62023CJ0572
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (třetího senátu)
5. února 2026 (
*1
)
„Kasační opravný prostředek – Institucionální právo – Členové Evropského parlamentu – Výsady a imunity – Rozhodnutí o zbavení poslanecké imunity členů Parlamentu – Článek 41 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie – Zásada řádné správy – Výbor Parlamentu pro právní záležitosti – Požadavek nestrannosti zpravodaje“
Ve věci C‑572/23 P,
jejímž předmětem je kasační opravný prostředek podaný na základě článku 56 statutu Soudního dvora Evropské unie dne 15. září 2023,
Carles Puigdemont i Casamajó, s bydlištěm ve Waterloo (Belgie),
Antoni Comín i Oliveres, s bydlištěm ve Waterloo,
Clara Ponsatí i Obiols, s bydlištěm ve Waterloo,
zástupci: P. Bekaert, S. Bekaert, advocaten, a G. Boye, abogado,
účastníci řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelé),
přičemž dalšími účastníky řízení jsou:
Evropský parlament, zástupci: N. Görlitz, N. Lorenz a J.-C. Puffer, jako zmocněnci,
žalovaný v prvním stupni,
Španělské království, zástupkyně: A. Gavela Llopis, jako zmocněnkyně,
vedlejší účastník v prvním stupni,
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát),
ve složení: C. Lycourgos, předseda senátu, O. Spineanu-Matei (zpravodajka), S. Rodin, N. Piçarra a N. Fenger, soudci,
generální advokát: M. Szpunar,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 4. září 2025,
vydává tento
Rozsudek
1
Kasačním opravným prostředkem se Carles Puigdemont i Casamajó, Antoni Comín i Oliveres a Clara Ponsatí i Obiols (dále jen „navrhovatelé“) domáhají zrušení rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 5. července 2023, Puigdemont i Casamajó a další v. Parlament (T‑272/21, dále jen napadený rozsudek, EU:T:2023:373), kterým Tribunál zamítl jejich žalobu na neplatnost rozhodnutí Evropského parlamentu P9_TA(2021)0059, P9_TA(2021)0060 a P9_TA(2021)0061 ze dne 9. března 2021 o žádosti o zbavení jejich imunity (dále jen „sporná rozhodnutí“).
Právní rámec
Unijní právo
Protokol (č. 7)
2
Článek 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol č. 7“), stanoví:
„V průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové:
a)
na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu,
b)
na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni.
Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu z něj.
Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Evropský parlament je oprávněn svého člena imunity zbavit.“
Jednací řád
3
Jednací řád Evropského parlamentu platný pro deváté volební období (2019–2024), ve znění před jeho změnou rozhodnutím Parlamentu ze dne 17. ledna 2023 (dále jen „jednací řád“), v článku 5, nadepsaném „Výsady a imunity“, stanovil:
„1.   Poslanci požívají výsad a imunit stanovených Protokolem č. 7 […]
2.   Při výkonu svých pravomocí týkajících se výsad a imunit jedná Parlament v zájmu zachování své integrity jakožto demokratického zákonodárného shromáždění a s cílem zajistit nezávislost poslanců při plnění jejich povinností. Poslanecká imunita není osobní výsadou poslanců, nýbrž zárukou nezávislosti Evropského parlamentu jako celku a jeho poslanců.
[...]“
4
Článek 6 jednacího řádu, nadepsaný „Zbavení imunity“, stanoví:
„1.   Každá žádost o zbavení imunity se posuzuje v souladu s články 7, 8 a 9 Protokolu č. 7 […] a se zásadami uvedenými v čl. 5 odst. 2 jednacího řádu.
[...]“
5
Článek 9 jednacího řádu, nadepsaný „Imunitní řízení“, stanoví:
„1.   Každá žádost o zbavení poslanecké imunity, s níž se příslušný orgán členského státu nebo evropský nejvyšší žalobce obrací na předsedu Parlamentu, nebo žádost současného či bývalého poslance o ochranu jeho výsad a imunit je oznámena na plenárním zasedání a postoupena příslušnému výboru.
[...]
13.   Výbor vypracuje zásady pro uplatňování tohoto článku.
[...]“
Sdělení č. 11/2019
6
Bod 6 sdělení členům týkajícím se zásad použitelných na žádosti o zbavení imunity, ze dne 19. listopadu 2019 (dále jen „sdělení č. 11/2019“) přijatého Výborem Evropského parlamentu pro právní záležitosti (dále jen „výbor JURI“) stanoví:
„Výbor [JURI] jmenuje zpravodaje pro každý případ týkající se poslanecké imunity.“
7
Bod 7 sdělení č. 11/2019 stanoví:
„Každá politická skupina za tímto účelem určí jednoho poslance jako stálého zpravodaje pro případy týkající se poslanecké imunity, který by měl být koordinátorem, s cílem zajistit, aby se případy týkajícími se imunity zabývali zkušení poslanci. Politické skupiny zajistí jmenování stálých zpravodajů co nejvyšších morálních kvalit.“
8
Bod 8 sdělení č. 11/2019 stanoví:
„Funkce zpravodaje pro jednotlivé případy týkající se poslanecké imunity rotuje na rovném základě mezi politickými skupinami. Zpravodaj však nesmí být členem stejné skupiny nebo být zvolen ve stejném členském státě jako poslanec, jehož imunita je projednávána.“
9
Bod 43 sdělení č. 11/2019 stanoví:
„Pokud se daná řízení netýkají vyjádřených názorů či hlasování během výkonu funkce poslance, měl by být poslanec zbaven imunity, pokud není zjevné, že záměrem v pozadí soudního řízení může být poškození politické činnosti poslance, a tedy nezávislosti Parlamentu (fumus persecutionis).“
Skutečnosti předcházející sporu
10
Skutečnosti předcházející sporu jsou uvedeny v bodech 2 až 19 napadeného rozsudku a pro potřeby tohoto řízení je lze shrnout následovně.
11
Carles Puigdemont i Casamajó byl předsedou Generalitat de Cataluña (Katalánská samospráva, Španělsko) a Antoni Comín i Oliveres, jakož i Clara Ponsatí i Obiols byli členy Gobierno autonómico de Cataluña (Autonomní vláda Katalánska, Španělsko) v okamžiku přijetí Ley 19/2017 del Parlamento de Cataluña, reguladora del referéndum de autodeterminación (zákon Parlamentu Katalánska č. 19/2017 o referendu o sebeurčení) ze dne 6. září 2017 (DOGC č. 7449A ze dne 6. září 2017, s. 1), a Ley 20/2017 del Parlamento de Cataluña, de transitoriedad jurídica y fundacional de la República (zákon Parlamentu Katalánska č. 20/2017 o přechodném právním a ústavním řádu Republiky) ze dne 8. září 2017 (DOGC č. 7451A ze dne 8. září 2017, s. 1), jakož i konání dne 1. října 2017 referenda o sebeurčení podle prvního z těchto dvou zákonů, přičemž uplatňování ustanovení posledně uvedeného zákona bylo mezitím pozastaveno na základě rozhodnutí Tribunal Constitucional (Ústavní soud, Španělsko).
12
V návaznosti na přijetí uvedených zákonů a na toto referendum Ministerio fiscal (státní zastupitelství, Španělsko), Abogado del Estado (právní zástupce státu, Španělsko) a politická strana VOX zahájili trestní stíhání proti několika osobám, mezi nimiž byli navrhovatelé, s tím, že se podle dotčených osob dopustily skutků kvalifikovaných mimo jiné jako trestné činy násilí proti orgánu veřejné moci, rozvracení státu a porušení povinností při správě veřejného majetku (dále jen „dotčené trestní řízení“).
13
Dne 21. března 2018 vydal Tribunal Supremo (Nejvyšší soud, Španělsko) usnesení, v němž byli navrhovatelé obviněni z údajného násilí proti orgánu veřejné moci a porušení povinností při správě veřejného majetku. Usnesením ze dne 9. července 2018 konstatoval Tribunal Supremo (Nejvyšší soud, Španělsko), že navrhovatelé se odmítli dostavit k soudu v důsledku jejich útěku ze Španělska, a přerušil trestní řízení proti nim až do doby, než budou nalezeni.
14
Navrhovatelé poté kandidovali ve volbách do Evropského parlamentu, které se ve Španělsku konaly dne 26. května 2019.
