62023TJ0556_RES
Cauza T‑556/23
Swissgrid AG
împotriva
Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei
Hotărârea Tribunalului (Camera a treia extinsă) din 8 octombrie 2025
„Energie – Piața internă a energiei electrice – Linie directoare privind echilibrarea sistemului de energie electrică – Articolul 1 din Regulamentul (UE) 2017/2195 – Platforma europeană pentru procesul de compensare a dezechilibrelor – Neparticiparea operatorului de transport și de sistem din Elveția – Decizie a ACER de modificare a cadrului de punere în aplicare a platformei – Cale de atac formulată în fața camerei de recurs a ACER – Condiții și modalități speciale de exercitare a căilor de atac – Articolul 28 din Regulamentul (UE) 2019/942 – Inadmisibilitate pentru lipsa calității procesuale active în fața camerei de recurs – Afectare directă și individuală”
Energie – Echilibrarea sistemului de energie electrică – Regulamentul 2017/2195 – Platformă europeană pentru procesul de compensare a dezechilibrelor – Domeniu de aplicare – Operatori de transport și de sistem din Elveția – Excludere – Excepții
[Regulamentul 2017/2195 al Comisiei, art. 1 alin. (2), (6) și (7)]
(a se vedea punctele 24-39)
Agenții ale Uniunii Europene – Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) – Procedura căii de atac – Cale de atac la camera de recurs a ACER – Condiții de admisibilitate – Persoane fizice sau juridice – Acte care le privesc direct și individual – Decizie a ACER de modificare a cadrului de punere în aplicare a Platformei europene pentru procesul de compensare a dezechilibrelor – Modificare prin care operatorii de transport și de sistem din Elveția sunt privați de dreptul lor de a participa la această platformă în temeiul acordurilor încheiate înainte de adoptarea deciziei respective – Decizie care produce efecte asupra situației juridice a administratorilor menționați – Admisibilitate
(art. 263 alin. (4) TFUE; Regulamentul 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 28)
(a se vedea punctele 55-73)
Rezumat
Prin hotărârea sa, Tribunalul anulează decizia camerei de recurs a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) de respingere ca inadmisibilă a căii de atac introduse de un operator de transport și de sistem de energie electrică (denumit în continuare „OTS”) din Elveția împotriva unei decizii a ACER de excludere a participării sale la Platforma europeană pentru procesul de compensare a dezechilibrelor (denumită în continuare „platforma IN”) în temeiul Regulamentului 2017/2195 (
1
). Procedând astfel, Tribunalul se pronunță cu privire la domeniul de aplicare al acestui regulament, precum și cu privire la calitatea procesuală activă a unui astfel de administrator împotriva unei decizii a ACER al cărei destinatar nu este.
Reclamanta, Swissgrid AG, în calitatea sa de unic OTS în Elveția, a participat din anul 2012 la International Grid Control Cooperation (IGCC), o structură de cooperare între OTS având ca scop optimizarea gestionării automatizate a rezervelor pentru restabilirea frecvenței prin intermediul unui proces de compensare a dezechilibrelor.
La 2 august 2017, Comisia Europeană a adoptat Regulamentul 2017/2195, care prevede, la articolul 22, crearea unei platforme europene pentru procesul de compensare a dezechilibrelor.
În temeiul acestei dispoziții, ACER a adoptat Decizia 13/2020 privind crearea platformei IN, care cuprinde, în anexă, un cadru de punere în aplicare a acestei platforme (denumit în continuare „cadrul de punere în aplicare”).
La 30 septembrie 2022, ACER a adoptat Decizia 16/2022 de modificare a desemnării entităților care ar îndeplini funcțiile care sunt definite în cadrul de punere în aplicare. În această privință, definiția „OTS membru” care viza anterior „orice OTS care se alătur[ase] platformei IN, inclusiv OTS din zonele [de reglaj frecvență‑putere] exploatate de mai mulți OTS din diferite state membre sau țări terțe” a fost modificată pentru a viza în prezent orice „orice OTS căruia i se aplică Regulamentul 2017/2195 și care s‑a alăturat platformei IN, inclusiv OTS din zone [de reglaj frecvență‑putere] multi‑OTS”.
