62022TJ0625_RES
T‑625/22. sz. ügy
Osztrák Köztársaság
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (nagytanács), 2025. szeptember 10.
„Környezetvédelem – (EU) 2022/1214 felhatalmazáson alapuló rendelet – Taxonómia – A fosszilis földgázhoz és az atomenergiához kapcsolódó gazdasági tevékenységek – A fenntartható gazdasági tevékenységek körébe való felvétel – Beruházások – A Párizsi Megállapodás 1,5 °C‑os célkitűzésével összhangban egy karbonsemleges gazdaságra történő átálláshoz való hozzájárulás – A nettó zéró kibocsátás 2050‑ig való élérésének célkitűzése – Lényeges hozzájárulás az éghajlatváltozás mérsékléséhez és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz – Az (EU) 2020/852 rendelet 10. és 11. cikke – A »karbonszegény tevékenység« fogalma – A környezeti célkitűzések jelentős megsértése – A súlyos reaktorbalesetekhez fűződő kockázatok – A nagy aktivitású radioaktív hulladékokhoz kapcsolódó kockázatok – A szárazsághoz és az éghajlati viszonyokhoz fűződő kockázatok – Az elővigyázatosság elve – Technikai vizsgálati kritériumok – Az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése – EUMSZ 290. cikk – A »jogalkotási aktusok alapvető rendelkezéseinek« fogalma – Tudományos bizonyítékok – A Bizottság mérlegelési mozgástere – Nyilvánvaló értékelési hiba”
Az Európai Unió intézményei – A hatáskörök gyakorlása – Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadása céljából a Bizottságnak adott felhatalmazás – Terjedelem – Összetett mérlegelések és értékelések – Széles mérlegelési mozgástér – Fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret létrehozásáról szóló rendelet – Gazdasági tevékenységek környezeti fenntarthatóságának meghatározása – Technikai vizsgálati kritériumok meghatározásáról szóló, felhatalmazáson alapuló rendelet Bizottság általi elfogadása – Bírósági felülvizsgálat – Korlátok – Nyilvánvaló értékelési hiba – Bizonyítási teher
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet; 2022/1214 bizottsági rendelet)
(lásd: 32–37., 179., 204., 214., 225., 230., 276., 338., 383., 440., 469., 516., 536., 538., 567., 578., 590., 604. pont)
Jogszabályok közelítése – Fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret – Gazdasági tevékenységek környezeti fenntarthatóságának meghatározása – A fosszilis gázzal és a nukleáris energiával összefüggő tevékenységek technikai vizsgálati kritériumainak megállapításáról és egy meglévő, felhatalmazáson alapuló rendelet módosításáról szóló felhatalmazáson alapuló rendelet Bizottság általi elfogadása – Hatásvizsgálat és nyilvános konzultáció a meglévő felhatalmazáson alapuló rendelet elfogadásának keretében végzett tevékenységekről – A Bizottság azon kötelezettségének hiánya, hogy további hatásvizsgálatot végezzen és nyilvános konzultációt folytasson
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet; 2021/2139 és 2022/1214 bizottsági rendelet)
(lásd: 72–74., 79–83., 92. pont)
Az Európai Unió intézményei – A hatáskörök gyakorlása – Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadása céljából a Bizottságnak adott felhatalmazás – Az alapul szolgáló jogalkotási aktus alapvető elemei megváltoztatásának mellőzésére vonatkozó kötelezettség – A környezeti fenntarthatósági kritériumok megállapításáról szóló alaprendelet – Az említett fenntarthatósági kritériumoknak megfelelő valamennyi tevékenységtípusra vonatkozó technikai vizsgálati kritériumok megállapításáról szóló, felhatalmazáson alapuló rendelet – Megengedhetőség
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 3. cikk; 2022/1214 bizottsági rendelet)
(lásd: 100–126. pont)
Jogszabályok közelítése – Fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret – Gazdasági tevékenységek környezeti fenntarthatóságának meghatározása – A fosszilis gázzal és a nukleáris energiával összefüggő tevékenységek technikai vizsgálati kritériumainak megállapításáról szóló felhatalmazáson alapuló rendelet Bizottság általi elfogadása – Az említett tevékenységek átállást támogató tevékenységként való besorolása az ellátás biztonságának garantálása érdekében – Megengedhetőség
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 10. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 160., 164–170., 594–596. pont)
Európai uniós jog – Értelmezés – Módszerek – Az Unió által kötött nemzetközi megállapodások vonatkozásában való értelmezés – A 2020/852 rendeletnek a Párizsi Megállapodásra tekintettel történő értelmezése
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 10. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 188–195. pont)
