Esialgne tõlge
ÜLDKOHTU OTSUS (teine koda viieliikmelises koosseisus)
15. aprill 2026(*)
Eelotsusetaotlus – Maksustamine – Aktsiis – Tubakatoodetele kohaldatav aktsiis – Direktiivi 2011/64/EL artikli 5
lõige 1 – Mõiste „suitsetamistubakas“ tõlgendamine – Kombineeritud nomenklatuuri ja selgitavate märkuste sätete arvessevõtmine – Kehtivus – Õiguskindlus – Süütegude ja karistuste seaduslikkuse põhimõte
Kohtuasjas T‑190/25,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Lietuvos Aukščiausiasis Teismase (Leedu kõrgeim kohus) 27. veebruari 2025. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 27. veebruaril 2025, kriminaalasjas, milles süüdistatavad on
A. K.,
„Tabako lapai“ UAB,
menetluses osales:
Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra,
ÜLDKOHUS (teine koda viieliikmelises koosseisus),
koosseisus: koja president N. Półtorak, kohtunikud G. Hesse (ettekandja), G. Steinfatt, D. Petrlík ja I. Dimitrakopoulos,
kohtujurist: M. Brkan,
kohtusekretär: V. Di Bucci,
arvestades, et Euroopa Kohus andis 19. märtsil 2025 Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b kolmanda lõigu alusel eelotsusetaotluse üle Üldkohtule,
arvestades Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b esimese lõigu punktis b nimetatud valdkonda ja eraldiseisva tõlgendamisküsimuse puudumist põhikirja artikli 50b teise lõigu tähenduses,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        Leedu valitsus, esindaja: V. Kazlauskaitė-Švenčionienė,
–        Euroopa Liidu Nõukogu, esindajad: R. Liudvinavičiūtė, S. Santoro ja O. Segnana,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: M. Björkland, A. Demeneix ja J. Jokubauskaitė,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus käsitleb esiteks küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 21. juuni 2011. aasta
direktiivi 2011/64/EL tubakatoodetele kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade kohta (ELT 2011, L 176, lk 24) artikli 5
lõike 1 punkti a ja nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT 1987, L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382)
(muudetud nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 254/2000 (EÜT 2000, L 28, lk 16; ELT eriväljaanne 02/09, lk 357)), redaktsioonis, mis tuleneb komisjoni 12. oktoobri 2017. aasta rakendusmäärusest (EL) 2017/1925 (ELT 2017, L 282, lk 1) (edaspidi „KN“), I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri rubriike 2401 ja 2403, ning teiseks direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a ja KNi kehtivust Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 49 lõike 1 ja õiguskindluse üldpõhimõtte seisukohast.
2        Taotlus on esitatud Leedu õiguse alusel asutatud äriühingu „Tabako lapai“ UAB ja selle direktori A. K. suhtes algatatud kriminaalmenetluses seoses aktsiisialaste rikkumistega.
Õigusraamistik
Liidu õigusnormid
Direktiiv 2011/64
3        Direktiivi 2011/64 põhjendustes 2, 3, 8 ja 9 on märgitud:
„(2)      Tubakatooteid käsitlevad liidu maksualased õigusnormid peavad tagama siseturu nõuetekohase toimimise ning samal ajal ka […] tervise kõrgetasemelise kaitse […].
(3)      Euroopa Liidu lepingu üheks eesmärkidest on majandusliidu säilitamine, mille tunnusjooned sarnaneksid liikmesriikide siseturgude omadega, mille raames valitseb aus konkurents. Selle eesmärgi saavutamise eelduseks on see, et tubakatoodete tarbimist mõjutavate maksude rakendamine liikmesriikides ei moonutaks konkurentsitingimusi ja ei takistaks tubakatoodete vaba liikumist Euroopa Liidu piires.
[…]
(8)      Ühtse ja õiglase maksustamise huvides tuleks sigarettide, sigarite, sigarillode ja muu suitsetamistubaka määratlus sätestada nii, […] et suitsetamistubakat, mis on paljude omaduste poolest sarnane sigarettide keeramiseks mõeldud peeneks lõigatud tubakaga, koheldaks aktsiisiga maksustamisel peeneks lõigatud tubakana […].