15
Dne 14. října 2019 vydal vyšetřující soudce trestního senátu Tribunal Supremo (Nejvyšší soud) vnitrostátní zatýkací rozkaz, evropský zatýkací rozkaz a mezinárodní zatýkací rozkaz na C. Puigdemonta i Casamajó, aby mohl být souzen v rámci dotčeného trestního řízení. Dne 4. listopadu 2019 byly podobné zatýkací rozkazy vydány stejným soudcem na A. Comín i Oliverese a C. Ponsatí i Obiols.
16
Na plenárním zasedání konaném dne 13. ledna 2020 vzal Parlament v návaznosti na rozsudek ze dne 19. prosince 2019, Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115), na vědomí zvolení C. Puigdemonta i Casamajóa a A. Comína i Oliverese poslanci s účinností od 2. července 2019.
17
Téhož dne 13. ledna 2020 oznámil předseda Tribunal Supremo (Nejvyšší soud) Parlamentu žádost ze dne 10. ledna 2020 předanou předsedou trestního senátu tohoto soudu vyplývající z usnesení vyšetřujícího soudce tohoto senátu z téhož dne, jejímž předmětem bylo zbavení poslanecké imunity C. Puigdemonta i Casamajóa a A. Comína i Oliverese..
18
Dne 10. února 2020 vzal Parlament v návaznosti na vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie ke dni 31. ledna 2020, na vědomí zvolení C. Ponsatí i Obiols poslankyní s účinností od 1. února 2020.
19
Téhož dne 10. února 2020 oznámil předseda Tribunal Supremo (Nejvyšší soud) Parlamentu žádost ze dne 4. února 2020 předanou předsedou trestního senátu tohoto soudu vyplývající z usnesení vyšetřujícího soudce tohoto senátu z téhož dne, jejímž předmětem bylo zbavení poslanecké imunity C. Ponsatí i Obiols.
20
Místopředseda Parlamentu informoval plenární zasedání o žádostech o zbavení imunity uvedených v bodech 17 a 19 tohoto rozsudku a postoupil je výboru JURI.
21
Dne 23. února 2021 výbor JURI přijal zprávy A 9-0020/2021, A 9-0021/2021 a A 9-0022/2021 o těchto žádostech.
22
Spornými rozhodnutími Parlament uvedeným žádostem vyhověl.
Řízení před Tribunálem a napadený rozsudek
23
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 19. května 2021 podali navrhovatelé žalobu znějící na zrušení sporných rozhodnutí.
24
Samostatným podáním došlým kanceláři Tribunálu dne 26. května 2021 navrhovatelé podali podle článků 278 SFEU a 279 SFEU návrh na nařízení předběžného opatření s cílem dosáhnout odkladu vykonatelnosti sporných rozhodnutí.
25
Usnesením ze dne 2. června 2021, Puigdemont i Casamajó a další v. Parlament (T‑272/21 R), místopředseda Tribunálu nařídil odklad vykonatelnosti sporných rozhodnutí do vydání usnesení, kterým se končí řízení o předběžném opatření. Usnesením ze dne 30. července 2021, Puigdemont i Casamajó a další v. Parlament (T‑272/21 R, EU:T:2021:497), místopředseda Tribunálu odmítl návrh na předběžné opatření uvedený v předchozím bodě a zrušil usnesení ze dne 2. června 2021.
26
Usnesením ze dne 24. května 2022, Puigdemont i Casamajó a další v. Parlament a Španělsko [C‑629/21 P(R), EU:C:2022:413], místopředseda Soudního dvora zrušil usnesení ze dne 30. července 2021, Puigdemont i Casamajó a další v. Parlament (T‑272/21 R, EU:T:2021:497), nařídil odklad vykonatelnosti sporných rozhodnutí a rozhodl, že o nákladech řízení navrhovatelů souvisejících s řízením v prvním stupni bude rozhodnuto později.
27
Na podporu svých žalob uplatnili navrhovatelé osm žalobních důvodů.
28
Napadeným rozsudkem Tribunál tuto žalobu zamítl poté, co zamítl:
–
zaprvé první žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění sporných rozhodnutí;
–
zadruhé druhý žalobní důvod vycházející z nepříslušnosti vnitrostátního orgánu, který vydal a předal Parlamentu žádosti o zbavení navrhovatelů imunity;
–
zatřetí pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásad právní jistoty a loajální spolupráce, práva na účinnou soudní ochranu a práva na obhajobu z důvodu nedostatečné jasnosti sporných rozhodnutí;
–
začtvrté šestý žalobní důvod v rozsahu, v němž vycházel z porušení článku 343 SFEU, článku 9 protokolu č. 7 a čl. 5 odst. 2 jednacího řádu, jakož i některých základních práv navrhovatelů;
–
zapáté šestý žalobní důvod v rozsahu, v němž vycházel z nesprávného skutkového a právního posouzení, kterými je stiženo prozkoumání fumus persecutionis Parlamentem, a sedmý žalobní důvod vycházející z porušení zásad řádné správy a rovného zacházení a zjevně nesprávných posouzení fumus persecutionis, kterých se dopustil Parlament při posuzování fumus persecutionis;
–
zašesté osmý žalobní důvod vycházející z porušení zásad řádné správy a rovného zacházení v rozsahu, v němž Parlament odmítl uplatnit ustanovení čl. 9 odst. 7 jednacího řádu;
–
zasedmé čtvrtý žalobní důvod, vycházející v podstatě z porušení práva být vyslechnut, a
–
zaosmé třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady nestrannosti.
Návrhová žádání účastníků v řízení o kasačním opravném prostředku
29
V kasačním opravném prostředku navrhovatelé navrhují, aby Soudní dvůr:
–
zrušil napadený rozsudek;
–
zrušil sporná rozhodnutí nebo podpůrně vrátil věc Tribunálu a
–
uložil Parlamentu a Španělskému království náhradu nákladů řízení, nebo podpůrně rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později.
30
Parlament a Španělské království navrhují Soudnímu dvoru, aby:
–
zamítl kasační opravný prostředek a
–
uložil navrhovatelům náhradu nákladů řízení.
Ke kasačnímu opravnému prostředku
31
Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňují navrhovatelé deset důvodů vycházejících z
–
zaprvé z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že zamítl první žalobní důvod směřující ke zrušení z důvodu, že sporná rozhodnutí neporušila povinnost uvést odůvodnění stanovenou v článku 296 SFEU a čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“);
–
zadruhé z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že zamítl druhý žalobní důvod směřující ke zrušení, když rozhodl, že mu ani Parlamentu nepřísluší přezkoumávat legalitu žádosti o zbavení imunity, zejména její přípustnost, v souladu s rozsudkem ze dne 19. prosince 2018, Berlusconi a Fininvest (C‑219/17, EU:C:2018:1023);
–
zatřetí z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil, když dospěl k závěru, že jejich právo na nestranné a spravedlivé projednání jejich věcí Parlamentem nebylo porušeno;
–
začtvrté z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že rozhodl, že Parlament neporušil jejich právo být vyslechnut zakotvené v čl. 41 odst. 2 Listiny;
–
zapáté z nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit tím, že zamítl pátý žalobní důvod směřující ke zrušení, vycházející z porušení zásady právní jistoty vyplývajícího z nejasnosti sporných rozhodnutí;
–
zašesté z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že zamítl šestý žalobní důvod směřující ke zrušení, vycházející z porušení imunit stanovených v článku 343 SFEU a článku 9 protokolu č. 7 ve spojení s článkem 6, čl. 39 odst. 2 a článkem 45 Listiny, jakož i čl. 5 odst. 2 jednacího řádu, a tím, že zamítl sedmý žalobní důvod znějící na zrušení, vycházející z porušení zásad řádné správy a rovného zacházení;
–
zasedmé z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že zkreslil důkazy, když zamítl osmý žalobní důvod směřující ke zrušení týkající se předchozích rozhodnutí Parlamentu, z nichž vyplývá, že tento orgán nezbaví své členy imunity v případech, kdy hrozí jejich zatčení bez odsouzení, a v rámci svého posouzení použití čl. 9 odst. 7 jednacího řádu;
–
zaosmé z toho, že Tribunál porušil článek 47 Listiny ve spojení s článkem 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950, a judikaturu Evropského soudu pro lidská práva, jakož i článek 296 SFEU a články 36 a 53 statutu Soudního dvora Evropské unie, jelikož se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že dostatečně a přiměřeně neodůvodnil napadený rozsudek;
–
zadeváté z toho, že Tribunál porušil článek 47 Listiny vykládaný ve světle článků 6 a 13 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod tím, že tento soud odmítl přijmout jimi požadovaná organizační procesní opatření a důkazní opatření, a
–
zadesáté z nesprávného právního posouzení, kterého se Tribunál dopustil tím, že i bez návrhu nepřezkoumal, zda je ještě třeba rozhodnout o žalobě na neplatnost, zejména s ohledem na usnesení vydané dne 12. ledna 2023 vyšetřujícím soudcem Tribunal Supremo (Nejvyšší soud), vycházející z porušení zásady právní jistoty.
