62021TJ0618_RES
Kohtuasi T‑618/21
WV
versus
Euroopa Liidu Asutuste Tõlkekeskus
Üldkohtu (seitsmes koda) 5. oktoobri 2022. aasta otsus
Avalik teenistus – Ajutised teenistujad – Haiguspuhkus – Põhjuseta puudumised – Lepingu ette teatamata ülesütlemine – Teenistustingimuste artikkel 16 – Teenistustingimuste artikli 48 punkt b – Vastutus
Ametnikud – Ajutised teenistujad – Tähtajatu lepingu haiguspuhkuse järel ülesütlemine – Tingimused – Kumulatiivsus
(Muude teenistujate teenistustingimused, artikli 16 teine lõik ja artikli 48 punkt b)
(vt punkt 29)
Ametnikud – Ajutised teenistujad – Tähtajatu lepingu haiguspuhkuse järel ülesütlemine – Tingimused – Tasustatud haiguspuhkuse jaoks kehtestatud tähtaja ületamine – Administratsioonil lasuv kontrollimiskohustus – Teenistuja põhjuseta puudumiste tõttu täitmata jätmine – Lubamatus
(Muude teenistujate teenistustingimused, artikli 16 teine lõik ja artikli 48 punkt b)
(vt punktid 35, 36 ja 41)
Ametnikud – Ajutised teenistujad – Tähtajatu lepingu haiguspuhkuse järel ülesütlemine – Tingimused – Töötaja võimatus asuda uuesti oma tööülesandeid täitma – Arvesse võetav kuupäev – Tasustatud haiguspuhkuse jaoks määratud ajavahemiku lõppemisest hilisem kuupäev
(Muude teenistujate teenistustingimused, artikli 16 teine lõik ja artikli 48 punkt b)
(vt punkt 40)
Kokkuvõte
Euroopa Liidu Asutuste Tõlkekeskus (CdT) võttis WV tööle 1997. aastal ja WV sõlmis tähtajatu lepingu 2004. aastal. 23. juulist 2019 kuni 15. novembrini 2019 oli WV tasustatud haiguspuhkusel. CdT pidas tema puudumist 18. novembrist 2019 kuni 7. veebruarini 2020 põhjendamatuks. Tema puudumised 8. veebruarist kuni 10. aprillini 2020 ja 29. aprillist kuni 4. maini 2020 luges CdT seevastu põhjendatuks. Tema puudumised alates 5. maist 2020 loeti põhjendamatuks.
WV advokaat taotles WV töövõimetuks tunnistamist. Ta märkis, et võttes arvesse WV tervislikku seisundit, ei olnud lähitulevikus ette näha, et normaalne olukord taastuks. CdT jättis 14. septembri 2020. aasta kirjaga selle taotluse rahuldamata ja teavitas WVd sellest, et ta kavatseb kohaldada tema teenistussuhte ülesütlemiseks Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste (edaspidi „teenistustingimused“) artikli 48 punkti b.
26. novembril 2020 võeti eelnimetatud sätte – mis näeb ette võimaluse teenistussuhte ette teatamata üles öelda, kui teenistuja ei ole võimeline tasustatud haiguspuhkuse järel uuesti tööle asuma – alusel vastu otsus, millega WV teenistussuhe ette teatamata lõpetati. Seejärel esitas WV selle otsuse tühistamiseks Üldkohtule hagi (edaspidi „vaidlustatud otsus“).
Üldkohus rahuldas hagi ja tühistas vaidlustatud otsuse. Üldkohus käsitles oma otsuses kohtupraktikas seni lahendamata küsimust, kas administratsioon võib teenistuja teenistussuhte teenistustingimuste artikli 48 punkti b alusel pelgalt põhjuseta puudumistele ja teenistuse huvidele tuginedes üles öelda, ilma et ta kontrolliks, kas teenistustingimuste artikli 16 teises lõigus, millele teenistustingimuste artikli 48 punkt b viitab, kehtestatud tingimused on täidetud.
