ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA24. října 1962 (*)Ve věci 25/62_Plaumann & Co.,
se sídlem v Hamburku, zastoupená Haraldem Ditgesem, advokátem u
advokátní komory v Kolíně nad Rýnem, s adresou pro účely doručování u p.
Audryho, Fédération des commerçants, 8, avenue de l´Arsenal v
Lucemburku_žalobkyně_protiKomisi Evropského hospodářského společenství,
zastoupené Hubertem Ehringem, právním poradcem evropských výkonných
představitelů, jako zmocněncem, ve spolupráci s Ernstem Steindorffem,
profesorem práva na univerzitě v Tübingenu, s adresou pro účely
doručování u Henriho Manzanarèse, sekretáře právní služby evropských
výkonných představitelů, 2, place de Metz v Lucemburku_žalované_jejímž
předmětem je jednak zrušení rozhodnutí Komise S III 03079 ze dne
22. května 1962, které odmítá povolit Spolkové republice Německo
částečně pozastavit dovozní clo na „čerstvé mandarinky
a klementinky“ ze třetích zemí, a jednak zaplacení náhrady
škody ve výši 39 414,01 DEM_SOUDNÍ DVŮR_ve
složení A. M. Donner, předseda, L. Delvaux a R. Lecourt,
předsedové senátů, Ch. L. Hammes, R. Rossi (zpravodaj), A. Trabucchi
a W. Strauß, soudci_generální advokát: K. Roemer_vedoucí soudní kanceláře: A. Van Houtte_vydává tentoRozsudek K žalobě na neplatnostK přípustnostiPodle
článku 173 pododstavce 2 Smlouvy o EHS „každá fyzická nebo
právnická osoba může […] podat žalobu proti rozhodnutím, která, byť
vydána ve formě […] rozhodnutí určeného jiné osobě, se jí bezprostředně
a osobně dotýkají.“Žalovaná tvrdí, že
slova „jiná osoba“ v daném odstavci se nevztahují na členské státy
jako nositele veřejné moci, a proto nemohou jednotlivci podat
žalobu na neplatnost proti rozhodnutím Komise nebo Rady určeným takovým
adresátům.Článek 173 pododstavec 2 Smlouvy
nicméně připouští žalobu jednotlivců proti rozhodnutím určeným „jiné
osobě“, která se jich bezprostředně a osobně dotýkají, avšak
neupřesňuje ani neomezuje dosah těchto slov.Znění a mluvnický smysl výše uvedeného ustanovení odůvodňují nejširší výklad.Ostatně ustanovení Smlouvy týkající se práva procesních subjektů konat nelze vykládat restriktivně.Jelikož Smlouva o této otázce mlčí, nelze tedy v tomto ohledu předpokládat žádná omezení. Proto nemůže být tvrzení žalované pokládáno za opodstatněné. Žalovaná
dále tvrdí, že napadené rozhodnutí je svou samotnou podstatou nařízením
přijatým ve formě individuálního rozhodnutí, a že z tohoto
důvodu žaloba jednotlivce není proti němu přípustná, stejně jako proti
obecným právním aktům.Z článků 189
a 191 Smlouvy o EHS však vyplývá, že rozhodnutí jsou
charakterizována omezeným počtem osob, kterým jsou určena; pro
stanovení, zda jde o rozhodnutí, či nikoli, je tedy třeba zkoumat,
zda se předmětný akt dotýká určitých subjektů.Sporné
rozhodnutí bylo určeno vládě Spolkové republiky Německo a odmítá
jí povolit částečně pozastavit dovozní clo na určité výrobky ze třetích
zemí. Proto musí být napadený akt považován za rozhodnutí týkající se určitého subjektu a zavazující pouze tento subjekt. Podle
článku 173 pododstavce 2 Smlouvy mohou jednotlivci podat žalobu na
neplatnost proti rozhodnutím, která, byť určená jiné osobě, se jich
bezprostředně a osobně dotýkají, ale v projednávaném případě
žalovaná popírá, že se sporné rozhodnutí dotýká žalobce bezprostředně
a osobně.Nejprve je třeba přezkoumat,
zda je splněna druhá podmínka přípustnosti, neboť by bylo zbytečné,
pokud se uvedené rozhodnutí nedotýká žalobce osobně, zjišťovat, zda se
jej dotýká bezprostředně. Jiné osoby, než
kterým je rozhodnutí určeno, mohou tvrdit, že se jich osobně dotýká
pouze tehdy, pokud jsou dotyčným rozhodnutím zasaženy z důvodu
určitých vlastností, které jsou pro ně zvláštní, nebo faktické situace,
která je vymezuje vzhledem ke všem ostatním osobám, a tím je
individualizuje způsobem obdobným tomu, jakým by byl individualizován
adresát rozhodnutí.V projednávaném případě
je žalobce zasažen sporným rozhodnutím jakožto dovozce klementinek, tj.
