62024CJ0045_RES
Kohtuasi C‑45/24
Verein für Konsumenteninformation
versus
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof)
Euroopa Kohtu (neljas koda) 15. jaanuari 2026. aasta kohtuotsus
Eelotsusetaotlus – Lennutransport – Määrus (EÜ) nr 261/2004 – Artikli 8 lõige 1 – Piletihinna tagasimaksmine lennu tühistamise korral – Vahendustasu, mida saab isik, kes osaleb pileti ostmisel reisija ja lennuettevõtja vahendajana – Hõlmamise tingimused – Väidetavalt lennuettevõtja teadmata määratud vahendustasu summa – Tõendamiskoormis
Transport – Lennutransport – Määrus nr 261/2004 – Hüvitis ja abi reisijatele – Piletihinna tagasimaksmine lennu tühistamise korral – Arvutus – Sellise vahendustasu arvessevõtmine, mida sai isik, kes osaleb pileti ostmisel reisija ja lennuettevõtja vahendajana – Tingimused – Lennuettevõtja kohustus teada vahendustasu täpset suurust – Puudumine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 261/2004, artikli 2 punkt f, artikli 5 lõike 1 punkt a ja artikli 8 lõike 1 punkt a)
(vt punktid 30–41 ja resolutsioon)
Kokkuvõte
Euroopa Kohus, kellele Oberster Gerichtshof (Austria kõrgeim üldkohus) esitas eelotsusetaotluse, täpsustas oma kohtupraktikat, mis käsitleb lennuettevõtja kohustust maksta lennu tühistamise korral reisijale tagasi vahendustasu, mille viimane oli tasunud lennupileti ostmisel vahendajana tegutsenud kolmandale isikule.
Lennureisijad ostsid broneerimisportaalist Opodo, mis on International Air Transport Associationi (IATA) sertifitseeritud reisibüroo, kellel on luba väljastada lennupileteid Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV‑le (edaspidi „KLM“), kes on asjaomaseid lende opereeriv lennuettevõtja. Opodo portaali kaudu reisijate makstud kogusumma sisaldas piletite hinda ja vahendustasu.
Lendude tühistamise tõttu said reisijad KLMilt piletihinna tagasi, kuid vahendustasu mitte. Verein für Konsumenteninformation (Austria tarbijakaitseühing; edaspidi „VKI“), kellele reisijad loovutasid piletikulude hüvitamise nõude, esitas seejärel KLMi vastu hagi, nõudes vahendustasule vastava summa tasumist, väites, et tagasimakstavad piletikulud peavad sisaldama ka vahendustasu. Esimese astme kohus rahuldas tema hagi. Pärast seda, kui KLM esitas Landesgericht Korneuburgile (liidumaa kohus Korneuburgis, Austria) apellatsioonkaebuse, esimese astme kohtuotsus tühistati.
Sel põhjusel esitas VKI kassatsioonkaebuse kõrgeimale kohtule, kes on käsitletavas asjas eelotsusetaotluse esitanud kohus. Kuna eelotsusetaotluse esitanud kohtul oli kahtlusi määruse nr 261/2004 (
1
) artikli 8 lõike 1 punkti a tõlgendamisel, otsustas ta menetluse peatada, et esitada Euroopa Kohtule eelotsusetaotlus. Ta küsis Euroopa Kohtult eelkõige, kuidas tuleb lennuettevõtjat teavitada vahendustasu olemasolust ja täpsest suurusest, et nimetatud sätte alusel tagasimakstava lennupileti koguhind sisaldaks ka vahendustasu, ja kellel lasub kohustus tõendada, et ta on sellest vahendustasust teadlik.
