62021CO0471
UZNESENIE PODPREDSEDU SÚDNEHO DVORA
z 1. decembra 2021 (
*1
)
„Odvolanie – Predbežné opatrenie – Verejné zákazky – Rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania – Návrh na odklad výkonu – Naliehavosť – Vážna a nenapraviteľná ujma“
Vo veci C‑471/21 P(R),
ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 57 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, podané 31. júla 2021,
Inivos Ltd, so sídlom v Londýne (Spojené kráľovstvo),
Inivos BV, so sídlom Rotterdame (Holandsko),
v zastúpení: R. Martens, advokát,
odvolateľky,
ďalšia účastníčka konania:
Európska komisia, v zastúpení: B. Araujo Arce a M. Ilkova, splnomocnení zástupcovia,
žalovaná v prvostupňovom konaní,
PODPREDSEDA SÚDNEHO DVORA,
po vypočutí generálneho advokáta M. Szpunara,
vydal toto
Uznesenie
1
Spoločnosti Inivos Ltd a Inivos BV sa svojím odvolaním domáhajú zrušenia uznesenia predsedu Všeobecného súdu Európskej únie z 21. mája 2021, Inivos a Inivos/Komisia (T‑38/21 R, neuverejnené, ďalej len „napadnuté uznesenie“, EU:T:2021:287), ktorým zamietol ich návrh na odklad výkonu „rámcových zmlúv na dezinfekčné roboty pre európske nemocnice (COVID‑19)“ FW‑00103506 a FW‑00103507, uzavretých Európskou komisiou 19. novembra 2020 s dvoma uchádzačmi (ďalej len „sporné rámcové zmluvy“).
Právny rámec
Smernica 89/665/EHS
2
Článok 2 ods. 7 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 1) (ďalej len „smernica 89/665“), stanovuje:
„S výnimkou prípadov ustanovených v článkoch 2d až 2f sa účinky výkonu právomocí uvedených v odseku 1 tohto článku na zmluvu uzavretú po zadaní zákazky upravia vnútroštátnym právom.
Okrem toho, s výnimkou prípadu, keď sa pred priznaním náhrady škody rozhodnutie musí zrušiť, môže členský štát stanoviť, že po uzavretí zmluvy… sa právomoci orgánu, ktorý je zodpovedný za postupy preskúmania, obmedzia na priznanie náhrady škody ktorejkoľvek osobe poškodenej porušením.“
3
Článok 2a ods. 2 tejto smernice stanovuje:
„Po rozhodnutí o zadaní zákazky… sa nemôže zmluva uzavrieť pred uplynutím lehoty najmenej 10 kalendárnych dní, ktorá začína plynúť dňom nasledujúcim po dni, v ktorom sa rozhodnutie o zadaní zákazky zaslalo dotknutým uchádzačom a záujemcom faxom alebo elektronickými prostriedkami, alebo pri využití iných komunikačných prostriedkov pred uplynutím lehoty najmenej 15 kalendárnych dní, ktorá začína plynúť dňom nasledujúcim po dni, v ktorom sa rozhodnutie o zadaní zákazky zaslalo dotknutým uchádzačom a záujemcom, alebo pred uplynutím lehoty najmenej 10 kalendárnych dní, ktorá začína plynúť dňom nasledujúcim po dni doručenia rozhodnutia o zadaní zákazky.
…“
4
Podľa článku 2b písm. a) uvedenej smernice:
„Členské štáty môžu ustanoviť, že lehoty uvedené v článku 2a ods. 2 tejto smernice sa neuplatňujú v týchto prípadoch:
a)
ak smernica [Európskeho parlamentu a Rady] 2014/24/EÚ [z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65)]… nepožaduje predchádzajúce uverejnenie oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskej únie“.
5
Článok 2d ods. 1 písm. a) smernice 89/665 znie:
„Členské štáty zabezpečia, aby orgán zodpovedný za preskúmanie, ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa, považoval zmluvu za neplatnú alebo aby tento orgán rozhodol o neplatnosti zmluvy v týchto prípadoch
a)
ak verejný obstarávateľ zadal zákazku bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskej únie bez toho, aby to bolo prípustné v súlade so smernicou [2014/24]…“
Smernica 2014/24
6
Článok 32 ods. 2 písm. c) smernice 2014/24 znie:
„Rokovacie konanie bez predchádzajúceho zverejnenia sa pri verejných zákazkách na uskutočnenie stavebných prác, verejných zákazkách na dodanie tovaru a verejných zákazkách na poskytnutie služieb môže použiť v týchto prípadoch:
…
c)
pokiaľ je to nevyhnutne potrebné, ak z dôvodov mimoriadnej naliehavosti v dôsledku udalostí, ktoré verejný obstarávateľ nemohol predvídať, nie je možné dodržať lehoty verejnej súťaže alebo užšej súťaže alebo rokovacieho konania. Za okolnosti použité na odôvodnenie mimoriadne naliehavých prípadov nenesie v žiadnom prípade zodpovednosť verejný obstarávateľ.“
Nariadenie (EÚ, Euratom) 2018/1046
7
Článok 175 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, p. 1), stanovuje:
„2.   S výhradou výnimiek a podmienok stanovených v prílohe I k tomuto nariadeniu, nemôže verejný obstarávateľ… podpísať zmluvu alebo rámcovú zmluvu s úspešným uchádzačom pred uplynutím odkladnej lehoty.