Intézmények jogi aktusai – Indokolás – Kötelezettség – Terjedelem – Az indokolási kötelezettségnek az adott ügy körülményeire tekintettel való értékelése – Valamennyi releváns ténybeli és jogi elem meghatározásának szükségessége – Hiány
(EUMSZ 296. cikk)
(lásd: 216–218., 241., 325., 365. pont)
Jogszabályok közelítése – Fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret – Gazdasági tevékenységek környezeti fenntarthatóságának meghatározása – A nukleáris energiával összefüggő tevékenységek technikai vizsgálati kritériumainak megállapításáról szóló felhatalmazáson alapuló rendelet Bizottság általi elfogadása – Az emberi egészségre és a környezetre jelentett kockázatok előzetes értékelése – Az elővigyázatosság elvének alkalmazása – Terjedelem – A kockázat és a veszély fogalma – A társadalom számára elfogadhatatlannak ítélt kockázat szintjének meghatározása – A releváns szabályozás által kijelölt uniós intézmény hatásköre – A közegészségügy, a biztonság és a környezetvédelem magas szintjének biztosítására irányuló kötelezettség – Bírósági felülvizsgálat – Korlátok – Nyilvánvaló értékelési hiba
(EUMSZ 11. cikk, EUMSZ 168. cikk, (1) bekezdés, EUMSZ 169. cikk, (1) és (2) bekezdés, és EUMSZ 191. cikk, (1) és (2) bekezdés; 2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 3. cikk, b) pont, 9. és 17. cikk)
(lásd: 247–257., 262., 274., 297., 298., 307–309., 315–324., 326., 334., 345., 357., 360., 373. pont)
Jogszabályok közelítése – Fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret – Gazdasági tevékenységek környezeti fenntarthatóságának meghatározása – A fosszilis gázzal és a nukleáris energiával összefüggő tevékenységek technikai vizsgálati kritériumainak megállapításáról szóló felhatalmazáson alapuló rendelet Bizottság általi elfogadása – A termékek vagy szolgáltatások életciklusának figyelembevételére vonatkozó kötelezettség – Terjedelem – A megelőző vagy követő gazdasági tevékenységek életciklusának figyelembevétele – Kizártság
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 17. cikk, (2) bekezdés, és 19. cikk, (1) bekezdés, g) pont)
(lásd: 429–438., 574–576. pont)
Jogszabályok közelítése – Fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret – Gazdasági tevékenységek környezeti fenntarthatóságának meghatározása – A fosszilis gázzal és a nukleáris energiával összefüggő tevékenységek technikai vizsgálati kritériumainak megállapításáról szóló felhatalmazáson alapuló rendelet Bizottság általi elfogadása – Bizonyos jogi fogalmak és betartandó feltételek pontosításának hiánya – Megengedhetőség – A jogbiztonság elvének megsértése – Feltételek – Olyan technikai vizsgálati kritériumok, amelyek kétértelműsége kétségeket támaszt azok hatályát vagy jelentését illetően
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 19. cikk, (1) bekezdés, k) pont)
(lásd: 484–486., 676. pont)
Jogszabályok közelítése – Fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret – Gazdasági tevékenységek környezeti fenntarthatóságának meghatározása – A fosszilis gázzal összefüggő tevékenységek technikai vizsgálati kritériumainak megállapításáról szóló felhatalmazáson alapuló rendelet Bizottság általi elfogadása – Megengedhetőség – Feltétel – Az ellátás biztonságát garantálni képes alacsony karbonintenzitású alternatív források hiánya
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 10. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 507–517. pont)
Jogszabályok közelítése – Fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret – Gazdasági tevékenységek környezeti fenntarthatóságának meghatározása – A fosszilis gázzal összefüggő tevékenységek technikai vizsgálati kritériumainak megállapításáról szóló felhatalmazáson alapuló rendelet Bizottság általi elfogadása – Fokozatos megközelítés alkalmazása – Megengedhetőség
(2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 10. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 535., 538–540. pont)
Bírósági eljárás – Kereseti kérelmek – Az eljárás folyamán történő kiigazítás – A megtámadott jogi aktust az eljárás során módosító aktus – Az eredeti kérelmek és jogalapok kiigazítása – Megengedhetőség – Feltételek
(A Törvényszék eljárási szabályzata, 86. cikk)
(lásd: 689–694. pont)
Összefoglalás
A Törvényszék elutasítja az Osztrák Köztársaság által a fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret létrehozásáról szóló 2020/852 rendelet (
1
) kiegészítéséről szóló 2022/1214 felhatalmazáson alapuló európai bizottsági rendelet (
2
) (a továbbiakban: taxonómiai rendelet) megsemmisítése iránt benyújtott keresetet. Ennek során a Törvényszék első alkalommal foglal állást a taxonómiai rendelet kritériumainak a fosszilis gázokkal és a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységekre történő alkalmazásáról.
