ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora)
z 8. júla 2010
Vec F‑17/08
Andrzej Wybranowski
proti
Európskej komisii
„Verejná služba – Verejné výberové konanie – Nezapísanie do rezervného zoznamu – Hodnotenie ústnej skúšky – Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/60/06 – Odôvodnenie – Právomoc výberovej komisie – Posúdenie uchádzačov“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou A. Wybranowski v zásade navrhuje zrušenie rozhodnutia z 20. decembra 2007 o jeho nezapísaní do rezervného zoznamu verejného výberového konania EPSO/AD/60/06
Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.
Abstrakt
1.      Úradníci – Výberové konanie – Výberové konanie na základe kvalifikácie a skúšok – Uplatnenie kritérií hodnotenia a ich váha
(Služobný poriadok úradníkov, príloha III)
2.      Úradníci – Prijímanie – Výberové konanie – Výberové konanie na základe kvalifikácie a skúšok – Posúdenie spôsobilosti uchádzačov
(Služobný poriadok úradníkov, príloha III)
3.      Úradníci – Výberové konanie – Výberová komisia – Zamietnutie kandidatúry – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah
(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91; príloha III článok 6)
1.      Výberová komisia výberového konania disponuje širokou mierou voľnej úvahy pri riadení svojej činnosti. Pokiaľ v oznámení o výberovom konaní nie sú stanovené kritériá hodnotenia, môže teda určiť tieto kritériá, alebo pokiaľ sú v oznámení stanovené, ale bez uvedenia ich príslušnej váhy, môže stanoviť ich váhu.
(pozri bod 32)
Odkaz:
Súdny dvor: 26. februára 1981, Authié/Komisia, 34/80, Zb. s. 665, bod 14
Súd prvého stupňa: 13. decembra 1990, González Holguera/Parlament, T‑115/89, Zb. s. II‑831, uverejnenie výňatkov, bod 53; 14. júla 1995, Pimley‑Smith/Komisia, T‑291/94, Zb. VS s. I‑A‑209 a II‑637, bod 48
Súd pre verejnú službu: 11. septembra 2008, Coto Moreno/Komisia, F‑127/07, Zb. VS s. I‑A‑1‑295 a II‑A‑1‑1563, bod 47
2.      Pokiaľ ide o vyhodnotenie subjektívnych kvalít „spôsobilosť“, „motivácia“ a „schopnosť“ uchádzačov, výberová komisia môže so zreteľom na svoju širokú mieru voľnej úvahy zohľadniť osobitné okolnosti každého uchádzača, či ide napríklad o odborné skúsenosti alebo zvláštne jazykové znalosti.
Skutková situácia uchádzačov s odbornými skúsenosťami a jazykovými znalosťami presahujúcimi rámec požiadaviek v oznámení o výberovom konaní nie je porovnateľná so situáciou ostatných uchádzačov, a pretože lepšie hodnotenie prvých nie je dôsledkom toho, že by výberová komisia pridala kritérium nestanovené v oznámení o výberovom konaní, ale zohľadnením schopnosti uchádzačov splniť stanovené kritériá, je toto hodnotenie nielen v súlade so zásadou rovnosti zaobchádzania, ale navyše ho vyžaduje. Zohľadnenie skúseností a znalosti ďalších jazykov ako jazykov vyžadovaných v oznámení o výberovom konaní nie je teda diskriminačné.
(pozri body 54 – 56)
Odkaz:
Súdny dvor: 16. júna 1987, Kolivas/Komisia, 40/86, Zb. s. 2643, bod 11
Súd prvého stupňa: 26. januára 2005, Roccato/Komisia, T‑267/03, Zb. VS s. I‑A‑1 a II‑1, bod 41; 5. apríla 2005, Christensen/Komisia, T‑336/02, Zb. VS s. I‑A‑75 a II‑341, bod 25
3.      Cieľom povinnosti odôvodniť rozhodnutie spôsobujúce ujmu je na jednej strane poskytnúť dotknutej osobe dostatok údajov na posúdenie opodstatnenosti rozhodnutia a možnosti podať žalobu napádajúcu zákonnosť rozhodnutia a na druhej strane umožniť súdu Únie vykonať jeho preskúmavanie.
