Asia T-323/22
(julkaistu otteina)
PH ym.
vastaan
Euroopan keskuspankki
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 10.7.2024
Talous- ja rahapolitiikka – Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta – Tilanne, jossa EKP vastustaa määräosuuksien hankkimista luottolaitoksesta – Kumoamiskanne – Oikeussuojan tarve – Kantajaa suoraan koskeva toimi – Osittainen tutkimatta jättäminen – Hankkijaehdokkaan maine ja ammatillinen pätevyys – Taloudellinen vakaus – Vakavaraisuusvaatimusten noudattaminen – Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunta – Oikeasuhteisuus
1.      Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Näitä henkilöitä suoraan ja erikseen koskevat toimet – Kantajaa suoraan koskeva toimi – Euroopan keskuspankin (EKP) päätös, jolla hankkijaehdokkaalta evätään mahdollisuus hankkia määräosuus luottolaitoksessa – Asianomaisen laitoksen osuuksia myyvän yhtiön nostama kumoamiskanne – Toimi ei koske kantajaa suoraan – Tutkimatta jättäminen
(SEUT 263 artiklan neljäs kohta)
(ks. 60-63, 67, 68, 70-72, 75 ja 76 kohta)
2.      Talous- ja rahapolitiikka – Talouspolitiikka – Unionin rahoitusalan valvonta – Yhteinen valvontamekanismi – Luottolaitosten vakavaraisuusvalvonta – Euroopan keskuspankille (EKP) annetut erityistehtävät – Määräosuuksien hankintaa koskeva arviointi – Mainittujen osuuksien hankkijaehdokkaan mainetta koskeva peruste – Käsite – Hankkijaehdokkaan ammatillisen pätevyyden arviointi – Kuuluminen käsitteen alaan
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36 23 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta ja 91 artiklan 1 kohta)
(ks. 362-368 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu kumoamiskanne, jonka se hylkää ja joka on nostettu Euroopan keskuspankin (EKP) päätöksestä, jossa vastustettiin määräosuuden hankkimista luottolaitoksesta, lausuu uudesta kysymyksestä, joka koskee tällaista omistusosuutta myyvän yhtiön asiavaltuutta nostaa kumoamiskanne päätöksestä, jolla hankkijaehdokkaalta evätään mainitun osuuden hankkiminen. Lisäksi se lausuu siitä, voiko EKP arvioidessaan hankkijaehdokkaan mainetta arvioida hankkijaehdokkaan ammatillista pätevyyttä.
HKB Bank GmbH (jäljempänä kohdepankki) on ”vähemmän merkittävä” luottolaitos,(1) joka on Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsichtin (BaFin, liittovaltion rahoituspalvelujen valvontaviranomainen, Saksa) suorassa vakavaraisuusvalvonnassa. PH, PI ja PJ (jäljempänä hankkijaehdokkaat) ilmoittivat 9.4.2020 ja 9.7.2020 BaFinille aikomuksestaan hankkia määräosuus ja ylittää 50 prosenttia kohdepankin pääomasta ja äänioikeuksista (jäljempänä aiottu hankinta) ostamalla kaikki Socrates Capitalin omistamat kohdepankin osuudet. EKP vastusti ehdotettua hankintaa kanteen kohteena olevassa päätöksessä, joka annettiin tiedoksi hankkijaehdokkaille 22.3.2022, koska ostajaehdokkaat eivät täyttäneet mainetta, taloudellista vakautta, vakavaraisuusvaatimusten noudattamista ja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskin torjuntaa koskevia vaatimuksia.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Socrates Capitalin ja hankkijaehdokkaiden yleisessä tuomioistuimessa nostaman kanteen tutkittavaksi ottamisesta yleinen tuomioistuin muistuttaa, että koska kyse on yhdestä ja samasta kanteesta,      PH:lla, PI:llä ja PJ:llä on asiavaltuus, joten Socrates Capitalin asiavaltuutta ei ole tarpeen tutkia. Yleinen tuomioistuin katsoo kuitenkin, että hyvän oikeudenhoidon ja EKP:n esittämän oikeudenkäyntiväitteen yhteydessä esille tuodun tutkittavaksi ottamista koskevan kysymyksen erityisen merkityksen vuoksi on aiheellista lausua tästä oikeudenkäyntiväitteestä.
