62023CJ0242_RES
Sag C-242/23
Tecno*37
mod
Ministero dello Sviluppo EconomicoogCamera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Bologna
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato)
Domstolens dom (Første Afdeling) af 4. oktober 2024
»Præjudiciel forelæggelse – fri udveksling af tjenesteydelser – direktiv 2006/123/EF – artikel 25, stk. 1 – restriktioner for virksomhed på flere områder – lovreguleret erhverv – national lovgivning, der fastsætter, at samtidig udøvelse af virksomhed som ejendomsmægler og som administrator af ejerforeninger i almindelighed er uforenelig – krav om uafhængighed og upartiskhed – begrænsningens forholdsmæssighed – konsekvenser af indstilling af en traktatbrudsprocedure indledt af Europa-Kommissionen mod en medlemsstat«
Traktatbrudssøgsmål – Kommissionens søgsmålsret – skøn i forbindelse med indstilling af en traktatbrudsprocedure – skønsudøvelse – virkning – Kommissionens afgørelse om indstilling af en sådan procedure indebærer ikke, at den nationale lovgivning, der var genstand for proceduren, er i overensstemmelse med EU-retten
(Art. 258 TEUF)
(jf. præmis 29-33 og domskonkl. 1)
Fri bevægelighed for personer – etableringsfrihed – fri udveksling af tjenesteydelser – arbejdstagere – anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer – anvendelsesområde for direktiv 2005/36 – anvendelse alene på anerkendelse i en medlemsstat af en erhvervsmæssig kvalifikation, der er opnået i en anden medlemsstat
(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36, art. 1 og art. 2, stk. 1 og 4)
(jf. præmis 41 og 42)
Etableringsfrihed – fri udveksling af tjenesteydelser – tjenesteydelser på det indre marked – direktiv 2006/123 – etableringsfriheden for tjenesteydere – anvendelse på rent interne forhold
(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123, anden, femte og syvende betragtning samt art. 1, stk. 1, og art. 25, stk. 1)
(jf. præmis 57-60)
Etableringsfrihed – fri udveksling af tjenesteydelser – tjenesteydelser på det indre marked – direktiv 2006/123 – restriktioner for virksomhed på flere områder – lovreguleret erhverv – national lovgivning, der generelt fastsætter, at samtidig udøvelse af virksomhed som ejendomsmægler og som administrator af ejerforeninger er uforenelig – afvisning fra realitetsbehandling
(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123, art. 25, stk. 1)
(jf. præmis 74-79, 81 og 82 samt domskonkl. 2)
Resumé
I forbindelse med en tvist vedrørende et generelt forbud udstedt mod en virksomheds samtidige udøvelse af virksomhed som ejendomsmægler og som administrator af ejerforeninger foretog Domstolen visse præciseringer vedrørende de betingelser, som restriktioner med hensyn til udøvelse af virksomhed på flere områder i forbindelse med et lovreguleret erhverv skal opfylde for at være forenelige med direktiv 2006/123 (
1
).
Tecno*37 er en enkeltmandsvirksomhed, som samtidigt udøver virksomhed med administration af ejerforeninger og som ejendomsmægler.
Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Bologna (handels-, industri-, håndværks- og landbrugskammeret i Bologna, Italien), som anså denne samtidige udøvelse af virksomhed med administration af ejerforeninger og som ejendomsmægler for at udgøre en situation med uforenelighed som omhandlet i den nationale lovgivning, besluttede at forbyde Tecno*37 at udøve virksomhed som ejendomsmægler.
Tecno*37 anfægtede denne afgørelse hele vejen til den forelæggende ret, Consiglio di Stato (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Italien), idet Tecno*37 bl.a. gjorde gældende, at forbuddet mod samtidigt at udøve de omhandlede aktiviteter udgjorde en tilsidesættelse af EU-retten. Ifølge Tecno*37 blev den omhandlede nationale lovgivning navnlig gjort til genstand for en abstrakt og generel fortolkning, som medførte, at virksomhed som ejendomsmægler altid blev anset for uforenelig med virksomhed som administrator af ejerforeninger, og som forhindrede enhver vurdering fra sag til sag af risikoen for interessekonflikter.
