62021TJ0483
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (tretia rozšírená komora)
z 25. septembra 2024 (
*1
)
„Energetika – Vnútorný trh s elektrickou energiou – Spoločná metodika regionálnej koordinácie prevádzkovej bezpečnosti – Zamietnutie návrhu prevádzkovateľov sústavy – Región výpočtu kapacity – Región CORE – Zlučiteľnosť s nariadením (EÚ) 2019/942, nariadením (EÚ) 2019/943 a nariadením (EÚ) 2017/1485“
Vo veci T‑483/21,
Polskie sieci elektroenergetyczne S.A., so sídlom v Konstancine‑Jeziornom (Poľsko), v zastúpení: S. Goldberg, solicitor, A. Galos a E. White, advokáti,
žalobkyňa,
ktorú v konaní podporuje:
Poľská republika, v zastúpení: B. Majczyna a M. Rzotkiewicz, splnomocnení zástupcovia,
vedľajší účastník konania,
proti
Agentúre Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER), v zastúpení: P. Martinet, Z. Vujasinovic a E. Tremmel splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Goffinet, M. Shehu a L. Bersou, advokáti,
žalovanej,
VŠEOBECNÝ SÚD (tretia rozšírená komora),
v zložení: predseda komory F. Schalin, sudcovia P. Škvařilová‑Pelzl, I. Nõmm, G. Steinfatt a D. Kukovec (spravodajca),
tajomník: I. Kurme, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní zo 14. júna 2023,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Svojou žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ žalobkyňa, Polskie sieci elektroenergetyczne S.A., navrhuje zrušenie rozhodnutia odvolacej rady Agentúry Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) z 28. mája 2021 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), ktorým bolo potvrdené rozhodnutie ACER č. 33/2020 zo 4. decembra 2020 o návrhu prevádzkovateľov elektrizačných prenosových sústav (ďalej len „PPS“) v regióne s názvom „CORE“ (ďalej len „región CORE“), ktorý na účely výpočtu kapacity tvoria Belgicko, Česká republika, Nemecko, Francúzsko, Chorvátsko, Luxembursko, Maďarsko, Holandsko, Rakúsko, Poľsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko, týkajúcom sa spoločnej metodiky regionálnej koordinácie prevádzkovej bezpečnosti [ďalej len „bezpečnostná metodika (ROSC)“] a zamietnuté odvolanie žalobkyne vo veci A‑007‑2021 (v konsolidovanom znení).
Okolnosti predchádzajúce sporu
2
Žalobkyňa je PPS zodpovedný za prevádzkovanie, údržbu a rozvoj elektrizačnej sústavy v Poľsku. Keďže ide o verejný podnik, jediným akcionárom žalobkyne je poľská štátna pokladnica, zastúpená splnomocnencom vlády pre strategickú energetickú infraštruktúru.
3
Dňa 17. novembra 2016 ACER prijala rozhodnutie č. 06/2016 o vymedzení regiónov na výpočet kapacity. Článok 1 a príloha I k tomuto rozhodnutiu vymenúva územia členských štátov, ktoré patria do regiónu CORE.
4
Podľa článku 5 ods. 1, článku 6 ods. 3 písm. b) a článku 76 nariadenia Komisie (EÚ) 2017/1485 z 2. augusta 2017, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prevádzkovanie elektrizačnej prenosovej sústavy (Ú. v. EÚ L 220, 2017, s. 1), PPS každého regiónu výpočtu kapacity predkladajú vnútroštátnym regulačným orgánom (ďalej len „VRO“) na schválenie bezpečnostnú metodiku (ROSC), a to najneskôr tri mesiace po schválení metodiky koordinácie analýzy prevádzkovej bezpečnosti [ďalej len „metodika pre analýzu (CSAM)“] uvedenej v článku 75 ods. 1 tohto nariadenia.
5
Keďže metodika pre analýzu (CSAM) bola schválená 19. júna 2019 rozhodnutím ACER č. 07/2019, PPS boli povinní predložiť návrh bezpečnostnej metodiky (ROSC) do 19. septembra 2019. Vzhľadom na to, že PPS nepredložili tento návrh v tejto lehote, informovali Európsku komisiu o oneskorení a Komisia súhlasila s predĺžením lehoty do 21. decembra 2019.
6
Dňa 19. decembra 2019 PPS regiónu CORE predložili VRO „spoločnú metodiku PPS regiónu CORE pre regionálnu koordináciu prevádzkovej bezpečnosti vypracovanú podľa článku 76 nariadenia 2017/1485“ (ďalej len „návrh PPS“). Poslednému VRO bol návrh PPS doručený 31. januára 2020.
7
K návrhu PPS boli pripojené vysvetlivky.
8
Podľa článku 6 ods. 7 nariadenia 2017/1485 mali VRO dosiahnuť dohodu a rozhodnúť o návrhu PPS v lehote šiestich mesiacov od doručenia tohto návrhu poslednému VRO. Ak by VRO nedosiahli dohodu v lehote šiestich mesiacov alebo ak by v tomto zmysle podali spoločnú žiadosť, ACER mala na základe uplatnenia článku 6 ods. 8 tohto nariadenia prijať rozhodnutie o uvedenom návrhu v lehote šiestich mesiacov podľa článku 6 ods. 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/942 z 5. júna 2019, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 22).
9
Dňa 5. júna 2020 predseda fóra regulačných orgánov v oblasti energetiky regiónu CORE v mene VRO tohto regiónu informoval ACER, že tieto orgány súhlasili s tým, že ju požiadajú, aby rozhodla o návrhu PPS podľa článku 6 ods. 8 nariadenia 2017/1485. K tejto žiadosti zaslanej elektronickou poštou bol priložený neformálny dokument VRO regiónu CORE k návrhu PPS, v ktorom boli uvedené ich stanoviská.
10
V nadväznosti na uvedenú žiadosť ACER vyhlásila, že má právomoc prijať individuálne rozhodnutie o bezpečnostnej metodike (ROSC) pre región CORE podľa článku 6 ods. 10 písm. b) druhého pododseku nariadenia 2019/942.
11
Po dlhom období spolupráce, konzultácií a diskusií medzi ACER, všetkými VRO regiónu CORE a všetkými PPS tohto regiónu o návrhu PPS a zmenách tohto návrhu na viacerých zasadnutiach a kolách hlasovania prijala rada regulačných orgánov ACER zložená zo zástupcov VRO rozhodnutie č. 33/2020. Príloha I k tomuto rozhodnutiu obsahuje bezpečnostnú metodiku (ROSC) regiónu CORE podľa článku 76 nariadenia 2017/1485 [ďalej len „sporná bezpečnostná metodika (ROSC)“].
12
Dňa 4. februára 2021 podala žalobkyňa proti rozhodnutiu č. 33/2020 na odvolaciu radu ACER odvolanie podľa článku 28 nariadenia 2019/942, ktorým sa domáhala zrušenia tohto rozhodnutia. Proti tomuto rozhodnutiu podal odvolanie aj ďalší PPS v regióne CORE, konkrétne spoločnosť TransnetBW GmbH. Odvolacia rada 18. februára 2021 konsolidovala obe odvolania do jednej veci s číslom A‑007‑2021 (v konsolidovanom znení).
13
Napadnutým rozhodnutím z 28. mája 2021 odvolacia rada ACER potvrdila rozhodnutie č. 33/2020 a v celom rozsahu zamietla tieto dve odvolania domáhajúce sa zrušenia, podané proti tomuto rozhodnutiu.
Návrhy účastníkov konania
14
Žalobkyňa, ktorú v konaní podporuje Poľská republika, navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
uložil ACER povinnosť nahradiť trovy konania.
15
ACER navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu v celom rozsahu,
–
uložiť žalobkyni a Poľskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
16
Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov. Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila odvolacia rada, keď v podstate dospela k záveru, že ACER má právomoc rozšíriť pôsobnosť a rozsah regionálnej koordinácie. Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia. Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila odvolacia rada, keď zastávala názor, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) je v súlade s článkom 35 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 54) a článkom 40 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/944 z 5. júna 2019 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou a o zmene smernice 2012/27/EÚ (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 125), a to napriek jej príliš širokej pôsobnosti. Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila odvolacia rada, keď rozhodla, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nemá vplyv na možnosť PPS používať model centralizovaného dispečingu. Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila odvolacia rada, keď dospela k záveru, že spornou bezpečnostnou metodikou (ROSC) sa dostatočne stanovili spravodlivé pravidlá v oblasti výmen elektriny medzi oblasťami a zaviedli vhodné stimuly, pokiaľ ide o riadenie preťaženia a efektívne investície do nápravných opatrení súvisiacich so zariadeniami. Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila odvolacia rada, keď dospela k záveru, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nebráni dodržiavaniu prevádzkových bezpečnostných limitov, najmä limitov napätia, a teda že táto metodika je v súlade s príslušnými právnymi ustanoveniami.
17
Všeobecný súd považuje za vhodné preskúmať najprv spoločne prvý a tretí žalobný dôvod a následne v tomto poradí preskúmať štvrtý, piaty, šiesty a druhý žalobný dôvod žalobkyne.
Úvodné poznámky k postupu regionálneho hodnotenia prevádzkovej bezpečnosti
18
Podľa článku 3 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) regionálna koordinácia prevádzkovej bezpečnosti upravená uvedenou metodikou zahŕňa jednak regionálnu analýzu prevádzkovej bezpečnosti a jednak postup regionálneho posudzovania prevádzkovej bezpečnosti (ďalej len „postup CROSA“), ktorý vykonávajú regionálne koordinačné centrá (ďalej len „regionálne centrá“) podľa článku 78 ods. 2 písm. a) nariadenia 2017/1485, a ktorý vedie ku koordinovanej príprave nápravných opatrení podľa článku 76 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia.
19
Pred vecným preskúmaním žalobných dôvodov a tvrdení predložených žalobkyňou je potrebné predstaviť fungovanie postupu CROSA na účely lepšieho pochopenia kontextu, do ktorého tento postup patrí, a teda lepšieho pochopenia technických žalobných dôvodov, ktoré žalobkyňa uvádza.
20
Postup CROSA je postup, ktorý sa uskutočňuje jednak raz za deň pred dodaním elektriny a jednak najmenej trikrát v deň dodania podľa článku 3 ods. 2 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC).
21
Uvedený postup sa začína miestnym posúdením prevádzkovej bezpečnosti, ktoré vykonáva každý PPS vo svojej sieti podľa článku 13 a článku 14 ods. 1 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC).
22
Uvedené posúdenie vedie k tomu, že každý PPS vytvorí individuálny sieťový model, ktorý je definovaný v článku 2 bode 1 nariadenia Komisie (EÚ) 2015/1222 z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24), najmä ako „súbor údajov, ktoré opisujú vlastnosti elektrizačnej sústavy (výroba, zaťaženie a topológie siete)“.
23
Ak v rámci individuálneho sieťového modelu tok vo vedení presahuje maximálny tok, zodpovedá to fyzickému preťaženiu, ktoré predstavuje narušenie bezpečnosti. V takejto situácii je potrebné pripraviť a spustiť nápravné opatrenie, aby sa dodržali limity prevádzkovej bezpečnosti.
24
Nápravné opatrenie je vymedzené v článku 2 bode 13 nariadenia 2015/1222 ako „každé opatrenie, ktoré manuálne alebo automaticky uplatňuje PPS alebo niekoľkí PPS s cieľom zachovať prevádzkovú bezpečnosť“. Ide najmä o redispečing, ktorý je definovaný v článku 2 bode 26 nariadenia 2019/943 ako „opatrenie vrátane obmedzenia distribúcie, ktoré aktivuje jeden alebo viacerí [PPS]… prostredníctvom zmeny modelu výroby a/alebo zaťaženia s cieľom zmeniť fyzické toky v elektrizačnej sústave a zmierniť fyzické preťaženie alebo inak zabezpečiť bezpečnosť sústavy“, alebo o protiobchod, ktorý je vymedzený v článku 2 bode 27 tohto nariadenia ako „medzioblastná výmena, ktorú iniciovali prevádzkovatelia sústav medzi dvoma ponukovými oblasťami s cieľom zmierniť fyzické preťaženie“.
25
Pri príprave individuálneho sieťového modelu a identifikácii preťaženia už PPS podľa článku 14 ods. 2 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) môže naplánovať aktiváciu nápravných opatrení takmer v reálnom čase na účely odstránenia týchto porušení prevádzkovej bezpečnosti. Takéto akcie môžu a nemusia mať cezhraničný vplyv.
26
Z článku 9 ods. 2 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) vyplýva, že nápravnými opatreniami s cezhraničným vplyvom sú nápravné opatrenia, ktoré môžu aspoň v niektorých prípadoch vyriešiť preťaženie sieťových prvkov uvedených v jej článku 5 ods. 1 písm. a) a b), teda všetkých kritických sieťových prvkov, ktoré sa zohľadňujú na účel výpočtu medzioblastnej kapacity, ako vyplývajú z metodík výpočtu kapacity, a všetkých ostatných sieťových prvkov s napätím 220 kV alebo viac. Podľa článku 7 ods. 3 písm. d) bodov i) a ii) spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) však každý PPS môže jednostranne vylúčiť určité sieťové prvky z postupu CROSA. Okrem toho podľa článku 5 ods. 1 písm. b) spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) môžu PPS tiež jednomyseľne vylúčiť akýkoľvek sieťový prvok s výnimkou kritických sieťových prvkov z postupu CROSA.
27
Vo svojom individuálnom modeli siete musí PPS podľa článku 13 ods. 1 tej istej metodiky uviesť aj dostupnosť všetkých nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom.
