62006CJ0179
TIESAS SPRIEDUMS (ceturtā palāta)
2007. gada 4. oktobrī (
*1
)
“Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/43/EEK — Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība — Ietekmes uz vidi novērtējums”
Lieta C-179/06
par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2006. gada 5. aprīlī cēla
Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv D. Rekja [D. Recchia], pārstāve, kas norādīja adresi Luksemburgā,
prasītāja,
pret
Itālijas Republiku, ko pārstāv I. M. Bragulja [I. M. Braguglia], pārstāvis, kam palīdz Dž. Fjengo [G. Fiengo], avvocato
dello
Stato, kas norādīja adresi Luksemburgā,
atbildētāja.
TIESA (ceturtā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši E. Juhāss [E. Juhász], R. Silva de Lapuerta [R. Silva
de Lapuerta] (referente), Dž. Arestis [G. Arestis] un J. Malenovskis [J. Malenovský],
ģenerāladvokāte J. Kokote [J. Kokott],
sekretāre M. Fereira [M. Ferreira], galvenā administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un tiesas sēdi 2007. gada 21. jūnijā,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokātes uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Prasības pieteikumā Eiropas Kopienu Komisija lūdz Tiesu atzīt, ka Itālijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus, ko tai uzliek 6. panta 3. punkts un 7. pants Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvā 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 7. lpp.), jo Altamuras pašvaldība un Apūlijas reģions ir apstiprinājis pilsētbūvniecības plāna izmaiņas, kuras stājas spēkā sākot no 2000. gada decembra un kuras veido vairāki rūpnieciskās būvniecības pasākumi, kas var būtiski ietekmēt īpaši aizsargājamu teritoriju (turpmāk tekstā – “ĪAT”) un ieteiktu Kopienā nozīmīgu teritoriju (turpmāk tekstā – “iKNT”) IT9120007 Murgia Alta, iepriekš neveicot ietekmes novērtējumu vismaz attiecībā uz minēto ĪAT.
Atbilstošās Kopienu tiesību normas
2
Direktīvas 92/43 mērķis ir sekmēt bioloģisko daudzveidību, aizsargājot dabiskās dzīvotnes un savvaļas faunu un floru Eiropā esošajā dalībvalstu teritorijā, uz kuru attiecas EK līgums.
3
Šīs direktīvas 4. pants reglamentē procedūru, kas paredzēta, lai izveidotu tā saukto “Natura 2000” tīklu, kurš paredzēts tās 3. pantā, kā arī lai dalībvalstis noteiktu īpaši aizsargājamas dabas teritorijas.
4
Minētās direktīvas 6. pants, kas attiecībā uz minētajām teritorijām nosaka aizsardzības pasākumus, paredz:
“[..]
2.   Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai īpaši aizsargājamās dabas teritorijās novērstu dabisko dzīvotņu un sugu dzīvotņu noplicināšanos, kā arī lai novērstu traucējumu, kas skar sugas, kuru dēļ noteikta attiecīgā teritorija, ja šāds traucējums varētu būt nozīmīgs attiecībā uz šīs direktīvas mērķiem.
3.   Visos plānos vai projektos, kas nav tieši saistīti ar konkrēto teritoriju vai nav vajadzīgi tās apsaimniekošanai, bet kas atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem varētu būtiski ietekmēt minēto teritoriju, attiecīgi izvērtē ietekmi uz šo teritoriju, ievērojot tās aizsardzības mērķus. Ņemot vērā novērtējuma atzinumus par ietekmi uz minēto teritoriju, un saskaņā ar 4. punkta noteikumiem, kompetentā valsts iestāde piekrīt plāna vai projekta īstenošanai tikai tad, ja tā ir pārliecinājusies, ka netiks izjaukta attiecīgās teritorijas viengabalainība, un vajadzības gadījumā noskaidrojusi plašas sabiedrības viedokli.
[..]”
