62012CJ0597
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (hetedik tanács)
2013. október 17. (
*1
)
„Fellebbezés — Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A ZEBEXIR közösségi szóvédjegy bejelentése — ZEBINIX korábbi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró okok — 207/2009/EK rendelet — A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja — Indokolási kötelezettség”
A C‑597/12. P. sz. ügyben,
az Isdin SA (székhelye: Barcelona [Spanyolország], képviselik: G. Marín Raigal és P. López Ronda ügyvédek)
fellebbezőnek
az Európai Unió Bírósága alapokmányának 56. cikke alapján 2012. december 18‑án benyújtott fellebbezése tárgyában,
a többi fél az eljárásban:
a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviseli: P. Geroulakos, meghatalmazotti minőségben)
alperes az elsőfokú eljárásban,
a Bial‑Portela & Ca SA (székhelye: São Mamede do Coronado [Portugália])
felperes az elsőfokú eljárásban,
A BÍRÓSÁG (hetedik tanács),
tagjai: G. Arestis tanácselnök, J.‑C. Bonichot és A. Arabadjiev (előadó) bírák,
főtanácsnok: P. Cruz Villalón,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Fellebbezésével az Isdin SA (a továbbiakban: Isdin) az Európai Unió Törvényszékének T‑366/11. sz., Bial‑Portela kontra OHIM – Isdin (ZEBEXIR) ügyben 2012. október 9‑én hozott azon ítéletének (a továbbiakban: megtámadott ítélet) hatályon kívül helyezését kéri, amellyel a Törvényszék hatályon kívül helyezte a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának a Bial‑Portela & Ca SA (a továbbiakban: Bial‑Portela) és az Isdin közötti felszólalási eljárással kapcsolatban (R 1212/2009–1. sz. ügy) 2011. április 6‑án hozott határozatát (a továbbiakban: megtámadott határozat).
A jogvita előzményei
2
A jogvita előzményeit a megtámadott ítélet 1–9. pontja a következőképpen foglalja össze:
„1
2008. április 4‑én az [Isdin] a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20‑i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.) [helyébe lépett: a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.)] alapján közösségi védjegy‑bejelentési kérelmet nyújtott be az [OHIM‑hoz]. A kérelem a ZEBEXIR szómegjelölés lajstromozására irányult.
2
A bejelentést a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított, 1957. június 15‑i Nizzai Megállapodás (a továbbiakban: Nizzai Megállapodás) szerinti 3. és 5. osztályba tartozó árukkal kapcsolatban tették, amelyek ezen osztályok tekintetében az alábbi leírásnak felelnek meg:
—
3. osztály: »Fehérítőkészítmények és egyéb, mosásra szolgáló anyagok; tisztító‑, fényesítő‑, súroló‑ és csiszolószerek (csiszolókészítmények); szappanok; illatszerek, illóolajok, kozmetikai cikkek, hajmosó szerek; fogkrémek«;
—
5. osztály: »Gyógyszerészeti és állatgyógyászati készítmények; egészségügyi készítmények gyógyászati használatra; gyógyászati vagy állatgyógyászati használathoz adaptált diétás élelmiszerek és anyagok; bébiételek; étrend‑kiegészítők emberek és állatok számára; tapaszok, kötszeranyagok; fogtömő anyagok és fogászati mintázóanyagok; fertőtlenítőszerek; kártékony állatok irtására szolgáló készítmények; gombaölő szerek (fungicidek), gyomirtó szerek (herbicidek)«.
3
A közösségi védjegybejelentést a Közösségi Védjegyértesítő 2008. június 16‑i, 24/2008. számában hirdették meg.
4
2008. szeptember 9‑én a [Bial‑Portela] felszólalást terjesztett elő a bejelentett védjegy lajstromozásával szemben, a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] alapján.
