62021TJ0598_RES
Zadeva T‑598/21
European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi)
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (deseti senat) z dne 4. oktobra 2023
„Zaščitni ukrepi – Trg izdelkov iz jekla – Uvoz nekaterih izdelkov iz jekla – Izvedbena uredba (EU) 2021/1029 – Ničnostna tožba – Pravni interes – Procesno upravičenje – Dopustnost – Podaljšanje zaščitnega ukrepa – Nujnost – Tveganje za nastanek resne škode – Prilagoditveni ukrepi – Interes Unije – Očitna napaka pri presoji“
Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Pravni interes – Nujnost obstoječega in dejanskega interesa – Tožba, s katero tožeča stranka lahko pridobi korist – Tožba zoper uredbo o podaljšanju zaščitnih ukrepov v obliki sistema določanja tarifnih kvot – Tožba, ki jo je vložilo poklicno združenje za varstvo in zastopanje uvoznikov zadevnega izdelka – Dopustnost
(člen 263, četrti odstavek, PDEU)
(Glej točke od 24 do 36.)
Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Pojem predpisa v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU – Vsi splošni akti razen zakonodajnih aktov – Uredba o podaljšanju zaščitnega ukrepa v obliki sistema določanja tarifnih kvot – Vključitev
(člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Komisije 2021/1029)
(Glej točke od 43 do 45.)
Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Regulativni akti – Akti, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov in ki se neposredno nanašajo na tožečo stranko – Pojem neposrednega nanašanja – Merila – Akt, ki neposredno učinkuje na pravni položaj tožeče stranke – Uredba Komisije o uvedbi zaščitnega ukrepa v obliki sistema določanja tarifnih kvot – Tožba, ki jo je vložilo poklicno združenje za varstvo in zastopanje uvoznikov zadevnega izdelka – Neposredno nanašanje na zastopane člane
(člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Komisije 2021/1029)
(Glej točke od 46 do 52.)
Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Regulativni akti – Akti, ki ne potrebujejo izvedbenih ukrepov in ki se neposredno nanašajo na tožečo stranko – Pojem izvedbenih ukrepov – Merila – Uredba Komisije o uvedbi zaščitnega ukrepa v obliki sistema določanja tarifnih kvot – Sistem določanja kvot s pravnim učinkom, ki ni odvisen od nobenega izvedbenega ukrepa – Dopustnost
(člen 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Komisije 2021/1029)
(Glej točke od 57 do 61.)
Skupna trgovinska politika – Skupna pravila za uvoz – Zaščitni ukrepi – Diskrecijska pravica institucij – Sodni nadzor – Meje
(Glej točko 67.)
Skupna trgovinska politika – Skupna pravila za uvoz – Zaščitni ukrepi – Uredba o podaljšanju zaščitnega ukrepa v obliki sistema določanja tarifnih kvot – Pogoji – Podaljšanje, ki je nujno, da se prepreči ali popravi resna škoda – Dejavniki, ki jih je treba upoštevati
(Uredba 2015/478 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 19(2)(a))
(Glej točke od 72 do 93.)
Skupna trgovinska politika – Skupna pravila za uvoz – Zaščitni ukrepi – Uredba o podaljšanju zaščitnega ukrepa v obliki sistema določanja tarifnih kvot – Pogoji – Dokaz o prilagoditvah, ki so jih izvedli proizvajalci Unije
(Uredba 2015/478 Evropskega parlamenta in Sveta, člen 19(2)(b))
(Glej točke od 95 do 101.)
Skupna trgovinska politika – Skupna pravila za uvoz – Zaščitni ukrepi – Uredba o podaljšanju zaščitnega ukrepa v obliki sistema določanja tarifnih kvot – Interes Unije za podaljšanje zaščitnega ukrepa – Merila presoje
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2015/478)
(Glej točke od 106 do 119.)