A taxonómiai rendelet uniós szinten harmonizálja azokat a kritériumokat, amelyek alapján megállapítható, hogy egy gazdasági tevékenység környezeti szempontból fenntarthatónak minősül‑e a különböző környezeti célkitűzések – például az éghajlatváltozás mérséklése és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás – fényében. (
3
)
Ezzel összefüggésben a Bizottság elfogadta a 2021/2139 felhatalmazáson alapuló rendeletet, (
4
) hogy kiegészítse a taxonómiai rendeletet a fent említett környezeti célkitűzések eléréséhez lényegesen hozzájáruló és az egyéb környezeti célkitűzéseket jelentősen nem sértő gazdasági tevékenységekkel szemben támasztott követelmények meghatározásához szükséges technikai vizsgálati kritériumokkal.
2022 márciusában a Bizottság elfogadta a megtámadott rendeletet, amely módosítja a 2021/2139 felhatalmazáson alapuló rendeletet azáltal, hogy technikai vizsgálati kritériumokat állapít meg annak érdekében, hogy a nukleáris energia és a fosszilis gáz ágazatához tartozó bizonyos tevékenységeket az éghajlatváltozás mérsékléséhez lényegesen hozzájáruló tevékenységek kategóriájába, valamint az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz lényegesen hozzájáruló tevékenységek kategóriájába sorolják.
Az Osztrák Köztársaság keresetet indított a Törvényszék előtt a megtámadott rendelet megsemmisítése iránt, amely szerinte sérti a taxonómiai rendelet több rendelkezését.
A Törvényszék álláspontja
Mindenekelőtt a Törvényszék emlékeztet arra, hogy az EUMSZ 290. cikk értelmében vett felhatalmazáson alapuló jogkörhöz kapcsolódó hatáskörök gyakorlása keretében a Bizottság széles körű mérlegelési jogkörrel rendelkezik, amikor összetett értékelést és mérlegelést kell végeznie. Az uniós bíróságnak az ilyen jogkör gyakorlása során hozott jogi aktus megalapozottságára vonatkozó felülvizsgálata nem eredményezheti azt, hogy az uniós bíróság a Bizottság értékelését a sajátjával helyettesítse, hanem annak ellenőrzésére irányul, hogy ez az aktus nem alapul‑e helytelen ténymegállapításokon, és nem tartalmaz‑e nyilvánvaló értékelési hibát, vagy pedig nem jelent‑e hatáskörrel való visszaélést.
E tekintetben az uniós bíróságnak többek között nem csupán a hivatkozott bizonyítékok tárgyi valószerűségét, megbízhatóságát és koherenciáját kell vizsgálnia, hanem azt is ellenőriznie kell, hogy e bizonyítékok tartalmazzák‑e az adott összetett helyzet értékeléséhez figyelembe veendő összes releváns adatot, és alátámasztják‑e a belőlük levont következtetéseket. Ha ugyanis valamely intézmény széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik, alapvető fontosságú az eljárási garanciák tiszteletben tartása, amelyek között szerepel az adott helyzet valamennyi releváns elemének gondos és pártatlan vizsgálatára vonatkozó kötelezettség.
Ezzel szemben a jogkérdéseket illetően a Törvényszék teljes körű felülvizsgálatot gyakorol. A Törvényszék hatáskörrel rendelkezik arra, hogy objektív tényezők alapján értelmezze a jogi rendelkezéseket, és megvizsgálja, hogy az ilyen rendelkezés alkalmazási feltételei teljesülnek‑e.
Egyébiránt annak megállapításához, hogy az intézmény elkövetett‑e az összetett tények értékelésekor valamely nyilvánvaló hibát, a felperes által előterjesztett bizonyítékoknak elegendőknek kell lenniük ahhoz, hogy kétségbe vonják az ezen aktusban megállapított tények értékelésének hihetőségét.
A Törvényszék e megfontolások fényében utasította el elsősorban a többek között a taxonómiai rendeletben a megtámadott rendelet elfogadására vonatkozóan előírt eljárási rendelkezések megsértésére alapított jogalapokat.
E tekintetben a Törvényszék megjegyzi, hogy a megtámadott rendelet a 2021/2139 felhatalmazáson alapuló rendelet folytonosságába illeszkedik. Közelebbről, az annak elfogadásához vezető eljárás keretében a fenntartható finanszírozással foglalkozó technikai szakértői csoport (a továbbiakban: TEG) figyelembe vette a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységeket, és javasolta más tanulmányok elkészítését, amire sor került.
Következésképpen a megtámadott rendelet elfogadása érdekében a Bizottság érvényesen támaszkodhatott a 2021/2139 felhatalmazáson alapuló rendelet kapcsán elkészített szakértői véleményekre. A két, felhatalmazáson alapuló rendelet kiegészíti a taxonómiai rendeletet, és az azok elfogadásához vezető eljárások is kiegészítik egymást a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységek vizsgálata tekintetében. Így a Bizottság nem volt köteles további és speciális hatásvizsgálatot végezni és nyilvános konzultációt tartani.
