62020CJ0713_RES
C‑713/20. sz. ügy
Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbankkontraX
és
YkontraRaad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
(a Centrale Raad van Beroep [Hollandia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (második tanács), 2022. október 13.
„Előzetes döntéshozatal – A migráns munkavállalók szociális biztonsága – 883/2004/EK rendelet – A 11. cikk (3) bekezdésének a) és e) pontja – Az egyik tagállamban lakóhellyel rendelkező és egy másik tagállamban munkavállalói tevékenységet folytató személy – Kizárólag egy munkaerő‑kölcsönzővel kötött munkaszerződés(ek) – Munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzési tevékenységek – Időközök – A munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzési tevékenységek közötti időközök során alkalmazandó jogszabályok meghatározása – A munkaviszony megszűnése”
Szociális biztonság – Migráns munkavállalók – Alkalmazandó jog – A valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező, egy másik tagállamban székhellyel rendelkező munkaerő‑kölcsönző vállalkozáson keresztül ezen másik tagállam területén munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzésre irányuló tevékenységeket folytató személy – E személynek a munkavégzési időszakok közötti időközök során a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozása – Feltétel – A munkaviszonynak az említett időszakok alatt történő megszűnése
(883/2004 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 11. cikk, (3) bekezdés, a) és e) pont)
(lásd: 40., 43., 44., 48., 50–53. pont és a rendelkező rész)
Összefoglalás
X (németországi lakóhellyel rendelkező holland állampolgár) 2013 januárjától és Y (Lengyelországban lakóhellyel rendelkező lengyel állampolgár) 2007 júliusától munkaerő‑kölcsönző vállalkozások közvetítésével kezdett keresőtevékenységet folytatni Hollandiában. X munkaszerződést kötött egy munkaerő‑kölcsönző vállalkozással, amelynek keretében munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzési tevékenységet látott el, megszakításokkal, amelyek során szintén Hollandiában díjazás nélkül végzett munkát és alacsony díjazással járó feladatokat is ellátott. Y a maga részéről – több megszakítással – egymást követő munkaszerződéseket kötött egy munkaerő‑kölcsönző vállalkozással.
2015 júliusában közölték X‑szel a nyugdíjjogosultságának kimutatását, amelyből kitűnt, hogy mivel Németországban rendelkezett lakóhellyel, a holland szociális biztonsági rendszer alapján kizárólag azon időszakokban volt biztosított, amikor ténylegesen Hollandiában végzett munkát a munkaerő‑kölcsönző vállalkozás javára, de a munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzési tevékenységek közötti időközök során nem volt biztosított.
2016 márciusában Y‑t, aki 2016. január 1. és február 7. között nem végzett munkát, arról tájékoztatták, hogy 2016. január és február hónapra nem jogosult a holland szociális biztonsági rendszer alapján családi támogatásra, mivel e hónapok első munkanapján nem végzett Hollandiában keresőtevékenységet.
Az érintettek keresetet indítottak a velük szemben hozott határozat ellen a rechtbank Amsterdam (amszterdami bíróság, Hollandia) előtt. Az amszterdami bíróság által hozott ítéletekkel szemben benyújtott fellebbezésekkel kapcsolatban eljáró Centrale Raad van Beroep (szociális és közszolgálati fellebbviteli bíróság, Hollandia), a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy ezek a jogviták arra a kérdésre vonatkoznak, hogy az említett munkavégzések közötti időközökben megszűnt‑e az érintetteknek a holland szociális biztonsági rendszerben való biztosítása. E bíróság úgy véli, hogy e célból a 883/2004 rendelet (
1
) értelmében meg kell határozni az ezen időszakok során alkalmazandó jogszabályokat.
A Bíróság kimondja, hogy az említett rendelet (
2
)értelmében az a valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy, aki egy másik tagállamban székhellyel rendelkező munkaerő‑kölcsönző vállalkozáson keresztül munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzésre irányuló tevékenységeket folytat ezen másik tagállam területén, az említett munkavégzési tevékenységek közötti időközök során a lakóhelye szerinti tagállam nemzeti jogszabályainak hatálya alá tartozik, amennyiben a munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzésre irányuló szerződés értelmében a munkaviszony ezen időközök alatt megszűnik.
A Bíróság álláspontja
Elöljáróban a Bíróság emlékeztet a 883/2004 rendelet 11. cikke (3) bekezdésének a) pontjában megfogalmazott elvre, amely szerint az a személy, aki munkavállalóként vagy önálló vállalkozóként egy tagállamban folytat tevékenységet, e tagállam szociális biztonsági jogszabályainak hatálya alá tartozik. Ezt követően azon kérdést illetően, hogy az érdekelteket úgy kell‑e tekinteni, mint akik az említett időszakokban munkavállalói vagy önálló vállalkozói tevékenységet folytattak, a Bíróság rámutat, hogy a „munkavállalói tevékenység” fogalma olyan tevékenység vagy azzal egyenértékű helyzet, amelyet az ilyen tevékenység vagy azzal egyenértékű helyzet fennállásának helye szerinti tagállam szociális biztonsági jogszabályai ilyenként kezelnek.
Márpedig a jelen ügyben X a tevékenységét határozott idejű munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzésre irányuló szerződés alapján végezte, amely előírta, hogy a munkaviszony a munkavégzés tényleges megkezdésének időpontjában kezdődik, és megszűnik, amint e tevékenység véget ér. Következésképpen a munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzési tevékenységei közötti időközök során nem állt fenn munkaviszony X és a munkaerő‑kölcsönző vállalkozás között. Ezenkívül az X által Hollandiában ezen időszakok során folytatott tevékenységek nem tekinthetők a holland jogszabályok értelmében vett munkavállalói tevékenységnek vagy azzal egyenértékű helyzetnek. Ami Y‑t illeti, az általa a munkaerő‑kölcsönző vállalkozással kötött két szerződés közötti időszak során megszűnt a közte és e vállalkozás között fennálló munkaviszony.
Ebből következik, hogy az érintettek keresőtevékenységük megszűnése miatt a munkaerő‑kölcsönzés keretében történő munkavégzési tevékenységek közötti időközök során nem végeztek munkavállalói tevékenységet, és a holland jogszabályok értelmében nem is voltak ezzel egyenértékű helyzetben. Következésképpen X és Y nem tartozott a 883/2004 rendelet 11. cikke (3) bekezdése a) pontjának hatálya alá, így a holland jogszabályok sem voltak rájuk alkalmazhatók. A foglalkoztatás helye szerinti tagállam jogszabályainak alkalmazásához ugyanis mindig szükséges a folyamatos munkaviszony fennállása. E körülmények között az említett időközönként az érintettek a 883/2004 rendelet (
3
) 11. cikke (3) bekezdése e) pontjának hatálya alá tartoztak, amely olyan háttérszabálynak minősül, amelyet minden olyan helyzetben lévő személyre alkalmazni kell, amelyet az említett rendelet más rendelkezései nem szabályoznak, és ennélfogva a lakóhely szerinti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozott.
(
1
)	A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29‑i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166, 1. o.; helyesbítés: HL 2004. L 200, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.).
(
2
)	Konkrétabban a 11. cikk (3) bekezdésének a) és e) pontja.
(
3
)	E rendelkezés előírja, hogy az említett bekezdés a)–d) pontjának hatálya alá nem tartozó bármely személyre a lakóhely szerinti tagállam jogszabályai vonatkoznak, e rendelet egyéb olyan rendelkezéseinek sérelme nélkül, amelyek szerint az ilyen személyeknek egy vagy több tagállam jogszabályai alapján kell ellátásokat biztosítani.