62024TJ0386_INF
Rettens dom (Niende Afdeling) af 9. juli 2025 –Mhana mod Rådet
(Sag T-386/24)
»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien – indefrysning af midler – restriktioner vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – liste over personer, enheder og organer, som er omfattet af indefrysningen af midler og økonomiske ressourcer, og som er omfattet af restriktioner vedrørende indrejse på medlemsstaternes område – opretholdelse af sagsøgerens navn på listen – kriteriet om »familietilhørsforhold« – artikel 27, stk. 2, litra b), og artikel 28, stk. 2, litra b), i afgørelse 2013/255/FUSP – ret til forsvar – urigtigt skøn – proportionalitetsprincippet – ejendomsret – ansvar uden for kontraktforhold«
1.
EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – restriktive foranstaltninger – pligt til at meddele de individuelle og specifikke grunde til de trufne afgørelser – retten til at blive hørt forud for vedtagelsen af sådanne foranstaltninger – begrænsninger – betingelser
[Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2, litra a), og art. 52, stk. 1; Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2024/1510, bilaget; Rådets forordning nr. 36/2012 og 2024/1517]
(jf. præmis 32-34)
2.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Syrien – indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer med tilknytning til det syriske regime – ret til forsvar – meddelelse om belastende omstændigheder – efterfølgende afgørelse om opretholdelse af sagsøgerens navn på listen over personer, der er omfattet af disse foranstaltninger – ingen ny begrundelse – inkriminerende dokumentation den samme som den, der er anført i den oprindelige afgørelse – tilsidesættelse af retten til at blive hørt – foreligger ikke
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41; Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2024/1510; Rådets forordning nr. 36/2012 og forordning 2024/1517)
(jf. præmis 35-39)
3.
Den Europæiske Union – domstolsprøvelse af lovligheden af institutionernes retsakter – restriktive foranstaltninger over for Syrien – omfanget af prøvelsen – bevis for grundlaget for foranstaltningen – den kompetente EU-myndigheds forpligtelse til i tilfælde af anfægtelse at godtgøre grundlaget for den begrundelse, der foreholdes de berørte personer eller enheder
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2024/1510; Rådets forordning nr. 36/2012 og forordning 2024/1517)
(jf. præmis 47-53)
4.
Den Europæiske Union – domstolsprøvelse af lovligheden af institutionernes retsakter – restriktive foranstaltninger over for Syrien – omfanget af prøvelsen – opførelse af sagsøgeren på listen i bilaget til den anfægtede afgørelse på grund af den pågældendes tilhørsforhold til Assad- eller Makhlouffamilierne – offentligt tilgængelige dokumenter – bevisværdi
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2024/1510; Rådets forordning nr. 36/2012 og forordning 2024/1517)
(jf. præmis 54)
5.
Den Europæiske Union – domstolsprøvelse af lovligheden af institutionernes retsakter – restriktive foranstaltninger over for Syrien – omfanget af prøvelsen – bevis for grundlaget for foranstaltningen – den kompetente EU-myndigheds forpligtelse til i tilfælde af anfægtelse at godtgøre grundlaget for den begrundelse, der foreholdes de berørte personer eller enheder – rækkevidden af den kompetente myndigheds skønsmargen – relevansen af de beviser, der er fremlagt i forbindelse med en tidligere opførelse, når begrundelsen ikke er ændret, når sagsøgerens situation ikke har ændret sig, eller når der ikke er sket nogen udvikling i konteksten i Syrien
(Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2024/1510; Rådets forordning nr. 36/2012 og forordning 2024/1517)
(jf. præmis 55, 56, 70 og 71)
6.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Syrien – afgørelse 2013/255/FUSP og forordning nr. 36/2012 – formodning for støtte til det syriske regime for så vidt angår fremtrædende erhvervsfolk, der driver virksomhed i Syrien, og medlemmer af Assad- eller Makhlouffamilierne – lovlighed – betingelser
[Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2015/1836, art. 27, stk. 1 og 2, og art. 28, stk. 1 og 2; Rådets forordning nr. 36/2012 og forordning 2015/1828, art. 15, stk. 1, litra a), stk. 1a]
(jf. præmis 60-66)
7.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Syrien – afgørelse 2013/255/FUSP og forordning nr. 36/2012 – formodning for støtte til det syriske regime for så vidt angår medlemmer af Assad- eller Makhlouffamilierne – lovlighed – betingelser – afkræftelig formodning – modbevis – foreligger ikke
(Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2015/1836, art. 27, stk. 3, og art. 28, stk. 3; Rådets forordning nr. 36/2012 og forordning 2015/1828, art. 15, stk. 1b)
(jf. præmis 73-99)
8.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Syrien – indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer med tilknytning til det syriske regime – begrænsning af ejendomsretten – lovlighed – betingelser – begrænsning fastsat ved lov – overholdelse af den påberåbte rettigheds væsentligste indhold – forfølgelse af et mål af almen interesse, der er anerkendt som sådant af Unionen – overholdelse af proportionalitetsprincippet – betingelser opfyldt
(Art. 21, stk. 2, TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 17 og art. 52, stk. 1; Rådets afgørelse 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2024/1510; Rådets forordning nr. 36/2012 og forordning 2024/1517)
(jf. præmis 104-132)
9.
Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – retsstridighed – tab – årsagsforbindelse – kumulative betingelser
(Art. 340, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 136-141)
Konklusion
1)
Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
2)
Ghada Mhana betaler sagsomkostningerne.