Ugyanez vonatkozik a fosszilis eredetű gázokkal összefüggő tevékenységek kibocsátási küszöbértékeire is, mivel az ágazattal kapcsolatos szakértői véleményeket már beszerezték és nyilvános konzultációkra már sor került a 2021/2139 felhatalmazáson alapuló rendelet elfogadása céljából.
Másodsorban, a Törvényszék elutasítja az EUMSZ 290. cikk azáltal történő megsértésére alapított jogalapot, hogy a nukleáris energiával összefüggő tevékenységek fenntartható tevékenységnek minősítése a taxonómiai rendelet alapvető elemét képezi, amely a nukleáris energia említett rendeletbe való felvételének politikai és ellentmondásos jellege miatt nem képezheti felhatalmazáson alapuló jogi aktus tárgyát.
Ezzel kapcsolatban a Törvényszék megállapítja, hogy a taxonómiai rendelet céljára és tartalmára tekintettel annak alapvető elemei többek között a környezeti célkitűzések, a környezeti fenntarthatósági kritériumok és a technikai vizsgálati kritériumokra alkalmazandó követelmények meghatározása. Ebből következik, hogy maguknak a gazdasági tevékenységeknek a meghatározása és a fenntarthatósági kritériumokat végrehajtó, minden egyes gazdasági tevékenységre vonatkozó technikai vizsgálati kritériumok megállapítása – a kifejezetten kizárt fosszilis tüzelőanyagok kivételével – nem tartozik a taxonómiai rendelet alapvető elemeinek körébe.
Végső soron az uniós jogalkotó azáltal, hogy a Bizottságra bízza annak lehetőségét, hogy a fenntarthatósági kritériumoknak megfelelő valamennyi tevékenységtípusra vonatkozóan meghatározza a technikai vizsgálati kritériumokat, azt is lehetővé teszi számára, hogy a technikai vizsgálati kritériumokat a technológia fejlődéséhez igazítsa. Ezenkívül a jogalkotó nem köteles felsorolni az összes létező vagy tervezett technológiát, mivel ez nem tenné lehetővé, hogy a jogi szabályozás időtálló legyen, és technológiailag elavulttá tenné azt, mivel nem vehetné figyelembe a technológiai innováció elkerülhetetlen és kívánatos jellegét.
Azon körülmény, amely szerint a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységek e körbe vonása a tagállamok között vitatott politikai szempont, nem kérdőjelezheti meg ezt a következtetést, mivel az uniós jogalkotó a szilárd fosszilis tüzelőanyagokat felhasználó villamosenergia‑termeléstől eltérően nem döntött úgy, hogy kizárja ezt a tevékenységet. Mindenesetre e körülmény nem releváns az EUMSZ 290. cikk szempontjából, amely a jogalkotási aktusok számára valamely terület alapvető elemeit tartja fenn, nem pedig a politikai és vitatott elemeit.
Harmadsorban, a Törvényszék elutasítja a taxonómiai rendelet 10. cikke (2) bekezdésének azáltal történő megsértésére alapított jogalapot, hogy egyrészt e rendelkezés nem alkalmazható az alacsony karbonintenzitású gazdasági tevékenységekre, mint például a nukleáris energiával összefüggő tevékenységekre, másrészt pedig az említett rendelkezés alkalmazási feltételei nem teljesülnek.
Ugyanez a rendelkezés meghatározza azokat a feltételeket, amelyek mellett az olyan gazdasági tevékenységeket, amelyeknek nem létezik technológiailag és gazdaságilag megvalósítható alacsony karbonintenzitású alternatívája, „átállásinak” kell tekinteni, azaz olyannak, amely lényegesen hozzájárul az éghajlatváltozás mérsékléséhez, mivel elősegíti a klímasemleges gazdaságra való átállást olyan pályát követve, amely biztosítja az iparosodás előtti szinthez viszonyított hőmérséklet‑emelkedés 1,5 °C‑ra korlátozását,
E tekintetben a Törvényszék emlékeztet arra, hogy valamely uniós jogi rendelkezés helyes értelmezéséhez nemcsak annak szövegét, hanem azt a kontextust is figyelembe kell venni, amelybe illeszkedik, valamint azon jogi aktus céljait is, amelynek az a részét képezi.
