61980C0205
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT G. REISCHL
FREMSAT DEN 4. JUNI 1981 (
1
)
Høje Domstol.
Den foreliggende sag drejer sig om tariferingen af såkaldte »blinkende lyskredse« der i det væsentlige kan beskrives som nedenfor angivet (vedr. detaljerne skal jeg henvise til forelæggelseskendelsen) :
På et kunststofstativ, som består af tre kredse, og som har en diameter på ca. 21 cm, er anbragt 49 kærteformede, forskelligt farvede, ca. 24 mm lange glødelamper, udstyret med fatninger af kunststof, som er indbyrdes forbundet med et elektrisk kabel, og som blinker skiftevis, når strømmen tilsluttes. Stativet er desuden udsmykket med sølvfarvet lametta og en farvet sløjfe af staniol og endvidere forsynet med en indretning, hvormed det kan anbringes i toppen af et juletræ.
Denne vare blev importeret fra Taiwan i december 1978 i overensstemmelse med importørens toldanmeldelse tariferet under pos. 97.05 i den fælles toldtarif, som har en toldsats på 10 % og nedenstående ordlyd:
»Karnevalsartikler; underholdningsartikler (f.eks. trylle- og skæmteartikler); juletræspynt og anden julepynt (f.eks. kunstige juletræer, julekrybber og figurer dertil)«.
I den senere klagesag krævede importøren varen tariferet under pos. 85.20, der lyder således :
»Elektriske glødelamper og udladnings-lamper (herunder infrarøde og ultraviolette lamper); buelamper:
A.
Glødelamper til belysning
...
B.
Andre lamper
C.
Dele«.
Hauptzollamt Berlin-Packhof var ikke enig heri, men resolverede i klageafgørelsen, at varen skulle henføres under pos. 39.07 EIV, der har nedenstående ordlyd og ifølge hvilken tolden udgør 17,6%:
»Varer af de under pos. 39.01-39.06 nævnte materialer:
...
E.
varer af andre materialer:
...
IV.
andre varer«.
Denne tarifering blev begrundet med, at varen efter sit udstyr og sit anvendelsesformål ikke kunne anses for juletræspynt, men normalt anvendes som belysning ved selskaber og i hjemmebarer. Der forelå efter Hauptzollamt en vare i sæt som ifølge de almindelige tariferings-bestemmelser vedrørende nomenklaturen i FTT, pkt. 3, litra b), tariferes efter det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende. Som overvejende bestående af kunststof måtte varen henføres til nævnte position blandt de omhandlede »andre varer af kunststof — elektriske indendørs lys«.
Denne afgørelse indbragte importøren for Finanzgericht Berlin til efterprøvelse, idet han gjorde gældende, at varen måtte anses for juletræspynt ifølge pos. 97.05, fordi den fremstilles til det amerikanske marked og her faktisk anvendes som juletræspynt. Endvidere anførte han, at det under alle omstændigheder måtte være glødelamperne, der udgør den karaktergivende bestanddel, da kunststofdelene kun har hjælpefunktioner.
Hauptzollamt Berlin-Packhof erkendte under sagen, at den pågældende vare kan anvendes som juletræspynt, men at de blinkende lyskredse i Forbundsrepublikken Tyskland hovedsagelig benyttes som dekorationslys og til andre formål. Endvidere indrømmede Hauptzollamt, at varen inden for Fællesskabet som helhed muligvis har et andet hovedanvendelsesformål.
Med henblik på løsning af tvisten om fortolkningen af den fælles toldtarif udsatte Finanzgericht Berlin sagen ved kendelse af 29. september 1980 og forelagde i henhold til EØF-traktatens artikel 177 Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Skal ’blinkende lyskredse’ (’blinkende Leuchtkreise’) (ca. 21 cm i diameter), der består af et cirkelformet kunststofstativ, hvorpå der er anbragt ca. 24 mm lange, kærteformede forskelligt farvede glødelamper, som blinker ved strømtilførsel, og som kan anbringes i toppen af et juletræ som juletræspynt, tariferes under pos. 97.05 i den fælles toldtarif (hvor toldsatsen er på 10 %) eller på grund af sine bestanddele af kunststof tariferes under pos. 39.07 E IV i den fælles toldtarif (hvor toldsatsen er 17,6 %)?«.
Der er kun afgivet skriftligt og mundtligt indlæg i sagen af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber.
