KENDELSE AFSAGT AF DOMSTOLENS ANDEN AFDELING
DEN 24. SEPTEMBER 19751
J. Nold, Kohlen- und Baustoffgroßhandlung
mod Kommissionen for De europæiske Fællesskaber
Sag 4/73
I sag 4/73
J. Nold, Kohlen- und Baustoffgrosshandlung , Darmstadt, kommanditsel­
skab repræsentereti hovedsagenaf advokat Manfred Lütkehaus, Essen,og i
denne sag af advokat A. W. Heinzerling, Darmstadt, og med valgt adressepå
advokat André Elinger's kontor, 84, Grand-Rue, Luxembourg,
sagsøger,
mod
Kommissionenfor De europæiskeFællesskaber, repræsenteretaf sin juridiske
rådgiver Dieter Oldekop som befuldmægtiget og med valgt adressehos sin ju­
ridiske rådgiver Pierre Lamoureux, 4, boulevard Royal, Luxembourg,
sagsøgt,
støttet af
Ruhrkohle Aktiengesellschaft , Essen,
og
Ruhrkohle Verkaufs-Gesellschaft mbH, Essen,der beggeer repræsenteretaf
advokat Otfried Lieberknecht, Düsseldorf, og har valgt adressepå advokat
Alex Bonn's kontor, 22, Côte d'Eich, Luxembourg,
intervenienter,
afsiger
1 — Processprog:Tysk.
985
KENDELSE AFSAGT 24. 9. 1975 — SAG 4/73
DOMSTOLEN (anden afdeling)
sammensat af: afdelingsformanden Mackenzie Stuart, dommerne P. Pescatore
(refererende) og H. Kutscher,
generaladvokat: A. Trabucchi
justitssekretær: A. Van Houtte
følgende
KENDELSE
Sagsfremstilling
Ved dom af 14. maj 1974 (Sml., s. 491)
blev sagsøgerenidømt alle sagensomkost­
ninger;
ved begæring,indgivet til Domstolens ju­
stitskontor den 14. juli 1975, har interve­
nienterne i medfør af procesreglementets
artikel 74 anmodet Domstolen om, at det
beløb, som kan kræves godtgjort dels
som honorar til de advokater, som har
repræsenteretdem ved Domstolen, dels
som dissesdirekte omkostninger, fastsæt­
tes til DM;
de har gjort gældende,at da der ikke fin­
des nogen bestemmelserherom i fælles­
skabsretten, er beløbet, som tilladt efter
gældende national lovgivning, blevet fast­
sat i en honoraraftale med deres advoka­
ter;
ifølge intervenienterne var denne aftale
baseret på et skøn over sagensværdi, an­
slået til DM for sagenom de fore­
løbige forholdsregler og til DM for
hovedsagen;
intervenienterne foretog denne værdi­
ansættelseud fra den økonomiske inte­
resse,de havde i opretholdelse af Kom­
missionens beslutning af 21. december
1972 om godkendelse af nye handelsbe­
tingelser for Ruhrkohle AG, af hvilken
en række bestemmelser blev anfægtet
under hovedsagen;
intervenienterne har derudover anført, at
der er taget hensyn til, at spørgsmåletvar
særligt indviklet og vanskeligt.
Dette krav bestrides af sagsøgeren,som
har tilbudt at betale de udgifter, der skal
godtgøres, med et beløb på DM
plus de direkte omkostninger;
sagsøgeren har begrundet dette tilbud
med, at sagsgenstandensværdi ikke skal
bedømmes ud fra intervenienternes inte­
resse,men ud fra den interessesom sag­
søgeren selv har haft i hovedsagen,og
som sagsøgerenfastsættertil et beløb pa
DM.
Kommissionen har givet udtryk for den
opfattelse, at intervenienternes krav bør
nedsættesvæsentligt i betragtning af sa­
gens genstand og karakter.
986
NOLD / KOMMISSIONEN
Grunde
1 Det er ikke Domstolens opgave at fastsættede honorarer, som parterne skal
betale deres egne advokater og rådgivere,men at bestemme det beløb, indtil
hvilket disse honorarer kan søgesgodtgjort hos den part, som er idømt sags­
omkostningerne;
den skal derfor ikke tagehensyn til den aftale,som er indgået mellem interve­
nienterne og deres advokater;
2 I henhold til artikel 73, litra b) in procesreglementetfor Domstolen »skal
følgende udgifter godtgøres... nødvendige udgifter, som parterne har afholdt
med henblik på sagens behandling, især... honorar til befuldmægtigede,
rådgivereeller advokater«;
3 da fællesskabsrettenikke indeholder nogen takstbestemmelser,kan Domsto­
len frit skønne over det i sagenoplyste, idet den tager hensyn til sagensgen­
stand og karakter, dens betydning set ud fra fællesskabsretten,samt dens van­
skelighed;
ud fra disse kriterier synes intervenienternes krav at være alt for vidtgående;
for det første må bedømmelsen af sagensværdi ske under hensyn til genstan­
den for stævningen i hovedsagen,som i realiteten kun gik ud på, at firma
Nold's fordele som grossist i »førsteled« skulle opretholdes under en eller an­
den form, og ikke at alle bestemmelserne om salg af Ruhrkul i den
pågældendesektor skulle ophæves;
for det andet kan anbringendet om, at sagenhar været særlig sammensatog
vanskelig,ikke anerkendes,da sagendrejedesig om handelsretligebestemmel­
ser,som Ruhrkohle AG selv havde forelagt Kommissionen til godkendelse,og
som intervenienterne derfor havde et indgående kendskab til i alle detaljer;
da intervenienterne var indtrådt til støtte for Kommissionen i hovedsagen,
gjorde de fælles sag med denne og henholdt sig derudover i vidt omfang til
dens argumentation;
4 under disseomstændighederbør de udgifter, som skal godtgøres,fastsættestil
DM.
987
KENDELSE AFSAGT 24. 9. 1975 — SAG 4/73
I henhold til disse grunde,
under henvisning til artikel 73 og 74 i procesreglementet,
efter at have hørt den refererendedommers rapport,
efter at have hørt generaladvokatensforslag til afgørelse,
bestemmes:
De udgifter, som intervenienterne kan søgegodtgjort hos sagsøge­
ren, fastsættestil DM.
Luxembourg den 24. september 1975.
A. Van Houtte
Justitssekretær
A. J. MackenzieStuart
Afdelingsformand
988