62024TJ0491_RES
Mål T‑491/24
Puma SEmotEuropeiska unionens immaterialrättsmyndighet
Tribunalens dom (sjätte avdelningen) av den 22 oktober 2025
”EU-varumärke – Invändningsförfarande – Internationell registrering som designerar Europeiska unionen – Figurmärke CMS Italy – Äldre internationella figurmärken föreställande ett kattdjur som tar ett språng åt vänster – Relativt registreringshinder – Skadlig inverkan på renomméet – Artikel 8.5 i förordning (EG) nr 207/2009 – I vilken grad varumärkena är kända – Skyldighet för EUIPO att uttryckligen beakta det antagande som var fördelaktigast för den förlorande parten inför myndigheten – Omsorgsplikt”
EU-varumärke – Definition och förvärv av EU-varumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett identiskt eller liknande äldre känt varumärke – Skyddet för det äldre kända varumärket omfattar även varor eller tjänster av annat slag – Villkor – Huruvida varumärket är känt i medlemsstaten eller i unionen – Begrepp – Bedömningskriterier
(Rådets förordning nr 207/2009, artikel 8.5)
(se punkterna 25, 29 och 30)
EU-varumärke – Definition och förvärv av EU-varumärke – Relativa registreringshinder – Invändning från innehavaren av ett identiskt eller liknande äldre känt varumärke – Skyddet för det äldre kända varumärket omfattar även varor eller tjänster av annat slag – Villkor – Samband mellan varumärkena – Bedömningskriterier – Hur känt det äldre varumärket är
(Rådets förordning nr 207/2009, artikel 8.5)
(se punkterna 27, 28 och 56)
EU-varumärke – Förfaranden vid immaterialrättsmyndigheten – Invändning från innehavaren av ett identiskt eller liknande äldre känt varumärke – Bedömning av i hur hög grad det äldre varumärket är känt – Användning av uttryck som ”åtminstone” eller ”på sin höjd” – Skyldighet att beakta det antagande som är mest fördelaktigt för den förlorande parten
(Rådets förordning nr 207/2009, artikel 8.5)
(se punkterna 31–37 och 45)
Resumé
Genom sin dom ogiltigförklarar tribunalen det beslut som meddelades av femte överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) (
1
) och finner att EUIPO, vid bedömningar där den använder uttryck som ”åtminstone” eller ”på sin höjd”, och i synnerhet i fråga om hur känt varumärket är, måste beakta det antagande som är mest fördelaktigt för den förlorande parten vid EUIPO.
Den 21 december 2012 designerade CMS Costruzione macchine speciali SpA Europeiska unionen inom ramen för en ansökan om skydd för den internationella registreringen av figurmärke CMS Italy. Den 21 november 2013 framställde Puma SE, klaganden, en invändning mot registreringen (
2
) på grundval av två äldre internationella figurmärken.
Invändningsenheten avslog invändningen, och klagandens efterföljande överklagande avslogs av EUIPO:s andra överklagandenämnd. Genom beslut av den 22 maj 2019 ogiltigförklarade tribunalen emellertid det sistnämnda beslutet. (
3
) Ärenden återförvisades till EUIPO:s fjärde överklagandenämnd, som också avslog klagandens överklagande. Även detta beslut ogiltigförklarades av tribunalen. (
4
)
Ärendet prövades av EUIPO:s femte överklagandenämnd, som på nytt avslog klagandens överklagande, bland annat med motiveringen att även om prövningen av den bevisning som klaganden lagt fram visade att de äldre varumärkena var kända i ”åtminstone” medelhög grad hade det inte visats att det fanns ett samband mellan de motstående varumärkena. Klaganden väckte därför talan om ogiltigförklaring av detta beslut vid tribunalen.
Tribunalens bedömning
Tribunalen påpekar inledningsvis att när EUIPO, såsom i förevarande fall, prövar tillämpningen av artikel 8.5 i förordning nr 207/2009, räcker det inte att den konstaterar att det äldre varumärket är känt i ”åtminstone medelhög grad”, utan det ankommer på EUIPO att antingen exakt fastställa hur känt varumärket är, vilket utgör en relevant faktor vid helhetsbedömningen av sambandet mellan de motstående varumärkena, eller att uttryckligen beakta det för den förlorande parten mest fördelaktiga fallet. Tribunalen preciserar att begreppet förlorande part i detta sammanhang avser den part vars argument avseende hur känt varumärket är inte godtas av EUIPO.
