62014CC0532
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2016. január 19. (
1
)
C‑532/14. és C‑533/14. sz. ügyek
Toorank Productions BV
kontra
Staatssecretaris van Financiën
(a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Kombinált Nómenklatúra — 2206 vámtarifaszám és 2208 70 vámtarifaalszám — Erjesztett italok és más italok”
I – Bevezetés
1.
A Hoge Raad (holland legfelsőbb bíróság) előtt két olyan összefüggő jogvita folyik, amelyek jól bizonyítják az új termékeknek a Kombinált Nómenklatúrába (a továbbiakban: KN) való besorolásával kapcsolatban felmerülő nehézségeket. Mindkét esetben olyan alkoholtartalmú termékekről van szó, amelyek közül az elsőt erjesztés útján, a többi italt pedig különböző anyagoknak az említett első folyadékhoz való hozzáadásával állítják elő.
2.
A Hoge Raad által előterjesztett kérdések egy korábbi, talán kevésbé állandó ítélkezési gyakorlat tisztázására szolgálnak, amely lehetővé tette, hogy az eredetileg erjesztett italok párlatait a KN meghatározott vámtarifaszámai alá sorolják.
3.
Mivel maga a KN írja elő, hogy elsősorban a saját szövege alapján kell értelmezni, az ítélkezési gyakorlat olyan hatással járhat, hogy azon hermeneutikai szempontoktól, amelyek a nemzetközi jog alapján az Uniót kötik, bizonyos mértékű eltávolodás tapasztalható. A Hoge Raad tehát vagy a hivatkozott ítélkezési gyakorlatban kialakított megközelítés megerősítésére, vagy annak felülvizsgálatára kéri a Bíróságot, amely utóbbihoz új szempontok kellenek.
II – Jogi háttér
A – Az uniós jog
4.
A Tanács a 87/369/EGK (
2
) határozattal az Európai Gazdasági Közösség nevében jóváhagyta a Harmonizált Áruleíró és Kódrendszert (továbbiakban: HR), (
3
) amelyet a Vámigazgatások Világszervezete (a továbbiakban: WCO) dolgozott ki. A Tanács elfogadta a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendeletet is. (
4
)
5.
A HR‑egyezmény 3. cikkének (1) bekezdése szerint minden szerződő fél kötelezettséget vállal arra, hogy tarifa‑ és statisztikai nómenklatúrái megegyeznek a HR‑rel és alkalmazzák a HR általános értelmezési szabályait, valamint az áruosztályainak, árucsoportjainak és alszámainak valamennyi megjegyzését, és nem módosítják HR áruosztályainak, árucsoportjainak, vámtarifaszámainak vagy alszámainak hatályát.
6.
A 2658/87 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja úgy rendelkezik, hogy a nómenklatúrában a HR vámtarifaszámaival és vámtarifaalszámaival megegyező hat számjegyű vámtarifaszámokból és alszámokból álló tarifális osztályozást kell alkalmazni, és ehhez egy hetedik és nyolcadik számjegyet hozzá kell adni a nómenklatúrára jellemző albontások kialakításához.
7.
A KN első része I. szakaszának A. részében található általános értelmezési szabályok megegyeznek a HR szabályaival és többek között az alábbiakat írják elő:
„Az áruknak a [KN‑be] történő besorolására a következő elvek az irányadók:
1.
Az áruosztályok, árucsoportok és árualcsoportok címe csak a hivatkozások megkönnyítésére szolgál; jogi szempontból az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó Megjegyzések alapján [...] kell meghatározni:
[…]
6.
A vámtarifaszámok alszámai alá történő árubesorolást a vámtarifa‑alszámok szövegében foglalt árumegnevezések, az azokhoz kapcsolódó esetleges alszámos megjegyzések, valamint a fenti általános szabályok megfelelő alkalmazásával kell meghatározni […]. E szabály értelmében a vonatkozó áruosztályhoz és árucsoporthoz tartozó megjegyzéseket is alkalmazni kell, feltéve, hogy azok ellentétes rendelkezést nem tartalmaznak.”
8.
Ami az alapeljárásban szereplő termékeket illeti, a KN IV. áruosztálya az „italokra, alkoholtartalmú folyadékokra és ecetre” vonatkozik. Ebben az áruosztályban található az „Italok, alkoholtartalmú folyadékok és ecet” elnevezésű 22. árucsoport. Ebben az árucsoportban szerepel a „Más erjesztett ital (pl.: almabor, körtebor, mézbor): [...]” elnevezésű 2206 vámtarifaszám, és a „Nem denaturált etil‑alkohol kevesebb mint 80 térfogatszázalék alkoholtartalommal; szesz, likőr és más szeszes ital” elnevezésű 2208 vámtarifaszám.
9.
A 2658/87 rendelet 9. cikke (1) bekezdése a) pontjának második francia bekezdése, valamint a 10. cikke értelmében a Bizottság dolgozza ki a KN‑re vonatkozó magyarázó megjegyzéseket.
10.
A KN 2208 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzés így szól:
„A 2208 vtsz. alá tartozó szesz, likőr és más alkoholos ital általában emberi fogyasztásra szánt alkoholos folyadék, amely a következőképpen készül:
—
közvetlen lepárlással […],
—
vagy a lepárlással előállított alkoholhoz egyszerűen különféle aromaanyagokat és néha cukrot adva.
[…]
Nem tartoznak e vtsz. alá az erjesztéssel nyert alkoholos italok (2203 00–2206 00 vtsz.).”
B – A Harmonizált Rendszerre vonatkozó magyarázó megjegyzések
11.
A WCO dolgozza ki a HR‑re vonatkozó magyarázó megjegyzéseket. A KN 2206 vámtarifaszámra vonatkozóan a HR‑magyarázat előírja: (
5
)
„Ide kell osztályozni minden erjesztett italt a 2203–2205 vtsz. alatt említettek kivételével, idetartoznak többek között:
1)
Az almabor, az alma levének erjesztésével nyert alkoholos ital.
[…]
Mindezeket az italokat […].„e vtsz. alá kell osztályozni akkor is, ha hozzáadott alkohollal felerősítették, vagy ha az alkoholtartalom a további erjedés során emelkedik, feltéve hogy jellegük alapján továbbra is e vtsz. alá tartoznak.
[…]”
12.
A KN 2208 vámtarifaszámra vonatkozóan a HR‑magyarázat előírja:
„E vtsz. alá kell osztályozni bármilyen alkoholtartalommal:
[…]
B)
A likőrt és a szíverősítőt, amelyek olyan alkoholos italok, amelyekhez cukrot, mézet vagy más természetes édesítőszert és kivonatot vagy esszenciát adtak (pl. lepárlással előállított alkoholos italok, vagy olyanok, amelyekben etilalkoholhoz vagy lepárolt alkoholhoz az alábbiak közül egyet vagy többet kevertek: gyümölcsök, virágok vagy más növényi részek, kivonatok, eszenciák, illóolajok vagy levek, koncentráltak is). […]
C)
Minden egyéb szeszes italt, amely nem tartozik a jelen árucsoport egyik előző vámtarifaszáma alá sem.”
