62010CJ0276_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑276/10,
jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 258 SFEU, podaná 2. června 2010,
Evropská komise, zastoupená S. Pardo Quintillán a L. Jelínkem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalobkyně,
proti
České republice, zastoupené M. Smolkem a J. Jirkalovou, jako zmocněnci,
žalované,
SOUDNÍ DVŮR (osmý senát),
ve složení K. Schiemann, předseda senátu, C. Toader a E. Jarašiūnas (zpravodaj), soudci,
generální advokát: Y. Bot,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Svou žalobou se Evropská komise domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Česká republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/118/ES ze dne 12. prosince 2006 o ochraně podzemních vod před znečištěním a zhoršováním stavu (Úř. věst. L 372, s. 19), nebo v každém případě tím, že je nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 12 této směrnice.
2. V souladu s uvedeným článkem 12 měly členské státy povinnost uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí 2006/118 nejpozději do 16. ledna 2009 a neprodleně o nich uvědomit Komisi.
3. Vzhledem k tomu, že Komise neobdržela oznámení o předpisech přijatých Českou republikou k zajištění úplného provedení směrnice 2006/118 ve lhůtě stanovené touto směrnicí, vyzvala dopisem ze dne 31. března 2009 uvedený členský stát, aby předložil vyjádření ve lhůtě dvou měsíců od obdržení této výzvy.
4. Česká republika na tuto výzvu odpověděla dopisem ze dne 4. června 2009, v němž uvedla, že směrnice 2006/118 má být zcela provedena do jejího právního řádu přijetím zákona a prováděcích předpisů.
5. Komise vydala dne 29. října 2009 odůvodněné stanovisko, kterým Českou republiku vyzvala k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby tomuto stanovisku vyhověla ve lhůtě dvou měsíců od jeho obdržení.
6. V návaznosti na toto stanovisko informovala Česká republika dopisy ze dne 22. prosince 2009, 24. března 2010 a 25. května 2010 Komisi o vývoji legislativního procesu zahájeného za účelem zajištění provedení směrnice 2006/118. Nakonec uvedla, že byl přijat a vyhlášen zákon č. 150/2010 Sb., kterým se mění zákon o vodách (č. 254/2001 Sb.) a zákon o přestupcích (č. 200/1990 Sb.), a že uvedený zákon nabude účinnosti ke dni 1. srpna 2010.
7. Vzhledem k tomu, že Komise neobdržela od České republiky žádnou informaci o prováděcích předpisech k uvedenému zákonu a neměla k dispozici žádné poznatky, které by jí umožňovaly dospět k závěru, že byla přijata veškerá opatření nezbytná k provedení směrnice 2006/118, podala projednávanou žalobu.
8. Česká republika ve své žalobní odpovědi uvádí, že úplné provedení směrnice 2006/118 bude završeno přijetím dvou vyhlášek, jež mají obě nabýt účinnosti nejpozději ke dni 30. listopadu 2010. Poukazuje na to, že se projednávaná žaloba stane v dohledné době bezpředmětnou, a navrhuje tedy její zamítnutí.
9. Je třeba nicméně připomenout, že podle ustálené judikatury se existence nesplnění povinnosti musí posuzovat vzhledem ke stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, a že změny, ke kterým došlo následně, nemohou být Soudním dvorem brány v úvahu (viz zejména rozsudky ze dne 14. září 2004, Komise v. Španělsko, C‑168/03, Sb. rozh. s. I‑8227, bod 24, a ze dne 4. prosince 2008, Komise v. Spojené království, C‑247/07, bod 5).
10. V projednávané věci je nesporné, že k okamžiku uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku Česká republika nepřijala veškerá opatření nezbytná k zajištění provedení směrnice 2006/118 do svého právního řádu.
11. Žalobu podanou Komisí je tudíž třeba považovat za opodstatněnou.
12. V důsledku toho je třeba určit, že Česká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí 2006/118, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 12 této směrnice.
K nákladům řízení
13. Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise náhradu nákladů řízení od České republiky požadovala a Česká republika neměla ve věci úspěch, je důvodné jí uložit náhradu nákladů řízení.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:
1) Česká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/118/ES ze dne 12. prosince 2006 o ochraně podzemních vod před znečištěním a zhoršováním stavu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 12 této směrnice.
2) České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.