28
Následne sa podľa článku 18 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) individuálne sieťové modely poskytujú regionálnym centrám a tieto centrá ich zlúčia na účely vytvorenia spoločného sieťového modelu pre všetky hodiny dňa. Spoločný sieťový model je definovaný v článku 2 bode 2 nariadenia 2015/1222 najmä ako „súbor údajov v rámci celej Únie, na ktorom sa dohodli rôzni PPS, ktorý opisuje hlavné vlastnosti elektrizačnej sústavy (výroba, zaťaženia a topológie siete)“.
29
Aj keď totiž každý PPS poskytuje individuálny sieťový model bez preťaženia, z dôvodu plánovaných nápravných opatrení sa v momente zlúčenia rôznych modelov do spoločného sieťového modelu toky v sieťových prvkoch môžu zmeniť a môžu sa objaviť nové preťaženia.
30
V dôsledku toho je cieľom postupu CROSA koordinovať, schvaľovať a realizovať nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom podľa článku 3 ods. 2 písm. b) spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC). Konkrétne algoritmus v rámci postupu CROSA, nazvaný „optimalizácia nápravných opatrení“, identifikuje v rámci spoločného sieťového modelu optimálnu kombináciu všetkých nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom, ktoré majú PPS k dispozícii, s cieľom vyriešiť všetky zistené preťaženia sieťových prvkov, ktoré majú cezhraničný vplyv na spoločný sieťový model, a to bez toho, aby vytváral nové takéto preťaženia, v súlade s článkami 20, 23, 24 a článkom 27 ods. 1 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC).
31
Tieto nápravné opatrenia sa podľa článku 31 ods. 1 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) vykonajú nasledujúci deň, a to čo najbližšie k reálnemu času.
32
Rovnaká logika sa uplatňuje na tzv. „vnútrodenný“ postup CROSA, ktorý prebieha v deň dodávky elektriny. Regionálne centrá aspoň trikrát v priebehu dňa vypracúvajú koordinované nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom pre PPS.
33
Ak však PPS pri analýze miestnej prevádzkovej bezpečnosti zistí nové porušenie prevádzkovej bezpečnosti medzi dvoma opakovaniami postupu CROSA alebo po poslednom vykonaní postupu CROSA, môže toto narušenie vyriešiť postupom rýchlej aktivácie mimo postupu CROSA podľa článku 33 ods. 2 písm. b) spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC).
O prvom a treťom žalobnom dôvode, ktoré sa týkajú právomoci ACER a pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC)
34
V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa, podporovaná Poľskou republikou, predovšetkým tvrdí, že ACER nemala právomoc odchýliť sa od návrhu PPS týkajúceho sa pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) a rozšíriť ju. Ďalej tvrdí, že právomoci ACER nie sú „presne vymedzené“ v súlade s judikatúrou Súdneho dvora z toho dôvodu, že odvolacia rada v bode 484 napadnutého rozhodnutia zdôraznila, že právomoci ACER sú obmedzené len zásadami proporcionality a subsidiarity v zmysle článkov 4 a 5 ZEÚ. Žalobkyňa napokon uvádza viacero príkladov založených na napadnutom rozhodnutí, ktoré údajne preukazujú, že odvolacia rada akceptovala a dokonca uvítala skutočnosť, že ACER sa odchýlila od svojich právomocí, hoci na to nemala nijaký právny základ.
35
V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa, podporovaná Poľskou republikou, tvrdí, že odvolacia rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC), a najmä jej vymedzenie sieťových prvkov a nápravných opatrení, je v súlade s článkom 35 ods. 5 nariadenia 2019/943 a článkom 40 ods. 1 písm. d) smernice 2019/944. Podľa žalobkyne uvedená metodika kvalifikuje prakticky všetky prvky jej siete a všetky nápravné opatrenia ako opatrenia s cezhraničným vplyvom, čo zbavuje PPS ich schopnosti riadiť toky elektriny v ich sieťach a plniť si povinnosti, ktoré im prináležia, čím sa obmedzuje ich schopnosť zaistiť prevádzkovú bezpečnosť. Týmto spôsobom sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nezohľadňuje rozdiel medzi narušeniami prevádzkovej bezpečnosti, ktoré „musia“ byť riadené koordinovane, a narušeniami, ktoré vyplývajú z článku 21 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1485 a takto byť riadené „nemusia“, a porušuje článok 76 ods. 2 uvedeného nariadenia, z ktorého toto rozlišovanie vyplýva.
36
V replike žalobkyňa tiež tvrdí, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nie je v súlade s článkom 16 metodiky pre analýzu (CSAM), ktorý stanovuje, že pri príprave bezpečnostnej metodiky (ROSC) musia PPS určiť „pravidlá vymedzujúce postup vypracovania spoločného zoznamu nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom a určenie PPS dotknutých vplyvom týchto nápravných opatrení podľa článku 15“ metodiky analýzy (CSAM). V spornej bezpečnostnej metodike (ROSC) však ACER zaviedla domnienku cezhraničného vplyvu, ktorú PPS mohli len jednomyseľne vyvrátiť.
37
ACER spochybňuje tvrdenia žalobkyne aj tvrdenia Poľskej republiky a navrhuje tento žalobný dôvod zamietnuť.
38
V tejto súvislosti ACER spochybňuje prípustnosť prvého a tretieho žalobného dôvodu. Pokiaľ ide o prvý žalobný dôvod, ACER tvrdí jednak, že je nedostatočne jasný a presný v zmysle článku 76 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, čo jej bráni poskytnúť užitočnú odpoveď, a jednak, že predstavuje nový žalobný dôvod, ktorý nebol uplatnený pred odvolacou radou. Pokiaľ ide o tretí žalobný dôvod, je založený jednak na tvrdeniach, ktoré už boli totožne formulované pred odvolacou radou, a jednak na novom tvrdení založenom na článku 21 ods. 1 nariadenia 2017/1485.
O prípustnosti prvého a tretieho žalobného dôvodu
39
Pokiaľ ide o nedostatočne jasnú a presnú povahu prvého žalobného dôvodu v zmysle článku 76 písm. d) rokovacieho poriadku, najmä z vyjadrenia ACER k žalobe vyplýva, že pochopila všetky výhrady formulované žalobkyňou v tomto rámci a že na ne odpovedala užitočným spôsobom, čím umožnila Všeobecnému súdu vykonať jeho preskúmanie, čo má za následok, že toto tvrdenie o neprípustnosti treba zamietnuť.
40
Pokiaľ ide o skutočnosť, že tento prvý žalobný dôvod je nový, je pravda, že sa nezdá, že by žalobkyňa pred odvolacou radou výslovne spochybnila právomoc ACER prijať rozhodnutie, ktoré by sa odchyľovalo od návrhu PPS týkajúceho sa pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC), takže tento žalobný dôvod by sa mal vyhlásiť za neprípustný. Ako totiž vyplýva z článku 29 nariadenia 2019/942, žaloby o neplatnosť rozhodnutia, ktoré prijala ACER na základe uvedeného nariadenia, sa môžu podávať na Súdny dvor Európskej únie až po vyčerpaní prostriedkov konania pred odvolacou radou podľa článku 28 toho istého nariadenia, čo v zásade znamená, že žalobné dôvody, ktoré neboli predložené uvedenej rade, nemožno predložiť po prvýkrát pred Všeobecným súdom v rámci žaloby o neplatnosť. Keďže sa totiž táto žaloba týka výlučne rozhodnutia odvolacej rady, musí sa vykonať vzhľadom na skutkový a právny rámec sporov, ako boli predložené tejto odvolacej rade (rozsudok zo 16. marca 2022, MEKH a FGSZ/ACER, T‑684/19 a T‑704/19, EU:T:2022:138, bod 48). V každom prípade z dôvodov uvedených nižšie nie je tento prvý žalobný dôvod dôvodný, a preto sa musí zamietnuť.
41
Pokiaľ ide o tvrdenia uvedené na podporu tretieho žalobného dôvodu, ktoré už žalobkyňa zhodne uviedla pred odvolacou radou, treba konštatovať, že žalobkyňa je oprávnená napadnúť na Všeobecnom súde odôvodnenie odvolacej rady v napadnutom rozhodnutí, a konkrétnejšie sa pokúsiť preukázať, že toto odôvodnenie je poznačené nesprávnym právnym posúdením, opierajúc sa pritom, ak to považuje za potrebné, o výhrady, ktoré už boli uvedené pred touto radou, ale Komisia ich zamietla. V opačnom prípade by bolo konanie pred Všeobecným súdom zbavené časti svojho významu. V prejednávanej veci odvolacia rada v bode 566 napadnutého rozhodnutia dospela v rámci analýzy pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) k záveru, že táto pôsobnosť je v súlade s článkom 35 ods. 5 nariadenia 2019/943, článkom 40 ods. 1 písm. d) smernice 2019/944 a článkom 21 ods. 1 nariadenia 2017/1485. Z toho vyplýva, že tvrdenia žalobkyne smerujúce k spochybneniu tohto záveru, ku ktorému dospela odvolacia rada v napadnutom rozhodnutí, sú prípustné.
42
Pokiaľ ide o údajne novú povahu tvrdenia založeného na článku 21 ods. 1 nariadenia 2017/1485, ktoré žalobkyňa uvádza na podporu tretieho žalobného dôvodu, treba konštatovať, že odvolacia rada v bodoch 552 až 566 napadnutého rozhodnutia pri preskúmavaní pojmu „nápravné opatrenie s cezhraničným vplyvom“ založil svoju argumentáciu najmä na tomto ustanovení. Z toho vyplýva, že na rozdiel od tvrdení ACER toto tvrdenie nemožno kvalifikovať ako nové, a preto je prípustné.
O dôvodnosti prvého žalobného dôvodu
43
Pokiaľ ide o dôvodnosť prvého žalobného dôvodu, treba uviesť, že článok 6 ods. 10 nariadenia 2019/942 a článok 6 ods. 8 nariadenia 2017/1485 splnomocňujú ACER, aby v lehote šiestich mesiacov rozhodovala alebo prijímala individuálne rozhodnutia o otázkach alebo problémoch regulácie ovplyvňujúcich cezhraničné výmeny alebo bezpečnosť cezhraničnej siete, ktoré patria do právomoci VRO, akým je prijatie spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC), ak príslušné VRO nedospeli k dohode v lehote stanovenej na jej prijatie alebo ak jej príslušné VRO zaslali spoločnú žiadosť v tomto smere.
44
V prejednávanej veci je nesporné, že VRO regiónu CORE e‑mailom z 5. júna 2020 prostredníctvom predsedu fóra regulačných orgánov v oblasti energetiky uvedeného regiónu spoločne požiadali ACER podľa článku 6 ods. 8 nariadenia 2017/1485, aby rozhodla o návrhu PPS.
45
Právomoc ACER rozhodnúť alebo prijať konečné rozhodnutie o spornej bezpečnostnej metodike (ROSC) tak bola v prejednávanej veci založená na skutočnosti uvedenej v článku 6 ods. 10 druhom pododseku písm. b) nariadenia 2019/942 a článku 6 ods. 8 nariadenia 2017/1485, že všetky VRO ju spoločne požiadali, aby o tejto metodike rozhodla.
46
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že vzhľadom najmä na znenie článku 6 nariadenia 2019/942, ale aj kontext a ciele sledované touto právnou úpravou, Všeobecný súd v bodoch 39 až 61 svojho rozsudku z 15. februára 2023, Austrian Power Grid a i./ACER (T‑606/20, vec v odvolacom konaní, EU:T:2023:64), rozhodol, že ACER nie je viazaná stanoviskom, ktoré zaujali príslušné VRO, a že vzhľadom na vlastné rozhodovacie právomoci, ktoré jej boli udelené, môže na účely účinného plnenia svojich regulačných funkcií zmeniť návrhy PPS pred ich schválením. Článok 6 ods. 8 nariadenia 2017/1485, ktorý je súčasťou toho istého kontextu ako nariadenie 2019/942 a sleduje podobné ciele ako toto nariadenie, sa má vzhľadom na svoje znenie vykladať v rovnakom zmysle, pretože oprávňuje ACER, aby sama rozhodla o návrhoch, ktoré jej predkladajú VRO, ako je to v prejednávanej veci v súvislosti so spornou bezpečnostnou metodikou (ROSC).
47
Z vyššie uvedeného vyplýva, že právomoci ACER sú v tejto súvislosti presne vymedzené článkom 6 ods. 10 nariadenia 2019/942 a článkom 6 ods. 8 nariadenia 2017/1485, čo umožňuje zamietnuť výhradu žalobkyne, ktorá tvrdí opak.
48
Z vyššie uvedeného tiež vyplýva, že na rozdiel od tvrdení žalobkyne mala ACER právomoc na základe článku 6 ods. 10 nariadenia 2019/942 a článku 6 ods. 8 nariadenia 2017/1485 odchýliť sa od návrhu PPS týkajúceho sa pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) a mala na to právny základ.
O dôvodnosti tretieho žalobného dôvodu
49
Pokiaľ ide o dôvodnosť tretieho žalobného dôvodu, treba konštatovať, že z článku 35 ods. 5 nariadenia 2019/943 vyplýva, že PPS sú poverené riadením tokov elektriny a zaistením bezpečnej, spoľahlivej a efektívnej elektrizačnej sústavy v súlade s článkom 40 ods. 1 písm. d) smernice 2019/944, zatiaľ čo regionálne centrá dopĺňajú úlohu PPS tým, že vykonávajú úlohy regionálneho rozmeru, ktoré im boli pridelené podľa článku 37 nariadenia 2019/943.
