Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
MACIEJA SZPUNARJA,
predstavljeni 12. februarja 2026(1)
Zadeva C‑14/25
Thüringer Aufbaubank
proti
LN
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče, Avstrija))
„ Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 805/2004 – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Evropski nalog za izvršbo nespornih zahtevkov – Zavrnitev izvršbe – Izključitev preverjanja glede vsebine – Javne listine – Izvršljiv notarski zapis, sestavljen pred začetkom veljavnosti uredbe “
I.      Uvod
1.        Preden je bila leta 2012 sprejeta Uredba (EU) št. 1215/2012(2) (v nadaljevanju: Uredba Bruselj Ia), s katero je bil odpravljen vmesni postopek eksekvature na splošnem področju civilnih in gospodarskih zadev, je prosti pretok sodb, sodnih poravnav in javnih listin med državami članicami na tem področju potekal v več fazah.
2.        Po tem, ko so bile formalnosti glede eksekvature v skupni ureditvi omiljene(3), so bile te v celoti odpravljene z vzpostavitvijo mehanizmov prostega pretoka na omejenih področjih, določenih zlasti z Uredbo (ES) št. 805/2004(4).
3.        V skladu s to uredbo se nacionalni nalog za izvršbo nespornega zahtevka, ki je v državi članici izvora potrjen kot evropski nalog za izvršbo (v nadaljevanju: evropski nalog za izvršbo), za namene izvršbe izenači z domačimi nalogi za izvršbo v drugih državah članicah, tako da v zvezi z njim v državi članici izvršbe ni mogoče opraviti nadzora. V zvezi s tem je treba poudariti izjemnost Uredbe št. 805/2004, saj ne vsebuje določbe o javnem redu.(5)
4.        Kaj pa v položaju, ko je bila Uredba št. 805/2004 v državi članici izvora uporabljena napačno? Sodišče mora v tej zadevi pojasniti, kakšno pristojnost nadzora ima v skladu s to uredbo v takem položaju država članica izvršbe, pri čemer mora odgovoriti na vprašanje, ali lahko ta država članica zavrne izvršbo, kadar je bila potrditev kot evropski nalog za izvršbo izvedena v nasprotju s časovnim področjem uporabe navedene uredbe.
5.        Naj uvodoma pripomnim, da bi nas lahko v obravnavani zadevi zamikalo, da bi poleg vprašanja posledic kršitve časovnega področja uporabe Uredbe št. 805/2004 v državi članici izvora analizirali še druge scenarije, ki vključujejo kršitev višjih standardov, zlasti standarda temeljnih pravic. Ker namreč ta uredba ne vsebuje določbe javnega reda, bi bila v takem položaju gotovo potrebna poglobljena analiza glede delitve pristojnosti med državo članico izvora in zaprošeno državo članico, kar zadeva izvršitev evropskega naloga za izvršbo, izdanega v nasprotju s tovrstnimi višjimi standardi. Vendar je vprašanje za predhodno odločanje v tej zadevi jasno omejeno. Sodišče mora torej odgovoriti le na vprašanje, ali Uredba št. 805/2004 državi članici izvršbe omogoča nadzor nad spoštovanjem časovnega področja uporabe te uredbe. Moja analiza bo torej omejena na ta vidik, ne da bi to vplivalo na odgovor, ki bi ga bilo treba dati v primeru take kršitve.
II.    Pravni okvir
A.      Pravo Unije
6.        V uvodnih izjavah od 7 do 10 in 18
Uredbe št. 805/2004 je navedeno:
„(7)      Ta uredba se uporablja za sodbe, sodne poravnave in javne listine o nespornih zahtevkih, ter za sodne odločbe, izdane o pravnih sredstvih zoper sodbe, sodne poravnave in javne listine, ki se potrdijo kot evropski nalogi za izvršbo.
(8)      Evropski svet je v svojih zaključkih v Tampereju menil, da je treba dostop do izvršbe v državi članici, ki ni država članica izdaje sodbe, pospešiti in poenostaviti z odpravo vseh vmesnih ukrepov, ki naj bi se opravili pred izvršbo v državi članici, kjer se izvršba zahteva. Sodbo, ki jo je sodišče izvora sodbe potrdilo kot evropski nalog za izvršbo, je treba za namen izvršbe obravnavati, kot da je bila izdana v državi članici, v kateri se zahteva izvršba. V Združenem kraljestvu se bodo na primer za vpis v register potrjene tuje sodbe tako upoštevala ista pravila kot pri vpisu v register sodbe iz drugih delov Združenega kraljestva in ne bo smela vključevati preizkusa vsebine tuje sodbe. Ureditev izvršbe sodb bo še naprej urejala nacionalna zakonodaja.
(9)      Tak postopek bo prinesel znatne prednosti v primerjavi s postopkom exequatur, ki ga določa [Uredba Bruselj I], ker ni potrebna odobritev sodne oblasti v drugi državi članici z zamudami in izdatki, ki jih ta prinese.
(10)      Če je sodišče v državi članici izdalo sodbo o nespornem zahtevku v odsotnosti sodelovanja dolžnika v postopku, je odprava vseh preverjanj v državi članici izvršbe neizogibno povezana in odvisna od obstoja zadostnega jamstva glede upoštevanja pravic obrambe.
