Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 martie 2013 – Pendão Lapa Costa Ferreira și Pendão Lapa Ferreira
(Cauza C‑229/10)
„Articolul 99 din regulamentul de procedură– Asigurare de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule – Directivele 72/166/CEE, 84/5/CEE și 90/232/CEE – Drept la despăgubire ca urmare a asigurării de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule – Răspunderea civilă a asiguratului – Contribuția victimei la prejudiciu – Excluderea sau limitarea dreptului la despăgubire”
Apropierea legislațiilor – Asigurarea de răspundere civilă auto – Directivele 72/166, 84/5 și 90/232 – Stabilirea regimului de răspundere civilă aplicabil accidentelor rutiere – Reglementare națională care prevede excluderea sau limitarea dreptului victimei la despăgubire pe baza unei aprecieri individuale a contribuției exclusive sau parțiale a acestei victime la propriul prejudiciu – Admisibilitate (Directivele 72/166, 84/5 și 90/232 ale Consiliului) (a se vedea punctele 30-34 și 36-39 și dispozitivul)
Obiectul
Cerere de decizie preliminară – Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Interpretarea Directivei 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 10), a Directivei 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO 1984, L 8, p. 17, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 104), a Directivei 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO L 129, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 240, în special a articolului 1a), a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 mai 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă auto și de modificare a Directivelor 73/239/CEE și 88/357/CEE ale Consiliului (A patra directivă privind asigurarea auto)(JO L 181, p. 65, Ediție specială, 06/vol. 4, p. 3) și a Directivei 2005/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 de modificare a directivelor 72/166/CEE, 84/5/CEE, 88/357/CEE și 90/232/CEE și a Directivei 2000/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind asigurarea de răspundere civilă auto (JO L 149, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 7, p. 212) – Dispoziție națională care exclude răspunderea pentru riscul rezultat din circulația autovehiculelor în caz de accident ca urmare a răspunderii exclusive a pietonului victimă a accidentului respectiv și care permite excluderea sau reducerea dreptului la despăgubire a victimelor accidentului, în cazul unor culpe concurente, ca urmare a contribuției victimei la survenirea pagubei
Dispozitivul
Directiva 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi, A doua directivă 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule și A treia Directivă 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule trebuie interpretate în sensul că nu se opun unor dispoziții naționale din domeniul dreptului răspunderii civile care permit excluderea sau limitarea dreptului victimei unui accident să solicite o despăgubire în temeiul asigurării de răspundere civilă a autovehiculului implicat în accident, pe baza unei aprecieri individuale a contribuției exclusive sau parțiale a acestei victime la propriul prejudiciu.