(9)      Aktsiisi struktuuri ühtlustamine peaks eelkõige vältima samasse rühma kuuluvate eri tubakatoodete kategooriate konkurentsi moonutamist maksustamisel ja avama liikmesriikide turud.“
4        Direktiivi 2011/64 artikkel 1 „Sisu“ on sõnastatud järgmiselt:
„Käesolevas direktiivis kehtestatakse liikmesriikide tubakatoodete aktsiisi struktuuri ja määrade harmoneerimise põhialused.“
5        Direktiivi 2011/64 artikli 2
lõikes 1 on sätestatud:
„Käesoleva direktiivi mõistes on tubakatooted:
[…]
c)      suitsetamistubakas:
i)      sigarettideks keeratav peeneks lõigatud valmistubakas,
ii)      muu suitsetamistubakas.“
6        Direktiivi 2011/64 artikli 5
lõikes 1 on sätestatud:
„Käesoleva direktiivi mõistes on suitsetamistubakas:
a)      peeneks lõigatud või muul viisil purustatud või kangideks pressitud valmistubakas, mida võib tarvitada ilma täiendava tööstusliku töötlemiseta;
b)      tubakajäätmed […]“.
KN
7        KNi teise osa „Tollimaksude loend“ IV jaotisesse „Valmistoidukaubad; joogid, alkohol ja äädikas; tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad […]“ kuulub muu hulgas KNi grupp 24 „Tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad […]“. Selles grupis on järgmised rubriigid ja alamrubriigid:
CN-kood
Kauba kirjeldus
2401
Töötlemata tubakas; tubakajäätmed:
[…]
[…]
2403
Muu töödeldud tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad; „homogeenitud“ ja „taastatud“ tubakas; tubakaekstraktid ja essentsid
– suitsetamistubakas, mis ei sisalda või sisaldab mis tahes vahekorras tubaka asendajaid
[…]
[…]
2403 19
– – muud
2403 19 10
kontaktpakendis netomassiga kuni 500 g
2403 19 90
– – – muud
[…]
[…]
KNi selgitavad märkused
8        Euroopa Liidu kombineeritud nomenklatuuri selgitavates märkustes (ELT 2015, C 76, lk 1) (muudetud ELT 2016, C 121, lk 4) (edaspidi „KNi selgitavad märkused“) on KNi grupi 24
alamrubriikide 2403 19 10 ja 2403 19 90 kohta ette nähtud, et „[s]uitsetamistubakas on lõigatud või muul viisil tükeldatud, kokkukeerutatud või plokkideks pressitud tubakas, mida saab ilma edasise tööstusliku menetluseta suitsetada“.
9        KNi selgitavate märkuste grupi 24 A lisa „Tubaka ja tubakatoodete suitsetamiskatse“ osas „Reguleerimisala“ on ette nähtud:
„Suitsetamiskatse eesmärk on kehtestada ühtlustatud meetod rubriigi 2403 töödeldud tubaka (täiendava töötlemiseta suitsetamisvalmis tubakas) eristamiseks rubriigi 2401 töötlemata tubakast. Rubriigi 2403 töödeldud tubaka eristamiseks rubriigi 2401 töötlemata tubakast tehakse suitsetamiskatse. […]“.
10      KNi selgitavate märkuste grupi 24 A lisa osas „Proovi ettevalmistamine“ on ette nähtud:
„Proov segatakse põhjalikult läbi ja vajaduse korral jagatakse osadeks koonuseliseks lõikamisega või neljaks jagamisega. Kui proov on kuiv (veesisaldus on alla 8% massist), tuleks see püsistada temperatuuril 22 ± 1 °C ja õhuniiskuse 60 ± 3% juures vähemalt 48 tundi.