Pokiaľ ide o rozhodnutia prijaté výberovou komisiou, je nutné dať povinnosť odôvodnenia do súladu s dodržaním tajnosti činnosti výberovej komisie. Táto zásada stanovená v článku 6 prílohy III služobného poriadku umožňuje zabezpečiť nezávislosť výberovej komisie a objektivitu jej práce tým, že ju chráni pred akýmikoľvek vonkajšími zásahmi alebo tlakmi vyvíjanými samotnou inštitúciou, dotknutými uchádzačmi alebo tretími osobami.
Rozhodnutie výberovej komisie nepripustiť uchádzača ku skúškam je dôsledkom uplatnenia objektívnych hodnotiacich kritérií stanovených oznámením o výberovom konaní alebo upresnením samotnou výberovou komisiou. Vzhľadom na také rozhodnutia sa komisia môže v prípade výberových konaní s početnou účasťou uchádzačov v prvom štádiu obmedziť na to, že uchádzačom oznámi iba kritériá a výsledky výberu, je však následne povinná uchádzačom, ktorí o to požiadajú, poskytnúť individuálne vysvetlenie upresňujúce dôvody, pre ktoré neboli pripustení do konania.
Rozhodnutie, ktorými výberová komisia konštatuje neúspech uchádzača, je naopak vyjadrením posúdenia porovnávacej povahy, ktoré urobila výberová komisia. So zreteľom na tajnosť týkajúcej sa práce výberovej komisie a širokú mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje pri hodnotení výsledkov skúšok výberového konania, výberová komisia nie je povinná pri odôvodňovaní neúspechu niektorého uchádzača na skúške upresniť odpovede uchádzača, ktoré považovala za nedostatočné, alebo vysvetliť, prečo ich považovala za nedostatočné. Oznámenie známok dosiahnutých v rôznych skúškach teda v zásade predstavuje dostatočné odôvodnenie rozhodnutí výberovej komisie.
Tajnosť týkajúca sa práce výberovej komisie a široká mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje výberová komisia neznamená, že uchádzačom výberového konania, ktorí o to požiadajú, by sa nemohli oznámiť známky dosiahnuté v rámci každého kritéria hodnotenia ústnej skúšky uvedeného v oznámení o výberovom konaní.
Pokiaľ uchádzač o to požiada, musí k oznámeniu informácií potrebných na splnenie povinnosti odôvodnenia dôjsť v zásade pred uplynutím lehoty stanovenej článkami 90 a 91 služobného poriadku. Pokiaľ sa však úvod odôvodnenia uchádzačovi poskytol pred podaním jeho žaloby, výberová komisia môže v priebehu konania doplniť pôvodne poskytnutú informáciu a spôsobiť, že žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenie sa stane bezpredmetným.
(pozri body 94, 95 a 97 – 100)
Odkaz:
Súdny dvor: 26. novembra 1981, Michel/Parlament, 195/80, Zb. s. 2861, bod 27; 4. júla 1996, Parlament/Innamorati, C‑254/95 P, Zb. s. I‑3423, body 24, 30 a 31; 23. septembra 2004, Hectors/Parlament, C‑150/03 P, Zb. s. I‑8691, bod 39
Súd prvého stupňa: González Holguera/Parlament, už citovaný, bod 43; 21. mája 1992, Fascilla/Parlament, T‑55/91, Zb. s. II‑1757, bod 35; 6. novembra 1997, Berlingieri Vinzek/Komisia, T‑71/96, Zb. VS s. I‑A‑339 a II‑921, bod 79; 23. januára 2003, Angioli/Komisia, T‑53/00, Zb. VS s. I‑A‑13 a II‑73, bod 82; 25. júna 2003, Pyres/Komisia, T‑72/01, Zb. VS s. I‑A‑169 a II‑861, bod 70; 17. septembra 2003, Alexandratos a Panagiotou/Rada, T‑233/02, Zb. VS s. I‑A‑201 a II‑989, body 30 a 31
Súd pre verejnú službu: 13. decembra 2007, Van Neyghem/Komisia, F‑73/06, Zb. VS s. I‑A‑1‑441 a II‑A‑1‑2515, bod 78