62005CC0254_HU
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Jelen ügyben a Bizottság az EK 226. cikk
alapján annak megállapítását kéri, hogy Belgium nem teljesítette az EK 28. cikkből eredő kötelezettségét, mivel a más tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzérzékelő rendszerek esetében:(2) 1) megkövetelte, hogy megfeleljenek a speciális belga szabványnak (a továbbiakban: NBN S 21‑100 szabvány); 2) típusengedélyt követelt meg a BOSEC (Belgian Organization for Security Certification) nevű intézmény részéről, amely korlátozást az ezen engedéllyel járó aránytalan költségek tovább növelik; 3) megkövetelte, hogy e típusengedélyezés keretében e rendszereket teszteknek és ellenőrzéseknek vessék alá, amelyek lényegében a más tagállamban más eljárások keretében már elvégzett ellenőrzések megismétlésének tekinthetőek.
I – A vonatkozó nemzeti szabályozás
2. A Francia Közösség kormányának 1990. december 24‑i rendelete meghatározza az 1991. január 1‑jéig kialakított szálláshelyek biztonsági tanúsítványának megszerzésére irányuló eljárás szabályait és a kifejezetten ezen szálláshelyek tűzvédelmének biztonsági szabványait (a továbbiakban: 1990. december 24‑i rendelet).
3. A rendelet 2. és 3. cikke szerint egy szálláshely csak a biztonsági tanúsítvány kiállítását követően vehető használatba, amely tanúsítványt akkor állítják ki, ha eleget tesz az ugyanezen rendelet 1. mellékletében előírt, kifejezetten a szálláshelyekre vonatkozó tűzvédelmi biztonsági szabványoknak.
4. Az említett rendelet 1. mellékletének 7.4.4. pontja értelmében a pontszerű érzékelővel ellátott általános automata tűzjelző berendezéseket az NBN S 21‑100 szabvány alapján készítik és veszik át, a termék pedig e szabványnak való megfelelését tanúsító típusengedéllyel köteles rendelkezni.
5. A Vallon Régió turistaszállásokról szóló 2003. december 18‑i rendeletének 158. cikke a vallon régióra vonatkozóan hatályon kívül helyezte az 1990. december 24‑i rendeletet. Az e rendeletben foglaltak a brüsszeli régióra vonatkozóan továbbra is hatályban maradtak.
6. A turistaházakról, üdülőkről és nappali idősotthonokról, valamint a vallon idősügyi tanács létrehozásáról szóló 1997. június 5‑i rendeletet az 1998. december 3‑i vallon kormányrendelet hajtja végre (a továbbiakban: 1998. december 3‑i rendelet).
7. Az említett rendelet 27. cikke előírja:
„Az I. mellékletben meghatározott tűz- és katasztrófavédelmi szabványokat a turistaházakra, üdülőkre és nappali idősotthonokra kell alkalmazni.”
8. Az 1998. december 3‑i rendelet I. mellékletének 7.7.1. pontja kimondja:
„Az általános automatikus jelzőberendezések a »pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző berendezések kialakítására« vonatkozó NBN S 21‑100 belga szabványban foglaltak alapján kerülnek átvételre. Az ellenőrzésnek azonban valamennyi berendezésre ki kell terjednie (jelzőberendezések, központi berendezések, jelismétlő panelek, szelepek stb.).”
9. A belga NBN S 21‑100 szabvány meghatározza a pontszerű érzékelővel ellátott általános automata tűzjelző berendezések kialakítására vonatkozó szabályokat.
10. E szabványnak a „Jellemzők” című 4.2. pontja az alábbiakat mondja ki:
„Egy automata tűzjelző berendezés alapvetően a következő részekből áll:
– a füst valamely egyedi jellemzőjére érzékeny, jelzőknek hívott jelfogókból,
– elektromos vezeték- és kábelhálózatból,
– egy központi jelzőberendezésből, amelynek rendeltetése a vészjelzés leadása, a felismert és megzavart terület kijelölése,
– energiaellátás biztosítása.
Ezek az anyagok megfelelnek a CEN által kidolgozott vagy a Belgiumban hatályos szabványelőírásoknak, illetve az üzembe helyezőnek és a rendszernek a BOSEC által kiállított tanúsítvánnyal kell rendelkeznie. Ugyanazon rendszer valamennyi alkatrészének kompatibilisnek kell lennie.
A jelismétlők, a kézi szelepek és valamennyi egyéb szelep hozzáadható a berendezéshez, amennyiben megfelelnek a jelen szabványban előírt feltételeknek.
A jelzőberendezés talapzata vagy támasztéka optikai vészjelzővel van felszerelve.”
11. A belga NBN S 21‑100 szabvány 4.3.1. pontja kimondja, hogy valamennyi jelzőfajtának meg kell felelnie a belga szabványokban foglalt előírásoknak.
12. Az említett szabvány 4.4.6. és 4.4.8.2. pontja meghatározza a pontszerű érzékelővel ellátott tűzjelző berendezések másodlagos energiaellátási forrásainak és kábeleinek jellemzőit.
II – A pert megelőző eljárás
13. A Bizottság egy brit piaci szereplőtől érkezett, egy bizonyos típusú tűzjelző berendezés Belgiumban történő forgalmazása során tapasztalt nehézségekre vonatkozó panaszt követően, 2003 januárjában felszólító levelet küldött a belga kormánynak, amelyben kifejtette, hogy álláspontja szerint egyes belga jogszabályok hogyan akadályozzák a tűzjelző berendezések egyes típusainak Belgiumba történő behozatalát.
14. A belga kormány 2003. szeptember 9‑én kelt levelében a Bizottság elé terjesztette észrevételeit.
15. Mivel a Bizottság úgy ítélte meg, hogy Belgium megsértette az EK 28. cikk alapján fennálló kötelezettségét, 2004. július 7‑én indokolással ellátott véleményt adott ki, amelyben felhívta Belgiumot arra, hogy a kézbesítéstől számított két hónapos határidőn belül tegye meg a véleményben foglaltaknak való megfeleléshez szükséges intézkedéseket.