Proovi ei tohi kuidagi lõigata, murda, purustada, peenestada ega muul viisil lõhkuda.“
Leedu õigus
Leedu karistusseadustik
11      Leedu Vabariigi 26. septembri 2000. aasta karistusseadustiku (Lietuvos Respublikos baudžiamasis kodeksas; Žin.,
2000, nr 89‑2741) (muudetud) „Aktsiisikauba ebaseaduslik valdamine“ artikli 1992
lõikes 1 on ette nähtud:
„Isikut, kes ettenähtud korda rikkudes omandab, valdab, veab, lähetab, kasutab või müüb aktsiisikaupa, mille väärtus ületab [elatustaseme alamäära] 150 korda, kuid mitte rohkem kui 400 korda, karistatakse rahatrahvi või kuni nelja-aastase vangistusega.“
12      Leedu karistusseadustiku artikli 202 „Ebaseaduslik majandus-, kaubandus-, finants- või kutsetegevus“ lõikes 1 on sätestatud:
„Isikut, kes tegeleb kutsealaselt või suures ulatuses majandus-, kaubandus-, finants- või kutsetegevusega, omamata selleks nõutavat litsentsi (luba) või mis tahes muul ebaseaduslikul viisil, karistatakse üldkasuliku töö kohustuse, rahatrahvi, vabadust piirava karistuse või kuni nelja-aastase vangistusega.“
Leedu aktsiisiseadus
13      Leedu 30. oktoobri 2001. aasta aktsiisiseaduse nr IX‑569 (Lietuvos Respublikos akcizų įstatymas Nr. IX‑569; Žin.,
2001, nr 98‑3482) (muudetud) artikli 2
lõikes 1 on aktsiisikaubana nimetatud tubakatooted.
14      Leedu aktsiisiseaduse artikli 3
punkti 9 kohaselt hõlmab mõiste „tubakatooted“ sigarette, sigareid, sigarillosid ja suitsetamistubakat. Lisaks on nimetatud seaduse artikli 3
punkti 27 alapunktis 1 sätestatud, et „suitsetamistubakas“ on rebitud, lõigatud või muul viisil purustatud või tükeldatud, kangideks (kuupideks) pressitud tubakas, mida saab
suitsetada ilma täiendava tööstusliku töötlemiseta.
15      Leedu aktsiisiseaduse artikli 3
punktis 38 on sätestatud:
„Käesolevas seaduses ja selle lisades on tootekoodid märgitud vastavalt käesoleva aasta KNi versioonile, mis on esitatud asjaomases nõukogu direktiivis, millega kehtestatakse asjaomaste toodete maksustamine.“
Leedu tubaka, tubakatoodete ja seotud toodete kontrolli seadus
16      Leedu 20. detsembri 1995. aasta tubaka, tubakatoodete ja seotud toodete kontrolli seaduse nr I‑1143 (Lietuvos Respublikos tabako, tabako gaminių ir su jais susijusių gaminių kontrolės įstatymas Nr. I-1143;
Žin.,
1996, nr 11‑281) (muudetud) artikli 2
punkti 20 kohaselt hõlmab mõiste „töötlemata tubakas“ terveid või muul viisil töötlemata tubakalehti ja muid tubakataime osi, välja arvatud need, mida Leedu aktsiisiseaduse kohaselt käsitatakse tubakatoodetena.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
17      Eelotsusetaotlus on esitatud kriminaalasjas, milles süüdistatakse Tabako lapaid ja A. K‑d suures koguses aktsiisiga maksustatavate tubakatoodete valmistamises ja ladustamises ilma loata.
18      Tabako lapai importis ja eksportis tubaka toorainet. Ta töötles imporditud tubakat osaliselt, mis sisuliselt seisnes selles, et tubakas rebiti, jagati, niisutati, sellelt eemaldati osaliselt või täielikult purunenud lehed ja
see pakiti 20-kilogrammistesse kilekottidesse. Tubakat aga ei lõigatud. Sel viisil osaliselt töödeldud tubakas eksporditi seejärel teistesse Euroopa Liidu liikmesriikidesse.
