62006CC0521
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
YVES BOT
3 päivänä huhtikuuta 2008 (
1
)
Asia C-521/06 P
Athinaïki Techniki AE
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
”Muutoksenhaku — Valtiontuki — Helleenien tasavallan Hyatt Regency -yhtymälle myöntämä valtiontuki — Kantelu — Kantelun käsittelyn lopettamista koskeva päätös — Asetus (EY) N:o 659/1999 — Asetuksen 4, 13 ja 20 artikla — EY 230 artiklassa tarkoitettu ”kannekelpoisen toimen” käsite”
1.
Yhteisöjen tuomioistuimen olisi käsiteltävänä olevan asian johdosta esitettävä lisätäsmennyksiä kantelijoiden oikeuksiin valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä.
2.
Kysymys on siitä, onko se, että Euroopan yhteisöjen komissio lopetti sellaisen kantelun käsittelyn, jossa väitettiin myönnetyn EY:n perustamissopimuksen kanssa yhteensoveltumatonta tukea, sillä perusteella, ettei sen käytettävissä ollut riittävästi tietoja kannan ottamiseksi kyseisen tuen olemassaoloon tai sen soveltuvuuteen yhteismarkkinoille eikä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamiseksi, päätös, joka voi olla kantelijan nostaman kanteen kohteena.
3.
Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi asiassa Athinaïki Techniki vastaan komissio 26.9.2006 antamassaan määräyksessä (
2
) komission puolustaman kannan mukaisesti, että tällainen käsittelyn lopettamistoimi ei ole päätös, ja jätti tutkimatta siitä nostetun kanteen. Athinaïki Techniki AE (
3
) riitauttaa tämän analyysin nyt käsiteltävänä olevalla valituksella.
4.
Esitän tässä ratkaisuehdotuksessa, että Athinaïki Technikin tekemä valitus on mielestäni perusteltu ja että väitettyä valtiontukea koskevan kantelun käsittelyn lopettaminen on kannekelpoinen toimi.
5.
Toisen perusteen, jonka komissio on esittänyt kumoamiskannetta koskevan oikeudenkäyntiväitteensä tueksi ja jonka mukaan kanne on nostettu myöhässä, tutkiminen edellyttää myös niiden ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen määräysten tarkastelua, joiden mukaan on mahdollista saattaa asia tämän tuomioistuimen käsiteltäväksi lähettämällä kannekirjelmä faksitse, ja sen edellytyksen ulottuvuuden täsmentämistä, joka koskee faksitse toimitetun version identtisyyttä alkuperäiskappaleen kanssa, joka on toimitettava tuomioistuimen kirjaamoon kymmenen päivän kuluessa.
I Valtiontukia koskevat oikeussäännöt
6.
Esittelen peräkkäin asiaa koskevat perustamissopimuksen määräykset, asetuksen (EY) N:o 659/1999 (
4
) säännökset, joissa on kodifioitu käytäntö, jota komissio on noudattanut käyttäessään sille perustamissopimuksessa annettua toimivaltaa, sekä sen oikeuskäytännön suuret linjat, joka koskee yhtäältä komission velvollisuuksia silloin, kun se vastaanottaa kantelun, jossa ilmoitetaan kansallisista toimenpiteistä, joiden väitetään olevan perustamissopimuksen vastaista valtiontukea, ja toisaalta kantelijoiden oikeuksia.
A Perustamissopimus
7.
EY 87 artiklan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua yhteisön sisällä, on lähtökohtaisesti kielletty kyseisen artiklan 2 ja 3 kohdassa luetelluin poikkeuksin. (
5
)
8.
Näiden määräysten täytäntöönpanon varmistamiseksi ja jäsenvaltioiden interventio-oikeuden ja vääristymättömän kilpailun takaamisen yhteensovittamiseksi Euroopan unionin sisällä perustamissopimuksessa on määrätty valtiontuen valvonta- ja ennakkolupamenettelystä, jossa komissiolla on keskeinen asema.
9.
Näin ollen komission tehtävänä on EY 88 artiklan 1 kohdan mukaisesti seurata jatkuvasti jäsenvaltioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä ja tehdä niille ehdotuksia yhteismarkkinoiden asteittaisen kehittämisen tai yhteismarkkinoiden toiminnan kannalta aiheellisiksi toimenpiteiksi.
10.
EY 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa annetaan komission tehtäväksi myös arvioida, ovatko tuet EY 87 artiklan mukaisia, ja siinä tapauksessa, että tuki ei sovellu yhteismarkkinoille, tehdä päätös siitä, että asianomaisen jäsenvaltion on lopetettava tuki. EY 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa määrätään nimittäin, että ”jos komissio vaadittuaan niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa, toteaa, että valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty tuki ei EY 87 artiklan mukaan sovellu yhteismarkkinoille taikka että tällaista tukea käytetään väärin, se tekee päätöksen siitä, että asianomaisen valtion on komission asettamassa määräajassa poistettava tuki tai muutettava sitä.”
11.
Lopuksi EY 88 artiklan 3 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot ilmoittamaan tuen myöntämistä tai muuttamista koskevat suunnitelmansa komissiolle ja kielletään niitä toteuttamasta tällaisia suunnitelmia ennen kuin komissio on tehnyt päätöksen EY 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
12.
EY 88 artiklassa määrätyn tutkintamenettelyn on tulkittu voivan käsittää kaksi vaihetta eli alustavan tutkinnan ja tarvittaessa, jos komissiolla on epäilyjä suunnitellun tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tai jos se katsoo, että kyseinen tuki ei sovellu yhteismarkkinoille, perusteellisemman tutkinnan, jonka tarkoituksena on, että komissio saa käyttöönsä täydelliset tiedot kaikista asiaan liittyvistä seikoista. Tässä tarkoituksessa komission on EY 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti kehotettava niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa. (
6
)
B Asetus N:o 659/1999
13.