Den forelæggende ret, som nærede tvivl om, hvorvidt de restriktioner, som denne lovgivning foreskrev, var forenelige med EU-retten, var navnlig i tvivl om, hvorvidt artikel 25, stk. 1, i direktiv 2006/123 er til hinder for en national lovgivning, som generelt fastsætter, at virksomhed som ejendomsmægler ikke må udøves samtidig med virksomhed som administrator af ejerforeninger.
Domstolen besvarede dette spørgsmål bekræftende.
Domstolens bemærkninger
For at nå frem til denne konklusion bemærkede Domstolen indledningsvis, at den omhandlede nationale lovgivning, idet den generelt forbød samtidig udøvelse af virksomhed som ejendomsmægler og som administrator af ejerforeninger, underkastede virksomhed som mægler, som er et lovreguleret erhverv i Italien, krav som dem, der omhandles i artikel 25, stk. 1, første afsnit, i direktiv 2006/123.
Domstolen bemærkede dernæst, at medlemsstaterne med henblik på at sikre forbrugerbeskyttelsen kan vedtage foranstaltninger, der har til formål at sikre de lovregulerede erhvervs uafhængighed og uvildighed i overensstemmelse med artikel 25, stk. 1, andet afsnit, litra a), i direktiv 2006/123.
I det foreliggende tilfælde, hvor en ejendomsmægler skal være tredjemand i forhold til parterne i en ejendomshandel, forekommer det, at forbuddet mod samtidig at udøve virksomhed som ejendomsmægler og som administrator af ejerforeninger, for så vidt som det har til formål at forebygge risikoen for en interessekonflikt, principielt kan anses for at være egnet til at sikre det pågældende lovregulerede erhvervs uafhængighed og upartiskhed.
Det forekommer imidlertid, at et sådant generelt forbud går ud over, hvad der er nødvendigt og forholdsmæssigt for at nå dette mål.
Selv om det således ikke kan udelukkes, at der kan opstå en situation med en interessekonflikt, navnlig når virksomheden som ejendomsmægler og som administrator af ejerforeninger udøves med hensyn til samme ejendom eller sammenlignelige ejendomme, opstår der ikke nødvendigvis en sådan risiko under alle omstændigheder, hvorfor det ikke kan formodes, at der foreligger en sådan interessekonflikt. Endvidere kan foranstaltninger, der er mindre indgribende i den frie udveksling af tjenesteydelser end et generelt forbud mod samtidig udøvelse af de to aktiviteter, såsom et forbud mod samtidig udøvelse af aktiviteter, der er begrænset til tilfælde, hvor der er tale om den samme faste ejendom, og/eller særlige forpligtelser vedrørende gennemsigtighed og information om denne samtidige udøvelse i forbindelse med efterfølgende kontrol foretaget af de kompetente faglige organisationer, ligeledes gøre det muligt at sikre det omhandlede lovregulerede erhvervs uafhængighed og upartiskhed.
Domstolen præciserede endelig, at praktiske vanskeligheder vedrørende det umulige i at godtgøre fraværet af en interessekonflikt for hver enkelt transaktion ved en eventuel samtidig udøvelse af ejendomsmæglervirksomhed og virksomhed som ejendomsadministrator for én og samme ejendom, ikke er uoverstigelige. Således kunne salgskontrakterne eksempelvis indeholde udtrykkelige erklæringer om, at ejendomsmægleren, der handler som mellemmand, ikke samtidig er administrator af den ejerforening, som den erhvervede ejendom er omfattet af.
(
1
) – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12.12.2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT 2006, L 376, s. 36).