32
Je třeba uvést, že třetí důvod kasačního opravného prostředku se dělí na čtyři části.
33
V první části třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál v bodech 234 až 238 napadeného rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že jmenování jediného zpravodaje pro tři věci týkající se zbavení poslanecké imunity není v rozporu s čl. 41 odst. 1 a čl. 39 odst. 2 Listiny ani s body 6 a 8 sdělení č. 11/2019.
34
V rámci druhé části třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál v bodech 239 až 257 napadeného rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení a zkreslil důkazy, když tvrdil, že jejich argument vycházející z nedostatku nestrannosti zpravodaje je neopodstatněný, a porušil čl. 41 odst. 1 a čl. 39 odst. 2 Listiny, jakož i zásady vyplývající z bodu 8 sdělení č. 11/2019.
35
Ve třetí části třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál v bodech 258 až 262 napadeného rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení a zkreslil důkazy, když tvrdil, že jejich argument vycházející z nedostatku nestrannosti předsedy výboru JURI je neopodstatněný.
36
Ve čtvrté části třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál tím, že nesprávně vyložil čtvrtou část třetího žalobního důvodu žaloby na neplatnost a zamítl ji, dopustil v bodech 219 a 262 napadeného rozsudku nesprávného právního posouzení, jakož i chybného odůvodnění, porušení práva na účinnou soudní ochranu a práva na obhajobu a porušil povinnost uvést odůvodnění.
37
Soudní dvůr považuje za vhodné zkoumat druhou část třetího důvodu kasačního opravného prostředku.
Argumentace účastníků řízení
38
Na úvod třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelé uvádějí, že „politická“ povaha sporných rozhodnutí, jak ji kvalifikoval Tribunál, může být chápána pouze tak, že vyplývá z „politické povahy“ Parlamentu, která se nijak neliší od politické povahy Rady Evropské unie nebo Evropské komise, které jsou politickými orgány. Podle navrhovatelů byl tedy Parlament plně povinen dodržovat čl. 41 odst. 1 a čl. 39 odst. 2 Listiny.
39
Druhá část třetího důvodu se dělí na pět výtek.
40
V rámci první výtky navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál v bodech 244 až 246 napadeného rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení, když uvedl, že příslušnost zpravodaje pověřeného prozkoumáním žádostí o zbavení imunity ke stejné politické skupině, ke které patří poslanci vnitrostátní politické strany, která jelikož podala návrh ve veřejném zájmu v dotčeném trestním řízení, iniciovala uvedené trestní řízení (dále jen „politická strana, která iniciovala dotčené trestní řízení“), není v rozporu s čl. 41 odst. 1 Listiny, vykládaným ve světle bodu 8 sdělení č. 11/2019.
41
V tomto ohledu navrhovatelé připomínají, že požadavek nestrannosti stanovený v čl. 41 odst. 1 Listiny zahrnuje subjektivní nestrannost a objektivní nestrannost.
42
Tvrdí, že s ohledem na znění bodu 8 sdělení č. 11/2019 a na rozdíl od toho, co uvedl Tribunál v bodě 244 napadeného rozsudku, měl sám Parlament za to, že pouhá příslušnost k politické skupině v rámci tohoto orgánu má vliv na posouzení nestrannosti zpravodaje. Z tohoto bodu 8 totiž jasně vyplývá, že Parlament má za to, že příslušnost zpravodaje ke stejné politické skupině, ke které patří poslanec, kterého se týká žádost o zbavení imunity, objektivně vyvolává legitimní pochybnosti o nestrannosti tohoto zpravodaje. Podle navrhovatelů totéž platí, na rozdíl od toho, co Tribunál uvedl v bodech 245 a 246 napadeného rozsudku, pokud je zpravodaj členem politické skupiny, ke které patří poslanci politické strany, která iniciovala dotčené trestní řízení.
43
Kromě toho se Tribunál v bodě 246 napadeného rozsudku dopustil nesprávného právního posouzení a nesprávně vyložil vyjádření navrhovatelů, když měl za to, že navrhovatelé tvrdili, že jediným důvodem pro odmítnutí možnosti být zpravodajem členovi politické skupiny, ke které patří poslanci této strany, je jeho politická příslušnost. Podle navrhovatelů mohou členové různých politických skupin takovou příslušnost sdílet. Argument, podle kterého zpravodaj nemůže být členem téže politické skupiny, ke které patří poslanci uvedené strany, a argument, podle kterého osoba nemůže být zpravodajem pouze z toho důvodu, že sdílí s touto skupinou politickou příslušnost, proto nemohou být postaveny na roveň.
44
V rámci druhé výtky navrhovatelé tvrdí, že Tribunál v bodech 247 až 251 napadeného rozsudku odmítl uznat, že okolnost, že zpravodaj organizoval událost, která se konala dne 6. března 2019 v budově Parlamentu (dále jen „událost ze dne 6. března 2019“) a během níž jeden účastník pronesl slogan „Puigdemont do vězení!“, prokazuje jeho podjatost nebo přinejmenším vyvolává legitimní pochybnosti o jeho nestrannosti. Podle navrhovatelů je v tomto ohledu irelevantní, že tento zpravodaj vyjádřil svou podporu nikoli ústně, jak zdůrazňuje Tribunál v bodě 250 napadeného rozsudku, ale potleskem k tomuto vystoupení.
45
Zaprvé tvrdí, že Tribunál v bodech 249 a 250 napadeného rozsudku zkreslil důkazy, a dopustil se tedy nesprávného právního posouzení, když nezohlednil skutečnost, že zpravodaj nejen tuto událost organizoval, ale seděl během ní u řečnického stolu a výslovně podpořil vystoupení uvedené v předchozím bodě tím, že mu zatleskal.
46
Zadruhé navrhovatelé tvrdí, že Tribunál v bodě 251 napadeného rozsudku rovněž zkreslil důkazy, když uvedl, že jediným tématem uvedené události byla s ohledem na její název „politická situace v Katalánsku“, zatímco více než polovina projevu řečníka se týkala trestních řízení zahájených ve Španělsku, zejména proti nim.
47
Zatřetí tvrdí, že se Tribunál v tomto bodě 251 dopustil nesprávného právního posouzení, když naznačil, že nedostatek nestrannosti zpravodaje by byl relevantní pouze v případě, že by Parlament byl povinen určit, zda byly vytýkané skutečnosti prokázány.
48
V rámci třetí výtky navrhovatelé tvrdí, že Tribunál v bodech 253 a 254 napadeného rozsudku porušil jednak čl. 85 odst. 2 svého jednacího řádu, jakož i právo na účinnou soudní ochranu a právo na obhajobu s ohledem na čl. 41 odst. 1 a čl. 39 odst. 2 Listiny, a jednak povinnost uvést odůvodnění, jelikož odmítl jako nepřípustný důkaz tvořený rozhovorem, který poskytl zpravodaj v bulharském tisku, z důvodu, že navrhovatelé neodůvodnili opožděné předložení tohoto rozhovoru.
49
V rámci čtvrté výtky navrhovatelé tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když rozhodl, že skutečnosti uvedené v bodě 255 napadeného rozsudku, které byly tímto soudem zkresleny, jakož i ostatní skutečnosti, které byly dříve uvedeny, neumožňují prokázat nedostatek nestrannosti zpravodaje.
50
V rámci páté výtky navrhovatelé Tribunálu vytýkají, že se dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodě 256 napadeného rozsudku uvedl, že se nedovolávají žádného osobního zájmu zpravodaje, který by mohl nepříznivě ovlivnit jeho nestrannost. V každém případě nedostatek objektivní nestrannosti postačuje ke konstatování, že v projednávané věci došlo k porušení čl. 41 odst. 1 a čl. 39 odst. 2 Listiny.
