61984CJ0207_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom af 7 . august 1984, indgaaet til Domstolen den 16 . august s.aa ., har College van Beroep voor het Bedrijfsleven i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af blandt andet Raadets forordning nr . 3796/81 af 29 . december 1981 om den faelles markedsordning for fiskerivarer ( EFT L 379, s . 1 ) og af Raadets forordning nr . 170/83 af 25 . januar 1983 om en faellesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne ( EFT L 24, s . 1 ) for at kunne tage stilling til, om bestemmelserne i »Besluit Regeling Maatjesharingsvisserij Noordzee« ( bekendtgoerelse om regulering af fiskeriet efter jomfrusild i Nordsoeen ), som var udstedt af formanden for Produktschap voor Vis en Visprodukten ( det nederlandske forvaltningsorgan for fisk og fiskerivarer ), og som traadte i kraft den 28 . maj 1983 ( Vb . BO 1983, 22-15, nr . VV s . 17 ), er forenelige med ovennaevnte faellesskabsretlige bestemmelser .
2 Jomfrusild er sild, som fiskes i juni og juli i den nordlige og centrale del af Nordsoeen ; silden er endnu ikke koensmoden, og den er karakteristisk derved, at den er bloed og har et hoejt fedtindhold . Den er derfor vanskelig af forarbejde, men i renset og let saltet tilstand er den staerkt efterspurgt, navnlig i Nederlandene .
3 Spoergsmaalet er blevet rejst under en retssag mellem rederiet L . De Boer en Zn . BV ( herefter benaevnt »De Boer« ) og Produktschap voor Vis en Visprodukten ( herefter benaevnt »Produktschap« ). Ved den nationale ret har De Boer anlagtsag til proevelse af afgoerelsen af 4 . juli 1984, hvorved Produktschap i henhold til ovennaevnte bekendtgoerelse inddrog rederiets licenser til sildefiskeri i den nordlige og centrale del af Nordsoeen for 1983 med den begrundelse, at De Boer havde landet styrtsaltet sild .
De relevante bestemmelser og baggrunden for hovedsagen
4 Ved forordning nr . 3796/81 er der for fiskerivarer indfoert en faelles markedsordning, som omfatter en prisordning, en ordning for samhandelen med tredjelande samt faelles konkurrenceregler ; ordningen omfatter blandt andet fersk fisk ( levende eller doed ), koelet eller frosset . Forordningen indeholder blandt andet bestemmelser om anvendelse af handelsnormer og om oprettelse af producentorganisationer, hvis medlemmer kan forpligtes til at overholde visse regler, isaer med hensyn til produktion og afsaetning, og endelig om indfoerelse af en eventuel interventionsordning .
5 Ud fra den betragtning, at det er vigtigt for Faellesskabet gennem en hensigtsmaessig politik for beskyttelse af fiskebankerne at sikre bevarelse og fornyelse af bestandene, udstedte Raadet ovennaevnte forordning nr . 170/83 . Forordningens artikel 1 bestemmer, at »for at beskytte fiskebankerne, bevare havets biologiske ressourcer og sikre en afbalanceret udnyttelse heraf paa et varigt grundlag og paa tilfredsstillende oekonomiske og sociale betingelser indfoeres der en faellesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne . Med henblik herpaa omfatter denne ordning isaer bevaringsforanstaltninger, regler for udnyttelse og fordeling af ressourcerne ... samt kontrolforanstaltninger« . I henhold til forordningens artikler 3 og 4 kan fangstmaengdernebegraenses, og de fangstmaengder, der staar til raadighed for Faellesskabet, »fordeles mellem medlemsstaterne paa en saadan maade, at hver enkelt medlemsstat sikres et relativt stabilt fiskeri med hensyn til hver af de paagaeldende bestande« . Artikel 5, stk . 2, bestemmer : at »medlemsstaterne fastsaetter i henhold til gaeldende faellesskabsbestemmelser de naermere regler for udnyttelsen af de tildelte kvoter« . Endelig skal der i henhold til artikel 13 nedsaettes en forvaltningskomite for fiskeressourcer . Komiteen afgiver udtalelse om de foranstaltninger, Kommissionen skal traeffe ( artikel 14, stk . 2 ).
