62002CJ0249_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑249/02,
ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 1. júla 2002,
Portugalská republika,
v zastúpení: L. Fernandes, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci C. Botelho Moniz a E. Maia Cadete, advogados, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalobkyňa,
proti
Komisii Európskych spoločenstiev,
v zastúpení: L. Visaggio, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci N. Castro Marques, advogado, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalovanej,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann, J.‑P. Puissochet (spravodajca), J. N. Cunha Rodrigues a R. Schintgen,
generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 1. júla 2004,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 7. septembra 2004,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Portugalská republika žalobou navrhuje, aby Súdny dvor zrušil list generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva Komisie Európskych spoločenstiev pre poľnohospodárstvo z 18. apríla 2002 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) týkajúci sa zníženia preddavkov poskytnutých na rozpočtový rok 2002 podľa článku 39 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 1750/1999 z 23. júla 1999 o spôsoboch uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 214, s. 31), naposledy zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 1763/2001 zo 6. septembra 2001 (Ú. v. ES L 239, s. 10), (ďalej len „nariadenie č. 1750/1999“).
Právny rámec
2. Nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (Ú. v. ES L 160, s. 80) ukladá členským štátom povinnosť vypracovať plány rozvoja vidieka v lehote siedmich rokov od 1. januára 2000. Tieto plány musia byť predložené Komisii, ktorá na ich základe schvaľuje programovacie dokumenty pre rozvoj vidieka.
3. Článok 46 nariadenia č. 1257/1999 uvádza:
„1. Podpora spoločenstva pre rozvoj vidieka zo Záručnej sekcie EPUZF musí podliehať každoročnému finančnému plánovaniu a zúčtovaniu. ...
2. Komisia ustanoví počiatočné alokácie členským štátom, rozpísané na každý rok s použitím objektívnych kritérií. ...
3. Počiatočné alokácie budú upravené podľa skutočných výdavkov a upravených predpokladaných [odhadov – neoficiálny preklad ] výdavkov, ktoré predložia členské štáty, so zreteľom na ciele programu a budú podliehať dostupným finančným prostriedkom...“
4. Článok 47 ods. 3 tohto nariadenia uvádza:
„Platby finančnej pomoci zo Záručnej sekcie EPUZF môžu mať formu preddavkov na realizáciu programu a platieb s prihliadnutím na vzniknuté výdavky.“
5. Podľa článku 56 druhého pododseku nariadenia č. 1257/1999
„sa [toto nariadenie] bude uplatňovať v súvislosti s pomocou Spoločenstva od 1. januára 2000“.
6. Článok 7 prvý až tretí pododsek nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103) uvádza:
„Komisia po konzultácii s výborom pre fond prijme rozhodnutia, stanovené v odsekoch 2, 3 a 4.
Komisia rozhodne o mesačných zálohových platbách pre rezervu na platby výdavkov uskutočnené akreditovanými platobnými agentúrami.
Komisia do 30. apríla roka nasledujúceho po príslušnom finančnom [rozpočtovom – neoficiálny preklad ] roku zúčtuje...“
7. Článok 12 tohto nariadenia predpokladá, že výbor pre fond sa skladá zo zástupcov členských štátov a Komisie a predsedom výboru pre fond je zástupca Komisie.
8. Nariadenie Komisie (ES) č. 296/96 zo 16. februára 1996 o údajoch, ktoré musia členské štáty zasielať a o mesačnom zaúčtovávaní výdavkov financovaných Záručnou sekciou Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), ktorým sa ruší nariadenie (EHS) č. 2776/88 stanovuje predpoklady, za ktorých EPUZF, záručná sekcia, financuje výdavky členských štátov.