Euroopa Kohtu hinnang
Euroopa Kohus märkis kõigepealt, et vastavalt määruse nr 261/2004 artikli 8 lõike 1 punktile a koostoimes selle määruse artikli 5 lõike 1 punktiga a peab lennuettevõtja lennu tühistamise korral pakkuma asjaomastele lennureisijatele abi, mis seisneb muu hulgas pakkumises maksta kogu pileti ostuhind tagasi. Artikli 8 lõike 1 punkti a sõnastus tekitab otsese seose mõiste „pilet“ ja väljendi „ostuhind“ vahel, arvestades, et pileti võivad asjaomased reisijad osta kas otse lennuettevõtjalt või teha seda sellise vahendaja kaudu, nagu selleks on eelkõige kõnealuse määruse artikli 2 punktis f nimetatud volitatud esindaja.
Ta täpsustas lisaks, et pileti erinevad komponendid, sealhulgas selle hind, peavad juhul, kui piletit ei väljasta lennuettevõtja ise, olema igal juhul lennuettevõtja poolt heaks kiidetud. Seega tuleb üksnes lennupileti hinna komponente, nagu vahendustasu, pidada lennuettevõtja pakutavate teenuste kasutamiseks vajalikeks ja seega „vältimatuteks“.
Seejärel märkis Euroopa Kohus, et lennupileti ostmine vahendaja kaudu on „üks tehing“, kuna vahendustasu on osa piletihinnast määruse nr 261/2004 artikli 8 lõike 1 punkti a tähenduses. Niisugune vahendustasu on seega lennupileti hinnast lahutamatu, kuna reisija ei saa seda pileti ostmisel jätta maksmata. Neil asjaoludel tuleb vahendustasu kui lennupileti hinna „vältimatut“ komponenti pidada lennuettevõtja poolt heakskiidetuks ja seega tuleb see eespool nimetatud sätte alusel tagasi maksta.
Ta lisas, et kui lennuettevõtja on nõus, et vahendaja väljastab ja saadab lennupileteid enda nimel ja enda eest, võib eeldada, et nimetatud lennuettevõtja tunneb tingimata selle vahendaja kaubandustava, mis seisneb lennureisijalt lennupileti ostmisel vahendustasu võtmises, isegi kui selle kohta ei ole ühtegi sõnaselget lepingutingimust.
Lõpuks rõhutas Euroopa Kohus, et selleks, et reisijal, kelle lend tühistati, oleks võimalik selle eest raha tagasi saada, ei ole nõutav, et lennuettevõtja teaks täpselt, kui suur oli vahendustasu. Kui see oleks nõutav, võiks see viia selleni, et lennuettevõtja püüab tagasimaksmisest keelduda põhjusel, et teda ei teavitatud vahendustasu täpsest suurusest. Seega võib reisija olla sunnitud pöörduma vahendaja vastu, et saada tagasi piletihind koos vahendustasu summaga, millega kaasneb oht, et selline menetlus pikendab tagasimaksmise aega ja tekitab talle täiendavaid või isegi ebaproportsionaalseid kulusid. Selline tagajärg oleks aga vastuolus nii eesmärgiga tagada lennureisijate kaitstuse kõrge tase, nagu see on sätestatud määruse nr 261/2004 põhjenduses 1, kui ka selle määrusega kehtestatud tagasimaksmise korra lihtsustamisega.
Samuti võib niisugune tõlgendus viia selleni, et lennureisija loobub vahendaja kasutamise võimalusest ja eelistab teha broneeringu otse lennuettevõtja juures, isegi kui vahendaja väljastatava lennupileti hind võib reisija jaoks olla rahaliselt soodsam.
Seetõttu otsustas Euroopa Kohus, et määruse nr 261/2004 artikli 8 lõike 1 punkti a koostoimes selle määruse artikli 5 lõike 1 punktiga a tuleb tõlgendada nii, et lennupileti hind, mida tuleb arvesse võtta selleks, et määrata kindlaks lennu tühistamise korral lennuettevõtja poolt reisijale tagasimakstav summa, sisaldab reisija makstud summa ja lennuettevõtja saadud summa vahet, mis vastab vahendajana tegutseva äriühingu saadud vahendustasule, ilma et lennuettevõtja peaks teadma selle vahendustasu täpset suurust.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (ELT 2004, L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10).