62022TJ0744
VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta paplašinātā sastāvā)
2024. gada 11. septembrī (
*1
)
Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobsaraežojošie pasākumi saistībā ar darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība – Līdzekļu iesaldēšana – To personu, vienību un struktūru saraksts, kurām piemērojama līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana – Prasītāja vārda saglabāšana sarakstā – Jēdziens “saistība” – Lēmuma 2014/145/KĀDP 2. panta 1. punkta beigu daļa – Jēdziens “labums, ko gūst ietekmīgs uzņēmējs, kurš darbojas Krievijā” – Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta g) apakšpunkts – Kļūda vērtējumā – Ārpuslīgumiskā atbildība
Lietā T‑744/22
Maya Tokareva
, ar dzīvesvietu Maskavā (Krievija), kuru pārstāv T. Bontinck, A. Guillerme, L. Burguin un M. Brésart, advokāti,
prasītāja,
pret
Eiropas Savienības Padomi, ko pārstāv M.‑C. Cadilhac un V. Piessevaux, pārstāvji, kuriem palīdz B. Maingain, advokāts,
atbildētāja,
ko atbalsta
Eiropas Komisija, ko pārstāv C. Giolito, C. Georgieva un L. Puccio, pārstāvji,
persona, kas iestājusies lietā,
VISPĀRĒJĀ TIESA (pirmā palāta paplašinātā sastāvā)
šādā sastāvā: priekšsēdētājs D. Špīlmans [D. Spielmann], tiesneši R. Mastrojāni [R. Mastroianni], M. Brkana [M. Brkan] (referente), J. Gilja [I. Gâlea] un S. L. Kalēda [S. L. Kalėda],
sekretāre: H. Ēriksone [H. Eriksson], administratore,
ņemot vērā tiesvedības rakstveida daļu, it īpaši:
–
prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2022. gada 25. novembrī,
–
pirmo grozījumu rakstu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2023. gada 22. maijā,
–
otro grozījumu rakstu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2023. gada 25. septembrī,
pēc 2024. gada 27. februāra tiesas sēdes
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Ar šo prasību prasītāja Maya Tokareva, pirmām kārtām, pamatojoties uz LESD 263. pantu, lūdz atcelt, pirmkārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/1530 (2022. gada 14. septembris), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 239, 149. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/1529 (2022. gada 14. septembris), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 239, 1. lpp.) (turpmāk tekstā kopā – “2022. gada septembra akti par saglabāšanu sarakstos”), otrkārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2023/572 (2023. gada 13. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2023, L 75 I, 134. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2023/571 (2023. gada 13. marts), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2023, L 75 I, 1. lpp.) (turpmāk tekstā kopā – “2023. gada marta akti par saglabāšanu sarakstos”), un, treškārt, Padomes Lēmumu (KĀDP) 2023/1767 (2023. gada 13. septembris), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2023, L 226, 104. lpp.), un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2023/1765 (2023. gada 13. septembris), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014, par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2023, L 226, 3. lpp.) (turpmāk tekstā kopā – “2023. gada septembra akti par saglabāšanu sarakstos”), ciktāl ar šiem aktiem (turpmāk tekstā kopā – “apstrīdētie akti”) prasītājas vārds tiek saglabāts tiem pievienotajos sarakstos, un, otrām kārtām, pamatojoties uz LESD 268. pantu, lūdz atlīdzināt kaitējumu, kas viņai nodarīts tāpēc, ka pieņemti 2022. gada septembra akti par saglabāšanu sarakstos.
I. Tiesvedības priekšvēsture
2
Prasītāja ir Krievijas pilsone.
3
Šī lieta attiecas uz ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar darbībām, ar kurām tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība, jo īpaši saistībā ar Krievijas Federācijas militāro agresiju pret Ukrainu 2022. gada 24. februārī.
4
2014. gada 17. martā Eiropas Savienības Padome uz LES 29. panta pamata pieņēma Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2014, L 78, 16. lpp.). Tajā pašā datumā, pamatojoties uz LESD 215. panta 2. punktu, tā pieņēma Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2014, L 78, 6. lpp.).
5
2022. gada 25. februārī Padome pieņēma, pirmkārt, Lēmumu (KĀDP) 2022/329, ar kuru groza Lēmumu 2014/145 (OV 2022, L 50, 1. lpp.), un, otrkārt, Regulu (ES) 2022/330, ar kuru groza Regulu Nr. 269/2014 (OV 2022, L 51, 1. lpp.). Lēmuma 2014/145, redakcijā, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2022/329, 2. panta 1. un 2. punktā paredzēts:
“1.   Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir šādu personu īpašumā vai valdījumā, turējumā vai kontrolē:
[..]
d)
fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras sniedz materiālu vai finansiālu atbalstu Krievijas lēmumu pieņēmējiem, kas ir atbildīgi par Krimas aneksiju vai Ukrainas destabilizāciju, vai kuras gūst labumu no tiem;
[..]
f)
fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras sniedz materiālu vai finansiālu atbalstu Krievijas Federācijas valdībai, kas ir atbildīga par Krimas aneksiju vai Ukrainas destabilizāciju, vai kuras gūst labumu no tās;
[..]
un ar tām saistītas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kā uzskaitīts pielikumā.
2.   Pielikumā uzskaitītajām fiziskajām vai juridiskajām personām, vienībām vai struktūrām vai to labā nedara pieejamus, ne tieši, ne netieši, nekādus līdzekļus vai saimnieciskos resursus.”
6
Grozītā Lēmuma 2014/145 1. panta 1. punkta b) un d) apakšpunktā ir noteikts aizliegums ieceļot vai šķērsot dalībvalstu teritoriju fiziskām personām, kas atbilst kritērijiem, kuri ir būtībā identiski tiem kritērijiem, kas paredzēti šī paša lēmuma 2. panta 1. punkta d) un f) apakšpunktā.
7
Regulā Nr. 269/2014, redakcijā, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu 2022/330, ir noteikts pienākums pieņemt līdzekļu iesaldēšanas pasākumus un definēta šīs līdzekļu iesaldēšanas kārtība, kura būtībā ir tāda pati kā grozītajā Lēmumā 2014/145. Proti, šīs grozītās regulas 3. panta 1. punkta a)–g) apakšpunktā lielā mērā ir pārņemts minētā lēmuma, kurā izdarīti grozījumi, 2. panta 1. punkta a)–g) apakšpunkta saturs.
8
Šādā kontekstā Padome pieņēma 2022. gada 28. februāra Lēmumu (KĀDP) 2022/337, ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP (OV 2022, L 59, 1. lpp.), un 2022. gada 28. februāra Īstenošanas regulu (ES) 2022/336, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 (OV 2022, L 58, 1. lpp.), – aktus, ar kuriem prasītājas tēvs tika iekļauts grozītajam Lēmumam 2014/145 pievienotajā sarakstā un grozītās Regulas Nr. 269/2014 I pielikumā ietvertajā sarakstā (turpmāk tekstā – “strīdīgie saraksti”) ar šādu pamatojumu:
“Nikolay Tokarev ir Transneft – liela Krievijas naftas un gāzes uzņēmuma – izpilddirektors. Viņš ir ilggadējs Vladimira Putina paziņa un ciešs partneris. 20. gadsimta astoņdesmitajos gados viņš kopā ar Putinu kalpoja VDK. Tokarev ir viens no Krievijas valsts oligarhiem, kas 21. gadsimta pirmajā desmitgadē, kad prezidents Putins nostiprināja savu varu, pārņēma kontroli pār lieliem valsts aktīviem un kas darbojas ciešā partnerībā ar Krievijas valsti. Tokarev ir bijis atbildīgs par Transneft – vienu no vissvarīgākajiem valdības kontrolētajiem uzņēmumiem, kas transportē nozīmīgu apjomu Krievijas naftas, izmantojot labi attīstītu naftas vadu tīklu.
Nikolay Tokarev vadītais uzņēmums Transneft ir viens no galvenajiem netālu no Gelendzhik esošā pils kompleksa sponsoriem, par kuru tiek plaši uzskatīts, ka to personiski izmanto prezidents Putins. Viņš gūst labumu no savām tuvajām attiecībām ar Krievijas iestādēm. Tuvi Tokarev radinieki un paziņas ir vairojuši savu bagātību, pateicoties līgumiem, kas parakstīti ar valstij piederošiem uzņēmumiem.
Tādējādi viņš aktīvi sniedza materiālu vai finansiālu atbalstu Krievijas lēmumu pieņēmējiem, kas ir atbildīgi par Krimas aneksiju vai Ukrainas destabilizāciju, un guva no tiem labumu.”
9
Ar 2022. gada 21. jūlija Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/1272, ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP (OV 2022, L 193, 219. lpp.), un 2022. gada 21. jūlija Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/1270, ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 (OV 2022, L 193, 133. lpp.), prasītājas vārds tika iekļauts strīdīgajos sarakstos ar šādu pamatojumu:
“[Prasītāja] ir galvenā Krievijas naftas un gāzes uzņēmuma Transneft izpilddirektora Nikolay Tokarev meita. [Prasītājai] un viņas bijušajam vīram Andrei Bolotov pieder luksusa nekustamie īpašumi Maskavā, Latvijā un Horvātijā, kuru vērtība pārsniedz 50 miljonus USD un kurus var saistīt ar Nikolay Tokarev. Viņai ir arī saikne ar uzņēmumu Ronin, kas pārvalda Transneft pensiju fondu. Piesakoties Kipras pilsonībai, viņa norādīja Ronin adresi kā savu. Turklāt [prasītāja] ir saņēmusi valsts līgumus 8 miljardu rubļu vērtībā ar uzņēmuma Irvin‑2 starpniecību, kurš viņai pieder kopīgi ar Rostec izpilddirektora Sergei Chemezov dēlu Stanislav Chemezov. Tādējādi [prasītāja] ir fiziska persona, kas ir saistīta ar sarakstā iekļautām personām, proti, ar savu tēvu Nikolay Tokarev un ar Stanislav Chemezov.”
10
Ar šiem pašiem tiesību aktiem Stanislav Chemezov vārds tika iekļauts strīdīgajos sarakstos ar šādu pamatojumu:
“Stanislav Sergeyevich Chemezov tēvs ir Sergei Chemezov, kas ir “Vienotās Krievijas” Augstākās padomes loceklis un priekšsēdētājs konglomerātam Rostec, kurš ir vadošā Krievijas valsts kontrolē esošā aizsardzības un rūpnieciskās ražošanas korporācija. Stanislav Chemezov piederēja ārzonas uzņēmums Erlinglow Ltd, kas guva labumu no 550 miljonu USD vērtas valsts optiskās šķiedras tīklu maģistrāles būvniecības, ko veica Rostec. Turklāt kopā ar [prasītāju], Nikolay Tokarev meitu, viņam pieder dažādi ārzonas uzņēmumi, tostarp Irvin‑2, kas ir saņēmis līgumus 8 miljardu rubļu vērtībā. Kā atlīdzību par darījumu Tokarev ģimene atļāva Chemezov ģimenei samazināt Transneft budžetu. Stanislav Chemezov pieder arī uzņēmums Independent Insurance Group, kas pārvalda lielus apdrošināšanas līgumus aizsardzības nozarē, tostarp aizsardzības konglomerāta Rostec līgumus, kurā viņa tēvs Sergei Chemezov ir izpilddirektors. Tāpēc Stanislav Chemezov ir fiziska persona, kas ir saistīta ar sarakstā iekļautu personu.”
11
Padome 2022. gada 22. jūlija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (OV 2022, C 281 I, 7. lpp.) publicēja paziņojumu to personu, vienību un struktūru ievērībai, kurām piemēro Lēmumā 2022/1272 un Īstenošanas regulā (ES) 2022/1270 paredzētos ierobežojošos pasākumus. Šajā paziņojumā tostarp bija norādīts, ka attiecīgās personas var iesniegt Padomei lūgumu pārskatīt lēmumu, ar kuru viņu vārdi tikuši iekļauti apstrīdētajiem tiesību aktiem pievienotajos sarakstos, pievienojot tam apliecinošus dokumentus.
12
Ar 2022. gada 2. septembra elektroniskā pasta vēstuli prasītāja, lai sagatavotu pārskatīšanas lūgumu, lūdza piekļuvi visiem Padomes un Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) izstrādātajiem un rīcībā esošajiem dokumentiem, kuri bija pamatā ierobežojošo pasākumu pieņemšanai attiecībā uz prasītāju.
13
2022. gada 14. septembrī Padome ar 2022. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos saglabāja prasītājas vārdu strīdīgajos sarakstos ar to pašu pamatojumu, kurš izklāstīts šī sprieduma 9. punktā.
14
2022. gada 30. septembrī Padome atbildēja uz šī sprieduma 12. punktā minēto prasītājas lūgumu un nosūtīja informāciju, kas bija ietverta 2022. gada 8. marta lietas materiālos WK 10502/2022 INIT (turpmāk tekstā – “sākotnējie pierādījumu materiāli”).
15
Ar 2022. gada 31. oktobra elektroniskā pasta vēstuli prasītāja iesniedza Padomei pārskatīšanas lūgumu.
II. Fakti pēc prasības celšanas
16
Ar 2023. gada marta aktiem par saglabāšanu sarakstos prasītājas vārds tika saglabāts strīdīgajos sarakstos ar šādu pamatojumu:
“[Prasītāja] ir galvenā Krievijas naftas un gāzes uzņēmuma Transneft izpilddirektora Nikolay Tokarev meita. [Prasītājai] un viņas bijušajam vīram Andrei Bolotov pieder luksusa nekustamie īpašumi Maskavā, Latvijā un Horvātijā, kuru vērtība pārsniedz 50 miljonus USD un kurus var saistīt ar Nikolay Tokarev. Viņai ir arī saikne ar uzņēmumu Ronin, kas pārvalda Transneft pensiju fondu. Piesakoties Kipras pilsonībai, viņa paziņojumā presei norādīja Ronin Europe adresi kā savu. Turklāt viņa ir saistīta ar Ronin Trust, kas pārvalda Transneft pensiju fondu, izmantojot sava nekustamo īpašumu uzņēmuma Ostozhenka 19 (kādreiz saukta RPA Est[ate]) starpniecību. [Prasītāja] ir saņēmusi tiesības slēgt valsts līgumus 8 miljardu RUB vērtībā ar uzņēmuma Irvin‑2 starpniecību, kurš viņai piederēja kopīgi ar Rostec izpilddirektora Sergei Chemezov dēlu Stanislav Chemezov. Šobrīd viņai kopā ar Stanislav Sergeevich Chemezov pieder akcijas Gelendzhik Resort Complex – Meridian LLC. Tādējādi [prasītāja] ir fiziska persona, kas ir saistīta ar sarakstā iekļautām personām, proti, ar savu tēvu Nikolay Tokarev un ar Stanislav Chemezov.”
17
Ar 2023. gada 14. marta elektroniskā pasta vēstuli Padome, sniedzot apsvērumus atbildē uz argumentiem, kas izvirzīti prasītājas 2022. gada 31. oktobra pārskatīšanas lūgumā, informēja prasītāju par viņas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos.
18
Ar 2023. gada 31. marta elektroniskā pasta vēstuli Padome nosūtīja prasītājai vēstuli, informējot viņu, ka pierādījumi, uz kuriem Padome balstījusies, lai pamatotu prasītājas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, bija ietverti lietas materiālos WK 1128/2023 INIT, WK 1128/2023 ADD 1 un WK 1128/2023ADD 2, kuri datēti attiecīgi ar 2023. gada 25. janvāri, 27. janvāri un 30. janvāri (turpmāk tekstā kopā – “2023. gada janvāra pierādījumu materiāli”).
19
2023. gada 5. jūnijā Padome pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2023/1094, ar ko groza Lēmumu 2014/145 (OV 2023, L 146, 20. lpp.). Ar šo lēmumu tā grozīja Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta g) apakšpunktu šādi:
“1.   Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir šādu personu īpašumā vai valdījumā, turējumā vai kontrolē:
[..]
g)
ietekmīgi uzņēmēji, kas darbojas Krievijā, un viņu tuvākie ģimenes locekļi vai citas fiziskas personas, kuras gūst no viņiem labumu, vai uzņēmēji, juridiskas personas, vienības vai struktūras, kas darbojas ekonomikas nozarēs, kuras nodrošina svarīgu ienākumu avotu Krievijas Federācijas valdībai, kura ir atbildīga par Krimas aneksiju un Ukrainas destabilizāciju [..].”
20
Ar 2023. gada 19. jūnija vēstuli Padome informēja prasītāju, ka tā plāno saglabāt pret viņu noteiktos ierobežojošos pasākumus, balstoties uz pamatojumu, kurš grozīts salīdzinājumā ar 2023. gada marta aktos par saglabāšanu sarakstos norādīto pamatojumu. Padome šai vēstulei pievienoja 2023. gada 15. jūnija lietas materiālus WK 8181/2023 INIT (turpmāk tekstā – “2023. gada jūnija pierādījumu materiāli”) un aicināja prasītāju sniegt apsvērumus par ierobežojošo pasākumu atjaunošanu attiecībā pret viņu.
21
Ar 2023. gada 10. jūlija vēstuli Padome informēja prasītāju, ka tā plāno saglabāt pret viņu noteiktos ierobežojošos pasākumus, balstoties uz pamatojuma projektu, kas grozīts salīdzinājumā ar pamatojumu, kura projekts prasītājai tika nosūtīts 2023. gada 19. jūnijā. Padome šai vēstulei arī pievienoja 2023. gada 4. jūlija lietas materiālus WK 5142/2023 INIT par papildu informāciju attiecībā uz prasītāju (turpmāk tekstā – “2023. gada jūlija pierādījumu materiāli”), kā arī 2023. gada 20. aprīļa lietas materiālus WK 5142/2023 INIT, kuri attiecās uz pierādījumiem par Krievijas Federācijas uzņēmējdarbību un ekonomiku, un aicināja prasītāju sniegt apsvērumus par ierobežojošo pasākumu atjaunošanu attiecībā pret viņu.
