61999CJ0422_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-422/99,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellisen yksikön virkamies C. Schmidt ja oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies G. Bisogni, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
kantajana,
vastaan
Italian tasavalta, asiamiehenään ulkoasiainministeriön diplomaattisten riita-asioiden osaston osastopäällikkö, professori U. Leanza, avustajanaan valtionasiamies I. M. Braguglia, prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivien 90/387/ETY ja 92/44/ETY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi kilpailuympäristöön televiestinnän alalla 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/51/EY (EYVL L 295, s. 23) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Gulmann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja F. Macken,
julkisasiamies: S. Alber,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 14.9.2000 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 29.10.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivien 90/387/ETY ja 92/44/ETY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi kilpailuympäristöön televiestinnän alalla 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/51/EY (EYVL L 295, s. 23; jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.
2 Direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31.12.1997 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
3 Koska komissio ei ollut saanut ilmoitusta Italian tasavallan täytäntöönpanotoimenpiteistä direktiivissä säädetyssä määräajassa, eikä sillä ollut tiedossaan mitään muutakaan seikkaa, jonka perusteella se olisi voinut päätellä Italian tasavallan antaneen tarvittavat säädökset, se kehotti 25.8.1998 päivätyllä virallisella huomautuksella Italian hallitusta esittämään huomautuksensa kahden kuukauden määräajassa.
4 Italian hallitus vastasi komissiolle 16.10.1998 päivätyllä kirjeellä, että direktiivin noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä valmisteltiin parhaillaan.
5 Koska komissiolle ei ollut muodollisesti ilmoitettu lopullisista säädöksistä, komissio lähetti 26.1.1999 Italian tasavallalle perustellun lausunnon, jossa se totesi, ettei sille ollut vielä ilmoitettu Italian tasavallan antamista direktiivin noudattamisen edellyttämistä säädöksistä, ja kehotti tätä toteuttamaan kyseiset toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa perustellun lausunnon tiedoksisaamisesta ja ilmoittamaan niistä komissiolle.
6 Italian tasavalta vastasi perusteltuun lausuntoon 12.4.1999 päivätyllä kirjeellä, jonka liitteenä oli asetusluonnos, jolla pannaan täytäntöön useita yhteisön direktiivejä, mukaan lukien kyseessä oleva direktiivi.
7 Koska komissiolla ei ollut tiedossaan mitään muuta seikkaa, jonka perusteella se olisi voinut päätellä Italian tasavallan noudattaneen kyseistä perusteltua lausuntoa, komissio päätti nostaa nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
8 Italian hallitus ei vastineessaan kiistä sitä, ettei se ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä täytäntöönpanotoimenpiteitä.
9 Italian hallitus kuitenkin väittää, että asetusluonnos on annettu tiedoksi komissiolle ja että Consiglio di Statolta on pyydetty lausuntoa. Consiglio di Stato on päättänyt ennen lausunnon antamista pyytää lausuntoa Autorità per le garanzie nelle comunicazionilta (audiovisuaalisen alan viranomainen) ja Autorità garante della concorrenza e del mercatolta (kilpailu- ja markkinaviranomainen).
10 Tältä osin on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, miksi se ei ole noudattanut direktiivissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja (ks. erityisesti asia C-470/98, komissio v. Kreikka, tuomio 15.6.2000, 11 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
11 Koska direktiiviä ei ole pantu täytäntöön säädetyssä määräajassa, komission kannetta on pidettävä perusteltuna.
12 Näin ollen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut direktiivin mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
13 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista ja Italian tasavalta on hävinnyt asian, Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Italian tasavalta ei ole noudattanut neuvoston direktiivien 90/387/ETY ja 92/44/ETY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi kilpailuympäristöön televiestinnän alalla 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/51/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.