62015CC0096
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
E. SHARPSTON
представено на 28 януари 2016 година (
1
)
Дело C‑96/15
Saint Louis Sucre, правоприемник на Saint Louis Sucre SNC,
срещу
Directeur général des douanes et droits indirects
(Преюдициално запитване, отправено от
Tribunal de grande instance de Nanterre (окръжен съд, Нантер, Франция)
„Налози върху производството в сектора на захарта — Начин на изчисляване — Пренасяне на количества на склад в края на пазарната година — Третиране при преустановяване на режима на налози върху производството — Право на връщане — Неоснователно обогатяване — Свобода на стопанска инициатива“
1.
Съдът вече е имал повод — по-специално в решения Jülich I (
2
) и Jülich II (
3
) — да тълкува сложните правила за изчисляване на налозите върху производството, предназначени за финансиране на възстановяванията при износ в контекста на общата организация на пазарите в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002—2005/2006. През тези пазарни години производителите (
4
) имат право да пренесат определени количества на склад от текущата за следващата година. Считано от пазарната 2006/2007 година, започнала на 1 юли 2006 г., се провежда реформа на общата организация на пазарите, в резултат на която се прекъсва пряката връзка между възстановяванията при износ и налозите върху производството. С настоящото преюдициално запитване, отправено от Tribunal de grande instance de Nanterre (окръжен съд, Нантер, Франция), от Съда се иска да определи как следва да се прилагат налозите върху производството за количества, които са били на склад към 30 юни 2006 г. — въпрос, който нито е поставян, нито е разглеждан в решения Jülich I и Jülich II.
Правна уредба
Преглед
2.
Общата организация на пазара в сектора на захарта е създадена през 1967 г. (
5
) и впоследствие многократно е коригирана, изменяна или реформирана, за последен път — преди момента на настъпване на фактите по настоящото дело — с Регламент № 1785/81 (
6
) и Регламент № 2038/99 (
7
).
3.
Към момента на настъпване на фактите по делото тя е уредена с Регламент № 1260/2001 (
8
), който е приет, както за да се отчетат измененията, така и за да се изпълнят задълженията по споразуменията, произтичащи от многостранните търговски преговори от Уругвайския кръг. Споразумението за селското стопанство изисква през преходния период, обхващащ пазарните години от 2001/2002 до 2005/2006, Общността постепенно да намали подпомагането на износа си, и по-специално на захар, чрез гарантиране на производствени квоти както за обхванатите количества, така и на равнището на съответните субсидии (
9
).
4.
Описана най-общо, установената съгласно посочения регламент система включва три класа на производство, определени съответно като захар А, Б, и В. Захар А попада в квота, съобразена по принцип с търсенето на вътрешния пазар. Захар Б попада в друга квота. Продукцията от квоти А и Б може или да се продава на вътрешния пазар (където се ползва от изкуствено високи цени, поддържани от интервенционен механизъм), или да се изнася за трети страни, като се ползва от възстановявания при износ, предназначени да компенсират разликата между цената на вътрешния пазар и значително по-ниските цени на световния пазар. Замисълът е системата на възстановяване да се самофинансира, тъй като се финансира от основен налог върху производството от класове А и Б, който може да достигне до 2 % от интервенционната цена, допълнен при необходимост от допълнителен налог (до 37,5 % от тази цена) само върху производството от клас Б. Всяко производство извън тези квоти се определя като захар В. Тя не подлежи на предлагане на пазара на Общността през съответната пазарна година, но може или да се изнася, без да се ползва от възстановяване (или без върху нея да се начислява налог), или да се съхранява за следващата пазарна година, когато ще се приспадне от разпределените на производителя квоти A и Б.
5.
В Регламент № 314/2002 (
10
) са установени подробни правила за прилагането на Регламент № 1260/2001.
6.
През 2005 г. СТО приема решение (
11
), с което задължава Съюза да ограничи износа на субсидирана бяла захар до 1,37 милиона тона, докато преди средният годишен износ възлиза на 6,5 милиона тона. Това налага по-радикална реформа. Считано от 1 юли 2006 г., както Регламент № 1260/2001, така и Регламент № 314/2002 са отменени и заменени съответно с Регламент № 318/2006 (
12
) и Регламент № 952/2006 (
13
). Освен това Регламент № 320/2006 (
14
) предвижда преструктуриране на захарната индустрия.
7.
За да се решат свързаните с преминаването към новата система проблеми, в Регламент № 493/2006 (
15
) са предвидени преходни мерки.
Регламент № 1260/2001
8.
В съображенията на Регламент № 1260/2001 се посочва по-специално:
„(9)
Причините, накарали Общността да приеме система за производствени квоти […], остават валидни. Въпреки това тази система беше коригирана, за да […] предостави на Общността инструментите, необходими за да се осигури справедлив, но ефикасен начин, самите производители напълно да посрещат разходите за реализация на излишъците от продукцията на Общността спрямо потреблението […]
[…]
(11)
Общата организация на пазарите в сектора на захарта се основава, първо, на принципа, че производителите трябва да носят пълна финансова отговорност за натрупаните през всяка пазарна година загуби от реализирането на пазара на тази част от продукцията на Общността по квотата, която представлява излишък спрямо вътрешното потребление на Общността […]
(12)
[…] Трябва да се поддържа системата на самофинансиране на сектора чрез налози върху производството и чрез режим на производствени квоти.
(13)
По този начин производителите трябва да продължат да поемат финансова отговорност чрез плащане на основен налог върху производството на цялото количество захар А и Б, който обаче е ограничен до 2 % от интервенционната цена за бяла захар, и на налог Б за продукцията на захар Б до 37,5 % от тази цена.[…]
[…]
(15)
През всяка пазарна година нивата на потребление, производство, внос, наличности и остатъци и средната загуба, която е вероятно да се понесе по схемата за самофинансиране, може да бъдат такива, че производствените квоти, разпределени на всяко предприятие в сектора на захарта, да доведат до обем на износа, който превишава определения в [Споразумението на СТО за селското стопанство]. Поради това свързаните с квотите гаранции трябва да се адаптират всяка пазарна година, така че Общността да може да изпълни своите ангажименти“. [неофициален превод]
9.
В член 1, параграф 2, букви д), е) и ж) от Регламент № 1260/2001 „захар A“ и „захар Б“ се определят като всяко произведено количество захар, отнесено към конкретна пазарна година в рамките на квота А и квота Б на съответното предприятие, докато „захар В“ е всяко произведено количество захар, отнесено към конкретна пазарна година или над сумата на квотите А и Б на съответното предприятие, или от предприятие, което няма квота.
10.
Глава 2 от дял I („Квоти“) включва членове 10—21. Член 10 предвижда по-специално:
„1.   Глава 2 се прилага за пазарни години 2001/2002 до 2005/2006.
2.   Основните количества за производство на захар A и Б […] са определените в член 11, параграф 2.
3.   Гаранциите за реализацията на захар […], произведена по квота, могат да бъдат намалени за една или повече пазарни години, за да се спазят ангажиментите на Общността по [Споразумението на СТО за селското стопанство].
4.   За целите на прилагането на параграф 3 гарантираното количество по квотите трябва да се определя преди 1 октомври за всяка пазарна година на базата на прогнозите, свързани с производството, вноса, потреблението, съхраняването, пренасянията от минали години, разликата, която може да се изнесе, и средната загуба, която е вероятно да бъде поета от схемата за самофинансиране по смисъла на член 15, параграф 1, буква г). Ако тези прогнози показват, че разликата, която може да се изнесе за въпросната година, е по-голяма от максимума, установен в Споразумението, тогава гарантираното количество се намалява с разликата […]
[…]“. [неофициален превод]
11.
Съгласно член 11 за всяка държава членка се определят основни количества А и Б и се разпределят между производителите като техни квоти А и Б. Член 13 предвижда, че захар В не може да се реализира на вътрешния пазар, но може да се изнесе без допълнителна преработка преди 1 януари след края на съответната пазарна година или да се пренесе в съответствие с член 14.
12.
