62020CO0491
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (toinen jaosto)
22 päivänä joulukuuta 2022 (
*1
)
[2.3.2023 annetulla määräyksellä oikaistu teksti]
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta – SEUT 267 artikla – Unionin oikeuden tulkinta ei ole tarpeen, jotta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi antaa ratkaisunsa – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen
Yhdistetyissä asioissa C-491/20–C-496/20, C-506/20, C-509/20 ja C-511/20,
joissa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvista ennakkoratkaisupyynnöistä, jotka Sąd Najwyższy (Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych) (ylin tuomioistuin (työ- ja sosiaalivakuutusasioiden jaosto), Puola) on esittänyt 15.7.2020 tekemillään päätöksillä ja jotka ovat saapuneet unionin tuomioistuimeen 24.9.2020 (C-491/20), 25.9.2020 (C-492/20), 28.9.2020 (C-493/20), 2.10.2020 (C-494/20 ja C-495/20), 6.10.2020 (C-496/20), 9.10.2020 (C-506/20), 22.9.2020 (C-509/20) ja 13.10.2020 (C-511/20), saadakseen ennakkoratkaisun asioissa
W. Ż.
vastaan
A. S. ja
Sąd Najwyższy,
jossa asian käsittelyyn osallistuu:
Prokurator Generalny (C-491/20),
ja
W. Ż.
vastaan
K. Z. ja
Skarb Państwa – Sąd Najwyższy,
jossa asian käsittelyyn osallistuu:
Prokurator Generalny (C-492/20),
ja
P. J.
vastaan
A. T.,
R. W. ja
Sąd Najwyższy,
jossa asian käsittelyyn osallistuu:
Prokurator Generalny (C-493/20),
ja
K. M.
vastaan
T. P. ja
Skarb Państwa – Sąd Najwyższy,
jossa asian käsittelyyn osallistuu:
Prokurator Generalny (C-494/20),
ja
T. M.
vastaan
T. D.,
M. D.,
P. K.,
J. L.,
M. L.,
O. N.,
G. Z.,
A. S. ja
Skarb Państwa – Sąd Najwyższy,
jossa asian käsittelyyn osallistuu:
[sellaisena kuin se on oikaistuna 2.3.2023 annetulla määräyksellä]
Prokurator Generalny (C-495/20),
ja
M. F.
vastaan
T. P.,
jossa asian käsittelyyn osallistuu:
Prokurator Generalny (C-496/20),
ja
T. B.
vastaan
T. D.,
M. D.,
P. K.,
J. L.,
M. L.,
O. N.,
G. Z.,
A. S. ja
Skarb Państwa – Sąd Najwyższy,
jossa asian käsittelyyn osallistuu:
Prokurator Generalny (C-506/20),
ja
M. F.
vastaan
J. M.,
jossa asian käsittelyyn osallistuvat:
Prokurator Generalny ja
Rzecznik Praw Obywatelskich (C-509/20),
ja
B. S.
vastaan
T. D.,
M. D.,
P. K.,
J. L.,
M. L.,
O. N. ja
Skarb Państwa – Sąd Najwyższy,
jossa asian käsittelyyn osallistuu:
Prokurator Generalny (C-511/20),
UNIONIN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Prechal (esittelevä tuomari) ja tuomarit L. Arastey Sahún, F. Biltgen, N. Wahl ja J. Passer
julkisasiamies: A. M. Collins,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
W. Ż., edustajinaan S. Gregorczyk-Abram, M. Pietrzak ja M. Wawrykiewicz, adwokaci,
–
A. S.,
–
K. Z.,
–
P. J., edustajinaan S. Gregorczyk-Abram ja M. Wawrykiewicz, adwokaci,
–
A. T.,
–
K. M., edustajanaan M. Jabłoński, adwokat,
–
T. P.,
–
T. M., T. B. ja B. S., edustajanaan M. Gajdus, adwokat,
–
M. F., edustajanaan W. Popiołek, radca prawny,
–
P. K.,
–
Sąd Najwyższy, edustajanaan M. Manowska,
–
Prokurator Generalny, edustajinaan R. Hernand ja M. Pasionek,
–
Rzecznik Praw Obywatelskich, edustajinaan M. Taborowski ja M. Wróblewski,
–
Puolan hallitus, asiamiehenään B. Majczyna,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään K. Herrmann ja P. J. O. Van Nuffel,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian perustellulla määräyksellä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohdan mukaisesti,
on antanut seuraavan
määräyksen
1
Ennakkoratkaisupyynnöt koskevat SEU 2 artiklan, SEU 4 artiklan 2 ja 3 kohdan, SEU 6 artiklan 3 kohdan ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, SEUT 267 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklan tulkintaa.
2
Nämä pyynnöt on esitetty asioissa, joissa asianosaisina ovat yhtäältä W. Ż. (C-491/20 ja C-492/20), P. J. (C-493/20), K. M. (C-494/20), T. M. (C-495/20), M. F. (C-496/20 ja C-509/20), T. B. (C-506/20) ja B. S. (C-511/20) sekä toisaalta A. S. (C-491/20), K. Z. (C-492/20), A. T. ja R. W. (C-493/20), T. P. (C-494/20 ja C-496/20), T. D., M. D., P. K., J. L., M. L. ja O. N. (C-495/20, C-506/20 ja C-511/20), G. Z. ja A. S. (C-495/20 ja C-506/20) ja J. M. (C-509/20) sekä Sąd Najwyższy (ylin tuomioistuin, Puola) (C-491/20 ja C-493/20) ja Skarb Państwa – Sąd Najwyższy (valtiokonttori – ylin tuomioistuin, Puola) (C-492/20, C-494/20, C-495/20, C-506/20 ja C-511/20) ja joissa vaaditaan sen toteamista, että useiden Sąd Najwyższyssa tuomarin tehtäviä hoitavien henkilöiden ja kyseisen tuomioistuimen välillä ei ole virkasuhdetta.
Asiaa koskevat kansalliset oikeussäännöt
Perustuslaki
3
Puolan tasavallan perustuslain (Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej, jäljempänä perustuslaki) 144 §:n 2 ja 3 momentissa säädetään seuraavaa:
”2.   Jotta tasavallan presidentin virkatoimet olisivat päteviä, pääministerin on varmennettava ne allekirjoituksellaan, ja hän on siten vastuussa Sejmille [(parlamentin alahuone, Puola)].
3.   Edellä 2 momentin säännöksiä ei sovelleta seuraavissa tapauksissa:
– –
17)
tuomareiden nimittäminen
– – ”
4
Perustuslain 179 §:n mukaan tasavallan presidentti nimittää tuomarit Krajowa Rada Sądownictwan (kansallinen tuomarineuvosto, Puola, jäljempänä KRS) ehdotuksesta ennalta määräämättömäksi ajaksi.
Siviiliprosessilaki
5
Siviiliprosessilain (Kodeks postępowania cywilnego) 189 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Kantaja voi nostaa tuomioistuimessa kanteen sen toteamiseksi, onko oikeussuhde tai oikeus olemassa vai ei, edellyttäen, että kantajalla on oikeussuojan tarve.”
Ylimmästä tuomioistuimesta annettu laki
6
Ylimmästä tuomioistuimesta 8.12.2017 annettu laki (ustawa o Sądzie Najwyższym) (Dz. U. 2018, järjestysnumero 5) tuli voimaan 3.4.2018. Kyseisellä lailla muun muassa perustettiin Sąd Najwyższyn yhteyteen kaksi uutta jaostoa eli yhtäältä Izba Dyscyplinarna (kurinpitojaosto) ja toisaalta Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych Sądu Nawyższego (ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevä jaosto).
7
Ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 27 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Kurinpitojaoston toimivaltaan kuuluvat
1)
kurinpitoasiat,
a)
jotka koskevat Sąd Najwyższyn tuomareita,
b)
jotka Sąd Najwyższy on käsitellyt seuraavien lakien nojalla käytyjen kurinpitomenettelyjen yhteydessä:
– –
–
yleisten tuomioistuinten järjestämisestä annettu laki – –
– –
– –
2)
työ- ja sosiaalivakuutusoikeuden alaan kuuluvat asiat, jotka koskevat Sąd Najwyższyn tuomareita;
– – ”
8
Ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 73 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Sąd Najwyższyn tuomareita koskevissa kurinpitoasioissa kurinpitotuomioistuimet ovat
1)
ensimmäisenä oikeusasteena: Sąd Najwyższy kokoonpanossa, johon kuuluu kaksi kurinpitojaoston tuomaria ja yksi Sąd Najwyższyn lautamies
2)
toisena oikeusasteena: Sąd Najwyższy kokoonpanossa, johon kuuluu kolme kurinpitojaoston tuomaria ja kaksi Sąd Najwyższyn lautamiestä.”
9
Ylimmästä tuomioistuimesta annettua lakia on muutettu useaan otteeseen muun muassa yleisten tuomioistuinten organisaatiosta annetun lain, ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 20.12.2019 annetulla lailla (Ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw; Dz. U. 2020, järjestysnumero 190).
10
Ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 26 §:n 2 momentissa, sellaisena kuin laki on muutettuna 20.12.2019 annetulla lailla, säädetään seuraavaa:
”Ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevä jaosto on toimivaltainen käsittelemään vaatimuksia tai väitteitä, jotka koskevat tuomarin jääviyttä tai ratkaisukokoonpanon nimittämistä asian käsittelyä varten, mukaan lukien vaatimukset, jotka perustuvat väitteeseen tuomarin tai tuomioistuimen riippumattomuuden puuttumisesta. Asiaa käsittelevä tuomioistuin toimittaa vaatimuksen välittömästi ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston puheenjohtajalle, jotta se käsiteltäisiin erityisissä säännöksissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. – – ”
11
Ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 29 §:n 2 ja 3 momentissa, sellaisena kuin laki on muutettuna 20.12.2019 annetulla lailla, säädetään seuraavaa:
”2.   Sąd Najwyższyn tai sen elinten toiminnan yhteydessä ei ole sallittua kyseenalaistaa tuomioistuinten, valtion perustuslaillisten elinten tai oikeussuoja- tai oikeudenvalvontaelinten legitimiteettiä.
3.   Sąd Najwyższy tai muu lainkäyttöelin ei voi todeta tai arvioida, onko tuomari nimitetty lainmukaisesti tai onko hänellä tästä nimityksestä seuraava laillinen oikeus hoitaa lainkäyttötehtäviä.”