III – Az alapeljárás tényállása és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A – Az italokról
13.
A jogvita néhány ital tarifális besorolásával kapcsolatban merült fel: a) a „Ferm Fruit” kereskedelmi nevű ital, amelyet „alapital” megnevezéssel használok a továbbiakban, és b) más italok, amelyeket különböző anyagok hozzáadásával készítettek, mint például cukor, aroma‑, színező‑ és sűrítőanyagok, tartósítószerek vagy lepárolt alkohol (ez a helyzet a C‑532/14. sz. ügy tárgyát képező Petrikov Creamy Green ital esetében).
14.
A C‑533/14. sz. ügyben az előzetes döntéshozatalra előterjesztő határozat szerint egy liter alapital (Ferm Fruit) 275 ml cukorszirupból, 711 ml ásványmentesített vízből, 10 ml almasűrítményből és 4 ml ásványból, illetve vitaminból tevődik össze. Ezen összetevők keverékét pasztörizálják és borélesztőt adnak hozzá. Ezután az erjesztés következik, amely meghatározza az alkoholtartalmat, amely e termék esetén 16 térfogatszázalék. Az erjesztést követően létrejövő folyadékot különböző szűrési eljárások (ultraszűrés, kovaföldes szűrés, mikroszűrés és szenes szűrés) alkalmazása útján megtisztítják, és ezáltal létrejön a végső alapital. A Ferm Fruit nem tartalmaz lepárolt alkoholt, valamint szagtalan, színtelen és íztelen.
15.
Jóllehet ez az elsődleges felhasználási formája, a Ferm Fruit nem kizárólag végtermékek előállítására szolgál, mivel önmagában emberi fogyasztásra is alkalmas. Vitathatatlan, hogy régen nyilvánosan árulták.
16.
A Ferm Fruitból származó „egyéb alkoholtartalmú italok” között különbséget kell tenni aszerint, hogy tartalmaznak‑e lepárolt alkoholt (a C‑532/14. sz. Petrikov Creamy Green ügy tárgya), vagy nem tartalmaznak lepárolt alkoholt (a C‑533/14. sz. ügy tárgyát képező többi ital).
17.
Ez utóbbi termékek, amelyek fő összetevője 80–90%‑ban az alapital, 14 térfogatszázalék alkoholtartalmúak, és a fent említett anyagoknak – illetve egy esetben tejszínalapnak is – az alapitalhoz való hozzáadása útján állítják elő azokat. Ezen italok alkoholtartalma kizárólag az erjesztésből származik.
18.
A Petrikov Creamy Greent pedig a Ferm Fruitból állítják elő lepárolt alkohol, cukorszirup, fölözött tej, növényi zsiradék és aromák hozzákeverésével. A végső ital alkoholtartalma 13,4 térfogatszázalék, és az alkohol legalább 51%‑a erjesztett italból, a fennmaradó 49%‑a pedig lepárlásból származik.
B – A holland bíróságok előtt indított jogviták és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett vonatkozó kérdések
1. A C‑532/14. sz ügy (Petrikov Creamy Green ügy)
19.
A jogvita a „Petrikov Creamy Green” termékre vonatkozó kötelező érvényű tarifális felvilágosításon alapul, amelyben a Toorank Productions azt kérte, hogy az italt sorolják a KN 2206 00 59 vámtarifaalszám alá (nem habzó erjesztett italok). A kötelező érvényű felvilágosításra adott válaszában az adóellenőr (a továbbiakban: ellenőr) az italt a KN 2208 70 10 (likőrök) vámtarifaalszám alá sorolta be. Az ezt követően közigazgatási úton benyújtott panasz nem járt sikerrel, de a Rechtbank Harlem (haarlemi körzeti elsőfokú bíróság) igazat adott a Toorank Productionsnak, míg a Gerechtshof te Amsterdam (amszterdami fellebbviteli bíróság) az ellenőr fellebbezésének adott helyt.
20.
A Toorank Productions a másodfokú bíróság ítéletével szemben fellebbezést terjesztett a Hoge Raad elé, amely bíróság kétségeket támaszt a Bíróság által a Siebrand‑ítéletben (
6
) kialakított szabályok helyes értelmezésével kapcsolatban.
21.
A Hoge Raad számára az a kérdés, hogy miként lehet különbséget tenni a tekintetben, hogy a Petrikov Creamy Greenhez hasonló italokat az egyik vagy másik szóban forgó vámtarifaszám alá kell‑e besorolni, figyelembe véve egyrészt, hogy a KN 2206 vámtarifaszám alá tartoznak az erjesztett italok és a nem alkoholtartalmú italok keverékei; továbbá a HR 2206 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzései a szövegében említett valamennyi olyan italra vonatkoznak, amelyek alkoholtartalma hozzáadás útján vagy további erjedés során emelkedett meg. A kérdést előterjesztő bíróság véleménye szerint e magyarázó megjegyzésből az következik, hogy a lepárolt alkoholtól eltérő más anyagoknak erjesztett italokhoz való hozzáadása nem akadálya annak, hogy azokat a 2206 vámtarifaszám alá sorolják.
22.
Másrészt, a KN 2208 vámtarifaszámot illetően a holland bíróság megjegyzi, hogy az e vámtarifaszám alá tartozó likőrök alkoholtartalma általában legalább 15 térfogatszázalék, amely tehát meghaladja a Petrikov Creamy Green 13,4 térfogatszázalékos alkoholtartalmát.
23.
A Hoge Raad többek között arra szeretne választ kapni, hogy hogyan kell értelmezni és alkalmazni a Bíróság Siebrand‑ítéletének (
7
) 35–38. pontjában ismertetett iránymutatását annak megállapításához, hogy a kérdéses ital a KN 2208 vámtarifaszám alá tartozó valamely ital lényeges jellemzőjével rendelkezik‑e, illetve ilyen jellemzőre tett‑e szert. Konkrétan azt kívánja tudni, hogy az iránymutatások olyan feltételek sorát alkotják‑e, amelyeknek együttesen kell teljesülniük ahhoz, hogy az ital a lényeges jellemzője miatt a 2208 vámtarifaszám alá tartozónak legyen tekinthető, vagy ellenkezőleg, az erjesztett alkoholnak a lepárolt alkoholhoz képest egyszerűen magasabb aránya – vagy fordítva – olyan alapvető feltétellé válik‑e, amely lehetővé teszi az ital érzékszervi tulajdonságaira és rendeltetésére irányuló vizsgálat mellőzését.
24.
Ha az italt lényeges jellemzője alapján nem a KN 2206 vámtarifaszám, hanem a KN 2208 vámtarifaszám alá lehetne besorolni, a Hoge Raadnak kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy a Petrikov Creamy Green a KN 2208 vámtarifaszám mely (nyolcjegyű) alszámának felelne meg legjobban.
25.
