62012CC0388
YVES BOT
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2013. szeptember 5. (
1
)
C‑388/12. sz. ügy
Comune di Ancona
kontra
Regione Marche
(a Tribunale amministrativo regionale per le Marche [Olaszország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Strukturális alapok — Az említett alapokból származó pénzügyi hozzájárulás — A kiadások támogathatóságának feltételei — A művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének az 1260/1999/EK rendelet 12. cikke értelmében vett elve — A művelet tartósságának az 1260/1999/EK rendelet 30. cikkének (4) bekezdése értelmében vett elve — A művelet »lényeges módosításának« fogalma — Koncessziós szerződésnek előzetes koncessziós hirdetmény vagy pályázati felhívás nélkül történő odaítélése — Az 1260/1999/EK rendelet 39. cikke értelmében vett pénzügyi korrekciók”
1.
A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelemmel a Tribunale amministrativo regionale per le Marche (Olaszország) egy projekt európai uniós finanszírozhatóságára irányadó, a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21‑i 1260/1999/EK tanácsi rendeletben szereplő szabályok hatályát illetően tesz fel kérdést. (
2
)
2.
A Bíróságot különösen a rendelet 12. és 30. cikkében szereplő, a projekt uniós joggal való összeegyeztethetőségére és tartósságára vonatkozó elv értelmének és hatályának pontosítására kérik.
3.
E kérelmet a Comune di Ancona, az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA) származó támogatás végső kedvezményezettje és a Regione Marche, az e támogatás regionális szintű felhasználását irányító és ellenőrző hatóság, között folyó jogvitában terjesztették elő. A Regione Marche ugyanis úgy döntött, hogy visszavonja és visszatérítteti a Comune di Ancona részére sólyatér‑kialakításra és autódaru‑vásárlásra nyújtott pénzügyi támogatást, e kikötői infrastruktúra működtetése során megállapított szabálytalanságok miatt. (
3
) A Comune di Anconával szemben különösen azt kifogásolják, hogy az említett infrastruktúra működtetését anélkül adta koncesszióba külső szolgáltatónak, hogy előzetesen pályázatot írt volna ki.
I – Az uniós jog
4.
Az ERFA az Európai Bizottság által az EUMSZ 174. cikkben megfogalmazott célnak megfelelően az Európai Unión belüli gazdasági, társadalmi és területi kohézió erősítése érdekében létrehozott négy strukturális alap egyike. Ez az alap lényegileg azoknak a gazdasági, társadalmi és területi különbségeknek a csökkentéséhez járul hozzá, amelyek különösen a leszakadó, a gazdasági szerkezetváltáson áteső és a strukturális nehézségekkel küzdő régiókban alakultak ki. (
4
)
5.
Az ERFA az európai költségvetésből származik, amelynek végrehajtása a Bizottság feladatkörébe tartozik. Mivel e költségvetés erősen körülhatárolt és korlátozott, az Európai Unió Tanácsa arra törekedett, hogy az általa kialakított végrehajtási szabályok révén ellenőrizni tudja, hogy az alapot szabályszerűen és megfelelő módon használják fel. Ennek érdekében, az említett alap megfelelő felhasználása céljából a Bizottság csak olyan költségeket térít meg, amelyek előzetesen merültek fel a projektek keretében, és amelyeket a projektgazdák igazoltak, valamint az illetékes nemzeti hatóságok ellenőriztek, ami a kedvezményezettek számára fokozott kötelezettségeket jelent az elvégzett tevékenység és a felmerült költségek nyomonkövetése és igazolása tekintetében.
6.
Minden műveletnek meg kell felelnie a támogathatóság közös elveinek. (
5
)
7.
Ezek között szerepel az összeegyeztethetőség követelménye, amelyet a rendelet 12. cikkében a következők szerint határoznak meg:
„Az alapokból finanszírozott […] műveleteknek összhangban kell lenniük a Szerződés rendelkezéseivel, az annak alapján elfogadott eszközökkel, a közösségi politikákkal és fellépésekkel, beleértve a versenyre, a közbeszerzési szerződések odaítélésére […] vonatkozó szabályokat.” (
6
)
8.
Másfelől az európai uniós finanszírozhatósághoz a műveletnek meg kell felelnie a rendelet 30. cikkének (4) bekezdésében szereplő tartósság elvének. (
7
) E rendelkezés szövege a következő:
„A tagállamok biztosítják, hogy egy művelet esetében csak akkor lehessen megtartani az alapokból származó hozzájárulást, ha a szóban forgó műveletet az illetékes nemzeti hatóságok vagy az irányító hatóság által az alapokból történő hozzájárulásra vonatkozóan hozott határozat időpontjától számított öt éven belül nem módosították lényegesen oly módon, hogy:
a)
a módosítás a művelet jellegét vagy végrehajtásának feltételeit érintse, illetve egy cégnek vagy köztestületnek jogtalan előnyt biztosítson; továbbá
b)
a módosítás valamely infrastrukturális vagyontárgy tulajdoni formájában bekövetkező változásból, vagy pedig egy termelő tevékenység megszűnéséből vagy helyszínének megváltozásából következzen.
A tagállamok minden ilyen módosításról tájékoztatják a Bizottságot. Ilyen módosítás esetében a 39. cikket kell alkalmazni.”
9.
A rendelet 39. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„Elsődlegesen a tagállamok feladata a szabálytalanságok kivizsgálása, a támogatás végrehajtásának, illetve ellenőrzésének jellegét, illetve feltételeit befolyásoló minden jelentősebb változás megállapítása nyomán történő fellépés, valamint a szükséges pénzügyi korrekciók elvégzése.
A tagállam végzi el az egyedi vagy a rendszerből adódó szabálytalansággal összefüggésben szükséges pénzügyi korrekciókat. A tagállam által végzett korrekció a közösségi hozzájárulás egészének vagy részének visszavonása. […]”
II – Az alapeljárás
10.
A Regione Marche, amely e régióban az uniós strukturális támogatások tekintetében az egységes programozási dokumentum (a továbbiakban: DOCUP) irányító hatósága, a 2002–2006 közötti programozási időszakra szóló felhívást tett közzé a helyi kikötői területekre vonatkozó különböző infrastrukturális projektekre.
11.
E felhívásra válaszul a Comune di Ancona három projekt – mégpedig sólyatér‑kialakítás, autódaru‑vásárlás és szerelési munkák – tekintetében nyújtott be finanszírozási igényt. E három projekt kedvező elbírálásban részesült.
12.
A sólyatér kialakítását célzó munkák elvégzését és az autódaru beüzemelését követően a Comune di Ancona mint a szóban forgó finanszírozás kedvezményezett hatósága a Regione Marchéhoz fordult azon lehetőség tekintetében, hogy harmadik személy részére koncesszióba adható‑e a létesítmény működtetése, illetve a kapcsolódó szolgáltatás. A Regione Marche úgy vélte, hogy nem állnak fenn ezt korlátozó tényezők, utalt ugyanakkor a közszolgáltatási koncesszióról szóló hatályos szabályozás betartásának a szükségességére. (
8
)
13.
A Comune di Ancona a sólyatér működtetésével a Cooperativa Pescatori e Motopescherecci di Ancona arl szövetkezetet (a továbbiakban: szövetkezet) bízta meg. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a koncessziós szerződést úgy kötötték meg, hogy sem a Comune di Ancona, sem a koncesszió jogosultja nem tehet szert jövedelemre a sólyatér működtetéséből. Ezenfelül a koncesszió jogosultja köteles betartani az alkalmazandó uniós jogszabályokat, és nem módosíthatja a művelet végrehajtási módját. Végül a koncessziós szerződés előírja, hogy a létesítmény a Comune di Ancona tulajdonában marad.
14.
A Regione Marche azonban bizonyos szabálytalanságokat állapított meg a sólyatér működtetése kapcsán a Guardia di Finanza által 2010 júniusában végzett ellenőrzést követően:
—
először és elsődlegesen a Comune di Ancona a létesítmény működtetését nyilvános pályázati felhívás nélkül ítélte oda, amely a közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásaira vonatkozó szabályok megsértését jelentette, és alapot adott a finanszírozás egészének visszavonására;
—
másodszor a létesítmény egy részét (az olajleválasztót és a két sólya egyikét) ténylegesen nem használták, amely megalapozta a 2002. évi pályázati felhívás keretében nyújtott támogatás részleges, 325000 euró összegű visszavonását, és
—
harmadszor a sólyateret sporthajók is használták, körülbelül 18%‑ra becsült arányban. Ez az indok megalapozta a 2006. évi pályázati felhívás keretében nyújtott támogatás részleges, 39000 euró összegű visszavonását.
15.
A Regione Marche e megállapítások alapján a 2011. július 1‑jei határozattal elrendelte a Comune di Ancona részére nyújtott finanszírozás visszavonását és visszatérítését. A Comune di Ancona az említett határozat megsemmisítése iránti keresetet nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz.
16.