På grund af bestemmelsen i kap. 39, pkt. 1, litra q): »dette kapitel omfatter ikke: ... q) legetøj, spil, sportsartikler og andre varer henhørende under kap. 97«, er den første position, der kan tænkes at komme på tale, pos. 97.05, hvorom Kommissionen har anført, at man vel kan gå ud fra, at den pågældende vare af producenten er bestemt til at skulle anvendes som juletræspynt. Kommissionen har også erkendt, at en sådan anvendelse lejlighedsvis kan komme på tale i Europa. Ingen af disse to omstændigheder er imidlertid, ifølge Kommissionen, en tilstrækkelig betingelse, idet det afgørende er, hvordan varen i almindelighed anvendes inden for det fælles marked. Den kan ikke antages i almindelighed at anvendes som juletræspynt, hvilket også bekræftes af de udtalelser fra »Zentralverband der Elektrotechnischen Industrie e. V.« og »Vereinigung Bayerischer Spielwaren- und Christbaumschmuckhersteller e. V.«, der blev fremlagt under hovedsagen.
Kommissionen har, som svar på et af Domstolen stillet spørgsmål, yderligere om positionen anført, at det ej heller kan komme på tale at tarifere varen under positionens første led, som omfatter »karnevals- og underholdningsartikler«. Ifølge bemærkningerne til TSR-nomenklaturen omfatter denne position, ifølge Kommissionen, alene varer, som har en kort brugstid, som er af simpelt og ikke særligt robust materiale, og som ikke må blandes sammen med de gængse brugsartikler, som de er en efterligning af. De blinkende lyskredse er belysningsartikler, der kan anvendes til belysning ved selskaber, dekoration i en hjemmebar, samt i udstillingsvinduer eller udstillings-værelser. Dette viser, at de ikke er bestemt til en kortvarig anvendelse.
Skulle varen ikke kunne henføres til pos. 97.05, må det, ifølge Kommissionen, lægges til grund, at der foreligger en sammensat vare, jf. de almindelige tariferingsbestemmelser, Α., pkt. 2, litra b). Der skal da ifølge de almindelige bestemmelser, jf. pkt. 3, litra b), tariferes efter det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for så vidt det er muligt at fastslå dette. Kommissionen anfører, at det vel her kun er det elektriske belysningslegeme af kunststof, der kommer i betragtning, og varen må i så tilfælde, som også antaget af Hauptzollamt Berlin-Packhof, tariferes under pos. 39.07 E IV.
Denne argumentation forekommer mig imidlertid ikke overbevisende. På to punkter er ræsonnementet behæftet med iøjnefaldende mangler.
Det må ganske vist erkendes — dette være sagt i relation til den del af pos. 97.05, der vedrører »juletræspynt og anden julepynt« — at det afgørende ikke kan være det anvendelsesformål, producenten måtte have haft for øje, men hvorledes varen almindeligvis anvendes inden for Fællesskabet. De forklarende bemærkninger til TSR-nomenklaturen støtter dette, idet der under pkt. C, 2), tales om genstande, der almindeligvis bruges i anledning af julen. De to udtalelser fra en række tyske sammenslutninger, som er nævnt i Kommissionens indlæg, kan næppe anses for tilstrækkeligt bevis for, at de foreliggende varer opfylder denne betingelse. Desuden kan de formodentlig også kun tages som udtryk for forholdene i Tyskland, helt bortset fra, at udtalelsernes objektivitet kan drages i tvivl, fordi de producenter, som er medlemmer af sammenslutningerne, kan tænkes at have personlig interesse i en bestemt tarifering af den omstridte vare. Såfremt det kun er den del af pos. 97.05, som angår juletræspynt og anden pynt, der kommer på tale, ville det derfor kræve yderligere undersøgelser vedrørende den indførte vares almindelige anvendelsesformål inden for Fællesskabet som helhed, før man turde drage den konklusion, at der ikke foreligger en anvendelse af varen som juletræspynt.
Det andet punkt, jeg har betænkeligheder overfor, er anvendelsen af den almindelige tariferingsbestemmelses pkt. 3, litra b), som ganske vist kun kommer på tale, når en tarifering under pos. 97.05 er udelukket. Hertil vil jeg blot indledningsvis bemærke, at der efter varens ydre fremtoning, sådan som den er beskrevet for os, kan være grund til at tvivle på, at det er kunststofstativet, som udgør den karaktergivende bestanddel. Ej heller det mundtlige indlæg, som Kommissionen har afgivet som svar på et af den refererende dommer stillet spørgsmål, har ganske ryddet denne tvivl af vejen. Det synes tværtimod mere nærliggende, når der tages hensyn til varens funktion, som åbenbart er at have lyseffekt og dekorativ virkning, at lægge vægt på varens belysningsdele ved tariferingen. Det er imidlertid ikke nødvendigt at tage endelig stilling hertil, når henses til nedenstående overvejelser.
