61983CJ0215_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 27 . september 1983, har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i henhold til EOEF-traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de bestemmelser, der er noedvendige for fuldt ud at efterkomme Raadets direktiv 75/129 af 17 . februar 1975 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger vedroerende kollektive afskedigelser ( EFT L 48, s . 29 ).
2 Direktivet, som er udstedt i henhold til EOEF-traktatens artikel 100, har, som det fremgaar af dets betragtninger, til formaal at »oege beskyttelsen af arbejdstagere i tilfaelde af kollektive afskedigelser, under hensyn til noedvendigheden af en afbalanceret oekonomisk og social udvikling i Faellesskabet«, og at fremskynde »tilnaermelsen paa et stadigt stigende niveau i henhold til artikel 117 i traktaten« .
3 I direktivets artikel 1 fastlaegges dets anvendelsesomraade saaledes :
»1 ) I dette direktiv :
a ) forstaas ved kollektive afskedigelser, saadanne afskedigelser, som foretages af en arbejdsgiver af en eller flere grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv, naar antallet af afskedigelser efter medlemsstaternes valg udgoer :
, enten inden for et tidsrum af 30 dage :
1 ) mindst 10 i virksomheder, som normalt beskaeftiger over 20 og faerre end 100 arbejdstagere ;
2)mindst 10% af antallet af arbejdstagere i virksomheder, som normalt beskaeftiger mindst 100 og hoejst 300 arbejdstagere ;
3)mindst 30 i virksomheder, som normalt beskaeftiger mindst 300 arbejdstagere ;
, eller inden for et tidsrum af 90 dage mindst 20, uanset hvilket antal arbejdstagere virksomheden normalt beskaeftiger ;
...
2 ) Dette direktiv finder ikke anvendelse paa :
a ) kollektive afskedigelser foretaget inden for rammerne af arbejdskontrakter, der er indgaaet for et bestemt tidsrum eller med henblik paa en bestemt arbejdsopgave, medmindre disse afskedigelser foretages, foer disse kontrakter er udloebet eller opfyldt ;
b ) arbejdstagere i den offentlige administration eller i virksomheder under offentlig ret ( eller i de medlemsstater, hvor dette begreb ikke kendes, i tilsvarende enheder );
c ) besaetninger paa soegaaende skibe ;
d ) arbejdstagere, som beroeres af standsning af en virksomheds aktiviteter, som foelge af en retsafgoerelse.«
4 Direktivet bestemmer i det vaesentlige, at »naar arbejdsgiveren paataenker at foretage kollektive afskedigelser, er han forpligtet til at indlede forhandlinger med arbejdstagernes repraesentanter med henblik paa at naa frem til en aftale« ( artikel 2, stk . 1 ). Desuden er »arbejdsgiveren ... forpligtet til skriftligt at meddele den kompetente offentlige myndighed enhver plan om kollektive afskedigelser« ( artikel 3, stk . 1 ). De saaledes meddelte afskedigelser »faar virkning tidligst 30 dage efter ... meddelelsen ... « ( artikel 4, stk . 1 ).
5 I henhold til direktivets artikel 6, stk . 1, havde medlemsstaterne pligt til at saette de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet, i kraft inden to aar efter dettes meddelelse . Direktivet blev meddelt kongeriget Belgien den 19 . februar 1975, og fristen udloeb saaledes den 19 . februar 1977 .
6 Kongeriget Belgien har gennemfoert direktiv 75/129 i national ret, dels ved den kollektive arbejdsoverenskomst nr . 24, som blev indgaaet den 20 . oktober 1975 i Conseil national du travail, og som indeholder regler om proceduren vedroerende underretning af og forhandling med arbejdstagernes repraesentanter i tilfaelde af kollektive afskedigelser, og som fik lovskraft ved bekendtgoerelse ( arrêté royal ) af 21 . januar 1976 ( Moniteur belge af 17 . februar 1976, s . 1716 ), dels ved bekendtgoerelse af 24 . maj 1976 om kollektive afskedigelser ( Moniteur belge af 17 . september 1976, s . 11663 ), som vedroerer meddelelsen om de planlagte kollektive afskedigelser til Office national de l ' emploi .
