HRRJEŠENJE SUDA (osmo vijeće)
18. prosinca 2025.(*)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Odgovor koji ne ostavlja mjesta nikakvoj razumnoj sumnji – Poljoprivreda i ribarstvo – Ekološki proizvodi – Uredba (EU) 2018/848 – Članak 3. točka 52. – Pojam ‚označivanje’ – Pojam ‚oznaka’ – Članak 3. točka 53. – Pojam ‚oglašavanje’ – Članak 30. stavak 1. – Proizvodi označeni izrazom koji upućuje na ekološku proizvodnju – Članak 32. stavak 1. točka (a) – Obveza da se na oznaci navede brojčana oznaka kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme – Neprimjenjivost na reklamne letke kojima se promiču ti proizvodi”
U predmetu C‑745/24,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Landgericht Saarbrücken (Zemaljski sud u Saarbrückenu, Njemačka), odlukom od 24. rujna 2024., koju je Sud zaprimio 24. listopada 2024., u postupku
Verband Sozialer Wettbewerb eV
protiv
GLOBUS Handelshof GmbH & Co. KG,
SUD (osmo vijeće),
u sastavu: O. Spineanu‑Matei, predsjednica vijeća, S. Rodin i N. Piçarra (izvjestitelj), suci,
nezavisna odvjetnica: T. Ćapeta,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–        za Verband Sozialer Wettbewerb eV, R. Welzel, Rechtsanwalt,
–        za GLOBUS Handelshof GmbH & Co. KG, M. Grube, Rechtsanwalt,
–        za Europsku komisiju, A. Dawes i M. Zerwes, u svojstvu agenata,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnu odvjetnicu, da u predmetu odluči obrazloženim rješenjem, u skladu s člankom 99. Poslovnika Suda,
donosi sljedeće
Rješenje
1        Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje odredbi članka 32. stavka 1. točke (a), članka 3. točaka 52. i 53. te članka 30. stavka 1. Uredbe (EU) 2018/848 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 (SL 2018., L 150, str. 1. te ispravci SL 2018., L 260, str. 25., SL 2018., L 262, str. 90., SL 2018., L 270, str. 37., SL 2019., L 305, str. 59., SL 2021., L 7, str. 53., SL 2021., L 204, str. 47., SL 2022., L 321, str. 74. i SL 2023., L 105, str. 86.).
2        Zahtjev je upućen povodom tužbe za prestanak povrede koju je društvo Verband Sozialer Wettbewerb eV (u daljnjem tekstu: VSW), udruga za borbu protiv nepoštenog tržišnog natjecanja, podnijelo protiv društva GLOBUS Handelshof GmbH & Co. KG (u daljnjem tekstu: Globus), koje upravlja više hipermarketa, kako bi se potonjem društvu zabranilo da u svojim reklamnim letcima promiče ekološke proizvode a da pritom ne navede brojčanu oznaku kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme u smislu članka 32. stavka 1. točke (a) te uredbe.
Pravni okvir
3        U uvodnim izjavama 6., 9., 15., 17. i 73. Uredbe 2018/848 navodi se:
„(6)      S obzirom na ciljeve Unijine politike o ekološkoj proizvodnji, pravni okvir uspostavljen za provedbu te politike trebao bi imati za cilj osiguravanje poštenog tržišnog natjecanja i pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta ekoloških proizvoda, održavanje i opravdavanje povjerenja potrošača u proizvode koji su označeni kao ekološki te osiguravanje uvjeta u kojima se politika može dalje razvijati u skladu s promjenama u proizvodnji i na tržištu.
[…]
(9)      S obzirom na dinamičan razvoj ekološkog sektora, Uredbom Vijeća (EZ) br. 834/2007 [od 28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda i stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 2092/91 (SL 2007., L 189, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 139.)] utvrđena je potreba za budućim preispitivanjem pravila Unije o ekološkoj proizvodnji, uzimajući u obzir iskustva stečena primjenom tih pravila. Rezultati tog preispitivanja koje je provela [Europska k]omisija ukazuju na to da bi trebalo poboljšati pravni okvir Unije kojim se uređuje ekološka proizvodnja kako bi se predvidjela pravila koja odgovaraju visokim očekivanjima potrošača i jamče dovoljnu jasnoću onima kojima su upućena. Uredbu (EZ) br. 834/2007 trebalo bi stoga staviti izvan snage i zamijeniti je novom uredbom.