16. A belga kormány az említett indokolással ellátott véleményre egy 2004. szeptember 9‑én kelt levélben válaszolt.
17. Mivel a belga kormány által adott választ a Bizottság nem találta kielégítőnek, a jelen kereset benyújtásáról határozott.
III – A felek beadványai
18. A Bizottság előadja, hogy az 1990. december 24‑i és az 1998. december 3‑i rendeletek korlátozzák a valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszerek szabad mozgását. Tulajdonképpen az NBN S 21‑100 szabvány belga szabályozásnak való megfelelése előírásával a belga szabályozás az e belga szabványnak nem megfelelő, a valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszerek szabad mozgását kizárja a belga piac egy részéből. Ugyanis a turistaházak és idősotthonok nem vásárolnak valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, ugyanazon védelmi szintet nyújtó, de a belga szabványnak nem megfelelő pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző rendszereket. Ezek a termékek ezért a belga piacról kizártak, amely a belga szabványnak megfelelő áruk előnyére szolgál.
19. Hasonlóképpen, számos helyi tűzvédelmi rendelet szintén megköveteli, hogy a tűzjelző berendezéseknek meg kell felelniük az NBN S 21‑100 szabványnak. Továbbá a tűzvédelmi szolgálatok az olyan épületek tűzvédelmi intézkedéseinek meghatározásakor, amelyek nem tartoznak semmilyen más különös tűzvédelmi szabály alá, általában az NBN S 21‑100 szabványt írják elő ebből a célból. A fent említett rendeletekkel kapcsolatosan kifejtett okokhoz hasonlóan ez a gyakorlat a mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedésnek minősül.
20. Ugyanis a belga regionális és helyi jogszabályok, valamint a tűzvédelmi szolgálatok közigazgatási gyakorlatának eredményeképpen a CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszereket valamely tagállamban jogszerűen előállító vagy forgalomba hozó piaci szereplők úgy dönthetnek, hogy termékeiket nem hozzák forgalomba a belga piacon, vagy a kérdéses piacra való belépés érdekében azok megváltoztatására kényszerülnek.
21. A Bizottság az állítja továbbá, hogy az NBN S 21‑100 szabvány, különösen annak 4.2., 4.3.1., 4.4.6. és 4.4.8.2. pontja, követelményeket tartalmaz a pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző berendezések alkatrészeit illetően. A gyártók ezért a termékek megváltoztatására kényszerülnek, amennyiben a termékek nem felelnek meg szigorúan ezen követelményeknek. Az NBN S 21‑100 szabvány alkalmazása a termékek célállomásától függően különböző gyártási folyamatot igényel, így korlátozza a valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező és a szóban forgó szabványban meghatározott jellemzőkkel nem rendelkező termékek szabad mozgását.
22. Továbbá, az NBN S 21‑100 szabvány a pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző rendszereket általában a BOSEC által kiállított típusengedélytől teszi függővé. Az NBN S 21‑100 szabványnak való megfelelés előírásával az 1990. december 24‑i és az 1998. december 3‑i rendelet a Belgiumon kívül valamely más tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑ jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszereket a BOSEC által kiállított típusengedélytől teszi függővé, amennyiben ezeket a fent említett két rendeletben meghatározott épületekben kívánják használni.
23. Ez az engedélyezési eljárás önmagában tehát nemcsak az EK 28. cikkben tiltott mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedéshez vezet, hanem e korlátozást az említett eljárás során felmerült költségek és késedelem aránytalan jellege, valamint az a tény is súlyosbítja, hogy a BOSEC nem veszi figyelembe a valamely más tagállamban lefolytatott eljárások keretében elvégzett teszteket és ellenőrzéseket.
24. Végül, az áruk szabad mozgásának ilyen korlátozása nem igazolható, mivel a belga hatóságok nem bizonyították szükségességüket és az arányosság elvének való megfelelésüket.
25. Belgium azt állítja, hogy módosítási javaslatok, nevezetesen a BOSEC mint hitelesítő hatóság általi kötelező engedélyezés megszüntetésére irányuló módosítás van folyamatban, amelyet 2005. március 30‑a és szeptember 30‑a között nyilvános vitára terjesztettek elő. Ennek eredményeképpen az NBN S 21‑100 szabvány összhangba került az EK 28. cikkel, és nem vezet a valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző rendszerek szabad mozgásának korlátozásához.
26. Továbbá, a belga szabvány valójában az európai szabványok, nevezetesen a CEN által megállapított EN‑54 sorozatú műszaki szabványok megismétlése.(3) Megfelel ezen szabványoknak, és semmilyen további olyan követelményt nem tartalmaz, amely a teljes automata tűzjelző rendszerek alkatrészeit képező termékek átalakítását vagy módosítását tenné szükségessé. Valóban, a szóban forgó szabvány által megkövetelt ellenőrzések nem a rendszerek egyes alkatrészeire, hanem a rendszer összességének működésére vonatkoznak.
27. Ezt az ellenőrzést ugyanakkor a közbiztonság, illetve az emberek, állatok és növények egészségének és életének védelme indokolja. Ezzel kapcsolatban a belga hatóságok előadják, hogy az NBN S 21‑100 szabvány rendelkezései a CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző rendszerek bármilyen megkülönböztetése nélkül alkalmazandóak. A tűzjelző rendszerek e szabvány szerinti ellenőrzését az illetékes szerv – akár bel-, akár külföldi – engedélyén felül kell elvégezni annak érdekében, hogy a berendezés részeit képező alkatrészek megfeleljenek az európai, a belga, vagy valamely egyenértékű szabványnak. Így az NBN S 21‑100 szabvány biztosítja, hogy a tűzjelző rendszer egészében kifogástalan, és a külön-külön ellenőrzött, esetleg különböző gyártóktól vásárolt alkatrészekből álló rendszer megfelelően működik. A belga kormány ezért fenntartja, hogy az NBN S 21‑100 szabványnak megfelelően végrehajtott tesztek nem tekinthetőek a más tagállamban más eljárások keretében már elvégzett ellenőrzések megismétlésének. Ennek eredményeképpen szükségesek, és az elérni kívánt céllal arányosak.