z důvodu obchodní činnosti, která může být vykonávána kdykoli
a kýmkoli, a která proto není způsobilá vymezovat ho vzhledem
k napadenému rozhodnutí obdobným způsobem jako adresáta. Z těchto důvodů je namístě učinit závěr, že žaloba na neplatnost musí být prohlášena za nepřípustnou. K žalobě na náhradu škodyK přípustnostiŽalovaná
tvrdí, že návrhové žádání obsažené v projednávané žalobě bylo
předloženo opožděně, jelikož bylo poprvé uvedeno v replice,
a podle čl. 38 odst. 1 písm. d) jednacího řádu není
přípustné. Žalobce však v žalobě
předložil návrh na určení, jehož předmětem byla případná škoda vzniklá
následkem napadeného rozhodnutí. V průběhu písemné a ústní
části řízení upřesnil předmět tohoto návrhu a vyčíslil výši uvedené
škody. Následkem toho může být návrhové
žádání týkající se náhrady škody považováno za přípustné rozvedení
návrhového žádání obsaženého v žalobě. Podle výše uvedeného
čl. 38 odst. 1 písm. d) je tedy přípustné.K věci saméŽalobce
se svým návrhovým žádáním domáhá zaplacení náhrady škody, jejíž výše
odpovídá clu a dani z obratu, které musel zaplatit následkem
rozhodnutí, proti němuž podal současně žalobu na neplatnost.Za
těchto podmínek je namístě určit, že žalobcem tvrzená škoda je
důsledkem tohoto rozhodnutí a že žaloba na náhradu škody ve
skutečnosti usiluje o zrušení právních účinků sporného rozhodnutí
pro žalobce. V projednávaném případě nebylo napadené rozhodnutí zrušeno.Nezrušený
správní akt nemůže sám o sobě zakládat pochybení poškozující
adresáty správy; tito tedy nemohou žádat náhradu škody vyplývající
z tohoto aktu. Soudní dvůr nemůže
prostřednictvím žaloby na náhradu škody rozhodnout o opatřeních,
která by zmařila právní účinky takového rozhodnutí, které nebylo
zrušeno. Žaloba musí být tedy zamítnuta jakožto neopodstatněná.  K nákladům řízeníPodle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení.Žalobci, který neměl ve věci úspěch, je namístě uložit náhradu nákladů řízení. S ohledem na podání_po vyslechnutí zprávy soudce zpravodaje_po vyslechnutí řečí účastníků řízení_po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta_s ohledem
na články 173 pododstavec 2, 176, 189, 191 a 215 pododstavec 2 Smlouvy
o založení Evropského hospodářského společenství_s ohledem
na Protokol o statutu Soudního dvora Evropského hospodářského
společenství připojený ke Smlouvě o založení Evropského
hospodářského společenství_s ohledem na jednací řád Soudního dvora a zejména článek 69 odstavec 2_SOUDNÍ DVŮRzamítl všechna ostatní obsáhlejší nebo odporující návrhová žádání a rozhodl takto:1)      Žaloba na neplatnost se odmítá jako nepřípustná.2)      Žaloba na náhradu škody se zamítá jako neopodstatněná.3)      Žalobci se ukládá náhrada nákladů řízení.DonnerDelvauxLecourtHammesRossiTrabucchi       Strauss Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 15. července 1963.Vedoucí soudní kanceláře       PředsedaA. Van Houtte       A. M. Donner* Jednací jazyk: němčina.