Член 14, параграф 1 предвижда:
„Всяко предприятие може да реши да пренесе цялата или част от захарта, която е произвело в излишък на своята квота, за следващата пазарна година и тя да бъде третирана като част от производството за тази година. Това решение е неотменяемо.
Всяко предприятие може да реши да пренесе цялата или част от своята продукция на захар А и захар Б, която е станала захар В след прилагането на член 10, параграфи 3, 4, 5 и 6, за следващата пазарна година и тя да бъде третирана като част от производството за тази година. Това решение също е неотменяемо. […]“ (
16
). [неофициален превод]
13.
Що се отнася до изчисляването на налозите върху производството за покриване на разходите на Общността за реализация на произведените излишъци, член 15, параграфи 1—4 предвижда по-специално:
„1.   Преди края на всяка пазарна година се установяват:
a)
прогнозното количество захар А и Б […] за съответната пазарна година;
б)
прогнозното количество захар […], реализирано за потребление в рамките на Общността през съответната пазарна година;
в)
излишъкът, който може да се изнесе, получен чрез изваждане на количеството, посочено в буква б), от количеството, посочено в буква а);
г)
прогнозната средна загуба или прогнозният среден приход на тон захар за задълженията за износ, които трябва да се изпълнят през текущата пазарна година.
Тази средна загуба или този среден приход е равна/равен на разликата между общата сума на възстановяванията и общата сума на налозите[ (
17
) ] върху общия тонаж на въпросните задължения за износ;
д)
прогнозната обща загуба или прогнозният общ приход, получена/получен чрез умножаване на излишъка, посочен в буква в), по средната загуба или приход, посочени в буква г).
2.   Преди края на 2005/2006 пазарна година […] се установяват кумулативно за пазарните години 2001/2002—2005/2006:
a)
излишъците, които може да се изнесат, определени въз основа на окончателната продукция на захар А и Б […], от една страна, и окончателното количество захар […], реализирано за потребление в рамките на Общността, от друга страна;
б)
средната загуба или средният приход на тон захар от всички съответни общи задължения за износ, изчислени по метода, описан във втората алинея на параграф 1, буква г) по-горе;
в)
общата загуба или общият приход, получена/получен чрез умножаване на излишъка, посочен в буква а), по средната загуба или средния приход, посочен в буква б);
г)
общата сума на начислените основни налози върху производството и налози Б.
Прогнозната обща загуба или прогнозният общ приход, посочени в параграф 1, буква д), се адаптира с оглед на разликата между сумите, посочени в букви в) и г).
3.   […] ако цифрите, установени съгласно параграф 1 и адаптирани съгласно параграф 2, водят до предвидима обща загуба, тогава тази загуба се разделя на прогнозираната продукция на захар А и Б […] за текущата пазарна година. С получената сума се облагат производителите като основен налог върху производството за тяхната продукция на захар А и Б […].
[…]
4.   Ако максимално разрешеният основен налог върху производството не покрива напълно общата загуба, посочена в първата алинея на параграф 3, необхванатият остатък се разделя на прогнозираната продукция на захар Б […] за въпросната пазарна година. С получената сума се облагат производителите като налог Б върху тяхното производство на захар Б […].
[…]“. [неофициален превод]
14.
Член 15, параграф 8 предвижда приемането на подробни правила за прилагането на този член относно размера на подлежащите на събиране налози (
18
).
Регламент № 314/2002
15.
На основание по-специално на член 15, параграф 8 от Регламент № 1260/2001 Комисията приема Регламент № 314/2002, член 6, параграф 4 от който първоначално предвижда:
„Количеството, което трябва да се определи по член 15, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, се получава въз основа на сбора от следните количества:
a)
количествата захар […], търгувани в Общността за директно потребление или за потребление след преработка от индустриите, в които се използват;
б)
количествата денатурирана захар;
в)
количествата захар […], внесени от държави, които не са членки на Общността, като преработени продукти.
От посочената в първа алинея сума се изважда сборът на количествата захар […], изнесени за държави, които не са членки на Общността, като преработени продукти и количествата основни продукти, изразени в бяла захар, за които са били издадени документи за възстановяванията при производството, посочени в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1260/2001“ (
19
). [неофициален превод]
16.
Този текст е заменен, считано от 1 юли 2003 г., с Регламент № 1140/2003. Изменената разпоредба гласи следното:
„Реализираните за потребление в Общността количества, които трябва да бъдат регистрирани съгласно член 15, параграф 1, буква б) и член 5, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 1260, се установяват чрез събиране на количествата […], […], които:
a)
са складирани в началото на пазарната година;
б)
са произведени според квоти А и Б;
в)
са внесени в натурално състояние;
г)
се съдържат във внесените преработени продукти;
чрез изваждане от количествата, упоменати в първа алинея, на количествата [ (
20
)], които:
a)
са изнесени в натурално състояние;
б)
се съдържат в изнесените преработени продукти;
в)
са складирани в края на пазарната година;
г)
за които са били издадени документи за възстановяване при производството, както е посочено в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
[…]“. [неофициален превод]
17.
В съдебното заседание по настоящото дело Комисията уточни, че промяната на формулировката не представлява промяна на метода на изчисление, а само по-ясно и по-категорично изразяване на този метод, а дружеството Saint Louis Sucre не оспорва това.
Регламент № 493/2006
18.
Комисията приема Регламент № 493/2006 по-специално на основание на член 44 от Регламент № 318/2006, който позволява приемането на преходни мерки за улесняване на прехода от пазарното положение през пазарната 2005/2006 година към това през пазарната 2006/2007 година, по-конкретно чрез намаляване на количеството, което може да се произведе в рамките на квота.
19.
Съображение 8 от Регламент № 493/2006 гласи, че за да бъде извършено изчислението, определянето и събирането на производствените налози през пазарната 2005/2006 година, определени разпоредби, по-специално от Регламент № 314/2002, следва да продължат да се прилагат и след 30 юни 2006 г. По-нататък в същото съображение се посочва: „Налозите се изчисляват въз основа на статистически данни, които се актуализират периодично. Тъй като това е последният случай, в който налозите ще се определят за целия период между пазарните 2001—2002 и 2005—2006 години, без допълнителна възможност, както в предходните години, изчисленията да бъдат коригирани въз основа на актуализираните цифрови данни, изчисляването следва да бъде разграничено, а налозите да бъдат определени на 15 февруари 2007 г., за да е гарантирана надеждността на изчисленията и достоверността на използваните статистически данни“.
20.
В съответствие с член 6 от Регламент № 493/2006 измененият Регламент № 314/2002 следователно трябва да се прилага по отношение на определянето и събирането на налозите върху производството през пазарната 2005/2006 година, включително корекциите относно изчисляването на налозите през пазарните години 2001—2002, 2002—2003, 2003—2004 и 2004—2005, както е посочено в член 15, параграф 2 от Регламент № 1260/2001. Съгласно член 12, параграф 3, буква a) от Регламент № 493/2006 по отношение на пазарната 2005—2006 година сумите на налозите трябва да се определят преди 15 февруари 2007 г.
Реформираната система
21.
Основните цели на реформата от 2006 г. са да се осигури конкурентоспособност чрез намаляване на нерентабилните производствени мощности, да се стабилизират пазарите, като същевременно се гарантира снабдяването, и да се смекчат социалните и икономическите последствия за селскостопанската общност в засегнатите региони. Основните характеристики на реформата включват: намалени производствени квоти, постепенно намаляване на цените, (като краен резултат) преустановяване на действието на механизма за възстановявания при износ и мерки за преструктуриране и диверсификация, финансирани от временен фонд за преструктуриране (
21
).
22.
Що се отнася до квотите, член 7 от Регламент № 318/2006 предвижда занапред обща недиференцирана квота, равна на съвкупността от квоти А и Б, разпределени на всяко предприятие за пазарната 2005—2006 година. Съгласно член 8 обаче предприятия могат също да поискат да им бъде отпусната допълнителна квота (в рамките на общо ограничение за държава членка) срещу начисляване на еднократен данък в размер на 730 EUR на тон.
23.