Muistutettuaan ensin säännöistä, joiden mukaan luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä, joka nostaa kanteen toimesta, jota ei ole osoitettu sille, katsotaan olevan asiavaltuus, yleinen tuomioistuin toteaa, että nyt käsiteltävässä asiassa kanteen kohteena olevaa päätöstä ei ole annettu tiedoksi Socrates Capitalille. Missään säännöksessä ei sitä paitsi edellytetty tällaista ilmoitusta kyseiselle kantajalle kyseessä olevan määräosuuden luovuttajana. Koska kanteen kohteena oleva päätös ei ole sääntelytoimi, yleinen tuomioistuin tutkii, täyttääkö kanne, siltä osin kuin Socrates Capital on sen nostanut, edellytyksen, jonka mukaan toimen on koskettava kantajaa suoraan.
Tältä osin yleinen tuomioistuin toteaa aluksi, että määräosuuksien valvontaa koskevan järjestelmän tarkoituksena on arvioida ennen tällaisten omistusosuuksien hankintaa niiden hankkijaehdokkaiden laatua, jotka haluavat päästä pankkisektorille omistajiksi. Näin ollen on katsottava, että luottolaitoksen määräosuuden hankinnan vastustaminen ei muuta tällaisen omistusosuuden myyvän yhtiön oikeudellista asemaa. Vaikka määräosuuden hankinnan vastustamisella kyseenalaistetaan hankkijaehdokkaiden mahdollisuus tehdä sopimus määräosuuden myyjän kanssa, sillä ei sitä vastoin kyseenalaisteta myyjän oikeutta tehdä luovutus, jonka se voi muun muassa tehdä toisen mahdollisen hankkijan kanssa. Kyseinen vastustaminen vastaa ainoastaan sitä, että hankkijaehdokkailta evätään lupa tulla pankkisektorille omistajiksi.
Yleinen tuomioistuin toteaa seuraavaksi, että tätä päätelmää tukee se oikeudellinen asiayhteys, johon kanteen kohteena oleva päätös sijoittuu. Direktiivissä 2013/36(2) ei mainita määräosuuden hankintaa luottolaitoksesta koskevan ilmoituksen julkaisemista, kolmansien henkilöiden mahdollisuutta osallistua hallinnolliseen menettelyyn eikä myöskään toimivaltaisen viranomaisen päätöksen järjestelmällistä julkaisemista. Sellaista tapausta varten, että määräosuuden hankintaa koskevaa vastalausetta ei noudateta, direktiivissä säädetään ainoastaan seuraamuksista, jotka liittyvät hankkijaehdokkaan hankkimaa omistusosuutta vastaavien äänioikeuksien käyttämiseen. Nyt käsiteltävässä asiassa kanteen kohteena olevassa päätöksessä arvioidaan näin ollen hankkijaehdokkaiden laatua eikä osto- ja myyntisopimuksen lainmukaisuutta.
Lisäksi yleinen tuomioistuin huomauttaa, että sopimuspuolet ovat vapaaehtoisesti lisänneet osto- ja myyntisopimukseen ehdon, jonka mukaan sopimus ei tule voimaan ilman EKP:n lupaa. Sopimuspuolten sopimukseen sisällyttämä lauseke voi toki heijastaa lainsäädäntöä. Nyt käsiteltävässä asiassa mainittu lauseke heijastaa kuitenkin säännöstöä, jonka mukaan hankkijaehdokkaan on erikseen saatava hallinnollinen lupa, jotta voidaan arvioida, onko sillä oikeus tulla pankkisektorille omistajaksi. EKP ei mainittua hankintaa koskevaa ilmoitusta arvioidessaan ota näin ollen kantaa luottolaitoksen osuuden hankkijaehdokkaiden ja myyjän välillä mahdollisesti tehdyn sopimuksen sääntöjenmukaisuuteen.
Lopuksi on todettava, että vaikka kanteen kohteena olevalla päätöksellä puututaan hankkijaehdokkaiden omaisuudensuojaan ja elinkeinovapauteen, sen ei voida katsoa merkitsevän puuttumista samoihin oikeuksiin Socrates Capitalin osalta. Kanteen kohteena olevalla päätöksellä ei nimittäin puututa suoraan Socrates Capitalin oikeuteen myydä osuuksiaan kohdepankissa.
Yleinen tuomioistuin katsoo näin ollen, ettei kanteen kohteena oleva päätös merkitse Socrates Capitalille asetettua yleistä kieltoa myydä osuuksiaan kohdepankissa ja että kanteen kohteena oleva päätös ei näin ollen koske Socrates Capitalia suoraan. Näin ollen se jättää kanteen tutkimatta siltä osin kuin se koskee Socrates Capitalia.
