YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (muutoksenhakujaosto)
18 päivänä joulukuuta 2008
Asia T-293/07 P
Alessandro Lofaro
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Muutoksenhaku – Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Valitusaika – Valituksen jättämispäivä – Vastaanotto hallinnossa – Oikeusvarmuuden periaate
Aihe: Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa F-27/06 ja F-75/06,
Lofaro vastaan komissio, 24.5.2007 antaman määräyksen (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista
Ratkaisu: Valitus hylätään. Alessandro Lofaro vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan komissiolle tässä
oikeusasteessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1.      Muutoksenhaku – Valitus, joka on kohdistettu siihen, että kumoamisvaatimus on hylätty ja että siihen liittyvä vahingonkorvausvaatimus
on tämän seurauksena hylätty – Perusteet, jotka koskevat ainoastaan kumoamisvaatimuksen hylkäämistä – Valituksen tutkittavaksi
ottaminen kokonaisuutena
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohta)
2.      Virkamiehet – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Vireillepanopäivämäärä
(Henkilöstösääntöjen 90 artikla 2 kohta)
3.      Virkamiehet – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Velvollisuus ottaa huomioon hallinnollisen valituksen ennakoitavissa
oleva käsittelyaika
(Henkilöstösääntöjen 90 artikla 2 kohta)
4.      Virkamiehet – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Vireillepanopäivämäärä – Päivämäärä, jona hallinto on vastaanottanut
valituksen
(Henkilöstösääntöjen 90 artikla 2 kohta)
1.      Se, että kantaja on esittänyt sellaisen valituksensa tueksi, jossa hän vaatii sellaisen tutkittavaksi ottamisen edellytysten
puuttumisesta annetun määräyksen kumoamista kokonaan, jolla on hylätty sekä hänen kumoamisvaatimuksensa että vahingonkorvausvaatimuksensa,
vain sellaisia perusteita ja perusteluja, jotka on kohdistettu perusteluihin, joilla hänen kumoamisvaatimuksensa on hylätty,
ei merkitse sitä, että hänen valitustaan ei voitaisi ottaa tutkittavaksi vahingonkorvausvaatimuksen osalta, koska viimeksi
mainitun vaatimuksen tutkimatta jättäminen on valituksenalaisessa määräyksessä perustunut ainoastaan sen läheiseen yhteyteen
kumoamisvaatimuksen kanssa, mitä ei ole riitautettu muutoksenhaun yhteydessä, ja itse kumoamisvaatimus on jätetty tutkimatta.
(ks. 17, 18 ja 20 kohta)
2.      Päivämäärä, joka on otettava huomioon arvioitaessa sitä, onko hallinnollinen valitus tehty henkilöstösääntöjen 90 artiklan
2 kohdan mukaisessa määräajassa, on päivämäärä, jona asianomainen toimielin on vastaanottanut kyseisen hallinnollisen valituksen.
Tämä tulkinta perustuu kyseisen artiklan sanamuotoon ja on oikeusvarmuuden periaatteen mukainen. Kun henkilöstösääntöjen 90
artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa näet säädetään, että ”valitus on tehtävä kolmen kuukauden kuluessa”, ja toisessa
alakohdassa, että nimittävä viranomainen ”antaa perustellun päätöksensä sille, jota asia koskee, neljän kuukauden kuluessa
valituksen esittämispäivästä”, siinä säädetään nimenomaisesti siitä, että hallinnollisen valituksen vireillepanopäivämäärä
on lähtökohtana myös neljän kuukauden määräajalle, joka asianomaisella toimielimellä on käytettävissään tähän hallinnolliseen
valitukseen vastatessaan.
Tässä oikeudellisessa kehyksessä oikeusvarmuuden periaate, joka edellyttää, että sovellettavien määräaikojen alkamis- ja päättymisajankohdat
on määritettävä selvästi ja että niitä on noudatettava tarkasti, on esteenä kahden eri päivämäärän huomioon ottamiselle hallinnollisen
valituksen vireillepanon osalta, eli yhtäältä päivämäärän, jona hallinnollinen valitus on lähetetty, jotta voitaisiin määrittää,
onko se pantu vireille määräajassa, ja toisaalta päivämäärän, jona asianomainen toimielin on vastaanottanut tämän hallinnollisen
valituksen, jotta voitaisiin määrittää hallinnolliseen valitukseen vastaamisen määräajan alkamisajankohta.