Tribunalen påpekar att EUIPO inte är skyldig att definiera exakt hur känt varumärket är i varje fall. I vissa särskilda fall får EUIPO, vid bedömningen av hur känt varumärket är, använda uttryck som ”åtminstone” eller ”på sin höjd”. Det ankommer då på EUIPO att uttryckligen beakta det för den förlorande parten mest fördelaktiga antagandet, innan den kan resonera a fortiori med avseende på de andra fall som är mindre fördelaktiga för den förlorande parten.
I de fall där EUIPO finner att det inte finns något samband eller att det inte föreligger någon skadlig inverkan på det aktuella äldre varumärkets renommé, får den således kvalificera graden av hur känt varumärket är som ”på sin höjd” hög, beakta den högsta graden, det vill säga den höga graden, och a fortiori resonera i de fall som är mindre fördelaktiga för den förlorande parten, det vill säga en medelhög (eller låg) grad. I sådana fall är det däremot inte tillåtet för EUIPO att kvalificera graden av hur känt varumärket är som ”åtminstone” medelhög utan att uttryckligen beakta det för invändaren mest fördelaktiga antagandet, såsom att varumärket är känt eller till och med mycket känt. I fall där EUIPO finner att det finns ett samband mellan de motstående varumärkena eller att det föreligger en skadlig inverkan på det aktuella äldre varumärkets renommé, får den således kvalificera graden av hur känt varumärket är som ”åtminstone” medelhög, beakta den lägsta graden – det vill säga en medelhög grad – och a fortiori resonera i de fall som är mindre fördelaktiga för den förlorande parten, i det fallet innehavaren av det omtvistade varumärket, det vill säga en hög, eller till och med mycket hög, grad. I sådana fall är det däremot inte tillåtet för EUIPO att kvalificera graden av hur känt varumärket är som ”på sin höjd” hög utan att uttryckligen beakta det för innehavaren mest fördelaktiga antagandet, såsom en medelhög (eller låg) grad.
Underlåtenheten att uttryckligen beakta det antagande som är mest fördelaktigt för invändaren kan nämligen medföra ogiltighet för helhetsbedömningen av om det finns ett samband, för vilken den omständigheten att det äldre varumärket är känt utgör en relevant faktor, eller bedömningen av om det föreligger en skadlig inverkan på renomméet.
Vidare tillade tribunalen att när EUIPO vid vilken bedömning som helst väljer att använda uttryck som ”åtminstone” eller ”på sin höjd”, ankommer det på den att uttryckligen beakta det mest fördelaktiga fallet för den förlorande parten, det vill säga den part vars argument den underkänner vid den aktuella bedömningen. Denna skyldighet är ett särskilt uttryck för EUIPO:s omsorgsplikt, enligt vilken den behöriga institutionen är skyldig att omsorgsfullt och opartiskt pröva alla rättsliga och faktiska omständigheter som är relevanta i det aktuella fallet.
Tribunalen påpekar slutligen att EUIPO:s femte överklagandenämnd i förevarande fall vid helhetsbedömningen av sambandet mellan de motstående varumärkena inte uttryckligen beaktat det för den förlorande parten, i förevarande fall klaganden, mest fördelaktiga antagandet, det vill säga att klagandens varumärke var ”mycket känt”. Tribunalen finner därför att EUIPO gjort en felaktig rättstillämpning och ogiltigförklarar beslutet i dess helhet.
(
1
)	Beslut av EUIPO:s femte överklagandenämnd av den 4 juli 2024 (ärende R 2215/2019-5).
(
2
)	Den grund som åberopades var den som avses i artikel 8.5 i rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om EU-varumärken (EUT L 78, 2009, s. 1).
(
3
)	Beslut av den 22 maj 2019, Puma mot EUIPO - CMS (CMS Italy) (T‑161/16, EU:T:2019:350).
(
4
)	Dom av den 5 oktober 2022, Puma mot EUIPO - CMS (CMS Italy) (T‑711/20, EU:T:2022:604).