Възстановяванията при износ не са отменени. Членове 32 и 33 от Регламент № 318/2006 се отнасят до обхвата и определянето на такива възстановявания, които се предоставят през 2006—2007 и 2007—2008 (
22
). През следващата година обаче те са временно преустановени (
23
) и оттогава не са предоставяни. Освен това член 14 от Регламент № 318/2006 позволява предприятията да пренасят към следващата пазарна година цялото или част от производството си в превишение на отпуснатите им квоти за захар, което да бъде смятано за част от производството през следващата пазарна година, по същия начин както член 14 от Регламент № 1260/2001 в настоящия случай.
24.
Въпреки това подробните правила за финансиране на възстановяванията при износ (и общата организация на пазара като цяло) се променят. Съображение 19 от Регламент № 318/2006 гласи: „Необходимо е да бъде въведена производствена такса, която да допринесе за финансирането на разходите, възникващи по силата на общата организация на пазарите в сектора на захарта“. Следователно новата такса има за цел да финансира общите разходи, а не само възстановяванията при износ. Поради това изчисляването ѝ не е свързано с размера на тези възстановявания. С член 16, параграф 1 от Регламент № 318/2006 производствена такса се въвежда от пазарната 2007—2008 година (не е начислена през 2006—2007), а в параграф 2 от същия член таксата се определя като фиксирана сума в размер на 12 EUR на тон квота за захар. Създаденият с Регламент № 320/2006 временен фонд за преструктуриране обаче се финансира независимо от значително по-висока „временна сума за преструктуриране“, уредена от посочения регламент (
24
).
Регламенти за определяне на размерите на налозите за пазарните години 2002/2003—2005/2006; решения на Съда
25.
С Регламент № 164/2007 (
25
) се определят налозите върху производството за пазарната 2005/2006 година. Използваният метод за изчисление е същият като използвания в четирите предходни пазарни години и води до определяне на основен налог върху производството в размер на 6,333 EUR на тон бяла захар за захар A и Б, но (за разлика от предходни години) налог Б не е необходим.
26.
Впоследствие, на 8 май 2008 г., в решение Jülich I Съдът постановява, че регламентите за определяне на налозите за пазарните години 2002/2003 и 2003/2004 (
26
) са недействителни, като основният мотив е, че в знаменателя на дробта, която дава възможност да се изчисли „средната загуба на тон“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква г) от Регламент № 1260/2001, те вземат предвид само този износ в рамките на квоти A и Б, за който действително са изплатени възстановявания, като пропускат да включват износа на тези количества захар, които се съдържат в изнесени преработени продукти, за които не са изплатени възстановявания (
27
).
27.
Поради това Комисията приема Регламент № 1193/2009 (
28
), с който се изменят не само обявените за недействителни регламенти, но и Регламент № 164/2007, въз основа на преразгледано изчисление, в резултат на което леко са изменени някои от разглежданите налози върху производството (намаляване на основния налог от 6,333 EUR на 6,133 EUR на тон бяла захар за захар А и Б в Регламент № 164/2007).
28.
На 11 декември 2010 г. Комисията публикува съобщение „за официално признаване на факта, че определени актове от законодателството на Съюза в сферата на селското стопанство вече са остарели“ (
29
), включително Регламент № 164/2007, с мотива че „налозите са преизчислени с Регламент [№] 1193/2009“. Посочва се, че като последица от съобщението посочените актове „се премахват от действащото право на Съюза“, а Службата за публикации се приканва да оттегли тези актове от Регистъра на действащото законодателство на Съюза, макар те да не са отменени официално.
29.
На 27 септември 2012 г. обаче с решение Jülich II на Съда Регламент № 1193/2009 също е обявен за недействителен с основния мотив, че в преразгледаните си изчисления Комисията е включила в „общата сума на възстановяванията“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква г) от Регламент № 1260/2001 (числителя на дробта, позволяваща да се изчисли средната загуба) всички възможни възстановявания, а не само онези, които действително са били изплатени.
30.
Впоследствие Съветът приема Регламент № 1360/2013 (
30
). В преамбюла на посочения регламент се признават решения Jülich I и Jülich II на Съда, като по-нататък се посочва по-специално:
„(11)
Следователно размерът на налозите в сектора на захарта следва да бъде определен на подходящото равнище. За износ […] „средната загуба“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 следва да се изчисли, като сумата на ефективно изплатените възстановявания се раздели на изнесените количества, независимо от това дали са били изплатени възстановявания. „Излишъкът, който може да се изнесе“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, също следва да се изчислява въз основа на общото количество износ, независимо от това дали са били изплатени възстановявания.
[…]
(21)
За пазарната 2005/2006 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 1,2335 % и налог Б не е необходим. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
[…]“.
31.
В съответствие с член 1, параграф 1 от Регламент № 1360/2013 размерът на налозите върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002—2005/2006 е посочен в точка 1 от приложението. Така определеният основен налог за пазарната 2005/2006 година е 7,794 EUR на тон бяла захар; за всички останали пазарни години той остава непроменен - 12,638 EUR на тон. Налогът Б остава непроменен за пазарни години 2001/2002, 2004/2005 и 2005/2006 (през която година е 0), докато през 2002/2003 той е намален от 126,139 EUR на 103,447 EUR на тон, а през 2003/2004 — от 170,929 EUR на 109,061 EUR на тон.
Факти, производство и преюдициални въпроси
32.
Установеното във Франция дружество Saint Louis Sucre е производител на захар, по отношение на който към момента на настъпване на фактите по делото се прилага общата организация на пазарите в сектора на захарта и на това основание той е задължен да плаща налози върху производството в съответствие с Регламент № 1260/2001.
33.
Събирането на тези налози се осъществява от Direction des douanes et droits indirects (Дирекцията на митниците и косвените данъци, наричана по-нататък „данъчният орган“) въз основа на разпоредбите на френския Общ данъчен кодекс, по реда и при условията, предвидени за косвените данъци.
34.
Тъй като смята, че за пазарната 2005/2006 година не е трябвало да заплати налози за финансиране на възстановяванията при износа за количествата захар на склад, неизнесени към момента на изтичане на срока на действие на общата организация на пазара, уреждаща тези налози и възстановявания, на 28 декември 2008 г. дружеството Saint Louis Sucre подава жалба по административен ред, като иска да му бъде възстановена сумата 158982544 EUR (
31
), а на 30 септември 2009 г. данъчният орган отхвърля тази жалба.
35.
На 19 ноември 2009 г. дружеството Saint Louis Sucre оспорва решението, с което жалбата му е отхвърлена, пред запитващата юрисдикция, като иска тя да отправи преюдициално запитване относно тълкуването и валидността на приложимите към съответния момент регламенти. По искане на страните на 6 септември 2010 г. делото е спряно до постановяването от Съда на решение Jülich I. След решения Jülich I и Jülich II и приемането на Регламент № 1360/2013 на 5 март 2014 г. дружеството Saint Louis Sucre представя исканията си пред запитващата юрисдикция.
36.
Дружеството Saint Louis Sucre твърди, че макар Регламент № 1360/2013 да позволява да се изчисли размерът на сумите, които се иска да бъдат върнати, остава въпросът за връщането на налозите за захарта на склад, която не е изнесена в края на периода на общата организация на пазарите, след като с Регламент № 318/2006 е преустановено действието на механизма на налозите върху производството. То припомня общите цели на общата организация на пазара в сектора на захарта, установена по-специално с Регламент № 1260/2001, и в частност условието за самофинансиране, което вече не се прилагало, като вследствие на това част от платените налози не били използвани за финансиране на износа, а обогатили Съюза. Към 30 юни 2006 г. били натрупани резерви в размер на 5669000 тона захар в рамките на квотата, отчетени като излишък, който можел да се изнесе, но не бил изнесен, и не било изплатено никакво възстановяване за тези количества.
37.
Дружеството Saint-Louis Sucre отбелязва, че в решение Jülich I Съдът потвърждава, че „складираните евентуално в края на кампанията количества продукти трябва да се отчетат към непотребени количества с оглед установяването на излишъка, който може да се изнесе, макар по принцип на този етап те да не са се ползвали от мерки за подпомагане на реализирането“ (
32
), но никога не се е произнасял за последиците, до които в конкретния случай води краят на тази система.
