61981CJ0294_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indgaaet til Domstolens justitskontor den 23 . november 1981 har firmaet Control Data Belgium NV SA i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning 84/692 af 10 . august 1981, der fastslaar, at indfoersel af apparaterne ( datamaskiner ) »Control Data-Cyber 170-720« og »Cyber 170-750« ikke kan ske med fritagelse for told efter den faelles toldtarif ( EFT L 252, s . 36 ).
2 Denne beslutning blev truffet i henhold til Raadets forordning nr . 1798/75 af 10 . juni 1975 om fritagelse for told efter den faelles toldtarif ved indfoersel af uddannelsesmaessigt, videnskabeligt eller kulturelt materiale ( EFT L 184, s . 1 ), som aendret ved Raadets forordning nr . 1027/79 af 8 . maj 1979 ( EFT L 134, s . 1 ) og Kommissionens forordning nr . 2784/79 af 12 . december 1979 om fastsaettelse af gennemfoerelsesbestemmelserne til forordning nr . 1798/75 ( EFT L 318, s . 32 ). De naevnte forordninger skulle sikre, at Faellesskabet anvender den inden for UNESCO ' s rammer indgaaede aftale vedroerende import af genstande af uddannelsesmaessig, videnskabelig eller kulturel art, som blev vedtaget i Firenze i juli 1950 ( United Nations Treaty Series, Vol . 131, s . 25 ), og som er suppleret ved Nairobi-protokollen, vedtaget den 26 . november 1976 og godkendt ved Raadets afgoerelse 79/505 af 8 . maj 1979 ( EFT L 134, s . 13 ).
3 I artikel 3 i ovennaevnte forordning nr . 1798/75 fra Raadet, som aendret ved forordning nr . 1027/79, bestemmes det, at »videnskabelige instrumenter og apparater«, som udelukkende indfoeres i ikke-erhvervsmaessigt oejemed, under naermere angivne betingelser kan fritages for told efter den faelles toldtarif . Ved »videnskabelige instrumenter og apparater« forstaas efter artikel 3, stk . 3, »apparater eller instrumenter, som i kraft af deres objektive tekniske kendetegn og de resultater, de goer det muligt at opnaa, udelukkende eller hovedsageligt er egnede til brug ved videnskabeligt arbejde« .
4 Da Kommissionen ved forordning nr . 2784/79 udstedte gennemfoerelsesbestemmelserne til Raadets forordning nr . 1798/75, praeciserede den de naevnte definitioner yderligere . Ifoelge forordningens artikel 5 »forstaas ved et videnskabeligt instruments eller apparats ' objektive tekniske kendetegn ' kendetegn, der fremkommer som et resultat af konstruktionen af det paagaeldende instrument eller apparat eller ved tilpasninger af instrumentet eller apparatet i forhold til et standardinstrument eller apparat, og som goer det muligt at opnaa stoerre praestationer . . . [end ved] saedvanlig industriel eller erhvervsmaessig brug« . Er det paa grundlag af disse objektive tekniske kendetegn ikke muligt klart at afgoere, om der foreligger et videnskabeligt instrument eller apparat, skal der efter artikel 5 foretages en undersoegelse af, til hvilke formaal instrumenter eller apparater af den paagaeldende art saedvanligvis anvendes
inden for Faellesskabet . Viser denne undersoegelse, at det instrument eller apparat, som oenskes indfoert toldfrit, hovedsagelig anvendes til videnskabelige formaal, anses det for at vaere af videnskabelig karakter .
5 Ifoelge gennemfoerelsesforordningens artikel 7 traeffes beslutningen om den toldfri import af den kompetente nationale myndighed, saafremt den raader over de noedvendige oplysninger til at afgoere, om det foreliggende instrument eller apparat maa anses for videnskabeligt . I modsat fald videresendes anmodningen om toldfritagelse til Kommissionen, som soeger indhentet en udtalelse fra medlemsstaterne, og som forelaegger sagen for en ekspertgruppe, sammensat af repraesentanter for medlemsstaterne, saafremt en af medlemsstaterne goer indsigelse mod toldfri import . Ansoegningen behandles da af ekspertgruppen, som traeder sammen inden for rammerne af Toldfritagelsesudvalget, og paa grundlag af dennes indstilling traeffer Kommissionen en beslutning, som skal meddeles alle medlemsstater .