IV – Jogi értékelés
A – Előzetes megjegyzések
28. A Vallon Régió és a Francia Közösség rendeleteivel kapcsolatosan a Bizottság lényegében főként az NBN S 21‑100 szabványra való hivatkozást kifogásolta. Ugyanezen kifogás vonatkozik a szabványra hivatkozó helyi rendeletekre is, valamint a tűzvédelmi szolgálatok közigazgatási gyakorlatára is, amely – más szabvány hiányában – szintén ezt a szabványt alkalmazza. Ennek eredményeképpen az NBN S 21‑100 szabvány kötelező szabványként működik azon gyártók számára, akik a CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző rendszereiket a belga piacon kívánják forgalomba hozni.
29. A Bizottság álláspontja szerint az NBN S 21‑100 szabvány fő vitatható jellemzője, hogy a CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszerek tekintetében bizonyos részletes műszaki követelményeknek való megfelelést, valamint a BOSEC által kiadott típusengedélyt egyaránt előírja, miközben a BOSEC állítólagosan nem veszi figyelembe az eredet szerinti tagállamban már elvégzett teszteket és ellenőrzéseket.
30. A jelen eljárás során ezért szükség van annak megítélésére, hogy ezek a jellemzők a mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősülnek‑e, megsértve ezáltal az EK 28. cikket, és ha igen – amennyiben a nemzeti szabályozás megkülönböztetés nélkül alkalmazandó – az EK 30. cikkben felsorolt közérdeken alapuló indokok vagy a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározott feltétlenül érvényesítendő követelmények valamelyike igazolja‑e ezeket.
31. Az értékelés előtt hasznosnak ítélem az alábbi két megállapítást.
32. Először is, a jelen eljárás tárgyát képező termékek a valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszerek. Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy a CE‑jelölés biztosítja annak vélelmét, hogy az így megjelölt termékek megfelelnek az elérendő eredményként vagy az „új megközelítésű” irányelvek mellékleteiben kezelendő veszélyként megállapított „alapvető követelményeknek”. A CE‑jelöléssel ellátott áruk ezért szabadon mozoghatnak a Közösségen belül.
33. Az „új megközelítésű” irányelvek mellékleteiben megállapított alapvető követelmények meghatározzák az elérendő eredményt vagy a kezelendő veszélyeket, de azok megoldásait nem konkretizálják, és nem határozzák meg előre. Ezzel szemben a harmonizált európai szabványok (európai szabványok vagy EN) meghatározzák azokat a műszaki megoldásokat, amelyek a betartásuk esetén biztosítják a különböző új megközelítésű irányelvekben foglalt alapvető követelményeknek való megfelelést. Ezeket a szabványokat általában az európai szabványügyi testületek, különösen az Európai Szabványügyi Bizottság (CEN) fejleszti ki a Bizottságtól kapott megbízás alapján. Miközben az új megközelítésű irányelvekben megállapított alapvető követelmények kötelezőek, a harmonizált európai szabványoknak való megfelelés önkéntes alapú marad, a gyártók pedig igazolhatják, hogy a termékeik megfelelnek az új megközelítésű irányelvekben foglalt alapvető követelményeknek, és így a választásuk szerinti bármely más módon CE‑jelölést szerezhetnek.(4)
34. A második megállapítás a tűzjelző berendezések alkatrészeire vonatkozó harmonizált szabványok létezésére és az e terület jogszabályi harmonizáltságának helyzetére vonatkozik. A tűzjelző berendezések alkatrészei ugyan még nem kerültek harmonizálásra, de jelenleg már folyamatban van. A tűzjelző berendezések harmonizálása az építési termékekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 1988. december 21‑i 89/106/EGK tanácsi irányelv(5) keretében zajlik. A Bizottságtól kapott ilyen irányú megbízás alapján(6) a CEN kifejlesztette az EN‑54 sorozatú, a tűzjelző berendezések alkatrészeire vonatkozó szabványt.
35. Azt is meg kell jegyezni, hogy a 89/106/EGK irányelv különbözik a legtöbb „új megközelítésű” irányelvtől annyiban, amennyiben az ezen irányelv értelmében harmonizált szabványok a tagállamokra nézve(7) a Hivatalos Lapban
való közzététel és az átmeneti időszak elteltét(8) követően kötelezőek. Az átmeneti időszak elteltét követően a tagállamok nem alkalmazhatják az ettől eltérő nemzeti szabványokat.(9)
36. Ami az EN‑54 szabványokat illeti, az első átmeneti időszak 2005. június 30‑án járt le, és a tűzjelző berendezések mindössze három alkatrészére vonatkozott.(10) Az EN‑54 sorozatú, a tűzjelző berendezések más alkatrészeire vonatkozó szabványokra meghatározott átmeneti időszakok különböző későbbi időpontokban járnak le, míg a tűzjelző berendezések egyes alkatrészei tekintetében harmonizált szabványokat még nem is állapítottak meg. Ennek eredményeképpen a tűzjelző berendezések alkatrészeire vonatkozó műszaki követelmények harmonizáltsága még nagyon egyenetlen.
B – A belga szabványnak való megfelelés
1. A belga rendelkezés a mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősül‑e?
37. A Bizottság által az NBN S 21‑100 szabvánnyal kapcsolatosan kifejtett első kifogás, hogy az számos részletes műszaki követelményt ír elő, amelyek közül néhány – a Bizottság szerint – a CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszerek alkatrészeire vonatkozik. Ennek eredményeképpen a CE‑jelöléssel nem rendelkező importált tűzjelző rendszereket a Belgiumban történő forgalomba hozatal céljából át kell alakítani.
38. Belgium lényegében azt állítja, hogy az NBN S 21‑100 szabvány által előírt követelmények annak biztosítására korlátozódnak, hogy a tűzjelző rendszerek egészének megtervezése megfelelő, és a rendszer egészében rendben működik. Ezáltal a belga szabvány nem korlátozza a valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző rendszerek forgalmazását.
39. A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedésre vonatkozó, az EK 28. cikkben foglalt tilalom valamennyi olyan intézkedésre kiterjed, amely közvetlenül vagy közvetve, ténylegesen vagy potenciálisan akadályozhatja a Közösségen belüli kereskedelmet.(11) Ezért nem a Közösségen belüli kereskedelem tárgya, hanem annak – akár tényleges, akár potenciális – hatása a lényeges.