50
Článok 37 ods. 1 písm. b) nariadenia 2019/943 stanovuje, že regionálne centrá sú zodpovedné za realizáciu postupu CROSA v súlade s metódami vypracovanými podľa nariadenia 2017/1485. V rámci tejto právomoci vypracúvajú koordinované opatrenia pre PPS, ktoré títo vykonávajú, s výnimkou prípadov, keď by takéto vykonávanie viedlo k porušeniu prevádzkových bezpečnostných limitov stanovených jednotlivými PPS podľa článku 42 ods. 2 nariadenia 2019/943.
51
Podľa žalobkyne pritom článok 21 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1485 obmedzuje koordináciu zo strany regionálnych centier len na riadenie porušení prevádzkovej bezpečnosti, ktoré „musia“ byť riadené koordinovane, zatiaľ čo sporná bezpečnostná metodika (ROSC) zahŕňa aj zásahy, ktoré „nemusia“ byť takto riadené.
52
Na úvod treba poznamenať, že pokiaľ ide o vymedzenie porušení prevádzkovej bezpečnosti, ktoré musia byť riadené koordinovane, článok 21 ods. 1 nariadenia 2017/1485 autonómne nestanovuje, ktoré porušenia prevádzkovej bezpečnosti musia a ktoré nemusia byť riadené koordinovane, ale odkazuje v tejto súvislosti na článok 76 nariadenia 2017/1485 a na bezpečnostnú metodiku (ROSC) prijatú na základe uvedeného článku. Samotná žalobkyňa navyše tvrdí, že relevantným právnym kritériom na vymedzenie nápravných opatrení, ktoré „musia“ byť riadené koordinovane, je kritérium uvedené v článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485.
53
Z toho vyplýva, že na účely preskúmania dôvodnosti tretieho žalobného dôvodu treba najprv overiť, či sporná bezpečnostná metodika (ROSC) vychádza z nesprávneho výkladu článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485, a následne preskúmať výhradu založenú na porušení právomocí PPS vyplývajúcich z článku 35 nariadenia 2019/943 a článku 40 smernice 2019/944, a napokon výhradu, ktorú žalobkyňa uviedla vo svojej replike, založenú na údajne nesprávnom uplatnení článku 16 metodiky analýzy (CSAM).
– O nesprávnom výklade článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485
54
Článok 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485 stanovuje, že pri určovaní toho, či preťaženie súvisí s cezhraničnými výmenami, musia PPS zohľadniť preťaženie, ku ktorému by došlo pri absencii výmen energie medzi regulačnými oblasťami.
55
Medzi účastníkmi konania je nesporné, že všetky sieťové prvky s napätím 220 kV alebo viac by mohli mať cezhraničný vplyv. Spor medzi účastníkmi konania sa týka len otázky, aké konkrétne preťaženia týkajúce sa takýchto prvkov by sa podľa článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485 mali riadiť koordinovaným spôsobom prostredníctvom CROSA.
56
V napadnutom rozhodnutí odvolacia rada v tejto súvislosti potvrdila stanovisko ACER, že podľa článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485 všetky preťaženia sieťových prvkov s napätím 220 kV alebo viac majú byť bez ohľadu na ich pôvod riadené koordinovaným postupom CROSA, čo zahŕňa tak preťaženia spôsobené plánovanými cezhraničnými výmenami, t. j. pridelenými tokmi, ako aj tie, ktoré boli spôsobené neočakávanými tokmi, t. j. kruhovými tokmi a tokmi vyplývajúcimi z aktivácie nápravných opatrení na zmiernenie iných preťažení spôsobených pridelenými tokmi.
57
Žalobkyňa spochybňuje tento výklad, pričom tvrdí, že podľa doslovného výkladu článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485 by sa mali koordinovane riadiť len preťaženia spôsobené plánovanými cezhraničnými výmenami, teda pridelené toky. Ak teda nebola plánovaná cezhraničná výmena, je vhodnejšie, aby preťaženie, ku ktorému došlo v sieti kontrolovanej PPS, riadil tento PPS než postup CROSA. V dôsledku toho podľa žalobkyne by nemali všetky preťaženia na tom istom prvku siete s napätím vyšším ako 220 kV byť vždy riadené koordinovane.
58
V tejto súvislosti treba v prvom rade stanoviť relevantné právne kritérium na stanovenie bezpečnostnej metodiky (ROSC) a v druhom rade overiť, či odvolacia rada správne uplatnila toto kritérium v uvedenej metodike.
59
Zo znenia článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485 vyplýva, že „pri určovaní cezhraničného významu preťaženia musia PPS zohľadniť preťaženie, ku ktorému by došlo pri absencii výmen energie medzi regulačnými oblasťami“.
60
Z doslovného hľadiska toto ustanovenie neuvádza žiadnu skutočnosť, ktorá by umožňovala identifikovať nápravné opatrenia, ktoré by sa musel riadiť koordinovane, alebo presne vymedziť pôsobnosť spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC). Z toho vyplýva, že doslovný výklad, ktorý podala žalobkyňa, nemožno prijať, pretože uvedené ustanovenie nemožno vykladať nezávisle od regulačného kontextu, do ktorého patrí.
61
Zo systematického hľadiska sa má článok 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485 vykladať s prihliadnutím na uvedený článok ako celok a na ustanovenia, na ktoré priamo alebo nepriamo odkazuje, a to konkrétne článok 76 ods. 1 písm. b), najmä článok 76 ods. 1 písm. b) bod iii) nariadenia 2017/1485 a článok 35 nariadenia 2015/1222, na ktorý odkazuje článok 76 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485.
62
Pokiaľ ide po prvé o článok 76 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485, treba uviesť, že zo znenia tohto ustanovenia vyplýva, že bezpečnostná metodika (ROSC) musí stanovovať podmienky prípravy nápravných opatrení riadených koordinovane, ale z tohto ustanovenia vôbec nevyplýva, že by sa na účely určenia pôsobnosti uvedenej metodiky malo rozlišovať v závislosti od pôvodu porušení bezpečnosti, akými sú preťaženia, ktoré si vyžadujú koordinované nápravné opatrenia.
63
Okrem toho treba konštatovať, že znenie článku 76 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485 v podstate stanovuje, že koordinácia prípravy nápravných opatrení je odôvodnená „vzhľadom na ich cezhraničný význam“, stanovený v súlade s článkom 35 nariadenia 2015/1222 na jednej strane a „s prihliadnutím na požiadavky v článkoch 20 až 23 [nariadenia 2017/1485]“ na druhej strane, čo potvrdzuje výklad článku 76 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485 uvedený v bode 62 vyššie.
64
V tejto súvislosti treba tiež poznamenať, že článok 35 ods. 4 nariadenia 2015/1222 stanovuje, že redispečing a protiobchod s cezhraničným vplyvom musia byť koordinované. Keďže článok 76 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485 nestanovuje koordináciu len v prípade prípravy redispečingu a protiobchodu, ale aj v prípade iných beznákladových nápravných opatrení, toto kritérium cezhraničného vplyvu sa uplatňuje aj na tieto nápravné opatrenia z dôvodu výslovného odkazu uvedeného v tomto ustanovení.
65
Okrem toho článok 35 ods. 2 nariadenia 2015/1222 stanovuje, že PPS každého regiónu môžu konkrétne zmierniť fyzické preťaženie vo svojej regulačnej oblasti bez ohľadu na to, či sa príčiny tohto preťaženia nachádzajú hlavne mimo ich regulačnej oblasti alebo nie.
66
Potreba koordinovať nápravné opatrenia, ak majú cezhraničný vplyv, vyplýva aj z článku 16 ods. 1 tretej vety nariadenia 2019/943, ktorý stanovuje, že „[PPS] musí pri prijímaní prevádzkových opatrení na zabezpečenie toho, aby jeho prevádzková sústava zotrvala v normálnom stave, brať do úvahy účinok týchto opatrení na susedné regulačné oblasti a koordinovať tieto opatrenia s inými dotknutými [PPS], ako sa stanovuje v nariadení… 2015/1222“.
67
Navyše treba poznamenať, že tento výklad je podporený aj obsahom článkov 20 až 23 nariadenia 2017/1485, ktoré musí zohľadniť bezpečnostná metodika (ROSC) podľa článku 76 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485.
68
V tejto súvislosti najmä z článku 23 ods. 2 nariadenia 2017/1485 vyplýva, že pri príprave a aktivácii nápravných opatrení vrátane redispečingu alebo protiobchodu podľa článkov 25 a 35 nariadenia 2015/1222 príslušný PPS v koordinácii s dotknutými PPS posúdi vplyv tohto nápravného opatrenia v rámci svojej regulačnej oblasti a mimo nej.
69
Z uvedeného ustanovenia tiež vyplýva, že toto posúdenie vplyvu nápravného opatrenia sa vykonáva najprv podľa článku 75 ods. 1 nariadenia 2017/1485, ktorý stanovuje prijatie metodiky analýzy (CSAM), potom podľa článku 76 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, ktorý stanovuje prijatie bezpečnostnej metodiky (ROSC), a napokon podľa článku 78 ods. 1, 2 a 4 nariadenia 2017/1485, ktoré upravujú spoluprácu medzi PPS a regionálnymi centrami.
70
Zo znenia článku 35 nariadenia 2015/1222 v spojení s článkami 20 až 23 nariadenia 2017/1485 teda na rozdiel od tvrdení žalobkyne vyplýva, že bezpečnostná metodika (ROSC) nemusí stanovovať koordináciu nápravných opatrení v závislosti od pôvodu preťaženia, ktoré majú tieto opatrenia zmierniť, ale v závislosti od cezhraničného vplyvu, ktorý tieto opatrenia mohli mať.
71
Pokiaľ ide po druhé o článok 76 ods. 1 písm. b) bod iii) nariadenia 2017/1485, tento článok stanovuje, že v bezpečnostnej metodike (ROSC) sa stanovujú najúčinnejšie a ekonomicky najefektívnejšie nápravné opatrenia v prípadoch porušenia prevádzkovej bezpečnosti uvedených v článku 22 nariadenia 2017/1485, ktorý opisuje rôzne kategórie nápravných opatrení.
72
Z toho vyplýva, že jedným z cieľov bezpečnostnej metodiky (ROSC) je nájsť optimálne nápravné opatrenia pre celú sieť každého regiónu výpočtu kapacity. V dôsledku toho mala ACER pri určovaní pôsobnosti uvedenej metodiky predvídať identifikáciu nápravných opatrení, ktoré by mohli byť lepšie riadené koordinovaným spôsobom prostredníctvom postupu CROSA vzhľadom na ich cezhraničný vplyv.
73
Vzhľadom na tieto ustanovenia treba konštatovať, že právne kritérium uvedené v článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485 stanovuje identifikáciu všetkých sieťových prvkov, v ktorých prípade platí v prvom rade, že koordinácia nápravných opatrení je potrebná z dôvodu ich cezhraničného vplyvu, ďalej táto koordinácia musí umožniť konkrétne zmiernenie fyzického preťaženia bez ohľadu na pôvod tohto preťaženia, a napokon regionálna koordinácia musí umožniť nájsť optimálne riešenie.
74
V tomto kontexte sa má článok 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485 vykladať tak, že identifikuje prvky siete, na ktorých dochádza v zásade k „preťaženiam súvisiacim s cezhraničnými výmenami“, ktoré sa musia riadiť prostredníctvom nápravných opatrení, ktoré sa samy osebe považujú za opatrenia s cezhraničným vplyvom.
75
Preto treba preskúmať, či odvolacia rada v prejednávanej veci správne uplatnila toto kritérium, keď dospela k záveru, že všetky aktivované nápravné opatrenia, ktoré aspoň v niektorých prípadoch môžu byť schopné napraviť porušenia limitov prúdu v sieťových prvkoch s napätím 220 kV alebo viac, musia byť riadené koordinovane prostredníctvom bezpečnostnej metodiky (ROSC).
76
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že určenie sieťových prvkov s cezhraničným vplyvom odkazuje na definíciu stanovenú metodikou analýzy (CSAM), ktorá bola prijatá na základe článku 75 nariadenia 2017/1485. Článok 76 ods. 1 druhá veta nariadenia 2017/1485 totiž stanovuje, že bezpečnostná metodika (ROSC) musí byť v súlade s metodikou analýzy (CSAM), ktorá stanovuje určité skutočnosti na účely prijatia bezpečnostnej metodiky (ROSC).
77
Článok 15 ods. 1 metodiky analýzy (CSAM) pritom stanovuje, že všetky kritické sieťové prvky a všetky sieťové prvky s napätím presahujúcim úroveň stanovenú PPS sa považujú za sieťové prvky s cezhraničným vplyvom, s výnimkou sieťových prvkov, pre ktoré sa PPS jednomyseľne dohodli, že nemajú cezhraničný vplyv.
78
Práve na základe tohto ustanovenia sa PPS na strane 8 vysvetliviek k bezpečnostnej metodike (ROSC) (pozri bod 7 vyššie) uviedli stanovisko, že najdôležitejšími sieťovými prvkami pre postup CROSA sú sieťové prvky s napätím 220 kV a 380 kV „vzhľadom na to, že tieto prvky sa používajú na uľahčenie výmen energie medzi ponukovými oblasťami v európskom energetickom systéme“. PPS naopak nezastávali názor, že všetky nápravné opatrenia aktivované v súvislosti s týmito prvkami by sa mali riadiť koordinovaným spôsobom prostredníctvom postupu CROSA.