Asetuksessa N:o 659/1999 on kodifioitu käytäntö, jota komissio on noudattanut käyttäessään sille EY 88 artiklassa annettua toimivaltaa. Tämän asetuksen johdanto-osan toisen perustelukappaleen mukaan se on laadittu yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti.
14.
Tämän asetuksen nojalla asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle pääsääntöisesti kaikista suunnitelmistaan myöntää uutta tukea ja toimitettava sille kaikki tarvittavat tiedot, jotta komissio pystyy tekemään päätöksen kyseisestä suunnitelmasta. (
7
)
15.
Erilaiset päätökset, jotka komissio voi tehdä, luetellaan kyseisen asetuksen 4 ja 7 artiklassa.
16.
Asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa mainitaan päätökset, jotka voidaan tehdä ilmoituksen ”alustavan tutkintavaiheen” päätteeksi. Komissiolla on siten kolme mahdollisuutta. Se voi päättää, että ilmoitettu toimenpide ei ole tukea, tai että se on yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea (vastustamatta jättämistä koskeva päätös), tai edelleen, että ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta kyseisille markkinoille on epäilyjä, ja aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn (muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskeva päätös).
17.
Nämä päätökset on tehtävä kahden kuukauden kuluessa suunnitelman ilmoittamista seuraavasta päivästä lukien, jos tätä ilmoitusta pidetään täydellisenä. Komissio voi pyytää asianomaiselta jäsenvaltiolta kaikki tarvittavat lisätiedot, jos se katsoo, että ilmoitus on puutteellinen. (
8
)
18.
Jos komissio on päättänyt aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn, se pyytää asetuksen N:o 659/1999 6 artiklan mukaan asianomaista jäsenvaltiota ja muita asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa asetetussa määräajassa.
19.
”Asianomaisella osapuolella” tarkoitetaan kyseisen asetuksen 1 artiklan h alakohdassa olevan määritelmän mukaan ”jäsenvaltiota, henkilöä, yritystä tai yritysten yhteenliittymää, jonka etuihin tuen myöntäminen voi vaikuttaa, erityisesti tuensaajaa, kilpailevia yrityksiä ja alan järjestöjä.”
20.
Muodollisen tutkintamenettelyn päätteeksi komission on kyseisen asetuksen 7 artiklan mukaan tehtävä päätös, jossa todetaan joko, että ilmoitettu toimenpide ei ole tukea tai että kyseinen toimenpide on yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea taikka että kyseessä on tuki, joka ei sovellu yhteismarkkinoille.
21.
Asetuksen N:o 659/1999 10–15 artiklassa säädetään lisäksi menettelystä, jota komission on noudatettava silloin, kun tuki on sääntöjenvastaista. Tuki on sääntöjenvastaista, jos asianomainen jäsenvaltio on ottanut sen käyttöön EY 88 artiklan 3 kohdan määräysten vastaisesti ilmoittamatta siitä ennakolta komissiolle. (
9
)
22.
Kyseisen asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos komissiolla on miltä hyvänsä taholta saatuja tietoja oletetusta sääntöjenvastaisesta tuesta, se tutkii tiedot viipymättä.”
23.
Kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Mahdollista sääntöjenvastaista tukea koskevan tutkinnan tuloksista on tehtävä päätös 4 artiklan – – mukaisesti. Jos on kyse muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä, menettely päätetään 7 artiklan mukaisella päätöksellä. – –”
24.
Asetuksen N:o 659/1999 20 artikla koskee erityisesti asianomaisten osapuolten oikeuksia. Sen 1 kohdassa muistutetaan, että asianomaiset osapuolet voivat tehdä huomautuksia muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevasta komission päätöksestä. Siinä lisätään, että asianomaisille osapuolille, jotka ovat tehneet tällaisia huomautuksia, ja kaikille yksittäisen tuen saajille toimitetaan jäljennös komission tämän menettelyn päätteeksi tekemästä päätöksestä.
25.
Tämän asetuksen 20 artiklan 2 kohta on puolestaan keskeinen tässä oikeusriidassa. Sen sisältö on seuraava:
”Asianomaiset osapuolet voivat toimittaa komissiolle tietoja oletetuista sääntöjenvastaisista tuista ja tuen väärinkäytöstä. Jos komissio katsoo, että sillä ei saamiensa tietojen perusteella ole riittävää syytä ottaa kantaa asiaan, se ilmoittaa tästä asianomaiselle osapuolelle. Jos komissio tekee päätöksen asiassa, jota toimitetut tiedot koskevat, se toimittaa jäljennöksen päätöksestä asianomaiselle osapuolelle.”
26.
Kyseisen asetuksen 20 artiklan 3 kohdassa säädetään lisäksi, että asianomaiset osapuolet voivat pyynnöstään saada jäljennöksen asetuksen 4 ja 7 artiklan mukaisista päätöksistä.
27.
Lisäksi asetuksen N:o 659/1999 25 artiklassa säädetään, että asetuksen mukaisesti tehdyt päätökset osoitetaan asianomaiselle jäsenvaltiolle.
C Oikeuskäytäntö, joka koskee yhtäältä komission velvollisuuksia, kun se vastaanottaa oletetusta valtiontuesta tehdyn kantelun, ja toisaalta kantelijoiden oikeuksia
28.
Komission velvollisuudet, kun se vastaanottaa kantelun, jossa ilmoitetaan kansallisesta toimenpiteestä, jonka väitetään olevan perustamissopimuksen vastaista valtiontukea, ja kantelijoiden oikeudet valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä on päätelty oikeuskäytännössä EY 87 ja EY 88 artiklasta silloin, kun asetusta N:o 659/1999 ei ollut vielä annettu tai se ei ollut sovellettavissa.
29.
Koska tällä asetuksella, joka on annettu kyseisten perustamissopimuksen artiklojen soveltamiseksi, ei voida supistaa niiden ulottuvuutta (
10
) ja koska siinä toistetaan olemassa oleva oikeuskäytäntö kodifioimalla se, viimeksi mainitulla on siten merkitystä asetuksen säännösten tulkinnan suhteen.
