61994CJ0276_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-276/94,
angående en begäran enligt artikel 177 i EG-fördraget, från Kriminal- og Skifteretten i Frederikshavn (Danmark), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga brottmålet mot
Finn Ohrt,
angående tolkningen av artiklarna 2 och 3 i kommissionens förordning (EEG) nr 1382/87 av den 20 maj 1987 om närmare bestämmelser för inspektion av fiskefartyg (EGT nr L 132, s. 11),
meddelar
DOMSTOLEN
(fjärde avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden C.N. Kakouris samt domarna P.J.G. Kapteyn och H. Ragnemalm (referent),
generaladvokat: A. La Pergola,
justitiesekreterare: R. Grass,
med beaktande av de skriftliga yttranden som har inkommit från:
- Danmarks regering, genom juridiske rådgivaren Peter Biering, utrikesministeriet, i egenskap av ombud,
- Europeiska gemenskapernas kommission, genom juridiske rådgivaren Hans Peter Hartvig, i egenskap av ombud,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 12 oktober 1995 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Kriminal- og Skifteretten i Frederikshavn har genom ett beslut av den 6 oktober 1994, som inkommit till domstolens kansli den 11 oktober 1994, begärt att domstolen enligt artikel 177 i EG-fördraget skall meddela ett förhandsavgörande av två frågor avseende tolkningen av artiklarna 2 och 3 i kommissionens förordning (EEG) nr 1382/87 av den 20 maj 1987 om närmare bestämmelser för inspektion av fiskefartyg (EGT nr L 132, s. 11, nedan kallad "förordningen").
2 Dessa frågor har uppkommit inom ramen för ett brottmål mot Finn Ohrt, som åtalats för att ha brutit mot de nationella bestämmelser genom vilka artikel 3.1 i förordningen har genomförts. I denna artikel föreskrivs att "[b]efälhavaren på ett fartyg som skall inspekteras får av en företrädare för den behöriga myndigheten i medlemsstaten beordras att stanna, manövrera eller vidta andra åtgärder för att underlätta bordning".
3 Finn Ohrt, som var befälhavare på fiskefartyget "Actinia", seglade i Kattegatts norra farvatten, när han kontaktades av en bordningsbåt från det danska inspektionsfartyget "Nordjylland", vilket företog en inspektion av fiskefartyg. Finn Ohrt bibehöll sin kurs utan att fästa avseende på de meddelanden som sändes via både radio och ljussignaler och varigenom han beordrades att omedelbart stanna.
4 Det framgår av beslutet om hänskjutande att bordningsbåten saknade den identifikationssymbol som krävs enligt artikel 2 i förordningen, enligt vilken "[a]lla fartyg som deltar i inspektion skall föra den vimpel eller vara tydligt påmålade den symbol som är avbildad i bilaga I". Denna inspektionsvimpel fördes enbart av huvudfartyget "Nordjylland", som inte befann sig i närheten av "Actinia".
5 Finn Ohrt uppgav inför den nationella domstolen att han inte visste att det var ett inspektionsfartyg som hade beordrat honom att stanna.
6 Det är under dessa omständigheter som Kriminal- og Skifteretten i Frederikshavn har ställt domstolen följande frågor i begäran om förhandsavgörande:
"1) Skall artikel 2 i kommissionens förordning (EEG) nr 1382/87 av den 20 maj 1987 om närmare bestämmelser för inspektion av fiskefartyg tolkas på så sätt att den inspektionsvimpel eller inspektionssymbol som är avbildad i bilaga I till förordningen skall föras av eller vara påmålad tilläggningsbåten (bordningsbåten) eller är det tillräckligt att moderfartyget 'Nordjylland' för denna vimpel eller är påmålat denna symbol?
Om svaret är att tilläggningsbåten inte måste föra vimpel eller vara påmålad symbolen, önskas inte något ytterligare förhandsavgörande.
I motsatt fall:
2) Har det någon rättslig betydelse för frågan om befälhavaren på ett fartyg enligt artikel 3 är skyldig att åtlyda order från den inspekterande myndigheten att föreskrifterna i artikel 2 eventuellt inte iakttas och, om svaret är jakande, vilken är denna betydelse?"