79
Pri identifikácii nápravných opatrení, ktoré sa musia riadiť koordinovane, však ACER usúdila, ako vyplýva z odôvodnenia 12 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC), že vzhľadom na skutočnosť, že prepojená sieť v regióne CORE je veľmi integrovaná, vo všeobecnosti nie je možné identifikovať prvok siete, ktorý by bol ovplyvnený výlučne nápravnými opatreniami, ktoré nemajú vplyv na iné prvky siete s cezhraničným vplyvom, takže všetky nápravné opatrenia, ktoré boli aspoň v niektorých prípadoch schopné zmierniť preťaženie sieťových prvkov s napätím 220 kV alebo vyšším, sa majú považovať za opatrenia s cezhraničným vplyvom, a preto sa nápravné opatrenia aktivované na týchto prvkoch musia koordinovať prostredníctvom postupu CROSA.
80
Na pojednávaní žalobkyňa vysvetlila, že konkrétne namieta proti tomu, aby sa postupom CROSA koordinovali nápravné opatrenia, ktorých fyzický vplyv na uvedené sieťové prvky predstavuje „ovplyvňujúci faktor“, teda odchýlku od toku v sieťovom prvku, ktorá má nepredvídaný cezhraničný vplyv a vyplýva z uplatnenia nápravného opatrenia, normalizovanú prostredníctvom trvalého udržateľného zaťaženia sieťového prvku s cezhraničným vplyvom [„a flow deviation on a XNEC resulting from the application of a remedial action, normalised by the permanent admissible loading (PAL) on the associated XNE“], menšiu než 5 %. ACER však bez toho, aby to bolo spochybnené, vysvetlila, že z dôvodu vysoko prepojenej siete regiónu CORE nie je možné ex ante určiť, či nápravné opatrenie prekročí uvedenú prahovú hodnotu, keďže jeho konkrétny vplyv v danom okamihu závisí od iných nápravných opatrení aktivovaných v sieti a od tokov v sieťových prvkoch.
81
Na základe tohto technického posúdenia odvolacia rada predovšetkým správne zastávala názor, že vzhľadom na uplatniteľné právne kritérium všetky nápravné opatrenia, ktoré boli, aspoň v niektorých prípadoch, spôsobilé zmierniť preťaženie sieťových prvkov s napätím 220 kV alebo viac, musia byť koordinované postupom CROSA. Ďalej správne potvrdila stanovisko ACER, podľa ktorého sa v bezpečnostnej metodike (ROSC) malo stanoviť, že postupom CROSA sa budú koordinovať nápravné opatrenia potrebné na zmiernenie fyzického preťaženia vo všetkých sieťových prvkoch s napätím 220 kV alebo viac bez ohľadu na pôvod preťaženia. Napokon odvolacia rada bez toho, aby sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, potvrdila, že optimálne riešenie pre celú prepojenú sieť regiónu CORE možno nájsť len spomedzi všetkých nápravných opatrení aktivovaných na sieťových prvkoch s napätím 220 kV alebo viac.
82
Odvolacia rada sa preto nedopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že všetky preťaženia sieťových prvkov s napätím 220 kV alebo viac mali byť riadené koordinovane prostredníctvom postupu CROSA v súlade s bezpečnostnou metodikou (ROSC).
83
V dôsledku toho treba zamietnuť výhradu žalobkyne založenú na porušení článku 76 ods. 2 nariadenia 2017/1485.
– O porušení právomocí PPS podľa článku 35 nariadenia 2019/943 a článku 40 smernice 2019/944
84
Pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého definícia sieťových prvkov a nápravných opatrení uvedená v spornej bezpečnostnej metodike (ROSC) nie je v súlade s článkom 35 ods. 5 nariadenia 2019/943 a článkom 40 ods. 1 písm. d) smernice 2019/944, treba pripomenúť, že z analýzy vykonanej v bodoch 52 až 82 vyššie vyplýva, že ACER správne uplatnila relevantné právne kritérium a do pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) nezahrnula nápravné opatrenia, ktoré „nemuseli“ byť riadené koordinovane prostredníctvom postupu CROSA.
85
Z toho vyplýva, že na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa a ako správne konštatovala odvolacia rada v napadnutom rozhodnutí, vymedzenie pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) rešpektuje právomoci PPS v oblasti prevádzkovej bezpečnosti ich sietí, ako sú stanovené v článku 35 ods. 5 nariadenia 2019/943 a v článku 40 ods. 1 písm. d) smernice 2019/944.
86
Navyše treba po prvé konštatovať, že na rozdiel od tvrdení žalobkyne, nie všetky sieťové prvky a nápravné opatrenia, ktoré má k dispozícii, sú automaticky zahrnuté do spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC). Na jednej strane sieťové prvky s napätím nižším ako 220 kV do nej neboli zahrnuté podľa článkom 5 ods. 1 písm. b) spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC). Navyše PPS majú stále možnosť jednostranne alebo jednomyseľne vylúčiť z pôsobnosti tejto metodiky niektoré sieťové prvky, ako sú vymenované v jej článku 7 ods. 3 písm. d) bodoch i), ii) a iii). Na druhej strane sporná bezpečnostná metodika (ROSC) podľa článku 8 ods. 2 tejto metodiky nezahŕňa určité kategórie nápravných opatrení uvedených v článku 22 nariadenia 2017/1485. Okrem toho PPS môžu jednohlasne vylúčiť niektoré nápravné opatrenia, ktoré nemajú cezhraničný vplyv, a to podľa článku 9 ods. 2 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC).
87
Navyše treba uviesť, že žalobkyňa nepredložila nijaký dôkaz, ktorý by umožňoval dospieť k záveru, že už nemá k dispozícii žiadne nápravné opatrenia na zabezpečenie prevádzkovej bezpečnosti svojej siete.
88
Po druhé treba poznamenať, že PPS zostávajú jedinými subjektmi zodpovednými za aktiváciu nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom na zaistenie prevádzkovej bezpečnosti ich sietí.
89
Za predpokladu, že by odporúčané nápravné opatrenie mohlo viesť k porušeniu prevádzkovej bezpečnosti siete PPS totiž PPS môže uvedené opatrenie odmietnuť vo fáze koordinácie pri každom opakovaní postupu CROSA podľa článku 27 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC), ako aj článku 42 ods. 2 nariadenia 2019/943.
90
Podobne ak dôjde k porušeniu prevádzkovej bezpečnosti, ktoré nebolo plánované v postupe CROSA, príslušný PPS môže bez zásahu regionálneho centra a v úzkej koordinácii s dotknutými PPS použiť rýchly postup aktivácie nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom na zaistenie prevádzkovej bezpečnosti svojej siete podľa článku 33 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC). V dôsledku toho nič neumožňuje predpokladať, že regionálna koordinácia predstavuje riziko pre prevádzkovú bezpečnosť.
91
Z vyššie uvedeného vyplýva, že výhradu žalobkyne, podľa ktorej nemôže zaistiť prevádzkovú bezpečnosť svojej siete a z tohto dôvodu vykonávať právomoci, ktoré jej priznáva článok 35 nariadenia 2019/943 a článok 40 smernice 2019/944, treba zamietnuť.
92
Z tých istých dôvodov treba tiež zamietnuť výhradu Poľskej republiky, podľa ktorej žalobkyňa nemôže zaistiť energetickú bezpečnosť uvedeného členského štátu z dôvodu, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) obmedzuje katalóg nápravných opatrení, ktoré má k dispozícii PPS, a žalobkyňa stráca dôležité nástroje na výkon svojich právomocí, čo je v rozpore so zásadou solidarity, ako ju vyložil Súdny dvor v rozsudku z 15. júla 2021, Nemecko/Poľsko (C‑848/19 P, EU:C:2021:598).
93
V dôsledku toho treba výhradu žalobkyne založenú na porušení článku 35 ods. 5 nariadenia 2019/943 a článku 40 ods. 1 písm. d) smernice 2019/944 zamietnuť.
– O nesprávnom uplatnení článku 16 metodiky pre analýzu (CSAM)
94
Žalobkyňa tiež tvrdí, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nie je zlučiteľná s článkom 16 metodiky analýzy (CSAM).
95
V tejto súvislosti treba konštatovať, že podľa článku 76 ods. 1 nariadenia 2017/1485 musí byť bezpečnostná metodika (ROSC) skutočne v súlade s metodikou analýzy (CSAM), ktorá bola prijatá na základe článku 75 nariadenia 2017/1485.
96
Podľa odôvodnenia 3 metodiky pre analýzu (CSAM) táto metodika obsahuje okrem iného ustanovenia o stanovení nápravných opatrení, ktoré musia byť koordinované medzi PPS, a o uľahčení efektívnej regionálnej koordinácie nápravných opatrení v súlade s regionálnou metodikou, ktorú majú prijať PPS na základe článku 76 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485.
97
Okrem toho sa v článku 15 ods. 3 metodiky analýzy (CSAM) stanovuje, že v bezpečnostnej metodike (ROSC) by PPS mali prijať procesné pravidlá na stanovenie cezhraničného vplyvu nápravných opatrení, ktoré by mali byť založené na kvalitatívnych alebo kvantitatívnych prístupoch uvedených v článku 15 ods. 4 až 6 metodiky analýzy (CSAM).
98
PPS vo svojom návrhu stanovili takéto postupy na posúdenie cezhraničného vplyvu svojich potenciálnych nápravných opatrení, ktoré by pre každé individuálne nápravné opatrenie stanovili PPS jednomyseľne. Vo svojom neformálnom dokumente sa VRO regiónu CORE okrem iného dohodli na kvalitatívnom a kvantitatívnom prístupe, ale tiež uznali, že je potrebné ďalšie objasnenie, pretože návrh PPS nebol úplne dokončený alebo dostatočne podrobný.
99
Následne ACER na základe technického posúdenia uvedeného v odôvodneniach 12 a 13 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) dospela k záveru, že akékoľvek nápravné opatrenie, ktoré bolo aspoň v niektorých prípadoch schopné napraviť porušenia limitov prúdu v sieťovom prvku s napätím 220 kV alebo viac, t. j. sieťovom prvku s cezhraničným vplyvom, sa musí považovať za opatrenie, ktoré samo osebe má cezhraničný vplyv, pokiaľ PPS nerozhodnú inak. ACER naopak zmenila kvalitatívne a kvantitatívne prístupy s cieľom použiť ich na identifikáciu PPS dotknutých aktiváciou nápravného opatrenia s cezhraničným vplyvom, a to najmä na účely postupu rýchlej aktivácie.
100
Treba však poznamenať, že článok 16 metodiky analýzy (CSAM) predpokladá postup vypracovania bezpečnostnej metodiky (ROSC), ktorý vyžaduje, aby PPS regiónu CORE spoločne vypracovali návrh bezpečnostnej metodiky (ROSC), ktorý bude zahŕňať pravidlá určovania cezhraničného vplyvu nápravných opatrení a PPS dotknutých týmito nápravnými opatreniami vo všeobecnosti.
101
Odvolacej rade tak nemožno vytýkať, že nezabezpečila dodržiavanie tohto ustanovenia, keďže postup stanovený spornou bezpečnostnou metodikou (ROSC) stanovuje kritériá na vypracovanie zoznamu sieťových prvkov s cezhraničným vplyvom zo strany PPS a na identifikáciu cezhraničného vplyvu potenciálneho nápravného opatrenia, a navyše stanovuje aj osobitné pravidlá týkajúce sa vylúčenia sieťových prvkov, ako aj nápravných opatrení, ktoré nemajú cezhraničný vplyv.
102
Preto treba zamietnuť výhradu žalobkyne založenú na nezlučiteľnosti pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) s článkom 16 metodiky analýzy (CSAM).
103
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyni sa nepodarilo preukázať, že odvolacia rada sa tým, že v napadnutom rozhodnutí nekonštatovala porušenie článku 35 ods. 5 nariadenia 2019/943 a článku 40 ods. 1 písm. d) smernice 2019/944, dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia. V dôsledku toho treba prvý a tretí žalobný dôvod zamietnuť.
O štvrtom žalobnom dôvode založenom na porušení ustanovení zaručujúcich možnosť používať model centralizovaného dispečingu na riadenie vnútorného preťaženia alebo na vykonávanie vyrovnávacích úloh
104
V rámci štvrtého žalobného dôvodu žalobkyňa podporovaná Poľskou republikou tvrdí, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) ovplyvňuje možnosť PPS používať model centralizovaného dispečingu a osobitne integrovaný postup plánovania uvedený v tomto modeli, keďže vzhľadom na to, že sa aktivuje nápravné opatrenie s cezhraničným vplyvom, už PPS nemôžu mať prístup k dotknutým výrobným zdrojom a sami meniť výrobné pokyny. Podľa žalobkyne je však postup integrovaného plánovania vykonávaný v rámci centralizovaného dispečingu nepretržitým postupom, ktorý sa začína pred postupom CROSA a ktorý sa pravidelne obnovuje v reálnom čase, keďže sa často obnovuje viac ako päťdesiatkrát denne, zatiaľ čo postup CROSA sa opakuje len trikrát za deň. Odvolacia rada sa podľa žalobkyne tým, že odmietla pripustiť takéto porušenie, dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávne vyložila článok 4 ods. 2 písm. e) nariadenia 2017/1485 a článok 12 ods. 1 nariadenia 2019/943.
105
Žalobkyňa v podstate tvrdí, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) z dôvodu svojej širokej pôsobnosti bráni používaniu modelu centralizovaného dispečingu tým, že jej neumožňuje, aby v Poľsku sama riadila preťaženia, ako aj vyvažovanie, a žalobkyňa tak nemôže zabezpečiť prevádzkovú bezpečnosť svojej siete. V tejto súvislosti žalobkyňa vysvetľuje, že v modeli centralizovaného dispečingu vykonáva úlohy vyvažovania spolu s riadením preťaženia v integrovanom postupe, zatiaľ čo v modeli decentralizovaného dispečingu sa oba postupy vykonávajú samostatne.
106
ACER spochybňuje tvrdenia žalobkyne aj tvrdenia Poľskej republiky a navrhuje tento žalobný dôvod zamietnuť.