7 De naevnte retsakter blev aendret ved den kollektive overenskomst nr . 24 a af 6 . december 1983, som fik lovskraft ved bekendtgoerelse af 7 . februar 1984 ( Moniteur belge af 22 . februar 1984, s . 2395 ), og ved bekendtgoerelse af 26 . marts 1984 ( Moniteur belge af 18 . april 1984, s . 5036 ).
8 I den kollektive overenskomst nr . 24 som aendret ved den kollektive overenskomst nr . 24 a er overenskomstens anvendelsesomraade defineret saaledes :
»Artikel 2 . I denne kollektive overenskomst forstaas ved kollektive afskedigelser saadanne afskedigelser, som foretages af en eller flere grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv, og som inden for et tidsrum af tres dage omfatter foelgende antal arbejdstagere :
, mindst 10 i virksomheder, som i kalenderaaret forud for afskedigelserne har beskaeftiget over 20 og faerre end 100 arbejdstagere ;
, mindst 10% af antallet af arbejdstagere i virksomheder, som i kalenderaaret forud for afskedigelserne i gennemsnit har beskaeftiget mindst 100 og hoejst 300 arbejdstagere ;
, mindst 30 i virksomheder, som i kalenderaaret forud for afskedigelserne i gennemsnit har beskaeftiget mindst 300 arbejdstagere.«
»Artikel 3 . Denne overenskomst finder anvendelse paa virksomheder, som i kalenderaaret forud for de kollektive afskedigelser i gennemsnit har beskaeftiget mere end 20 arbejdstagere .
... «
»Artikel 5 . Denne kollektive overenskomst finder ikke anvendelse paa foelgende grupper af virksomheders arbejdstagere :
1 ) virksomheder, der beskaeftiger arbejdstagere inden for rammerne af arbejdskontrakter, der er indgaaet for et bestemt tidsrum eller med henblik paa en bestemt arbejdsopgave, medmindre de kollektive afskedigelser foretages, foer de paagaeldende kontrakter er udloebet eller arbejdsopgaven udfoert ;
2 ) virksomheder, som beskaeftiger havnearbejdere, skibsreparatoerer, fiskere eller matroser i handelsflaaden ;
3 ) virksomheder inden for byggeindustrien, for saa vidt angaar deres arbejdere . «
9 Tilsvarende bestemmelser fastlaegger anvendelsesomraadet for bekendtgoerelsen af 24 . maj 1976 som aendret ved bekendtgoerelse af 26 . marts 1984 :
»Artikel 1 . I denne bekendtgoerelse forstaas ved :
...
3 ) kollektive afskedigelser saadanne afskedigelser, som foretages af en eller flere grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv, og som inden for et tidsrum af tres dage omfatter foelgende antal arbejdstagere :
, mindst 10 i virksomheder, som beskaeftiger over 20 og faerre end 100 arbejdstagere ;
, mindst 10% af antallet af arbejdstagere i virksomheder, som i gennemsnit beskaeftiger mindst 100 og hoejest 300 arbejdstagere ;
, mindst 30 i virksomheder, som i gennemsnit beskaeftiger mindst 300 arbejdstagere.«
»Artikel 2 . Denne bekendtgoerelse finder anvendelse paa virksomheder, som beskaeftiger mere end 20 arbejdstagere.«
»Artikel 3 . Denne bekendtgoerelse finder ikke anvendelse paa foelgende grupper af virksomheders arbejdstagere :
1 ) virksomheder, der beskaeftiger arbejdstagere inden for rammerne af arbejdskontrakter, der er indgaaet for et bestemt tidsrum eller med henblik paa en klart afgraenset arbejdsopgave, medmindre de kollektive afskedigelser foretages, foer kontrakterne er udloebet eller arbejdsopgaven udfoert ;
2 ) virksomheder, der beskaeftiger havnearbejdere, skibsreparatoerer, fiskere eller matroser i handelsflaaden ;
3 ) virksomheder inden for byggeindustrien, for saa vidt angaar deres arbejdere . «
10 Kommissionen fandt, at belgisk ret ikke opfyldte alle kravene i direktiv 75/129, og efter en brevveksling med den belgiske regering fremsatte Kommissionen den 5 . juli 1982 en begrundet udtalelse i henhold til traktatens artikel 169, stk . 1 . Ved skrivelse af 13 . oktober 1982 meddelte den belgiske regering Kommissionen, at »arbejdsministeren var af den opfattelse, at et lovgivningsinitiativ var noedvendigt paa omraadet, og at et forslag til lov om kollektive afskedigelser var under forberedelse« .