E körülmények alapján, a Hoge Raad felfüggesztette az eljárást, és 2014. október 24‑i határozatával előzetes döntéshozatal céljából az alábbi kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a KN 2206 vámtarifaszámot, hogy e vámtarifaszám alá kell besorolni azt a 13,4 térfogatszázalék alkoholtartalmú, egy »Ferm Fruitnak« nevezett, almakoncentrátum erjesztése útján előállított, tisztított alkoholos alapitalból cukor, aroma‑ és színezőanyagok, valamint ízfokozók, sűrítőanyagok, tartósítószerek és lepárolt alkohol hozzákeverésével oly módon előállított italt, hogy a lepárolt alkohol sem térfogat, sem tartalom tekintetében nem haladja meg az ital alkoholtartalmának 49%‑át, míg az alkohol 51%‑a erjesztésből származik?
2)
Nemleges válasz esetén úgy kell‑e értelmezni a KN 2208 70 vámtarifaalszámot, hogy az ilyen italt likőrként és szíverősítőként e vámtarifaalszám alá kell besorolni?”
2. C‑533/14. sz. ügy (Ferm Fruit és más italok)
26.
A Toorank Productions 2008. októberében jövedéki adó címén meghatározott összeget fizetett különböző alkoholtartalmú italok raktárból való értékesítésével kapcsolatban, amelyek között az úgynevezett „Ferm Fruit” ital és a jelen indítvány 17. pontjában hivatkozott egyéb alkoholos italok is szerepeltek.
27.
A Toorank Productions bevallásában ezen italokat „nem habzó félkész termékként” tüntette fel a jövedéki adóról szóló törvény (Wet op de accijns) 11b. cikke értelmében, amely azokra az italokra vonatkozik, amelyek a KN 2204, 2205 és 2206 vámtarifaszám szerinti sör és bor minősítéssel nem rendelkeznek és alkoholtartalmuk legalább 1,2 és legfeljebb 22 térfogatszázalék. Az ezen utóbbiak tekintetében alkalmazott vámtarifa érzékelhetően kevésbé súlyos, mint a KN 2208 vámtarifaszám alá tartozó termékekre vonatkozó tarifa, amelyek alkoholtartalma meghaladja az l_2 térfogatszázalékot.
28.
Mivel az ellenőr nem értett egyet a Toorank Productions nyilatkozatával, utólagos adómegállapításról szóló határozatot küldött e cégnek, mivel megállapította, hogy a jövedéki adóval terhelt termékek a KN 2208 vámtarifaszám alá tartoznak.
29.
A Toorank Productions sikertelen panaszt nyújtott be az említett határozat ellen. A panasz elutasításával szemben első fokon a Rechtbank te Bredához fordult (bredai körzeti bíróság), amely helyt adott a keresetnek és megsemmisítette az adóellenőr határozatát, illetve csökkentette az utólag megállapított adó összegét. A két fél által benyújtott fellebbezés során a Gerechtshof te‘s‑Hertogenbosch (e város fellebbviteli bírósága) helybenhagyta az elsőfokú bíróság ítéletét.
30.
A Toorank Productions és a Staatssecretaris van Financiën (pénzügyi államtitkár) is felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő a másodfokú bíróság ítéletével szemben a Hoge Raad előtt.
31.
A kérdést előterjesztő bíróság rámutat arra, hogy az alapital kizárólag erjesztésből származó alkoholt tartalmaz, ezért a KN 2206 vámtarifaszám és az ehhez fűzött HR‑magyarázat alapján a KN 2206 vámtarifaszám szerinti „más erjesztett italok” közé lehetne azt sorolni. Ez azt eredményezné, hogy a KN 1. általános értelmezési szabályát kell alkalmazni, akkor is, ha az erjesztés előtt ásványmentesített vizet, vitamint és ásványokat adtak hozzá.
32.
Mindazonáltal, mivel a Ferm Fruit színtelen, szagtalan és íztelen, hasonlít a lepárlás útján előállított alkoholtartalmú termékekre. A Hoge Raad azt kérdezi, hogy a Siebrand‑ítélet (
8
) 26., 27. és 37. pontja és a Skoma‑Lux‑ítélet (
9
) 46. pontja alapján arra kell‑e következtetni, hogy az érzékszervi jellemzőkkel nem rendelkező, meghatározott gyümölcsből vagy meghatározott természetes termékből előállított erjesztett ital már nem sorolható a KN 2206 vámtarifaszám alá.
33.
A KN 2206 vámtarifaszám alá való besorolásának kizárását követően az italt a 2208 vámtarifaszám alá kellene sorolni, mivel érzékszervi szempontból hasonlóságot mutat az ez utóbbi vámtarifaszám alá besorolt, etil‑alkoholt tartalmazó italokkal. A kérdést előterjesztő bíróság megerősíti, hogy ezt az értelmezést a Cramer‑ítélet (
10
) is alátámasztja, akkor is, ha félkész termékről van szó, nem pedig emberi fogyasztásra szánt italról. Másfelől megállapítja, hogy látszólag egy viszonylag alacsony (16 térfogatszázalékos) alkoholtartalom akadályozza a KN 2208 vámtarifaszám alá etil‑alkoholként való besorolását.
34.
Ezen értelmezés azonban nem egyeztethető össze a KN 2208 vámtarifaszámhoz fűzött magyarázó megjegyzésekkel (amelyek kizárják az erjesztés útján előállított alkoholtartalmú italokat), sem 2206 vámtarifaszámhoz fűzött HR‑magyarázattal (amely az erjesztett italokat tartalmazza, a 2203–2205 vámtarifaszám alá tartozó italok kivételével).
35.
A más italokat illetően a Hoge Raad megállapítja, hogy a Siebrand‑ítélet (
11
) alapján a meghatározott gyümölcsből vagy meghatározott természetes termékből előállított ital sajátos érzékszervi jellemzőinek a cukor, aroma‑ és színezőanyagok, ízfokozók, sűrítőanyagok és/vagy tartósítószerek hozzáadása következményeként való elvesztése miatt még a 2206 vámtarifaszám alá tartozó alapitallal együtt sem alkalmasak e vámtarifaszám alá való besorolásra. Márpedig a kérdést előterjesztő bíróság hangsúlyozza, hogy a 2206 vámtarifaszámra vonatkozó HR‑magyarázat szerint egy ilyen minőségcsökkenés nem akadályozza a termékek e vámtarifaszám alá való besorolását.
36.
Hasonlóképpen, állítja a Hoge Raad, ha az alapital a KN 2206 vámtarifaszám alá tartozik, a más italok az 1. általános értelmezési szabály alkalmazása miatt nem sorolhatók a KN 2208 vámtarifaszám alá. A KN 2208 vámtarifaszám, szövege szerint (lásd: a jelen indítvány 8. pontja), kizárólag a lepárolt alkoholt tartalmazó italokra vonatkozik, beleértve a likőrt is. A 2208 vámtarifaszámra vonatkozó HR‑magyarázat ugyanezt az irányt követi, amely alapján a likőr meghatározott anyagokkal kevert (lepárolt) alkoholtartalmú ital.
37.