6 Det fremgaar af sagen, at de to frie universiteter i Bruxelles indgik en leasing-kontrakt med sagsoegeren vedroerende to datamaskiner af maerkerne Cyber 170-720 og Cyber 170-750, begge fremstillet i De forenede Stater . Paa universiteternes vegne indgav sagsoegeren den 6 . august 1980 en ansoegning til det belgiske toldvaesen om toldfri indfoersel af datamaskinerne . Ansoegningen blev vedlagt en omfattende dokumentation, som sagsoegeren efter samtaler med de belgiske myndigheder yderligere supplerede .
7 Ansoegningen blev sammen med sagens akter af de belgiske myndigheder videresendt til Kommissionen i medfoer af artikel 7 i ovennaevnte forordning nr . 2784/79 . Da tre medlemsstater gjorde indsigelse mod at betegne de to datamaskiner som videnskabelige, forelagde Kommissionen sagen for Toldfritagelsesudvalget, paa grundlag af hvis indstilling den herefter traf den beslutning, som er omtvistet i den foreliggende sag .
8 Beslutningen stoettes udelukkende paa, at de i sagen omhandlede to datamaskiner ikke har videnskabelig karakter . Det hedder herom i de relevante betragtninger til beslutningen :
»det fremgaar af denne undersoegelse, at det drejer sig om datamater ;
apparaterne har ikke de objektive kendetegn, som goer dem saerligt egnet til videnskabelig forskning ; apparater af denne art anvendes i oevrigt isaer til ikke-videnskabelige formaal ; den maade, hvorpaa apparaterne anvendes i det foreliggende tilfaelde, er ikke nok til at give dem karakter af videnskabelige apparater ; de kan derfor ikke anses for at vaere videnskabelige apparater ; det er af denne grund ikke berettiget at tillade de omhandlede apparater indfoert toldfrit.«
Formaliteten
9 Kommissionen har paastaaet sagen afvist under henvisning til, at beslutningen er rettet til medlemsstaterne og ikke beroerer sagsoegeren individuelt i den i traktatens artikel 173, stk . 2, anfoerte forstand . I den forbindelse har Kommissionen endvidere understreget beslutningens generelle karakter . Den har anfoert, at beslutningen ikke udelukkende vedroerer importen af de to datamaskiner til Belgien, men vedroerer import af enhver datamaskine af en af de to modeller til hele Faellesskabet . Som foelge heraf er det kun producenten af datamaskinerne eller »Control Data Group« i dennes egenskab af eneimportoer til Faellesskabet, der er soegsmaalsberettiget efter artikel 173, stk . 2 . Ingen af de enkelte medlemmer af denne koncern kan efter Kommissionens opfattelse anlaegge sag i henhold til artikel 173 .
10 Denne paastand kan ikke tages til foelge . Det sagsoegende firma er et 100 % datterselskab af produktionsselskabet Control Data Corporation of Minneapolis . Det sagsoegende selskab er eneimportoer for Belgien, og det er dette selskab, som har indgivet den ansoegning, som ligger til grund for den omtvistede beslutning . Under disse forhold ville det vaere urimeligt formalistisk at stille krav om, at sagen skulle indbringes for Domstolen af moderselskabet, eller at sagsoegeren skulle handle i forening med de oevrige datterselskaber, som ogsaa importerer datamaskinerne til Faellesskabet .
Realiteten
11 Sagsoegeren har i det vaesentlige paaberaabt sig foelgende to anbringender :
a ) tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter ;
b)tilsidesaettelse af de EOEF-retsforskrifter, hvori begrebet »videnskabeligt instrument eller apparat« er naermere defineret .
a)Tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter
12 For det foerste har sagsoegeren gjort gaeldende, at beslutningen ikke er tilstraekkeligt begrundet . Det anfoeres, at de ovenfor citerede betragtninger til beslutningen anvender en fast, stereotyp formulering, som genfindes i alle de beslutninger vedroerende datamaskiner, som Kommissionen har truffet siden forordningerne fra 1979 traadte i kraft . Denne saerdeles knappe begrundelse tager overhovedet ikke hensyn til de omhandlede datamaskiners saerlige kendetegn, som er omfattende dokumenteret af sagsoegeren, i vidt omfang paa grundlag af tekniske analyser .
13 Kommissionen har erkendt, at begrundelsen i beslutningens betragtninger er kortfattet, men den mener, at den er tilstraekkelig . Beslutningens adressater, medlemsstaterne, deltog nemlig i proceduren forud for dens vedtagelse og var derfor fuldt ud bekendt med baggrunden for Kommissionens stillingtagen . Endvidere fremgaar det efter Kommissionens opfattelse af det sagsoegende firmas egne argumenter, at firmaet har et omfattende kendskab til Kommissionens politik, om end det er af den opfattelse, at dets egne datamaskiner ikke kan sidestilles med almindelige datamaskiner .