[…]
(15)      Istraživački projekti pokazali su da je na tržištu ekološke hrane povjerenje potrošača od presudne važnosti. Dugoročno gledano, nepouzdanim pravilima može se ugroziti povjerenje javnosti i dovesti do neuspjeha na tržištu. Stoga bi se održivi razvoj ekološke proizvodnje u Uniji trebao temeljiti na jasnim pravilima proizvodnje koja su usklađena na razini Unije i koja ispunjavaju očekivanja subjekata i potrošača u pogledu kvalitete ekoloških proizvoda i poštovanja načela i pravila utvrđenih ovom Uredbom.
[…]
(17)      Ovom bi se Uredbom trebala pružiti osnova za održivi razvoj ekološke proizvodnje i njezinih pozitivnih učinaka na okoliš, osiguravajući pritom učinkovito funkcioniranje unutarnjeg tržišta ekoloških proizvoda i pošteno tržišno natjecanje, čime se poljoprivrednicima pomaže u ostvarivanju poštenog prihoda, osigurava povjerenje potrošača, štite interesi potrošača te potiču kratki distribucijski kanali i lokalna proizvodnja. Te bi ciljeve trebalo ostvariti poštovanjem općih i posebnih načela te općih i detaljnih pravila proizvodnje primjenjivih na ekološku proizvodnju.
[…]
(73)      Označivanje poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda trebalo bi podlijegati općim pravilima utvrđenima u Uredbi (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća [od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani, izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ, Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije 2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004 (SL 2011., L 304, str. 18.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 168. te ispravci SL 2015., L 326, str. 73., SL 2016., L 266, str. 7. i SL 2023., L 142, str. 41.)], a posebno odredbama usmjerenima na sprečavanje označivanja koje bi moglo zbuniti potrošača ili ga dovesti u zabludu. Osim toga, ovom Uredbom trebalo bi utvrditi posebne odredbe o označivanju ekoloških proizvoda i proizvoda iz prijelaznog razdoblja. Njima bi se trebali zaštititi interesi subjekata da njihovi proizvodi budu pravilno označeni na tržištu te da uživaju uvjete poštenog tržišnog natjecanja, kao i interesi potrošača da imaju mogućnost biti informirani pri odabiru.”
4        Člankom 1. Uredbe 2018/848, naslovljenim „Predmet”, određuje se:
„Ovom se Uredbom uspostavljaju načela ekološke proizvodnje i utvrđuju pravila u vezi s ekološkom proizvodnjom, povezanim certificiranjem te upotrebom oznaka koje kod označivanja i oglašavanja upućuju na ekološku proizvodnju, kao i pravila o kontrolama koja su dodatna pravilima utvrđenima u Uredbi (EU) 2017/625 [Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2017. o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima kojima se osigurava primjena propisa o hrani i hrani za životinje, pravila o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja, o izmjeni uredaba (EZ) br. 999/2001, (EZ) br. 396/2005, (EZ) br. 1069/2009, (EZ) br. 1107/2009, (EU) br. 1151/2012, (EU) br. 652/2014, (EU) 2016/429 i (EU) 2016/2031 Europskog parlamenta i Vijeća, uredaba Vijeća (EZ) br. 1/2005 i (EZ) br. 1099/2009 i direktiva Vijeća 98/58/EZ, 1999/74/EZ, 2007/43/EZ, 2008/119/EZ i 2008/120/EZ te o stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 854/2004 i (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 89/608/EEZ, 89/662/EEZ, 90/425/EEZ, 91/496/EEZ, 96/23/EZ, 96/93/EZ i 97/78/EZ te Odluke Vijeća 92/438/EEZ (Uredba o službenim kontrolama) (SL 2017., L 95, str. 1. i ispravak SL 2017., L 137, str. 40.)].”
5        Člankom 3. Uredbe br. 2018/848, naslovljenim „Definicije”, u njegovim točkama 52. i 53. predviđa se:
„52.      ‚označivanje’ znači sve riječi, podaci, žigovi, zaštićena imena, slike ili simboli koji se odnose na proizvod i koji se nalaze na bilo kojoj ambalaži, dokumentu, obavijesti, oznaci, prstenu ili omotu koji ide uz taj proizvod ili se na njega odnosi;
53.      ‚oglašavanje’ znači svako predstavljanje proizvoda javnosti, bilo kojim sredstvom osim oznakom, čija je namjena da utječe na stavove, uvjerenja i ponašanja i oblikuje ih ili za koje je vjerojatno da će na njih utjecati ili oblikovati s ciljem izravne ili neizravne promidžbe prodaje proizvoda.”
