62023CC0654
MACIEJ SZPUNAR
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2025. március 27. (
1
)
C‑654/23. sz. ügy
Inteligo Media SA
kontra
Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)
(a Curtea de Apel Bucureşti [bukaresti ítélőtábla, Románia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – 2002/58/EK irányelv – A 13. cikk (1) bekezdése – Elektronikus levelek közvetlen üzletszerzési célból történő használata – A 13. cikk (2) bekezdése – A »kereskedelmi tájékoztatás« fogalma – (EU) 2016/679 rendelet – 95. cikk – A 83. cikk (2) bekezdése – Indokolási kötelezettség”
Bevezetés
1.
A Curtea de Apel Bucureşti (bukaresti ítélőtábla, Románia) jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelme elsősorban azon kérdés körül forog, hogy a 2002/58/EK irányelv (
2
) 13. cikkének (2) bekezdése milyen mértékben és milyen feltételek mellett tesz lehetővé az e‑mailben megküldött tájékoztatáshoz hasonló közléseket, és hogy alkalmazni kell‑e az (EU) 2016/679 rendelet (
3
) rendelkezéseit.
2.
A jelen ügyben azzal érvelek, hogy a szóban forgó gazdasági szereplő által alkalmazott üzletszerzési gyakorlat nem ütközik az európai uniós adatvédelmi rendszerbe. Amint azt ugyanis látni fogjuk, az üzletszerzési gyakorlat lényege, hogy a személyes adatokkal való kölcsönhatást feltételez, és az érintettek számára nem szokatlan, hogy megfelelő előnyökért adatokat adnak cserébe.
Jogi háttér
Az uniós jog
3.
A GDPR „Kapcsolat a 2002/58/EK irányelvvel” című 95. cikke a következőképpen szól:
„E rendelet nem ró további kötelezettségeket a természetes vagy jogi személyekre az Unión belüli nyilvános hírközlési hálózatokon keresztül történő nyilvánosan elérhető hírközlési szolgáltatással összefüggésben kezelt adatok tekintetében azon kérdésekkel kapcsolatban, amelyek vonatkozásában ők a 2002/58/EK irányelvben megállapított, azonos célkitűzésekkel bíró különös kötelezettségek hatálya alá tartoznak.”
4.
A 2002/58 irányelv „Nem kívánt tájékoztatás” című 13. cikkének szövege a következő:
„(1)   Az emberi beavatkozás nélküli automatizált hívórendszerek (automatikus hívóberendezések), telefax (fax) berendezések, illetve elektronikus levelek közvetlen üzletszerzési célból történő használata kizárólag az ahhoz előzetesen hozzájáruló előfizetők vonatkozásában lehetséges.
(2)   Az (1) bekezdés ellenére, amennyiben egy természetes vagy jogi személy – a 95/46/EK irányelvvel[ (
4
)] összhangban – elektronikus levelezés céljából megszerzi ügyfeleitől elektronikus elérhetőségi adataikat egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során, ugyanaz a természetes vagy jogi személy ezeket az elektronikus elérhetőségi adatokat felhasználhatja saját hasonló termékeivel vagy szolgáltatásaival kapcsolatos közvetlen üzletszerzési célra, feltéve, hogy az ügyfelek számára – az adatok gyűjtésekor és minden egyes üzenet küldésekor, amennyiben az ügyfél az ilyen felhasználást első alkalommal nem tagadta meg – egyértelműen és kifejezetten lehetőséget biztosít arra, hogy az elektronikus elérhetőségi adatok ilyen célú felhasználása ellen díjmentes és egyszerű módon kifogással élhessenek.
[…]”
A román jog
5.
A kérdést előterjesztő bíróság a román jog rendelkezései közül a Legea nr. 506/2004 privind prelucrarea datelor cu caracter personal și protecția vieții private în sectorul comunicaților electronice (az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről és a magánélet védelméről szóló 506/2004. sz. törvény) 1. cikkének (2) bekezdésére, 12. és 13. cikkére, valamint a Legea nr. 365/2002 privind comerțul electronic (az elektronikus kereskedelemről szóló 365/2002. sz. törvény) 1. cikkének 8. pontjára hivatkozik. Az utóbbi rendelkezésben szereplő fogalommeghatározás szerint a „kereskedelmi tájékoztatás”„bármilyen formában megjelenő közlés, amelynek célja, hogy közvetve vagy közvetlenül népszerűsítse egy eladónak vagy szabályozott szakma képviselőjének áruit, szolgáltatását, arculatát […]”.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
6.
Az Inteligo Media SA az avocatnet.ro online sajtókiadvány kiadója; e kiadvány a nagyközönség számára nyújt tájékoztatást a Romániában naponta bekövetkező jogszabályi változásokról.
7.
Az online kiadvány felhasználói (legfeljebb) a kiadványban meghatározott korlátozott számú cikket (a tényállás megvalósulásának időpontjában hat cikket) ingyenesen és minden egyéb intézkedés nélkül megtekinthetik.
8.
Az Inteligo Media 2018. július 27‑én bevezette a „Serviciu Premium” nevű előfizetési rendszert (a továbbiakban: Prémium szolgáltatás) az olyan felhasználók számára, akik, illetve amelyek a hat megjelenített cikknek megfelelő felső limit elérését követően az online kiadványban szereplő további cikkekhez kívánnak hozzáférni.
9.
