Tiesas (sestā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedums – Komisija/Beļģija
(lieta C‑391/11)
Valsts pienākumu neizpilde – Direktīva 2000/53/EK – 2. panta 3. punkts – Vides aizsardzība – Nolietoti transportlīdzekļi – Ražotāja jēdziens
1.                     Prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Iebildumu un pamatu izklāsts – Formas prasības – Attiecīgo valsts tiesību normu noteikšana argumentētā atzinumā, nevis prasības pieteikumā – Pieņemamība (LESD 258. pants; Tiesas statūtu 21. panta pirmā daļa; Tiesas Reglamenta 38. panta 1. punkta c) apakšpunkts) (sal. ar 23., 24., 26. un 27. punktu)
2.                     Iestāžu akti – Direktīvas – Dalībvalstu īstenota izpilde – Prasība par pasākumiem attiecībā uz reģionālajām vai pašvaldību iestādēm – Pieļaujamība – Termiņi – Direktīvā paredzēta jēdziena reģionālas definīcijas pieņemšana – Šķēršļa neesamība attiecībā uz direktīvas mērķu īstenošanu – Pieļaujamība (LESD 288. panta trešā daļa; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/53 2. panta 3. punkts) (sal. ar 31., 32., 34. un 41. punktu)
Priekšmets
Valsts pienākumu neizpilde – Noteikumu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (OV L 269, 34. lpp.) 2. panta 1. un 3. punkta un 5. panta 1., 2. un 4. punkta prasības, nepieņemšana noteiktajā termiņā – Jēdzieni “transportlīdzeklis” un “ražotājs” – Nolietotu transportlīdzekļu bezmaksas nodošana, kas pakļauta nosacījumiem, kuri direktīvā nav paredzēti
Rezolutīvā daļa:
1)
prasību noraidīt;
2)
Eiropas Komisija un Beļģijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.