6        Članak 30. te uredbe, naslovljen „Upotreba izraza koji upućuju na ekološku proizvodnju”, glasi kako slijedi:
„1.      Za potrebe ove uredbe smatra se da je proizvod označen izrazom koji upućuje na ekološku proizvodnju ako su na oznakama, u promidžbenim materijalima ili komercijalnim ispravama taj proizvod, njegovi sastojci ili krmiva koji se upotrebljavaju za njegovu proizvodnju opisani izrazima koji kupcu sugeriraju da su taj proizvod, sastojci ili krmiva proizvedeni u skladu s ovom uredbom. Osobito, izrazi navedeni u Prilogu IV. te njihove izvedenice i skraćenice, kao što su ‚bio’ i ‚eko’, sami ili u kombinaciji, mogu se upotrebljavati unutar cijele Unije na bilo kojem jeziku koji je naveden u tom prilogu za označivanje i oglašavanje proizvoda iz članka 2. stavka 1. koji su sukladni s ovom Uredbom.
2.      Za proizvode iz članka 2. stavka 1. izrazi iz stavka 1. ovog članka ne smiju se upotrebljavati nigdje u Uniji ni na jednom jeziku navedenom u Prilogu IV. u označivanju, promidžbenim materijalima ili u komercijalnim ispravama proizvoda koji nije sukladan s ovom Uredbom.
Nadalje, u označivanju ili oglašavanju ne smiju se upotrebljavati nikakvi izrazi, uključujući izraze koji se upotrebljavaju u žigovima ili imenima poduzeća, kao ni prakse, koji bi mogli potrošača ili korisnika dovesti u zabludu sugerirajući da su neki proizvod ili njegovi sastojci sukladni s ovom Uredbom.
[…]”
7        Člankom 32. navedene uredbe, naslovljenim „Obvezni navodi”, predviđa se:
„1.      Ako se na proizvodima nalaze izrazi kako je navedeno u članku 30. stavku 1., uključujući proizvode označene kao proizvodi iz prijelaznog razdoblja u skladu s člankom 30. stavkom 3.:
(a)      na oznaci mora biti navedena i brojčana oznaka kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme; i
[…]
3.      Oznake iz stavaka 1. i 2. ovog članka te iz članka 33. stavka 3. navode se na istaknutom mjestu tako da su lako uočljive te moraju biti jasno čitljive i neizbrisive.
[…]”
8        Člankom 33. te uredbe, naslovljenim „Znak Europske unije za ekološku proizvodnju”, u njegovu stavku 1. određuje se:
„Znak Europske unije za ekološku proizvodnju može se upotrebljavati u označivanju, prezentiranju i oglašavanju proizvoda koji su sukladni s ovom Uredbom.
[…]”
Glavni postupak i prethodna pitanja
9        Globus, društvo iz distribucijske grupe Globus St. Wendel, upravlja hipermarketima u Njemačkoj. U siječnju i veljači 2024. to je društvo u Geri (Njemačka) i okolici dijelilo reklamne letke kojima se oglašava, među ostalim, nekoliko prehrambenih proizvoda na kojima se nalazi oznaka „bio” i znak Unije za ekološku proizvodnju, ali ne i brojčana oznaka kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme iz članka 32. stavka 1. točke (a) Uredbe 2018/848.
10      VSW je Landgerichtu Saarbrücken (Zemaljski sud u Saarbrückenu, Njemačka), odnosno sudu koji je uputio zahtjev, podnio tužbu za prestanak povrede protiv Globusa kako bi se potonjem društvu zabranilo da u svojim reklamnim letcima oglašava ekološke proizvode a da pritom ne navede tu brojčanu oznaku. VSW tvrdi da širok pojam „označivanje” iz članka 30. stavka 1. Uredbe 2018/848, na koji se upućuje u članku 32. stavku 1. te uredbe, obuhvaća „označivanje” u užem smislu njezina članka 3. točke 52., kao i „oglašavanje” u smislu članka 3. točke 53. navedene uredbe. Tako se tim upućivanjem obveza navođenja navedene brojčane oznake, koja se predviđa člankom 32. stavkom 1. točkom (a) te uredbe, proširuje na oglašavanje ekoloških proizvoda. Engleska i francuska jezična verzija tih odredbi izričitije su od njemačke u tom pogledu.
