62024TJ0614
A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE (előzetes döntéshozatali tanács)
2025. október 22. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Az adójogszabályok harmonizálása – 92/83/EGK irányelv – Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolása – Jövedéki adó – Etil‑alkohol – Adómentességek – A 27. cikk (1) bekezdésének e) pontja – Az élelmiszerek és 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú alkoholmentes italok készítésére szolgáló, etil‑alkoholt tartalmazó aromaanyagok előállítása – A tagállamok azon lehetősége, hogy e mentességeket feltételekhez kössék”
A T‑614/24. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Nejvyšší správní soud (legfelsőbb közigazgatási bíróság, Cseh Köztársaság) a Bírósághoz 2024. november 13‑án érkezett, 2024. november 6‑i határozatával terjesztett elő
az AROCO, spol. s r. o.
és
a Generální ředitelství cel
között folyamatban lévő eljárásban,
A TÖRVÉNYSZÉK (előzetes döntéshozatali tanács),
a tanácskozások során tagjai: S. Papasavvas elnök, T. Pynnä, J. Laitenberger, M. Stancu (előadó) és I. Dimitrakopoulos bírák,
főtanácsnok: M. Brkan,
hivatalvezető: V. Di Bucci,
tekintettel arra, hogy a Bíróság az Európai Unió Bírósága alapokmánya 50b. cikkének harmadik bekezdése alapján 2024. november 29‑én továbbította az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet a Törvényszékhez,
tekintettel az Európai Unió Bírósága alapokmánya 50b. cikke első bekezdésének b) pontjában említett ügycsoportra és az említett alapokmány 50b. cikkének második bekezdése értelmében vett, értelmezéssel kapcsolatos önálló kérdés hiányára,
tekintettel az eljárás írásbeli szakaszára,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
az AROCO spol. s r. o. képviseletében M. Vojáček advokát,
–
a cseh kormány képviseletében L. Březinová, M. Smolek és J. Vláčil, meghatalmazotti minőségben,
–
az Európai Bizottság képviseletében M. Björkland és J. Hradil, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19‑i 92/83/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 316., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 206. o.) 27. cikke (1) bekezdése e) pontjának értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet az AROCO, spol. s r. o. és a Generální ředitelství cel (vámügyi főigazgatóság, Cseh Köztársaság) között annak tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, hogy ez utóbbi megtagadta az e társaság által értékesített aromaanyagokban lévő etil‑alkohol jövedéki adó alóli mentesítését.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 92/83 irányelv
3
A 92/83 irányelv 19. cikkének (1) bekezdése a következőket mondja ki:
„A tagállamok az ezen irányelvnek megfelelő jövedéki adót vetik ki az etil‑alkoholra.”
4
Az említett irányelv 20. cikkének első bekezdése előírja:
„Ezen irányelv alkalmazásában »etil‑alkohol«:
–
az összes olyan termék, amelynek tényleges alkoholtartalma meghaladja az 1,2 térfogatszázalékot, és a 2207 és 2208 KN‑kód alá tartozik, még akkor is, ha azok a termékek [a 2015. október 6‑i (EU) 2015/1754 bizottsági végrehajtási rendelettel (HL 2015. L 285., 1. o.) módosított, a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL 1987. L 256., 1. o.) I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra (a továbbiakban: KN)] egy másik árucsoportja] alá tartozó termék részét képezik.”
5
Az említett irányelv 27. cikkének (1) bekezdése ekképp rendelkezik:
„A tagállamok mentesítik az ezen irányelv által szabályozott termékeket a harmonizált jövedéki adó alól, mégpedig olyan feltételek mellett, amelyeket ők határoznak meg annak érdekében, hogy biztosítsák az ilyen mentességek egyértelmű alkalmazását és mindennemű csalás, adókikerülés vagy visszaélés megelőzését, amennyiben a terméket:
[…]
e)
1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalommal az alkoholmentes italok és élelmiszerek aromaanyagainak készítésére használják [helyesen: élelmiszerek és 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú alkoholmentes italok készítésére szolgáló aromaanyagok előállítására használják];
[…]”
A 92/12/EGK irányelv
6
A 2003. április 14‑i 807/2003/EK tanácsi rendelettel (HL 2003. L 122., 36. o.) módosított, a jövedékiadó‑köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25‑i 92/12/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 76., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.) 24. cikke a következőképpen rendelkezett:
„(1)   A[z Európai] Bizottságot a jövedékiadó‑bizottság segíti.