38.
Дружеството Saint Louis Sucre счита, че член 15, параграф 2 във връзка с член 15, параграф 8 от Регламент № 1260/2001 разрешава връщането на налози върху производството, когато действието на механизма не е продължено. Следователно Комисията трябвало да приложи предвидените в член 44 от Регламент № 314/2002 преходни мерки, така че член 15 от Регламент № 1260/2001 да произведе действие. Дружеството Saint Louis Sucre се позовава на забраната на неоснователното обогатяване като общ принцип на правото на Съюза и поддържа, че като приема, че може да се освободи от връщане на налозите, отговарящи на неизнесените складирани количества захар, при положение че действително изнесеният тонаж се установява в края на периода на преизчисляване на налозите в края на общата организация на пазарите, Комисията допуска явна грешка в преценката. Дружеството Saint Louis Sucre допълва, че наложените върху дейността му финансови ограничения, поради това че събраните в повече налози не са върнати, са несъразмерни и непоносими и представляват нарушение на свободата на стопанска инициатива.
39.
Поради това Tribunal de grande instance (окръжен съд), Нантер отправя следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли член 15, параграфи 2 и 8 от [Регламент № 1260/2001] — прилаган в светлината на съображения 9 и 11 от него и на решения [Jülich I и Jülich II], както и на общите принципи на правото на [ЕС] за забрана на неоснователното обогатяване, на пропорционалност и на свобода на стопанска инициатива — да се тълкува в смисъл, че производител на захар има право да му бъдат върнати платените налози върху производството за количествата захар в рамките на квотата, които на 30 юни 2006 г. все още са били на склад, след като действието на режима на налозите върху производството не е продължено след тази дата с [Регламент № 318/2006]?
2
a)
При утвърдителен отговор на предишния преюдициален въпрос, трябва ли размерът на налозите, които подлежат на връщане на производителите, да се основава само на тонажа на запасите от захар към 30 юни 2006 г.?
2
б)
При отрицателен отговор на предишния преюдициален въпрос[ (
33
) ], трябва ли тонажът на захарта, който служи за основа за връщането на налозите, да се основава на изменението на общностните количества запаси от захар между 1 юли 2001 г. и 30 юни 2006 г.?
3)
Правилно ли е изчисляването на подлежащите на връщане налози да се осъществява, като се умножат запасите от захар, определени според отговора на втория преюдициален въпрос, по среднопретеглената стойност на „средните загуби“, установени по време на общата организация на пазарите 2001/2006, или те трябва да се изчисляват по друг начин и как?
4)
При утвърдителен отговор на предишните въпроси, невалиден ли е Регламент № 164/2007 […]?“.
40.
Писмени становища пред Съда представят дружеството Saint Louis Sucre, белгийското и френското правителство, както и Европейската комисия.
41.
В отговор на поставените от Съда писмени въпроси същите страни излагат становищата си относно Регламент № 164/2007 и по въпроса дали Съдът може да приеме, че с четвъртия въпрос на запитващата юрисдикция е сезиран със запитване относно валидността на Регламент № 1360/2013; а Комисията представя на Съда стойностите, използвани за изчисляването на размера на определените с последния регламент налози.
42.
Дружеството Saint Louis Sucre, френското правителство и Комисията излагат устно становищата си в съдебното заседание на 11 ноември 2015 г.
Анализ
По допустимостта на преюдициалното запитване
43.
Главното искане на френското правителство е Съдът да приеме, че преюдициалното запитване е явно недопустимо в своята цялост.
44.
Първо, запитващата юрисдикция не изложила мотиви, обосноваващи искането ѝ за преюдициално запитване, а само отбелязала, че е била сезирана със спор относно тълкуването на акт на Съюза. Тя не се опитала да реши този спор, а поискала Съдът да се произнесе по предложените от дружеството Saint Louis Sucre преюдициални въпроси.
45.
Второ, в акта за преюдициално запитване не били изложени в достатъчна степен — а и в него самия не били отчетени в достатъчна степен — фактическите обстоятелства по спора в главното производство. Решения Jülich I и Jülich II изисквали Комисията да предприеме необходимите мерки за отстраняване на недостатъците, установени в регламентите, обявени за недействителни. В крайна сметка през април 2015 г. платените суми били върнати на производителите на захар въз основа на Регламент № 1360/2013, но преюдициалното запитване било изготвено през януари 2015 г., без да е извършена проверка дали въпросите биха били все още релевантни след връщането на посочените по-горе суми.
46.
Не споделям доводите на френското правителство.
47.
Съгласно постоянната съдебна практика отправените от национална юрисдикция въпроси се ползват с презумпция за релевантност. Съдът може да откаже да се произнесе по такъв въпрос само ако е съвсем очевидно, че исканото тълкуване няма никаква връзка с действителността или с предмета на спора в главното производство, когато проблемът е от хипотетично естество или още когато Съдът не разполага с необходимите данни от фактическа и правна страна, за да бъде полезен с отговора на поставените му въпроси (
34
).
48.
Освен това необходимостта да се даде тълкуване на правото на Съюза, което да е от полза за националния съд, обаче изисква последният да определи фактическата и правната обстановка, в която се вписват поставените от него въпроси, или най-малкото да обясни фактическите хипотези, на които те се основават. Нещо повече, актът за преюдициално запитване трябва да посочва конкретните причини, поради които националният съд си задава въпроси относно тълкуването на правото на ЕС и счита за необходимо да отправи преюдициални въпроси към Съда (
35
).
49.
В настоящия случай трябва да се признае, че актът за преюдициално запитване е кратък и не дава на Съда пълна представа за изложените в главното производство правни доводи. По мое мнение обаче правната и фактическата обстановка по спора са достатъчно добре описани и обхватът на поставените въпроси е ясен. Националният съд е длъжен да се произнесе по валидността на окончателното изчисляване на налозите, щом като срокът на действие на режима на налози върху производството изтича на 30 юни 2006 г., и по-специално по валидността на включването на количества на склад към този момент. Освен това нито Комисията, нито някое от правителствата, представили становища, не са имали затруднения при изготвянето на тези становища въз основа на акта за преюдициално запитване (
36
).
50.
Ето защо считам, че самото преюдициално запитване е допустимо.
По допустимостта и обхвата на четвъртия преюдициален въпрос
51.
Френското правителство повдига и конкретно възражение срещу допустимостта на четвъртия преюдициален въпрос (относно валидността на Регламент № 164/2007), тъй като запитващата юрисдикция не изяснява как този регламент, след като е бил заменен най-напред с Регламент № 1193/2009, а впоследствие с Регламент № 1360/2013, може да бъде релевантен за главното производство.
52.
В първоначалното писмено становище дружеството Saint Louis Sucre твърди, че Регламент № 164/2007 е невалиден; белгийското правителство твърди, че е валиден, а Комисията поддържа, че не е необходимо да се отговаря на четвъртия преюдициален въпрос, с мотива че в решение Jülich II Съдът е обявил Регламент № 164/2007 за невалиден.
53.
На следващо място, в отговор на писмен въпрос на Съда белгийското правителство и Комисията твърдят, че Съдът следва да тълкува четвъртия преюдициален въпрос в смисъл, че той се отнася до валидността на Регламент № 1360/2013. Становището на френското правителство е в същия смисъл предвид по-общите му резерви относно допустимостта; дружеството Saint Louis Sucre подкрепя това становище с уговорката, че евентуалното установяване на недействителността няма да се отрази на връщането на сумите, на което производителите вече имат право въз основа на този регламент.
54.
Поради това намирам за необходимо да се разгледа положението на Регламент № 164/2007 към момента на настъпване на фактите по делото в главното производство.
55.