11 Da Kommissionen ikke derefter modtog yderligere oplysninger, har den anlagt denne traktatbrudssag, hvor den i det vaesentlige har nedlagt paastand om, at ovennaevnte belgiske ordning, som var vedtaget til gennemfoerelse af direktiv 75/129, har et snaevrere anvendelsesomraade end direktivet .
12 Som ovenfor naevnt blev de omtvistede bestemmelser aendret under sagens behandling ved Domstolen, og Kommissionen har derfor begraenset soegsmaalet til to klagepunkter, dels at belgisk ret ikke som foreskrevet i direktivet sikrer arbejdstagerne beskyttelse i tilfaelde af kollektive afskedigelser som foelge af en virksomhedslukning, der ikke foelger af en retsafgoerelse, dels at bestemte grupper af arbejdstagere, nemlig skibsreparatoerer, havnearbejdere og arbejdere inden for byggeindustrien, ikke er omfattet af direktivet .
Kollektive afskedigelser som foelge af lukning af virksomheder
13 Kommissionen har foerst anfoert, at der i belgisk ret traditionelt sondres mellem begreberne »lukning af en virksomhed« og »kollektive afskedigelser« . Sondringen bevirker, at afskedigelser i tilfaelde af lukning af virksomheder, uanset om de er en foelge af en retsafgoerelse, ikke er omfattet af bestemmelserne til gennemfoerelse af direktiv 75/129, men af de saerlige bestemmelser i lov af 28 . juni 1966 om godtgoerelse til arbejdstagere, der afskediges i tilfaelde af lukning af virksomheder ( Moniteur belge af 2 . juli 1966, s . 6879 ), og af bekendtgoerelse af 20 . september 1967 til gennemfoerelse af loven ( Moniteur belge af 5 . oktober 1967, s . 10463 ).
14 Kommissionen har understreget, at de naevnte bestemmelser, om fornoedent sammenholdt med bestemmelserne i den kollektive arbejdsoverenskomst nr . 9 af 9 . marts 1972, i tilfaelde af lukning af virksomheder ganske vist paalaegger arbejdsgiveren at give arbejdstagernes repraesentanter og de offentlige myndigheder visse oplysninger, men den paagaeldende forpligtelse svarer for saa vidt ikke til alle direktivets krav, navnlig ikke hvad angaar de oplysninger, der skal gives, og de frister, der skal overholdes i henhold til direktivets artikler 3 og 4 .
15 Den belgiske regering har anfoert, at sondringen i Belgien mellem begreberne lukning af virksomheder og kollektive afskedigelser er historisk betinget . Forholdene for arbejdstagere, der afskediges som foelge af lukning af virksomheder, har i Belgien vaeret lovreguleret siden 1960, mens spoergsmaalet om kollektive afskedigelser foerst blev reguleret i den kollektive arbejdsoverenskomst nr . 10 af 8 . maj 1973, der havde til formaal at lempe foelgerne af kollektive afskedigelser paa den maade, at arbejdsgiveren skal udbetale en saerlig godtgoerelse .