Laki yleisten tuomioistuinten järjestämisestä
12
Yleisten tuomioistuinten järjestämisestä 27.7.2001 annetun lain (ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych), sellaisena kuin se on muutettuna (Dz. U. 2018, järjestysnumero 23), 110 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   Seuraavien elinten on ratkaistava tuomareita koskevat kurinpitoasiat:
1)
ensimmäisenä oikeusasteena:
a)
ylioikeuksissa kolmen tuomarin kokoonpanossa toimivat kurinpitotuomioistuimet;
– –
3.   Kurinpitotuomioistuin, jonka tuomiopiirissä kurinpitomenettelyn kohteena oleva tuomari toimii, ei saa käsitellä 1 momentin 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja asioita. Asiaa käsittelemään toimivaltaisen kurinpitotuomioistuimen nimeää [Sąd Najwyższyn] kurinpitojaoston puheenjohtaja kurinpitoasiamiehen pyynnöstä.
– –”
KRS:stä annettu laki
13
KRS:ää koskevat säännökset sisältyvät kansallisesta tuomarineuvostosta 12.5.2011 annettuun lakiin (ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa) (Dz. U. 2011, nro 126, järjestysnumero 714), sellaisena kuin se on muutettuna muun muassa kansallisesta tuomarineuvostosta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 8.12.2017 annetulla lailla (ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2018, järjestysnumero 3) sekä yleisten tuomioistuinten järjestämisestä annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 20.7.2018 annetulla lailla (ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2018, järjestysnumero 1443; jäljempänä KRS:stä annettu laki).
14
KRS:stä annetun lain 37 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Jos useampi ehdokas on hakenut tiettyä tuomarinvirkaa, [KRS] tutkii ja arvioi kaikki hakemukset yhdessä. Tässä tilanteessa [KRS] valmistelee päätöksen, joka sisältää kaikkien ehdokkaiden osalta sen ratkaisut tuomarinvirkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen tekemisestä.”
15
Kyseisen lain 43 §:n 2 momentissa säädetään seuraavaa:
”Jos kaikki menettelyyn osallistuneet eivät ole riitauttaneet 37 §:n 1 momentissa tarkoitettua päätöstä, päätös tulee lainvoimaiseksi siltä osin kuin se sisältää ratkaisun olla tekemättä nimittämisehdotusta sellaisten osallistujien, jotka eivät ole hakeneet muutosta, nimittämiseksi tuomarin tehtäviin, jollei 44 §:n 1 b momentissa toisin säädetä.”
16
Mainitun lain 44 §:ssä säädettiin seuraavaa:
”1.   Menettelyyn osallistunut henkilö voi hakea muutosta Sąd Najwyższyssä [KRS:n] päätöksen lainvastaisuuden perusteella, jollei erillisissä säännöksissä toisin säädetä. – –
1 a.   Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevissa yksittäistapauksissa on mahdollista hakea muutosta Naczelny Sąd Administracyjnyltä (ylin hallintotuomioistuin, Puola)]. Kyseisissä asioissa ei ole mahdollista hakea muutosta Sąd Najwyższylta. Muutoksenhaku Naczelny Sąd Administracyjnyssa ei voi perustua sitä koskevan arvioinnin virheellisyyteen, miten ehdokkaat täyttävät ne kriteerit, jotka otetaan huomioon Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen esittämistä koskevassa päätöksessä.
1 b.   Jos kaikki menettelyyn osallistuneet henkilöt eivät ole Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevissa yksittäistapauksissa riitauttaneet 37 §:n 1 momentissa tarkoitettua päätöstä, mainittu päätös tulee lainvoimaiseksi Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen esittämisestä tehdyn päätöksen sisältävän osan ja saman tuomioistuimen tuomarinvirkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen esittämättä jättämisestä tehdyn päätöksen sisältävän osan osalta, siltä osin kuin kyse on niistä menettelyyn osallistuneista henkilöistä, jotka eivät hakeneet muutosta.
– –
4.   Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevissa yksittäistapauksissa se, että Naczelny Sąd Administracyjny kumoaa Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen esittämättä jättämisestä tehdyn [KRS:n] päätöksen, vastaa sitä, että Sąd Najwyższyn avoinna olevaa tuomarinvirkaa koskevaan menettelyyn osallistunut ja muutosta hakenut henkilö valitaan avoinna olevaan tuomarinvirkaan, jota koskeva menettely KRS:ssä ei Naczelny Sąd Administracyjnyn tuomion antamispäivänä ole päättynyt, tai jos tällaista menettelyä ei ole, seuraavaan julkaistavaan avoinna olevaan tuomarinvirkaan Sąd Najwyższyssa.”
17
KRS:stä annetun lain 44 §:n 1 a momentti lisättiin kyseiseen pykälään kansallisesta tuomarineuvostosta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 8.12.2017 annetulla lailla, joka tuli voimaan 17.1.2018, ja 1 b ja 4 momentti lisättiin siihen yleisten tuomioistuinten järjestämisestä annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 20.7.2018 annetulla lailla, joka tuli voimaan 27.7.2018. Ennen näitä muutoksia mainitussa 1a momentissa tarkoitettuun muutoksenhakuun Sąd Najwyższyssä sovellettiin 44 §:n 1 momentin säännöksiä.
18
Trybunał Konstytucyjny (perustuslakituomioistuin, Puola) totesi 25.3.2019 antamallaan tuomiolla, että KRS:stä annetun lain 44 §:n 1 a momentti oli perustuslain 184 §:n vastainen, lähinnä sillä perusteella, että mainitussa 1 a momentissa Naczelny Sąd Administracyjnylle annettu toimivalta ei ole perusteltu kyseessä olevien asioiden luonteen, kyseisen tuomioistuimen organisatoristen ominaispiirteiden eikä sen soveltaman menettelyn kannalta. Trybunał Konstytucyjny totesi kyseisessä tuomiossa myös, että kyseisestä perustuslainvastaisuutta koskevasta toteamuksesta ”seuraa välttämättä kaikkien kumottuun säännökseen perustuvien vireillä olevien oikeudenkäyntien päättäminen”.
19
Tämän jälkeen KRS:stä annetun lain 44 §:ää muutettiin kansallisesta tuomarineuvostosta annetun lain ja hallintoriita-asioiden käsittelyn järjestämisestä annetun lain muuttamisesta 26.4.2019 annetulla lailla (ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz ustawy – Prawo o ustroju sądów administracyjnych) (Dz. U. 2019, järjestysnumero 914), joka tuli voimaan 23.5.2019. Kyseisen 44 §:n muutetussa 1 momentissa säädetään sittemmin seuraavaa:
”Menettelyyn osallistunut henkilö voi hakea muutosta Sąd Najwyższyssä [KRS:n] päätöksen lainvastaisuuden perusteella, jollei erillisissä säännöksissä toisin säädetä. Muutoksenhaku ei ole mahdollista Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevissa yksittäistapauksissa.”
20
Lisäksi 26.4.2019 annetun lain 3 §:ssä säädetään, että ”lausunnon antaminen raukeaa suoraan lain nojalla niissä menettelyissä, jotka koskevat muutoksenhakua [KRS:n] Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevissa yksittäistapauksissa tekemistä päätöksistä ja jotka on aloitettu mutta joita ei ole päätetty ennen tämän lain voimaantuloa”.
Pääasiat
Asia C-509/20
21
Asian C-590/20 pääasian perusteella on jo aiemmin pyydetty ennakkoratkaisua, joka johti 22.3.2022 annettuun tuomioon Prokurator Generalny ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaosto – Nimitys) (C-508/19, EU:C:2022:201, jäljempänä tuomio Prokurator Generalny).
22
M. F., joka on Sąd Rejonowy w P:n (P:n piirioikeus, Puola) tuomari, nosti Sąd Najwyższyssä siviiliprosessilain 189 §:ään perustuvan kanteen, jossa hän vaati sen toteamista, että J. M:n ja Sąd Najwyższyn välillä ei ole virkasuhdetta sellaisten sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, jotka väitetysti ovat vaikuttaneet tämän nimitykseen Sąd Najwyższyn kurinpitojaoston (jäljempänä kurinpitojaosto) tuomarin tehtäviin. M. F. nosti kanteen sen jälkeen, kun J. M. kurinpitojaoston puheenjohtajana antoi yleisten tuomioistuinten järjestämisestä annetun lain, sellaisena kuin se on muutettuna, 110 §:n 3 momentin nojalla määräyksen, jossa nimettiin Sąd Dyscyplinarny przy Sądzie Apelacyjnym w X (X:n ylioikeuden kurinpitotuomioistuin, Puola) kurinpitotuomioistuimeksi, joka on toimivaltainen käsittelemään ensimmäisenä oikeusasteena M. F:ää vastaan aloitetun kurinpitomenettelyn tämän johtamien menettelyjen väitettyjen hidastelujen ja päätösten perustelujen laatimisessa esiintyneiksi väitettyjen viivästysten vuoksi.
23
M. F. väittää kanteensa tueksi, että J. M:n nimittäminen Sąd Najwyższyn tuomarin virkaan on tehoton, koska tasavallan presidentin nimityskirja annettiin hänelle, vaikka hakija, jonka nimittämistä ei ollut ehdotettu KRS:n tekemässä päätöksessä, jossa puolestaan ehdotettiin J. M:n nimittämistä tähän tehtävään, oli hakenut tähän päätökseen muutosta Naczelny Sąd Administracyjnyssä KRS:stä annetun lain 44 §:n 1 a momentin perusteella. Lisäksi M. F. väittää, että valintamenettely viran täyttämiseksi oli suoritettu tasavallan presidentin tiedonannon johdosta, jota ei ollut varmennettu pääministerin allekirjoituksella perustuslain 144 §:ssä vaaditulla tavalla.
24
M. F. vaatii myös, että kaikki henkilöt, jotka on nimitetty tuomareiksi tähän kurinpitojaostoon, jäävätään ja että Sąd Najwyższyn alainen Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych (työ- ja sosiaalivakuutusasioiden jaosto) nimetään käsittelemään hänen kanteensa kurinpitojaoston sijasta, joka yleensä on toimivaltainen ratkaisemaan tällaiset asiat ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 27 §:n 1 momentin 2 kohdan nojalla. M. F. myös pyytää, että häntä vastaan vireille pantu kurinpitomenettely keskeytetään turvaamistoimena koko pääasian käsittelyn ajaksi.
Asiat C-494/20 ja C-496/20
25
Pääasioiden asetelma asioissa C-494/20 ja C-496/20 on lähes sama kuin asian C-509/20 pääasiassa.
26
Yhtäältä Sąd Okręgowy w K:n (K:n piirioikeus, Puola) tuomari K. M. ja toisaalta M. F. vaativat kumpikin erikseen nostamassaan kanteessa sen toteamista, että T. P:n, joka on J. M:n seuraaja kurinpitojaoston puheenjohtajana, ja Sąd Najwyższyn välillä ei ole virkasuhdetta tämän määräyksen 23 kohdassa mainittuja sääntöjenvastaisuuksia vastaavien sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, jotka väitetysti ovat vaikuttaneet asianosaisen nimitykseen.