51
V replice navrhovatelé trvají na skutečnosti, že jejich argumentace týkající se nedostatku nestrannosti zpravodaje nebyla založena na existenci pouhého politického nesouhlasu vůči nim, ale na zcela zvláštní situaci vyplývající z přímého zapojení politické strany, jejíž členové Parlamentu byli sdruženi ve stejné politické skupině jako zpravodaj, do dotčeného trestního řízení.
52
Kromě toho, že představuje situaci objektivně srovnatelnou se situací stanovenou v bodě 8 sdělení č. 11/2019, je zjevné, že střet zájmů vyplývající z příslušnosti zpravodaje ke stejné politické skupině jako poslanci této politické strany zbavil tohoto zpravodaje jakéhokoli zdání nestrannosti.
53
Pokud jde o událost ze dne 6. března 2019, zkreslené podání skutkového stavu ze strany Tribunálu, které šlo až tak daleko, že opomnělo skutečné téma a povahu této události, mělo podle všeho za cíl vykreslit ji jako neutrální.
54
Parlament zpochybňuje argumentaci navrhovatelů uvedenou ve druhé části třetího důvodu.
55
Parlament ve své kasační odpovědi zaprvé zpochybňuje argumenty navrhovatelů zpochybňující úvahy Tribunálu týkající se politické povahy sporných rozhodnutí uvedené v bodech 243 až 246 napadeného rozsudku.
56
Má za to, že argumentace navrhovatelů týkající se bodu 244 napadeného rozsudku je neopodstatněná. Situaci uvedenou v bodě 8 sdělení č. 11/2019 totiž nelze srovnávat se situací, kdy zpravodaj patří do skupiny, která politicky nesouhlasí s poslancem, kterého se týká žádost o zbavení imunity. Parlament tvrdí, že jak Tribunál připomněl v bodech 225 a 226 napadeného rozsudku, rozhodnutí týkající se žádostí o zbavení imunity jsou politické povahy a poslanci, kteří jsou členy výboru JURI, nejsou ze své podstaty politicky neutrální. V případě, že by jako zpravodajové mohli být jmenováni pouze politicky neutrální členové tohoto výboru, stal by se tento výbor nefunkčním. Vzhledem k tomu, že navrhovatelé upozornili veřejnost na svou věc, lze mít za to, že všichni členové tohoto výboru k nim a k jejich věci zaujímají politický postoj, ať už kladný, nebo záporný.
57
Dále má za to, že nepřesná argumentace navrhovatelů týkající se bodu 246 napadeného rozsudku, v níž tvrdí, že jejich výtka vycházela nejen z politické příslušnosti, ale rovněž z hospodářských, finančních a strategických zájmů, které sdílejí členové politické skupiny, je nepřípustná. Tato argumentace je v každém případě neopodstatněná, neboť v prvním stupni navrhovatelé pouze uvedli, že zpravodaj je členem politické skupiny, ke které patří členové politické strany VOX.
58
Zadruhé Parlament zpochybňuje argumenty zpochybňující úvahy Tribunálu týkající se události ze dne 6. března 2019, uvedené v bodech 247 až 251 napadeného rozsudku.
59
Úvodem zdůrazňuje, že k této události došlo v jiném volebním období ještě před tím, než zpravodaj mohl vědět, že bude zvolen do Parlamentu ve volbách v roce 2019, a v každém případě dlouho před tím, než byl jmenován zpravodajem pro dotčené žádosti o zbavení imunity.
60
Zaprvé tvrdí, že je nepřípustná argumentace navrhovatelů týkající se bodů 249 a 250 napadeného rozsudku, v nichž tvrdí, že Tribunál zkreslil důkazy, neboť navrhovatelé v podstatě požadují nové posouzení skutkového stavu. V každém případě je tato argumentace neopodstatněná, neboť jak uvedl Tribunál, generální tajemník politické strany VOX, ukončil své vystoupení se slovy „Ať žije Španělsko, ať žije Evropa a Puigdemont do vězení“ a nic v záznamu události ze dne 6. března 2019 nenaznačuje, že zpravodaj specificky souhlasil s těmito posledními třemi slovy tohoto vystoupení. Tento záznam spíše ukazuje obvyklé zdvořilostní gesto vůči řečníkovi po skončení jeho vystoupení.
61
Zadruhé Parlament tvrdí, že úvaha Tribunálu obsažená v bodě 250 napadeného rozsudku, podle níž se zpravodaj v průběhu uvedené události slovně nevyjádřil, není irelevantní.
62
Zatřetí argumentace navrhovatelů, podle které Tribunál v bodě 251 napadeného rozsudku zkreslil důkazy, když uvedl, že tématem události ze dne 6. března 2019 byla jednoduše „politická situace v Katalánsku“, spočívá na nesprávném výkladu tohoto rozsudku, neboť Tribunál nijak nevyloučil, že se toto téma týká i dotčeného trestního řízení. Kromě toho Tribunál nezkreslil záznam této události, když stručně popsal téma této události. V každém případě je tato argumentace nepřípustná, neboť navrhovatelé požadují nové posouzení skutkového stavu.
63
Začtvrté Parlament tvrdí, že argumenty navrhovatelů zpochybňující třetí a čtvrtou větu bodu 251 napadeného rozsudku jsou irelevantní, neboť v nich uvedené úvahy byly uvedeny podpůrně. V každém případě musí být tyto argumenty odmítnuty. Zaprvé argument navrhovatelů, podle kterého Tribunál nezohlednil kritéria relevantní pro posouzení fumus persecutionis, spočívá na nesprávném výkladu napadeného rozsudku. Dále se Tribunál nedopustil nesprávného právního posouzení, když v této třetí a čtvrté větě v podstatě zdůraznil, že otázky projednávané během události ze dne 6. března 2019 se netýkají otázek, o nichž má Parlament rozhodnout v rámci postupu zbavení imunity. Konečně Parlament tvrdí, že v rozsahu, v němž navrhovatelé tvrdí, že zpravodaj prostřednictvím svého potlesku souhlasil se sdělením, podle něhož je sporná rozhodnutí, evropské zatýkací rozkazy a záznamy v Schengenském informačním systému, posuzované jako celek, vystavují vysokému riziku zatčení, je tento argument nepřípustný, neboť navrhovatelé v podstatě žádají Soudní dvůr, aby provedl skutkové zjištění. Tento argument je v každém případě neopodstatněný, neboť zpravodaj tomuto sdělení netleskal.
64
Zatřetí Parlament nesouhlasí s argumenty navrhovatelů, které zpochybňují úvahy Tribunálu týkající se jiných událostí, jak jsou uvedené v bodech 252 až 255 napadeného rozsudku. Jednak nesouhlasí s argumentem navrhovatelů, kteří tvrdí, že Tribunál porušil čl. 85 odst. 2 svého jednacího řádu a svou povinnost uvést odůvodnění tím, že odmítl jako nepřípustné jejich argumenty založené na rozhovoru se zpravodajem zveřejněném v bulharském tisku. Dále zpochybňuje argument navrhovatelů, kteří tvrdí, že se Tribunál tím, že konstatoval, že reakce politické strany VOX na přijetí sporných rozhodnutí neprokazují nedostatek nestrannosti zpravodaje, dopustil nesprávného právního posouzení a zkreslil důkazy.
65
Začtvrté Parlament zpochybňuje argumenty navrhovatelů zpochybňující úvahy Tribunálu o neexistenci střetu zájmů týkající se zpravodaje, uvedené v bodě 256 napadeného rozsudku. Na jedné straně tvrzení navrhovatelů, podle kterého měl Tribunál za to, že podjatost může být vyjádřena pouze prostřednictvím prohlášení, spočívá na nesprávném výkladu tohoto bodu 256. Na druhé straně vzhledem k tomu, že argument navrhovatelů týkající se existence osobního zájmu zpravodaje, který by mohl nepříznivě ovlivnit jeho nestrannost, není podložen, je nepřípustný. V každém případě je neopodstatněný.
