62016TJ0300_RES
T‑300/16. sz. ügy
Jindal Saw LtdésJindal Saw Italia SpA
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (kibővített első tanács), 2019. április 10.
„Támogatások – Indiából származó alakítható öntöttvasból készült csövek behozatala – (EU) 2016/387 végrehajtási rendelet – Végleges kiegyenlítő vám kivetése – A vasércre kivetett exportadót bevezető és a kivitelre szánt vasérc szállítására hátrányos kettős vasúti fuvarozási politikát létrehozó indiai rendszer – Az [(EU) 2016/1037 tanácsi rendelettel felváltott] 597/2009/EK rendelet 3. cikke 1.a) pontjának iv. alpontja – Pénzügyi támogatás – Termékértékesítés – Valamely magánjogi szervezet pénzügyi támogatásnak minősülő feladat ellátásával való »megbízásában« megnyilvánuló cselekmény – Az 597/2009 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja – Valamely támogatás sajátos jellege – Az 597/2009 rendelet 6. cikkének d) pontja – Az előny kiszámítása – Az uniós gazdasági ágazatot ért kár – Az áralákínálás és a kárkülönbözet kiszámítása – Okozati összefüggés – A szubvencióellenes vizsgálat bizalmas adataihoz való hozzáférés – Védelemhez való jog”
Bírósági eljárás – Bizonyítási eszközök – A Bizottság által a szubvencióellenes vizsgálat keretében összegyűjtött bizalmas adatok benyújtása – Az említett adatokhoz a felperes számára meghatározott célú hozzáférést engedélyező pervezető intézkedés – Az említett adatokra alapított, de a pervezető intézkedés tárgyát meghaladó új kifogások előterjesztése – Elfogadhatatlanság
(A Törvényszék eljárási szabályzata, 84. cikk, 88–92. cikk és 103. cikk; 597/2009 tanácsi rendelet, 29. cikk)
(lásd: 33–54. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – A vizsgálat lefolytatása – A Bizottságnak az érintett felek tájékoztatása biztosítására irányuló kötelezettsége – Terjedelem – Védelemhez való jog – Megsértés – Feltételek – Az érintett vállalkozás lehetősége arra, hogy védelmét eljárási szabálytalanság hiányában jobban biztosítsa
(597/2009 tanácsi rendelet, 30. cikk)
(lásd: 74–94. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Támogatás – Fogalom – A támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló 1994. évi megállapodás fényében történő értelmezés – A WTO Vitarendezési Testületének az említett megállapodás megfelelő rendelkezését alkalmazó határozata – Relevancia
(A támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló 1994. évi megállapodás, 1. cikk; 597/2009 tanácsi rendelet, 3. cikk, 1.a) pont, iv. alpont)
(lásd: 96–103. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Támogatás – Fogalom – A származási vagy az exportáló ország kormányzata által nyújtott pénzügyi támogatás – A vasérc exportálását kereskedelmileg nem vonzóvá tévő exportkorlátozásokat bevezető szabályozás – Bennfoglaltság
(597/2009 tanácsi rendelet, 3. cikk, 1.a) pont, iv. alpont)
(lásd: 106–129. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Támogatás – Fogalom – A támogatás egyedi jellege – Egyedi támogatás valamely vállalkozásnak, gazdasági ágazatnak, illetve vállalkozáscsoportnak vagy gazdasági ágazatok csoportjának – A vasérc exportálását kereskedelmileg nem vonzóvá tévő exportkorlátozásokat bevezető szabályozás – Bennfoglaltság
(597/2009 tanácsi rendelet, 4. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 159–168. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Támogatás – Fogalom – A kedvezményezettnek nyújtott előny – Az előny kiszámítása – Referencia‑időszak – A vizsgálati időszak egésze – Az előny ezen időszakot követő megszűnése – Bizonyítási teher