19      Tollilaborile anti ülesanne kontrollida, kas selliselt käideldud tubaka puhul saab asuda seisukohale, et see on töötlemata tubakas, mis seetõttu ei kuulu aktsiisikauba kategooriasse. Selleks viis laborant läbi suitsetamiskatse, mille tulemusel ta jõudis järeldusele, et Tabako
lapai laost leitud tubakas vastab tubakatoote ja täpsemalt suitsetamistubaka kirjeldusele. Sellele järeldusele jõudmiseks tükeldas laborant kõnealuse tubaka proovi, paigutas selle sigaretihülssi ja laskis sellel suitseda. Pärast mõningaid lihtsaid ettevalmistusi, mille käigus ta tubakaproovi käsitsi lõikas või osadeks jagas, sai ta kindlaks teha, et tubakas on suitsetamiskõlblik.
20      Lietuvos apeliacinis teismas (apellatsioonikohus, Leedu) mõistis 28. märtsi 2024. aasta kohtuotsusega Tabako
lapai ja A. K. süüdi Leedu karistusseadustiku artikli 1992
lõikes 1 ja artikli 202 lõikes 1 ette nähtud süütegudes ning mõistis neile vastavalt sundlõpetamise ja rahatrahvi. Tabako lapai ja A. K. esitasid selle kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse Lietuvos Aukščiausiasis Teismasele (Leedu kõrgeim kohus), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus.
21      Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et kuna suitsetamiskatse läbiviimiseks tubakaproovi tükeldamine ei ole „täiendav tööstuslik töötlemine“ direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a ja Euroopa Kohtu praktika tähenduses, võib põhikohtuasjas kõne all olev tubakas kuuluda aktsiisi kohaldamisel mõiste „suitsetamistubakas“ alla. Ta märgib siiski, et kuna see toiming kahjustas tubakaproovi terviklikkust, eirates KNi selgitavates märkustes kirjeldatud suitsetamiskatse tingimusi, võib tollimaksude kohaldamise seisukohast sama tubakat pidada suitsetamiskõlbmatuks ilma „täiendava tööstusliku töötlemiseta“ ning see tuleb klassifitseerida KNi rubriiki 2401 kui „töötlemata tubakas“.
22      Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et kuigi liidu seadusandja ei otsustanud luua toodete määratluse puhul otsest seost aktsiisi ja tollimaksu käsitlevate õigusnormide vahel, tekib põhjendatud kahtlus, kas on põhjendatud olukord, kus sama tubakat käsitletakse nendes kahes õigusnormis erinevalt, nii seoses võimalusega, et toode on suitsetamiskõlblik ilma „hilisema tööstusliku töötlemiseta“, kui ka seoses selle kvalifitseerimisega „suitsetamistubakaks“.
23      Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on tekkinud küsimus, kas selles kontekstis piisab ainuüksi sellest, et direktiivis 2011/64 puudub otsene viide KNi selgitavatele märkustele, et õigustada nende märkuste kohaldamata jätmist selle direktiivi tähenduses „tubakatoodete“ määratlemisel. Samuti soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas õiguskindluse üldpõhimõtte nõuetele vastavad liidu õigusnormid, mille kohaselt on suitsetamiseks mõeldud tubakat tolli- ja aktsiisimaksude kohaldamisel kirjeldatud ja määratletud ühesuguses sõnastuses, kuid seda võidakse käsitleda erinevalt KNi selgitavates märkustes ette nähtud suitsetamiskatse meetodist lähtudes. Eelkõige soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas need õigusnormid võimaldavad huvitatud isikutel mõistlikult ette näha, kas nende toimingud aktsiisikaubaga võivad kaasa tuua nende kriminaal- või samaväärse vastutuse.
24      Neil asjaoludel otsustas Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Leedu kõrgeim kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas selleks, et teha kindlaks, kas käesolevas asjas kõne all olev tubakas on „suitsetamistubakas“ direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tähenduses ning kas selles sättes esitatud määratluse ja Euroopa Liidu Kohtu selle valdkonna kohtupraktika kohaldamisel võib liikmesriigi kohus tugineda ka määruse nr 2658/87 sätetele, milles on reguleeritud selle tubaka klassifitseerimine, ning [KNi] selgitavatele märkustele?