66
Ve své duplice Parlament zaprvé tvrdí, že i když navrhovatelé poukazují na řízení zahájené proti nim politickou stranou VOX před španělskými soudy, nijak neuvádějí, jak by jednání této strany mohlo být vytýkáno politické skupině, ke které patří zpravodaj. Vzhledem k tomu, že v této skupině poslanců byli poslanci, kteří podporovali věc navrhovatelů, a jiní, kteří se proti ní stavěli, pouhá skutečnost, že zpravodaj patří do uvedené skupiny, nepodporuje tvrzení, že tento zpravodaj nebyl nestranný.
67
Zadruhé Parlament tvrdí, že Tribunál nezkreslil téma události ze dne 6. března 2019. Zdůrazňuje, že i když název záznamu této události, na který navrhovatelé odkazují v přílohách k jejich žalobě v prvním stupni, byl „Katalánsko je Španělsko“, téma schůze, v jejímž rámci vystoupil generální tajemník politické strany VOX, bylo „Úloha národních států v Evropské unii a obrana občanských svobod“. Parlament uvádí, že evropské zatýkací rozkazy, které generální tajemník této strany zmínil při svém vystoupení, nebyly těmi, které byly vydány poté, co byli navrhovatelé zvoleni poslanci.
68
Španělské království zpochybňuje argumentaci navrhovatelů uvedenou v druhé části třetího důvodu.
69
Úvodem Španělské království zdůrazňuje, že v rámci řízení o žádosti o zbavení imunity musí Parlament dodržovat článek 39 a čl. 41 odst. 1 Listiny, což bylo při přijímání sporných rozhodnutí dodrženo.
70
Zaprvé Španělské království tvrdí, že argumenty navrhovatelů, které se týkají údajného nesprávného právního posouzení při výkladu bodu 8 sdělení č. 11/2019 ve spojení s článkem 41 Listiny, nemohou zpochybnit odůvodnění uvedené v bodech 245 a 246 napadeného rozsudku, které spočívá v závěru vyvozeném na základě bodů 242 až 244 tohoto rozsudku, které nejsou zpochybněny. V těchto bodech 242 až 244 Tribunál vysvětlil, že pouhá příslušnost k politické skupině nemá vliv na nestrannost jednotlivce, který je její součástí.
71
Zadruhé Španělské království uvádí, že i když se navrhovatelé dovolávají zkreslení skutkového stavu Tribunálem v bodech 249 až 251 napadeného rozsudku, jejich argumenty nemohou prokázat zjevné pochybení, kterého se Tribunál dopustil při posouzení tohoto skutkového stavu.
72
Zatřetí argument navrhovatelů týkající se údajného nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit na konci bodu 251 napadeného rozsudku, se týká úvahy uvedené jen pro úplnost.
73
Začtvrté argumentace navrhovatelů, kterou Tribunálu vytýkají, že se dopustil nesprávného právního posouzení, když měl za to, že dokument předložený v rámci jejich repliky je nepřípustný, není dostatečně přesná a musí být odmítnuta.
Závěry Soudního dvora
Úvodní poznámky
74
Jak vyplývá z čl. 343 první věty SFEU, Unie požívá na území členských států výsad a imunit nezbytných k plnění svého poslání za podmínek stanovených v protokolu č. 7.
75
Tento protokol má zajistit unijním orgánům úplnou a účinnou ochranu před překážkami nebo hrozbami narušení jejich řádného fungování a nezávislosti (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. prosince 2019, Junqueras Vies, C‑502/19, EU:C:2019:1115, bod 82).
76
V případě Parlamentu tento cíl znamená nejen to, že v souladu se zásadou zastupitelské demokracie, která konkretizuje hodnotu demokracie uvedenou v článku 2 SEU a která je provedena v čl. 14 odst. 3 SEU, složení tohoto orgánu přesně a úplně odráží svobodné vyjádření rozhodnutí občanů Unie, pokud jde o osoby, kterými chtějí být zastoupeni v daném volebním období, ale rovněž to, aby byl Parlament v souladu se zásadou dělby moci při výkonu svých činností chráněn před překážkami nebo hrozbami narušení svého řádného fungování. Právě z tohoto dvojího důvodu mají imunity stanovené ve prospěch členů Parlamentu zajistit nezávislost tohoto orgánu (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. prosince 2019, Junqueras Vies, C‑502/19, EU:C:2019:1115, body 63, 83 a 84).
77
Tento cíl imunit stanovených ve prospěch členů Parlamentu je rovněž zmíněn v článku 5 jednacího řádu. Tento článek poté, co v odstavci 1 upřesnil, že poslanci požívají výsad a imunit stanovených Protokolem č. 7, v odstavci 2 stanoví, že při výkonu svých pravomocí týkajících se výsad a imunit jedná Parlament v zájmu zachování své integrity jakožto demokratického zákonodárného shromáždění a s cílem zajistit nezávislost poslanců při plnění jejich povinností, a že poslanecká imunita není osobní výsadou poslanců, nýbrž zárukou nezávislosti Evropského parlamentu jako celku a jeho poslanců.
78
Podle čl. 9 třetího pododstavce protokolu č. 7 je Parlament oprávněn svého člena imunity zbavit. Postup zbavení imunity tak probíhá v rámci Parlamentu. I když je tento postup veden politickými představiteli, tento postup a rozhodnutí, kterým Parlament rozhodne o zbavení imunity, nemají politickou povahu, jak uvedl Tribunál v bodech 112, 225 a 242 napadeného rozsudku, ale mají právní povahu.
79
Je pravda, že s ohledem na skutečnost, že rozhodnutí o zbavení imunity spadá do pravomoci Parlamentu, má tento orgán širokou posuzovací pravomoc při stanovení pravidel použitelných při vyřizování žádostí o zbavení imunity. Tato pravidla jsou tedy přijímána a uplatňována členy Parlamentu, kteří patří k politickým skupinám vytvořeným v Parlamentu.
80
V souladu s hodnotami právního státu a dodržování lidských práv uvedenými v článku 2 SEU je však Parlament povinen při posuzování žádosti o zbavení imunity dodržovat právní pravidla a zásady, které se na tuto imunitu vztahují, jakož i Listinu, jejíž ustanovení jsou určena Parlamentu jakožto jednomu z unijních orgánů uvedených v čl. 51 odst. 1 Listiny. Výkon mandátu dotyčným poslancem, který představuje hlavní atribut postavení člena Parlamentu a plyne ze skutečnosti, že byl zvolen ve všeobecných a přímých volbách svobodným a tajným hlasováním stanoveným unijním právem (rozsudek ze dne 19. prosince 2019, Junqueras Vies, C‑502/19, EU:C:2019:1115, bod 65), může být narušen rozhodnutím o zbavení imunity. Z toho vyplývá, že žádosti o zbavení imunity, které mohou nepříznivě ovlivnit jak mandát dotyčného poslance, tak, jak bylo připomenuto v bodě 76 tohoto rozsudku, řádné fungování Parlamentu jako celku, musí být posuzovány s ohledem na práva dotyčného jednotlivce a na zásady zastupitelské demokracie a dělby moci, a nikoli na základě politických směrů.
81
První a druhou výtku navrhovatelů, kterými v podstatě Tribunálu vytýkají, že porušil čl. 41 odst. 1 Listiny v bodech 244 až 246 napadeného rozsudku a v bodech 247 až 251 napadeného rozsudku, když rozhodl, že jejich argument vycházející z nedostatku nestrannosti zpravodaje pověřeného v rámci výboru JURI posouzením žádostí o zbavení imunity, které se jich týkají, je neopodstatněný, je třeba zkoumat ve světle výše uvedených úvah.
K první výtce
82
V bodě 244 napadeného rozsudku měl Tribunál v podstatě za to, že v tomto kontextu nestrannost zpravodaje, který se účastní této vyšetřovací fáze žádosti o zbavení imunity vedeného parlamentním výborem, nemůže být v zásadě posouzena podle jeho politické ideologie, ani na základě srovnání mezi jeho politickou ideologií a politickou ideologií poslance, jehož se týká žádost o zbavení imunity. Nejprve upřesnil, že příslušnost tohoto zpravodaje k vnitrostátní politické straně nebo k politické skupině v rámci Parlamentu bez ohledu na hodnoty a názory této strany nebo skupiny, a i kdyby tyto hodnoty a názory mohly nastolit citlivé otázky, které jsou a priori nepříznivé pro situaci tohoto poslance, v zásadě nemá vliv na posouzení nestrannosti zpravodaje. Na základě své judikatury měl Tribunál za to, že rozdílná politická ideologie mezi zpravodajem a uvedeným poslancem, nemůže sama o sobě zpochybnit řádnost postupu přijímání sporných rozhodnutí.