9. Článok 4 ods. 1 nariadenia č. 296/96 predpokladá: „Komisia na základe údajov zaslaných v súlade s článkom 3 rozhodne a zrealizuje mesačné zálohy na preberané výdavky.“
10. Článok 7 ods. 1 druhý pododsek tohto nariadenia uvádza:
„Za rok ‚n‘, sa berú do úvahy výdavky realizované členskými štátmi v čase od 16. októbra roku ‚n-1‘do 15. októbra ‚n‘.“
11. Článok 37 ods. 1 nariadenia č. 1750/1999 uvádza:
„Najneskôr do 30. septembra každého roka členský štát predloží... pre každý programovací dokument rozvoja vidieka
a) vyhlásenie o výdavkoch vynaložených v súčasnom rozpočtovom roku a výdavkoch, ktoré zostáva vyplatiť do konca tohto roku a zahrnutých do podpory Spoločenstva na základe článku 33 ods. 2 tohto nariadenia;
b) zrevidované odhady takýchto výdavkov na ďalšie rozpočtové roky až do konca príslušného programovacieho obdobia zahrnuté do rozvrhu pre každý členský štát.
...“ [ neoficiálny preklad ]
12. Článok 38 ods. 1 nariadenia č. 1750/1999 uvádza:
„Pre mesiac, počas ktorého sa prijme rozhodnutie schvaľujúce programovací dokument rozvoja vidieka alebo jednotný programovací dokument pre cieľ 2 v prípade opatrení rozvoja vidieka financovaných zo záručnej sekcie EPUZF, môžu platobné agentúry zaúčtovať ako výdavky preddavok neprekračujúci 12,5 % z priemerného ročného príspevku EPUZF stanoveného v programovacom dokumente...“ [ neoficiálny preklad ]
13. Článok 39 ods. 3 a 4 nariadenia č. 1750/1999 uvádza:
„3. Ak výdavky skutočne vynaložené členským štátom v danom rozpočtovom roku sú nižšie než 75 % z čiastok uvedených v odseku 1, výdavky, ktoré sa majú uznať pre nasledujúci rozpočtový rok, sa znížia o tretinu rozdielu medzi touto hranicou alebo čiastkami vyplývajúcimi z uplatňovania odseku 3, ak sú pod ňou, a skutočnými výdavkami vynaloženými počas príslušného rozpočtového roka.
Toto zníženie sa nevezme do úvahy pri stanovení skutočných výdavkov v rozpočtovom roku, ktorý nasleduje po roku, v ktorom došlo k zníženiu.
4. Odsek 3 sa nevzťahuje na prvé vyhlásenie o výdavkoch v rámci programovacieho dokumentu pre rozvoj vidieka...“ [ neoficiálny preklad ]
14. Podľa článku 50 nariadenia č. 1750/1999 sa toto nariadenie bude uplatňovať na podporu Spoločenstva od 1. januára 2000.
15. Nariadenie Komisie (ES) č. 445/2002 z 26. februára 2002 spolu s vykonávacími predpismi k nariadeniu (ES) č. 1257/1999 (Ú. v. ES L 74, s. 1) nahradilo s účinnosťou od 22. marca 2002 nariadenie č. 1750/1999, ktorého platnosť týmto bola zrušená.
16. Článok 47 ods. 1 nariadenia č. 445/2002 preberá ustanovenia článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1750/1999.
17. Článok 48 ods. 1 nariadenia č. 445/2002 nahradzuje ustanovenia článku 38 prvého pododseku nariadenia č. 1750/1999.
18. Taktiež ustanovenia článku 39 ods. 3 nariadenia č. 1750/1999 sú prenesené do článku 49 ods. 1 a 4 nariadenia č. 445/2002.
19. Nakoniec článok 49 ods. 5 nariadenia č. 445/2002 preberá ustanovenia článku 39 ods. 4 nariadenia č. 1750/1999, pričom upresňuje, že prvé vyhlásenie o výdavkoch sa vzťahuje na „finančn[ý] [rozpočtový – neoficiálny preklad ] rok 2000“.