22
Ar 2023. gada 18. augusta vēstuli Padome paziņoja prasītājai 2023. gada 16. augusta lietas materiālus WK 5142/2023 ADD 1, kuri attiecās uz pierādījumiem par Krievijas Federācijas uzņēmējdarbību un ekonomiku, un aicināja prasītāju sniegt apsvērumus.
23
Ar 2023. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos Padome saglabāja prasītājas nosaukumu strīdīgajos sarakstos ar šādu pamatojumu:
“[Prasītāja] ir nozīmīgā Krievijas naftas un gāzes uzņēmuma Transneft izpilddirektora Nikolay Tokarev meita. [Prasītājai] un viņas bijušajam vīram Andrei Bolotov pieder grezni nekustamie īpašumi Maskavā, Latvijā un Horvātijā, kuru vērtība pārsniedz 50 miljonus USD un kurus var saistīt ar Nikolay Tokarev. Viņai ir arī saikne ar uzņēmumu Ronin, kas pārvalda Transneft pensiju fondu. Piesakoties Kipras pilsonībai, viņa paziņojumā presei norādīja Ronin Europe adresi kā savu. Turklāt viņa ir saistīta ar Ronin Trust, kas pārvalda Transneft pensiju fondu, izmantojot sava nekustamo īpašumu uzņēmuma Ostozhenka 19 (kādreiz saukta RPA Est[ate]) starpniecību. Tādējādi [prasītāja] ir tuva ģimenes locekle, kas gūst labumu no Nikolay Tokarev, vadoša uzņēmēja, kas darbojas Krievijā.”
III. Lietas dalībnieku prasījumi
24
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
atcelt apstrīdētos aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju;
–
piespriest Padomei samaksāt prasītājai atlīdzību 1000000 EUR par morālo kaitējumu, kas viņai radies 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas rezultātā;
–
piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
25
Padomes, ko atbalsta Komisija, prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
noraidīt prasību atcelt tiesību aktus;
–
pakārtoti, gadījumā, ja Vispārējā tiesa atceltu attiecībā uz prasītāju noteiktos ierobežojošos pasākumus, atstāt spēkā Lēmumu 2022/1530, 2023/572 un 2023/1767 sekas līdz brīdim, kad stāsies spēkā Īstenošanas regulu 2022/1529, 2023/571 un 2023/1765 daļēja atcelšana;
–
noraidīt prasību par zaudējumu atlīdzību;
–
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
IV. Juridiskais pamatojums
A. Par prasību atcelt apstrīdētos aktus
26
Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.
27
Prasības pieteikumā prasītāja izvirza četrus pamatus. Pirmais pamats ir par tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu. Otrais pamats ir par tiesību kļūdu un acīmredzamām kļūdām vērtējumā. Trešais pamats ir par samērīguma principa un pamattiesību pārkāpumu. Ceturtais pamats ir par tiesiskās drošības un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpumu. Pirmajā grozījumu rakstā prasītāja izvirza piekto pamatu par tiesību tikt uzklausītam pārkāpumu. Otrajā grozījumu rakstā prasītāja izvirza sesto pamatu par iebildi par prettiesiskumu attiecībā uz kritēriju, ar kuru nosaka personas, kuras gūst labumu no ietekmīgiem uzņēmējiem, kas darbojas Krievijā, un kurš ir paredzēts Lēmuma 2014/145, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2023/1094, 1. panta 1. punkta e) apakšpunkta otrajā daļā un 2. panta 1. punkta g) apakšpunkta otrajā daļā (turpmāk tekstā – “grozītā g) kritērija otrā daļa”).
28
Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu vispirms izskatīt otro pamatu par tiesību kļūdu un acīmredzamām kļūdām vērtējumā.
1.
Par otro pamatu, kurš attiecas uz tiesību kļūdu un acīmredzamām kļūdām vērtējumā
29
Prasības pieteikumā un pirmajā grozījumu rakstā prasītāja apgalvo, ka, pieņemot 2022. gada septembra un 2023. gada marta aktus par saglabāšanu sarakstos, Padome pieļāva tiesību kļūdu un acīmredzamas kļūdas vērtējumā, saglabājot prasītājas vārdu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta beigu daļā paredzēto saistītās personas kritēriju. Turklāt prasības pieteikumā viņa apstrīd sava vārda iespējamo iekļaušanu sarakstos, pamatojoties uz minētā lēmuma 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā paredzēto kritēriju.
30
Otrajā grozījumu rakstā prasītāja apgalvo, ka Padome pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā 2023. gada septembra aktos par saglabāšanu sarakstos, jo prasītājas vārds tika saglabāts strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu.
a)
Ievada apsvērumi
31
Jānorāda, ka, ciktāl šis pamats ir par acīmredzamām kļūdām vērtējumā, tas jāuzskata par tādu, kas attiecas uz kļūdām vērtējumā. Proti, lai gan Padomei piemīt zināma novērtējuma brīvība, lai katrā atsevišķā gadījumā noteiktu, vai juridiskie kritēriji, ar kuriem pamatoti attiecīgie ierobežojošie pasākumi, ir izpildīti, tomēr Savienības tiesām principā ir jānodrošina pilnīga visu Savienības tiesību aktu tiesiskuma pārbaude (skat. spriedumu, 2022. gada 26. oktobris, Ovsyannikov/Padome, T‑714/20, nav publicēts, EU:T:2022:674, 61. punkts un tajā minētā judikatūra).
32
Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā garantētā pārbaudes tiesā efektivitāte tostarp nozīmē, ka Savienības tiesai jānodrošina, lai lēmums, ar kuru noteikti vai saglabāti ierobežojoši pasākumi un kuram attiecībā uz šo personu vai vienību ir individuāla piemērojamība, būtu balstīts uz pietiekami drošiem faktiem. Tas nozīmē, ka ir jāpārbauda pamatojuma izklāstā norādītie fakti, kas ir minētā lēmuma pamatā, tādēļ pārbaudē tiesā nav jāizvērtē tikai norādītā pamatojuma abstrakta ticamība, bet arī tas, vai ir pamatoti šie apsvērumi vai vismaz viens no tiem, kurš tiek uzskatīts par pašu par sevi pietiekamu šā paša lēmuma pamatojumam (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2013. gada 18. jūlijs, Komisija u.c./Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P un C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 119. punkts, un 2022. gada 26. oktobris, Ovsyannikov/Padome, T‑714/20, nav publicēts, EU:T:2022:674, 62. punkts).
33
Šāds vērtējums jāveic, pārbaudot pierādījumus un informāciju nevis izolēti, bet gan kontekstā, kurā tie iekļaujas. Proti, Padome ir izpildījusi savu pierādīšanas pienākumu, ja Savienības tiesā tā sniedz pietiekami konkrētu, precīzu un saskaņotu norāžu kopumu, kas ļauj konstatēt, ka pastāv pietiekama saikne starp personu vai vienību, uz kuru attiecas līdzekļu iesaldēšanas pasākums, un apkaroto režīmu vai apkaroto situāciju vispār (skat. spriedumu, 2017. gada 20. jūlijs, Badica un Kardiam/Padome, T‑619/15, EU:T:2017:532, 99. punkts un tajā minētā judikatūra; šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 26. oktobris, Ovsyannikov/Padome, T‑714/20, nav publicēts, EU:T:2022:674, 63. un 66. punkts).
34
Tieši kompetentajai Savienības iestādei apstrīdēšanas gadījumā jāpierāda pret attiecīgo personu vai vienību vērsto apsvērumu pamatotība, nevis šai personai ir jāiesniedz attaisnojoši pierādījumi par to, ka minētie iemesli nav pamatoti. Šajā nolūkā Padomei nav jāiesniedz Savienības tiesā visa informācija un pierādījumi, kas saistīti ar akta, kuru tiek lūgts atcelt, pamatojuma izklāstā norādītajiem apsvērumiem. Ir būtiski, lai iesniegtā informācija vai pierādījumi pamatotu apsvērumus, kas vērsti pret attiecīgo personu vai vienību (spriedumi, 2013. gada 18. jūlijs, Komisija u.c./Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P un C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 121. un 122. punkts, un 2013. gada 28. novembris, Padome/Fulmen un Mahmoudian, C‑280/12 P, EU:C:2013:775, 66. un 67. punkts; skat. arī spriedumu, 2022. gada 1. jūnijs, Prigozhin/Padome, T‑723/20, nav publicēts, EU:T:2022:317, 73. punkts un tajā minētā judikatūra).
35
Šādā gadījumā Savienības tiesai jāpārbauda, vai, ņemot vērā šo informāciju vai pierādījumus, norādītie fakti atbilst patiesībai un, atkarībā no attiecīgās lietas apstākļiem un ņemot vērā iespējamos apsvērumus, ko par tiem iesniegusi tostarp attiecīgā persona vai vienība, jāizvērtē to ticamība (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 18. jūlijs, Komisija u.c./Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P un C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 124. punkts).
36
Konkrētāk, attiecībā uz tiesiskuma pārbaudi, kas tiek īstenota saistībā ar aktiem par attiecīgās personas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, jāatgādina, ka ierobežojošajiem pasākumiem piemīt aizsardzības un – pēc definīcijas – pagaidu raksturs, un to spēkā esamība vienmēr ir atkarīga no tā, vai to noteikšanas pamatā esošie faktiskie un tiesiskie apstākļi joprojām pastāv, kā arī no tā, vai tie būtu jāsaglabā spēkā, lai sasniegtu ar tiem saistītos mērķus. No tā izriet, ka, periodiski pārskatot šos pasākumus, Padomei ir jāveic situācijas atjaunināts vērtējums un jāizstrādā šādu pasākumu iedarbības bilance, lai noskaidrotu, vai tie ir ļāvuši sasniegt mērķus, kas izvirzīti ar attiecīgo personu vārdu un vienību nosaukumu sākotnējo iekļaušanu strīdīgajā sarakstā, un vai attiecībā uz minētajām personām un vienībām vēl arvien var izdarīt to pašu secinājumu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 27. aprīlis, Ilunga Luyoyo/Padome, T‑108/21, EU:T:2022:253, 55. punkts un tajā minētā judikatūra; spriedums, 2022. gada 26. oktobris, Ovsyannikov/Padome, T‑714/20, nav publicēts, EU:T:2022:674, 67. punkts).
37
No tā izriet, ka, lai pamatotu personas vārda saglabāšanu to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus, Padomei nav aizliegts pamatoties uz tiem pašiem pierādījumiem, ar kuriem iepriekš tika pamatota prasītāja vārda sākotnējā iekļaušana, atkārtota iekļaušana vai saglabāšana minētajā sarakstā, ja vien, pirmām kārtām, iekļaušanas pamatojums nav mainījies un, otrām kārtām, konteksts nav mainījies tādējādi, ka šie pierādījumi ir novecojuši (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 23. septembris, Kaddour/Padome, T‑510/18, EU:T:2020:436, 99. punkts). Šajā ziņā konteksta izmaiņas ietver to, ka tiek ņemta vērā, pirmkārt, situācija tajā valstī, attiecībā uz kuru ierobežojošo pasākumu sistēma ir tikusi noteikta, kā arī attiecīgās personas konkrētā situācija (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2022. gada 26. oktobris, Ovsyannikov/Padome, T‑714/20, nav publicēts, EU:T:2022:674, 78. punkts, un 2020. gada 23. septembris, Kaddour/Padome, T‑510/18, EU:T:2020:436, 101. punkts) un, otrkārt, visi atbilstošie apstākļi un it īpaši ar ierobežojošajiem pasākumiem izvirzīto mērķu sasniegšana (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 27. aprīlis, Ilunga Luyoyo/Padome, T‑108/21, EU:T:2022:253, 56. punkts; šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. arī spriedumu, 2020. gada 12. februāris, Amisi Kumba/Padome, T‑163/18, EU:T:2020:57, 82.–84. punkts un tajos minētā judikatūra).
38
Šajā lietā no 2022. gada septembra un 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos pamatojuma skaidri izriet, ka prasītājas vārds tika saglabāts strīdīgajos sarakstos, pamatojoties tikai uz grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta beigu daļā paredzēto saistītās personas kritēriju. Padome apstiprināja, ka prasītājas vārda iekļaušanas un saglabāšanas minētajos sarakstos juridiskais pamats nav minētā lēmuma 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā paredzētais kritērijs. No tā izriet, ka argumenti, ar kuriem tiek apstrīdēta prasītājas vārda saglabāšana sarakstā, pamatojoties uz grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā paredzēto kritēriju, ir neefektīvi.
39
Ņemot vērā šos ievada apsvērumus, jāpārbauda, vai Padome nav pieļāvusi kļūdu vērtējumā, nolemjot, pirmām kārtām, ar 2022. gada septembra un 2023. gada marta aktiem par saglabāšanu sarakstos saglabāt prasītājas vārdu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta beigu daļā paredzēto saistītās personas kritēriju, un, otrām kārtām, ar 2023. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos, saglabāt viņas vārdu minētajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu.
40
No 2022. gada septembra un 2023. gada marta aktiem par saglabāšanu sarakstos izriet, ka prasītājas vārds tika iekļauts sarakstos, pamatojoties uz saistītās personas kritēriju, jo viņai esot bijusi saikne ar, pirmkārt, savu tēvu Nikolay Tokarev un, otrkārt, Stanislav Chemezov.
41
Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu vispirms izskatīt argumentāciju, kas būtībā ir par tiesību kļūdu, ciktāl prasītāja tika iekļauta strīdīgajos sarakstos kā persona, kas saistīta ar Stanislav Chemezov, kurš arī ir iekļauts strīdīgajos sarakstos kā saistīta persona.
b)
Par tiesību kļūdu, kas balstīta uz prasītājas iekļaušanu sarakstos kā personu, kura saistīta ar Stanislav Chemezov
42
Prasītāja apgalvo, ka Padome ir pieļāvusi tiesību kļūdu, iekļaujot viņu strīdīgajos sarakstos kā personu, kura saistīta ar Stanislav Chemezov, konkrēti – tāpēc, ka arī viņš tika iekļauts strīdīgajos sarakstos kā persona, kura saistīta ar savu tēvu Sergei Chemezov. Prasītāja uzskata, ka tiesiskajā regulējumā nav paredzēta iespēja strīdīgajos sarakstos iekļaut personas vārdu tāpēc, ka tā ir saistīta ar personu, kuras vārds arī ir iekļauts sarakstos, pamatojoties uz saistītās personas kritēriju. Pēc viņas domām, saistītās personas kritērijs ļauj iekļaut personu minētajos sarakstos tikai kā tādu, kura saistīta ar personu, kas norādīta Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta a), b), c), d), e) vai f) apakšpunktā. Turklāt pirmajā prasījumu grozījumu rakstā prasītāja norāda, ka neiespējamība personu iekļaut strīdīgajos sarakstos kā tādu, kura saistīta ar personu, kas arī iekļauta šajos sarakstos kā saistīta persona, atbilst judikatūrai, kura prasa pietiekamu saikni starp personu, uz kuru attiecas līdzekļu iesaldēšanas pasākumi, un apkaroto režīmu vai apkaroto situāciju vispār.
43
Ar procesa organizatorisko pasākumu Vispārējā tiesa lūdza Padomi norādīt pamatu, uz kura personu var iekļaut strīdīgajos sarakstos kā tādu, kas saistīta ar citu personu, kura arī iekļauta minētajos sarakstos kā ar trešo personu saistīta persona.
44
Tiesas sēdē Padome apgalvoja, ka nav izslēgts, ka tādas personas iekļaušana sarakstā, kura saistīta ar personu, kas pati norādīta kā ar strīdīgajos sarakstos iekļautu personu saistīta persona, var tikt attaisnota, ja vien šāda iekļaušana sarakstā ir samērīga, lai sasniegtu ierobežojošo pasākumu mērķus. Padome uzskata, ka tā tas ir gadījumā, kad pastāv shēma, kuru raksturo attiecību tīkls starp vairākām personām un kurā galvenā saikne starp divām personām, kuras pašas ir saistītas ar citām personām, ir daļa no “plašāka tīkla”, uz kuru ir pamats attiecināt ierobežojošos pasākumus, lai izvairītos tostarp no to apiešanas.
45
Šajā ziņā attiecībā uz grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta beigu daļā paredzēto saistītās personas kritēriju jāuzsver, ka, lai gan jēdziens “saistība” tiek bieži izmantots Padomes aktos par ierobežojošiem pasākumiem, tas pats par sevi nav definēts un tā nozīme ir atkarīga no attiecīgā konteksta un apstākļiem (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2016. gada 28. jūlijs, Tomana u.c./Padome un Komisija, C‑330/15 P, nav publicēts, EU:C:2016:601, 48. punkts; 2015. gada 4. septembris, NIOC u.c./Padome, T‑577/12, nav publicēts, EU:T:2015:596, 114. punkts, un 2016. gada 21. jūlijs, Bredenkamp u.c./Padome un Komisija, T‑66/14, EU:T:2016:430, 35.–37. punkts). Tomēr var atzīt, ka tas attiecas uz personām, kuras vispārīgi saista kopīgas intereses (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 8. marts, Prigozhina/Padome, T‑212/22, nav publicēts, EU:T:2023:104, 93. punkts un tajā minētā judikatūra).
46
Attiecībā uz saistītās personas kritērija tvērumu no grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta formulējuma izriet, ka tiek iesaldēti līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir, pirmām kārtām, to personu īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā, kuras ir iekļautas sarakstā, pamatojoties uz šī paša lēmuma 2. panta 1. punkta a)–h) apakšpunktā paredzētajiem iekļaušanas kritērijiem, un, otrām kārtām, ar tām saistīto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā. Jānorāda, ka termins “ar tām” jēdzienā “ar tām saistītas”, kurš izmantots saistītās personas kritērijā, attiecas vienīgi uz personām, vienībām vai struktūrām, kuras iekļautas sarakstā, pamatojoties uz minētā lēmuma 2. panta 1. punkta a)–h) apakšpunktā paredzētajiem iekļaušanas kritērijiem.