83
Dále měl Tribunál v bodě 245 uvedeného rozsudku za to, že v projednávaném případě nemá příslušnost zpravodaje k politické skupině evropských konzervativců a reformistů v zásadě dopad na posouzení jeho nestrannosti.
84
Konečně v bodě 246 uvedeného rozsudku Tribunál upřesnil, že je zajisté pravda, že tato politická skupina zahrnuje rovněž poslance politické strany VOX, která je ve zcela zvláštní situaci vůči navrhovatelům, neboť z jejího podnětu bylo zahájeno dotčené trestní řízení. Podle Tribunálu se však tato zvláštní situace týkala poslanců, kteří jsou členy politické strany VOX, a nemůže se v zásadě vztahovat na všechny členy uvedené politické skupiny pouze z toho důvodu, že sdíleli politickou příslušnost, jelikož patřili do téže skupiny.
85
Jak Tribunál zdůraznil v bodech 225 a 226 napadeného rozsudku, postup, který může vést k přijetí takového rozhodnutí o zbavení imunity, musí být slučitelný s právem na řádnou správu zakotveným v čl. 41 odst. 1 Listiny.
86
Toto ustanovení Listiny stanoví, že každý má právo na to, aby jeho záležitosti byly orgány, institucemi a jinými subjekty Unie řešeny nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě. Toto právo, které je přiznáno každé osobě, je tedy přiznáno rovněž všem členům Parlamentu, kterých se týká žádost o zbavení imunity.
87
Požadavek nestrannosti má dvě složky, a sice subjektivní nestrannost, tzn. že žádný člen dotyčného orgánu, který se věcí zabývá, nesmí být podjatý nebo osobně zaujatý, a objektivní nestrannost, podle které tento orgán musí poskytnout dostatečné záruky pro vyloučení veškerých legitimních pochybností o případné zaujatosti (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 20. prosince 2017, Španělsko v. Rada, C‑521/15, EU:C:2017:982, bod 91).
88
V rámci výkonu své široké posuzovací pravomoci zmíněné v bodě 79 tohoto rozsudku může Parlament přijmout pravidla, která konkretizují ochranu před rizikem podjatosti, kterou vyžaduje článek 41 Listiny.
89
V článku 6 jednacího řádu tak stanovil, že každá žádost o zbavení imunity se posuzuje v souladu s Protokolem č. 7 a se zásadami uvedenými v čl. 5 odst. 2 tohoto jednacího řádu.
90
Článek 9 uvedeného jednacího řádu v odstavcích 1 a 13 upřesňuje, že každá žádost o zbavení poslanecké imunity, s níž se příslušný orgán členského státu obrací na předsedu Parlamentu, je oznámena na plenárním zasedání a postoupena příslušnému výboru, který stanoví zásady použití tohoto článku 9.
91
Výbor JURI, který byl pověřen projednáváním žádostí o zbavení imunity, tak přijal sdělení č. 11/2019 použitelné v rozhodné době z hlediska skutkových okolností projednávané věci, které stanoví pravidla použitelná na tyto žádosti.
92
V tomto sdělení byla stanovena pravidla týkající se meritorního přezkumu žádosti o zbavení imunity. V bodě 43 tohoto sdělení tak bylo v podstatě stanoveno, že pokud se žádost týká zbavení imunity podle článku 9 tohoto protokolu, měl by být poslanec zbaven imunity, pokud není zjevné, že záměrem v pozadí soudního řízení může být poškození politické činnosti poslance, a tedy nezávislosti Parlamentu (fumus persecutionis).
93
Na druhé straně byla stanovena procesní pravidla pro vyřizování žádostí o zbavení imunity.
94
Nejprve podle bodu 6 sdělení č. 11/2019, jmenuje výbor JURI zpravodaje pro každý případ týkající se poslanecké imunity.
95
Dále bod 7 tohoto sdělení zejména stanoví, že každá politická skupina za tímto účelem určí jednoho poslance jako stálého zpravodaje pro případy týkající se poslanecké imunity, co nejvyšších morálních kvalit.
96
Konečně podle bodu 8 uvedeného sdělení funkce zpravodaje pro jednotlivé případy týkající se poslanecké imunity rotuje na rovném základě mezi politickými skupinami, zpravodaj však nesmí být členem stejné skupiny nebo být zvolen ve stejném členském státě jako poslanec, jehož imunita je projednávána.
97
Z bodu 8 sdělení č. 11/2019 vyplývá, že Parlament měl za to, že zpravodaj ze stejné politické skupiny, ke které patří poslanec, o jehož imunitu se jedná, nemůže žádost o zbavení této imunity vyšetřit. Tento přístup je tedy založen na úvaze, že z důvodu jejich příslušnosti k téže politické skupině by tento zpravodaj a tento poslanec mohli sdílet určitou příslušnost, zejména politickou, takže by nemohly být vyloučeny legitimní pochybnosti o případné zaujatosti uvedeného zpravodaje ve prospěch uvedeného poslance ve smyslu judikatury připomenuté v bodě 87 tohoto rozsudku. Parlament tedy při využití své široké posuzovací pravomoci považoval za nezbytné k zajištění nestrannosti zpravodaje, jak vyžaduje čl. 41 odst. 1 Listiny, stanovit pravidlo, které brání členství tohoto zpravodaje v dané politické skupině.
98
Dodržování čl. 41 odst. 1 Listiny vyžaduje soudržné uplatňování záruk zavedených dotyčným orgánem, aby se předešlo jakýmkoli legitimním pochybnostem o podjatosti a aby bylo možné spravedlivě vyřizovat žádosti o zbavení imunity.
99
Pro účely takového použití musí být požadavek nestrannosti konkretizovaný v bodě 8 sdělení č. 11/2019 rovněž prováděn tak, aby zpravodaj, který je členem jiné politické skupiny než poslanec, o jehož imunitu se jedná, působil objektivně nestranně.
100
S ohledem na cíle imunit stanovených ve prospěch členů Parlamentu, připomenuté v bodech 75 až 77 tohoto rozsudku, totiž tento požadavek nestrannosti zpravodaje znamená, že tento poslanec nesmí mít možnost mít legitimní pochybnosti o tom, že zpravodaj, který má uvedenou žádost vyšetřit, není veden úvahami, které by mu bránily objektivně plnit jeho funkce spočívající v přípravě rozhodnutí Parlamentu o případné existenci fumus persecutionis, jak je uvedeno v bodě 92 tohoto rozsudku.
101
I když nesouhlas takového zpravodaje s politickými myšlenkami poslance, o jehož imunitu se jedná, nemůže sám o sobě znamenat nedostatek nestrannosti tohoto zpravodaje, není tomu tak v případě příslušnosti zpravodaje k politické skupině, jejíž součástí jsou rovněž členové politické strany, která iniciovala zahájení trestního řízení vedeného proti tomuto poslanci, na němž je založena žádost o zbavení imunity, strany, která má zvláštní zájem na výsledku tohoto řízení.
102
Jak bylo uvedeno v bodě 97 tohoto rozsudku, podle pravidla uvedeného v bodě 8 sdělení č. 11/2019 může mít příslušnost zpravodaje k určité politické skupině důsledky pro možnost jej jmenovat zpravodajem za účelem vyšetření konkrétní žádosti o zbavení imunity. Nelze mít za to, že požadavek nestrannosti zavedený tímto pravidlem platí pouze v případě příslušnosti zpravodaje k politické skupině, z níž pochází poslanec, kterého se taková žádost týká, s vyloučením jakékoli situace příslušnosti tohoto zpravodaje k jiné politické skupině.
103
Z toho vyplývá, že jelikož Parlament v bodě 8 sdělení č. 11/2019 zavedl pravidlo, podle kterého je v systému rotace uplatňovaném pro jmenování zpravodaje vyloučen každý zpravodaj, který je členem politické skupiny, ke které patří poslanec, jehož se týká žádost o zbavení imunity, musí tento orgán za účelem dodržení čl. 41 odst. 1 Listiny rovněž odmítnout zpravodaje, který je členem politické skupiny, k níž patří poslanci politické strany, která iniciovala trestní řízení vedené proti tomuto poslanci, na němž je tato žádost založena, strany, která má zvláštní zájem na výsledku tohoto řízení. Takový zpravodaj by totiž mohl být vnímán jako nikoli nestranný ve smyslu judikatury připomenuté v bodě 87 tohoto rozsudku.
