62017TO0130
VISPĀRĒJĀS TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS
2017. gada 21. jūlijā (
*1
)
Pagaidu noregulējums – Dabasgāzes iekšējais tirgus – Direktīva 2009/73/EK – Bundesnetzagentur pieteikums atkāpes no Savienības noteikumiem nosacījumu grozīšanai gāzes vada OPAL ekspluatācijai – Komisijas lēmums, ar ko grozīti atkāpes no Savienības noteikumiem nosacījumi – Pieteikums par piemērošanas apturēšanu – Steidzamības neesamība
Lieta T‑130/17 R
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A
., Varšava (Polija), ko pārstāv M. Jeżewski, advokāts,
prasītāja,
pret
Eiropas Komisiju, ko pārstāv O. Beynet un K. Herrmann, pārstāves,
atbildētāja,
ko atbalsta
Vācijas Federatīvā Republika, ko pārstāv T. Henze un R. Kanitz, pārstāvji,
persona, kas iestājusies lietā,
par prasību, kas pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko lūdz apturēt Komisijas 2016. gada 28. oktobra Lēmuma C(2016) 6950 final par gāzes vada OPAL atkāpes nosacījumu grozīšanu attiecībā uz Direktīvā 2003/55/EK iekļautajiem noteikumiem par trešo personu piekļuvi un tarifu tiesisko regulējumu piemērošanu.
VISPĀRĒJĀS TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJS
izdod šo rīkojumu.
Rīkojums
Tiesvedības priekšvēsture
1
Ar 2009. gada 12. jūnija Lēmumu C(2009) 4694 Eiropas Kopienu Komisija lūdza Bundesnetzagentur (BNetzA; Federālā regulatīvā iestāde, Vācija) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvas 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu (OV 2003, L 176, 57. lpp.) 22. pantu grozīt tās 2009. gada 25. februāra lēmumu, ar kuru gāzes vada Ostseepipeline-Anbindungsleitung (turpmāk tekstā – “OPAL”), kas ir zemes posms gāzes vadam Nord Stream 1, [Vācijas] austrumos, un kura ieejas punkts atrodas netālu no Lubminas [Lubmin] pašvaldības, pie Greifsvaldes [Greifswald], Vācijā, un izejas punkts ir Brandovas [Brandov] pašvaldībā, Čehijas Republikā, projekta transportēšanas jaudu izslēdz no minētās direktīvas 18. pantā minēto noteikumu par trešo personu piekļuvi un tās 25. panta 2.–4. punktā paredzēto tarifu noteikumu piemērošanas.
2
Komisijas 2009. gada 12. jūnija lēmumā bija paredzēti šādi nosacījumi:
“a)
Neskarot b) apakšpunktā minēto normu, vienā vai vairākos lielos augšupējos vai lejupējos, Čehijas Republiku ietverošos dabasgāzes tirgos dominējošs uzņēmums nedrīkst gada laikā rezervēt vairāk nekā 50 % gāzes vada OPAL transportēšanas jaudas uz Čehijas robežas. To uzņēmumu rezerves, kuri pieder vienai un tai pašai grupai, kā Gazprom un Wingas, tiks izvērtētas kopā. Dominējošu uzņēmumu/dominējošu uzņēmumu grupu, kas noslēguši lielus ilgtermiņa gāzes piegādes nolīgumus, rezerves tiks izvērtētas apkopotā veidā [..].
b)
Jaudas 50 % ierobežojumu var pārsniegt, ja attiecīgais uzņēmums nodod tirgū 3 miljardus m3 gāzes apjomu gāzes vadā OPAL saskaņā ar atklātu, pārskatāmu un nediskriminējošu procedūru (“gāzes realizācijas programma”). Gāzes vada pārvaldības sabiedrībai vai uzņēmumam, kam ir pienākums īstenot programmu, ir jāgarantē atbilstošas transportēšanas jaudas pieejamība un brīva izejas punkta izvēle (“jaudas pārejas programma”). “Gāzes realizācijas” un “jaudas pārejas” programmas veidu apstiprina BNetzA.”
3
2009. gada 7. jūlijāBNetzA grozīja savu 2009. gada 25. februāra lēmumu, to piemērojot iepriekš minētajiem nosacījumiem, kas paredzēti Komisijas 2009. gada 12. jūnija lēmumā. Atkāpi no noteikumiem BNetzA piešķīra uz 22 gadus ilgu laikposmu.
4
Gāzes vads OPAL sāka darboties 2011. gada 13. jūlijā, un tā jauda ir aptuveni 36,5 miljardi m3. Saskaņā ar Komisijas 2009. gada 12. jūnija lēmumu un BNetzA2009. gada 25. februāra lēmumu, kas grozīts ar BNetzA2009. gada 7. jūlija lēmumu, gāzes vada OPAL jauda ir pilnībā atbrīvota no trešo personu reglamentētas piekļuves noteikumu un tarifu noteikumu, pamatojoties uz Direktīvu 2003/55, piemērošanas.
5
Nerezervētie 50 % šā gāzes vada jaudas nekad nav tikuši izmantoti, jo Gazprom neīstenoja gāzes realizācijas programmu, kas minēta Komisijas 2009. gada 12. jūnija lēmumā. Interese par gāzes vada ieejas punkta jaudu pie Greifsvaldes ir tikai trešajām personām, kas var ievadīt gāzi šajā gāzes vada punktā. Šā brīža tehniskajā konfigurācijā dabasgāzi šajā ieejas punktā var piegādāt vienīgi gāzes vads Nord Stream 1, ko izmanto grupa Gazprom Krievijas atradnēs iegūtas gāzes transportēšanai, kā rezultātā šķiet, ka a priori tiek izmantota tikai 50 % no gāzes vada OPAL transportēšanas jaudas.
6
2016. gada 13. maijā, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvas 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par [Direktīvas 2003/55] atcelšanu (OV 2009, L 211, 94. lpp.) 36. pantu, BNetzA paziņoja Komisijai par savu nodomu grozīt dažus 2009. gadā piešķirtās atkāpes noteikumus attiecībā uz daļu gāzes vada OPAL, ko pārvalda Opal Gastransport GmbH & Co. KG (turpmāk tekstā – “OGT”).
7
2016. gada 28. oktobrī Komisija, pamatojoties uz Direktīvas 2009/73 36. panta 9. punktu, pieņēma Lēmumu C(2016) 6950 final par gāzes vada OPAL atkāpes nosacījumu grozīšanu attiecībā uz Direktīvā 2003/55 iekļautajiem noteikumiem par trešo personu piekļuvi un tarifu tiesiskā regulējuma noteikumiem (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), kas ir adresēts BNetzA.