Keresete alátámasztására a Comune di Ancona a következő jogalapokat adta elő:
—
először úgy véli, hogy a pályázati felhívás hiánya nem képezheti a támogatás megszűnési okát. A Comune di Ancona ugyanis előadja, hogy a közbeszerzési eljárás betartásának kötelezettségét kifejezetten csak a munkák elvégzésével való megbízás szakaszában írták elő, és nem a sólyatér működtetésének szakaszában. Azt is jelzi, hogy nem állnak fenn ugyanakkor a rendelet 30. cikkében foglalt további feltételek, mivel a szóban forgó létesítmény végig a tulajdonában maradt, és annak használati módja sem változott;
—
másodszor a Comune di Ancona előadja, hogy a létesítmény működtetésének odaítélése nem követelte meg közbeszerzési eljárás lefolytatását, mivel a jelen ügyben nem voltak az odaítélésben érdekelt más gazdasági szereplők;
—
harmadszor a Comune di Ancona úgy véli, hogy a 2011. július 1‑jei határozat sérti a jogos bizalmát, mivel a Regione Marche soha nem jelzett kifogásokat vele szemben, holott tudott a Comune di Ancona arra irányuló szándékáról, hogy a sólyatér működtetésével harmadik személyt kíván megbízni;
—
negyedszer előadja, hogy a 2006. évi pályázati felhívás keretében nyújtott támogatás részleges, 39000 euró összegű visszavonása jogellenes, mivel a 18%‑os arányt önkényesen állapították meg, és az, hogy a sólyateret sporthajók is használták, nem ellentétes az ERFA filozófiájával, ugyanis a sporthajózási ágazat a halászati ágazathoz közelálló gazdasági ágazat, és
—
ötödször a Comune di Ancona úgy véli, hogy a Regione Marche nem indokolta a 2011. július 1‑jei határozatot, és különösen nem vizsgálta meg az említett finanszírozás visszavonásának következményeit, ezáltal megsértette a közigazgatási szerveknek a saját aktusaik visszavonására, felfüggesztésére, valamint módosítására vonatkozó hatáskörével kapcsolatos szabályokat.
III – Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
17.
A rendelet 30. cikke (4) bekezdésének tulajdonítandó értelmezéssel kapcsolatos kétségei miatt az alapeljárásban eljáró Tribunale amministrativo regionale per le Marche felfüggesztette az eljárást, és a következő kérdéseket terjesztette előzetes döntéshozatal céljából a Bíróság elé:
1)
Úgy kell‑e értelmezni a rendelet 30. cikkének (4) bekezdését, hogy azon tény értékelésének, hogy a megbízásból a megbízónak nem származik jelentős bevétele és a megbízottnak nem keletkezik jogtalan előnye, csak azt követően lehet helye, ha megvizsgálták, hogy a létesítményen végrehajtottak‑e lényeges módosítást?
2)
Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén, mit kell érteni „lényeges módosítás” alatt, vagyis e rendelkezés kizárólag a fizikai módosításra vonatkozik‑e – vagyis, hogy a megvalósított létesítmény nem egyezik meg a támogatásban részesített projektben megjelölttel –, avagy a funkcionális módosításra is, és ez utóbbi esetben „lényeges módosításról” van‑e szó abban az esetben, ha a létesítményt – nem elsődlegesen – a felhívásban, valamint a felhívásra való jelentkezés iránti kérelemben szereplő tevékenységektől eltérő tevékenységekre „is” használták?
3)
Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén, azokban az esetekben, amikor az állami finanszírozásra olyan munkák végrehajtása céljából kerül sor, amelyek gazdasági értelemben releváns működtetés tárgyát képezhetik, a rendelet 30. cikkének (4) bekezdése kizárólag a létesítmény létrehozásának szakaszára alkalmazandó‑e, avagy a közbeszerzésekre vonatkozó szabályok betartásának kötelezettsége a működtetés odaítélése vonatkozásában is fennáll?
4)
Úgy kell‑e értelmezni a rendelet 30. cikkének (4) bekezdését, hogy azon tény megállapítása, hogy a működtetés harmadik személy részére történő odaítéléséből nem származnak jelentős nettó bevételek, illetve jogtalan előnyök valamely cég vagy köztestület számára, az előzetes kérdést (azaz a közbeszerzési eljárások betartásának kötelezettségét) logikailag és jogilag követő lépést jelent, avagy a versenyeljárás lefolytatása kötelezettségének fennállását a koncessziós jogviszonyra vonatkozó konkrét szabályozást is figyelembe véve kell értékelni?
18.
Írásbeli és szóbeli észrevételeket a Comune di Ancona, valamint a portugál kormány és a Bizottság terjesztett elő.
IV – Elemzésem
A – A kérdések tárgya
19.
A kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdések a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének értelmezésére vonatkoznak, amely az európai strukturális alapok működtetésének egyik alapvető elvét, a társfinanszírozott művelet tartósságának elvét rögzíti.
20.
Ezen elv alapján az adott művelethez rendelt forrásokat akkor fordítják véglegesen az említett műveletre, ha azt az illetékes nemzeti hatóságok vagy az irányító hatóság által az alapokból történő hozzájárulásra vonatkozóan hozott határozat időpontjától számított öt éven belül nem módosították lényegesen. Ha a tagállamok ilyen módosítást állapítanak meg, akkor kötelesek a rendelet 39. cikke (1) bekezdésének megfelelően elvégezni a szükséges pénzügyi korrekciókat.
21.
Figyelemmel e jogszabályi rendelkezésekre, a kérdést előterjesztő bíróságot annak eldöntésére kérik fel, hogy az ERFA támogatásában részesülő Comune di Ancona részéről a sólyatér megvalósítására irányuló műveletet az alapeljárás körülményei között úgy kell‑e tekinteni, hogy az a rendelet 30. cikkének (4) bekezdése értelmében lényegesen módosult. Azt ugyanis a felek nem vitatják, hogy a Comune di Ancona úgy adta koncesszióba a sólyatér működtetését külső szolgáltatónak, hogy előzetesen nem folytatott pályázati eljárást. Következésképpen két kérdés merül fel. Először: a szóban forgó koncesszió a műveletnek a rendelet 30. cikke (4) bekezdése értelmében vett „lényeges módosulásával” járt‑e? Másodszor: a koncessziós szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok megsértése következményekkel jár‑e az európai finanszírozást illetően?
22.
E kérdések megválaszolása érdekében álláspontom szerint figyelembe kell venni a Tribunale amministrativo regionale per le Marche által az előzetes döntéshozatalra utaló határozatában kifejezetten hivatkozottakon kívül más jogi normákat is. Bár a kérdést előterjesztő bíróság valamennyi kérdése a rendelet 30. cikkének (4) bekezdésére irányul, álláspontom szerint viszont a rendeletnek a művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének elvére vonatkozó 12. cikkére kell hivatkozni.
23.
Emellett úgy vélem, hogy át kell fogalmazni a kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdéseket, mivel azok véleményem szerint néhol nem egyértelműen vannak megfogalmazva. (
9
)
24.
E körülményekre figyelemmel tehát, az első és a második kérdés, valamint a harmadik kérdés első része együttes vizsgálatát javaslom. (
10
) E kérdések ugyanis mind a műveletnek a rendelet 30. cikke (4) bekezdése értelmében vett „lényeges módosítása” fogalmának értelmezésére vonatkoznak, és olyan helyzetbe illeszkednek, amelyben a társfinanszírozott művelet működtetése külső szolgáltatóra van bízva.
25.
Ezt követően tárgyalom a harmadik kérdés második felét. Az ugyanis inkább a művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének a rendelet 12. cikkében szereplő elvének hatályára vonatkozik. A kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy ezen elv tiszteletben tartása, és különösen a pályázati felhívás kiírására vonatkozó kötelezettség vonatkozik‑e a támogatások kedvezményezettjére, amennyiben utóbbi ajánlatkérőként odaítél egy strukturális alapokból társfinanszírozott szolgáltatás működtetésére vonatkozó koncessziós szerződést.
26.
Végül megvizsgálom a negyedik kérdést, amely álláspontom szerint az átláthatósági kötelezettség enyhítésére vonatkozik. A kérdést előterjesztő bíróság ugyanis azt kérdezi, hogy e kötelezettséget tiszteletben kell‑e tartani olyan helyzetben, amikor a szóban forgó koncesszió nem tesz lehetővé semmilyen jövedelemszerzést, valamint csak egyetlen érdekelt és a szolgáltatás működtetésére alkalmas gazdasági szereplő van.
27.
Figyelemmel e körülményekre azt javasolom tehát, hogy a Bíróság a következők szerint fogalmazza át a Tribunale amministrativo regionale per le Marche által előterjesztett kérdéseket:
1)
A rendelet 30. cikkének (4) bekezdése értelmében:
a)
a lényeges módosítás bekövetkezésének értékelése kizárólag a létesítmény megvalósításának szakaszára vonatkozik, vagy a működtetésének szakaszára is?
b)
a művelet jelentős módosításának fogalma kizárólag a megvalósított létesítmény fizikai vagy anyagi módosításaira vonatkozik, vagy kiterjed olyan funkcionális jellegű módosításokra is, mint a létesítménynek az eredetileg előirányzottaktól eltérő célokra való felhasználása?
c)
az illetékes nemzeti hatóságnak előzetesen meg kell‑e vizsgálnia a művelet lényeges módosításának bekövetkezését, mielőtt értékelné, hogy fennáll‑e a koncessziót odaítélő személy vagy a koncesszió jogosultjának oldalán jogtalan előny?
2)
A művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének a rendelet 12. cikkében szereplő elve, és különösen az ebből fakadó, a pályázati felhívásokra vonatkozó szabályok betartásának kötelezettsége azt jelenti‑e, hogy a támogatás kedvezményezettjének előzetes koncessziós hirdetményt vagy pályázati felhívást kell közzétennie, amennyiben ajánlatkérőként egy strukturális alapokból társfinanszírozott szolgáltatás koncesszióját külső szolgáltatónak ítéli oda?