(597/2009 tanácsi rendelet, 3. cikk, (2) bekezdés, 5. cikk, és 15. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 180–182., 187–193. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Támogatás – Fogalom – A címzettnek nyújtott előny – Az előny kiszámítása – Áruk nyújtásában megnyilvánuló pénzügyi támogatás – Olyan számítási módszer, amelynek lehetővé kell tennie az egyes kedvezményezetteknek ténylegesen nyújtott előny tükrözését – Következmények
(597/2009 tanácsi rendelet, 3. cikk, (2) bekezdés, és 6. cikk, d) pont)
(lásd: 205–227. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Kár – Az okozati összefüggés megállapítása – Az intézmények kötelezettségei – A szóban forgó behozataliár‑alákínálás kiszámítása – Kötelezettség az érintett termék ára és az uniós gazdasági ágazat hasonló termékének az ára közötti tisztességes összehasonlításra – Eltérő kereskedelmi szinteken megállapított árak összehasonlítása – Megsértés
(597/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk)
(lásd: 235–259. pont)
Összefoglalás:
A Törvényszék a 2019. április 10‑i Jindal Saw és Jindal Saw Italia kontra Bizottság ítéletében (
1
) (T‑300/16) megsemmisítette az Indiából behozott alakítható öntöttvasból készült csövekre vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló (EU) 2016/387 bizottsági végrehajtási rendeletet (
2
) a Jindal Saw Ltd‑t érintő részében. E végleges kiegyenlítő vámot a Bizottság a Saint‑Gobain Pam‑csoport, az Európai Unió piacvezető gyártója által benyújtott három, az India által az indiai acélipar javára bevezetett különböző támogatásokat vitató panaszra válaszul indított vizsgálatot követően állapította meg. Az elsőrendű felperes, a Jindal Saw a Bizottság által végzett szubvencióellenes vizsgálatban együttműködő két indiai exportáló gyártó egyike. A Jindal Saw Italia, a másodrendű felperes, a Jindal Saw Unión belüli leányvállalata.
Először is a Törvényszék mint elfogadhatatlant elutasította a felperesek által a szubvencióellenes vizsgálatból származó egyes bizalmas dokumentumok vizsgálatát követően benyújtott kiegészítő észrevételeket, amelyekhez a Törvényszék pervezető intézkedésinek elfogadását követően kaptak korlátozott hozzáférést. E tekintetben a Törvényszék hangsúlyozta, hogy az említett adatokhoz való hozzáférést – amely adatoknak a szubvencióellenes alaprendelet (
3
) 29. cikke értelmében vett bizalmas jellege nem volt vitatott, és amelyek hozzáférhetővé tételét a felperesek az említett rendelet alapján nem kérhették – a Bizottság ellenkérelmében a közigazgatási eljárás során történt elírásra adott magyarázatok ellenőrzésének lehetővé tétele érdekében biztosították. Mivel a felperesek nem vitatták az említett magyarázatok valódiságát, azonban azt állították, hogy egyéb olyan hibákat is találtak, amelyek egyes kifogásaikat megerősítik, a Törvényszék kifejtette, hogy a jelen ügy nem hasonlítható valamely olyan helyzethez, amelyben a Törvényszék az eljárási szabályzat 103. cikkének (3) bekezdése alapján úgy határoz, hogy általános jelleggel az egyik fél tudomására hozza a másik fél által benyújtott bizalmas tájékoztatásokat vagy mellékleteket. Következésképpen a felperesek nem hivatkozhattak arra, hogy általános hozzáféréssel rendelkeztek olyan új információkhoz, amelyekről tudomást szerezve olyan új jogalapokra és kifogásokra hivatkozhattak, amelyeket az eljárási szabályzat 84. cikke alapján elfogadhatónak kell tekinteni.