5
A felszólalás a korábbi ZEBINIX közösségi szóvédjegyen alapult, amelyet 2003. október 28‑án jelentettek be és 2005. március 14‑én lajstromoztak, a 3., 5. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében, a következő leírással:
—
3. osztály: »Fehérítőkészítmények és egyéb, mosásra szolgáló anyagok; tisztító‑, fényesítő‑, súroló‑ és csiszolószerek; szappanok; illatszerek, illóolajok, kozmetikai cikkek, hajmosó szerek; fogkrémek«;
—
5. osztály: »Gyógyszerészeti és állatgyógyászati készítmények; egészségügyi készítmények; diétás anyagok gyógyászati használatra, bébiételek; tapaszok, kötszeranyagok; fogtömő anyagok és fogászati mintázóanyagok; fertőtlenítőszerek; kártékony állatok irtására szolgáló készítmények; gombaölőszerek (fungicidek), gyomirtó szerek (herbicidek)«;
—
42. osztály: »Tudományos és műszaki szolgáltatások, valamint az idetartozó tervezői és kutatói tevékenység; ipari elemző és kutató szolgáltatások«.
6
A felszólalás a védjegybejelentésben szereplő, lajstromoztatni kért áruk ellen irányult.
7
2009. szeptember 3‑i határozatával a felszólalási osztály valamennyi áru tekintetében elutasította a felszólalást, úgy ítélve meg, hogy a megjelölések között nem áll fenn a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontja értelmében vett összetéveszthetőség.
8
2009. október 13‑án a [Bial‑Portela] a 207/2009 rendelet 58–64. cikke alapján fellebbezést nyújtott be az OHIM‑hoz a felszólalási osztály határozatával szemben.
9
A megtámadott határozattal az OHIM első fellebbezési tanácsa a [Bial‑Portela] felszólalását teljes egészében elutasította. Többek között úgy ítélte meg, hogy az érintett közönség az Európai Unió fogyasztóinak egésze, továbbá a korábbi védjeggyel és a bejelentett védjeggyel jelölt áruk azonosak. Úgy vélte, hogy a közös elemek – különösen az első szótag és az első három betű – ellenére a szóban forgó megjelölések által keltett átfogó hangzásbeli és vizuális benyomások eltérők. A fellebbezési tanács megállapította, hogy mivel a fogalmi összevetésnek nem volt kihatása a megjelölések közötti hasonlóság értékelésére, a vizuális és hangzásbeli eltérések kellőképpen jelentősek ahhoz, hogy kizárható legyen közöttük az összetéveszthetőség, még akkor is, ha azonos árukra vonatkoznak.”
A Törvényszék előtti eljárás és a megtámadott ítélet
3
A Törvényszék Hivatalához 2011. július 6‑án benyújtott keresetlevelével a Bial‑Portela keresetet indított egyfelől a megtámadott határozat hatályon kívül helyezése, másfelől az OHIM arra való kötelezése iránt, hogy tagadja meg a szóban forgó védjegy lajstromozását.
4
Keresete alátámasztásaként a Bial‑Portela egyetlen, a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjára alapított jogalapot terjesztett elő.
5
A megtámadott ítéletben a Törvényszék egyfelől úgy ítélte meg, hogy a Bial‑Portela által előterjesztett kötelezés iránti kérelem elfogadhatatlan, másfelől viszont az általa előterjesztett egyetlen jogalapnak helyt adott, és hatályon kívül helyezte a megtámadott határozatot. E tekintetben többek között a következőket állapította meg:
—
az említett ítélet 18. pontjában azt, hogy az érintett közönség az Unió átlagos fogyasztóiból áll, akik általános mértékben tájékozottak, ésszerű mértékben körültekintőek és figyelmesek;
—
ugyanezen ítélet 19. pontjában azt, hogy a szóban forgó védjegyekkel jelölt áruk azonosak;
—
a megtámadott ítélet 26. és 27. pontjában azt, hogy a vizuális téren fennálló, az ütköző megjelölések középső és utolsó részei által keltett eltérések nem elegendők a megjelölések első része által keltett hasonló benyomás ellensúlyozásához, és így a fellebbezési tanács által megállapítottakkal ellentétben az említett megjelölések, egészükben véve, vizuális szempontból hasonlók;
—
az említett ítélet 32–34. pontjában azt, hogy a szóban forgó két védjegy első szótagja azonos, második szótagjuk eltérő, de hangzásukat tekintve egymáshoz közel állnak, harmadik szótagjuk eltérő, de mindkettő tartalmazza az „i” és az „x” betűt, mely utóbbinak egyértelműen felismerhető (jellegzetes) hangzása van; és így, átfogóan értékelve azokat, a szóban forgó védjegyek között fennálló hangzásbeli eltérések nem teszik lehetővé a hangzásbeli hasonlóság bizonyos szintjének kizárhatóságát;
—
ugyanezen ítélet 35. pontjában azt, hogy az ütköző megjelöléseknek a vonatkozó nyelveken nincs jelentéstartalma, és így a fogalmi összevetésnek nincs kihatása a megjelölések összehasonlításánál.