3)
Olyan körülmények között, mint az alapeljárásban, a művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének a rendelet 12. cikkében szereplő elve, és különösen a pályázati felhívásokra vonatkozó szabályok betartásának kötelezettsége kizárja‑e, hogy az ajánlatkérő közvetlenül ítéljen oda egy koncessziót, amennyiben a szóban forgó szolgáltatásból a koncessziós szerződés rendelkezései alapján semmilyen jövedelemre nem lehet szert tenni, és az érintett ágazatban csak egyetlen érdekelt és a szolgáltatás működtetésére alkalmas gazdasági szereplő van?
B – A műveletnek a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének értelmében vett
„jelentős módosítása” fogalmának értelmére és hatályára vonatkozó első kérdésről
28.
Az első kérdés az általam átfogalmazott formájában több olyan kérdést egyesít, amelyek a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének hatályára, valamint a művelet jelentős módosítása fogalmának értelmére vonatkoznak.
29.
Noha az e kérdésekre adandó válasz az említett rendelkezés szövegéből, illetve abból az összefüggésből bontakozik ki, amelybe e rendelkezés illeszkedik, az különösen azon célokból következik, amelyeket az uniós jogalkotó követni kíván.
30.
Emlékeztetek arra, hogy a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének szövege szerint:
„[…] egy művelet esetében csak akkor [lehet] megtartani az alapokból származó hozzájárulást, ha a szóban forgó műveletet az illetékes nemzeti hatóságok vagy az irányító hatóság által az alapokból történő hozzájárulásra vonatkozóan hozott határozat időpontjától számított öt éven belül nem módosították lényegesen oly módon, hogy:
a)
a módosítás a művelet jellegét vagy végrehajtásának feltételeit érintse, illetve egy cégnek vagy köztestületnek jogtalan előnyt biztosítson; továbbá
b)
a módosítás valamely infrastrukturális vagyontárgy tulajdoni formájában bekövetkező változásból, vagy pedig egy termelő tevékenység megszűnéséből vagy helyszínének megváltozásából következzen.
[…]”. (
11
)
31.
A rendelet 30. cikkének (4) bekezdése a strukturális alapok működésének egyik alapvető elvét mondja ki, mégpedig a támogatás kedvezményezettje által végrehajtott projektek és cselekvések tartósságának elvét.
32.
Ezen elv értelmében a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az Unió által a vállalkozásokba és a regionális infrastruktúrákba fektetett beruházások hatékonyak legyenek, azokat megfelelő módon használják fel, és azokat kellően hosszú időtartamra lehessen leírni. (
12
) Következésképpen a tagállamoknak egy álláspontom szerint különlegesen szigorú ellenőrzés révén kell biztosítaniuk, hogy a támogatás kedvezményezettje ne végezzen olyan módosításokat a műveleten, amelyek alkalmasak annak elferdítésére, az operatív programban és a DOCUP‑ban eredetileg kitűzött céloktól való eltérítésére, vagy arra, hogy a támogatásokkal visszaéljenek. (
13
)
33.
Az uniós jogalkotó tehát azt igyekszik garantálni, hogy a finanszírozás jóváhagyásáról szóló határozat meghozatalától számított öt éven beül minden, a strukturális alapokból társfinanszírozott projekt és kiadás megfeleljen a többek között a rendelet 30. cikkének (1) bekezdésében szereplő anyagi és földrajzi támogathatósági elveknek, (
14
) valamint az európai finanszírozás által célzott, gazdasági és társadalmi kohézióra irányuló célkitűzéseknek.
34.
Az uniós jogalkotó azonban nem kíván szabályozni minden olyan módosítást, amely a műveletet a megvalósítása során érintheti. Sor kerülhet ugyanis olyan előre nem látható változásokra, amelyek például a társadalmi‑gazdasági környezethez kapcsolódnak, valamint a hosszú távú beruházások során elkerülhetetlen végrehajtási eseményekre. Márpedig nem cél a művelet megvalósításának és a hatóságok fellépésének megbénítása azáltal, hogy minden, még a legapróbb módosítás esetén is megkövetelik az ellenőrzést. Az uniós jogalkotó tehát csak a művelet lényeges módosításait nevesíti. A rendelet 30. cikkének (4) bekezdése értelmében e módosítások jelentőségét azon következményekre figyelemmel kell értékelni, amelyeket e módosítások a művelet támogathatóságára nézve maguk után vonnak.
35.
A rendelet 30. cikke (4) bekezdésének a) pontjában ugyanis az uniós jogalkotó azokat a lényeges módosításokat nevesíti, amelyek a művelet jellegét vagy végrehajtásának feltételeit érintik, illetve valamely köztestületnek vagy cégnek jogtalan előnyt biztosítanak. Nyilvánvaló, hogy az ilyen körülmények lényegesen módosítják a projekt megvalósítását az előirányzotthoz képest, és alkalmasak arra, hogy megkérdőjelezzék a művelet európai uniós finanszírozhatóságát.
36.
Ezenkívül a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének b) pontjában az uniós jogalkotó azokra szűkíti e módosítások körét, amelyek valamely infrastrukturális vagyontárgy tulajdoni formájában bekövetkező változásból, vagy pedig a termelő tevékenység megszűnéséből vagy helyszínének megváltozásából következnek.
37.
E rendelkezések teljesen egyértelműen rögzítik a művelet lényeges módosítását jelentő elemeket, és ahogy az az „és” mellérendelő kötőszó használatából látszik, az e rendelkezésekben támasztott feltételek kumulatívak.
38.
Ezen elemek rögzítése után most válaszolni kell a kérdést előterjesztő bíróság egyes kérdéseire.
39.
Először is úgy vélem, hogy annak az ellenőrzésnek, amelyet a tagállam a rendelet 30. cikkének (4) bekezdése alapján köteles gyakorolni, nemcsak a létesítmény megvalósításának szakaszára kell kiterjednie, hanem azokra a feltételekre is, amelyek között azt működtetik és használják.
40.
Nem értek egyet tehát azzal az állásponttal, amelyet ezzel kapcsolatban a Bizottság fejtett ki a tárgyaláson.
41.
Még ha az európai finanszírozásnak csak a munkák elvégzésére kell is kiterjednie, úgy vélem, hogy a rendelet 30. cikkének (4) bekezdésében rögzített tilalom alkalmazási köre sokkal szélesebb, és kiterjed a szóban forgó infrastruktúra működtetési és felhasználási feltételeire.
42.
Ez az értelmezés a tartósság elvén alapul, amelynek hatékony érvényesülése önmagában kizárt lenne, ha az alkalmazása csak a munkálatok elvégzésének szakaszára korlátozódna.
43.
Továbbá ezen értelmezés alapját képezik azok a célok is, amelyeket az uniós jogalkotó követni kíván.
44.
Az Unió ugyanis nem csupán finanszírozza valamely – akár a legnagyratörőbb – létesítmény megépítését, hanem egy meghatározott és hosszú távú célon alapuló műveletet támogat. E művelet működtetésének lehetővé kell tennie egy terület strukturális társadalmi‑gazdasági problémáinak orvoslását, például azáltal, hogy munkahelyeket hoz létre, amennyiben a munkanélküliségi ráta magasabb az uniós átlagnál, azáltal, hogy támogatja az innovációt a szerkezetátalakításon áteső ágazatokban, vagy azáltal, hogy részt vesz a környezet védelmében a különösen leromlott területeken. Márpedig e célkitűzések csak akkor valósíthatók meg, ha az európai finanszírozás és az ahhoz kapcsolódó ellenőrzés a művelet megvalósításához szükséges valamennyi cselekményre és költségre kiterjed, ami szükségképpen magában foglalja az annak végrehajtásával és működtetésével kapcsolatos feltételeket. Emellett ez az egyetlen mód, amely révén biztosítani lehet a finanszírozás hatékonyságát, elkerülve azt, hogy visszaéljenek a támogatásokkal egy olyan projekt javára, amely már nem felel meg az ERFA céljainak a megvalósítását és működtetését érintő módosítások, például egy magánjogi gazdasági szereplő részére történő értékesítés miatt.
45.
Ezt az értelmezést egyébként megerősíti a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének szövege is.
46.
Egyrészt az uniós jogalkotó azokat a módosításokat nevesíti, amelyek a támogatás odaítéléséről szóló határozat időpontjától számított „öt éven belül” érinthetik a műveletet. Ez szükségképpen azt jelenti, hogy a nevesített módosítások nemcsak a létesítmény megvalósításának szakaszát érintik, hanem a végrehajtásának és működtetésének feltételeit is. Másrészt az uniós jogalkotó a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének a) pontjában kifejezetten hivatkozik azokra a módosításokra, amelyek a művelet „jellegét” vagy „végrehajtásának feltételeit” érinthetik, ami rendkívül széles alkalmazási kört feltételez.
47.
Ilyen körülmények között annak az ellenőrzésnek, amelyet az illetékes nemzeti hatóságnak kell gyakorolnia a rendelet 30. cikkének (4) bekezdése alapján, nemcsak a művelet projekthez viszonyított valóságosságára és fizikai összeegyeztethetőségére kell vonatkoznia, hanem a finanszírozási szerződésben leírtaknak megfelelően a végrehajtási és működtetési feltételek tiszteletben tartására is.
48.
Ezen érvelést követve úgy vélem tehát, hogy az uniós jogalkotó nem kizárólag az olyan anyagi vagy műszaki módosításokat kívánta nevesíteni, amelyek például az infrastruktúra építését érintik, hanem az infrastruktúra működésére vonatkozó valamennyi módosítást. (
15
)
49.