11      Globus tvrdi da se u članku 3. točkama 52. i 53. Uredbe 2018/848 pravi jasna razlika između označivanja i oglašavanja te da na temelju članka 30. stavka 1. te uredbe nije moguće izjednačiti ta dva pojma. Obveze koje se odnose na proizvode koji se opisuju kao da potječu iz ekološke proizvodnje trebale bi se primjenjivati samo na fizički protok robe i popratnu dokumentaciju, a ne na reklamne letke. Slijedom toga, brojčanu oznaku kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove iz članka 32. stavka 1. točke (a) navedene uredbe trebalo bi navoditi isključivo na samom proizvodu. Globus dodaje da bi tu obvezu bilo nemoguće provesti u praksi kad bi je se proširilo na reklamne letke kao što su oni o kojima je riječ u glavnom postupku. Naime, u trenutku izrade tih letaka on još nije znao koji je subjekt ili koji su subjekti odgovorni za isporuku proizvoda koji se opisuju kao da potječu iz ekološke proizvodnje te stoga nije mogao utvrditi kontrolno tijelo ili kontrolnu ustanovu čijoj kontroli podliježe taj subjekt ili ti subjekti.
12      Sud koji je uputio zahtjev ističe da bi izraz „ili se na njega odnosi”, koji se zajedno s izrazom „koji ide uz taj proizvod” navodi u definiciji pojma „označivanje” u članku 3. točki 52. Uredbe 2018/848, mogao, kao što to tvrdi VSW, obuhvaćati „oglašavanje” u smislu članka 3. točke 53. te uredbe. Naime, s obzirom na to da se reklamni letci, kao što su oni o kojima je riječ u glavnom postupku, „odnose” na ekološke proizvode koji su u njima prikazani, moglo bi ih se smatrati oblikom „označivanja”.
13      Kako bi se iz pojma „označivanje” u smislu članka 3. točke 52. Uredbe 2018/848 isključili reklamni letci o kojima je riječ u glavnom postupku, taj sud pravi razliku između općeg oglašavanja koje nije izravno povezano s predmetnim proizvodom i konkretnog oglašavanja koje je izravno povezano s tim proizvodom, koja se osobito temelji na članku 32. stavku 3. te uredbe. Na temelju obveze predviđene tom odredbom da oznake iz stavka 1. tog članka treba navesti na istaknutom mjestu, tako da su lako uočljive, te da one moraju biti jasno čitljive i neizbrisive, navedeni sud zaključuje da se potonja odredba obično odnosi na označivanje samog proizvoda, a ne na oglašavanje koje nije fizički izravno povezano s tim proizvodom, kao što je ono u tim letcima.
14      Osim toga, sud koji je uputio zahtjev smatra da se člankom 30. stavkom 1. Uredbe 2018/848, koji tumači na način da „na proizvodu treba navesti potrebne informacije”, ne zahtijeva da se u reklamnim letcima, koji su fizički odvojeni od proizvoda koji se u njima opisuju izrazima „bio” ili „eko”, navede brojčana oznaka iz članka 32. stavka 1. točke (a) te uredbe, ako potrošači mogu dobiti takvu informaciju prilikom kupnje tih proizvoda. Dodaje da taj zaključak jasno proizlazi iz engleske jezične verzije potonje odredbe jer se pojam „labelling” ne odnosi na oglašavanje.
15      Kao i društvo Globus, sud koji je uputio zahtjev ističe da u trenutku pripreme reklamnog letka prodavatelj ne može nužno utvrditi subjekt koji će isporučiti ekološke proizvode niti, slijedom toga, kontrolno tijelo ili kontrolnu ustanovu iz tog članka 32. stavka 1. točke (a).
16      U tim je okolnostima Landgericht Saarbrücken (Zemaljski sud u Saarbrückenu) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.      Treba li pravo Unije konkretno Uredbu [2018/848], tumačiti na način da se u reklamnim lecima trgovačkog lanca koji se dijele kućanstvima potrošača, a koji, osim velikog broja drugih proizvoda, uključuju i ekološke proizvode u smislu [te uredbe], mora navesti brojčana oznaka nadležnog kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove, to jest ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme?