8
Apstrīdētajā lēmumā Komisija saglabāja atbrīvojumu no trešo personu piekļuves noteikumiem, kurš piešķirts gāzes vadam OPAL attiecībā uz tā daļu starp ieejas punktu, kas atrodas pie Greifsvaldes, un izejas punktu, kas atrodas Brandovā, tos ieskaitot, attiecībā uz maksimāli 50 % jaudas, ko tā jau bija apstiprinājusi savā 2009. gada 12. jūnija lēmumā. Turpretī atlikušie 50 % no šīs gāzes vada daļas jaudas – kas līdz tam nebija izmantoti, jo Gazprom nebija īstenojusi gāzes realizācijas programmu, – tika atbrīvoti, proti, pakļauti trešo personu piekļuves noteikumiem. Šai liberalizācijai jānotiek, sadalot transportēšanas jaudu, kas gāzes vada pārvaldītājam jāpiešķir pārskatāmā un nediskriminējošā izsolē.
9
Tā kā šādi atbrīvotas transportēšanas jaudas nediskriminējoša un pārskatāma nodrošināšana var novest pie tā, ka to de facto var izmantot Gazprom export, Komisija, lai nodrošinātu to, ka trešajām personām faktiski var būt piekļuve “atbrīvotajai” jaudai, palielināja BNetzA piedāvāto maksimālo apjomu attiecībā uz FZK (feste frei zuordenbare Kapazitäten – konstantā brīvi piešķiramā jauda) veida starpsavienojuma jaudu gāzes vada izejas punktā. Tādējādi gāzes vada OPAL pārvaldītājam būs pienākums izsolē nodot citu izmantotāju, nevis tikai Čehijas dabasgāzes tirgū dominējošās sabiedrības rīcībā esošo FZK starpsavienojuma jaudu, kuras sākotnējais apjoms ir 3,2 miljoni kWh. Ja tomēr ikgadējā izsolē noskaidrotos, ka FZK veida jaudas pieprasījums Brandovas izejas punktā pārsniedz 90 % no piedāvātās jaudas, BNetzA ir pienākums par 1,6 miljoniem kWh palielināt FZK jaudas apjomu, kas pieejams nākamajā ikgadējā izsolē. Pieejamā FZK jauda laika gaitā var sasniegt apjomu 6,4 miljoni kWh, kas ir 20 % no gāzes vada OPAL kopējās jaudas.
10
Turklāt, ņemot vērā izsoļu augšupejošo raksturu un lai novērstu pārsolīšanu no Čehijas tirgū dominējošā uzņēmuma puses, Komisija ieviesa papildu nosacījumu, saskaņā ar kuru šāds uzņēmums FZK jaudas izsolē var iesniegt savu piedāvājumu vienīgi par jaudas pamatcenu, tādējādi panākot to, ka piedāvātā cena nevar pārsniegt reglamentētā tarifa vidējo pamatcenu transportēšanas tīklā no Gaspool komerczonas Vācijā uz Čehijas Republiku tajā pašā gadā salīdzināmām precēm.
11
2016. gada 28. novembrīBNetzA grozīja ar savu 2009. gada 25. februāra lēmumu gāzes vada OPAL pārvaldītājam piešķirto atkāpi atbilstoši apstrīdētajam lēmumam.
Tiesvedība un lietas dalībnieku prasījumi
12
Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2017. gada 1. martā, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (turpmāk tekstā – “PGNiG”) cēla prasību par apstrīdētā lēmuma atcelšanu.
13
Ar atsevišķu dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts tajā pašā dienā, PGNiG iesniedza šo pieteikumu par pagaidu noregulējumu, kurā tā Vispārējās tiesas priekšsēdētājam būtībā lūdz:
–
apturēt apstrīdētā lēmuma piemērošanu līdz sprieduma, ar kuru izbeidz pamata tiesvedību, pasludināšanai;
–
piespriest Komisijai, lai tā pieprasa BNetzA veikt visus iespējamos tiesiskos pasākumus, lai līdz sprieduma, ar kuru izbeidz pamata tiesvedību, pasludināšanai apturētu tāda lēmuma, darījuma, publisko tiesību vienošanās vai jebkāda cita piemērošanas pasākuma izpildi, ar ko groza, papildina, atceļ vai citādi pārveido BNetzA2009. gada 25. februāra lēmumu tā 2009. gada 7. jūlija versijā;
–
piespriest BNetzA veikt visus nepieciešamos tiesiskos pasākumus, lai līdz sprieduma, ar kuru izbeidz pamata tiesvedību, pasludināšanai apturētu tāda lēmuma, darījuma, nolīguma par darījumu vai jebkāda cita piemērošanas pasākuma īstenošanu, ar ko groza, papildina, atceļ vai citādi pārveido BNetzA2009. gada 25. februāra lēmumu tā 2009. gada 7. jūlija versijā;
–
piespriest Komisijai, lai tā pieprasa OGT līdz sprieduma, ar kuru izbeidz pamata tiesvedību, pasludināšanai apturēt no apstrīdētā lēmuma īstenošanas izrietošās transportēšanas jaudas iesniegšanu izsolē un piekļuvi gāzes vada OPAL transportēšanas jaudai ar citiem nosacījumiem nekā tie, kas noteikti BNetzA2009. gada 25. februāra lēmumā tā 2009. gada 7. jūlija versijā;
–
piespriest OGT līdz sprieduma, ar kuru izbeidz pamata tiesvedību, pasludināšanai apturēt no apstrīdētā lēmuma īstenošanas izrietošās transportēšanas jaudas iesniegšanu izsolē un piekļuvi gāzes vada OPAL transportēšanas jaudai ar citiem nosacījumiem nekā tie, kas noteikti BNetzA2009. gada 25. februāra lēmumā tā 2009. gada 7. jūlija versijā;
–
piespriest Komisijai, lai tā pieprasa BNetzA, OGT, OAO Gazprom un OOO Gazprom līdz sprieduma, ar kuru izbeidz pamata tiesvedību, pasludināšanai apturēt nolīguma par darījumu īstenošanu ar apstrīdētajā lēmumā apstiprinātajiem nosacījumiem;
–
piespriest BNetzA, OGT, OAO Gazprom un OOO Gazprom līdz sprieduma, ar kuru izbeidz pamata tiesvedību, pasludināšanai apturēt nolīguma par darījumu īstenošanu ar apstrīdētajā lēmumā apstiprinātajiem nosacījumiem.