6 I Raadets forordning nr . 1353/83 af 26 . maj 1983 om fastsaettelse af midlertidige kvoter for sildebestandene i den nordlige og centrale del af Nordsoeen ( EFT 139, s . 54 ) henvises der til forordning nr . 170/83 og til, at fiskeri efter sildebestanden i den nordlige og centrale del af Nordsoeen har vaeret forbudt, »indtil Raadet traeffer afgoerelse om Kommissionens forslag ... og kvoter for 1983« ; forordningens artikel 1 bestemmer, at »fiskeri efter sild [er] tilladt i den nordlige og centrale del af Nordsoeen ... fra den 1 . juni 1983 ; nederlandske fiskere har dog tilladelse til at paabegynde fiskeriet den 28 . maj 1983«, idet, som det er anfoert i betragtning 4 til forordningen, »[historisk tradition]« for de nederlandske fiskeres vedkommende berettiger ... til, at fiskeriet kan paabegyndes» ovennaevnte dato .
7 Den midlertidige kvota for Nederlandene var i bilaget til forordningen fastsat til 3 000 tons .
8 Forvaltningen af den nederlandske kvota var i henhold til nederlandsk lovgivning overdraget til Produktschap voor Vis en Visprodukten, et organ henhoerende under en af de nationale faglige sammenslutninger, der findes i Nederlandene . Saadanne »produktschap« varetager det offentliges interesse inden for en bestemt sektor af erhvervslivet og de kan blandt andet udstede bindende retsforskrifter .
9 Inden for rammerne af de befoejelser, organet er tillagt efter nederlandsk lovgivning, udstedte Produktschap ovennaevnte bekendtgoerelse, hvis artikel 2 bestemmer, at sildefiskeri i ovennaevnte dele af Nordsoeen var forbudt uden gyldig licens for 1983 . I henhold til bekendtgoerelsens artikel 5, litra b ), udstedes kun licens paa betingelse af, at fangsten kan renses og saltes ombord paa det fartoej, for hvilket der er ansoegt om licens . Ifoelge artikel 6 kan Produktschap inddrage licensen, saafremt de naevnte bestemmelser ikke overholdes . Endelig skal silden i henhold til artikel 9 renses, saltes eller dybfryses om bord . Enhver anden form for bearbejdning eller forarbejdning af sildefangsten er foelgelig forbudt .
10 Ifoelge den nationale ret var formaalet med bekendtgoerelsen i virkeligheden at sikre, at den begraensede kvota, der var tildelt Nederlandene, forbeholdtes fiskeri af jomfrusild . Produktschap havde hermed villet tage hensyn til den nederlandske fiskeritradition, hvorefter nederlandske fiskere i juni og juli lander store maengder jomfrusild for at daekke efterspoergselen i Nederlandene . Naar kvotaen var forbeholdt de traditionelle sildefiskere, havde Produktschap derved villet undgaa, at kvotaen anvendtes til fiskeri af sild, som ikke landes som jomfrusild, men som styrtsaltet sild, det vil sige sild i urenset, staerkt saltet tilstand .
11 I henhold til bekendtgoerelsen meddeltes der De Boer licenser til sildefiskeri . Ved den i hovedsagen anfaegtede afgoerelse blev licenserne imidlertid inddraget, idet De Boer ' s fartoejer havde landet styrtsaltet sild .
Det praejudicielle spoergsmaal
12 I forelaeggelsesdommen har den nationale ret bemaerket, at en ordning, hvorefter kvotaen tildeles fiskere, som er i stand til at fange jomfrusild i den paagaeldende fiskerizone, ikke af den grund umiddelbart kan betragtes som retsstridig . I det omfang ordningen medfoerer, at en del af den af kvotaen omfattede sildemaengde paa trods af sin gode kvalitet udelukkes fra markedet, fordi den er blevet forarbejdet til en anden vare end jomfrusild, rejser der sig efter rettens opfattelse det spoergsmaal, om der herved er sket et indgreb i en ifoelge EOEF-traktaten beskyttet frihed . Retten har derfor forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Er faellesskabsretten paa sit nuvaerende udviklingstrin til hinder for en national forvaltningsordning vedroerende en ( begraenset ) kvota som den her omhandlede og som fastlagt i Besluit, naar den indebaerer, at sild, fanget i de af kvotaen omfattede afsnit i Nordsoeen, ikke maa bringes i omsaetning i en bestemt forarbejdning, nemlig i urenset og staerkt saltet tilstand, ogsaa selv om disse ( styrtsaltede ) sild i sig selv opfylder gaeldende nationale og faellesskabsretlige bestemmelser?«
13 Spoergsmaalet drejer sig i det vaesentlige om, hvorvidt faellesskabsretten, herunder forordningerne nr . 170/83, nr . 1353/83 og nr . 3716/81, skal fortolkes saaledes, at de er til hinder for, at et organ, som henhoerer under den faglige sammenslutning i en medlemsstat, og som handler i det offentliges interesse, med henblik paa at regulere afsaetningen af et bestemt produkt vedtager bestemmelser, hvorefter dels kun fiskere, paa hvis fartoejer sildefangsten kan renses og saltes ombord, kan opnaa licens til sildefiskeri inden for kvotaen, dels om, at sildefangsten obligatorisk skal enten renses eller saltes eller dybfryses om bord paa fartoejet .