3.   Odkladná lehota trvá 10 dní pri použití elektronických prostriedkov komunikácie a pri použití iných prostriedkov 15 dní.“
8
Príloha I bod 11.1 písm. c) tohto nariadenia stanovuje:
„…
Verejný obstarávateľ môže použiť rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania bez ohľadu na odhadovanú hodnotu zákazky, a to v týchto prípadoch:
…
c)
ak je to nevyhnutne potrebné, pretože z dôvodov mimoriadnej naliehavosti spôsobenej nepredvídateľnými udalosťami nie je možné dodržať lehoty stanovené v bodoch 24, 26 a 41 a takéto odôvodnenie časovej tiesne nie je možné pripísať verejnému obstarávateľovi“.
9
Príloha I bod 35.1 uvedeného nariadenia spresňuje pravidlá uplatniteľné na uplynutie čakacej doby pred podpisom zmluvy alebo rámcovej zmluvy.
10
Príloha I bod 35.2 písm. d) toho istého nariadenia stanovuje:
„Lehota stanovená v bode 35.1 sa neuplatňuje v týchto prípadoch:
…
d)
rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia uvedené v bode 11 okrem zákaziek zadaných v súlade s bodom 11.1 druhým podbodom písm. b).“
Okolnosti predchádzajúce sporu
11
Okolnosti predchádzajúce sporu sú opísané v bodoch 1 až 11 napadnutého uznesenia. Pre potreby tohto konania o nariadení predbežného opatrenia ich možno zhrnúť takto.
12
Odvolateľky, Inivos Ltd a Inivos BV, sú spoločnosťami pôsobiacimi v oblasti medicínskej technológie týkajúcej sa konkrétne prevencie a kontroly infekcií.
13
V kontexte zdravotnej krízy súvisiacej s pandémiou COVID 19 sa Komisia rozhodla dodať európskym nemocniciam dezinfekčné roboty. Vzhľadom na naliehavosť vyplývajúcu z tejto krízovej situácie uvedená inštitúcia na základe prílohy I bodu 11.1 písm. c) nariadenia 2018/1046 použila rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania.
14
Na účely prípravy postupu verejného obstarávania a získania informácií o dotknutom trhu a potenciálnych dodávateľoch uskutočnila Komisia predbežnú konzultáciu trhu.
15
Po tejto konzultácii Komisia vytvorila databázu poskytovateľov, ktorí boli následne posúdení na základe vopred stanovených kritérií.
16
Šesť dodávateľov, ktorí splnili tieto kritériá, bolo vyzvaných na predloženie ponuky v rámci rokovacieho konania bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia.
17
Dňa 30. októbra 2020 bola vypracovaná hodnotiaca správa na účely zadania zákazky.
18
Sporné rámcové zmluvy boli uzavreté s dvoma uchádzačmi 19. novembra 2020 a ich podpis bol oznámený v Úradnom vestníku Európskej únie9. decembra 2020 formou oznámenia o zadaní zákazky 2020/S 240 – 592299.
Konanie na Všeobecnom súde a napadnuté uznesenie
19
Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 19. januára 2021 podali odvolateľky žalobu smerujúcu najmä k zrušeniu rozhodnutia o začatí rokovacieho konania bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania a rozhodnutia z 19. novembra 2020 o uzavretí sporných rámcových zmlúv.
20
Samostatným podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 28. januára 2021 podali odvolateľky návrh na nariadenie predbežného opatrenia smerujúci k odkladu výkonu sporných rámcových zmlúv.
21
Napadnutým uznesením predseda Všeobecného súdu tento návrh zamietol.
22
V bode 21 napadnutého uznesenia predseda Všeobecného súdu uviedol, že bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o námietke neprípustnosti vznesenej Komisiou, je potrebné preskúmať, či bola splnená podmienka týkajúca sa naliehavosti.
23
V tejto súvislosti v bode 28 tohto uznesenia uviedol, že prvé tvrdenie odvolateliek, podľa ktorého mali byť voči nim v prejednávanej veci zmiernené podmienky posúdenia existencie naliehavosti, z ktorej sa vychádza v sporoch týkajúcich sa verejného obstarávania, je potrebné odmietnuť.
24
Pokiaľ ide o druhé tvrdenie odvolateliek, podľa ktorého podmienka týkajúca sa naliehavosti musí byť považovaná za splnenú iba na základe zjavnej nezákonnosti sporných rozhodnutí, v bode 34 napadnutého uznesenia spresnil, že možnosť nariadiť odklad výkonu alebo nariadiť predbežné opatrenia len na základe zjavnej nezákonnosti napadnutého aktu nie je vylúčená, napríklad pokiaľ tento akt nevzbudzuje ani dojem zákonnosti.