2.      Kui esimesele küsimusele vastatakse jaatavalt, siis
1)      kas direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et tubakas tuleb lugeda „suitsetamistubakaks“ isegi juhul, kui see tubakas on klassifitseeritud rakendusmääruse 2017/1925 kohaselt [KNi] rubriiki 2403 (töödeldud tubakas), ilma et [KNi] selgitavate märkuste lisas kirjeldatud suitsetamiskatse tingimused oleksid täidetud, nagu käesolevas asjas;
2)      kuidas tuleb tõlgendada KNi rubriiki 2401 (töötlemata tubakas) tubaka klassifitseerimisel [rakendus]määruse 2017/1925 kohaselt, kui kombineeritud nomenklatuuri selgitavate märkuste kohaselt tehtud suitsetamiskatse tulemus on negatiivne, kuid tubakas loetakse tubakatooteks direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tähenduses?
3.      Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis kas selline õiguslik regulatsioon, milles suitsetamistubakas on määratletud sisuliselt samamoodi, kuid klassifitseeritakse direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a ja [KNi] kohaselt erinevalt, on vastuolus õiguskindluse üldpõhimõttega ja […] harta artikli 49 lõikes 1 ette nähtud süütegude ja karistuste seaduslikkuse põhimõttega?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
25      Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tõlgendamisel tuleb tugineda KNi tariifirubriikidele ja KNi selgitavatele märkustele.
26      Euroopa Kohtu praktika kohaselt on direktiivi 2011/64 eesmärk vastavalt selle direktiivi artiklile 1 kehtestada liikmesriikide tubakatoodete aktsiisi struktuuri ja määrade harmoneerimise põhialused. Kõnealune direktiiv kuulub seega tubakatoodete suhtes kohaldatavate liidu maksualaste õigusaktide hulka, mille eesmärk direktiivi põhjenduse 2 kohaselt on tagada siseturu nõuetekohane toimimine ja samal ajal ka tervise kõrgetasemeline kaitse (6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, punkt 17).
27      Lisaks ilmneb direktiivi 2011/64 põhjendusest 3, et direktiiviga püütakse tagada, et tubakatoodete tarbimist mõjutavate maksude rakendamine liikmesriikides ei moonutaks konkurentsitingimusi ja ei takistaks tubakatoodete vaba liikumist liidu piires. Täpsemalt on direktiivi põhjenduses 8 selgitatud, et tooteid, mis on paljude omaduste poolest sarnased selle direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate toodetega, tuleb käsitleda viimati
nimetatutega samamoodi, samas kui direktiivi põhjenduses 9 on märgitud, et aktsiisi struktuuri ühtlustamine peaks vältima samasse rühma kuuluvate eri tubakatoodete kategooriate konkurentsi moonutamist maksustamisel ja avama liikmesriikide turud (6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, punkt 18).
28      Samuti tuleb meeles pidada, et direktiivi 2011/64 tõlgendamisel ei saa mõistet „suitsetamistubakas“ selle direktiivi eesmärke arvestades tõlgendada kitsalt (6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, punkt 24).
29      Seoses
direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punktis a kasutatud mõistega „tööstuslik töötlemine“ olgu märgitud, et selle eesmärk on tavaliselt standardiseeritud protsessi abil üldjuhul suuremahuline tooraine töötlemine materiaalseks varaks (vt selle kohta 6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, punkt 30).
30      Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et „tööstuslik töötlemine“ ei ole selline lihtne tegevus, mis seisneb veel mitte suitsetamiskõlbliku tubakatoote puhul ainult tubakarulli panemises sigaretihülssi (vt 6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika).
31      Neil kaalutlustel tuleb pidada suitsetamiskõlblikuks ilma „täiendava tööstusliku töötlemiseta“ direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tähenduses tubakatooteid, mis on valmis suitsetamiseks või mida on selleks võimalik kergesti ette valmistada, kasutades mittetööstuslikke vahendeid (6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, punkt 32).