5
Direktīvas 92/43 7. pants paredz, ka no tās 6. panta 2.–4. punkta izrietošās saistības aizstāj saistības, kas izriet no Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvas 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 1. lpp.) 4. panta 4. punkta pirmā teikuma un kas attiecas uz teritorijām, kuras klasificētas saskaņā ar minētās direktīvas 4. panta 1. punktu vai līdzīgā veidā atzītas saskaņā ar 4. panta 2. punktu, jaunajām saistībām stājoties spēkā ar Direktīvas 92/43 ieviešanas datumu vai ar tādas klasifikācijas vai atzīšanas datumu, ko dalībvalsts veic saskaņā ar Direktīvu 79/409, ja pēdējais ir vēlāks datums.
Murdžijas Altas [Murgia
Alta] apgabals
6
1998. gadā Murdžijas Altas teritorija saskaņā ar Direktīvas 79/409 4. panta 1. punktu (kods IT9120007) tika atzīta par ĪAT. Šī teritorija pieder Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam. Tās platība ir 143152 ha.
7
Šī ĪAT ir mājvieta daudziem Direktīvas 79/409 I pielikumā iekļautiem putniem un it īpaši tajā ir sastopams vislielākais skaits Naumana piekūnu (Falco naumanni) Itālijā.
8
Minētajā ĪAT ir sastopamas divas Direktīvas 92/43 I pielikumā minētas prioritāras dzīvotnes, proti, dzīvotne 6210 ar nosaukumu “Pusdabiskās sausās pļavas un krūmāju zemes fācijas uz kalcifiliem substrātiem (Festuco-Brometalia)” un dzīvotne 6220 ar nosaukumu “Pseidostepe ar stiebrzālēm un Thero-Brachypodietea viengadīgajiem augiem”, kā arī viens Direktīvas 92/43 II pielikumā minēts prioritārs augs, proti, Stipa austroitalica Martinovsky.
9
Informatīvajā veidlapā, kas sagatavota atbilstoši Komisijas 1996. gada 18. decembra Lēmumam 97/266/EK par formu, kādā sniedzama informācija par Natura 2000 ierosinātajām teritorijām (OV L 107, 1. lpp.), Murdžijas Altas teritorija ir aprakstīta šādi:
“Teritorijas vispārīgs raksturojums
Dzīvotņu klases
%
Virsājs, pamežs, mūžzaļo augu krūmājs un garigas, dzelksnāji
20,00
Sausās pļavas, stepes
65,00
Mūžzaļie platlapkoku meži
15,00
Kopējais dzīvotnes segums
100
Teritorijas pārējās īpašības
Nozīmīgu ainavu veido nedaudz viļņains reljefs un viļņveida ieplakas ar virspusējiem karsta veidojumiem, kam raksturīgi pauguri un abisāles (bezdibeņi). Substrātu veido krītains kaļķakmens, ko parasti klāj Pleistocēna smilšainais kaļķakmens. Klimats ir līdzīgs Vidusjūras klimatam.
Kvalitāte un nozīme
Apakšreģionu lielā mērā raksturo plašs sauss kaļķakmens līdzenums, kura augstākais punkts ir 679 m Montekačā [Monte
Caccia]. Galvenokārt tam ir raksturīgs augsts akmeņains kaļķakmens līdzenums. Šis ir viens no visplašākajiem Itālijas pseidostepju apgabaliem ar zālainu veģetāciju, ņemot vērā Festuco
brometalia. Apgabala flora ir īpaši bagātīga, sasniedzot apmēram 1500 sugas. Ir uzskaitītas gandrīz 90 ligzdojošu putnu sugas, un atbilstoši šim sugu skaitam šis apgabals ir otrajā vietā reģionālā mērogā aiz Gargano [Gargano]. Atlikušajām mežu audzēm pārsvarā ir raksturīgi Quercus
pubescens, kas bieži vien ir sastopami kopā ar Fraxinus
ornus. Te ir atrodams reti sastopamais Quercus
cerris un Q. frainetto.