14 I den forbindelse bemaerkes, som Domstolen flere gange har understreget, at naar det i traktatens artikel 190 paalaegges Kommissionen at begrunde sine beslutninger, er det ikke blot af formelle grunde, men ogsaa for at goere det muligt for parterne at forsvare deres rettigheder, give Domstolen mulighed for at foretage en retlig kontrol og medlemsstaterne og alle interesserede borgere mulighed for at faa kendskab til de omstaendigheder, hvorunder Kommissionen har anvendt traktaten .
15 Det er saaledes ikke tilstraekkeligt, at medlemsstaterne som adressater for beslutningen, i kraft af deres deltagelse i den procedure, der gaar forud for beslutningens vedtagelse, har kendskab til dens grunde, og at sagsoegeren som umiddelbart og individuelt beroert kan udlede disse grunde ved at sammenholde beslutningen med tilsvarende forudgaaende beslutninger . Sagsoegeren skal ogsaa reelt have mulighed for at forsvare sine interesser og Domstolen skal have grundlag for at foretage en effektiv proevelse paa grundlag af beslutningens begrundelse . Spoergsmaalet om, hvorvidt beslutningens begrundelse opfylder disse krav, findes i den foreliggende sag mest hensigtsmaessigt at kunne undersoeges under punkt b .
16 For det andet har sagsoegeren anfoert, navnlig under henvisning til de stereotype begrundelser, som Kommissionen har anvendt, at den procedure, Kommissionen i praksis foelger i saadanne sager, klart er utilstraekkelig, da den hverken goer det muligt at udveksle synspunkter eller giver parterne adgang til at udtale sig om eventuelle omtvistede punkter, og heller ikke giver dem lejlighed til at afgive yderligere forklaringer, foer beslutningen traeffes .
17 Denne del af det foerste anbringende maa forkastes . Som sagsoegeren selv har erkendt, har Kommissionen fulgt den procedure, der er foreskrevet i faellesskabsreglerne . Endvidere fremgaar det klart, at den fulgte procedure gjorde det muligt for det sagsoegende firma at fremsaette alle sine argumenter vedroerende de omhandlede datamaskiners videnskabelige karakter i de dokumenter, firmaet indleverede til de belgiske myndigheder, og som endvidere forelaa saavel for Toldfritagelsesudvalget som for Kommissionen .
b ) Tilsidesaettelse af de faellesskabsregler, hvori begrebet »videnskabeligt instrument eller apparat« er naermere defineret
18 Sagsoegeren har herom gjort gaeldende, at Kommissionen helt har undladt at tage hensyn til de to datamaskiners saerlige kendetegn, som fuldt ud goer det berettiget at kvalificere dem som videnskabelige instrumenter eller apparater ifoelge retsforskrifterne i de gaeldende EOEF-regler . Sagsoegeren kraever saaledes ikke blot, at den omtvistede beslutning annulleres, men ogsaa at det i dommen konstateres, at datamaskinerne har videnskabelig karakter .
19 En saadan konstatering kan Domstolen ikke behandle inden for rammerne af et annullationssoegsmaal . Derimod paahviler det den at efterproeve, hvorvidt de af Kommissionen anvendte kriterier er i overensstemmelse med faellesskabsreglerne, og hvorvidt Kommissionen ved anvendelsen af disse kriterier har taget hensyn til de objektive kendetegn hos de datamaskiner, beslutningen vedroerer . Der skal derfor i det foelgende foretages en undersoegelse af disse kriterier, som dels fremgaar af selve beslutningen dels af de forklaringer, som Kommissionen har afgivet under sagen ved Domstolen .
20 I den omtvistede beslutning fastslaas det foerst, at de omhandlede apparater er datamater, og dernaest at de ikke har de objektive kendetegn, som goer dem saerligt egnede til videnskabelig forskning, samt at apparater af den paagaeldende art isaer anvendes til ikke-videnskabelige formaal . Det fremgaar ikke klart af beslutningen, om dette udsagn skal forstaas som gaeldende for datamaskiner i almindelighed eller saerligt gaelder for de to i sagen omhandlede modeller . Under sagens behandling ved Domstolen har Kommissionen imidlertid anfoert, at i hvert fald den sidste del af udsagnet skal forstaas som gaeldende for datamaskiner i almindelighed, og at ingen datamaskine i sig selv efter Kommissionens opfattelse kan anses for at have videnskabelig karakter, medmindre den indgaar i et stoerre samlet anlaeg, der som helhed har videnskabelig karakter .