Когато на 19 ноември 2009 г. дружеството Saint Louis Sucre завежда делото, предмет на главното производство, Регламент № 164/2007 е в сила, но е „поправен“ с Регламент № 1193/2009, който е приет с цел да се вземе предвид решение Jülich I и се прилага, що се отнася до Регламент № 164/2007, от 23 февруари 2007 г. Тъй като обаче Регламент № 1193/2009 влиза в сила едва на 9 декември 2009 г. (
37
), може да се предположи, че налозите върху производството, които са били събрани от дружеството Saint Louis Sucre към момента на започване на спора в главното производство, са били изчислени въз основа на първоначалната редакция на Регламент № 164/2007. Противно на твърденията на Комисията, с решение Jülich I не се обявява Регламент № 164/2007 за недействителен (този регламент дори не е бил приет, когато са изготвени актовете за преюдициално запитване в това производство), а мотивите на решението изискват Комисията да го измени въз основа на правилно изчисление.
56.
Изискваната корекция е извършена с Регламент № 1193/2009 въз основа на променено изчисление, за което впоследствие Съдът в решение Jülich II установява, че е неправилно, и поради това със същото решение отменя посочения регламент.
57.
Следователно изглежда, че първоначалната редакция на Регламент № 164/2007 е била в сила във всички релевантни за главното производство периоди, но вследствие на решения Jülich I и Jülich II на Съда е трябвало да бъде обявен за недействителен във всички случаи, независимо дали става въпрос за неговата първоначална или за поправената с Регламент № 1193/2009 редакция, тъй като се основава на изчисление, за което е било вече установено, че е незаконосъобразно. Не считам обаче, че съобщението на Комисията от 11 декември 2010 г. (
38
), което не е правен акт на Съюза по смисъла на член 288 ДФЕС, може да има някакво значение в това отношение.
58.
Ако Регламент № 164/2007 не може да се прилага, на какво основание от дружеството Saint Louis Sucre може законосъобразно да се събират окончателните налози върху производството за пазарните години 2001/2002—2005/2006?
59.
Единствената възможност е това да бъде на основание Регламент № 1360/2013, който влиза в сила на 20 декември 2013 г. (преди отправянето на преюдициалното запитване) и който се прилага от същите дати както първоначалните регламенти. Въпреки че Регламент № 164/2007 не е отменен с посочената мярка и не е бил отменян с каквато и да е друга мярка, той не е могъл да служи за основа за начисляване на налози върху производството, тъй като, било то в първоначалната си редакция или в поправената с Регламент № 1193/2009 редакция, той се основава на изчисление, което вече е било обявено за недействително от Съда.
60.
Ето защо считам, че всяко оспорване на размера на разглежданите налози върху производството трябва да се преценява с оглед на изчисленията, които са в основата само на Регламент № 1360/2013.
61.
Независимо от това използвам възможността да изразя загрижеността си по отношение на законодателния подход на Комисията по тези въпроси. Макар целта за премахване на безполезните разпоредби от действащото право на Съюза да е похвална, тя трябва да се преследва благоразумно. Когато дадена мярка действително е изчерпала всичките си възможни последици, най-добре е тя да се отмени. Да се остави да действа в неопределено положение чрез „официално признаване на излизането от употреба“ (
39
), означава да се предизвиква съмнение и объркване. Това важи още повече в случая на мярка като Регламент № 164/2007, който далеч не е изчерпал последиците си към 11 декември 2010 г., когато е публикувано съобщението на Комисията, и в действителност остава в сила, поправен с Регламент № 1193/2009. По мое мнение е в интерес и на Съда, и най-вече на всички, които са субекти на правото на ЕС, Комисията да преразгледа практиката си в това отношение.
Анализ на първия и четвъртия преюдициален въпрос по същество
62.
С първия си преюдициален въпрос националната юрисдикция по същество иска да установи дали Регламент № 1260/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че при изтичане на срока на действие на уредената с този регламент обща организация на пазарите и замяната на „справедливата, но ефикасна“ система на самофинансиране (при която основният налог и налог Б са предназначени за финансиране на възстановяванията при износ) със система на фиксирани такси върху производството (които вече не са конкретно свързани с възстановявания при износ) производителите имат право да им бъдат върнати налозите върху производството, които са платили за количества на склад при изтичане на срока на действие на тази обща организация на пазара.
63.
Четвъртият преюдициален въпрос е тясно свързан с първия, тъй като с него пряко се искат разяснения относно валидността на Регламент № 1360/2013, заменящ Регламент № 164/2007, в който разглежданите налози върху производството са определени въз основа на изчисления, при които се вземат предвид количествата на склад към момента на изтичането на срока на действие на общата организация на пазарите, уредена с Регламент № 1260/2001.
64.
Ще разгледам двата въпроса заедно. Според дружеството Saint Louis Sucre на тези въпроси следва да се отговори в смисъл, че Регламент № 1360/2013 е недействителен, тъй като окончателните количества на склад са взети предвид в изчисленията и поради това производителите имат право на връщане. Белгийското и френското правителство, както и Комисията са на противоположното становище.
65.
За да се разгледат тези въпроси, определено може да е от полза да се вземат предвид замисълът и действието на системата на самофинансиране съгласно Регламент № 1260/2001, както и връзката ѝ с двете системи, които съответно я предхождат и заменят.
66.
По отношение на цялостния замисъл на системата от преамбюла на Регламент № 1260/2001 е ясно, че конкретната цел на налозите върху производството е да се покриват разходите за възстановяванията при износ и че намерението е било да се изчисляват тези налози по такъв начин, че да се постигне тази цел. Също така обаче е ясно, по-специално от член 15, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1260/2001 и член 6, параграф 4 от Регламент № 314/2002, че изчисляването не се свежда само до събиране на разходите и разпределянето им между количествата, произведени в рамките на квоти A и Б (
40
).
67.
Разгледано по-подробно, основният налог и налогът Б се определят в съответствие с член 15, параграфи 3 и 4 от Регламент № 1260/2001, като се раздели общата загуба за всеки период на продукцията на захар A и Б през този период. Съгласно член 15, параграфи 1 и 2 общата загуба се получава чрез умножаване на излишъка, който може да се изнесе, по средната загуба на тон. Настоящото дело се отнася единствено до изчисляването на излишъка, който може да се изнесе; дружеството Saint Louis Sucre не оспорва изчислението на средната загуба на тон или стойностите, свързани с продукцията.
68.
Съгласно член 15, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1260/2001 излишъкът, който може да се изнесе, по същество включва произведените в рамките на квоти A и Б количества минус количествата, реализирани за потребление в Съюза (
41
).
69.
Последните се определят в съответствие с член 6, параграф 4 от Регламент № 314/2002, като се съберат i) количествата, които са на склад в началото на съответния период (първоначални запаси), ii) произведените количества и iii) количествата, които са внесени през този период, и от тази обща сума се извадят i) количествата, които са изнесени през периода, ii) количествата, които са на склад в края на периода (окончателни запаси), и iii) количествата, използвани в химическата индустрия, ползващи се от възстановявания при производството.
70.
Оттук следва, че ако окончателните запаси се премахнат от изчислението, количествата, реализирани за потребление в Съюза, ще нараснат (тъй като окончателните запаси в противен случай биха били извадени от тези количества) и размерът на излишъка, който може да се изнесе, ще се намали (тъй като излишъкът, който може да се изнесе, се определя, като се извадят реализираните за потребление количества от произведените количества). Това би довело до намаляване на общата загуба (определена чрез умножаване на средната загуба по излишъка, който може да се изнесе) и следователно на размера на налозите върху производството (определен, като се раздели общата загуба на продукцията на захар A и Б).
71.
Що се отнася до връзката с предходната система, принципът на пълно самофинансиране на възстановяванията при износ от производителите е въведен в резултат на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта през 1981 г. Формулировката на член 28 от Регламент № 1785/81 е почти идентична с тази на член 15 от Регламент № 1260/2001 (
42
). В този смисъл разглежданото в главното производство положение е само продължение на това при предходния режим. Не се променя и формулата за изчисляване на „реализираните за потребление количества“ на вътрешния пазар, макар определението ѝ да се конкретизира и изяснява, когато член 6, параграф 4 от Регламент № 314/2002 е изменен с Регламент № 1140/2003 (
43
).
72.