Sensibilitāte
Galvenais iznīcināšanas faktors ir kaļķa substrāta atdalīšanās no klints, kas pēc tam ar mehāniskām ierīcēm tiek samalts pulverī. Šādā veidā plašas teritorijas, kurās ir pseidostepes veģetācija, tiek iznīcinātas, apstrādājot jaunus apgabalus. Darbības veikšanai bieži vien ir nepieciešamas arī nemūrētas akmens sienas un cita veida iežogojums, kas rada būtiskus hidroģeoloģiskas katastrofas draudus. Atkārtoti ugunsgrēki, kas saistīti ar to, ka apgabalā dominē graudkopība, un ar papildu dzīvesvietu ierīkošanu vietās, kas ir vispievilcīgākās tūrismam. Neatbilstoša karsta kriteņu (iedobumu) izmantošana par pilsētas sauso atkritumu un sauso atkritumu izgāztuvēm.”
Fakti
10
2000. gada 27. decembrī Altamuras pašvaldība ar vairākiem padomes lēmumiem apstiprināja vienošanās par programmu 1990. gada 8. jūnija Likuma Nr. 142 par vietējās pašpārvaldes organizāciju (legge n. 142 ordinamento delle autonomie locali, 1990. gada 12. jūnijaGURI Nr. 135 pielikums) 27. panta nozīmē saistībā ar vienu no rūpnieciskās būvniecības projektiem, no kuriem liela daļa atrodas Murdžijas Altas ĪAT un iKNT. Šīs vienošanās attiecas uz 34 teritorijām, kuru platība ir 60 ha un kuras ir paredzētas Consorzio di Sviluppo Murgiano projektā, un 11 teritorijām, kuru platība ir 8 ha un kuras ir paredzētas Consorzio San Marco projektā. Minētās vienošanās pēc tam tika apstiprinātas ar Apūlijas reģiona Giunta regionale (reģionālā padome) dekrētu.
11
Lai sekmētu nodarbinātību rūpniecības un amatniecības ražotnēs, attiecīgo pašvaldību mēri var lūgt Giunta regionale pieņemt vienošanos par programmu, lai ļautu veikt virkni pasākumu, tādējādi nekavējoties sasniedzot ļoti augstu nodarbinātības līmeni.
12
Vienošanos par programmu, kas jāapstiprina Giunta regionale, var parakstīt tikai tad, ja spēkā esošais pilsētbūvniecības plāns neattiecas uz īpašam mērķim paredzētiem apgabaliem, kas ir izmantojami un ir juridiski efektīvi veicamajiem darbiem vai arī ja ir jāpaplašina esošās struktūras blakus esošajos apgabalos, kas nav paredzēti rūpnieciskai un ar amatniecību saistītai darbībai.
13
Laika posmā no 1998. līdz 2001. gadam liels skaits uzņēmumu Altamuras pašvaldībai iesniedza lūgumus panākt vienošanās par programmu rūpniecības un amatniecības jautājumā, no kurām dažas bija saistītas ar izmaiņām pilsētbūvniecības ģenerālplānā. Procedūrās, kas uzsāktas, pamatojoties uz minētajiem lūgumiem, neietilpst nekāda vispārēja programmēšana, bet tikai dažādas minētā plāna izmaiņu procedūras.
14
Reģionālā pārvalde ir noteikusi, ka attiecībā uz Consorzio di Sviluppo Murgiano projektiem ir jāīsteno procedūra, lai noskaidrotu, vai ir jāveic ietekmes uz vidi novērtējums, bet tā uzskata, ka šāda procedūra savukārt nav jāievēro attiecībā uz citiem projektiem, piemēram, Consorzio San Marco projektiem. Pamatojoties uz minētajiem līgumiem, Altamuras pašvaldība piešķīra konkrētu skaitu būvniecības atļauju.
Pirmstiesas procedūra
15
Saskaņā ar EKL 226. pantu Komisija 2004. gada 9. jūlijā nosūtīja Itālijas Republikai brīdinājuma vēstuli, aicinot to sniegt savus apsvērumus par situāciju attiecīgajā teritorijā, ņemot vērā Direktīvas 92/43 6. panta 3. punktā un 7. pantā noteiktos pienākumus.
16
Itālijas Republika uz šo brīdinājuma vēstuli sniedza atbildi ar 2004. gada 14. oktobra un 2005. gada 9. jūnija paziņojumiem, kuriem bija pievienoti Vides un teritorijas aizsardzības ministrijas vērtējumi.