Skutkový stav
20. Rozhodnutiami z 22. novembra 2000, 1. marca 2001 a 30. apríla 2001 schválila Komisia na programovacie obdobie rokov 2000 – 2006 plány rozvoja vidieka pre portugalskú pevninu, samosprávny región Azory a samosprávny región Madeira. K týmto rozhodnutiam je v prílohe pripojený rozsiahly finančný prehľad, ktorý vymenováva vnútroštátne verejné výdavky nevyhnutné na realizáciu opatrení, ktoré predpokladá plán rozvoja vidieka a príplatky záručnej sekcie EPUZF. Článok 2 ods. 2 tohto rozhodnutia predpokladá, že platby realizované platobnými agentúrami od 16. októbra 1999 sa pripisujú na ťarchu rozpočtového roka 2000. Podľa článku 3 ods. 1 týchto rozhodnutí sú výdavky splatné dňom, kedy boli plány rozvoja vidieka predložené Komisii, t. j. od 6. januára, 4. februára a 22. februára 2000.
21. Oznámením z 30. septembra 2000 predložila Portugalská republika Komisii podľa článku 37 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1750/1999 svoje odhady výdavkov pre nasledujúce rozpočtové roky programovacieho obdobia ku každému programovaciemu dokumentu rozvoja vidieka. V tomto oznámení uviedla, že odhady výdavkov na rozpočtový rok 2001, t. j. na obdobie od 16. októbra 2000 do 15. októbra 2001, predstavujú sumu 281 430 000 eur.
22. Komisia však na základe údajov, mesačne oznamovaných portugalskými úradmi, konštatovala, že skutočné výdavky, ktoré Portugalská republika vynaložila v rozpočtovom roku 2001 predstavovali iba 197 323 332,52 eur, čo zodpovedá 70,11 % odhadov výdavkov na tento rozpočtový rok.
23. Keďže skutočne vynaložené výdavky Portugalskej republiky, ako aj ďalších štátov boli nižšie ako 75 % odhadov výdavkov v zmysle článku 39 ods. 3 nariadenia č. 1750/1999, bola na zasadaní výboru EPUZF 22. januára a 19. februára 2002 prerokovaná otázka zníženia preddavkov, ktorú tento predpis predpokladá. V bode 6 protokolu uvedeného zasadnutia sa uvádza, že „členským štátom (ktorých sa zníženie týka) bude písomne oznámený dátum, kedy dôjde k odpočítaniu sankčných súm od ich mesačných preddavkov...“ [ neoficiálny preklad ].
24. Generálny riaditeľ generálneho riaditeľstva Komisie pre poľnohospodárstvo oznámil napadnutým rozhodnutím Instituto Nacional Garantia Agrícola (ďalej len „INGA“) portugalskému úradu zodpovednému za koordináciu výdavkov financovaných záručnou sekciou EPUZF toto:
„Celková suma výdavkov, ktorú Portugalsko vykázalo v rozpočtovom roku EPUZF 2001 v položke 1b (rozvoj vidieka), predstavuje sumu 197 323 332,52 eur.
Odhady výdavkov na rok 2001, ktoré boli Komisii predložené 30. septembra 2000 v súlade s článkom 37 nariadenia (ES) č. 1750/1999, predstavujú sumu 281 430 000 eur.
Keďže celkové výdavky nedosiahli hranicu 75 % z odhadovaných výdavkov, treba použiť článok 39 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1750/1999. Ako príloha je pripojený dokument AGRI/46059/2001 – Rev. 2, ktorý bol prerokovaný vo výbore EPUZF 19. februára 2002 a z ktorého vyplývajú podrobnosti výpočtu.
Na základe uvedeného predpisu sa preddavky na rok 2002 preto znížia o sumu 4 583 055,83 eur.
Toto zníženie preddavkov o sumu 4 583 055,83 eur sa uskutočňuje v rámci kapitoly B01-41 (zúčtovanie výdavkov a zníženie/oprava preddavkov)...“ [ neoficiálny preklad ].
