62020CJ0302_RES
Lieta C‑302/20
A
pret
Autorité des marchés financiers (AMF)
(Cour d’appel de Paris (Parīzes apelācijas tiesa, Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (virspalāta) 2022. gada 15. marta spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vienots finanšu pakalpojumu tirgus – Tirgus ļaunprātīga izmantošana – Direktīva 2003/6/EK un Direktīva 2003/124/EK – “Iekšējā informācija” – Jēdziens – “Precīza rakstura” informācija – Informācija par gaidāmu tāda raksta publicēšanu presē, kurš attiecas uz tirgus baumām par finanšu instrumentu emitentu – Iekšējās informācijas izpaušanas prettiesiskais raksturs – Izņēmumi – Regula (ES) Nr. 596/2014 – 10. pants – Iekšējās informācijas izpaušana, izpildot parastos profesionālos pienākumus – 21. pants – Iekšējās informācijas izpaušana žurnālistikas nolūkiem – Preses brīvība un vārda brīvība – Žurnālista veikta informācijas par gaidāmo raksta publicēšanu presē izpaušana vienam no saviem parastajiem avotiem
Tiesību aktu tuvināšana – Iekšējās informācijas ļaunprātīga izmantošana un tirgus manipulācijas (tirgus ļaunprātīga izmantošana) – Aizliegums – Iekšējā informācija – Precīza rakstura informācija – Jēdziens – Informācija par gaidāmu tāda raksta publicēšanu presē, kas attiecas uz tirgus baumām par finanšu instrumentu emitentu – Ietveršana – Vērtēšanas kritēriji
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/6 1. panta 1. punkts; Komisijas Direktīvas 2003/124 1. panta 1. punkts)
(skat. 33., 36., 38., 41., 42., 46., 48.–51., 52., 55.–57. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Iekšējās informācijas ļaunprātīga izmantošana un tirgus manipulācijas (tirgus ļaunprātīga izmantošana) – Aizliegums – Iekšējā informācija – Informācijas izpaušana vai izplatīšana plašsaziņas līdzekļos – Izpaušana žurnālistikas nolūkiem – Jēdziens – Žurnālista veikta informācijas par gaidāmu tāda raksta publicēšanu presē, kas attiecas uz finanšu instrumentu emitentu, izpaušana vienam no saviem parastajiem avotiem – Ietveršana – Nosacījums
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. pants un 52. panta 3. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 596/2014 77. apsvērums un 10. un 21. pants)
(skat. 64.–66. un 69.–71. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Iekšējās informācijas ļaunprātīga izmantošana un tirgus manipulācijas (tirgus ļaunprātīga izmantošana) – Aizliegums – Iekšējā informācija – Prettiesiska izpaušana – Izņēmumi – Izpaušana žurnālistikas nolūkiem – Žurnālista veikta informācijas par gaidāmu tāda raksta publicēšanu presē, kas attiecas uz tirgus baumām par finanšu instrumentu emitentu, izpaušana vienam no saviem parastajiem avotiem – Ietveršana – Nosacījumi – Izpaušana, kas ir nepieciešama, izpildot profesionālos pienākumus – Samērīguma principa ievērošana
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. pants un 52. panta 1. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 596/2014 77. apsvērums un 10. un 21. pants)
(skat. 75.–78., 80., 81.–83., 85.–89. punktu un rezolutīvās daļas 3) punktu)
Rezumējums
Vairākus gadus A strādāja par žurnālistu dažādos Lielbritānijas dienas laikrakstos. Savā profesionālajā darbībā viņš publicēja rakstus, kuros tika atspoguļotas tirgus baumas_– divi no šiem rakstiem konkrēti attiecās uz vērstpapīriem, kuru tirdzniecība tika atļauta Euronext, un šie raksti tika publicēti Daily Mail tīmekļvietnē.
Proti, pirmajā no šiem rakstiem bija norādīts uz iespējamo sabiedrības LVMH pārņemšanas piedāvājumu, saskaņā ar ko notiktu sabiedrības Hermès vērtspapīru iegāde. Nākamajā dienā pēc šīs publikācijas šo vērtspapīru cena pieauga akciju tirgus sesijas laikā. Savukārt otrajā rakstā bija norādīts, ka sabiedrības Maurel &Prom vērtspapīri varētu būt pārņemšanas piedāvājuma priekšmets. Nākamajā dienā pēc šī raksta publicēšanas tirgus slēgšanas brīdī šo akciju cena ievērojami palielinājās.