Így a taxonómiai rendelet 10. cikke (2) bekezdésének szó szerinti, teleologikus és rendszertani értelmezéséből az következik, hogy az átállást támogató tevékenységek magukban foglalhatnak olyan tevékenységeket is, amelyek nem alacsony karbonintenzitásúak, és amelyek esetében nem állnak rendelkezésre technológiailag és gazdaságilag megvalósítható, alacsony karbonintenzitású alternatívák, és még inkább magukban foglalhatnak olyan alacsony karbonintenzitású tevékenységeket is, amelyek nem felelnek meg e cikk (1) bekezdése (
5
) alkalmazási feltételeinek, feltéve hogy az említett cikk (2) bekezdésében foglalt különös feltételek teljesülnek.
Egyébiránt a Bizottság nem terjesztette ki a taxonómiai rendelet 10. cikke (2) bekezdésének hatályát azáltal, hogy a megtámadott rendeletben megállapította, hogy az alacsony karbonintenzitású nukleáris energia alternatívái nem állnak rendelkezésre „az energiaigény folyamatos és megbízható kielégítéséhez szükséges léptékben”.
A Törvényszék ugyanis először is emlékeztet arra, hogy a Bizottság által a belső piac létrehozása vagy működése keretében elfogadott olyan intézkedéseknek, mint a megtámadott rendelet, követniük kell az energiapolitikai szolidaritás EUMSZ 194. cikk (1) bekezdésében kimondott elvét, és többek között biztosítaniuk kell az Unióban az energiaellátás biztonságát.
Másodszor, a taxonómiai rendelet célja a biztonságos, klímasemleges, az éghajlatváltozás hatásaival szemben reziliens, nagyobb erőforrás‑hatékonyságú és körforgásos gazdaságra való átállás előmozdítása. Márpedig ezt a célkitűzést veszélyeztetné, ha az éghajlatváltozás mérsékléséhez lényeges mértékben hozzájárulónak tekintett energiaforrások használata nem tenné lehetővé az energiaigény fedezéséhez elegendő ellátást.
Harmadszor a taxonómiai rendelet 10. cikkének (2) bekezdése „technológiailag és gazdaságilag megvalósítható” alacsony karbonintenzitású alternatíva létezésének hiányára utal. Így az uniós jogalkotó e megoldások megvalósíthatóságára és rendelkezésre állására helyezte a hangsúlyt, amely az ellátásbiztonság követelményének és az Unió energiaszükséglete kielégítésének alapja. E rendelkezést tehát úgy kell értelmezni, hogy az olyan átállást támogató tevékenységekre vonatkozik, amelyek esetében nem állnak rendelkezésre olyan reális és kivitelezhető alternatívák, amelyek lehetővé tennék az Unió számára, hogy továbbra is kielégítse energiaszükségleteit.
Az arra vonatkozó érveket illetően, hogy a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységek nem tesznek eleget a taxonómiai rendelet 10. cikkének (2) bekezdésében előírt feltételeknek, a Törvényszék emlékeztet arra, hogy valamely szerződés értelmezése során figyelembe kell venni a részes felek között a szerződés értelmezésére vagy rendelkezéseinek alkalmazására vonatkozóan létrejött bármely utólagos megállapodást, és a szerződés alkalmazása során utólag kialakult minden olyan gyakorlatot, amellyel az említett megállapodást létrehozták. (
6
)
A jelen ügyben a Párizsi Megállapodásból kitűnik, hogy az üvegházhatású gázok (a továbbiakban: ÜHG) kibocsátásának csökkentése érdekében az e megállapodásban részes felek kötelezettséget vállaltak arra, hogy hozzájárulnak a globális erőfeszítésekhez, többek között azáltal, hogy felgyorsítják az olyan kibocsátásmentes és alacsony kibocsátású technológiák elterjedését, mint a nukleáris energia.
Így a taxonómiai rendelet 10. cikke (2) bekezdésének az említett megállapodással összhangban álló értelmezése megerősíteni látszik, hogy a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységek az e rendelkezés értelmében vett átállást támogató tevékenységeknek minősülhetnek.
Ezenfelül az említett rendelkezésből – amelynek jogszerűsége nem vitatott – az következik, hogy ezek az éghajlat‑politikai célkitűzések akkor teljesülnek, ha a szóban forgó gazdasági tevékenység – többek között az üvegházhatásúgáz‑kibocsátások megszüntetése révén – elősegíti a klímasemleges gazdaságra való átállást. A jelen ügyben a Bizottság a megtámadott rendelet elfogadására irányuló eljárás során összegyűjtött vélemények alapján jelezte, hogy a nukleáris energiával összefüggő tevékenységek kis szén‑dioxid‑kibocsátással járnak, a nukleáris energiatermelés közel zéró üvegházhatásúgáz‑kibocsátással jár, valamint hogy a nukleáris energiának az éghajlatváltozás mérséklésére irányuló célkitűzések teljesítéséhez való jelentős hozzájárulására vonatkozó adatok széles körűek és egyértelműek.