16 Den belgiske regering har anfoert, at langt den stoerste del af lukninger af virksomheder, som kan foere til kollektive afskedigelser, er en foelge af retsafgoerelser, jfr . undtagelsen i direktivets artikel 1, stk . 2, litra d ), og at de derfor falder uden for direktivets anvendelsesomraade . Regeringen har desuden bemaerket, at belgisk ret ikke er til hinder for en fortolkning, hvorefter de bestemmelser, der er vedtaget til gennemfoerelse af direktivet, ligeledes omfatter kollektive afskedigelser som foelge af lukning af virksomheder . Regeringen har dog indroemmet, at spoergsmaalet endnu ikke har vaeret indbragt for belgiske domstole .
17 Selv om sagsoegte maatte have ret i, at kun en relativt ringe del af lukningerne af virksomheder i Belgien ikke er en foelge af en retsafgoerelse som naevnt i artikel 1, stk . 2, litra d ), i direktiv 75/129, staar det dog fast, at en saadan omstaendighed ikke fritager kongeriget Belgien for dets forpligtelse til at sikre den i direktivet fastsatte beskyttelse i tilfaelde af kollektive afskedigelser som foelge af saadanne lukninger af virksomheder .
18 Loven af 28 . juni 1966 om godtgoerelse til arbejdstagere, der afskediges i tilfaelde af lukning af virksomheder, og bekendtgoerelsen af 20 . september 1967 til gennemfoerelse af naevnte lov opfylder ikke naevnte forpligtelse fuldt ud . I modsaetning til de i direktivets artikler 3 og 4 angivne krav er arbejdsgiveren efter de belgiske bestemmelser ikke forpligtet til at fremkomme med oplysninger om grundene til de kollektive afskedigelser, om antallet af arbejdstagere, der afskediges, og om det tidsrum, inden for hvilket afskedigelserne paataenkes foretaget, ligesom de belgiske bestemmelser ikke garanterer, at de paataenkte kollektive afskedigelser ikke faar virkning inden udloebet af fristen paa 30 dage regnet fra meddelelsen til den kompetente offentlige myndighed om planlagte afskedigelser .
19 Som den belgiske regering har anerkendt, er det ikke udelukket at fortolke belgisk ret saaledes, at det i tilfaelde af kollektive afskedigelser som foelge af lukning af en virksomhed kun er den saerlige lovgivning fra 1966 og 1967, der finder anvendelse, med udelukkelse af de senere, men almindelige bestemmelser, der blev vedtaget til gennemfoerelse af direktivet . Heraf foelger, at arbejdstagerne efter belgisk ret ikke er garanteret den i direktivet fastsatte beskyttelse med tilstraekkelig retssikkerhed .
20 Kommissionen maa derfor gives medhold paa dette punkt .
Den gaeldende ordning for bestemte grupper af arbejdstagere
21 Kommissionen har dernaest gjort gaeldende, at kongeriget Belgiens beslutning om at udelukke skibsreparatoerer, havnearbejdere og arbejdere inden for byggeindustrien fra direktivets anvendelsesomraade er i strid med artikel 1 i direktiv 75/129, som definerer dets anvendelsesomraade . I henhold til naevnte artikels stk . 2 er det kun kollektive afskedigelser, der rammer bestemte grupper af arbejdstagere, som er udtoemmende opregnet, der ikke omfattes af direktivet, og de grupper, der er udelukket efter belgisk ret, er ikke naevnt i direktivet .
22 Kommissionen har indroemmet, at arbejdstagere inden for de omtvistede grupper i medfoer af direktivets artikel 1, stk . 2, litra a ), kan vaere udelukket fra dets anvendelsesomraade, hvis de ansaettes fra dag til dag, eller deres arbejdskontrakt indgaas for bestemt tid eller med henblik paa en klart afgraenset arbejdsopgave, dog under forudsaetning af, at de omfattes af direktivet, hvis der foretages kollektive afskedigelser, foer kontrakterne er udloebet eller arbejdsopgaverne opfyldt . Arbejdstagere inden for de naevnte kategorier, som ansaettes for ubestemt tid, og som rammes af kollektive afskedigelser under deres udfoerelse af arbejdsopgaven, er derfor med urette ikke omfattet af de belgiske bestemmelser . Kommissionen har tilfoejet, at den »faste stab« af arbejdere inden for byggeindustrien pr . definition ansaettes for ubestemt tid, og derfor allerede af den grund maa antages at falde ind under direktivets anvendelsesomraade .
