62020CJ0352_RES
Zadeva C‑352/20
HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt.
proti
Magyar Nemzeti Bank
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Kúria)
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 1. avgusta 2022
„Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Direktiva 2009/65/ES – Kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) – Direktiva 2011/61/EU – Alternativni investicijski skladi (AIS) – Politike in prakse prejemkov direktorjev družbe za upravljanje KNPVP ali upravitelja alternativnega investicijskega sklada – Dividende, izplačane nekaterim vodstvenim članom – Pojem ‚prejemki‘ – Člen 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Lastninska pravica“
Svoboda ustanavljanja – Podjetja – Kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) – Alternativni investicijski skladi (AIS) – Politike in prakse prejemkov družbe za upravljanje KNPVP ali upravitelja AIS – Stvarno področje uporabe – Dividende, izplačane nekaterim članom vodstva družbe za upravljanje KNPVP ali upravitelja AIS – Vključitev – Pogoji
(direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2009/65, členi 14, 14a(1) in (2) in 14b(1)(r) in (3), 2011/61, člen 13(1) in Priloga II, točki 1(r) in 2, ter 2014/91, uvodna izjava 7)
(Glej točke od 43 do 52, 54, od 59 do 67 in 83 ter izrek.)
Temeljne pravice – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Lastninska pravica – Ureditev uživanja lastnine – Kolektivni naložbeni podjemi za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) – Alternativni investicijski skladi (AIS) – Dividende, izplačane nekaterim članom vodstva družbe za upravljanje KNPVP ali upravitelja AIS – Uporaba načel, ki urejajo politike in prakse prejemkov – Omejitve uresničevanja pravic delničarjev – Dopustnost
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 17(1) in 52(1); direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2009/65 in 2011/61)
(Glej točke od 72 do 82.)
Povzetek
Zahteve, ki izhajajo iz prava Unije na področju politike prejemkov upravljavcev naložb, se lahko uporabljajo za izplačilo dividend s strani teh upravljavcev nekaterim njihovim zaposlenim, ki so delničarji, ki spadajo na osebno področje uporabe navedene politike.
To velja, če lahko način izplačila teh dividend te zaposlene spodbuja k tveganjem, ki škodijo interesom upravljanih podjemov in skladov ter interesom vlagateljev vanje, in tako omogoča izogibanje zahtevam, ki izhajajo iz določb o politikah in praksah prejemkov.
Leta 2019 je Magyar Nemzeti Bank (madžarska nacionalna banka) družbi HOLD Alapkezelő Befektetési Alapkezelő Zrt. (v nadaljevanju: HOLD), katere običajna dejavnost je upravljanje kolektivnih naložbenih podjemov za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) in alternativnih investicijskih skladov (AIS), naložila globo. Praksa, ki se tej družbi očita, se nanaša na izplačilo dividend nekaterim njenim zaposlenim, ki imajo neposredno ali prek družb, ki jih nadzirajo, delnice, ki jih je izdala ta družba. Predvsem gre za zaposlene, ki opravljajo funkcije generalnega direktorja, direktorja naložb ali upravljavca portfeljev.
Po mnenju madžarske nacionalne banke so lahko dividende, izplačane zaposlenim, ki so delničarji, povzročile, da imajo te osebe interes, da družba HOLD ustvarja kratkoročni dobiček, in so tako spodbujene k tveganjem, ki niso združljiva s profilom tveganja investicijskih skladov, ki jih upravlja ta družba, ter njenimi pravili upravljanja in interesi imetnikov deležev skladov. Zato naj bi načini izplačila teh dividend pomenili izogibanje pravilom o politikah prejemkov v sektorju finančnih storitev.
Tožba družbe HOLD zoper odločbo, ki jo je glede tega sprejela madžarska nacionalna banka, je pripeljala do postopka pred Kúria (vrhovno sodišče, Madžarska). To sodišče sprašuje Sodišče, ali se zahteve iz direktiv 2009/65 (
1
) in 2011/61 (
2
) o politikah in praksah prejemkov upravljavcev naložb, kot sta preneseni v madžarsko pravo, uporabljajo za dividende, ki so bile izplačane v tej zadevi.
Sodišče, pri katerem je bil vložen predlog za sprejetje predhodne odločbe, je pojasnilo stvarno področje uporabe teh zahtev. Odločilo je, da je izplačilo dividend nekaterim zaposlenim lahko zajeto z določbami direktiv 2009/65 in 2011/61 o politikah in praksah prejemkov (
3
), čeprav dividende niso izplačane kot plačilo za storitve, ki so jih opravili ti zaposleni, temveč izhajajo iz lastninske pravice teh zaposlenih kot delničarjev. Po mnenju Sodišča se te določbe uporabljajo za take dividende, kadar lahko politika izplačevanja teh dividend zadevne zaposlene spodbuja k tveganjem, ki škodijo interesom KNPVP ali AIS, ki jih upravlja njihova družba, in interesom vlagateljev vanje, ter tako omogoča izogibanje zahtevam, ki izhajajo iz teh določb.
