62014CC0043
ĢENERĀLADVOKĀTES JULIANAS KOKOTES[JULIANE KOKOTT]
SECINĀJUMI,
sniegti 2014. gada 11. decembrī (
1
)
Lieta C‑43/14
ŠKO‑ENERGO s. r. o.
pret
Odvolací finanční ředitelství
(Nejvyšší správní soud (Čehijas Republika) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
“Klimata pārmaiņas — Sistēma siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Savienībā — Kvotu sadales metode — Kvotu piešķiršana bez maksas — Dāvinājuma nodokļa piemērošana bezmaksas kvotu sadalei — Elektroenerģijas ražošana”
I – Ievads
1.
Nejvyšší správní soud, Čehijas Republikas Augstākā administratīvā tiesa, ir vērsusies Tiesā ar jautājumu par bezmaksas emisiju tiesību piešķiršanu atbilstoši Direktīvai 2003/87 (
2
). Tāpat kā Spānijas lietā Iberdrola (
3
), šeit ir runa par elektroenerģijas ražošanu, taču katrā ziņā ne par maksājumu, kas nevis domāts īpaši tam, lai, pamatojoties uz bezmaksas sadali, atgūtu iegūto virspeļņu, bet gan lai par šo sadali ieturētu dāvinājuma nodokli.
2.
Tādēļ ir jānoskaidro, vai dāvinājuma nodoklis ir saderīgs ar kvotu bezmaksas sadales principu. Gadījumā, ja nodoklis ar to nav saderīgs, ir arī jānoskaidro, vai drīkst atgūt vismaz summu, kas nepārsniedz 10 % no visu dalībvalstī izsniegto kvotu vērtības, jo dalībvalstīm bez maksas ir jāizsniedz tikai 90 % no kvotām. Šajā ziņā galvenā nozīme ir Komisijas līdzdalībai valsts sadales plāna noteikšanā.
II – Atbilstošās tiesību normas
A – Savienības tiesības
3.
Lai gan Augstākā administratīvā tiesa balstās uz Direktīvu 2009/29 (
4
), ar kuru ir tikusi grozīta Direktīva 2003/87, tomēr saskaņā ar pirmās minētās direktīvas 3. pantu otrā minētā tās iepriekšējā redakcijā bija spēkā līdz 2012. gada 31. decembrim. Pamatlietā aplūkotā strīdīgā emisijas kvotu sadales aplikšana ar nodokli par 2011. un 2012. gadu tādēļ ir jāvērtē atbilstoši iepriekšējai [direktīvas] redakcijai.
4.
Direktīvas 2003/87 mērķi un priekšmets ir noregulēti 1. pantā:
“Ar šo direktīvu izveido sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā (turpmāk tekstā – “Kopienas sistēma”), lai veicinātu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju samazināšanos rentablā un ekonomiski efektīvā veidā.”
5.
Emisijas kvotas ir definētas Direktīvas 2003/87 3. panta a) punktā:
“Šajā direktīvā:
a)
“kvota” nozīmē atļauju emitēt vienu tonnu oglekļa dioksīda ekvivalenta noteiktā periodā; [..]”
6.
Saskaņā ar Direktīvas 2003/87 9. panta 1. punktu katra dalībvalsts izstrādā plānu par kvotu sadali:
“Par katru periodu, kas minēts 11. panta 1. un 2. punktā, katra dalībvalsts izstrādā valsts plānu, ar kuru nosaka kopējo kvotu daudzumu, ko valsts nodomājusi piešķirt uz šo periodu, un ierosināto to sadales kārtību. Plāna pamatā ir jābūt objektīviem un pārredzamiem kritērijiem, arī tiem, kas minēti III pielikumā, pienācīgi ņemot vērā sabiedrības atsauksmes.”
7.