A KN értelmezésével és a Bíróság ítélkezési gyakorlatával kapcsolatban a Hoge Raad a részéről a folyamatban lévő felülvizsgálati kérelem során felmerült kétségek eredményeképpen az eljárást felfüggesztette, és előzetes döntéshozatal céljából a 2014. október 24‑i határozatával a Bíróság mérlegelésére bízva az alábbi kérdéseket terjesztette elő:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a KN 2206 vámtarifaszámot, hogy e vámtarifaszám alá kell besorolni azt az almakoncentrátum erjesztése útján nyert, »Ferm Fruit« elnevezésű italt, amelyet alapitalként különböző más italok előállításához is felhasználnak, alkoholtartalma 16 térfogatszázalék, tisztítás (ennek körében ultraszűrés) miatt színtelen, szagtalan és íztelen, és nem adtak hozzá lepárolt alkoholt? Ha nem: úgy kell‑e értelmezni a KN 2208 vámtarifaszámot, hogy az ilyen italt e vámtarifaalszám alá kell besorolni?
2)
Úgy kell‑e értelmezni a KN 2206 vámtarifaszámot, hogy e vámtarifaszám alá kell besorolni azt a 14 térfogatszázalék alkoholtartalmú italt, amelyet cukornak, aromáknak, színezőanyagoknak, ízfokozóknak, sűrítőanyagoknak és tartósítószereknek a fenti első kérdésben bemutatott alapitallal való összekeverése útján nyertek, és amely nem tartalmaz lepárolt alkoholt? Ha nem: úgy kell‑e értelmezni a KN 2208 vámtarifaszámot, hogy az ilyen italt e vámtarifaalszám alá kell besorolni?
IV – A Bíróság előtti eljárás
38.
A két előzetes döntéshozatalra utaló határozat 2014. november 24‑én érkezett a Bíróság Hivatalába. Az ügyek között fennálló tárgyi összefüggésre tekintettel és az eljárási szabályzat 54. cikke alapján a 2015. január 7‑i végzésben egyesítették a C‑532/14. és C‑533/14. sz. ügyeket az írásbeli és szóbeli szakasz, valamint az ítélethozatal céljából.
39.
A Toorank Productions BV, az Európai Bizottság és Hollandia, Görögország és Lengyelország kormányai írásbeli észrevételeket nyújtottak be az Európai Unió Bírósága alapokmánya 23. cikkének második bekezdése szerinti határidőn belül.
40.
Mivel a fent említett felek egyike sem indítványozott tárgyalást, a tárgyalás tartását mellőzték.
V – Az ismertetett érvelések összefoglalása
41.
A Bizottságot kivéve a többi beavatkozó fél elsősorban a C‑533/14. sz. ügy első kérdésére válaszolt, amely a Ferm Fruit ital osztályozására, majd a más italok besorolására vonatkozik, valamint válaszaikat összekapcsolták a C‑532/14. sz. ügyben a Petrikov Creamy Green italra vonatkozó kérdéssel. E szerkezetet – amely számomra koherensebbnek tűnik – követem az érveléseik ismertetésekor, és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések vizsgálatakor.
A – A C‑533/14. sz. ügy első kérdéséről
42.
A Toorank Productions azt állítja, hogy a Ferm Fruit italt a KN 2206 vámtarifaszám alá kell besorolni. Arra hivatkozik, hogy ez erjesztésből származó termék, és vannak olyan más erjesztett és tisztítási folyamatok (szűrés) útján nyert alkoholtartalmú italok, mint például a szaké, amelyek a KN 2206 vámtarifaszám alá tartoznak. Ezenkívül úgy véli, hogy nem vesztek el a 2206 vámtarifaszám szerinti erjesztett italok objektív jellemzők és tulajdonságok sem, és mind a KN‑re vonatkozó magyarázó megjegyzések, mind a HR‑megjegyzések akadályozzák, hogy a Ferm Fruit alapitalt a likőrökkel vagy más lepárlással előállított italokkal egyenértékűnek tekintsék, mivel mindkét magyarázat kizárja az erjesztett italokat a 2208 vámtarifaszám hatálya alól.
43.
A holland kormány az érzékszervi jellemzőkre és a rendeltetésére tekintettel támogatja a Ferm Fruit 2208 vámtarifaszám alá való besorolását. Előadja, hogy a számtalan szűrés olyan semleges itallá változtatja a terméket, amely szagtalan, íztelen, és már nem rendelkezik a 2206 vámtarifaszám alá tartozó áruk tipikus tulajdonságaival. Megjegyzi, hogy az alacsony alkoholtartalom nem bír jelentőséggel a 2208 vámtarifaszám alá sorolás szempontjából. A Ferm Fruit rendeltetését illetően azt állítja, hogy elsősorban egyéb alkoholtartalmú italok gyártására szolgál, és bár a tényállás megvalósulásának időszakában emberi fogyasztás céljából is árulták, már egy jó ideje nem így történik.
44.
A görög kormány a holland kormánnyal azonos indokokra hivatkozik a tekintetben, hogy a Ferm Fruitot a 2208 vámtarifaszám alá kell besorolni. Hangsúlyozza, hogy az ital erjedése nagy mértékben a cukorból és jóval kisebb mértékben az almakoncentrátumból származik, ami – a kinyerésre alkalmazott szűrési technikákhoz kapcsolódva – a holland kormány által hivatkozott semleges tulajdonságokat biztosítja.
45.
A két előző kormányhoz hasonlóan a lengyel kormány is támogatja a Ferm Fruitnak a 2208 vámtarifaszám alá való besorolását. Megállapítja, hogy a 2207 vámtarifaszámhoz fűzött HR‑magyarázatoknak megfelelően az ital gyártása során etil‑alkohollá válik. Mindazonáltal alacsony alkoholtartalma alapján a KN 2208 90 91 vagy inkább a 2208 90 99 vámtarifaalszám alá kellene besorolni. Azzal is érvel, hogy a Cramer‑ítélet (
12
) szerint az alapitalhoz hasonló folyadékot, amely a szűrési folyamatok során elvesztette az érzékszervi jellemzőit és alacsony alkoholtartalommal rendelkezik, annak ellenére a 2208 vámtarifaszám alá kell besorolni, hogy erjesztéssel állították elő. A lengyel kormány hozzáteszi, hogy a WCO megerősítette ezt az álláspontot, a HR‑bizottság 46. ülésén elfogadott áruosztályozásra vonatkozó állásfoglalásaiban.
46.
A Bizottság is a 2207 és 2208 vámtarifaszámokra vonatkozó HR‑magyarázatokban az említett bizottság által bevezetett módosításokra hivatkozik, és jelzi, hogy a módosítások a Cramer‑ítélettel (
13
) azonos következtetésre jutnak, tehát azon erjesztett italokat, amelyek később szűrési folyamatokon mennek keresztül, a 2208 vámtarifaszám alá kell besorolni. Továbbá úgy véli, hogy az ital össztérfogatának 1%‑át kitevő almalésűrítmény nem elegendő és meggyőző jellemző ahhoz, hogy az ital a KN 2206 vámtarifaszámhoz tartozó gyümölcsborokkal azonosnak legyen tekinthető. A Ferm Fruitot – tulajdonságaira tekintettel – a Bizottság a 2208 90 vámtarifaalszám („más italok”) alá sorolja.
B – A C‑533/14. sz. ügy második kérdéséről (más italok osztályozása)
47.