[…]
(18)      Vzajemno zaupanje v pravosodje držav članic utemeljuje presojo sodišča ene države članice, da so izpolnjeni vsi pogoji za potrditev sodbe kot evropskega naloga za izvršbo, ki omogoča, da se sodba izvrši v vseh drugih državah članicah brez sodnega preizkusa pravilne uporabe minimalnih postopkovnih standardov v državi članici, kjer naj se sodba izvrši.“
7.        Člen 1, naslovljen „Vsebina“, določa:
„Namen te uredbe je uvedba evropskega naloga za izvršbo za nesporne zahtevke, da bi z določitvijo minimalnih standardov omogočili prost pretok sodb, sodnih poravnav in javnih listin po vseh državah članicah brez vsakršnih vmesnih postopkov, ki bi jih bilo treba opraviti v državi članici izvršbe pred priznanjem in izvršitvijo.“
8.        Člen 2(1) navedene uredbe določa:
„Ta uredba se uporablja v civilnih in gospodarskih zadevah ne glede na vrsto sodišča. Ne velja pa predvsem za davčne, carinske ali upravne zadeve ali odgovornost države za dejanja in opustitve dejanj pri izvajanju državne oblasti (‚acta iure imperii‘).“
9.        Člen 3 te uredbe, naslovljen „Izvršilni naslovi, ki se potrjujejo kot evropski nalog za izvršbo“, v odstavku 1 določa:
„Ta uredba se uporablja za sodbe, sodne poravnave in javne listine o nespornih zahtevkih.
Zahtevek se šteje za nespornega, če:
[…]
(d)      se je dolžnik izrecno strinjal z njim v javni listini.“
10.      V členu 4 Uredbe št. 805/2004 je pojem „zahtevek“ opredeljen kot „zahtevek za plačilo določenega zneska denarja, ki je zapadel v plačilo ali za katerega je datum zapadlosti naveden v sodbi, sodni poravnavi ali javni listini“.
11.      Člen 5 te uredbe, naslovljen „Odprava exequatur“, določa:
„Sodba, ki je bila potrjena kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvora, se prizna in izvrši v drugih državah članicah, ne da bi bila potrebna razglasitev izvršljivosti in brez vsake možnosti ugovora njenemu priznanju.“
12.      Člen 10 navedene uredbe, naslovljen „Popravek ali umik potrdila o evropskem nalogu za izvršbo“, določa:
„1.      Potrdilo o evropskem nalogu za izvršbo se na zahtevo[, vloženo pri] sodišču izvora:
(a)      popravi, kadar zaradi vsebinske napake obstaja neskladje med sodbo in potrdilom;
(b)      umakne, kadar je bilo očitno napačno odobreno glede na pravila, določena v tej uredbi.
2.      Za popravke ali umik potrdila o evropskem nalogu za izvršbo se uporablja zakonodaja države članice izvora.
3.      Zahteva po popravku ali umiku potrdila o evropskem nalogu za izvršbo se lahko opravi z uporabo standardnega obrazca iz Priloge VI.
4.      Pritožba proti izdaji potrdila o evropskem nalogu za izvršbo ni dovoljena.“
13.      Člen 20 te uredbe, naslovljen „Postopek izvršbe“, v odstavku 1 določa:
„1.      Brez poseganja v določbe tega poglavja ureja postopke izvršbe zakonodaja države članice izvršbe.
Sodba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo, se izvrši pod istimi pogoji kot sodba, izdana v državi članici izvršbe.“
14.      Člen 21 Uredbe št. 805/2004, naslovljen „Zavrnitev izvršbe“, določa:
„1.      Pristojno sodišče v državi članici izvršbe na zahtevo dolžnika zavrne izvršbo, če je sodba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo, nezdružljiva s prejšnjo sodbo, izdano v kateri koli državi članici ali tretji državi, če:
(a)      je prejšnja sodba temeljila na istem dejanskem stanju in je bila izdana med istimi strankami; in
(b)      je bila prejšnja sodba izdana v državi članici izvršbe ali izpolnjuje pogoje, potrebne za priznanje v državi članici izvršbe; in
(c)      nezdružljivost ni bila in ni mogla biti upoštevana kot ugovor v sodnem postopku v državi članici izvora.
2.      Pod nobenim pogojem pa se sodba ali njena potrditev kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvršbe ne sme preverjati glede vsebine.“
15.      Člen 23 te uredbe, naslovljen „Prekinitev ali omejitev izvršbe“, določa:
„Kadar je dolžnik
–        vložil pravno sredstvo zoper sodbo, potrjeno kot evropski nalog za izvršbo, vključno s pravnim sredstvom v smislu člena 19, ali
–        zahteval popravek ali umik potrdila o evropskem nalogu za izvršbo v skladu s členom 10,
lahko pristojno sodišče ali organ v državi članici izvršbe na zahtevo dolžnika:
(a)      omeji postopek izvršbe na zaščitne ukrepe; ali
(b)      pogojuje izvršbo s predložitvijo varščine, kot jo določi; ali
(c)      pod izjemnimi pogoji prekine postopek izvršbe.“
16.      Člen 25 navedene uredbe, naslovljen „Javne listine“, določa:
„1.      Javna listina v zvezi z zahtevkom v smislu člena 4(2), ki je izvršljiva v eni državi članici, se ob uporabi standardnega obrazca iz Priloge III potrdi kot evropski nalog za izvršbo na zahtevo organu, ki ga določi država članica izvora.
2.      Javna listina, ki je bila potrjena kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvora, se izvrši v drugih državah članicah, ne da bi bila potrebna razglasitev izvršljivosti in brez vsake možnosti ugovora njeni izvršljivosti.