25
V bode 35 tohto uznesenia však uviedol, že prináleží žalobcovi, aby preukázal bezprostrednosť vážnej a ťažko napraviteľnej, či dokonca nenapraviteľnej ujmy, a že s výnimkou celkom osobitných okolností nemôže samotné preukázanie existencie fumus boni iuris, hoci aj osobitne závažného, napraviť úplnú absenciu preukázania naliehavosti.
26
Predseda Všeobecného súdu v bode 36 napadnutého uznesenia dodal, že zo spisu navyše na prvý pohľad nevyplýva údajná zjavná nezákonnosť.
27
Na jednej strane v bodoch 37 a 38 tohto uznesenia uviedol, že na prvý pohľad je potrebné konštatovať, že kumulatívne podmienky uvedené v prílohe I bode 11.1 písm. c) nariadenia 2018/1046 boli v prejednávanej veci splnené a že Komisia teda mohla platne použiť rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania.
28
Na druhej strane v bodoch 39 a 40 uvedeného uznesenia predseda Všeobecného súdu rozhodol, že na prvý pohľad neexistuje zjavný konflikt záujmov medzi Komisiou a jedným z vybratých uchádzačov, ktorý by zakladal zjavnú a mimoriadne závažnú nezákonnosť.
Návrhy účastníkov konania
29
Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:
–
zrušil napadnuté uznesenie,
–
pozastavil v celom rozsahu vykonávanie sporných rámcových zmlúv, alebo
–
vrátil vec predsedovi Všeobecného súdu.
30
Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zamietol odvolanie ako neprípustné alebo subsidiárne ako nedôvodné a
–
zaviazal odvolateľky na náhradu trov konania.
O odvolaní
31
Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú dva odvolacie dôvody založené po prvé na neprimeranom preskúmaní odpovedí poskytnutých Komisiou v nadväznosti na opatrenie na zabezpečenie priebehu konania a po druhé na neprimeranom preskúmaní podmienky naliehavosti.
O prvom odvolacom dôvode založenom na neprimeranom preskúmaní odpovedí poskytnutých Komisiou v nadväznosti na prijatie opatrenia na zabezpečenie priebehu konania
Argumentácia
32
Svojím prvým odvolacím dôvodom odvolateľky tvrdia, že predseda Všeobecného súdu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bodoch 39 a 40 napadnutého uznesenia primerane neposúdil a nepreskúmal odpovede poskytnuté Komisiou v nadväznosti na prijatie opatrenia na zabezpečenie priebehu konania týkajúceho sa prípadnej existencie konfliktu záujmov.
33
Po prvé, odvolateľky tvrdia, že vzhľadom na to, že tieto odpovede Komisie boli relevantné na zamietnutie návrhu na nariadenie predbežného opatrenia, predseda Všeobecného súdu nemohol implicitne zamietnuť ich návrh podaný listom z 21. apríla 2021 smerujúci k tomu, aby sa im umožnilo predložiť pripomienky k uvedeným odpovediam bez toho, aby tým zasiahol do ich práva na obhajobu.
34
Po druhé, odvolateľky tvrdia, že z rozsudku z 12. marca 2015, eVigilo (C‑538/13, EU:C:2015:166), vyplýva, že samotné tvrdenie, podľa ktorého osoba prepojená s vybraným uchádzačom nebola súčasťou hodnotiacej komisie, nepostačuje na vyvodenie záveru o neexistencii konfliktu záujmov. Predseda Všeobecného súdu sa nesprávne spoliehal na tvrdenia Komisie bez toho, aby preskúmal, či tieto informácie boli presné, spoľahlivé a v súlade s aktívnym prístupom odhaľovania takýchto konfliktov a ich nápravy, ktorý Súdny dvor v tomto rozsudku potvrdil.
35
Po tretie, predseda Všeobecného súdu porušil svoju povinnosť odôvodnenia.
36
Komisia namieta proti neprípustnosti tohto odvolacieho dôvodu.
37
V tejto súvislosti tvrdí, že odvolateľky v jeho rámci spochybňujú skutkové zistenia predsedu Všeobecného súdu, pričom ani netvrdili, ani nepreukázali skreslenie skutkových okolností. Okrem toho odvolateľky odkazom na rozsudok z 12. marca 2015, eVigilo (C‑538/13, EU:C:2015:166), len opakujú tvrdenia, ktoré už boli predložené predsedovi Všeobecného súdu, a snažia sa tak dosiahnuť len opätovné preskúmanie žalobného dôvodu uvedeného v prvostupňovom konaní.
Posúdenie
38
Na úvod je potrebné preskúmať tvrdenia Komisie smerujúce k spochybneniu prípustnosti prvého odvolacieho dôvodu.