40. Továbbá a „Cassis de Dijon”‑üggyel(12) kezdett állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nemzeti jogszabályok harmonizációjának hiányában az EK 28. cikk által tiltott azonos hatású intézkedésnek számítanak az áruk szabad mozgásának olyan akadályai, amelyek az árukra vonatkozó feltételekkel kapcsolatos szabályok (például az elnevezésükre, formájukra, méretükre, súlyukra, összetételükre, kiszerelésükre, címkézésükre, csomagolásukra vonatkozó feltételek) más tagállamból származó olyan árukra történő alkalmazásából erednek, amelyeket jogszerűen állítanak elő és forgalmaznak az adott tagállamban. Ez akkor is fennáll, ha ezek a szabályok megkülönböztetés nélkül minden termékre vonatkoznak.(13)
41. A Bíróság az ATRAL‑ügyben azt is kimondta, hogy azon tanúsítvány feltételként való megkövetelése, hogy az importált riasztórendszerek és hálózatok megfelelnek a behozatal szerinti tagállam által előírtakkal azonos védelmi szintet biztosító műszaki szabványoknak és rendelkezéseknek, valójában azt jelenti, hogy a más tagállamból származó piaci szereplők kénytelenek készülékeiket és berendezéseiket a behozatal szerinti tagállam szabványügyi előírásaihoz igazítani. Az ilyen kötelezettség ellentétes az EK 28. cikkel.(14)
42. A jelen ügyben a belga NBN S 21‑100 szabvány a pontszerű érzékelővel ellátott automata tűzjelző rendszerek megfelelő beszerelésére és működésére vonatkozó követelményeket tartalmaz, például a 6.3. pontban („Essais par foyers-types”/„Beproeving door type haarden”) és a 6.4. pontban („Temps de réponse”/„Reactietijd”). Tartalmaz azonban műszaki előírásokat a szóban forgó tűzjelző rendszerek kialakítását illetően is, például az alkatrészekre vonatkozó 4.4.5.2. pontban („Equipements”/„Uitrusting”) és az energiaellátásra vonatkozó 4.4.6. pontban.
43. Így a behozatal szerinti tagállam, jelen esetben Belgium, nem csak azt írja elő, hogy a CE‑jelöléssel nem rendelkező importált tűzjelző berendezés megfelel bizonyos szintű biztonságnak. Megköveteli azt is, hogy a tűzjelző berendezés e biztonsági szint elérése érdekében bizonyos műszaki szabványoknak is megfeleljen. Ezzel a gyártók számára az adott biztonsági szint elérésének egyetlen módját teszi lehetővé. E tekintetben lényeges, hogy az NBN S 21‑100 szabvány 4.3.1. pontjának egyértelmű meghatározása szerint „valamennyi jelzőfajt[ának meg kell felelnie] a belga szabványokban foglalt előírásoknak”.
44. Nem fogadható el a belga hatóságok azon érve, miszerint az NBN S 21‑100 szabvány a létező európai szabványokon, nevezetesen az úgynevezett EN‑54 sorozatú, a CEN által meghatározott szabványon alapul, és ezen okból kifolyólag nem tekinthető az áruk Közösségen belül szabad mozgása korlátozásának. Ugyanis ez az érv csak akkor lenne elfogadható, ha a tagállam által hivatkozott szabvány harmonizált, kötelező szabvány volna és az ilyen szabványnak való szigorú megfelelést valamennyi gyártóval szemben az összes tagállam megkövetelhetné.
45. Az előzetes megjegyzésekben említettek szerint a tűzjelző berendezések alkatrészeinek harmonizálása most van folyamatban, ezért még nagyon egyenetlen. A jelenlegi ügy szempontjából a harmonizáltság irányadó szintje az indokolással ellátott véleményben megállapított határidő leteltének időpontja, azaz a belga hatóságok általi kézhezvételtől számított 2 hónap, amely körülbelül 2004. szeptember 15‑ére tehető. Ugyanis az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a tagállami kötelezettségszegés fennállását az indokolással ellátott véleményben megállapított határidő leteltének időpontjában fennálló helyzet alapján kell vizsgálni.(15)
46. A tűzjelző berendezések alkatrészeire vonatkozó EN‑54 sorozatú szabványokra megállapított átmeneti időszakok, amelyek elteltét követően a 89/106/EGK irányelv által előírt harmonizált szabványok a tagállamokra kötelezőek lesznek, jóval 2004. szeptember 15‑ét követően jártak le.(16) Ez azt jelenti, hogy a jelen értékelés szempontjából irányadó időszakban nem voltak a tűzjelző berendezésekre vonatkozó, valamennyi európai uniós tagállam számára kötelező műszaki szabványok. Ilyen körülmények között az irányadó EN‑54 szabványoknak való megfelelés önkéntes a gyártók számára. Ez csak annak vélelméhez vezet, hogy a termék megfelel a 89/106/EGK irányelvben előírt alapvető követelményeknek. Ilyen körülmények között a gyártók szabadon választhatják meg az alkalmazandó irányelvben megállapított alapvető követelményeknek megfelelő műszaki megoldásokat.
47. Továbbá az anyagi jogi harmonizáció eddig csak részleges, mivel az EN‑54 sorozatú szabványok a tűzjelző berendezéseknek csak korlátozott, de egyre növekvő számú alkatrészeire vonatkoznak, például a hangjelzőkre,(17) tápegységekre(18) vagy hőérzékelőkre.(19)
48. Továbbá, amint azt a belga hatóságok beadványaikban elismerik, a CEN által megállapított alkalmazandó szabványok számos esetben választást tesznek lehetővé a tagállamok számára. Ez azonban a CEN sorozatú szabványok átültetésében bizonyos méltánylást tesz lehetővé, amely a tűzvédelmi berendezésekre vonatkozó nemzeti szabványok közötti esetleges eltérésekhez vezethet.
49. A fenti okokból kifolyólag úgy tűnik, hogy az NBN S 21‑100 szabvány összességében nem tekinthető az Európai Unió egészére kiterjedő egységes, kötelező szabvány egyszerű, módosítások nélküli átültetésének, ahogyan azt a belga hatóságok állítják. Az NBN S 21‑100 szabványnak való megfelelés megkövetelése ezért az áruk tagállamok közötti szabad mozgása korlátozásának minősül.