A módosítás fogalmát tágan kell érteni, és annak ki kell terjednie a módosítások minden olyan fajtájára, amely a műveletet a megvalósítása során érintheti.
50.
Ezek tehát anyagi vagy műszaki jellegűek lehetnek, amikor például a kedvezményezett a műveletet az eredetileg kitűzöttől eltérő ütemezés szerint valósítja meg, vagy a finanszírozási szerződésben rögzítettől eltérő tárgyakat vagy szolgáltatásokat választ. A módosítások pénzügyi jellegűek is lehetnek, mint amikor a kedvezményezett nem vállalja a tervezett kiadásokat, vagy csökkenti a megteremtett munkahelyek számát és az azokhoz kapcsolódó személyi költségeket. Emellett funkcionális jellegűek is lehetnek, mint amikor a kedvezményezett a létesítményt az eredetileg előirányzottól eltérő célra használja, ahogy az az alapeljárásban történt.
51.
Végül a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének szövege és tagolása lehetővé teszi számomra, hogy megválaszoljam a kérdést előterjesztő bíróság utolsó kérdését.
52.
E bíróság azt kívánja megtudni, hogy az illetékes nemzeti hatóságnak előzetesen meg kell‑e vizsgálnia a szóban forgó művelet lényeges módosításának bekövetkeztét, mielőtt azt vizsgálná, hogy a koncesszió odaítélése az odaítélő személy vagy a koncesszió jogosultja oldalán jogtalan előnyöket keletkeztet‑e.
53.
A jogtalan előny biztosítása ténylegesen a művelet lényeges módosításából, mint például a kedvezményezett által kínált tevékenységi kör kiszélesítéséből fakadhat. Mindazonáltal a rendelet 30. cikkének (4) bekezdése értelmében a jogtalan előny fennállására vonatkozó ellenőrzés nem függ a művelet lényeges módosításának előzetes megállapításától. Éppen ellenkezőleg, az ilyen előny fennállása a művelet lényeges módosításának alkotóeleme.
54.
A nemzeti ellenőrző hatóság tehát nem köteles ellenőrizni azt, hogy sor került‑e a művelet lényeges módosítására, annak értékelése érdekében, hogy fennáll‑e jogtalan előny az odaítélő vagy a koncesszió jogosultjának oldalán. Ennek megfelelően a művelet lényeges módosításának megállapításához elegendő, ha megállapítja az ilyen előny fennállását, és ellenőrzi, hogy az a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének b) pontjában szereplő valamelyik ok eredménye‑e.
55.
Az imént kifejtett elveknek az alapeljárásban való alkalmazása számomra számos nehézséget vet fel, figyelemmel arra, hogy kevés bizonyíték áll a rendelkezésünkre. Másfelől a tárgyaláson számos kétség merült fel, amelyeket nem tudok eloszlatni. Az illetékes nemzeti bíróságnak kell tehát a kifejtett elveknek megfelelően és az iratokban szereplő összes körülményre tekintettel megvizsgálnia, hogy a támogatás kedvezményezettje, vagyis a Comune di Ancona, nem módosította‑e a rendelet 30. cikkének (4) bekezdésével ellentétes módon az ERFA által társfinanszírozott művelet jellegét és végrehajtásának feltételeit.
56.
Az alapeljárásban nem vitatott, hogy a Comune di Ancona a sólyatér működtetését külső szolgáltatónak engedte át, olyan körülmények között, amelyek nem csupán homályban maradnak, de emellett jogsértőnek is tűnnek. Tudjuk, hogy e működtetési mód nem szerepelt kifejezetten a finanszírozási szerződés feltételei között, de a Regione Marche mint a DOCUP irányító hatósága ehhez hozzájárult. Azt is tudjuk, hogy a működtetést ideiglenes jelleggel (tizenkét hónapra) engedték át a szövetkezetnek, pályázati felhívás kiírása nélkül. Ebben az időszakban a Comune di Ancona e határozatot azzal a rendkívüli sürgősséggel indokolta, amit az infrastruktúrák leromlásának kockázata jelentett. Megállapítom azonban, hogy az ideiglenes jelleg véglegessé vált, mivel nyolc év működtetést követően a sólyatér működtetése még mindig a szövetkezet felelősségi körébe tartozik.
57.
Az sem vitatott, hogy a Comune di Ancona által kialakított sólyateret körülbelül 18%‑ra becsült arányban sporthajók is használták, holott ilyen felhasználást nem irányoztak elő a 2006. évi finanszírozási szerződés keretében.
58.
Az illetékes nemzeti bíróság feladata annak vizsgálata, hogy e módosítások olyan intenzitással bírtak‑e, amely kihatott a műveletnek az európai finanszírozásból való, a rendelet 30. cikkének (4) bekezdése értelmében vett támogathatóságára.
59.
Ugyanakkor a következő észrevételeket szeretném tenni.
60.
Ami a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének a) pontjában rögzített feltételeket illeti, álláspontom szerint a Comune di Ancona és a szövetkezet között kötött szerződés korlátozza a koncesszió hatását a sólyatér végrehajtási és felhasználási feltételeire, valamint az annak keretében szerzett jövedelemre.
61.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a koncessziós szerződést oly módon kötötték meg, hogy sem a Comune di Ancona, sem a koncesszió jogosultja nem tehet szert jövedelemre a sólyatér működtetéséből. Ami a szolgáltatás díjait illeti, azokat láthatóan a Regione Marche kikötőiben alkalmazott legalacsonyabb díjakhoz igazították, és azok csak a sólya üzemeltetési költségeit fedezik. Ami a koncesszió jogosultja által fizetett éves díjat illeti, az arányos a Comune di Ancona oldalán a munkálatok elvégzése érdekében felmerült költséggel, és oly módon számítják ki, hogy sem az átadó, sem a koncesszió jogosultja tekintetében ne keletkeztessen jelentős nettó bevételt. (
16
) Ezenkívül a koncessziós szerződés értelmében a koncesszió jogosultja köteles tiszteletben tartani az alkalmazandó uniós jogszabályt, megtartani a létesítmény közösségi funkcióját és használati célját, valamint lehetővé tenni valamennyi, használat iránti kérelmet benyújtó halászhajó általi használatát, továbbá hathavonta benyújtani a működtetésre vonatkozó részletes jelentést, a rendelet 29. és 30. cikke betartásának igazolására. Emellett a koncesszió jogosultja nem változtathatja meg a művelet végrehajtási feltételeit és nem folytathat jövedelemszerző tevékenységet.
62.
Emellett azonban úgy gondolom, hogy a nemzeti bíróságnak figyelembe kell vennie azokat az előnyöket, amelyekre a szövetkezet közvetetten tehetett szert a pályázati felhívás elmaradása, illetve a koncesszió több mint nyolc éve tartó hallgatólagos megújítása révén.
63.
Ami a sólyatér sporthajók előtti megnyitását illeti, lehetséges, hogy az ilyen kezdeményezés a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásra való törekvés eredménye. A nemzeti bíróságnak azonban meg kell győződnie arról, hogy e tevékenység külön számvitel alá esik, és ésszerű arányokon belül marad. Nem kizárt ugyanis, hogy e tevékenységi kör bővülése kihathat a művelet végrehajtásának jellegére és módozataira. Emellett olyan bevételeket is eredményezhet, amelyeket a finanszírozási szerződésben eredetileg nem írtak elő. E tekintetben érdemes rámutatni, hogy a 2006. évi felhívás (
17
) keretében a sólyatér sporthajók céljaira való felhasználásához kapcsolódó cselekmények és kiadások ki vannak zárva az európai finanszírozásból. A 2006. évi felhívás kifejezetten az írja elő, hogy amennyiben a finanszírozott infrastruktúra más ágazatokat szolgál, a támogatás kedvezményezettje köteles elkülöníteni a halászati ágazatnak betudható költségeket a más tevékenységi ágazatokhoz kapcsolódó költségektől, mivel csak a halászati ágazat – amelynek a tevékenység legalább 50%‑át kell kitennie – keretében felmerült költségeket finanszírozzák.
64.
Ami a rendelet 30. cikke (4) bekezdésének b) pontjában rögzített feltételeket illeti, kizárólag a tulajdon jellegében bekövetkezett változáshoz kapcsolódó ok vethet fel nehézségeket, mivel eleve elvethetjük a termelő tevékenység megszűnéséből vagy helyszínének megváltozásából következő okokat. Vitathatatlan, hogy a koncessziós szerződés láthatóan azt írja elő, hogy a létesítmény a Comune di Ancona tulajdonában marad. Mindazonáltal a tulajdonjoghoz kapcsolódó jogosítványok különböző módokon gyakorolhatók. Márpedig, ha a Comune di Ancona a szóban forgó infrastruktúrák tulajdonjogát részben az európai finanszírozásnak köszönhetően szerezte meg, akkor az e tulajdonhoz kapcsolódó jogot álláspontom szerint az ERFA által követni kívánt társadalmi célnak megfelelően kell gyakorolni. Következésképpen úgy vélem, hogy a nemzeti bíróságnak értékelnie kell azt a módot, ahogy a Comune di Ancona a tulajdonjogához kapcsolódó jogosítványokkal él, meggyőződve arról, hogy a követett célok ugyanazok, mint amelyeket a finanszírozási szerződés kitűzött.
65.