39
Na jednej strane treba pripomenúť, že v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora z článku 256 ods. 1 druhého pododseku ZFEÚ a článku 58 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie vyplýva, že odvolanie sa obmedzuje na právne otázky. Zistenie a hodnotenie relevantných skutkových okolností, ako aj dôkazov, ktoré sú mu predložené, je teda vo výlučnej právomoci Všeobecného súdu. Posúdenie týchto skutkových okolností a dôkazných prostriedkov teda okrem ich skreslenia nepredstavuje právnu otázku, ktorá ako taká podlieha preskúmaniu Súdnym dvorom v rámci odvolacieho konania [uznesenie podpredsedu Súdneho dvora zo 17. decembra 2020, Anglo Austrian AAB a Belegging‑Maatschappij Far‑East/ECB, C‑207/20 P(R), neuverejnené, EU:C:2020:1057, bod 84, ako aj citovaná judikatúra].
40
V prípade neexistencie akéhokoľvek tvrdenia o skreslení skutkových okolností sa preto tvrdenie odvolateliek založené na nesprávnom posúdení, ktorého sa mal dopustiť predseda Všeobecného súdu tým, že vykonal skutkové zistenia na základe informácií poskytnutých Komisiou bez toho, aby dostatočne overil ich presnosť a spoľahlivosť, musí zamietnuť ako neprípustné.
41
Naopak, tvrdenia založené na porušení práva na obhajobu, nesprávnom právnom posúdení a nedostatku odôvodnenia nemožno považovať za tvrdenia smerujúce k spochybneniu úvah predsedu Všeobecného súdu týkajúcich sa zistenia a posúdenia relevantných okolností. Tieto tvrdenia treba preto považovať za prípustné.
42
Na druhej strane, hoci z ustálenej judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že odvolací dôvod, ktorý neobsahuje argumentáciu osobitne smerujúcu k vymedzeniu nesprávneho právneho posúdenia, ktorým je napadnutý rozsudok dotknutý, a obmedzuje sa na zopakovanie tvrdení, ktoré už boli uvedené pred Všeobecným súdom, taký odvolací dôvod nespadá do právomoci Súdneho dvora (pozri v tomto zmysle uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. júla 1995, Komisia/Portugalsko, C‑93/95, neuverejnené, EU:C:1995:258, bod 22), treba konštatovať, že argumentácia uvedená na podporu prvého odvolacieho dôvodu kritizuje práve nesprávne právne posúdenia, ktorými je podľa odvolateliek postihnuté napadnuté uznesenie.
43
Z toho vyplýva, že prvý odvolací dôvod nemožno na rozdiel od toho, čo tvrdí Komisia, v celom rozsahu zamietnuť ako neprípustný.
44
Pokiaľ ide o vecné preskúmanie tohto odvolacieho dôvodu, treba v prvom rade preskúmať tvrdenie, podľa ktorého predseda Všeobecného súdu porušil právo odvolateliek na obhajobu tým, že im neumožnil zaujať stanovisko k odpovediam poskytnutým Komisiou v nadväznosti na prijatie opatrenia na zabezpečenie priebehu konania.
45
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v rámci návrhu na nariadenie predbežného opatrenia prináleží predsedovi Všeobecného súdu posúdiť potrebu uskutočniť pojednávanie a vypočuť ústne pripomienky účastníkov konania. Okrem toho len tento súd má právomoc posúdiť opatrenia na zabezpečenie priebehu konania, ktoré považuje za vhodné na účely rozhodnutia o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia. V tejto súvislosti musí mať širokú mieru voľnej úvahy [pozri v tomto zmysle uznesenie z 19. júla 2012_Akhras/Rada, C‑110/12 P(R), neuverejnené, EU:C:2012:507, body 57 a 59].
46
Samotná okolnosť, že informácie poskytnuté Komisiou boli v bode 40 napadnutého uznesenia považované za informácie, ktoré majú rozhodujúci význam pre rozhodnutie o odvolacom dôvode odvolateliek založenom na existencii konfliktu záujmov, nemôže stačiť na preukázanie toho, že predseda Všeobecného súdu v prejednávanej veci prekročil hranice svojej diskrečnej právomoci.
47
Vzhľadom na rýchlosť, ktorou sa vyznačuje konanie o nariadení predbežného opatrenia, totiž sudca rozhodujúci o nariadení predbežných opatrení nie je povinný systematicky vypočuť žalobcu o všetkých informáciách poskytnutých žalovaným, ktoré zamýšľa zohľadniť pri rozhodovaní o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia.
48
V druhom rade treba preskúmať tvrdenie, podľa ktorého sa predseda Všeobecného súdu odchýlil od zásad stanovených Súdnym dvorom v rozsudku z 12. marca 2015, eVigilo (C‑538/13, EU:C:2015:166).