107
V tomto rámci ACER spochybňuje prípustnosť štvrtého žalobného dôvodu z dôvodu, že je založený na tvrdeniach, ktoré už boli totožne uvedené pred odvolacou radou.
108
Na úvod, pokiaľ ide o prípustnosť štvrtého žalobného dôvodu, treba pripomenúť, že žalobkyňa je oprávnená napadnúť na Všeobecnom súde odôvodnenie odvolacej rady v napadnutom rozhodnutí, a to na základe výhrad, ktoré už uviedla pred touto radou, ak to považuje za potrebné (pozri bod 41 vyššie). V prejednávanej veci odvolacia rada v bode 600 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nemá vplyv na možnosť PPS používať mechanizmus modelu centralizovaného dispečingu. Rovnako z bodu 609 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že tá istá rada dospela najmä k záveru, že obmedzenia vyplývajúce z postupu CROSA nezasiahli do zodpovednosti PPS vyplývajúcej z článku 4 ods. 2 písm. e) nariadenia 2017/1485, pričom vychádzala z odôvodnenia uvedeného v bodoch 583 až 608 toho istého rozhodnutia. Z toho vyplýva, že výhrady žalobkyne smerujúce k spochybneniu týchto úvah, ku ktorým dospela odvolacia rada v napadnutom rozhodnutí, sú prípustné.
109
Pokiaľ ide o dôvodnosť štvrtého žalobného dôvodu, treba spresniť, že podľa článku 4 ods. 2 písm. e) nariadenia 2017/1485 príslušné orgány „rešpekt[ujú] zodpovednosť priradenú príslušnému PPS s cieľom zaistiť bezpečnosť sústavy vrátane požiadaviek v zmysle vnútroštátnych právnych predpisov“. Pokiaľ ide o článok 12 ods. 1 nariadenia 2019/943, týka sa zodpovednosti PPS, pokiaľ ide o dispečing zariadení na výrobu elektriny a riadenie odberu, pričom stanovuje, že uvedený dispečing a uvedené riadenie majú byť nediskriminačné, transparentné, a pokiaľ nie je v odsekoch 2 až 6 uvedeného článku stanovené inak, trhovo orientované.
110
Túto zodpovednosť PPS možno realizovať použitím modelu centralizovaného dispečingu definovaného v článku 2 bode 18 nariadenia Komisie (EÚ) 2017/2195 z 23. novembra 2017, ktorým sa stanovuje usmernenie o zabezpečovaní rovnováhy v elektrizačnej sústave (Ú. v. EÚ L 312, 2017, s. 6) ako „model plánovania prevádzky a dispečingu, v rámci ktorého plány výroby a spotreby, ako aj dispečing výrobných a odberných zariadení, pokiaľ ide o nasaditeľné zariadenia, určuje PPS v rámci integrovaného postupu plánovania prevádzky“.
111
Na úvod treba uviesť, že ani z článku 4 ods. 2 písm. e) nariadenia 2017/1485, ani z článku 12 ods. 1 nariadenia 2019/943 nevyplýva, že bezpečnostná metodika (ROSC), prijatá na základe článku 76 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485, nemá vplyv na činnosti PPS, čo zahŕňa používanie modelu centralizovaného dispečingu uvedeného v uvedených ustanoveniach. Výklad tohto ustanovenia však nemôže viesť k obchádzaniu výslovnej zodpovednosti PPS zaisťovať prevádzkovú bezpečnosť svojej sústavy, ako je uvedená okrem iného v článku 4 ods. 2 písm. e) nariadenia 2017/1485.
112
Treba preto preskúmať, či sporná bezpečnostná metodika (ROSC) má za následok to, ako tvrdí žalobkyňa, že zbavuje žalobkyňu možnosti používať model centralizovaného dispečingu na riadenie vnútorných preťažení a na vykonávanie úloh v rámci vyrovnávania, čím bolo zasiahnuté do jej zodpovednosti za zaistenie bezpečnosti jej sústavy.
O porušení ustanovení zaručujúcich možnosť používať model centralizovaného dispečingu na riadenie preťaženia v individuálnom sieťovom modeli
113
Pokiaľ ide v prvom rade o riadenie vnútorného preťaženia, žalobkyňa v podstate tvrdí, že menej časté opakovanie postupu CROSA predstavuje prekážku pre častejšie opakovanie integrovaného postupu plánovania v zmysle článku 2 bodu 19 nariadenia 2017/2195, keďže podľa článku 14 ods. 2 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) po dennom opakovaní postupu CROSA nie sú možné žiadne ďalšie zmeny plánov výroby alebo spotreby.
114
V tejto súvislosti treba hneď na úvod zamietnuť výhradu žalobkyne, podľa ktorej na jednej strane dochádza iba k jednému opakovaniu postupu CROSA za deň a na druhej strane nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom možno uplatniť len pred denným postupom CROSA, zatiaľ čo integrovaný postup plánovania sa podľa žalobkyne uskutočňuje viac ako 50‑krát denne.
115
Podľa článkom 31 ods. 1 bezpečnostnej metodiky (ROSC) sa totiž nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom aktivujú takmer v reálnom čase, a nie pred denným dokončením postupu CROSA, ktorý sa začína o 18.00 hod. v deň predchádzajúci dňu dodania.
116
Pokiaľ ide v druhom rade o výhradu žalobkyne, podľa ktorej sa podmienky siete môžu veľmi rýchlo zmeniť, čo by mohlo byť efektívne vyriešené postupom integrovaného plánovania, treba konštatovať, že postup CROSA stanovuje dostatočné záruky na zabezpečenie toho, aby PPS dodržali svoju povinnosť zaistiť prevádzkovú bezpečnosť svojej sústavy.
117
Po prvé článok 27 ods. 2 písm. a) spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) stanovuje, že ak aktivácia nápravného opatrenia s cezhraničným vplyvom vedie k porušeniu prevádzkovej bezpečnosti, dotknutý PPS a PPS zodpovedný za aktiváciu nápravného opatrenia môžu uvedené opatrenie zamietnuť. Rovnaká možnosť je stanovená v článku 27 ods. 2 písm. b) uvedenej metodiky pre prípad, že to isté opatrenie už nie je k dispozícii, to znamená, že ho už nemožno vykonať.
118
Po druhé v článku 33 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) sa stanovuje postup rýchlej aktivácie na riešenie porušení prevádzkovej bezpečnosti, ktoré sú identifikované medzi dvoma opakovaniami postupu CROSA bez toho, aby bolo možné čakať na ďalšie zavŕšenie, ako aj v prípade porušení prevádzkovej bezpečnosti, ktoré boli zaznamenané po poslednom vykonanom postupe CROSA.
119
Postup rýchlej aktivácie preto predstavuje subsidiárny postup mimo postupu CROSA, ktorý predpokladá užšiu koordináciu len medzi PPS dotknutými nápravnými opatreniami, ktoré sa musia aktivovať s cieľom napraviť nové porušenia prevádzkovej bezpečnosti, ktoré nebolo možné vyriešiť postupom CROSA. Tento postup umožňuje PPS jednostranne zabezpečiť prevádzkovú bezpečnosť svojej sústavy v prípade, keď by postup CROSA nebol schopný identifikovať jej porušenie.
120
Vzhľadom na vyššie uvedené treba zamietnuť aj výhradu Poľskej republiky, podľa ktorej použitie postupu CROSA pre siete s modelom centralizovaného dispečingu vedie k nesprávnym informáciám o nápravných opatreniach, ktoré by sa mali použiť, keďže tento postup nemá k dispozícii najaktuálnejšie informácie o stave siete. Aj za predpokladu, že by bol postup CROSA neefektívny, čo Poľská republika nepreukázala, totiž Poľská republika nepreukázala, že záruky uvedené v bodoch 116 až 118 vyššie nie sú vhodné na to, aby PPS umožnili zaistiť prevádzkovú bezpečnosť ich sústavy, ak by postup CROSA nebol schopný identifikovať porušenie prevádzkovej bezpečnosti a odporučiť koordinované riešenie.
121
V dôsledku toho treba dospieť k záveru, že odvolacia rada sa nedopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nezbavuje žalobkyňu možnosti spravovať preťaženia v modeli centralizovaného modelu dispečingu, takže odvolacia rada neporušila ani článok 4 ods. 2 písm. e) nariadenia 2017/1485, ani článok 12 ods. 1 nariadenia 2019/943.
O porušení ustanovení zaručujúcich možnosť používať model centralizovaného dispečingu na vykonávanie vyrovnávacích úloh
122
Žalobkyňa tiež vytýka odvolacej rade, že v napadnutom rozhodnutí potvrdila spornú bezpečnostnú metodiku (ROSC), hoci jej táto metodika bráni vo vykonávaní vyrovnávacích úloh.
123
Ako však správne tvrdí ACER, žalobkyňa môže zmeniť výrobný plán jednotky na účely vyvažovania, aj keď sa na túto jednotku vzťahuje nápravné opatrenie s cezhraničným vplyvom, a to až do okamihu aktivácie tohto nápravného opatrenia na tejto jednotke.
124
Je pravda, že z článku 21 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1485 v podstate vyplýva, že PPS nemôže „navrhovať, vypracovať a aktivovať“ nápravné opatrenia, ktoré majú cezhraničný vplyv nekoordinovaným spôsobom alebo dokonca mimo postupu CROSA. Rovnako z článku 35 ods. 4 nariadenia 2015/1222 vyplýva, že PPS nemôžu „jednostrann[e] alebo nekoordinovan[e]“ prijať nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom.
125
Zákaz vykonávania nových nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom po poslednom postupe CROSA sa však vzťahuje na opatrenia na riadenie preťaženia bez toho, aby boli dotknuté opatrenia prijaté na vyvažovanie.
126
Ako totiž správne tvrdí ACER, aj po skončení postupu CROSA môže integrovaný postup plánovania pokračovať a meniť programy výroby a spotreby výrobných jednotiek, pokiaľ tieto zmeny smerujú k vyváženiu. V tejto súvislosti žalobkyňa na pojednávaní pripustila, že hoci je ťažké odlíšiť opatrenia redispečingu prijaté na účely riadenia preťaženia od opatrení prijatých na účely vyvažovania, takéto rozlišovanie nie je nemožné.
127
Okrem toho, hoci je pravda, že z dôvodu odstávky výrobných jednotiek, na ktorých sa aktivujú nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom podľa výsledkov postupu CROSA, má žalobkyňa na vykonávanie svojich vyrovnávacích úloh k dispozícii menej zdrojov ako predtým, toto samotné konštatovanie nemôže stačiť na preukázanie porušenia článku 4 ods. 2 písm. e) nariadenia 2017/1485, ako aj článku 12 ods. 1 nariadenia 2019/943.
128
V tejto súvislosti treba na jednej strane pripomenúť, že z logiky regionálnej koordinácie vyplýva, že PPS nemôžu voľne disponovať všetkými svojimi zdrojmi, pokiaľ tieto majú cezhraničný vplyv.
129
Na druhej strane treba zdôrazniť, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) stanovuje niekoľko osobitných záruk týkajúcich sa vyvažovania. Uvedená metodika konkrétne v článku 25 stanovuje, že postup CROSA musí zabezpečiť, aby nápravné opatrenia s optimalizovaným cezhraničným vplyvom nevytvárali energetické nerovnováhy. Okrem toho, ako správne tvrdí ACER, podľa článku 31 ods. 2 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) môže PPS v rámci postupu rýchlej aktivácie požiadať o opätovné posúdenie nariadeného nápravného opatrenia s cezhraničným vplyvom, ak v nadväznosti na zmeny pokynov vyplývajúce z postupu integrovaného plánovania už nie je potrebné aktivovať toto opatrenie.
130
V dôsledku toho nemožno odvolacej rade vytýkať, že porušila právomoci PPS týkajúce sa používania modelu centralizovaného dispečingu na zaistenie prevádzkovej bezpečnosti a vyvažovania, ako sú uvedené v článku 4 ods. 2 písm. e) nariadenia 2017/1485, ako aj v článku 12 ods. 1 nariadenia 2019/943.
131
Ostatné výhrady, ktoré žalobkyňa uviedla na podporu štvrtého žalobného dôvodu, neumožňujú vyvrátiť tento záver.
132
Pokiaľ ide po prvé o výhradu žalobkyne založenú na tom, že odvolacia rada tým, že potvrdila spornú bezpečnostnú metodiku (ROSC) a postup CROSA, pripustila nezákonný zásah do jej právomoci vykonávať vyrovnávacie úlohy, treba na jednej strane konštatovať, že žalobkyňa nepreukázala, ako je na posúdenie zákonnosti spornej metodiky (ROSC) relevantná tzv. paradigma „medenej platne“ modelu oblastného trhu, ktorá sa používa v postupe výpočtu kapacity a na ktorú sa žalobkyňa odvoláva. Žalobkyňa totiž vysvetľuje, že model oblastného trhu uplatňovaný v Európe je založený na paradigme medenej platne, a spresňuje, že to znamená, že z pohľadu veľkoobchodného trhu neexistuje žiadne obmedzenie obchodných činností v rámci ponukovej oblasti, teda že neexistuje žiadne obmedzenie výmen medzi výrobnými zariadeniami a zariadeniami na zaťažovanie, ktoré sa nachádzajú v tej istej ponukovej oblasti, a že výmeny medzi ponukovými oblasťami sú obmedzené dostupnosťou kapacít na prenos elektriny medzi oblasťami. Treba však konštatovať, že žalobkyňa nijako nevysvetľuje, v čom by skutočnosť, že model oblastného trhu uplatňovaný v Európe je založený na tejto paradigme, mala mať za následok, že by jej bolo zabránené používať výrobné jednotky na vyrovnávacie úlohy, ak by sa na týchto jednotkách aktivovalo nápravné opatrenie s cezhraničným vplyvom.