A felhasználónak a Prémium szolgáltatásra történő előfizetéshez a platform felhasználójaként ingyenesen fiókot kellett létrehoznia. A felhasználónak a fiók létrehozásához meg kellett adnia az e‑mail‑címét, és el kellett fogadnia az Inteligo Media Prémium szolgáltatás nyújtására vonatkozó szerződési feltételeit.
10.
A felhasználó a Prémium szolgáltatásra történő előfizetéssel lehetőséget kapott arra, hogy megtekintsen havonta további két cikket, és „Personal Update” („Személyre szóló tájékoztatás”) néven e‑mailben naponta tájékoztatást (hírlevelet) kapjon (kivéve, ha úgy nyilatkozott, hogy nem kívánja igénybe venni ezt a szolgáltatást), valamint díj ellenében opcionálisan hozzáférhessen a kiadvány összes cikkéhez, és e‑mailben „Sinteze Informative” („Tájékoztató összefoglalók”) néven naponta részletesebb tájékoztatást kapjon.
11.
A Personal Update‑ben lényegében az előző napi jogalkotási újdonságok részletei és a kiadványban megjelent releváns cikkekre mutató hiperhivatkozások szerepeltek.
12.
A fiók létrehozását szolgáló űrlapon – annak érdekében, hogy a felhasználók az e‑mail‑címük megadásakor kifejezhessék, ha nem kívánják e‑mailben megkapni a Personal Update‑et – a „Nu vreau să primesc Personal Update, informarea transmisă zilnic gratuit pe e‑mail de avocatnet.ro” („Nem kívánom megkapni a Personal Update‑et, az avocatnet.ro által naponta e‑mailben ingyenesen megküldött tájékoztatást”) szöveg egy jelölőnégyzet mellett szerepelt, amelyet a felhasználónak be kellett jelölnie. Hasonlóképpen, azok a felhasználók, akik, illetve amelyek a továbbiakban nem kívántak Personal Update‑et kapni, az egyes tájékoztatások e‑mailben történő fogadásakor kiválaszthatták a „Dezabonare” („Leiratkozás”) opciót.
13.
Az olyan felhasználók esetében, akik, illetve amelyek a platformon nem az ingyenes Prémium szolgáltatásra történő előfizetés és további tartalmak elérése céljából hozták létre fiókjukat, a Personal Update‑re vonatkozó szövegmezőt úgy programozták, hogy ne jelenjen meg, és a Personal Update‑et nem küldték meg a felhasználók e kategóriái számára.
14.
Az Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (a személyes adatok kezelését felügyelő nemzeti hatóság, Románia; a továbbiakban: ANSPDCP) 2019. szeptember 26‑án szabálysértés megállapításáról és közigazgatási bírság kiszabásáról szóló jegyzőkönyvet vett fel, amellyel 42714 lej (RON) (hozzávetőleg 9000 euró) összegű közigazgatási bírságot szabott ki az Inteligo Mediával szemben. Az említett jegyzőkönyvvel megállapította, hogy az Inteligo Media 2018 júliusától kezdődően 4357 felhasználó (természetes személy) személyes adatait (e‑mail‑cím, jelszó, felhasználónév) kezelte a szóban forgó adatkezelés céljának meg nem felelő jogalapon, jelesül a Personal Update‑et naponta e‑mailben, az érintett felhasználók személyes adataik e konkrét célból történő kezeléséhez való kifejezett hozzájárulása beszerzésének bizonyítása nélkül küldte meg. Az ANSPDCP arra a következtetésre jutott, hogy az Inteligo Media megsértette a GDPR 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját, 6. cikke (1) bekezdésének a) pontját és 7. cikkét.
15.
Az Inteligo Media keresetet nyújtott be a Tribunalul București – Secția a II‑a de Contencios Administrativ și Fiscal (bukaresti törvényszék, második közigazgatási és adóügyi kollégium, Románia) elé, amelyben elsősorban az ANSPDCP jegyzőkönyvének megsemmisítését és a szabálysértésért való felelősség alóli mentesítését kérte.
16.
A Curtea de Apel București (bukaresti ítélőtábla) fellebbezési eljárásban hatályon kívül helyezte a Tribunalul Bucureștinek (bukaresti törvényszék) a felperes keresetét elutasító 2020. június 5‑i ítéletét, és az ügyet új eljárás lefolytatása céljából visszautalta a Tribunalul București (bukaresti törvényszék) elé.
17.
A Tribunalul București, Secția a II‑a de Contencios Administrativ și Fiscal (bukaresti törvényszék, második közigazgatási és adóügyi kollégium) az ügy újbóli vizsgálatát követően 2021. december 15‑én hozott polgári jogi ítéletével részben helyt adott a keresetnek, és csökkentette a kiszabott bírság összegét; ugyanakkor a GDPR‑nak megfelelően helybenhagyta a személyes adatoknak a Personal Update révén történő kezeléséhez való kifejezett hozzájárulás beszerzésére vonatkozó követelmény megsértése miatt kiszabott közigazgatási bírság megállapítását.
18.
A fent említett polgári jogi ítélet ellen mind a felperes, mind pedig az alperes fellebbezést terjesztett elő. E fellebbezési eljárások a kérdést előterjesztő bíróság, a Curtea de Apel București (bukaresti ítélőtábla) előtt vannak folyamatban.
19.
A kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy az alapügy tárgyát képező jogvita eldöntése a személyes adatok kezelése konkrét esetnek megfelelő jogalapjának és azon feltételeknek a meghatározásától függ, amelyeknek teljesülniük kell ahhoz, hogy ezen adatkezelés jogszerű legyen a 2002/58 irányelvvel és a GDPR‑ral összhangban.
20.
Az említett bíróság szerint tisztázni kell egyrészt, hogy milyen feltételek mellett tekinthető a felhasználó e‑mail‑címe a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdése értelmében „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” megszerzettnek, másrészt a fenti irányelv 13. cikkében szereplő „közvetlen üzletszerzés” fogalmának terjedelmét, harmadrészt pedig, hogy e fogalom egyenértékű‑e a nemzeti jogalkotó által ezen irányelv 13. cikkének átültetése során használt „kereskedelmi tájékoztatás” fogalmával.
21.
Ezt követően, ha a jelen esetben a felhasználók e‑mail‑címeinek megszerzésére nem a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdése értelmében, „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” került sor, meg kell állapítani, hogy a Personal Update e‑mailben történő továbbítása alkalmazandóvá teszi‑e az említett irányelv 13. cikkének a felhasználók előzetes hozzájárulásának beszerzésére vonatkozó (1) bekezdését, és meg kell erősíteni, hogy mely rendelkezések írnak elő szankciót e rendelkezés esetleges megsértésének esetére.
22.
Végül a kérdést előterjesztő bíróság szükségesnek tartja annak tisztázását, hogy az ANSPDCP‑t milyen kötelezettségek terhelik a GDPR 83. cikke (2) bekezdésének általa történő alkalmazása során, amennyiben e kötelezettségek nem tűnnek ki egyértelműen az említett cikk szövegéből.
23.
E körülmények között határozott úgy a kérdést előterjesztő bíróság, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Abban az esetben, ha a Romániában naponta nyilvánosságra hozott jogszabályi változásokat illetően a nagyközönség tájékoztatását szolgáló online sajtókiadványok nem szakosodott kiadója megszerzi valamely felhasználó e‑mail‑címét akkor, amikor ez utóbbi ingyenesen olyan felhasználói fiókot hoz létre, amely lehetővé teszi számára, hogy i. a szóban forgó kiadványhoz kapcsolódóan további cikkekhez ingyenesen férjen hozzá, ii. e‑mailben naponta olyan tájékoztatást kapjon, amely a kiadványban szereplő cikkekben tárgyalt jogalkotási újdonságok összefoglalását és az adott cikkekre mutató hiperhivatkozásokat tartalmaz, valamint iii. a naponta díjmentesen megküldött tájékoztatáshoz kapcsolódóan díjfizetés ellenében a kiadványban szereplő további és/vagy bővebb cikkekhez és elemzésekhez férjen hozzá:
a)
[a 2002/58 irányelv] 13. cikkének (2) bekezdése értelmében »egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során« szerezte‑e meg az online sajtókiadványok kiadója az említett e‑mail‑címet?
b)
a kiadványok kiadója a [2002/58 irányelv] 13. cikkének (2) bekezdése értelmében »saját hasonló termékeivel vagy szolgáltatásaival kapcsolatos közvetlen üzletszerzési célra« továbbítja‑e az ii. pontban leírthoz hasonló tájékoztatást?
2)
Amennyiben az első kérdés a) és b) pontjára igenlő választ kell adni, az [általános adatvédelmi rendelet] 6. cikke (1) bekezdésének a)–f) pontjában előírt feltételek közül melyeket kell úgy értelmezni, hogy azok akkor alkalmazandók, ha a kiadó a felhasználó e‑mail‑címét – a [2002/58 irányelv] 13. cikkének (2) bekezdésében előírt követelményekkel összhangban – az első kérdés ii. pontjában leírtakhoz hasonló napi tájékoztatás megküldésére használja?
3)
Úgy kell‑e értelmezni a [2002/58 irányelv] 13. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a »közvetlen üzletszerzés« [2002/58 irányelvben] meghatározott fogalma helyett a »kereskedelmi tájékoztatásnak« a [2000/31/EK irányelv (
5
)] 2. cikkének f) pontjában szereplő fogalmát használja? Amennyiben erre a kérdésre nemleges választ kell adni, a [2000/31 irányelv] 2. cikkének f) pontja értelmében vett »kereskedelmi tájékoztatásnak« minősül‑e az első kérdés ii. pontjában leírtakhoz hasonló tájékoztatás?
4)
Amennyiben az első kérdés a) és b) pontjára nemleges választ kell adni:
a)
a fenti első kérdés ii. pontjában leírtakhoz hasonló napi tájékoztatás e‑mailben történő megküldése a [2002/58 irányelv] 13. cikkének (1) bekezdése értelmében »elektronikus levelek közvetlen üzletszerzési célból történő használatának« minősül‑e, konkrétan
b)
úgy kell‑e értelmezni a [GDPR] 95. cikkét a [2002/58 irányelv] 15. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben, hogy a [2002/58 irányelv] 13. cikkének (1) bekezdése szerinti, a felhasználó érvényes hozzájárulásának megszerzésére vonatkozó feltételek teljesítésének elmulasztása a [GDPR] 83. cikkének vagy a [2002/58 irányelvet] átültető, konkrétan alkalmazandó szankciókat tartalmazó jogszabályban foglalt nemzeti jogi rendelkezéseknek megfelelően szankcionálandó?