2.      (a)      Treba li članak 3. točku 52. Uredbe 2018/848 tumačiti na način da svako ‚oglašavanje’ ekološkog proizvoda u smislu članka 3. točke 53. te uredbe predstavlja i ‚označivanje’ tog proizvoda u smislu članka 3. točke 52. navedene uredbe?
(b)      Proizlazi li iz članka 32. stavka 1. Uredbe 2018/848, u kojem se upućuje na članak 30. stavak 1. te uredbe, obveza navođenja brojčane oznake kontrolnog tijela i za oglašavanje koje je fizički odvojeno od proizvoda, ako se na oznakama, u promidžbenim materijalima ili komercijalnim ispravama na proizvodu nalaze izrazi koji kupcu sugeriraju da je riječ o ekološkoj proizvodnji hrane?
(c)      Važi li to i ako trgovac na malo oglašava proizvode proizvođača koji potječu (odnosno mogu potjecati) iz različitih tvornica te ih ispituju različite kontrolne ustanove?
(d)      Ako se na drugo pitanje točke (a) do (c) ne može nedvosmisleno potvrdno ili niječno odgovoriti: prema kojim kriterijima po potrebi treba napraviti razliku u slučaju drugog pitanja točke (a) odnosno drugog pitanja točke (b)?”
O prethodnim pitanjima
17      Na temelju članka 99. svojeg Poslovnika, Sud može, u svakom trenutku, na prijedlog suca izvjestitelja te nakon što sasluša nezavisnog odvjetnika, odlučiti obrazloženim rješenjem kad se odgovor na pitanja postavljena u prethodnom postupku može jasno izvesti iz sudske prakse ili kad taj odgovor ne ostavlja mjesta nikakvoj razumnoj sumnji.
18      Tu odredbu valja primijeniti u ovom predmetu jer odgovor na pitanja suda koji je uputio zahtjev ne ostavlja mjesta nikakvoj razumnoj sumnji.
19      Taj sud svojim pitanjima, koja valja ispitati zajedno, u biti pita treba li članak 32. stavak 1. točku (a) Uredbe 2018/848, u vezi s njezinim člankom 3. točkama 52. i 53. te člankom 30. stavkom 1., tumačiti na način da se obveza navođenja brojčane oznake kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme ne proširuje na reklamne letke koji su fizički odvojeni od ekoloških proizvoda koji se oglašavaju u njima.
20      U francuskoj jezičnoj verziji članka 32. stavka 1. točke (a) Uredbe 2018/848 predviđa se obveza da se na „étiquette” („oznaci”) svakog proizvoda označenog izrazima iz članka 30. stavka 1. te uredbe, kao što su „bio” ili „eko”, navede brojčana oznaka kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme.
21      Kao što to proizlazi iz članka 3. točke 52. te uredbe „oznaka”, „étiquette” u francuskoj jezičnoj verziji („Etikett” i „label” u verziji na njemačkom odnosno engleskom jeziku), kao i bilo koja ambalaža, dokument, obavijest, prsten ili omot, predstavlja podlogu za „označivanje” ili oblik „označivanja”. Potonji pojam obuhvaća riječi, podatke, žigove, zaštićena imena, slike ili simbole koji se odnose na proizvod i koji se nalaze na tim podlogama. Stoga je pojam „označivanje” definiran šire od pojma „oznaka” te se ne izjednačuje s njim.
22      Suprotno tomu, u njemačkoj i engleskoj jezičnoj verziji, u članku 32. stavku 1. točki (a) Uredbe 2018/848 upotrebljavaju se pojmovi „Kennzeichnung” odnosno „labelling”, koji odgovaraju pojmu „označivanje” u smislu članka 3. točke 52. te uredbe, a ne pojmu „oznaka”.