Lisäksi vain sen päivämäärän huomioon ottaminen, jona hallinnollinen valitus on otettu vastaan, mahdollistaa oikeusvarmuuden
periaatteen vaatimuksiin vastaamisen, sillä se edellyttää, että jokainen hallintotoimi, jolla on oikeusvaikutuksia, on selkeä,
täsmällinen ja saatettu asianomaisen tietoon, jotta tämä kykenee saamaan varmuudella selville ajankohdan, josta lähtien kyseinen
toimi on olemassa ja josta sen oikeusvaikutukset alkavat, erityisesti säädösten, tässä tapauksessa henkilöstösääntöjen, mukaisten
oikeussuojateiden avautumisen kannalta.
(ks. 29–33 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 195/80, Michel v. parlamentti, 26.11.1981 (Kok. 1981, s. 2861, 13 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑54/90, Lacroix v. komissio, 25.9.1991 (Kok. 1991, s. II‑749, 26 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen
ja 29 kohta)
Virkamiestuomioistuin: asia F-3/05, Schmit v. komissio, 15.5.2006 (Kok. H. 2006, s. I‑A‑1‑9 ja II‑A‑1‑33, 28 kohta)
3.      Asianomaisen on osoitettava hallinnollista valitusta ja kannetta koskevien määräaikojen noudattamisen osalta tavanomaisella
tavalla asioista perillä olevalta henkilöltä edellytettävää huolellisuutta. Asianomaisen tehtävänä on erityisesti huolehtia
siitä, että hän tekee hallinnollisen valituksensa määräajassa ja ottaa huomioon hallinnollisen valituksen toimittamiseen postitse
oletettavasti kuluvan ajan, mikäli hän valitsee tämän toimitustavan. Velvollisuus ottaa huomioon hallinnollisen valituksen
toimittamiseen oletettavasti kuluva aika ei merkitse sitä, ettei asianomaisella olisi mahdollisuutta perustella poikkeuksellisissa
olosuhteissa hallinnollisen valituksensa esittämistä liian myöhään osoittamalla tarvittaessa ennalta arvaamattoman tapahtuman
tai ylittämättömän esteen taikka anteeksi annettavan erehdyksen olemassaolon.
(ks. 37 ja 38 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑195/91 P, Bayer v. komissio, 15.12.1994 (Kok. 1994, s. I‑5619, 32 kohta); asia C‑193/01 P,
Pitsiorlas v. neuvosto ja BCE, 15.5.2003 (Kok. 2003, s. I‑4837, 24 kohta) ja asia C‑242/07 P, Belgique v. komissio, 8.11.2007
(Kok. 2007, s. I‑9757, 29 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T‑33/89 ja T‑74/89, Blackman v. parlamentti, 16.3.1993 (Kok. 1993,
s. II‑249, 34 kohta) ja asia T-5/07, Belgia v. komissio, 15.3.2007 (15 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa)
4.      Pelkästään se, että kirjeen lähettämiseen postitse kuluva aika vaihtelee lähetysmaan mukaan, ei ole hyväksyttävä peruste katsoa,
että hallinnollisen valituksen vastaanottopäivämäärän huomioon ottaminen merkitsee asianomaisten virkamiesten tai toimihenkilöiden
välistä syrjintää sen perusteella, missä maassa he oleskelevat silloin, kun he lähettävät hallinnolliset valituksensa. Virkamiesten
tekemille hallinnollisille valituksille, ei näet ole asetettu mitään muotovaatimuksia. Koska tietyt toimitustavat (sähköposti
tai faksi) ovat välittömiä, hallinnollisen valituksen vastaanottopäivän huomioon ottaminen ei ole omiaan asettamaan virkamiehiä
tai toimihenkilöitä heikompaan asemaan sen mukaan, missä maassa he ovat lähettäessään hallinnollisen valituksensa.
(ks. 49 ja 50 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑150/94, Vela Palacios v. TSK, 18.6.1996 (Kok. H. 1996, s. I‑A‑297 ja II‑877,
23 kohta)