17
Komisija 2005. gada 13. jūlijā nosūtīja Itālijas Republikai argumentētu atzinumu, aicinot šo dalībvalsti veikt vajadzīgos pasākumus atzinuma prasību izpildei divu mēnešu termiņā no tā saņemšanas dienas.
18
Itālijas Republika uz minēto atzinumu atbildi sniedza, nosūtot divus jaunus 2005. gada 3. oktobra un 7. oktobra ministrijas vērtējumus.
19
Uzskatot, ka situācija joprojām bija neapmierinoša, Komisija cēla šo prasību.
Par prasību
Lietas dalībnieku argumenti
20
Komisija norāda, ka saistībā ar attiecīgajās vienošanās par programmu paredzētajām darbībām, kas var būtiski ietekmēt attiecīgo teritoriju, netika veikta nekāda ietekmes novērtējuma procedūra Direktīvas 92/43 6. panta 3. punkta nozīmē.
21
Tā piebilst, ka dažādi administratīvi lēmumi, ar kuriem ir apstiprinātas minētās darbības, ir pretrunā minētā 6. panta 3. punktam, jo, kaut arī šīs darbības var būtiski ietekmēt Murdžijas Altas ĪAT un iKNT, attiecībā uz tām nav veiktas ietekmes uz vidi novērtējuma procedūras.
22
Komisija norāda, ka vienošanās par programmu un no tās izrietošo aktu juridiskajam raksturam nav nozīmes attiecībā uz pienākumiem, ko dalībvalstīm uzliek minētā norma.
23
Komisija turklāt apgalvo, ka pastāv cieša saikne starp tām teritorijas daļām, uz kurām attiecas konkrētie projekti, un ir iespējams, ka pastāv būtiska globāla ietekme.
24
Komisija piebilst, ka nav nozīmes tam, ka Altamuras pašvaldība ir izsniegusi tikai ierobežotu skaitu būvniecības atļauju, ka 2003. gadā netika izsniegta neviena cita būvniecības atļauja, ka citi lūgumi izsniegt būvniecības atļauju tika pakļauti ietekmes novērtējuma procedūrai un ka ir uzsākta procedūra, lai veiktu vispārēju novērtējumu attiecībā uz teritorijām, kurās atrodas jau ieplānotie uzņēmumi.
25
Komisija arī secina, ka nav norādīts neviens iemesls, lai pamatotu to, ka nav veikts ietekmes novērtējums, un ka nav sniegta nekāda informācija, lai pierādītu, ka attiecīgās rūpnieciskās un amatniecības būvniecības darbības nevar būtiski ietekmēt aizsargāto teritoriju.
26
Itālijas Republika norāda, ka vienošanās par programmu nav ne akts, kas nosaka juridisko situāciju, ne administratīvs akts, ne arī līgums, bet gan procesuāls elements, saskaņā ar kuru publiskas personas un privātpersonas jau iepriekš nosaka rīcību un saistības, kas jāievēro, lai sasniegtu galīgo rezultātu. Tādējādi ir nepieciešami citi administratīvi pasākumi, lai faktiski varētu veikt darbus, ko paredz vienošanās par programmu, par kurām ir iesniegta šī prasība.
27
Šī dalībvalsts turklāt norāda, ka tiesību normas par nodarbinātības sekmēšanu nevar paredzēt atkāpes no normām par teritorijas un vides aizsardzību. Itālijas tiesībās ĪAT un Kopienas nozīmes teritorijām ir piemērojams režīms, kas ir ļoti līdzīgs ierobežojošam tiesiskajam režīmam, kurš attiecas uz parkiem un citām dabas teritorijām.
28
Itālijas Republika vērš uzmanību uz to, ka Altamuras pašvaldība ir izsniegusi tikai konkrētu skaitu būvniecības atļauju individuāliem projektiem, kas daļēji saistīti ar esošo ražotņu paplašināšanu un daži no kuriem attiecas uz teritorijām, kurās paredzēts izvietot rūpniecības uzņēmumus. Pēc 2003. gada jūnija netika izsniegta neviena cita būvniecības atļauja un netika piešķirta neviena atļauja projektiem, ko ieteicis Consorzio di Sviluppo Murgiano, kā arī Consorzio San Marco.