A C‑533/14. sz. ügy második kérdése szerinti más italokat illetően a Toorank Productions azt állítja, hogy ízesített almaborról van szó, amelynek besorolása szempontjából az olyan hozzáadott összetevők, mint a cukor, az aromák, a színezőanyagok, az ízfokozók, a sűrítőanyagok és a tartósítószerek, nem meghatározóak. Mivel ezek az italok nem tartalmaznak lepárolt alkoholt, elutasítja a 2208 vámtarifaszám alá való besorolásukat, ami alacsonyabb alkoholtartalmukra is figyelemmel megakadályozza, hogy ezeket egyenértékűnek tekintsék a likőrökkel. Hozzáteszi, hogy a más italokat almaborként forgalmazzák, emberi fogyasztásra szánják, és ezért a Ferm Fruit alapitalhoz hasonlóan azokat az 1., 4. és 6. általános értelmezési szabály alapján a 2206 vámtarifaszám alá kell besorolni.
48.
A holland kormány rámutat arra, hogy az említett adalékok biztosítják ezen italok számára a 2208 vámtarifaszám alá tartozó termékek, konkrétan a likőrök érzékszervi jellemzőit. Véleménye szerint a 2206 vámtarifaszámhoz fűzött HR‑magyarázatok és a példaként felhozott, általában véve alacsony alkoholtartalmú likőrök alátámasztják ezt az álláspontot. Végül az ital rendeltetése tekintetében az említett kormány felhívja a figyelmet arra, hogy a fellebbező e más italokat a 2208 vámtarifaszám alá tartozó termékekként forgalmazza, különösen vodkával társítva azokat.
49.
A görög kormány szerint a Ferm Fruit semleges jellege miatt a más italok jellemzői csak a hozzáadott anyagokra (cukor, aromák stb., és egy esetben a tejszínalap) korlátozódhatnak, amelyek kizárják a 2206 vámtarifaszám alá tartozó italokkal való egyenértékűsítést. Ezenkívül, a 2208 vámtarifaszámhoz fűzött magyarázó megjegyzésektől eltérően, a 2206 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázatok szerint az ilyen típusú anyagok és adalékanyagok nem adhatók hozzá a 2206 vámtarifaszám alá tartozó termékekhez.
50.
A lengyel kormány egyetért a két másik kormány álláspontjával abban, hogy a más italokat a 2208 vámtarifaszám alá kell sorolni. E tekintetben megjegyzi továbbá, hogy ha az etil‑alkoholt más italhoz vagy anyaghoz keverik, ahogy azt a 2208 vámtarifaszámhoz fűzött magyarázó megjegyzések (a HR‑re és a KN‑re vonatkozó megjegyzések is) említik, az szükségképpen az ily módon előállított italok e vámtarifaszám alá történő besorolását eredményezi. Mindazonáltal a Ferm Fruiton alapuló más italokra vonatkozó megfelelő vámtarifaalszámmal kapcsolatban kétségek merülnek fel, mivel a gyártási módról nem áll rendelkezésre elegendő információ.
51.
A Bizottság egy sor általános indokot hoz fel e kérdéssel és a Petrikov Creamy Green itallal kapcsolatos kérdésre vonatkozóan. Elsősorban a Siebrand‑ítéletben foglalt, (
14
) az alapitalból előállított végső termék osztályozására vonatkozó, együttesen vizsgálandó három feltételre utal, és kiemeli az érzékszervi jellemzők vizsgálatának fontosságát. Amennyiben egy meghatározott gyümölcsből készült (a 2206 vámtarifaszám alá besorolt) ital elveszíti az érzékszervi jellemzőit, a 2208 vámtarifaszám alá kell sorolni. A termék rendeltetését illetően, a Bizottság szerint ez csak egy objektív osztályozási feltétel, amelyet a termék objektív tulajdonságaival összefüggésben kell értékelni. Mindazonáltal, nem foglal egyértelműen állást a más italok besorolásáról.
C – A C‑532/14. sz. ügyben előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről (Petrikov Creamy Green)
52.
A Toorank Productions véleménye szerint, mivel a Petrikov Creamy Green italnak a C‑533/14. sz. ügy második kérdése szerinti italokhoz viszonyított egyetlen sajátossága a lepárolt alkohol hozzáadása, a legbiztonságosabb jogi szempont az, hogy kizárólag a termékben jelen lévő alkohol arányát kell összehasonlítani. Álláspontja szerint az érzékszervi jellemzők vizsgálatának előírása, amint az a Siebrand‑ítélet (
15
) 36. pontjából következne, szubjektív jellegű megállapításokhoz vezet, ami elkerülhetetlenül ellenkező véleményeket eredményez, és így a Kombinált Nómenklatúra egységes alkalmazását veszélyezteti. Ha az italok lepárolt alkoholtartalma meghaladja az 51%‑ot, azokat a 2208 vámtarifaszám alá kell sorolni, a Petrikov Creamy Greent pedig, amely esetében ez legfeljebb 49%, a KN 2206 00 93 vagy 2206 00 99 vámtarifaalszám alá kell besorolni.
53.
A holland kormány hajlik arra, hogy a Petrikov Creamy Green italt a 2208 vámtarifaszám alá sorolja be, és konkrétan, likőrként a 2208 70 vámtarifaalszám alá, ezt arra hivatkozással igazolja, hogy a Siebrand‑ítélet (
16
) nem írta elő kizárólagos feltételként az alkoholtartalmat a szeszes italoknak az egyik vagy másik vámtarifaszám alá való besorolása tekintetében. Mivel a Petrikov Creamy Green elveszítette az erjesztett italok tipikus érzékszervi jellemzőit, nem sorolható be a 2206 vámtarifaszám alá, hanem azon vámtarifaszám alá kell besorolni, amely alá az ezzel azonos termékek tartoznak. Végezetül arra hivatkozik, hogy a kérdéses ital egy likőr érzékszervi jellemzőivel és alapvető jellegével bír.
54.
Akárcsak a más italok esetében, a görög kormány úgy véli, hogy a Petrikov Creamy Green alkoholtartalmának nagy része a Ferm Fruitban felhasznált erjesztett cukorból származik. Mivel e körülmény alapján a kormány az alapitalt a 2208 vámtarifaszám alá sorolja be, a Petrikov Creamy Green csak ugyanezen vámtarifaszám alá tartozónak tekintheti. Ezenkívül ez utóbbi termék esetén is a hozzáadott anyagok biztosítják a 2208 vámtarifaszám alá tartozó italok érzékszervi jellemzőit.
55.
A lengyel kormány szerint a termék előállítási módjára vonatkozó leírás, és különösen a lepárolt alkohol hozzáadása a KN 2208 70 10 vámtarifaalszám alá történő besorolását határozza meg.
56.
A jelen indítvány 51. pontjában ismertetett magyarázatokkal összefüggésben a Bizottság arra hivatkozik, hogy a Siebrand‑ítéletben (
17
) a lepárolt alkoholnak az alkoholtartalomhoz viszonyított arányáról kialakított megközelítéssel a Bíróság nem határozott meg olyan szabályt, amely szerint, ha egy lepárolt vagy erjesztett típusú alkoholban a térfogatszázalék meghaladja az 50%‑os arányt, ez azt jelentené, hogy az italt egy meghatározott vámtarifaszám, azaz a 2206 vagy a 2208 vámtarifaszám alá kell besorolni. Következésképpen és tekintettel arra, hogy a Petrikov Creamy Green a likőr jellemzőire tett szert, a Bizottság úgy véli, hogy azt a 2208 70 vámtarifaalszám alá kell besorolni.