Ami az ügy érdemét, és különösen a megtámadott rendeletben azonosított, a kiegyenlítő intézkedések maguk után vonására alkalmas passzív támogatásokat illeti, a felperesek többek között azt a következtetést vitatják, amely szerint a vasérc exportjának korlátozásai, amelyeket az indiai hatóságok exportadó formájában, valamint a vasúti szállítás kétszeres díjazását előíró rendszer formájában hoztak létre, „a hatóságok pénzügyi hozzájárulásának” minősülnek a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikk 1.a) pontja értelmében. A felperesek szerint különösen nem lehetett úgy tekinteni, hogy ezen intézkedésekkel az indiai hatóságok az említett rendelet 3. cikke 1.a) pontja iv. alpontjának második francia bekezdése értelmében „megbízták” a vasérc indiai termelőit, hogy ezen ércet a nemzeti acélágazatnak szállítsák. E tekintetben a Törvényszék mindazonáltal kifejtette, hogy ez utóbbi rendelkezés kijátszás elleni intézkedés, és hogy hatékony érvényesülésének biztosítása érdekében „megbízás” alatt a kormányzat bármely olyan cselekményét kell érteni, amelynek révén közvetlenül vagy közvetve valamely magánjogi szervezetre ruházza az említett rendelet 3. cikke 1.a) pontjának i–iii. alpontja szerinti típusú feladatok végrehajtásával járó felelősséget. Márpedig a jelen ügy konkrét összefüggésében ez volt a helyzet, mivel a szóban forgó exportkorlátozásokat a hatóságok kifejezetten abból a célból dolgozták ki és vezették be, hogy biztosítsák az indiai piac vasércellátását, és e korlátozásokat a későbbiekben e cél elérése érdekében nyomon követték és kiigazították, ezáltal kereskedelmileg nem vonzóvá téve e vasérc exportját.
Ami a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikkének 2. pontja értelmében vett „előny” fennállását illeti, a Törvényszék ezenkívül megállapította, hogy amikor – mint a jelen ügyben is – olyan termékekre vonatkozó pénzügyi hozzájárulásról van szó, amelyek árai ingadoznak, az a meghatározó, hogy a vizsgálati időszak egészére vonatkozó előny kiszámítása az érintett címzettek számára pozitív támogatási mérték fennállását tárja‑e fel. Következésképpen a megtámadott rendelet jogszerűségének értékelése körében nem bírt jelentőséggel, hogy egy frissebb számítás azt mutathatja, hogy a szóban forgó pénzügyi támogatás egy adott időpontban nem nyújt előnyt az indiai exportáló gyártóknak. A szubvencióellenes alaprendelet 15. cikke (1) bekezdése második albekezdésének megsértésére alapított kifogásra válaszul, amely szerint különösen nem kerül sor semmilyen kiegyenlítő intézkedés meghozatalára akkor, ha bizonyított, hogy a támogatások már nem nyújtanak előnyt az érintett exportőröknek, a Törvényszék hangsúlyozta továbbá, hogy amíg a szóban forgó exportkorlátozásokat meghatározó szabályozások továbbra is fennállnak, nem zárható ki, hogy a közeljövőben a nemzetközi árak ismét emelkedjenek, vagy hogy az indiai árak csökkenjenek, aminek következtében ismét előny fog fennállni.