Direktīvas 2003/87 9. panta 3. punktā ir noregulētas Komisijas pilnvaras saistībā ar dalībvalstu sadales plāniem:
“Triju mēnešu laikā pēc emisijas kvotu valsts sadales plāna paziņošanas, ko dalībvalsts izdara saskaņā ar 1. punktu, Komisija var noraidīt plānu vai kādu tā daļu sakarā ar tā neatbilstību III pielikumā vai 10. pantā minētajiem kritērijiem. Dalībvalsts pieņem lēmumu saskaņā ar 11. panta 1. vai 2. punktu tikai tad, ja Komisija piedāvātos grozījumus ir akceptējusi. [..]”
8.
Emisijas kvotu izmaksas ir noregulētas Direktīvas 2003/87 10. pantā:
“Uz triju gadu periodu, kas sākas 2005. gada 1. janvārī, dalībvalstis piešķir vismaz 95 % no kvotām bez maksas. Uz piecu gadu periodu, kas sākas 2008. gada 1. janvārī, dalībvalstis piešķir vismaz 90 % no kvotām bez maksas.”
9.
Faktiskā kvotu sadale atbilstošajā laika posmā ir noteikta Direktīvas 2003/87 11. panta 2. punktā:
“Uz piecu gadu periodu, kas sākas 2008. gada 1. janvārī [..], katra dalībvalsts nolemj kopējo kvotu daudzumu, ko tā piešķirs uz šo periodu, un sāk kvotu piešķiršanas procesu katras iekārtas operatoram. Šis lēmums ir jāpieņem vismaz 12 mēnešus pirms attiecīgā perioda sākuma, pamatojoties uz emisijas kvotu valsts sadales plānu, kas izstrādāts atbilstīgi 9. pantam, un saskaņā ar 10. pantu, pienācīgi ņemot vērā sabiedrības atsauksmes.”
10.
Direktīvas 2003/87 21. panta 1. punktā ir noregulēts dalībvalstu ziņojuma iesniegšanas pienākums:
“Dalībvalstis katru gadu iesniedz Komisijai ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu. Šajā ziņojumā īpaša uzmanība jāvērš uz kvotu sadales pasākumiem, [..] jautājumiem, kas saistīti ar šīs direktīvas ievērošanu, kā arī kvotu fiskālo režīmu, ja tāds pastāv. [..]”
B – Čehijas Republikas tiesības
11.
Direktīva 2003/87 Čehijas Republikas tiesībās tika transponēta ar Likumu Nr. 695/2004 par noteikumiem tirdzniecību ar siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotām un grozījumiem dažos likumos. Šajā likumā tostarp bija noregulētas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotas un to sadales sistēma.
12.
Ar Likumu Nr. 402/2010 izmaiņas tika izdarītas Likumā par dāvinājuma nodokli, sākot no 2011. gada 1. janvāra. Likuma par dāvinājuma nodokli 6. panta 8. punktam noteiktā daudzuma vienību bezmaksas iegāde tiek aplikta ar dāvinājuma nodokli:
“Dāvinājuma nodoklis ietur par siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu bezmaksas ieguvi 2011. un 2012. gadā par elektroenerģiju, kas 2005. gada 1. janvārī vai pēc tam tika iekārtās saražota pārdošanai trešajām personām un kurā netiek veikta nekāda cita darbība, ko aptver tirdzniecība ar siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotām, kā vien kurināmā sadedzināšana (turpmāk tekstā – “bezmaksas iegūta kvota”).”
13.
Likuma par dāvinājuma nodokli 7.a pantā ir noregulēta nodokļa aprēķina bāze bezmaksas iegūtām kvotām:
“(1)   Dāvinājuma nodokļa bāze bezmaksas iegūtu kvotu gadījumā ir vidējā siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotas tirgus vērtība attiecīgā kalendārā gada 28. februārī, to reizinot ar attiecīgajā kalendārajā gadā bezmaksas iegūto kvotu elektroenerģijas ražošanai skaitu.
(2)   Vidējo siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotas tirgus vērtību attiecīgā kalendārā gada 28. februārī Vides ministrija publicē tā, lai tai varētu piekļūt attālināti.”
14.