Negyedsorban a Bizottság azáltal, hogy a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységeket az átállást támogató tevékenységek közé sorolta, és e tevékenységekre vonatkozóan technikai vizsgálati kritériumokat állapított meg, nem sértette meg sem az elővigyázatosság elvét, sem a taxonómiai rendelet 19. cikke (1) bekezdésének f) és g) pontját, sem a DNHS‑kritériumot, vagyis azt a kritériumot, amely szerint az érintett gazdasági tevékenység nem sértheti jelentősen az e rendelet 17. cikkében előírt környezeti célkitűzések valamelyikét.
Mindenekelőtt a Törvényszék emlékeztet arra, hogy az elővigyázatosság elvének alkalmazása feltételezi a kockázatok tudományos értékelését, az elfogadhatónak ítélt kockázati szint meghatározását és adott esetben a megfelelő védelmi intézkedések meghozatalát.
A jelen ügyben a Törvényszék mindenekelőtt elutasítja az Osztrák Köztársaság azon érvelését, amely szerint az elővigyázatosság elve tiszteletben tartásának vizsgálata keretében a jelentős kárra vonatkozó tudományos bizonyíték hiánya nem minősül releváns kritériumnak, mivel kizárólag az fontos, hogy az ilyen kárra vonatkozó minden észszerű kétséget ki lehet‑e zárni. Az elővigyázatosság elve ugyanis nem követeli meg minden észszerű tudományos kétség kizárását a környezet károsodásának fennállását illetően, mivel ez a Bizottság számára nulla kockázati szint előírását jelentené, ami ellentétes az ítélkezési gyakorlattal. Így a jelentős kárra vonatkozó tudományos bizonyíték hiánya megfelel a taxonómiai rendelet 19. cikke (1) bekezdése f) pontjának, amely csak azt írja elő a Bizottság számára, hogy meggyőző tudományos eredményekre támaszkodjon.
Továbbá azon érvelést illetően, amely szerint a Bizottság nem vette figyelembe azokat a következményeket, amelyeket a súlyos reaktorbalesetek gyakorolhatnak a taxonómiai rendeletben meghatározott környezeti célkitűzésekre, a Törvényszék pontosítja, hogy a DNSH‑kritérium tiszteletben tartását nem lehet absztrakt módon ellenőrizni, hanem a megtámadott rendeletben meghatározott technikai vizsgálati kritériumok alapján.
Márpedig a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységekre az uniós jogban szigorú keretszabályozás vonatkozik, amelyek célja a súlyos reaktorbalesetek valószínűségének, valamint az ilyen baleseteknek az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt hatása súlyosságának csökkentése. E tekintetben a technikai vizsgálati kritériumok kifejezetten utalnak az Unió valamennyi nukleáris biztonsági szabályára, valamint a Nemzetközi Atomenergia‑ügynökség és a Nyugat‑európai Nukleáris Hatóságok Szövetsége legfrissebb nemzetközi iránymutatásaira.
Emellett az Osztrák Köztársaság nem bizonyította, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el annak megállapításakor, hogy a megtámadott rendeletben említett uniós nukleáris biztonsági szabályok keretében tiszteletben tartották a DNSH‑kritériumot, és különösen annak megállapításakor, hogy nem nyert bizonyítást, hogy a nukleáris energiával összefüggő gazdasági tevékenységek károsak lennének a víztestek vagy a tengeri vizek jó környezeti állapotára, szennyező anyagok levegőbe, vízbe és földtani közegbe történő juttatásának jelentős növekedéséhez vezetnek.
Ugyanez vonatkozik a nagy aktivitású radioaktív hulladékokból eredő kockázatokra is, mivel az Osztrák Köztársaság nem bizonyította, hogy nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz a Bizottság azon értékelése, amely szerint a nukleáris energiával kapcsolatos hulladék kezelése nem okoz jelentős környezeti kárt.
E tekintetben a Törvényszék egyrészt megjegyzi, hogy a 2011/70 Euratom irányelv (
7
) keretet hoz létre a kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelésének uniós szinten történő biztosítására. Továbbá az irányelv biztosítja, hogy a tagállamok a kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok kezelésével összefüggésben a magas szintű nukleáris biztonság érdekében megfelelő nemzeti előírásokat alkalmazzanak. Márpedig a megtámadott rendelet erre az irányelvre hivatkozik.
Másrészt nem várható el a Bizottságtól, hogy olyan tudományos bizonyítékokra támaszkodjon, amelyek semmilyen kétséget nem vetnek fel, és amelyek bizonyítják, hogy a nagy aktivitású radioaktív hulladékok végleges elhelyezése nem veszélyezteti lényegesen a taxonómiai rendelet 17. cikke (1) bekezdésének c)–f) pontjában foglalt környezeti célkitűzéseket, mivel ezzel nulla kockázati szintet követelnek meg tőle, ami ellentétes az ítélkezési gyakorlattal.