5)
Úgy kell‑e értelmezni a [GDPR] 83. cikkének (2) bekezdését, hogy a közigazgatási bírság kiszabásáról döntő és e közigazgatási bírság összegét minden egyes esetben megállapító felügyeleti hatóság köteles a bírság kiszabásáról szóló közigazgatási határozatban elemezni és indokolni az a)–k) pontban meghatározott egyes kritériumoknak a közigazgatási bírság kiszabásáról szóló határozatra és a kiszabott közigazgatási bírság összegére vonatkozó határozatra gyakorolt hatását?”
24.
Az alapeljárás felei, Románia és az Európai Bizottság írásbeli észrevételeket terjesztett elő. A 2024. november 27‑i tárgyaláson az Inteligo Media és a Bizottság vett részt.
Értékelés
Az első és a negyedik kérdésről
25.
Első kérdésével és negyedik kérdésének első részével – amelyeket együttesen vizsgálok – az előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy úgy tekinthető‑e, hogy „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” került sor a felhasználó akkor megszerzett e‑mail‑címének megszerzésére, amikor a felhasználó olyan online felhasználói fiókot hozott létre, amely lehetővé teszi számára, hogy i. a szóban forgó kiadványhoz kapcsolódóan számos cikkhez ingyenes férjen hozzá, ii. e‑mailben naponta olyan tájékoztatást kapjon, amely a kiadványban szereplő cikkekben tárgyalt jogalkotási újdonságok összefoglalását és az adott cikkekre mutató hiperhivatkozásokat tartalmaz, valamint iii. díjfizetés ellenében a kiadványban szereplő további és/vagy bővebb cikkekhez és elemzésekhez férjen hozzá, és hogy a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdése értelmében vett „hasonló termékekkel vagy szolgáltatásokkal kapcsolatos közvetlen üzletszerzésnek” minősül‑e az ii. pontban leírt napi tájékoztatás továbbítása.
26.
Az említett irányelv 13. cikke a nem kívánt tájékoztatás jogszerűségét szabályozza.
27.
Ennek kapcsán a 2002/58 irányelv 13. cikkének (1) bekezdése lehetővé teszi az emberi beavatkozás nélküli automatizált hívórendszerek (automatikus hívóberendezések), telefax (fax) berendezések, illetve elektronikus levelek közvetlen üzletszerzési célból történő használatát, amennyiben a tájékoztatást az ahhoz előzetesen hozzájáruló, tehát a tájékoztatásra igényt tartó felhasználóknak küldik meg.
28.
A 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdése ezzel szemben kivételt állapít meg, amely alapján a GDPR‑ral összhangban és egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során a felhasználóktól megszerzett elektronikus elérhetőségi adatok előzetes hozzájárulás nélkül felhasználhatók hasonló termékekkel vagy szolgáltatásokkal kapcsolatos közvetlen üzletszerzési célra, feltéve, hogy a felhasználók számára – elérhetőségi adataik gyűjtésekor – lehetőséget biztosítanak annak jelzésére, hogy nem kívánnak ilyen tájékoztatást kapni. Amennyiben a felhasználó nem jelezte ezt elérhetőségi adatainak gyűjtésekor, további lehetőséget kap ennek jelzésére minden egyes közvetlen üzletszerzési célú tájékoztatás kézhezvételekor.
29.
E rendelkezések együttesen szabályozzák azokat a feltételeket, amelyek mellett megengedett a közvetlen üzletszerzési célú tájékoztatás. Ha a Bíróság azt állapítaná meg, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló tájékoztatás nem minősül közvetlen üzletszerzésnek, az egyik rendelkezés hatálya alá sem tartozna, és a Bíróság elemzése a GDPR hatályára korlátozódna. Ezért először is meg kell állapítani, hogy közvetlen üzletszerzésnek minősül‑e a Personal Update‑hez hasonló tájékoztatás.
30.
A Bíróság megállapította, hogy annak megállapításához, hogy valamely közlés közvetlen üzletszerzést szolgál‑e, meg kell vizsgálni, hogy egyrészt e közlés kereskedelmi célra irányul‑e, másrészt pedig, hogy azt közvetlenül és egyénileg a fogyasztónak címezték‑e. (
6
)
31.
A kereskedelmi célra irányuló közlés a „bevétel vagy nyereség elérése érdekében történő vásárlás[ra] és eladás[ra]” vonatkozó vagy ahhoz kapcsolódó közlés. (
7
) A felek között vitatott, hogy a Personal Update ilyen célt szolgál‑e. Az ANSPDCP és a román kormány érvelése szerint az említett hírlevél tartalma tisztán szerkesztői (
8
) volt, és ezért nem tekinthető közvetlen üzletszerzési célúnak. Az Inteligo Media és a Bizottság ezzel szemben azzal érvel, hogy a tájékoztatás kereskedelmi célt szolgál, amennyiben a kiadó platformján elérhető cikkeket népszerűsíti.
32.
Meggyőzőbbnek találom az utóbbi érvet. Nyilvánvaló, hogy ezen e‑maileknek nem az a céljuk, hogy ingyenesen rendelkezésre bocsássák a Romániában bekövetkező jogszabályi változások jegyzékét, amelyet a felhasználó teljes terjedelemben olvasgathat saját postafiókja kényelméből. A Personal Update ehelyett a kiadvány weboldalán található cikkekre mutató hiperhivatkozások rendelkezésre bocsátásával „ízelítőt” ad a cikkekből a felhasználók számára azzal a szándékkal, hogy a havonta ingyenesen olvasható nyolc cikk gyorsabb elolvasására ösztönözze őket.