Apreciind că această modificare ar determina excluderea participării sale la platforma IN, reclamanta a formulat o cale de atac împotriva acestei decizii la camera de recurs a ACER, care a respins‑o ca inadmisibilă în temeiul articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 (
2
). Potrivit acestei camere, participarea la platforma IN este rezervată OTS din Uniune, astfel încât modificarea cadrului de punere în aplicare a acestei platforme nu afecta situația juridică a reclamantei în calitate de OTS din Elveția.
În acest context, reclamanta a sesizat Tribunalul în vederea anulării deciziei camerei de recurs.
Aprecierea Tribunalului
Tribunalul începe cu examinarea concluziei camerei de recurs potrivit căreia Regulamentul 2017/2195 limitează în principiu participarea la platformele pe care le reglementează numai la OTS din Uniune și exclude, în consecință, OTS din Elveția de la platforma IN.
Procedând la o interpretare literală și contextuală a Regulamentului 2017/2195, Tribunalul arată că, deși articolul 1 alineatul (2) din acest regulament nu se referă în mod explicit numai la OTS din Uniune pentru a stabili domeniul său de aplicare, posibilitatea recunoscută Comisiei, în temeiul alineatelor (6) și (7) ale aceluiași articol, de a accepta numai participarea OTS din Elveția, la anumite platforme și numai în anumite condiții, trebuie interpretată ca o excepție, revelatoare pentru lipsa unei norme de principiu care să includă participarea OTS din afara Uniunii la platformele prevăzute de Regulamentul 2017/2195, printre care platforma IN.
Această concluzie este confirmată de interpretarea teleologică a Regulamentului 2017/2195, în măsura în care urmărește crearea unei piețe interne a energiei pe deplin funcțională și interconectată, bazată pe norme comune echitabile. În speță, ținând seama de faptul că Confederația Elvețiană nu a aderat la piața internă a Uniunii și că OTS din Elveția nu sunt, în consecință, supuși acelorași norme precum cele aplicabile OTS din statele membre ale Uniunii, excluderea lor de la participarea la platformele avute în vedere în Regulamentul 2017/2195, sub rezerva printre altele a unui acord bilateral alternativ care rămâne încă posibil, este pe deplin justificată în raport cu obiectivul urmărit de regulamentul menționat.
Rezultă de aici că respectiva cameră de recurs nu a săvârșit o eroare de drept atunci când a indicat că era exclusă participarea OTS din Elveția, în afara ipotezelor avute în vedere la articolul 1 alineatele (6) și (7) din Regulamentul 2017/2195.
În schimb, această cameră de recurs a încălcat articolul 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 atunci când a reținut că Decizia 16/2022 nu modifica în mod distinct situația juridică a reclamantei și a respins, în consecință, acțiunea sa ca inadmisibilă.
În temeiul acestei dispoziții, orice persoană fizică sau juridică poate formula o cale de atac împotriva unei decizii a ACER al cărei destinatar este sau împotriva unei decizii care o privește direct și individual. Interpretând această dispoziție în lumina jurisprudenței aferente articolului 263 al patrulea paragraf TFUE din care este inspirată, Tribunalul amintește că o altă persoană fizică sau juridică decât destinatarul unui act nu poate pretinde că este vizată individual decât dacă este afectată de actul în cauză, în considerarea anumitor calități care îi sunt specifice sau a unei situații de fapt care o caracterizează în raport cu orice altă persoană și, ca urmare a acestui fapt, o individualizează într‑un mod analog celui în care ar fi individualizat destinatarul actului.
Având în vedere aceste clarificări, Tribunalul precizează, cu titlu introductiv, că motivul deciziei camerei de recurs, întemeiat pe faptul că situația juridică a reclamantei ar fi reglementată în mod direct de Regulamentul 2017/2195, iar nu de Deciziile 13/2020 și 16/2022, nu este în măsură să justifice concluzia inadmisibilității acțiunii formulate în fața sa. Astfel, în măsura în care Decizia 16/2022 se întemeia pe articolul 22 alineatul (1) din Regulamentul 2017/2195, reclamanta avea dreptul să conteste legalitatea acesteia, independent de domeniul de aplicare al regulamentului menționat. Astfel, împrejurarea că Regulamentul 2017/2195 nu prevede posibilitatea unei participări a reclamantei la platforma IN constituia o considerație pertinentă pentru examinarea pe fond a acțiunii, iar nu pentru aprecierea admisibilității sale.