50. Végül ezen megállapításokon nem változtat az a tény sem, hogy a Vallon Régió turistaszállásokról szóló 2003. december 18‑i rendeletének 158. cikke a vallon régióra vonatkozóan hatályon kívül helyezte az 1990. december 24‑i rendeletet, mivel az 1990. december 24‑i rendelet a Brüsszeli Régió tekintetében még mindig alkalmazandó.
51. Ilyen körülmények között annak megkövetelése, hogy a CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszereknek meg kell felelniük az NBN S 21‑100 szabványnak, az EK 28. cikk értelmében vett, az import mennyiségi korlátozásával azonos hatású intézkedésnek minősül.
52. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint azonban az áruk szabad mozgását akadályozó nemzeti szabályozás – amennyiben az megkülönböztetés nélkül alkalmazandó – az EK 30. cikkben felsorolt közérdeken alapuló indokok vagy a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározott feltétlenül érvényesítendő követelmények valamelyikével igazolható.(20)
2. Igazolható‑e ez a szabály?
53. A jelenlegi ügyben a belga kormány azt állítja, hogy az NBN S 21‑100 szabványnak való megfelelés előírását a közbiztonság, valamint az emberek, állatok és növények egészségének és életének védelme indokolja.
54. Az EK 30. cikk mindkét fenti indokot tartalmazza, és tagadhatatlan, hogy a tűzjelző berendezések megfelelő működését biztosító intézkedések szerepet játszanak az anyagi és fizikai károk megelőzésében, így hozzájárulnak a fent említett célkitűzések eléréséhez.
55. Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik, hogy harmonizációs szabályok hiányában a tagállamok feladata meghatározni azt a szintet, amelyen az emberek egészségének és életének védelmét biztosítani kívánják, illetve határozni arról, hogy az érintett termékek forgalomba hozatalát előzetes engedélyeztetéshez kívánják‑e kötni.(21)
56. A következetes ítélkezési gyakorlat szerint azonban az arra való hivatkozáshoz, hogy az áruk szabad mozgásának elve alóli kivétel az EK 30. cikk alapján indokolt, a nemzeti hatóságoknak bizonyítaniuk kell, hogy az említett kivétel szükséges az e cikkben felsorolt valamely cél vagy célok eléréséhez, és hogy az megfelel az arányosság elvének.(22)
57. A jelenlegi ügyben a belga kormány által előadott bizonyítékok alapján kérdéses, hogy a belga NBN S 21‑100 szabványnak való szigorú megfelelés szükségesnek és arányosnak tekinthető‑e. Ugyanis a belga szabvánnyal kapcsolatosan az az aggály merül fel, hogy nem a tűzjelző rendszer egészének az adott környezetben való működése ellenőrzésére korlátozódik. Ehelyett különös – többek között az egyes alkatrészekre vonatkozó – műszaki követelményeket fektet le, amelyeknek a belga piacon forgalomba hozott tűzjelző berendezéseknek meg kell felelniük. Ezáltal csak ezek a különös műszaki követelmények alkalmasak a biztonság megfelelő szintjének elérésére.
58. Ez azt is jelenti, hogy az NBN S 21‑100 szabványnak való szigorú megfelelés nem teszi lehetővé a piaci szereplők számára annak bizonyítását, hogy az általuk behozott berendezések – esetlegesen más műszaki eszközökkel – elérik, vagy meghaladják a behozatal helye szerinti tagállam rendelkezéseiben lefektetett biztonsági szintet.
59. Az alkatrészekre vonatkozó szigorú műszaki követelmények előírása csak akkor lenne igazolható, ha a belga hatóságok bebizonyítanák, hogy kizárólag az NBN S 21‑100 szabványban előírt műszaki követelmények képesek a védelem adott szintjének elérésére. Ugyanis, ahogyan azt a Bíróság már korábban kimondta, az áruk szabad mozgásának elve alóli – az EK 30. cikkben felsorolt, vagy a közösségi ítélkezési gyakorlatban meghatározott feltétlenül érvényesülő követelmények szerinti – kivétel kifejezetten csak az adott ügy körülményeire való hivatkozással igazolható.(23) A jelenlegi ügyben a belga szabványban előírt követelmények részletes jellege ezért részletesebb bizonyítékokat követelt volna meg arra nézve, hogy a közbiztonság, valamint az emberek, állatok és növények élete és egészsége védelmének célkitűzése eléréséhez ezek a szigorú és részletes követelmények szükségesek és arányosak. A jelenlegi ügyben azonban a belga hatóságok ilyen bizonyítékokat nem terjesztettek elő.
60. Ilyen körülmények között úgy tűnik, hogy az NBN S 21‑100 szabványnak való szigorú megfelelés nem tekinthető arányosnak a közbiztonság, valamint az emberek, állatok és növények élete és egészsége védelmének célkitűzése szempontjából. Következésképpen a pontszerű érzékelőkkel ellátott tűzjelző rendszerek szabad mozgásának ilyen korlátozását nem igazolja az EK 30. cikkben felsorolt közérdekű okok egyike, vagy a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározott valamely kényszerítő követelmény.
C – A típusengedély és a vonatkozó eljárás
1. A mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősül‑e?
61. A számos részletes műszaki követelményen túl az NBN S 21‑100 szabvány a pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszerek esetében a BOSEC által kiadott típusengedélyt követel meg. Mivel a CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszerek esetében az NBN S 21‑100 szabványnak való megfelelést különböző belga jogszabályok írják elő, az ilyen tűzjelző rendszerek forgalomba hozatala érdekében szükséges a BOSEC által kiadott típusengedély, legalábbis a vonatkozó belga jogszabályokban meghatározott bizonyos esetekben, mint például a turistaszállások és idősotthonok esetében.