32      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on hinnata, kas selline tubakatoode, nagu on kõne all põhikohtuasjas, vastab sellele kriteeriumile ja kas seda saab seega kvalifitseerida „suitsetamistubakaks“ direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tähenduses.
33      Seda hinnangut ei mõjuta asjaolu, et erinevalt direktiivist 2011/64 on KNi selgitavates märkustes nõutud suitsetamiskatse, millega tehakse kindlaks, kas konkreetne toode kuulub kategooriasse „töötlemata tubakas“ või „suitsetamistubakas“, et selle katse
tingimuste täitmiseks ei tohi tubakaproovi mis tahes viisil lõigata, murda, purustada, peenestada ega muul viisil lõhkuda ning et käesoleval juhul suitsetamiskatse teinud isik lõikas tubakaproovi käsitsi enne selle katse tegemist.
34      Sellega seoses tuleb silmas pidada, et KNi tariifirubriikide otstarve ja eesmärk erinevad direktiivi 2011/64 sätete omadest.
35      Nimelt kehtestati määrusega nr 2658/87 KN nii ühise tollitariifistiku kui ka liidu väliskaubandusstatistika jaoks. Direktiivi 2011/64 eesmärk omakorda on tagada siseturu nõuetekohane toimimine ja samal ajal tervisekaitse kõrge tase. Nagu nähtub eespool punktis 28 viidatud kohtupraktikast, on just selle eesmärgiga vastuolus muu hulgas selles direktiivis kasutatud mõiste „suitsetamistubakas“ kitsendav tõlgendamine. Nimetatud direktiiv ja kombineeritud nomenklatuur moodustavad seega kaks erinevat õiguslikku raamistikku, mida võib tõlgendada erinevalt.
36      Kui direktiivis 2011/64 esitatud klassifikatsioon erineb KNist ja selle selgitavatest märkustest tulenevast klassifikatsioonist, ei saa KNi selgitavad märkused kahtluse alla seada toote klassifitseerimist suitsetamistubaka kategooriasse direktiivi 2011/64 tähenduses. Tegelikult ei mõjuta need selgitavad märkused suitsetamistubaka määratlust direktiivi 2011/64 tähenduses. Sellega seoses tuleb märkida, et erinevalt teistest aktsiisikaupa käsitlevatest direktiividest, näiteks nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta
direktiiv 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT 2003, L 283, lk 51; ELT eriväljaanne 09/01, lk 405), ei ole direktiivis 2011/64 viidatud selle kohaldamisalasse kuuluvate tubakatoodete määratlemisel KNi koodidele (vt selle kohta 11. aprilli 2019. aasta kohtuotsus Skonis ir kvapas, C‑638/17, EU:C:2019:316, punktid 45 ja 46).
37      Järelikult tuleb esimesele küsimusele vastata, et direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tuleb tõlgendada nii, et toote kvalifitseerimisel „suitsetamistubakaks“ selle sätte tähenduses ei ole vaja tugineda KNi tariifirubriikidele ja KNi selgitavatele märkustele.
Teine küsimus
38      Arvestades vastust esimesele küsimusele, ei ole teisele küsimusele vaja vastata.
Kolmas küsimus
39      Kolmanda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiiv 2011/64, rakendusmäärus 2017/1925 ja KNi selgitavad märkused osas, milles need kirjeldavad ja määratlevad identselt kategooria „suitsetamistubakas“ tollimaksu ja aktsiisi kohaldamise puhul, kuid võivad sama toodet käsitleda sellesse kategooriasse klassifitseerimisel erinevalt vastavalt KNi selgitavates märkustes ette nähtud suitsetamiskatse meetodile, on õiguspärased, lähtudes õiguskindluse üldpõhimõttest ning süütegude ja karistuste seaduslikkuse põhimõttest, mis on sätestatud eelkõige harta artikli 49 lõikes 1, arvestades asjaolu, et direktiivi 2011/64 sätted on liikmesriigi õiguses ette nähtud süütegude eseme määratlemisel sisuliselt viitelised õigusnormid.