14
Ar 2016. gada 23. decembra rīkojumiem PGNiG Supply & Trading/Komisija (T‑849/16 R) un Polija/Komisija (T‑883/16 R) Vispārējās tiesas priekšsēdētājs saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 157. panta 2. punktu apturēja apstrīdētā lēmuma piemērošanu, ko šajās divās lietās bija lūgušas prasītājas, līdz tiek izdoti rīkojumi, ar ko izbeidz šīs pagaidu noregulējuma tiesvedības.
15
Savos apsvērumos attiecībā uz pieteikumu par pagaidu noregulējumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegti 2017. gada 15. martā, Komisija Vispārējās tiesas priekšsēdētājam būtībā lūdz:
–
noraidīt šo pieteikumu;
–
piespriest PGNiG atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
16
2017. gada 22. martāGazprom export lūdza atļauju iestāties šajā pagaidu noregulējuma tiesvedībā Komisijas prasījumu atbalstam. 2017. gada 4. aprīlī Komisija un PGNiG iesniedza savus apsvērumus par šo pieteikumu.
17
Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2017. gada 30. martā, OGT lūdza atļauju iestāties šajā pagaidu noregulējuma tiesvedībā Komisijas prasījumu atbalstam. 2017. gada 6. aprīlī Komisija un PGNiG iesniedza savus apsvērumus par šo pieteikumu.
18
2017. gada 28. aprīlī Vispārējās tiesas priekšsēdētājs apmierināja 2017. gada 28. martā Vācijas Federatīvās Republikas iesniegto pieteikumu par iestāšanos lietā, attiecībā uz kuru ne Komisija, ne PGNiG nebija iebildušas savos 2017. gada 7. aprīlī iesniegtajos apsvērumos. Vācijas Federatīvās Republikas iestāšanās raksts Komisijas prasījumu atbalstam tika reģistrēts Vispārējās tiesas kancelejā 2017. gada 15. maijā. 2017. gada 29. maijā Komisija un PGNiG iesniedza savus apsvērumus par šo iestāšanās rakstu.
19
Ar 2017. gada 22. jūnija vēstuli lietas dalībnieki tika uzaicināti uz noklausīšanos, kas noteikta 2017. gada 5. jūlijā, lai izklāstītu savus argumentus par nosacījumiem attiecībā uz steidzamību un par interešu izsvēršanu.
20
Arī OGT un Gazprom tika uzaicinātas uz noklausīšanos, lai izklāstītu savus argumentus par interešu izsvēršanu, neskarot galīgo lēmumu par viņu attiecīgo pieteikumu par iestāšanos lietā pieņemamību.
21
2017. gada 5. jūlijāPGNiG, Komisija un Vācijas Federatīvā Republika, kā arī abas pieteikumu par iestāšanos lietā iesniedzējas sniedza savus argumentus tiesas sēdē un atbildēja uz Vispārējās tiesas priekšsēdētāja jautājumiem. Lai gan OGT un Gazprom tika atļauts sniegt argumentus par interešu izsvēršanu saistībā ar šo pieteikumu par pagaidu noregulējumu, tomēr Vispārējās tiesas priekšsēdētājs savu lēmumu par to galīgu pieņemšanu atlika.
Tiesiskais pamatojums
Vispārīgi apsvērumi
22
Skatot kopā, pirmkārt, LESD 278. un 279. pantu un, otrkārt, LESD 256. panta 1. punktu, no tiem izriet, ka pagaidu noregulējuma tiesnesis, ja viņa ieskatā apstākļi to prasa, var izdot rīkojumu apturēt Vispārējā tiesā apstrīdēta akta piemērošanu vai noteikt nepieciešamos pagaidu pasākumus, piemērojot Reglamenta 156. pantu. Tomēr LESD 278. pantā ir noteikts pārsūdzību neapturoša rakstura princips, jo Eiropas Savienības iestāžu pieņemtajiem tiesību aktiem ir piemērojama tiesiskuma prezumpcija. Tātad pagaidu noregulējuma tiesnesis tikai izņēmuma kārtā var izdot rīkojumu apturēt Vispārējā tiesā apstrīdēta akta piemērošanu vai noteikt pagaidu pasākumus (rīkojums, 2016. gada 19. jūlijs, Beļģija/Komisija, T‑131/16 R, EU:T:2016:427, 12. punkts).
23
Turklāt Reglamenta 156. panta 4. punkta pirmajā teikumā ir noteikts, ka pieteikumos par pagaidu noregulējumu ir jānorāda “strīdus priekšmets, apstākļi, kas nosaka steidzamību, kā arī faktiskie un tiesiskie pamati, kuri sākotnēji šķietami pamato pieteikumā lūgto pagaidu pasākumu noteikšanu”.
24
Tādējādi pagaidu noregulējuma tiesnesis var apturēt piemērošanu un noteikt citus pagaidu pasākumus, ja ir pierādīts, ka, ņemot vērā faktiskos un tiesību pamatus, to noteikšana sākotnēji šķiet pamatota (fumus boni juris) un ka tie ir steidzami tajā nozīmē, ka, lai novērstu būtisku un neatgriezenisku kaitējumu lietas dalībnieka, kurš tos pieprasa, interesēm, ir nepieciešams, lai tie tiktu noteikti un stātos spēkā jau pirms lēmuma pieņemšanas pamatlietā. Šie nosacījumi ir kumulatīvi, tādējādi pieteikumi par pagaidu pasākumu noteikšanu ir jānoraida, ja kāds no tiem nav izpildīts. Attiecīgā gadījumā pagaidu noregulējuma tiesnesis arī veic konkrēto interešu izsvēršanu (skat. rīkojumu, 2016. gada 2. marts, Evonik Degussa/Komisija, C‑162/15 P‑R, EU:C:2016:142, 21. punkts un tajā minētā judikatūra).
25
Pārbaudot visus šos nosacījumus kopumā, pagaidu noregulējuma tiesnesim ir plaša rīcības brīvība, un, ņemot vērā konkrētās lietas apstākļus, viņš var brīvi noteikt veidu, kādā šie dažādie nosacījumi ir jāpārbauda, kā arī šādas pārbaudes kārtību, jo, lai izvērtētu vajadzību pieņemt pagaidu noregulējumu, nevienā tiesību normā viņam nav noteikta prasība ievērot iepriekš noteiktu analīzes sistēmu (skat. rīkojumu, 2012. gada 19. jūlijs, Akhras/Padome, C‑110/12 P(R), nav publicēts, EU:C:2012:507, 23. punkts un tajā minētā judikatūra).
