62020TJ0457_RES
Vec T‑457/20
VeriGraft AB
proti
Výkonnej agentúre pre Európsku radu pre inováciu a MSP (Eismea)
Rozsudok Všeobecného súdu (deviata komora) z 13. júla 2022
„Rozhodcovská doložka – Rámcový program pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ (2014 – 2020) – Dohoda o grante ‚Personalized Tissue‑Engineered Veins as a first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency – P‑TEV‘ – Neplánované náklady na subdodávky – Zjednodušený postup schvaľovania – Subdodávky uvádzané v pravidelných technických správach – Schválené pravidelné technické správy – Oprávnené náklady“
Právo Únie – Základné práva – Všeobecné zásady práva Únie – Dodržiavanie aktov, ktoré sú súčasťou zmluvného rámca, zo strany inštitúcií Únie – Právomoc súdu Únie – Potreba rozhodcovskej doložky na priznanie takejto právomoci
(Články 299 a 317 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 51 ods. 1; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 966/2012, článok 79 ods. 2 a článok 121 ods. 1 druhý pododsek; nariadenie Rady č. 1605/2002, článok 108 ods. 1 druhý pododsek)
(pozri body 52 – 55)
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Posúdenie povinnosti uviesť odôvodnenie v závislosti od okolností prípadu
(Článok 296 ZFEÚ)
(pozri bod 56)
Odvetvie – Činnosti potrebné na zabezpečenie konkurencieschopnosti odvetvia – Výskum a technologický vývoj – Rámcový program pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ – Dohoda o grante – Náklady zodpovedajúce subdodávke neplánovanej v dohode o grante – Zamietnutie vykonané zo strany Výkonnej agentúry pre malé a stredné podniky (EASME) nákladov na subdodávky odôvodnených v pravidelných technických správach schválených touto agentúrou – Neprípustnosť
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1291/2013)
(pozri body 87, 88, 105, 109, 112)
Zhrnutie
Žalobkyňa, VeriGraft AB, je švédska biotechnologická spoločnosť so zameraním na vývoj individualizovaných transplantátov pochádzajúcich z kultivácie ľudských tkanív na použitie v regeneratívnej medicíne.
V roku 2017 VeriGraft a Európska únia, zastúpená Výkonnou agentúrou pre malé a stredné podniky (EASME), uzatvorila dohodu o grante (
1
), na základe ktorej bol spoločnosti VeriGraft poskytnutý grant na projekt „Individualizované žily pochádzajúce z kultivácie ľudských tkanív ako prvá liečba pre pacientov trpiacich chronickou žilovou nedostatočnosťou – P‑TEV“. V dohode sa stanovovalo, že z grantu sa bude uhrádzať 100 % oprávnených nákladov.
Podľa uvedenej dohody bola VeriGraft povinná pravidelne predkladať EASME technické a finančné správy. Táto činnosť bola rozdelená na prvé vykazovacie obdobie (ďalej len „VO“) a druhé vykazovacie obdobie (ďalej len „VO2“).
VeriGraft predložila EASME technické a finančné správy týkajúce sa projektu P‑TEV za obdobia VO1 a VO2. EASME informovala VeriGraft, že na základe správ vypracovaných externými odborníkmi týkajúcimi sa týchto období EASME považovala realizáciu uvedeného projektu za uspokojivú. Keďže však následne dospela k názoru, že určité náklady na subdodávky neboli uvedené v dohode o grante, a preto neboli oprávnené, EASME informovala VeriGraft, že budú vymáhané. Stanovila, že toto vymáhanie sa uskutoční po prvé z príspevku spoločnosti VeriGraft do záručného fondu a po druhé na základe ťarchopisu.
Vo svojej žalobe VeriGraft tvrdí, že náklady na subdodávky, ktoré EASME zamietla, by sa mali považovať za oprávnené podľa dohody o grante a že ťarchopis a vymáhanie zodpovedajúcej sumy zo záručného fondu by sa mali považovať za nedôvodné.