Autorité des marchés financiers (AMF) (Finanšu tirgus uzraudzības iestāde, Francija) veiktajā izmeklēšanā tika atklāts, ka neilgi pirms šo abu strīdīgo rakstu publicēšanas atsevišķas personas, kas ir Lielbritānijas rezidenti, bija izdevušas rīkojumus iegādāties sabiedrību Hermès un Maurel &Prom vērtspapīrus, bet pēc minēto rakstu publicēšanas tās savas nostājas mainīja. Pārmetot A, ka viņš divām personām ir izpaudis iekšēju informāciju par gaidāmo tādu divu rakstu publicēšanu, kuros ir atspoguļotas baumas par pārņemšanas piedāvājumu iesniegšanu attiecībā uz iepriekš minēto sabiedrību vērtspapīriem, AMF Sankciju komisija uzlika viņam naudas sodu 40000 EUR.
Virspalātā pasludinātajā spriedumā Tiesa spriež par jēdzienu “iekšēja informācija” direktīvu par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (
1
) izpratnē attiecībā uz informāciju par gaidāmu raksta, kurā ir atspoguļotas tirgus baumas par finanšu instrumentu emitentu, publicēšanu presē, it īpaši attiecībā uz precizitātes prasību, kas nepieciešama iekšējās informācijas kvalificēšanas mērķiem. Tā arī precizē nosacījumus, ar kādiem var uzskatīt, ka šādas žurnālista veiktas informācijas izpaušana vienam no viņa parastajiem informācijas avotiem ir notikusi žurnālistikas nolūkiem un ir likumīga Regulas par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu izpratnē (
2
).
Tiesas vērtējums
Vispirms attiecībā uz prasību par precizitāti, kas ir nepieciešama, lai informāciju kvalificētu kā iekšēju informāciju, Tiesa norāda, ka informācijai ir precīzs raksturs, ja no katra atsevišķa gadījuma vērtējuma izriet, ka tā norāda uz notikumu, par kuru var pamatoti uzskatīt, ka tas notiks, un, ja tā ir pietiekami precīza, lai no tās varētu secināt šī notikuma iespējamo ietekmi uz attiecīgo finanšu instrumentu cenām. Turklāt šo raksturu principā nevar izslēgt tikai tādēļ vien, ka informācija ietilpst tādas konkrētas informācijas kategorijā kā informācija par gaidāmu tādu rakstu publicēšanu, kuros ir atspoguļotas tirgus baumas. Šajā ziņā, ņemot vērā, ka baumas raksturo nenoteiktības pakāpe, ir jāņem vērā minēto baumu satura precizitātes pakāpe, kā arī šo baumu izplatījušā avota ticamība. Tāpat arī žurnālista, kas parakstījis publicēto rakstu, kā arī preses izdevuma, kas nodrošinājis šī raksta publicēšanu, atpazīstamība un reputācija var tikt uzskatīta par noteicošo atkarībā no lietas apstākļiem, jo šie elementi ļauj novērtēt attiecīgo baumu ticamību.
Tādējādi informācija par gaidāmu raksta, kurā ir atspoguļotas tirgus baumas attiecībā uz finanšu instrumentu emitentu, publicēšanu presē, var būt “precīza rakstura” informācija. Tam, ka šajā preses publikācijā ir norādīta cena, par kādu tiks iegādāti šī emitenta vērtspapīri saistībā ar iespējamo pārņemšanas piedāvājumu, kā arī minēto rakstu parakstījušā žurnālista un tā preses izdevuma identitātei, kas nodrošinājis tā publicēšanu, ir nozīme, lai novērtētu šo raksturu, ja šie elementi ir izpausti pirms šīs publikācijas. Ar šīs publikācijas faktisko ietekmi uz tajā minēto vērtspapīru cenu, lai gan tā var būt minētās informācijas precīzā rakstura ex post pierādījums, vien nav pietiekami, lai, neveicot citu pirms minētās publikācijas zināmu vai izpaustu elementu pārbaudi, konstatētu šādu precīzu raksturu.
Turpinājumā attiecībā uz to, ka žurnālists izpauž iekšējo informāciju vienam no saviem parastajiem informācijas avotiem, Tiesa uzsver, ka vārdi “žurnālistikas nolūkiem” (
3
) attiecas ne tikai uz informācijas izpaušanu, publicējot informāciju, bet arī uz informāciju, kas iekļaujas procesā, kura rezultātā notiek šāda publicēšana. Lai tiktu ievērots Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 11. pantā nostiprinātās preses brīvības un vārda brīvības nozīmīgums demokrātiskā sabiedrībā, šie jēdzieni ir jāinterpretē plaši. Līdz ar to izpaušana saistībā ar žurnālista veiktu izpētes darbu publikācijas sagatavošanai var būt informācijas izpaušana žurnālistikas nolūkiem.