47
Tādējādi no grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta beigu daļas gramatiskas interpretācijas izriet, kā pamatoti norāda prasītāja, ka fizisku vai juridisku personu, vienību vai struktūru var iekļaut sarakstā, tikai pamatojoties uz tās saikni ar citu fizisku vai juridisku personu, vienību vai struktūru, kura iekļauta minētajos sarakstos, balstoties uz vienu vai vairākiem šī lēmuma 2. panta 1. punkta a)–h) apakšpunktā paredzētajiem iekļaušanas kritērijiem.
48
Kā norāda Padome, saistītās personas kritērijs tiešām attiecas uz visām personām, kurām pastāv saikne ar personu, kas iekļauta strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz vienu vai vairākiem grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta a)–h) apakšpunktā paredzētajiem iekļaušanas kritērijiem, jo pastāv vērā ņemams risks, ka sankcijām pakļautās personas, balstoties uz vienu vai vairākiem no šiem kritērijiem, var izdarīt spiedienu uz personām, kas ar tām saistītas, lai apietu pret sevi vērstos ierobežojošos pasākumus (pēc analoģijas skat. spriedumus, 2015. gada 4. septembris, NIOC u.c./Padome, T‑577/12, nav publicēts, EU:T:2015:596, 114. punkts, un 2022. gada 18. maijs, Foz/Padome, T‑296/20, EU:T:2022:298, 174. punkts).
49
Tomēr Padomes arguments par ierobežojošo pasākumu apiešanas risku un nepieciešamību aptvert vairākas personas plašā “tīklā” pats par sevi neattaisno saistības kritērija tvēruma paplašināšanu tiktāl, ka to piemēro saiknei ar personu, kura pati netiktu iekļauta sarakstā, pamatojoties uz vienu no grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta a)–h) apakšpunktā paredzētajiem kritērijiem.
50
Proti, ar šādu interpretāciju minētajai saiknei tiktu piešķirts pārlieku plašs tvērums, un netiktu ņemts vērā grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta beigu daļas formulējums, kā arī prasība par pietiekamas saiknes esamību starp attiecīgajām personām un trešo valsti, kura ir Savienības veikto ierobežojošo pasākumu mērķis, 2012. gada 13. marta sprieduma Tay Za/Padome (C‑376/10 P, EU:C:2012:138) 64. punkta nozīmē. No tā izriet – tā kā Stanislav Chemezov šajā lietā tika iekļauts strīdīgajos sarakstos kā persona, kura saistīta ar savu tēvu Sergei Chemezov, Padomei nebija pamata iekļaut prasītāju strīdīgajos sarakstos kā personu, kura saistīta ar Stanislav Chemezov.
51
No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka Padome ar 2022. gada septembra un 2023. gada marta aktiem par saglabāšanu sarakstos pieļāva tiesību kļūdu, saglabājot prasītājas vārdu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz saikni ar Stanislav Chemezov.
52
Jānorāda, ka šī Padomes pieļautā tiesību kļūda pati par sevi nevar izraisīt 2022. gada septembra un 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos atcelšanu. Proti, saskaņā ar judikatūru attiecībā uz lēmuma, ar kuru noteikti ierobežojoši pasākumi, tiesiskuma pārbaudi un ņemot vērā to preventīvo raksturu –, ja Savienības tiesa uzskata, ka vismaz viens no minētajiem apsvērumiem ir pietiekami precīzs un konkrēts, ka tas ir pamatots un pats tādējādi ir pietiekams pamats šā lēmuma pamatojumam, ar to, ka pārējie minētie apsvērumi tādi nav, nevar tikt pamatota minētā lēmuma atcelšana (skat. spriedumu, 2013. gada 28. novembris, Padome/Manufacturing Support & Procurement Kala Naft, C‑348/12 P, EU:C:2013:776, 72. punkts un tajā minētā judikatūra).
53
Tādēļ jāpārbauda, vai Padome nav pieļāvusi kļūdu vērtējumā, secinot, ka prasītāja ir ar viņas tēvu N. Tokarev saistīta persona.
c)
Par kļūdu vērtējumā, ciktāl prasītāja tika iekļauta sarakstos kā ar savu tēvu saistīta persona
54
2022. gada septembra un 2023. gada marta akti par saglabāšanu sarakstos jāizskata atsevišķi, jo tie tika pieņemti dažādos datumos un nav balstīti ne uz pilnīgi identisku pamatojumu, ne dokumentāru pamatu.
1) Par 2022. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos
55
Ar savu argumentāciju prasītāja apstrīd noteiktu sākotnējo pierādījumu materiālu dokumentu ticamību, kā arī iespēju ņemt vērā B.5 pielikumu un apgalvo, ka faktiskais pamatojums nav pietiekams, lai pamatotu viņas saglabāšanu sarakstā kā personu, kura saistīta ar savu tēvu.
i) Par sākotnējo pierādījumu materiālu dokumentu ticamību
56
Prasītāja apstrīd sākotnējo pierādījumu materiālu 6. dokumenta ticamību, jo apgalvojums, ka viņas tēvs uzticēja uzņēmuma Katina pārvaldību viņas bijušajam laulātajam, esot kļūdains. Prasītāja arī uzskata, ka sākotnējo pierādījumu materiālu 12. un 15. dokuments nav ticams, jo tajos paustie apgalvojumi esot neskaidri un balstoties uz tādām norādēm kā tālruņa numuri vai internetā publicēta informācija, kuras nešķiet pietiekami pārliecinošas, lai pamatotu šos apgalvojumus. Turklāt prasītāja norāda, ka Moscow Post publicētie raksti nav ticami, jo ir zināms, ka šis medijs publicē godu un cieņu aizskarošus dokumentus, kā tas izriet no neseniem notiesājošiem spriedumiem.
57
Padome, kuru atbalsta Komisija, apstrīd šo argumentāciju.
58
Šajā ziņā jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Savienības tiesas darbību reglamentē pierādījumu brīvas novērtēšanas princips un vienīgais kritērijs iesniegto pierādījumu vērtības novērtēšanai ir to ticamība. Šajā ziņā, lai novērtētu dokumenta pierādījuma spēku, jāpārbauda tajā ietvertās informācijas patiesums, ņemot vērā tostarp dokumenta izcelsmi, tā izstrādes apstākļus, kā arī tā adresātu, un ir jānoskaidro, vai, ņemot vērā tā saturu, tas šķiet saprātīgs un uzticams (skat. spriedumus, 2018. gada 31. maijs, Kaddour/Padome, T‑461/16, EU:T:2018:316, 107. punkts un tajā minētā judikatūra, un 2020. gada 12. februāris, Amisi Kumba/Padome, T‑163/18, nav publicēts, EU:T:2020:57, 95. punkts un tajā minētā judikatūra).
59
Tā kā Savienības iestādēm nav pilnvaru veikt izmeklēšanu trešās valstīs, Savienības iestāžu vērtējumam faktiski jābūt pamatotam ar sabiedrībai pieejamiem informācijas avotiem, ziņojumiem, rakstiem preses izdevumos, slepeno dienestu ziņojumiem vai ar citiem līdzīgiem informācijas avotiem (spriedumi, 2018. gada 14. marts, Kim u.c./Padome un Komisija, T‑533/15 un T‑264/16, EU:T:2018:138, 107. punkts, un 2022. gada 1. jūnijs, Prigozhin/Padome, T‑723/20, nav publicēts, EU:T:2022:317, 59. punkts).
60
Turklāt jānorāda, ka konfliktsituācija, kurā iesaistīta Krievijas Federācija un Ukraina, pieeju atsevišķiem avotiem, atsevišķas informācijas primārā avota skaidru norādīšanu, kā arī liecību iespējamo vākšanu no personām, kuras piekrīt tikt identificētas, praksē padara īpaši grūtu. No tā izrietošās izmeklēšanas grūtības tādējādi var likt šķēršļus precīzu pierādījumu un objektīvas informācijas iegūšanai (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 15. novembris, OT/Padome, T‑193/22, EU:T:2023:716, 116. punkts un tajā minētā judikatūra).
61
Šajā lietā, lai pamatotu prasītājas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos ar 2022. gada septembra aktiem, Padome iesniedza sākotnējos pierādījumu materiālus. Jānorāda, ka attiecībā uz saikni starp prasītāju un viņas tēvu Padome ir balstījusies uz publiski pieejamu informāciju, proti, konkrēti:
–
tīmekļvietnē Total Croatia News2022. gada 5. martā publicēto rakstu “Savienotās Valstis iesaldē Krievijas oligarha meitas, kurai pieder villa Lošiņā [Mali Lošinj], uzņēmumu”, skatīts 2022. gada 5. aprīlī (1. dokuments);
–
2022. gada 3. martāUnited States Department of the Treasury (Amerikas Savienoto Valstu Valsts kases departaments) publicēto paziņojumu presei par sankcijām, kuras noteiktas pret Krievijas personām un iestādēm, skatīts 2022. gada 5. aprīlī (2. dokuments);
–
tīmekļvietnē Evening Standard2022. gada 10. martā publicēto rakstu “Kuri Krievijas oligarhi pievienoti Apvienotās Karalistes sankciju sarakstam?”, skatīts 2022. gada 7. aprīlī (3. dokuments);
–
2022. gada 13. martā publicēto Australian Department of Foreign Affairs and Trade (Austrālijas Ārlietu un tirdzniecības ministrija) tīmekļvietnes lapu par Krievijai piemērotajām sankcijām, skatīta 2022. gada 7. aprīlī (4. dokuments);
–
tīmekļvietnē World Law Group2022. gada 6. martā publicēto rakstu “Savienotās Valstis: ASV nosaka papildu sankcijas un eksporta kontroli Krievijai un Baltkrievijai”, skatīts 2022. gada 7. aprīlī (5. dokuments);
–
tīmekļvietnē Imperijal2022. gada 4. martā publicēto rakstu “Krievijas pilsoņi melnajos sarakstos veic uzņēmējdarbību līdzās Plenković un HDZ, viņiem arī pieder impērijas laika villa Mali Lošiņā)”, skatīts 2022. gada 7. aprīlī (6. dokuments);
–
2022. gada 24. februārī publicēto Kanādas valdības tīmekļvietnes lapu par papildu ekonomiskajiem pasākumiem, kuri pieņemti, reaģējot uz Krievijas agresiju pret Ukrainu, skatīta 2022. gada 11. aprīlī (8. dokuments);
–
tīmekļvietnes acompromat.com lapu, kura attiecas uz prasītāju, skatīta 2022. gada 11. aprīlī (9. dokuments);
–
tīmekļvietnē Infobae2022. gada 15. martā publicēto rakstu “Apvienotā Karaliste paziņo par sankcijām pret 350 citām Krievijas personām un vienībām”, skatīts 2022. gada 5. aprīlī (11. dokuments);
–
2016. gada 24. decembrī publicēto izvilkumu no Organised Crime and Corruption Reporting Project (turpmāk tekstā – OCCRP, Organizētās noziedzības un korupcijas ziņošanas projekts) veiktās izmeklēšanas “Draugi gūst panākumus, pateicoties pietuvinātībai Putina varai”, skatīts 2022. gada 5. aprīlī (12. dokuments);
–
tīmekļvietnē LSM 2016. gada 29. decembrī publicēto rakstu “Saikne starp daudzdzīvokļu ēku Jūrmalā un Putina draugiem”, skatīts 2022. gada 5. aprīlī (13. dokuments);
–
tīmekļvietnes Russian Asset Tracker lapu, kura attiecas uz uzņēmumu Katina, skatīta 2022. gada 12. aprīlī (14. dokuments);
–
tīmekļvietnē Meduza2016. gada 27. novembrī publicēto rakstu “Ļoti bagāts znots. Kā tiek organizēta Transneft vadītāja Nikolay Tokarev radinieku uzņēmējdarbība”, skatīts 2022. gada 17. maijā (15. dokuments);
–
tīmekļvietnē News Rambler2020. gada 28. augustā publicēto rakstu “Shmatko dodas uz Gelendžikas [Gelendzhik] “meridiānu””, skatīts 2022. gada 20. maijā (16. dokuments);
–
tīmekļvietnē Moscow Post2019. gada 15. oktobrī publicēto rakstu “Nikolay Tokarev un viņa uzņēmumam Transneft nav izdevies novirzīt atbildību par naftas kvalitāti uz viņu pretiniekiem”, skatīts 2022. gada 20. maijā (17. dokuments).
62
Tādējādi sākotnējo pierādījumu materiālu 6. dokuments ir tīmekļvietnē Imperijal publicētais raksts “Krievijas pilsoņi melnajos sarakstos veic uzņēmējdarbību līdzās Plenković un HDZ, viņiem arī pieder impērijas laika villa Mali Lošiņā)”. Šis dokuments attiecas tostarp uz uzņēmumu Katina, kurš reģistrēts Zagrebā un kuram pieder villa Karolina, kas atrodas Mali Lošiņā (Horvātija) (turpmāk tekstā – “villa Karolina”). Jānorāda, ka prasītājas arguments par to, ka šajā rakstā ir pieļauta kļūda, nevar atspēkot tā pierādījuma spēku. Proti, šāda argumentācija attiecas uz Padomes faktiskā pamatojuma, ar kuru argumentēta prasītājas iekļaušana sarakstā, pietiekamības vērtējumu.
63
Arguments par to, ka apgalvojumi – kuri izvirzīti 12. dokumentā, proti, OCCRP veiktajā izmeklēšanā “Draugi gūst panākumus, pateicoties pietuvinātībai Putina varai”, un 15. dokumentā, proti, informatīvajā tīmekļvietnē Meduza publicētajā rakstā “Ļoti bagāts znots. Kā tiek organizēta Transneft vadītāja Nikolay Tokarev radinieku uzņēmējdarbība?”, – ir neskaidri un balstās uz norādēm – kuras nešķiet pietiekami pārliecinošas, lai tos pamatotu, – nevar atspēkot šo pierādījumu pierādījuma spēku. Proti, ņemot vērā grūtības piekļūt šī sprieduma 60. punktā norādītajai informācijai, apstāklis, ka izmeklēšana vai raksti balstās uz tādiem datiem kā tālruņa numuri vai tīmekļvietnēs pieejama informācija, nevar 12. un 15. dokumentam atņemt pierādījuma spēku.
64
Nevar arī piekrist argumentam, ka Moscow Post publicētie raksti būtībā neesot uzticami, tāpēc ka attiecībā uz šo mediju ir pieņemti vairāki neseni notiesājoši spriedumi par goda un cieņas aizskārumu. Proti, apstāklis, ka medijs ir vairākkārt ticis notiesāts par goda un cieņas aizskārumu, nenozīmē, ka visas tā publikācijas nav uzticamas. Turklāt šajā lietā jākonstatē, ka prasītājas iesniegtie spriedumi neattiecas uz 17. dokumentu, proti, Moscow Post rakstu “Nikolay Tokarev un viņa uzņēmumam Transneft nav izdevies novirzīt atbildību par naftas kvalitāti uz viņu pretiniekiem”. No tā izriet, ka šim pierādījumam nevar atņemt pierādījuma spēku.
65
Ņemot vērā iepriekš minēto un Krievijas Federācijas situāciju raksturojošo kontekstu, un, tā kā Padomei nav pilnvaru veikt izmeklēšanu trešās valstīs (skat. šī sprieduma 59. un 60. punktu), sākotnējo pierādījumu materiālu 6., 12., 15. un 17. dokumenta pierādījuma spēku nevar noraidīt.
ii) Par iebildumu raksta B.5 pielikumu
66
Prasītāja apstrīd iespēju ņemt vērā iebildumu raksta B.5 pielikumu, kurā ietverts viss izmeklēšanas, kuras izvilkums iekļauts sākotnējo pierādījumu materiālu 12. dokumentā, saturs, jo, ja minētais pielikums tiktu ņemts vērā, tiktu grozīts sākotnējo pierādījumu materiālu saturs.
67
Padome, kuru atbalsta Komisija, apstrīd šo argumentāciju.
68
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Savienības tiesību akta tiesiskums ir jānovērtē, ņemot vērā faktiskos un tiesiskos apstākļus, kādi pastāvēja tiesību akta pieņemšanas brīdī (spriedumi, 2015. gada 3. septembris, Inuit Tapiriit Kanatami u.c./Komisija, C‑398/13 P, EU:C:2015:535, 22. punkts, un 2023. gada 8. marts, Prigozhina/Padome, T‑212/22, nav publicēts, EU:T:2023:104, 80. punkts).
69
Tāpat jāatgādina, ka tiesiskuma pēc būtības kontrole, kas jāīsteno Vispārējai tiesai, it īpaši strīdā par ierobežojošiem pasākumiem, jāveic, ievērojot ne tikai tos elementus, kuri iekļauti strīdīgo aktu pamatojuma izklāstā, bet arī tos, kurus Padome norāda apstrīdēšanas gadījumā Vispārējā tiesā, lai pierādītu šajos izklāstos apgalvoto faktu pamatotību (spriedums, 2021. gada 22. aprīlis, Padome/PKK, C‑46/19 P, EU:C:2021:316, 64. punkts).
70
Jānorāda, kā atzīst prasītāja, ka B.5 pielikumā ir ietverta visas 2016. gada 24. decembrī publicētās OCCRP izmeklēšanas “Draugi gūst panākumus, pateicoties pietuvinātībai Putina varai” reprodukcija, kuras izvilkums ir iekļauts sākotnējo pierādījumu materiālu 12. dokumentā. Kā izriet no minētajiem lietas materiāliem, Padome ieguva piekļuvi šai izmeklēšanai 2022. gada 5. aprīlī, un starp minētā dokumenta avota identifikācijas elementiem ir iekļauta pilna hipersaite, kas ļauj piekļūt visam šīs izmeklēšanas saturam. Šādos apstākļos prasītāja nevar apstrīdēt iespēju ņemt vērā iebildumu raksta B.5 pielikumu (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2022. gada 1. jūnijs, Prigozhin/Padome, T‑723/20, nav publicēts, EU:T:2022:317, 55. punkts).