62. A belga hatóságok nem tagadják, hogy az NBN S 21‑100 szabvány, amelynek a két vitatott rendelet értelmében a gyártóknak meg kell felelniük, a BOSEC által kiadott típusengedélyt ír elő. Úgy ítélik meg azonban, hogy az ilyen engedély nem korlátozza az áruk szabad mozgását, mivel csupán a tűzjelző berendezés egésze működőképességének ellenőrzésével az nem ismétli meg a termék eredete szerinti tagállamban már elvégzett teszteket.
63. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a valamely tagállamban jogszerűen forgalmazott termékek elvileg a többi tagállamban további ellenőrzés nélkül jogszerűen forgalomba hozhatók, kivéve ha a közösségi jog másként rendelkezik.(24)
64. E tekintetben a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint az EK 28. cikk szerinti mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősül valamely tagállam minden olyan nemzeti jogi rendelkezése, amely megtiltja előzetesen nem engedélyezett termékek kereskedelmét, megszerzését, felajánlását, forgalomba bocsátását, birtoklását, készítését, szállítását, eladását, visszterhes vagy ingyenes átengedését, behozatalát vagy használatát.(25)
65. Továbbá, ami a valamely tagállamban jogszerűen gyártott vagy forgalomba helyezett termékek más tagállamban való forgalomba helyezését illeti, közösségi harmonizációs intézkedések hiányában az EK 28. cikk értelmében mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek kell tekinteni azt a nemzeti rendelkezést, amely megköveteli, hogy a behozott termékeket ugyanazon teszteknek kell alávetni, illetve előzetesen engedélyeztetni, mint az első alkalommal forgalomba hozott termékeket.(26)
66. Pontosabban, az e tárgyban egy más tagállamban kiállított egyenértékűség-bizonyítvány elismerésének elutasítása korlátozza az importőr tagállam piacára való bejutást, ezért azt az EK 28. cikk értelmében mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek kell tekinteni.(27)
67. A jelenlegi ügyben az NBN S 21‑100 szabvány módszeresen típusengedélyt ír elő a CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszerek esetében, még akkor is, ha azokat valamely tagállamban jogszerűen állították elő vagy hozták forgalomba. Valóban, az NBN S 21‑100 szabvány 1996. augusztus 2‑i függelékének 4.2. pontja szerint „a rendszernek a BOSEC által kiállított tanúsítvánnyal kell rendelkeznie”.
68. Továbbá, vitathatatlan, hogy az NBN S 21‑100 szabvány alapján kiállított típusengedély keretében a termék eredete szerinti tagállam hitelesítő szervével kötött kétoldalú egyezmény hiányában a BOSEC nem vette figyelembe e másik tagállamban elvégzett ellenőrzéseket. Ennek eredményeképpen a BOSEC által lefolytatott típusengedélyezési eljárás keretében a valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszereket ugyanazon teszteknek és ellenőrzéseknek vetették alá, amelyeket az eredet szerinti tagállamban már elvégeztek.
69. Ilyen körülmények között az NBN S 21‑100 belga szabvány által megkövetelt típusengedélyt az EK 28. cikk értelmében a behozatal mennyiségi korlátozásával azonos hatású intézkedésnek kell tekinteni. Következésképpen azt kell meghatározni, hogy az ilyen típusengedélyt, illetve megadásának módját igazolja‑e az EK 30. cikkben felsorolt közérdekű okok egyike vagy a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározott valamely kényszerítő követelmény.
2. Igazolható‑e a BOSEC által kiadandó típusengedély?
70. A jelenlegi ügyben a belga kormány fenntartja, hogy az NBN S 21‑100 szabvány alapján a tűzjelző berendezések típusengedélyének előírását a közbiztonság, valamint az emberek, állatok és növények egészségének és életének védelme indokolja.
71. Tagadhatatlan, hogy ez utóbbi olyan oknak minősül, amellyel az EK 30. cikk értelmében a mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedések igazolhatók, amennyiben szükségesek, és az elérni kívánt céllal arányosak.
72. Miközben valamely tagállam egy már másik tagállamban végzett engedélyezési eljárás tárgyát képező érintett termékhez tartozó típusterméket szabadon vetheti alá új vizsgálati és engedélyezési eljárásnak, a tagállamok hatóságai kötelesek a Közösségen belüli kereskedelmi ellenőrzéseket könnyíteni, és kötelesek figyelembe venni a másik tagállamban már elvégzett műszaki vagy kémiai elemzéseket vagy laboratóriumi próbákat.(28) Valamely tagállam által bevezetett intézkedés azonban nem tekinthető úgy, hogy nem lépi túl a cél eléréséhez szükséges mértéket, ha egy másik – ugyanebben vagy más tagállamban – lefolytatott eljárás során végzett ellenőrzés ismételt elvégzését írja elő.(29)
73. Azaz az engedélyezési eljárás akkor arányos, ha a behozatal szerinti tagállam ellenőrzési mechanizmusa megfelelően rugalmas, így figyelembe veszi, hogy az eredet szerinti tagállamban már lefolytatott ellenőrzések gyakorlati hatásai kielégítik‑e a behozatal szerinti tagállamban a közbiztonság és egészség védelmére megállapított követelményeket. A belga szabványnak – amely a korábban bemutatottak szerint többet követel meg, mint a tűzjelző berendezések adott környezetben való megfelelő működésének egyszerű ellenőrzése – való szigorú megfelelés előírásával és a más tagállamokban különböző nemzeti szabványok szerint lefolytatott ellenőrzések figyelmen kívül hagyásával, a BOSEC által lefolytatott típusengedélyezési eljárás egyértelműen nem felel meg a rugalmasság követelményének.
74. Továbbá, ahogyan a Bíróság korábban kimondta, ahhoz, hogy valamely előzetes engedélyezési eljárás megfeleljen az áruk szabad mozgása alapvető elvének, időtartama, az ezzel kapcsolatosan felmerült költségek, illetve a teljesítendő feltételek kétértelműsége okán nem tarthatja vissza a piaci szereplőket üzleti terveik megvalósításától.(30)
75. A jelenlegi ügyben a Bizottság szerint a BOSEC engedélye megszerzésének költségei 24 800 EUR‑t tesznek ki. Az ilyen viszonylag magas költség a külföldi gyártót a gyakorlatban valószínűleg visszatartja attól, hogy termékeit Belgiumban forgalomba hozza. Ugyanis a külföldi gyártók esetében a Belgiumban beszerzendő engedély költségei azon költségen felül jelentkeznek, amelyet a gyártó a tűzjelző berendezés gyártási vagy első forgalomba hozatalának helye szerinti tagállamban már megfizetett. Ennek eredményeképpen nem helytálló a belga kormány azon érve, miszerint az engedély beszerzésének költségei Belgiumban a többi tagállamhoz – például az Egyesült Királysághoz – képest alacsonyabbak.