23      Osim toga, pojam „publicité” („oglašavanje”) definiran je, u francuskoj jezičnoj verziji članka 3. točke 53. Uredbe 2018/848, kao „toute présentation de produits à l’attention du public, par tout moyen autre que l’étiquetage, qui vise ou est de nature à influencer et façonner les attitudes, les opinions et les comportements afin de promouvoir directement ou indirectement la vente” („svako predstavljanje proizvoda javnosti, bilo kojim sredstvom osim oznakom, čija je namjena da utječe na stavove, uvjerenja i ponašanja i oblikuje ih ili za koje je vjerojatno da će na njih utjecati ili oblikovati s ciljem izravne ili neizravne promidžbe prodaje proizvoda”). Konkretno, iz izraza „bilo kojim sredstvom osim oznakom” proizlazi da se pojam „oglašavanje”, u smislu te odredbe, i pojam „označivanje”, u smislu točke 52. tog članka, međusobno isključuju.
24      Međutim, u njemačkoj i engleskoj jezičnoj verziji, člankom 3. točkom 53. Uredbe 2018/848 iz pojma „oglašavanje” isključuje se samo „Etikett” („mit anderen Mitteln als einem Etikett”) odnosno „label” („by any means other than a label”). Naime, kao što se to ističe u točki 21. ovog rješenja, taj izraz odgovara izrazu „oznaka”, koja je jedna od podloga za „označivanje” ili oblika „označivanja” navedenih u točki 52. tog članka. S obzirom na tekst članka 3. točke 53. te uredbe u tim dvjema jezičnim verzijama, sud koji je uputio zahtjev napominje da se reklamni letak kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku može smatrati oblikom označivanja jer se, iako ne „ide uz” ekološki proizvod, „odnosi” na takav proizvod.
25      Sud je više puta presudio da formulacija korištena u jednoj jezičnoj verziji neke odredbe prava Unije ne može služiti kao jedini temelj za tumačenje te odredbe ili imati prednost u odnosu na ostale jezične verzije. Naime, odredbe prava Unije moraju se tumačiti i primjenjivati ujednačeno s obzirom na verzije sastavljene na svim jezicima Europske unije. U slučaju razlika između jezičnih verzija nekog pravnog teksta Unije, spornu odredbu treba tumačiti s obzirom na kontekst i ciljeve propisa kojeg je ona dio (presuda od 5. veljače 2015. M. i dr., C‑627/13 i C‑2/14, EU:C:2015:59, t. 48. i 49. i presuda od 18. rujna 2019., VIPA, C‑222/18, EU:C:2019:751, t. 37.).
26      U tom pogledu valja istaknuti, na prvom mjestu, da se ni u jednoj od jezičnih verzija Uredbe 2018/848 pojam „oglašavanje”, neovisno o njegovu obliku, ne nalazi među podlogama za označivanje ili oblicima označivanja navedenima u članku 3. točki 52. te uredbe, a to su „bilo koj[a] ambalaž[a], dokumen[t], obavijes[t], ozna[ka], prste[n] ili omo[t]”. Stoga se na temelju teksta te odredbe „oglašavanje” ne može kvalificirati kao oblik „označivanja” niti se na bilo koji način mogu izjednačiti ta dva pojma.
27      Na drugom mjestu, istodobna upotreba pojmova „označivanje” i „oglašavanje” u brojnim odredbama Uredbe 2018/848, osobito u njezinu članku 1., članku 30. stavcima 1. i 2. te u njezinu članku 33. stavku 1., upućuje na to da se u toj uredbi pravi sustavna razlika između ta dva pojma a da se pritom ne može smatrati da prvi pojam obuhvaća drugi.
28      Iz toga slijedi da „oglašavanje” stoga ne može predstavljati oblik „označivanja” u smislu članka 3. točke 52. navedene uredbe, kao što to osobito jasno proizlazi iz francuske jezične verzije članka 3. točke 53., u kojem se ono definira kao „tout moyen autre que l’étiquetage” („bilo koje sredstvo osim oznake”).
29      Na trećem mjestu, kao što to ističe sud koji je uputio zahtjev, zahtjev utvrđen u članku 32. stavku 3. Uredbe 2018/848, u skladu s kojim se brojčana oznaka kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove iz stavka 1. točke (a) tog članka mora navesti na istaknutom mjestu tako da je lako uočljiva te mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva, nužno se odnosi na „označivanje” samog proizvoda u smislu članka 3. točke 52. te uredbe i stoga isključuje fizički odvojeno oglašavanje tog proizvoda, kao što je ono u reklamnim letcima o kojima je riječ u glavnom postupku.