71
No tā izriet, ka iebildumu raksta B.5 pielikumu var ņemt vērā, vērtējot prasītājas kā ar N. Tokarev saistītas personas saglabāšanas strīdīgajos sarakstos pamatotību.
iii) Par prasītājas kā ar savu tēvu saistītas personas saglabāšanas sarakstos pamatotību
72
Prasītāja uzskata, ka Padome ir pieļāvusi kļūdu attiecībā uz prasītājas nekustamo īpašumu aplēsto vērtību un ka katrā ziņā to vērtībai nav nozīmes, lai konstatētu saikni ar viņas tēvu. Prasītāja turklāt apgalvo, ka Padomes dokumentārais pamats nav pietiekams, lai konstatētu, ka viņas nekustamie īpašumi ir saistīti ar viņas tēvu. Viņa arī norāda, ka, pat pieņemot, ka uzņēmums Ronin Trust pārvaldīja konkrētus viņas nekustamos īpašumus, tas neļauj konstatēt saikni ar viņas tēvu. Šajā ziņā viņa uzskata, ka apstāklis, ka uzņēmums Ronin Trust pārvaldīja uzņēmuma Transneft nevalstisko pensiju fondu, ir vāja un novecojusi saikne.
73
Padome, kuru atbalsta Komisija, apstrīd šo argumentāciju.
74
Konkrēti, Padome norāda, ka no sākotnējiem pierādījumu materiāliem izriet, ka prasītājai pieder vai piederēja, vai nu pašai, vai kopā ar viņas bijušo laulāto, vairāki uzņēmumi un nekustamie īpašumi Maskavā (Krievija) vairāk nekā 50 miljonu ASV dolāru (USD) (aptuveni 45 miljoni EUR) vērtībā. Katrā ziņā tā uzskata, ka prasītājas nekustamā īpašuma vērtība nav izšķirošs elements, ņemot vērā, ka nozīme ir konstatējumam, ka prasītāja ir turīga uzņēmēja, kura kļuvusi bagāta. Padome turklāt apgalvo, ka no sākotnējiem pierādījumu materiāliem izriet, ka prasītāja ir saistīta ar viņas tēvu ģimenes saikņu dēļ un tādēļ, ka arī prasītājas bagātība un uzņēmējdarbība ir saistīta ar viņu. Konkrēti, Padome uzskata, ka tās rīcībā bija precīzu un konkrētu norāžu kopums, kas apstiprināja apstākli, ka prasītāja kļuva bagāta nekustamā īpašuma jomā, gūstot labumu no tā, ka viņas tēvs pildīja Transneft izpilddirektora pienākumus. Padome arī apgalvo, ka prasītāja ir saistīta ar viņas tēva uzņēmējdarbību ar uzņēmuma Ronin, kurš ir saistīts ar Transneft, starpniecību, kā arī ar ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēmu.
75
Šajā ziņā jāatgādina, kā izriet no šī sprieduma 45.–47. punkta, ka saistītās personas kritērijs attiecas uz personām, kuras ar personu, kas iekļauta strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz vienu vai vairākiem grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta a)–g) apakšpunktā paredzētajiem iekļaušanas kritērijiem, saista kopīgas intereses.
76
Jāprecizē, ka šīs kopīgās intereses jāsaprot ne tikai šaurā nozīmē, proti, kā tādas, kas attiecas uz personām, kuru intereses ir saistītas vienotā juridiskā struktūrā, bet arī plašāk un, ja objektīvi pastāv kopīgo interešu pārklāšanās, kurai nav obligāti jābūt formāli iekļautai šim nolūkam radītā juridiskā struktūrā, kā tādas, kas attiecas uz personām, kuras saista ģimenes saikne (šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. spriedumu, 2023. gada 6. septembris, Timchenko/Padome, T‑361/22, nav publicēts, EU:T:2023:502, 76. punkts).
77
Turklāt, tā kā saistītās personas kritērijs ir izteikts īstenības izteiksmes tagadnē, kopīgo interešu esamība jākonstatē apstrīdēto aktu pieņemšanas brīdī (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 8. marts, Prigozhina/Padome, T‑212/22, nav publicēts, EU:T:2023:104, 92. punkts).
78
Šajā lietā prasītāja neapstrīd izcelšanās saikni ar savu tēvu N. Tokarev, kurš veic uzņēmuma Transneft – kas tiek uzskatīts par lielu Krievijas naftas un gāzes uzņēmumu – izpilddirektora pienākumus. Viņa turpretī norāda, ka Padomes faktiskajā pamatojumā nav ietverti pietiekami pierādījumi, lai konstatētu saikni ar viņas tēvu.
79
No attiecīgā iekļaušanas pamatojuma izriet, ka prasītājas un viņas tēva kopīgās intereses izriet, pirmkārt, no apstākļa, ka prasītājas ievērojamie nekustamie īpašumi, kas atrodas Maskavā, Horvātijā un Latvijā, varētu būt saistīti ar viņas tēvu, un, otrkārt, no prasītājas saiknēm ar uzņēmumu Ronin, par kuru tika norādīts, ka tas nodrošina uzņēmuma Transneft pensiju fonda pārvaldību.
80
Pirmām kārtām, attiecībā uz saikni starp prasītāju un uzņēmumu Ronin it īpaši no sākotnējo pierādījumu materiālu 15. dokumenta izriet, ka, kamēr prasītāja vēl bija precējusies ar savu bijušo laulāto, uzņēmums Ronin Trust, kurš pārvaldīja Transneft pensiju fondu, nodrošināja arī uzņēmumu grupas RPA nekustamo īpašumu pārvaldību. Saskaņā ar šo pierādījumu prasītājas bijušajam laulātajam piederēja 100 % uzņēmuma RPA‑Management, savukārt prasītāja kontrolēja 75 % uzņēmuma RPA‑Estate un 50 % uzņēmuma RPA‑Hotel Management. No tā izriet, ka Padome varēja pamatoti uzskatīt, ka 2016. gadā pastāvēja saikne starp uzņēmumu Ronin Trust un uzņēmumiem, kuros prasītājai piederēja kapitāldaļas, proti, uzņēmumiem RPA‑Hotel Management un RPA‑Estate.
81
Tomēr no sākotnējo pierādījumu materiālu 15. dokumenta arī izriet, ka pensiju fondu pārvaldības jomā uzņēmums Transneft nebija uzņēmuma Ronin Trust vienīgais klients un pat ne tā galvenais klients. Šo konstatējumu apstiprina prasītājas iesniegtie izvilkumi no uzņēmuma Ronin Trust gada pārskatiem (A.11 pielikums), no kuriem izriet, ka šis uzņēmums faktiski nodrošina citu uzņēmumu, kas nav Transneft, pensiju fondu pārvaldību. Tomēr izņemot apstākli, ka nekas lietas materiālos neliecina par uzņēmuma Ronin Trust darbību un organizāciju, ar to vien, ka prasītāja un uzņēmums Transneft izmanto viena un tā paša pakalpojumu sniedzēja, kurš sniedz savus pakalpojumus citiem trešiem uzņēmumiem, pakalpojumus, nepietiek, lai konstatētu saikni starp prasītāju un uzņēmumu Transneft. Tiesas sēdē, atbildot uz Vispārējās tiesas jautājumu par to, kā ar uzņēmuma Ronin Trust starpniecību varētu tikt nodibināta saikne starp prasītāju un viņas tēvu, kaut gan minētais uzņēmums pārvalda vairāku uzņēmumu pensiju fondus, Padome nespēja izskaidrot šo saikni. Proti, tā nav balstījusies ne uz vienu pierādījumu, kas liecinātu par N. Tokarev dalību uzņēmuma Ronin Trust kapitālā, ne par viņa klātbūtni šī uzņēmuma vadības struktūrās, ne par jebkādu Ronin Trust un Transneft darījumu attiecību īpatnību, kura nošķirtu šo uzņēmumu attiecības no tām, kuras pastāv starp Ronin Trust un pārējiem uzņēmumiem, kas ir tā klienti.
82
Tādējādi prasītāja pamatoti apgalvo, ka vājā saikne starp Ronin Trust un Transneft nav pietiekama, lai konstatētu saikni starp viņas un viņas tēva darbību.
83
Turklāt attiecībā uz iekļaušanas pamatojumā izklāstīto apstākli, ka Ronin Europe adrese tika minēta prasītājas naturalizācijas procedūras laikā, lai iegūtu Kipras pilsonību, šis apstāklis ne tik nepierāda, ka starp prasītāju un N. Tokarev pastāv kopīgas intereses. Proti, tiesas sēdē, atbildot uz Vispārējās tiesas jautājumu ar mērķi gūt precizējumus par saiknēm starp Ronin Europe un Ronin Trust, Padome būtībā norādīja, ka, pēc tās domām, šie abi uzņēmumi var tikt uzskatīti par saistītiem. Turklāt jākonstatē, ka Padome neatsaucas ne uz vienu pierādījumu, kas ļautu konstatēt saikni starp uzņēmumu Ronin Europe un N. Tokarev. Tādēļ to pašu iemeslu dēļ, kuri izklāstīti šī sprieduma 81. punktā, ar saikni starp prasītāju un uzņēmumu Ronin Europe nevar pierādīt saiknes esamību starp prasītāju un viņas tēvu ar uzņēmuma Transneft starpniecību.
84
Tādējādi Padome ir kļūdaini balstījusies uz prasītājas darījumu attiecībām ar uzņēmumiem Ronin Trust un Ronin Europe, lai ar uzņēmuma Transneft starpniecību pierādītu saikni ar N. Tokarev.
85
Otrām kārtām, jāpārbauda, vai sākotnējos pierādījumu materiālos ir ietverts pietiekami konkrētu, precīzu un saskaņotu norāžu kopums, lai pierādītu, ka 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī pastāvēja saikne starp prasītājas nekustamo īpašumu un N. Tokarev.
86
Iesākumā jākonstatē, ka lietas puses nav vienisprātis par prasītājas nekustamā īpašuma vērtību. Attiecīgā iekļaušanas pamatojuma izklāstā Padome lēsa, ka prasītājas un viņas bijušā laulātā nekustamo īpašumu, kuri atrodas Maskavā, Horvātijā un Latvijā, vērtība bija vairāk nekā 50 miljoni USD (aptuveni 45 miljoni EUR). Tomēr papildus tam, ka prasītāja neapstrīd apstākli, ka viņas un viņas bijušās laulātā nekustamo īpašumu kopējā vērtība varētu pārsniegt 50 miljonus USD (aptuveni 45 miljoni EUR), jānorāda, ka viņas nekustamā īpašuma vērtība nav būtiska, lai pamatotu viņas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos. Proti, tas ir konteksta elements, kura mērķis ir norādīt, kā apgalvo Padome, ka prasītāja ir turīga uzņēmēja, kura kļuvusi bagāta tostarp nekustamā īpašuma jomā, kā tas izriet it īpaši no sākotnējo pierādījumu materiālu 9. un 16. dokumenta. No tā izriet, ka iespējama neprecizitāte attiecībā uz viņas nekustamā īpašuma vērtību pati par sevi nevar izraisīt 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos atcelšanu.
87
Jānorāda – prasītāja atzīst, ka viņai pieder uzņēmums Ostozhenka 19, kuram pieder vēsturiska māja Maskavā un dzīvoklis Brusov ielā, Maskavā, kā arī uzņēmums Katina, kuram pieder villa Karolina Mali Lošiņā, Horvātijā. No sākotnējiem pierādījumu materiāliem izriet, ka katra šī nekustamā īpašuma vērtība ir vairāki miljoni Krievijas rubļu (RUB). Proti, saskaņā ar 15. dokumentu vēsturiskā māja Maskavā tika iegādāta 2016. gadā par summu 390 miljoni RUB (aptuveni 3,9 miljoni EUR), saskaņā ar 14. dokumentu villa Horvātijā tika novērtēta 4,1 miljonu USD vērtībā (aptuveni 3,8 miljoni EUR) un saskaņā ar 9. dokumentu dzīvoklis Brusov ielā atrodas nekustamā īpašumā, kurā konkrētu īpašumu vērtība ir vismaz 315 miljoni RUB (aptuveni 3,15 miljoni EUR). Ņemot vērā šo nekustamo īpašumu vērtību vairāku miljonu euro apmērā, Padome varēja pamatoti uzskatīt, ka prasītājai pieder ievērojami nekustamie īpašumi. Turklāt, kā pamatoti apgalvo prasītāja, šajā lietā nepietiek tikai ar viņas nekustamo īpašumu vērtību, lai konstatētu saikni ar viņas tēvu. Tādējādi jāpārbauda, vai ar Padomes faktisko pamatojumu var argumentēt konstatējumu, ka 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī šie prasītājas nekustamie īpašumi varēja būt saistīti ar viņas tēvu.
88
Pirmkārt, attiecībā uz nekustamo īpašumu, kas atrodas Jūrmalā, Latvijā, un kurš kopīgi piederēja prasītājai un viņas bijušajam laulātajam, kamēr viņi bija precējušies, jānorāda, ka Padome neatsaucas ne uz vienu pierādījumu, kas ļautu šo īpašumu saistīt ar N. Tokarev. Turklāt prasītāja ir iesniegusi izrakstu no 2019. gada 14. februāra laulību līguma papildinājuma (A.9 pielikums), kas apliecina, ka pēc laulības šķiršanas visas uzņēmuma “Dzintaru 34”, kuram piederēja šis nekustamais īpašums, daļas jānodod viņas bijušajam laulātajam. Prasītāja izšķīrās 2019. gada jūnijā, un Padome to neapstrīd. Tādēļ jāuzskata, ka prasītāja ir pierādījusi, ka kopš 2019. gada jūnija viņai vairs nav nekādas saiknes ar nekustamo īpašumu Latvijā. No tā izriet – tā kā kopīgo interešu esamība jākonstatē apstrīdēto aktu pieņemšanas brīdī (skat. šī sprieduma 77. punktu), Padome nevar atsaukties uz nekustamo īpašumu Latvijā, lai pierādītu šādu interešu esamību starp prasītāju un viņas tēvu ar viņai piederošo nekustamo īpašumu starpniecību, jo 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī prasītāja jau vairākus gadus vairs nebija minētā īpašuma īpašniece.
89
Otrkārt, attiecībā uz villu Karolina, kura atrodas Čikat līcī Mali Lošiņā, Horvātijā, jānorāda, ka prasītāja ir iesniegusi izrakstu no Trgovački Sud u Zagrebu (Zagrebas Komerctiesa, Horvātija) reģistra vēstures, kurš attiecas uz uzņēmumu Katina (A.20 pielikums), kuram pieder šī villa. No šī dokumenta izriet, ka prasītāja ir vienīgā šī uzņēmuma akcionāre un ka viņas tēvam nekad nav piederējušas tā kapitāldaļas. No tā izriet, ka attiecībā uz šo nekustamo īpašumu Padome nevar atsaukties uz tiešas saiknes esamību starp prasītāju un viņas tēvu. Turklāt, kaut gan sākotnējo pierādījumu materiālu 6. dokuments var norādīt uz to, ka šo nekustamo īpašumu pārvalda ģimene, tāpēc ka N. Tokarev bija uzticējis uzņēmuma Katina vadību savam bijušajam znotam, šāda norāde nevar pati par sevi būt pietiekama, lai konstatētu saikni starp prasītājas tēvu un villu Karolina laikposmā pēc 2019. gada. Proti, tā kā prasītāja izšķīrās 2019. gada jūnijā, viņas bijušais vīrs tajā pašā gadā beidza pildīt savus pienākumus uzņēmumā Katina, kā izriet no A.20 pielikuma. Taču nav apšaubāms, ka N. Tokarev iesaistījās sava bijušā znota iecelšanā par uzņēmuma Katina vadības komitejas locekli jau krietni pirms 2019. gada. Tādējādi, nepastāvot citiem pierādījumiem par jaunākiem faktiem, ar kuriem, iesaistot N. Tokarev, varētu pierādīt, ka vēl joprojām pastāv villas Karolina ģimenes pārvaldība, jākonstatē, ka Padomes rīcībā nebija neviena pierādījuma, kas ļautu konstatēt, ka 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī pastāvēja saikne starp prasītājas tēvu un villu Karolina.
90
Treškārt, attiecībā uz Padomes izvirzīto apstākli, ka Tokarev ģimene esot iegādājusies vairāku miljardu dolāru vērtu viesnīcu kompleksu, kurš arī atrodas Horvātijā, sākotnējo pierādījumu materiālu 16. dokumentā, proti, 2020. gadā publicētā rakstā, tiešām ir minēta informācija par apstākli, ka Tokarev ģimene iegādājās viesnīcu kompleksu, izmantojot uzņēmuma Transneft iepirkumus. Taču jākonstatē, ka šajā rakstā nav ietverts neviens precizējums ne par datumu, kurā šis darījums notika, ne to, kurš Tokarev ģimenes loceklis iegādājās minēto īpašumu, ne arī to, vai minētā raksta publicēšanas brīdī 2020. gadā tas joprojām piederēja šim ģimenes loceklim. Turklāt jānorāda, ka, pretēji Padomes apgalvotajam, no atbildes raksta uz repliku D.1 pielikuma, proti, tīmekļvietnē Moscow Post2016. gada 16. augustā publicētā raksta “Nikolay Tokarev“zelta trompete”?” acīmredzami neizriet, ka prasītāja vai viņas ģimenes locekļi iegādājās viesnīcu kompleksu, pretī saņemot Transneft iepirkumus. Proti, saskaņā ar šo rakstu prasītāja 2005. gadā guva ienākumus no uzņēmuma Caprice‑Stell, kuram netieši piederēja kapitāldaļas kādā viesnīcu kompleksā, kurš tika norādīts kā viesnīcu kompleksa Mali Lošiņā īpašnieks. Tādējādi, pat pieņemot, ka apstāklis, ka prasītāja saņēma atlīdzību no uzņēmuma Caprice‑Stell, var tikt uzskatīts par pierādījumu viesnīcu kompleksa iegādei, jānorāda, ka saskaņā ar šo 2016. gadā Moscow Post publicēto rakstu, darījums, kas norāda uz Transneft iepirkumiem saistībā ar nekustamo īpašumu iegādi, tika veikts vairākus gadus pirms šī raksta publicēšanas. No šī raksta tomēr neizriet, ka prasītāja saņēma atlīdzību no uzņēmuma Caprice‑Stell pēc 2005. gada. Turklāt Padome nav iesniegusi nekādu citu informāciju, kas pierādītu, ka prasītāja vēl joprojām ir viesnīcu kompleksa Horvātijā īpašniece. Tādējādi, ievērojot Padomes iesniegtajos pierādījumos izklāstīto faktu senumu, tā nevar apgalvot, ka 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī prasītāja bija viesnīcu kompleksa Horvātijā īpašniece.