1. Komission velvollisuudet
30.
Komissiolle kuuluvat velvollisuudet, kun se vastaanottaa oletetusta valtiontuesta tehdyn kantelun, perustuvat seuraaviin kahteen seikkaan. Nämä velvollisuudet johtuvat yhtäältä siitä, että kyseisellä toimielimellä on yksinomainen toimivalta arvioida tuen yhteensoveltuvuutta perustamissopimuksen kanssa, jollei oteta huomioon Euroopan unionin neuvostolle EY 88 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa annettuja toimivaltuuksia. Nämä velvollisuudet perustuvat yhtäältä valtiontukien periaatteelliseen kieltoon. Komissiolla on tämän yksinomaisen toimivallan ja tämän periaatteellisen kiellon nojalla velvollisuus valvoa, ettei perustamissopimuksen vastaista tukea myönnetä tai sen myöntämistä jatketa. (
11
)
31.
Kun komissiolle tehdään kantelu, oikeuskäytännössä on vedetty siitä sen käsittelyn osalta seuraavat aineellisia ja ajallisia näkökohtia koskevat johtopäätökset.
32.
Aineelliselta kannalta katsoen komission tehtävänä on ensinnäkin suorittaa kantelun huolellinen ja puolueeton tutkinta. (
12
) Tämän huolellisuusvelvoitteen nojalla se voidaan jopa velvoittaa tutkimaan sellaisia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, joihin kantelija ei ole nimenomaisesti vedonnut. (
13
)
33.
Komissiolla ei sitä vastoin ole velvollisuutta menettelyn tässä vaiheessa kuulla kantelijaa tai muita EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja osapuolia, ”joita asia koskee”. Sillä on tämä velvollisuus vasta muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä. (
14
)
34.
Jos komissio sitten päättää, että kantelussa ilmoitettu toimenpide ei ole tukea, sillä on velvollisuus esittää riittävällä tavalla syyt, joiden vuoksi kantelussa esitetyt tosiseikat ja oikeudelliset seikat eivät ole riittäneet osoittamaan, että kyseessä on tällainen tuki. (
15
) Saman perusteluvaatimuksen olisi loogisesti oltava välttämätön, jos komissio katsoo, että ilmoitettu toimenpide on yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea.
35.
Lisäksi jos komissio on alustavan tutkintavaiheen päättyessä tullut vakuuttuneeksi siitä, että ilmoitettu toimenpide on yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea, tai jos sillä on vakavia vaikeuksia ottaa kantaa kyseisen tuen soveltuvuuteen kyseisille markkinoille, sen on aloitettava muodollinen tutkintamenettely, kuten sen on tehtävä silloin, kun asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa sille kyseisestä toimenpiteestä. (
16
)
36.
Ajalliselta näkökannalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on lisäksi päätellyt komission yksinomaisesta toimivallasta ja valtiontukien periaatteellisesta kiellosta, että kyseinen toimielin ei voi kantelun vastaanotettuaan pitkittää rajattomasti siinä ilmoitettujen valtion toimenpiteiden alustavaa tutkintaa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen mukaan komission tehtävänä on suorittaa tämä alustava tutkinta kohtuullisessa ajassa. (
17
)
37.
Kyseisen ajan kohtuullisuutta on arvioitava kullekin asialle ominaisten olosuhteiden ja erityisesti asiayhteyden, asian vaikeusasteen ja menettelyn eri vaiheiden perusteella. (
18
)
2. Kantelijan oikeudet
38.
Kantelijoiden oikeuksia valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä koskeva oikeuskäytäntö nojautuu premissiin, jonka mukaan komission tässä yhteydessä tekemät päätökset on osoitettu jäsenvaltioille myös silloin, kun kyseiset päätökset on tehty sellaisten kantelujen johdosta, joissa ilmoitetaan toimenpiteestä, jonka väitetään olevan perustamissopimuksen vastaista tukea. (
19
)
39.
On myös muistutettava, että EY 230 artiklan neljännen kohdan mukaan luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi nostaa kanteen toiselle henkilölle osoitetusta päätöksestä vain, jos kyseinen päätös koskee häntä suoraan ja erikseen.
40.
Kantelijoiden oikeudet valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä, sellaisina kuin ne on täsmennetty oikeuskäytännössä, riippuvat yhtäältä siitä, ovatko kyseiset kantelijat EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja osapuolia, ”joita asia koskee”, ja toisaalta niiden kanteen kohteesta.
41.
Mitä ensinnäkin tulee kyseisessä määräyksessä tarkoitettuun käsitteeseen ”se, jota asia koskee”, sen on määritelty yleisesti ottaen tarkoittavan henkilöitä, yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä, joiden etuihin tuen myöntäminen voi vaikuttaa, eli erityisesti kilpailevia yrityksiä ja alan järjestöjä. (
20
) Tämä määritelmä on toistettu asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan h alakohdassa.
42.
Tästä seuraa, että jokaista yritystä, joka vetoaa – vaikka vain mahdolliseen – kilpailusuhteeseen, voidaan pitää EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna osapuolena, ”jota asia koskee”.
43.
Mitä sitten tulee näiden asianomaisten osapuolten kanneoikeuteen, sen perustana ovat kyseisessä artiklassa näille annetut menettelylliset oikeudet. Sen mukaan komission on kehotettava niitä esittämään huomautuksensa vasta siinä vaiheessa, kun se aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn. (
21
)
44.
Oikeuskäytännössä on päätelty tästä, että kun komissio kyseistä menettelyä aloittamatta katsoo, että kantelijan ilmoittama toimenpide ei ole tukea tai että se on yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea, kantelijalla on oikeus riitauttaa kyseinen päätös yhteisöjen tuomioistuimissa, jos hän on EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu henkilö, ”jota asia koskee”. (
22
)
45.
Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin täsmentänyt, että kyseisen kanteen tarkoituksena voi olla ainoastaan kyseisessä määräyksessä tarkoitettujen menettelyllisten oikeuksien turvaaminen, toisin sanoen, että siinä on saatettava kyseenalaiseksi se, ettei muodollista tutkintamenettelyä ole aloitettu. (
23
)
46.
Tästä seuraa, että jos kyseessä on EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu osapuoli, ”jota asia koskee”, on mahdollista katsoa, että riidanalainen päätös koskee kantelijaa suoraan ja erikseen EY 230 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla, mikäli tämä riitauttaa sen, ettei muodollista tutkintamenettelyä ole aloitettu.
47.
Jos kantelija sitä vastoin kyseenalaistaa sen, onko tuen arviointia koskeva päätös sellaisenaan perusteltu, tai jos kantelija riitauttaa muodollisen tutkintamenettelyn johdosta tehdyn päätöksen, se on samassa asemassa kuin kuka tahansa yksityinen henkilö, joka pyrkii riitauttamaan päätöksen, jota ei ole osoitettu hänelle. Kantelijan kanteen tutkittavaksi ottaminen edellyttää siis, että se osoittaa, että kyseinen päätös vaikuttaa siihen oikeuskäytännössä asiassa Plaumann vastaan komissio annetusta tuomiosta (
24
) alkaen vahvistetulla tavalla eli että kyseinen päätös vaikuttaa siihen sille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella se erottuu kaikista muista. (
25
)
48.
Oikeuskäytännössä on myönnetty, että tilanne voisi olla tällainen erityisesti silloin, kun kyseisen päätöksen kohteena oleva tuki vaikuttaa huomattavasti kantelijan asemaan markkinoilla. (
26
) Pelkästään se seikka, että kantelijan mahdollinen kilpailija ja EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu osapuoli, ”jota asia koskee”, ei siis riitä antamaan kanneoikeutta yhteisöjen tuomioistuimissa sen riitauttamiseksi, onko tuen arviointia koskeva päätös sellaisenaan perusteltu. (
27
)
49.
Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on edellä mainitussa asiassa Air One vastaan komissio antamassaan tuomiossa ulottanut EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kantelijan, ”jota asia koskee”, oikeudet EY 232 artiklaan perustuvaan kanteeseen ottaessaan tutkittavaksi laiminlyöntikanteen, jonka kyseinen kantelija oli nostanut komissiota vastaan, kun tämä ei ollut tehnyt päätöstä sen tekemän kantelun johdosta. (
28
)
50.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi komission argumentin, jonka mukaan Air Onen olisi pitänyt osoittaa, että sen kantelussa tarkoitettu toimenpide vaikuttaisi huomattavasti sen kilpailuasemaan.
51.
Se päätteli, että Air Onen nostama laiminlyöntikanne oli otettava tutkittavaksi sen vuoksi, että tämä oli joihinkin Italian kaupunkeihin kohdistuvilla lentoreiteillä ilmoitettujen tukien saajan kilpailijan asemassa EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu osapuoli, ”jota asia koskee”, ja että sillä olisi siten menettelyllisten oikeuksiensa turvaamiseksi oikeus riitauttaa päätös, jonka komissio oli tehnyt muodollista tutkintamenettelyä aloittamatta. (
29
)
II Tosiseikat
52.
Oikeudenkäynnin perustana olevat tosiseikat esitetään valituksenalaisessa määräyksessä seuraavasti:
”1
Kreikan viranomaiset aloittivat lokakuussa 2001 julkisia hankintoja koskevan sopimuksentekomenettelyn myydäkseen 49 prosenttia Casino Mont Parnèsin yhtiöpääomasta. Kaksi ehdokasta eli Casino Attikis -yhtymä ja Hyatt-yhtymä kilpailivat keskenään. Virheelliseksi väitetyn menettelyn jälkeen sopimus tehtiin Hyatt-yhtymän kanssa.
2
Casino Attikis -yhtymän jäsen Egnatia SA, jota seurasi fuusion johdosta [Athinaïki Techniki], toimitti kantelut komission sisämarkkinoiden pääosaston (PO) yksiköille ja kilpailun pääosastolle. Ensin mainittua pyydettiin ottamaan kantaa riidanalaisen menettelyn säännönmukaisuuteen julkisia hankintoja koskevaan yhteisön oikeuteen nähden, kun taas toiseksi mainitulle tehtiin kantelu valtiontuesta, jota kantelijan mukaan oli myönnetty Hyatt-yhtymälle tämän saman menettelyn yhteydessä.
3
Kilpailun pääosasto muistutti 15.7.2003 päivätyssä kirjeessään [Athinaïki Technikille] päätöksentekokäytännöstään, jonka mukaan julkisyhteisön omaisuuden luovuttaminen tarjouspyyntömenettelyn yhteydessä ei ollut valtiontukea, jos kyseinen menettely oli ollut avoin ja syrjimätön. Tämän vuoksi kilpailun pääosasto ilmoitti sille, ettei se ottaisi kantaa ennen kuin sisämarkkinoiden pääosasto olisi saattanut päätökseen kyseisen julkista hankintaa koskevan sopimuksentekomenettelyn tutkinnan.
4
[Athinaïki Technikin] edustaja täsmensi 28.8.2003 lähetetyllä sähköpostilla pääasiallisesti, että valtiontuen olemassaoloon liittyvä kantelu koski julkisia hankintoja koskevasta sopimuksentekomenettelystä erotettavissa olevia seikkoja ja että tämän vuoksi kilpailun pääosaston yksikköjen ei pitänyt odottaa sisämarkkinoiden pääosaston päätelmiä.
5
Kilpailun pääosaston yksiköt toistivat 16.9.2003 päivätyssä kirjeessä 15.7.2003 päivätyn kirjeen sisällön pyytäen kuitenkin [Athinaïki Technikiä] toimittamaan niille lisätietoja muista tuista, jotka eivät liity kasinoa koskevaan tarjouspyyntöön.
6
Sisämarkkinoiden pääosaston yksiköt ilmoittivat 22.1. ja 4.8.2004 päivätyillä kirjeillä [Athinaïki Technikille], että ne eivät aikoneet jatkaa kahden niille osoitetun kantelun tutkintaa.