25. Na zasadaní z 19. apríla 2002 bola výboru EPUZF položená otázka, ktoré preddavky majú byť vyplatené členským štátom v máji 2002 na účely úhrady výdavkov nimi vynaložených v marci 2002. Opätovne bola prerokovaná otázka uplatnenia článku 39 ods. 3 nariadenia č. 1750/1999 (teraz článku 49 ods. 4 nariadenia č. 445/2002), ktorý predvída zníženie preddavkov. V bode 7.5.3 protokolu tohto zasadania s podtitulom „Zníženie preddavkov podľa článku 39 ods. 3 nariadenia č. 1750/1999“ sa uvádza:
„Na otázku dánskej delegácie predsedajúci odpovedal, že právna služba Komisie potvrdila, že v prípade uvedeného zníženia preddavkov ide o štandardnú finančnú opravu, ktorá sa vykoná v júni alebo v auguste 2002 vo forme odpočítania z preddavkov, vyplácaných dotknutým členským štátom na účely úhrady buď v mesiaci jún, alebo v mesiaci august 2002...“
26. Na zasadaní 22. mája a 19. júna 2002 bola výboru EPUZF položená otázka v súvislosti s preddavkami, ktoré mali byť členským štátom vyplatené v júni a júli 2002 na účely úhrady výdavkov za apríl a máj 2002. V protokoloch týchto zasadaní sa uvádza, že „výška preddavkov zohľadňuje – pozitívne a negatívne – opravy, vykonané so zreteľom na výdavky, ktoré oznámila väčšina členských štátov.“
27. Rozhodnutiami z 27. mája a 24. júna 2002, podpísanými komisárom pre poľnohospodárstvo, stanovila Komisia výšku preddavkov, ktoré majú byť vyplatené členským štátom za mesiace apríl a máj 2002.
28. Nakoniec Komisia rozhodnutím 2002/461/ES z 12. júna 2002 o zúčtovaní výdavkov členských štátov, financovaných zo záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) v rozpočtovom roku 2001 (Ú. v. ES L 160, s. 28) a na základe článku 7 ods. 3 nariadenia č. 1258/1999 takéto zúčtovanie vykonala.
Návrhy účastníkov konania
29. Žaloba bola zapísaná do registra kancelárie Súdneho dvora 1. júla 2002.
30. Portugalská republika navrhuje, aby Súdny dvor:
– zrušil napadnuté rozhodnutie a
– zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.
31. Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:
– žalobu zamietol a
– zaviazal žalobkyňu nahradiť trovy konania.
32. Účastníci konania predložili repliku resp. dupliku, v ktorých svoje návrhy zopakovali.
O žalobe
O prípustnosti
33. Komisia zastáva názor, že žaloba smeruje voči aktu, ktorý nemá právne záväzné účinky, a preto je neprípustná. Zníženiu preddavkov vyplácaných Portugalskej republike predchádzala úzka spolupráca Komisie so žalobkyňou – ako aj so všetkými členskými štátmi – v rámci činnosti výboru EPUZF, ktorý túto tému prerokoval na svojom zasadnutí 22. januára a 19. februára 2002. Na posledne menovanom zasadnutí upozornil zástupca Komisie zástupcov členských štátov, že im bude písomne oznámený dátum, kedy bude zníženie preddavkov realizované. Taktiež na zasadnutiach výboru EPUZF 19. apríla a 22. mája 2002 sa uskutočnili ďalšie diskusie o tejto otázke. Napadnuté rozhodnutie nie je teda ničím iným ako listom, ktorého odoslanie bolo 19. februára 2002 oznámené. Tento list je iba obyčajnou komunikáciou medzi pracoviskami Komisie a pracoviskami Portugalskej republiky. Má výlučne informatívny charakter, a teda nemá právne záväzné účinky.