27
Lisäksi myös kyseisiä pääasian kanteita edelsivät T. P:n antamat määräykset, joissa nimettiin kurinpitotuomioistuimet tutkimaan K. M:ää ja M. F:ää vastaan vireille pannut kurinpitomenettelyt, joiden perusteena ovat ensin mainitun osalta vireillä olevaa kurinpitomenettelyä koskevat julkiset lausunnot, joissa kyseenalaistetaan KRS:n toimien riippumattomuus ja laillisuus sekä kurinpitojaoston perustuslaillisuus ja epäpoliittisuus, ja toiseksi mainitun osalta kyseisen tuomioistuimen ratkaisuista väitetysti ilmenevät unionin oikeuden säännösten ja määräysten rikkomiset.
28
Kyseisten pääasian kanteiden yhteydessä K. M. ja M. F. ovat myös esittäneet tämän määräyksen 24 kohdassa tarkoitettuja välitoimia ja prosessinjohtotoimia vastaavia toimia koskevia hakemuksia. K. M. on lisäksi pyytänyt, että turvaamistoimena kielletään pääasian vastaajaa jatkamasta tuomarin tehtävien hoitamista Sąd Najwyższyssa ja vaaditaan kyseistä tuomioistuinta velvoittamaan asianosainen pidättymään lainkäyttötoiminnasta.
Asia C-493/20
29
Sąd Rejonowy w O:n (O:n piirioikeus, Puola) tuomari P. J. vaatii pääasian kanteessaan sen toteamista, että yhtäältä A. T:n ja R. W:n ja toisaalta Sąd Najwyższyn välillä ei ole virkasuhdetta sellaisten sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, jotka väitetysti ovat vaikuttaneet asianosaisten nimityksiin kurinpitojaoston tuomareiksi ja jotka vastaavat tämän määräyksen 23 kohdassa mainittuja sääntöjenvastaisuuksia.
30
Kanteen nostamista edelsi päätös, jolla kolmen tuomarin kokoonpano kurinpitojaostossa, jossa A. T. ja R. W. hoitivat virkojaan, vahvisti P. J:hin kohdistetun kurinpitomenettelyn yhteydessä hänen pidättämisensä tehtävästään tilapäisesti kyseisen menettelyn ajaksi ja pienensi samalla hänen palkkaansa 40 prosenttia kyseisen tehtävistä pidättämisen ajaksi. Kyseinen päätös väitettiin annetun ennen kaikkea sillä perusteella, että P. J. oli antanut ilman oikeusperustaa päätöksen, jossa Sejmin kanslian päällikkö velvoitettiin toimittamaan luettelot kansalaisista ja tuomareista, jotka olivat kannattaneet KRS:n uuteen kokoonpanoon pyrkineiden henkilöiden ehdokkuutta sen jäseniksi.
31
P. J. esitti pääasian kanteensa yhteydessä myös tämän määräyksen 28 kohdassa tarkoitettuja prosessinjohto- ja välitoimia vastaavia toimia koskevia hakemuksia, joihin kuuluu vaatimus edellisessä kohdassa mainitun kurinpitomenettelyn lykkäämisestä turvaamistoimena.
Asia C-492/20
32
Sąd Okręgowy w K:n (K:n alueellinen tuomioistuin, Puola) tuomari W. Ż. vaatii pääasian kanteessaan sen toteamista, että K. Z:n ja Sąd Najwyższyn välillä ei ole virkasuhdetta tämän määräyksen 23 kohdassa mainittuja sääntöjenvastaisuuksia vastaavien sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, jotka väitetysti ovat vaikuttaneet asianosaisen nimitykseen kyseisen tuomioistuimen alaisen Izba Cywilnan (jäljempänä siviiliasiain jaosto) tuomariksi.
33
W. Ż. väittää kyseisessä kanteessaan, että häntä vastaan on aloitettu kurinpitomenettely, koska hän oli eräässä haastattelussa kyseenalaistanut K. Z:n nimittämisen sääntöjenmukaisuuden, ja että hän voi osoittaa ilmaisemansa näkemyksen oikeaksi, jos K. Z:n työsuhteen puuttuminen todetaan. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa myös siihen, että hoitaessaan Sąd Najwyższyn presidentin tehtäviä K. Z. oli väitetysti antanut määräyksen, jolla peruutettiin hänen edeltäjänsä määräys ja siirrettiin kurinpitojaoston tehtäväksi säilyttää tuomareita vastaan vireillä olevien asioiden asiakirja-aineistot ja vastata niiden hallinnoinnista.
34
Lisäksi W. Ż. esitti tämän määräyksen 28 kohdassa tarkoitettuja välitoimia ja prosessinjohtotoimia vastaavia toimia koskevia hakemuksia muun muassa, jotta häntä vastaan aloitettua kurinpitomenettelyä lykättäisiin. Hän pyysi myös, että edeltävässä kohdassa mainittua haastattelua koskevat todisteet otettaisiin käsittelyyn.
Asia C-491/20
35
Samainen W. Ż. vaatii pääasian kanteessaan sen toteamista, että A. S:n ja Sąd Najwyższyn välillä ei ole virkasuhdetta tämän määräyksen 23 kohdassa mainittuja sääntöjenvastaisuuksia vastaavien sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, jotka väitetysti ovat vaikuttaneet asianosaisen nimitykseen kyseisen tuomioistuimen alaisen, ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston tuomariksi (jäljempänä ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevä jaosto).
36
Kyseinen kanne nostettiin sen jälkeen, kun A. S. oli antanut tämän yhden tuomarin kokoonpanossa toimivan jaoston tuomarina määräyksen, jolla hylättiin muutoksenhaku, jossa W. Ż. riitautti päätöksen, jolla hänet on siirretty ilman hänen suostumustaan, vaikka kyseisen määräyksen antamisajankohtana siviiliasiain jaoston käsiteltävänä oli vaatimus kyseessä olevan kanteen tutkimiseen yleensä toimivaltaisen ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston kaikkien muiden tuomareiden jääväämisestä.
37
Kyseisen pääasian kanteen yhteydessä W. Ż. esitti myös tämän määräyksen 28 kohdassa tarkoitettuja prosessinjohto- ja välitoimia vastaavia toimia koskevia hakemuksia.
Asia C-495/20
38
[Sellaisena kuin se on oikaistuna 2.3.2023 annetulla määräyksellä] Sąd Rejonowy w B:n (B:n alueellinen tuomioistuin, Puola) tuomari T. M. vaatii pääasian kanteessaan sen toteamista, että yhtäältä T. D:n, M. D:n, P. K:n, J. L:n, M. L:n, O. N:n, G. Z:n ja A. S:n ja toisaalta Sąd Najwyższyn välillä ei ole virkasuhdetta tämän määräyksen 23 kohdassa mainittuja sääntöjenvastaisuuksia vastaavien sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, jotka väitetysti ovat vaikuttaneet asianosaisten nimitykseen kyseisen tuomioistuimen ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston tuomareiksi.
39
Kanne nostettiin sen jälkeen, kun kyseinen jaosto hylkäsi jäsentensä jääväämistä koskevan vaatimuksen, jonka T. M. esitti niitä KRS:n päätöksiä vastaan tuomioistuimessa vireille panemansa menettelyn yhteydessä, jotka yhtäältä koskevat toteamusta lausunnon antamisen raukeamisesta kyseen ollessa KRS:n jäsenen poissulkemisesta kyseisen asian käsittelystä ja jotka toisaalta koskevat tuomareiden työtehtävistä määräämisestä nostettua kannetta.
40
T. M. esitti kyseisen pääasian kanteen yhteydessä tämän määräyksen 28 kohdassa tarkoitettuja prosessinjohto- ja välitoimia vastaavia toimia koskevia hakemuksia muun muassa sen menettelyn lykkäämiseksi, jonka asianosaisena hän on ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevässä jaostossa.
Asiat C-506/20 ja C-511/20
41
Sąd Rejonowy w S:n (S:n alueellinen tuomioistuin, Puola) tuomarit T. B. ja B. S. ovat nostaneet asioissa C-506/20 ja C-511/20 pääasian kanteet. T. B. vaatii kanteessaan sen toteamista, että kenelläkään edellä tämän määräyksen 38 kohdassa mainituilla ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston tuomareilla ei ole virkasuhdetta, ja B. S. vaatii sen toteamista, että kyseisistä tuomareista kuudella ei ole virkasuhdetta. Perustelut, joihin pääasian kantajat vetoavat kanteidensa tueksi, koskevat tämän määräyksen 23 kohdassa mainittuja sääntöjenvastaisuuksia vastaavia sääntöjenvastaisuuksia, joiden he väittävät vaikuttaneen asianosaisten nimittämiseen ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston tuomarien tehtäviin.
42
Oikeussuojan tarpeensa osalta kyseiset pääasian kantajat vetoavat siihen, että heidän haettuaan tuomarinvirkaa kurinpitojaostosta KRS ei ollut esittänyt kummankaan nimittämistä, ja siihen seikkaan, että ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston eli mahdollisesti pääasian vastaajina olevien tuomareiden kuuluisi tutkia valitukset, jotka T. B. ja B. S. kumpikin olivat tehneet kyseisen, muiden ehdokkaiden nimittämistä esittäneen elimen päätöksestä.
43
T. B. ja B. S. esittivät pääasian kanteidensa yhteydessä hakemukset tämän määräyksen 28 kohdassa tarkoitettuja prosessinjohto- ja välitoimia vastaavista toimista, joihin kuuluu muun muassa niiden menettelyjen lykkääminen, jotka he olivat panneet vireille ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevässä jaostossa.
Ennakkoratkaisukysymykset
44
Kuten ennakkoratkaisupyynnöistä ilmenee, työ- ja sosiaalivakuutusasioiden jaoston eri kokoonpanot, joissa nämä pääasian kanteet ovat käsiteltävinä, ovat aluksi päättäneet lykätä niiden käsittelyä siihen asti, kunnes unionin tuomioistuin on antanut ratkaisun asiassa C-508/19, Prokurator Generalny ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaosto – Nimitys).
