Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 decembrie 2024 (cereri de decizie preliminară formulate de Verwaltungsgericht Minden – Germania) – N. A. K., E. A. K., Y. A. K. (C-123/23), M.E.O. (C-202/23)/Bundesrepublik Deutschland
(Cauzele conexate C-123/23 și C-202/231, Khan Yunis ș.a.2 )
[Trimitere preliminară – Spațiul de libertate, securitate și justiție – Controale la frontiere, azil și imigrare – Politica în materie de azil – Directiva 2013/32/UE – Proceduri comune de acordare și de retragere a protecției internaționale – Cerere de protecție internațională – Motive de inadmisibilitate – Articolul 2 litera (q) – Noțiunea de „cerere ulterioară” – Articolul 33 alineatul (2) litera (d) – Respingerea ca inadmisibilă de către un stat membru a unei cereri de protecție internațională ca urmare a respingerii unei cereri anterioare prezentate în alt stat membru sau a încetării procedurii cu privire la cererea anterioară de către un alt stat membru]
Limba de procedură: germana
Instanța de trimitere
Verwaltungsgericht Minden
Părțile din procedura principală
Reclamanți: N. A. K., E. A. K., Y. A. K. (C-123/23), M.E.O. (C-202/23)
Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland
Dispozitivul
Articolul 33 alineatul (2) litera (d) din Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale coroborat cu articolul 2 litera (q) din aceasta
trebuie interpretat în sensul că
nu se opune reglementării unui stat membru care prevede posibilitatea de a respinge ca inadmisibilă o cerere de protecție internațională, în sensul articolului 2 litera (b) din directiva menționată, depusă în acest stat membru de un resortisant al unei țări terțe sau de un apatrid a cărui cerere de protecție internațională anterioară, depusă în alt stat membru căruia i se aplică Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate, a fost respinsă printr-o decizie finală adoptată de acest ultim stat membru.
Articolul 33 alineatul (2) litera (d) din Directiva 2013/32 coroborat cu articolul 2 litera (q) din această directivă
trebuie interpretat în sensul că
se opune reglementării unui stat membru care prevede posibilitatea de a respinge ca inadmisibilă o cerere de protecție internațională, în sensul articolului 2 litera (b) din directiva menționată, depusă în acest stat membru de un resortisant al unei țări terțe sau de un apatrid care a depus deja în alt stat membru o cerere de protecție internațională, în cazul în care cererea nouă a fost depusă înainte ca autoritatea competentă a celui de al doilea stat membru să fi luat, în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) din aceeași directivă, decizia de a încheia examinarea cererii anterioare ca urmare a retragerii implicite a acesteia.
____________
1     JO C 261, 24.7.2023.
1     Denumirea prezentei cauze este fictivă. Ea nu corespunde numelui real al niciuneia din părțile la procedură.