49
V bode 40 napadnutého uznesenia sa predseda Všeobecného súdu pri preskúmaní tvrdenia odvolateliek, podľa ktorého sa postup, ktorý viedol k uzavretiu sporných rámcových zmlúv, vyznačoval konfliktom záujmov z dôvodu funkcií vykonávaných na účet Komisie riaditeľom jedného z vybraných uchádzačov, výlučne oprel o skutočnosť, že tento riaditeľ sa nijakým spôsobom nezúčastnil na hodnotení a preskúmaní ponúk predložených v rámci tohto konania.
50
V tejto súvislosti treba nepochybne uviesť, že z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že by bolo nezlučiteľné s aktívnou úlohou, ktorú má verejný obstarávateľ na účely zabránenia, odhaľovania a prípadne odstraňovania konfliktov záujmov, uložiť navrhovateľke povinnosť preukázať v rámci konania o opravnom prostriedku konkrétnu zaujatosť odborníkov vymenovaných verejným obstarávateľom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. marca 2015, eVigilo, C‑538/13, EU:C:2015:166, bod 43).
51
Ak teda odmietnutý uchádzač predloží objektívne skutočnosti spochybňujúce nestrannosť odborníka verejného obstarávateľa, tomuto verejnému obstarávateľovi prináleží preskúmať všetky relevantné okolnosti, ktoré viedli k prijatiu rozhodnutia o zadaní zákazky s cieľom zabrániť konfliktom záujmov, odhaliť a odstrániť ich, vrátane prípadného vyžiadania si určitých informácií a dôkazov od účastníkov konania (rozsudok z 12. marca 2015, eVigilo, C‑538/13, EU:C:2015:166, bod 44).
52
Z bodu 39 napadnutého uznesenia však vyplýva, že predseda Všeobecného súdu sa nedomnieval, že informácie uvedené v bode 40 tohto uznesenia umožňujú vylúčiť existenciu konfliktu záujmov, ale sa len domnieval, že tieto informácie implikujú, že na prvý pohľad neexistuje zjavný konflikt záujmov, ktorý by spôsoboval zjavnú a mimoriadne závažnú nezákonnosť rozhodnutia Komisie z 19. novembra 2020 uzavrieť sporné rámcové zmluvy.
53
Hoci je pravda, že tieto informácie neumožňujú nevyhnutne preukázať, že Komisia v plnom rozsahu splnila aktívnu úlohu vyžadovanú judikatúrou Súdneho dvora pripomenutou v bodoch 50 a 51 tohto uznesenia, nemožno konštatovať, že sa predseda Všeobecného súdu dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že konflikt záujmov, na ktorý poukázali odvolateľky, nemôže byť v každom prípade kvalifikovaný ako „zjavná a mimoriadne závažná nezákonnosť“, keďže vedúci pracovník jedného z uchádzačov vybraných v konaní, ktoré viedlo k uzavretiu sporných rámcových zmlúv, nebol priamo zapojený.
54
Toto posúdenie treba považovať za dostatočné na odôvodnenie zamietnutia tvrdenia odvolateliek, podľa ktorého je na účely nariadenia požadovaných predbežných opatrení dostatočné samotné zistenie existencie konfliktu záujmov, pričom nie je nutné preukázať, že im vznikla vážna a nenapraviteľná ujma.
55
Ako totiž v podstate pripomenul predseda Všeobecného súdu v bodoch 34 a 35 napadnutého uznesenia, iba nezákonnosť aktu, ktorá je tak zjavná, že tento akt nemá ani náznak zákonnosti, predpokladá, že výkon tohto aktu bude pozastavený bez toho, aby žalobca musel preukázať existenciu vážnej a nenapraviteľnej ujmy, ak by sa pokračovalo v tomto výkone (pozri v tomto zmysle uznesenia zo 7. júla 1981, IBM/Komisia, 60/81 R a 190/81 R, EU:C:1981:165, body 7 a 8, ako aj z 26. marca 1987, Hoechst/Komisia, 46/87 R, EU:C:1987:167, body 31 a 32).
56
Po tretie, pokiaľ ide o nedostatok odôvodnenia napadnutého uznesenia, z ustálenej judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že povinnosť odôvodnenia, ktorú má Všeobecný súd, mu ukladá jasne a jednoznačne uviesť úvahy, ktorými sa riadil, aby sa dotknuté osoby mohli oboznámiť s dôvodmi prijatého rozhodnutia a aby Súdny dvor mohol vykonať svoje súdne preskúmanie [uznesenie podpredsedu Súdneho dvora zo 17. decembra 2020, Anglo Austrian AAB et Belegging‑Maatschappij Far‑East/ECB, C‑114/20 P(R), neuverejnené, EU:C:2020:1059, bod 86].
57
V prejednávanej veci sa vzhľadom na vyššie uvedené zdá, že body 39 a 40 napadnutého uznesenia v spojení s bodmi 34 a 35 obsahujú dostatočné odôvodnenie na splnenie požiadaviek prislúchajúcich predsedovi Všeobecného súdu.