Siltä osin kuin on kyse EKP:n mahdollisuudesta arvioida hankkijaehdokkaiden ammatillista pätevyyttä niiden maineen arvioinnin yhteydessä, yleinen tuomioistuin toteaa, että direktiivin 2013/36 23 artiklan 1 kohdan a alakohdassa mainitaan ainoastaan hankkijaehdokkaan maine,(3) kun taas saman artiklan b alakohdassa mainitaan ylimpään hallintoelimeen tai toimivaan johtoon kuuluvien henkilöiden, jotka tulevat johtamaan luottolaitoksen liiketoimintaa aiotun hankinnan seurauksena, maine, tietämys,(4) taidot ja kokemus(5).
Yleinen tuomioistuin toteaa kuitenkin, että tavanomaisen merkityksensä mukaan ilmaisu ”hyvämaineinen” tarkoittaa ”jota voidaan arvostaa” tai ”jota kohtaan tunnettu kunnioitus on yleisesti tunnettu”. Tällainen määritelmä, joka viittaa muun muassa yleisön mielipiteeseen, ei sulje pois sitä, että henkilön maine riippuu hänen ammatillisesta pätevyydestään. Lisäksi direktiivin 2007/44/EY(6), jonka säännökset on sisällytetty direktiiviin 2013/36, johdanto-osan kahdeksannen perustelukappaleen mukaan hankkijaehdokkaan mainetta koskeva arviointiperuste merkitsee sen selvittämistä, onko hankkijaehdokkaan luotettavuudesta ja ”ammattipätevyydestä” epäilyjä ja ovatko tällaiset epäilyt perusteltuja.
Yleinen tuomioistuin katsoo myös, että se, että hankkijaehdokkaan maineen arvioimisen yhteydessä otetaan huomioon sen ammatillinen pätevyys, on johdonmukaista sen arvioinnin kanssa, joka direktiivin 2013/36 23 artiklan 1 kohdan sanamuodon mukaisesti koskee kyseisen ehdokkaan ”sopivuuden” arvioimista, ja määräosuuksien hankintaan kohdistuvan valvonnan tavoitteen kanssa, joka on varmistaa luottolaitoksen järkevä ja vakaa hoito. Koska määräosuuden haltija kykenee käyttämään vaikutusvaltaa asianomaiseen luottolaitokseen nähden, kyseisen haltijan ammatillinen pätevyys tukee kyseisen laitoksen järkevää ja vakaata hoitoa. Yhteiset ohjeet(7) tukevat lisäksi tätä tulkintaa, koska niissä todetaan, että hankkijaehdokkaan maineen arvioinnin on katettava sen luotettavuus ja ammattipätevyys. Tällaista tulkintaa ei myöskään voida sulkea pois Saksan oikeudessa tällä alalla käytettyjen ilmaisujen perusteella, sillä Saksan lain, jolla direktiivi 2007/44 on saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä, perusteluissa mainitaan, että luotettavuusperusteena on tarkistettava, onko hankkijaehdokkaan rehellisyydestä ”ja ammatillisesta pätevyydestä” epäilyjä ja ovatko kyseiset epäilyt perusteltuja.
Yleinen tuomioistuin päättelee tästä, että direktiivissä 2013/36 mainittua mainetta koskevaa perustetta on tulkittava siten, että se sisältää hankkijaehdokkaan ammatillisen pätevyyden arvioinnin.
1      Luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annetun neuvoston asetuksen N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63) 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
2      Oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU (EUVL 2013, L 176, s. 338).
3      Direktiivin 2013/36 23 artiklan 1 kohdan a alakohta.
4      Direktiivin 2013/36 23 artiklan 1 kohdan b alakohta.
5      Direktiivin 2013/36 91 artiklan 1 kohta.
6      Neuvoston direktiivin 92/49/ETY sekä direktiivien 2002/83/EY, 2004/39/EY, 2005/68/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta rahoitusalalla tapahtuvaan omistusosuuksien hankintaan ja lisäämiseen sovellettavien toiminnan vakauden arviointia koskevien menettelysääntöjen ja periaatteiden osalta 5.9.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/44/EY (EUVL 2007, L 247, s. 1).
7      Euroopan pankkiviranomaisen (EPV), Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EIOPA) ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (ESMA) vahvistamat määräosuuksien hankintaan ja lisäämiseen rahoitusalalla sovellettavaa toiminnan vakauden arviointia koskevat yhteiset ohjeet, jotka on julkaistu 20.12.2016.