Som det gentagne gange er understreget i Domstolens praksis, er det i første række selve positionens ordlyd, der er afgørende for fortolkningen af den fælles toldtarif, således som det også fremgår af pkt. Α., 1, i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende nomenklaturen i FTT. Som det også gentagne gange er fremhævet i retspraksis, er de forklarende bemærkninger til TSR-nomenklaturen endvidere et nyttigt fortolkningsbidrag (jf. f.eks. dommen i sag 54/79, firma Hako-Schuh Dietrich Bahner mod Hauptzollamt Frankfurt am Main-Ost, dom af 26. 2. 1980, Sml. 1980, s. 311).
Allerede en første gennemlæsning af pos. 97.05 viser, at denne position omfatter mange slags varer, og at grænserne i positionen er ret elastiske. Dette sidste kan ses derved, at ordet »ähnlich« anvendes to gange (»ähnliche Waren zur Unterhaltung« (underholdningsartikler) ; »ähnliche Weihnachtsartikel« (anden julepynt). Ser man et øjeblik bort fra juletræspynt og anden julepynt — fordi det åbenbart ikke, sådan som sagen foreligger oplyst, er klart, hvorledes de i sagen omtvistede varer normalt anvendes inden for Fællesskabet — er der endnu positionenen 1. led, som er meget bredt formuleret: »Karnevalsartikler; underholdningsartikler (f.eks. trylle- og skæmteartikler)« (på tysk: »Karnevals-, Kotillon-, Scherz-, Zauberartikel und ähnliche Waren zur Unterhaltung und für Feste«). Antages det nu, at den omtvistede vare, sådan som det er Kommissionens opfattelse, i Europa overvejende anvendes som belysning ved selskaber og til lignende formål, vil det være særdeles nærliggende efter positionens ordlyd at henføre den under begrebet: »Waren ... für Feste« (»Underholdningsartikler«).
Ej heller de forklarende bemærkninger til TSR-nomenklaturen taler herimod, så vidt jeg kan se, idet det under pkt. Α., hedder: »Karnevalsartikel, Kotillonartikel und ähnliche Waren zur Unterhaltung und für Feste, die mit Rücksicht auf ihre kurzfristige Verwendung im allgemeinen einfach und wenig wiederstandsfähig ausgeführt sind« (
2
). Ganske vist tales der om varer af en simpel og ikke særlig modstandsdygtig beskaffenhed, og det nævnes i de forklarende bemærkninger, at de som regel er fremstillet af papir, pap eller vat. På den anden side indskrænkes denne beskrivelse klart ved anvendelsen af ordene »som regel«. Desuden svarer de eksempler, der anføres, ikke altid til de nævnte kriterier, idet der f.eks. er nævnt »Hüten, Kleidungsstücken, Sonnenschirmen« m.fl. (på dansk »bl.a. parasoller«).
Jeg mener følgelig, at der er fuldt ud grundlag for at henføre de omstridte varer under pos. 97.05, og at dette, når henses til princippet om, at en position med mere specificeret varebeskrivelse skal foretrækkes fremfor en position med en mere almindelig varebeskrivelse, jf. de almindelige tariferingsbestemmelsers pkt. 3, litra a), er betydeligt mere velbegrundet end at tarifere varen under pos. 39.07 E IV, som er en opsamlings-position.
Sammenfattende foreslår jeg derfor, at det af Finanzgericht Berlin-Packhof forelagte spørgsmål besvares således :
Såkaldte »blinkende lyskredse«, der består af et cirkelformet kunststofstativ af ca. 21. cm i diameter, hvorpå er anbragt ca. 24 mm lange, kærteformede forskelligt farvede glødelamper, som blinker ved strømtilførsel, kan tariferes under pos. 97.05 i den fælles toldtarif.
(
1
) – Oversat fra rysk.
(
2
) – O.a.: I den danske udgave: Karnevalsartikler og underholdningsartikler, der som følge af deres korte brugstid almindeligvis er af ret simpel beskaffenhed.