58
Z toho vyplýva, že prvý odvolací dôvod musí byť zamietnutý ako čiastočne neprípustný a čiastočne nedôvodný.
O druhom žalobnom dôvode založenom na neprimeranom preskúmaní podmienky týkajúcej sa naliehavosti
Argumentácia
59
Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľky s odkazom na judikatúru Všeobecného súdu tvrdia, že kritériá stanovené na účely posúdenia naliehavosti v oblasti verejného obstarávania sa odlišujú od kritérií uplatniteľných v iných oblastiach práva Únie. Vzhľadom na požiadavky vyplývajúce zo súdnej ochrany, ktorá musí byť zaručená v oblasti verejného obstarávania, nemožno vyžadovať od vylúčeného uchádzača, ktorý preukáže existenciu obzvlášť závažného fumus boni iuris, aby preukázal, že zamietnutie jeho návrhu na nariadenie predbežného opatrenia by mu mohlo spôsobiť nenapraviteľnú ujmu.
60
Podľa odvolateliek, hoci sa táto judikatúra v zásade uplatňuje len na predzmluvnú fázu, takéto obmedzenie de facto zakazuje hospodárskym subjektom napadnúť zadanie zákaziek zadávaných na základe rokovacieho konania bez uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania preto, lebo toto konanie nezahŕňa odkladnú lehotu medzi zadaním zákazky a uzavretím zmluvy. Predseda Všeobecného súdu mal teda na účely zaručenia účinnej súdnej ochrany odvolateliek prispôsobiť svoje odôvodnenie osobitostiam uvedeného konania.
61
Komisia navrhuje zamietnuť druhý odvolací dôvod ako neprípustný v rozsahu, v akom sa obmedzuje na zopakovanie tvrdení, ktoré už boli predložené predsedovi Všeobecného súdu, alebo v každom prípade ako nedôvodný.
Posúdenie
62
Na úvod treba zamietnuť námietku proti neprípustnosti vznesenú Komisiou, keďže druhý odvolací dôvod predložený odvolateľkami napáda odôvodnenie predsedu Všeobecného súdu v napadnutom uznesení na účely definovania rozsahu podmienky naliehavosti.
63
V rámci tohto odôvodnenia v bodoch 23, 24, 29 a 30 napadnutého uznesenia predseda Všeobecného súdu uviedol bez toho, aby sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, kritériá vyplývajúce z judikatúry Súdneho dvora, ktoré treba zohľadniť v oblasti verejného obstarávania pri určení, či je táto podmienka splnená.
64
Podľa tejto judikatúry je účelom konania o nariadení predbežného opatrenia zaručiť plnú účinnosť budúceho konečného rozhodnutia, aby sa zabránilo medzere v právnej ochrane poskytovanej Súdnym dvorom. Na dosiahnutie tohto cieľa je nutné posudzovať naliehavosť vo vzťahu k potrebe predbežne rozhodnúť, aby sa zabránilo tomu, že účastníkovi konania, ktorý predbežnú ochranu požaduje, bude spôsobená vážna a nenapraviteľná ujma. Tomuto účastníkovi prináleží predložiť dôkaz, že nemôže čakať na výsledok konania vo veci samej, pretože by utrpel takú ujmu. Hoci je pravda, že na preukázanie existencie tejto ujmy nie je nevyhnutné vyžadovať preukázanie vzniku a bezprostrednosti tejto ujmy s absolútnou istotou a stačí, že uvedená ujma je s dostatočnou pravdepodobnosťou predvídateľná, nič to nemení na tom, že účastník konania, ktorý žiada o nariadenie predbežného opatrenia, je povinný preukázať skutočnosti, ktoré majú odôvodňovať očakávanie takejto ujmy [uznesenie podpredsedu Súdneho dvora zo 16. júla 2021, Symrise/ECHA, C‑282/21 P(R), neuverejnené, EU:C:2021:631, bod 40 a citovaná judikatúra].
65
Vzhľadom však na požiadavky vyplývajúce z účinnej súdnej ochrany, ktorá sa musí zabezpečiť v oblasti verejného obstarávania, je dôvodné dospieť k záveru, že keď vylúčený uchádzač preukáže existenciu mimoriadne vážneho fumus boni iuris, nemožno od neho požadovať, aby preukázal, že by mu zamietnutie jeho návrhu na nariadenie predbežných opatrení mohlo spôsobiť nenapraviteľnú ujmu, pretože by inak došlo k neprimeranému a neoprávnenému zásahu do práva na účinnú súdnu ochranu, ktoré mu článok 47 Charty základných práv Európskej únie zaručuje [pozri v tomto zmysle uznesenie z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits, C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, bod 41].
66
Okrem toho z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že toto zmiernenie podmienok uplatniteľných na posúdenie existencie naliehavosti, odôvodnené právom na účinné súdne preskúmanie, sa uplatní len počas fázy pred uzatvorením zmluvy, pričom sa musí dodržať odkladná lehota desať dní, stanovená v článku 175 ods. 3 nariadenia 2018/1046 [pozri analogicky uznesenie z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits, C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, bod 42].