Všeobecný súd vyhovel žalobe, ktorú VeriGraft predložila, v celom jej rozsahu. Vo svojom rozsudku skúmal po prvýkrát otázku toho, či Európska únia, pôvodne zastúpená agentúrou EASME, teraz Eismea (
2
), môže zamietnuť náklady súvisiace so subdodávateľskými zákazkami ako neoprávnené na základe toho, že sú neplánované, ak využitie týchto zákaziek nebolo uvedené v opise projektu pripojenom k dohode o grante, ale bolo odôvodnené v pravidelných technických správach schválených zo strany EASME v súlade so zrýchleným schvaľovacím postupom, ktorý sa v uvedenej dohode stanovuje.
Posúdenie Všeobecným súdom
Po prvé Všeobecný súd konštatoval, že stručné odôvodnenie, ktoré poskytla EASME, bolo dostatočné na to, aby spoločnosti VeriGraft umožnilo pochopiť, ktoré náklady boli zamietnuté, a prečo boli zamietnuté, konkrétne že boli spojené s činnosťami súvisiacimi so subdodávkami, ktoré neboli uvedené v prílohách k dohode o grante.
Po druhé však Všeobecný súd konštatoval, že náklady, ktoré VeriGraft uviedla, zodpovedajúce subdodávkam uvedeným po prvýkrát v pravidelných technických správach za obdobia VO1 a VO2 a schválené agentúrou EASME, predstavujú oprávnené náklady v zmysle dohody o grante.
V tomto zmysle poukazuje na skutočnosť, že v dohode o grante sa stanovuje možnosť použiť zjednodušený schvaľovací postup pri subdodávkach, ktoré nie sú zahrnuté v prílohách k uvedenej dohode. Z dohody o grante a z vysvetlení obsiahnutých v anotovanej vzorovej dohode o grante k programu Horizont 2020, ktorá bola k dispozícii pre všetkých dodávateľov, je zrejmé, že schválenie pravidelnej technickej správy, v ktorej príjemca odôvodnil využitie subdodávok neuvedených v opise činnosti v uvedenej dohode, má za následok to, že zodpovedajúce náklady na subdodávky sú v zmysle uvedenej dohody oprávnené.
Všeobecný súd takisto zdôraznil, že na základe správ skupiny externých odborníkov, EASME samotná uviedla, že vykonávanie projektu P‑TEV, ako sa opisuje v technických správach za obdobia VO1 a VO2, bolo uspokojivé, a že sa preto nedomnieva, že využitie subdodávok uvedené v týchto správach viedlo k pochybnostiam o tom, či projekt je v podstate stále rovnaký ako projekt, ktorý bol vybratý, alebo či VeriGraft stále má prevádzkovú kapacitu na vykonanie danej činnosti.
Preto Všeobecný súd zastával názor, že EASME nemohla zamietnuť náklady na subdodávky týkajúce sa úloh, ktorých zadanie subdodávateľom sa plánovalo v pravidelných technických správach, ktoré schválila, na základe toho, že tieto náklady zodpovedali neplánovaným subdodávkam na účely plnenia dohody o grante.
Okrem toho, keďže ťarchopis, ktorý vydala EASME, a vymáhanie príslušnej sumy zo záručného fondu vytvoreného na základe uvedenej dohody vychádzali zo zamietnutia nákladov na subdodávky zodpovedajúcich neplánovaným subdodávkam, Všeobecný súd na základe konštatovania, že tieto náklady na subdodávky boli oprávnené, dospel k záveru, že ťarchopis a vymáhanie neboli opodstatnené.
(
1
)	Podľa nástroja na podporu inovácie v malých a stredných podnikoch (MSP), na ktorý sa odkazuje v článku 22 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1291/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa zriaďuje program Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a zrušuje rozhodnutie č. 1982/2006/ES (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 104), a ktorý je vymedzený v rozhodnutí Rady 2013/743/EÚ z 3. decembra 2013, ktorým sa zriaďuje osobitný program na vykonávanie programu Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2006/971/ES, 2006/972/ES, 2006/973/ES, 2006/974/ES a 2006/975/ES (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 965).
(
2
)	K 1. aprílu 2021.