6
Ami közelebbről az összetéveszthetőség átfogó értékelését illeti, a Törvényszék a megtámadott ítélet 40. pontjában a következőket állapította meg:
„Márpedig, a fellebbezési tanács állításával ellentétben, az ütköző megjelölések közepes mértékű hasonlóságot mutatnak, főként vizuális téren. Ebben az összefüggésben azt is figyelembe kell venni, hogy az ütköző védjegyekkel jelölt és a 3_. illetve nagy részben az 5. osztályba tartozó árukat (nevezetesen a bébiételeket, tapaszokat, kötszeranyagokat, fertőtlenítőszereket, kártékony állatok irtására szolgáló készítményeket, gombaölőszereket, gyomirtó szereket) általában a szupermarketekben polcrendszerben kihelyezve árusítják, és így azokat a fogyasztók a csomagolásuk szemügyre vételét követően választják ki, ami azt jelenti, hogy a megjelölések vizuális hasonlóságának különös jelentősége van. Így tehát azt kell megállapítani, hogy a bejelentett és a korábbi védjegy között fennáll az összetévesztés veszélye.”
A felek kérelmei
7
Az Isdin és az OHIM azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet és a Bial‑Portelát kötelezze a fellebbezés költségeinek viselésére. Az Isdin ezenfelül azt kéri, hogy a Bíróság erősítse meg a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az a Bial‑Portela felszólalását teljes egészében elutasította.
A fellebbezésről
8
Az Isdin a megtámadott ítélettel szemben lényegében öt jogalapra hivatkozik, amelyek a megtámadott határozat elferdítésén, a tények elferdítésén, a védelemhez való jogok megsértésén, illetve a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának kétszeres megsértésén alapulnak. A fellebbezésről való értesítésre adott válaszbeadványában az OHIM e jogalapok közül a másodikat és az ötödiket támogatja, az ötödiket a Törvényszék indokolási kötelezettségének megsértésének minősítve.
9
Elsőként az Isdin által fellebbezésének alátámasztásaként hivatkozott ötödik jogalapot kell megvizsgálni.
A felek érvei
10
Ötödik jogalapjával az Isdin arra hivatkozik, hogy a Törvényszék megsértette a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját, mivel a megtámadott ítélet 40. pontjában nem alkalmazta helyesen az összetéveszthetőség átfogó értékelésére vonatkozó ítélkezési gyakorlatot.
11
E tekintetben az Isdin kiemeli, hogy a Törvényszék azt állapította meg, hogy a megjelölések vizuális hasonlósága a bejelentett védjeggyel jelölt és a Nizzai Megállapodás 5. osztályába tartozó bizonyos áruk szempontjából fontos, azonban az a többi árut illetően nem fontos, és azt a következtetést vonta le, hogy az ezen osztályba tartozó, említett védjeggyel jelölt valamennyi áru tekintetében fennáll az e vizuális hasonlóságon alapuló összetéveszthetőség.
12
Márpedig az Isdin szerint a Törvényszék nem említette a vizuális hasonlóság fontosságát, illetve annak a bejelentett védjegy árujegyzékében szereplő, az említett 5. osztályba tartozó többi áru szempontjából vett hiányát, és így az összetéveszthetőség kapcsán levont következtetés nem tekinthető ezen árukra is kiterjedőnek. Így a Törvényszék szerinte a szóban forgó védjegyek összetéveszthetőségnek vizsgálatát úgy végezte el, hogy nem vette figyelembe az ügy valamennyi releváns tényezőjét.