Figyelemmel e körülmények összességére, ebből következően úgy vélem, hogy a rendelet 30. cikkének (4) bekezdését a következőképpen kell értelmezni:
—
a művelet lényeges módosításának bekövetkezését érintő ellenőrzés a művelet megvalósításához kapcsolódó valamennyi cselekményre vonatkozik, így szükségképpen kiterjed a munkák elvégzésére, valamint a művelet végrehajtásának és működtetésének módozataira is;
—
a művelet módosításának fogalma kiterjed minden módosításra, amely a műveletet a megvalósítása során érintheti, függetlenül attól, hogy a módosítások anyagi, műszaki, pénzügyi vagy funkcionális jellegűek, és
—
a nemzeti ellenőrző hatóság nem köteles megvizsgálni, hogy a műveletet lényegesen módosították–e, ahhoz, hogy értékelje a köztestület vagy cég oldalán a jogtalan előny fennállását, mivel az ilyen előny a lényeges módosítás alkotóeleme.
C – A művelet uniós joggal való összeegyeztethetősége elvének hatályára vonatkozó második és harmadik kérdésről
66.
Második és harmadik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kérdezi a Bíróságtól, hogy a művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének a rendelet 12. cikkében szereplő elve, és különösen a pályázati felhívásokra vonatkozó szabályok betartásának kötelezettsége azt jelenti‑e, hogy a támogatás kedvezményezettjének mint ajánlatkérőnek tiszteletben kell tartania az ebből fakadó átláthatósági kötelezettséget, amikor egy strukturális alapokból társfinanszírozott szolgáltatásra vonatkozó koncessziós szerződést ítél oda.
67.
E kérdések megválaszolása érdekében mindenekelőtt meg kell határozni a rendelet alapján a művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségére vonatkozó elv, és különösen az ebből fakadó átláthatósági kötelezettség hatályát.
68.
Mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy a művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének elve olyan alapvető elv, amely a művelet európai uniós finanszírozhatóságát szabályozza.
69.
Ez az elv a rendelet „Általános elvek” című I. címében található 12. cikkében szerepel.
70.
Az elv szerepel az ERFA odaítélési szerződésmintájának 11. cikkében (
18
) is, valamint – mivel a támogatási kérelem kulcsfontosságú eleméről van szó – minden, a projektgazdáknak szóló tájékoztatóban, (
19
) továbbá a támogatások végső kedvezményezettjével kötött minden finanszírozási szerződésben. Az említett elv megtalálható továbbá a nemzeti, illetve adott esetben regionális szabályozásokban, ahogy az a 2006. október 2‑i 14. sz. regionális törvény (
20
) (legge regionale n. 14) 5. cikkéből is kitűnik.
71.
A rendelet 12. cikkének megfelelően (
21
) minden, az Alapból finanszírozott projektnek, és így minden ahhoz kapcsolódó költségnek meg kell felelnie az uniós jogszabályoknak, és összeegyeztethetőnek kell lennie az uniós jogalkotó által követett politikákkal és fellépésekkel. Ez az összeegyeztethetőségre vonatkozó elv azt kívánja megakadályozni, hogy az Unió olyan projekteket finanszírozzon, amelyek ellentétesek a Szerződések rendelkezéseivel és az uniós jogalkotó által támogatott politikákkal.
72.
Az uniós jogalkotó különösen a versenyszabályok, továbbá a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok, valamint a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdításának biztosítására, és a környezet védelmére irányuló szabályok betartására helyezi a hangsúlyt.
73.
Úgy vélem, hogy az uniós jogalkotó azt igényli a támogatás kedvezményezettjétől, hogy e kötelezettségeket a művelet teljes élettartama alatt tartsa tiszteletben. Az uniós joggal való összeegyeztethetőségre ugyanis egy igen széles értelmű kifejezéssel utal: „támogatásban részesülő műveletek”. Márpedig a létesítmény megtervezése, az építési vagy felújítási munkálatok megvalósítása, az anyagok vagy berendezések megvásárlása, a kapcsolódó szolgáltatások megszervezése és működtetése, a személyzet toborzása vagy kiképzése mind ugyanazon társfinanszírozott művelet keretébe tartoznak.
74.
Ez az értelmezés nélkülözhetetlen a rendelet 12. cikkének hatékony érvényesüléséhez.
75.
Hogyan lehet ugyanis biztosítani a férfiak és a nők közötti egyenlőség előmozdítását, amely az Európai Unió Alapjogi Chartájának 23. cikkében szerepel, ha az összeegyeztethetőség elve nem vonatkozik az alkalmazási, munka‑ és bérezési feltételekre a művelet során? Ezenkívül, hogyan lehet garantálni az EUMSZ 191. cikk értelmében vett környezetvédelmet, ha kizárjuk a rendelet 12. cikkének hatálya alól a hulladékok kezelésére vagy a vállalkozás termelési módjaira vonatkozó rendelkezéseket?
76.
Úgy vélem tehát, hogy a támogatás végső kedvezményezettjének mint ajánlatkérőnek tiszteletben kell tartania a versenyszabályokat, valamint a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályokat, amikor úgy dönt, hogy külső szolgáltatót vesz igénybe akár a munkák elvégzése, a berendezések megvásárlása vagy a szolgáltatás működtetése érdekében. (
22
)
77.
Hogyan alakul ez, ha a támogatás végső kedvezményezettje úgy dönt, hogy egy társfinanszírozott szolgáltatás működtetését adja koncesszióba?
78.
Noha a rendelet 12. cikke a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok tiszteletben tartására utal kifejezetten, ez nem jelenti azt, hogy a koncessziós szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok tiszteletben tartása ki lenne ebből zárva.
79.
Egyrészt e rendelkezés kifejezetten előírja a versenyszabályok tiszteletben tartását, ami az ajánlatkérő esetében azzal jár, hogy pályázati felhívást kell kiírnia, akár közbeszerzésről, akár szolgáltatási koncesszió odaítéléséről van szó.
80.
Másrészt, bár igaz, hogy az uniós jog jelenlegi állása szerint a szolgáltatási koncessziós szerződésekre semmilyen másodlagos szabályozás sem vonatkozik, (
23
) ez nem változtat azon, hogy minden olyan állami aktushoz hasonlóan, amely valamely gazdasági tevékenységre irányuló szolgáltatásra kötelező feltételeket állapít meg, a koncesszió odaítélésének is meg kell felelnie a Szerződésben szereplő elveknek, valamint az abból fakadó, a Bíróság ítélkezési gyakorlatában pontosított követelményeknek.
81.
Ennek megfelelően, az állandó ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy az ilyen szerződést kötő hatóságoknak tiszteletben kell tartaniuk a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának az EUMSZ 49. cikkben és EUMSZ 56. cikkben szereplő elveit, valamint az azokból eredő átláthatósági kötelezettséget. (
24
)
82.
Az átláthatósági kötelezettség az egyenlő bánásmód elvének konkrét és sajátos kifejeződése. Ez az elv az uniós jog alapvető elve, (
25
) amelyet a tagállamok kötelesek tiszteletben tartani, ha az uniós jog hatálya alatt járnak el. (
26
)
83.
A koncessziós szerződések megkötése során a hatóságokat terhelő átláthatósági kötelezettség azt igényli, hogy minden potenciális ajánlattevő számára biztosítani kell az odaítélési eljárás megfelelő mértékű nyilvánosságát. (
27
) Ennek lehetővé kell tennie a szolgáltatási koncesszió verseny előtti megnyitását helyi, országos vagy európai szinten, mivel így a más tagállamban található vállalkozások ki tudják fejezni érdeklődésüket. E kötelezettségnek emellett lehetővé kell tennie az egyenlő bánásmód biztosítását valamennyi ajánlattevő között, továbbá többek között a jelölt átlátható kiválasztását, a cél ugyanis nem csupán a részrehajlás, hanem a korrupció és az önkényesség megakadályozása is a koncesszió odaítélése során.
84.
Figyelemmel e körülményekre úgy vélem tehát, hogy a művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének a rendelet 12. cikkében szereplő elve azt követeli meg, hogy a támogatás kedvezményezettjének mint ajánlatkérőnek tiszteletben kell tartania az átláthatósági kötelezettséget, valamint az abból fakadó, koncessziós hirdetményre és pályázati felhívásra vonatkozó kötelezettséget, mielőtt a strukturális alapból társfinanszírozott szolgáltatás működtetésére vonatkozó koncessziós szerződést odaítélné.
85.
Az alapeljárásban tehát hajlok arra a véleményre, hogy a koncessziónak a szövetkezet részére történő, Comune di Ancona általi közvetlen, előzetes pályázati felhívás és közbeszerzési eljárás nélküli odaítélése megsértette a fent hivatkozott szabályokat és elveket.
86.
Határozatában a kérdést előterjesztő bíróság azonban azt kérdezi a Bíróságtól, hogy a Comune di Ancona jogszerűen eltekinthet‑e a pályázati felhívás közzétételétől, amennyiben a sólyatérre vonatkozó koncesszióból semmilyen hasznot nem lehet húzni, és az érintett ágazatban egyetlen érdekelt és a szolgáltatás működtetésére alkalmas gazdasági szereplő van.
87.
Ennek az utolsó kérdésnek a megválaszolása érdekében fontos megvizsgálni azokat a helyzeteket, amelyekben a Bíróság és az uniós jogalkotó bizonyos módon enyhítették az átláthatósági kötelezettséget.
88.