Що се отнася до връзката с последващата система, необходимостта от финансиране на възстановяванията при износ остава поне до края на пазарната 2007/2008 година, но предишният метод за изчисляване на налозите върху производството, замислен специално да покрива възстановяванията при износ, е заменен с обикновена, фиксирана такса върху производството, чиято цел е да допринесе за финансирането на системата като цяло (включително всички предоставени при износ възстановявания) (
44
). Важно е обаче да се отбележи, че член 6 от Регламент № 493/2006, поради посочените в съображение 8 от този регламент причини, изрично потвърждава, че член 15, параграф 2 от Регламент № 1260/2001 трябва да се прилага при определянето и събирането на налози върху производството за целия период 2001/2002—2005/2006 след определянето на окончателните статистически данни.
73.
Що се отнася до становищата по настоящото дело, ще отбележа, на първо място, че дружеството Saint Louis Sucre не оспорва, че окончателните изчисления са извършени при стриктно спазване на буквалния смисъл на член 15, параграф 2 от Регламент № 1260/2001 и член 6, параграф 4 от Регламент № 314/2002 — където във формулата за излишъка, който може да се изнесе, изрично се вземат предвид количествата на склад в края на периода и решенията Jülich I и Jülich II на Съда.
74.
Дружеството Saint Louis Sucre твърди по-скоро, че когато системата за възстановявания при износ, финансирани от налозите върху производството, предназначени специално да покриват разходите за тези възстановявания, се сменя със система, при която връзката между налозите и възстановяванията вече не е налице, не е обосновано количествата на склад към момента на смяната на системата да се разглеждат като част от „излишък, който може да се изнесе“, което може да даде основание за плащане на възстановявания, които да бъдат финансирани по старата система. Всички възстановявания при износ, които трябва да се платят за тези количества, трябва да се финансират по новата система. Поради това при окончателното изчисляване на налозите по старата система не следва да се вземат предвид тези количества. За тази цел е необходимо член 15, параграф 2 от Регламент № 1260/2001 и член 6, параграф 4 от Регламент № 314/2002 да се тълкуват по такъв начин, че за окончателното изчисляване да се използва понятието „изнесен“ излишък, а не излишък, „който може да се изнесе“. Комисията е трябвало да приеме преходни мерки, за да бъде това възможно, или по-рано да използва правомощията си по член 10 от Регламент № 1260/2001, за да намали квотите A и Б, така че в края на старата система да останат само минимални количества на склад, но дори и при липсата на такива мерки систематичното тълкуване на законодателството с оглед на неговия контекст и цел изисква окончателните запаси да се изключат при изчисляването.
75.
Същината на тези доводи е, че член 6, параграф 4 от Регламент № 314/2002 следва да се тълкува, в противоречие с ясната му формулировка, в смисъл, че изключва в края на периода 2001/2002—2005/2006 количествата „складирани в края на пазарната година“ от сумите, които следва да бъдат извадени съгласно втората алинея от тази разпоредба, по такъв начин, че да се създаде окончателна и непропусклива преграда между финансирането на старата система и това на новата.
76.
За да бъде правилно тълкуването на тази разпоредба, което противоречи на формулировката ѝ, трябва да се установи, че буквалното тълкуване противоречи или на Регламент № 1260/2001, или на цялостната схема на общата организация на пазарите в сектора на захарта.
77.
По отношение на съвместимостта с Регламент № 1260/2001 ще отбележа, че в член 15, параграфи 1 и 2 от посочения регламент изрично се посочва излишък, „който може да се изнесе“, а не „изнесен“ излишък. Количествата захар на склад определено могат да бъдат изнесени, но все още не са изнесени. Ето защо при изчисляването на излишъка, който може да се изнесе, е напълно съвместимо с член 15 от Регламент № 1260/2001 тези количества да се вземат предвид, тъй като наистина ако това не бъде направено, ще е налице противоречие с този член. Освен това, като продължава да се позовава на „предвидима“ обща загуба, дори след предвидената в член 15, параграф 2 корекция в края на периода 2001/2002—2005/2006, член 15, параграф 3 от Регламент № 1260/2001 предполага, че размерът на загубата може още да не е окончателен (
45
). Както Съдът посочва в решение Jülich I, „методът на изчисляване на прогнозираната обща загуба има за цел при всяко положение да установи по прогностичен и конвенционален начин загубите, дължащи се на реализацията на излишъците от продукцията на Общността“ (
46
).
78.
Може ли обаче, както твърди дружеството Saint Louis Sucre, Регламенти № 1260/2001 и № 314/2002 в това отношение да са несъвместими с „контекста, целта и отражението“ на общата организация на пазарите в сектора на захарта?
79.
Не мисля така.
80.
Първо, трябва да се има предвид, че законодателят на Съюза разполага с широко право на преценка в областта на селското стопанство, което съответства на политическите отговорности, възложени му с членове 40—43 ДФЕС. Вследствие на това съдебният контрол трябва да се ограничи до проверка дали разглежданата мярка не е опорочена от явна грешка или от злоупотреба с власт или дали въпросният орган явно не е превишил пределите на своето право на преценка (
47
).
81.
На следващо място, трябва да се отбележи, че общата организация на пазарите в сектора на захарта съществува от дълги години и е претърпяла многократни реформи, някои от които по-незначителни, а други — по-радикални. Самият пазар обаче винаги е функционирал и продължава да функционира от година на година с променливи равнища на производство, запаси, внос и износ. Същото важи и за общата му организация. Несъмнено, както на 1 юли 1967 г. е поставено началото, така един ден може да се прекрати съществуването на общата организация на пазарите в сектора на захарта. Ако и когато настъпи този момент, ще е необходимо да се уредят окончателно сметките към съответната дата и не може да става въпрос за прехвърляне на плащания, количества или изчисления за в бъдеще. Същевременно обаче опитите с въвеждането на всяка реформа да се слага изцяло край на предишното положение и да се започва отначало, биха били изкуствени и контрапродуктивни. Разбира се, неизбежно е да се наложи някои параметри да бъдат премахнати и да се започне отначало; и колкото по-всеобхватна е реформата, в толкова по-голяма степен ще е необходим подобен подход.
82.
Макар и широкообхватна, реформата през 2006 г. не слага край нито на системата на възстановявания при износ, нито на възможността производителите да пренесат запаси от една пазарна година за следващата, за да се приспадат от продукцията през следващата година. По-специално, за да могат да се ползват от възстановяванията при износ през 2006/2007, през 2005/2006 производителите могат да се позоват на член 14 от Регламент № 1260/2001, за да пренесат запасите за следващата пазарна година (
48
). Следователно е налице ясно припокриване между общата организация на пазарите за периода 2001/2002—2005/2006 и реформираната система от 2006/2007 нататък.
83.
Ето защо считам, че не е налице несъвместимост между това положение и продължаващото използване по-скоро на излишък, който може да се изнесе, отколкото на изнесен излишък, като елемент в изчисляването на предвидимата обща загуба, която трябва да бъде финансирана от производителите. Във всеки случай няма доказателства за явна грешка или злоупотреба с власт или за това, че Съветът или Комисията явно са превишил пределите на своето право на преценка.
84.
По-специално доводът на дружеството Saint Louis Sucre, че количествата на склад в края на пазарната 2005/2006 година не водят до разходи за Съюза, в резултат на което Съюзът се е обогатил неоснователно, изглежда несъстоятелен. Възстановяванията при износ са били предоставени през следващата година в съответствие с количествата на излишъка спрямо търсенето на вътрешния пазар, като тези количества непременно са били добавени към количествата на склад и са били пренесени.
85.
Що се отнася до финансирането на тези възстановявания, дружеството Saint Louis Sucre твърди основно, че те не са предмет на дължимите за периода 2001/2002—2005/2006 налози за „самофинансиране“, специално предназначени да финансират предоставени за същия период възстановявания.
86.
Не приемам този довод. Включването на окончателните запаси в изчислението на излишъка, който може да се изнесе, има за цел да се вземе предвид обстоятелството, че тези запаси в действителност могат да бъдат изнесени и да доведат до възстановявания при износ. С цел „да се осигури справедлив, но ефикасен начин, самите производители напълно да посрещат разходите за реализация на излишъците от продукцията […] спрямо потреблението“ (
49
) — излишъци, създадени или натрупани през периода 2001/2002—2005/2006 — е необходимо при изчисляването на дължимите за този период налози върху производството да се вземат предвид всички елементи, които са част от тези излишъци.