91
Ceturtkārt, prasītāja apgalvo, ka kopš viņas laulības šķiršanas 2019. gada jūnijā viņai vairs nav nekādu saikņu ar viņas bijušā laulātā grupas RPA uzņēmumiem un ka viņas vienīgie nekustamie īpašumi Maskavā ir vēsturiska māja, kas viņai pieder ar uzņēmuma Ostozhenka 19 (agrāk – RPA‑Estate) starpniecību, kā arī dzīvoklis Brusov ielā. Tādēļ, konkrēti attiecībā uz laikposmu pēc viņas laulības šķiršanas, prasītāja apstrīd saikni starp saviem nekustamajiem īpašumiem un viņas tēvu, ko Padome, pamatojoties uz sākotnējo pierādījumu materiālu 15. dokumentu, cenšas pierādīt ar grupas RPA uzņēmumu un Ronin Trust starpniecību. Šajā ziņā jāatgādina, ka Padome nevar balstīties uz darījumu attiecību starp prasītāju un uzņēmumu Ronin Trust esamību, lai ar uzņēmuma Transneft starpniecību konstatētu saikni starp prasītāju un N. Tokarev (skat. šī sprieduma 81. punktu). Tādējādi ar apstākli, ka prasītājas nekustamos īpašumus Maskavā pārvaldīja uzņēmums Ronin Trust, nevar pierādīt to, ka šos īpašumus varēja uzskatīt par saistītiem ar viņas tēvu. Jākonstatē, ka sākotnējos pierādījumu materiālos nav ietverts neviens cits pierādījums, kas ļautu konstatēt saikni starp prasītājas īpašumiem Maskavā un N. Tokarev.
92
No iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka ir pieļauta kļūda pamatojuma vērtējumā, ciktāl tiek konstatēts, ka 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī prasītājas nekustamie īpašumi varēja būt saistīti ar N. Tokarev.
93
Šo secinājumu nevar apstrīdēt ar Padomes argumentiem.
94
Vispirms, kā pamatoti norāda Padome, saskaņā ar sākotnējo pierādījumu materiālu 2., 3., 6., 9., 13. un 15. dokumentu prasītājas tēvs tiešām tiek raksturots kā ilggadējs un tuvs Vladimira Putina paziņa un izpilddirektora pienākumu veicējs vienā no Krievijas svarīgākajiem uzņēmumiem. Tomēr, lai gan šī informācija ir atbilstīgs konteksta elements, ar to nevar pierādīt saiknes esamību starp prasītājas īpašumu un viņas tēvu.
95
Tālāk, sākotnējo pierādījumu materiālu 1.–3. un 6. dokumentā vispārīgi un bez jebkāda cita precizējuma ir norādīts uz apstākli, ka N. Tokarev ģimenes locekļi guvuši ienākumus no viņa saiknes ar V. Putinu vai Krievijas valdību, un šo lietas materiālu 12. dokumentā, kura pilns saturs ir iekļauts iebildumu raksta B.5 pielikumā, ir vispārīgi minēts, ka N. Tokarev ģimenes locekļi palielinājuši savu bagātību un ka viņiem pieder vērtīgi nekustamie īpašumi Eiropā. Taču, kā norāda prasītāja, sākotnējo pierādījumu materiālu 1. un 3. dokumentā, kuros būtībā pārņemts Amerikas Savienoto Valstu Valsts kases departamenta paziņojuma presei (2. dokuments) saturs, nav ietverta precīza un konkrēta informācija, kas pierādītu, ka prasītājas nekustamie īpašumi bija saistīti ar N. Tokarev, it īpaši 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī. Tāpat jau konstatēts, ka sākotnējo pierādījumu materiālu 6. dokumentā nav ietverti pierādījumi, kas ļautu konstatēt šo saikni minēto aktu pieņemšanas brīdī (skat. šī sprieduma 89. punktu). Attiecībā uz 12. dokumentu, kura saturs ir pilnībā iekļauts iebildumu raksta B.5 pielikumā, jānorāda, ka tajā ietvertā informācija būtībā ir līdzīga tai, kas ietverta sākotnējo pierādījumu materiālu 15. dokumentā. Tādēļ to pašu iemeslu dēļ, kuri izklāstīti šī sprieduma 90. punktā, sākotnējo pierādījumu materiālu 12. dokumentā nav ietverti pierādījumi, ar kuriem varētu konstatēt saikni starp prasītājas nekustamo īpašumu un N. Tokarev 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī.
96
Turpinot, attiecībā uz ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēmas esamību nekustamā īpašuma jomā, D.1 pielikumā, kā atbildes rakstā uz repliku norāda Padome, tiešām ir ietverta informācija, kas pierāda šādas shēmas esamību attiecībā uz prasītājas un viņas bijušā laulātā iegūtu neidentificētu nekustamo īpašumu Horvātijā saistībā ar darījumu, kurā iesaistīti Transneft iepirkumi. Ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēma var izrietēt arī no informācijas, kas ietverta sākotnējo pierādījumu materiālu 6. dokumentā, tāpēc ka N. Tokarev iesaistījās uzņēmuma Katina, kuram pieder villa Karolina, pārvaldībā. Taču, kā norādīts šī sprieduma 89.–90. punktā, šie fakti norisinājās vairākus gadus pirms 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas. Jākonstatē, ka Padome nav iesniegusi nekādus pierādījumus, kas liecinātu, ka ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēma nekustamo īpašumu jomā, kurā iesaistīta prasītāja un viņas tēvs, pastāvēja minēto aktu pieņemšanas brīdī.
97
Attiecībā uz apgalvojumu, ka nekustamā īpašuma jomā joprojām pastāv ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēma, Padome tiesas sēdē kļūdaini atsaucās uz šādas pārvaldības shēmas esamību attiecībā uz ēku kompleksu Gelendzhik Resort Meridian Krievijā. Proti, šis nekustamais īpašums nebija minēts 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pamatojuma izklāstā, tāpēc Padome nevarēja atsaukties uz šo informāciju, ja vien tā neaizstāja pamatojumu. Katrā ziņā no sākotnējo pierādījumu materiālu 9. un 16. dokumenta izriet, ka prasītājai ar Stanislav Chemezov piederēja kapitāldaļas šajā ēku kompleksā un ka Padome nav pierādījusi, ka šis īpašums varēja būt saistīts ar N. Tokarev.
98
Visbeidzot, pretēji Padomes apgalvotajam, apstāklis, ka N. Tokarev joprojām ir saistīts ar V. Putinu, ka viņš joprojām veic Transneft izpilddirektora pienākumus un ka prasītājai joprojām pieder nekustamie īpašumi, nav pietiekams, lai pamatotu viņas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz saistītās personas kritēriju. Proti, kā atgādināts šī sprieduma 77. punktā, Padomei ir jāpierāda kopīgo interešu esamība apstrīdēto aktu pieņemšanas brīdī. Taču jānorāda, ka Padome nav pierādījusi, ka 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī prasītājas nekustamais īpašums varēja būt saistīts ar viņas tēvu.
99
Trešām kārtām, attiecībā uz sākotnējo pierādījumu materiālu 2.–5., 8. un 11. dokumentu par ierobežojošiem pasākumiem, kurus pret prasītāju noteikusi Austrālija, Kanāda, Amerikas Savienotās Valstis un Apvienotā Karaliste, lai gan šāda informācija var būt nozīmīgi konteksta elementi, paši par sevi tie tomēr nepamato prasītājas vārda iekļaušanu un saglabāšanu strīdīgajos sarakstos. Proti, kā pierādījusi prasītāja, šajās trešās valstīs arī pret personu, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi, ģimenes locekļiem var tikt pieņemti ierobežojošie pasākumi, pamatojoties tikai uz ģimenes saikni. Ir tiesa, ka saistībā ar ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā tika nospriests, ka tad, kad tie iesaldēti sankcijām pakļautu personu līdzekļi, pastāv ievērojams risks, ka tās izdarīs spiedienu uz personām, kuras ar tām saistītas, lai apietu pret sevi vērsto pasākumu sekas (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 28. aprīlis, Sharif/Padome, T‑540/19, nav publicēts, EU:T:2021:220, 159. punkts). Tomēr jākonstatē, ka minētajā režīmā iekļaušanas kritērijs atšķīrās no šajā lietā piemērojamā kritērija. Proti, tiesību aktos lietā, kurā tika pasludināts minētais spriedums, bija skaidri noteikti ierobežojumi un līdzekļu iesaldēšana tostarp attiecībā uz “ietekmīgiem uzņēmējiem, kas veic uzņēmējdarbību Sīrijā” un “Assad vai Makhlouf ģimenes locekļiem”, kā arī “personām, kas ar tiem [bija] saistītas”. Šajā tiesiskajā regulējumā ģimenes saikne ar šīm ģimenēm bija pietiekama, lai iekļautu personas vārdu attiecīgajos sarakstos, pamatojoties uz “saiknes ar šo ģimeņu locekļiem kritēriju”. Tā savukārt nav gadījumā, kā šajā lietā, kad tiesiskajā regulējumā konkrētu, nosauktu ģimeņu locekļi nav skaidri norādīti starp iekļaušanas kritērijiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 29. novembris, Pumpyanskiy/Padome, T‑734/22, nav publicēts, EU:T:2023:761, 70. punkts).
100
No iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka Padome nav pierādījusi kopīgu interešu esamību, kas saistītu prasītāju ar viņas tēvu 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī. Tā rezultātā prasītājas vārda saglabāšana strīdīgajos sarakstos bija de facto balstīta tikai uz ģimenes saikni ar viņas tēvu, un tas nav pieļaujams.
101
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus – tā kā tika konstatēts, ka Padome pieļāvusi tiesību kļūdu, saglabājot prasītājas vārdu strīdīgajos sarakstos kā personu, kura saistīta ar Stanislav Chemezov (skat. šī sprieduma 45.–52. punktu), un tā kā minētajos aktos ietvertais pamatojums nav pietiekami juridiski pamatots attiecībā uz prasītājas saikni ar viņas tēvu N. Tokarev, jāsecina, ka prasītājas vārda saglabāšana 2022. gada septembra aktos par saglabāšanu sarakstos nebija pamatota.
102
Tādēļ pamats par tiesību kļūdu un kļūdām vērtējumā jāapmierina, ciktāl tas ir vērsts pret 2022. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos.
2) Par 2023. gada marta aktiem par saglabāšanu sarakstos
103
Pirmajā grozījumu rakstā prasītāja apstrīd pierādījuma, kuru Padome iekļāvusi pierādījumu materiālā WK 1128/2023 INIT, ticamību un apgalvo, ka 2023. gada janvāra pierādījumu materiāli nav pietiekams faktiskais pamatojums, lai argumentētu prasītājas kā ar savu tēvu saistītas personas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos.
i) Par pierādījumu ticamību
104
Prasītāja apgalvo, ka pierādījumu materiālu WK 1128/2023 INIT 4. dokuments, kurš liecina par to, ka Tokarev ģimene iegādājusies vairāku miljardu dolāru vērtu viesnīcu kompleksu Horvātijā ar Transneft iepirkumu starpniecību, nav ticams, jo tas nav pamatots ne ar vienu pierādījumu. Prasītāja arī norāda, ka šī raksta autori ir balstījušies uz medija Moscow Post rakstu, kurā nav norādīti tā avoti un kurš nav uzticams, jo attiecībā uz šo mediju tika pieņemti vairāki neseni tiesas spriedumi par goda un cieņas aizskārumu.
105
Padome, kuru atbalsta Komisija, apstrīd šo argumentāciju.
106
Šajā lietā, lai pamatotu prasītājas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos ar 2023. gada marta aktiem par saglabāšanu sarakstos, Padome ir iesniegusi 2023. gada janvāra pierādījumu materiālus. Jānorāda, ka attiecībā uz saikni starp prasītāju un viņas tēvu Padome ir balstījusies uz šādu publiski pieejamu informāciju, kas tostarp iekļauta lietas materiālos WK 1128/2023 INIT:
–
tīmekļvietnes list‑org lapu, kura attiecas uz prasītāju un kuras publicēšanas datums nav precizēts, skatīta 2023. gada 19. janvārī (1. dokuments);
–
tīmekļvietnes list‑org lapu, kura attiecas uz uzņēmumu Ostozhenka 19 un kuras publicēšanas datums nav precizēts, skatīta 2023. gada 19. janvārī (3. dokuments);
–
tīmekļvietnē Moscow Post2020. gada 28. augustā publicēto rakstu “Shmatko dodas uz Gelendžikas “meridiānu”: Ēku kompleksu “Gelendzhik Resort – Meridian” pulcē uzņēmēju aprindu krējumu ap bijušo enerģētikas ministru Sergei Shmatko un Tokarev un Chemezov bērniem. Vai Manturov pievienosies šai trijotnei?”, skatīts 2023. gada 19. janvārī (4. dokuments);
–
tīmekļvietnē Re:Baltica2022. gada 20. martā publicēto rakstu “Kuriem Putina loka cilvēkiem ir bāze Latvijā?”, skatīts 2023. gada 18. janvārī (7. dokuments).
107
Lietas materiālos WK 1128/2023 ADD 1 ietilpst 2016. gada 24. decembrī publicētā OCCRP veiktā izmeklēšana “Draugi gūst panākumus, pateicoties pietuvinātībai Putina varai”, skatīta 2023. gada 27. janvārī.
108
Lietas materiālos WK 1128/2023 ADD 2 ietilpst konfidenciāla dokumenta kopsavilkums par prasītājai piederošiem uzņēmumiem, kuri reģistrēti komercreģistrā Krievijā.
109
Attiecībā uz lietas materiālu WK 1128/2023 INIT 4. dokumenta, proti, raksta “Shmatko dodas uz Gelendžikas “meridiānu”: Ēku kompleksu “Gelendzhik Resort – Meridian” pulcē uzņēmēju aprindu krējumu ap bijušo enerģētikas ministru Sergei Shmatko un Tokarev un Chemezov bērniem. Vai Manturov pievienosies šai trijotnei?” ticamību jānorāda, ka prasītājas arguments, saskaņā ar kuru šajā rakstā nav ietverts neviens pierādījums, nav pietiekams, lai atņemtu tam pierādījuma spēku. Turklāt, kā atzīst prasītāja, minētais raksts ir balstīts uz citu Moscow Post rakstu, kuru Padome iekļāvusi atbildes raksta uz repliku D.1 pielikumā. Attiecībā uz pēdējo minēto rakstu apstāklis, ka tajā nav norādīti tā avoti, pats par sevi nevar tam atņemt pierādījuma spēku. Arī apstāklis, ka attiecībā uz minēto mediju ir pieņemti vairāki tiesas spriedumi par goda un cieņas aizskārumu, nenozīmē, ka visas tā publikācijas nav uzticamas.
110
Ņemot vērā Krievijas Federācijas situāciju raksturojošo kontekstu, un tā kā Padomei nav pilnvaru veikt izmeklēšanu trešās valstīs (skat. šī sprieduma 59. un 60. punktu), lietas materiālu WK 1128/2023 INIT 4. dokumenta pierādījuma spēku nevar noraidīt.
ii) Par prasītājas kā ar savu tēvu saistītas personas saglabāšanas sarakstos pamatotību
111
Prasītāja uzskata, ka Padomes rīcībā nav pietiekami pārliecinošs faktiskais pamatojums, lai argumentētu 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos pamatojumu. It īpaši viņa uzskata, ka ar jaunajiem pierādījumiem nevar pamatot konstatējumu, ka tās nekustamie īpašumi varēja būt saistīti ar viņas tēvu. Prasītāja arī apstrīd izmaiņas iekļaušanas sarakstā pamatojuma izklāstā, saskaņā ar kuru prasītāja esot saistīta ar uzņēmumu Ronin Trust ar uzņēmuma Ostozhenka 19 (agrāk – RPA Estate) starpniecību. Viņa katrā ziņā apgalvo, ka saikne ar uzņēmumu Ronin Trust, uz kuru balstās Padome, ir vāja un spekulatīva, tādēļ ar to nevar pamatot prasītājas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz saistītās personas kritēriju.
112
Padome, kuru atbalsta Komisija, apstrīd šo argumentāciju.
113
It īpaši Padome apgalvo, ka tā ir pierādījusi, ka prasītāja ir saistīta ar N. Tokarev viņu ģimenes saiknes dēļ un tādēļ, ka viņas bagātība ir saistīta ar N. Tokarev. Konkrēti Padome uzskata, ka noteikta informācija 2023. gada janvāra pierādījumu materiālos apstiprina informāciju sākotnējos pierādījumu materiālos attiecībā uz saikni starp N. Tokarev, V. Putinu un nekustamā īpašuma aktīviem, kurus iegādājusies, tostarp, prasītāja. Turklāt attiecībā uz saikni starp prasītāju un uzņēmumu Ronin Trust Padome uzskata, ka prasītāja nav pierādījusi saiknes ar uzņēmumiem Ostozhenka 19 (agrāk – RPA‑Estate) un RPA‑Hotel Management neesamību.
114
Jānorāda, ka attiecībā uz saikni starp prasītāju un viņas tēvu 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos pamatojums būtībā ir līdzīgs 2022. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pamatojumam. Pirmkārt, prasītājas vārda saglabāšana minētajos sarakstos tika pamatota ar apstākli, ka viņas nekustamais īpašums varēja būt saistīts ar viņas tēvu. Pirmais pamatojums netika būtiski grozīts. Otrkārt, prasītājas vārda saglabāšana strīdīgajos sarakstos tika pamatota arī ar saikni starp prasītāju un uzņēmumu Ronin, par kuru tika norādīts, ka tas nodrošina uzņēmuma Transneft pensiju fonda pārvaldību. Ar otro pamatojumu Padome precizēja, ka prasītāja ar Ronin Trust bija saistīta ar uzņēmuma Ostozhenka 19 starpniecību.
