Vec C‑233/23
Alphabet Inc. a i.
proti
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko)]
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. februára 2025
„ Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hospodárska súťaž – Dominantné postavenie – Článok 102 ZFEÚ – Digitálne trhy – Digitálna platforma – Odmietnutie podniku v dominantnom postavení, ktorý vyvinul digitálnu platformu, umožniť prístup k nej tretiemu podniku, ktorý vyvinul aplikáciu, zabezpečením interoperability uvedenej platformy a tejto aplikácie – Posúdenie nevyhnutnosti prístupu k digitálnej platforme – Účinky vytýkaného konania – Objektívne odôvodnenie – Nevyhnutnosť, aby podnik v dominantnom postavení vyvinul šablónu pre kategóriu aplikácií s cieľom umožniť prístup – Definícia relevantného nadväzujúceho trhu “
1.        Dominantné postavenie – Zneužitie – Odmietnutie podniku v dominantnom postavení umožniť prístup inému podniku k produktu alebo službe nevyhnutným na výkon činnosti tohto iného podniku – Infraštruktúra vyvinutá podnikom v dominantnom postavení na účely jej používania tretími podnikmi a nie pre vlastnú potrebu – Posúdenie zneužívajúceho charakteru – Uplatnenie podmienky týkajúcej sa nevyhnutnosti prístupu k tejto infraštruktúre zo strany podniku, ktorý požiadal o prístup – Neexistencia
(Článok 102 ZFEÚ)
(pozri body 37 – 52)
2.        Dominantné postavenie – Zneužitie – Pojem – Objektívny pojem týkajúci sa správania, ktoré môže ovplyvniť štruktúru trhu a ktoré bráni zachovaniu alebo rozvoju hospodárskej súťaže – Povinnosť uložená podniku s dominantným postavením – Hospodárska súťaž výlučne na základe kvality – Kritériá posúdenia – Dôkaz o praktikách, ktoré môžu mať protisúťažné účinky na trh – Okolnosti, ktoré možno zohľadniť
(Článok 102 ZFEÚ)
(pozri body 54 – 61)
3.        Dominantné postavenie – Zneužitie – Odmietnutie podniku v dominantnom postavení, ktorý je majiteľom digitálnej platformy, zabezpečiť interoperabilitu aplikácie vyvinutej tretím podnikom s uvedenou platformou – Objektívne odôvodnenie – Podmienky – Dôkazné bremeno – Povinnosti podniku v dominantnom postavení v prípade neodôvodneného odmietnutia
(Článok 102 ZFEÚ)
(pozri body 70 – 81)
4.        Dominantné postavenie – Relevantný trh – Vymedzenie – Rozdielne trhy – Určenie nadväzujúceho trhu – Kritériá posúdenia – Určenie potenciálneho trhu – Neexistencia povinnosti presne vymedziť dotknutý produktový trh výrobkov a geografický trh
(Článok 102 ZFEÚ)
(pozri body 83 – 86)
Zhrnutie
Súdny dvor zasadajúci vo veľkej komore, na ktorý bol podaný návrh na začatie prejudiciálneho konania, spresnil podmienky, za ktorých odmietnutie podniku v dominantnom postavení zabezpečiť interoperabilitu medzi jeho digitálnou platformou a aplikáciou tretej strany môže byť zneužívajúce a môže mať protisúťažné účinky. Súdny dvor takisto objasnil okolnosti, na ktoré sa možno odvolávať ako na objektívne odôvodnenie takéhoto odmietnutia, ako aj povinnosti uložené podniku v dominantnom postavení, ak takéto odmietnutie nie je odôvodnené.
Google LLC je dcérskou spoločnosťou spoločnosti Alphabet Inc., ktorá kontroluje spoločnosť Google Italy Srl so sídlom v Taliansku. V roku 2015 Google uviedla na trh Android Auto, ktorý používateľom mobilných zariadení fungujúcich s operačným systémom Android OS umožňuje prístup k aplikáciám nachádzajúcim sa na týchto zariadeniach priamo na obrazovke informačno‑zábavného systému motorového vozidla.
V roku 2018 Enel X Italia Srl, spoločnosť patriaca do skupiny Enel, ktorá prevádzkuje viac ako 60 % nabíjacích staníc pre elektrické motorové vozidlá v Taliansku, požiadala Google, aby prijala potrebné opatrenia na zabezpečenie interoperability JuicePass, jej aplikácie na nabíjanie elektrických motorových vozidiel s platformou Android Auto.