33.
Itt érdemes különbséget tenni az online sajtókiadványok által használt „teljes” és „kimért” fizetőfalak között. Teljes fizetőfal esetében a felhasználónak előfizetést kell vásárolnia, mielőtt bármilyen tartalomhoz hozzáférhetne. Míg ez biztosítja, hogy a kiadók közvetlen nyereségre tegyenek szert, amikor egy felhasználó bármely cikkhez hozzáfér, a kiadók szempontjából azzal a veszéllyel jár, hogy elriasztja a potenciális ügyfeleket. A „kimért” fizetőfal viszont egy olyan stratégia, amelyet a kiadók arra használnak, hogy a felhasználókat – azzal, hogy mielőtt pénzt kérnének tőlük, lehetővé teszik számukra, hogy korlátozott számú cikkhez ingyenesen hozzáférjenek – arra ösztönözzék, hogy végül teljes előfizetést vásároljanak. (
9
)
34.
Az Inteligo Media kimért fizetőfalának kereskedelmi célja nyilvánvalóvá válik, ha figyelembe vesszük a Personal Update célközönségét. Feltehetően minden olyan felhasználónak, aki, illetve amely megadja az avocatnet.ro‑nak az elektronikus elérhetőségi adatait abból a célból, hogy havonta több mint hat ingyenes cikket olvashasson el, és e‑mailben tájékoztatást kapjon, legalábbis alapvető érdeke fűződik ahhoz, hogy naprakész maradjon a Romániában bekövetkező jogszabályi változásokat illetően. A Personal Update biztosítja, hogy az ilyen felhasználók minden nap közvetlenül több hiperhivatkozást kapjanak, amelyek az őket érdeklő témában született cikkekre mutatnak. Valószínű, hogy e felhasználók napokon vagy heteken belül megnyitnak nyolc cikket, és így nem marad más választásuk, mint hogy teljes előfizetést vásároljanak, ha a hónap hátralévő részében további cikkeket is el szeretnének olvasni.
35.
A felhasználók teljes előfizetés vásárlására való ösztönzésével tehát a Personal Update a kimért fizetőfal modelljének használata révén történő bevételszerzés kereskedelmi céljára irányul.
36.
Ahhoz, hogy közvetlen üzletszerzésnek minősüljön, a Personal Update‑nek emellett közvetlenül és egyénileg a fogyasztónak címzettnek kell lennie. (
10
) A Bíróság megállapította, hogy e feltétel akkor teljesül, ha a közlés közvetlenül az érintett felhasználó magán e‑mail‑fiókjában jelenik meg. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat szerint pontosan így jelent meg a Personal Update azon felhasználók esetében, akik, illetve amelyek megadták az Inteligo Mediának az elektronikus elérhetőségi adataikat.
37.
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint tehát az alapügyben szóban forgóhoz hasonló tájékoztatás közvetlen üzletszerzésnek minősül.
38.
Ezt követően meg kell vizsgálni, hogy a szóban forgó e‑mail‑címeket a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdése értelmében „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” szerezték‑e meg. Ha igen, akkor nincs szükség előzetes hozzájárulásra.
39.
Maga a 2002/58 irányelv nem sok támponttal szolgál e kifejezés pontos jelentését illetően. A jelentésének és hatályának meghatározása érdekében a tagállamok jogára kifejezett utalást nem tartalmazó kifejezést önállóan és egységesen kell értelmezni az egész Unióban. (
11
)
40.
Az általánosan elfogadott meghatározás szerint az „eladás” olyan megállapodás, amely szükségszerűen magában foglalja vételárnak egy áru vagy szolgáltatás ellenében történő megfizetését. (
12
)
41.
Mivel szolgáltatásról van szó, a Bíróságnak a 2000/31 irányelvvel és a Szerződés vonatkozó rendelkezéseivel kapcsolatos ítélkezési gyakorlata is szolgálhat némi útmutatással.
42.
A 2000/31 irányelvvel összefüggésben a Bíróság megállapította, hogy a szolgáltatás díját nem szükségszerűen a szolgáltatás igénybe vevői fizetik meg. (
13
) A Bíróság pontosította, hogy így van ez abban az esetben, amikor az ingyenes szolgáltatást a szolgáltató reklámozás céljából nyújtja, és így e tevékenység költségét már beépítette a reklámozott áruk vagy szolgáltatások vételárába. (
14
)
43.
Pontosan ez a helyzet az alapügyben. Amint azt fent kifejtettem, az Inteligo Media által „ingyenesen” nyújtott szolgáltatás (a Personal Update megküldése és a további cikkekhez való hozzáférés biztosítása) a teljes előfizetés megvásárlását volt hivatott ösztönözni, és így reklámcélt szolgált. Akárcsak a Mc Fadden ítéletben, e szolgáltatás nyújtásának költsége beépült a főszolgáltatás árába, amely a jelen esetben a teljes előfizetés. A díjazás e közvetett formája megfelel az „eladás” fogalmának a Bíróság általi meghatározása szerinti vételárfizetés követelményének.
44.
Ezen túlmenően az EUMSZ 56. és EUMSZ 57. cikk szerinti szolgáltatásnyújtás szabadságának összefüggésében sem lényeges, hogy ki az, aki a szolgáltatónak ellenszolgáltatást nyújt. (
15
) Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EUMSZ 57. cikk nem írja elő, hogy a nyújtott szolgáltatás kedvezményezettjei fizessenek a szolgáltatásért. (
16
)
45.
Emellett a modern digitális korban nem szabad megfeledkezni arról, hogy az adatot egy árucikként kezelik. (
17
) Elképzelhető tehát, hogy ahhoz, hogy az adatgyűjtés „értékesítés során” valósuljon meg, elegendő, ha a felhasználó anyagi ellenszolgáltatás helyett személyes adatait adja meg egy számára értékes áru vagy szolgáltatás ellenében.
46.
Következésképpen azt javaslom, hogy a Bíróság azt a választ adja az első kérdésre és a negyedik kérdés első részére, hogy a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” került sor a felhasználó akkor megszerzett e‑mail‑címének megszerzésére, amikor a felhasználó olyan online felhasználói fiókot hozott létre, amely lehetővé teszi számára, hogy i. a szóban forgó kiadványhoz kapcsolódóan számos cikkhez ingyenes férjen hozzá, ii. e‑mailben naponta olyan tájékoztatást kapjon, amely a kiadványban szereplő cikkekben tárgyalt jogalkotási újdonságok összefoglalását és az adott cikkekre mutató hiperhivatkozásokat tartalmaz, valamint iii. díjfizetés ellenében a kiadványban szereplő további és/vagy bővebb cikkekhez és elemzésekhez férjen hozzá. Az ii. pontban leírt napi tájékoztatás továbbítása az említett rendelkezés értelmében vett „hasonló termékekkel vagy szolgáltatásokkal kapcsolatos közvetlen üzletszerzésnek” minősül.
47.
Az első kérdésre és a negyedik kérdés első részére javasolt válaszra tekintettel a negyedik kérdés második részére nem szükséges válaszolni.
A második kérdésről
48.
Második kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy a GDPR6. cikke (1) bekezdésének a)–f) pontjában előírt feltételek közül melyeket kell alkalmazni, ha az adatkezelő a felhasználó e‑mail‑címét – a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdésével összhangban – a Personal Update‑hez hasonló napi tájékoztatás megküldésére használja.
49.
A GDPR 95. cikke kimondja, hogy e rendelet nem ró további kötelezettségeket a természetes vagy jogi személyekre az Európai Unión belüli nyilvános hírközlési hálózatokon keresztül történő nyilvánosan elérhető hírközlési szolgáltatással összefüggésben kezelt adatok tekintetében azon kérdésekkel kapcsolatban, amelyek vonatkozásában ők a 2002/58 irányelvben megállapított, azonos célkitűzésekkel bíró különös kötelezettségek hatálya alá tartoznak. Az említett irányelv és a közötti kapcsolatra tehát a lex specialis derogat legi generali elve az irányadó: ha a 2002/58 irányelv olyan különös rendelkezést tartalmaz, amely a GDPR megfelelő rendelkezéseivel azonos célkitűzésekkel bíró kötelezettségeket ír elő, akkor a 2002/58 irányelv rendelkezését kell alkalmazni.
50.
Úgy vélem, hogy az áruk és szolgáltatások értékesítése során végzett automatizált és közvetlen üzletszerzés tekintetében a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdése átfogóan szabályozza az adatkezelés feltételeit és céljait, valamint az érintett jogait, és az adatkezelőt a GDPR 95. cikke értelmében terhelő „különös kötelezettségeket”. Úgy vélem különösen, hogy a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdése átfogóan szabályozza a hozzájárulás kérdését. Erre különösen abból lehet következtetni, hogy e rendelkezés kivételt képez az említett irányelv 13. cikkének (1) bekezdése alól, amely előzetes hozzájárulást követel meg.
51.
Az adatkezelés jogszerűsége ennélfogva a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdése alapján állapítható meg. A GDPR‑t, különösen annak 6. cikke (1) bekezdésének a)–f) pontját nem lehet és nem is szükséges alkalmazni.
52.
Következésképpen azt javaslom, hogy a Bíróság a második kérdésre azt a választ adja, hogy a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni a GDPR 95. cikkével összefüggésben, hogy ha az adatkezelő a felhasználó e‑mail‑címét – a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdésével összhangban – napi tájékoztatás megküldésére használja, és az említett rendelkezés alapján megállapítást nyert a személyes adatok kezelésének jogszerűsége, a GDPR 6. cikke nem alkalmazható.
A harmadik kérdésről
53.
Harmadik kérdésével az előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy úgy kell‑e értelmezni a 2002/58 irányelv 13. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely ezen irányelv átültetése során a „közvetlen üzletszerzés” kifejezés helyett a „kereskedelmi tájékoztatásnak” a 2000/31 irányelv 2. cikkének f) pontjában meghatározott fogalmát használja.
54.
A 2000/31 irányelv 2. cikkének f) pontjában szereplő fogalommeghatározás szerint a „kereskedelmi tájékoztatás” bármilyen formában megjelenő közlés, amelynek célja, hogy közvetve vagy közvetlenül népszerűsítse egy vállalkozás, szervezet vagy kereskedelmi, ipari vagy kézműipari tevékenységet folytató vagy szabályozott szakmát gyakorló személy áruit, szolgáltatását vagy arculatát.
55.