7
Kilpailun pääosasto ilmoitti 2.12.2004 päivätyssä kirjeessä – – [Athinaïki Technikille], että komissio oli ilmoittanut sille 16.9.2003 päivätyssä kirjeessä, että sen käytettävissä olleiden tietojen perusteella ei ollut riittäviä syitä jatkaa kyseisen asian tutkintaa. Tässä [2.12.2004 päivätyssä] kirjeessä täsmennettiin lisäksi, että koska sellaisia lisätietoja, joiden perusteella tutkintaa olisi voitu jatkaa, ei ollut, komissio oli päättänyt hallinnollisesti asian käsittelyn 2.6.2004.”
III Kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valituksenalainen määräys
53.
Athinaïki Techniki toimitti 11.2.2005 jäljennöksen kannekirjelmästä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon faksitse. Kannekirjelmän allekirjoitettu alkuperäiskappale jätettiin kyseiseen kirjaamoon 18.2.2005.
54.
Tässä kannekirjelmässä Athinaïki Techniki vaati kumoamaan kantelun käsittelyn lopettamista koskevan komission päätöksen ja velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Se esitti kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta, jotka perustuivat ensinnäkin muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan komission velvollisuuden laiminlyöntiin ja toiseksi EY 87 artiklan 1 kohdan rikkomiseen. Athinaïki Techniki vetosi lisäksi perustelujen puutteellisuuteen näiden kummankin perusteen yhteydessä.
55.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaaja ilmoitti 1.3.2005 päivätyllä kirjeellä Athinaïki Technikille havainneensa, että faksitse 11.2.2005 lähetetty kannekirjelmän versio ei ollut täysin identtinen 18.2.2005 toimitetun allekirjoitetun alkuperäiskappaleen kanssa ja että huomioonotettava päivämäärä tämän asiakirjan toimittamisen osalta oli näin ollen kyseisen alkuperäisen asiakirjan jättöpäivä.
56.
Athinaïki Technikin edustaja selitti 16.3.2005 päivätyssä kirjeessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajalle, että kannekirjelmän viimeinen sivu oli sitä faksitse lähetettäessä vahingoittunut niin, että hänen oli pitänyt korvata se mutta että hän ei ollut muuttanut sen sisältöä.
57.
Komissio esitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 114 artiklan 1 kohdan nojalla oikeudenkäyntiväitteen erillisellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamossa 21.4.2005 saapuneeksi kirjatulla asiakirjalla.
58.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi 8.9.2005 antamallaan määräyksellä Athens Resort Casino AE Symmetochonin (
30
) hakemuksen väliintulosta komission vaatimusten tukemiseksi.
59.
Komissio esitti oikeudenkäyntiväitteensä tueksi kaksi perustetta, joista ensimmäinen koski kannekirjelmän jättämistä liian myöhään ja jälkimmäinen sitä, ettei 2.12.2004 päivätty kirje ollut kannekelpoinen ja ettei päätöstä ollut olemassa.
60.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tutki valituksenalaisessa määräyksessä ainoastaan jälkimmäisen perusteen. Se totesi sen perustelluksi seuraavista syistä.
61.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin mainitsi asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja toisen virkkeen. Se muistutti, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimia tai päätöksiä, joista voidaan nostaa kumoamiskanne EY 230 artiklan nojalla, ovat ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi.
62.
Se totesi, että kyseisen asetuksen 25 artiklan nojalla valtiontukia koskevat komission päätökset on osoitettu jäsenvaltioille myös silloin, kun ne on tehty perustamissopimuksen vastaiseksi väitettyä tukea koskevan ilmoituksen johdosta, ja että juuri jäsenvaltioille osoitetun päätöksen eikä kantelijalle osoitetun kirjeen on tarvittaessa oltava kumoamiskanteen kohteena.
63.
Tämän jälkeen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi seuraavaa:
”29
Käsiteltävänä olevassa asiassa ainoastaan Athinaïki Technikille osoitetussa riidanalaisessa kirjeessä ilmoitettiin sille asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan nojalla, että komissio katsoi sen käytettävissä olevien tietojen perusteella, ettei ollut riittävää syytä ottaa kantaa asiaan, joka oli saatettu sen käsiteltäväksi kantelussa. Tämän jälkeen komissio ilmoitti kyseisessä kirjeessä, että koska se ei ollut saanut lisätietoja, joiden perusteella tutkintaa olisi voitu jatkaa, se oli päättänyt hallinnollisesti Athinaïki Technikin kantelun käsittelyn 2.6.2004. Komissio ei näin ollen ottanut lopullista kantaa Athinaïki Technikin kantelun kohteena olleen toimenpiteen määrittelyyn ja soveltuvuuteen yhteismarkkinoille.
30
Tästä seuraa, että riidanalainen kirje ei ole asetuksen N:o 659/1999 25 artiklassa tarkoitettu päätös ja että sillä ei ole oikeusvaikutuksia. Kyseinen kirje ei siis voi olla EY 230 artiklan nojalla kanteen kohteena.”
64.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi tämän jälkeen Athinaïki Technikin argumentin, jonka mukaan se, ettei kantelun hylkäämistä koskeva kirje voi olla kanteen kohteena, johtaisi siihen, että kansalaisilta riistetään oikeus saattaa asiansa yhteisöjen tuomioistuinten käsiteltäväksi. Se esitti yhtäältä, että kantelija voi toimittaa lisätietoja kantelunsa tueksi ja että siinä tapauksessa, että nämä tiedot olisivat riittäviä, komission olisi siis otettava kantaa kyseessä olevaan toimenpiteeseen toimella, josta voidaan nostaa kanne. Se korosti toisaalta, että kantelijalla on myös mahdollisuus nostaa laiminlyöntikanne EY 232 artiklan kolmannen kohdan nojalla.
65.