Līdz ar to žurnālists ir izpaudis informāciju par gaidāmu viņa parakstīta raksta, kurā ir atspoguļotas tirgus baumas, publicēšanu presē, “žurnālistikas nolūkiem”, ja šī izpaušana ir nepieciešama, lai ļautu veikt žurnālistikas darbību, kas ietver izpētes darbus publikācijas sagatavošanai.
Visbeidzot Tiesa uzsver, ka regulas par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu normas attiecībā uz informācijas izpaušanu vai izplatīšanu plašsaziņas līdzekļos (
4
) nav autonoms pamats, atkāpjoties no šīs regulas normas par iekšējās informācijas nelikumīgu izpaušanu (
5
), lai noteiktu iekšējās informācijas izpaušanas žurnālistikas nolūkiem likumīgumu vai nelikumīgumu. Šajā pēdējā minētajā tiesību normā paredzētais izņēmums no šādas informācijas izpaušanas aizlieguma tomēr ir jāinterpretē tādējādi, lai saglabātu pirmās minētās tiesību normas lietderīgo iedarbību, ņemot vērā tās mērķi, proti, it īpaši Hartas 11. pantā garantētās preses brīvības un vārda brīvības ievērošanu citos plašsaziņas līdzekļos. Tādējādi žurnālista veikta iekšējās informācijas izpaušana ir likumīga, ja tā tiek uzskatīta par nepieciešamu viņa profesijas veikšanai un par tādu, ar kuru tiek ievērots samērīguma princips. Šādas izpaušanas nepieciešamības un samērīguma vērtējumam ir jāatbilst Hartā noteiktajām prasībām (
6
).
Līdz ar to, pirmkārt, attiecībā uz prasību, ka šādai izpaušanai ir jābūt nepieciešamai žurnālistikas darbības veikšanai, ir jāpārbauda, vai šī izpaušana ir pārsniegusi to, kas bija nepieciešams, lai pārbaudītu apstrīdētajā publikācijā ietverto informāciju. It īpaši, runājot par informācijas par tirgus baumām pārbaudi, ir jāizvērtē, vai žurnālistam bija nepieciešams izpaust trešai personai ne vien attiecīgo baumu saturu kā tādu, bet arī specifisku informāciju par gaidāmu raksta, kurā ir atspoguļotas šīs baumas, publicēšanu.
Otrkārt, lai noteiktu, vai šāda izpaušana ir samērīga, ir jāņem vērā šāda aizlieguma iespējamā preventīvā iedarbība žurnālistikas darbības veikšanai, tostarp izpētes darbu publikācijas sagatavošanai, ko šādas izpaušanas aizliegums radītu, kā arī jāpārbauda, vai, izpaužot attiecīgo informāciju, žurnālists ir rīkojies, ievērojot viņa profesiju reglamentējošos noteikumus (
7
). Turklāt ir jāņem vērā arī attiecīgās iekšējās informācijas izpaušanas negatīvā ietekme uz finanšu tirgu integritāti. It īpaši, tā kā iekšējās informācijas ļaunprātīga izmantošana tika veikta pēc šīs izpaušanas, tā var izraisīt finansiālus zaudējumus citiem ieguldītājiem un vidējā termiņā – uzticēšanās zaudēšanu finanšu tirgiem.
No tā izriet, ka iekšējās informācijas izpaušana kaitē ne vien atsevišķu ieguldītāju privātajām interesēm, bet arī – vispārīgāk – sabiedrības interesēm nodrošināt pilnīgu un atbilstīgu tirgus pārskatāmību, lai aizsargātu tās integritāti un garantētu visu ieguldītāju uzticēšanos. Līdz ar to iesniedzējtiesai ir jāņem vērā arī tas, ka sabiedrības intereses, kuras var būt aizsargātas ar šādu izpaušanu, ir pretrunā ne tikai privātajām interesēm, bet arī tāda paša rakstura interesēm.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/6/EK (2003. gada 28. janvāris) par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) (OV 2003, L 96, 16. lpp.) 1. panta 1. punkts, Komisijas Direktīvas 2003/124/EK (2003. gada 22. decembris), ar ko Direktīvu 2003/6/EK īsteno attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīciju (OV 2003, L 339, 70. lpp.), 1. panta 1. punkts.
(
2
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV 2014, L 173, 1. lpp.).
(
3
)	Regulas Nr. 596/2014 21. pants.
(
4
)	Regulas Nr. 596/2014 21. pants.
(
5
)	Regulas Nr. 596/2014 10. pants.
(
6
)	Hartas 52. panta 1. punkts.
(
7
)	Regulas Nr. 596/2014 21. pants.