40      Tuleb märkida, et eelotsusetaotluse esitanud kohus esitas kolmanda küsimuse juhuks, kui vastus esimesele küsimusele on eitav. Sellega seoses tuleneb nimetatud küsimusele antud vastusest, nagu nähtub eespool punktidest 26–32 ja mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus, et selline toode, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tähenduses „suitsetamistubakana“ aktsiisikaup. See on nii isegi siis, kui seda toodet ei saa kvalifitseerida „suitsetamistubakaks“ rakendusmääruse 2017/1925 ja KNi selgitavate märkuste tähenduses, kuna see ei vasta nendes selgitavates märkustes kirjeldatud suitsetamiskatse tingimustele.
41      Neil asjaoludel küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas see erinevus ühe ja sama toote kvalifitseerimisel on kooskõlas õiguskindluse põhimõttega ning kuritegude ja süütegude seaduslikkuse põhimõttega.
42      Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleneb õiguskindluse põhimõttest eelkõige nõue, et õiguslik regulatsioon peab olema selge ja täpne ning selle kohaldamine ettenähtav eriti juhtudel, kui sellel võib olla üksikisikutele ja ettevõtjatele negatiivseid tagajärgi (vt selle kohta 29. jaanuari 2026. aasta kohtuotsus Keladis I ja Keladis II, C‑72/24 ja C‑73/24, EU:C:2026:51, punkt 163 ja seal viidatud kohtupraktika).
43      Lisaks on harta artikli 49 lõike 1 esimeses lauses nõutud, et süüteod ja nende eest kohaldatavad karistused oleks seaduses selgelt määratletud, kusjuures see tingimus on täidetud, kui õigussubjektil on asjaomase sätte sõnastuse põhjal ja vajaduse korral kohtute poolt sellele antud tõlgenduse abil võimalik aru saada, milline tegevus või tegevusetus toob kaasa tema kriminaalvastutuse (vt selle kohta 9. septembri 2021. aasta kohtuotsus Ministère public (ekstraterritoriaalsed sanktsioonid), C‑906/19, EU:C:2021:715, punkt 46 ja seal viidatud kohtupraktika).
44      Asjaolu, et õigusaktis on viidatud laiadele mõistetele, mida tuleb järk-järgult selgemaks muuta, ei takista põhimõtteliselt seda, et kõnealust õigusakti saab pidada selliseks, milles on ette nähtud selged ja täpsed reeglid, mis võimaldavad õigussubjektil ette näha, milline tegevus ja tegevusetus võib kaasa tuua kriminaalkaristuse. Sellega seoses on oluline teada, kas nende mõistete mitmetähenduslikkust või ebamäärasust on võimalik kõrvaldada tavapäraste õiguse tõlgendamise meetoditega (vt 29. juuli 2024. aasta kohtuotsus Belgian Association of Tax Lawyers jt, C‑623/22, EU:C:2024:639, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika).
45      Lõpuks olgu märgitud, et Euroopa Kohus on rõhutanud, et nõutava ettenähtavuse ulatus sõltub siiski suuresti asjaomase õigusakti sisust, õigusaktiga reguleeritavast valdkonnast ning õigusakti adressaatide arvust ja nende staatusest. Seaduse ettenähtavusega ei ole vastuolus, et asjaomane isik peab pöörduma õigusnõustaja poole, et kõnealuse kohtuasja asjaoludel mõistlikult hinnata konkreetsest teost tuleneda võivaid tagajärgi. See on nii eelkõige nende kutseala esindajate puhul, kes on harjunud sellega, et nende kutsetegevus nõuab suurt hoolsust. Neilt võib seetõttu oodata suuremat hoolt sellise tegevusega kaasnevate riskide hindamisel (vt 29. juuli 2024. aasta kohtuotsus Belgian Association of Tax Lawyers jt, C‑623/22, EU:C:2024:639, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika).