13
Az OHIM osztja az Isdin érvelését. Pontosítja, hogy még ha a Törvényszék érvelése a Törvényszék által kifejezetten vizsgált áruk tekintetében helytálló és releváns is, a Nizzai Megállapodás 5. osztályába tartozó többi áru – nevezetesen a „gyógyszerészeti és állatgyógyászati készítmények, egészségügyi készítmények, diétás anyagok gyógyászati használatra, tapaszok, fogtömő anyagok és fogászati mintázóanyagok”, amelyeket nem szupermarketekben értékesítenek, hanem gyógyszertárakban, ahol a vizuális hasonlóság nem fontos – tekintetében nem helytálló, és nem is releváns.
14
Következésképpen az OHIM úgy véli, hogy az említett 5. osztályba tartozó áruk egy jelentős része tekintetében a megtámadott ítéletnek az összetéveszthetőség átfogó értékelésére vonatkozóan felhozott egyetlen indok az, hogy „az ütköző megjelölések közepes mértékű hasonlóságot mutatnak, főként vizuális téren”. Márpedig az ilyen jellegű indokolás túlságosan általános és elvont, ennélfogva nem elegendő annak magyarázatára, hogy e közepes mértékű hasonlóság miatt a fogyasztók miért eshetnének tévedésbe a szóban forgó áruk eredetét illetően. Így az OHIM azt állítja, hogy az összetéveszthetőség tekintetében a megtámadott ítélet az indokolás hiányában szenved.
A Bíróság álláspontja
15
Elöljáróban megjegyzendő, hogy ötödik jogalapjával az Isdin – amint arra az OHIM helyesen rámutatott – valójában azt kéri, hogy a Bíróság szankcionálja, hogy a Törvényszék a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja alkalmazását illetően nem adott megfelelő indokolást.
16
E rendelkezés értelmében a korábbi védjegy jogosultjának felszólalása alapján a megjelölés nem részesülhet védjegyoltalomban, ha azt azon a területen, ahol a korábbi védjegy oltalom alatt áll, a fogyasztók összetéveszthetik a korábbi védjeggyel való azonossága vagy hasonlósága, valamint a két védjeggyel jelölt áruk, illetve szolgáltatások azonossága vagy hasonlósága miatt.
17
E tekintetben a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatából az következik, hogy a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében akkor áll fenn az összetévesztés veszélye, ha a vásárlóközönség azt hiheti, hogy a szóban forgó áruk vagy szolgáltatások ugyanattól a vállalkozástól, vagy adott esetben gazdaságilag egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól származnak (lásd a Bíróság C-334/05. P. sz., OHIM kontra Shaker ügyben 2007. június 12-én hozott ítéletének [EBHT 2007., I-4529. o.] 33. pontját, C‑193/06. P. sz., Nestlé kontra OHIM ügyben 2007. szeptember 20‑án hozott ítéletének 32. pontját és C-317/10. P. sz., Union Investment Privatfonds kontra UniCredito Italiano ügyben 2011. június 16-án hozott ítéletének [EBHT 2011., I-5471. o.] 53. pontját).
18
Azt, hogy a vásárlóközönség szemszögéből fennáll‑e az összetévesztés veszélye, az adott ügy minden releváns elemét figyelembe véve, átfogóan kell értékelni (lásd ebben az értelemben a Bíróság C-251/95. sz. SABEL-ügyben 1997. november 11-én hozott ítéletének [EBHT 1997., I-6191. o.] 22. pontját, fent hivatkozott OHIM kontra Shaker ügyben hozott ítéletének 34. pontját és fent hivatkozott Nestlé kontra OHIM ügyben hozott ítéletének 33. pontját).