În ceea ce privește afectarea directă și individuală a reclamantei prin Decizia 16/2022, Tribunalul observă, în primul rând, că aceasta din urmă este parte la un acord (principal) privind platformele de echilibrare încheiat cu alte OTS, dar este și „membru participant” al unui acord de cooperare privind IGCC din luna martie 2012, că IGCC este proiectul de punere în aplicare care evoluează către platforma IN și că adoptarea unui cadru de punere în aplicare a platformei IN nu a lipsit de relevanță contractele la care reclamanta este parte, acestea continuând să reglementeze funcționarea platformei menționate în prelungirea cadrului său de punere în aplicare.
În al doilea rând, nu reieșea în mod clar din cadrul de punere în aplicare, astfel cum este anexat la Decizia 13/2020, că reclamanta nu putea să își mențină participarea la platforma IN în temeiul drepturilor sale contractuale. Acest cadru de punere în aplicare definea, la acel moment, un „OTS membru” prin faptul că s‑a alăturat platformei IN și includea în mod expres „OTS din zonele [de reglaj frecvență‑putere] exploatate de mai mulți OTS din diferite state membre sau țări terțe”.
Nu se poate considera că o interpretare a dispozițiilor relevante ale respectivului cadru de punere în aplicare conformă cu Regulamentul 2017/2195 a fost susceptibilă să înlăture orice îndoială cu privire la posibilitatea reclamantei de a‑și continua participarea la platforma IN pe baza drepturilor sale contractuale. Astfel, pe de o parte, articolul 1 din Regulamentul 2017/2195 nu făcuse, așadar, obiectul unei interpretări de către instanța Uniunii. Pe de altă parte, modul în care este redactat acest regulament putea lăsa reclamantei impresia că avea posibilitatea de a‑și menține participarea la platforma IN având în vedere printre altele lipsa unei referiri numai la OTS din Uniune în definirea domeniului său de aplicare la articolul 1 alineatul (2) din acest regulament.
În lumina acestor precizări, Tribunalul constată că numai odată cu adoptarea Deciziei 16/2022 de modificare a definiției „OTS membru” care figurează în cadrul punerii în aplicare pentru a viza în prezent numai OTS cărora li se aplică Regulamentul 2017/2195 a fost adoptată de ACER o luare de poziție formală care exclude în mod explicit participarea reclamantei la platforma IN.
Ca urmare a modificării aduse prin Decizia 16/2022, reclamanta nu mai putea, așadar, să își mențină participarea la platforma IN în temeiul acordurilor la care era parte, astfel încât trebuie să se considere că această decizie o privează de exercitarea drepturilor sale contractuale și, prin urmare, că produce în mod direct efecte asupra situației sale juridice. De asemenea, reclamanta trebuie considerată ca fiind afectată de Decizia 16/2022 în considerarea anumitor calități care îi sunt specifice și a unei situații de fapt care o caracterizează în raport cu orice altă persoană.
Astfel, în măsura în care IGCC este, potrivit cadrului de punere în aplicare însuși, proiectul care evoluează către platforma IN, reclamanta, în calitate de participant la această platformă începând cu anul 2012, se află într‑o situație diferită în raport cu alte OTS din țările terțe care nu au beneficiat de o asemenea participare. În plus, în calitate de unic OTS din Elveția, reclamanta se află, ținând seama de obiectul Regulamentului 2017/2195, într‑o situație diferită de cele ale OTS din alte țări terțe, Elveția prezentând specificitatea geografică de a fi, de facto, înconjurată de țări membre ale Uniunii.
Având în vedere cele ce precedă, Tribunalul anulează decizia camerei de recurs.
(
1
)	Regulamentul (UE) 2017/2195 al Comisiei din 23noiembrie 2017 de stabilire a unei linii directoare privind echilibrarea sistemului de energie electrică (JO 2017, L 312, p. 6).
(
2
)	Regulamentul (UE) 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 de instituire a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO 2019, L 158, p. 22).