26
Šīs lietas apstākļos, nepastāvot nepieciešamībai lemt par Komisijas izvirzītajiem iebildumiem par nepieņemamību, vispirms jāpārbauda, vai ir izpildīts nosacījums par steidzamību.
Par steidzamību
27
Lai pārbaudītu, vai prasītie pagaidu pasākumi ir steidzami, ir jāatgādina, ka pagaidu noregulējuma tiesvedības mērķis ir nodrošināt pilnīgu nākotnē pieņemamā galīgā lēmuma efektivitāti, lai izvairītos no nepilnībām Savienības tiesas nodrošinātajā tiesiskajā aizsardzībā. Lai sasniegtu šo mērķi, steidzamība ir jāvērtē, ņemot vērā lēmuma par pagaidu noregulējumu vajadzību, lai novērstu to, ka lietas dalībniekam, kas lūdz pagaidu aizsardzību, tiek nodarīts būtisks un neatgriezenisks kaitējums. Šim lietas dalībniekam ir jāpierāda, ka tas nevar gaidīt tiesvedības iznākumu par prasību pēc būtības, neciešot būtisku un neatgriezenisku kaitējumu (skat. rīkojumu, 2016. gada 14. janvāris, AGC Glass Europe u.c./Komisija, C‑517/15 P‑R, EU:C:2016:21, 27. punkts un tajā minētā judikatūra).
28
Šajā gadījumā PGNiG pauž bažas par iespējamu kaitējumu, kas pieteikuma par pagaidu noregulējumu noraidīšanas gadījumā būtībā izpaustos tā, ka tiek zaudēta, pirmkārt, piekļuve dažādiem piegādes avotiem un, otrkārt, iespēja nodrošināt piegādes galapatērētājiem Polijā drošību un nepārtrauktību.
29
Tā būtībā uzskata, ka apstrīdētā lēmuma sekas būs tādas, ka tiks ierobežotas gāzes iepirkumu avotu dažādošanas iespējas vai nu saistībā ar to, ka pieaugs atkarība no Gazprom veiktās piegādes, vai saistībā ar nepieciešamību alternatīvām struktūrām uzņemties augstākas gāzes piegādes cenas. Šim ierobežojumam tādējādi būtu ietekme uz piegādes drošību un nepārtrauktību, ko PGNiG esot pienākums garantēt saskaņā ar “enerģētikas likumu” un saviem statūtiem.
30
Pirmām kārtām, attiecībā uz apgalvojumu par piekļuves zaudēšanu dažādiem piegādes avotiem PGNiG, no vienas puses, uzsver, ka saskaņā ar jaunajiem gāzes vada OPAL izmantošanas nosacījumiem izsolē iesniegto transportēšanas jaudu varēs rezervēt uz 15 gadus ilgu laikposmu. Tomēr tā apgalvo, ka ir gaidāms, ka Gazprom rezervēs lielāko daļu transportēšanas jaudas uz šo laikposmu, tādējādi iesaldējot situāciju uz nākamajiem 15 gadiem.
31
Būtībā PGNiG apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma piemērošana ļaus Gazprom rezervēt vismaz 90 % gāzes vada OPAL transportēšanas jaudas. Ar apstrīdēto lēmumu tiktu organizēta 50 % gāzes vada OPAL kopējās transportēšanas jaudas iesniegšana izsolē. Vienlaikus, pēc PGNiG domām, sekas regulējuma atkāpes nosacījumiem, kas paredzēti apstrīdētajā lēmumā, būtu tādas, ka Gazprom drīkstēs pārņemt vismaz 80 % daļēji reglamentētās gāzes vada OPAL transportēšanas jaudas, kas iesniegta izsolē. Tā kā pārējie 50 % gāzes vada OPAL transportēšanas jaudas ir izslēgti no Savienības tiesībām, kā arī no noteikumiem par trešo personu piekļuvi un ir pilnībā nodoti Gazprom, šī sabiedrība īstenībā varētu izmantot garantētu piekļuvi vismaz 90 % no gāzes vada OPAL transportēšanas kopējās jaudas. Līdz ar to, ļaujot Gazprom izmantot gandrīz visu šo transportēšanas jaudu 15 gadu laikposmā, apstrīdētais lēmums ievērojami mainītu Polijas dabasgāzes piegādes tirgu.
32
No otras puses, PGNiG precizē, ka tam, ka Gazprom ilgtermiņā rezervēs gāzes vada OPAL no jauna “atbrīvoto” papildu transportēšanas jaudu, būs neatgriezeniskas sekas uz lejupējiem nolīgumiem, ko noslēguši Gazprom piegādātās gāzes transportēšanā, izplatīšanā un piegādē iesaistītie uzņēmumi. Būtībā, pēc PGNiG domām, rezervācijas, kas izpaudīsies kā privāttiesību vienošanās, vēlāk būs tiesību un pienākumu avots aizsargājamām fiziskām vai juridiskām personām neatkarīgi no pamatlietas iznākuma. No tā izriet, ka pat apstrīdētā lēmuma atcelšana nevarēs izraisīt ar gāzes vada OPAL starpniecību piegādātās gāzes transportēšanas vai piegādes nolīgumu atcelšanu. Tā arī uzsver, ka šo transportēšanas nolīgumu paralēlās sekas būs tādas, ka tiks noslēgti gāzes tirdzniecības komerclīgumi, tādējādi radot papildu šķērsli transportēšanas nolīgumu izbeigšanai.
33
Tādējādi, tā kā, pirmkārt, attiecību sarežģītības dēļ starp iesaistītajām administratīvajām iestādēm un atsevišķajām vienībām un, otrkārt, to tiesisko attiecību dēļ, kuras saista šīs vienības, kas rīkosies, pamatojoties uz tiesību aktiem, uz kuriem attiecas apstrīdētā lēmuma likumības prezumpcija, PGNiG uzskata, ka nebūs iespējams atlīdzināt tās zaudējumus.
34
Nav nepieciešams izvērtēt, kāda varētu būt Gazprom hipotētiskā rīcība, kad izsolē iesniegs ar apstrīdēto lēmumu atbrīvoto transportēšanas jaudu, pietiek norādīt, ka apgalvotais kaitējums, šķiet, a priori ir atkarīgs no tās situācijas neatgriezeniskuma ilgtermiņā, kas radusies saskaņā ar tiesisko regulējumu, kuru ir padarījis iespējamu apstrīdētais lēmums.