23 Med hensyn til skibsreparatoerer og havnearbejdere har den belgiske regering anfoert, at de saedvanligvis ansaettes med henblik paa en bestemt arbejdsopgave eller en klart afgraenset opgave i den i artikel 1, stk . 2, litra a ), i direktiv 75/129 forudsatte betydning . Intet er imidlertid til hinder for, at der indgaas tidsubegraensede arbejdskontrakter med dem . Af to grunde er det berettiget at udelukke dem fra direktivets anvendelsesomraade : dels er de omfattet af specielle arbejdsvilkaar i henhold til en saerlig ordning, hvorefter deres eksistensgrundlag er sikret, dels kan begrebet kollektive afskedigelser ikke i praksis finde anvendelse paa dem, naar henses til det beskedne antal af de naevnte arbejdstagere, der er ansat i henhold til tidsubegraensede arbejdskontrakter . For saa vidt angaar arbejderne inden for byggeindustrien, har den belgiske regering anfoert, at det er berettiget at udelukke dem, baade paa grund af deres naturlige mobilitet og paa grund af, at de er omfattet af en saerlig ordning om social beskyttelse, som er karakteristisk derved, at der udbetales forskellige godtgoerelser for ulemperne i forbindelse med midlertidige arbejdsloeshedsperioder .
24 Det bemaerkes, at selv om det antages, at stoerstedelen af arbejdstagerne inden for de omtvistede grupper ansaettes for en bestemt periode, saaledes som den belgiske regering har anfoert, er der alligevel en kerne af arbejdstagere tilbage, hvis arbejdskontrakter er indgaaet for ubestemt tid, og som direktivets bestemmelser derfor skal finde anvendelse paa . Desuden kan undtagelsesbestemmelsen i artikel 1, stk . 2, litra a ), i direktiv 75/129, for arbejdstagere, der ansaettes for et bestemt tidsrum eller med henblik paa en bestemt arbejdsopgave, ikke paaberaabes, »hvis disse afskedigelser foretages, foer disse kontrakter er udloebet eller opfyldt« . Den belgiske regering har ikke bestridt, at belgisk ret paa det punkt ikke indeholder en bestemmelse svarende til direktivets .
25 Ifoelge Domstolens faste praksis er medlemsstaterne forpligtet til fuldt ud at opfylde de forpligtelser, der foelger af faellesskabsdirektiver, og de kan ikke paaberaabe sig bestemmelser, praksis eller forhold i deres nationale retsorden som begrundelse for ikke at opfylde saadanne forpligtelser . Kongeriget Belgien kan herefter ikke til sit forsvar paaberaabe sig, at de omtvistede tilfaelde i praksis kun har mindre betydning . Dets undladelse af at efterkomme direktiv 75/129 fuldt ud er heller ikke berettiget i kraft af, at der i belgisk ret findes andre former for social beskyttelse af de paagaeldende arbejdstagere .
26 Kommissionen maa derfor ogsaa gives medhold paa dette punkt .
27 Af ovennaevnte grunde maa det derfor fastslaas, at kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i medfoer af EOEF-traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de bestemmelser, der er noedvendige for fuldt ud at efterkomme Raadets direktiv 75/129 af 17 . februar 1975 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger vedroerende kollektive afskedigelser ( EFT L 48, s . 29 ).
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
28 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegte har tabt sagen og boer derfor afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i medfoer af EOEF-traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de bestemmelser, der er noedvendige for fuldt ud at efterkomme Raadets direktiv 75/129 af 17 . februar 1975 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger vedroerende kollektive afskedigelser ( EFT L 48, s . 29 ).
2 ) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger .