62003CC0168_HU
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
„
Tagállami kötelezettségszegés
–
89/655/EGK irányelv
–
Biztonság és egészségvédelem a munkaeszközök használata során
–
Használatban álló munkaeszközök
”
I – Bevezetés
1. A jelen tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás annak eldöntésére irányul, hogy a Spanyol Királyság megsértette-e a közösségi jogot azzal, hogy a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeiről szóló, 1989. november 30-i 89/655/EGK tanácsi irányelvnek(2) (a továbbiakban: irányelv) a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeiről szóló 89/655/EGK irányelv módosításáról szóló, 1995. december 5-i 95/63/EK tanácsi irányelvvel(3) (a továbbiakban: módosító irányelv) megállapított szövege átültetése során kiegészítő átmeneti időszakot határozott meg a spanyol nemzeti rendelkezések hatályba lépésének napja, 1997. augusztus 27-e előtt már használatban álló munkaeszközök tekintetében.
II – A jogi háttér
A – A közösségi jog
2. Az irányelv 4. cikkének (1) bekezdése különösen az alábbiak szerint rendelkezik:
„A munkaeszközökre vonatkozó szabályok
(1) A 3. cikk sérelme nélkül a munkáltatónak be kell szereznie, illetve használnia kell:
a)	azt a munkaeszközt, amely – amennyiben először 1992. december 31. után biztosítják a vállalkozás, illetve telephely munkavállalói számára – megfelel: […]
ii.	az I. mellékletben megállapított minimumkövetelményeknek […];
b)	azt a munkaeszközt, amely — amennyiben 1992. december 31-ig már biztosították a vállalkozás, illetve telephely munkavállalói számára — legkésőbb az említett időpont után négy éven belül megfelel az I. mellékletben megállapított minimumkövetelményeknek.”
3. Az irányelv I. mellékletének 1. pontja (Általános megjegyzés) a módosító irányelv alapján az alábbi albekezdéssel egészült ki:
„A következő minimumkövetelmények, amennyiben használatban lévő munkaeszközökre vonatkoznak, nem igénylik feltétlenül ugyanazokat az intézkedéseket, mint az új munkaeszközökre vonatkozó lényegi követelmények”
Az I. melléklet 2. és 3. pontjai tartalmazzák a munkaeszközökre vonatkozó általános és különleges minimumkövetelményeket.
B – A nemzeti jog
4. A munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeinek meghatározásáról szóló, 1997. július 18-i 1215/1997. sz. királyi rendelet kizárólagos átmeneti rendelkezése(4) (a továbbiakban: királyi rendelet) a királyi rendelet hatályba lépése, 1997. augusztus 27-e előtt már használatban álló munkaeszközök használata tekintetében átmeneti rendszert hoz létre.
5. Az (1) bekezdés második, harmadik és negyedik albekezdései szerint a munkaügyi hatóság jóváhagyhat a munkaeszközöknek az irányelv I. melléklete előírásainak való megfeleltetésére vonatkozó terveket (a továbbiakban: megfeleltetési tervek), amennyiben egyes ágazatokban objektív és sajátos körülmények miatt az irányelv által érintett munkaeszközök nem feleltethetőek meg az annak I. mellékletében foglaltaknak a királyi rendelet hatálybalépésétől számított tizenkét hónapos(5) határidőn belül.
6. Az ilyen jóváhagyás feltétele az ágazat legreprezentatívabb munkáltatói szervezeteinek indokolt kérelme. Továbbá konzultációra kerül sor a munkavállalók, a munkaügyi ellenőrzés és a szociális biztonság, valamint a nemzeti munkabiztonsági és egészségügyi intézet képviselőivel. A megfeleltetési terv jóváhagyása iránti kérelemről a megfeleltetés műszaki problémáinak súlya és terjedelme, valamint a munkavállalók biztonságának és egészségének megfelelő védelmét biztosító alternatív megelőző intézkedések léte alapján határoznak. A jóváhagyás lehet teljes vagy részleges. A kérelmet a királyi rendelet hatályba lépésétől számított kilenc hónapos határidőn belül kell előterjeszteni, és arról az ezt követő három hónapon belül kell határozni. A megfeleltetési terv időtartama nem haladhatja meg az öt évet. Egy adott terv alapján az abban érintett vállalkozások kérhetik annak alkalmazását; ez a kérelem az illetékes hatóságok újabb vizsgálatának tárgyát képezi, amelyek egy újabb közigazgatási határozatban azt elutasíthatják, részben vagy egészben elfogadhatják, illetve bizonyos feltételeknek vethetik alá.
III – Előzmények, a pert megelőző eljárás és a kereset
7. A Bíróság 1996. szeptember 26-i ítéletében(6) megállapította, hogy a Spanyol Királyság, mivel az irányadó határidőn belül nem hozta meg az átültetésről szóló rendelkezéseket, megsértette az irányelvet. Az irányelv rendelkezéseinek a spanyol jogba való átültetése érdekében a királyi rendelet meghozatalára ezért 1997-ben került sor.
8. A Bizottság, mivel álláspontja szerint a királyi rendeletben a hatályba lépését megelőzően már használatban lévő munkaeszközök vonatkozásában előírt átmeneti rendszer sérti az irányelvet, 2000-ben újabb kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárást kezdeményezett a Spanyol Királysággal szemben. Miután ez utóbbit felszólította észrevételei előterjesztésére, 2002. július 1-jén indokolással ellátott véleményt adott, amelyben felszólította, hogy két hónapos határidőn belül tegye meg azokat az intézkedéseket, amelyek a spanyol jogszabályok irányelvnek való megfeleltetéséhez szükségesek. A spanyol kormány 2002. július 31-i levelében válaszolt, amelyben vitatta a kötelezettségszegés tényét.
9. A Bizottság ekkor az EK 226. cikk alapján a Spanyol Királyság ellen 2003. április 10-i határozatával kötelezettségszegés megállapítása iránti keresetet nyújtott be a Bírósághoz, amelyet a Bíróság Hivatalánál 2003. április 11-én vettek nyilvántartásba.
A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:
1. állapítsa meg, hogy mivel a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeinek meghatározásáról szóló, 1997. július 18-i 1215/1997. sz. királyi rendelet kizárólagos átmeneti rendelkezésének (1) bekezdésében a vállalkozásnál, illetve a telephelyen az 1997. augusztus 27-e előtt már a munkavállalók rendelkezésére bocsátott munkaeszközök tekintetében kiegészítő átmeneti időszakot állapított meg, a Spanyol Királyság nem teljesítette az EK 10. és 249. cikkekből, valamint az 1995. december 5-i 95/63/EK irányelvvel módosított, a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeiről szóló, 1989. november 30-i 89/655/EGK tanácsi irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjából eredő kötelezettségét.
2. a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.
A Spanyol Királyság azt kéri, hogy a Bíróság:
– a keresetet utasítsa el, és kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.
IV – A kötelezettségszegésről
A – A felek fő érvei
10. A Bizottság álláspontja szerint a spanyol rendelkezések, amelyek a megfeleltetési tervek elkészítésének lehetőségével kapcsolatosak, olyan átmeneti időszakot állapítanak meg, amely meghaladja az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott átmeneti határidőt, mivel lehetővé teszik az irányelvnek nem megfelelő régi munkaeszközök használatát 1996. december 31-ét követően, adott esetben egészen 2003. augusztus 27-ig. Az ilyen rendszer az irányelv I. mellékletének a módosító irányelv által kiegészített általános megjegyzése szerint sem lehetséges, mivel az nem teszi lehetővé az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti átmeneti határidő meghosszabbítását.
11. A spanyol kormány álláspontja szerint a megfeleltetési tervre vonatkozó spanyol rendelkezések nem ellentétesek az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjával. Mindenekelőtt figyelembe kell venni, hogy a vitatott nemzeti rendelkezéseknek 2003. augusztus 27. óta már nincsen gyakorlati jelentősége. Mindazonáltal a spanyol kormány elsősorban arra hivatkozik, hogy a megfeleltetési tervek rendszere nem jelenti az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti átültetési határidő meghosszabbítását. Ellenkezőleg, a módosított irányelv I. mellékletének általános megjegyzésében említett azon lehetőség átültetéséről van szó, hogy a már használatban lévő munkaeszközöket az ezen I. melléklet 2. és 3. pontjaiban meghatározottaknál kevésbé szigorú követelményeknek vessék alá.
B – Álláspont
12. Az irányelv átültetésére vonatkozó közösségi kötelezettség egyrészről közvetlenül magából az irányelvből, másrészről pedig az EK 249. cikk harmadik bekezdéséből, valamint az EK 10. cikkből következik. A jelen esetben konkrétan arról van szó, hogy a megfeleltetési tervekre vonatkozó spanyol rendelkezések sértik-e az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját.
13. Ami a spanyol kormánynak azon érvét illeti, amely a királyi rendelet kizárólagos átmeneti rendelkezés hatályának 2003. augusztus 27-i lejáratával kapcsolatos, mindenekelőtt meg kell jegyezni, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a kötelezettségszegés fennállását az indokolással ellátott véleményben rögzített határidő lejártának időpontjában kell megítélni(7) . Ez a határidő 2002. szeptember 1-jén járt le. Ebben az időpontban a megfeleltetési tervek – amelyeket elvileg 2003. augusztus 27-ig hagyhattak jóvá – még alkalmazhatóak voltak, és így a Bizottság által kifogásolt nemzeti jogi helyzet az irányadó időpontban még fennállt.
14. Ami a felek azon megállapításait illeti, amelyek az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja és I. mellékletének módosított általános megjegyzése közötti összefüggéssel kapcsolatosak, az alábbiakat kell megjegyezni.
15. Az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerint az 1992. december 31-én a tagállamokban már használatban álló munkaeszközöket (a továbbiakban: régi munkaeszközök) minden esetben – azaz a munkavállalók veszélyeztetettségének mértékétől függetlenül – használni lehetett 1996. december 31-ig. Ugyanakkor az irányelv eredeti megfogalmazása szerint 1997. január 1-jét követően ezeket a munkaeszközöket csak akkor lehetett volna továbbra is használni, ha teljes mértékben megfelelnek az irányelv I. mellékletének 2. és 3. pontjában rögzített követelményeknek.
16. Mindazonáltal a módosító irányelv ezt megelőzően, 1996. január 19-én(8) lépett hatályba. Mivel az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja módosított megfogalmazása szerint annak „I. mellékletére” utal, a Spanyol Királyság e pillanattól kezdve a módosító irányelv által kiegészített általános megjegyzést figyelembe véve jogosult volt a régi munkaeszközökre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket hozni. Attól fogva a módosított általános megjegyzés megengedi a tagállamoknak, hogy a használatban lévő munkaeszközök esetében ne követeljék meg „feltétlenül ugyanazokat az intézkedéseket, mint az új munkaeszközökre vonatkozó lényegi követelmények”.
17. Mivel a tagállamok az irányelv 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának eredeti megfogalmazása szerint határozott időre engedélyezhették a régi munkaeszközöket abban az esetben is, ha azok egyáltalán nem feleltek meg az I. melléklet követelményeinek, még az irányelv eredeti szövegének alkalmazásával kétségkívül szintén engedélyezhették az olyan régi munkaeszközöket, amelyek csak részben feleltek meg az új munkaeszközökre vonatkozó követelményi szintnek, mivel ezek sem igénylik „feltétlenül ugyanazokat az intézkedéseket”.
18. Következésképpen az irányelv I. mellékletének a módosító irányelv által kiegészített általános megjegyzése kétségtelenül csak úgy értelmezhető, hogy úgy módosítja az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy attól kezdve a tagállamok számára megengedi olyan rendelkezések elfogadását, amelyek alapján a régi munkaeszközök – amelyek lényegében nem „feltétlenül ugyanazokat” a követelményeket elégítik ki, mint az új munkaeszközök – használata 1996. december 31-ét követően is lehetséges, és mindezen használat – úgy tűnik – alapvetően minden időbeli korlátozás nélküli. Ugyanakkor 1997. január 1-jétől nem lehet használni azokat a munkaeszközöket, amelyek egyáltalán nem felelnek meg az irányelv I. mellékletében foglalt követelményeknek.
19. A „nem […] feltétlenül” megfogalmazás ugyanakkor nem nyújt eligazítást a régi munkaeszközökre irányadó védelmi szint tekintetében. Legfeljebb az az általános elv következik belőle, hogy e munkaeszközök engedélyezhetőségét bizonyos mértékben az I. mellékletben foglalt szabályok alapján kell elbírálni. Így nem tűnik lehetségesnek az, hogy az átültető nemzeti rendelkezéseket túlságosan magas követelményeknek vessük alá.