35
Būtībā šķiet, ka PGNiG uzskata, ka Gazprom dotā iespēja nākamajās ikgadējās izsolēs attiecībā uz 50 % transportēšanas jaudas, kas atbrīvota ar apstrīdēto lēmumu, veikt ilgtermiņa rezervēšanu, izraisīs tādas sekas, ka situācija tiks iesaldēta tādējādi, ka apstrīdētā lēmuma tiesisko seku apjoms ievērojami pārsniegtu tā juridiskās pastāvēšanas ilgumu.
36
Tomēr ir jānorāda, ka šīs analīzes pamatā ir kļūdaina izpratne par Līgumos noteiktās patstāvīgās tiesību sistēmas darbību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 1964. gada 15. jūlijs, Costa, 6/64, EU:C:1964:66, 1158. lpp.). Apstrīdētā lēmuma atcelšanas gadījumā gāzes vada OPAL izmantošanas nosacījumi, kā tie atļauti ar šo lēmumu, vairs nebūs jāpiemēro. Līdz ar to nevienu privāttiesību aktu, kas pamatots ar šiem nosacījumiem, nevarēs īstenot. Komisija pamatoti it īpaši uzsvēra šo aspektu gan savos procesuālajos rakstos, gan 2017. gada 5. jūlija tiesas sēdē, tāpat kā to tiesas sēdē darīja Vācijas Federatīvā Republika.
37
Šajā saistībā papildus juridiskiem šķēršļiem, kuru pastāvēšanu nedrīkst pieļaut, kā atgādināts iepriekš 36. punktā, PGNiG pēc tam min praktisku grūtību pastāvēšanu šādas atcelšanas seku īstenošanā. Tomēr ir jānoraida arī šis iebildums. Būtībā, pirmkārt, kā to kategoriski uzsvēra Komisija savos apsvērumos par Vācijas Federatīvās Republikas iestāšanās rakstu, kā arī 2017. gada 5. jūlija tiesas sēdē un Vācijas Federatīvā Republika tajā pašā tiesas sēdē, ja Vispārējā tiesa atceļ apstrīdēto lēmumu, jaudas produktu rezervēšanas nolīgumus attiecībā uz laikposmiem pēc Vispārējās tiesas sprieduma pasludināšanas nevarēs izpildīt. Otrkārt, minētajā tiesas sēdē Komisija uzsvēra, ka, pirmām kārtām, no nolīguma vispārējiem nosacījumiem, kas piemērojami gāzes transportēšanai pa gāzes vadu OPAL, izriet, ka nolīgumu, kas noslēgts starp tīkla lietotājiem un OGT attiecībā uz jaudas produktu iegādi izsolēs, varēs nekavējoties izbeigt svarīgu iemeslu dēļ, no kuriem viens neapšaubāmi ir tas, ka Vispārējā tiesa ir atcēlusi Komisijas lēmumu; otrām kārtām, šī atcelšana būtu neparedzēts apstāklis, kas nolīgumam izraisītu tiesiskās sekas tajā nozīmē, ka tā pamatotu nolīguma nosacījumu pielāgošanu; trešām kārtām, šie vispārējie nosacījumi ļautu sabiedrībai OGT nākotnē grozīt nolīguma nosacījumus, ja to pieprasītu nepieciešamība ņemt vērā izmaiņas tiesiskajā situācijā, piemēram, saistībā ar starptautiskas tiesas pasludinātu spriedumu. Turklāt a priori nešķiet neiespējami, ka, ņemot vērā lietu, kuru izskata Vispārējā tiesa, visos parakstītajos nolīgumos saistībā ar turpmākām izsolēm (piemēram, lejupējos nolīgumos, ko noslēguši Gazprom piegādātās gāzes transportēšanā, izplatīšanā un piegādē iesaistītie uzņēmumi, bet arī gāzes tirdzniecības komerclīgumos) tiek ietverta drošības klauzula, lai paredzētu jaunas lēmuma iespējamas apturēšanas sekas vai tā atcelšanas sekas. Katrā ziņā, tā kā Vispārējā tiesā ir uzsāktas tiesvedības par apstrīdēto lēmumu, neapšaubāmi pastāv komerciāls risks, ko tirgus dalībnieki nevarēs neņemt vērā.
38
Visbeidzot, PGNiG uzsver, ka, neraugoties it īpaši uz 2016. gada 23. decembra rīkojumiem PGNiG Supply & Trading/Komisija (T‑849/16 R) un Polija/Komisija (T‑883/16 R), gāzes vads OPAL ir ticis izmantots tādā līmenī, kas liecina par to, ka pirms apstrīdētā lēmuma izpildes apturēšanas organizētā jauda ir izmantota atbilstoši ar šo lēmumu atļautajiem nosacījumiem. Šajā saistībā pietiek norādīt, pirmkārt, ka, lai arī var rasties pamatoti jautājumi par faktiem, kas saistīti ar transportēšanas jaudas izmantošanu gāzes vadā OPAL un kas sekoja minēto rīkojumu pieņemšanai, no lietas materiāliem, kas apstiprināti 2017. gada 5. jūlija tiesas sēdē, izriet, ka šī gāzes vada aktuālo izmantošanu no tā laika reglamentē nosacījumi, kuri bija piemērojami pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas. Otrkārt, lai arī Vācijas Federatīvā Republika minētajā tiesas sēdē apliecināja, ka daži nolīgumi saistībā ar izsolēm, kuras organizētas pirms 2016. gada 23. decembra rīkojumu PGNiG Supply & Trading/Komisija (T‑849/16 R) un Polija/Komisija (T‑883/16 R) pieņemšanas, ir izpildīti, pārkāpjot pagaidu noregulējuma tiesneša rīkojumos pasludinātās apturēšanas sekas, tā vienlaikus uzsvēra neskaidrības, ar kurām tā saskārusies saistībā ar šo situāciju. Būtībā pēc minēto rīkojumu pieņemšanas tika uzsākta tiesvedība Oberlandesgericht
Düsseldorf (Federālās zemes Augstākā tiesa Diseldorfā, Vācija), kā rezultātā tika pieņemts 2016. gada 30. decembra lēmums, ar ko aptur 2016. gada 28. novembrī starp OGT un BNetzA noslēgto nolīgumu. Vācijas Federatīvā Republika tādējādi kļūdaini uzskatīja, kā tā pati atzina tiesas sēdē, ka tas attiecas vienīgi uz izsoļu organizēšanu nākotnē, izslēdzot jebkādas sekas attiecībā uz to nolīgumu piemērošanu, kas saistīti ar jau notikušām izsolēm. Attiecībā uz [viedokļu] apmaiņu, kas notika pēc tam šīs tiesvedības ietvaros, Vācijas Federatīvā Republika uzskata, ka šāda kļūdaina interpretācija nedrīkst atkārtoties ne gadījumā, ja pagaidu noregulējuma tiesnesis izsludinātu jaunu apturēšanu, ne gadījumā, ja Vispārējā tiesa atceltu apstrīdēto lēmumu. Šajā saistībā tā precizēja, ka ar Vācijas tiesību aktiem tai tika piešķirtas pilnvaras izdot rīkojumu attiecībā uz BNetzA, kas ir pietiekami, lai nodrošinātu Vispārējās tiesas un pagaidu noregulējuma tiesneša lēmumu pilnīgu iedarbību. Līdz ar to nekas neļauj uzskatīt, ka jaunai apturēšanai, kas tiktu noteikta, ja lieta nonāktu pie pagaidu noregulējuma tiesneša atbilstoši Reglamenta 160. pantam un apstrīdētā lēmuma atcelšanai nebūtu ar šādiem tiesas lēmumiem saistītu seku.