29
Šī dalībvalsts uzsver, ka faktiski tika īstenoti tikai piecpadsmit projekti, kas attiecas uz dažādām teritorijas daļām un kuriem ir atšķirīga īstenošanas kārtība, piemēram, jaunu uzņēmumu izveide vai uzņēmumu paplašināšana. Šie projekti nekādā veidā nav saistīti, kā arī nepastāv ar tiem saistīts ģenerālplāns vai teritoriāls plāns. Attiecībā uz konkrētu skaitu šo projektu tika veikts ietekmes novērtējums, bet attiecībā uz pārējiem tika piešķirtas dažādas atļaujas, kas saistītas ar vides un ainavas aspektiem.
30
Itālijas Republika norāda, ka attiecībā uz visiem projektiem Altamuras pašvaldība apņemas veikt vispārēju ietekmes novērtējumu un veicināt pasākumus, lai samazinātu iespējamo ietekmi uz vidi.
31
Šī dalībvalsts piebilst, ka visas procedūras, kas saistītas ar lūgumiem Altamuras pašvaldībā ierīkot ražotni, tika apturētas, gaidot zinātnisko pētījumu rezultātus saistībā ar attiecīgo projektu ietekmes uz vidi novērtējumu.
Tiesas vērtējums
32
Vispirms ir jānorāda, ka norma, uz kuras pārkāpumu norāda Komisija, ir viena no normām, kuru mērķis, kā izriet no Direktīvas trešā, ceturtā, piektā un sestā apsvēruma, ir Eiropas tīklā Natura 2000 ietilpstošu teritoriju izveide un pārvaldība.
33
Direktīvas 92/43 6. panta 3. punktā pienākumam veikt atbilstošu plāna vai projekta ietekmes uz aizsargātu teritoriju novērtējumu ir izvirzīts nosacījums, ka attiecīgais plāns vai projekts šo teritoriju var būtiski ietekmēt (skat. 2004. gada 7. septembra spriedumu lietā C-127/02 Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (Krājums, I-7405. lpp., 40. punkts).
34
Minētā sprieduma 43. punktā Tiesa arī ir uzsvērusi, ka Direktīvas 92/43 6. panta 3. punktā paredzētais vides aizsardzības mehānisms var sākt iedarboties tikai tad, ja pastāv iespēja vai risks, ka plāns vai projekts būtiski ietekmē attiecīgo teritoriju.
35
Tā paša sprieduma 46.–48. punktā Tiesa attiecībā uz pēdējo minēto kritēriju ir precizējusi, kā izriet no minētās direktīvas 6. panta 3. punkta pirmā teikuma, lasot to kopā ar šīs direktīvas desmito apsvērumu, plāna vai projekta būtiskā ietekme uz teritoriju jāsaskaņo ar šīs teritorijas aizsardzības mērķiem. Ja plāns vai projekts tomēr ietekmē šo teritoriju, bet nav pretrunā tās aizsardzības mērķiem, plāns vai projekts nav uzskatāms par tādu, kas var būtiski ietekmēt minēto teritoriju. Šāds risks ir jānovērtē, ņemot vērā īpašas pazīmes un vides apstākļus, kas pastāv teritorijā, uz kuru plāns vai projekts attiecas.
36
Lai noskaidrotu, vai Itālijas Republikai izteiktais pārmetums ir pamatots, no Direktīvas 92/43 6. panta 3. punkta izrietošais pienākums, kas ir precizēts iepriekšējos punktos, ir jāaplūko saistībā ar prasību par valsts pienākumu neizpildi, ko Komisija ir iesniegusi atbilstoši EKL 226. pantam.
37
Šajā sakarā ir jāatgādina, ka no pastāvīgās judikatūras izriet, ka tiesvedībā sakarā ar valsts pienākumu neizpildi Komisijai ir jāpierāda iespējamā pienākumu neizpilde. Tieši Komisijai ir jāiesniedz Tiesai pierādījumi, kas nepieciešami, lai Tiesa varētu pārbaudīt, vai ir notikusi valsts pienākumu neizpilde, un Komisija nevar pamatoties ne uz kādiem pieņēmumiem (skat. 2007. gada 14. jūnija spriedumu lietā C-342/05 Komisija/Somija, Krājums, I-4713. lpp., 23. punkts un tajā minētā judikatūra).