VI – Értékelés
A – Előzetes észrevétel és a kérdések előterjesztése
57.
Ha a Bíróság elé tarifális besorolással kapcsolatban terjesztenek előzetes döntéshozatal iránti kérelmet, a Bíróság feladata inkább az, hogy megvilágítsa a nemzeti bíróság számára azokat a szempontokat, amelyek alapján lehetővé válik az utóbbi számára, hogy az alapügyben szóban forgó árukat helyesen sorolja be a KN alá, mintsem hogy a Bíróság maga végezze el ezt a besorolást. (
18
)
58.
A kötelezettségek ilyen megosztása abból fakad, hogy a nemzeti bíróságok kedvezőbb helyzetben vannak a besorolás elvégzése tekintetében. Ugyanakkor a Bíróság a nemzeti bíróságokkal való együttműködés szellemében rendszeresen fenntartotta magának a jogot, hogy ez utóbbiaknak a hasznos válaszhoz általa szükségesnek ítélt minden iránymutatást megadhasson. (
19
) A jogfenntartás az esetek többségében azt eredményezte, hogy még az egyes jogvita tárgyát képező árunak megfelelő KN alszámot is konkrétan megjelölte. Mindazonáltal szerintem figyelembe kell venni a feladatok említett megosztását, ezért csak olyan szempontokat ajánlok, amelyek a Hoge Raad számára az egyes ügyekben kizárólag a megfelelő vámtarifaszám pontos meghatározását segíthetik.
B – A C‑533/14 ügy első kérdéséről
59.
A kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja tudni, hogy egy olyan italt, mint a Frem Fruit, amelyet almakoncentrátum erjesztése útján állítanak elő, amelynek alkoholtartalma 16 térfogatszázalék, és különböző szűrési eljárásokkal végzett tisztítás miatt színtelen, szagtalan és íztelen, a KN 2206 vámtarifaszám vagy a KN 2208 vámtarifaszám alá kell‑e besorolni.
60.
E kérdés megoldásához elsősorban arra az állandó ítélkezési gyakorlatra kell emlékeztetni, amely szerint a jogbiztonság és az ellenőrzések elősegítése érdekében az áruk tarifális besorolásának meghatározó feltételeit általában az áruk objektív jellemzői és tulajdonságai között kell keresni, amint azokat a KN vámtarifaszáma és az áruosztályok, illetve árucsoportok megjegyzései meghatározzák. (
20
) Ezenkívül – és logikus, hogy a kereskedelmi forgalom biztonsága és a gyorsaság is ezt követeli meg – az objektív jellemzőket és tulajdonságokat a vámkezelés során ellenőrizni lehet. (
21
)
61.
Másrészt, a Bíróság hangsúlyozta, hogy a Közös Vámtarifa árucsoportjait megelőző megjegyzések, a magyarázó megjegyzésekhez hasonlóan (amelyet a KN tekintetében a Bizottság, a HR tekintetében pedig a WCO dolgoz ki), fontos eligazítást nyújtanak az egyes vámtarifaszámok tartalmának értelmezéséhez, bár nem rendelkeznek jogi kötőerővel. (
22
) Mindenesetre a megjegyzéseket kidolgozó szervezettel való közvetlen kapcsolatuk miatt releváns értelmezési erőt kell biztosítani e megjegyzéseknek (
23
) a HR‑egyezmény szerződő felei jogalkotói akaratának egységesítésekor.
62.
Harmadrészt, a Siebrand‑ítéletet (
24
) megalapozó tényállástól eltérően a jelen ügyben nem olyan termékek keverékéről van szó, amelyekre a Kombinált Nómenklatúrán belül egy meghatározott vámtarifaszám vonatkozik. Következésképpen nem a keverék termékekre vonatkozó KN 3.b) kiegészítő szabály, hanem az 1. szabály az irányadó értelmezési szabály, amelynek értelmében a KN‑ben az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó Megjegyzések, valamint a magyarázó megjegyzések alapján kell elvégezni.
63.
Az előzetes megállapításokat követően bizonyos, hogy a Ferm Fruit eredetileg az élesztő hozzáadásának köszönhető cukor és almakoncentrátum erjedése miatt tett szert az alkoholtartalmára (lásd a jelen indítvány 14. pontját). Ezért az ennek megfelelő vámtarifaszám meghatározása érdekében az erjesztett italokra vonatkozó 2206 vámtarifaszám HR‑magyarázatához kell folyamodni. Ennek harmadik bekezdésében az olvasható, hogy a 2206 vámtarifaszám alá tartozó italokat akkor is ide kell besorolni, ha azokat hozzáadott alkohollal felerősítették, és feltéve, hogy jellegük – azaz az erjesztett italok jellemzői – alapján továbbra is az említett vámtarifaszám alá tartoznak.
64.
Ha főszabály szerint az erjesztett italok érzékszervi jellemzőinek elvesztése ténybeli kérdés is, amelyet a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia, és az az előzetes döntéshozatali eljárás során már nem vitatható, azonban van számos arra utaló jel, hogy néhány hasznos szabály megállapítható ahhoz, hogy a Hoge Raad döntést hozhasson arról, hogy a másodfokú bíróság tévesen értelmezte‑e a KN vámtarifaszámait.
65.
Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből így az következik, hogy az ital tisztítását (szűrési folyamatokat) követően a folyadék újból szagtalan, íztelen és színtelen lett. A Bíróság ítélkezési gyakorlata (
25
) értelmében, és amint azt tulajdonképpen az előzetes döntéshozatali eljárásban részt vevő kormányok is állítják, az ital lényeges minőségeinek semleges jellege a Ferm Fruit italt alacsony fokú etil‑alkoholhoz, és konkrétan a KN 2208 vámtarifaszám alá tartozó likőrökhöz teszi hasonlatossá.
66.
Ezenkívül, a Ferm Fruit tekintetében alkalmazott különböző szűrések (tisztítás) kizárják azt a 2206 vámtarifaszám alá tartozó erjesztett italok közül, mivel nem kizárólag erjesztés útján állítják elő, ahogy azt a Bíróság is jelezte. (
26
)
67.
Jóllehet néhány fél a termék osztályozásánál a rendeltetés szempontjára is hivatkozott, ezt azonban a jelen ügyben nem tartom relevánsnak. Valójában a Bíróság ítélkezési gyakorlata már kimondta, hogy ez a szempont akkor alkalmazható, ha a besorolás kizárólag a termék objektív jellemzői és tulajdonságai alapján nem lehetséges. (
27
)
68.