Dāvinājuma nodokļa likme bezmaksas iegūtām kvotām ir noteikta Likuma par dāvinājuma nodokli 14.a pantā:
“Dāvinājuma nodokļa likme bezmaksas iegūtām kvotām ir 32 %.”
15.
Saskaņā ar Likuma par dāvinājuma nodokli 20. pantu dāvinājuma nodokļa atbrīvojums attiecas tostarp uz bezmaksas kvotu ieguvi kombinēta siltuma un enerģijas ražošanas (koģenerācijas) mērķiem.
16.
Augstākā administratīvā tiesa norāda, ka minētie Likuma par dāvinājuma nodokli grozījumi ir veikti likuma pamatojuma rezultātā, lai segtu izdevumus elektroenerģijas ražošanai no atjaunojamiem avotiem veicināšanai. Veicināšanas rezultātā acīmredzami esot palielinājušies veicinātie avoti un vienlaicīgi samazinājušas investīcijas to būvniecībā, kas it īpaši esot novērojams attiecībā uz saules energotehniku. Tādēļ ir bijis vajadzīgs ieguldīt milzumu līdzekļu, lai apmaksātu saules energotehnikas apkalpojošo personu veicināšanas pasākumus. Ieņēmumi no ieviestā dāvinājuma nodokļa par bezmaksas iegūtām kvotām esot viens no avotiem šo veicināšanas pasākumu finansēšanai.
III – Pamatlieta un lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
17.
Čehijas Republika 2011. un 2012. gadā ŠKO‑Energo s. r. o. (turpmāk tekstā – “SKO”) bez maksas piešķīra kvotas, taču par to aprēķināja dāvinājuma nodokli CZK 20473152 (aptuveni EUR 740 000).
18.
SKO iebilst pret šādu nodokļa ieturējumu. Šajā tiesvedībā Augstākā administratīvā tiesa uzdod Tiesai šādu jautājumu:
“Vai Direktīvas 2003/87/EK 10. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz piemērot valsts tiesību normas, kurās ir paredzēts emisijas kvotu bezmaksas piešķiršanu attiecīgajā laika posmā aplikt ar dāvinājuma nodokli?”
19.
Rakstveida apsvērumus iesniedza SKO, Odvolací finanční ředitelství, Čehijas Republika un Eiropas Komisija. Visi minētie, izņemot Odvolací finanční ředitelství, piedalījās arī 2014. gada 19. novembra tiesas sēdē.
IV – Juridiskais pamatojums
20.
Augstākā administratīvā tiesa vēlas uzzināt, vai attiecībā uz 2011. un 2012. gadu ar Direktīvas 2003/87 10. pantu ir saderīgi tas, ka par bezmaksas emisijas kvotu izsniegšanu tiek ieturēts dāvinājuma nodoklis. Turklāt jāpiebilst, ka Čehijas Republika ar nodokli ir aplikusi tikai daļu no izsniegtajām kvotām, proti, kvotas, kuras tika izsniegtas par saražoto elektroenerģiju, kas iegūta, sadedzinot kurināmo, izņemot par kombinēto siltuma un enerģijas ražošanu.
21.
Direktīvas 2003/87 10. pantā tā redakcijā, kas piemērojama šajā laikā, bija paredzēts sadalīt vismaz 90 % no emisijas kvotām.
22.
Vispirms ir jānoskaidro, vai dāvinājuma nodokļa ieturēšana ir saderīga ar kvotu bezmaksas sadales principu (par to A sadaļā). Tālāk būtu jāizvērtē Čehijas Republikas minētais par to, ka nodokļa ieturējums nepārsniedzot 10 % no sadalīto kvotu vērtības un tādēļ nav pretrunā prasībai par 90 % kvotu bezmaksas sadali (par to B sadaļā).
A – Par bezatlīdzību
23.
Tiesa jau ir secinājusi, ka Direktīvas 2003/87 10. pantā paredzētajam bezmaksas [kvotu] jēdzienam ir pretrunā ne tikai emisijas kvotu piešķiršanas cenas tieša noteikšana, bet arī maksājuma, kas saistīts ar minēto kvotu piešķiršanu, atskaitīšana a posteriori (
5
).
