61998CJ0230_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-230/98,
angående en anmodning, som Tribunale civile e penale di Treviso (Italien) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
Amministrazione delle Finanze dello Stato
mod
Schiavon Silvano, under konkurs,
at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 545/92 af 3. februar 1992 om ordningen for indførsel til Fællesskabet af varer med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro (EFT L 63, s. 1) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 859/92 af 3. april 1992 om gennemførelsesbestemmelser for indførslen af visse oksekødsprodukter med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro (EFT L 89, s. 26),
har
DOMSTOLEN (Anden Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, R. Schintgen (refererende dommer), og dommerne G. Hirsch og V. Skouris,
generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer
justitssekretær: R. Grass,
efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
- den italienske regering ved afdelingschef, professor U. Leanza, Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, som befuldmægtiget, bistået af statens advokat, I.M. Braguglia
- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved P. Stancanelli, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget,
på grundlag af den refererende dommers rapport,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 13. januar 2000,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved kendelse afsagt den 10. juni 1998, indgået til Domstolens Justitskontor den 30. juni 1998, har Tribunale civile e penale di Treviso i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 545/92 af 3. februar 1992 om ordningen for indførsel til Fællesskabet af varer med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro (EFT L 63, s. 1) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 859/92 af 3. april 1992 om gennemførelsesbestemmelser for indførslen af visse oksekødsprodukter med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro (EFT L 89, s. 26).
2 Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem Amministrazione delle Finanze dello Stato (Finansministeriet, herefter »Amministrazione«) og den italienske virksomhed Schiavon Silvano, under konkurs, repræsenteret af konkursboets kurator (herefter »Schiavon«) vedrørende indførslen til Fællesskabet af oksekød af typen »baby-beef« med oprindelse i og hidrørende fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien.
De relevante retsregler
3 Samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien (herefter »samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien«) blev undertegnet den 2. april 1980 i Beograd af Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs medlemsstater og Fællesskabet på den ene side og på den anden side Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien (herefter »Jugoslavien«) og godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 314/83 af 24. januar 1983 (EFT L 41, s. 1).
4 For handel fastlægges i samarbejdsaftalen EØF-Jugoslaviens artikel 24, som affattet ved artikel 5 i tillægsprotokollen til denne aftale om fastsættelse af en ny handelsordning (herefter »tillægsprotokollen«), der blev godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 87/605/EØF af 21. december 1987 (EFT L 389, s. 72), en toldpræferenceordning for indførslen til Fællesskabet af »baby-beef«-produkter med oprindelse i Jugoslavien.
5 Anvendelsen af denne præferenceordning var betinget af, at der blev fremlagt et oprindelsescertifikat, hvis form og anvendelsesbetingelser var fastlagt i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1368/88 af 18. maj 1988 om fastsættelse af betingelserne for indførsel af visse levende husdyr (hornkvæg) og visse sorter af sådanne dyr under de underpositioner i Den Kombinerede Nomenklatur, der er omhandlet i bilag E til tillægsprotokollen til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien om fastsættelse af en ny handelsordning (EFT L 126, s. 26).
6 I bilag II til denne forordning angives det jugoslaviske organ, der var kompetent til at udstede oprindelsescertifikatet; dette organ var »Savezni Trzisni Inspektorat Beograd«.
7 Som følge af væbnet konflikt mellem de forskellige dele indenfor den Føderative Republik Jugoslavien traf Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 11. november 1991 afgørelse 91/586/EKSF, EØF om suspension af anvendelsen af aftalerne mellem Det Europæiske Fællesskab, dets medlemsstater og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien (EFT L 315, s. 47), hvorved også anvendelsen af samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien og tillægsprotokollen med øjeblikkelig virkning blev suspenderet.
8 Samme dag udstedte Rådet forordning (EØF) nr. 3300/91 om suspension af handelsindrømmelserme i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien (EFT L 315, s. 1).
9 Senere traf Rådet afgørelse 91/602/EØF af 25. november 1991 om opsigelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien (EFT L 325, s. 23). I denne afgørelses artikel 1 er det bestemt, at opsigelsen omfatter alle de til samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien hørende protokoller og således også tillægsprotokollen.