19
Szintén a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint az összetéveszthetőség átfogó értékelését – a szóban forgó védjegyek vizuális, hangzásbeli és fogalmi hasonlósága tekintetében – az ezek által keltett összbenyomásra kell alapítani, figyelembe véve különösen azok megkülönböztető és domináns elemeit. Ezen összetéveszthetőség átfogó értékelésénél az játszik meghatározó szerepet, hogy a védjegyet hogyan érzékeli a szóban forgó áruk átlagos fogyasztója. E tekintetben az átlagos fogyasztó rendszerint egészében érzékeli a védjegyet, és nem vizsgálja egyenként annak részleteit (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott SABEL‑ügyben hozott ítélet 23. pontját, a fent hivatkozott OHIM kontra Shaker ügyben hozott ítélet 35. pontját és a fent hivatkozott Nestlé kontra OHIM ügyben hozott ítélet 34. pontját).
20
Az érintett védjegyek közötti hasonlóságot különösen a vizuális, hangzásbeli, valamint fogalmi hasonlóságuk mértéke alapján kell megítélni, valamint – adott esetben – mérlegelni kell, hogy mekkora jelentőséget kell ezen különféle elemeknek tulajdonítani, tekintettel a szóban forgó áruk vagy szolgáltatások kategóriájára, valamint azok forgalmazásának körülményeire (a fent hivatkozott OHIM kontra Shaker ügyben hozott ítélet 36. pontja és a C-552/09. P. sz., Ferrero kontra OHIM ügyben 2011. március 24-én hozott ítélet [EBHT 2011., I-2063. o.] 85. pontja).
21
Egyébként a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a Törvényszéknek a Bíróság alapokmánya 36. cikkében és 53. cikke első bekezdésében előírt, az ítéletek indokolására vonatkozó kötelezettsége nem kötelezi a Törvényszéket arra, hogy olyan magyarázatot adjon, amely egyenként és kimerítően követi a felek által előadott összes érvet. Az indokolás így lehet bennefoglalt is, feltéve hogy lehetővé teszi az érdekeltek számára, hogy megismerjék azon indokokat, amelyeken a megtámadott ítélet alapul, illetve a Bíróság számára, hogy elegendő információval rendelkezzen ahhoz, hogy a fellebbezés keretein belül gyakorolni tudja felülvizsgálati jogkörét (lásd többek között a C‑320/09. P. sz., A2A kontra Bizottság ügyben 2011. december 21‑én hozott ítélet 97. pontját).
22
A jelen esetben a megtámadott ítéletből, különösen annak 40. pontjából kiderül, hogy a Törvényszék a szóban forgó védjegyek közötti hasonlóság mértékének értékelésénél figyelembe vette az 5. osztályba tartozó bébiételeket, kötszeranyagokat, fertőtlenítőszereket, valamint a kártékony állatok irtására szolgáló készítményeket, gombaölőszereket és gyomirtó szereket illetően azok forgalmazási feltételeit.
23
Ugyanakkor, még ha feltételezzük is, hogy e forgalmazási feltételek valóban jellemzők ezen árukra, amit mind az Isdin, mind az OHIM részletes módon kifejtve vitat, akkor is meg kell állapítani, hogy ezen értékelés hiányzik a szóban forgó védjegy bejelentésében foglalt, 5. osztályba tartozó többi árut illetően, amint arra az Isdin és az OHIM helyesen rámutat.
24
A megtámadott ítélet 40. pontjából ugyanis az derül ki, legalábbis annyiban, hogy ott kizárólag a „nagy részben az 5. osztályba tartozó árukra (nevezetesen a bébiételekre, tapaszokra, kötszeranyagokra, fertőtlenítőszerekre, kártékony állatok irtására szolgáló készítményekre, gombaölőszerekre, gyomirtó szerekre)” hivatkozott, hogy a Törvényszék nem terjesztette ki a felsorolt áruk tekintetében követett indokolást az említett osztályba tartozó többi árura is. Márpedig a Törvényszék a megtámadott határozatot a Nizzai Megállapodás szerinti 5. osztályba tartozó valamennyi áru vonatkozásában hatályon kívül helyezte.