Először is az állandó ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy az átláthatósági kötelezettség akkor érvényesül, ha a szolgáltatási koncesszió érdekelhet olyan vállalkozást is, amely más tagállamban található, mint az, amelyben a koncessziót odaítélik. (
28
) Az átláthatósági kötelezettség tehát nem jár szükségképpen a pályázati felhívás kiírására irányuló kötelezettséggel, amennyiben objektív körülmények alapján bizonyítják, hogy a koncesszió nem érdekelhet más tagállamokban található vállalkozásokat, azzal, hogy ezeket tájékoztatták, és lehetővé tették számukra, hogy kifejezzék érdeklődésüket. Ilyen esetben a Bíróság úgy tekinti, hogy az érintett alapvető szabadságokra gyakorolt hatások túlságosan esetlegesek és közvetettek ahhoz, hogy a Szerződés esetleges megsértését lehessen megállapítani. (
29
)
89.
Ezen ítélkezési gyakorlat értelmében az illetékes nemzeti hatóságoknak kell tehát meggyőződniük arról, hogy a szóban forgó odaítélési eljárás – anélkül, hogy szükségképpen a pályázati felhívás kiírására irányuló kötelezettséggel járt volna – lehetővé teheti az ágazati vállalkozások számára, hogy hozzáférjenek a koncesszióra vonatkozó megfelelő információkhoz, és ha kívánják, kinyilváníthassák érdeklődésüket. Az említett ítélkezési gyakorlatnak megfelelően azt is e hatóságoknak kell megvizsgálniuk, hogy fennállnak‑e olyan objektív körülmények, mint például a korlátozott gazdasági jelentőség, amely alapján azt lehet állítani, hogy a más tagállamokban található vállalkozások nem érdekeltek.
90.
Másodszor hivatkozni kell azokra a jogszabályokra, amelyeket az uniós jogalkotó a közbeszerzések és a szolgáltatási koncessziók területén elfogadott.
91.
Ami a szolgáltatási közbeszerzéseket illeti, a 2004/18 irányelv 31. cikkének 1. pontjából kitűnik, hogy az ajánlatkérő hirdetmény előzetes közzététele és pályázati felhívás nélkül odaítélhet egy szerződést, amennyiben nyílt vagy meghívásos eljárás keretében nem nyújtottak be ajánlatot vagy megfelelő ajánlatot, vagy amennyiben műszaki okokból a szerződés csak egy meghatározott gazdasági szereplőnek ítélhető oda. (
30
)
92.
Ami a szolgáltatási koncessziókat illeti, a Bizottság a fent hivatkozott irányelvtervezetében kivételt vezet be az előzetes koncessziós hirdetmény vagy pályázati felhívás közzétételére irányuló kötelezettség alól. Ennek megfelelően a tervezet 26. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerint az ajánlatkérő nem köteles koncessziós hirdetményt közzétenni, amennyiben a szolgáltatásokat a verseny műszaki okokból fennálló hiánya miatt csak egy bizonyos gazdasági szereplő képes nyújtani, és amennyiben nem létezik ésszerű alternatíva vagy helyettesítő termék, továbbá a verseny hiányát nem a koncesszió‑odaítélés feltételeinek mesterséges szűkítése eredményezte.
93.
Ahogy az említett tervezet (19) preambulumbekezdéséből kitűnik, a Bizottság azokat a helyzeteket nevesíti, amelyekben már kezdettől fogva egyértelmű, hogy a koncessziós hirdetmény közzététele nem gerjesztene fokozottabb versenyt, nevezetesen azért, mert gyakorlatilag csak egyetlen gazdasági szereplő tudja teljesíteni a koncessziót. A Bizottság mindazonáltal rámutat arra, hogy az objektív kizárólagosságnak csupán azon esetei indokolhatják a pályázati felhívás nélküli koncesszió‑odaítélést egy gazdasági szereplőnek, amelyekben a kizárólagossági helyzetet nem az ajánlatkérő idézte elő a jövőbeni odaítélési eljárásra tekintettel, és amelyekben alapos értékelést követően úgy tűnik, hogy nincsenek megfelelő helyettesítők.
94.
Az alapeljárás kapcsán úgy vélem, hogy e szabályokat a strukturális alapokból eredő kötöttségek fényében kell értelmezni. Mivel ugyanis a szóban forgó koncesszió egy ERFA által társfinanszírozott szolgáltatást érint, figyelembe kell venni az ajánlatkérőt a koncesszió jogosultjának kiválasztása terén terhelő kötelezettségeket.
95.
Az iratokból kitűnik, (
31
) hogy a szóban forgó finanszírozásnak hozzá kell járulnia a 2. célkitűzés eléréséhez, amely a strukturális nehézségekkel küzdő térségek, különösen a halászattól függő, válságban lévő térségek, mint a Comune di Ancona kikötői térsége gazdasági és társadalmi szerkezetváltásának támogatására irányul. (
32
) A halászattól függő térségeket úgy határozzák meg, mint olyan tengerparti térségeket, ahol a halászati ágazat által biztosított munkahelyek száma az összfoglalkoztatottság jelentős százalékos arányát teszi ki, és amelyek a halászati ágazati struktúra átalakításával összefüggő strukturális társadalmi‑gazdasági problémákkal küzdenek, valamint ahol a munkahelyek száma jelentősen csökkent. (
33
)
96.
Az alapeljárásban a szóban forgó finanszírozásnak tehát nemcsak a kikötői infrastruktúrák korszerűsítését és a tengeri termékek előállítására és forgalmazására irányuló tevékenységek fejlesztését kell lehetővé tennie, hanem a helyi gazdaság és a regionális versenyképesség ösztönzését is, hangsúlyt fektetve a régión belüli foglalkoztatottságra. Egyébként a 2006. évi pályázati felhívásból világosan kitűnik, hogy prioritást élveztek azok a projektek, amelyek a legjobb arányt képviselték a megvalósult beruházások és a régióban létrejövő új munkahelyek között. (
34
) Az ERFA által társfinanszírozott művelet kiterjedése tehát helyi és regionális léptékű. Ilyen körülmények között úgy vélem, hogy a sólyatér működtetésére képes vállalkozások köre ugyanennyire leszűkül, és annak érdekében, hogy megfeleljen az operatív programban és a DOCUP‑ban meghatározott prioritásoknak és támogathatósági feltételeknek, regionális léptékre kell korlátozódnia. A koncessziós hirdetménynek tehát figyelembe kell vennie e sajátosságot, és a koncesszió jogosultjára vonatkozó választásnak az érintett piac helyi jellegzetességeitől kell függnie, megőrizve ugyanakkor az ERFA által követett célkitűzéseket.
97.
E körülményekre tekintettel felhívom az illetékes nemzeti bíróságot annak értékelésére, hogy az alapeljárás körülményeire figyelemmel a Comune di Ancona jogszerűen tekinthetett‑e el a szóban forgó koncesszió‑odaítélést megelőzően a pályázati felhívás közzétételétől. Amennyiben ez a mentesülés az átláthatósági kötelezettség alóli olyan kivételt jelentett, amelyet az uniós jogalkotó még nem szabályozott, akkor annak végrehajtását a nemzeti bíróságnak különösen szigorúan kell ellenőriznie.
98.
Először meg kell vizsgálnia, hogy az eljárás megfelel‑e a minimális átláthatóság követelményeinek, amely – anélkül, hogy szükségszerűen pályázati felhívás közzétételét követelte volna meg – lehetővé tette az ágazatoz tartozó vállalkozások számára, hogy tudomást szerezzenek a koncessziós projektről, és ha kívánják, kifejezzék érdeklődésüket.
99.
Másodszor a nemzeti bíróságnak meg kell vizsgálnia, hogy a pályázati felhívás elmaradása igazolható‑e olyan objektív körülményekkel, amelyek a koncesszió és az előírt műszaki képességek jellegéhez, a pályázatnak való megfelelésre képes szolgáltatók számához és elhelyezkedéséhez kapcsolódnak, valamint a szolgáltatás működtetésének körülményeivel, és különösen az ERFA támogatásából adódó kötöttségekkel.
100.
Ami az eljárás átláthatóságát illeti, úgy vélem, hogy az nem felel meg az előírt minimumnak. Az iratokból kitűnő ténykörülmények jellemzően alátámasztják azt, hogy ezt a koncessziót viszonylag homályos körülmények között engedték át. Ezeket a nemzeti bíróságnak különösen gondosan kell megvizsgálnia, ha el akarjuk kerüli, hogy az alapeljárásban követettekhez hasonló helyi gyakorlatok veszélyeztessék az európai finanszírozásokat.
101.
A jelen ügyben az iratokban szereplő egyetlen körülmény sem bizonyítja azt, hogy e tárgyalásos odaítélés az ágazat különböző gazdasági szereplőivel folytatott előzetes konzultáció eredménye. Valójában úgy tűnik, hogy semmilyen lépést sem tettek annak érdekében, hogy számba vegyék és tájékoztassák azokat a helyi, regionális vagy akár országos szintű vállalkozásokat, amelyeket esetleg érdekelhetett az infrastruktúra működtetése. Egyébként a Comune di Ancona által a pályázati felhívás közzététele elmaradásának igazolása érdekében hivatkozott okok nem férnek össze a koncesszió ideiglenes jellegével. 2005. április 19‑i 192. sz. határozatában a Comune di Ancona az infrastruktúrák leromlásának kockázatán alapuló sürgősségre hivatkozik. (
35
) A tárgyalás során ezt az ágazatban szereplő vállalatok jegyzékének hiányára alapítja. Ilyen körülmények között álláspontom szerint nyilvánvalóan nehezen lehet egyetérteni azzal az állítással, amely szerint nem létezett egyetlen más érdekelt, a sólyatér működtetésére alkalmas gazdasági szereplő sem, és ezt olyan objektív körülménynek tekinteni, amely mentesíti a Comune di Anconát a pályázati felhívás közzététele alól.
