62023CJ0395_RES
Zadeva C‑395/23 [Anikovi] (
i
)
E. M. A. in drugi
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sofiyski rayonen sad)
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 6. marca 2025
„Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uredba (EU) 2019/1111 – Področje uporabe – Člen 1(1)(b) in (2)(e) – Ukrep, povezan z razpolaganjem s premoženjem otroka – Člen 7 – Pristojnost v sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo – Člen 10 – Izbira sodišča – Uredba (EU) št. 1215/2012 – Področje uporabe – Člen 1(2)(a) – Izključitev v zvezi z osebnim stanjem ter pravno in poslovno sposobnostjo fizičnih oseb – Pravila o sodni pristojnosti, določena v dvostranskem sporazumu med Republiko Bolgarijo in Rusko federacijo, sklenjenem pred pristopom Republike Bolgarije k Evropski uniji – Razlika med temi pravili in pravili iz Uredbe 2019/1111 – Člen 351 PDEU – Pojem ‚nezdružljivost‘“
Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pristojnost in priznavanje ter izvrševanje sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo – Uredba 2019/1111 – Področje uporabe – Ukrep, povezan z razpolaganjem s premoženjem otroka – Dovoljenje sodišča za prodaje nepremičnine, ki je v lasti otroka in je v državi članici, ki ni država članica otrokovega običajnega prebivališča – Vključitev v področje uporabe uredbe
(Uredba Sveta 2019/1111, člena 1(1)(b) in (2)(e) ter 7(1))
(Glej točke 25, 26 in 28 ter točko 1 izreka.)
Mednarodni sporazumi – Sporazumi držav članic – Sporazumi iz časa pred pristopom države članice k Uniji – Člen 351 PDEU – Področje uporabe – Razmerje med Uredbo 2019/1111 in takim sporazumom – Neobstoj navedbe sporazuma v uredbi – Vključitev na področje uporabe člena 351 PDEU – Zahteva – Sporazum, ki podeljuje pravice tretji državi, ki ga mora država članica spoštovati – Nezdružljivost med zadevnim sporazumom in zadevno uredbo – Ugotovitev take nezdružljivosti – Uporaba pravil sporazuma s strani sodišča države članice namesto uredbe – Dopustnost – Meje
(člen 351 PDEU)
(Glej točke od 45 do 49 in od 57 do 61 ter točko 2 izreka.)
Povzetek
Sodišče, pri katerem je bil vložen predlog za sprejetje predhodne odločbe, se je izreklo med drugim o razmerju med Uredbo 2019/1111 (Uredba Bruselj IIb) (
1
) in dvostranskim sporazumom, sklenjenim med državo članico pred njenim pristopom k Evropski uniji in tretjo državo.
Leta 2023 je bila pri Sofiyski Rayonen sad (okrajno sodišče v Sofiji, Bolgarija), ki je predložitveno sodišče, vložena tožba v okviru nepravdnega postopka, da bi odločilo, ali je v skladu z bolgarskim pravom mogoče dovoliti prodajo nepremičnin, ki delno pripadata mladoletnima otrokoma z ruskim državljanstvom, ki imata običajno prebivališče v Nemčiji, glede na korist teh otrok.
Predložitveno sodišče se sprašuje, ali so bolgarska sodišča v takem položaju mednarodno pristojna. Za to želi predložitveno sodišče izvedeti, ali dovoljenje sodišča za zadevno prodajo spada na področje uporabe Uredbe št. 1215/2012 (
2
) (Uredba Bruselj Ia) ali na področje uporabe Uredbe Bruselj IIb. V tem zadnjem primeru želi predložitveno sodišče ob upoštevanju obstoja dvostranske pogodbe, sklenjene med Bolgarijo in Sovjetsko zvezo (katerega država naslednica je Ruska federacija) pred pristopom te države članice k Evropski uniji (
3
) (v nadaljevanju: rusko‑bolgarski sporazum), izvedeti, ali člen 351 PDEU ureja razmerje med tako pogodbo in Uredbo Bruselj IIb, če ta pogodba ni navedena v poglavju VIII te uredbe, ter – če je odgovor pritrdilen – v katerih okoliščinah lahko ta pogodba odstopa od navedene uredbe.