Lopuksi se vastasi väitteeseen, jonka mukaan käsittelyn päättämistä koskeva kirje, joka on lähetetty EY 81 ja EY 82 artiklan soveltamiseen liittyvässä menettelyssä, on luonteeltaan päätös. Se totesi, että päinvastoin kuin kyseistä menettelyä sääntelevissä säännöissä asetuksessa N:o 659/1999 ei anneta kantelijoille mitään menettelyllisiä oikeuksia ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista.
66.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta ja velvoitti Athinaïki Technikin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
IV Valitus
A Asian käsittelyn vaiheet yhteisöjen tuomioistuimessa ja osapuolten vaatimukset
67.
Athinaïki Techniki on hakenut muutosta valituksenalaiseen määräykseen 18.12.2006 päivätyllä valituskirjelmällä, joka on toimitettu yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 21.12.2006.
68.
Komissio ja väliintulija Athens Resort Casino ovat toimittaneet vastineensa vastaavasti 5.2. ja 15.3.2007.
69.
Mikään osapuoli ei ole vaatinut suullista käsittelyä.
70.
Yhteisöjen tuomioistuin on pyytänyt 15.10.2007 päivätyillä kirjeillä osapuolia ottamaan kantaa kirjallisesti siihen, mikä merkitys riidan ratkaisun kannalta on
—
edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Sytraval ja Brink’s France annetusta tuomiosta johtuvilla periaatteilla ja
—
säännöillä, joita sovelletaan siinä tapauksessa, että kantelu hylätään EY 81 ja EY 82 artiklan soveltamiseen liittyvien menettelyjen yhteydessä sekä polkumyynnin alalla.
71.
Valittaja, komissio ja Athens Resort Casino toimittivat vastauksensa yhteisöjen tuomioistuimelle vastaavasti 21.11., 5.11. ja 20.11.2007.
72.
Valittaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan valituksenalaisen määräyksen, hyväksymään sen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämät vaatimukset ja velvoittamaan komission sekä väliintulijan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
73.
Komissio sekä Athens Resort Casino vaativat, että valitus hylätään perusteettomana ja että valittaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
B Valitusperusteet ja osapuolten lausumat
74.
Valittaja korostaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, kun se on katsonut valituksenalaisen määräyksen 29 ja 30 kohdassa, että komission suorittama kantelun käsittelyn lopettaminen ei ole päätös.
75.
Se esittää, että valtiontukiasioissa komissio tekee päätöksen, kun se ottaa lopullisesti ja perustellusti kantaa ilmoitetun toimenpiteen määrittelyyn.
76.
Athinaïki Techniki väittää, että kantelijalla oleva mahdollisuus esittää uusia seikkoja ei saata kyseenalaiseksi kantelun käsittelyn päättämisen lopullisuutta.
77.
Se toteaa, että perustelujen osalta riidanalainen käsittelyn lopettaminen on asetettava uudelleen asiayhteyteensä. Käsiteltävänä olevassa asiassa komissio on valittajan mukaan päättänyt kantelun käsittelyn sillä perusteella, että mitään valtiontukea ei myönnetä ratkaistaessa julkista tarjouskilpailua, koska kyseessä oleva sopimuksentekomenettely on avoin ja syrjimätön. Komission lyhytsanaisuus 2.12.2004 päivätyssä kirjeessä on näin ollen harkittua, koska jos se olisi esittänyt siinä tämän perustelun, olisi ollut selvää, että kantelun käsittelyn lopettaminen on luonteeltaan päätös. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen analyysi on valittajan mukaan siis pelkästään muodollinen, koska siinä otetaan tarkastelun kohteeksi kyseisen kirjeen sanamuoto ottamatta huomioon sen ulottuvuutta ja asian asiayhteyttä.
78.
Komissio kiistää nämä väitteet. Se väittää, että 2.12.2004 päivätty kirje sisältää ainoastaan asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan mukaisesti Athinaïki Technikille toimitetun ilmoituksen. Se esittää, että tällaisesta ilmoittamisesta on säädetty, jotta vältettäisiin päätöksentekojärjestelmän mobilisointi vakavien ja yksityiskohtaisten perusteiden puuttuessa.
79.
Komissio esittää lisäksi, että asetuksen N:o 659/1999 25 artiklan nojalla valtiontukia koskevat päätökset osoitetaan jäsenvaltioille ja että EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut osapuolet, ”joita asia koskee”, voivat tarvittaessa riitauttaa nämä päätökset mutta eivät kirjettä, jossa ilmoitetaan niille päätösten sisällöstä.
80.
Komissio korostaa myös, että päätösluonteisten toimien ja ilmoitusluonteisten kirjeiden välinen ero esiintyy oikeuskäytännössä sekä valtiontuki- että kilpailuasioissa.
81.
Se huomauttaa lisäksi, että 2.12.2004 päivätyn kirjeen on allekirjoittanut toimielimen virkamies eikä sen jäsen ja että kyseisessä kirjeessä ei esitetä kantelun käsittelyn lopettamisen perusteita.
82.
Komission mukaan valittajan esittämät perustelut merkitsevät itse asiassa sitä, että se väittää, että asianomainen jäsenvaltio ei ole noudattanut julkisten hankintojen alalla sovellettavia sääntöjä, ja kanteella pyritään kiertämään se, ettei yksityisellä ole mahdollisuutta riitauttaa sitä, että on kieltäydytty nostamasta laiminlyöntikannetta jäsenvaltiota vastaan.
83.
Athens Resort Casino väittää myös, että 2.12.2004 päivätty kirje ei ole kannekelpoinen toimi samoilla perusteilla kuin komissio on esittänyt.
84.
Se esittää lisäksi, että Athinaïki Technikin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostamaa kannetta ei voida ottaa tutkittavaksi, koska kannekirjelmän alkuperäiskappale saapui kirjaamoon vasta 18.2.2005.
85.
Kaikki osapuolet katsoivat yhteisöjen tuomioistuimen esittämään kysymykseen antamassaan vastauksessa, että edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Sytraval ja Brink’s France annetussa tuomiossa vahvistetut periaatteet ovat merkityksellisiä esillä olevan oikeusriidan kannalta.