102.
Vitathatatlan, hogy a sólyatér működtetése különleges műszaki képességeket igényel, és a Comune di Ancona hangsúlyozta is az ezen infrastruktúra hatékony és biztonságos működtetéséhez szükséges tapasztalatot. (
36
) Az is igaz, hogy a vizsgált ágazatra alacsony szintű verseny jellemző, mivel az anconai tengeri térségben halászattal foglalkozó szinte valamennyi vállalkozást a szövetkezet egyesíti. Ez azonban nem mentesíti a Comune di Anconát az alól, hogy megkeresse azt a néhány vállalkozást, amelyek nem tagjai a szövetkezetnek, annak érdekében, hogy ismertesse velük a koncesszió odaítélésére vonatkozó szándékát, valamint hogy azok esetlegesen közölhessék ajánlatukat.
103.
Ami az objektív körülmények fennállását illeti, nem gondolom, hogy a jövedelemnek a koncesszió keretében való elmaradása mentesítheti az ajánlatkérőt a pályázati felhívásnak a koncesszió‑odaítélést megelőzően történő közzététele alól.
104.
A szolgáltatási koncesszió ugyanis már önmagában korlátozott bevételeket jelent. Ez a szerződés egy közszolgáltatás átruházott működtetésének módja, amelynek révén a közjogi személy külső szolgáltatóra bízza valamely közérdekű tevékenység elvégzését. Vitathatatlan, hogy az átengedett szolgáltatást úgy kell megszervezni, hogy az lehetővé tegye tényleges költségeinek fedezetét azáltal, hogy a koncesszió jogosultja díjat szed a szolgáltatás igénybevevőitől. Mindazonáltal a koncesszió jogosultja a szolgáltatást saját költségére üzemelteti, és ő viseli a kapcsolódó üzemeltetési kockázatokat is. Mivel a közérdekű tevékenységek működtetési és jövedelmezőségi nehézségekkel járhatnak, a koncesszió mindig azt jelenti, hogy a koncesszió jogosultjára gazdasági kockázatot telepítenek át, azon lehetőséggel, hogy nem lesz képes visszanyerni befektetését és a teljesített munkálatok vagy szolgáltatások elvégzése során viselt költségeket. (
37
)
105.
Ezenkívül úgy vélem, hogy a koncessziós szerződés gazdasági jelentősége nem korlátozódik az átengedett szolgáltatás keretében megszerzett jövedelemre. Bár a bevételek korlátozottak, ez nem változtat azon, hogy a koncessziós szerződés komoly gazdasági jelentőséget képviselhet, figyelemmel a koncesszió jellegére és tárgyára. A szóban forgó koncesszió például az Adriai‑tenger egyik viszonylag jelentős kikötőjében végzett kikötői tevékenységhez nélkülözhetetlen infrastruktúra működtetését érinti. Következésképpen az ilyen koncesszió odaítélésének álláspontom szerint komoly gazdasági jelentősége lehet, amely iránt a más tagállamokban letelepedett vállalkozások is érdeklődhetnek.
106.
Ilyen körülmények között úgy vélem, hogy a koncesszióból származó jövedelem hiánya önmagában nem igazolhatja a pályázati felhívás közzétételének elmaradását.
107.
Figyelemmel e körülmények összességére, és tekintettel azon körülmények rendkívüli homályosságára, amelyek között a sólyatérre vonatkozó koncessziót odaítélték, véleményem szerint a koncessziónak a Comune di Ancona által a szövetkezet részére való közvetlen odaítélése nem felel meg az átláthatóság követelményeinek.
108.
Ha az illetékes nemzeti bíróság osztja ezt az álláspontot, akkor meg kellene állapítani, hogy a Comune di Ancona – mivel nem tartotta tiszteletben az alkalmazandó uniós jogszabályt – megszegte a rendelet 12. cikkéből eredő kötelezettségeit.
109.
A nemzeti ellenőrző hatóságnak tehát meg kellene tennie a rendelet 39. cikkének (1) bekezdésében előírt pénzügyi korrekciókat. (
38
)
110.
Emlékeztetek ugyanis arra, hogy e rendelkezés alapján a tagállamok kötelesek fellépni az ellenőrzésük során megállapított szabálytalanságokkal szemben, amennyiben az európai támogatás jellegét, vagy végrehajtásának feltételeit, illetve ellenőrzését befolyásoló lényeges módosítást állapítanak meg. A pénzügyi korrekciók célja a „támogatásvadászat” megszüntetése, „[visszaállítva] egy olyan helyzetet, amelyben a strukturális alapokhoz intézett társfinanszírozás iránti kérelem tárgyát képező költségek 100%‑a megfelel az e tekintetben alkalmazandó nemzeti és közösségi szabályozásnak”. (
39
) A tagállamok tehát kötelesek egészben vagy részben megszüntetni az európai finanszírozást, ha az uniós szabályozás alkalmazásában szabálytalanságot állapítanak meg, (
40
) mivel a művelet uniós joggal való összeegyeztethetősége, ahogy azt láttuk, a művelet finanszírozhatóságának egyik feltétele. Noha az uniós jog jelenlegi állása szerint a szolgáltatási koncessziós szerződésekre semmilyen másodlagos szabályozás nem vonatkozik, mindazonáltal láthattuk, hogy az ilyen szerződéseket kötő hatóságok kötelesek tiszteletben tartani az EUMSZ alapvető rendelkezéseit, többek között az EUMSZ 49. cikket és az EUMSZ 56. cikket, valamint az azokból következő átláthatósági kötelezettséget. (
41
)
V – Végkövetkeztetések
111.
Figyelemmel a fenti megfontolásokra, azt javasolom, hogy a Bíróság a következő választ adja a Tribunale amministrativo regionale per le Marche részére:
1)
A strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21‑i 1260/1999/EK tanácsi rendelet 30. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy:
—
a művelet lényeges módosításának bekövetkezését érintő ellenőrzés a művelet megvalósításához kapcsolódó valamennyi cselekményre vonatkozik, így szükségképpen kiterjed a munkák elvégzésére, valamint a művelet végrehajtásának és működtetésének módozataira is;
—
a művelet módosításának fogalma kiterjed minden módosításra, amely a műveletet a megvalósítása során érintheti, függetlenül attól, hogy a módosítások anyagi, műszaki, pénzügyi vagy funkcionális jellegűek, és
—
a nemzeti ellenőrző hatóság nem köteles megvizsgálni, hogy a műveletet lényegesen módosították‑e, ahhoz, hogy értékelje a cég vagy köztestület oldalán a jogtalan előny fennállását, mivel az ilyen előny a lényeges módosítás alkotóeleme.
2)
A művelet uniós joggal való összeegyeztethetőségének az 1260/1999 rendelet 12. cikkében szereplő elve azt követeli meg, hogy a támogatás végső kedvezményezettjének mint ajánlatkérőnek tiszteletben kell tartania az átláthatósági kötelezettséget, valamint az abból fakadó, koncessziós hirdetményre és pályázati felhívásra vonatkozó kötelezettséget, amikor a strukturális alapból társfinanszírozott szolgáltatás működtetésére vonatkozó koncessziós szerződést ítél oda.
3)
Olyan körülmények között, mint az alapeljárásban, amikor a támogatás kedvezményezettje ajánlatkérőként a strukturális alapok által társfinanszírozott szolgáltatás működtetését előzetes pályázati felhívás nélkül engedte át, az illetékes nemzeti bíróságnak meg kell vizsgálnia egyrészt, hogy ez az eljárás lehetővé tette‑e az érintett ágazatoz tartozó vállalkozások számára, hogy tudomást szerezzenek a koncessziós projektről, és kifejezzék érdeklődésüket, másrészt pedig, hogy a pályázati felhívás elmaradását igazolják‑e olyan objektív körülmények, amelyek a koncesszió és az előírt műszaki képességek jellegéhez, a pályázatnak való megfelelésre képes szolgáltatók számához és elhelyezkedéséhez, valamint az Európai Regionális Fejlesztési Alap támogatásából adódó kötöttségekhez kapcsolódnak.
(
1
)	Eredeti nyelv: francia.
(
2
)	HL L 161., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 31. o.; a továbbiakban: rendelet.
(
3
)	A sólyatér olyan lejtőt jelent, amelyre egy hajót húznak, karbantartás vagy javítás céljából.
(
4
)	A rendelet (1) preambulumbekezdése.
(
5
)	A rendelet 9. cikkének k) pontja értelmében „művelet” az „olyan projekt vagy cselekvés, amelyet a támogatás végső kedvezményezettjei valósítanak meg”.
(
6
)	Lásd továbbá a rendelet (30) preambulumbekezdését.
(
7
)	Lásd továbbá a rendelet (41) preambulumbekezdését, amelyben az uniós jogalkotó kiemeli, hogy „az alapok által nyújtott támogatás hatékonyságának és tartós hatásának biztosítása érdekében az ezekből származó támogatás egy része vagy egésze csak olyan művelethez kapcsolódhat tartósan, amelynek jellege, illetve megvalósításának feltételei nem módosulnak számottevően oly módon, hogy a támogatott művelet eredeti célja megváltozna”.
(
8
)	Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31‑i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) 1. cikkének (4) bekezdése határozza meg a szolgáltatási koncesszió fogalmát. E rendelkezés szerint az „a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződéssel azonos típusú szerződés, kivéve azt a jellemzőjét, hogy a szolgáltatás ellenszolgáltatása vagy kizárólag a szolgáltatás hasznosításának joga, vagy e jog pénzbeli ellenszolgáltatással együtt”.