39
Ņemot vērā iepriekš minēto, izriet, ka visas ar iepriekš 30.–32. punktā aprakstītajiem notikumiem saistītās sekas, lai arī to noteiktība tika pierādīta ar nepieciešamo varbūtības pakāpi, ne tikai neattiektos uz 15 gadus ilgu laikposmu, bet gan būtībā tiktu ierobežotas tikai ar laikposmu līdz Vispārējās tiesas sprieduma, ar kuru tiek izbeigta pamattiesvedība, pasludināšanas datumam.
40
Līdz ar to laikposmā līdz Vispārējās tiesas sprieduma, ar kuru tiek izbeigta pamattiesvedība, pasludināšanai varētu īstenoties tikai iepriekš 30. un 31. punktā aprakstītais PGNiG minētais gadījums. Tomēr šī iespēja, saskaņā ar kuru vismaz 90 % gāzes vada OPAL transportēšanas jaudas izmanto Gazprom, pati par sevi neapstiprina PGNiG apgalvoto kaitējumu, jo tas ir atkarīgs no šīs situācijas turpināšanās ilgtermiņā. Līdz ar to, pat ja šīs iespējas sekas būtu neatgriezeniskas, prasība pierādīt PGNiG būtisku un neatgriezenisku kaitējumu, kas pamatotu prasīto pagaidu pasākumu īstenošanu, nebūtu izpildīta.
41
Otrām kārtām, attiecībā uz apgalvojumu par to, ka ir zaudēta iespēja nodrošināt piegādes galapatērētājiem Polijā drošību un nepārtrauktību, PGNiG precizē, ka tā, būdama pilnvarota pārdevēja, ir atbildīga par gāzes piegādi patērētājiem Polijā, kā izriet no tās statūtiem.
42
Tomēr tā uzskata, ka, ciktāl apstrīdētais lēmums izraisīs ar gāzes vada OPAL starpniecību veiktās gāzes transportēšanas jaudas pieaugumu, samazināsies to pārējo gāzes vadu izmantošana, pa kuriem Gazprom var eksportēt gāzi uz Rietumeiropu, it īpaši gāzes vadu Yamal-Europe un Fraternité izmantošana. Šis izmantošanas samazinājums izraisītu transportēšanas no rietumiem tarifu pieaugumu. Transportēšanas tarifu pieaugums savukārt samazinātu konkurētspēju alternatīvajiem gāzes piegādātājiem no rietumiem un dienvidiem atšķirībā no Gazprom, kas austrumos izmanto “monopolizētus” ieejas punktus Polijas [gāzes] transportēšanas tīklā. Līdz ar to tiks ierobežotas iespējas dažādot PGNiG gāzes iepirkumu avotus, un tas ietekmētu piegādes drošību un nepārtrauktību, ciktāl, pēc prasītājas domām, Gazprom varētu ierobežot piegādes pa gāzes vadu Yamal-Europe, piemērojot apstrīdēto lēmumu. PGNiG uzsver, ka tas automātiski un tūlītēji radīs risku attiecībā uz tās pienākumu izpildi, it īpaši pienākuma garantēt piegādes drošību un nepārtrauktību, tostarp aizsargātajiem patērētājiem Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regulas (ES) Nr. 994/2010 par gāzes piegādes drošības aizsardzības pasākumiem un Padomes Direktīvas 2004/67/EK atcelšanu (OV 2010, L 295, 1. lpp.) nozīmē. Turklāt prasītājai vajadzētu veikt virkni pasākumu (atrast jaunus piegādātājus, slēgt jaunus nolīgumus), kas būtiski mainītu tās pozīciju tirgū.
43
Vēlreiz – nav nepieciešams izvērtēt, pirmkārt, to iepriekš 42. punktā aprakstīto notikumu iespējami hipotētisko raksturu, kuru dēļ PGNiG iesniedz informāciju un dokumentus, cenšoties pierādīt pietiekamu ticamības pakāpi, ko gan apstrīd Komisija un Vācijas Federatīvā Republika, un, otrkārt, reālu cēloņsakarību starp šiem notikumiem un apstrīdēto lēmumu; pietiek norādīt, ka šajā lietā nepastāv apgalvotā kaitējuma nenovēršamība.
44
Kā tika atgādināts iepriekš 27. punktā, saskaņā ar pastāvīgo judikatūru pieteikuma par pagaidu noregulējumu steidzamība ir vērtējama pēc tā, vai pagaidu noregulējums ir vajadzīgs, lai novērstu būtiska un neatgriezeniska kaitējuma nodarīšanu personai, kas lūdz piemērot pagaidu pasākumus, pirms ir pieņemts lēmums par galveno prasību par atcelšanu, un šim lietas dalībniekam ir jāsniedz būtisks pierādījums par to, ka tas nevar gaidīt tiesvedības par pamatprasību iznākumu, jo citādi tam personīgi rastos šāda veida kaitējums.
45
Tomēr šajā gadījumā no pieteikuma par pagaidu noregulējumu izriet, ka šobrīd tiek piemērots ar Gazprom noslēgts tranzīta nolīgums par dabasgāzes transportēšanu pa gāzes vada Yamal-Europe Polijas daļu piegādei Rietumeiropas, tostarp Polijas, tirgiem līdz 2020. gadam, kā arī nolīgums, kurš noslēgts starp PGNiG un Gazprom par dabasgāzes piegādēm un kura termiņš beigsies 2022. gada beigās. Šajā pieteikumā PGNiG precizē, ka pēc tam, kad 2020. gadā beigsies termiņš nolīgumam, kas saista prasītāju un Gazprom attiecībā uz gāzes tranzītu pa gāzes vadu Yamal-Europe, ir ļoti iespējams, pat skaidri zināms, ka šā gāzes vada transportēšanas jauda tiks izmantota, nepārsniedzot 2,9 miljardus kubikmetru gadā, un ka pēc tam, kad 2022. gadā beigsies termiņš nolīgumam, kas saista šos divus uzņēmumus attiecībā uz gāzes piegādi Polijas tirgum, minētā gāzesvada transportēšanas jauda varētu pilnībā zaudēt aktivitāti.