38
Turklāt pierādīšanas pienākums, kas ir uzlikts Komisijai, ceļot prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi, ir jānosaka atkarībā no pienākumu veidiem, kas direktīvās noteikti dalībvalstīm, un līdz ar to rezultātiem, kas tām jāsasniedz (šajā sakarā skat. 2002. gada 18. jūnija spriedumu lietā C-60/01 Komisija/Francija, Recueil, I-5679. lpp., 25. punkts).
39
Saskaņā ar Direktīvas 92/43 6. panta 3. punktu Komisijai ir jāiesniedz pierādījumi, ka plāns vai projekts, ņemot vērā īpašas pazīmes un vides apstākļus, kas pastāv attiecīgajā teritorijā, var būtiski to ietekmēt, ņemot vērā šai teritorijai noteiktos aizsardzības mērķus.
40
Runājot par pasākumiem, saistībā ar kuriem ir celta prasība, un novērtējot prasības pamatotību, ir jānošķir, pirmkārt, dažādas vienošanās par programmu un, otrkārt, darbi, kas veikti pēc tam, kad Altamuras pašvaldība bija piešķīrusi būvniecības atļauju.
41
Pirmkārt, ņemot vērā vienošanās par programmu, kuras atrodas atšķirīgos izstrādes posmos, un ņemot vērā atbildētājas argumentāciju, saskaņā ar kuru minētās vienošanās nav tādas, kam piemistu plāna vai projekta juridiskās pazīmes Direktīvas 92/43 6. panta 3. punkta nozīmē, ir jānorāda, ka Komisija, ceļot prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi, kas saistīta ar minētajā normā paredzētajiem pienākumiem, nevar tikai apgalvot, ka šādas vienošanās pastāv, bet tai ir arī jāsniedz pietiekami konkrēti pierādījumi, lai varētu secināt, ka vienošanās vairs neatrodas stadijā, kurā notiek iepriekšēja administratīva apspriešana, un tās nodrošina precīzu plānošanu, kam ir nepieciešams ietekmes uz vidi novērtējums.
42
Tā kā nav jānoskaidro apstrīdēto vienošanos par programmu piemērošanas joma un juridiskās sekas atbilstoši valsts tiesībām, ir jāsecina, ka Komisija, tikai atsaucoties uz šādām vienošanās, nav sniegusi pietiekami precīzus pierādījumus, kas ļautu Tiesai uzskatīt, ka runa ir par pasākumiem, kuri var būtiski ietekmēt attiecīgo teritoriju Direktīvas 92/43 6. panta 3. punkta nozīmē.
43
Otrkārt, runājot par veiktajiem darbiem un apstākļiem, uz kuriem attiecas pierādīšanas pienākums, kas saistīts ar pienākumu veikt ietekmes uz vidi novērtējumu, ir jāsecina, ka Komisija Tiesai nav sniegusi precīzas norādes par būvniecības ģeogrāfisko izvietojumu un platību attiecīgajā teritorijā. Tiesas sēdē turklāt tā atzina, ka tai nav šādas informācijas.
44
Komisija turklāt nav sniegusi informāciju par attiecīgo darbu tehnisko raksturu, ne arī precizējusi, kādā mērā minētie darbi, ņemot vērā teritorijas īpašības un īpašos vides apstākļus, varētu to būtiski ietekmēt.
45
Šajos apstākļos ir jāsecina, ka Komisija nav izpildījusi pierādīšanas pienākumu, kas saistīts ar attiecīgo valsts pienākumu neizpildi.
46
Līdz ar to prasība ir jānoraida kā nepamatota.
Par tiesāšanās izdevumiem
47
Atbilstoši Reglamenta 69. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kam spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā Itālijas Republika ir prasījusi piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un tā kā Komisijai spriedums ir nelabvēlīgs, tad tai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (ceturtā palāta) nospriež:
1)
prasību noraidīt;
2)
Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – itāļu.