61997CJ0416_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-416/97,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellisen yksikön virkamies Francesco P. Ruggeri Laderchi, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
kantajana,
vastaan
Italian tasavalta, asiamiehenään ulkoasiainministeriön diplomaattisten riita-asioiden osaston osastopäällikkö, professori Umberto Leanza, avustajanaan valtionasiamies Ivo M. Braguglia, prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut
- eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä 22 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/119/EY (EYVL L 340, s. 21),
- eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/42/EY (EYVL L 201, s. 26),
- haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksia rehuissa koskevan neuvoston direktiivin 74/63/ETY muuttamisesta 22 päivänä huhtikuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/16/EY (EYVL L 104, s. 32) ja
- tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/118/EY (EYVL L 340, s. 15)
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G. Kapteyn sekä tuomarit J. L. Murray ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: J. Mischo,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 13.10.1998 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut yhteisöjen tuomioistuimeen 9.12.1997 jätetyllä kannekirjelmällä EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla kanteen, jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut
- eläinten suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä 22 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/119/EY (EYVL L 340, s. 21),
- eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/42/EY (EYVL L 201, s. 26),
- haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksia rehuissa koskevan neuvoston direktiivin 74/63/ETY muuttamisesta 22 päivänä huhtikuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/16/EY (EYVL L 104, s. 32) ja
- tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/118/EY (EYVL L 340, s. 15)
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai joka tapauksessa koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle.
2 Direktiivin 93/119/EY 18 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan, direktiivin 94/42/EY 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ja direktiivin 94/16/EY 2 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltioiden oli saatettava kahden ensimmäisen direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1.1.1995 ja kolmannen direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1.3.1995. Direktiivin 93/118/EY 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan jäsenvaltioiden oli saatettava direktiivin tiettyjen säännösten noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan viimeistään 31.12.1993 ja toisten viimeistään 31.12.1994.
3 Koska komissio ei ollut saanut mitään ilmoitusta toimenpiteistä, joilla nämä direktiivit olisi saatettu osaksi Italian oikeusjärjestystä ja koska sillä ei ollut tiedossaan mitään muutakaan seikkaa, jonka perusteella se olisi voinut päätellä Italian tasavallan täyttäneen velvoitteensa, komissio aloitti sitä vastaan perustamissopimuksen 169 artiklassa tarkoitetun menettelyn kolmen ensimmäisen direktiivin osalta 2.8.1995 päivätyllä ja viimeksi mainitun direktiivin osalta 16.5.1995 päivätyllä kirjeellä, jossa se kehotti Italiaa esittämään huomautuksensa kahden kuukauden määräajassa.
4 Italian hallitus ilmoitti 26.9.1995 päivätyllä kirjeellään komissiolle, että se valmisteli direktiivien 93/119/EY, 94/42/EY ja 94/16/EY noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
5 Koska komissio ei saanut Italian viranomaisilta muuta ilmoitusta, se lähetti 19.9.1996 Italian tasavallalle kolme perusteltua lausuntoa, joissa se kehotti sitä noudattamaan kyseisistä direktiiveistä johtuvia velvoitteitaan kahdessa kuukaudessa lausuntojen tiedoksisaannista.
6 Italian hallituksen jätettyä vastaamatta perusteltuihin lausuntoihin, komissio nosti tämän kanteen.
7 Koska Italian hallitus kuitenkin ilmoitti komissiolle, että direktiivi 94/16/EY oli saatettu osaksi Italian oikeusjärjestystä 11.5.1998 annetulla ministeriön asetuksella ja direktiivi 93/119/EY 1.9.1998 annetulla asetuksella, komissio luopui 20.10.1998 ja 10.12.1998 yhteisöjen tuomioistuimeen jätetyillä kirjelmillä kanteesta direktiivien 94/16/EY ja 93/119/EY täytäntöönpanon laiminlyöntiä koskevilta osin. Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 5 kohdan mukaisesti Italian tasavallan velvoittamista korvaamaan sen oikeudenkäyntikulut. Näin ollen lausunnon antaminen siitä, että näitä direktiivejä ei ole pantu täytäntöön niissä säädetyssä määräajassa, raukeaa.
8 Direktiivien 94/42/EY ja 93/118/EY osalta Italian tasavalta on ilmoittanut vastauksessaan, että ne pannaan täytäntöön asetuksella tai hallinnollisella säädöksellä heti kun vuosia 1995-1997 koskeva yhteisön oikeuden täytäntöönpanolaki on hyväksytty ja saatettu voimaan.
9 Koska näitä kahta direktiiviä ei ole saatettu täytäntöön niissä säädetyissä määräajoissa, on todettava, että komission niiden osalta nostamaa kannetta on pidettävä perusteltuna.
10 Näin ollen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivien 94/42/EY ja 93/118/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
11 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Työjärjestyksen 69 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan kanteensa peruuttavan asianosaisen pyynnöstä vastapuoli velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos se vastapuolen menettelyn vuoksi katsotaan kohtuulliseksi.
12 Tässä tapauksessa asian ratkaisu on direktiivien 94/42/EY ja 93/118/EY osalta Italian hallitukselle vastainen. Kanteen nostaminen direktiivien 94/16/EY ja 93/119/EY osalta ja sittemmin tapahtunut kanteesta luopuminen johtuvat vasta tämän kanteen nostamisen jälkeen direktiivien täytäntöönpanotoimenpiteistä ilmoittaneen Italian menettelystä.
13 Italian tasavalta on siten velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(neljäs jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Italian tasavalta ei ole noudattanut
- eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direktiivin 64/432/ETY muuttamisesta 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/42/EY ja
- tuoreen lihan ja siipikarjanlihan terveystarkastusten ja -valvonnan rahoittamisesta annetun direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/118/EY
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa näiden direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.