24.
Čehijas Republika, proti, pārstāv viedokli, ka nodoklis līdzīgi kā spriedumā Iberdrola un Gas Natural (EU:C:2013:660) ir tikai un vienīgi virspeļņas atgūšanai, kas var rasties emisijas kvotu sadalē elektroenerģijas ražošanai. Šajā spriedumā Tiesa šādu maksājuma atskaitīšanu esot pieļāvusi.
25.
Tam var iebilst, jo minētajā spriedumā aplūkotā Spānijas valdība neapšaubāmi ir atguvusi virspeļņu, kas radusies, izmantojot bezmaksas piešķirtās kvotas (
6
). Tādējādi tā finansiālu slogu rada tādiem uzņēmumiem kā hidroelektrostacijas un atomelektrostacijas, kuriem kvotas nav vajadzīgas, bet kuri tik un tā gūst virspeļņu, jo citi uzņēmumi kvotu vērtību integrē savās cenās (
7
).
26.
Dāvinājuma nodoklis par bezmaksas piešķirtām kvotām savukārt nav orientēts uz kvotu izmantošanu, bet drīzāk tikai uz to bezmaksas sadali. Tādēļ runa ir par maksājumu, kas tiek veikts pēc sadales. Tāpēc tas nav saderīgs ar bezmaksas sadali.
27.
Pretēji Odvolací finanční ředitelství uzskatam šāds risinājums netiek apšaubīts tādēļ, ka dāvinājuma nodoklis Savienības tiesību šobrīdējā stadijā nav saskaņots, un tādēļ to ieturēt ir dalībvalstu kompetencē. Dalībvalstīm, proti, savas pilnvaras ir jāīsteno, ievērojot Savienības tiesības (
8
), jo saskaņā ar LES 4. panta 3. punktu tās atturas no visiem pasākumiem, kas var traucēt sasniegt šā Līguma mērķus.
28.
Dāvinājuma nodokļa juridiskais pamatojums nav arī LESD 193. pants. Saskaņā ar to Savienības tiesību akti vides jomā neliedz dalībvalstīm uzturēt spēkā vai ieviest stingrākus aizsargpasākumus. Šādam pasākumam tāpat kā aplūkojamai direktīvai ir jābūt orientētam uz vides aizsardzību (
9
) vai jābūt ar šo direktīvu saderīgam (
10
). Turpretī dāvinājuma nodoklis ir pretrunā Direktīvas 2003/87 10. pantā paredzētajai bezmaksas sadalei.
29.
Šajā gadījumā jautājums vēl var rasties arī par to, ciktāl vispārējos nodokļus var attiecināt uz emisijas kvotām, jo Čehijas Republikas dāvinājuma nodoklis par šo kvotu sadali nav vispārīgs, bet tieši vērsts uz kvotu elektroenerģijas, kas rodas sadedzinot kurināmo, ražošanai, izņemot kombinēta siltuma un enerģijas ražošanu, sadales aplikšanu ar nodokli. Kvotas, kuras tiek piešķirtas cita veida darbībām, piemēram, tērauda ražošanai, ar šo nodokli savukārt netiek apliktas.
30.
Tādēļ jāievēro secinājums, ka ar bezmaksas kvotu piešķiršanu atbilstoši Direktīvas 2003/87 10. pantam nav saderīgi šo kvotu sadali aplikt ar dāvinājuma nodokli.
B – Par atļauto sadali par atlīdzību
31.
Katrā ziņā Čehijas Republika atgādina, ka Direktīvas 2003/87 10. pants tai ļauj 10 % no emisijas kvotām piešķirt par atlīdzību. Tādēļ nodoklis ir pieļaujams, jo tas atbilst 6,23 % no visu tās piešķirto kvotu vērtības.
32.
Lai gan šis nav ticis minēts lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu, Tiesai tas būtu jāizvērtē, lai Augstākai administratīvai tiesai sniegtu derīgu atbildi (
11
).