67
Pokiaľ ide konkrétnejšie o potrebu prispôsobiť tieto zásady osobitnému režimu uplatniteľnému na rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania, predseda Všeobecného súdu v bode 32 napadnutého uznesenia konštatoval s odkazom na bod 38 uznesenia z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits, [C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275], že súd Únie nemusí uznať existenciu všeobecnej zásady práva Únie, vyplývajúcej z práva na účinnú súdnu ochranu, podľa ktorej vylúčený uchádzač musí mať možnosť získať nielen náhradu škody, ale dosiahnuť aj priznanie predbežných opatrení, pričom neobmedzil toto konštatovanie na obdobie predchádzajúce uzatvoreniu zmluvy verejným obstarávateľom s úspešným uchádzačom.
68
Okrem toho v bode 33 napadnutého uznesenia konštatoval, že tieto úvahy sa o to viac uplatňujú na rokovacie konanie bez predchádzajúceho zverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania, ktorého sa odvolateľky nezúčastnili.
69
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že smernica 89/665 konkretizuje všeobecnú zásadu práva na účinný prostriedok nápravy v osobitnej oblasti verejného obstarávania, a je teda potrebné zohľadniť, pokiaľ ide o zákazky zadávané samotnou Európskou úniou, vyjadrenie uvedenej všeobecnej zásady nachádzajúce sa v ustanoveniach tejto smernice [pozri v tomto zmysle uznesenie z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits, C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, bod 28].
70
V súlade s právom na účinný prostriedok nápravy zakotveným v článku 47 Charty základných práv Súdny dvor rozhodol, vychádzajúc z ustanovení smernice 89/665, že účinná súdna ochrana si vyžaduje, aby dotknuté osoby boli informované o rozhodnutí zadať zákazku istý čas pred uzavretím zmluvy, aby mali tieto osoby skutočnú možnosť podať opravné prostriedky, medzi ktoré patrí najmä návrh na nariadenie predbežného opatrenia pred uvedeným uzavretím zmluvy [pozri v tomto zmysle uznesenie z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits, C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, bod 29 a citovanú judikatúru].
71
Preto Súd Únie nemôže pri zohľadňovaní ustanovení smernice, ktoré konkretizujú všeobecnú zásadu práva Únie, abstrahovať obsah týchto ustanovení bez ohľadu na to, že sa ako také v predmetnom prípade neuplatnia. Konkrétnejšie, keďže z ustanovení takejto smernice vyplýva, že normotvorca Únie chcel zabezpečiť rovnováhu medzi rôznymi existujúcimi záujmami, súd Únie musí zohľadniť túto rovnováhu pri uplatňovaní takto konkretizovanej všeobecnej zásady [pozri v tomto zmysle uznesenie z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits, C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, bod 31].
72
Z článku 2 ods. 7 smernice 89/665 vyplýva, že povinnosť členských štátov stanoviť vo svojom vnútroštátnom práve možnosť, aby osoba, ktorá je poškodená rozhodnutím prijatým na konci postupu verejného obstarávania, žiadala o nariadenie predbežných opatrení, je obmedzená na obdobie od prijatia tohto rozhodnutia do dátumu uzatvorenia zmluvy. S cieľom zabezpečiť účinnosť opravných prostriedkov smerujúcich k vydaniu predbežných opatrení článok 2a ods. 2 tejto smernice stanovuje odkladnú lehotu desať kalendárnych dní po prijatí rozhodnutia s cieľom umožniť dotknutým osobám napadnúť na súde zadanie zákazky pred uzatvorením zmluvy [pozri v tomto zmysle uznesenie z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits, C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, body 33 až 37, ako aj citovanú judikatúru].
73
Článok 2b písm. a) smernice 89/665 však stanovuje, že členské štáty môžu stanoviť, že táto odkladná lehota sa neuplatní, ak smernica 2014/24 neukladá povinnosť predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania v Úradnom vestníku Európskej únie.
74
O takýto prípad ide podľa článku 32 ods. 2 písm. c) smernice 2014/24, ak sa verejný obstarávateľ v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi rozhodne použiť rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania, pokiaľ je to nevyhnutne nutné, ak z dôvodu mimoriadnej naliehavosti vyplývajúcej z udalostí, ktoré verejný obstarávateľ nemohol predvídať a ktoré nemožno pripísať tomuto verejnému obstarávateľovi, nie je možné dodržať lehoty verejnej súťaže, užšej súťaže ani rokovacieho konania.
75
Zo znenia článku 2b písm. a) v spojení s článkom 2 ods. 7 smernice 89/665 teda vyplýva, že v takejto situácii táto smernica neukladá členským štátom povinnosť zaručiť vylúčeným uchádzačom alebo iným záujemcom skutočnú možnosť požadovať nariadenie predbežných opatrení.