3.      Določbe poglavja II, razen členov 5, 6(1) in 9(1), ter poglavja IV, razen členov 21(1) in 22, se uporabljajo, če je to primerno.“
17.      Člen 26 te uredbe, naslovljen „Prehodna določba“, določa:
„Ta uredba se uporablja samo za izdane sodbe, potrjene ali sklenjene sodne poravnave in za listine, ki so uradno sestavljene ali overjene kot javne listine po začetku veljavnosti te uredbe.“
18.      Člen 33 Uredbe št. 805/2004, naslovljen „Začetek veljavnosti“, določa:
„Ta uredba začne veljati 21. januarja 2004 [2005].
Uporablja se od 21. oktobra 2005, razen členov 30, 31 in 32, ki se uporabljajo od 21. januarja 2005.“
B.      Avstrijsko pravo
19.      Člen 54b Exekutionsordnung (zakonik o izvršbi) določa, da je izvršba nekaterih denarnih terjatev dovoljena po poenostavljenem postopku, kadar se izvršilni upnik sklicuje na avstrijski izvršilni naslov ali na z njim izenačen tuji izvršilni naslov, zlasti na podlagi akta prava Unije, ali na tuji izvršilni naslov, v zvezi s katerim je bil izpeljan postopek eksekvature.
20.      Člen 54c tega zakonika določa, da lahko dolžnik vloži ugovor zoper sklep o izvršbi, izdan v poenostavljenem postopku, in sicer zaradi neobstoja izvršilnega naslova, ki bi zajemal odobreno izvršbo, vključno s potrdilom o izvršljivosti, ali zaradi neskladnosti izvršilnega naslova s podatki iz predloga za izvršbo.
III. Spor o glavni stvari, vprašanje za predhodno odločanje in postopek pred Sodiščem
21.      Thüringer Aufbaubank, družba s sedežem v Erfurtu (Nemčija), je 14. februarja 2022 pri Bezirksgericht Judenburg (okrajno sodišče v Judenburgu, Avstrija) zoper LN, fizično osebo, vložila predlog za izvršbo izvršljive delne terjatve v višini 25.000 EUR skupaj z obrestmi na podlagi notarskega zapisa, sestavljenega 28. maja 1999 v Nemčiji v zvezi z ustanovitvijo zemljiškega dolga. Ta zapis, ki se je nanašal na skupni znesek 6.488.600 nemških mark (DEM) (približno 3.317.568 EUR), je zapadel v plačilo 1. junija 1999.
22.      Družba Thüringer Aufbaubank je v podporo svojemu predlogu predložila zadevni notarski zapis in potrdilo o evropskem nalogu za izvršbo, ki so ga 19. januarja 2021 izdali pristojni nemški organi na obrazcu iz Priloge III k Uredbi (ES) št. 805/2004.
23.      LN je 24. marca 2022 vložil ugovor zoper odločbo o izvršbi.(6)
24.      Bezirksgericht Judenburg (okrajno sodišče v Judenburgu) je z odločbo z istega dne zavrnilo ugovor in ugodilo predlogu za izvršbo po poenostavljenem postopku iz člena 54b zakona o izvršbi, za katerega je razsodilo, da se uporablja.
25.      Landesgericht Leoben (deželno sodišče v Leobnu, Avstrija), pri katerem je LN vložil pritožbo, je to odločbo spremenilo in odredilo, naj se izvršba ustavi, vsa opravljena izvršilna dejanja pa razveljavijo. To sodišče je menilo, da notarski zapis z dne 28. maja 1999 ne spada na časovno področje uporabe Uredbe št. 805/2004, saj se ta uredba uporablja le za izvršilne naslove, ki so nastali po 21. januarju 2005. Priznanje in izvršitev tega notarskega zapisa, sestavljenega v Nemčiji, naj torej v Avstriji ne bi bila urejena z navedeno uredbo, ampak s Konvencijo o sodni pristojnosti in izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah, podpisano 27. septembra 1968 v Bruslju,(7) ki zahteva predhodni postopek eksekvature. Vendar naj v obravnavani zadevi v zvezi z navedenim nemškim notarskim zapisom v Avstriji ne bi bil opravljen postopek eksekvature.
26.      Landesgericht Leoben (deželno sodišče v Leobnu) je menilo, da dejstvo, da so pristojni nemški organi izdali potrdilo o evropskem nalogu za izvršbo, ne more spremeniti te ugotovitve, saj je v državi članici izvršbe mogoče preveriti očitno neskladnost te potrditve glede na področje uporabe Uredbe št. 805/2004.
27.      Družba Thüringer Aufbaubank je zoper to odločbo vložila revizijo pri Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče, Avstrija), ki je predložitveno sodišče.
28.      To sodišče meni, da mora za to, da bo odločilo o tej reviziji, v bistvu opredeliti, ali je mogoče časovno področje uporabe Uredbe št. 805/2004 preveriti v državi članici izvršbe, tako da za to državo potrditev kot evropski nalog za izvršbo, izvedena v Nemčiji kot državi članici izvora, ne bi bila zavezujoča.
29.      V zvezi s tem navedeno sodišče ugotavlja, da je iz sistematike Uredbe št. 805/2004 razvidno, da je mogoče pogoje za potrditev kot evropski nalog za izvršbo preveriti izključno v državi članici izvora, ne da bi zato dolžnik ostal brez pravnega varstva, saj je mogoče morebitne napake v okviru izdaje potrdila izpodbijati v tej državi s pravnimi sredstvi, določenimi v skladu s členom 10 te uredbe.
30.      Predložitveno sodišče kljub vsemu opozarja na vejo pravne teorije, v skladu s katero naj bi bila nezmožnost preverjanja potrdila o evropskem nalogu za izvršbo preveč omejujoča in bi moralo biti mogoče v tej državi članici izpodbijati ali se po uradni dolžnosti sklicevati na očitno prekoračitev vsebinskega ali časovnega področja uporabe Uredbe št. 805/2004.