46
No šiem nolīgumiem izriet, ka transportēšanas jaudas izmantošana gāzes vada Yamal-Europe Polijas daļā pirmajā brīdī šķiet nodrošināta vismaz līdz 2019. gada beigām un ka Gazprom veiktās piegādes Polijas tirgum ir nodrošinātas līdz 2022. gadam. Kā savos apsvērumos par šo pieteikumu uzsver Komisija, šie divi nolīgumi pilnībā nodrošina transportēšanas jaudas izmantošanu gāzes vada Yamal-Europe Polijas daļā. Šajā saistībā ir jāatgādina, ka šo līgumsaistību neievērošana iedarbinātu īpašus tiesību aizsardzības līdzekļus, ko PGNiG vajadzētu īstenot attiecīgā gadījumā. Šajā saistībā PGNiG turklāt varētu izmantot Reglamenta 160. pantu, kas tādējādi tai garantētu efektīvu tiesību aizsardzību tās tiesvedībā Vispārējā tiesā, ja šīs saistības netiktu izpildītas.
47
Līdz ar to arī gadījumā, ja tiktu pietiekami pierādīta PGNiG apgalvotā kaitējuma noteiktība, tas varētu īstenoties ne ātrāk kā tad, kad beigtos minēto nolīgumu termiņi, ja turklāt tie netiktu atjaunoti. Tomēr, ņemot vērā Vispārējās tiesas tiesvedību vidējo ilgumu, spriedums pēc būtības šajā lietā visticamāk tiks pieņemts divu gadu laikā, proti, 2019. gadā. Turklāt, ja minēto nolīgumu termiņu izbeigšanās apstiprinātos, kamēr Vispārējā tiesa vēl nebūtu pieņēmusi savu spriedumu, nav izslēgts, ka Vispārējā tiesa uzskatītu, ka pastāv ārkārtas apstākļi, un nolemtu turpināt tiesvedību saskaņā ar paātrinātu procedūru atbilstoši Reglamenta 151. panta 2. punktam. Pretējā gadījumā nav izslēgts, ka, ja apstākļi to prasīs, šo lietu var izlemt skatīt prioritārā kārtībā saskaņā ar šī paša Reglamenta 67. panta 2. punktu.
48
Tādējādi ir jānorāda, ka PGNiG nav sniegusi būtiskus pierādījumus tam, ka tā nevar gaidīt tiesvedības par pamatprasību iznākumu, jo citādi tai personīgi rastos būtisks un neatgriezenisks kaitējums.
49
Šajā saistībā tomēr ir jānorāda, ka PGNiG pauž uzskatu, ka gāzes transportēšana var tikt ierobežota arī politisku iemeslu dēļ, neraugoties uz nolīgumu spēkā esamību. Turklāt, ņemot vērā iespējamību palielināt transportēšanas jaudu gāzes vadā OPAL, pēc prasītājas domām, apstrīdētais lēmums šo risku palielina. Lai pamatotu savu apgalvojumu, PGNiG min virkni gadījumu, kad dabasgāzes piegāde Polijai un Vācijai pa gāzes vadu Yamal-Europe tika pilnībā pārtraukta, lai arī gāzes piegādes nolīgumi bija spēkā un bija tehniski neiespējami novirzīt gāzi pa citiem gāzes vadiem, kas turpmāk būs iespējams apstrīdētā lēmuma dēļ. Tomēr palielinātās iespējas novirzīt gāzes apjomus uz gāzes vadiem Nord Stream 1 un OPAL ievērojami palielinātu risku, ka līdzīgas situācijas var atkārtoties nākotnē.
50
Šajā stadijā nav jāvērtē ne, pirmkārt, iepriekš 49. punktā minēto notikumu eventuālā iespējamība, ne, otrkārt, saikne, kas pastāv starp šiem notikumiem un apstrīdēto lēmumu, pietiek norādīt, pirmām kārtām, ka nav izslēgts, ka pārtraukumus, kuru iemeslus prasītāja traktē kā politiskus, var izskaidrot ar tehniskiem iemesliem. Katrā ziņā, lai tam būtu būtisks un neatgriezenisks raksturs, apgalvotais kaitējums būtu jāizraisa ilgstošam pārtraukumam. Tomēr no lietas materiāliem neizriet, ka tādas bažas būtu pamatotas, jo, ja šāda situācija būtu, tā visticamāk radītu jaunu faktu, kas ļautu PGNiG atbilstoši Reglamenta 160. pantam vērsties pie pagaidu noregulējuma tiesneša, kurš tādējādi varētu īstenot jaunu apturēšanas pasākumu inaudita altera parte saskaņā ar Reglamenta 157. panta 2. punktu, lai provizoriski atjaunotu tiesisko regulējumu, kas piemērojams, pirms tiek īstenots regulējums, kuru nosaka apstrīdētais lēmums, līdz tiks lemts par jaunā pieteikuma pamatotību, ņemot vērā iesniegtos faktus. Otrām kārtām, kā uzsvēra Komisija savos apsvērumos par šo pieteikumu un 2017. gada 5. jūlija tiesas sēdē, prasītāja savā sākotnējā pieteikumā nav sniegusi pietiekami daudz informācijas, kas ļautu pagaidu noregulējuma tiesnesim izvērtēt neiespējamību meklēt alternatīvus piegādes avotus.
51
Līdz ar to ir jāsecina, ka, tā kā nav pierādīta apgalvotā kaitējuma nenovēršamība, PGNiG neatbilst nosacījumam, saskaņā ar kuru tā nevarētu gaidīt tiesvedības par pamatprasību iznākumu, jo citādi tai personīgi rastos būtisks un neatgriezenisks kaitējums, ja tiktu piemērots apstrīdētais lēmums.