De indgivne indlaeg
14 Med hensyn til sagens faktiske omstaendigheder har De Boer forklaret, at man havde fanget saa betydelige maengder sild, at det ville have vaeret umuligt at rense hele sildefangsten . Man havde derfor kun renset de sild, som ud fra deres modenhed og stoerrelse kunne forventes afsat som jomfrusild, mens de oevrige sild var forarbejdet til styrtsaltede sild og udfoert til en anden medlemsstat .
15 For saa vidt angaar sagens realitet har De Boer bestridt, at den nederlandske ordning er forenelig med faellesskabsretten . Naar henses til situationen inden for fiskeriet, saaledes som den er fastslaaet i forordning nr . 3796/81, tilkommer det for det foerste alene dels Faellesskabet, dels producentorganisationerne at fastsaette kvalitetsnormer for sild . For det andet fremgaar det af Domstolens praksis, at nationale bestemmelser eller praksis, som kan aendre import- eller eksportstroemmene paa grund af, at de er til hinder for, at producenter frit kan afsaette de paagaeldende produkter, hvilket ifoelge De Boer er tilfaeldet i den foreliggende sag, er uforenelige med en faelles markedsordning .
16 De Boer har desuden bemaerket, at da den nationale ordning har til formaal at reservere den kvota, der er tildelt Nederlandene, til fiskeri af jomfrusild, er den i strid med proportionalitetsprincippet, for saa vidt det i henhold til ordningen var forbudt at styrtsalte de sild, som ikke laengere kunne afsaettes som jomfrusild paa grund af deres stoerrelse og udvikling . Endelig er den nederlandske ordning udtryk for vilkaarlig og diskriminatorisk behandling derved, at den hjemler mulighed for, at silden kan dybfryses om bord, mens den ikke indeholder regler om, i hvilken tilstand den dybfrosne sild i sidste instans skal afsaettes .
17 Den nederlandske regering har anfoert, at formaalet med den omtvistede nationale ordning er dobbelt, nemlig for det foerste at sikre kontrol med det antal fartoejer, som kan drive fiskeri, og for det andet en bedre oekonomisk udnyttelse af den tildelte sildekvota . Det forhold, at det efter ordningen er udelukket at lande styrtsaltet sild, bevirker, at de sild, der bringes paa markedet, hovedsagelig er jomfrusild . Dette svarer til, hvad der traditionelt har kendetegnet dette saerlige fiskeri, og indebaerer samtidig, henset til produktets hoeje pris, den mest rationelle udnyttelse af de paagaeldende fiskebestande .
18 Ifoelge den nederlandske regering strider den omtvistede ordning ikke mod faellesskabsretten . I henhold til artikel 5, stk . 2, i forordning nr . 170/83 har medlemsstaterne en vid kompetence med hensyn til forvaltning af kvoterne . Desuden kan medlemsstaterne i henhold til artikel 20 i Raadets forordning nr . 171/83 af 25 . januar 1983 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne ( EFT L 24, s . 14 ) traeffe endnu mere vidtgaaende foranstaltninger med henblik paa at sikre en bedre forvaltning eller en bedre udnyttelse af de tildelte kvoter . Ordningen er heller ikke hverken for restriktiv eller diskriminatorisk . Saaledes er der ikke fastsat begraensninger forsildefiskeriet i andre farvande eller i september/oktober 1983 . Alle beroerte fiskere havde desuden adgang til kvotaen paa en saadan maade, at der ikke er tale om forskelsbehandling . Udoevelsen af fiskeriet var udelukkende undergivet betingelser fastlagt paa grundlag af objektive kriterier . Endelig er der ikke tale om en hindring af de frie varebevaegelser, idet de styrtsaltede sild kunne landes inden for rammerne af andre kvoter, som Nederlandene kunne udnytte . Ifoelge den nederlandske regering kommer hertil desuden, at markedsmekanismen ikke fungerer normalt i en situation, hvor fangsterne er begraensede .