31.      Kar zadeva notarski zapis z dne 28. maja 1999, predložitveno sodišče meni, da ne spada na področje uporabe Uredbe št. 805/2004 ratione temporis, ki zajema – kot je razvidno iz njenega člena 26 – izvršilne naslove, sestavljene po začetku veljavnosti te uredbe, to je 21. januarja 2005.
32.      V teh okoliščinah je Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba člen 21(2) [Uredbe št. 805/2004] v povezavi s členom 25 [te uredbe] razlagati tako, da potrdila o izvršljivi javni listini (v obravnavanem primeru izvršljivem notarskem zapisu nemškega notarja), ki ga izda pristojni organ države članice izvora – na obrazcu iz Priloge III Uredbe – kot evropskega naloga za izvršbo ni mogoče preveriti v državi članici izvršbe, tudi če – glede na datum izdaje javne listine – časovno področje uporabe Uredbe očitno ni bilo upoštevano?“
33.      Pisno stališče je predložila Evropska komisija. Družba Thüringer Aufbaubank, nemška vlada in Komisija so se udeležile obravnave, ki je potekala 12. novembra 2025.
IV.    Analiza
34.      Predložitveno sodišče z edinim vprašanjem za predhodno odločanje v bistvu sprašuje, ali je treba člen 21(2) Uredbe št. 805/2004 v povezavi s členom 25 te uredbe razlagati tako, da v državi članici izvršbe ni dovoljeno preveriti potrdila o izvršljivi javni listini, ki ga izda pristojni organ države članice izvora na obrazcu iz Priloge III k tej uredbi, kot evropskega naloga za izvršbo, če ob upoštevanju datuma sestave javne listine časovno področje uporabe Uredbe očitno ni bilo upoštevano.(8)
35.      Stranke so tako v pisnih stališčih kot na obravnavi predstavile popolnoma nasprotne trditve.
36.      Po eni strani Komisija in družba Thüringer Aufbaubank menita, da je treba člen 21(2) Uredbe št. 805/2004 v povezavi s členom 25 te uredbe razlagati tako, da prepoveduje kakršno koli preverjanje glede vsebine v državi članici izvršbe, in sicer brez izjeme, zato naj bi bilo preverjanje spoštovanja časovnega področja uporabe te uredbe in torej veljavnosti potrditve javne listine kot evropskega naloga za izvršbo izključeno.
37.      Po drugi strani nemška vlada zagovarja trditev, da se Uredba št. 805/2004 ne uporablja za položaj iz zadeve v glavni stvari v celoti, saj je bila zadevna javna listina sestavljena na datum pred začetkom veljavnosti te uredbe. Odgovor na vprašanje, ali lahko država članica izvršbe preveri potrditev te javne listine kot evropskega naloga za izvršbo, naj torej ne bi mogel izhajati iz določb navedene uredbe, saj se nobena od njih ne uporablja.
38.      V teh okoliščinah menim, da moram za odgovor na vprašanje za predhodno odločanje analizo začeti s preučitvijo možnosti uporabe Uredbe št. 805/2004, zlasti ob upoštevanju njenega časovnega področja uporabe (A), da bom lahko iz tega izpeljal ugotovitve glede pristojnosti države članice izvršbe v zvezi s preverjanjem javne listine, sestavljene pred začetkom veljavnosti te uredbe, ki pa je bila kljub temu potrjena kot evropski nalog za izvršbo na podlagi določb navedene uredbe (B).
A.      Uvodne ugotovitve o uporabi Uredbe št. 805/2004
39.      Menim, da je glede na razprave, ki kažejo na nestrinjanje strank glede tega, ali se Uredba št. 805/2004 uporablja, kadar je bila javna listina, ki je bila potrjena kot evropski nalog za izvršbo, sestavljena pred začetkom veljavnosti te uredbe, nujna opredelitev njenega časovnega področja uporabe. To še toliko bolj drži, ker sodišča držav članic k temu pristopajo različno.(9)
40.      V skladu s členom 26 Uredbe št. 805/2004 se ta uporablja le za izdane sodbe, potrjene ali sklenjene sodne poravnave in za listine, ki so uradno sestavljene ali overjene kot javne listine po začetku njene veljavnosti, to je po 21. januarju 2005.(10) Kot pa je razvidno iz njenega člena 33, drugi odstavek, je bila uporaba te uredbe odložena na 21. oktober 2005. Torej je bila potrditev kot evropski nalog za izvršbo mogoča šele od drugonavedenega datuma.(11)
41.      Kot upravičeno navaja predložitveno sodišče, je iz te prehodne ureditve razvidno, da odločilno merilo za ugotovitev, ali javna listina spada na področje uporabe Uredbe št. 805/2004, ni datum izdaje potrdila o evropskem nalogu za izvršbo, ampak datum, ko je bila ta sestavljena ali overjena.(12) Besedilo člena 26 te uredbe je v zvezi s tem jasno.
42.      V obravnavani zadevi je iz predložitvene odločbe razvidno, da je bila javna listina iz postopka v glavni stvari sestavljena leta 1999: torej ne spada na področje uporabe Uredbe št. 805/2004, kakor je omejeno z njenim členom 26.