76. Mindenesetre a fent már említettek szerint, az áruk szabad mozgásának elve alóli – az EK 30. cikkben felsorolt vagy a közösségi ítélkezési gyakorlatban meghatározott feltétlenül érvényesülő követelmények szerinti – kivétel kifejezetten csak az adott ügy körülményeire való hivatkozással igazolható.(31) Így még akkor is, ha elvileg elfogadható annak szükségessége, hogy valamely tűzjelző rendszer üzembe helyezése előtt annak az adott környezetben való működéséről megfelelő módon meg kell győződni, ahhoz, hogy a BOSEC típusengedélyének beszerzésére irányuló fent említett eljárás arányosnak legyen tekinthető, a belga hatóságok általi részletesebb igazolásra van szükség. A belga hatóságok azonban ilyen bizonyítékokat nem szolgáltattak.
77. Végül, a belga kormány azon érvére adott válaszként, miszerint a BOSEC típusengedélyét megkövetelő nemzeti rendelkezések megváltoztatása folyamatban van, elegendő emlékezni arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a kötelezettségszegés fennállását azon helyzet alapján kell megítélni, amelyben a szóban forgó tagállam az indokolással ellátott véleményben rögzített határidő lejártakor volt. A Bíróság nem veheti figyelembe az azóta bekövetkezett változásokat.(32)
78. Ilyen körülmények között a valamely tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező, pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzjelző rendszereknek a BOSEC által kiadott típusengedélytől való függővé tétele, anélkül hogy a termékek eredete szerinti tagállamban elvégzett ellenőrzéseket és teszteket megfelelően figyelembe vennék, nem tekinthető arányosnak a közbiztonság, valamint az emberek, állatok és növények élete és egészsége védelmének célkitűzése szempontjából, ezért nem igazolható az EK 30. cikkben felsorolt közérdekű okok egyike vagy a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározott valamely kényszerítő követelmény által.
V – Költségek
79. Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §‑a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A Bizottság a jelen eljárásban kérte a költségei megtérítését.
VI – Végkövetkeztetések
80. Következésképpen álláspontom szerint a Bíróság:
1) állapítsa meg, hogy Belgium nem teljesítette az EK 28. cikkből eredő kötelezettségét, mivel a más tagállamban jogszerűen előállított vagy forgalomba hozott, CE‑jelöléssel nem rendelkező pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzérzékelő rendszerek esetében: 1) megkövetelte, hogy megfeleljenek a speciális belga szabványnak (a továbbiakban: NBN S 21‑100 szabvány); 2) típusengedélyt követelt meg a BOSEC részéről, amely korlátozást az ezen engedéllyel járó aránytalan költségek tovább növelik; 3) megkövetelte, hogy e típusengedélyezés keretében e rendszereket teszteknek és ellenőrzéseknek vessék alá, amelyek lényegében a más tagállamban más eljárások keretében már elvégzett ellenőrzések megismétlésének tekinthetőek.
2) a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.
(1) .
(2)  –	A CE‑jelölés biztosítja annak vélelmét, hogy az így megjelölt termékek megfelelnek az elérendő eredményként vagy az „új megközelítésű” irányelvek mellékleteiben kezelendő veszélyként megállapított „alapvető követelményeknek”, és így e termékek részesülhetnek a Közösségen belül az áruk szabad mozgásában. Ezek az alapvető követelmények meghatározzák az elérendő eredményeket vagy a kezelendő veszélyeket, de azok megoldásait nem konkretizálják, és nem határozzák meg előre. Lásd még az Európai Közösségek Bizottsága: „Guide to the implementation of the directives based on the New Approach and the Global Approach”
2000., 27. és azt követő pontjait.
(3)  –	Európai Szabványügyi Bizottság (a CEN rövidítés a francia „Comité Européen de Normalisation” elnevezésből ered).
(4)  –	Lásd még az Európai Közösségek Bizottsága: „Guide to the implementation of the directives based on the New Approach and the Global Approach”
2000., 27. és azt követő pontokat, valamint lásd még Sharpston főtanácsnok C‑6/05. sz. Medipac-Kazantzidis ügyre (amely a Bíróság előtt még folyamatban van) vonatkozó, 2006. november 21‑én előterjesztett indítványának 5. lábjegyzetét.
(5)  –	HL 1989. L 40., 12. o.
(6)  –	A tűzvédelmi berendezések a 89/106/EGK irányelv 7. cikke szerinti megbízás hatálya alá tartoznak.
(7)  –	Különösen lásd a fenti 2. lábjegyzetben hivatkozott: „Guide to the implementation of the directives based on the New Approach and the Global Approach” .
(8)  –	A Bizottság a Hivatalos Lapban
rendszeresen közzéteszi a 89/106/EGK irányelv szerinti harmonizált szabványok címét és hivatkozását a következő címen: „A Bizottság közleménye az építési termékekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1988. december 21‑i 89/106/EGK tanácsi irányelv végrehajtása keretében”. Lásd, ahogyan azt a Bizottság is említette, HL 2002. C 320., 5. o. és az újabb változatot, HL 2006. C 134., 1. o. Minden közlemény egységes szerkezetbe foglalja és felülírja az előző tartalmát.
(9)  –	A 89/106/EGK irányelv végrehajtásának keretében rendszeresen közzétett közlemények szerint: „Az egyidejű érvényesség megszűnésének időpontja azonos az ellentétes nemzeti előírások visszavonásának időpontjával, melyet követően a feltételezett megfelelőség megállapítására a harmonizált európai előírásokat kell alkalmazni.” Lásd például HL 2002. C 320. 5. o. és HL 2006. C 134., 1. o.