104
V tomto ohledu nemůže obstát argument Parlamentu, podle kterého vazby mezi jeho členy pocházejícími z různých vnitrostátních politických stran, kteří se sdružují, aby vytvořily politickou skupinu v rámci Parlamentu, nejsou dostatečně úzké na to, aby mohly narušit objektivní nestrannost člena této politické skupiny povolaného k výkonu funkce zpravodaje pověřeného vyšetřením žádosti o zbavení imunity týkající se jiného člena uvedené skupiny. Tomuto argumentu totiž odporuje okolnost, že sám Parlament měl při přijetí bodu 8 sdělení č. 11/2019 za to, že příslušnost zpravodaje ke stejné politické skupině, ke které patří poslanec, o jehož imunitu se jedná, je neslučitelná s objektivní nestranností tohoto zpravodaje.
105
Pokud je tedy v rámci výboru JURI jmenován zpravodajem pro vyšetření žádosti o zbavení imunity člen, který patří do politické skupiny, k níž patří členové politické strany, která iniciovala trestní řízení vedené proti tomuto poslanci, na němž je tato žádost založena, v takové situaci, jako je situace uvedená v bodech 101 a 103 tohoto rozsudku, takový zpravodaj nenabízí dostatečné záruky umožňující vyloučit jakékoli legitimní pochybnosti ze strany poslance, kterého se uvedená žádost týká, pokud jde o případné předsudky vůči němu, a nemůže být proto považován za nestranného podle standardu stanoveného samotným Parlamentem při výkonu jeho širokých pravomocí, jak je připomenuto v bodě 97 tohoto rozsudku. Takové jmenování musí být považováno za provedené v rozporu s čl. 41 odst. 1 Listiny.
106
S ohledem na všechny předcházející úvahy je třeba mít za to, že body 245 a 246 napadeného rozsudku jsou stiženy nesprávným právním posouzením v rozsahu, v němž Tribunál rozhodl, že příslušnost zpravodaje, jmenovaného k vyšetření žádosti o zbavení imunity poslance, ke stejné politické skupině, ke které patří členové z politické strany, která iniciovala trestní řízení vedené proti tomuto poslanci, na němž je tato žádost založena, nemá vliv na posouzení nestrannosti tohoto zpravodaje, a v podstatě že člen této politické skupiny mohl být jmenován zpravodajem.
107
První výtce druhé části třetího žalobního důvodu je tudíž třeba vyhovět.
K druhé výtce
108
V bodě 249 napadeného rozsudku Tribunál uvedl, že je nesporné, že zpravodaj v rámci své funkce člena Parlamentu organizoval událost ze dne 6. března 2019, která spočívala ve vystoupení generálního tajemníka politické strany VOX na téma „Katalánsko je Španělsko“, který ukončil své vystoupení se slovy „Ať žije Španělsko, ať žije Evropa a Puigdemont do vězení“.
109
V bodě 250 tohoto rozsudku Tribunál poznamenal, že ze záznamu této události vyplývá, že zpravodaj seděl u řečnického stolu po boku dvou dalších členů Parlamentu a generálního tajemníka, který jako jediný vystoupil ústně.
110
V bodě 251 uvedeného rozsudku měl Tribunál za to, že organizace takové události může být považována za projev podpory názorů obhajovaných politickou stranou VOX ze strany zpravodaje, zvláště vzhledem k tématu této události, politické situaci v Katalánsku, jakož i jeho odporu vůči politickým názorům zastávaným navrhovateli.
111
Dále měl Tribunál v bodě 251 napadeného rozsudku za to, že i když je zajisté pravda, že skutky vytýkané navrhovatelům v dotčeném trestním řízení se týkají politické situace v Katalánsku, neboť se vztahují k přijetí zákonů uvedených v bodě 11 výše a uspořádání referenda o sebeurčení uvedeného v tomtéž bodě, projevení názoru poslance, budoucího zpravodaje ve věcech týkajících se zbavení navrhovatelů imunity, na tuto situaci nemůže z důvodů uvedených v bodech 244 a 246 stačit k tomu, aby se jednalo o porušení zásady nestrannosti.
112
Skutečnosti zjištěné Tribunálem v bodech 249 a 250 napadeného rozsudku byly přitom relevantní pro posouzení, zda v projednávané věci jednání zpravodaje jmenovaného k vyšetření žádostí o zbavení imunity navrhovatelů mohlo ohrozit požadavek nestrannosti, neboť by mohly být vnímány jako projev zaujaté strany, a to na rozdíl od toho, co tvrdí Parlament, i když k těmto skutečnostem došlo před tím, než tento zpravodaj mohl vědět, že bude zvolen ve volbách v roce 2019, před tím, než Parlament obdrží tyto žádosti, a před tím, než je dotyčný člen jmenován v rámci rovnoměrné rotace mezi politickými skupinami zpravodajem pro vyšetření uvedených žádostí. Pro posouzení možnosti jej jmenovat zpravodajem pro vyšetření týchž žádostí bylo totiž třeba existenci uvedených skutečností zohlednit.
113
V tomto ohledu je třeba uvést, že Tribunál v bodě 251 uvedeného rozsudku uvedl, že není důležité, že se zpravodaj vyjádřil ve prospěch postoje politické strany VOX k situaci v Katalánsku, když k odůvodnění svého závěru o neexistenci porušení zásady nestrannosti z důvodu organizace události ze dne 6. března 2019 odkázal na body 244 a 246 napadeného rozsudku. Na jedné straně je však tento posledně uvedený bod stižen nesprávným právním posouzením, jak bylo rozhodnuto v bodě 106 tohoto rozsudku. Na druhé straně tvrzení Tribunálu odkazující na bod 244 tohoto rozsudku, podle kterého není důležité, že se zpravodaj vyjádřil ve prospěch tohoto postoje, neodpovídá na argumentaci navrhovatelů, která se netýkala názoru budoucího zpravodaje na situaci v Katalánsku, ale jeho aktivní podpory této politické strany, která iniciovala dotčené trestní řízení.
114
Jak vyplývá z časové posloupnosti skutečností předcházejících sporu uvedených Tribunálem v rámci napadeného rozsudku, zejména skutečností shrnutých v bodech 11 až 13 tohoto rozsudku, tato politická strana byla již v okamžiku organizace události ze dne 6. března 2019, iniciátorkou dotčeného trestního řízení. Organizace této události osobou, která byla později jmenována zpravodajem, tedy mohla naznačovat nejen podporu politických myšlenek uvedené strany ohledně situace v Katalánsku, ale rovněž příznivý postoj k trestnímu stíhání navrhovatelů. Tím, že soud tento aspekt ze své analýzy vyloučil, opomenul, nezohlednil skutečnost, která byla zvláště relevantní pro posouzení, zda organizátor této události mohl být později, aniž by porušil požadavek nestrannosti, jmenován zpravodajem v řízení o žádostech o zbavení imunity založených na tomto trestním stíhání.
115
Z výše uvedených úvah vyplývá, že právní kvalifikace skutkového stavu provedená v bodě 251 napadeného rozsudku je nesprávná, jelikož Tribunál měl zejména na základě bodu 246 tohoto rozsudku, který je sám stižen nesprávným právním posouzením, a aniž řádně zohlednil časový sled skutečností předcházejících sporu, za to, že organizace události ze dne 6. března 2019 osobou, která byla později jmenována zpravodajem, nečiní tuto osobu nezpůsobilou být jmenována zpravodajem, a nemůže tedy představovat porušení požadavku nestrannosti ve smyslu čl. 41 odst. 1 Listiny.
116
Za těchto podmínek je třeba vyhovět i druhé výtce druhé části třetího důvodu kasačního opravného prostředku.
117
Vzhledem k tomu, že nesprávná právní posouzení konstatovaná v bodech 106 a 115 tohoto rozsudku mohou vést ke zrušení napadeného rozsudku, je třeba kasačnímu opravnému prostředku vyhovět, aniž je nutné zkoumat ostatní výtky druhé části třetího důvodu kasačního opravného prostředku a jeho ostatní důvody.