46      Nagu nähtub eespool punktidest 34–36, võimaldasid liidu õiguse tõlgendamise meetodid käesoleval juhul asjaomastel isikutel ette näha, et sama toote – nagu on kõne all põhikohtuasjas – võib klassifitseerida „suitsetamistubaka“ kategooriasse direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tähenduses, olgugi et seda ei kvalifitseerita „suitsetamistubakaks“ rakendusmääruse 2017/1925 ja KNi selgitavate märkuste tähenduses. Esiteks nähtub nende kahe õigusliku raamistiku teleoloogilisest tõlgendusest, mida kinnitab Euroopa Kohtu praktika, et neil on tegelikult erinevad eesmärgid. KN peab vastama nii ühise tollitariifistiku kui ka Euroopa Liidu väliskaubandusstatistika nõuetele (vt selle kohta 12. detsembri 2013. aasta kohtuotsus HARK, C‑450/12, EU:C:2013:824, punkt 10). Direktiivi 2011/64 eesmärk omakorda on tagada siseturu nõuetekohane toimimine ja samal ajal tervisekaitse kõrge tase (6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, punkt 17). Teiseks, kuna direktiivis 2011/64 ei ole selle direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate tubakatoodete määratlemisel viidatud KNi koodidele, ei võimalda grammatiline tõlgendamine järeldada, et rakendusmääruse 2017/1925 ja KNi selgitavate märkuste eesmärk oleks
näha ette toodete klassifitseerimine „suitsetamistubaka“ kategooriasse direktiivi 2011/64 artikli 5
lõike 1 punkti a tähenduses.
47      Seda järeldust kinnitab 11. aprilli 2019. aasta kohtuotsus Skonis ir kvapas (C‑638/17, EU:C:2019:316, punktid 45 ja 46), millest nähtub, et KNi selgitavad märkused ei saa kuidagi mõjutada sigarite või sigarillode määratlust direktiivi 2011/64 artikli 4
lõike 1 tähenduses.
48      Arvestades eespool punktides 44 ja 45 viidatud kohtupraktikat, ei saa asuda seisukohale, et „suitsetamistubaka“ erinev määratlus direktiivis 2011/64 ja KNis ei vasta õiguskindluse üldpõhimõtte ning harta artikli 49 lõikes 1 sätestatud süütegude ja karistuste seaduslikkuse põhimõtte nõuetele.
49      Seega ei rikkunud liidu seadusandja seda põhimõtet, kui ta võttis eri valdkondades vastu kaks õigusakti, millel on erinevad eesmärgid ning
mille kohaselt võib ühe ja sama toote klassifitseerida vastavalt kohaldatavatele õigusnormidele eri kategooriatesse.
50      Eeltoodust tuleneb, et kolmandas küsimuses käsitletud aspektide analüüsimisel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis mõjutaks direktiivi 2011/64, rakendusmääruse 2017/1925 ja KNi selgitavate märkuste kehtivust õiguskindluse üldpõhimõtte ning harta artikli 49 lõikes 1 sätestatud süütegude ja karistuste seaduslikkuse põhimõtte seisukohast.
Kohtukulud
51      Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Üldkohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (teine koda viieliikmelises koosseisus)
otsustab:
1.      Nõukogu 21. juuni 2011. aasta direktiivi 2011/64/EL tubakatoodetele kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade kohta artikli 5 lõike 1 punkti a
tuleb tõlgendada nii, et
toote kvalifitseerimisel „suitsetamistubakaks“ selle sätte tähenduses ei ole vaja tugineda nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (muudetud nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 254/2000), redaktsioonis, mis tuleneb komisjoni 12. oktoobri 2017. aasta rakendusmäärusest (EL) 2017/1925, I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri rubriikidele.
2.      Kolmandas küsimuses käsitletud aspektide analüüsimisel ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis mõjutaks direktiivi 2011/64, rakendusmääruse 2017/1925 ja Euroopa Liidu kombineeritud nomenklatuuri selgitavate märkuste kehtivust õiguskindluse üldpõhimõtte ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 49 lõikes 1 sätestatud süütegude ja karistuste seaduslikkuse põhimõtte seisukohast.
Półtorak
Hesse
Steinfatt
Petrlík
Dimitrakopoulos
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 15. aprillil 2026 Luxembourgis.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: leedu.