133
Na druhej strane odvolacej rade nemožno vytýkať, že v napadnutom rozhodnutí potvrdila, že regionálne centrá sa mohli podieľať na prevádzke elektrizačnej sústavy v reálnom čase v súlade s odôvodnením 55 nariadenia 2019/943. Z fungovania postupu CROSA totiž vyplýva, že regionálne centrá len odporúčajú koordinované nápravné opatrenia, zatiaľ čo PPS zostávajú v konečnom dôsledku zodpovední za aktiváciu tohto opatrenia v reálnom čase, ako to vyplýva z článku 42 ods. 2 nariadenia 2019/943, ako aj z článku 78 ods. 4 nariadenia 2017/1485.
134
Pokiaľ ide po druhé o výhradu žalobkyne založenú na údajnej diskriminácii medzi PPS využívajúcimi model centralizovaného dispečingu a PPS využívajúcimi model decentralizovaného dispečingu, táto výhrada nebola vznesená ani pred odvolacou radou, ani v žalobe pred Všeobecným súdom, ale jedine v replike. Z článku 84 rokovacieho poriadku pritom vyplýva, že uviesť nové dôvody počas konania je prípustné len vtedy, ak sú tieto dôvody založené na právnych a skutkových okolnostiach, ktoré vyšli najavo v priebehu konania, čo žalobkyňa netvrdí. V dôsledku toho je táto výhrada oneskorená, a teda neprípustná.
135
V každom prípade treba konštatovať, že žalobkyňa nepreukázala, v čom by rovnaké zaobchádzanie s modelmi centralizovaného a decentralizovaného dispečingu porušovalo zásadu rovnosti zaobchádzania.
136
Žalobkyňa totiž nespochybňuje, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nijako nerozlišuje medzi týmito dvoma modelmi, a teda sa s nimi zaobchádza rovnako.
137
V rámci tohto konania ACER navyše vysvetlila, pričom žalobkyňa jej neprotirečila, že obmedzenia vyplývajúce zo spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) sa v zásade uplatňujú rovnako na modely centralizovaného a decentralizovaného dispečingu, pretože sa netýkajú len riadenia preťaženia, ale aj iných postupov riadenia siete. V tejto súvislosti ACER spresnila, že PPS využívajúci model decentralizovaného dispečingu musia tiež zohľadniť tieto obmedzenia, napríklad pokiaľ ide o nákup vyrovnávacích kapacít. Vyrovnávacia kapacita použitá ako nápravné opatrenie s cezhraničným vplyvom už nie je plne dostupná na účely vyvažovania ani pre PPS využívajúcich model decentralizovaného dispečingu, ani pre PPS využívajúcich model centralizovaného dispečingu, a to bez diskriminácie. ACER okrem toho tvrdí, že tieto dva modely sledujú rovnaké ciele, čo žalobkyňa nespochybňuje.
138
Podľa ustálenej judikatúry pritom všeobecná zásada zákazu diskriminácie alebo rovnosti zaobchádzania ukladá, aby sa porovnateľné situácie neposudzovali rozdielne a rozdielne situácie neposudzovali rovnako, ak takéto posudzovanie nie je objektívne odôvodnené (pozri rozsudok zo 16. decembra 2008, Arcelor Atlantique et Lorraine a i., C‑127/07, EU:C:2008:728, bod 23 a citovanú judikatúru).
139
Z toho vyplýva, že v prejednávanej veci mala žalobkyňa na preukázanie diskriminácie preukázať, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) mala odlišný vplyv na riadenie jedného z týchto dvoch modelov v porovnaní s druhým, čo neurobila.
140
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyni sa nepodarilo preukázať, že odvolacia rada sa tým, že v napadnutom rozhodnutí nekonštatovala porušenie ustanovení zaručujúcich PPS možnosť používať model centralizovaného dispečingu na riadenie interného preťaženia alebo na vykonávanie vyrovnávacích úloh, dopustila nesprávneho právneho posúdenia. Štvrtý žalobný dôvod treba preto zamietnuť.
O piatom žalobnom dôvode založenom na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila odvolacia rada, keď dospela k záveru, že bezpečnostnou metodikou (ROSC) sa dostatočne stanovili spravodlivé pravidlá v oblasti cezhraničných výmen elektriny a zaviedli vhodné stimuly, pokiaľ ide o riadenie preťaženia a efektívne investície do nápravných opatrení súvisiacich so zariadeniami, ako sú fázové transformátory
141
Žalobkyňa tvrdí, že odvolacia rada ACER sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdila výklad článku 1 písm. c) nariadenia 2019/943 a článku 4 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1485, ktorý podala ACER a podľa ktorého sporná bezpečnostná metodika (ROSC) neopomenula ani stanoviť spravodlivé pravidlá pre cezhraničné výmeny elektriny, ani zaviesť vhodné stimuly týkajúce sa riadenia preťaženia a investícií na nápravné opatrenia súvisiace so zariadeniami, ako sú fázové transformátory, ktoré umožňujú zmierniť preťaženie tým, že „donútia“ elektrinu prejsť z vyťaženého elektrického vedenia na menej vyťažené elektrické vedenie.
142
V tejto súvislosti žalobkyňa poznamenáva, že po začatí postupu CROSA, uvedeného v spornej bezpečnostnej metodike (ROSC), PPS už nemôžu individuálne vykonávať nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom, ktoré majú k dispozícii v dôsledku investícií, ktoré realizovali na určitých zariadeniach, ako sú fázové transformátory. Napadnutá metodika tak obmedzuje možnosť PPS individuálne využívať beznákladové nápravné opatrenia na miestnej úrovni.
143
Žalobkyňa pripomína, že nápravné opatrenia vybrané na zníženie preťaženia určitých sieťových prvkov v rámci postupu CROSA môžu byť odlišné od nápravných opatrení, ktoré sa týkajú výlučne miestneho preťaženia alebo miestnych nápravných opatrení, čo spôsobuje ťažkosti, keď dôjde k viacerým simultánnym a vzájomne od seba závislým preťaženiam v rôznych častiach toho istého regiónu. Existencia týchto súbežných preťažení by bola ešte problematickejšia, ak by sa využili fázové transformátory, ktoré boli nainštalované s cieľom znížiť preťaženie sieťového prvku, pretože v rámci nápravného opatrenia s cezhraničným vplyvom by mohlo byť nutné ich opačné – a podľa žalobkyne kontraintuitívne – použitie na zvýšenie toku v preťažených prvkov s cieľom znížiť cezhraničné preťaženie.
144
Okrem toho by PPS v rámci nápravného opatrenia, ktoré má cezhraničný vplyv, mohol byť nútený uplatniť regionálne riešenie kombinujúce opatrenia využívajúce fázové transformátory a opatrenia redispečingu, čo by pre PPS znamenalo náklady na redispečing, hoci mohol bez poplatkov použiť fázový transformátor, do ktorého predtým investoval, aby zmiernil preťaženie svojich sieťových prvkov. Podľa žalobkyne však žiadne ustanovenie práva Únie neukladá PPS povinnosť konať v záujme iných prevádzkovateľov usadených v iných členských štátoch.
145
Žalobkyňa dospela k záveru, že napadnuté rozhodnutie, ktoré potvrdzuje spornú bezpečnostnú metodiku (ROSC), okrem toho, že je v rozpore s článkom 1 písm. c) nariadenia 2019/942 a článkom 4 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1485, porušuje tiež článok 1 ods. 2 nariadenia 2019/943 v spojení s článkom 19 nariadenia 2019/943, keďže rozhodnutie č. 33/2020 neprispieva ku konzistentnému, účinnému a efektívnemu uplatňovaniu práva Únie, ale komplikuje, ba dokonca znemožňuje úsilie o dosiahnutie súladu s článkom 19 nariadenia 2019/943, pokiaľ ide o rozdeľovanie príjmov z preťaženia do investícií znižujúcich preťaženie spojovacích vedení.
146
ACER spochybňuje tvrdenia žalobkyne a navrhuje zamietnuť tento žalobný dôvod.
147
V tomto rámci ACER spochybňuje prípustnosť piateho žalobného dôvodu z toho dôvodu, že sa týka spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) stanovenej rozhodnutím č. 33/2020, a nie napadnutým rozhodnutím.
148
Na úvod, pokiaľ ide o prípustnosť piateho žalobného dôvodu, treba predovšetkým uviesť, že žalobkyňa vytýka odvolacej rade, že sa v napadnutom rozhodnutí dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdila výklad článku 1 písm. c) nariadenia 2019/943 a článku 4 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1485, ktorý podala ACER v rozhodnutí č. 33/2020. Ďalej treba konštatovať, že žalobkyňa vo svojej žalobe na podporu piateho žalobného dôvodu výslovne spochybňuje niektoré konkrétne body napadnutého rozhodnutia. Napokon treba poznamenať, že odvolacia rada v bodoch 643 až 651 napadnutého rozhodnutia vysvetlila dôvody, na základe ktorých dospela k záveru, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) neporušuje článok 1 písm. c) nariadenia 2019/943, ani článok 4 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1485, t. j. najmä preto, že nemá za následok odradenie od investícií uskutočnených PPS do určitých zariadení, ako sú fázové transformátory. Z toho vyplýva, že na rozdiel od tvrdení ACER žalobkyňa svojím piatym žalobným dôvodom spochybňuje napadnuté rozhodnutie, a nie rozhodnutie č. 33/2020. V dôsledku toho je tento žalobný dôvod prípustný.
149
Pokiaľ ide o dôvodnosť piateho žalobného dôvodu, treba na jednej strane spresniť, že článok 1 písm. c) nariadenia 2019/943 stanovuje cieľ stanoviť spravodlivé pravidlá pre cezhraničnú výmenu elektriny a že článok 4 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1485 má za cieľ podporovať koordináciu prevádzky sústavy a plánovania prevádzky.
150
Pokiaľ ide o článok 1 ods. 2 nariadenia 2019/942, tento článok stanovuje najmä cieľ ACER prispieť ku konzistentnému, efektívnemu a účinnému uplatňovaniu práva Únie v záujme dosiahnutia cieľov Únie v oblasti klímy a energetiky. Pokiaľ ide o článok 19 nariadenia 2019/943, v podstate upravuje rozdeľovanie príjmov vyplývajúcich z prideľovania medzioblastnej kapacity a v odseku 2 písm. b) stanovuje, že cieľom postupu rozdeľovania uvedených príjmov je najmä „pokrytie nákladov vyplývajúcich z investícií do sústav, ktoré sú relevantné pre znižovanie preťaženia spojovacích vedení“.
151
Na druhej strane treba konštatovať, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) môže mať za následok obmedzenie možnosti PPS individuálne prijať beznákladové nápravné opatrenia na miestnej úrovni, okrem iného v prípade súbežných a vzájomne od seba závislých preťažení v rôznych častiach regiónu CORE, čo ACER nespochybňuje. Ako však pripomenula ACER, postup CROSA môže podľa článku 23 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) zmeniť konfiguráciu fázového transformátora len s cieľom vyriešiť preťaženia identifikované v spoločnom sieťovom modeli a nemá vytvárať nové preťaženia alebo obnoviť staré. Navyše preťaženia „spôsobené“ uplatňovaním nápravných opatrení odporúčaných postupom CROSA, napríklad zmena parametrov fázového transformátora, sa tiež riešia postupom CROSA, takže náklady na redispečing, ktoré boli potrebné na vyriešenie tohto preťaženia, sa pripisujú sieťovým prvkom preťaženým v spoločnom sieťovom modeli.
152
Okrem toho treba uviesť, že ACER vo svojich písomných podaniach uznala, že postup CROSA môže pre PPS spôsobiť určité náklady na redispečing, a to na zmiernenie preťažení „spôsobených“ najmä zmenou konfigurácie fázových transformátorov, ktorú odporúča postup CROSA, ak si optimálne riešenie na úrovni regiónu CORE vyžaduje tak zmenu konfigurácie fázových transformátorov, ako aj nápravné opatrenia spojené s nákladmi, ako je redispečing. Žalobkyňa preto správne tvrdí, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) môže viesť k dodatočným nákladom pre niektorých PPS, ako je žalobkyňa, ktorí už investovali do zariadení, akými sú fázové transformátory.
153
Treba preto preskúmať, či dodatočné náklady, ktoré môže v niektorých prípadoch spôsobiť sporná bezpečnostná metodika (ROSC) v prípade PPS, ktorí už investovali do zariadení, ako sú fázové transformátory, poukazujú na nespravodlivosť pravidiel stanovených touto metodikou a majú za následok odradenie PPS od investovania do týchto zariadení, ako to tvrdí žalobkyňa, do takej miery, že porušujú článok 1 písm. c) nariadenia 2019/943, článok 4 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1485, ako aj článok 1 ods. 2 nariadenia 2019/942 v spojení s článkom 19 nariadenia 2019/943.
154
Pokiaľ ide o údajnú nespravodlivosť pravidiel stanovených spornou bezpečnostnou metodikou (ROSC), treba konštatovať, že náklady, ktoré vzniknú z dôvodu uplatnenia regionálneho riešenia vybraného postupom CROSA, sú neoddeliteľnou súčasťou regionálnej koordinácie a predstavujú konkrétne vyjadrenie zásady energetickej solidarity.
155
Ako súdny dvor pripomenul v bode 73 rozsudku z 15. júla 2021, Nemecko/Poľsko, (C‑848/19 P, EU:C:2021:598), uplatňovanie zásady energetickej solidarity neznamená, že politika Únie v oblasti energetiky nesmie mať za žiadnych okolností nepriaznivý vplyv na konkrétne záujmy členského štátu v tejto oblasti. Inštitúcie Únie a členské štáty sú však povinné v rámci uskutočňovania tejto politiky zohľadniť záujmy tak Únie, ako aj rôznych členských štátov, ktoré by mohli byť dotknuté, a v prípade konfliktu tieto záujmy vyvážiť.
156
V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že práve náklady, ktoré vzniknú v dôsledku uplatňovania regionálneho riešenia, sa rozdelia medzi PPS podľa ich príspevku k preťaženiu v súlade s metodikou rozdeľovania nákladov, prijatou na základe článku 74 nariadenia 2015/1222. Okrem toho treba zdôrazniť, že jedným z cieľov postupu CROSA je riešiť tieto preťaženia a iné porušenia prevádzkovej bezpečnosti nákladovo efektívnym spôsobom na regionálnej úrovni.
157
Okrem toho treba zohľadniť skutočnosť, že článok 35 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) stanovuje monitorovanie, na základe ktorého, ak by sa preukázalo, že v rámci postupu CROSA bol ten istý PPS pravidelne alebo systematicky musel znášať vyššie náklady, zmena tejto metodiky by mohla byť odôvodnená podľa článku 7 ods. 4 nariadenia 2017/1485.
158
V dôsledku toho treba konštatovať, že samotná skutočnosť, že PPS môže znášať vyššie náklady z dôvodu regionálnej koordinácie, neznamená, že pravidlá stanovené spornou bezpečnostnou metodikou (ROSC) sú nespravodlivé, a že na základe tejto skutočnosti táto metodika porušuje článok 1 písm. c) nariadenia 2019/943 alebo že sú nevhodné podporovať regionálnu koordináciu podľa článku 4 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1485.
159
Pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého sporná bezpečnostná metodika (ROSC) odrádza PPS od investovania do zariadení, akými sú fázové transformátory, žalobkyňa nepredložila žiadne konkrétne informácie o hospodárskom vplyve rozdelenia nákladov na redispečing, ktoré by mohli preukázať, že táto metodika spôsobuje, že existuje skutočná prekážka pre investície do týchto zariadení.
160
Ako však zdôraznila ACER bez toho, aby to žalobkyňa spochybnila, PPS môže mať stále prospech z investície do zariadenia, ako je fázový transformátor, ktorú uskutočnil, pokiaľ toto zariadenie znižuje náklady, ktoré musí znášať na vyriešenie preťaženia vo svojom individuálnom sieťovom modeli pred začatím postupu CROSA.
161
Keďže v prejednávanej veci nie je preukázané, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) odrádza PPS od investovania do zariadení, ako sú fázové transformátory, treba zamietnuť výhradu žalobkyne založenú na porušení článku 1 písm. c) nariadenia 2019/943, článku 4 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1485, ako aj článku 1 ods. 2 nariadenia 2019/942 v spojení s článkom 19 nariadenia 2019/943.
162
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyni sa nepodarilo preukázať, že odvolacia rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že bezpečnostnou metodikou (ROSC) sa dostatočne stanovili spravodlivé pravidlá v oblasti medzioblastných výmen elektriny a zaviedli vhodné stimuly, pokiaľ ide o riadenie preťaženia a efektívne investície do nápravných opatrení súvisiacich so zariadeniami, ako sú fázové transformátory. Piaty žalobný dôvod treba preto zamietnuť.
O šiestom žalobnom dôvode založenom na porušení článkov 76 a 77 nariadenia 2017/1485 v spojení s článkom 25 a článkom 4 ods. 1 písm. d) a h) a článkom 4 ods. 2 písm. e) tohto nariadenia, ktoré zaručujú dodržiavanie limitov prevádzkovej bezpečnosti, najmä limitov napätia, na miestnej a regionálnej úrovni
163
Žalobkyňa tvrdí, že odvolacia rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nebola v rozpore s limitmi prevádzkovej bezpečnosti zo strany PPS, najmä tými, ktoré sa týkajú napätia. Odvolacia rada preto podľa žalobkyne nesprávne dospela k záveru, že uvedená metodika nie je v rozpore s článkami 76 a 77 nariadenia 2017/1485, ktoré sa týkajú návrhu, ktorý majú predložiť PPS na účely regionálnej koordinácie prevádzkovej bezpečnosti, a spoločných ustanovení týkajúcich sa organizácie regionálnej koordinácie prevádzkovej bezpečnosti, ktoré tento návrh musí obsahovať, keďže uvedené články treba vykladať po prvé v spojení s článkom 25 nariadenia 2017/1485, ktorý upravuje obmedzenia prevádzkovej bezpečnosti, ktoré musí stanoviť každý PPS, po druhé s článkom 4 ods. 1 písm. d) a h) uvedeného nariadenia, ktorý medzi svojimi cieľmi stanovuje jednak zabezpečenie podmienok zachovania prevádzkovej bezpečnosti v celej Únii a jednak prispievanie k efektívnej prevádzke a rozvoju elektrizačnej prenosovej sústavy a odvetvia elektrickej energie v Únii, a po tretie s článkom 4 ods. 2 písm. e) toho istého nariadenia, podľa ktorého členské štáty, príslušné orgány a prevádzkovatelia sústav musia rešpektovať zodpovednosť príslušného PPS s cieľom zaistiť bezpečnosti sústavy, a to vrátane požiadaviek v zmysle vnútroštátnych právnych predpisov.
164
V tejto súvislosti žalobkyňa v podstate tvrdí, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) neposkytuje PPS možnosť použiť dostatočné nápravné opatrenia na riadenie napätia na miestnej úrovni, ani regionálnym centrám možnosť riadiť napätie na regionálnej úrovni.
165
ACER spochybňuje tvrdenia žalobkyne a navrhuje zamietnuť tento žalobný dôvod.
166
Spochybňuje najmä prípustnosť šiesteho žalobného dôvodu z dôvodu, že je presnou replikou žalobného dôvodu, ktorý už žalobkyňa uviedla pred odvolacou radou.
167
Na úvod, pokiaľ ide o prípustnosť šiesteho žalobného dôvodu, treba pripomenúť, že žalobkyňa je oprávnená napadnúť na Všeobecnom súde odôvodnenie odvolacej rady v napadnutom rozhodnutí, a to na základe výhrad, ktoré už uviedla pred touto radou, ak to považuje za potrebné (pozri bod 41 vyššie). V prejednávanej veci odvolacia rada v bodoch 677 až 690 napadnutého rozhodnutia uviedla dôvody, na základe ktorých dospela k záveru, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) nebráni prevádzkovateľom prenosových sústav v dodržiavaní prevádzkových bezpečnostných limitov, okrem iného limitov napätia, a preto táto metodika nie je v rozpore s článkami 76 a 77 nariadenia 2017/1485 v spojení s článkom 25 a článkom 4 ods. 1 písm. d) a h) a článkom 4 ods. 2 písm. e) uvedeného nariadenia.
168
Z toho vyplýva, že výhrady žalobkyne smerujúce k spochybneniu týchto úvah, ku ktorým dospela odvolacia rada v napadnutom rozhodnutí, sú prípustné.
O porušení ustanovení zaručujúcich dodržiavanie limitov napätia na miestnej úrovni
169
Na úvod treba uviesť, ako správne tvrdí žalobkyňa, že tak PPS, ako aj regionálne centrá sú povinní dodržiavať limity napätia. Táto povinnosť totiž vyplýva, pokiaľ ide o PPS, z článku 27 ods. 1 a článku 34 ods. 2 nariadenia 2017/1485, a pokiaľ ide o regionálne centrá, z článku 78 ods. 2 písm. a) nariadenia 2017/1485, ktorý ukladá uvedeným centrám povinnosť vykonávať postup CROSA na základe limitov prevádzkovej bezpečnosti, ako ich spresnili PPS podľa článku 25 uvedeného nariadenia v spojení s článkom 72 toho istého nariadenia.
170
Treba tiež uviesť, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) stanovuje, že cieľom nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom, ktoré sú koordinované regionálnymi centrami, je znížiť toky cez sieťové prvky s cezhraničným vplyvom. Z toho vyplýva, že táto metodika je zameraná na riešenie porušení prevádzkovej bezpečnosti vo forme problémov týkajúcich sa limitu prúdu, zatiaľ čo PPS zostávajú v prvom rade zodpovedné za zabezpečenie dodržiavania limitov napätia.
171
Toto rozdelenie povinností medzi regionálne centrá a PPS vyplýva z návrhu PPS. Zo strany 5 vysvetliviek PPS totiž vyplýva (pozri bod 7 vyššie), že PPS dospeli k záveru, že iné porušenia prevádzkovej bezpečnosti, než sú limity napätia a skratového prúdu uvedené v článku 25 nariadenia 2017/1485, sa dajú lepšie zmierniť na miestnej úrovni.
172
V tejto súvislosti žalobkyňa v podstate tvrdí, že nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom, ktoré sú predmetom spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) na jednej strane a nápravné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania limitov napätia na miestnej úrovni na druhej strane, môžu byť v konflikte, pretože prvé uvedené opatrenia sa týkajú zníženia tokov, zatiaľ čo nápravné opatrenia si môžu vyžadovať ich zvýšenie. Žalobkyňa dodáva, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) dostatočne nezohľadnila tento „konflikt“.
173
Napadnutá bezpečnostná metodika (ROSC) pritom v postupe CROSA stanovuje viacero záruk, ktorých cieľom je práve zabezpečiť dodržiavanie limitov napätia prostredníctvom nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom, ktoré sa prijmú na konci tohto postupu.
174
Po prvé podľa článku 22 ods. 4 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) sa na nápravu porušení prevádzkových limitov, ako sú prekročenia limitov napätia, skratového prúdu alebo stability, stanovuje, že každý PPS v regióne CORE musí vykonávať miestne posúdenie a analýzu dlhodobej prevádzkovej bezpečnosti. Tieto porušenia sa môžu riešiť najmä v rámci postupu CROSA vo fáze koordinácie nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom, ako sa uvádza v článku 27 uvedenej metodiky, najmä uplatňovaním dodatočných obmedzení nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom.
175
V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že článok 27 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) stanovuje len možnosť, a nie povinnosť, riešiť tieto porušenia limitov napätia v rámci postupu CROSA. Vzhľadom na to, že táto možnosť prináleží PPS, sa teda PPS môže sám ubezpečiť, že uvedený postup rešpektuje limity napätia v jeho sústave.
176
V druhom rade článok 22 ods. 5 napadnutej bezpečnostnej metodiky (ROSC) stanovuje, že PPS môžu uplatňovať dodatočné systémové obmedzenia, ktoré odrážajú iné prevádzkové limity uvedené v odseku 4 toho istého článku, a to limity napätia, určené na to, aby postup CROSA v rozsahu, v ktorom sa zameriava na optimalizáciu nápravných opatrení, nespôsobil ďalšie porušenia prevádzkovej bezpečnosti alebo ich nezhoršoval. Postup CROSA však nesmie riešiť tieto súvisiace porušenia, ktoré sa musia riešiť podľa článku 22 ods. 4 uvedenej metodiky.
177
Hoci sa žalobkyňa odvoláva na toto posledné uvedené ustanovenie na podporu svojej argumentácie, podľa ktorej nápravné opatrenia koordinované postupom CROSA nemožno použiť na vyriešenie porušení limitov napätia, nepreukazuje, že toto ustanovenie bráni PPS riešiť porušenia limitov napätia na miestnej úrovni. Naopak, článkom 22 ods. 5 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) sa zabezpečuje, aby nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom nebránili PPS riešiť porušenia limitov napätia. Okrem toho žalobkyňa nepreukázala, v čom na jednej strane článok 22 ods. 5 uvedenej metodiky neumožňuje PPS zabezpečiť dodržiavanie limitov napätia na miestnej úrovni, a na druhej strane ani to, prečo by uvedená metodika mala stanovovať zavádzanie nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom na vyriešenie porušení limitov napätia.
178
V treťom rade článok 27 ods. 2 a 5 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) stanovuje možnosť dotknutého PPS odmietnuť nápravné opatrenie s cezhraničným vplyvom odporúčané postupom CROSA z dôvodu, že vykonanie tohto opatrenia by viedlo k porušeniam prevádzkovej bezpečnosti v jeho sieti. V tejto súvislosti treba zamietnuť tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého toto ustanovenie neumožňuje PPS zabezpečiť dodržiavanie limitov napätia na miestnej úrovni z toho dôvodu, že stanovuje len možnosť odmietnuť nápravné opatrenie, ale nie definovať alebo odporučiť takéto opatrenie na riešenie problémov s napätím. Žalobkyňa totiž nepreukázala, v čom uvedené ustanovenie neumožňuje PPS zabezpečiť dodržiavanie limitov napätia na miestnej úrovni.
179
Vo štvrtom rade článok 16 ods. 4 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) stanovuje možnosť PPS doplniť túto metodiku ustanoveniami týkajúcimi sa obmedzení siete s cieľom napraviť okrem iného v prípade potreby prekročenia limitov napätia.
180
Z toho vyplýva, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) má za cieľ zohľadniť nápravné opatrenia, ktoré PPS prijali na miestnej úrovni v postupe CROSA, avšak bez toho, aby sa vyžadovala ich koordinácia na regionálnej úrovni.
181
Žalobkyňa teda z právneho hľadiska dostatočne nepreukázala, že záruky preskúmané v bodoch 175 až 180 vyššie nepostačujú na zabezpečenie dodržiavania limitov napätia na miestnej úrovni zo strany PPS.