45
[Sellaisena kuin se on oikaistuna 2.3.2023 annetulla määräyksellä] Ottaen kuitenkin huomioon monet näiden lykkäystä koskevien päätösten jälkeen ilmenneet olosuhteet kyseiset ratkaisukokoonpanot päättivät jälkikäteen esittää nämä ennakkoratkaisupyynnöt. Kyseisillä olosuhteilla tarkoitetaan ensinnäkin sitä, että kurinpitojaoston puheenjohtaja esitti 6.5.2020 vaatimuksen siitä, että suurin osa pääasioihin liittyvistä asiakirja-aineistoista on siirrettävä, ja myös sitä, että syyttäjäviranomainen oli 7. ja 8.7.2020 vaatinut kaikkien kyseisten asioiden siirtämistä kyseisen jaoston käsittelyyn. Toiseksi tarkoitetaan sitä, että ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimen kokoonpanot vetoavat siihen, että ylimmästä tuomioistuimesta 20.12.2019 annetulla lailla on hiljattain otettu käyttöön uusi 29 §:n 2 ja 3 momentti, jonka mukaan Sąd Najwyższy ei saa kyseenalaistaa tuomioistuinten laillisuutta eikä arvioida tuomarinimitysten lainmukaisuutta tai heidän oikeuttaan hoitaa lainkäyttötehtäviä. Kolmanneksi nämä ratkaisukokoonpanot mainitsevat ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston puheenjohtajan 8.7.2020 päivätyn kirjeen, jossa tämä on todennut, että ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain uuden 26 §:n 2 momentin ensimmäisen virkkeen, joka sekin hiljattain lisättiin mainittuun lakiin 20.12.2019 annetulla lailla, nojalla nimenomaan viimeksi mainittu jaosto on toimivaltainen ratkaisemaan, kuuluvatko pääasian valitukset kurinpitojaoston vai työ- ja sosiaalivakuutusasioiden jaoston toimivaltaan, joista jälkimmäiseen kuuluvat ne eri ratkaisukokoonpanot, joissa mainitut valitukset parhaillaan ovat käsiteltävinä.
46
Tässä tilanteessa Sąd Najwyższy (Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych) päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle jokaisessa nyt käsiteltävänä olevassa asiassa seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko SEUT 279 artiklaa ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 160 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan ja SEU 19 artiklan 1 kohdan sekä 8.4.2020 annetun määräyksen komissio v. Puola (C‑791/19 R, EU:C:2020:277) määräysosan 1 kohdan ensimmäisen ja toisen luetelmakohdan kanssa, tulkittava siten, että Sąd Najwyższyn kurinpitojaoston puheenjohtaja [tai asiassa C-492/20 esitetyn kysymyksen sanamuodon mukaan Prokurator (syyttäjäviranomainen, Puola)] ei voi ennen asian C-791/19 ratkaisemista pyytää [Sąd Najwyższyn] tuomarin virkasuhteen puuttumisen vahvistamista koskevan asiakirja-aineiston siirtämistä [ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain] 3 §:n 5 kohdan, 27 §:n ja 73 §:n 1 momentin soveltamisen keskeyttämisen vuoksi?
2)
Onko SEU 2 artiklaa ja SEU 4 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kanssa, ja oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi tulkittava siten, että
a)
kansallisen tuomioistuimen on oltava soveltamatta kieltoa, joka koskee ’tuomioistuinten toimivallan kyseenalaistamista’ ja ’tuomioistuinten suorittamaa tuomarin nimittämisen laillisuuden tai nimittämisestä johtuvan toimivallan toteamista tai arviointia’ ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 29 §:n 2 ja 3 momentin mukaisesti, kun otetaan huomioon, että vaikka unioni kunnioittaa jäsenvaltioiden perustuslaillista identiteettiä, tämä ei kuitenkaan anna kansalliselle lainsäätäjälle mahdollisuutta poiketa unionin perusarvoista ja ‑periaatteista?
b)
jäsenvaltion perustuslaillinen identiteetti ei voi estää oikeutta saattaa asiansa laillisesti perustetun riippumattoman tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos asioita C-487/19 ja C-508/19 koskevissa ennakkoratkaisukysymyksissä kuvatut laiminlyönnit olivat vaikuttaneet ennen nimityspäätöksen tekemistä toteutettuun menettelyyn ja kun sitä edeltänyt tuomioistuinvalvonta oli tarkoituksellisesti ja ilmeisellä tavalla ristiriidassa kansallisen perustuslain kanssa?
3)
Onko SEU 2 artiklaa ja SEU 4 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä SEU 19 artiklan 1 kohdan kanssa, ja oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi ja SEUT 267 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltion perustuslaillisen identiteetin käsitteen sisältö voidaan, siltä osin kuin on kyse oikeudesta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi, määrittää jäsenvaltion ylimmän oikeusasteen tuomioistuinta sitovalla tavalla vain osana kyseisen tuomioistuimen tai muiden kansallisten tuomioistuinten esimerkiksi Trybunał Konstytucyjnyn (perustuslakituomioistuin, Puola) kanssa unionin tuomioistuimen kanssa ennakkoratkaisumenettelyssä käymää vuoropuhelua?
4)
Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa [luettuna yhdessä SEUT 267 artiklan kanssa – tämä täsmennys esiintyy ainoastaan asioiden C-494/20, C-506/20, C-509/20 ja C-511/20 ennakkoratkaisupyynnöissä] ja yleistä periaatetta, joka koskee oikeutta saattaa asiansa etukäteen laillisesti perustetun tuomioistuimen käsiteltäväksi, tulkittava siten, että jäsenvaltion ylimmän oikeusasteen tuomioistuimen on hylättävä sellaisen asian asiakirja-aineiston siirtämistä koskeva pyyntö [jossa se on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön unionin tuomioistuimelle – tämä täsmennys esiintyy ainoastaan asioiden C-491/20 ja C-509/20 ennakkoratkaisupyynnöissä], jos tällaisen pyynnön on esittänyt henkilö, joka on nimitetty tuomarin virkaan sellaisen kansallisen lainsäädännön nojalla ja olosuhteissa, joiden johdosta tuomioistuin ei täytä riippumattomuuden vaatimuksia eikä ole laillisesti perustettu tuomioistuin, ilman että sen olisi ensin päätettävä asiassa C-508/19 esitetyssä ennakkoratkaisupyynnössä tai unionin tuomioistuimen tuomiossa A. K. ym. (C-585/18, C-624/18 ja C-625/18, EU:C:2019:982) tarkoitettu menettely?”
47
Asioita C-491/20–C-495/20, C-506/20 ja C-511/20 koskevissa ennakkoratkaisupyynnöissä on lisäksi esitetty viides kysymys seuraavasti:
”5)
Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, luettuna yhdessä SEU 2 artiklan ja SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa, sekä oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen tuomarin virkasuhteen puuttumisen vahvistamista käsittelevä kansallinen tuomioistuin on velvollinen määräämään nimittämismenettelyssä tapahtuneiden merkittävien puutteiden vuoksi välitoimesta ja kieltämään vastapuolta ratkaisemasta tällaisessa asiassa muita unionin oikeuden soveltamisalaan kuuluvia asioita, tai muutoin kyseisen tuomarin toimet tai päätökset ovat pätemättömiä, ja määräämään, että muut viranomaiset eivät saa antaa asioita ratkaistavaksi vastapuolena olevalle tuomarille tai nimetä tällaista tuomaria ratkaisukokoonpanoon?”
48
Kaikissa näissä yhdistetyissä asioissa, lukuun ottamatta asiaa C-509/20, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, joka toteaa toimivansa ”SEUT 267 artiklan perusteella, luettuna yhdessä kansallisille tuomioistuimille ennakkoratkaisupyyntöjen tekemisestä annettujen suositusten (EUVL 2019, C 380, s. 1) 27 kohdan mukaisesti”, on esittänyt vielä seuraavat neljä kysymystä, joissa toistetaan sanatarkasti asiassa C-508/19, Prokurator Generalny ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaosto – Nimitys) unionin tuomioistuimelle jo aiemmin esitetyt neljä kysymystä:
”6)   Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, SEU 2 artiklaa, SEU 4 artiklan 3 kohtaa ja SEU 6 artiklan 3 kohtaa, tulkittuna yhdessä [perusoikeuskirjan] 47 artiklan ja SEUT 267 artiklan kolmannen kohdan kanssa, tulkittava siten, että jäsenvaltion ylimmän asteen tuomioistuin voi päättää palvelussuhteen puuttumisen vahvistamista koskevassa menettelyssä, että tuomarina ei ole pidettävä henkilöä, jolle on annettu kyseisen tuomioistuimen tuomarin virkaan nimittämistä koskeva asiakirja joko tehokasta oikeussuojaa koskevan periaatteen vastaisten säännösten perusteella tai sellaisella tavalla, joka ei sovi yhteen kyseisen periaatteen kanssa, kun tämän kysymyksen tutkimisesta tuomioistuimessa ennen asiakirjan antamista on tarkoituksellisesti tehty mahdotonta?
7)   Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, SEU 2 artiklaa, SEU 4 artiklan 3 kohtaa ja [perusoikeuskirjan] 47 artiklaa, tulkittuna yhdessä SEUT 267 artiklan kanssa, tulkittava siten, että tehokasta oikeussuojaa koskevaa periaatetta loukataan, kun tuomarin virkaan nimittämistä koskeva asiakirja annetaan sen jälkeen, kun kansallinen tuomioistuin on esittänyt unionin oikeuden tulkintaa koskevan ennakkoratkaisukysymyksen, johon annettavasta vastauksesta riippuu, voidaanko niiden kansallisten oikeussääntöjen, joiden nojalla kyseinen asiakirja on voitu antaa, katsoa soveltuvan yhteen unionin oikeuden kanssa?
8)   Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, SEU 2 artiklaa, SEU 4 artiklan 3 kohtaa, SEU 6 artiklan 3 kohtaa ja [perusoikeuskirjan] 47 artiklaa tulkittava siten, että tehokasta oikeussuojaa koskevaa periaatetta loukataan, kun oikeutta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa ei taata, koska jäsenvaltion tuomioistuimen tuomarin virkaan nimittämistä koskeva asiakirja on annettu räikeästi kyseisen jäsenvaltion oikeussääntöjen vastaisesti toteutetun nimitysmenettelyn perusteella?
9)   Onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, SEU 2 artiklaa, SEU 4 artiklan 3 kohtaa ja [perusoikeuskirjan] 47 artiklaa, tulkittuna yhdessä SEUT 267 artiklan kolmannen kohdan kanssa, tulkittava siten, että tehokasta oikeussuojaa koskevaa periaatetta loukataan, kun kansallinen lainsäätäjä on perustanut jäsenvaltion ylimmän asteen tuomioistuimeen organisatorisen yksikön, jota ei ole pidettävä unionin oikeudessa tarkoitettuna tuomioistuimena?”
Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
Nopeutettua menettelyä koskevat hakemukset
49
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin on pyytänyt ensimmäisen ja viidennen ennakkoratkaisukysymyksen käsittelemistä nopeutetussa menettelyssä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 105 artiklan nojalla. Se esitti pyyntönsä tueksi, että nopeutetun menettelyn soveltaminen on perusteltua ensimmäisen kysymyksen osalta sillä, että on tarpeen sulkea pois vallitseva epätietoisuus 8.4.2020 annetun määräyksen komissio v. Puola (C-791/19 R, EU:C:2020:277) aineellisesta soveltamisalasta, ja viidennen kysymyksen osalta tarpeella taata unionin oikeuden vaatimukset täyttävän kansallisen tuomioistuinjärjestelmän toiminta.
50
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 105 artiklan 1 kohdassa määrätään, että unionin tuomioistuimen presidentti voi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen pyynnöstä tai poikkeuksellisesti omasta aloitteestaan päättää esittelevää tuomaria ja julkisasiamiestä kuultuaan, että ennakkoratkaisupyyntö käsitellään nopeutetussa menettelyssä, jos asian laatu edellyttää, että asia käsitellään ensi tilassa.
51
On muistutettava, että tällainen nopeutettu menettely on menettelyllinen väline, jolla on tarkoitus vastata poikkeuksellisen kiireelliseen tilanteeseen (tuomio 21.12.2021, Randstad Italia, C-497/20, EU:C:2021:1037, 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
52
Nyt käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuimen presidentti päätti 12.10. ja 30.10.2020 esittelevää tuomaria ja julkisasiamiestä kuultuaan, että tämän määräyksen 49 kohdassa tarkoitettuja pyyntöjä ei ollut syytä hyväksyä.
53
Tältä osin on muistutettava alkuun siitä, että asiassa C-508/19, Prokurator Generalny ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaosto – Nimitys), joka koski samaa pääasiaa kuin asia C-509/20 ja jossa unionin tuomioistuimelle esitettiin samat ennakkoratkaisukysymykset kuin näissä yhdistetyissä asioissa esitetyt kuudes–yhdeksäs kysymys, unionin tuomioistuimen presidentti on 20.8.2019 antamallaan päätöksellä jo hylännyt ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen aiemman pyynnön nopeutetusta menettelystä. Kyseisessä toimenpiteessä sovellettuja hylkäämisen perusteita, jotka esitetään tuomion Prokurator Generalny 39–43 kohdassa, sovelletaan myös näissä yhdistetyissä asioissa esitettyihin nopeutettua menettelyä koskeviin pyyntöihin.
54
Vaikka oletettaisiinkin, että nopeutettu menettely voitaisiin käynnistää vain joidenkin unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi nyt saatettujen ennakkoratkaisukysymysten osalta, kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tässä tapauksessa pyytää, on kuitenkin todettava, ettei ole ilmeistä, miksi vastauksen saaminen ensimmäiseen kysymykseen olisi erityisen kiireellistä, sillä kyseinen tuomioistuin ei ole lainkaan perustellut pyyntöään tästä näkökulmasta.
55
Viidennen kysymyksen osalta on ensinnäkin muistutettava, että se, että ennakkoratkaisupyyntö on esitetty välitoimet sallivan kansallisen menettelyn yhteydessä, ei yksinään osoita, että kyseisen asian laatu edellyttää, että asia käsitellään ensi tilassa (tuomio Prokurator Generalny, 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Toiseksi on todettava, että välitoimihakemukset, joita kyseinen viides kysymys koskee, olivat jo pitkään olleet vireillä ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa, erityisesti sen ratkaisukokoonpanoissa, jotka olivat alkuun lykänneet pääasioiden käsittelyä siihen asti, kunnes annetaan tuomio asiassa C-508/19, Prokurator Generalny ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaosto – Nimitys), mikä ei voi toimia perusteluna sellaisen poikkeuksellisen kiireellisen tilanteen esiintymiselle, jolla voitaisiin perustella nopeutettu menettely kyseiseen kysymykseen vastaamiseksi.
Asioiden yhdistäminen
56
Asiat C-491/20–C-496/20, C-506/20, C-509/20 ja C-511/20 yhdistettiin unionin tuomioistuimen presidentin 16.11.2020 antamalla päätöksellä kirjallista ja suullista käsittelyä sekä ratkaisun antamista varten.
Ennakkoratkaisukysymysten osittainen peruuttaminen
57
Sen jälkeen, kun unionin tuomioistuin totesi tuomiossa Prokurator Generalny jättävänsä tutkimatta ennakkoratkaisupyynnön, jonka se oli saanut käsiteltäväkseen asiassa C-508/19, ennakkoratkaisupyynnön esittäneeltä tuomioistuimelta tiedusteltiin, aikoiko se pitää nyt esittämänsä ennakkoratkaisupyynnöt voimassa.
58
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ilmoitti unionin tuomioistuimelle 27.4.2022 päivätyssä vastauksessaan, että se oli päättänyt peruuttaa ensimmäisen, kahdeksannen ja yhdeksännen ennakkoratkaisukysymyksen ja pitää voimassa kuusi muuta kysymystä. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin antoi 23.5.2022 määräykset, joissa esitettiin kyseisen päätöksen perustelut, ja ne toimitettiin unionin tuomioistuimelle samana päivänä.
59
Perusteluista ilmenee, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että tarve vastauksen antamiseen toiseen, kolmanteen ja neljänteen kysymykseen pysyy ennallaan siinäkin tapauksessa, että unionin tuomioistuin vastaisi kieltävästi kuudenteen ja seitsemänteen kysymykseen tai toteaisi, ettei niitä voida ottaa tutkittavaksi, kuten se toimi tuomiossa Prokurator Generalny. Neljännen kysymyksen nimittäin katsotaan koskevan menettelyllisiä vaikeuksia, jotka ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen on ratkaistava käsitellessään pääasioiden mahdollista siirtämistä kurinpitojaoston tai ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston käsiteltäviksi. Toinen ja kolmas kysymys puolestaan liittyvät läheisesti neljänteen kysymykseen, ja vastausten saamista toiseen ja kolmanteen kysymykseen pidetään erityisen tarpeellisena, koska perustuslakituomioistuin antoi hiljattain oikeuskäytäntöä, jolla rajoitettiin unionin oikeuden ensisijaisuutta koskevan periaatteen soveltamisalaa.
60
Viidennen kysymyksen osalta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että kysymyksen voidaan katsoa olevan vailla kohdetta ainoastaan siinä tapauksessa, että kuudenteen ja seitsemänteen kysymykseen annettaisiin kieltävät vastaukset tai unionin tuomioistuin jättäisi ne tutkimatta.
61
Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin korostaa myös, että kuudes ja seitsemäs kysymys koskevat sitä, vaaditaanko unionin oikeudessa, että kansallisessa lainsäädännössä on tarjolla pääasioiden yhteydessä tarkoitetun kaltainen erityinen oikeussuojakeino niiden oikeuksien suojelemiseksi, jotka yksityisillä on unionin oikeuden perusteella.
62
Yhtäältä – ja toisin kuin unionin tuomioistuin katsoi tuomiossa Prokurator Generalny – menettely asiassa C-508/19 pääasian vastaajana olleen tuomarin työsuhteen puuttumisen toteamiseksi ei ole liitännäinen tässä asiassa pääasian vastaajana olevaa tuomaria vastaan käynnistettyyn kurinpitomenettelyyn nähden, koska nämä kaksi menettelyä ovat pikemminkin itsenäisiä ja koska kantajan etua tällaisen puuttumisen toteamismenettelyssä voidaan sitä paitsi arvioida vasta sen jälkeen, kun vireille pannussa tuomioistuinmenettelyssä on ensin todettu, että asia voidaan ottaa tutkittavaksi. Lisäksi todetaan, että monissa näistä pääasioista ei ole vireillä tuomiossa Prokurator Generalny yksilöidyn kaltaista rinnakkaista menettelyä.
63
Toisaalta on niin, että kyseisessä tuomiossa mainitun, yksityisten käytettävissä olevien kaikkien oikeussuojakeinojen kansallisen järjestelmän huomioon ottamisen pitäisi johtaa kyseessä olevan puuttumisen toteamisesta nostetun kanteen mahdollistamiseen, sillä se olisi ainoa muutoksenhakukeino, jolla voidaan varmistaa SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta ja perusoikeuskirjan 47 artiklasta johtuvien takeiden noudattaminen, kun otetaan huomioon, ettei kansallisessa lainsäädännössä tunneta lainkaan oikeussuojakeinoja, joilla voitaisiin suoraan kyseenalaistaa tuomarin virkakausi sen jälkeen, kun tasavallan presidentti on jo nimittänyt henkilön sääntöjenvastaisesti.
64
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa lisäksi siihen, että oikeusvaltiota koskevasta unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmeneviä oikeusohjeita noudattaville tuomareille voidaan nykyään määrätä niin kurinpidollisia kuin rikosoikeudellisia vastatoimia, minkä sen mielestä osoittavat monet sen esittämät konkreettiset esimerkit. Se toteaa myös, että Sąd Najwyższyn uusi presidentti on säilyttänyt itsellään unionin tuomioistuimen ennakkoratkaisupyynnön esittäneille tuomioistuimille asioissa C-487/19 ja C-508/19 palauttamat kansalliset asiakirja-aineistot siirtämättä niitä asianomaisille tuomioistuimille ja että kyseisten tuomioistuinten kokoonpanoa on tällä välin muutettu, jotta niihin vastedes kuuluisi enimmäkseen tuomareita, jotka on nimitetty menettelyissä, joissa esiintyneet puutteet vastaavat mainitussa asiassa C-487/19 kyseessä olleita puutteita.
65
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo asioille C-494/20, C-496/20, C-508/19 ja C-509/20 ominaisten olosuhteiden osalta, että on myös otettava huomioon se, että on viime kädessä juuri kurinpitojaoston tehtävänä valvoa sitä, että kyseisen jaoston puheenjohtaja noudattaa sääntöjä nimetessään kurinpitotuomioistuimia, joilla on toimivalta käsitellä pääasian kantajia vastaan käytäviä rinnakkaisia kurinpitomenettelyjä.
Tutkittavaksi ottaminen
66
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohdassa määrätään, että jos asia on selvästi unionin tuomioistuimen toimivaltaan kuulumaton tai jos vaatimuksen tai kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, unionin tuomioistuin voi julkisasiamiestä kuultuaan milloin tahansa päättää asian käsittelyä jatkamatta ratkaista sen perustellulla määräyksellä.