115
Pirmām kārtām, jāatgādina, ka ar prasītājas darījumu attiecībām ar uzņēmumiem Ronin Trust un Ronin Europe nevar pierādīt kopīgu interešu esamību starp prasītāju un viņas tēvu ar uzņēmuma Transneft starpniecību (skat. šī sprieduma 80.–84. punktu). Padome 2023. gada janvāra pierādījumu materiālos nav iekļāvusi pierādījumus, kas ļautu atspēkot šo secinājumu.
116
No tā, pirmkārt, izriet, ka, lai pamatotu prasītājas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, Padome nevarēja balstīties ne uz apstākli, ka uzņēmums Ronin Trust pārvaldīja uzņēmumu RPA‑Estate un RPA‑Hotel Management nekustamos īpašumus, ne uz apgalvoto saikni starp prasītāju un uzņēmu Ronin Trust ar uzņēmuma Ostozhenka 19 starpniecību. Otrkārt, Padome arī nevarēja balstīties uz apstākli, ka uzņēmuma Ronin Europe adrese tika minēta prasītājas naturalizācijas procedūras laikā, lai viņa iegūtu Kipras pilsonību.
117
Tātad Padomes argumenti, ar kuriem tā vēlas pierādīt saiknes esamību starp prasītāju un uzņēmumu Ronin Europe, kā arī argumenti attiecībā uz to, ka starp prasītāju un uzņēmumu Ronin Trust turpina pastāvēt darījumu attiecības, nav sekmīgi, lai pamatotu 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos pamatotību.
118
Otrām kārtām, attiecībā uz saikni starp prasītājas nekustamo īpašumu un N. Tokarev Padome norāda, ka lietas materiālu WK 1128/2023 INIT 7. dokuments, proti, 2022. gada martā publicētais raksts par prasītājai piederošu nekustamo īpašumu Latvijā, apstiprina informāciju sākotnējos pierādījumu materiālos par to, ka saikne starp N. Tokarev un V. Putinu ļāva Tokarev ģimenei iegādāties ievērojamus nekustamo īpašumu aktīvus. Šajā rakstā tiešām ir norādīts uz to, ka Tokarev ģimene guva labumu no N. Tokarev saiknes ar V. Putinu, lai iegādātos lielus aktīvus. Tajā arī minēts, ka prasītāja un viņas bijušais laulātais kļuva bagāti laikā, kamēr viņi vēl bija precējušies, tostarp pateicoties līgumiem, kas noslēgti starp uzņēmumu Transneft un prasītājas bijušā laulātā uzņēmumiem. Tomēr jānorāda, ka minētais raksts attiecas uz faktiem, kuri norisinājās vairākus gadus pirms 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas, jo tajā ir aprakstīta prasītājas situācija pirms viņas laulības šķiršanas 2019. gadā. Turklāt šis raksts apstiprina, ka kopš laulības šķiršanas prasītāja vairs nav nekustamā īpašuma, kurš viņai kopā ar viņas bijušo laulāto piederēja Latvijā, īpašniece. Tādēļ, lai gan šis raksts labākajā gadījumā varētu būt konteksta elements, kas ļautu pierādīt, ka iepriekš varēja pastāvēt ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēma, tas nevarētu būt pierādījums saiknes esamībai starp prasītājas nekustamo īpašumu un N. Tokarev 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī.
119
Lai konstatētu saikni starp prasītājas nekustamo īpašumu un viņas tēvu, Padome atsaucas arī uz lietas materiālu WK 1128/2023 INIT 4. dokumentu, kurā, līdzīgi kā sākotnējo pierādījumu materiālu 16. dokumentā, norādīts uz informāciju par to, ka Tokarev ģimene iegādājās vairāku miljardu dolāru vērtu viesnīcu kompleksu Horvātijā, izmantojot uzņēmuma Transneft iepirkumus. Tomēr jākonstatē, ka šajā dokumentā nav ietverts neviens precizējums attiecībā uz sākotnējo pierādījumu materiālu dokumentiem saistībā ar viesnīcu kompleksu, ko, iespējams, iegādājušies Tokarev ģimenes locekļi. Tādēļ to pašu iemeslu dēļ, kuri izklāstīti šī sprieduma 90. un 96. punktā, ar šo dokumentu nevar pierādīt saikni starp prasītājas nekustamo īpašumu un viņas tēvu 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī.
120
Jākonstatē, ka ne ar kādu citu informāciju 2023. gada janvāra pierādījumu materiālos nevar pierādīt saikni starp prasītājas nekustamo īpašumu un N. Tokarev 2023. gada marta aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī. Tādējādi ir pieļauta kļūda pamatojuma vērtējumā, ciktāl tiek konstatēts, ka minēto aktu pieņemšanas brīdī prasītājas nekustamie īpašumi varēja būt saistīti ar N. Tokarev. Tā rezultātā prasītājas vārda saglabāšana strīdīgajos sarakstos de facto balstās tikai uz ģimenes saikni ar viņas tēvu, un tas nav pieļaujams.
121
No tā izriet: tā kā Padome pieļāvusi arī tiesību kļūdu, saglabājot prasītājas vārdu strīdīgajos sarakstos kā ar Stanislav Chemezov saistītu personu (skat. šī sprieduma 45.–52. punktu), jāsecina, ka viņas vārda saglabāšana strīdīgajos sarakstos nebija pamatota.
122
Tādēļ pamats par tiesību kļūdu un kļūdu vērtējumā jāapmierina, ciktāl tas ir vērsts pret 2023. gada marta aktiem par saglabāšanu sarakstos.
d)
Par grozītā g) kritērija otrās daļas piemērošanu prasītājai
123
Otrajā grozījumu rakstā prasītāja apstrīd konkrētu pierādījumu, kurus Padome iekļāvusi 2023. gada jūnija pierādījumu materiālos, ticamību un apgalvo, ka 2023. gada jūnija un jūlija pierādījumu materiāli nav pietiekams faktiskais pamatojums, lai argumentētu viņas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu.
1) Par pierādījumu ticamību
124
Prasītāja apstrīd avota Rospres rakstu ticamību, jo tas esot sensacionāls medijs, kurš pazīstams ar to, ka tas pauž godu un cieņu aizskarošus apgalvojumus, un tam tika ierobežota piekļuve tādēļ, ka tas atteicās saskaņā ar tiesas nolēmumiem aizklāt godu un cieņu aizskarošos paziņojumus. Turklāt prasītāja atkārtoti norāda, ka Moscow Post publikācijas, tāpat kā tīmekļvietnes Rosnadzor publikācijas, nav uzticamas, jo šie mediju avoti ir pazīstami ar to, ka tie publicē rakstus, kuru vienīgais mērķis ir kaitēt personu reputācijai.
125
Padome, kuru atbalsta Komisija, apstrīd šo argumentāciju.
126
Lai pamatotu prasītājas vārda iekļaušanu strīdīgajos sarakstos ar 2023. gada septembra aktiem, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu, Padome ir iesniegusi 2023. gada jūnija, kā arī 2023. gada jūlija pierādījumu materiālus.
127
2023. gada jūnija pierādījumu materiālos ietverta šāda informācija:
–
tīmekļvietnē Online publication company (kuras adrese ir “ko.ru”) 2023. gada 20. februārī publicēts informatīvs raksts, kurā tostarp iekļautas norādes par prasītājas nekustamo īpašumu, skatīts 2023. gada 19. maijā (1. dokuments);
–
tīmekļvietnē Platzdarm2022. gada 25. aprīlī publicētais raksts “Miljardu dolāru vērtā Chemezov virusoloģija”, skatīts 2023. gada 19. maijā (2. dokuments);
–
tīmekļvietnē Rospres2011. gada 29. decembrī publicētais raksts “Transneft ģimenes klani: Chemezov, Tokarev, Bolotov”, skatīts 2023. gada 19. maijā (3. dokuments);
–
tīmekļvietnē Platzdarm2023. gada 23. aprīlī publicētais raksts “Nikolay Tokarev un viņa naudas atmazgātāju komanda”, skatīts 2023. gada 19. maijā (4. dokuments);
–
tīmekļvietnē Rosnadzor2022. gada 30. jūlijā publicētais raksts “Rostec, Transneft un milzu kapitāls: kas kopīgs Sergei Chemezov un Nikolay Tokarev bērniem?”, skatīts 2023. gada 19. maijā (5. dokuments).
128
2023. gada jūlija pierādījumu materiālos ietverta šāda informācija:
–
tīmekļvietnē Delfi Ärileht2022. gada 22. martā publicētais raksts “Kas ir Putina pietuvinātie, kuriem pieder vērtīgi īpašumi Latvijā? Labi zināmais oligarhs ir radījis precedentu savam kaimiņam”, skatīts 2023. gada 27. jūnijā (1. dokuments);
–
tīmekļvietnē Moscow Post 2023. gada 3. februārī publicētais raksts “Nikolay Tokarev naudas atmazgāšana”, skatīts 2023. gada 28. jūnijā (2. dokuments);
–
ekrānuzņēmums no tīmekļvietnes wise.com, kurš attiecas uz uzņēmumu Ronin Europe Ltd, skatīts 2023. gada 28. martā (3. dokuments);
–
tīmekļvietnē Moscow Post2016. gada 10. novembrī publicētais raksts “Transmoney Tokarev”, skatīts 2023. gada 28. jūnijā (4. dokuments);
–
tīmekļvietnē newsbeezer.com2022. gada 22. martā publicētais raksts “Atklāta Putina draugu villa Horvātijas piekrastē”, skatīts 2023. gada 28. jūnijā (5. dokuments);
–
tīmekļvietnē Acompromat 2023. gada 3. februārī publicētais raksts “Akulov“lielā atmazgāšana” beigusies ar noziegumu”, skatīts 2023. gada 28. jūnijā (6. dokuments);
–
tīmekļvietnē versia.ru2021. gada 9. oktobrī publicētais raksts “Transneft vadītāja Nikolay Tokarev meita un bijušais znots nokļuvuši “Pandoras arhīvā””, skatīts 2023. gada 28. jūnijā (7. dokuments).
129
Attiecībā uz tīmekļvietnē Rospres pieejamo informāciju, kaut gan pret šo mediju ir pieņemti notiesājoši spriedumi par goda un cieņas aizskārumu, jākonstatē, ka prasītājas iesniegtie spriedumi tomēr neattiecas uz 2023. gada jūnija pierādījumu materiālu 3. dokumentā ietverto rakstu. Taču jāatgādina, ka apstāklis, ka medijs ir vairākkārt ticis notiesāts par goda un cieņas aizskārumu, nenozīmē, ka visas tā publikācijas nav uzticamas. No tā izriet – tā kā nav nekādu citu pierādījumu, ar kuriem apstrīdēt informācijas, kas norādīta tīmekļvietnē Rospres, ticamību, pierādījumu materiālu 3. dokumentam nevar atņemt pierādījuma spēku.
130
Turklāt prasītāja nav pierādījusi, ka tīmekļvietnēs Moscow Post un Rosnadzor publicēto rakstu vienīgais mērķis ir kaitēt personu reputācijai, tādēļ tiem nevar atņemt pierādījuma spēku.
131
Attiecībā uz argumentiem, ar kuriem tiek apstrīdēts konkrētu elementu pierādījumu materiālos nepietiekami precīzais vai neskaidrais raksturs, jāatgādina, ka šie argumenti attiecas uz Padomes faktiskā pamatojuma, ar kuru argumentēta prasītājas vārda iekļaušana strīdīgajos sarakstos, pietiekamības vērtējumu.
132
Ņemot vērā iepriekš minēto un Krievijas Federācijas situāciju raksturojošo kontekstu un tā kā Padomei nav pilnvaru veikt izmeklēšanu trešās valstīs (skat. šī sprieduma 59. un 60. punktu), 2023. gada jūnija un jūlija pierādījumu materiālu dokumentu pierādījuma spēku nevar apvērst.
2) Par prasītājas vārda saglabāšanas sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu, pamatotību
133
Prasītāja uzskata, ka grozītā g) kritērija otrā daļa jāinterpretē tādējādi, ka tā abstrakti attiecas nevis uz jebkuru labumu, bet gan uz labumiem, kas izpaužas kā līdzekļu vai aktīvu nodošana, kas veikta ar mērķi slēpt aktīvus un apiet ierobežojošos pasākumus, kas noteikti pret sākotnēji sarakstā iekļauto personu, lai tā saglabātu kontroli pār resursiem. Prasītāja arī uzskata, ka attiecīgajam labumam jābūt iegūtam tajā pašā laikā, kad pret personu, kura sākotnēji iekļauta sarakstā, un tuviem ģimenes locekļiem pieņemti ierobežojošie pasākumi, pretējā gadījumā nevar uzskatīt, ka pastāv to apiešanas risks.
134
Prasītāja uzskata, ka Padome nav sniegusi pietiekamu faktisko pamatojumu, lai argumentētu viņas vārda iekļaušanu strīdīgajos sarakstos, balstoties uz strīdīgo kritēriju. Konkrēti, viņa uzskata, ka Padome nav pierādījusi, ka prasītājas tēvs nodeva līdzekļus vai aktīvus ar mērķi slēpt savus aktīvus, apiet ierobežojošus pasākumus un saglabāt kontroli pār viņam pieejamajiem resursiem. Prasītāja arī uzskata, ka Padome nav pierādījusi, ka labums pastāvēja tajā pašā laikā, kad tika pieņemti 2023. gada septembra akti par saglabāšanu sarakstos. Attiecībā uz konstatējumu, ka viņas nekustamie īpašumi esot saistīti ar viņas tēvu, prasītāja norāda, ka Padome nav pierādījusi, ka minētie īpašumi iepriekš piederēja viņam. Turklāt prasītāja uzskata, ka apgalvotie darījumi tika veikti krietni pirms tam, kad 2022. gada februārī attiecībā pret viņas tēvu tika pieņemti ierobežojošie pasākumi, tādēļ nevarot pastāvēt vēlme apiet ierobežojošos pasākumus. Viņa arī uzskata, ka saistībā ar piemēroto iekļaušanas kritēriju saiknei starp uzņēmumiem Ronin un Transneft nav nozīmes.
135
Padome, kuru atbalsta Komisija, apstrīd šo argumentāciju.
136
It īpaši Padome apgalvo, ka grozītā g) kritērija otrā daļa jāsaprot līdzīgi “saistības” kritērijam, kā to interpretējusi Vispārējā tiesa. Tā uzskata, ka minētais kritērijs interpretējams tādējādi, ka tas jāpiemēro tuviem ģimenes locekļiem, kurus ar ietekmīgiem uzņēmējiem, kas darbojas Krievijā, saista “kopīgas intereses”, tomēr neesot nepieciešams konstatēt ekonomisku saikni, ņemot vērā, ka atkarībā no katras lietas konteksta un apstākļiem šī saikne izpaužas apstāklī, ka minētie ģimenes locekļi gūst labumu no šiem uzņēmējiem.
137
Padome norāda, ka labumu, ko prasītāja guvusi no sava tēva, raksturo tas, ka viņas bagātība un uzņēmējdarbība ir saistīta ar viņu. Tā uzskata, ka prasītāja kļuva bagāta nekustamā īpašuma jomā, gūstot labumu no tā, ka viņas tēvs pildīja Transneft izpilddirektora pienākumus, un attiecībām, ko viņš uzturēja ar V. Putinu. Turklāt Padome uzskata, ka tā, tostarp pamatojoties uz 2023. gada jūnija un jūlija pierādījumu materiālu elementiem, ir pamatoti pierādījusi, ka pastāv kopīgas intereses, kas izriet no ģimenes pārvaldības. Tā arī uzskata, ka jāņem vērā nepotisma prakse Krievijā kā konteksta elements.
138
Jānorāda, ka 2023. gada septembra aktos par saglabāšanu sarakstos prasītājas vārda saglabāšana strīdīgajos sarakstos vairs neizriet no saistītās personas kritērija, kas paredzēts grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta beigu daļā, piemērošanas. Pirmkārt, šis pamatojums vairs neliecina par saikni ar Stanislav Chemezov. Otrkārt, secinot, ka prasītāja ir tuva N. Tokarev – ietekmīga uzņēmēja, kas darbojas Krievijā, – ģimenes locekle un ka viņa gūst labumu no viņa, Padome attiecībā uz prasītāju piemēroja grozītā g) kritērija otrajā daļā paredzēto kritēriju.
139
Jānorāda, ka grozītā g) kritērija otrā daļa ļauj iekļaut strīdīgajos sarakstos tostarp tuvus ģimenes locekļus vai citas personas, kuras gūst labumu no ietekmīga uzņēmēja, kas darbojas Krievijā.
140
Šajā ziņā jāatgādina, ka, lai gan Savienības akta preambulai nav saistoša juridiska spēka un uz to nevar atsaukties, nedz lai atkāptos no pašām attiecīgā akta normām, nedz lai interpretētu šīs normas pretēji to formulējumam, ar to var tikt precizēts to saturs, jo šajā preambulā iekļautie apsvērumi ir uzskatāmi par būtiskiem interpretācijas elementiem, kuri var paskaidrot šā akta autora gribu (skat. spriedumu, 2021. gada 26. janvāris, Hessischer Rundfunk, C‑422/19 un C‑423/19, EU:C:2021:63, 64. punkts un tajā minētā judikatūra).