10 Rådet anerkendte ved forordning (EØF) nr. 3567/91 af 2. december 1991 om ordningen for indførslen af varer med oprindelse fra republikkerne Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Makedonien og Slovenien (EFT L 342, s. 1) for visse varer, men dog ikke for »baby-beef«-produkter fra disse republikker, den handelsmæssigt fordelagtige stilling, der stort set svarede til stillingen efter bestemmelserne i samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien.
11 Disse foranstaltninger opretholdtes for 1992 ved forordning nr. 545/92, dog således, at de nu også omfattede forskellige landbrugsvarer, heriblandt oksekød af »baby-beef«-typen.
12 Artikel 1 i forordning nr. 545/92 indeholder en principiel bestemmelse om, at med forbehold af de særlige bestemmelser i samme forordnings artikel 2-8 kan andre varer end de varer, der er nævnt i bilag II til EF-traktaten og i bilag A til forordningen, med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro indføres til Fællesskabet uden kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning og uden told og afgifter med tilsvarende virkning.
13 Bestemmelserne om de handelsmæssige fordele, der indrømmes for indførslerne af »baby-beef«-varer, findes i artikel 7 i forordning nr. 545/92, der har følgende ordlyd:
»1) Inden for et første årligt fællesskabskontingent på 25 000 tons er afgiften ved indførsel til Fællesskabet lig med 20% af basisafgiften. Denne bestemmelse finder anvendelse, såfremt tilbudsprisen franko grænse, forhøjet med tolden og den nedsatte afgift, er lig med eller højere end Fællesskabets interventionspris for kategori AU 3, forhøjet med 5%.
2) Inden for et årligt fællesskabskontingent på 25 400 tons, der anvendes, når det i stk. 1 nævnte kontingent er opbrugt, er afgiften ved indførsel til Fællesskabet lig med 50% af basisafgiften. Denne bestemmelse finder anvendelse, såfremt tilbudsprisen franko grænse, forhøjet med tolden og den nedsatte afgift, er lig med eller højere end det niveau, der følger af anvendelsen af den normale afgift.
3) For at bidrage til stabiliseringen af Fællesskabets indre marked sørger Kommissionen for, at hver af de omhandlede republikker drager omsorg for, at leverancerne finder sted i passende tempo, og træffer alle nyttige forholdsregler for at sikre en ordnet udvikling i sine udførsler til Fællesskabet, navnlig gennem en effektiv kontrol af hver forsendelse på grundlag af et certifikat, der attesterer, at varen har oprindelse i og er indført fra den omhandlede republik samt nøjagtigt svarer til den i bilag E anførte definition. Teksten til dette certifikat udarbejdes af Fællesskabet.
4) Såfremt prisen på Fællesskabets marked er under 98% af orienteringsprisen, finder bestemmelserne i stk. 1 og 2 anvendelse inden for rammerne af en månedlig mængde på 4 200 tons. Såfremt denne mængde ikke udnyttes helt i løbet af en bestemt måned, kan den ikke-udnyttede mængde kun overføres til den efterfølgende måned med 3 200 tons. Mængder, der ikke er udført i løbet af perioden 1. januar - 31. maj, kan dog overføres til perioden 1. juni - 30. september med en mængde på 6 000 tons. Den månedlige eksportmængde kan i denne sidste periode ikke overstige 7 400 tons.
5) Kommissionen sørger for, at hver af de omhandlede republikker giver Fællesskabets kompetente myndigheder alle nyttige oplysninger om de fastsatte priser ved udførsel samt de udførte varers mængde og præsentationsmåde (levende dyr, hele kroppe, for- og bagfjerdinger).«
14 Artikel 10 i forordning nr. 545/92 indeholder følgende bestemmelse:
»Kommissionen vedtager bestemmelser til gennemførelse af landbrugsbestemmelserne i denne forordning.«
15 I forordningens artikel 12, stk. 2, bestemmes, at forordningen finder anvendelse fra den 1. januar til den 31. december 1992.