43.      Vendar menim, da je treba to ugotovitev natančneje razdelati.
44.      Po mojem mnenju so namreč določbe člena 26 Uredbe št. 805/2004, ki njeno časovno področje uporabe omejujejo na listine, sestavljene po datumu začetka veljavnosti te uredbe, posebej upoštevne za organe ali sodišča države članice izvora. S temi določbami je mogoče zagotoviti, da se le javne listine in sodbe, ki spadajo na področje uporabe te uredbe, lahko potrdijo kot evropski nalog za izvršbo in se zanje uporablja ureditev, ki velja zanj. Menim torej, da je omejitev časovnega področja uporabe navedene uredbe pogoj, ki se uporablja pred potrditvijo javne listine kot evropskega naloga za izvršbo.
45.      V položaju, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, bi torej datum sestave zadevne javne listine moral privesti do tega, da organ države članice izvora te listine ne bi mogel potrditi kot evropskega naloga za izvršbo, saj očitno ni spadala na časovno področje uporabe te uredbe.
46.      V obravnavani zadevi je bila zadevna javna listina kljub datumu sestave potrjena kot evropski nalog za izvršbo po postopku, določenem z Uredbo št. 805/2004, pri čemer je bil uporabljen standardni obrazec iz Priloge III k njej. Drugače povedano, imenovani organ v državi članici izvora je – čeprav napačno – uporabil določbe te uredbe. To pomeni, da ima upnik v zadevi v glavni stvari odtlej evropski nalog za izvršbo na podlagi navedene uredbe.
47.      Kot poudarja Komisija, potrditev javne listine kot evropskega naloga za izvršbo predpostavlja, da je organ, ki jo je izvedel, menil, da se Uredba št. 805/2004 uporablja in da je treba uporabiti ureditev, ki izhaja iz določb te uredbe. Ta organ je torej opravil presojo možnosti uporabe navedene uredbe, čeprav se je izkazalo, da je ta napačna.
48.      Nemška vlada meni, da se, ker je bila javna listina, potrjena kot evropski nalog za izvršbo, sestavljena pred datumom začetka veljavnosti Uredbe št. 805/2004, ne uporablja nobena njena določba.
49.      Vendar iz razlogov, ki sem jih navedel, menim, da potrditev javne listine kot evropskega naloga za izvršbo, ki jo opravi pristojni organ ali sodišče države članice, pomeni, da se mehanizem, vzpostavljen z Uredbo št. 805/2004 za zagotovitev prostega pretoka, uporablja.
50.      To še toliko bolj drži, ker bi s kakršno koli drugačno razlago posegli v polni učinek mehanizma, vzpostavljenega z Uredbo št. 805/2004, katere namen je zagotoviti prosti pretok sodb, sodnih poravnav in javnih listin v zvezi z nespornimi zahtevki.(13) To bi namreč privedlo do položaja, v katerem bi sodišča ali pristojni organi države članice izvršbe sistematično preverjali, ali zadevna javna listina oziroma sodba in njena potrditev kot evropskega naloga za izvršbo spadata na časovno področje uporabe te uredbe, in sicer tudi, kadar v nasprotju s primerom iz obravnavane zadeve kršitev navedene uredbe ni očitna. Vendar iz razlogov, ki jih bom pojasnil v nadaljevanju, menim, da je nadzor nad časovnim področjem uporabe zajet s prepovedjo, da se v državi članici izvršbe opravi kakršno koli preverjanje glede vsebine sodbe ali javne listine in njene potrditve kot evropskega naloga za izvršbo. Torej ni mogoče predvideti možnosti, da bi državi članici izvršbe ob predložitvi predloga na podlagi evropskega naloga za izvršbo omogočili sistematično preverjanje, ali je bila zadevna uredba pravilno uporabljena v državi članici izvora.
B.      Obseg prepovedi, da se v državi članici izvršbe sodba ali javna listina in njena potrditev kot evropskega naloga za izvršbo preverita glede vsebine
51.      Prepoved, da se v državi članici izvršbe javna listina in njena potrditev kot evropskega naloga za izvršbo preverita glede vsebine, izhaja iz člena 21(2) Uredbe št. 805/2004 v povezavi z njenim členom 25.
52.      Za opredelitev, ali taka prepoved zajema tudi nadzor nad časovnim področjem uporabe, je treba zadevne določbe razložiti ob upoštevanju ne le njihovega besedila, ampak tudi konteksta, v katerega so umeščene, in ciljev, ki jih uresničuje akt, katerega del so.(14)
1.      Jezikovna razlaga
53.      Kar zadeva besedilo člena 21(2) Uredbe št. 805/2004, iz več jezikovnih različic te določbe izrecno izhaja, da se preverjanje glede vsebine ne sme opraviti „pod nobenim pogojem“.(15) Poudariti je treba, da je bilo to pojasnilo, čeprav ga nemška jezikovna različica ne vsebuje, kljub vsemu – vsaj v angleški jezikovni različici – vključeno že v prvotni predlog Komisije.(16) Še več, navedeno pojasnilo ustreza običajni formulaciji prepovedi pregleda glede vsebine, kot je določena na področju sodelovanja v civilnih zadevah vse od Bruseljske konvencije.(17)
54.      Podobno ugotavljam, da na področju sodelovanja v civilnih zadevah prepoved preverjanja glede vsebine sodišču države članice izvršbe preprečuje preverjanje, ali je sodišče države članice izvora pravilno uporabilo materialno pravo in ali je pravilno ugotovilo dejansko stanje.(18)
55.      Kar zadeva natančneje Uredbo št. 805/2004, je Sodišče odločilo, da nobeno izpodbijanje sodne odločbe, izdane v državi članici izvora, ali njene potrditve kot evropskega naloga za izvršbo ne more biti predmet presoje teh sodišč ali organov.(19) Za razliko od drugih določb sekundarnega prava, ki vsebujejo prepoved pregleda glede vsebine na področju sodelovanja v civilnih zadevah v Uniji, člen 21(2) te uredbe določa to prepoved ne le v zvezi s sodbo (oziroma, odvisno od primera, sodno poravnavo ali javno listino), ampak tudi v zvezi z njeno potrditvijo kot evropskega naloga za izvršbo.
