Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 20. aprila 2016 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Corte suprema di cassazione - Italija) – Profit Investment SIM SpA, v likvidaciji/Stefano Ossi in drugi
(Zadeva C-366/13)1
(Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 44/2001 – Območje svobode, varnosti in pravice – Pojem ‚nezdružljivost sodnih odločb‘ – Tožbe, ki nimajo enakega predmeta in so vložene proti več toženim strankam s stalnim prebivališčem v več državah članicah – Pogoji za dogovor o pristojnosti – Klavzula o dogovoru o pristojnosti – Pojem ‚zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji‘ – Preveritev neobstoja veljavnega pogodbenega razmerja)
Jezik postopka: italijanščina
Predložitveno sodišče
Corte suprema di cassazione
Stranke v postopku v glavni stvari
Tožeča stranka: Profit Investment SIM SpA, v likvidaciji
Tožene stranke: Stefano Ossi, Commerzbank Brand Dresdner Bank AG, Andrea Mirone, Eugenio Magli, Francesco Redi, Profit Holding SpA, v likvidaciji, Redi & Partners Ltd, Enrico Fiore, E3 SA
Izrek
Člen 23 Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da:
je zahteva po pisni obliki iz člena 23(1)(a) Uredbe št. 44/2001 v primeru vključitve dogovora o pristojnosti v prospekt o izdaji obveznic izpolnjena le, če je v pogodbi, ki so jo stranke podpisale ob izdaji vrednostnih papirjev na primarnem trgu, navedeno soglasje k temu dogovoru ali če ta pogodba vsebuje izrecno sklicevanje na ta prospekt;
dogovor o pristojnosti iz prospekta o izdaji obveznic, ki ga je sestavil izdajatelj navedenih vrednostnih papirjev, lahko učinkuje zoper tretjo osebo, ki je te vrednostne papirje kupila pri finančnem posredniku, če se ugotovi, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče, najprej, da ta dogovor velja v razmerju med izdajateljem in tem finančnim posrednikom, nato, da je navedena tretja oseba z vpisom zadevnih vrednostnih papirjev na sekundarnem trgu od navedenega posrednika nasledila pravice in obveznosti, povezane s temi vrednostnimi papirji, v skladu z veljavnim nacionalnim pravom in, nazadnje, da je imela zadevna tretja oseba možnost, da se seznani s prospektom, ki je vseboval navedeni dogovor;
je vključitev dogovora o pristojnosti v prospekt o izdaji obveznic mogoče razumeti kot obliko, ki jo dovoljujejo mednarodni trgovski običaji v smislu člena 23(1)(c) Uredbe št. 44/2001, na podlagi česar je mogoče domnevati, da je oseba, zoper katero se dogovor uveljavlja, s tem dogovorom soglašala, zlasti če se ugotovi – kar mora preveriti nacionalno sodišče – prvič, da tako ravnanje na splošno in redno upoštevajo subjekti v zadevni panogi pri sklenitvi take vrste pogodb in, drugič, bodisi da so stranke imele pred tem poslovne odnose med seboj ali z drugimi strankami, ki delujejo v zadevnem sektorju, bodisi da je zadevno ravnanje dovolj znano, da se lahko šteje za ustaljeno prakso.
Člen 5, točka 1(a), Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da tožba za razglasitev ničnosti pogodbe in vračilo neupravičeno plačanih zneskov na podlagi navedene pogodbe spada v okvir pojma „zadeve v zvezi s pogodbenimi razmerji“ v smislu te določbe.
Člen 6, točka 1, Uredbe št. 44/2001 je treba razlagati tako, da v primeru dveh tožb, ki sta vloženi proti več toženim strankam, katerih predmet in podlaga sta različna in ki nista v podrednem razmerju ali neskladju, to, da bi lahko morebitna ugoditev eni vplivala na obseg pravice, ki se želi zavarovati z vložitvijo druge, ne zadostuje, da bi obstajalo tveganje nezdružljivosti sodnih odločb v smislu te določbe.
____________
1     UL C 260, 7.9.2013.