Az említett rendelkezés szerint a vállalkozás, szervezet vagy személy tevékenységéhez közvetlen hozzáférést lehetővé tevő információ, különösen a domain név vagy az e‑mail‑cím, valamint a vállalkozás, szervezet vagy személy áruival, szolgáltatásaival vagy arculatával kapcsolatos független közlések, különösen, ha anyagi ellenszolgáltatást nem vonnak maguk után, önmagukban nem minősülnek kereskedelmi tájékoztatásnak.
56.
A fent kifejtetteknek megfelelően mindazonáltal a 2002/58 irányelv értelmében vett „közvetlen üzletszerzésnek” minősülő közlésnek kereskedelmi célúnak és közvetlenül és egyénileg a fogyasztónak címzettnek kell lennie. Ebben az összefüggésben a kereskedelmi tájékoztatás tágabb terjedelmű, és magában foglalja a közvetlen üzletszerzés fogalmát, tehát minden közvetlen üzletszerzés kereskedelmi tájékoztatásnak minősül, de nem minden kereskedelmi tájékoztatás minősül közvetlen üzletszerzésnek.
57.
Következésképpen úgy vélem, hogy a harmadik kérdés hipotetikus az alapügy szempontjából, és ezért elfogadhatatlan a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem összefüggésében. Az nem szükséges az alapügy tárgyát képező jogvita eldöntéséhez. A kérdést előterjesztő bíróság anélkül is meg tudja oldani az előtte folyamatban lévő ügyet, hogy választ kapna a harmadik kérdésre. A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem összefüggésében ugyanis nem a nemzeti bíróság feladata annak in abstracto vizsgálata, hogy valamely tagállam helyesen ültette‑e át a másodlagos jogot. Ez inkább kötelezettségszegési eljárás tárgyát képezheti.
Az ötödik kérdésről
58.
Ötödik kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy közigazgatási bírság kiszabása esetén köteles‑e a felügyeleti hatóság a vonatkozó közigazgatási határozatban elemezni és indokolni a GDPR 83. cikke (2) bekezdésének a)–k) pontjában meghatározott egyes kritériumok hatását.
59.
Mivel e kérdés arra az eshetőségre vonatkozik, hogy a GDPR alkalmazható a jelen ügyre, és mivel elemzésem alapján azt a következtetést vonom le, hogy a jelen ügy kizárólag a 2002/58 irányelv 13. cikke (2) bekezdésének hatálya alá tartozik, nem szükséges válaszolni a kérdésre.
60.
Az alábbi észrevételeket ezért csak arra az esetre teszem, ha a Bíróság szerint alkalmazni kell a GDPR‑t.
61.
A GDPR 83. cikkének (2) bekezdése szerint annak eldöntésekor, hogy szükség van‑e közigazgatási bírság kiszabására, illetve a közigazgatási bírság összegének megállapításakor minden egyes esetben kellőképpen figyelembe kell venni az e rendelkezésben szereplő felsorolásban foglaltakat. (
18
)
62.
Míg a GDPR 83. cikkének (2) bekezdése elsősorban az illetékes hatóságok kötelezettségeit (nem pedig az érintettek jogait) vázolja fel, addig a GDPR 83. cikkének (8) bekezdése kimondja, hogy a felügyeleti hatóság e cikk szerinti hatásköreit megfelelő, az európai uniós és a tagállami joggal összhangban álló eljárási garanciák – ideértve a hatékony jogorvoslat lehetőségét és a tisztességes eljárást – biztosításával gyakorolja. (
19
)
63.
A GDPR 83. cikkének (2) bekezdését ezenfelül az európai uniós jog azon általános elvének fényében kell értelmezni, amely szerint a megfelelő ügyintézéshez való jog magában foglalja az igazgatási szervek azon kötelezettségét, hogy döntéseiket indokolják. A közigazgatási szervet terhelő azon kötelezettség, hogy a határozatot kellően sajátos és konkrét módon kell megindokolni annak lehetővé tétele érdekében, hogy az érdekelt megérthesse az őt hátrányosan érintő egyedi intézkedés okait, az uniós jog általános elvéből, a védelemhez való jog tiszteletben tartása elvéből ered. (
20
)
64.
Amennyiben tehát az egyén képes megérteni az őt hátrányosan érintő egyedi intézkedés okait, ez az elv tiszteletben van tartva, anélkül, hogy szükséges lenne részletesen foglalkozni a GDPR 83. cikkének (2) bekezdésében felsorolt egyes kritériumokkal.
Végkövetkeztetés
65.
A fenti megfontolásokra tekintettel azt javaslom a Bíróságnak, hogy a Curtea de Apel Bucureşti (bukaresti ítélőtábla, Románia) által előterjesztett kérdéseket a következőképpen válaszolja meg:
1)
Az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12‑i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv”) 13. cikkének (2) bekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
„egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” került sor a felhasználó akkor megszerzett e‑mail‑címének megszerzésére, amikor a felhasználó olyan online felhasználói fiókot hozott létre, amely lehetővé teszi számára, hogy i. a szóban forgó kiadványhoz kapcsolódóan számos cikkhez ingyenes férjen hozzá, ii. e‑mailben naponta olyan tájékoztatást kapjon, amely a kiadványban szereplő cikkekben tárgyalt jogalkotási újdonságok összefoglalását és az adott cikkekre mutató hiperhivatkozásokat tartalmaz, valamint iii. díjfizetés ellenében a kiadványban szereplő további és/vagy bővebb cikkekhez és elemzésekhez férjen hozzá. Az ii. pontban leírt napi tájékoztatás továbbítása az említett rendelkezés értelmében vett „hasonló termékekkel vagy szolgáltatásokkal kapcsolatos közvetlen üzletszerzésnek” minősül.