67
Kyseistä työjärjestyksen määräystä on sovellettava tässä tapauksessa. Tuomiosta Prokurator Generalny ilmenevien oikeusohjeiden perusteella ei nimittäin enää jää epäilystä siitä, että nämä ennakkoratkaisupyynnöt on jätettävä tutkimatta (ks. vastaavasti määräys 6.10.2020, Prokuratura Rejonowa w Słubicach, C-623/18, ei julkaistu, EU:C:2020:800, 23 kohta).
Kuudes ja seitsemäs kysymys
68
Kuudennen ja seitsemännen ennakkoratkaisukysymyksen osalta on alkuun korostettava yhtäältä sitä, että niiden sanamuoto on sama kuin kahdessa ensimmäisessä kysymyksessä siinä ennakkoratkaisupyynnössä, josta unionin tuomioistuin totesi tuomiossa Prokurator Generalny, että se on jätettävä tutkimatta, ja toisaalta sitä, että kyseinen ennakkoratkaisupyyntö oli esitetty unionin tuomioistuimelle saman pääasian yhteydessä kuin se, joka myöhemmin johti ennakkoratkaisupyynnön esittämiseen yhdessä nyt käsiteltävistä yhdistetyistä asioista, nimittäin asiassa C-509/20.
69
Tässä yhteydessä on todettava, että unionin tuomioistuin muistutti tuomion Prokurator Generalny 60 kohdassa vakiintuneesta oikeuskäytännöstään, jonka mukaan SEUT 267 artiklalla luotu menettely on unionin tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisen yhteistyön väline, jonka avulla unionin tuomioistuin esittää kansallisille tuomioistuimille ne unionin oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, joita nämä tarvitsevat ratkaistakseen käsiteltävikseen saatetut asiat, ja että ennakkoratkaisupyynnön esittämisen perusteena ei ole neuvoa-antavien lausuntojen esittäminen yleisistä tai hypoteettisista kysymyksistä vaan oikeusriidan todelliseen ratkaisemiseen erottamattomasti liittyvä tarve. Kyseisen tuomion 62 kohdassa unionin tuomioistuin samoin muistutti vakiintuneesta oikeuskäytännöstään, jonka mukaan SEUT 267 artiklan sanamuodon ja rakenteen perusteella ennakkoratkaisumenettely edellyttää tältä osin muun muassa, että kansallisessa tuomioistuimessa todellakin on vireillä riita-asia, jossa tämän on annettava ratkaisu, jossa otetaan huomioon ennakkoratkaisuasiassa annettu tuomio.
70
Asian C-508/19 pääasiassa vireillä olleesta siviilikanteesta tuomarin virkasuhteen puuttumisen toteamiseksi unionin tuomioistuin kuitenkin totesi kyseisen tuomion 67 kohdassa – muistutettuaan ensin tuomion Prokurator Generalny 66 kohdassa siitä, että siltä osin kuin sellainen kannetyyppi, jonka tarkoituksena on saada deklaratorinen päätös, on sallittu kansallisessa oikeudessa ja ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on ottanut tutkittavaksi kanteen, joka on saatettu sen käsiteltäväksi kansallisen oikeuden perusteella, unionin tuomioistuimen asiana ei ole kyseenalaistaa tätä harkintaa –, että siitä ei nimenomaan ollut kyse tuolloin käsiteltävänä olleessa asiassa.
71
Asiassa C-508/19 ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi tällainen asia oli saatettu, nimittäin totesi, että sillä ei ollut sovellettavan kansallisen oikeuden nojalla toimivaltaa, jonka nojalla se voisi lausua sen toimen lainmukaisuudesta, jolla henkilö on nimitetty tuomariksi, ja että tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymistä ei myöskään voinut todeta kyseisen kansallisen oikeuden perusteella. Näissä yhdistetyissä asioissa ei sellaista toimivaltaa ole myöskään ennakkoratkaisupyynnön esittäneellä tuomioistuimella, jonka käsiteltävänä on samankaltaisia kanteita.
72
Muistutettuaan tuomion Prokurator Generalny 68 ja 69 kohdassa samoin vakiintuneesta oikeuskäytännöstään, jonka mukaan SEUT 267 artiklalla käyttöön otettu unionin tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välinen yhteistyö edellyttää lähtökohtaisesti, että ennakkoratkaisua pyytäneellä tuomioistuimella on toimivalta ratkaista pääasia, jotta sitä ei pidetä täysin hypoteettisena, ja että asia voi olla toisin vain tietyissä poikkeuksellisissa olosuhteissa, unionin tuomioistuin esitti kyseisen tuomion 70 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa syyt sille, miksi tällaista poikkeusta ei voitu soveltaa tuolloin käsiteltävänä olleessa tapauksessa.
73
Tältä osin unionin tuomioistuin korosti ensinnäkin – ja kuten ilmenee tuomion Prokurator Generalny 70 kohdasta luettuna yhdessä kyseisen tuomion 63–65 kohdan kanssa – sitä, että kyseiseen tuomioon johtaneen asian ennakkoratkaisupyynnössä esitetyistä toteamuksista ilmenee, että vaikka siinä muodollisesti vaadittiin sen toteamista, ettei pääasian vastaajan ja Sąd Najwyższyn välillä ole virkasuhdetta, johon pääasian kantaja ei sitä paitsi mitenkään liity, hänen nostamallaan kanteella pyrittiin viime kädessä kyseenalaistamaan vastaajan tuomarinvirkaan Sąd Najwyższyssä nimittämisen pätevyys. Unionin tuomioistuin totesi myös, että toimiessaan näin kyseinen kantaja pyrki tosiasiassa saamaan ratkaisun oikeudelliseen kysymykseen, joka oli tullut esille häntä vastaan toisessa kansallisessa tuomioistuimessa tuolloin vireillä olleessa kurinpitomenettelyssä, joka koski hänen nimittämisekseen toteutetun toimen tehokkuutta, nimittäin pääasiassa vireille pannusta oikeudenkäynnistä erillisessä oikeudenkäyntimenettelyssä, jonka lykkäämistä turvaamistoimena hän myös pyysi ennakkoratkaisupyynnön esittäneeltä tuomioistuimelta.
74
Vastaavat toteamukset koskevat kaikkia pääasioita, joissa on nyt esitetty ennakkoratkaisupyyntöjä.
75
Näin on nimittäin ensinnäkin asiassa C-509/20, joka – kuten edellä todettiin – koskee samaa pääasiaa kuin se, jossa annettiin tuomio Prokurator Generalny. Sama pätee myös asioiden C-494/20 ja C-496/20 pääasioihin, joiden asetelma on kaikilta osin samankaltainen kuin asioiden C-508/19 ja C-509/20 pääasioissa, kuten tämän määräyksen 25–28 kohdasta ilmenee.
76
Sama koskee myös muita pääasioita nyt käsiteltävinä olevissa yhdistetyissä asioissa. Kuten ennakkoratkaisupyynnöissä esitetyistä toteamuksista ja tämän määräyksen 29–41 kohdassa esiintyvistä kuvauksista ilmenee, on niin, että vaikka eri pääasian kantajien asioissa C-491/20–C-493/20, C-495/20, C-506/20 ja C-511/20 esittämissä kanteissa muodollisesti vaaditaankin sen toteamista, että kunkin oikeusriidan pääasian vastaajan ja Sąd Najwyższyn välillä ei ole virkasuhdetta, niillä pyritään viime kädessä kyseenalaistamaan kyseisten vastaajien tuomarinvirkaan Sąd Najwyższyssä nimittämisen pätevyys ja saamaan siten ratkaistuiksi oikeudellisia kysymyksiä, jotka ovat tulleet esille muissa oikeudenkäynneissä, joiden asianosaisina kyseiset pääasian kantajat ovat muissa tuomioistuimissa. On vielä huomautettava, että lähes kaikki pääasian kantajista ovat myös pyytäneet näissä asioissa ennakkoratkaisupyynnön esittänyttä tuomioistuinta määräämään muiden erillisten oikeudenkäyntimenettelyjen, joiden asianosaisia he ovat, lykkäämisestä turvaamistoimena.
77
Analogisesti sen kanssa, mitä unionin tuomioistuin totesi tuomion Prokurator Generalny 71 kohdassa siltä osin kuin kyse on unionin tuomioistuimelle asiassa C-508/19 esitetyistä identtisistä kysymyksistä, sille asioissa C-491/20–C-493/20, C-495/20, C-506/20 ja C-511/20 esitetyt kuudes ja seitsemäs kysymys liittyvät erottamattomasti muihin oikeusriitoihin kuin pääasian oikeudenkäynteihin ja ovat todellisuudessa vain liitännäisiä, sillä niiden avulla pyritään lähinnä arvioimaan sitä, merkitsevätkö eräät pääasian vastaajina olevien tuomareiden nimittämiseen vaikuttaneista väitetyistä säännöstenvastaisuuksista sitä, että he eivät olisi voineet tai eivät vastaisuudessa voi toteuttaa toimia näiden muiden oikeusriitojen yhteydessä. Mainittujen kysymysten avulla pyritään asialle C-492/20 ominaisessa erityisessä tilanteessa vastaavasti arvioimaan, voidaanko tällaisia sääntöjenvastaisuuksia koskevaa väitettä pitää kurinpitorikkomuksena sen kurinpitoasiaa koskevan oikeusriidan yhteydessä, jonka asianosaisena kyseisen asian pääasian kantaja lisäksi on.
78
Näin ollen, kuten unionin tuomioistuin myös korosti tuomion Prokurator Generalny mainitussa 71 kohdassa, sen olisi samojen ennakkoratkaisukysymysten ulottuvuuden täysimääräiseksi arvioimiseksi ja hyödyllisten vastausten antamiseksi otettava huomioon näille muille oikeusriidoille ominaiset merkitykselliset seikat sen sijaan, että se pitäytyy nyt käsiteltävien pääasioiden asetelmassa, kuten SEUT 267 artiklassa kuitenkin edellytetään.
79
Toiseksi unionin tuomioistuin katsoi tuomion Prokurator Generalny 72 kohdassa, että koska pääasian kantajalla ei ole oikeutta nostaa suoraa kannetta kyseiseen tuomioon johtaneen pääasian vastaajan nimittämisestä kurinpitojaoston puheenjohtajaksi tai toimesta, jolla viimeksi mainittu nimesi tämän pääasian kantajaa vastaan kurinpitoasiasta vireille pannun oikeusriidan tutkimisesta vastaavan kurinpitotuomioistuimen, hän olisi voinut riitauttaa mainitussa tuomioistuimessa mainitusta toimesta mahdollisesti johtuvan sen oikeutensa sivuuttamisen, joka koskee sitä, että saman oikeusriidan ratkaisee etukäteen laillisesti perustettu riippumaton ja puolueeton tuomioistuin.