34. Jedinými právne záväznými rozhodnutiami, ktoré sa môžu dotknúť záujmov Portugalskej vlády, sú rozhodnutia z 27. mája a 24. júna 2002 týkajúce sa preddavkov na apríl a máj 2002, ktorými komisár pre poľnohospodárstvo vydal na základe splnomocnenia Komisie sporné opatrenie týkajúce sa zníženia preddavkov.
35. Na účely zistenia, či je opatrenie aktom v zmysle článku 230 ES, je potrebné zamerať sa na jeho obsah, pretože forma, v ktorej bolo prijaté, je v tomto smere nepodstatná. Opatrenia so záväznými právnymi účinkami, ktoré v dôsledku zásahu do právneho postavenia žalobcu môžu poškodiť jeho záujmy, predstavujú akty alebo rozhodnutia, ktoré môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť podľa článku 230 ES (pozri v tomto zmysle rozsudky z 11. novembra 1981, IBM/Komisia, 60/81, Zb. s. 2639, bod 9, a z 5. októbra 1999, Holandsko/Komisia, C‑308/95, Zb. s. I‑6513, bod 26).
36. V predmetnej veci vyplýva najprv z bodu 6 protokolu 583. zasadania výboru EPUZF z 19. februára 2002 s názvom „Informácie o sankciách uložených niektorým členským štátom za nedodržanie odhadov výdavkov na rozvoj vidieka na rozpočtový rok EPUZF 2001 [použitie článku 39 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1750/1999]“, že zástupca Komisie na tomto zasadaní prerokoval so zástupcami šiestich dotknutých štátov zámer Komisie uplatniť voči nim opatrenia finančnej opravy zakotvené v uvedenom článku 39.
37. Na konci prvého odseku bodu 6 tohto protokolu sa uvádza, že „uvedeným štátom bude písomne oznámený dátum, kedy sa odpočítajú sankčné sumy z ich mesačných preddavkov“. Na konci bodu 6 je spomenuté vyhlásenie luxemburskej delegácie, ktorá vyjadrila poľutovanie, že Komisia „nevyužila možnosť predĺžiť prechodné obdobie zakotvené v článku 39 nariadenia (ES) č. 1750/1999, ... najmä preto, že Komisia prijala luxemburský plán rozvoja vidieka veľmi neskoro a to až v roku 2000...“ [ neoficiálny preklad ].
38. Z bodu 6 tohto protokolu vyplýva, že finančná oprava mesačných preddavkov vyplatených niektorým členským štátom bola vykonaná a že členským štátom bola táto skutočnosť neskôr písomne oznámená.
39. Ďalej vyplýva zo znenia napadnutého rozhodnutia, teda z listu, ktorého odoslanie bolo oznámené na zasadaní výboru EPUZF 19. februára 2002, že toto rozhodnutie je určené na vyvolanie právnych účinkov. Ako vec sa v ňom uvádza „Uplatnenie článku 39 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1750/1999 – Oprava v rámci preddavkov“. Rozhodnutie obsahuje nasledujúci odsek, ktorý ma zjavne rozhodujúci charakter: „Keďže celkové výdavky sú nižšie ako 75 % odhadovaných výdavkov, je potrebné uplatniť článok 39 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1740/1999. Ako príloha je pripojený dokument AGRI/46059/2001 – Rev. 2, ktorý bol prerokovaný 19. februára 2002 vo výbore EPUZF a z ktorého vyplývajú podrobnosti výpočtu“ [ neoficiálny preklad ].
40. Ako žalobkyňa dôvodne uvádza, je napadnuté rozhodnutie vlastne jediným aktom, v ktorom je uvedené, že výdavky Portugalska na rozpočtový rok 2002 sa znížia o sumu 4 583 055,83 eur, jediným aktom, ktorým bola žalobkyňa v súlade s právnym poriadkom informovaná o protokole, kde sa uvádza, že skutočné výdavky boli nižšie ako 75 % odhadovaných výdavkov, a taktiež jediným opatrením, ktoré obsahuje rozpočtovú kapitolu, v ktorej uvedená suma bude odpočítaná.