2)
A 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdését a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27‑i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) 95. cikkével összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
ha az adatkezelő a felhasználó e‑mail‑címét – a 2002/58 irányelv 13. cikkének (2) bekezdésével összhangban – napi tájékoztatás megküldésére használja, és az említett rendelkezés alapján megállapítást nyert a személyes adatok kezelésének jogszerűsége, a 2016/679 rendelet 6. cikke nem alkalmazható.
(
1
)	Eredeti nyelv: angol.
(
2
)	A 2009. november 25-i 2009/136/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL 2009. L 337., 11. o.) módosított, az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról [helyesen: a személyes adatok kezeléséről] és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv („Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv”) (HL 2002. L 201., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 514. o.).
(
3
)	A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27‑i európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.) (a továbbiakban: GDPR).
(
4
)	A személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1995. L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.).
(
5
)	A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv („Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv”) (HL 2000. L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.).
(
6
)	Lásd: 2021. november 25‑iStWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz ítélet (C‑102/20, EU:C:2021:954, 47. pont).
(
7
)	Oxford English Dictionary, „commerce” („kereskedelem”), elérhető itt: https://www.oed.com/dictionary/commerce_n?tab=meaning_and_use#8735085.
(
8
)	A „szerkesztői” kifejezés „az újság, folyóirat stb. azon tartalm[ára vonatkozik], amelyet – a hirdetésektől eltérően – a szerkesztők írnak vagy szerkesztenek”. Oxford English Dictionary, elérhető itt: https://www.oed.com/dictionary/editorial_adj?tab=meaning_and_use#5741224.
(
9
)	Lásd: Papadopoulos, P., Snyder, P. Athanasakis, D., és Livshits, B., Keeping out the Masses: Understanding the Popularity and Implications of Internet Paywalls. In: „WWW ’20: Proceedings of The Web Conference 2020. Association for Computing Machinery”, New York, NY, Egyesült Államok, 1433–1444. o., https://doi.org/10.1145/3366423.3380217.
(
10
)	Lásd: 2021. november 25‑iStWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz ítélet (C‑102/20, EU:C:2021:954, 47. pont).
(
11
)	Lásd: 2021. június 22‑iLatvijas Republikas Saeima (Büntetőpontok) ítélet (C‑439/19, EU:C:2021:504, 81. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
12
)	Az anyagi vagy immateriális javakon fennálló tulajdonjog átengedésének esete tekintetében lásd: 2012. július 3‑iUsedSoft ítélet (C‑128/11, EU:C:2012:407, 42. pont); 2021. szeptember 16‑iThe Software Incubator ítélet (C‑410/19, EU:C:2021:742, 40. pont).
(
13
)	Lásd: 2016. szeptember 15‑iMc Fadden ítélet (C‑484/14, EU:C:2016:689, 41. és 42. pont és az idézett ítélkezési gyakorlat).
(
14
)	Lásd: 2016. szeptember 15‑iMc Fadden ítélet (C‑484/14, EU:C:2016:689, 42. pont).
(
15
)	Lásd például: Müller‑Graff, P.‑Chr., in: Streinz, R. (szerk.), EUV/AEUV Kommentar, C.H. Beck, München, 3. kiadás, 2018, Art. 56 AEUV, 21. pont.
(
16
)	Lásd: 2016. február 23‑iBizottság kontra Magyarország ítélet (C‑179/14, EU:C:2016:108, 155. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
17
)	Az adatok digitális javakká történő átalakulásának árnyalt tárgyalását illetően lásd: Noto La Diega, G. in: Bakhoum, M., Conde Gallego, B., Mackenrodt, M., és Gintarė Surblytė‑Namavičienė, G. (szerk.), Personal Data in Competition, Consumer Protection and Intellectual Property Law: Towards a Holistic Approach?, Berlin, 2018, 452. o. E tekintetben a The Economist szerint a világ legértékesebb erőforrása „már nem az olaj, hanem az adat”; lásd: Regulating the Internet Giants: The World’s Most Valuable Resource Is No Longer Oil, but Data, The Economist (2017. május 6.), http://www.economist.com/news/leaders/21721656-data-economy-demands-new-approach-antitrust-rules-worlds-most-valuable-resource.
(
18
)	E rendelkezés a GDPR (150) preambulumbekezdésében tükröződik, amely szerint a közigazgatási bírságot az egyes esetekben az illetékes felügyeleti hatóság állapítja meg a konkrét helyzet valamennyi releváns körülményét figyelembe véve, és kellő figyelmet fordítva különösen a jogsértés természetére, súlyosságára és időtartamára, továbbá a jogsértés következményeire, valamint A GDPR szerinti kötelezettségek teljesítésének biztosítása és a jogsértés következményeinek megelőzése vagy enyhítése érdekében tett intézkedésekre.
(
19
)	E rendelkezés a GDPR csaknem azonos megszövegezésű (148) preambulumbekezdésében tükröződik. Érdekes módon a preambulumbekezdés az Európai Unió Alapjogi Chartájára hivatkozik, nem pedig a tagállami jogra.
(
20
)	Lásd: 2019. május 8‑iPI ítélet (C‑230/18, EU:C:2019:383, 57. pont).