141
Šajā lietā atbilstoši Lēmuma 2023/1094 5. apsvērumam minētais iekļaušanas kritērijs tika ieviests, lai palielinātu spiedienu uz Krievijas Federācijas valdību, kā arī lai izvairītos no ierobežojošo pasākumu apiešanas riska. It īpaši no šī apsvēruma būtībā izriet, ka nepieciešamība iekļaut sarakstā tuvus ģimenes locekļus vai citas personas, kuras gūst labumu no ietekmīga uzņēmēja, kas darbojas Krievijā, ir pamatota ar apstākli, ka minētās personas sadala to līdzekļus un aktīvus starp tuviem ģimenes locekļiem un citām personām, konkrēti ar mērķi slēpt šos aktīvus, apiet ierobežojošos pasākumus un saglabāt kontroli pār tiem pieejamajiem resursiem.
142
Tādējādi jēdziens “labums” grozītā g) kritērija otrās daļas nozīmē jāinterpretē, ņemot vērā šī sprieduma 141. punktā minētajā kritērijā paredzētos mērķus, kuri ietver Krievijas Federācijas izmaksu palielināšanu par darbībām, ar kurām tā grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību. Tāpēc labums šīs normas nozīmē attiecas uz jebkādu labumu – neatkarīgi no tā rakstura –, tam nav obligāti jābūt nepamatotam, taču jābūt kvantitatīvi vai kvalitatīvi nozīmīgam. Tādējādi tas var būt finansiāls vai nefinansiāls labums, kā, piemēram, ziedojums, līdzekļu vai saimniecisko resursu pārskaitījums, iejaukšanās, lai veicinātu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu, iecelšana vai paaugstināšana amatā. Turklāt, ņemot vērā Lēmuma 2023/1094 5. apsvērumā skaidri norādīto mērķi izvairīties no ierobežojošo pasākumu apiešanas prakses, grozītā g) kritērija otrā daļa var attiekties arī uz labumu, ko ietekmīgi uzņēmēji, kas darbojas Krievijā, piešķīruši tādā situācijā, kura var izraisīt pret viņiem noteikto ierobežojošo pasākumu apiešanu.
143
Tādējādi, pirmām kārtām, prasītāja kļūdaini apgalvo, ka jēdziens “labums” grozītā g) kritērija otrās daļas nozīmē jāattiecina tikai uz labumu, kas gūts kā līdzekļu pārskaitījums ar mērķi apiet ierobežojošos pasākumus. Proti, jēdziena “labums” attiecināšana tikai uz līdzekļu pārskaitījumu neizriet no šī kritērija formulējuma un neļauj aptvert dažādus labuma veidus. Turklāt, lai gan situācija, kurā var tikt apieti ierobežojošie pasākumi, var pamatot labuma esamību grozītā g) kritērija otrās daļas nozīmē, Padomei nav noteikti jāsniedz pierādījumi par šādu situāciju, lai iekļautu personas vārdu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz šo kritēriju. Otrām kārtām, Padome nevar apgalvot, ka grozītā g) kritērija otrā daļa, ciktāl tā attiecas uz personām, kurām ir kopīgas intereses, jāsaprot līdzīgi grozītā Lēmuma 2014/145 2. panta 1. punkta beigu daļā paredzētajam saistītās personas kritērijam. Proti, šādas interpretācijas dēļ grozītā g) kritērija otrajai daļai tiktu atņemta lietderīgā iedarbība, jo tā zaudētu jebkādu nozīmi attiecībā uz saistītās personas kritēriju gadījumos, kad tas tiek piemērots saistībā ar personu, kura iekļauta sarakstā, pamatojoties uz g) kritēriju.
144
Turklāt, pretēji prasītājas apgalvotajam, grozītā g) kritērija otrajā daļā paredzētais labums neattiecas tikai uz labumu, kuru datumā, kas sakrīt ar viņu iekļaušanu strīdīgajos sarakstos, tuvam ģimenes loceklim vai citām personām piešķīruši ietekmīgi uzņēmēji, kas darbojas Krievijā. Proti, šāds ierobežojums laikā labumam, kuru var ņemt vērā, lai piemērotu minēto kritēriju, neizriet no šīs normas formulējuma. Turklāt šāda prasītājas izvirzīta ierobežojoša interpretācija nav saderīga ar minētā kritēja ieviešanas mērķiem, kuri ir vērsti uz spiediena palielināšanu uz Krievijas Federācijas valdību un izvairīšanos no riska, ka, tostarp ar labumiem, kurus pirms viņu vārda iekļaušanas strīdīgajos sarakstos piešķīruši ietekmīgi uzņēmēji, tiek apieti ierobežojošie pasākumi.
145
Tomēr labuma piešķiršanas apstākļi un laiks, kas pagājis starp labumu, kuru piešķīris ietekmīgs uzņēmējs, kas darbojas Krievijā, un viņa vārda iekļaušanu strīdīgajos sarakstos, ir elementi, kas jāņem vērā, lai novērtētu personas, kura saņēma šo labumu, vārda iekļaušanas minētajos sarakstos pamatotību. Katrā ziņā labumam, ko saņēmusi persona, kuras vārds iekļauts strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu, vai vismaz tā sekām joprojām jāpastāv pret minēto personu noteikto ierobežojošo pasākumu pieņemšanas brīdī.
146
Turklāt grozītā g) kritērija otrās daļas interpretācijai jāatbilst tiesiskās drošības principam. Jāatgādina, ka ierobežojošo pasākumu režīms saistībā ar situāciju Ukrainā tika īstenots, vispirms pieņemot Lēmumu 2014/145 kā reakciju uz Krimas aneksiju un Ukrainas austrumdaļas destabilizāciju 2014. gada februāra beigās un pēc tam pakāpeniski konsolidējot šo režīmu, lai to pielāgotu Krievijas Federācijas darbību, ar kurām tiek apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība, smagumam. No tā izriet – ņemot vērā, ka attiecīgie ierobežojošie pasākumi ir daļa no Savienības reakcijas uz Krievijas iestāžu politiku un darbībām, konkrēti saistībā ar Ukrainu, kuras sākās ar Krimas aneksiju, Padome atbilstoši grozītā g) kritērija otrajai daļai nevar atsaukties uz labumiem, kurus ietekmīgi uzņēmēji piešķīruši tuviem ģimenes locekļiem vai citām personām pirms 2014. gada februāra beigām (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2016. gada 30. novembris, Rotenberg/Padome, T‑720/14, EU:T:2016:689, 92. punkts).
147
Ņemot vērā šādu grozītā g) kritērija otrās daļas interpretāciju, jāizvērtē, vai Padomes faktiskais pamatojums bija pietiekams, lai argumentētu minētā kritērija piemērošanu prasītājai 2023. gada septembra aktos par saglabāšanu sarakstos.
148
Šajā lietā prasītājas vārda saglabāšana strīdīgajos sarakstos ir pamatota, pirmkārt, ar apstākli, ka viņas nekustamais īpašums varēja būt saistīts ar viņas tēvu, un, otrkārt, ar saikni starp prasītāju un uzņēmumu Ronin, par kuru tika norādīts, ka tas nodrošina uzņēmuma Transneft pensiju fonda pārvaldību. Neraugoties uz izmaiņām prasītājai piemērotajā iekļaušanas kritērijā, iekļaušanas pamatojums ir tāds pats kā 2023. gada marta aktos par saglabāšanu sarakstos.
149
Pirmām kārtām, jānorāda, ka Padome nevarēja balstīties uz darījumu attiecību esamību starp prasītāju un uzņēmumiem Ronin Trust un Ronin Europe, lai pierādītu saikni starp prasītāju un N. Tokarev ar uzņēmuma Transneft starpniecību (skat. šī sprieduma 80.–84. punktu), un ka tā ar 2023. gada jūnija un jūlija pierādījumu materiāliem nav iesniegusi informāciju, ar ko varētu atspēkot šo secinājumu. Tādējādi šīs darījumu attiecības nevar būt no N. Tokarev gūts labums grozītā g) kritērija otrās daļas nozīmē. No tā izriet, ka Padomes argumenti, ar kuriem tā vēlas pierādīt, ka no saiknes starp prasītāju un uzņēmumu Ronin Europe ir gūts labums, kā arī argumenti attiecībā uz to, ka starp prasītāju un uzņēmumu Ronin Trust turpina pastāvēt darījumu attiecības, nevar būt sekmīgi, lai pamatotu 2023. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pamatotību.
150
Otrām kārtām, ciktāl iekļaušanas sarakstā pamatojums norāda uz saikni starp prasītājas īpašumu un N. Tokarev, jāpārbauda, vai Padomes faktiskajā pamatojumā ir ietverti elementi, kas liecina par to, ka šis nekustamais īpašums varētu būt no viņas tēva gūts labums grozītā g) kritērija otrās daļas nozīmē.
151
Pirmkārt, attiecībā uz nekustamo īpašumu Jūrmalā, Latvijā, prasītāja ir pierādījusi, ka kopš viņas laulības šķiršanas 2019. gada jūnijā viņai vairs nepieder uzņēmuma “Dzintaru 34”, kam pieder šis īpašums, kapitāldaļas (skat. šī sprieduma 88. punktu). Šo konstatējumu apstiprina arī pierādījumu materiālu WK 1128/2023 INIT 7. dokuments un 2023. gada jūlija pierādījumu materiālu 1. dokuments. Tātad, tā kā prasītājai 2023. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī vairs nepiederēja šis nekustamais īpašums, ar to nevar pamatot viņas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu.
152
Otrkārt, attiecībā uz nekustamajiem īpašumiem Horvātijā no 2023. gada jūlija pierādījumu materiālu 5. dokumenta izriet, ka 2009. gadā prasītāja iegādājās villu Karolina. Taču, pat pieņemot, ka šo īpašumu varētu uzskatīt par labumu, kas gūts no viņas tēva, tas būtu noticis laikposmā pirms Krimas aneksijas 2014. gada februārī. Tādēļ, lai pamatotu prasītājas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu, Padome nevarēja atsaukties uz apstākli, ka 2023. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī prasītājai ar uzņēmuma Katina starpniecību piederēja villa Karolina. Attiecībā uz aptuveni 700000 EUR vērto dzīvokli Horvātijā, kurš prasītājai pieder ar uzņēmuma TGA starpniecību, jākonstatē, ka ar pierādījumiem nav precizēts šī īpašuma iegādes datums un tajos nav ietverta nekāda informācija, ar ko varētu pierādīt, ka šis īpašums ir labums, kas gūts no viņas tēva. Tādējādi ar to vien, ka prasītājai pieder šis otrs īpašums Horvātijā, nevar pamatot viņas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz viņai piemēroto iekļaušanas kritēriju.
153
Attiecībā uz vairāku miljardu dolāru vērto viesnīcu kompleksu Horvātijā, ko iegādājusies Tokarev ģimene, 2023. gada jūnija un jūlija pierādījumu materiālos ietvertā informācija neļauj kliedēt neskaidrības, kas izriet no neprecizitātēm sākotnējos pierādījumu materiālos un lietas materiālā WK 1128/2023 INIT (skat. šī sprieduma 90. un 119. punktu). Proti, jānorāda, ka salīdzinājumā ar informāciju, kas ietverta sākotnējos pierādījumu materiālos un 2016. gadā publicētajā Moscow Post rakstā (D.1 pielikums), 2023. gada jūnija pierādījumu materiālu 4. dokumentā un 2023. gada jūlija pierādījumu materiālu 2., 4., 6. un 7. dokumentā nav ietverta papildu informācija. 2023. gada jūnija pierādījumu materiālu 4. dokuments un 2023. gada jūlija pierādījumu materiālu 2. un 4. dokuments tiešām apstiprina, ka prasītāja 2005. gadā guva ienākumus no uzņēmuma Caprice‑Stell, kuram netieši piederēja kapitāldaļas kādā viesnīcu uzņēmumā, par kuru tika norādīts, ka tam pieder kāds viesnīcu komplekss Horvātijā. Tomēr, pat pieņemot, ka apstākli, ka prasītāja ir guvusi ienākumus no uzņēmuma Caprice‑Stell, var uzskatīt par pierādījumu viesnīcu kompleksa iegādei, jākonstatē, ka šie fakti norisinājās sen – krietnu laiku pirms Krimas aneksijas 2014. gada februārī. Turklāt neviens no pierādījumu materiālu dokumentiem nenorāda ne uz to, ka prasītāja būtu saņēmusi atlīdzību no Caprice‑Stell pēc 2005. gada, ne arī uz to, ka 2023. gada aktu pieņemšanas brīdī viņai tieši vai netieši būtu piederējis viesnīcu komplekss Horvātijā. Gluži pretēji, no 2023. gada jūlija pierādījumu materiālu 5. dokumenta izriet, ka 2023. gada martā prasītāja Horvātijā bija tikai villas Karolina, kas viņai pieder ar uzņēmuma Katina starpniecību, un 700000 EUR vērta dzīvokļa, kas viņai pieder ar uzņēmuma TGA starpniecību, īpašniece. No tā izriet, ka Padome, lai pamatotu prasītājas vārda saglabāšanu strīdīgajos sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu, nevar balstīties uz apstākli, ka viņa esot iegādājusies viesnīcu kompleksu Horvātijā.
154
Treškārt, attiecībā uz nekustamajiem īpašumiem Maskavā jāatgādina, ka ar saikni starp grupas RPA uzņēmumiem un uzņēmumu Ronin Trust nevar pierādīt, ka pastāv saikne starp prasītāju un viņas tēvu. Tātad, pat pieņemot, ka pastāv saikne starp Ronin Trust un uzņēmumu Ostozhenka 19, ar kura starpniecību prasītājai pieder šī sprieduma 87. punktā minētā vēsturiskā māja, šis apstāklis nav pietiekams, lai pierādītu, ka minētais nekustamais īpašums ir labums, kas pēc Krimas aneksijas 2014. gada februārī gūts no N. Tokarev. Padome arī nav izvirzījusi nevienu pierādījumu, lai pamatotu, ka dzīvoklis Brusov ielā bija šāda priekšrocība. Turklāt jākonstatē, ka pierādījumu materiālos nav ietvertas pietiekami konkrētas, precīzas un saskaņotas norādes, kas ļautu konstatēt saikni starp vienu no prasītājas nekustamajiem īpašumiem, uzņēmumu Transneft vai N. Tokarev, ar kuru varētu pierādīt, ka viens no šiem īpašumiem ir labums grozītā g) kritērija otrās daļas nozīmē, ko prasītāja guvusi no sava tēva.
155
Ceturtkārt, lai konstatētu, ka prasītāja gūst labumu no sava tēva nekustamā īpašuma jomā, Padome nevar atsaukties uz apstākli, ka 2023. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī prasītājai piederēja kapitāldaļas ēku kompleksā Gelendzhik Resort Meridian. Proti, tā kā šis nekustamais īpašums nav minēts starp tiem īpašumiem, kuri norādīti 2023. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pamatojuma izklāstā, nav pieļaujams, ja vien nav aizstāts pamatojums, ka Padome, lai argumentētu minēto aktu pamatotību, atsaucas uz apstākli, ka prasītājai pieder kapitāldaļas ēku kompleksā Gelendzhik Resort Meridian. Katrā ziņā jākonstatē, ka Padome nav pierādījusi, ka šis nekustamais īpašums, kurš prasītājai pieder kopā ar tostarp Stanislav Chemezov, varēja būt saistīts ar N. Tokarev.
156
Tādējādi, ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, prasītāja pamatoti apgalvo, ka Padomes faktiskais pamatojums nebija pietiekams, lai pierādītu, ka 2023. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī kāds no viņas nekustamajiem īpašumiem bija no N. Tokarev gūts labums grozītā g) kritērija otrās daļas nozīmē.
157
Šo secinājumu nevar atspēkot ar citiem Padomes argumentiem.
158
Pirmām kārtām, attiecībā uz argumentu par to, ka, kamēr prasītājai piederēja uzņēmums Irvin 2, viņas uzņēmējdarbība bija saistīta ar viņas tēvu tā iemesla dēļ, ka saskaņā ar 2023. gada jūnija pierādījumu materiālu 3. un 5. dokumentu N. Tokarev izdarīja spiedienu uz veselības ministru, lai veicinātu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu minētajam uzņēmumam, jānorāda, ka šis apstāklis attiecas uz farmācijas nozari, nevis prasītājas nekustamo īpašumu. Taču, ņemot vērā iekļaušanas pamatojuma formulējumu, kurā minēts tikai prasītājas nekustamais īpašums, Padome nevar atsaukties uz labumu, ko viņa guvusi, ja viņai nav bijusi saikne ar šo īpašumu. Katrā ziņā jākonstatē, ka attiecīgais fakts norisinājās sen – krietni pirms Krimas aneksijas.
159
Otrām kārtām, ir taisnība, ka apstāklis – kas izriet no 2023. gada jūlija pierādījumu materiālu 7. dokumenta un saskaņā ar kuru prasītājas bijušais laulātais guva labumu no uzņēmumiem, kuri bija noslēguši līgumus ar uzņēmumu Transneft, it īpaši pēc Krimas aneksijas, – var būt nozīmīgs, lai ar mērķi novērtēt, vai pastāv labums grozītā g) kritērija otrās daļas nozīmē, pierādītu, ka pastāv ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēma, kuras mērķis ir vairot prasītājas bagātību atbilstīgā laikposmā. Tomēr, lai gan prasītājas nekustamais īpašums iekļaušanas sarakstā pamatojuma izklāstā ir norādīts kā labums minētā kritērija nozīmē, jākonstatē, ka Padome nav atsaukusies ne uz vienu pierādījumu, ar kuru varētu konstatēt saikni starp Transneft līgumiem, no kuriem prasītājas bijušais laulātais netieši guva labumu, un iespējamu prasītājas nekustamā īpašuma palielinājumu. Turklāt, kā izriet no šī sprieduma 154. punkta, informācija pierādījumu materiālos neietver pietiekami konkrētas, precīzas un saskaņotas norādes, kas ļautu konstatēt šādu saikni.