Végül azon érvelést illetően, amely szerint a Bizottság nem vette figyelembe a nukleáris energia teljes életciklusát, nevezetesen az uránérc kitermelését és feldolgozását, a finomítást, az átalakítást, az urándúsítást, az üzemanyag‑kazetták előállítását, a szállítást és a lehetséges fegyveres konfliktusokat, a Törvényszék megjegyzi, hogy ezek a megtámadott rendeletben említett, nukleáris energiával összefüggő tevékenységeket megelőző vagy követő tevékenységek. Márpedig mind a taxonómiai rendelet 17. cikke (2) bekezdésének, mind pedig 19. cikke (1) bekezdése g) pontjának szövegéből kitűnik, hogy valamely tevékenység életciklusának figyelembevételére vonatkozó követelmény nem feltétlenül terjed ki az érintett gazdasági tevékenységet megelőző vagy követő tevékenységekre.
Ötödsorban és végezetül, ami a fosszilis gázokkal összefüggő tevékenységeket illeti, az Osztrák Köztársaság azt állítja, hogy a taxonómiai rendelet 10. cikkének (2) bekezdésében előírt azon feltétel, amely szerint nem létezhet alacsony karbonintenzitású alternatíva, mivel a megújuló energia, az intelligens hálózatok, valamint az energiatárolási és fogyasztáscsökkentési technikák mind olyan alacsony karbonintenzitású megoldások, amelyek helyettesíthetik a fosszilis gázokkal összefüggő gazdasági tevékenységeket.
E tekintetben a Törvényszék hangsúlyozza, hogy e feltétel magában foglalja az ellátás biztonságával kapcsolatos szempontok figyelembevételét. Márpedig a megtámadott rendeletből kitűnik, hogy bizonyos ágazatokban még nem létezik elegendő olyan alacsony karbonintenzitású alternatíva, amely biztosítaná a szükséges energiaellátást.
Így a Bizottság szerint az ÜHG‑kibocsátás közvetlen korlátozásától eltérő megközelítést kell alkalmazni, amelynek húszéves időtartamon belül hasonló eredményeket kell elérnie. E másik megközelítés szerint egyrészt a létesítmények korlátozhatják az üzemórák számát, vagy gyorsabban áttérhetnek a megújuló vagy alacsony szén‑dioxid‑kibocsátású gázok teljes körű felhasználására. Másrészt a fosszilis gázokkal kapcsolatos technikai vizsgálati kritériumoknak biztosítaniuk kell annak kellő igazolását, hogy ugyanaz az energiatermelő kapacitás nem hozható létre megújuló energiaforrásokra alapozva, továbbá garantálniuk kell, hogy minden létesítmény esetében hatékony, az adott ágazat legjobb teljesítménymutatóival összhangban lévő tervek készüljenek a megújuló energiaforrásokra vagy a kis szén‑dioxid‑kibocsátású gázokra való, meghatározott időpontig teljesítendő átállásra.
Ebből következik, hogy a taxonómiai rendelet 10. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a környezeti szempontból fenntarthatónak minősítés kizárásához nem elegendő, hogy léteznek alternatív források; ezeknek ugyanazt a kapacitást is el kell érniük, mint a meglévő forrásoknak.
A Törvényszék ezt követően elutasítja azt az érvelést, amely szerint egyrészt a megtámadott rendeletben a fosszilis gázokkal összefüggő tevékenységekre előírt kibocsátási küszöbértékek nem egyeztethetők össze többek között a taxonómiai rendelet 10. cikkének (2) bekezdésében meghatározott 1,5 °C‑os célkitűzéssel, másrészt pedig a többi technikai vizsgálati kritérium nem teszi lehetővé az éghajlatváltozás mérsékléséhez való hozzájárulást.
E tekintetben a Törvényszék megjegyzi, hogy a Bizottság kilowattóránként (kWh) 100 gramm (g) CO2‑egyenértéket (CO2eq) (
8
) meghaladó küszöbértéket alkalmazott, mivel a 100 grammos küszöbérték jelenleg nem valósítható meg a szén‑dioxid‑leválasztó rendszerrel nem rendelkező gáztüzelésű erőművek esetében. Így azáltal, hogy az ilyen típusú létesítményekre magasabb küszöbértéket alkalmazott, a Bizottság biztosította, hogy azok a megtámadott rendelet hatálya alá tartozzanak, és a többi technikai vizsgálati kritérium vonatkozzon rájuk. Márpedig az ilyen megközelítés megfelel a taxonómiai rendelet a tétlenség vagy a késedelmes cselekvés elkerülésére irányuló céljának.