16 Med hjemmel i forordning nr. 545/92, og navnlig artikel 10 heri, har Kommissionen udstedt forordning nr. 859/92.
17 Artikel 1 i forordning nr. 859/92 indeholder følgende bestemmelse:
»1. De nedsatte afgifter, der opkræves ved indførsel, og som er omhandlet i artikel 7 i forordning (EØF) nr. 545/92, finder kun anvendelse på produkter, der ledsages af et certifikat som omhandlet i artikel 7, stk. 3, i nævnte forordning.
2. Modellen for dette certifikat er anført i bilag I til forordning (EØF) nr. 1368/88.
3. For så vidt angår de nærmere regler for udstedelse og anvendelse af dette certifikat, finder bestemmelserne i artikel 2, 3 og 4, artikel 5, stk. 2, og artikel 6 og 7 i forordning (EØF) nr. 1368/88 tilsvarende anvendelse.
4. Certifikatet er kun gyldigt, hvis det er behørigt påtegnet af et udstedende organ, som er anført i listen i bilag I til nærværende forordning.«
18 Artikel 2 i forordning nr. 859/92 har følgende ordlyd:
»Medlemsstaterne tilbagebetaler forskellen mellem de importafgiftsbeløb, der er anført i kolonne 2 og i kolonne 4 i forordning (EØF) nr. 853/92, på anmodning af de erhvervsdrivende og mod forelæggelse af bevis for, at de produkter, der er bragt i fri omsætning i medlemsstaterne i perioden fra den 1. januar 1992 til den 5. april 1992, var ledsaget af et certifikat som omhandlet i artikel 1, stk. 2, påtegnet enten af et organ, der er anført i bilag I til denne forordning, eller af det organ, der er omhandlet i bilag II, under forudsætning af, at stedet for udstedelsen er beliggende i én af de i artikel 1 i forordning (EØF) nr. 545/92 anførte republikkers geografiske område.«
19 I bilag I til forordning nr. 859/92 angives som organer, der udsteder oprindelsescertifikater:
»- Republikken Kroatien: Euroinspekt, Zagreb, Kroatien
- Republikken Slovenien: Inspect, Ljubljana, Slovenien«.
20 I bilag II i samme forordning angives som udstedende organ: »Savezni Trzisni Inspektorat, Beograd«.
21 Forordning nr. 859/92 trådte i kraft den 6. april 1992, jf. forordningens artikel 3, stk. 1.
22 I forordning nr. 859/92 blev der således ikke angivet noget udstedende organ for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien. Et sådant organ blev først udpeget ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 185/93 af 29. januar 1993 om gennemførelsesbestemmelser for indførsel af visse oksekødsprodukter med oprindelse i republikkerne Bosnien-Hercegovina, Kroatien og Slovenien og i den tidligere jugoslaviske republik Makedonien (EFT L 22, s. 70), der trådte i kraft den 1. februar 1993, og ifølge hvis bilag det udstedende organ på den tidligere jugoslaviske republik Makedoniens område er »Cargoinspect, Skopje«.
Hovedsagen
23 Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Schiavon henholdsvis den 28. september, den 6. og den 19. oktober 1992 gennemførte tre transaktioner vedrørende indførsel til Fællesskabet af oksekød af typen »baby-beef« med oprindelse i og hidrørende fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien for et beløb på i alt 179 903 600 ITL (herefter »de omtvistede indførsler«), for hvilke betaling af moms og told var suspenderet.
24 Med henblik på varernes behandling efter denne præferenceordning fremlagde Schiavon oprindelsescertifikater, der var udstedt af det bilag II til forordning nr. 1368/88 angivne udstedende organ, Savezni Trzisni Inspektorat, Beograd, under anvendelse af den i bilag I til samme forordning gengivne formular.
25 Amministrazione mente ikke, at de af dette organ udstedte certifikater kunne give grundlag for at anvende den dagældende fællesskabspræferenceordning på varerne, og anmodede derfor Schiavon om at betale i alt 233 971 480 ITL i importafgifter og moms med tillæg af renter.
26 Efter at Schiavon's forsikringsselskab, hos hvilket transaktionen var forsikret, havde indbetalt 150 000 000 ITL afkrævede Amministrazione Schiavon restbeløbet, dvs. 83 971 480 ITL.