Üldkohtu hinnang
Üldkohus täpsustas, et teenistustingimuste artikli 16 teisest lõigust ja artikli 48 punktist b tuleneb, et teenistuja teenistussuhte võib üles öelda, kui on täidetud kaks tingimust: tasustatud haiguspuhkuse jaoks määratud tähtaja ületamine ja teenistuja võimatus pärast seda tähtaega uuesti tööle asuda.
Mis puudutab esimest tingimust, mis käsitleb tasustatud haiguspuhkuse jaoks määratud tähtaja ületamist, siis tuletas Üldkohus meelde, et teenistustingimuste artikli 48 punktis b nimetatud tasustatud haiguspuhkus, mille lõppedes tuleb hinnata teenistuja võimalust uuesti tööle asuda, on seesama haiguspuhkus, mis on ette nähtud teenistustingimuste artikli 16 teises lõigus.
Teenistustingimuste artikli 48 punktist b koostoimes artikli 16 teise lõiguga tuleneb, et teenistuja teenistussuhte võib tasustatud haiguspuhkuse järel ette teatamata üles öelda, kui see puhkus ületab kolme kuud või asjaomase teenistuja töötatud aja, kui viimane on pikem.
Seega oli CdT kohustatud hageja teenistussuhte teenistustingimuste artikli 48 punkti b alusel ülesütlemiseks kontrollima, kas see tingimus on täidetud.
Üldkohus tõdes sellega seoses, et CdT leidis, et WV põhjuseta puudumised, millest tulenevalt lõppesid tema õigused tasustatud haiguspuhkusele, vabastasid administratsiooni kohustusest kontrollida, kas hagejale antud tasustatud haiguspuhkuse jaoks määratud tähtaja ületamist käsitlev tingimus on täidetud. Kuid ei teenistustingimuste artikli 48 punktis b, mis on vaidlustatud otsuse aluseks, ega teenistustingimuste artikli 16 teises lõigus, mis viimati nimetatud tingimuse kehtestab, ei ole ette nähtud, et ette teatamata ülesütlemise otsuse saaks teha ilma, et enne kontrollitaks, kas asjaomasele teenistujale antud tasustatud haiguspuhkuse jaoks määratud tähtaeg on teenistustingimuste artikli 16 teises lõigus sätestatud tingimuste kohaselt ületatud. Lisaks ei tulene ühestki nimetatud sättest ega personalieeskirjade artiklist 59, mis kehtestab muu hulgas haiguspuhkuse ja põhjuseta puudumiste suhtes kohaldatava õigusliku korra, et teenistustingimuste artikli 16 teises lõigus sätestatud tasustatud haiguspuhkuse jaoks määratud tähtaja ületamist käsitleva tingimuse kontrollimise saab vaidlusaluse ülesütlemise kuupäeval ja enne seda kuupäeva põhjuseta puudumise korral asendada nende puudumiste tuvastamisega. Järelikult kohaldas CdT vaidlustatud otsuses põhjuseta puudumise tingimust, mida ei ole teenistustingimuste artikli 48 punktis b ja artikli 16 teises lõigus ette nähtud, ning ütles WV tähtajatu teenistussuhte üles, ilma et ta oleks kontrollinud, kas nendes sätetes kehtestatud esimene tingimus on täidetud.
Mis puudutab teist tingimust, mis käsitleb teenistuja võimatust tasustatud haiguspuhkuse jaoks määratud tähtaja lõppedes uuesti tööle asuda, siis tõdes Üldkohus, et WV advokaadi kirjadest ilmneb, et WV tunnistas, et tal ei ole võimalik uuesti tööle asuda, mida CdT vaidlustatud otsuses arvesse võttis, korrates nende kirjade sisu.
Kuna aga kuupäev, mil see võimatus tuli kindlaks teha, on hilisem kui teenistustingimuste artikli 48 punkti b järgi tasustatud haiguspuhkuse jaoks määratud tähtaeg, mille kohta eespool juba märgiti, et CdT jättis selle hindamata, ei saa teist tingimust täidetuks lugeda. Üldkohus jõudis seega järeldusele, et CdT rikkus vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel teenistustingimuste artikli 48 punkti b ja artikli 16 teist lõiku.