61982CJ0224_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 3 . august 1982, indgaaet til Domstolen den 23 . august 1982, har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et spoergsmaal vedroerende gyldigheden af Kommissionens forordning nr . 2546/80 af 2 . oktober 1980 ( EFT L 260, s . 14 ) om ellevte aendring af Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1530/78 af 30 . juni 1978 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende stoetteordningen for visse produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager ( EFT L 179, s . 21 ).
2 Spoergsmaalet er rejst under en sag mellem Meiko-Konservenfabrik og Bundesamt fuer Ernaehrung und Forstwirtschaft, som under henvisning til forordning nr . 2564/80 har afslaaet Meiko ' s ansoegning om stoette til forarbejdning af soedkirsebaer bestemt til konservering i sukkeroploesning .
3 Stoetteordningen blev indfoert ved Raadets forordning nr . 516/77 af 14 . marts 1977 om den faelles markedsordning for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager ( EFT L 73, s . 1 ) omfattende de i forordningens bilag I opregnede varer, senere aendret og suppleret ved Raadets forordning nr . 1152/78 af 30 . maj 1978 ( EFT L 144, s . 1 ) og nr . 1639/79 af 24 . juli 1979 ( EFT L 192, s . 3 ).
4 Det fremgaar af artikel 3 a i Raadets forordning nr . 516/77 og betragtningerne 1 og 2 til Raadets forordning nr . 1152/78, at produktionsstoetteordningen for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager blev indfoert for at goere
faellesskabsprodukterne mere konkurrencedygtige i forhold til tredjelandsprodukter, hvis fremstillingspris er vaesentlig lavere . Stoetteordningen er baseret paa kontrakter mellem Faellesskabets frugt- og groensagsavlere og forarbejdningsvirksomhederne og skal baade sikre en regelmaessig forsyning af forarbejdningsindustrien og garantere en minimumspris, som forarbejdningsvirksomhederne skal betale producenterne . Ved Raadets forordning nr . 1639/79 blev stoetteordninge udvidet til ogsaa af omfatte hjertekirsebaer og andre soedkirsebaer med virkning for produktionsaaret 1980/81 .
5 I overensstemmelse med artikel 3 c og artikel 20 i Raadets forordning nr . 516/77 blev gennemfoerelsesbestemmelserne til stoetteordningen fastsat ved Kommissionens forordning nr . 1530/78 af 30 . juni 1978, senere aendret ved Kommissionen forordninger nr . 1348/80 af 30 . maj 1980 ( EFT L 135, s . 66 ), nr . 1964/80 af 24 . juli 1980 ( EFT L 197, s . 17 ) og nr . 2546/80 af 2 . oktober 1980, jfr . ovenfor .
6 Det fremgaar for det foerste af disse forordninger, at forarbejdningsvirksomheder kun kan faa udbetalt stoette, hvis forarbejdningskontrakterne og eventuelle kontrakttillaeg er indgaaet inden for visse af Kommissionen fastsatte frister . I forordning nr . 1348/80 af 30 . maj 1980 var fristen for indgaaelse af forarbejdningskontrakter for produktionsaaret 1980/81 fastsat til den 10 . juli 1980 . Da hoesten af hjertekirsebaer og andre soedkirsebaer imidlertid blev forsinket i 1980, blev fristen ved forordning nr . 1964/80 af 24 . juli 1980 forlaenget til den 31 . juli 1980 .
7 Artikel 2 i Kommissionens forordning nr . 1530/78 opstiller videre den betingelse for udbetaling af stoette, at et eksemplar af kontrakterne fremsendes »foer ikrafttraedelsesdagen«, dvs . inden foerste raavareleverance, til det nationale organ, som er udpeget til at forvalte stoetteordningen og kontrollere raavaren inden ikrafttraedelsesdagen, i den medlemsstat, hvor forarbejdningen skal finde sted .
8 De daarlige vejrforhold, hvorunder hoesten fandt sted i 1980, gjorde det efter det oplyste meget vanskeligt for forarbejdningsvirksomhederne at overholde de i artikel 2 i forordning nr . 1530/78 fastsatte frister for fremsendelse af forarbejdningskontrakter . Under hensyn til disse vanskeligheder og den
usaedvanlige situation indsatte Kommissionen ved artikel 1 i forordning nr . 2546/80 af 2 . oktober 1980 foelgende bestemmelse i artikel 2 i forordning nr . 1530/78 :
»For produktionsaaret 1980/81 kan der dog selv efter ikrafttraedelsesdatoen, dog senest den 31 . juli 1980, fremsendes kontrakter, der er indgaaet for kirsebaer, til ovennaevnte organ« .
9 Bundesamt fuer Ernaehrung und Forstwirtschaft afslog Meiko ' s ansoegning om stoette under henvisning til denne bestemmelse og med den begrundelse, at de af Meiko indgaaende kontrakter og kontrakttillaeg af henholdsvis 21 . og 31 . juli 1980 foerst var blevet fremsendt henholdsvis den 7 . og 19 . august 1980 .
10 Meiko anlagde sag ved den nationale ret, som i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 har forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal :
»Er artikel 1 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2546/80 af 2 . oktober 1980 ( EFT L 260 af 3 . 10 . 1980, s . 14 ) i strid med proportionalitetsprincippet og lighedsgrundsaetningen, for saa vidt det heri med tilbagevirkende kraft bestemmes, at indgaaede kontrakter skal vaere fremsendt til det kompetente organ inden den 31 . juli 1980?«
11 Det fremgaar af ordlyden, at den nationale rets spoergsmaal i det vaesentlige gaar ud paa, om artikel 1 i forordning nr . 2546/80 af 2 . oktober 1980 er gyldig i forhold til de almindelige retsgrundsaetnigner, som Domstolen skal sikre overholdelsen af .