21 Kommissionen har anfoert, at en datamaskine ikke er noget videnskabeligt »instrument«, fordi den ikke kan bestemme, maale, aendre eller behandle nogen fysisk dimension eller egenskab . Da en beregning ikke i sig selv udgoer noget videnskabeligt arbejde, maa det efter Kommissionens opfattelse ogsaa af denne grund afvises, at der er tale om et »videnskabeligt« instrument eller apparat .
22 Sagsoegeren har hertil indvendt, at den moderne videnskab har gjort saadanne definitioner totalt foraeldede . Inden for flere omraader, navnlig teoretisk fysik og teoretisk kemi, er datamaskinen reelt forskerens eneste vaerktoej, og grundlaget for forskningsresultaterne er de uhyre komplicerede ligninger, som det kun er muligt at loese paa nogenlunde rimelig tid ved hjaelp af en datamaskine .
23 Der boer gives sagsoegeren medhold i disse argumenter . De ovenfor naevnte bestemmelser i faellesskabsreglerne giver ikke stoette for den indskraenkende fortolkning, som Kommissionen har anvendt . Hverken etymologisk eller efter almindelig sprogbrug er der nemlig grundlag for de snaevre definitioner af ordene »instrument« eller »apparat«, som Kommissionen har opstillet .
24 Desuden har Kommissionen gjort gaeldende, at naar det er muligt at kvalificere en datamaskine som et videnskabeligt apparat, skyldes det dens »anvendelsesprogrammel« ( application software ) og ikke dens »fysiske udformning«
( »hardware« ) eller dens »systemprogrammel« ( system software ). Kommissionen har i denne forbindelse foretaget en sammenligning med et missil . Et tomt missil vil aldrig kunne betragtes som et videnskabeligt apparat . Foerst naar man anbringer videnskabelige instrumenter i missilet, vil det faa et videnskabeligt formaal . Anvendelsesprogrammellet kan imidlertid skiftes ud ligesom instrumenterne i missilet . Ogsaa af denne grund vil en datamaskine aldrig i sig selv kunne betragtes som et videnskabeligt apparat .
25 Heroverfor anfoeres det af sagsoegeren, at det er datamaskinerne Cyber ' s fysiske udformning, der goer dem saerlig egnet til videnskabelige formaal . De er bygget til at kunne loese saerdeles komplicerede matematiske beregninger med en praecision og en hurtighed, som en gennemsnitsbruger inden for erhvervslivet aldrig vil faa brug for . Paa den anden side er de indrettet paa en maade, der goer dem saerligt uegnede til at behandle eller sammenligne stoerre maengder oplagrede data, hvilket er den form for opgaver, en bruger inden for erhvervslivet oftest har behov for at loese . Hvad angaar anvendelsesprogrammellet kan datamaskinerne Cyber i vidt omfang arbejde paa grundlag af det vigtigste videnskabelige programmeringssprog, »Fortran« ( Formula translation ). I hver enkelt datamaskine er der endog en saerlig del, som udelukkende er forbeholdt saadanne programmer . Paa den anden side kan datamaskinerne Cyber kun i ringe omfang arbejde paa grundlag af det vigtigste programmeringssprog til erhvervsmaessig brug, »Cobol« ( Common business oriented language ). Endelig er de konstrueret saaledes, at man ikke, saa laenge programmet koerer, kan afbryde det og indlaese nye data, hvilket er vaesentligt for den, der bruger datamaskinen i erhvervsmaessigt oejemed . Af alle disse grunde bestrider sagsoegeren den opfattelse, Kommissionen har gjort gaeldende, hvorefter kun anvendelsesprogrammellet kan give datamaterne videnskabelig karakter .
26 Over for disse modstridende synspunkter finder Domstolen ikke, at den kan udelukke, at et kriterium baseret paa forskellen mellem en datamaskines fysiske udformning ( »hardware« ) og dens programmel ( »software« ) vil kunne vaere i overensstemmelse med faellesskabsreglerne for toldfritagelse af videnskabelige instrumenter og apparater . Hverken den anfaegtede beslutnings begrundelse eller parternes indlaeg under retsforhandlingerne giver imidlertid Domstolen grundlag for at fastslaa, at Kommissionen har anvendt et saadant praecist kriterium, da den traf beslutningen . Ej heller kan Domstolen paa det foreliggende grundlag fastslaa, at Kommissionen, saafremt den anvendte et saadant kriterium, tog tilstraekkeligt hensyn til de to datamaskiners objektive kendetegn saa vel i henseende til deres fysiske udformning som til deres systemprogrammel .