41. Rozhodnutia z 27. mája a 24. júna 2002 o preddavkoch vyplácaných členským štátom na apríl a máj 2002 sú na rozdiel od napadnutého rozhodnutia adresované všetkým členským štátom, uvádzajú iba celkovú sumu mesačných preddavkov vyplatených každému členskému štátu a neobsahujú žiadny údaj o rozsahu finančnej opravy, ktorá bola vykonaná voči príjemcom týchto preddavkov. Komisia okrem toho neupresnila finančnú opravu, ktorá mala byť vykonaná vo vzťahu k Portugalskej republike prostredníctvom týchto dvoch rozhodnutí.
42. Napadnuté rozhodnutie je preto jediným opatrením, ktoré jednoznačne stanovuje obsah a rozsah spornej finančnej opravy. Žalobkyňa preto dôvodne uvádza, že rozhodnutia z 27. mája a 24. júna 2002 sú iba vykonávacími opatreniami napadnutého rozhodnutia. To ostatne vyplýva aj zo znenia tohto opatrenia, ktorým bolo toto rozhodnutie oznámené.
43. Z uvedeného vyplýva, že napadnuté rozhodnutie je skutočne opatrením, ktorým bola napadnutá finančná oprava prijatá a oznámená portugalským orgánom. Toto opatrenie je preto právne záväzné, a teda žaloba o neplatnosť je prípustná. Komisiou podanú námietku neprípustnosti preto treba zamietnuť.
O veci samej
44. V prvej časti prvého dôvodu žaloby, ktorá je založená na tom, že autor napadnutého rozhodnutia nemal právomoc, žalobkyňa uvádza, že delegovanie a ďalšie delegovanie podľa všeobecne platných zásad správneho práva, sa nepredpokladá, ale musí byť výslovne uvedené v prípade, že autor opatrenia nekoná v rámci svojej vlastnej právomoci. V danom prípade generálny riaditeľ, ktorý napadnuté rozhodnutie podpísal, nemal vlastnú právomoc prijať takéto rozhodnutie a neodvolal sa ani na delegovanie ani na ďalšie delegovanie právomoci Komisiou podľa článkov 13 alebo 14 Rokovacieho poriadku Komisie.
45. Komisia nesúhlasí s prvou časťou tohto žalobného dôvodu, keď v bode 28 vyjadrenia k žalobe a v bode 88 dupliky uvádza k žalobe iba toľko, že sporná finančná oprava nebola stanovená napadnutým rozhodnutím, ale rozhodnutiami z 27. mája a 24. júna 2002, ktoré boli vydané komisárom pre poľnohospodárstvo na základe delegovania právomocí Komisie.
46. Komisia teda nepopiera skutočnosť, že na generálneho riaditeľa, ktorý napadnuté rozhodnutie podpísal, nebola delegovaná právomoc, ktorá by ho oprávňovala na prijatie opatrenia o finančnej oprave.
47. Napadnuté rozhodnutie, ktoré – ako bolo povedané – je opatrením, ktorým bola finančná oprava prijatá a oznámená portugalským úradom, je postihnuté nedostatkom právomoci, a je preto potrebné ho zrušiť bez toho, aby bolo nevyhnutné skúmať zvyšných 6 dôvodov žaloby.
O trovách
48. Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Portugalská republika navrhla zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a Komisia nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
1) Rozhodnutie obsiahnuté v liste generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva Komisie Európskych spoločenstiev pre poľnohospodárstvo z 18. apríla 2002 týkajúcom sa zníženia preddavkov poskytnutých na rozpočtový rok 2002 podľa článku 39 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 1750/1999 z 23. júla 1999 o spôsoboch uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), naposledy zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 1763/2001 zo 6. septembra 2001, sa zrušuje.
2) Komisia je povinná nahradiť trovy konania.