Povzetek
Evropska komisija je v okviru politike trgovinske zaščite Unije za uvoz nekaterih izdelkov iz jekla s poreklom iz različnih tretjih držav (v nadaljevanju: zadevni izdelek) uvedla predhodni nadzor. Glede na statistične podatke, zbrane iz tega naslova, je začela zaščitno preiskavo, ob koncu katere je ugotovila obstoj tveganja za nastanek resne škode jeklarski industriji Unije v večini kategorij zadevnih izdelkov. Zato je zaporedoma uvedla začasni zaščitni ukrep proti uvozu zadevnih izdelkov iz jekla (
1
), nato pa dokončni zaščitni ukrep (
2
) v obliki posebnih tarifnih kvot po kategorijah (
3
). Tako uvedeni zaščitni mehanizem je sestavljen iz dveh faz, od katerih je prva sestavljena iz uvedbe tarifnih kvot, ki so določene na ravneh, namenjenih ohranitvi tradicionalnih trgovinskih tokov glede na posamezno kategorijo izdelka, druga pa iz uporabe dodatne dajatve pri uvozu po stopnji 25 %, kadar so preseženi količinski pragovi, določeni za te tarifne kvote (v nadaljevanju: dajatev nad kvoto). (
4
) Komisija je 24. junija 2021 z Uredbo 2021/1029 (
5
) navedeni ukrep podaljšala za obdobje treh let, in sicer do 30. junija 2024 (v nadaljevanju: izpodbijana uredba).
Tožeča stranka, European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi), ki je podjetniško združenje Unije, ki zastopa interese uvoznikov, distributerjev, trgovcev in predelovalcev, kar zadeva neintegrirano jeklo, nerjavno jeklo in kovinske izdelke, je vložila tožbo za razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe.
Splošno sodišče je to tožbo razglasilo za dopustno, vendar jo je z vsebinskega vidika zavrnilo. V sodbi je med drugim podrobneje opredelilo pogoje, ki se zahtevajo za priznanje pravnega interesa in procesnega upravičenja združenja, ki zastopa interese uvoznikov, distributerjev, trgovcev in predelovalcev zadevnega izdelka, kadar gre za tožbo za razglasitev ničnosti akta o uvedbi zaščitnega ukrepa.
Presoja Splošnega sodišča
Splošno sodišče je najprej preučilo, ali je tožba dopustna, in ugotovilo, da je, ter v ta namen zavrnilo trditve Komisije v zvezi z neobstojem pravnega interesa in procesnega upravičenja tožeče stranke.
Splošno sodišče je v zvezi s pravnim interesom tožeče stranke štelo, da bi razglasitev ničnosti izpodbijane uredbe lahko sama po sebi imela pravne posledice in bi lahko tožeči stranki prinesla korist.
Na prvem mestu, taka razglasitev ničnosti bi bila namreč primerljiva s popolno liberalizacijo tarifnih kvot, kar bi tožeči stranki omogočilo izvajanje dejavnosti v okviru pravnega sistema brez omejitev, vezanih na količinske pragove.
Na drugem mestu, interes tožeče stranke je obstoječ in dejanski, saj je možnost uporabe dajatve nad kvoto obstajala na dan vložitve tožbe. Ta interes je prav tako gotov, saj je sistem določanja kvot veljal na datum začetka uporabe izpodbijane uredbe.
Na tretjem mestu, obstoja pravnega interesa tožeče stranke ni mogoče pogojevati z naložitvijo dajatve nad kvoto. Na eni strani namreč tožeča stranka ni izpodbijala zgolj naložitve te dajatve, temveč je izpodbijala sistem določanja kvot, ki že s svojim obstojem spreminja pravni položaj njenih članov. Na drugi strani bi pogojevanje obstoja pravnega interesa z naložitvijo dajatve nad kvoto lahko povzročilo, da bi morali člani tožeče stranke uvoziti količine, ki presegajo količinske pragove, da bi lahko izpodbijali navedeni sistem in prezrli neugoden položaj, ki ga pomeni sama uporaba takega sistema.
Nazadnje, Komisija je zaman trdila, da je Splošno sodišče v prejšnji sodbi (
6
) zavrnilo predpostavko, da so imele tarifne kvote učinke. Splošno sodišče se namreč v tej sodbi ni izreklo o dopustnosti tožbe, o kateri je odločalo, ampak o obstoju očitne napake pri presoji v analizi Komisije, tako da ugotovitve, ki jih je ta navedla, niso upoštevne v okviru preizkusa pravnega interesa tožeče stranke v obravnavani zadevi.
Glede procesnega upravičenja tožeče stranke je Splošno sodišče razsodilo, da ima tožeča stranka kot predstavniško združenje na podlagi člena 263, četrti odstavek, tretji del stavka, PDEU procesno upravičenje zoper izpodbijano uredbo. V zvezi s tem je opozorilo, da lahko v skladu s to določbo reprezentativno združenje vloži ničnostno tožbo zoper akt, ki ni naslovljen nanj, če je izpodbijani akt predpis, ki se neposredno nanaša na njegove člane in ne potrebuje izvedbenih ukrepov.