Presoja Sodišča
Sodišče je na prvem mestu razsodilo, da dovoljenje sodišča, za katero je bilo zaprošeno v postopku v glavni stvari, spada na področje uporabe Uredbe Bruselj IIb, ker tako dovoljenje pomeni ukrep za varstvo otroka v zvezi z upravljanjem, ohranjanjem njegovega premoženja ali razpolaganjem z njim v okviru izvrševanja starševske odgovornosti v smislu te uredbe. Zato so za izdajo takega dovoljenja načeloma pristojna sodišča države članice, v kateri otrok običajno prebiva v trenutku, ko je sodišče začelo postopek (v obravnavani zadevi nemška sodišča).
Sodišče je na drugem mestu preučilo vprašanje razmerja med Uredbo Bruselj IIb in rusko‑bolgarskim sporazumom, saj se zdi, da ta sporazum podeljuje pristojnost bolgarskim ali ruskim sodiščem.
Sodišče je navedlo, da dvostranska pogodba, kot je rusko‑bolgarski sporazum, v Uredbi Bruselj IIb ni omenjena, zato razmerja med tem sporazumom in to uredbo ureja člen 351 PDEU. (
4
)
Sodišče je opozorilo, da v skladu s členom 351, prvi odstavek, PDEU določbe sporazuma med državo članico in tretjo državo odstopajo od katere koli določbe prava Unije, ne glede na to, ali gre za primarno ali sekundarno pravo, vendar le če je bil ta sporazum sklenjen pred pristopom države članice k Evropski uniji in če ima zadevna tretja država na podlagi tega sporazuma pravice, katerih spoštovanje lahko zahteva od te države članice.
Sodišče je pojasnilo, da bo moralo v obravnavani zadevi predložitveno sodišče na prvem mestu preveriti, ali rusko‑bolgarski sporazum vsebuje pravila, katerih spoštovanje lahko zahteva Ruska federacija od Bolgarije. Če je odgovor pritrdilen, bo moralo na drugem mestu preveriti, ali je ta sporazum združljiv z Uredbo Bruselj IIb v delu, v katerem ta pravna instrumenta ne določata istega sodišča, ki bi bilo pristojno v okoliščinah spora o glavni stvari. Pri tem preverjanju bo treba upoštevati odločitev zakonodajalca Unije, izraženo v tej uredbi, da v nekaterih primerih določi pristojnost sodišč, ki niso sodišča kraja otrokovega običajnega prebivališča, vendar predložitveno sodišče ne sme uporabiti možnosti, da se izreče za pristojno na podlagi pravil navedene uredbe, da bi ugotovilo, da je rusko‑bolgarski sporazum združljiv s to uredbo. V primeru ugotovitve nezdružljivosti bo moralo predložitveno sodišče na tretjem mestu preučiti, ali se je tej nezdružljivosti mogoče izogniti z razlago rusko‑bolgarskega sporazuma v skladu z Uredbo Bruselj IIb. Če je odgovor nikalen, bo lahko predložitveno sodišče na četrtem mestu uporabilo pravila iz tega sporazuma, ne da bi upoštevalo pravila iz Uredbe Bruselj IIb, Bolgarija pa bo morala sprejeti potrebne ukrepe za odpravo take nezdružljivosti, kot to zahteva člen 351, drugi odstavek, PDEU.
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.
(
1
)	Uredba Sveta (EU) 2019/1111 z dne 25. junija 2019 o pristojnosti, priznavanju in izvrševanju odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o mednarodnem protipravnem odvzemu otrok (UL 2019, L 178, str. 1; v nadaljevanju: Uredba Bruselj IIb).
(
2
)	Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL 2012, L 351, str. 1; v nadaljevanju: Uredba Bruselj Ia).
(
3
)	Sporazum med Zvezo sovjetskih socialističnih republik in Ljudsko republiko Bolgarijo o medsebojni pravni pomoči v civilnih, družinskih in kazenskih zadevah, podpisan v Moskvi 19. februarja 1975 (Recueil des traités des Nations unies, zv. 1015, št. 14855, str. 41; v nadaljevanju: rusko‑bolgarski sporazum).
(
4
)	V skladu s to določbo določbe Pogodb ne vplivajo na pravice in obveznosti, ki izhajajo iz sporazumov med eno ali več državami članicami na eni strani ter eno ali več tretjimi državami na drugi strani, sklenjenih pred datumom pristopa države k Evropski uniji. V zvezi s tem, če skladna razlaga takega sporazuma ne bi bila mogoča, morajo države članice ustrezno ukrepati, da bi odpravile morebitne nezdružljivosti takšnih sporazumov s Pogodbama, v ta namen si po potrebi pomagajo, in kadar je primerno, sprejmejo skupno stališče.