160
Trešām kārtām, lai pamatotu argumentu saistībā ar ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēmu, Padome nevar balstīties uz informāciju, kas ietverta 2023. gada jūnija pierādījumu materiālu 4. dokumentā un 2023. gada jūlija pierādījumu materiālu 2. dokumentā. Proti, šie dokumenti, kuru saturs būtībā ir līdzīgs, norāda uz bijušajām darījumu attiecībām starp prasītāju un vienu no tās bijušajiem partneriem uzņēmumā Région‑Finance. Tomēr jākonstatē, ka ar šiem dokumentiem nevar pierādīt N. Tokarev iesaisti minētajās darījumu attiecībās. Turklāt, kā pamatoti norāda prasītāja, šos faktus nevar saistīt ar iekļaušanas sarakstā pamatojumu. Padome ir atsaukusies uz 2023. gada jūnija pierādījumu materiālu 2. dokumentu, lai izceltu ģimenes uzņēmējdarbības pārvaldības shēmu attiecībā uz ēku kompleksu Gelendzhik Resort Meridian. Tomēr jākonstatē, ka šajā dokumentā ir tikai norādīts, ka prasītājai minētajā kompleksā pieder kapitāldaļas kopā ar Stanislav Chemezov, un tas neļauj konstatēt jebkādu saikni starp šo kompleksu un N. Tokarev. Attiecībā uz 2023. gada jūlija pierādījumu materiālu 6. dokumentu jākonstatē, ka salīdzinājumā ar citiem pierādījumu materiālu dokumentiem, kuri attiecas uz viesnīcu kompleksu Horvātijā vai kompleksu Gelendzhik Resort Meridian, tajā nav ietverta papildu informācija, kas ļautu konstatēt tāda labuma esamību, kas gūts no N. Tokarev. To pašu iemeslu dēļ, kuri izklāstīti iepriekš, Padome, lai pierādītu prasītājas saikni ar viņas tēvu, nevar atsaukties arī uz prasītājas darījumu attiecībām ar viņas bijušo darījumu partneri uzņēmumā Région‑Finance.
161
Ceturtām kārtām, Padome, lai pamatotu prasītājas vārda iekļaušanu sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu, nevar nedz atsaukties uz kontekstu, kuru raksturo nepotisms, nedz balstīties tikai uz apstākli, ka 2023. gada septembra aktu par saglabāšanu sarakstos pieņemšanas brīdī prasītāja bija turīga uzņēmēja, kurai piederēja ievērojams nekustamais īpašums. Proti, tā kā no iekļaušanas sarakstā pamatojuma būtībā izriet, ka prasītājas nekustamais īpašums ir labums, kas gūts no N. Tokarev, Padomei bija pienākums pierādīt, ka viņas tēvs ir veicinājis šī nekustamā īpašuma palielinājumu pēc Krimas aneksijas 2014. gada februārī. Taču no iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka Padome nav atsaukusies uz pietiekami konkrētu, precīzu un saskaņotu norāžu kopumu, kas ļautu konstatēt šādu prasītājas nekustamā īpašuma palielinājumu. Turklāt jākonstatē, ka Padome nav arī pierādījusi, ka N. Tokarev pēc Krimas aneksijas ir veicinājis tā prasītājas īpašuma ievērojamu palielinājumu, kas nav nekustamais īpašums.
162
No tā izriet, ka pamats, kurš attiecas uz kļūdu vērtējumā, jāapmierina, ciktāl tas ir vērsts pret 2023. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos.
163
Līdz ar to, ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus un nepastāvot nepieciešamībai izvērtēt pārējos pamatus, tostarp iebildi par grozītā g) kritērija otrās daļas prettiesiskumu, apstrīdētie akti jāatceļ, ciktāl tie attiecas uz prasītāju.
2.
Par apstrīdēto aktu atcelšanas sekām
164
Ar otro prasījumu Padome lūdza Vispārējo tiesu – gadījumā, ja tā atceltu apstrīdētos aktus, ciktāl tie attiecas uz prasītāju_– nospriest, lai Lēmumu 2022/1530, 2023/572 un 2023/1767 sekas attiecībā uz prasītāju saglabājas līdz brīdim, kad stāsies spēkā Īstenošanas regulu 2022/1529, 2023/571 un 2023/1765 daļēja atcelšana.
165
Šajā ziņā jāatgādina, ka ar Lēmumiem 2022/1530, 2023/572 un 2023/1767 Padome atjaunināja to personu sarakstu, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi un kuras ir norādītas grozītā Lēmuma 2014/145 I pielikumā, saglabājot minētajā sarakstā prasītājas vārdu līdz 2024. gada 15. martam.
166
Ar Lēmumu (KĀDP) 2024/847 (2024. gada 12. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP (OV, L 2024/847), Padome atjaunināja to personu sarakstu, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi un kuras ir norādītas grozītā Lēmuma 2014/145 I pielikumā, saglabājot minētajā sarakstā prasītājas vārdu līdz 2024. gada 15. septembrim.
167
Tādējādi, lai gan Lēmumu 2022/1530, 2023/572 un 2023/1767, ciktāl tie attiecas uz prasītāju, atcelšana ietver viņas vārda saglabāšanas sarakstā atsaukšanu grozītā Lēmuma 2014/145 I pielikumā ietvertajā sarakstā par laikposmu no 2022. gada 15. septembrim līdz 2024. gada 15. martam, šāda atcelšana tomēr neskar Lēmumu 2024/847, uz kuru neattiecas šī prasība.
168
Līdz ar to, tā kā prasītājai šobrīd tiek piemēroti jauni ierobežojoši pasākumi, Padomes pakārtotajam lūgumam attiecībā uz Lēmumu 2022/1530, 2023/572 un 2023/1767 daļējas atcelšanas sekām laikā ir zudis priekšmets.
B. Par prasību par zaudējumu atlīdzību
169
Prasītāja apgalvo, ka, atjaunojot pret viņu noteiktos ierobežojošos pasākumus ar 2022. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos, viņai esot nodarīts morālais kaitējums. Viņa uzskata, ka minētie akti izraisījuši viņas nosodījumu un neuzticēšanos viņai. Pēc prasītājas domām, aizskārums viņas reputācijai ir vēl jo nozīmīgāks tāpēc, ka viņai ir sociāli kontakti dalībvalstīs, konkrēti, Horvātijā un Kiprā. Tā kā viņas vārda iekļaušana strīdīgajos sarakstos tikusi plaši apspriesta un atspoguļota medijos, prasītāja uzskata, ka ar apstrīdēto aktu atcelšanu nevar atlīdzināt viņai nodarīto kaitējumu. Turklāt savos apsvērumos par Komisijas iestāšanās rakstu prasītāja apgalvo, ka kaitējums viņas reputācijai izriet arī no tā, ka pēc prasītājas vārda iekļaušanas strīdīgajos sarakstos viņai tika atņemta Kipras pilsonība.
170
Padome, kuru atbalsta Komisija, apstrīd šo argumentāciju.
171
No judikatūras izriet, ka Savienības ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanās ir atkarīga no tā, vai ir izpildīti visi nosacījumi, proti, vai pastāv pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, kuras mērķis ir piešķirt tiesības privātpersonām, zaudējumu esamība un cēloņsakarības esamība starp tiesību akta autora pienākuma neizpildi un cietušajām personām nodarītajiem zaudējumiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2012. gada 19. aprīlis, Artegodan/Komisija, C‑221/10 P, EU:C:2012:216, 80. punkts un tajā minētā judikatūra).
172
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Savienības ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanās nosacījumi LESD 340. panta otrās daļas izpratnē ir kumulatīvi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2010. gada 7. decembris, Fahas/Padome, T‑49/07, EU:T:2010:499, 93. punkts, un rīkojumu, 2012. gada 17. februāris, Dagher/Padome, T‑218/11, nav publicēts, EU:T:2012:82, 34. punkts). No tā izriet – ja kāds no šiem nosacījumiem nav izpildīts, prasība jānoraida kopumā un pārējie nosacījumi nav jāizvērtē (šajā nozīmē skat. spriedumus, 1999. gada 9. septembris, Lucaccioni/Komisija, C‑257/98 P, EU:C:1999:402, 14. punkts, un 2011. gada 26. oktobris, Dufour/ECB, T‑436/09, EU:T:2011:634, 193. punkts).
173
No pastāvīgās judikatūras izriet, ka ar Savienības tiesību akta prettiesiskuma konstatēšanu vien, lai cik nožēlojams arī nebūtu šāds prettiesiskums, prasības, piemēram, par kaitējuma atlīdzību, ietvaros nepietiek, lai atzītu, ka automātiski iestājas tās ārpuslīgumiskā atbildība, kas ir saistīta ar kādas Savienības iestādes rīcības prettiesiskumu. Lai atzītu, ka šis nosacījums ir izpildīts, judikatūrā tiek prasīts, lai prasītāja puse, pirmkārt, pierādītu, ka konkrētā iestāde ir nevis rīkojusies vienkārši prettiesiski, bet ir izdarījusi pietiekami būtisku tādas tiesību normas pārkāpumu, kuras mērķis ir piešķirt tiesības privātpersonām (spriedumi, 2019. gada 5. jūnijs, Bank Saderat/Padome, T‑433/15, nav publicēts, EU:T:2019:374, 48. punkts, un 2021. gada 7. jūlijs, HTTS/Padome, T‑692/15 RENV, EU:T:2021:410, 53. punkts).
174
Prasība par pietiekami būtisku Savienības tiesību normas pārkāpumu izriet no nepieciešamības līdzsvarot privātpersonu aizsardzību pret iestāžu prettiesisku rīcību, no vienas puses, un novērtējuma brīvību, kas ir jāatzīst šīm iestādēm, lai neparalizētu to rīcību, no otras puses. Šī līdzsvarošana ir vēl jo svarīgāka ierobežojošo pasākumu jomā, kurā šķēršļi, ar ko Padome saskaras saistībā ar informācijas pieejamību, bieži padara tai veicamo vērtējumu īpaši grūti īstenojamu (spriedumi, 2019. gada 10. septembris, HTTS/Padome, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, 34. punkts, un 2021. gada 7. jūlijs, Bateni/Padome, T‑455/17, EU:T:2021:411, 90. punkts).
175
Turklāt pietiekami būtiska pārkāpuma pierādīšana ir domāta tam, lai tostarp ierobežojošo pasākumu jomā izvairītos no tā, ka attiecīgās iestādes veicamo uzdevumu Savienības un tās dalībvalstu vispārējās interesēs kavē risks, ka šai iestādei būs jāatlīdzina kaitējums, ko iespējami varētu ciest ar šo rīcību ietekmētās personas, tomēr neliekot šīm privātpersonām ciest mantiska vai nemantiska rakstura sekas, kas radušās attiecīgās iestādes acīmredzamas un neattaisnojamas pienākumu neizpildes dēļ (spriedumi, 2019. gada 5. jūnijs, Bank Saderat/Padome, T‑433/15, nav publicēts, EU:T:2019:374, 49. punkts, un 2021. gada 7. jūlijs, HTTS/Padome, T‑692/15 RENV, EU:T:2021:410, 54. punkts).
176
Proti, plašākais mērķis uzturēt mieru un starptautisko drošību saskaņā ar LES 21. pantā nostiprinātajiem Savienības ārējās darbības mērķiem var attaisnot pat ievērojamas negatīvas sekas atsevišķiem saimnieciskās darbības subjektiem, kas tiek radītas ar lēmumiem par Savienības pieņemto aktu īstenošanu, lai sasniegtu šo pamatmērķi (spriedumi, 2019. gada 5. jūnijs, Bank Saderat/Padome, T‑433/15, nav publicēts, EU:T:2019:374, 50. punkts, un 2021. gada 7. jūlijs, HTTS/Padome, T‑692/15 RENV, EU:T:2021:410, 55. punkts).
177
Attiecībā uz nosacījumu par zaudējumu esamību saskaņā ar judikatūru Savienības atbildība var iestāties tikai tad, ja prasītājam ir faktiski nodarīts reāls un droši zināms kaitējums. Prasītājam ir jāsniedz pārliecinoši pierādījumi gan par kaitējuma, uz ko tas atsaucas, pastāvēšanu, gan par tā apmēru (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 30. maijs, Safa Nicu Sepahan/Padome, C‑45/15 P, EU:C:2017:402, 61. un 62. punkts un tajos minētā judikatūra).
178
Visbeidzot jāatgādina, ka reāla un droši zināma kaitējuma esamība Savienības tiesā nevar tikt skatīta abstrakti, bet tā ir jāvērtē atkarībā no precīziem faktiskajiem apstākļiem, kas raksturo katru tai iesniegto lietu (skat. spriedumu, 2017. gada 30. maijs, Safa Nicu Sepahan/Padome, C‑45/15 P, EU:C:2017:402, 79. punkts un tajā minētā judikatūra).
179
Šajā lietā attiecībā uz apgalvoto kaitējumu prasītājas reputācijai jākonstatē, ka viņas argumentācija nav pamatota. Proti, prasītāja tikai apgalvo, ka apstrīdētie akti izraisījuši viņas nosodījumu un neuzticēšanos viņai, nesniedzot nekādus pierādījumus šī apgalvojuma pamatojumam. Turklāt viņa nav iesniegusi nevienu pierādījumu par sociālu kontaktu esamību Horvātijā vai Kiprā. Prasītāja arī nav ar pierādījumiem pamatojusi, ka viņas vārda iekļaušana sarakstos tikusi plaši apspriesta medijos.
180
Turklāt attiecībā uz argumentu par prasītājas reputācijas aizskārumu, kas izriet no viņas Kipras pilsonības atņemšanas, jānorāda, nelemjot par šī argumenta, kas pirmo reizi izvirzīts prasītājas apsvērumos par Komisijas iestāšanās rakstu, pieņemamību, ka šis kaitējums izriet no valsts iestāžu, nevis Savienības iestāžu pieņemta tiesību akta, tādēļ tas nevar izraisīt Savienības iestāžu ārpuslīgumiskās atbildības iestāšanos. Apstāklis, ka Kipras pilsonība prasītājai tika atņemta pēc ierobežojošu pasākumu pieņemšanas attiecībā pret viņu, nemaina šo secinājumu. Proti, Savienības iestāžu ārpuslīgumiskā atbildība nevar iestāties par tiesību aktiem, ko dalībvalstis pieņēmušas pēc personas vārda iekļaušanas strīdīgajos sarakstos.
181
Jāpiebilst, ka prasītāja nav iesniegusi nevienu pierādījumu, ar kuru varētu pamatot summu 1000000 EUR, ko viņa prasa kā apgalvotā morālā kaitējuma atlīdzību, kaut gan viņai bija pienākums to darīt saskaņā ar šī sprieduma 177. un 178. punktā minēto judikatūru.
182
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, jāsecina, ka nosacījums par zaudējumu esamību šajā lietā nav izpildīts.
183
Katrā ziņā jāatgādina, ka, konstatējot pret personu vai vienību pieņemto ierobežojošo pasākumu prettiesiskumu, var tikt sniegts noteikta veida atlīdzinājums par attiecīgajai personai vai vienībai nodarīto morālo kaitējumu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 28. maijs, Abdulrahim/Padome un Komisija, C‑239/12 P, EU:C:2013:331, 72. punkts).
184
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, prasība par zaudējumu atlīdzību, kura attiecas uz 2022. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos, jānoraida, jo apgalvotā kaitējuma esamība un apmērs nav juridiski pietiekami pierādīti.
V. Par tiesāšanās izdevumiem
185
Atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs.
186
Turklāt saskaņā ar Reglamenta 138. panta 1. punktu dalībvalstis un iestādes, kas iestājušās lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.
187
Tā kā Padomei spriedums ir nelabvēlīgs, tai jāpiespriež segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus saskaņā ar šīs pēdējās prasījumiem. Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (pirmā palāta paplašinātā sastāvā)
nospriež:
1)
Atcelt Padomes Lēmumu (KĀDP) 2022/1530 (2022. gada 14. septembris), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība; Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2022/1529 (2022. gada 14. septembris), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība; Padomes Lēmumu(KĀDP) 2023/572 (2023. gada 13. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība; Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2023/571 (2023. gada 13. marts), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība; Padomes Lēmumu (KĀDP) 2023/1767 (2023. gada 13. septembris), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība, un Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2023/1765 (2023. gada 13. septembris), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība, ciktāl Maya Tokareva vārds ir saglabāts to personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām piemērojami šie ierobežojošie pasākumi.
2)
M. Tokareva prasību par zaudējumu atlīdzību noraidīt.
3)
Eiropas Savienības Padome sedz savus, kā arī atlīdzina M. Tokareva tiesāšanās izdevumus.
4)
Eiropas Komisija savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.
Spielmann
Mastroianni
Brkan
Gâlea
Kalėda
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2024. gada 11. septembrī.
[Paraksti]
Satura rādītājs
I. Tiesvedības priekšvēsture
II. Fakti pēc prasības celšanas
III. Lietas dalībnieku prasījumi
IV. Juridiskais pamatojums
A. Par prasību atcelt apstrīdētos aktus
1. Par otro pamatu, kurš attiecas uz tiesību kļūdu un acīmredzamām kļūdām vērtējumā
a) Ievada apsvērumi
b) Par tiesību kļūdu, kas balstīta uz prasītājas iekļaušanu sarakstos kā personu, kura saistīta ar Stanislav Chemezov
c) Par kļūdu vērtējumā, ciktāl prasītāja tika iekļauta sarakstos kā ar savu tēvu saistīta persona
1) Par 2022. gada septembra aktiem par saglabāšanu sarakstos
i) Par sākotnējo pierādījumu materiālu dokumentu ticamību
ii) Par iebildumu raksta B.5 pielikumu
iii) Par prasītājas kā ar savu tēvu saistītas personas saglabāšanas sarakstos pamatotību
2) Par 2023. gada marta aktiem par saglabāšanu sarakstos
i) Par pierādījumu ticamību
ii) Par prasītājas kā ar savu tēvu saistītas personas saglabāšanas sarakstos pamatotību
d) Par grozītā g) kritērija otrās daļas piemērošanu prasītājai
1) Par pierādījumu ticamību
2) Par prasītājas vārda saglabāšanas sarakstos, pamatojoties uz grozītā g) kritērija otro daļu, pamatotību
2. Par apstrīdēto aktu atcelšanas sekām
B. Par prasību par zaudējumu atlīdzību
V. Par tiesāšanās izdevumiem
(
*1
)	Tiesvedības valoda – franču.