86.
Valittaja lisäsi, että näiden periaatteiden mukaisesti sitä on pidettävä EY 88 artiklassa tarkoitettuna osapuolena, ”jota asia koskee”, sekä henkilönä jota asia koskee suoraan että erikseen, koska sen kantelussa ilmoitettu tuki on vaikuttanut huomattavasti sen markkina-asemaan.
87.
Se totesi myös, että kantelijalla on oikeus saada perusteltu päätös siinä tapauksessa, että sen tekemän kantelun käsittely lopetetaan EY 81 ja EY 82 artiklan soveltamiseen liittyvän menettelyn yhteydessä sekä polkumyynnin alalla. Valittaja väitti, että tällainen oikeus olisi oltava sitäkin suuremmalla syyllä valtiontukiasioissa, koska komissiolla on niissä yksinomainen toimivalta ja koska muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen ei riipu tarkoituksenmukaisuusharkinnasta.
88.
Komissio puolestaan päätteli edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Sytraval ja Brink’s France annetussa tuomiossa vahvistetuista periaatteista, että kantelun käsittelyn lopettaminen ei ole päätös.
89.
Se väitti myös, että kantelijoiden oikeudet EY 81 ja EY 82 artiklan soveltamismenettelyn yhteydessä sekä polkumyynnin alalla eivät ole siirrettävissä valtiontukien valvontamenettelyn yhteyteen, koska kullakin alalla on omat sääntönsä. Se viittasi tältä osin asiassa komissio vastaan max.mobil 22.2.2005 annettuun tuomioon, (
31
) jossa yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että kantelijalle neuvoston asetuksessa N:o 17 (
32
) annetut oikeudet eivät olleet sovellettavissa EY 86 artiklan osalta. (
33
)
90.
Komissio korosti, että kantelujen hylkäämisen päätösluonteisuus EY 81 ja EY 82 artiklan yhteydessä on päätelty oikeuskäytännössä asetuksista, joilla kodifioidaan tätä asiaa koskeva menettely. (
34
) Se korosti, että asetukseen N:o 659/1999 ei sisälly vastaavia säännöksiä. Se huomautti, että tässä asetuksessa ei säädetä kantelijoiden asemasta ja että sen mukaan kaikki päätökset osoitetaan jäsenvaltiolle, joka on toteuttanut kyseisen toimenpiteen.
91.
Komissio totesi, että sen analyysi pätee myös polkumyynnin alalla sovellettaviin sääntöihin.
92.
Athens Resort Casino esitti samat vastaukset kuin komissio.
C Arviointini
93.
Aluksi on todettava, että päinvastoin kuin valituksenalaisesta määräyksestä ilmenee, valittaja ei vaatinut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan 2.12.2004 päivättyä kirjettä vaan sen, että komissio oli lopettanut sen kantelun käsittelyn, mistä tämä ilmoitti valittajalle mainitulla kirjeellä.
94.
Valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostama kumoamiskanne ei siis koske sinänsä 2.12.2004 päivättyä kirjettä, joka todellakin on luonteeltaan puhtaasti informatiivinen, kuten komissio korostaa, vaan 2.6.2004 tapahtunutta kantelun käsittelyn lopettamista.
95.
Olen sitä mieltä, samoin kuin valittaja, että kyseinen käsittelyn lopettaminen on kannekelpoinen toimi. Perustan tämän analyysin seuraaviin kolmeen kohtaan eli yhtäältä asetuksen N:o 659/1999 sisältöön luettuna sen muiden säännösten valossa, toisaalta kannekelpoisen toimen käsitteen määrittelyyn oikeuskäytännössä ja lopuksi kantelijoiden oikeuksia valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä koskevaan oikeuskäytäntöön.
1. Asetuksen N:o 659/1999 20 artikla ja sen muut asian kannalta merkitykselliset kyseisen asetuksen säännökset
96.
Palauttakaamme mieliin, että asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Asianomaiset osapuolet voivat toimittaa komissiolle tietoja oletetuista sääntöjenvastaisista tuista ja tuen väärinkäytöstä. Jos komissio katsoo, että sillä ei saamiensa tietojen perusteella ole riittävää syytä ottaa kantaa asiaan, se ilmoittaa tästä asianomaiselle osapuolelle. Jos komissio tekee päätöksen asiassa, jota toimitetut tiedot koskevat, se toimittaa jäljennöksen päätöksestä asianomaiselle osapuolelle.”
97.
Kyseistä säännöstä laadittaessa ei tosin ole käytetty samoja termejä kuin niissä säännöksissä, joita sovelletaan kantelun käsittelyyn EY 81 ja EY 82 artiklan yhteydessä, kuten asetuksen N:o 773/2004 7 artikla. (
35
) On myös selvää, että asetuksessa N:o 659/1999 ei säädetä kantelijoiden erityisistä oikeuksista sinänsä vaan ainoastaan, jos kantelijat ovat asianomaisia osapuolia. Näyttää myös kiistattomalta, että kantelijoiden oikeuksia koskevat säännöt, jotka sisältyvät asetuksiin, joissa säädetään EY 81 ja EY 82 artiklan täytäntöönpanosta, kuten asetuksessa N:o 773/2004, eivät ole siirrettävissä sellaisenaan valtiontukien valvontamenettelyyn, joka on erityisen kodifioinnin kohteena.
98.
Olen kuitenkin sitä mieltä, että nämä seikat eivät riitä osoittamaan, että asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohtaa on välttämättä tulkittava siten, että kantelun käsittelyn lopettaminen valtiontukiasioissa ei ole päätös ja että se on ainoastaan saatettava kantelijan tietoon, kuten komissio ja väliintulija väittävät.
99.