52
Papildus ir jānorāda, ka PGNiG kā vienu no argumentiem, lai pierādītu savas tiesības celt prasību, min papildu kaitējumu, kas šajā gadījumā ir ienākumu zaudēšana to seku dēļ, kādas apstrīdētais lēmums radījis sabiedrībai Europol Gaz S.A., gāzes vada Yamal-Europe īpašniecei, kurā prasītāja ir vairākuma akcionāre. Sagaidāmā gāzes transportēšanas pārcelšana no Yamal-Europe uz gāzes vadu Nord Stream 1 radītu finansiālus zaudējumus, jo nebūs iespējams segt par Europol Gaz S.A. darbību fiksētās izmaksas un gūt peļņu no transportēšanas darbības. Tādēļ prasītājai, kas ir Europol Gaz akcionāre, tiks liegtas priekšrocības saistībā ar šīs sabiedrības darbību, tostarp iespēja saņemt dividendes.
53
Šajā saistībā ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru finansiāls kaitējums, izņemot īpašus gadījumus, nevar tikt uzskatīts par neatgriezenisku, jo, piešķirot finansiālu kompensāciju, parasti var tikt atjaunots cietušās personas stāvoklis, kāds bija pirms kaitējuma rašanās. Šādu kaitējumu tostarp var atlīdzināt, ceļot prasību par zaudējumu atlīdzību, pamatojoties uz LESD 268. un 340. pantu (skat. rīkojumu, 2016. gada 7. jūlijs, Komisija/Bilbaína de Alquitranes u.c., C‑691/15 P‑R, nav publicēts, EU:C:2016:597, 43. punkts un tajā minētā judikatūra).
54
Ja minētajam kaitējumam ir finansiāls raksturs, pieprasītie pagaidu pasākumi ir pamatoti, ja izrādās, ka šādu pasākumu nenoteikšanas gadījumā prasītājai rastos situācija, kas varētu apdraudēt tās finansiālo spēju darboties, pirms tiek pieņemts lēmums par tiesvedības izbeigšanu pēc būtības, vai tās tirgus daļas tiktu būtiski izmainītas, tostarp ņemot vērā uzņēmuma lielumu un apgrozījumu, kā arī attiecīgā gadījumā uzņēmumu grupu, pie kuras tā pieder, raksturojošās pazīmes (skat. rīkojumu, 2014. gada 12. jūnijs, Komisija/Rusal Armenal, C‑21/14 P‑R, EU:C:2014:1749, 46. punkts un tajā minētā judikatūra).
55
Šajā saistībā ir jāuzsver, ka prasītāja neiesniedza nekādu informāciju ne par sava uzņēmuma lielumu un apgrozījumu, ne par iespējamu piederību kādai grupai, ne – attiecīgā gadījumā – par šīs grupas raksturojošām pazīmēm.
56
Tā kā nav nekādas informācijas par 55. punktā minētajiem faktiem, nevar secināt, ka prasītāja, apgalvojot būtiskas izmaiņas attiecībā uz tās pozīciju tirgū, savas konkurētspējas mazināšanos, dividenžu un akciju vērtību kritumu, ko izraisītu sabiedrības vērtības mazināšanās, būtu pierādījusi steidzamību.
57
Turklāt tā paša iemesla dēļ, proti, tā kā nav informācijas par iepriekš 55. punktā minētajiem faktiem, nevar arī secināt, ka apgalvoto kaitējumu var uzskatīt par “objektīvi ievērojamu finansiālu kaitējumu”2013. gada 7. marta rīkojuma EDF/Komisija (C‑551/12 P(R), EU:C:2013:157) 33. punkta nozīmē.
58
Šajā saistībā ir jāpiebilst, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai varētu izvērtēt, vai ir izpildīti visi iepriekš 27. punktā minētie nosacījumi, pagaidu noregulējuma tiesneša rīcībā ir jābūt konkrētām un precīzām norādēm, kas pamatotas ar detalizētiem un apstiprinātiem dokumentāriem pierādījumiem par to, kādā situācijā atrodas lietas dalībnieks, kurš lūdz piemērot pagaidu pasākumus, un ļauj izvērtēt, kādas, visticamāk, būtu sekas tam, ja lūgtie pasākumi netiktu piemēroti. No tā izriet, ka minētajam lietas dalībniekam, it īpaši, ja tas atsaucas uz finansiālas dabas zaudējuma rašanos, ir pienākums, pamatojoties uz dokumentiem, sniegt patiesu un globālu ainu par savu finansiālo situāciju (šajā nozīmē skat. rīkojumu, 2016. gada 29. februāris, ICA Laboratories u.c./Komisija, T‑732/15 R, nav publicēts, EU:T:2016:129, 39. punkts un tajā minētā judikatūra).
59
Līdz ar to, ja prasītāja savā pieteikumā par pagaidu noregulējumu šādus faktus nesniedz, pagaidu noregulējuma tiesnesim nav pienākuma šos faktus meklēt attiecīgā lietas dalībnieka vietā.
60
No tā izriet, ka steidzamības nosacījums nav izpildīts un tādējādi šis pieteikums par pagaidu noregulējumu ir jānoraida, un nav vajadzības analizēt nosacījumu par fumus boni juris pastāvēšanu, nedz arī izsvērt attiecīgās intereses.
61
Šajos apstākļos un ņemot vērā judikatūru, saskaņā ar kuru personas, kas iestājusies lietā, interese vajadzības gadījumā tiek ņemta vērā, izsverot intereses (rīkojums, 2004. gada 26. jūlijs, Microsoft/Komisija, T‑201/04 R, EU:T:2004:246, 34. punkts), nav nepieciešams lemt par OGT un Gazprom pieteikumiem par iestāšanos lietā.
62
Šajā saistībā ir jānorāda, ka 2017. gada 13. aprīļa prasības pieteikumā PGNiG lūdza noteiktu informāciju saistībā ar OGT un Gazprom uzskatīt par konfidenciālu. Ņemot vērā 61. punktu, šis lūgums ir jāpārkvalificē par pieteikumu par konfidencialitāti attiecībā pret sabiedrību saskaņā ar Reglamenta 66. pantu. Šādā kontekstā pietiek norādīt, ka šajā rīkojumā ietvertā informācija vai nu ir iesniegta un apspriesta 2017. gada 5. jūlija atklātajā tiesas sēdē, vai arī nav pietiekama pamatojuma tās nenorādīšanai, tādējādi nav likumīga pamata šī pieteikuma apmierināšanai.
63
Saskaņā ar Reglamenta 158. panta 5. punktu lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšana ir jāatliek.
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀS TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJS
izdod rīkojumu:
1)
pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;
2)
lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.
Luksemburgā, 2017. gada 21. jūlijā
Sekretārs
E. Coulon
Priekšsēdētājs
M. Jaeger
(
*1
)	Tiesvedības valoda – poļu.