56.      Drugače povedano, prepoved preverjanja glede vsebine se nanaša tudi na analizo, ki je pristojni organ privedla do potrditve zadevne javne listine kot evropskega naloga za izvršbo. Trenutek, ko je treba sodbo šteti za izdano in javno listino za uradno sestavljeno ali overjeno
kot javno listino v smislu člena 26 Uredbe št. 805/2004, pa mora določiti pristojni organ ali sodišče v državi članici izvora v skladu s svojim nacionalnim pravom. Torej se vprašanje, ali listina spada na časovno področje uporabe te uredbe, nanaša prav na postopek pravne opredelitve, ki ga izvede pristojno sodišče ali organ v državi članici izvora in se v državi članici izvršbe ne sme preverjati.
57.      Menim, da iz tega izhaja, da je preučitev časovnega področja uporabe, ki jo opravi pristojni organ ali sodišče države članice, zajeta s prepovedjo preverjanja potrditve kot evropskega naloga za izvršbo glede vsebine.
58.      To ugotovitev po mojem mnenju potrjujeta sistematična in teleološka razlaga teh določb.
2.      Sistematična razlaga
59.      Kar zadeva kontekst, v katerega je umeščen člen 21(2) Uredbe št. 805/2004, je treba opozoriti, da v skladu s sodno prakso Sodišča odprava eksekvature, določena v njenem členu 5, temelji na jasni delitvi pristojnosti med sodišči in organi države članice izvora ter sodišči in organi države članice izvršbe.(20)
60.      Tako je zakonodajalec Unije z omejitvijo pristojnosti države članice izvršbe, kar zadeva možnost preverjanja sodbe ali javne listine, potrjene kot evropskega naloga za izvršbo, v državi članici izvora vzporedno določil mehanizme za to, da lahko dolžnik terjatve to potrditev izpodbija.
61.      Kot poudarja Komisija, člen 10(1) Uredbe št. 805/2004 določa, da se potrdilo o evropskem nalogu za izvršbo na zahtevo, vloženo pri sodišču izvora, odvisno od primera bodisi popravi bodisi umakne. Poleg tega člen 25(3) te uredbe določa, da se ta postopek muatis mutandis uporablja za potrditev javnih listin kot evropskega naloga za izvršbo.
62.      Natančneje, ugotavljam, da člen 10(1) Uredbe št. 805/2004 izrecno določa, da je potrdilo mogoče umakniti v državi članici izvora, kadar je bilo očitno napačno odobreno glede na pravila, določena v tej uredbi. Vendar po eni strani z navedeno uredbo niso nikakor omejeni razlogi, iz katerih je mogoče ugotoviti očitno napačno odobritev potrdila. Po drugi strani in kot sem poudaril, analiza časovnega področja uporabe spada med pogoje, ki jih mora pristojni organ ali pristojno sodišče preučiti ob odobritvi potrditve kot evropskega naloga za izvršbo. V teh okoliščinah menim, da je nespoštovanje časovnega področja uporabe iste uredbe zajeto z razlogi, iz katerih je mogoče ugotoviti očitno napačno odobritev potrdila kot evropskega naloga za izvršbo.
63.      Drugače povedano, le prisojna sodišča ali organi države članice izvora lahko preverijo odločitev o potrditvi, da odločijo, ali jo je treba iz kakršnega koli razloga umakniti.
64.      V zvezi s tem poudarjam, da je člen 10(1) Uredbe št. 805/2004 edino orodje, ki je na voljo upniku, ki meni, da je bila javna listina ali sodba napačno potrjena kot evropski nalog za izvršbo. Kot pa je razvidno iz uvodne izjave 10 te uredbe, je odprava vseh preverjanj v državi članici izvršbe neizogibno povezana z obstojem zadostnega jamstva glede upoštevanja pravic obrambe in odvisna od njega. V teh okoliščinah menim, da je treba pojem „očitno napačna odobritev“, ki sodišču države članice izvora omogoča umik potrditve, razlagati prožno.
65.      Navedeno možnost umika dopolnjuje še drug mehanizem v državi članici izvršbe, katerega namen je dolžniku, kadar se zahteva umik potrditve, omogočiti, da lahko zahteva omejitev ali prekinitev postopka izvršbe v skladu s členom 23 Uredbe št. 805/2004.
66.      V zvezi s tem so za možnost, da dolžnik doseže prekinitev postopka, določeni omejevalni pogoji. Po eni strani se ta možnost navezuje na to, da je dolžnik v državi članici izvora začel sodni postopek bodisi zoper sodbo ali javno listino, potrjeno kot evropski nalog za izvršbo, bodisi za umik ali popravek evropskega naloga za izvršbo. Po drugi strani predpostavlja obstoj „izjemnih pogojev“, pri čemer je treba ta pogoj v skladu s sodno prakso razlagati ozko.(21) Vendar želim v zvezi s tem kljub vsemu poudariti, da bi moral biti položaj, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, kjer je za sodišče države članice izvršbe očitno, da področje uporabe Uredbe št. 805/2004 ni bilo upoštevano, zajet z „izjemnimi pogoji“, zato bi bilo treba omejevalno sodno prakso Sodišča v zvezi s tem pojmom zanj uporabiti nekoliko prožneje.