(
9
)	Emlékeztetek arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy a nemzeti bíróságok és a Bíróság között az EUMSZ 267. cikk által bevezetett együttműködési eljárás keretében a Bíróság feladata, hogy a nemzeti bíróságnak olyan hasznos választ adjon, amely lehetővé teszi utóbbi számára az előtte folyamatban lévő jogvita eldöntését. Ebből a szempontból a Bíróság átfogalmazhatja az eléje terjesztett kérdéseket. Emellett, ha az az alapügy vizsgálata érdekében szükséges, figyelembe veheti az uniós jog olyan rendelkezéseit is, amelyekre a nemzeti bíróság az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekben nem hivatkozott (lásd többek között a C-157/10. sz. Banco Bilbao Vizcaya Argentaria ügyben 2011. december 8-án hozott ítélet [EBHT 2011., I-13023. o.] 18–20. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
(
10
)	A harmadik kérdés nem egyértelműen van megfogalmazva. Úgy értelmezem, hogy az két kérdést tartalmaz, és álláspontom szerint a második inkább a kérdést előterjesztő bíróság által feltett negyedik kérdéshez kapcsolódik.
(
11
)	Érdekes kiemelni, hogy a rendelet 30. cikkének (4) bekezdésében szereplő szabályok már a 2010. június 16‑i 539/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 158., 1. o.) módosított, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. július 11‑i 1083/2006/EK tanácsi rendeletnek (HL L 210., 25. o.) „A műveletek tartóssága” című 57. cikkének (1) bekezdésében szerepelnek. E rendelkezés szövege a következő (kiemelés tőlem):
„A tagállam vagy az irányító hatóság biztosítja, hogy egy infrastrukturális beruházásból vagy termelő beruházásból álló művelet csak akkor tartja meg az alapokból származó hozzájárulást, ha a megvalósulását követő öt éven belül a művelet nem esik át olyan jelentős módosításon, amelyet valamely infrastruktúraegység tulajdonjogának jellegében bekövetkezett változás vagy termelőtevékenység megszűnése okoz, és amely érinti a művelet jellegét vagy végrehajtási feltételeit, vagy valamely cégnek vagy közjogi szervnek jogtalan előnyt biztosít.
[…]”.
(
12
)	Lásd a rendelet (41) preambulumbekezdését.
(
13
)	A végső kedvezményezett a finanszírozási szerződés aláírásával ugyanis azt vállalja, hogy projektjét a szerződés műszaki és pénzügyi mellékleteiben leírt módon valósítja meg. A nemzeti és uniós hatóságok ugyanis ez alapján értékelték a projekt támogathatóságát és fogadták el a finanszírozásról szóló határozatot. Következésképpen semmilyen, a projektgazda által bevallott költségre vonatkozó, az említett szerződés feltételeit be nem tartó visszatérítési igény után nem lehet visszatérítést eszközölni.
(
14
)	A projekt anyagi és földrajzi támogathatósága azt jelenti, hogy a műveletnek konkrét területi egységekre vonatkozó operatív programhoz kell kapcsolódnia, azt jóváhagyott eljárásban választották ki, valamint az hozzájárul a gazdasági és társadalmi kohézió célkitűzéseihez.
(
15
)	E tekintetben megjegyzem, hogy bizonyos körülmények között egyes funkcionális módosításokra csak a materiális módosítások megvalósulása után kerülhet sor.
(
16
)	Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból ezenkívül kitűnik, hogy a Comune di Ancona a szövetkezettől díjat szed, amely megegyezik azzal a díjjal, amelyet a szövetkezetnek bérleti díj címén kell fizetnie a kikötői hatóságnak.
(
17
)	A Giunta regionale 2006. február 13‑i 44. sz., határozatának (deliberazione n. 44 della Giunta regionale) 3. pontja.
(
18
)	E szerződés 11. cikke azokra a szabálytalanságokra hivatkozik, amelyek eredménye az ellenőrzést követően a támogatás részleges vagy teljes visszavonása lehet, és amelyek között szerepel az európai kötelezettségek megsértése is.
(
19
)	Lásd például az ERFA támogatás iránti kérelem dokumentációjáról szóló tájékoztatót, amely a Centre (Franciaország) régió weboldalán a következő címen érhető el: http://www.europe‑centre.eu/fr/53/PO_FEDER_Centre.html.
(
20
)	Disposizioni sulla partecipazione della Regione Marche al processo normativo comunitario e sulle procedure relative all’attuazione della politiche comunitarie (Bollettino ufficiale della Regione Marche 99. sz., 2006. október 12.).
(
21
)	Lásd még a rendelet (30) preambulumbekezdését.
(
22
)	Ami a pályázati felhívásra vonatkozó eljárások tiszteletben tartásának szükségességét illeti, az ezenkívül szerepel a 2000–2006‑os évek vonatkozásában az olaszországi Marche régióra vonatkozóan a 2. célkitűzés körébe tartozó közösségi strukturális támogatásokhoz kapcsolódó DOCUP‑nek „a közösségi politikák tiszteletben tartása” című 8.5. fejezetében.
(
23
)	2011. december 20‑án a Bizottság javaslatot tett a koncessziós szerződések odaítéléséről szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre (COM(2011) 897 végleges). Lásd még a koncessziók közösségi jogi megítéléséről szóló bizottsági értelmező közleményt (HL 2000. C 121., 2. o.).
(
24
)	A C-91/08. sz. Wall-ügyben 2010. április 13-án hozott ítélet (EBHT 2010., I-2815. o.) 33. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
25
)	A 117/76. és 16/77. sz., Ruckdeschel és társai egyesített ügyekben 1977. október 19-én hozott ítélet (EBHT 1977., 1753. o.) 7. pontja.
(
26
)	Ez az elv azt követeli meg, hogy az összehasonlítható helyzeteket ne kezeljék eltérően, hacsak az ilyen bánásmód objektíven nem igazolható (lásd többek között a 201/85. sz. és 202/85. sz., Klensch és társai egyesített ügyekben 1986. november 25-én hozott ítélet [EBHT 1986., 3477. o.] 9. pontját, valamint a C-442/00. sz. Rodríguez Caballero-ügyben 2002. december 12-én hozott ítélet [EBHT 2002., I-11915. o.] 32. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). A Bíróságnak alkalma nyílt arra, hogy pontosítsa az egyenlő bánásmód elvének hatályát a közbeszerzéseket illetően, a C-243/89. sz., Bizottság kontra Dánia ügyben 1993. június 22-én hozott ítélet (EBHT 1993., I-3353. o.) 37–39. pontjában, valamint a C-87/94. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 1996. április 25-én hozott ítélet (EBHT 1996., I-2043. o.) 51–56. pontjában, ahogy az átláthatósági kötelezettség terjedelmét illetően is a C-324/98. sz., Telaustria és Telefonadress ügyben 2000. december 7-én hozott ítéletben (EBHT 2000., I-10745. o.). Ezt az ítélkezési gyakorlatot később átültették a közszolgáltatási koncessziók területére a C-458/03. sz. Parking Brixen ügyben 2005. október 13-án hozott ítélet (EBHT 2005., I-8585. o.) 48. pontjában.
(
27
)	A fent hivatkozott Wall‑ügyben hozott ítélet 36. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
28
)	Uo., 34. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
29
)	A C-231/03. sz. Coname-ügyben 2005. július 21-én hozott ítélet (EBHT 2005., I-7287. o.) 19–21. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
30
)	Álláspontom szerint célszerű az uniós jogalkotó által a közbeszerzések területén hozott szabályokból kiindulni, mivel azokat magának a Szerződésnek az elvei alapján dolgozták ki.
(
31
)	A ministero dello Sviluppo Economico (gazdasági fejlesztési minisztérium) 2011. február 21‑i levele.
(
32
)	A rendelet 1. cikkének 2. pontja és 4. cikkének (1) bekezdése.
(
33
)	A rendelet 4. cikkének (8) bekezdése.
(
34
)	A Giunta regionale fent hivatkozott 2006. február 13‑i 44. sz. határozatának 8. pontja.
(
35
)	2. és 3. oldal.
(
36
)	A Comune di Ancona fent hivatkozott 2005. április 19‑i 192. sz. határozata.
(
37
)	A C-272/91. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 1994. április 26-án hozott ítélet (EBHT 1994., I-1409. o.).
(
38
)	Határozata 3.2. pontjában a kérdést előterjesztő bíróság a Comune di Anconával szemben a megállapított szabálytalanságok miatt alkalmazandó szankció természetével foglalkozik.
(
39
)	Lásd azokat az alapelveket, szempontokat és javasolt értékhatárokat meghatározó iránymutatásokat, amelyeket a Bizottság szervezeti egységeinek az 1260/99/EK rendelet 39. cikkének (3) bekezdése szerinti pénzügyi korrekciók megállapítása során kell alkalmazniuk (C(2001) 476).
(
40
)	Lásd továbbá a rendelet 38. cikke (1) bekezdésének c) és e) pontját.
(
41
)	Annak érdekében, hogy e feladat során segítséget nyújtson számukra, a Bizottság kidolgozta a strukturális alapok és a Kohéziós Alap által társfinanszírozott kiadások tekintetében a közbeszerzésre vonatkozó szabályok megsértése esetén alkalmazandó pénzügyi korrekciók meghatározásáról szóló iránymutatásokat (COCOF 07/0037/03).