Márpedig, az előző pontokban ismertetett ítélkezési gyakorlat feltételezi, hogy az olyan italok, mint a Ferm Fruit, semleges érzékszervi jellemzőik miatt, azaz íztelenek, szagtalanok és színtelenek, és mivel tisztítási folyamatokon mentek keresztül, a 2208 vámtarifaszám szerinti lepárolt alkohol jellemzőinek felelnek meg, és konkrétan az ital a likőrökhöz hasonlít. Ilyen körülmények között nem kell más szempontok után kutatni, tekintettel arra, hogy a besorolás lehetséges az említett jellemzők alapján.
69.
A fent kifejtettekre figyelemmel azt javaslom, hogy a Hoge Raad a C‑533/14 ügyben előterjesztett első kérdést úgy válaszolja meg, hogy egy olyan italt, mint a Ferm Fruit, amelyet almakoncentrátum erjesztése útján állítanak elő, alkoholtartalma 16 térfogatszázalék, különböző szűrési eljárásokkal végzett tisztítás miatt színtelen, szagtalan és íztelen, a – többek között a likőrökre vonatkozó – 2208 vámtarifaszám alá kell besorolni.
C – A C‑533/14 ügyben előterjesztett második kérdésről
70.
A kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja tudni, hogy a számos olyan anyagnak, mint a cukor, az aromák, a színezőanyagok, az ízfokozók, a sűrítőanyagok és a tartósítószerek, a Ferm Fruithoz való hozzáadása útján nyert, lepárolt alkoholt nem tartalmazó italokat a 2206 vámtarifaszám vagy a 2208 vámtarifaszám alá kell‑e besorolni.
71.
E kérdés megoldása előzetes észrevételeket igényel. Egyrészt úgy vélem, hogy bár a kérdés önmagában egyes számban szerepel (azaz egyetlen italra vonatkozik), az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből kitűnik, hogy a Hoge Raad több italra hivatkozással igényel választ.
72.
Másrészt, egyetértek a lengyel kormánnyal abban, hogy a nyújtott információ nem elég teljes, ezért az itt ismertetett értelmezési szabályok szükségképpen általánosak, és nem teszik lehetővé azon vámtarifaalszám pontos meghatározását, amely alá az ügy tárgyát képező termékeket be kell sorolni.
73.
Harmadrészt és végezetül, bár az anyagoknak a Ferm Fruit italhoz való hozzáadása a C‑532/14. sz. ügyhöz hasonló problémát vet fel, az eltérő lepárolt alkohol tartalom ez utóbbi esetén a kérdések elkülönült vizsgálatát indokolja.
74.
A fentiek alapján úgy vélem, hogy a megoldás az alapital besorolásából következik, ahogy az az előző kérdésnél kifejtésre került. Egyetértek a görög kormány álláspontjával, miszerint a más italok erjesztéséből származó alkohol magas arányára, valamint a semleges érzékszervi jellemzőikre tekintettel azon italok jellemzői, amelyeket úgy állítanak elő, hogy anyagokat adnak a Ferm Fruit italhoz, csak ezen anyagokból származhatnak.
75.
Következésképpen ezek kizárólag abban az esetben tekinthetők a 2206 vámtarifaszám alá sorolandóknak is, ha a hozzáadott anyagok az erjesztett italok alapvető jellemzőit a más italoknak is átadják. Ez az eredmény feltehetően úgy érhető el, hogy például a Ferm Fruithoz kizárólag erjesztett, és nem tisztított italt adnak hozzá. Ez azonban nem felel meg a kérdést előterjesztő bíróság által leírt helyzetnek. A Hoge Raad által megküldött iratokból kitűnik, hogy a más italokhoz hozzáadott anyagoknak minősülnek különösen az aromák és a cukor.
76.
Ezenkívül, éppen cukor és aromák hozzáadását írja elő kifejezetten a KN 2208 vámtarifaszámhoz fűzött magyarázó megjegyzés, az égetett szesz, a likőrök és más szeszes italok egyik előállítási módjaként, azonban nem a 2206 vámtarifaszám alatt, amint azt a görög kormány megjegyzi. Bár az említett dokumentumban kétségtelenül a lepárolt alkoholhoz adott cukorról és aromákról van szó, ezt a Ferm Fruitot alapitalként felhasználó italok esetére is ki kell terjeszteni azon jogi fikció értelmében, amely annak következménye, hogy érzékszervi jellemzői miatt szeszes italnak, feltehetően likőrnek minősül.
77.
A C‑533/14. sz. ügyben előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésre azt a választ javasolom, miszerint a „Ferm Fruit” italból számos olyan anyag, mint például cukor, aromák, színezőanyagok, ízfokozók, sűrítőanyagok és tartósítószerek hozzáadásával előállított italokat, amelyekhez azonban lepárolt alkoholt nem adnak, a 2208 vámtarifaszám alá kell besorolni.
D – A C‑532/14. sz. ügyben előterjesztett kérdésről (Petrikov Creamy Green ügy)
78.
A Hoge Raad annak tisztázását kéri, hogy a két vámtarifaszám, a 2206 vagy a 2208 közül melyik alá kell besorolni a 13,4 térfogatszázalék alkoholtartalmú, tisztított alkoholos alapitalból (azaz a Ferm Fruitból) cukor, aroma, színezőanyagok, ízfokozók, sűrítőanyagok, tartósítószerek és lepárolt alkohol hozzáadásával előállított italt, figyelemmel arra, hogy a lepárolt alkohol sem térfogata, sem százalékos aránya tekintetében nem haladja meg az ital alkoholtartalmának 49%‑át, míg a fennmaradó 51% alkohol erjesztésből származik.
79.
Ahogy azt korábban megjegyeztem, a kérdés sajátossága abban áll, hogy a Petrikov Creamy Green összetételében tartalmaz‑e lepárolt alkoholt a Ferm Fruit italból származó erjesztéses eredetű alkoholon kívül. A kérdést tehát külön kell vizsgálni, mivel a Hoge Raad releváns határozata alapján a Siebrand‑ítéletet (
28
) (különösen annak 35–38. pontját) kell értelmezni.
80.
A Siebrand‑ítéletben (
29
) a Bíróságnak azt kellett meghatároznia, hogy a 2206 és a 2208 vámtarifaszám alá tartozó két anyag, az erjesztett alkohol és a lepárolt alkohol közül melyik nyújtotta a mindkét típusú alkoholt tartalmazó italok lényeges jellemzőjét. Az ítélet 35. pontjában az olvasható, hogy több objektív jellemzőt és tulajdonságot kellett figyelembe venni, valamint a lepárolt alkohol az italok teljes mennyiségét és alkoholtartalmát is jobban befolyásolta, mint az erjesztett alkohol. A továbbiakban az ítélet a termék érzékszervi jellemzőit (36. és 37. pont) és rendeltetését (38. pont) vizsgálta, a vizsgálat részletezése itt nem szükséges.
81.
A Hoge Raad által a C‑532/14. sz. ügyben felvetett kérdés a Siebrand‑ítélet (
30
) 35. pontjának tartalmára összpontosul: azt keresi a választ, hogy – amint erre a Toorank Productions utalt – egy olyan abszolút feltételt állapít‑e meg, amelynek értelmében, ha az egyik fajta alkohol aránya meghaladja a másik fajta arányát, elkerülhető a termék érzékszervi jellemzőire és rendeltetésére vonatkozó feltételek vizsgálata.