K žalobě před Tribunálem
118
V souladu s čl. 61 prvním pododstavcem druhou větou statutu Soudního dvora Evropské unie může Soudní dvůr v případě, že zruší rozhodnutí Tribunálu, vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje.
119
V projednávané věci má Soudní dvůr za to, že je třeba vydat konečné rozhodnutí v projednávané věci. Soudní řízení to dovoluje, jelikož žaloba na neplatnost podaná navrhovateli k Tribunálu je založena na žalobních důvodech, které byly předmětem kontradiktorní diskuze před Tribunálem a jejichž přezkum nevyžaduje přijetí žádného dodatečného organizačního procesního opatření nebo dokazování (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 8. září 2020, Komise a Rada v. Carreras Sequeros a další, C‑119/19 P a C‑126/19 P, EU:C:2020:676, bod 130).
120
Jak bylo uvedeno v bodě 28 tohoto rozsudku, navrhovatelé uplatnili na podporu své žaloby před Tribunálem osm žalobních důvodů.
121
Třetí žalobní důvod této žaloby, rozdělený do tří částí, vychází z porušení práva navrhovatelů na to, aby jejich záležitosti byly řešeny nestranně a spravedlivě v souladu s čl. 41 odst. 1 Listiny ve spojení s čl. 296 druhým pododstavcem SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny.
122
V rámci druhé části třetího důvodu své žaloby navrhovatelé tvrdí, že Parlament porušil čl. 41 odst. 1 a čl. 39 odst. 2 Listiny a porušil podstatnou formální náležitost tím, že jmenoval podjatého zpravodaje.
123
V rámci první výtky tvrdí, že nedostatek nestrannosti tohoto zpravodaje vyplývá z jeho příslušnosti k politické skupině, jejíž součástí byli členové Parlamentu patřící k politické straně VOX, která je jejich oponentem a která iniciovala dotčené trestní řízení.
124
V rámci druhé výtky navrhovatelé tvrdí, že tento nedostatek nestrannosti vyplývá ze skutečnosti, že uvedený zpravodaj organizoval s touto politickou stranou událost ze dne 6. března 2019, v jejímž rámci podpořil slogan „Puigdemont do vězení“, přičemž toto vystoupení odměnil potleskem.
125
Parlament, podporovaný Španělským královstvím, zpochybňuje tyto argumenty navrhovatelů. Tvrdí, že žádné pravidlo ani zásada nebrání tomu, aby zpravodaj patřil k politické skupině, jejíž členy jsou rovněž poslanci vnitrostátní strany, jejíž politické cíle jsou protichůdné cílům sledovaným poslancem, jehož se týká žádost o zbavení imunity. Uvádí, že taková příslušnost vyplývá z politické povahy Parlamentu a z rozhodnutí o takové žádosti, a zdůrazňuje různorodost politických skupin zřízených v jeho rámci. Dále tvrdí, že i za předpokladu, že by argumenty navrhovatelů týkající se chování dotyčného zpravodaje byly přípustné, nestačily by tyto argumenty v žádném případě ke zpochybnění nestrannosti tohoto zpravodaje.
126
V tomto ohledu, jak bylo připomenuto v bodech 86 a 87 tohoto rozsudku, právo na řádnou správu zakotvené v čl. 41 odst. 1 Listiny stanoví, že každý má právo na to, aby jeho záležitosti byly orgány, institucemi a jinými subjekty Unie řešeny nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě. Tento požadavek nestrannosti zahrnuje subjektivní nestrannost a objektivní nestrannost.
127
Jak bylo uvedeno v bodě 79 tohoto rozsudku, Parlament má širokou posuzovací pravomoc, pokud jde o vyřizování žádostí o zbavení imunity, která zahrnuje pravomoc stanovit procesní pravidla použitelná v případě, že Parlament musí o takových žádostech rozhodnout.
128
V rámci výkonu své široké posuzovací pravomoci přijal Parlament v rámci činnosti výboru JURI sdělení č. 11/2019, které stanoví zásady použitelné při vyřizování žádosti o zbavení imunity tímto výborem, včetně zásad uvedených v bodě 8 tohoto sdělení, které upravují jmenování zpravodaje, který má takovou žádost vyšetřit, v rámci rovnoměrné rotace mezi politickými skupinami.
129
V projednávané věci je nesporné, že zpravodaj pověřený vyšetřením žádostí o zbavení imunity týkající se navrhovatelů byl členem politické skupiny, ke které patřili členové politické strany, která iniciovala dotčené trestní řízení.
130
Z důvodů uvedených v bodech 97 až 105 a 114 tohoto rozsudku je třeba konstatovat, že tento zpravodaj neposkytl dostatečné záruky pro vyloučení veškerých legitimních pochybností ze strany navrhovatelů ohledně jeho případné nepříznivé zaujatosti vůči nim, a nemohl být tedy považován za osobu splňující požadavek nestrannosti. Je tedy třeba mít za to, že jmenování tohoto zpravodaje bylo provedeno v rozporu s čl. 41 odst. 1 Listiny.
131
Z toho vyplývá, že toto jmenování představuje vadu, kterou byl stižen postup přijímání zpráv v rámci výboru JURI. V důsledku toho jsou samotné postupy přijímání sporných rozhodnutí stiženy formální vadou.
132
V tomto ohledu z ustálené judikatury vyplývá, že nedodržení procesních pravidel týkajících se přijímání aktu nepříznivě zasahujícího do právního postavení představuje porušení podstatných formálních náležitostí ve smyslu čl. 263 druhého pododstavce SFEU, takže pokud unijní soud konstatuje, že napadený akt nebyl řádně přijat, přísluší mu vyvodit důsledky z porušení podstatné formální náležitosti, a tudíž tento akt zrušit (rozsudek ze dne 14. března 2024, D & A Pharma v. Komise a EMA, C‑291/22 P, EU:C:2024:228, bod 158, jakož i citovaná judikatura). Vzhledem k tomu, že v projednávané věci byla sporná rozhodnutí přijata na základě zpráv výboru JURI, které měly být považovány za neplatné, jsou samotná tato rozhodnutí neplatná.
133
V důsledku toho je třeba prohlásit druhou část třetího žalobního důvodu za opodstatněnou a sporná rozhodnutí zrušit v souladu s návrhovými žádáními, která v tomto smyslu předložili navrhovatelé před Tribunálem, aniž je třeba zkoumat ostatní části třetího žalobního důvodu a ostatní žalobní důvody.
K nákladům řízení
134
Podle čl. 184 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora platí, že je-li opravný prostředek opodstatněný a Soudní dvůr vydá sám konečné rozhodnutí ve věci, rozhodne o nákladech řízení.
135
Podle čl. 138 odst. 1 tohoto jednacího řádu, jenž se na řízení o kasačním opravném prostředku použije na základě čl. 184 odst. 1 tohoto jednacího řádu, se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
136
Vzhledem k tomu, že navrhovatelé požadovali náhradu nákladů řízení a Parlament neměl ve věci úspěch jak v řízení před Tribunálem, tak v řízení o kasačním opravném prostředku, je důvodné rozhodnout, že Parlament ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené navrhovateli v souvislosti s těmito řízeními.
137
Kromě toho podle čl. 184 odst. 4 jednacího řádu Soudního dvora může Soudní dvůr rozhodnout, že nepodal-li kasační opravný prostředek sám vedlejší účastník řízení v prvním stupni, který se účastnil písemné nebo ústní části řízení o kasačním opravném prostředku, ponese vlastní náklady řízení. V projednávané věci je třeba rozhodnout, že Španělské království, vedlejší účastník řízení v prvním stupni, který se účastnil písemné části řízení o kasačním opravném prostředku, ponese vlastní náklady řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
1)
Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 5. července 2023, Puigdemont i Casamajó a další v. Parlament (T‑272/21, EU:T:2023:373), se zrušuje.
2)
Rozhodnutí Evropského parlamentu P9_TA(2021)0059, P9_TA(2021)0060 a P9_TA(2021)0061 ze dne 9. března 2021 se zrušují.
3)
Evropský parlament ponese vlastní náklady řízení vynaložené jak v řízení před Tribunálem Evropské unie, tak v řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené C. Puigdemont i Casamajóem, A. Comín i Oliveresem a C. Ponsatí i Obiols v rámci těchto dvou řízení.
4)
Španělské království ponese vlastní náklady vynaložené jak v řízení před Tribunálem Evropské unie, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: angličtina.