61999CJ0047_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-47/99,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellinen neuvonantaja D. Gouloussis, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
kantajana,
vastaan
Luxemburgin suurherttuakunta, asiamiehenään ulkoasiainministeriön oikeudellisia asioita ja kulttuuriasioita hoitavan yksikön päällikkö P. Steinmetz, 5 rue Notre-Dame, Luxemburg_$
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja nuorten työntekijöiden suojelusta 22 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/33/EY (EYVL L 216, s. 12) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut ja/tai ilmoittanut komissiolle säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä_$
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(viides jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit L. Sevón, P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari), P. Jann ja H. Ragnemalm,
julkisasiamies: A. Saggio,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 14.10.1999 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 16.2.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja nuorten työntekijöiden suojelusta 22 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/33/EY (EYVL L 216, s. 12; jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut ja/tai ilmoittanut komissiolle säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.$
2 Direktiivin 17 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 22.6.1996 tai varmistettava viimeistään kyseisenä päivänä, että työmarkkinaosapuolet tekevät sopimuksen tarvittavista säännöksistä, ja ilmoitettava viipymättä asiasta komissiolle.
3 Koska komissio ei ollut saanut Luxemburgin hallitukselta ilmoitusta direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteistä, se kehotti 16.1.1997 päivätyllä virallisella huomautuksella hallitusta esittämään asiaa koskevat huomautuksensa.
4 Luxemburgin hallitus vastasi 25.2.1997 päivätyllä kirjeellä, jossa se vetosi direktiivin täytäntöönpanoa koskeviin valmisteleviin toimiin.
5 Koska komissio ei saanut ilmoitusta toimenpiteistä direktiivin saattamiseksi osaksi Luxemburgin oikeusjärjestystä, se lähetti 20.1.1998 Luxemburgin suurherttuakunnalle perustellun lausunnon, jossa se toisti virallisessa huomautuksessa esittämänsä huomautukset ja kehotti tätä toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa perustellun lausunnon tiedoksiannosta.
6 Luxemburgin viranomaiset toimittivat komissiolle 10.3.1998 direktiivin täytäntöönpanoon liittyvän lakiesitysluonnoksen, ja pyysivät lisäaikaa voidakseen saattaa täytäntöönpanomenettelyn loppuun; komissio myönsi niille tämän ajan.
7 Koska Luxemburgin hallitus ei ilmoittanut direktiivistä johtuvien velvoitteiden noudattamiseksi välttämättömien toimenpiteiden toteuttamisesta, komissio nosti käsiteltävänä olevan kanteen.
8 Komissio katsoo tässä kanteessaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole säädetyssä määräajassa saattanut tätä direktiiviä osaksi kansallista oikeusjärjestystä ja että se ei siten ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen ja direktiivin mukaisia velvoitteitaan.
9 Luxemburgin hallitus ei kiistä sitä, että direktiiviä ei ole pantu täytäntöön säädetyssä määräajassa. Se toteaa, että direktiivin täytäntöönpanoa koskevien lainvalmistelutöiden laajuus on osoittautunut odotettua huomattavasti suuremmaksi, ja että lainsäädäntöhanketta varten on ollut välttämätöntä perustaa eri ministeriöiden välinen työryhmä, joka on tutkinut useaan otteeseen lakiesitykseen liittyviä eri ministeriöiden alaan kuuluvia seikkoja.
10 Luxemburgin hallitus toteaa lisäksi, että Conseil de Gouvernement on hyväksynyt 19.3.1999 täytäntöönpanoa koskevan lakiesityksen, joka on 13.4.1999 saatettu lainsäädännöstä vastaavan Conseil d'État:n käsiteltäväksi ja ammattialan etujärjestöjen arvioitavaksi, jotta niiltä voitaisiin saada Luxemburgin lainsäädäntömenettelyssä edellytetty lausunto. Hallituksen mukaan kyseinen lakiesitys piti saattaa parlamentin käsiteltäväksi ennen vuoden 1999 huhtikuun loppua, ja lopullinen laki piti antaa näin ollen vuoden 1999 kuluessa.
11 Näiden seikkojen perusteella Luxemburgin hallitus pyytää yhteisöjen tuomioistuinta lykkäämään asian käsittelyä tietyksi sen vahvistamaksi ajaksi tai toissijaisesti hylkäämään kanteen ja velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
12 Aluksi on todettava, ettei yhteisöjen tuomioistuimen ole lykättävä asian käsittelyä.
13 Pääasiasta on todettava, että koska direktiiviä ei ole pantu täytäntöön asetetussa määräajassa, jäsenyysvelvoitteen laiminlyöntiä koskevan komission väitteen on katsottava olevan perusteltu.
14 Tästä syystä on todettava, että koska Luxemburgin suurherttuakunta ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, se ei ole noudattanut sille kyseisen direktiivin mukaan kuuluvia velvoitteita.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
15 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Komissio on vaatinut, että Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska Luxemburgin suurherttuakunta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(viides jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut nuorten työntekijöiden suojelusta 22 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/33/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.$
2) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.