27 For det tilfaelde, at Domstolen maatte antage, at en datamaskine i sig selv kan kvalificeres som et videnskabeligt instrument eller apparat, har Kommissionen gjort gaeldende, at datamaskinerne Cyber ikke besidder de hertil noedvendige saerlige kendetegn . Normalt har datamaskiner et bredt anvendelsesomraade . De kan bruges saavel i erhvervslivet som til videnskabeligt arbejde og anvendes i praksis hovedsageligt i erhvervsmaessigt oejemed . Datamaskinerne Cyber er uden tvivl saerdeles velegnede til videnskabelige beregninger, fordi de kan foretage komplicerede udregninger praecist og hurtigt, men de er lige saa velegnede til erhvervsmaessig brug, navnlig hvor der benyttes en avanceret teknologi . Ganske vist er de ikke lige saa egnede til at loese administrative opgaver inden for erhvervslivet, men kan dog bruges til dette formaal og maa derfor betragtes som maskiner med et bredt anvendelsesomraade .
28 Dette bekraeftes efter Kommissionens opfattelse af den omstaendighed, at de i sagen importerede datamaskiner ogsaa anvendes til loesning af administrative opgaver ved de frie universiteter i Bruxelles . Kommissionen oplyser i den forbindelse, at blandt de 13 datamaskiner af fabrikatet Cyber, som hidtil er importeret til Frankrig, bruges kun 4 hovedsageligt til forskning, 6 til teknisk administration og videnskabelige beregninger, mens de oevrige 3 anvendes til forskellige formaal, bl.a . bogfoering, fakturering og loenudbetaling .
29 Ogsaa bedoemmelsen af disse yderligere argumenter, som Kommissionen har fremfoert, maa ske ud fra de bestemmelser i EF-retten, som er naevnt ovenfor . Bortset fra den sondring mellem videnskabelig forskning og opgaver inden for den avancerede teknologi, som Kommissionen har gjort gaeldende, men ikke naermere praeciseret, ses det ikke, at de naevnte argumenter udelukker, at de omhandlede datamaskiner kvalificeres som apparater, der »hovedsageligt er egnede til brug ved videnskabeligt arbejde« ( artikel 3, stk . 3 i forordning nr . 1798/75 ) eller som goer det muligt »at opnaa stoerre praestationer . . . [end ved en] saedvanlig industriel eller erhvervsmaessig brug« ( artikel 5 i forordning nr . 2784/79 ).
30 Hvad angaar undersoegelsen af, til hvilke formaal de paagaeldende apparater normalt anvendes, en undersoegelse, der ifoelge artikel 5 i forordning nr .
2784/79 skal foretages, saafremt det paa grundlag af det importerede apparats objektive tekniske kendetegn ikke er muligt klart at afgoere, om apparatet har videnskabelig karakter, bemaerkes, at denne undersoegelse skal foretages for hele Faellesskabet og ikke kun en enkelt medlemsstat . Efter samme artikel er det endvidere tilstraekkeligt til at anse det paagaeldende instrument eller apparat for at have videnskabelig karakter, at undersoegelsen viser, at det »hovedsagelig anvendes til videnskabelige formaal« .
31 Det maa herefter konkluderes, at hverken den omtvistede beslutnings begrundelse eller de argumenter, som Kommissionen har fremfoert under retsforhandlingerne, giver Domstolen grundlag for at fastslaa, at Kommissionen ved beslutningens vedtagelse har anvendt praecise kriterier, der kan forenes med de gaeldende faellesskabsregler, og saaledes har taget tilstraekkeligt hensyn til de to datamaskiners saerlige objektive kendetegn .
32 Af denne grund boer den trufne beslutning annulleres og spoergsmaalet boer hjemvises til Kommissionen til fornyet behandling .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
33 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, tilpligtes den part, som taber sagen, at afholde sagens omkostninger . Da Kommissionen har tabt sagen, tilpligtes denne at afholde omkostningerne .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
1 . Kommissionens beslutning 81/692 af 10 . august 1981, der fastslaar, at indfoersel af apparaterne »Control Data, Cyber 170-720 ; Cyber 170-750« ikke kan ske med fritagelse efter den faelles toldtarif ( EFT L 252, s . 36 ), annulleres .
2.Kommissionen baerer sagens omkostninger .