62020TJ0317_INF
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (laajennettu neljäs jaosto) 17.5.2023 – EnergieVerbund Dresden vastaan komissio
(asia T-317/20) (
1
)
(Kilpailu – Yrityskeskittymät – Saksan sähkömarkkinat – Päätös, jossa yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi – Kumoamiskanne – Asiavaltuus – Tutkittavaksi ottaminen – Perusteluvelvollisuus – Yhden ainoan keskittymän käsite – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Oikeus tulla kuulluksi – Markkinoiden rajaaminen – Analysointijakso – Markkinavoima-analyysi – Ratkaiseva vaikutusvalta – Ilmeiset arviointivirheet – Huolellisuusvelvoite)
1.
Oikeudenkäyntimenettely – Väliintulo – Oikeudenkäyntiväite, johon vastaaja ei ole vedonnut – Tutkimatta jättäminen – Kantajan asiavaltuuden puuttumista koskeva peruste – Ehdoton prosessinedellytys – Peruste, jonka tuomioistuin tutkii viran puolesta
(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan neljäs kohta ja 53 artiklan ensimmäinen kohta; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 129 artikla ja 142 artiklan 3 kohta)
(ks. 25 ja 26 kohta)
2.
Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Yksityistä suoraan koskeva päätös – Määrittelyperusteet – Komission päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi – Keskittymän osapuolten kanssa kilpailevan yrityksen nostama kanne – Päätös, joka on omiaan aiheuttamaan välittömän muutoksen asianomaisilla markkinoilla – Päätös koskee kantajaa suoraan
(SEUT 263 artiklan neljäs kohta)
(ks. 29 kohta)
3.
Kumoamiskanne – Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt – Suoraan ja erikseen luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä koskevat toimet – Kantajaa erikseen koskeva toimi – Arviointiperusteet – Komission päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi – Keskittymän osapuolten kanssa kilpailevan yrityksen nostama kanne – Yritys, joka on osallistunut aktiivisesti hallinnolliseen menettelyyn ja joka on osoittanut sellaisia erityisiä olosuhteita, jotka ovat ominaisia sen markkina-asemaan vaikuttamisen edellytyksille – Tutkittavaksi ottaminen
(SEUT 263 artiklan neljäs kohta)
(ks. 30, 31, 37 ja 41–45 kohta)
4.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Sellaisen päätöksen tekeminen, jolla keskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi aloittamatta II vaihetta – Edellytys – Vakavien epäilyjen puuttuminen – Taloudellisten seikkojen arviointi – Vapaa harkinta – Tuomioistuinvalvonnan rajat – Ilmeinen arviointivirhe
(SEUT 263 artikla; neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artikla ja 6 artiklan 1 kohta)
(ks. 47–52, 198–201, 209 ja 350 kohta)
5.
Euroopan unionin oikeus – Käsitteet – Tulkinta – Sellaisen erityisen käsitteen huomioon ottaminen, joka esiintyy ainoastaan kyseessä olevan säädöksen johdanto-osassa – Hyväksyttävyys kyseisen säädöksen säännösten sanamuodon rajoissa
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 johdanto-osan 20 perustelukappale ja 3 artiklan 1 kohta)
(ks. 74–78 kohta)
6.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Yksi ainoa keskittymä – Käsite – Edellytykset – Toisiinsa liittyvät toimet, joilla yksi tai useampi yritys saa taloudellista määräysvaltaa suoraan tai välillisesti yhden tai useamman muun yrityksen toiminnassa – Se, että riippumattomat yritykset hankkivat määräysvallan eri kohteissa omaisuuserien vaihdon yhteydessä – Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen – Kyseessä olevien toimien välillä ei ole toiminnallista yhteyttä
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 johdanto-osan 20 perustelukappale ja 3 artiklan 1 kohta)
(ks. 79–85, 89–93 ja 96–100 kohta)
7.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Sellaisen määräävän markkina aseman luominen tai vahvistaminen, jolla haitataan huomattavasti tehokasta kilpailua sisämarkkinoilla – Toimen kilpailunvastaisten vaikutusten arviointi – Toimet, jotka ovat osa monimutkaista omaisuuserien vaihtoa ja jotka liittyvät toisiinsa, minkä johdosta on mahdollista ennakoida kunkin keskittymän todennäköiset markkinavaikutukset – Ensisijaisuutta koskevaa sääntöä ei sovelleta – Komissiolle kuuluva kaikkien todisteiden kokonaisarviointi
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan 3 kohta)
(ks. 106–120 kohta)
8.
Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Yrityskeskittymiä koskevien sääntöjen soveltamisesta tehty päätös – Päätös, jolla keskittymä hyväksytään
(SEUT 296 artikla; neuvoston asetus N:o 139/2004)
(ks. 124–128, 138, 139 ja 144 kohta)
9.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Hallinnollinen menettely – Komission velvollisuudet tiettyjä ulkopuolisia kohtaan – Oikeus tulla kuulluksi – Laajuus
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 18 artiklan 4 kohta; komission asetuksen N:o 802/2004 11 artiklan c alakohta ja 16 artiklan 1 kohta)
(ks. 153–164 kohta)
10.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Komission päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi – Tehokkaan oikeussuojan periaatteesta johtuvat vaatimukset – Sellaisten asianmukaisten tiedotustoimenpiteiden toteuttaminen, jotka mahdollistavat sen, että keskittymään nähden kolmannet osapuolet saavat tietoonsa keskittymän syyt – Kyseisen päätöksen ei-luottamuksellisen version julkaiseminen – Riittävyys
(SEUT 15 ja 296 artikla ja 297 artiklan 2 kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla; neuvoston asetuksen N:o 139/2004 6 artiklan 1 kohdan b alakohta
(ks. 175–188 kohta)
11.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Sellaisen määräävän markkina aseman luominen tai vahvistaminen, jolla haitataan huomattavasti tehokasta kilpailua sisämarkkinoilla – Komission suorittama tutkinta – Tulevaisuuteen suuntautuva arviointi – Tarkastelujakson rajaamisen kriteerit
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan 2 ja 3 kohta)
(ks. 230–233 kohta)
12.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Komission suuntaviivojen noudattaminen – Kyseisissä suuntaviivoissa mainittujen arviointiperusteiden huomioon ottaminen – Komission harkintavalta – Markkinaosuustasojen tutkiminen – Tuomioistuinvalvonta
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artikla; komission tiedonannon 2004/C 31/03 14, 16, 19–21, ja 27 kohta)
(ks. 270, 348 ja 349 kohta)
13.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Keskittymän osapuolten toimittamien tietojen huomioon ottaminen – Ilmeinen arviointivirhe – Todistustaakka
(Neuvoston asetus N:o 139/2004)
(ks. 276–279 kohta)
14.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Sellaisen määräävän markkina aseman luominen tai vahvistaminen, jolla haitataan huomattavasti tehokasta kilpailua sisämarkkinoilla – Toimen kilpailunvastaisten vaikutusten arviointi – Viitteet – Suuret markkinaosuudet
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan 3 kohta; komission tiedonannon 2004/C 31/03 17 kohta)
(ks. 281–283 kohta)
15.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Sellaisen määräävän markkina aseman luominen tai vahvistaminen, jolla haitataan huomattavasti tehokasta kilpailua sisämarkkinoilla – Toimen kilpailunvastaisten vaikutusten arviointi – Kilpailijan vähemmistöosakkuuden hankkiminen – Arviointiperusteet – Yhteinen osakkeenomistus
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan 3 kohta ja 3 artiklan 2 kohta)
(ks. 366–387 kohta)
16.
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Taloudellisten seikkojen arviointi – Vapaa harkinta – Huolellisuusvelvoite – Ulottuvuus
(Neuvoston asetus N:o 139/2004)
(ks. 399–404 kohta)
Ratkaisu
1)
Kanne hylätään.
2)
EnergieVerbund Dresden GmbH vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission, E.ON SE:n ja RWE AG:n oikeudenkäyntikulut.
3)
Saksan liittotasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(
1
)	EUVL C 240, 20.7.2020.