87.
Освен това в съдебното заседание дружеството Saint Louis Sucre твърди, че предоставените през 2006/2007 възстановявания при износ са финансирани от приходите от продажбата на допълнителни квоти през същата пазарна година съгласно член 8 от Регламент № 318/2006. Този приход бил повече от достатъчен за целта и не било необходимо върху пренесените запаси да се начисляват налози върху производството през 2005/2006.
88.
Точно обратното, изглежда съвсем ясно, че приходът от продажбата на допълнителни квоти е бил предназначен за финансиране както на общите разходи, свързани с общата организация на пазара, така и на конкретните разходи за гарантиране, че допълнителните квоти (извън пренесените от предишните квоти А и Б) ще могат да се ползват от интервенционни цени или възстановявания при износ. От една страна, в резултат на продажбата на допълнителни квоти се получава еднократна сума, въпреки че продадените квоти могат да доведат до разходи за период от няколко години, от друга страна, таксата върху производството се начислява едва от пазарната 2007/2008 година, поради което е бил необходим допълнителен източник за финансиране на общите разходи през 2006/2007.
89.
Друг изтъкнат (настойчиво) от дружеството Saint Louis Sucre довод е, че Комисията е трябвало да „декласифицира“, според неговите думи, производствените квоти съгласно член 10 от Регламент № 1260/2001 (
50
), за да гарантира, че в края на пазарната 2005/2006 година остават по-скоро само минимални (ако има такива) запаси от захар А и Б, а не значителните запаси в размер на 5669000 тона, поради което налозите върху производството са били изчислени на особено високо равнище.
90.
Както обаче правилно отбелязва Комисията в съдебното заседание, член 10 от Регламент № 1260/2001 не е инструмент за управление на пазара за вътрешни цели на Съюза; функцията му е да коригира квотите, за да се изпълнят международните ангажименти, предвидени в Споразумението на СТО за селското стопанство. Освен това за няколко от пазарните години в периода 2001/2002—2005/2006 са извършени такива корекции. Накрая, не виждам как производителите биха могли да се позовават на задължението на Комисията да коригира квотите с цел изпълнение на международните ангажименти, за да твърдят, че количествата на склад трябва за вътрешни цели да се изключат от изчислението на излишъка, който може да се изнесе. Производителите имат право да определят самостоятелно тонажа, който да пренесат. Ако считат, че за такъв тонаж биха могли впоследствие да се възползват от възстановявания при износ, те трябва да са подготвени, че той ще бъде включен в излишъка, който може да се изнесе; ако не са, по-разумно би било да избягват да държат съответните количества на склад.
91.
От анализа на тези въпроси стигам до извода, че нито законодателните разпоредби, нито техните цели или контекст не налагат член 15, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1260/2001 във връзка с член 6, параграф 4 от Регламент № 314/2002 да се тълкуват в смисъл, че количествата на склад в края на пазарната 2005/2006 година е следвало да се изключат от изчислението на излишъка, който може да се изнесе в края на пазарните години 2001/2002—2005/2006. Следователно няма основание да се поставя под съмнение валидността на Регламент № 1360/2013.
По втория и третия преюдициален въпрос
92.
След като стигнах до изложения извод относно валидността на изчисленията, на които се основават размерите на налозите върху производството в Регламент № 1360/2013, считам, че не е необходимо — а всъщност и не е възможно — да се разгледат вторият и третият преюдициален въпрос, отнасящи се до методите за определяне на сумите за връщане в случаите, когато сумите са били неправилно изчислени. Подобни въпроси могат да се разгледат само ако е установено кой аспект на изчислението е неправилен.
Заключение
93.
С оглед на всички изложени по-горе съображения считам, че Съдът трябва да отговори на поставените от Tribunal de grande instance (окръжен съд, Нантер) въпроси по следния начин:
—
„Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета относно общата организация на пазара в сектора на захарта не предоставя право за производител на захар да му бъдат върнати платените налози върху производството за количествата захар в рамките на квотата, които на 30 юли 2006 г. все още са били на склад;
—
При прегледа на Регламент (ЕС) № 1360/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006, на коефициента, необходим за изчисляване на допълнителен налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, както и на сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималния размер на налога и размера на налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006, не се установяват обстоятелства, които да бъдат основание за неговата недействителност“.
(
1
)	Език на оригиналния текст: английски.
(
2
)	Решение Zuckerfabrik Jülich (C‑5/06 и C‑23/06—C‑36/06, EU:C:2008:260).
(
3
)	Решение Zuckerfabrik Jülich и др. (C‑113/10, C‑147/10 и C‑234/10, EU:C:2012:591).
(
4
)	В законодателството в някои случаи този термин се използва, за да се разграничат производителите на земеделски продукти от производителите на промишлени стоки, а в други случаи се използва като взаимнозаменяем. Ще използвам „производители“ като общо понятие, освен ако в цитат не е употребено друго.
(
5
)	Регламент № 44/67/ЕИО на Съвета от 21 февруари 1967 година относно някои мерки, свързани с общата организация на пазарите в сектора на захарта за пазарната 1967/1968 година (ОВ P 40, 1967 г., стр. 597).
(
6
)	Регламент (EИО) № 1785/81 на Съвета от 30 юни 1981 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (OВ L 177, стр. 4).
(
7
)	Регламент (EО) № 2038/1999 на Съвета от 13 септември 1999 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (OВ L 252, стр. 1), който е отменен и заменен с Регламент № 1785/81, впоследствие и той отменен и заменен с Регламент № 1260/2001.
(
8
)	Регламент (EО) № 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазара в сектора на захарта (OВ L 178, стр. 1). Производството в сектора на захарта включва захар, изоглюкоза и инулинов сироп.Тъй като пазарният дял на последните два продукта е много малък и те не са релевантни за настоящия случай, по-нататък ще посочвам единствено захарта.
(
9
)	Вж. съображения 9 и 10 от Регламент № 1260/2001.
(
10
)	Регламент (ЕО) № 314/2002 от 20 февруари 2002 година относно установяване на подробни правила за прилагането на системата на квотите в сектора на захарта (OВ L 50, стр. 40), изменен по-специално с Регламент (ЕО) № 1140/2003 от 27 юни 2003 година за изменение в сектора на захарта на Регламент (EО) № 779/96 за установяване на подробни правила за прилагане на известията и на Регламент (ЕО) № 314/2002 за установяване на подробни правила за прилагане на системата на квотите (OВ L 160, стр. 33).
(
11
)	Appellate Body Report, European Communities — Export Subsidies on Sugar [Доклад на апелативния орган, Европейски общности — Субсидии за износ на захар], WT/DS265/AB/R, WT/DS266/AB/R, WT/DS283/AB/R, приет на 19 май 2005 г., DSR 2005:XIII, 6365.
(
12
)	Регламент (EО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (OВ L 58, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 77), който на свой ред, считано от 1 октомври 2008 г., е отменен и заменен с Регламент (EО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (OВ L 299, стр. 1 и поправки в ОВ L 230, 2009 г., стр. 6, ОВ L 220, 2010 г., стр. 76 и ОВ L 313, 2011 г., стр. 47).
(
13
)	Регламент (EО) № 952/2006 на Комисията от 29 юни 2006 година за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (EО) № 318/2006 на Съвета по отношение на управлението на пазара на захарта в Общността и системата от квоти (OВ L 178, стр. 39; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 131).
(
14
)	Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 година за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността и за изменение на Регламент (EО) № 1290/2005 относно финансиране на Общата селскостопанска политика (ОВ L 58, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 70, стр. 118).
(
15
)	Регламент (ЕО) № 493/2006 на Комисията от 27 март 2006 година за установяване на преходни мерки в рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта и за изменение на Регламенти (ЕО) № 1265/2001 и (ЕО) № 314/2002 (OВ L 89 стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 94).
(
16
)	Формулировката на този член е почти идентична с тази на предшестващите го членове — член 27 от Регламент № 1785/81 и член 32 от Регламент № 2038/99.