182
V každom prípade samotná skutočnosť, že žalobkyňa už nemôže použiť určité nápravné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania limitov napätia v jej sieti, keďže tieto opatrenia sú vyhradené pre postup CROSA, nemôže stačiť na preukázanie nemožnosti zaistiť prevádzkovú bezpečnosť v uvedenej sústave. Nič totiž neodôvodňuje, aby bezpečnostná metodika (ROSC) stanovovala používanie minimálnych obmedzení toku výkonu a plánovaných odstávok, keďže ide o opatrenia, ktoré majú PPS vykonávať na miestnej úrovni.
183
V dôsledku toho žalobkyňa nemôže odvolacej rade vytýkať, že napadnutým rozhodnutím potvrdila metodiku, ktorá neposkytuje PPS možnosť použiť dostatočné nápravné opatrenia na riadenie napätia na miestnej úrovni.
O porušení ustanovení zaručujúcich dodržiavanie limitov napätia na regionálnej úrovni
184
Pokiaľ ide o údajné porušenie ustanovení zaručujúcich dodržiavanie limitov napätia na regionálnej úrovni, žalobkyňa po prvé nepredložila nijaký dôkaz na podporu tvrdenia, že bezpečnostná metodika (ROSC) by mala vo všeobecnosti stanovovať možnosť definovať nápravné opatrenia s cezhraničným vplyvom a systémové obmedzenia potrebné na zmiernenie porušení limitov napätia.
185
Okrem toho ACER v bode 95 dupliky zdôraznila, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) už zahŕňa určité nápravné opatrenia na vyriešenie problémov napätia s cezhraničným vplyvom, pričom treba poznamenať, že niektoré nápravné opatrenia použité na vyriešenie porušení limitov napätia na regionálnej úrovni možno tiež kvalifikovať ako opatrenia s cezhraničným vplyvom, ktoré sa musia koordinovať podľa uvedenej metodiky.
186
Po druhé, pokiaľ ide konkrétnejšie o plánované odstávky, treba konštatovať, že hoci článok 8 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) vylučuje, aby sa nápravné opatrenia uvedené v článku 22 ods. 1 písm. d), h), i) a j) nariadenia 2017/1485 mohli použiť v rámci postupu CROSA, nie je to tak v prípade plánovaných odstávok uvedených v článku 22 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia, ktoré by na rozdiel od tvrdení žalobkyne mohli byť v rámci tohto postupu stanovené.
187
Okrem toho, pokiaľ ide o minimálne obmedzenia tokov výkonu, treba uviesť, ako uviedla ACER, že bez toho, aby to žalobkyňa spochybnila, ani článok 75 nariadenia 2017/1485, ani žiadne iné ustanovenie práva Únie neukladá povinnosť zahrnúť takéto opatrenie do rámca postupu CROSA. V každom prípade toto minimálne obmedzenie môže zabezpečiť každý jednotlivý PPS vo svojom individuálnom sieťovom modeli.
188
Po tretie v rozsahu, v akom žalobkyňa tvrdí, že záruky preskúmané v bodoch 175 až 180 vyššie nezabezpečujú dokonalú konzistentnosť medzi nápravnými opatreniami s cezhraničným vplyvom, ktoré sa týkajú porušení limitov prúdu, a miestnymi nápravnými opatreniami použitými na zmiernenie problémov s napätím na miestnej úrovni, treba poznamenať, že žiadne z ustanovení, na ktoré sa odvoláva, konkrétne článok 25, článok 34 ods. 2, článok 72 a článok 76 nariadenia 2017/1485, neumožňuje dospieť k záveru o protiprávnosti takejto situácie.
189
V dôsledku toho žalobkyňa nemôže odvolacej rade vytýkať, že napadnutým rozhodnutím potvrdila metodiku, ktorá neposkytuje regionálnym centrám možnosť použiť dostatočné nápravné opatrenia na riadenie napätia na regionálnej úrovni.
190
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyni sa nepodarilo preukázať, že odvolacia rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď v napadnutom rozhodnutí dospela k záveru, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) na miestnej a regionálnej úrovni nebránila dodržiavaniu limitov prevádzkovej bezpečnosti, a že uvedená metodika preto nie je v rozpore s článkami 76 a 77 nariadenia 2017/1485 v spojení s článkom 25 a článkom 4 ods. 1 písm. d) a h) a článkom 4 ods. 2 písm. e) tohto nariadenia. Šiesty žalobný dôvod treba preto zamietnuť.
O druhom žalobnom dôvode založenom na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia
191
Žalobkyňa tvrdí, že odvolacia rada nedostatočne odôvodnila napadnuté rozhodnutie, čím porušila článok 296 ZFEÚ a článok 28 ods. 4 nariadenia 2019/942. Na podporu tohto tvrdenia žalobkyňa uvádza päť príkladov posúdení odvolacej rady v napadnutom rozhodnutí, ktoré sú podľa nej nedostatočne odôvodnené a právne sporné. Konkrétne žalobkyňa odkazuje na body 556, 559, 574, 605 a 644 napadnutého rozhodnutia, o ktorých tvrdí, že ich v rôznych žalobných dôvodoch spochybnila podrobnejšie.
192
ACER spochybňuje tvrdenia žalobkyne a navrhuje zamietnuť tento žalobný dôvod.
193
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že odôvodnenie vyžadované podľa článku 296 ZFEÚ musí byť prispôsobené povahe dotknutého aktu a musia z neho jasne a jednoznačne vyplývať úvahy inštitúcie, ktorá akt prijala tak, aby dotknuté osoby mohli poznať dôvody prijatého opatrenia a aby príslušný súd mohol vykonať svoje preskúmanie. Požiadavka uvedenia dôvodov musí byť posudzovaná v závislosti na okolnostiach prípadu, najmä v závislosti na obsahu aktu, povahe uvádzaných dôvodov a záujmu, ktorý na jeho objasnení môžu mať osoby, ktorým je akt určený, alebo iné osoby, ktorých sa akt priamo a osobne týka. Nevyžaduje sa, aby odôvodnenie špecifikovalo všetky relevantné skutkové a právne okolnosti, keďže otázka, či odôvodnenie aktu spĺňa požiadavky článku 296 druhého odseku ZFEÚ, sa musí posudzovať nielen z hľadiska jeho znenia, ale aj z hľadiska jeho kontextu, ako aj všetkých právnych predpisov, ktoré upravujú dotknutú oblasť (pozri rozsudky z 15. júla 2004, Španielsko/Komisia, C‑501/00, EU:C:2004:438, bod 73 a citovanú judikatúru, a z 29. júna 2017, E‑Control/ACER, T‑63/16, neuverejnený, EU:T:2017:456, bod 68 a citovanú judikatúru).
194
Od odvolacej rady však nemožno požadovať, aby poskytla vysvetlenie, ktoré vyčerpávajúcim spôsobom postupne sleduje jednu po druhej všetky úvahy, ktoré jej účastníci konania predložili. Odôvodnenie teda môže byť implicitné, avšak pod podmienkou, že umožní zúčastneným osobám oboznámiť sa s dôvodmi, ktoré viedli odvolaciu komoru k prijatiu rozhodnutia, a príslušnému súdu poskytne dostatok podkladov, aby mohol vykonať svoje preskúmanie (pozri rozsudok z 29. júna 2017, E‑Control/ACER, T‑63/16, neuverejnený, EU:T:2017:456, bod 69 a citovanú judikatúru). Z toho vyplýva, že od odvolacej rady nemožno vyžadovať, aby výslovne preskúmala a odôvodnila zamietnutie každého z tvrdení uvedených v rámci konania, ktoré jej bolo predložené.
195
Je potrebné tiež pripomenúť, že povinnosť odôvodniť rozhodnutia je podstatnou formálnou náležitosťou, ktorú treba odlišovať od otázky dôvodnosti odôvodnenia súvisiacej s legálnosťou sporného aktu z meritórneho hľadiska. Odôvodnenie rozhodnutia je totiž formálnym vyjadrením dôvodov, na ktorých toto rozhodnutie spočíva. Pokiaľ sú tieto dôvody poznačené chybami, je nimi postihnutá zákonnosť rozhodnutia z meritórneho hľadiska, ale nie jeho odôvodnenie, ktoré môže byť dostatočné, aj keď obsahuje chybné dôvody (pozri rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 181 a citovanú judikatúru).
196
Z toho vyplýva, že príklady posúdení odvolacej rady, ktoré žalobkyňa považuje za „právne sporné“, sú úplne irelevantné v rozsahu, v ktorom podporujú jej druhý žalobný dôvod založený na údajnom nedostatku odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.
197
S touto výhradou je potrebné preskúmať rôzne príklady posúdení odvolacej rady, ktoré žalobkyňa uvádza na podporu tohto žalobného dôvodu, s prihliadnutím na judikatúru citovanú v bodoch 193 až 195 vyššie.
198
Pokiaľ ide po prvé o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého odvolacia rada v bode 556 napadnutého rozhodnutia neodpovedala na výhradu, ktorú pred ňou vzniesla, založenú na tom, že definícia nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom použitá v spornej bezpečnostnej metodike (ROSC) nespĺňa požiadavky článku 21 ods. 1 nariadenia 2017/1485, treba konštatovať, že v bodoch 552 až 558 napadnutého rozhodnutia odvolacia rada uviedla dôvody, na základe ktorých je rozlišovanie nápravných opatrení s cezhraničným vplyvom a opatrení bez cezhraničného vplyvu, ktoré je uvedené v článku 9 spornej metodiky pre bezpečnosť (ROSC), v súlade s týmto ustanovením.
199
Pokiaľ ide po druhé o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého odvolacia rada v bode 559 napadnutého rozhodnutia neanalyzovala súlad spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) s právom Únie, keďže nevysvetlila, v čom táto metodika rešpektuje návrh PPS, treba konštatovať, že odvolacia rada v uvedenom bode vysvetlila dôvody, prečo je táto metodika v súlade s týmto návrhom, a konkrétne s jeho článkom 10 ods. 1.
200
V každom prípade z posúdení formulovaných v bode 46 vyššie v rámci preskúmania prvého žalobného dôvodu vyplýva, že ACER nie je viazaná stanoviskom, ktoré zaujali príslušné VRO, a že vzhľadom na vlastné rozhodovacie právomoci, ktoré jej boli priznané a s cieľom účinne plniť svoje regulačné funkcie môže zmeniť návrhy PPS pred ich schválením. Z toho vyplýva, že sporná bezpečnostná metodika (ROSC) sa mohla v súlade s právom Únie odchýliť od návrhov PPS, čo má za následok, že odvolacia rada nebola povinná podrobnejšie vysvetliť, v čom táto metodika rešpektovala uvedené návrhy.
201
Pokiaľ ide po tretie o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého odvolacia rada v bode 574 napadnutého rozhodnutia neodpovedala na jej výhradu, podľa ktorej sporná bezpečnostná metodika (ROSC) zbavuje PPS nástrojov, ktoré im umožňujú vykonávať ich úlohy v oblasti prevádzkovej bezpečnosti a riadenia tokov, treba konštatovať, že odôvodnenie odvolacej rady je v tejto súvislosti rozvinuté v bodoch 553 až 559 a 568 až 573 napadnutého rozhodnutia. Odvolacia rada v týchto bodoch v podstate vysvetľuje, že do pôsobnosti spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) nepatria všetky nápravné opatrenia a že niektoré opatrenia môžu PPS stále individuálne aktivovať na účely vykonávania ich úloh v oblasti prevádzkovej bezpečnosti ich siete.
202
Po štvrté, pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého sú závery odvolacej rady v bode 605 napadnutého rozhodnutia „jednoducho nesprávne“, keďže článok 37 ods. 2 spornej bezpečnostnej metodiky (ROSC) nestanovuje regionálne koordinované posúdenie bezpečnosti vnútrodennej prevádzky, žalobkyňa spochybňuje dôvodnosť odôvodnenia, ktoré táto rada uviedla v bode 605 napadnutého rozhodnutia, a nie odôvodnenie tohto rozhodnutia. V dôsledku toho a vzhľadom na judikatúru citovanú v bode 195 vyššie treba túto výhradu zamietnuť ako irelevantnú na podporu tohto žalobného dôvodu.
203
Po piate, pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého odvolacia rada v bode 644 napadnutého rozhodnutia naznačila, že žalobkyňa namieta voči regionálnej koordinácii, hoci to tak nie je, treba konštatovať, že žalobkyňa v skutočnosti spochybňuje aj dôvodnosť tohto posúdenia odvolacej rady, a nie odôvodnenie napadnutého rozhodnutia, čo žalobkyňa okrem iného pripustila v replike, keď uviedla, že „piaty príklad [ktorý uvádza] odráža skôr rozdielnosť názorov medzi účastníkmi konania než nedostatok odôvodnenia“. Vzhľadom na judikatúru citovanú v bode 195 vyššie preto táto výhrada nie je relevantná na podporu tohto žalobného dôvodu.
204
Z vyššie uvedeného vyplýva, že odvolacia rada dostatočne odôvodnila napadnuté rozhodnutie, takže druhý žalobný dôvod treba zamietnuť.
205
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žaloba podaná žalobkyňou sa musí zamietnuť v celom rozsahu.
O trovách
206
Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené uložiť jej povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s návrhom ACER.
207
Podľa článku 138 ods. 1 rokovacieho poriadku členské štáty, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci, znášajú svoje vlastné trovy konania. Poľská republika, ktorá v rámci tejto žaloby vstúpila do konania ako vedľajší účastník na podporu návrhov žalobkyne, znáša svoje vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (tretia rozšírená komora)
rozhodol takto:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
Polskie sieci elektroenergetyczne S.A. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli Agentúre Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER).
3.
Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.
Schalin
Škvařilová‑Pelzl
Nõmm
Steinfatt
Kukovec
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 25. septembra 2024.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.