33.
Pirmajā acumirklī šķiet, ka tas ir pamats sarežģītiem jautājumiem.
34.
Čehijas Republika nav ieturējusi nodokli tikai par 10 % no sadalītajām kvotām. Saskaņā ar tās iesniegto informāciju nodoklis attiecās uz 20 % no piešķirtajām kvotām. Nav neapstrīdami tas, ka [nodokļa] ieturējums no šāda apmēra būtu saderīgs ar Direktīvas 2003/87 10. pantu tikai tādēļ, ka gūtā summa nepārsniedz 10 % no kopējās vērtības. SKO un Komisija pamatoti ir uzsvērušas, ka direktīvas kontekstā nav nozīmes kvotu vērtībai, bet drīzāk to skaitam. Tajā ir runa par pieejamo kvotu skaitu siltumnīcas efektu izraisošām gāzēm.
35.
Noskaidrošanas vērts ir arī tas, vai nodokļu slogu varēja paredzēt konkrētā nozarē, proti, elektroenerģijas, kas rodas, sadedzinot kurināmo, ražošanas nozarē, izņemot kombinēta siltuma un enerģijas ražošanu (
12
).
36.
Tomēr šie jautājumi var palikt atklāti. Tāpēc, ka Čehijas Republika savā Komisijas apstiprinātajā kvotu sadales plānā noteica, ka emisijas kvotas principā tiek piešķirtas bez maksas. Izsole jauniem tirgus dalībniekiem bija paredzēta tikai nepiešķirtajām kvotām no rezerves (
13
).
37.
Lai gan kvotu sadales plānā ir iespējams veikt vēlākus grozījumus, pirms to piemērošanas ir vajadzīga Komisijas piekrišana saskaņā ar Direktīvas 2003/87 9. panta 3. punkta otro teikumu (
14
). Tiesu debatēs Čehijas Republika tomēr norādīja, ka dāvinājuma nodoklis par bezmaksas kvotu sadali kvotu sadales plānā nav ticis ieviests arī a posteriori.
38.
Čehijas Republika, proti, uzskata, ka ar nodokļiem saistīti jautājumi kvotu sadales plānā nav jāregulē. Šajā ziņā tā balstās uz pienākumu iesniegt ziņojumu saskaņā ar Direktīvas 2003/87 21. panta 1. punktu, kas it īpaši sevī ietver jautājumus saistībā ar kvotu aplikšanu ar nodokļiem.
39.
Tam tomēr var iebilst, jo pietiek vien ziņot par vispārīgu nodokļu pasākumu iedarbību, it īpaši nodokļu, kas tiek ieturēti par kvotu izmantošanu. Ja turpretī nodokļi īpaši tiek ieturēti par noteiktu kvotu piešķiršanu bez maksas, tad tie attiecas uz sadales metodi, kas kvotu sadales plānā ir jānosaka saskaņā ar Direktīvas 2003/87 9. panta 1. punktu.
40.
Turklāt Komisija atbilstoši Direktīvas 2003/87 9. panta 3. punktam pārbauda, vai dalībvalsts kvotu sadales plāns ir saderīgs ar 10. pantu (
15
). Lai šādu pārbaudi varētu veikt, pasākumiem, kuri nav saderīgi ar kvotu bezmaksas sadales principu, ir vai nu jau sākotnēji jābūt daļai no kvotu sadales plāna, vai tie vismaz ar vēlākiem grozījumiem plānā ir jāintegrē.
41.
Dialogā ar Komisiju, kā arī atbilstoši Direktīvas 2003/87 9. panta 1. punktam un 11. panta 2. punktam paredzētajām sabiedrības atsauksmēm jautājumi, kas saistīti ar nodokļu uzlikšanu kvotu sadalei, turklāt varētu būtu tikuši apspriesti vispusīgi.
42.