67.      Kot navaja Komisija, je iz preučitve teh določb razvidno, da je zakonodajalec Unije pri sprejetju Uredbe št. 805/2004 upošteval možnost napake pri odobritvi potrdila, kot rešitev za ta položaj pa je določil možnost, da vlagatelj zahtevka zahteva umik potrdila v državi članici izvora in vzporedno zahteva prekinitev izvršbe v državi članici izvršbe.
68.      Torej menim, da je iz splošne sistematike Uredbe št. 805/2004 jasno razvidno, da je mogoče nadzor nad presojo glede časovnega področja uporabe te uredbe opraviti le v državi članici izvora v skladu z možnostmi, ki jih ima na voljo dolžnik za uveljavljanje trditve, da je bila potrditev očitno napačno odobrena. Torej glede na strogo delitev pristojnosti iz te uredbe njena splošna sistematika ne omogoča takega preverjanja v državi članici izvršbe.
3.      Teleološka razlaga
69.      Kar zadeva cilj Uredbe št. 805/2004, opozarjam, da je njeno ozadje program, ki ga je leta 2000 sprejel Svet po sestanku v Tampereju zaradi uresničevanja načela medsebojnega priznavanja, zlasti z odpravo vmesnih ukrepov pred izvršbo v državi članici, kjer se izvršba zahteva.(22) Šlo je za to, da se upnikom zagotovi otipljiva prednost, tako da se jim omogoči, da dosežejo hitro in učinkovito izvršbo v tujini brez ukrepanja sodnih oblasti v državi članici, kjer se izvršba zahteva, z zamudami in izdatki, ki jih to prinese.(23)
70.      Namen Uredbe št. 805/2004 je tako uvedba evropskega naloga za izvršbo za nesporne zahtevke z določitvijo minimalnih standardov, da se omogoči prosti pretok sodb, sodnih poravnav in javnih listin po vseh državah članicah.(24) Kadar je bila nacionalna sodba potrjena kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvora, se za namene izvršbe obravnava, kot da je bila izdana v državi članici izvršbe, torej ne da bi bilo treba prek sklepa o eksekvaturi ugotoviti njeno izvršljivost v tej državi članici.(25) Enako velja za sodne poravnave(26) in javne listine(27).
71.      Sodišče je tako razsodilo, da iz povezane razlage členov 1 in 5 Uredbe št. 805/2004 v povezavi z uvodnimi izjavami 8, 10, 11 in 18 te uredbe izhaja, da je namen te uredbe ob spoštovanju vzajemnega zaupanja v izvajanje sodne oblasti v državah članicah, na katerem temelji delitev pristojnosti med sodišči in organi države članice izvora na eni strani ter sodišči in organi države članice izvršbe na drugi, zagotoviti prosti pretok zlasti sodb o nespornih zahtevkih ter pospešitev in poenostavitev njihove izvršitve z ukinitvijo postopka za razglasitev izvršljivosti teh sodb ob hkratni zagotovitvi spoštovanja pravice do obrambe.(28)
72.      Menim, da bi bilo torej dovoljenje državi članici izvršbe, da opravi nadzor nad spoštovanjem časovnega področja uporabe Uredbe št. 805/2004, očitno v nasprotju s tem ciljem, saj bi privedlo do ponovne uvedbe sistematičnega nadzora v tej državi članici nad potrditvijo kot evropski nalog za izvršbo, ki je bila opravljena v državi članici izvora, poleg postopkov, določenih s to uredbo, in kljub izrecni prepovedi preverjanja glede vsebine, ki jo vsebuje.
73.      To še toliko bolj drži, ker vzpostavitev takega sistema prostega pretoka sodb v zvezi z nespornimi zahtevki temelji na vzajemnem zaupanju med državami članicami ob upoštevanju izvajanja prava Unije. Natančneje, kot je navedeno v uvodni izjavi 18 Uredbe št. 805/2004, vzajemno zaupanje v pravosodje držav članic utemeljuje presojo sodišča ene države članice, da so izpolnjeni vsi pogoji za potrditev sodbe kot evropskega naloga za izvršbo, ki omogoča, da se sodba izvrši v vseh drugih državah članicah.
74.      Kot poleg tega dokazuje neobstoj določbe o javnem redu, ki bi državi članici izvršbe omogočala neizvršitev sodbe, sodne poravnave ali javne listine, potrjene kot evropskega naloga za izvršbo, ta prosti pretok po mojem mnenju temelji na posebej visoki stopnji vzajemnega zaupanja med državami članicami.
75.      Drugače povedano, prav načelo vzajemnega zaupanja utemeljuje na eni strani to, da je država članica izvora izključno pristojna za popravek ali umik evropskega naloga za izvršbo, na drugi strani pa to, da mora sodišče države članice izvršbe potrdilo o evropskem nalogu za izvršbo obravnavati kot veljavno in da mu je prepovedano preverjati njegovo pravilnost, tudi če zaradi očitne kršitve časovnega področja uporabe Uredbe št. 805/2004 potrditev ne bi smela biti izdana.
76.      Iz navedenega izhaja, da tako besedilo člena 21(2) in člena 25 Uredbe št. 805/2004 kot tudi kontekst, v katerega sta umeščeni ti določbi, ter cilji, ki jih uresničuje akt, katerega del sta, kažejo, da navedeni določbi nasprotujeta možnosti, da se potrditev javne listine kot evropskega naloga za izvršbo preveri v državi članici izvršbe, če časovno področje uporabe te uredbe ob upoštevanju datuma sestave javne listine očitno ni bilo upoštevano.