(10)  –	Ezek a következő szabványokra vonatkoznak: EN 54‑3 (Hangjelzők), EN 54‑5 (Hőérzékelők – Pontszerű érzékelők), EN 54‑7 (Füstérzékelők – Szórt fénnyel, átbocsátott fénnyel vagy ionizációval működő pontszerű érzékelők).
(11)  –	Lásd különösen a Bíróság 8/74. sz. Dassonville‑ügyben 1974. július 11‑én hozott ítéletének (EBHT 1974., 837. o.) 5. pontját; a 178/84. sz., Bizottság kontra Németország (sörtisztasági) ügyben 1987. március 12‑én hozott ítéletének (EBHT 1987., 1227. o.) 27. pontját; a C‑267/91. sz. és C‑268/91. sz., Keck és Mithouard egyesített ügyekben 1993. november 24‑én hozott ítéletének (EBHT 1993., I‑6097. o.) 11. pontját; a C‑192/01. sz., Bizottság kontra Dánia ügyben 2003. szeptember 23‑án hozott ítéletének (EBHT 2003., I‑9693. o.) 39. pontját; a C‑270/02. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2004. február 5‑én hozott ítéletének (EBHT 2004., I‑1559. o.) 18. pontját; a C‑366/04. sz. Schwarz‑ügyben 2005. november 24‑én hozott ítéletének (EBHT 2005., I‑10139. o.) 28. pontját és a C‑158/04. sz. és C‑159/04. sz., Alfa Vita Vassilopoulos és Carrefour Marinopoulos egyesített ügyekben 2006. szeptember 14‑én hozott ítéletének (EBHT 2006., I‑8135. o.) 15. pontját.
(12)  –	A Bíróság 120/78. sz. Rewe-Zentral, ún. „Cassis de Dijon”‑ügyben 1979. február 20‑án hozott ítéletének (EBHT 1979., 649. o.) 14. pontja.
(13)  –	Lásd például a Bíróság C‑293/93. sz. Houtwipper‑ügyben 1994. szeptember 15‑én hozott ítéletének (EBHT 1994., I‑4249. o.) 11. pontját és a C‑84/00. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2001. június 14‑én hozott ítéletének (EBHT 2001., I‑4553. o.) 24. pontját.
(14)  –	Lásd a Bíróság C‑14/02. sz. ATRAL‑ügyben 2003. május 8‑án hozott ítéletének (EBHT 2003., I‑4431. o.) 63. pontját.
(15)  –	Lásd többek között a Bíróság C‑384/99. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 2000. november 30‑án hozott ítéletének (EBHT 2000. I‑10633. o.) 16. pontját; a C‑147/00. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2001. március 15‑én hozott ítéletének (EBHT 2001. I‑2387. o.) 26. pontját és a C‑272/01. sz., Bizottság kontra Portugália ügyben 2004. július 15‑én hozott ítéletének (EBHT 2004. I‑6767. o.) 29. pontját.
(16)  –	Lásd a fenti 36. pontot.
(17)
–	EN 54‑3 szabvány.
(18)  –	EN 54‑4 szabvány.
(19)  –	EN 54‑5 szabvány.
(20)  –	Lásd például a 11. lábjegyzetben hivatkozott Alfa Vita Vassilopoulos és Carrefour Marinopoulos egyesített ügyekben hozott ítélet 20. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(21)  –	Lásd a Bíróság C‑293/94. sz. Brandsma‑ügyben 1996. június 27‑én hozott ítéletének (EBHT 1996., I‑3159. o.) 11. pontját és a C‑432/03. sz., Bizottság kontra Portugália ügyben 2005. november 10‑én hozott ítéletének (EBHT 2005., I‑9665. o.) 44. pontját.
(22)
– 	A Bíróság 227/82. sz. Van Bennekom‑ügyben 1983. november 30‑án hozott ítéletének (EBHT 1983., 3883. o.) 39. pontja és a C‑358/95. sz. Morellato‑ügyben 1997. március 13‑án hozott ítéletének (EBHT 1997., I‑1431. o.) 14. pontja.
(23)  –	E tekintetben lásd a 14. lábjegyzetben hivatkozott ATRAL‑ügyben hozott ítélet 67. pontját.
(24)  –	E tekintetben lásd a Bíróság C‑390/99. sz. Canal Satélite Digital ügyben 2002. január 22‑én hozott ítéletének (EBHT 2002., I‑607. o.) 37. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(25)  –	Lásd például a 21. lábjegyzetben hivatkozott Brandsma‑ügyben hozott ítélet 6. pontját és a C‑400/96. sz. Jean Harpegnies‑ügyben hozott ítéletet (EBHT 1998., I‑5121. o.).
(26)  –	E tekintetben lásd a 14. lábjegyzetben hivatkozott ATRAL‑ügyben hozott ítélet 62. pontját és a 24. lábjegyzetben hivatkozott Canal Satélite Digital ügyben hozott ítélet 12., 25. és 29. pontját.
(27)  –	Lásd a 21. lábjegyzetben hivatkozott Bizottság kontra Portugália ügyben hozott ítélet 41. pontját.
(28)
–	Lásd a Bíróság 272/80. sz., Frans-Nederlandse Maatschappij voor Biologische Producten ügyben 1981. december 17‑én hozott ítéletének (EBHT 1981., 3277. o.) 14. pontját és a 21. lábjegyzetben hivatkozott Brandsma‑ügyben hozott ítéletének 12. pontját.
(29)  –	Lásd 24. lábjegyzetben hivatkozott Canal Satélite Digital ügyben hozott ítélet 36. pontját és a 21. lábjegyzetben hivatkozott Bizottság kontra Portugália ügyben hozott ítélet 45. pontját.
(30)  –	E tekintetben lásd a 24. lábjegyzetben hivatkozott Canal Satélite Digital ügyben hozott ítélet 41. pontját.
(31)  –	Lásd a 14. lábjegyzetben hivatkozott ATRAL‑ügyben hozott ítélet 67. pontját.
(32)  –	Lásd többek között a 15. lábjegyzetben hivatkozott Bizottság kontra Belgium ügyben hozott ítélet 26. pontját és a 15. lábjegyzetben hivatkozott Bizottság kontra Portugália ügyben hozott ítélet 29. pontját.