Presoja Sodišča
Na prvem mestu, Sodišče je razlagalo direktivi 2009/65 in 2011/61, da bi določilo stvarno področje uporabe politik in praks prejemkov, opredeljenih v teh direktivah. Te politike se uporabljajo za vsa plačila oziroma vse prejemke, ki se izplačajo za poklicne storitve, ki jih opravijo zaposleni družb za upravljanje KNPVP ali upraviteljev AIS, ki spadajo na osebno področje uporabe navedenih politik in praks.
Dividende od deležev družbe za upravljanje KNPVP ali upravitelja AIS se res ne izplačajo kot tako plačilo, temveč na podlagi lastninske pravice na deležih družbe. Vendar je treba v skladu z direktivama 2009/65 in 2011/61 preprečiti, da se variabilna plačila izplačajo z instrumenti ali metodami, ki omogočajo izogibanje zahtevam iz teh direktiv, ki urejajo politike in prakse prejemkov.
Kadar politika izplačevanja dividend spodbuja k tveganjem, ki niso skladna s profili tveganja, pravili upravljanja ali ustanovnimi listinami KNPVP ali AIS, ki jih upravlja ta družba oziroma upravitelj, ali škodijo interesom teh KNPVP ali AIS in oseb, ki so vložile vanje, ter tako omogoča izogibanje zahtevam, ki izhajajo iz določb direktiv 2009/65 in 2011/61 o politikah in praksah prejemkov, se morajo za to izplačevanje uporabiti načela, ki urejajo te politike in prakse prejemkov. V tem okviru mora predložitveno sodišče zlasti preveriti, ali med dobičkom, ki ga ustvarijo KNPVP in AIS, dobičkom, ki ga ustvari zadevna družba, in zneski, izplačanimi iz naslova dividend, obstaja taka povezava, da bi bilo v interesu zaposlenih, da KNPVP in AIS kratkoročno ustvarjajo najvišje možne dobičke. To bi med drugim veljalo, če bi KNPVP ali AIS zadevni družbi izplačal provizijo za uspešnost, takoj ko bi bil ciljni donos v danem referenčnem obdobju presežen in bi ta družba to provizijo v celoti ali delno razdelila v obliki dividend zadevnim zaposlenim ali družbam, ki jih ti nadzirajo, neodvisno od rezultata, ki ga KNPVP ali AIS doseže po tem obdobju, in zlasti od izgub, ki jih utrpi KNPVP ali AIS. Drugi elementi, ki jih je treba preveriti, so med drugim obseg in vrsta deležev, ki jih imajo zadevni zaposleni, s tem povezane glasovalne pravice, politika in proces odločanja o delitvi dobička družbe ter morebitna – glede na opravljene poklicne storitve – skromna narava zneska fiksnih prejemkov, izplačanih zaposlenim.
Na drugem mestu, Sodišče je pojasnilo, da je tako dobljena razlaga direktiv skladna s členom 17(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), ki določa lastninsko pravico ter se uporablja za lastništvo delnic in pravico do prejemanja dividend, kot so te iz obravnavane zadeve.
Sodišče je ugotovilo, da razlaga direktiv 2009/65 in 2011/61 ne omaje lastninske pravice zadevnih zaposlenih na deležih družbe, za katero delajo, in zato ta razlaga ne pomeni odvzema lastnine v smislu člena 17(1), drugi stavek, Listine. To ne spremeni dejstva, da od te razlage odvisna uporaba načel, ki urejajo politike in prakse prejemkov, za dividende od deležev pomeni ureditev uživanja lastnine v smislu člena 17(1), tretji stavek, Listine. Ta ureditev lahko vpliva na uresničevanje lastninske pravice in zlasti na možnost, da imajo zaposleni, ki so delničarji, dobiček od te lastnine.
Vendar omejitve pravic delničarjev, ki bi bile posledica tega, izpolnjujejo pogoje, zahtevane v Listini. Predpisane so namreč z zakonom, in sicer z direktivama 2009/65 in 2011/61 ter nacionalno zakonodajo o prenosu teh direktiv, ne posegajo v samo vsebino lastninske pravice in izpolnjujejo cilja splošnega pomena, ki ju priznava Unija, to je varstvo vlagateljev in stabilnost finančnega sistema, glede na katera so očitno sorazmerne.
(
1
)	Direktiva 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (UL 2009, L 302, str. 32), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/91/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 (UL 2014, L 257, str. 186).
(
2
)	Direktiva 2011/61/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2011 o upraviteljih alternativnih investicijskih skladov in spremembah direktiv 2003/41/ES in 2009/65/ES ter uredb (ES) št. 1060/2009 in (EU) št. 1095/2010 (UL 2011, L 174, str. 1).
(
3
)	In sicer s členi od 14 do 14b Direktive 2009/65, členom 13(1) Direktive 2011/61 in Prilogo II, točki 1 in 2, k tej direktivi.