Splošno sodišče je v obravnavani zadevi najprej ugotovilo, da je izpodbijana uredba predpis, glede na njeno splošno področje uporabe in način njenega sprejetja, saj ta ni zakonodajni akt.
Nato je ugotovilo, da se ta uredba neposredno nanaša na člane tožeče stranke, ker, na prvem mestu, ima neposredne učinke na njihov pravni položaj: določa namreč pravni okvir in pogoje, pod katerimi imajo ti člani možnost s količinskega in cenovnega vidika uvažati v Unijo svoje izdelke, za katere se uporablja sistem določanja kvot, in ne več prosti pretok v Uniji, ki ne vključuje niti določitve količin niti dovoljenja Komisije. Na drugem mestu, izpodbijana uredba pristojnim organom države članice v okviru izvajanja zaščitnega ukrepa ne pušča nobene diskrecijske pravice, niti v okviru prve faze zaščitnega mehanizma, saj je sistem določanja kvot začel veljati na datum začetka uporabe izpodbijane uredbe, niti v okviru druge faze tega mehanizma, saj morajo pristojni organi po izčrpanju tarifnih kvot uporabiti dajatev nad kvoto.
Nazadnje, Splošno sodišče je potrdilo, da navedena uredba ne potrebuje izvedbenih ukrepov v zvezi s člani tožeče stranke. Nastanek pravnih učinkov sistema določanja kvot namreč ni odvisen od nobenega izvedbenega ukrepa. Iz tega sledi, da pred izčrpanjem tarifne kvote ne obstajajo izvedbeni ukrepi, ki bi jih člani tožeče stranke, na pravni položaj katerih vpliva vzpostavitev sistema določanja kvot, lahko izpodbijali pred nacionalnimi sodišči.
Splošno sodišče je z vsebinskega vidika zavrnilo, na prvem mestu, tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 19 osnovne uredbe o zaščitnih ukrepih (
7
), saj Komisija ni storila očitne napake pri presoji, ko je ugotovila, da so pogoji za podaljšanje zaščitnih ukrepov na podlagi te določbe izpolnjeni. (
8
)
Na drugem mestu, Splošno sodišče je zavrnilo tožbeni razlog, ki se nanaša na očitne napake, ki naj bi jih Komisija storila pri presoji interesa Unije za podaljšanje zaščitnega ukrepa, saj tožeča stranka ni dokazala obstoja tega interesa.
Ob upoštevanju teh ugotovitev je Splošno sodišče tožbo v celoti zavrnilo.
(
1
)	Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/1013 z dne 17. julija 2018 o uvedbi začasnih zaščitnih ukrepov za uvoz nekaterih izdelkov iz jekla (UL 2018, L 181, str. 39).
(
2
)	Izvedbena uredba Komisije (EU) 2019/159 z dne 31. januarja 2019 o uvedbi dokončnih zaščitnih ukrepov proti uvozu nekaterih izdelkov iz jekla (UL 2019, L 31, str. 27).
(
3
)	Z Izvedbeno uredbo (EU) 2019/159 sta bili določeni tarifna kvota za posamezne države za države, ki imajo pomemben interes kot dobavitelji, in „preostala“ tarifna kvota za druge države izvoznice v Unijo.
(
4
)	Uredba 2019/159, uvodne izjave od 164 do 180.
(
5
)	Izvedbena uredba Komisije (EU) 2021/1029 z dne 24. junija 2021 o spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2019/159 zaradi podaljšanja zaščitnega ukrepa v zvezi z uvozom nekaterih izdelkov iz jekla (UL 2021, L 225, str. 1).
(
6
)	Sodba z dne 20. oktobra 2021, Novolipetsk Steel/Komisija, T‑790/19, EU:T:2021:706.
(
7
)	Uredba (EU) 2015/478 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2015 o skupnih pravilih za uvoz (UL 2015, L 83, str. 16).
(
8
)	Na podlagi te določbe se zaščitni ukrep lahko podaljša, če se ugotovi, da je takšno podaljšanje nujno, da se prepreči ali popravi resna škoda (člen 19(2)(a)), in če se ugotovi, da obstajajo dokazi, da se proizvajalci Unije prilagajajo (člen 19(2)(b)).