[…]
(4)   Az (2) bekezdésben említett intézkedések mellett a bizottság – saját kezdeményezésére vagy egy tagállam képviselőjének kérelmére – megvizsgálja az elnöke által felvetett, a jövedéki adóról szóló közösségi rendelkezések alkalmazására vonatkozó kérdéseket.
[…]”
A KN
7
A KN 22. árucsoportja tartalmazza a 2207 és 2208 vámtarifaszámot, amelynek szövege a következő:
KN‑kód
Árumegnevezés
[…]
[…]
2207
Nem denaturált etil‑alkohol legalább 80 térfogatszázalék alkoholtartalommal; etil‑alkohol és más szesz denaturálva, bármilyen alkoholtartalommal:
[…]
[…]
2208
Nem denaturált etil‑alkohol, kevesebb mint 80 térfogatszázalék alkoholtartalommal; szesz, likőr és más szeszes ital:
[…]
[…]
8
A KN 33. árucsoportja a következő vámtarifaszámokat tartalmazza:
KN‑kód
Árumegnevezés
[…]
[…]
3302
Illatanyag‑keverékek, valamint az iparban nyersanyagként használt keverékek, amelyek egy vagy több ilyen anyagon alapulnak (beleértve az alkoholos oldatokat is); más illatanyag‑készítmény italgyártáshoz:
3302 10
– Élelmiszer‑ vagy italgyártáshoz használt fajták:
– – Az italgyártásban használt fajták:
– – – Egy italfajtára jellemző összes ízesítő anyagot tartalmazó készítmények:
[…]
[…]
A 2003. november 12‑i, 13‑i és 14‑i ülésen elfogadott iránymutatások
9
A jövedékiadó‑bizottságnak „A 2003. november 12‑i, 13‑i és 14‑i ülésen elfogadott iránymutatások” című dokumentuma (2003. november 19‑i CED 458. sz. dokumentum) 1. pontja értelmében „[a] küldöttségek csaknem egyhangúlag azon az állásponton vannak, hogy a [92/83] irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti adómentesség az előállítás vagy a behozatal időpontjától kezdve a jelen iránymutatás[ok] elfogadásakor hatályos 13021930, 21069020 és 3302 KN‑kódok alá tartozó aromaanyagok vonatkozásában áll fenn”.
A cseh jog
10
A zákon č. 353/2003 Sb., o spotřebních daních (a jövedéki adóról szóló 353/2003. sz. törvény) alapügyre alkalmazandó változata 3. §‑ának i) pontja előírja:
„E törvény alkalmazásában:
[…]
i)
egyes jövedékiadó‑mentes termékek felhasználója […] az a jogi vagy természetes személy, aki […] bizonyos, a jövedéki adó alól mentes termékeket vesz át és használ fel; a felhasználók nyilvántartásba vételi kötelezettség nélkül adóalanynak minősülnek.”
11
E törvény 71. §‑a (1) bekezdésének c) pontja a következőképpen rendelkezik:
„Mentes továbbá a jövedéki adó alól az az etil‑alkohol
[…]
c)
amelyet az ízesítésre szánt anyagok tartalmaznak
1. italok, amelyek etanol tartalma nem haladja meg az 1,2 térfogatszázalékot, vagy
2. más élelmiszerek, kivéve a [KN] 2207 és 2208 vámtarifaszáma alá tartozó termékeket.”
12
Az említett törvény 72. §‑ának (1) bekezdése kimondja:
„A felhasználónak írásban kell kérnie az adóalanytól azon etil‑alkohol adómentességét, amelyre a 71. § a), c), d), f) és i) pontja vonatkozik, legkésőbb azt megelőzően, hogy az adóalany elkészíti az etil‑alkohol szabad forgalomba bocsátásáról szóló dokumentumot.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
13
Az AROCO cseh jog szerinti gazdasági társaság, amely etil‑alkoholból aromaanyagokat, élelmiszer‑színezékeket és édesipari adalékanyagokat gyárt. Többek között a KN 330210 vámtarifaszám alá tartozó, etil‑alkoholt tartalmazó aromaanyagokat (a továbbiakban: szóban forgó aromaanyagok) értékesít. Ezek az aromaanyagok élelmiszerek és alkoholmentes italok ízesítésére szolgálnak, és gyakran kis palackokban kerülnek felhasználásra.