27 Schiavon blev erklæret konkurs ved Tribunale civile e penale di Treviso's dekret af 5. oktober 1995.
28 Amministrazione anmodede herefter Tribunale om, at dets fordring på 83 971 480 ITL blev anerkendt som privilegeret fordring i Schiavon's konkursbo.
29 Schiavon har rejst indsigelse mod begæringen herom, og har herved anført, at da de omtvistede indførsler var omfattet af forordning nr. 545/92 og nr. 859/92, og sidstnævnte ikke for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien angiver, hvilket organ der har kompetence til at udstede oprindelsescertifikater for indført oksekød, må det tidligere kompetente organ, Savezni Trzisni Inspektorat, Beograd, anses for at være det organ, der kan udstede sådanne certifikater for indførsler fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, i tidsrummet inden der blev udpeget et kompetent organ for dette land, hvilket først skete i 1993. Det oksekød, der var omfattet af de omtvistede indførsler, må derfor være omfattet af fællesskabsrettens præferenceordning.
30 Amministrazione har herimod anført, at begunstigelsen ved indførslen ifølge forordning nr. 545/92 var betinget af, at der var udstedt oprindelsescertifikater af det organ, som Fællesskabet havde anerkendt som kompetent hertil, at det organ, der i dette tilfælde har udstedt oprindelsescertifikatet, ikke var et af de organer, der var udpeget ved forordning nr. 859/92, der var gældende på tidspunktet for de omtvistede indførsler, hvorfor disse certifikater må anses for ufuldstændige, således at der skal betales almindelig told og afgifter af de omtvistede indførsler.
31 Tribunale har fundet, at sagens afgørelse afhænger af, om forordning nr. 545/92 skal fortolkes således, at kompetencen for det organ, der tidligere har været kompetent, når der ikke er udpeget et nyt udstedende organ, skal anses for at være forlænget, eller om omvendt fortegnelsen over organer i bilag I til forordning nr. 859/92 skal anses for udtømmende, således at der skal ses bort fra enhver myndighed, der ikke udtrykkeligt er nævnt deri.
De præjudicielle spørgsmål
32 Tribunale civile e penale di Treviso har derfor udsat sagen og forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1) Skal artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 545/92 anses for umiddelbart at tillægge fællesskabsborgerne en ret til told- og afgiftsfritagelse ved indførsel, der - når det organ, der er kompetent til at udstede certifikat for oprindelsen for så vidt angår visse republikker inden for det tidligere Jugoslavien, ikke er angivet - også består, indtil der er angivet et nyt organ, såfremt der foreligger et certifikat, der er udstedt af det tidligere kompetente organ?
2) Er omvendt angivelsen i bilag I til Kommissionens forordning (EØF) nr. 859/92 udtømmende, således at Savezni Trzisni Inspektorat derved må antages at være blevet frataget kompetencen til at udstede certifikaterne?«
33 Indledningsvis bemærkes, at selv om det første præjudicielle spørgsmål udtrykkeligt henviser til artikel 1 i forordning nr. 545/92, fremgår det dog af grundene til forelæggelseskendelsen, at det er transaktioner vedrørende indførsel til Fællesskabet af oksekød af »baby-beef«-typen med oprindelse i og hidrørende fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, der har givet anledning til hovedsagen.
34 Det må herved fastslås, at artikel 1 i forordning nr. 545/92, der principielt indfører princippet om indførsel til Fællesskabet uden kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning og uden told og afgifter med tilsvarende virkning af de af forordningen omfattede produkter, efter ordlyden kun finder anvendelse med forbehold af de særlige bestemmelser i samme forordnings artikel 2-8.
35 Men i artikel 7 i forordning nr. 545/92 fastlægges specielt reglerne for handelsmæssig begunstigelse af indførsler til Fællesskabet af »baby-beef«-varer som omhandlet i forordningen.
36 Det er derfor sidstnævnte bestemmelse, der er relevant i denne sag, idet det er ubestridt, at de omtvistede indførsler omfatter varer, der hører til varegruppen »baby-beef« som fastlagt i bilag E til forordning nr. 545/92.