V.      Predlog
77.      Glede na vse navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je postavilo Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče, Avstrija), odgovori:
Člen 21(2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov v povezavi s členom 25 te uredbe
je treba razlagati tako, da
v državi članici izvršbe ni dovoljeno preveriti potrditve izvršljive javne listine, ki jo je izdal pristojni organ v državi članici izvora na standardnem obrazcu iz Priloge III k navedeni uredbi, kot evropskega naloga za izvršbo, če ob upoštevanju datuma sestave javne listine časovno področje uporabe Uredbe očitno ni bilo upoštevano.
1      Jezik izvirnika: francoščina.
2      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1).
3      Z Uredbo Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 4, str. 42, v nadaljevanju: Uredba Bruselj I).
4      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 38).
5      Edini razlog za zavrnitev potrjene sodbe, določen v členu 21(1) Uredbe št. 805/2004, je nezdružljivost s prejšnjo sodbo, kar pa se poleg tega ne uporablja za javne listine; glej člen 25(3) te uredbe.
6      V skladu s členom 54c(1) zakonika o izvršilnih postopkih.
7      UL 1972, L 299, str. 32, v nadaljevanju: Bruseljska konvencija.
8      V zvezi s tem želim poudariti, da je v skladu s členom 33 Uredbe št. 805/2004 ta veljala v trenutku potrditve zadevne javne listine kot evropskega naloga za izvršbo. Torej tukaj ne gre za upoštevanje te določbe. Nasprotno, člen 26 te uredbe določa, da se ta uporablja le za javne listine, sestavljene ali izdane po začetku veljavnosti navedene uredbe. Torej se tukaj obravnava ta določba, katere namen je časovno omejiti listine, ki jih je mogoče potrditi kot evropski nalog za izvršbo.
9      Glej zlasti Yessiou-Faltsi, P., „The European Enforcement Order after Five Years of Experience in Greece“, Revue Hellénique de Droit International, 2008, zvezek 61, str. 735, 742 in 743 (grške odločbe, potrjene kot evropski nalog za izvršbo pred 21. oktobrom 2005); tribunal d’arrondissement Luxembourg (civil) (okrožno sodišče v Luxembourgu (civilno)), tretji senat, sodba o posebnem rubežu, št. 37/2015, dostopna prek https://justice.public.lu/fr/jurisprudence/juridictions-judiciaires.html (evropski nalog za izvršbo, izdan leta 2012 na podlagi začasne odredbe iz leta 2003); in Oberlandesgericht München (višje deželno sodišče v Münchnu, Nemčija) sklep z dne 30. aprila 2007, 6 W 687/07, NJW-RR, 2007, str. 1582 in 1583 (neuporaba Uredbe za sklep o odmeri stroškov, izdan 2. marca 2005).
10      Člen 33 Uredbe št. 805/2004.
11      Glej tudi Huet, A., „Titre exécutoire européen“, Répertoire de droit européen, Dalloz, avgust 2006, točka 7.
12      Glej po analogiji v zvezi z razmejitvijo ratione temporis uredb Bruselj I in Bruselj Ia sodbo z dne 6. junija 2019_Weil (C‑361/18, EU:C:2019:473, točka 24).
13      Člen 1 Uredbe št. 805/2004.
14      Sodbi z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey (C‑393/21, EU:C:2023:104, točka 33), in z dne 27. novembra 2025, Manuel Costa Filhos (C‑643/24, EU:C:2025:923, točka 37).
15      Glej med drugim grško („Σε καμία περίπτωση“), špansko („en ningún caso“), francosko („en aucun cas“), italijansko („in nessun caso“), nizozemsko („in geen geval“), poljsko („w żadnych okolicznościach“), portugalsko („em caso algum“), romunsko („în niciun caz“) in angleško („under no circumstances“) jezikovno različico.
16      Glej člen 22(2) predloga uredbe Sveta o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov, COM(2002) 159 final, str. 3.
17      Glej zlasti člen 29 Bruseljske konvencije in člen 52 Uredbe Bruselj Ia.
18      Glej med drugim sodbi z dne 28. marca 2000, Krombach (C‑7/98, EU:C:2000:164, točka 36), in nazadnje z dne 4. oktobra 2024, Real Madrid Club de Fútbol (C‑633/22, EU:C:2024:843, točka 36 in navedena sodna praksa).
19      Sodba z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey (C‑393/21, EU:C:2023:104, točka 41).
20      Sodbi z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey (C‑393/21, EU:C:2023:104, točka 41), in z dne 27. novembra 2025, Manuel Costa Filhos (C‑643/24, EU:C:2025:923, točka 40).
21      Glej v tem smislu sodbo z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey (C‑393/21, EU:C:2023:104, točki 34 in 35).
22      Glej uvodno izjavo 8 Uredbe št. 805/2004 in sporočilo Sveta (2001/C 12/01) „Osnutek programa ukrepov za izvajanje načela vzajemnega priznavanja sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah“ (UL 2001, C 12, str. 1 in 5).
23      Glej uvodni izjavi 8 in 9 Uredbe št. 805/2004.
24      Člen 1 Uredbe št. 805/2004.
25      Glej člen 5 Uredbe št. 805/2004.
26      Člen 24(2) Uredbe št. 805/2004.
27      Člen 25(2) Uredbe št. 805/2004.
28      Sodba z dne 27. novembra 2025, Manuel Costa Filhos (C‑643/24, EU:C:2025:923, točka 53). Glej tudi sodbo z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey (C‑393/21, EU:C:2023:104, točka 45).