14
Egy adóellenőrzést követően az adóhatóság 2021. május 25‑én kibocsátott utólagos adómegállapító határozatokban a szóban forgó aromaanyagokban lévő etil‑alkohol után a 2016 januárja és 2017 júniusa közötti adómegállapítási időszak tekintetében összesen 736155 cseh korona (CZK) (hozzávetőleg 29988 euró) összegű jövedéki adót szabott ki az alapügy felperesével szemben, 147231 CZK (hozzávetőleg 5997 euró) összegű kényszerítő bírság mellett.
15
Az adóhatóság azzal az indokkal tagadta meg az alapügy felperesétől a szóban forgó aromaanyagok összetevőjeként felhasznált etil‑alkohol jövedéki adója alóli mentességet, hogy ezen aromaanyagokat nem csupán a jövedéki adóról szóló 353/2003. sz. törvény 3. cikkének i) pontja értelmében vett felhasználók, vagyis olyan személyek számára értékesítették, akik e termékeket átvették, és azokat legfeljebb 1,2 térfogatszázalék alkoholtartalommal rendelkező élelmiszerek és alkoholmentes italok készítéséhez használták fel, hanem olyan személyek számára is, akik nem minősülnek felhasználóknak, különösen a kiskereskedelmi láncok esetében, amelyek ezt követően az említett aromaanyagokat felhasználók számára értékesítették tovább.
16
Az alapügy felperese panaszt nyújtott be az adóhatóság által kibocsátott utólagos adómegállapításról szóló határozatokkal szemben, amely hatóság elutasította azt.
17
2023. április 13‑i ítéletével a Městský soud v Praze (prágai városi bíróság, Cseh Köztársaság) elutasította az alapügy felperese által az ezen elutasító határozattal szemben benyújtott keresetet. E bíróság lényegében úgy ítélte meg, hogy az aromaanyagokban lévő etil‑alkohol jövedéki adó alóli mentessége csak akkor adható meg, ha ezen aromaanyagokat a jövedéki adóról szóló 353/2003. sz. törvény 3. cikkének i) pontja értelmében vett felhasználók részére értékesítik, ami azt jelenti, hogy az említett aromaanyagokat a vásárlók nem értékesítik tovább, hanem azokat ténylegesen 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek vagy alkoholmentes italok készítésére használják fel. Ezenkívül úgy ítélte meg, hogy a jövedékiadó‑mentesség e korlátozása összeegyeztethető a 92/83 irányelv céljával, amennyiben az mindennemű csalás, adókikerülés vagy visszaélés megelőzésére irányul.
18
Az alapügy felperese felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Nejvyšší správní soudhoz (legfelsőbb közigazgatási bíróság, Cseh Köztársaság), a kérdést előterjesztő bírósághoz.
19
Először is, e bíróságnak kétségei vannak a cseh szabályozásnak az európai uniós joggal való összeegyeztethetőségét illetően. Kiemeli, hogy a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontját e rendelkezés cseh nyelvi változatának megfelelően ültették át a cseh jogrendbe, amely az aromaanyagokban lévő etil‑alkohol jövedéki adó alóli mentességét ezen aromaanyagoknak az 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítéséhez vagy előállításához való végső felhasználásától teszi függővé. Mindazonáltal e rendelkezés más nyelvi változataiban ezen élelmiszerek és italok készítése vagy előállítása kizárólag olyan felhasználásként szerepel, amelyre az említett aromaanyagokat szánni kell ahhoz, hogy az azokban található etil‑alkohol mentesüljön az adó alól.
