62018TJ0031_RES
Cauza T‑31/18
Luisa IzuzquizașiArne Semsrott
împotriva
Agenției Europene pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă
Hotărârea Tribunalului (Camera întâi) din 27 noiembrie 2019
„Acces la documente – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 – Documente referitoare la o operațiune navală desfășurată în zona centrală a Mării Mediterane în anul 2017 de Frontex – Nave trimise – Refuzul accesului – Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1049/2001 – Excepție privind protecția interesului public în materie de siguranță publică”
Instituțiile Uniunii Europene – Dreptul de acces public la documente – Regulamentul nr. 1049/2001 – Domeniu de aplicare – Cerere de acces prin care se urmărește obținerea unei căutări în baze de date – Includere – Noțiunea de document existent – Document constituit pornind de la informații extrase din bazele de date de către instrumentele de căutare existente – Includere
[Regulamentul nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 4 alin. (3) lit. (a)]
(a se vedea punctele 51-54)
Instituțiile Uniunii Europene – Dreptul de acces public la documente – Regulamentul nr. 1049/2001 – Excepții de la dreptul de acces la documente – Obligația de motivare – Conținut – Demonstrarea existenței unui risc previzibil în mod rezonabil, iar nu pur ipotetic, de a se aduce atingere unui interes protejat
[Regulamentul nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului, considerentul (11) și art. 4]
(a se vedea punctele 58-62 și 74)
Instituțiile Uniunii Europene – Dreptul de acces public la documente – Regulamentul nr. 1049/2001 – Excepții de la dreptul de acces la documente – Protecția interesului public – Control jurisdicțional – Întindere – Limite
[Regulamentul nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 4 alin. (1) lit. (a)]
(a se vedea punctele 63-65)
Instituțiile Uniunii Europene – Dreptul de acces public la documente – Regulamentul nr. 1049/2001 – Excepții de la dreptul de acces la documente – Protecția interesului public – Siguranță publică – Domeniu de aplicare – Punere în balanță a obligației de comunicare cu nevoile siguranței publice
[Regulamentul nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 4 alin. (1) lit. (a) prima liniuță și Regulamentul nr. 2016/1624 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 8 alin. (3) și art. 74 alin. (2)]
(a se vedea punctele 91-93)
Instituțiile Uniunii Europene – Dreptul de acces public la documente – Regulamentul nr. 1049/2001 – Excepții de la dreptul de acces la documente – Protecția interesului public – Siguranță publică – Refuzul accesului – Obligația de motivare – Conținut
[art. 296 TFUE; Regulamentul nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 4 alin. (1) lit. (a) prima liniuță]
(a se vedea punctele 107, 108 și 112)
Rezumat
În Hotărârea din 27 noiembrie 2019, Izuzquiza și Semsrott/Frontex (T‑31/18), Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva refuzului Agenției Europene pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (Frontex) de a acorda acces la documente care conțin informații referitoare la operațiunea Triton, în temeiul excepției referitoare la protecția interesului public în materie de siguranță publică.
În speță, doamna Luisa Izuzquiza și domnul Arne Semsrott, reclamanții, au introdus la Frontex o cerere de acces la documente care conțin informații referitoare la numele, la tipul și la pavilionul tuturor navelor trimise de aceasta în perioada cuprinsă între 1 iunie și 30 august 2017 în zona centrală a Mării Mediterane în cadrul operațiunii Triton. Această operațiune, lansată de Frontex în luna noiembrie 2014, urmărea să amelioreze supravegherea și controlul siguranței frontierelor prin intermediul unor patrule comune și al echipamentelor puse la dispoziție de statele membre. Frontex a refuzat reclamanților accesul la documentele care cuprind informațiile respective în temeiul excepției prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (a) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 (
1
), referitoare la protecția interesului public în materie de siguranță publică.
Mai întâi, în ceea ce privește argumentul invocat de reclamanți potrivit căruia Frontex nu ar fi examinat dacă fiecare document solicitat intra sub incidența excepției întemeiate pe siguranța publică, Tribunalul a amintit că, deși dreptul de acces la documentele instituțiilor nu privește decât documentele existente și aflate efectiv în posesia instituției în cauză, distincția dintre un document existent și un document nou, în ceea ce privește bazele de date electronice, trebuie să se realizeze pe baza unui criteriu adaptat la specificitățile tehnice ale acestor baze. Prin urmare, trebuie calificate drept document existent toate informațiile care pot fi extrase dintr‑o bază de date electronică în cadrul utilizării sale curente cu ajutorul instrumentelor de căutare preprogramate, chiar dacă aceste informații nu au fost încă afișate în această formă sau nu au făcut niciodată obiectul unei căutări de către agenții instituțiilor. În consecință, atunci când este generat un document care cuprinde astfel de informații, instituția sau agenția în cauză nu este obligată să efectueze o examinare individuală a fiecăruia dintre documentele din care provin datele solicitate, esențial fiind faptul că informațiile despre care este vorba au făcut obiectul unei asemenea examinări.
În continuare, Tribunalul a subliniat că, din moment ce excepțiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 derogă de la principiul accesului cât mai larg posibil al publicului la documente, în cazul în care instituția vizată decide să respingă cererea de acces la un document a cărui comunicare îi este cerută, acesteia îi revine, în principiu, obligația de a furniza explicații cu privire la modul în care accesul la documentul menționat ar putea să aducă atingere în mod concret și efectiv interesului protejat printr‑o excepție. În plus, riscul unei astfel de atingeri trebuie să fie previzibil în mod rezonabil, iar nu pur ipotetic.
În sfârșit, Tribunalul a arătat că instituția sau agenția pârâtă, atunci când soluționează o cerere care are ca obiect divulgarea anumitor informații, nu este obligată, în motivarea actului atacat, să dezvăluie elemente care ar avea ca efect, în cazul în care informațiile respective ar fi divulgate, să aducă atingere interesului public vizat de excepția invocată de instituția sau de agenția menționată. În cazul în care ar exista o asemenea obligație, instituția sau agenția, furnizând aceste explicații cu privire la modul în care informațiile solicitate ar putea fi utilizate, ar crea ea însăși o situație în care, prin comportamentul său, siguranța publică, pe care, printre altele, are misiunea de a o proteja, ar fi pusă în pericol. În speță, Frontex a arătat că, dacă informațiile solicitate ar fi divulgate, ar fi posibil, prin coroborarea lor cu informații puse la dispoziția publicului pe anumite site‑uri internet sau instrumente maritime, să se cunoască poziția navelor de patrulare și că, deținând informațiile menționate, rețelele infracționale implicate în traficul de migranți și în traficul de persoane ar putea să își adapteze modus operandi pentru a eluda supravegherea frontierelor. Aceste explicații le permiteau reclamanților să înțeleagă motivele pentru care le‑a fost refuzat accesul la informațiile solicitate.
(
1
)	Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).