Ezzel szemben a Törvényszék helyt adott a Bizottság által a Jindal Saw részére a szóban forgó exportkorlátozások által nyújtott előny kiszámítása során elkövetett hibákra alapított kifogásoknak. E tekintetben a felperesek többek között a szubvencióellenes alaprendelet 3. cikke 2. pontjának és 6. cikke d) pontjának megsértésére hivatkoztak, amennyiben a Bizottság a Jindal Saw részére biztosított előnyt az Indiában irányadó olyan átlagfelvásárlási ár alapulvételével határozta meg, amely nem az említett exportáló gyártók által viselt tényleges szállítási költségeket foglalta magában, hanem a két, a vizsgálatban együttműködő indiai exportáló gyártó által közölt szállítási költségek alapján kiszámított „[szokványos] súlyozott szállítási átlagköltséget”. Ennek keretében a Törvényszék megállapította, hogy a szubvencióellenes alaprendelet 6. cikke, figyelemmel annak szövegére, célkitűzésére, és azon összefüggésekre, amelyekbe az illeszkedik, az alapügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben – amelyben csak három exportáló gyártó került azonosításra, és amelyben közülük kettő működött együtt a vizsgálat során – nem értelmezhető úgy, mint amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a vizsgálat során együttműködő két exportáló gyártó részére külön‑külön nyújtott előnyt azon átlagos felvásárlási ár alapján számítsa ki, amely az e két exportáló gyártó által viselt szállítási költségek átlagának alapulvételével megállapított szállítási költségeket foglalta magában, nem pedig az e két exportáló gyártó által külön‑külön ténylegesen viselt költségek alapján, ideértve a ténylegesen felmerült szállítási költségeiket is. Ekképpen a Bizottság által az előny kiszámításához alkalmazott módszernek a lehető legteljesebb mértékben lehetővé kellett volna tennie, hogy abban a címzettnek ténylegesen nyújtott előny tükröződjön. Márpedig, mivel a Törvényszék által feltett kérdésekre a Bizottság által adott válaszokból kitűnt, hogy a Jindal Saw részéről ténylegesen felmerült szállítási költségek magasabbak voltak, mint a Bizottság által figyelembe vett „[szokványos] súlyozott szállítási átlagköltség”, az általa elkövetett hiba megkérdőjelezhette a megtámadott rendelet jogszerűségét, érvénytelenítve a magának a támogatásnak a fennállására vonatkozó elemzés egészét.
Végül a Törvényszék helyt adott az uniós gazdasági ágazatot ért kár fennállásának megállapítása során a Bizottság által elkövetett hibákra alapított kifogásoknak is. E tekintetben a Törvényszék emlékeztetett arra, hogy a szubvencióellenes alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése szerinti, a támogatott behozatalra vonatkozó vizsgálat lefolytatására irányuló kötelezettség az érintett termék ára és az uniós gazdasági ágazat hasonló termékének az ára közötti tisztességes, tehát ugyanazon kereskedelmi szakaszban történő összehasonlítás lefolytatását írja elő az Unió területén teljesített értékesítések során. Márpedig a bizonyítási eljárás feltárta, hogy a Bizottság a piacvezető uniós gyártóhoz kapcsolódó értékesítési egységek értékesítési árait vette alapul az uniós gazdasági ágazat hasonló terméke árának a meghatározása során, ugyanakkor teljes egészében figyelmen kívül hagyta a Jindal Saw értékesítési egységeinek értékesítési árait az érintett, ez utóbbi által gyártott termék árának meghatározása során, habár mind az unió piacvezető termelője, mind a Jindal Saw Unión belüli értékesítéseik nagyon jelentős részét értékesítési cégek közreműködésével valósították meg. Így a Törvényszék megállapította az alaprendelet 8. cikke (1) bekezdésének megsértését, amennyiben a Bizottság az alákínálást a szóban forgó termékek árának különböző kereskedelmi szakaszokban történő összehasonlításával számította ki. Mivel ez a hiba olyan megfontolásokra vonatkozik, amelyek szükségesek annak megalapozásához, hogy a Jindal Saw által gyártott érintett termék behozatalára kiegyenlítő vámot vessenek ki, a Törvényszék megerősítette, hogy a megtámadott rendeletet ezen okból is meg kell semmisíteni az utóbbi vállalkozást érintő részében.
(
1
)	A jelen ítélet kapcsolódik a Jindal Saw és Jindal Saw Italia kontra Bizottság ítélethez (T‑301/16, EU:T:2019:234), amelyben a Törvényszék megsemmisítette az Indiából behozott alakítható öntöttvasból (más néven gömbgrafitos öntöttvasból) készült csövekre vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2016. március 17‑i (EU) 2016/388 bizottsági végrehajtási rendeletet a Jindal Saw Ltd‑t érintő részében.
(
2
)	Az Indiából behozott alakítható öntöttvasból (más néven gömbgrafitos öntöttvasból) készült csövekre vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2016. március 17‑i (EU) 2016/387 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2016. L 73., 1. o.).
(
3
)	A 37/2014 rendelettel módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11‑i 597/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 188., 93. o.).