20
Az említett bíróság kifejti, hogy a 2022. december 22‑iQuadrant Amroq Beverages ítéletben (C‑332/21, EU:C:2022:1031) a Bíróság kimondta, hogy az etil‑alkohol végső felhasználása az, amely meghatározza meg a jövedékiadó‑mentességet, és a jelen ügyben e felhasználás egyrészt olyan aromaanyagok előállításából áll, amelyek maguk is etil‑alkoholt tartalmaznak, másrészt pedig 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú alkoholmentes italok előállításából. Mindazonáltal az ezen ítélet alapjául szolgáló üggyel ellentétben az alapeljárásban nem bizonyított, hogy a szóban forgó aromaanyagokat ténylegesen 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek vagy alkoholmentes italok készítésére használták fel. Felmerül tehát a kérdés, hogy az etil‑alkoholt tartalmazó aromaanyagok ezen élelmiszerek és italok előállításához történő végső felhasználása minősülhet‑e a 92/83 irányelv 27. cikkének (1) bekezdése értelmében vett jövedékiadó‑mentesség feltételének.
21
Másodsorban, abban az esetben, ha az e kérdésre igenlő választ kell adni, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a cseh szabályozás által meghatározott mentességi feltételeket, amennyiben azok kizárólag azon személyek tekintetében írják elő a jövedékiadó‑mentesség kedvezményét, akik az adófelfüggesztési eljárásból való kilépésükkor az aromaanyagok első vásárlói, és akikkel kapcsolatban megállapítást nyert, hogy az aromaanyagokat maguk használták fel 1,2 térfogatszázaléknál nem nagyobb alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítésére, a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének megfelelően a csalás, az adókikerülés vagy a visszaélés komoly veszélyének fennállását alátámasztó konkrét, objektív és ellenőrizhető tényezők igazolják, és e feltételek nem haladják meg az általuk követett cél eléréséhez szükséges mértéket, azaz az e rendelkezésben előírt mentességek helyes és közvetlen alkalmazásának biztosítását, valamint mindennemű csalás, adókikerülés vagy visszaélés megelőzését. E bíróság e tekintetben rámutat, hogy az aromaanyagok jellegüknél fogva nagyon könnyen használhatók fel visszaélésszerűen, különösen az alkoholtartalmú italokkal keverve. Ezenfelül úgy véli, hogy a „visszaélés” fogalma tágan értelmezhető, figyelembe véve a cseh társaság környezetét és az alkoholfogyasztással való kapcsolatát. Márpedig a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontját átültető jogi aktusnak nem csak azt megakadályoznia, hogy visszaéljenek az adórendszerrel a szeszes italok ízesítésére használt aromaanyagok felhasználása által, hanem a szeszes italok jogellenes előállítását is.
22
E körülmények között a Nejvyšší správní soud (legfelsőbb közigazgatási bíróság) úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Megfelel‑e a [92/83 irányelv] 27. cikke (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott, adómentesség alkalmazására vonatkozó tagállami kötelezettségnek, ha az aromaanyagok (a 330210 KN‑kód alá tartozó, etil‑alkoholt tartalmazó ízesítőanyagok) mentességét ahhoz kötik, hogy ezeket az ízesítőanyagokat igazoltan élelmiszerek és 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú alkoholmentes italok készítésére használják fel, nem pedig pusztán e célra szánják?
2)
Meghatározhatja‑e a tagállam a 92/83 irányelv 27. cikkének (1) bekezdése szerint az adómentesség alkalmazásának feltételeit annak érdekében, hogy biztosítsa az ilyen mentességek helyes és közvetlen alkalmazását és mindennemű csalás, adókikerülés vagy visszaélés megelőzését, amennyiben e feltételek azt jelentik, hogy a mentességet kizárólag az a személy igényelheti, aki elsőként szerezte be az ízesítőanyagokat a rá vonatkozó adófelfüggesztés alóli kikerülésük mellett, valamint igazoltan maga használta fel az ízesítőanyagokat élelmiszerek és 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú alkoholmentes italok készítésére?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
23
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy úgy kell‑e értelmezni a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontját, hogy azzal ellentétes egy olyan nemzeti szabályozás, amely a KN 330210 vámtarifaszám alá tartozó aromaanyagokban lévő etil‑alkoholnak a jövedéki adó alóli mentességét ezen aromaanyagoknak 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítéséhez való, bizonyított felhasználásától teszi függővé, nem pedig attól a körülménytől, hogy az említett aromaanyagokat e célra szánják.