20. Tartalma szempontjából a megfeleltetési tervek rendszere ebben a tekintetben megfelel az irányelv I. melléklete módosított általános megjegyzésének:
A megfeleltetési tervek jóváhagyásának kifejezett feltétele, hogy a régi munkaeszközök szabványai biztosítsák a biztonság és az egészség védelmét a munkahelyen. Továbbá a szakszervezetek, a nemzeti munkabiztonsági és egészségügyi hatóságok bevonása azt a célt szolgálja, hogy garantálják a munkavállalók oltalmazandó érdekeit. Mindent egybevetve nem általános engedélyről van szó; ellenkezőleg, a régi munkaeszközök engedélyezésére kétszintű vizsgálatot követően kerül sor (a megfeleltetési terv és az egyedi jóváhagyás, adott esetben feltételek meghatározásával), amelynek során minden esetben a felmerülő érdekek kiegyensúlyozására törekszenek. Végül a régi munkaeszközök megfeleltetésének rendszere időben korlátozott.
21. Mindazonáltal a megfeleltetési tervekre vonatkozó rendelkezések tárgyi hatálya nem felel meg az irányelv 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának.
22. Az irányelv I. mellékletének kiegészített általános megjegyzése tartalmilag valóban módosíthatja azt a rendszert, amelynek alapján a régi munkaeszközöket továbbra is használhatják, de nem módosítja az irányelv 4. cikke (1) bekezdése b) pontjáét, amely megállapítja az irányadó időpontot, amely alapján elhatárolhatóak azok a munkaeszközök, amelyek a kivétel hatálya alá vonhatóak, mint „régi” munkaeszközök(9) .
23. A királyi rendelet ezzel szemben az 1997. augusztus 27-e előtt használt valamennyi munkaeszközre vonatkozik. Így elvileg lehetséges a spanyol rendelkezések alapján, hogy valamely megfeleltetési terv alapján olyan munkaeszközök kerüljenek engedélyezésre, amelyeket 1992. december 31. után vettek használatba, annak ellenére, hogy nem felelnek meg az irányelv I. mellékletének 2. és 3. pontjában foglalt követelményeknek.
24. A Spanyol Királyság tehát nem teljesítette az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjából, valamint I. mellékletének a módosító irányelv szerinti általános megjegyzéséből eredő közösségi kötelezettségeit, mivel a királyi rendelet megengedi, hogy a munkaeszközök ne feleljenek meg az irányelv 2. és 3. pontjában foglalt követelményeknek annak ellenére, hogy csak 1992. december 31. után vették azokat használatba.
V – Végkövetkeztetések
25. Következésképpen azt javasolom a Bíróságnak, hogy az alábbiak szerint határozzon:
1. A Spanyol Királyság, mivel a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeinek meghatározásáról szóló, 1997. július 18-i 1215/1997. sz. királyi rendelet kizárólagos átmeneti rendelkezésének (1) bekezdésében a vállalkozásnál, illetve a telephelyen 1992. december 31-ét követően a munkavállalók rendelkezésére bocsátott munkaeszközök tekintetében szintén kiegészítő átmeneti időszakot állapít meg, nem teljesítette az EK 10. és 249. cikkből, valamint az 1995. december 5-i 95/63/EK tanácsi irányelvvel módosított, a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeiről szóló, 1989. november 30-i 89/655/EGK tanácsi irányelv (második egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjából eredő kötelezettségeit.
2. A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.
(1) .
(2)
–	HL L 393., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 370. o.
(3)
–	HL L 335., 28. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 276. o.
(4)
–	BOE 188. sz., 1997. augusztus 7., 24063. o.
(5)
–	Ezt az első tizenkét hónapos általános átültetési határidőt (a királyi rendelet (1) bekezdésének első albekezdése) már önmagában önálló kötelezettségszegésnek minősítette az indokolással ellátott vélemény; mindazonáltal a Bizottság keresetében kifejezetten a megfeleltetési tervekre korlátozta kritikáit.
(6)
–	A C‑79/95. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben hozott ítélet (EBHT 1996., I‑4679. o.).
(7)
–	A C‑384/99. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 2000. november 30-án hozott ítélet (EBHT 2000., I‑10633. o.) 16. pontja.
(8)
–	Az EK-Szerződés 191. cikkének (2) bekezdése (jelenleg az EK 254. cikk (2) bekezdése): az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
való közzétételt (a spanyol nyelvű változat esetében erre 1995. november 30-án került sor) követő huszadik nap.
(9)
–	A régi munkaeszközök e további használatának tehát fokozatosan veszítenie kell jelentősségéből, már csak gyakorlati okokból is, úgymint az amortizáció, a szokásos használat, stb.