80
Tuomion Prokurator Generalny 73 kohdassa unionin tuomioistuin lisäksi korosti tältä osin jo katsoneensa, että kansalliset säännökset, joissa näin annetaan kurinpitojaoston puheenjohtajalle harkintavalta nimetä yleisten tuomioistuinten tuomareita vastaan vireille pantuja kurinpitoasioita käsittelevä alueellisesti toimivaltainen kurinpitotuomioistuin, ovat ristiriidassa SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kanssa (tuomio 15.7.2021, komissio v. Puola (Tuomareihin sovellettava kurinpitojärjestelmä), C‑791/19, EU:C:2021:596, 176 kohta). Union tuomioistuin katsoi samoin tuomion Prokurator Generalny 74 kohdassa, että kun otetaan huomioon kyseisellä määräyksellä oleva välitön oikeusvaikutus – siltä osin kuin siinä asetetaan se vaatimus, että tuomioistuinten, joiden tehtävänä on tulkita ja soveltaa unionin oikeutta, on oltava riippumattomia ja puolueettomia ja etukäteen laillisesti perustettuja – unionin oikeuden ensisijaisuuden periaate edellyttää, että näin nimetty kurinpitotuomioistuin jättää soveltamatta tällaisia kansallisia säännöksiä ja siten toteaa, ettei sillä ole toimivaltaa ratkaista sen käsiteltäväksi jätettyä oikeusriitaa.
81
Tämän määräyksen 65 kohdassa mainitun seikan osalta, johon ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin vetoaa ja jonka mukaan on viime kädessä kurinpitojaoston tehtävänä valvoa sitä, että kyseisen jaoston puheenjohtaja noudattaa sääntöjä nimetessään kurinpitotuomioistuimet, joilla on toimivalta käsitellä kyseessä olevia kurinpitomenettelyjä, on todettava, että sen jälkeen kun nämä ennakkoratkaisupyynnöt oli esitetty, unionin tuomioistuin on katsonut muun muassa, että Puolan tasavalta ei ollut noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut taannut sen kurinpitojaoston riippumattomuutta ja puolueettomuutta, jonka tehtävänä on ratkaista yleisten tuomioistuinten tuomareita koskevat kurinpitoasiat toisena oikeusasteena (tuomio 15.7.2021, komissio v. Puola (Tuomareihin sovellettava kurinpitojärjestelmä), C‑791/19, EU:C:2021:596, 113 kohta).
82
[Sellaisena kuin se on oikaistuna 2.3.2023 annetulla määräyksellä] Syistä, jotka on esitetty edellä tämän määräyksen 75 kohdassa, tämän määräyksen 79–81 kohdassa mainitut näkökohdat pätevät samalla tavoin myös nyt käsiteltävien asioiden C-494/20, C-496/20 ja C-509/20 yhteydessä.
83
Vastaavia näkökohtia voidaan lisäksi esittää soveltuvin osin näiden yhdistettyjen asioiden muiden pääasioiden suhteen.
84
On siis selvää ensinnäkin, että pääasian kantaja asiassa C-492/20 olisi voinut esittää väitteensä, jotka koskevat pääasian vastaajana olevan tuomarin nimitykseen vaikuttaneita väitettyjä puutteita SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan nähden, suoraan kurinpitotuomioistuimessa, jossa häneen kohdistuva kurinpitomenettely oli pantu vireille, riitauttaakseen niiden lausuntojen väitetyn sääntöjenvastaisuuden, joihin viitataan tämän määräyksen 33 kohdassa ja jotka hän oli esittänyt niiden olosuhteiden osalta, joissa kyseinen nimitys tehtiin.
85
Asiasta C-493/20 on vielä todettava, että kyseisen asian pääasian kantajalla on hänelläkin oltava mahdollisuus vedota kurinpitojaoston häntä vastaan antaman turvaamistoimipäätöksen mahdolliseen tehottomuuteen vetoamalla siihen, että kyseinen päätös on ristiriidassa SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kanssa, nimenomaan sekä häneen kohdistuvan, yhä vireillä olevan kurinpitomenettelyn yhteydessä että muihin kansallisiin viranomaisiin nähden, joiden tehtävänä on panna kyseinen päätös täytäntöön.
86
Asiasta C-491/20 on muistutettava, että W. Ż:n vireille panemassa, häneen kohdistuneen siirtotoimenpiteen riitauttamista koskevassa menettelyssä, joka johti tuomari A. S:n antamaan määräykseen, josta on kyse tämän määräyksen 36 kohdassa, siviiliasiain jaosto, jonka sai jääväämistä koskevan vaatimuksen käsiteltäväkseen kyseisen menettelyn yhteydessä, esitti unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön, joka on tällä välin johtanut 6.10.2021 annettuun tuomioon W.Ż. (Ylimmän tuomioistuimen ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevä jaosto – Nimittäminen) (C-487/19, EU:C:2021:798).
87
Kyseisessä tuomiossa – kuten sen tuomiolauselmasta ilmenee – unionin tuomioistuin katsoi, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa ja unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta on tulkittava siten, että kansallisen tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi on saatettu jääväämistä koskeva vaatimus, joka liittyy valitukseen, jolla tuomioistuimessa, joka voi tulkita ja soveltaa unionin oikeutta, tehtäviään hoitava tuomari on riitauttanut päätöksen, jolla hänet on siirretty ilman hänen suostumustaan, on silloin, kun se on välttämätöntä kyseessä olevan menettelyllisen tilanteen valossa unionin oikeuden ensisijaisuuden takaamiseksi, todettava mitättömäksi määräys, jolla viimeisenä oikeusasteena ja yhden tuomarin kokoonpanossa toimiva elin on jättänyt mainitun valituksen tutkimatta, jos kaikista edellytyksistä ja olosuhteista, jotka liittyivät tämän yhden tuomarin kokoonpanon tuomarin nimittämismenettelyyn, ilmenee, että tämä nimitys on tehty selvästi vastoin perustavanlaatuisia sääntöjä, jotka liittyvät erottamattomasti kyseisen tuomioistuinjärjestelmän perustamiseen ja toimintaan, ja että mainitun menettelyn lopputuloksen integriteetti on vaarantunut ja aiheuttanut siten yksityisille perustellun epäilyksen asianomaisen tuomarin riippumattomuudesta ja puolueettomuudesta, niin että mainitun määräyksen ei voida katsoa olevan SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun riippumattoman ja puolueettoman, etukäteen laillisesti perustetun tuomioistuimen antama.
88
Asioista C-495/20, C-506/20 ja C-511/20 ja pääasioiden kantajien tavoitteesta, jolla lähinnä pyrittiin siihen, että ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston tuomarit eivät voisi ratkaista tämän määräyksen 38–43 kohdassa tarkoitettuja kanteita, jotka he ovat lisäksi nostaneet Sąd Najwyższyssa, on myöskin huomattava, että kantajien on voitava esittää kaikki kyseessä olevien unionin oikeuden määräysten ja säännösten rikkomista koskevat väitteet kyseessä oleviin kanteisiin liittyvässä menettelyssä ja niitä käsittelevässä tuomioistuimessa.
89
On lisäksi todettava, että ottaen huomioon SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan välitön oikeusvaikutus, johon jo viitattiin tämän määräyksen 80 kohdassa, ja ne seuraukset, joita unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteella näin ollen on kunkin jäsenvaltion kaikkiin viranomaisiin nähden, ei ole ilmeistä, miten näissä pääasioissa annettavat ratkaisut pääasioiden vastaajien virkasuhteen puuttumisen toteamiseksi voisivat osoittautua sellaisiksi, että ne samojen asioiden pääasian kantajien osalta saattaisivat johtaa erilaiseen lopputulokseen kuin se, joka mahdollisesti seuraisi suoraan kyseisestä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta, kaikissa tämän määräyksen 82–88 kohdassa tarkoitetuissa kansallisissa prosessuaalisissa asetelmissa.
90
Kolmanneksi unionin tuomioistuin totesi tuomion Prokurator Generalny 75 kohdassa, että kyseiseen tuomioon johtaneeseen ennakkoratkaisupyyntöön sisältyvistä selityksistä, joihin kaikkiin näissä yhdistetyissä asioissa ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin on ilmoittanut yhtyvänsä täysin, sekä asiassa C-508/19 esitetyn ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen, joka toistettiin näissä yhdistetyissä asioissa kuudentena ennakkoratkaisukysymyksenä, sanamuodostakin ilmenee, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämät kysymykset liittyvät erityisesti siihen, että Puolan lainsäätäjä on tarkoituksellisesti muuttanut kansallista oikeusjärjestystä estääkseen vastedes sen, että Sąd Najwyższyn tuomareiden nimittäminen voisi olla tehokkaan tuomioistuinvalvonnan kohteena.
91
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen näin arvostelemista lainsäädännön muutoksista, jotka ovat peräkkäin vaikuttaneet KRS:stä annetun lain 44 §:ään, unionin tuomioistuin on tältä osin lähinnä todennut, kuten tuomion Prokurator Generalny 77–81 kohdasta ilmenee, että ne olivat tällä välin johtaneet 2.3.2021 annettuun tuomioon A. B. ym. (Tuomareiden nimittäminen ylimpään tuomioistuimeen – Muutoksenhaku) (C-824/18, EU:C:2021:153). Unionin tuomioistuin muistutti tältä osin erityisesti kyseisen tuomion tuomiolauselman sanamuodosta, jossa täsmennetään, millä edellytyksin ennakkoratkaisua pyytäneellä tuomioistuimella, joka oli saattanut kyseisen asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, olisi aihetta pitää kyseisiä lainsäädännön muutoksia SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja/tai SEUT 267 artiklan vastaisina ja näin ollen jättää soveltamatta niitä ensisijaisuuden periaate huomioon ottaen.
92
Tässä yhteydessä on huomattava, että unionin tuomioistuin korosti tuomion Prokurator Generalny 80 kohdassa, että se oli katsonut 2.3.2021 antamansa tuomion A. B. ym. (Tuomareiden nimittäminen ylimpään tuomioistuimeen – Muutoksenhaku) (C-824/18, EU:C:2021:153) 129 ja 156 kohdassa, että tällaiset SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan rikkomiset voivat ilmetä erityisesti sellaisissa tilanteissa, joissa siihen saakka käytettävissä olleet oikeussuojakeinot yhtäkkiä tällaisen nimittämismenettelyn osalta poistetaan tai tehdään tehottomiksi, ovat omiaan herättämään yksityisissä systeemisiä epäilyjä kyseisen menettelyn päätteeksi nimitettävien tuomareiden riippumattomuudesta ja puolueettomuudesta.