25
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik, hogy a lajstromozást kizáró okok vizsgálatának a védjegybejelentésben szereplő valamennyi árura vagy szolgáltatásra vonatkoznia kell (lásd ebben az értelemben a C-239/05. sz. BVBA Management, Training en Consultancy ügyben 2007. február 15-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-1455. o.] 34. pontját).
26
Természetesen a Bíróság már elismerte, hogy ha valamely áru‑ vagy szolgáltatáscsoportra ugyanaz a kizáró ok vonatkozik, elegendő valamennyi érintett árura vagy szolgáltatásra vonatkozóan általános indokolást adni (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott BVBA Management, Training en Consultancy ügyben hozott ítélet 37. pontját és a C‑87/11. P. sz., Fidelio kontra OHIM ügyben 2012. március 21‑én hozott végzés 43. pontját).
27
Mindenesetre, ezen lehetőség csak az egymással olyannyira közvetlen és konkrét kapcsolatot mutató árukra és szolgáltatásokra terjed ki, amelyek kellőképpen homogén áru‑ vagy szolgáltatáscsoportot alkotnak. Önmagában az a tény, hogy az érintett áruk vagy szolgáltatások a Nizzai Megállapodás szerinti ugyanazon osztályba tartoznak, ehhez nem elegendő, mivel ezek az osztályok gyakran olyan áruk vagy szolgáltatások széles skáláját ölelik fel, amelyek nem szükségszerűen mutatnak egymással ilyen kellően közvetlen és konkrét kapcsolatot (lásd ebben az értelemben a C-282/09. P. sz., CFCMCEE kontra OHIM ügyben 2010. március 18-án hozott végzés [EBHT 2010., I-2395. o.] 40. pontját).
28
A jelen ügyben a Törvényszék maga tett különbséget, forgalmazási feltételeik alapján, a Nizzai Megállapodás szerinti ugyanazon osztályba tartozó áruk között. Ennélfogva az általa az ezen osztályon belül képzett árucsoportok mindegyike vonatkozásában indokolnia kellett volna határozatát.
29
Mivel az említett 5. osztályba tartozó, a megtámadott ítélet 40. pontjában felsorolt árukon – nevezetesen a bébiételeken, tapaszokon, kötszeranyagokon, fertőtlenítőszereken, valamint a kártékony állatok irtására szolgáló készítményeken, gombaölőszereken és gyomirtó szereken – kívüli árukat illetően ez az indokolás hiányzik, az ítélet nem teszi lehetővé sem az érdekeltek számára, hogy megismerjék azon indokokat, amelyeken a Törvényszéknek a megtámadott határozatot hatályon kívül helyező ítélete alapul, sem a Bíróság számára, hogy elegendő információval rendelkezzen ahhoz, hogy a fellebbezés keretein belül gyakorolni tudja felülvizsgálati jogkörét.
30
E körülményekre tekintettel – anélkül, hogy az Isdin által fellebbezésének alátámasztásaként hivatkozott többi jogalap vizsgálata szükséges lenne – a fellebbezésnek helyt kell adni és a megtámadott ítéletet hatályon kívül kell helyezni.
31
A Bíróság alapokmánya 61. cikke első bekezdése szerint, ha a Bíróság a Törvényszék határozatát hatályon kívül helyezi, és ha a per állása megengedi, az ügyet maga a Bíróság is érdemben eldöntheti, illetve visszautalhatja az ügyet a Törvényszék elé döntéshozatal végett. A jelen ügyben azt kell megállapítani, hogy a per állása nem teszi lehetővé az érdemi határozathozatalt.
32
Következésképpen az ügyet vissza kell utalni a Törvényszék elé, és a költségekről jelenleg nem kell határozni.
A fenti indokok alapján a Bíróság (hetedik tanács) a következőképpen határozott:
1)
Az Európai Unió Törvényszékének T‑366/11. sz., Bial‑Portela kontra OHIM – Isdin (ZEBEXIR) ügyben 2012. október 9‑én hozott ítéletét hatályon kívül helyezi.
2)
Az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.
3)
A költségekről jelenleg nem határoz.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.