HOTĂRÂREA CURȚIIdin 26 ianuarie 1993(*)„Trimitere preliminară formulată în temeiul articolului 177 din Tratatul CEE – Condiții”În cauzele conexate C‑320/90, C‑321/90 și C‑322/90_având
ca obiect cererile de pronunțare a unei hotărâri preliminare adresate
Curții în temeiul articolului 177 din Tratatul CEE de Pretura di
Frascati (Italia), în litigiile pendinte la această instanță întreTelemarsicabruzzo SpAșiCircostel, Ministero delle Poste e Telecomunicazioni și Ministero della Difesași întreTelaltitalia SrlșiCircostel, Ministero delle Poste e Telecommunicazioni și Ministero della Difesași întreTelelazio SpAșiCircostel, Ministero delle Poste e Telecommunicazioni și Ministero della Difesa_cu
privire la interpretarea articolelor 85, 86 și 90 din Tratatul CEE în
considerarea comportamentului guvernului italian în materia atribuirii
canalelor UHF destinate difuzării programelor de televiziune_CURTEA_compusă
din domnul O. Due, președinte, domnii C. N. Kakouris, G. C.
Rodríguez Iglesias, M. Zuleeg și J. L. Murray, președinți de
cameră, G. F. Mancini, R. Joliet, F. A. Schockweiler,
J. C. Moitinho de Almeida, F. Grévisse, M. Díez de Velasco,
P. J. G. Kapteyn și D. A. O. Edward, judecători_avocat general: domnul C. Gulmann_grefier: domnul H. A. Rühl, administrator principal_luând în considerare observațiile scrise prezentate:–        pentru
societatea Telemarsicabruzzo SpA, de Giorgio Rubini, avocat în
Frascati; –        pentru
societatea Telelazio SpA, de Fabrizio Paoletti, avocat în cadrul
Baroului din Roma;–        pentru
guvernul italian, de domnul profesor Luigi Ferrari Bravo, șeful
Serviciului de contencios diplomatic din cadrul Ministerului Afacerilor
Externe, în calitate de agent, asistat de Sergio Laporta, avvocato dello
Stato; –        pentru
Comisia Comunităților Europene, de Enrico Traversa, membru al
Serviciului juridic, în calitate de agent_având în vedere raportul de ședință_după ascultarea observațiilor orale ale guvernului italian și ale Comisiei în ședința din 9 iunie 1992, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 6 octombrie 1992_pronunță prezentaHotărâre1.     Prin
Ordonanțele din 4 septembrie 1990, primite de Curte la 22 octombrie
1990, Vice Pretore di Frascati (Italia) a adresat, în temeiul
articolului 177 din Tratatul CEE, două întrebări preliminare privind
interpretarea dispozițiilor tratatului în materie de concurență, pentru a
aprecia compatibilitatea cu dreptul comunitar a anumitor aspecte ale
unui sistem național de repartizare a frecvențelor în beneficiul
serviciului de radiodifuziune televizată.2.     Aceste
întrebări au fost formulate în cadrul unor litigii între societățile
Telemarsicabruzzo, Telaltitalia și Telelazio, proprietare de emițătoare
de radiodifuziune televizată, pe de o parte, și Circostel (Circolo
Costruzioni Telegrafiche e Telefoniche di Roma, serviciul de construire a
rețelelor telegrafice și telefonice din Roma), Ministerul Poștelor și
Telecomunicațiilor și Ministerul Apărării, pe de altă parte.3.     Pentru
explicarea acestor întrebări, în cauzele C‑320/90 și C‑322/90, Vice
Pretore di Frascati se mărginește, după citarea conținutului articolului
86 din Tratatul CEE, să arate că această dispoziție interzice orice
formă de monopol. În cauza C‑321/90, instanța națională adaugă că, în
speță, a fost ridicată o problemă de competență. Cu toate acestea,
consideră că, dată fiind supremația dreptului comunitar, această
excepție nu poate fi examinată înainte de a fi adresat Curții întrebări
preliminare. De asemenea, precizează că, chiar dacă nu este competentă,
întrebările respective se justifică din rațiuni de economie de
procedură. 4.     Întrebările preliminare adresate de Vice Pretore di Frascati sunt redactate după cum urmează:„1)
Faptul că guvernul italian și‑a rezervat utilizarea anumitor canale
pentru radiodifuziunea televizată, împiedicând sectorul privat să
dispună de aceste canale cuprinse între frecvențele de 67 și 99 UHF și,
în special, de canalele 67, 68 și 69, fără să enunțe norme de coordonare
privind utilizarea acestor canale, constituie o încălcare a articolului
85 alineatul (3) și a articolului 86 din tratat?2.      Este
un astfel de comportament compatibil cu Tratatul de la Roma și cu
normele privind concurența?”5.     Cu
titlu introductiv, Comisia atrage atenția că ordonanțele de trimitere
sunt deosebit de laconice și lipsite de precizări privind elementele de
fapt și de drept care ar permite identificarea obiectului întrebărilor
adresate și, în consecință, înțelegerea sensului și a sferei acestora.6.     Trebuie
amintit faptul că necesitatea de a se ajunge la o interpretare a
dreptului comunitar care să fie utilă instanței naționale impune ca
aceasta să definească cadrul factual și legal în care se încadrează
întrebările pe care le adresează sau, cel puțin, să explice ipotezele de
fapt pe care se întemeiază întrebările respective.7.     Aceste
exigențe prezintă deosebită importanță în domeniul concurenței, care se
caracterizează prin situații complexe de fapt și de drept.8.     Or, ordonanțele de trimitere nu conțin nicio indicație în acest sens.9.     Desigur,
dosarul transmis de către instanța națională și observațiile scrise au
furnizat Curții anumite informații, astfel cum rezultă din raportul de
ședință și din observațiile prezentate de părți în cadrul ședinței.
Totuși, acestea sunt fragmentare și nu permit Curții, ca urmare a unei
cunoașteri insuficiente a faptelor aflate la originea litigiului
principal, să interpreteze regulile comunitare de concurență în
considerarea situației care face obiectul acestui litigiu, astfel cum ar
dori instanța de trimitere.10.   În
aceste condiții, nu este necesar să se pronunțe cu privire la
întrebările adresate de către Vice Pretore di Frascati. Cu privire la cheltuielile de judecată11.   Cheltuielile
efectuate de guvernul italian, precum și de către Comisia Comunităților
Europene, care au prezentat observații Curții, nu pot face obiectul
unei rambursări. Întrucât, în privința părților din acțiunea principală,
procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de
trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la
cheltuielile de judecată.Pentru aceste motive_CURTEAcu privire la întrebările ce i‑au fost adresate de Vice Pretore di Frascati, prin Ordonanțele din 4 septembrie 1990, declară:Nu este necesar să se pronunțe cu privire la întrebările adresate.DueKakourisRodríguez IglesiasZuleegMurrayManciniJolietSchockweilerMoitinho de AlmeidaGrévisseDíez de VelascoKapteynEdwardPronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 26 ianuarie 1993.Grefier       PreședinteJ.‑G. Giraud       O. Due* Limba de procedură: italiana.