Vzhľadom na odmietnutie spoločnosťou Google sa Enel X Italia obrátila na taliansky orgán na ochranu hospodárskej súťaže. V rozhodnutí z roku 2021 tento orgán dospel k záveru, že konanie spoločnosti Google, ktoré spočívalo v marení a odďaľovaní sprístupnenia aplikácie JuicePass na platforme Android Auto, predstavuje zneužitie dominantného postavenia v zmysle článku 102 ZFEÚ a uložil spoločnostiam Alphabet, Google a Google Italy pokutu presahujúcu 100 miliónov eur.
Tieto spoločnosti podali proti uvedenému rozhodnutiu žalobu na taliansky správny súd. Po tom, čo táto žaloba bola zamietnutá, podali uvedené spoločnosti odvolanie na Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko), ktorá rozhodla položiť Súdnemu dvoru otázku týkajúcu sa výkladu pojmu „zneužitie dominantného postavenia“ v zmysle článku 102 ZFEÚ v prípade odmietnutia prístupu, o aké ide v prejednávanej veci.
Posúdenie Súdnym dvorom
V prvom rade sa Súdny dvor po vyhlásení návrhu na začatie prejudiciálneho konania za prípustný zaoberal otázkou, či odmietnutie dominantného podniku, ktorý vyvinul digitálnu platformu, zabezpečiť jej interoperabilitu s aplikáciou vyvinutou tretím podnikom, na žiadosť tohto podniku, môže predstavovať zneužitie dominantného postavenia, hoci uvedená platforma nie je nevyhnutná na obchodné využívanie uvedenej aplikácie na nadväzujúcom trhu v zmysle judikatúry vyplývajúcej z rozsudku Bronner(1).
Súdny dvor na úvod pripomenul, že článok 102 ZFEÚ postihuje také správania podnikov v dominantnom postavení, ktoré na trhu, kde je miera hospodárskej súťaže už oslabená práve z dôvodu prítomnosti jedného alebo viacerých podnikov v dominantnom postavení, bránia prostredníctvom iných prostriedkov, ako je hospodárska súťaž na základe kvality, udržaniu alebo rozvoju hospodárskej súťaže.
V tomto kontexte Súdny dvor v rozsudku Bronner rozhodol, že odmietnutie prístupu k infraštruktúre vyvinutej dominantným podnikom pre potreby vlastnej činnosti, ktorú tento podnik vlastní, môže predstavovať zneužitie dominantného postavenia nielen pod podmienkou, že toto odmietnutie by mohlo vylúčiť akúkoľvek hospodársku súťaž na relevantnom trhu zo strany žiadateľa o prístup, pričom by nebolo objektívne odôvodnené, ale aj vtedy, ak by samotná infraštruktúra bola nevyhnutná pre výkon činnosti tohto žiadateľa o prístup v tom zmysle, že by za ňu neexistovala žiadna skutočná alebo potenciálna náhrada.
V tejto súvislosti Súdny dvor zdôraznil, že uloženie tejto podmienky bolo odôvodnené okolnosťami veci Bronner, ktoré spočívali v tom, že dominantný podnik odmietol poskytnúť konkurentovi prístup k infraštruktúre, ktorú vyvinul pre potreby svojej vlastnej činnosti, s vylúčením akéhokoľvek iného správania.
Nútiť podnik v dominantnom postavení, aby z dôvodu zneužívajúcej povahy jeho odmietnutia uzavrel zmluvu s konkurentom s cieľom umožniť mu prístup k tejto infraštruktúre, totiž mimoriadne zasahuje do jeho zmluvnej slobody a do jeho práva vlastniť majetok. Okrem toho, ak by bol takýto prístup príliš ľahký, dominantný podnik by mohol váhať s investovaním do efektívnej infraštruktúry a do vývoja kvalitných výrobkov a služieb v záujme spotrebiteľov a ostatné podniky by neboli motivované vytvárať konkurenčné zariadenia.
Naopak, ak podnik v dominantnom postavení vyvinul infraštruktúru s cieľom umožniť využívanie tejto infraštruktúry tretími podnikmi, podmienka stanovená Súdnym dvorom v rozsudku Bronner, týkajúca sa nevyhnutnosti uvedenej infraštruktúry na výkon činnosti žiadateľa o prístup, sa neuplatní, pretože nie je odôvodnená ani zachovaním zmluvnej slobody a práva podniku v dominantnom postavení vlastniť majetok, ani potrebou podnietiť tento podnik k investovaniu. Uloženie povinnosti podniku v dominantnom postavení poskytnúť prístup k infraštruktúre vyvinutej na účely jej využívania tretími podnikmi zásadne nemení obchodný model, ktorý tomuto rozvoju predchádzal.