76
Normotvorca Únie tak zamýšľal zosúladiť záujmy vylúčených uchádzačov, ako aj ostatných dotknutých uchádzačov so záujmami verejného obstarávateľa a úspešného uchádzača pri zohľadnení základnej zásady právnej istoty (pozri analogicky rozsudky z 11. septembra 2014, Fastweb, C‑19/13, EU:C:2014:2194, bod 63, a z 12. marca 2015, eVigilo, C‑538/13, EU:C:2015:166, bod 51).
77
Rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania totiž predstavuje výnimočné konanie, ktoré možno použiť len za okolností taxatívne vymedzených smernicou 2014/24 (pozri analogicky rozsudok z 23. apríla 2009, Komisia/Belgicko, C‑292/07, neuverejnený, EU:C:2009:246, bod 106).
78
Medzi tieto okolnosti odôvodňujúce uplatnenie osobitného režimu patrí existencia mimoriadnej naliehavosti. Z tohto ustanovenia nevyhnutne vyplýva, že dotknutá verejná zákazka musí byť uzavretá a vykonaná bez meškania, čo je dôvod na nedodržanie obvykle uplatniteľných lehôt a vylúčenie možnosti, aby neúspešní uchádzači alebo iné dotknuté osoby dosiahli odklad uzavretia alebo vykonania zmluvy.
79
Je však nesporné, ako uviedol predseda Všeobecného súdu v bode 31 napadnutého uznesenia, že sporné rámcové zmluvy boli zadané na základe rokovacieho konania bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania podľa prílohy I bodu 11.1 písm. c) nariadenia 2018/1046, ktorá stanovuje, že verejný obstarávateľ môže využiť takéto konanie, pokiaľ je to nevyhnutne potrebné, pretože z dôvodov mimoriadnej naliehavosti spôsobenej nepredvídateľnými udalosťami nie je možné dodržať lehoty stanovené v bodoch 24, 26 a 41 tejto prílohy, pričom takéto odôvodnenie časovej tiesne nie je možné pripísať verejnému obstarávateľovi.
80
Okrem toho predseda Všeobecného súdu v tom istom bode napadnutého uznesenia správne konštatoval, že podľa prílohy I bodu 35.2 písm. d) tohto nariadenia sa odkladná lehota stanovená v článku 175 tohto nariadenia neuplatňuje na zmluvu uzavretú na základe takéhoto postupu.
81
Treba preto konštatovať, že uplatniteľné ustanovenia uvedeného nariadenia v podstate zodpovedajú článku 32 ods. 2 písm. c) smernice 2014/24 a článku 2b písm. a) smernice 89/665.
82
Z vyššie uvedeného vyplýva, že predseda Všeobecného súdu sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že právo na účinnú súdnu ochranu neznamená, že dotknutá osoba v situácii odvolateliek musí mať skutočnú možnosť domôcť sa nariadenia predbežných opatrení, a že teda osobitosti postupu, na základe ktorého boli uzavreté sporné rámcové zmluvy, nemôžu znamenať, že zmiernenie podmienok uplatniteľných na posúdenie naliehavosti v oblasti verejného obstarávania vyplývajúce z uznesenia z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits [C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275], sa bude uplatňovať vo fáze pred uzavretím zmluvy.
83
Treba ešte spresniť, že hoci článok 2d ods. 1 písm. a) smernice 89/665 stanovuje, že verejné obstarávanie sa musí vyhlásiť za neúčinné, ak verejný obstarávateľ zadal zákazku bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskej únie bez toho, aby to bolo prípustné v súlade so smernicou 2014/24, musí sa uplatnenie tejto prísnej sankcie obmedziť na najzávažnejšie prípady porušenia práva Únie v oblasti verejného obstarávania (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 17. júna 2021, Simonsen & Weel, C‑23/20, EU:C:2021:490, bod 86).
84
Hoci návrh na nariadenie predbežného opatrenia podaný na prvom stupni obsahoval tvrdenia, podľa ktorých podmienky na uplatnenie rokovacieho konania bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania neboli v prejednávanej veci splnené, tieto tvrdenia boli v každom prípade zamietnuté v bodoch 37 a 38 napadnutého uznesenia, ktoré neboli v rámci tohto odvolania spochybnené.
85
Preto je potrebné zamietnuť druhý odvolací dôvod ako nedôvodný a v dôsledku toho zamietnuť odvolanie v celom rozsahu.
O trovách
86
Podľa článku 184 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak odvolanie nie je dôvodné, Súdny dvor rozhodne aj o trovách konania.
87
Podľa článku 138 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe jeho článku 184 ods. 1 účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
88
Keďže Komisia navrhla zaviazať odvolateľky na náhradu trov konania a odvolateľky nemali úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené uložiť im povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vynaložené Komisiou.
Z týchto dôvodov podpredseda Súdneho dvora nariadil:
1.
Odvolanie sa zamieta.
2.
Inivos Ltd a Inivos BV sú povinné nahradiť trovy konania.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.