19 Den franske regering, der er indtraadt i sagen under den mundtlige forhandling, har ligesom den nederlandske regering for det foerste anfoert, at de bestemmelser, Produktschap har udstedt, henhoerer under den nationale, statslige kompetence . Den franske regering har i den forbindelse henvist til artikel 5, stk . 2, 1 . pkt ., i forordning nr . 170/83, som maa fortolkes vidt allerede af den grund, at forvaltningskomiteen, hvem det paahvilede om fornoedent at udstede gennemfoerelsesbestemmelser til ovennaevnte bestemmelse, ikke har fundet det noedvendigt at praecisere raekkevidden af bestemmelserne om udnyttelse af kvoterne . Endelig har den franske regering paaberaabt sig Domstolens dom af 7 . februar 1984 ( Jongeneel Kaas, sag 237/82, Sml . s . 483 ), hvor Domstolen ifoelge den franske regering anerkendte, at naar der ikke findes faellesskabsbestemmelser, har medlemsstaterne bevaret kompetencen til at fastsaette regler med henblik paa at tilvejebringe ligevaegt mellem udbud og efterspoergsel . Netop tilpasningen af udbudet til efterspoergslen spiller en afgoerende rolle for den faelles markedsordning for fiskerivarer, men udelukker ikke, at staten har en vis kompetence . Navnlig fremgaar det af betragtningerne til forordning nr . 3796/81, at de af Produktschap udstedte regler er i overensstemmelse med formaalene med ordningen inden for omraadet . Paa grundlag af de kriterier, Domstolen fastlagdei ovennaevnte dom, er bestemmelserne heller ikke i strid med de frie varebevaegelser .
20 Subsidiaert har den franske regering foreslaaet, at det fastslaas, at producentorganisationerne har kompetence til at vedtage bestemmelser svarende til de af Produktschap udstedte .
21 Kommissionen har anfoert, at det i den foreliggende sag drejer sig om to forskellige nationale ordninger, den ene om at forbeholde kvotaen for fiskere, som kan forarbejde silden til jomfrusild, den anden om at paalaegge fiskerne at bearbejde eller forarbejde silden paa en saadan maade, at der i virkeligheden er tale om en regulering af udbudet af jomfrusild .
22 For saa vidt angaar adgangen til kvotaen, kan det ifoelge Kommissionen udledes af artiklerne 2 og 4 i forordning nr . 170/83, at de bestemmelser, som medlemsstaterne skal vedtage vedroerende udnyttelsen af den kvota, de har faaet tildelt, har til formaal at fordele den begraensede fiskeriaktivitet mellem de enkelte fiskere . Foerstnaevnte bestemmelse, hvorefter kvotaen er forbeholdt en bestemt gruppe fiskere, falder efter Kommissionens opfattelse i traad med forordningerne nr . 170/83 og nr . 1353/83, og den er i overensstemmelse med gaeldende faellesskabsretlige bestemmelser .
23 For saa vidt angaar de nationale bestemmelser om bearbejdning og forarbejdning af silden, har Kommissionen under henvisning til forordning nr . 3796/81 anfoert, at producentorganisationerne er tillagt betydelige opgaver, blandt andet med hensyn til anvendelse af interventionsforanstaltninger, fastsaettelse og gennemfoerelse af fangstplaner, koncentration af udbudet af de forskellige produkter og en kvantitativ og kvalitativ tilpasning af udbudet til markedets behov . Kommissionen har desuden fremhaevet, at forordningens artikel 2 hjemler mulighed for at fastsaette faelles handelsnormer for alle de varer, der er omfattet af den faelles markedsordning ; dette er indtil nu sket med hensyn til stoerrelse og friskhed for de vigtigste fiskearter, herunder sild .