7 Beträffande den första frågan bör anmärkas att varken artikel 2 eller de andra bestämmelserna i förordningen har till syfte att avgöra vilka slag av fartyg som en medlemsstat kan utse eller använda som inspektionsfartyg.
8 Däremot är artikel 2 i förordningen avsedd att på ett enhetligt sätt fastställa de sätt på vilka ett inspektionsfartyg kan identifieras. Det är i detta avseende lämpligt att erinra om att alla fartyg som gör anspråk på att företräda den behöriga myndigheten i en medlemsstat skall föra en symbol eller vimpel. Det är endast när fartyg för denna utmärkande symbol väl synligt som det är möjligt för befälhavaren på ett fiskefartyg att identifiera dem som inspektionsfartyg och att utan vidare åtlyda deras order, på sätt som föreskrivs i artikel 3.1 i förordningen.
9 Detta konstaterande förlorar inte sin giltighet av den omständigheten att - som i det förevarande fallet - den båt som företog inspektionen var ett hjälpmedel till det huvudsakliga inspektionsfartyget, men för tillfället uppträdde självständigt.
10 Följaktligen bör den första frågan besvaras på så sätt att artikel 2 i förordningen skall tolkas så, att alla inspektionsfartyg, oavsett slag eller storlek, skall föra den vimpel eller den symbol som avses i bilaga I till förordningen.
11 Genom den andra frågan vill den nationella domstolen i huvudsak ha klarhet i om befälhavaren på ett fiskefartyg, för att rättfärdiga att de order som har givits till honom med tillämpning av artikel 3 i förordningen inte har åtlytts, kan hävda att den inspekterande myndigheten inte har givit sig till känna som sådan genom den symbol eller den vimpel som avses i artikel 2 i förordningen.
12 Det bör påpekas att symbolen och vimpeln i fråga utgör identifikationstecken. Att sådana saknas medför inte att en båt som har utsetts till inspektionsfartyg, av en medlemsstat förlorar denna sin egenskap.
13 Den omständigheten att ett fartyg på synligt sätt för symbolen eller vimpeln i fråga bör alltså anses som ett tillräckligt medel för att visa behörigheten hos den inspekterande myndigheten, utan att därför vara det enda medlet. I fall då de nämnda symbolerna saknas på ett inspektionsfartyg, är det tillåtet att presumera att befälhavaren på ett fiskefartyg som skall inspekteras saknar kännedom om att ordern att stanna givits av en representant för den behöriga myndigheten i en medlemsstat. Denna presumtion kan emellertid frångås om det visas att befälhavaren på det inspekterade fartyget ägde kännedom om att det var fråga om en behörig inspektionsmyndighet.
14 Följaktligen skall den andra frågan besvaras så, att skyldigheten att åtlyda order från en representant för den behöriga myndigheten i en medlemsstat i enlighet med artikel 3 i den nämnda förordningen förutsätter att befälhavaren på det inspekterade fartyget har kännedom om denne representants behörighet. Om den identifikationssymbol eller vimpel som föreskrivs i artikel 2 i förordningen saknas, presumeras befälhavaren sakna kännedom om denna behörighet om inte de myndigheter som beivrar överträdelsen visar att han hade vetskap om detta.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
15 De kostnader som har förorsakats den danska regeringen och Europeiska gemenskapernas kommission, som har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(fjärde avdelningen)
- angående de frågor som genom beslut av den 6 oktober 1994 förts vidare av Kriminal- og Skifteretten i Frederikshavn - följande dom:
16 Artikel 2 i kommissionens förordning (EEG) nr 1382/87 av den 20 maj 1987 om närmare bestämmelser för inspektion av fiskefartyg, skall tolkas så, att alla inspektionsfartyg, oavsett slag eller storlek, skall föra den vimpel eller den symbol som avses i bilaga I till denna förordning.
17 Skyldigheten att åtlyda order från en representant för den behöriga myndigheten i en medlemsstat i enlighet med artikel 3 i den nämnda förordningen förutsätter att befälhavaren på det inspekterade fartyget har kännedom om denne representants behörighet. Om den identifikationssymbol eller vimpel som föreskrivs i artikel 2 i förordningen saknas, presumeras befälhavaren sakna kännedom om denna behörighet om inte de myndigheter som beivrar överträdelsen visar att han hade vetskap om detta.