82.
Egyetértek a Bizottsággal a tekintetben, hogy a Bíróság Siebrand‑ítéletének (
31
) 35. pontjában nem egy olyan feltételt kívánt megállapítani, amely szerint, ha az egyik típusú alkohol, erjesztett vagy lepárolt és aránya meghaladja az 50 térfogatszázalék alkoholtartalmat, az szükségképpen azt jelenti, hogy az italt a 2206 vagy 2208 vámtarifaszám alá kell besorolni attól függően, hogy melyik típusú alkohol érvényesül inkább.
83.
Úgy vélem, hogy a Siebrand‑ítéletnek (
32
) a Toorank Productions javaslata szerint történő értelmezése csak annak téves vagy hiányos olvasatából származhat.
84.
Abban az ügyben ugyanis a Bíróság a KN 3.b) általános értelmezési szabályát alkalmazta a kevert termékek tekintetében, amely arra kötelezte, hogy a szóban forgó termékek lényeges jellemzőjét kölcsönző anyagot vizsgálja. (
33
) A 35. pontban világosan jelezte, hogy több objektív jellemzőt és tulajdonságot kell figyelembe venni, amelyek közül az első helyen kizárólag a lepárolt alkohol nagyobb arányát emelte ki; ez logikusnak tűnik, ha figyelembe vesszük, hogy e termékek 14,5 térfogatszázalék alkoholtartalommal rendelkeznek, amelyből 12 százalékpont a lepárolt alkoholnak felel meg és csak 2,5 százalékpont az erjesztettnek. (
34
) Ebben a helyzetben nyilvánvalónak tűnik, hogy a lepárolt alkohol aránya emelkedik ki az italok egyik jellemzőjeként, amely arány jelentősen nagyobb az erjesztett alkohol arányához képest.
85.
Ezenkívül, a szóban forgó ügy 36. és 37. pontjában a Bíróság a termékek érzékszervi jellemzőit vizsgálta, a 38. pontban rendeltetésüket, a 39. pontban pedig egy olyan megoldást talált, amely az említett három feltétel együttes értékelésének eredménye.
86.
A fentiekből arra lehet következtetni, hogy az egyik típusú alkohol esetleges nagyobb aránya a másokhoz képest, a sok közül csak az egyik feltétel, amely akkor alkalmazandó, ha arról kell dönteni a KN 3.b) értelmezési szabálya alapján, hogy mely anyag adja a termékek lényeges jellemzőjét.
87.
Azon álláspont felé hajlok tehát, hogy Petrikov Creamy Green ügyben nem alkalmazható a Siebrand‑ítélet (
35
) 35. pontja szerinti feltétel. Ugyanis az erjesztett alkohol 51%‑os aránya, szemben a lepárolt alkohol 49%‑ával, nem elég egyértelmű a tekintetben, hogy mely termék határozza meg a lényeges jellemzőt.
88.
Következésképen az értékelés súlypontja ismét az érzékszervi tulajdonságok és jellemzők szempontjára helyeződik át. Márpedig, mivel a C‑533/14. sz. ügyben feltett második kérdéshez viszonyítva az egyetlen valós eltérés az arány kritériuma, a Petrikov Creamy Green besorolásával kapcsolatos kétségekre adandó válasz ugyanazon követelményeken alapszik, amelyekre hivatkozom.
89.
Végeredményben megállapítom, hogy a Hoge Raad által a C‑532/14. sz. ügyben előzetes döntéshozatal céljából előterjesztett kérdés tekintetében olyan határozatot kell hozni, miszerint a KN 2208 vámtarifaszám alá kell besorolni a 13,4 térfogatszázalék alkoholtartalmú, „Ferm Fruitnak” nevezett, almakoncentrátum erjesztése útján előállított, tisztított alkoholos italból cukor, aroma‑ és színezőanyagok, valamint ízfokozók, sűrítőanyagok, tartósítószerek és lepárolt alkohol hozzákeverésével előállított italt, akkor is, ha a lepárolt alkohol sem térfogat, sem tartalom tekintetében nem haladja meg az ital alkoholtartalmának 49%‑át, míg a fennmaradó 51% alkohol erjesztésből származik.
VII – Végkövetkeztetések
90.
A fent kifejtett érvek alapján azt javasolom, hogy a Bíróság a következőképpen válaszolja meg az előterjesztett kérdéseket:
A C‑533/14. sz. ügyben.
A C‑532/14. sz. ügyben:
(
1
)	Eredeti nyelv: spanyol.
(
2
)	1987. április 7‑i határozat (HL L 198., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 288. o.).
(
3
)	Amelyet a Harmonizált Áruleíró és Kódrendszerről szóló, Brüsszelben 1983. június 14‑én kelt nemzetközi egyezmény hozott létre (HR‑egyezmény).
(
4
)	HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.
(
5
)	A magyarázó megjegyzések kizárólag a WCO hivatalos nyelvein, angol és francia nyelven hitelesek.
(
6
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
7
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
8
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
9
)	C‑339/09, EU:C:2010:781.
(
10
)	Paderborner Brauerei Haus Cramer‑ítélet (C‑196/10, EU:C:2011:487); a továbbiakban: Cramer‑ítélet.
(
11
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
12
)	C‑196/10, EU:C:2011:487.
(
13
)	C 196/10, EU:C:2011:487.
(
14
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
15
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
16
)	Uo.
(
17
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
18
)	Lásd csak a két legutóbbi példára hivatkozva: Amazon EU‑ítélet (C‑58/14, EU:C:2015:385) 17. pont; Rohm Semiconductor ítélet (C‑666/13, EU:C:2014:2388), 23. pont.
(
19
)	Lásd különösen: Rohm Semiconductor ítélet (C‑666/13, EU:C:2014:2388) 23. pont; Data I/O ítélet (C‑370/08, EU:C:2010:284), 24. pont; Data I/O ítélet (C‑297/13, EU:C:2014:331), 36. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
20
)	Cramer‑ítélet (C‑196/10, EU:C:2011:487), 31. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
21
)	Pacific Worl Limited ítélet (C‑215/10, EU:C:2011:528), 40. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
22
)	Oliver Medical‑télet (C‑547/13, EU:C:2015:139), valamint Delphi Deutschland ítélet (C‑423/10, EU:C:2011:315), 24. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
23
)	Lásd hasonló értelemben: Nederlandse Spoorwegen ítélet (38/75, EU:C:1975:154), 10. pont.
(
24
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
25
)	Skoma‑Lux‑ítélet (C‑339/09, EU:C:2010:781), 46. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
26
)	Cramer‑ítélet (C‑196/10, EU:C:2011:487), 37. pont.
(
27
)	Skoma‑Lux‑ítélet (C‑339/09, EU:C:2010:781), 47. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
28
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.
(
29
)	Uo.
(
30
)	Uo.
(
31
)	Uo.
(
32
)	Uo.
(
33
)	Siebrand‑ítélet (C‑150/08, EU:C:2009:294), 31. és 32. pont.
(
34
)	Uo., 33. pont.
(
35
)	C‑150/08, EU:C:2009:294.