24 Ifoelge Kommissionen fremgaar det af Domstolens faste praksis, at naar Faellesskabet i medfoer af EOEF-traktatens artikel 40 har udstedt forordninger om oprettelse af en faelles markedsordning for en bestemt sektor, er medlemsstaterne forpligtet til ikke at vedtage bestemmelser, som er en undtagelse herfra, eller i oevrigt tilsidesaette den . For fiskerivarernes vedkommende bestaar det eneste indgreb paa markedet, som medlemsstaterne kan gennemfoere, i, at visse af de af producentorganisationerne fastsatte regler goeres ufravigelige . I de omtvistede nationale bestemmelser ligger der i virkeligheden ikke alene et forbud mod at forarbejde, men ogsaa et egentligt forbud mod at afsaette silden i ubehandlet tilstand, hvilket er i direkte konflikt med princippet om det aabne marked og de frie varebevaegelser mellem medlemsstaterne .
25 Endelig har Kommissionen paapeget, at den omtvistede ordning ikke paa nogen maade indeholder kvalitetskrav for jomfrusild, og selv om det antoges, at ordningen kunne betragtes som indeholdende saadanne kvalitetsnormer, ville den alligevel ikke vaere mindre uforenelig med markedsordningen, da den naevnte ordning aabenbart henhoerer under producentorganisationernes kompetence .
De naermere betingelser for fiskernes adgang til at faa del i fangstkvotaen
26 Med hensyn til kriterierne for at opnaa licens til fiskeri bemaerkes, at der ved artikel 1 i ovennaevnte forordning nr . 170/83 er indfoert »en faellesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne«, og at artikel 5, stk . 2, bestemmer, at medlemsstaterne »i henhold til gaeldende faellesskabsbestemmelser [fastsaetter] de naermere regler for udnyttelsen af de tildelte kvoter« .
27 Endvidere bemaerkes, at forordning nr . 1353/83, hvorefter der i begraenset omfang gives tilladelse til fiskeri fra sildebestanden i den nordlige og centrale del af Nordsoeen, samt tildeles medlemsstaterne kvoter, udtrykkeligt henviser til forordning nr . 170/83 . Forordningen maa derfor ses som led i EF ' s politik til beskyttelse af fiskebankerne og til bevarelse og fornyelse af bestandene . Fastsaettelse af de naermere regler for sildefangstkvoter, der er tildelt en medlemsstat i henhold til forordning nr . 1353/83, er derfor forbeholdt de nationale myndigheder .
28 For saa vidt der i henhold til en national ordning oenskes kontrol med, hvor mange fartoejer, der ville kunne drive sildefiskeri, og det derfor som kriterium for at faa adgang til kvoten er fastsat, at den paagaeldende fisker skal kunne forarbejde silde fangsten til jomfrusild om bord paa fartoejet ( dvs . rensede og let saltede sild ), er ordningen udtryk for en naermere regel om udnyttelse af kvoten, jfr . artikel 5, stk . 2, i forordning nr . 170/83, som henhoerer under medlemsstaternes kompetence og er i overensstemmelse med bestemmelserne i og formaalet med den naevnte forordning samt forordning nr . 1353/83 .
29 Det maa herefter fastslaas, at faellesskabsretten, herunder Raadets forordning nr . 170/83 af 25 . januar 1983 om en faellesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne og Raadets forordning nr . 1353/83 af 26 . maj 1983 om fastsaettelse af midlertidige kvoter for sildebestandene i den nordlige og centrale del af Nordsoeen, ikke er til hinder for, at et organ, som henhoerer under den faglige sammenslutning i en medlemsstat, og som handler i det offentliges interesse, vedtager bestemmelser, hvorefter kun fiskere, paa hvis fartoejer sildefangsten kan renses og saltes om bord, kan opnaa licens til sildefiskeri .
Bestemmelserne om bearbejdning og forarbejdning
30 For saa vidt angaar en ordning indfoert af et offentligt organ, og hvorefter sild, der er fanget inden for den kvota, der er tildelt medlemsstaten ved forordning nr . 1353/83, skal enten renses eller saltes eller dybfryses ombord paa fartoejet, bemaerkes, at saadanne bestemmelser ikke er forbundet med de i artikel 1 i forordning nr . 170/83 angivne formaal, dvs . beskyttelse og bevarelse af fiskebankerne og en afbalanceret udnyttelse heraf, men maa betragtes som betingelser vedroerende afsaetningen af det paagaeldende produkt .