Iespējams, pat izdotos atrast tiesisko regulējumu, kurš līdzīgi kā spriedumā Iberdrola (
16
) aplūkotā Spānijas sistēma ir saderīgs ar Savienības tiesībām. Turklāt ir jānorāda, ka jautājums par Spānijas pasākumu noteikšanu kvotu sadales plānā nerastos, jo tie atšķirībā no aplūkojamām Čehijas Republikas tiesību normām tieši neattiecās uz kvotu sadali, bet tikai uz to izmantošanu (
17
).
43.
Tādēļ ir jāsecina, ka ar Direktīvas 2003/87 9. pantu nav saderīgi par emisijas kvotu piešķiršanu ieturēt dāvinājuma nodokli, ja šāds nodokļa ieturējums nav paredzēts kvotu valsts sadales plānā.
V – Secinājumi
44.
Līdz ar to iesaku uz prejudiciālajiem jautājumiem atbildēt šādi:
1)
Ar emisijas kvotu bezmaksas sadales principu atbilstoši Direktīvas 2007/83/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā, 10. pantu tā Regulas (EK) Nr. 219/2009 redakcijā nav saderīgi par kvotu sadali ieturēt dāvinājuma nodokli;
2)
Ar Direktīvas 2003/87 9. pantu nav saderīgi par emisijas kvotu sadali ieturēt dāvinājuma nodokli, ja šāds nodokļa ieturējums nav paredzēts kvotu valsts sadales plānā.
(
1
)	Oriģinālvaloda – vācu.
(
2
)	Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīva 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.), Regulas (EK) Nr. 219/2009 (OV 2009, L 87, 109. lpp.) redakcijā.
(
3
)	Spriedums Iberdrola un Gas Natural (C‑566/11, C‑567/11, C‑580/11, C‑591/11, C‑620/11 un C‑640/11, EU:C:2013:660).
(
4
)	Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/29/EK, ar ko Direktīvu 2003/87/EK groza, lai uzlabotu un paplašinātu Kopienas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu (OV L 140, 63. lpp.)
(
5
)	Spriedums Iberdrola un Gas Natural (EU:C:2013:660, 31. punkts).
(
6
)	Turpat (28., 29 un 32.–38. punkts).
(
7
)	Turpat (36. punkts).
(
8
)	Par Savienības tiesībās paredzēta pakalpojuma aplikšanu ar nodokli skat. spriedumu Porto Antico di Genova (C‑427/05, EU:C:2007:630, 10. punkts), kā arī principā spriedumus Wielockx (C‑80/94, EU:C:1995:271, 16. punkts), X Holding (C‑337/08, EU:C:2010:89, 16. punkts) un Blanco (C‑344/13 un C‑367/13, EU:C:2014:2311, 24. punkts).
(
9
)	Spriedums Deponiezweckverband Eiterköpfe (C‑6/03, EU:C:2005:222, 41. punkts).
(
10
)	Turpat (52. punkts).
(
11
)	Spriedumi Teckal (C‑107/98, EU:C:1999:562, 39. punkts), Abraham u.c. (C‑2/07, EU:C:2008:133, 24. punkts), kā arī Bonnier Audio u.c. (C‑461/10, EU:C:2012:219, 47. punkts).
(
12
)	Sal. ar maniem secinājumiem saistītajās lietās Iberdrola un Gas Natural (EU:C:2013:191, it īpaši 96. un 97. punkts).
(
13
)	Národní alokační pl án České republiky 2008 až 2012, 6. lpp. (Nr. 3), 13. un 29. lpp. (http://ec.europa.eu/clima/policies/ets/pre2013/nap/docs/nap_czech_final_en.pdf).
(
14
)	Spriedums Komisija/Latvija (C‑267/11 P, EU:C:2013:624, 56. punkts).
(
15
)	Spriedumi Komisija/Polija (C‑504/09 P, EU:C:2012:178, 47. un 81. punkts), kā arī Komisija/Igaunija (C‑505/09 P, EU:C:2012:179, 49. punkts).
(
16
)	EU:C:2013:660.
(
17
)	Turpat (28., 29. un 38. punkts).