24
A 92/83 irányelv, amely az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szól, a 27. cikke (1) bekezdésének e) pontjában előírja, hogy a tagállamok mentesítik az ezen irányelv által szabályozott termékeket a harmonizált jövedéki adó alól, mégpedig olyan feltételek mellett, amelyeket ők határoznak meg annak érdekében, hogy biztosítsák az ilyen mentességek helyes és közvetlen alkalmazását, és mindennemű csalás, adókikerülés vagy visszaélés megelőzését, amennyiben a terméket élelmiszerek és 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú alkoholmentes italok készítésére szolgáló aromaanyagok előállítására használják.
25
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából az következik, hogy a KN 2207 és 2208 vámtarifaszám alá tartozó, valamint az 1,2 térfogatszázalékot meghaladó tényleges alkoholtartalommal rendelkező összes termék a 92/83 irányelv 20. cikkének első franciabekezdése értelmében vett „etil‑alkohol” fogalma alá tartozik, még akkor is, ha a KN 3302 vámtarifaszám alá tartozó aromaanyag része. Következésképpen ezen irányelv 19. cikkének (1) bekezdése értelmében az ilyen termékre főszabály szerint az említett irányelv által szabályozott, harmonizált jövedéki adó vonatkozik, figyelemmel azonban az ugyanezen irányelv 27. cikkének (1) bekezdésében előírt mentességekre is (2022. december 22‑iQuadrant Amroq Beverages ítélet, C‑332/21, EU:C:2022:1031, 40. pont)
26
E tekintetben nemcsak a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdése e) pontjának szövegét, hanem szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek e rendelkezés részét képezi (lásd ebben az értelemben: 1983. november 17‑iMerck ítélet, 292/82, EU:C:1983:335, 12. pont; 2022. december 8‑iLuxury Trust Automobil ítélet, C‑247/21, EU:C:2022:966, 47. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
27
Először is, ami a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdése e) pontjának szövegét illeti, a Bíróság már megállapította, hogy az nem egyértelmű, mivel az „1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalommal az alkoholmentes italok és élelmiszerek aromaanyagainak készítésére használják” kifejezés értelmezhető úgy, hogy azt jelenti, hogy ahhoz, hogy az aromaanyagokban található etil‑alkohol mentesüljön az adó alól, ezen aromaanyagokat 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítése céljából kell előállítani, vagy azokat ilyenek elkészítésre kell ténylegesen felhasználni. (lásd ebben az értelemben: 2022. december 22‑iQuadrant Amroq Beverages ítélet, C‑332/21, EU:C:2022:1031, 41. pont).
28
Másodsorban, azon szövegkörnyezetet illetően, amelybe e rendelkezés illeszkedik, meg kell állapítani, hogy az olyan kötelező mentesítések sorozatának részét alkotja, amelyeket speciális felhasználás tárgyát képező, bizonyos sajátos kategóriába tartozó alkoholra, illetve alkoholtartalmú italokra kell alkalmazni.
29
Egyébiránt a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatából az következik, hogy az említett rendelkezésben előírt mentességet meghatározó tényező az etil‑alkohol végső felhasználása. (lásd: 2022. december 22‑iQuadrant Amroq Beverages ítélet, C‑332/21, EU:C:2022:1031, 44. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
30
A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra mutat rá, hogy a szóban forgó aromaanyagoknak az 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítéséhez való tényleges végső felhasználását nem bizonyították, mivel ezen aromaanyagokat az alapeljárás felperese nem csupán azon felhasználók számára értékesítette, akik az említett aromaanyagokat maguk használják fel ilyen élelmiszerek és italok készítéshez, hanem olyan jogalanyoknak is, akik azokat ezt követően ilyen felhasználók számára értékesítik tovább.