37 Med henblik på at give den nationale ret, som har forelagt et præjudicielt spørgsmål, den fornødne vejledning, kan Domstolen inddrage EF-regler, som den nationale ret ikke har henvist til i spørgsmålet (jf. dom af 27.3.1990, sag C-315/88, Bagli Pennacchiotti, Sml. I, s. 1323, præmis 10).
38 De præjudicielle spørgsmål skal således under ét forstås således, at det hermed nærmere bestemt ønskes afgjort, om artikel 7 i forordning nr. 545/92 samt forordning nr. 859/92 skal fortolkes således, at indførsler til Fællesskabet, der har fundet sted i september og oktober 1992, af partier af oksekød af typen »baby-beef« med oprindelse i og hidrørende fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, for hvilke oprindelsescertifikaterne er blevet udstedt af det jugoslaviske organ, der før Fællesskabets opsigelse af samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien var kompetent hertil, kan være omfattet af den ordning for told- og afgiftsnedsættelse, der er fastlagt i artikel 7 i forordning nr. 545/92, så længe det nye for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien kompetente organ ikke er blevet udpeget.
39 Selv om artikel 7 i forordning nr. 545/92 indfører og regulerer retten til nedsættelse af afgiften ved indførsel til Fællesskabet af »baby-beef«-varer, står det dog fast, således som den italienske regering og Kommissionen med føje har anført i deres skriftlige indlæg og generaladvokaten udviklet i punkt 22-25 i forslag til afgørelse, at denne ret ikke automatisk tilkendes de erhvervsdrivende, der er berørt af denne bestemmelse.
40 Tværtimod er der til adgangen til at benytte sig af denne ret, som det fremgår af selve ordlyden til artikel 7 i forordning nr. 545/92, knyttet flere betingelser, hvoraf nogle hænger sammen med objektive forhold på Fællesskabets indre marked, som de erhvervsdrivende ikke har nogen mulighed for at påvirke, idet nedsættelserne af afgifterne ved indførslen finder anvendelse for bestemte årlige kontingenter, hvis størrelse delvis afhænger af forskellige omstændigheder vedrørende prisudviklingen på Fællesskabets marked. Endvidere er det ved denne artikel blevet pålagt Kommissionen at sørge for, at den i artiklen omhandlede ordning for nedsættelse af afgiften ved indførslen forvaltes forsvarligt, samt at føre kontrol og vedtage forskellige gennemførelsesforanstaltninger, der medfører udøvelsen af et vist skøn.
41 Schiavon kan derfor kun gøre krav på at være omfattet af ordningen i henhold til artikel 7 i forordning nr. 545/92, såfremt de omtvistede indførsler opfyldte alle betingelserne i fællesskabsbestemmelserne, og navnlig såfremt det udstedende organ, som kontrollerede de oprindelsescertifikater, der ledsagede de varer, som de nævnte indførsler vedrørte, var den kompetente myndighed på det tidspunkt, da indførslerne fandt sted.
42 Det skal herved først fremhæves, at det fremgår af artikel 1, stk. 1 og 4, i forordning nr. 859/92, at med forbehold af undtagelsesbestemmelsen i samme forordnings artikel 2 finder de nedsatte afgifter, der opkræves ved indførsel, og som er omhandlet i artikel 7 i forordning nr. 545/92, kun anvendelse på »baby-beef«-varer, der ledsages af et oprindelsescertifikat, der kun er gyldigt, hvis det er behørigt påtegnet af et udstedende organ, som er anført i listen i bilag I til forordning nr. 859/92.
43 Det bemærkes dernæst, at i denne liste er kun angivet det kroatiske og det slovenske udstedende organ. Derimod angives intet udstedende organ for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien.
44 Endvidere blev det udstedende organ for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, nemlig Cargoinspect, Skopje, først udpeget ved bilaget til forordning nr. 185/93, der ifølge denne forordnings artikel 3 trådte i kraft den 1. februar 1993.