31 Med hensyn til afsaetningen af fiskerivarer er der ved forordning nr . 3796/81 indfoert en raekke foranstaltninger med henblik paa at stabilisere markederne, anvende faelles handelsnormer for de paagaeldende varer, og sikre et rimeligt prisniveau ved hjaelp af interventionsforanstaltninger . For saa vidt naermere angaar de foranstaltninger, der saerlig skal fremme koncentration af udbudet og regulering af priserne, tillaegges producentorganisationerne i henhold til forordningens artikel 5, stk . 1, andet afsnit, andet led, kompetence til at traeffe foranstaltninger, som for medlemmerne indebaerer forpligtelse til »ved produktion og afsaetning at anvende de regler, som producentorganisationen har fastsat, saerlig med henblik paa at forbedre varernes kvalitet og at tilpasse den udbudte maengde til markedets behov« . Tilsvarende hjemler forordningens artikel 7 mulighed for, at medlemsstaterne goer de i artikel 5 omhandlede afsaetningsregler ufravigelige for producenter, der ikke er medlemmer af en producentorganisation .
32 Efter ovennaevnte ordning har saaledes alene producentorganisationerne kompetence til at fastsaette afsaetningsregler, der er ufravigelige for deres medlemmer, og medlemsstaterne kan kun goere dem ufravigelige for ikke-medlemmer .
33 I modsaetning til faellesskabsbestemmelserne om adgang til fangstkvoterne, hvorefter de nationale myndigheder har visse befoejelser, har myndighederne herefter i henhold til faellesskabsordningen om produktion og afsaetning ikke laengere kompetence til over for de fiskere, der er etableret paa deres omraade, at fastsaette regler for bearbejdningen eller forarbejdningen af fiskerivarer .
34 Den nederlandske regering har anfoert, at medlemsstaterne i henhold til artikel 20 i forordning nr . 171/83 kan traeffe nationale tekniske foranstaltninger, som er mere vidtgaaende end minimumskravene i henhold til forordning nr . 171/83, og som har til formaal at sikre en bedre forvaltning eller en bedre udnyttelse af de tildelte kvoter . Hertil bemaerkes blot, at der i den naevnte forordning, som er udstedt i henhold til forordning nr . 170/83, kun henvises til tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne . Bestemmelser om bearbejdning og forarbejdning af de paagaeldende fisk er derimod ikke over for fiskerne tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne .
35 Raadets forordning nr . 3796/81 af 29 . december 1981 om den faelles markedsordning for fiskerivarer, navnlig artikel 5, stk . 1, andet afsnit, skal foelgelig fortolkes saaledes, at et organ, som henhoerer under den faglige sammenslutning i en medlemsstat, og som handler i det offentliges interesse, ikke maa udstede bestemmelser, hvorefter sildefangsten obligatorisk skal enten renses eller saltes eller dybfryses om bord paa fartoejet .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
36 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske og den franske regering samt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( fjerde afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af College van Beroep voor het Bedrijfsleven ved dom af 7 . august 1984, for ret :
Faellesskabsretten, herunder Raadets forordning nr . 170/83 af 25 . januar 1983 om en faellesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne og Raadets forordning nr . 1353/83 af 26 . maj 1983 om fastsaettelse af midlertidige kvoter for sildebestandene i den nordlige og centrale del af Nordsoeen, er ikke til hinder for, at et organ, som henhoerer under den faglige sammenslutning i en medlemsstat, og som handler i det offentliges interesse, vedtager bestemmelser, hvorefter kun fiskere, paa hvis fartoejer sildefangsten kan renses og saltes om bord, kan opnaa licens til sildefiskeri . Dog skal Raadets forordning nr . 3796/81 af 29 . december 1981 om den faelles markedsordning for fiskerivarer, navnlig artikel 5, stk . 1, andet afsnit, fortolkes saaledes, at det naevnte organ ikke maa udstede bestemmelser, hvorefter sildefangsten obligatorisk skal enten renses eller saltes eller dybfryses om bord paa fartoejet .