31
Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság egyrészt már megállapította, hogy a főszabály a 92/83 irányelv 27. cikkének (1) bekezdésében szabályozott termékek mentessége, és annak megtagadása jelenti a kivételt, másrészt pedig úgy ítélte meg, hogy a tagállamoknak ugyanezen rendelkezésben biztosított joga, hogy megállapítsák a feltételeket annak érdekében, hogy „biztosítsák az ilyen mentességek helyes és közvetlen alkalmazását és mindennemű csalás, adókikerülés vagy visszaélés megelőzését”, nem veszélyeztetheti az e rendelkezésben előírt mentesítési kötelezettség feltétlen jellegét (lásd: 2022. december 22‑iQuadrant Amroq Beverages ítélet, C‑332/21, EU:C:2022:1031, 46. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
32
Harmadsorban, a 92/83 irányelvben előírt mentességek célja többek között az, hogy semlegesítse az egyéb kereskedelmi vagy ipari termékek összetevőjeként felhasznált alkoholra mint köztes termékre kivetett jövedéki adó hatását. (lásd: 2022. december 22‑iQuadrant Amroq Beverages ítélet, C‑332/21, EU:C:2022:1031, 47. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
33
Egyébiránt a jövedékiadó‑bizottság „A 2003. november 12‑i, 13‑i és 14‑i ülésen elfogadott iránymutatások” című dokumentumának 1. pontja kimondja, hogy a tagállamok küldöttségei csaknem egyhangúlag azon az állásponton vannak, hogy a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti adómentesség fennáll az előállítás vagy a behozatal időpontjától kezdve a KN 3302 vámtarifaszám alá tartozó aromaanyagok vonatkozásában.
34
Márpedig az az értelmezés, amely az aromaanyagokban lévő etil‑alkohol jövedéki adó alóli mentességét ezen aromaanyagoknak az 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú alkoholmentes italok és élelmiszerek készítéséhez való tényleges végfelhasználásától teszi függővé, alkalmas arra, hogy sértse az etil‑alkoholra – mint más kereskedelmi vagy ipari termékek összetevőjeként felhasznált köztes termékre – kivetett jövedéki adó hatásának semlegesítésére irányuló célkitűzést. Amennyiben ugyanis az 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítésére szolgáló aromaanyagokat olyan személyek részére értékesítik, akik azokat ezt követően továbbértékesítik azon személyek számára, akik ezen anyagokat ilyen élelmiszerek és italok készítéséhez használják fel, az ezen aromaanyagokban lévő etil‑alkohol jövedékiadó‑köteles, annak ellenére, hogy azokat ténylegesen erre használják fel.
35
A fenti megfontolások összességére figyelemmel az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes egy olyan nemzeti szabályozás, amely a KN 330210 vámtarifaszám alá tartozó aromaanyagokban lévő etil‑alkoholnak a jövedéki adó alóli mentességét ezen aromaanyagoknak 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítéséhez való, bizonyított felhasználásától teszi függővé, nem pedig attól a körülménytől, hogy az említett aromaanyagokat e célra szánják.
A második kérdésről
36
A második kérdést az előzetes döntéshozatalra utaló határozat indokolásával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy az kizárólag arra az esetre került előterjesztésre, ha a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontját úgy kellene értelmezni, hogy az lehetővé teszi, hogy a KN 330210 vámtarifaszám alá tartozó aromaanyagokban lévő etil‑alkoholra vonatkozó jövedékiadó‑mentességet ezen aromaanyagok 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítésére való bizonyított felhasználásától tegyék függővé.
37
Az első kérdésre adott válaszra tekintettel e második kérdésre nem szükséges válaszolni.
A költségekről
38
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Törvényszék elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (előzetes döntéshozatali tanács)
a következőképpen határozott:
Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19‑i 92/83/EGK tanácsi irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontját
a következőképpen kell értelmezni:
azzal ellentétes egy olyan nemzeti szabályozás, amely a 2015. október 6‑i (EU) 2015/1754 bizottsági végrehajtási rendelettel módosított, a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra 330210 vámtarifaszáma alá tartozó aromaanyagokban lévő etil‑alkoholnak a jövedéki adó alóli mentességét ezen aromaanyagoknak 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalmú élelmiszerek és alkoholmentes italok készítéséhez való, bizonyított felhasználásától teszi függővé, nem pedig attól a körülménytől, hogy az említett aromaanyagokat e célra szánják.
Papasavvas
Pynnä
Laitenberger
Stancu
Dimitrakopoulos
Kihirdetve Luxembourgban, a 2025. október 22‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: cseh.