45 Endelig må det fastslås, at artikel 2 i forordning nr. 859/92 bestemmer, at kun produkter, der er bragt i fri omsætning i medlemsstaterne i perioden fra den 1. januar 1992 til den 5. april 1992, stadig kan være ledsaget af et certifikat, der er påtegnet af Savezni Trzisni Inspektorat, Beograd, dog på den betingelse, at certifikatet er udstedt på området i en af de tidligere jugoslaviske republikker, der er omfattet af anvendelsesområdet for denne forordning.
46 Som Kommissionen overbevisende har anført, er det eneste formål med denne særbestemmelse at gøre det muligt at anvende ordningen om nedsatte afgifter ved indførsel for oksekød af »baby-beef«-typen fra den 1. januar 1992, fra hvilken dato forordning nr. 545/92 blev anvendt med tilbagevirkende gyldighed, og til den 6. april 1992, da forordning nr. 859/92 trådte i kraft. Indtil sidstnævnte dato antoges de berørte erhvervsdrivende således ikke at råde over oplysninger om de organer, der var kompetente til at påtegne de certifikater, der ledsagede varer hidrørende fra områderne for de tidligere jugoslaviske republikker, som var berettigede til de handelspræferencer, der var blevet fastsat ved forordning nr. 545/92, efter Fællesskabets suspension og opsigelse af samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien, og kunne derfor forståeligt have set sig nødsaget til at henvende sig til Savezni Trzisni Inspektorat, Beograd's repræsentanter for disse områder.
47 Denne begrundelse bestod derimod ikke efter den 6. april 1992, idet de erhvervsdrivende herefter ved offentliggørelsen af forordning nr. 859/92 i De Europæiske Fællesskabers Tidende blev gjort bekendt med, at det alene var de i bilag I til denne forordning nævnte organer, der havde kompetence til at påtegne oprindelsescertifikaterne.
48 Da forordning nr. 859/92 således udtømmende regulerede betingelserne for adgangen til ordningen med nedsatte afgifter ved indførsel for »baby-beef«-varer for hele nævnte forordnings gyldighedsperiode, dvs. fra den 1. januar til den 31. december 1992, følger det uden videre af en sammenhængende læsning af bestemmelserne i denne forordnings artikel 1 og 2, at det i tidsrummet fra den 6. april til den 31. december 1992, i hvilket de omtvistede indførsler fandt sted, alene var de i bilag I til denne forordning nævnte organer, der var kompetente til at udstede oprindelsescertifikaterne.
49 Der foreligger herefter hverken efter forordning nr. 859/92's ordlyd eller opbygning grunde, der kan støtte Schiavon's opfattelse, hvorefter kompetencen for det udstedende organ, der er udpeget med henblik på anvendelse af handelspræferenceordningen ifølge artikel 24 i samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien som affattet ved artikel 5 i tillægsprotokollen, efter Fællesskabets suspension og opsigelse af nævnte aftale og protokol, må antages at være blevet forlænget, indtil der ved fællesskabsretlige bestemmelser blev udpeget et nyt kompetent udstedende organ for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien.
50 Denne fortolkning støttes i øvrigt af, at den ordning med nedsatte afgifter ved indførsel, der blev indført ved artikel 7 i forordning nr. 545/92 og ved forordning nr. 859/92, har en ekstraordinær karakter, der begunstiger bestemte varer med oprindelse i og hidrørende fra visse republikker tilhørende den tidligere jugoslaviske føderation, og derfor skal fortolkes nøje efter ordlyden.
51 Heraf følger, at de myndigheder, der har kompetence til at sørge for en god forvaltning af denne ordning, udelukkende er de myndigheder, der udtrykkeligt udpeges som udstedende organer i de relevante fællesskabsretlige bestemmelser.
52 Denne fortolkning bekræftes også ved henvisningen i artikel 1, stk. 3, i forordning nr. 859/92 til artikel 6 i forordning nr. 1368/88, hvorefter et udstedende organ kun kan opføres på listen over de myndigheder, der har kompetence til at påtegne oprindelsescertifikaterne, såfremt det forpligter sig til efter anmodning at give Kommissionen og medlemsstaterne alle fornødne oplysninger til vurdering af rigtigheden af de i certifikaterne indeholdte oplysninger.