12 Som Domstolen har fastlaaet i dommene af 25 . januar 1979, Racke ( sag 98/78, Sml ., s . 69 ) og Decker ( sag 99/78, Sml ., s . 101 ), gaelder det, at selv om retssikkerhedsprincippet i almindelighed forbyder, at en faellesskabsretsakt gives gyldighed fra et tidspunkt, der ligger foer aktens offentliggoerelse, kan dette rent undtagelsesvis tillades, naar det tilstraebte formaal fordrer det, og naar de beroertes berettigede forventning respekteres behoerigt .
13 Overholdelsen af denne almindelige retsgrundsaetning goer det paakraevet at undersoege den situation, som skulle afhjaelpes ved forordning nr . 2546/80, under hensyn til de samtidig gaeldende bestemmelser . Det bemaerkes herved, at der paa tidspunktet for de beroerte virksomheders indgaaelse af forarbejdningskontrakterne var fastsat to betingelser for ydelse af stoette, jfr . forordningerne nr . 1530/78 af 30 . juni 1978 og nr . 1964/80 af 24 . juli 1980, idet kontrakterne skulle vaere indgaaet senest den 31 . juli 1980 og fremsendt til det kompetente nationale organ foer ikrafttraedelsesdagen . Det maa fastslaas, at de forarbejdningsvirksomheder, som i overensstemmelse med reglerne ventede med at indgaa kontrakt til sidste frist den 31 . juli 1980, ikke kunne have fremsendt dokumenterne samme dag i overensstemmelse med den nye betingelse ifoelge forordning nr . 2546/80 af 2 . oktober 1980 .
14 Det maa derfor laegges til grund, at Kommissionen ved efterfoelgende at betinge stoetten af, at kontrakterne blev fremsendt senest den 31 . juli 1980, har tilsidesat princippet om den berettigede forventning, for saa vidt de beroerte virksomheder under hensyn til de bestemmelser, der gjaldt paa tidspunktet for kontrakternes indgaaelse, ikke med rimelighed kunne forudse, at der med tilbagevirkende kraft ville blive fastsat en frist for fremsendelse af kontrakter, hvor fristens sidste dag falder sammen med sidste frist for indgaaelse af de paagaeldende kontrakter .
15 Det bemaerkes endvidere, at Kommissionen ligeledes har tilsidesat princippet om ligebehandling af virksomheder, som forarbejder hjertekirsebaer og andre soedkirsebaer, der som foelge af forordning nr . 2546/80 har faaet udbetalt stoette eller er blevet naegtet denne, afhaengig af om kontrakterne tilfaeldigvis er indgaaet paa et tidligt tidspunkt og dernaest fremsendt hurtigt . Det fremgaar i oevrigt af sagens akter, at af de 207 kontrakter, som blev forelagt Bundesamt fuer Ernaehrung und Forstwirtschaft, blev stoetten afslaaet i 38 tilfaelde med den begrundelse, at kontrakterne foerst var fremsendt efter den 31 . juli 1980 .
16 Som fremfoert af Kommissionen under retsforhandlingerne for Domstolen har den anfaegtede forordning ganske vist gjort det muligt for en lang raekke virksomheder at opnaa stoette, som de ellers ikke ville have vaeret berettiget til ifoelge artikel 2 i forordning nr . 1530/78, som var i kraft paa tidspunktet for indgaaelsen af de paagaeldende forarbejdningskontrakter . Det er ligeledes
rigtigt, at Kommissionen ikke var forpligtet til med tilbagevirkende kraft at tilpasse bestemmelserne i forordning nr . 1530/78 .
17 Det bemaerkes imidlertid, at Kommissionen, for saa vidt den har accepteret at tage hensyn til forarbejdningsvirksomhedernes vanskeligheder og at lette dem, skal traeffe de noedvendige foranstaltninger under iagttagelse af princippet om den berettigede forventning og princippet om ligebehandling af de beroerte partner .
18 Kommissionen har i denne forbindelse anfoert, at den omhandlede forordning blev udstedt paa medlemsstaternes foranledning, og at der, da det isaer drejede sig om en af Forbundsrepublikken Tyskland oensket undtagelsesbestemmelse, ikke forelaa nogen objektiv begrundelse for at forlaenge de af de tyske myndigheder foreslaaede frister .
19 Selv om de tyske myndigheders adfaerd har vaeret medvirkende til, at den omtvistede situation opstod, for saa vidt myndighederne synes at have foreslaaet fristen til den 31 . juli 1980 uden at have foretaget en udtoemmende gennemgang af de indgivne ansoegninger om stoette, kan disse omstaendigheder ikke i sig selv begrunde gyldigheden af forordning nr . 2546/80 . Det paahvilede saaledes Kommissionen at efterproeve, om den af de tyske myndigheder foreslaaede dato var forenelig med de tidligere af Kommissionen udstedte forordninger .
20 Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ' s spoergsmaal maa derfor besvares saaledes, at artikel 1 i Kommissionens forordning nr . 2546/80 af 2 . oktober 1980 er ugyldig, for saa vidt fristen for fremsendelse af indgaaede kontrakter til det kompetente nationale organ heri fastsaettes til den 31 . juli 1980 .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
21 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt den af Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ved kendelse af 3 . august 1982, for ret :
Artikel 1 i Kommissionens forordning nr . 2546/80 af 2 . oktober 1980 er ugyldig, for saa vidt fristen for fremsendelse af indgaaende kontrakter til det kompetente nationale organ heri fastsaettes til den 31 . juli 1980 .