93
Lisäksi unionin tuomioistuin muistutti tuomion Prokurator Generalny 81 kohdassa myös siitä, että se oli 2.3.2021 antamansa tuomion A. B. ym. (Tuomareiden nimittäminen ylimpään tuomioistuimeen – Muutoksenhaku) (C-824/18, EU:C:2021:153) 129 ja 156 kohdassa nimenomaisesti todennut, että se, ettei tällaisessa nimittämismenettelyssä ole välttämättä mahdollista käyttää muutoksenhakukeinoa, voi joissakin tapauksissa olla ongelmatonta unionin oikeuteen ja erityisesti SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan perustuvien vaatimusten kannalta.
94
Kyseisessä 81 kohdassa unionin tuomioistuin totesi myös viimeksi mainitun seikan osalta, että asian Prokurator Generalny pääasiassa kyseessä olleen kaltaisella kanteella pyrittiin lähinnä siihen, että pääasian vastaajan nimitys Sąd Najwyższyn tuomarin tehtäviin todetaan erga omnes pätemättömäksi, vaikka kansallisessa oikeudessa ei anneta eikä missään vaiheessa ole annettu kaikille yksityisille oikeutta riitauttaa tuomareiden nimitystä suoralla kumoamiskanteella tai pätemättömäksi toteamista koskevalla kanteella.
95
Samat huomautukset ja toteamukset koskevat myös kaikkia pääasian kanteita.
96
Kun otetaan huomioon kaikki tuomiossa Prokurator Generalny esiin tuodut seikat, joista on juuri muistutettu, ja se, että kaikille unionin tuomioistuimille on SEUT 267 artiklassa annettu tehtävä esittää unionin tuomioistuimelle ne unionin oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, jotka ovat tarpeen niiden käsiteltäviksi saatettujen todellisten oikeusriitojen ratkaisemiseksi, tarkasteltuina erityisesti yksityisten käytettävissä olevien kaikkien oikeussuojakeinojen järjestelmän yhteydessä, unionin tuomioistuin katsoi lopuksi kyseisen tuomion 82 kohdassa, että unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä tuolloin esitetyt kysymykset ylittivät viimeksi mainitulle kyseisen SEUT 267 artiklan perusteella kuuluvan tuomioistuimen tehtävän.
97
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esiin tuomat seikat, jotka mainitaan tämän määräyksen 64 kohdassa, eivät voi vaikuttaa kaikkiin edellä esitettyihin näkemyksiin eivätkä tämän määräyksen edellisessä kohdassa toistettuun päätelmään.
98
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että kuudennen ja seitsemännen ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
Viides kysymys
99
Edellä esitetyn perusteella on viidennen ennakkoratkaisukysymyksen tutkimatta jättäminen sekin ilmeistä, sillä ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin on itse, kuten tämän määräyksen 60 kohdasta ilmenee, lisäksi korostanut sitä, että tämä kysymys jää vaille kohdetta, jos kuudes ja seitsemäs kysymys olisi jätettävä tutkimatta.
100
Viides kysymys nimittäin koskee mahdollisuutta, jota sinänsä ei ole sallittu kansallisessa lainsäädännössä, toteuttaa turvaamistoimia, joiden perusteella käsillä olevien pääasioiden vastaajia kielletään jatkamasta tuomarin tehtäviensä hoitamista Sąd Najwyższyssa ja kyseistä tuomioistuinta vaaditaan velvoittamaan asianosaiset pidättymään lainkäyttötoiminnasta siihen asti, kunnes saadaan pääasiaratkaisut, joilla kyseisissä asioissa ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin mahdollisesti viimein saisi unionin tuomioistuimelta kuudenteen ja seitsemänteen kysymykseen odotettavien vastausten perusteella todeta kyseisten tuomareiden ja Sąd Najwyższyn välisen virkasuhteen puuttumisen unionin oikeuden nojalla. Koska kuudetta ja seitsemättä kysymystä ei voida ottaa tutkittaviksi ja koska asiakysymykseen ei näin ollen ole vastattu, tässä tilanteessa ei voida katsoa, että vastauksen antaminen viidenteen kysymykseen olisi tarpeen pääasioiden ratkaisemiseksi.
Neljäs kysymys
101
On katsottava, että myös neljännen kysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
102
Tältä osin on todettava, että neljännen kysymyksen sanamuoto, sellaisena kuin se on toistettuna tämän määräyksen 46 kohdassa, tekee sen ymmärtämisestä erittäin vaikeata, eikä ennakkoratkaisupyyntöjen perusteiden avulla myöskään ole mahdollista käsittää sen täsmällistä ulottuvuutta, ja eräät niiden sisältämät monitahoiset toteamukset, jotka erityisesti liittyvät väitettyyn toisen ja neljännen kysymyksen väliseen toissijaisuussuhteeseen, vaikeuttavat ymmärtämistä entisestään. Sen vuoksi on vaikeata määritellä se unionin oikeuden määräysten ja säännösten tulkintaa koskeva täsmällinen ja konkreettinen ongelma, jota pääasioissa olisi pohdittava tämän neljännen kysymyksen osalta.
103
Ei varsinkaan ole ilmeistä, miten ne olosuhteet, joissa kurinpitojaoston puheenjohtaja ja ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevän jaoston puheenjohtaja nimitettiin Sąd Najwyższyn tuomareiksi, voisivat vain siitä syytä, että he ovat esittäneet pyynnöt kyseessä olevien asiakirja-aineistojen siirtämisestä, loukata pääasian kantajien oikeutta siihen, että heidän asiansa käsittelee riippumaton tuomioistuin. Vaikuttaakin siltä, että pelkästään niiden tuomareiden nimitysolosuhteet, jotka mahdollisesti joutuvat lausumaan asiasta jommassakummassa kyseessä olevista jaostoista, saattaisivat tapauksen mukaan johtaa tällaiseen loukkaamiseen.
104
Ei myöskään ole ilmeistä, miten väitetysti esitetyt pyynnöt pääasioiden siirtämisestä voisivat edellyttää ennakkoratkaisupyynnön esittäneeltä tuomioistuimelta muunlaista ratkaisua kuin se, joka tämän joka tapauksessa täytyy antaa tällaisesta pyynnöstä riippumatta päättäessään mainittujen asioiden mahdollisesta siirtämisestä jompaankumpaan asianomaisista jaostoista kyseisillä jaostoilla niiden käsittelemiseen väitetysti olevan toimivallan perusteella tai päättäessään käänteisesti siitä, että tällaisesta siirrosta mahdollisesti kieltäydytään esimerkiksi sillä perusteella, että jaosto ei väitetysti ole riippumaton tuomioistuin.
105
Näiden eri näkökohtien osalta on muistutettava, että – kuten vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee – on välttämätöntä, että kansallinen tuomioistuin antaa edes vähäisen selostuksen syistä, joiden perusteella se on valinnut ne unionin oikeuden säännökset ja määräykset, joiden tulkintaa se pyytää, ja siitä, miten kyseiset säännökset ja määräykset ja sen käsiteltävänä olevassa asiassa sovellettava kansallinen lainsäädäntö liittyvät toisiinsa (ks. vastaavasti tuomio 10.3.2016, Safe Interenvíos, C-235/14, EU:C:2016:154, 115 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Tältä osin on todettava, että ennakkoratkaisupyyntöihin sisältyvien selvitysten ja niissä esitettyjen kysymysten on paitsi tehtävä unionin tuomioistuimelle mahdolliseksi antaa pääasian ratkaisun kannalta hyödyllisiä vastauksia, myös tarjottava jäsenvaltioiden hallituksille sekä muille osapuolille, joita asia koskee, mahdollisuus esittää huomautuksia Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 23 artiklan mukaisesti, ja että unionin tuomioistuimen on huolehdittava siitä, että tämä mahdollisuus taataan (ks. vastaavasti määräys 12.5.2016, Security Service ym., C-692/15–C-694/15, EU:C:2016:344, 21 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Toinen ja kolmas kysymys
106
Myös toisen ja kolmannen kysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
107
Tältä osin on muistutettava, että nämä kysymykset koskevat ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 29 §:n 2 ja 3 momentista johtuvia kieltoja kyseenalaistaa tuomioistuinten laillisuus tai määrittää tai arvioida tuomarin nimittämisen laillisuutta tai hänen oikeuttaan hoitaa lainkäyttötehtäviä.
108
Kuten ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen antamista selityksistä ilmenee, se esitti nämä kysymykset siltä varalta, että tällaiset kansalliset säännökset olisivat voineet olla yhtäältä esteenä sille, että mainittu tuomioistuin toteaa pääasian vastaajien ja Sąd Najwyższyn välisen virkasuhteen puuttumisen siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuimen kuudenteen ja seitsemänteen kysymykseen antamat vastaukset olisivat voineet antaa sille toimivallan tehdä tällaisia toteamuksia, ja toisaalta esteenä sille, että nämä ennakkoratkaisupyynnöt esittäneet Sąd Najwyższyn kokoonpanot kieltäytyvät siirtämästä pääasioita kyseisen tuomioistuimen muiden jaostojen käsiteltäviksi, vaikka unionin tuomioistuimen ensimmäiseen tai neljänteen kysymykseen antamat vastaukset edellyttäisivätkin tällaista kieltäytymistä.
109
Näin ollen on riittävää todeta, että kun otetaan huomioon neljännen, kuudennen ja seitsemännen kysymyksen tutkimatta jättäminen ja ensimmäisen kysymyksen peruuttaminen, toiseen ja kolmanteen kysymykseen mahdollisesti annettavat vastaukset vaikuttavat täysin merkityksettömiltä pääasioiden ratkaisemisen kannalta.
110
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että nyt käsiteltävien ennakkoratkaisupyyntöjen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
111
[Sellaisena kuin se on oikaistuna 2.3.2023 annetulla määräyksellä] Tässä tilanteessa ei ole syytä lausua A. S:n pyynnöstä, joka koskee todistajan kuulemista unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 67 artiklan 1 kohdan mukaisesti, sillä kyseinen pyyntö on menettänyt tarkoituksensa (ks. vastaavasti määräys 6.10.2020, Prokuratura Rejonowa w Słubicach, C-623/18, ei julkaistu, EU:C:2020:800, 37 kohta).
Oikeudenkäyntikulut
112
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe ennakkoratkaisua pyytäneessä elimessä vireillä olevien asioiden käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin pääasioiden asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (toinen jaosto) on määrännyt seuraavaa:
Ennakkoratkaisupyynnöt, jotka Sąd Najwyższy (Izba Pracy i Ubezpieczeń Społecznych) esitti 15.7.2020 tekemillään päätöksillä, jätetään tutkimatta.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: puola..