53 Som Domstolen tidligere har fastslået, hviler anvendelsen af varecertifikater som et bevis for varernes oprindelse på princippet om gensidig tillid og samarbejde mellem indførsels- og udførselsstatens kompetente myndigheder; en sådan ordning kan kun fungere, såfremt procedurerne i det administrative samarbejde følges til punkt og prikke (jf. på linje hermed dom af 5.7.1994, sag C-432/92, Anastasiou m.fl., Sml. I, s. 3087, præmis 38 og 40).
54 Det har derfor, når henses til de omhandlede reglers formål og art, afgørende betydning, at oprindelsescertifikaterne påtegnes alene af de organer, som behørigt har fået tillagt kompetencen hertil af Fællesskabets myndigheder i det tidsrum, hvori indførslerne finder sted.
55 I dette tilfælde viste det sig imidlertid at være umuligt for Kommissionen at udpege et udstedende organ for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien i 1992. Kommissionen opfordrede efter Rådets udstedelse af forordning nr. 545/92 repræsentanterne for republikkerne Slovenien, Kroatien og Bosnien-Hercegovina samt repræsentanten for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien til at mødes med henblik på at etablere et snævert samarbejde mellem myndighederne i oprindelseslandet for de af denne forordning omfattede varer, myndighederne i den medlemsstat, som disse varer var bestemt for, og Kommissionen, og udpege kontrolorganerne for hver enkelt af de pågældende territoriale enheder. Den tidligere jugoslaviske republik Makedonien var imidlertid ikke en gang repræsenteret på dette møde. Desuden var Kommissionen, selv om den allerede for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien havde reserveret 2 700 tons af »baby-beef«-kontingentet for 1992, ikke i stand til senere i løbet af samme år at udpege en kompetent udstedermyndighed for denne republik, idet den ikke herfra havde kunnet opnå de fornødne forsikringer med hensyn til den effektive gennemførelse af den kontrol, der var nødvendig for at sikre en god forvaltning af ordningen med nedsatte afgifter ved indførsel af oksekød af »baby-beef«-typen.
56 På baggrund af det anførte skal de præjudicielle spørgsmål besvares med, at artikel 7 i forordning nr. 545/92 samt forordning nr. 859/92 skal fortolkes således, at indførsel til Fællesskabet, der fandt sted i september og oktober 1992 af partier af oksekød af typen »baby-beef« med oprindelse i og hidrørende fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, for hvilke oprindelsescertifikater var blevet udstedt af det jugoslaviske organ, der var kompetent hertil før Fællesskabets opsigelse af samarbejdsaftalen EØF-Jugoslavien, ikke kan være omfattet af den ordning med nedsatte afgifter ved indførsel, der er fastlagt i artikel 7 i forordning nr. 545/92, selv om det nye kompetente organ for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien endnu ikke var udpeget på det tidspunkt, hvor indførslerne fandt sted.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
57 De udgifter, der er afholdt af den italienske og af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLEN (Anden Afdeling)
vedrørende de spørgsmål, der er forelagt af Tribunale civile e penale di Treviso ved kendelse af 10. juni 1998, for ret:
Artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 545/92 af 3. februar 1992 om ordningen for indførsel til Fællesskabet af varer med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro og Kommissionens forordning (EØF) nr. 859/92 af 3. april 1992 om gennemførelsesbestemmelser for indførslen af visse oksekødsprodukter med oprindelse i republikkerne Kroatien og Slovenien og i de jugoslaviske republikker Bosnien-Hercegovina, Makedonien og Montenegro skal fortolkes således, at indførsel til Fællesskabet, der fandt sted i september og oktober 1992, af partier af oksekød af typen »baby-beef« med oprindelse i og hidrørende fra den tidligere jugoslaviske republik Makedonien, for hvilke oprindelsescertifikater var blevet udstedt af det jugoslaviske organ, der var kompetent hertil før Fællesskabets opsigelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien, ikke kan være omfattet af den ordning med nedsatte afgifter ved indførsel, der er fastlagt i artikel 7 i forordning nr. 545/92, selv om det nye kompetente organ for den tidligere jugoslaviske republik Makedonien endnu ikke var udpeget på det tidspunkt, hvor indførslerne fandt sted.