30      Na četvrtom mjestu, suprotno onomu što tvrdi VSW, pojam „označivanje” ne može se na temelju članka 30. stavka 1. Uredbe 2018/848 proširiti izvan okvira definicije iz članka 3. točke 52. te uredbe. Naime, u tom se članku 30. stavku 1. samo pojašnjava pojam „proizvod označen izrazom koji upućuje na ekološku proizvodnju”, bilo na oznakama, u promidžbenim materijalima ili komercijalnim ispravama. Upućivanje u članku 32. stavku 1. navedene uredbe na navedeni članak 30. stavak 1. stoga ne može dovesti do proširenja obveze navođenja brojčane oznake kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove na svaki oglas kojim se oglašava proizvod opisan izrazom koji upućuje na ekološku proizvodnju.
31      U tim se okolnostima izraz „koji […] se […] odnosi [na taj proizvod]” iz članka 3. točke 52. Uredbe 2018/848 ne može tumačiti na način da je u područje primjene pojma „označivanje” uključeno „oglašavanje” niti na način da se njime omogućuje da se obveze svojstvene označivanju prošire na oglašavanje.
32      To tumačenje potvrđuje se ciljevima Uredbe 2018/848. U skladu s njezinim uvodnim izjavama 6., 9., 15., 17. i 73., tom se uredbom nastoji osigurati pošteno tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu ekoloških proizvoda te održati povjerenje potrošača u proizvode koji su opisani kao ekološki. U tu se svrhu njome predviđaju jasna pravila kojima se štite interesi subjekata i potrošača, osobito odredbama koje se odnose na označivanje, kako bi se subjektima omogućilo da uživaju uvjete poštenog tržišnog natjecanja, a potrošačima da prilikom odabira donesu informiranu odluku (vidjeti u tom smislu presudu od 4. listopada 2024., Herbaria Kräuterparadies II, C‑240/23, EU:C:2024:852, t. 71. i 72.).
33      U ovom slučaju, kao što je to naglasila Komisija, navođenjem na etiketi ekoloških proizvoda brojčane oznake kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme nastoji se osigurati sljedivost kontrola koje se provode nad tim proizvodima na temelju Uredbe 2018/848, u skladu s ciljem, utvrđenim u prethodnoj točki ovog rješenja, jačanja povjerenja potrošača u proizvode koji su označeni kao ekološki.
34      Naime, kako bi se zajamčila sljedivost tih kontrola, dovoljno je navesti tu brojčanu oznaku, bilo na oznaci ekoloških proizvoda ili na ambalaži, dokumentu, obavijesti, prstenu ili omotu, kao podlogama za označivanje ili oblicima označivanja u smislu članka 3. točke 52. te uredbe a da pritom tu brojčanu oznaku nije potrebno navesti i u oglasima koji su fizički odvojeni od takvih proizvoda.
35      Nadalje, kao što su to istaknuli Globus i Komisija, obveza navođenja te brojčane oznake u svim oglasima dovela bi do znatnih praktičnih poteškoća kada više subjekata može isporučiti ekološki proizvod autoru oglasa. Naime, u slučaju kao što je onaj s reklamnim letcima o kojima je riječ u glavnom postupku, subjekt koji obavlja zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme i, slijedom toga, kontrolno tijelo ili kontrolna ustanova iz članka 32. stavka 1. točke (a) Uredbe 2018/848 čijoj kontroli podliježe taj subjekt u načelu nisu poznati u trenutku pripreme tih letaka.
36      S obzirom na prethodno navedene razloge, na upućena pitanja valja odgovoriti da članak 32. stavak 1. točku (a) Uredbe 2018/848, u vezi s člankom 3. točkama 52. i 53. te člankom 30. stavkom 1. te uredbe, treba tumačiti na način da se obveza navođenja brojčane oznake kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme ne proširuje na reklamne letke koji su fizički odvojeni od ekoloških proizvoda koji se oglašavaju u njima.
Troškovi
37      Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka.
Slijedom navedenog, Sud (osmo vijeće) odlučuje:
Članak 32. stavak 1. točku (a) Uredbe (EU) 2018/848 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007, u vezi s člankom 3. točkama 52. i 53. te člankom 30. stavkom 1. te uredbe,
treba tumačiti na način da se:
obveza navođenja brojčane oznake kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme ne proširuje na reklamne letke koji su fizički odvojeni od ekoloških proizvoda koji se oglašavaju u njima.
Potpisi
*      Jezik postupka: njemački