(
17
)	Тъй като налози при износ никога не са начислявани, „разликата между общата сума на възстановяванията и общата сума на налозите“ фактически представлява общата сума на възстановяванията.
(
18
)	Формулировката на член 15 от Регламент № 1260/2001 е почти идентична с тази на предшестващите го член 28 от Регламент № 1785/81 и член 33 от Регламент № 2038/99 (вж. също решение Eridania zuccherifici nazionali и др., 250/84, EU:C:1986:22, т. 9 и 10).
(
19
)	Член 7, параграф 3 се отнася до захар, която се използва в химическата промишленост. Смисълът на първоначалният текст на член 6, параграф 4 е много сходен с този на член 5, параграф 5, първа алинея от Регламент (ЕИО) № 1443/82 на Комисията от 8 юни 1982 година относно установяване на подробни правила за прилагането на системата от квоти в сектора на захарта (OВ L 158, стр. 17), който установява правила за прилагане на Регламент № 1785/81 и е отменен и заменен с Регламент № 314/2002.
(
20
)	Бележката е без значение за текста на български език на настоящото заключение.
(
21
)	Вж. също уводната част на Специален доклад № 6 на Европейската сметна палата, озаглавен „Постигнала ли е реформата на пазара на захарта своите основни цели?“ (http://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/SR10_06/SR10_06_EN.PDF).
(
22
)	Вж. съответно Регламент (EО) № 958/2006 на Комисията от 28 юни 2006 година относно постоянна покана за търг за определяне на възстановявания при износ на бяла захар за пазарната 2006—2007 година (OВ L 175, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 19) и Регламент (ЕО) № 900/2007 на Комисията от 27 юли 2007 година относно постоянна тръжна процедура до края на 2007/2008 пазарна година за определяне на възстановяванията при износ на бяла захар (OВ L 196, стр. 26).
(
23
)	Вж. по-специално Регламент (ЕО) № 947/2008 на Комисията от 25 септември 2008 година за временно преустановяване на възстановяванията при износ за бяла захар и сурова захар в непреработено състояние (OВ L 258, стр. 60).
(
24
)	Определената сума е в размер на 126,40 EUR на тон квота за 2006/2007 пазарна година, 173,80 EUR на тон квота за 2007/2008 пазарна година и 113,30 EUR на тон квота за 2008/2009 пазарна година (член 11 от Регламент № 320/2006; вж. също член 1).
(
25
)	Регламент (ЕО) № 164/2007 на Комисията от 19 февруари 2007 година за определяне на размера на производствените налози за сектора на захарта за 2005/2006 пазарна година (OВ L 51, стр. 17 и поправка в ОВ L 347, 2009 г., стр. 32).
(
26
)	Съответно Регламент (ЕО) № 1762/2003 на Комисията от 7 октомври 2003 година за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарната 2002/2003 година (OВ L 254, стр. 4) и Регламент (ЕО) № 1775/2004 на Комисията от 14 октомври 2004 година за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарната 2003/2004 година (OВ L 316, стр. 64).
(
27
)	По същия начин в определение SAFBA (C‑175/07—C‑184/07, EU:C:2008:543) Съдът обявява за недействителен Регламент (EО) № 1686/2005 на Комисията от 14 октомври 2005 година за определяне на размера на налога върху производството и за определяне на коефициента на допълнителния налог в сектора на захарта за пазарната 2004/05 година (OВ L 271, стр. 12).
(
28
)	Регламент (ЕО) № 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) № 1762/2003, (ЕО) № 1775/2004, (ЕО) № 1686/2005 и (ЕО) № 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1 и поправка в ОВ L 347, 2009 г., стр. 32).
(
29
)	OВ C 336, стр. 1.
(
30
)	Регламент (ЕС) № 1360/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006, на коефициента, необходим за изчисляване на допълнителен налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, както и на сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималния размер на налога и размера на налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006 (OВ L 343, стр. 2). Регламент № 1360/2013 е приет на основание член 43, параграф 3 ДФЕС от Съвета, а не от Комисията, тъй като Регламент № 1260/2001 е отменен и вече не оправомощава Комисията да приема такива регламенти (вж. точка 3 от обяснителния меморандум към предложението на Комисията за Регламент № 1360/2013; вж. също заключението ми по съединени дела Zuckerfabrik Jülich (C‑113/10, C‑147/10 и C‑234/10, EU:C:2011:701, известно като решение „Jülich II“, т. 60—72).
(
31
)	От изявленията на дружеството Saint Louis Sucre в съдебното заседание следва, че в сравнение с представените от Комисията стойности тази значителна сума според дружеството Saint Louis Sucre представлява неговата част (въз основа на пазарен дял от малко над 6 %) от всички суми на основните налози и на налозите Б, събрани върху захарта във всички държави членки през всички пазарни години 2001/2002—2005/2006. Ако това е така, искът ще надхвърли значително това, което може да се получи в резултат от корекция, ограничена до невземането предвид за целите на изчисленията на количества на склад към 30 юни 2006 г.
(
32
)	Точка 39 от посоченото решение.
(
33
)	Под който разбирам „въпрос 2a“, а не „въпрос 1“.
(
34
)	Вж. например решение Melki и Abdeli (C‑188/10 и C‑189/10, EU:C:2010:363, т. 27 и цитираната съдебна практика).
(
35
)	Вж. например решение Mulders (C‑548/11, EU:C:2013:249, т. 28 и цитираната съдебна практика).
(
36
)	Вж. например решение Azienda Agricola Ettore Ribaldi и др. (C‑480/00, C‑482/00, C‑484/00, C‑489/00—C‑491/00 и C‑497/00—C‑499/00, EU:C:2004:179, т. 74).
(
37
)	Той е приет на 3 ноември 2009 г., но е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на 8 декември 2009 г., а член 6 предвижда, че трябва да влезе в сила на следващия ден след публикуването му, докато член 4, който заменя член 1 от Регламент № 164/2007, е трябвало да започне да се прилага от 23 февруари 2007 г.
(
38
)	Вж. точка 28 и бележка под линия 29 по-горе.
(
39
)	Предполагам, че поне в текстовете на съобщението си на английски и на френски език, в които се използва думата „obsolensce“ (процес на излизане от употреба), Комисията е имала предвид по-скоро значението на „desuetude“ (състояние на излязъл от употреба).
(
40
)	Вж. също решение Jülich I, по-специално точки 41 и 43.
(
41
)	Член 15, параграф 1, букви a—в) и параграф 2, буква a) от Регламент № 1260/2001.
(
42
)	Вж. бележка под линия 16 по-горе; вж. също решение Jülich I, точки 30 и 31.
(
43
)	Вж. точки 15—17 по-горе; изясняването е само формално и дружеството Saint Louis Sucre не твърди, че то води до каквато и да било релевантна за искането му промяна.
(
44
)	Вж. точки 21—24 по-горе.
(
45
)	Вярно е, че в точки 94—98 от моето заключение по съединени дела Zuckerfabrik Jülich (C‑13/10, C‑147/10 и C‑234/10, EU:C:2011:701 (известно като решение „Jülich II“) изразявам мнението, че не е налице законодателно намерение „изчислението да се ограничи до предвидимите възстановявания при износ, независимо дали са били платени или не, и дори когато вече са налице окончателните стойности“. Това обаче е доста различен въпрос. Важното в настоящия случай е, че след като станат налични, окончателните стойности показват количествата на склад в края на периода, за които може да се предвиди, че могат да бъдат изнесени, и които поради това са част от излишъка, който може да се изнесе; те не се отнасят до действително изнесените количества.
(
46
)	Точка 43 от посоченото решение, курсивът е мой.
(
47
)	Вж. например решение Agrargenossenschaft Neuzelle (C‑545/11, EU:C:2013:169, т. 43 и цитираната съдебна практика).
(
48
)	Член 14, параграф 1 във връзка с член 10, параграф 1 от Регламент № 1260/2001.
(
49
)	Съображение 9 от Регламент № 493/2006; вж. точка 8 по-горе.
(
50
)	Вж. точка 10 по-горе.