V prejednávanej veci sa s výhradou overenia vnútroštátnym súdom zdá, že digitálna platforma nebola podnikom, ktorý je jej vlastníkom, vyvinutá výlučne pre potreby jeho vlastnej činnosti, keďže prístup k tejto digitálnej platforme je otvorený tretím podnikom. Odmietnutie umožniť prístup k uvedenej digitálnej platforme teda môže predstavovať zneužitie dominantného postavenia, hoci táto platforma nie je nevyhnutná na komerčné využívanie dotknutej aplikácie na nadväzujúcom trhu, ale môže ju zatraktívniť pre spotrebiteľov.
V druhom rade Súdny dvor usúdil, že skutočnosť, že tak podnik, ktorý požiadal podnik v dominantnom postavení, aby zabezpečil interoperabilitu jeho digitálnej platformy, ako aj konkurenti prvého uvedeného podniku, zostali na dotknutom trhu aktívni a rozvinuli na ňom svoje postavenie, hoci nemali k dispozícii takúto interoperabilitu, sama osebe nepreukazuje to, že odmietnutie dominantného podniku vyhovieť tejto žiadosti nemohlo mať protisúťažné účinky.
Súdny dvor pripomenul, že správanie podniku v dominantnom postavení možno kvalifikovať ako zneužitie pod podmienkou, že inými prostriedkami, než je hospodárska súťaž na základe kvality, sa preukáže, že skutočným alebo potenciálnym účinkom tohto správania je obmedzenia hospodárskej súťaže tým, že sa vylúčia rovnako efektívne konkurenčné podniky z dotknutého trhu alebo dotknutých trhov, alebo sa zabráni ich rozvoju na týchto trhoch.
Táto kvalifikácia však nevyžaduje preukázanie, že sa dosiahol predpokladaný výsledok takéhoto správania smerujúceho k vylúčeniu konkurentov tohto podniku z dotknutého trhu. Orgán pre ochranu hospodárskej súťaže preto môže konštatovať porušenie článku 102 ZFEÚ tým, že na základe hmatateľných dôkazov preukáže, že predmetné správanie malo skutočnú spôsobilosť vyvolať protisúťažné účinky.
Zachovanie rovnakého stupňa hospodárskej súťaže na dotknutom trhu, či dokonca rozvoj hospodárskej súťaže na tomto trhu totiž nevyhnutne neznamená, že vytýkané správanie nie je spôsobilé vyvolať protisúťažné účinky. Súdny dvor predovšetkým zdôraznil, že zneužívajúca povaha takéhoto správania nezávisí od schopnosti konkurentov zmierniť takéto účinky.
V treťom rade Súdny dvor preskúmal objektívne odôvodnenia, ktoré možno uviesť na účely odôvodnenia zamietnutia prístupu, o aké ide vo veci samej, a prípadné povinnosti uložené podniku v dominantnom postavení, ak takéto odmietnutie nie je odôvodnené. V tejto súvislosti poznamenal, že odmietnutie zabezpečiť interoperabilitu aplikácie tretej strany s digitálnou platformou podniku v dominantnom postavení môže byť objektívne odôvodnené, ak by poskytnutie takejto interoperability ohrozilo integritu dotknutej platformy alebo bezpečnosť jej používania, alebo ak by takáto interoperabilita bola znemožnená z iných technických dôvodov.
Ak to tak nie je, podnik v dominantnom postavení je povinný zabezpečiť interoperabilitu v primeranej lehote s prihliadnutím tak na ťažkosti, s ktorými sa tento podnik stretol pri tomto rozvoji, ako aj na potreby tretieho podniku, a prípadne za primeranú finančnú protihodnotu, ktorá musí byť spravodlivá a primeraná so zreteľom na skutočné náklady na rozvoj a na právo podniku v dominantnom postavení získať z toho primeraný zisk.
Vo štvrtom rade napokon Súdny dvor konštatoval, že na účely posúdenia existencie zneužitia spočívajúceho v odmietnutí podniku v dominantnom postavení zabezpečiť interoperabilitu aplikácie tretej strany s jeho digitálnou platformou sa orgán na ochranu hospodárskej súťaže môže obmedziť na určenie trhu, na ktorom môže toto odmietnutie vyvolať protisúťažné účinky, teda nadväzujúceho trhu, aj keď je tento trh len potenciálny. Toto určenie si nevyhnutne nevyžaduje presné vymedzenie relevantného produktového trhu a relevantného geografického trhu, najmä ak sa nadväzujúci trh stále vyvíja alebo sa rýchlo vyvíja, v dôsledku čoho jeho rozsah nie je úplne vymedzený v čase, keď došlo k údajnému zneužívajúcemu správaniu.
1 Rozsudok z 26. novembra 1998, Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:569).