Ez annál is inkább így van, mivel az érintett tevékenységeknek egy meglévő, fosszilis szilárd vagy folyékony tüzelőanyagokon alapuló, nagy kibocsátású villamosenergia‑termelő tevékenységet kell helyettesíteniük, és az újonnan üzembe állított termelőkapacitás teljes élettartama folyamán legalább 55% üvegházhatásúgáz‑kibocsátás‑csökkentést kell eredményezniük, és a tagállamnak kötelezettséget kell vállalnia a szénalapú energiatermelés fokozatos megszüntetésére.
Végezetül a Bizottság akkor sem követett el hibát, amikor a tevékenységből származó közvetlen ÜHG‑kibocsátást, nem pedig a teljes életciklusra vonatkozó ÜHG‑kibocsátást vette figyelembe. Ugyanis a taxonómiai rendeletből kitűnik, (
9
) hogy valamely tevékenység életciklusa figyelembevételének követelménye nem feltétlenül terjed ki azokra a tevékenységekre, amelyek az érintett gazdasági tevékenység előtt vagy után helyezkednek el. Így a fosszilis gázokkal összefüggő gazdasági tevékenységek által nyújtott termékek és szolgáltatások előállításának, használatának és élettartamának figyelembevételére vonatkozó kötelezettség nem foglalja magában a fosszilis gáz elégetése előtti kitermelésének és elosztásának figyelembevételét, mivel e tevékenységek maguk nem tartoznak a villamosenergia‑termelés körébe.
Végül, a taxonómiai rendelet célja a környezeti szempontból fenntarthatónak tekintett gazdasági tevékenységek egységes osztályozási rendszerének létrehozása. Ez az osztályozás vagy taxonómia tehát meghatározott gazdasági tevékenységekre vonatkozik. Így az annak meghatározására szolgáló technikai vizsgálati kritériumok Bizottság általi megállapítása, hogy valamely tevékenység úgy tekinthető‑e, mint amely lényegesen hozzájárul az éghajlatváltozás mérsékléséhez, és nem sérti jelentősen a környezeti célkitűzéseket, eseti alapon konkrét gazdasági tevékenységre irányul.
Mivel a felhozott többi jogalap is megalapozatlannak bizonyult, a Törvényszék a keresetet teljes egészében elutasítja.
(
1
)	A fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret létrehozásáról, valamint az (EU) 2019/2088 rendelet módosításáról szóló, 2020. június 18‑i (EU) 2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2020. L 198., 13. o.; helyesbítés: HL 2022. L 156., 159. o.).
(
2
)	Az (EU) 2021/2139 felhatalmazáson alapuló rendeletnek egyes energiaágazatbeli gazdasági tevékenységek tekintetében, valamint az (EU) 2021/2178 felhatalmazáson alapuló rendeletnek az ezekre a gazdasági tevékenységekre vonatkozó különös közzétételek tekintetében történő módosításáról szóló, 2022. március 9‑i (EU) 2022/1214 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2022. L 188., 1. o.; a továbbiakban: a megtámadott rendelet).
(
3
)	A taxonómia rendelet (3) és (9) preambulumbekezdése.
(
4
)	Az (EU) 2020/852 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az éghajlatváltozás mérsékléséhez és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz lényegesen hozzájáruló és az egyéb környezeti célkitűzéseket jelentősen nem sértő gazdasági tevékenységekkel szemben támasztott követelmények meghatározásához szükséges technikai vizsgálati kritériumok megállapítása érdekében történő kiegészítéséről szóló, 2021. június 4‑i (EU) 2021/2139 felhatalmazáson alapuló rendeletet (HL 2021. L 442., 1. o.).
(
5
)	Ez a rendelkezés meghatározza azokat a gazdasági tevékenységeket, amelyek lényegesen hozzájárulnak az éghajlatváltozás mérsékléséhez.
(
6
)	A szerződések jogáról szóló, 1969. május 23‑i bécsi egyezmény (Recueil des traités des Nations unies, 1155. kötet, 331. o., kihirdette: az 1987. évi 12. törvényerejű rendelet) 31. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja.
(
7
)	A kiégett fűtőelemek és a radioaktív hulladékok felelősségteljes és biztonságos kezelését szolgáló közösségi keret létrehozásáról szóló, 2011. július 19‑i 2011/70/Euratom tanácsi irányelv (HL 2011. L 199., 48. o.).
(
8
)	A TEG szerint a 100 g CO2eq/kWh küszöbérték tudományos keretet biztosít a klímasemleges gazdaságra való átállás elősegítésére vonatkozó feltétel tiszteletben tartásához, és azt ötévente csökkenteni kellene.
(
9
)	A taxonómiai rendelet 17. cikkének (2) bekezdése és 19. cikke (1) bekezdésének g) pontja.