Kyseisen asetuksen 20 artiklan 2 kohdan sanamuoto ja kantelijoiden oikeuksien puuttuminen valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä on näet mielestäni ymmärrettävä sen tosiseikan valossa, että tämä menettely, päinvastoin kuin EY 81 ja EY 82 artiklan täytäntöönpanoon sovellettava menettely, koostuu komission ja asianomaisen jäsenvaltion välisestä vuoropuhelusta.
100.
Kuten olen todennut, myös silloin kun komissio tekee päätöksen sellaisesta tuesta tehdyn kantelun johdosta, jota ei ole ilmoitettu sille, kyseisen päätöksen vastaanottaja on jäsenvaltio, jota kantelussa tarkoitettu toimenpide koskee, eikä itse kantelija.
101.
Nämä seikat huomioon ottaen asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohdan toinen virke voidaan siis ymmärtää siten, että jos komissio saamiensa tietojen perusteella katsoo, ettei sillä ole riittävää syytä aloittaa muodollista tutkintamenettelyä, sen on ilmoitettava siitä kantelijalle niin, että tämä voi tarvittaessa esittää lisäseikkoja. Jos komissio päättää lopettaa kantelun käsittelyn, sen on lisäksi kyseisen asetuksen 20 artiklan 2 kohdan kolmannen virkkeen mukaisesti hyvän hallintotavan noudattamisen varmistamiseksi toimitettava jäljennös tästä päätöksestä kantelijalle, koska tämä ei ole päätöksen vastaanottaja.
102.
Tällainen asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohdan tulkinta näyttää lisäksi komission tässä asiassa omaksuman käytännön mukaiselta.
103.
Valituksenalaiseen määräykseen sisältyvän tosiseikkoja koskevan esityksen mukaan komissio näet ilmoitti 16.9.2003 päivätyllä kirjeellä Athinaïki Technikille, että sillä ei saamiensa tietojen perusteella ollut riittävää syytä jatkaa kyseisen asian tutkimista, ja se kehotti tätä toimittamaan lisätietoja tuista, jotka eivät liittyisi kasinoa koskevaan tarjouskilpailuun. Tällaisten tietojen puuttuessa komissio saattoi sitten kantelijan tietoon 2.12.2004 päivätyllä kirjeellä, että koska lisätietoja, joiden perusteella tutkintaa olisi voitu jatkaa, ei ollut, se oli hallinnollisesti päättänyt asian käsittelyn 2.6.2004.
104.
Analyysin tässä vaiheessa näyttää siltä, että asetuksen N:o 659/1999 20 artiklan 2 kohtaa voidaan tulkita niin, että komissiolla on oikeus päättää sellaisen kantelun käsittely, jossa ilmoitetaan sääntöjenvastaisesta tuesta, jos sillä ei ole riittävästi tietoja kannan ottamiseksi asiaan. Kyseisen säännöksen sisällön perusteella ei mielestäni ole kuitenkaan mahdollista vahvistaa, että tämä käsittelyn lopettaminen ei ole päätös.
105.
Sitä vastoin asetuksen N:o 659/1999 muut merkitykselliset säännökset johtavat pikemminkin siihen suuntaan, että kyseinen käsittelyn lopettaminen on luonteeltaan päätös.
106.
Yhtäältä kyseisen asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa velvoitetaan komissio nimittäin tutkimaan viipymättä kantelu, jossa sille ilmoitetaan sääntöjenvastaisesta tuesta. Tässä säännöksessä toistetaan siten oikeuskäytäntö, jonka mukaan komission on tutkittava kantelu huolellisesti ja puolueettomasti. Olen todennut, että tämän velvollisuuden perusteella komissio voi jopa joutua tutkimaan sellaisia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, joihin kantelija ei ole nimenomaisesti vedonnut.
107.
Toisaalta kyseisen asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että mahdollista sääntöjenvastaista tukea koskevan tutkinnan tuloksista on tehtävä päätös saman asetuksen 4 artiklan 2, 3 tai 4 kohdan mukaisesti.
108.
Näissä kahdessa artiklassa ei tosin säädetä kantelun käsittelyn lopettamista koskevasta tapauksesta. Se, ettei asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa säädetä asiasta, on täysin loogista, kun otetaan huomioon se, että viimeksi mainitussa artiklassa luetellaan päätökset, jotka voidaan tehdä jäsenvaltion tekemän ilmoituksen johdosta. Tuesta ilmoittamisen ja asetuksessa N:o 659/1999 säädetyn valtiontukien valvontamenettelyn tarkoituksena on nimittäin antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle ja yrityksille, joita asia koskee, mahdollisuus saada selville, soveltuuko suunniteltu toimenpide yhteismarkkinoille vai ei, ja voidaanko se panna täytäntöön. Näin ollen tätä ilmoitusta on välttämättä seurattava komission päätöksen, jossa todetaan, että ilmoitettu toimenpide joko ei ole tukea tai on yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea taikka että sen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille on epäilyjä ja että se edellyttää muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista.
109.
Komissio ei siis voi päättää jäsenvaltion ilmoituksen käsittelyä ilman jatkotoimia. Jos ilmoitus on puutteellinen, komission on asetuksen N:o 659/1999 5 artiklan mukaan pyydettävä asianomaiselta jäsenvaltiolta kaikki tarvittavat lisätiedot ja kyseinen ilmoitus on katsottava peruutetuksi, jos näitä tietoja ei anneta.
110.
Sitä vastoin kantelun, jossa ilmoitetaan sääntöjenvastaisesta tuesta, käsittely on voitava lopettaa ilman jatkotoimia, jos komissiolla ei ole tarvittavia tietoja ottaakseen asiaan kantaa jollakin asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa luetelluista päätöksistä, koska kantelija ei ole samassa asemassa kuin tuesta ilmoittava jäsenvaltio.
111.
Vaikka kyseisen asetuksen 4 artiklassa, johon asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa viitataan, ei tarkoiteta kantelun käsittelyn lopettamista, mielestäni on kuitenkin selvää, että asetuksen N:o 659/1999 mainittu 4 artikla ja 10 artiklan 1 kohta tukevat sitä, että kyseinen käsittelyn lopettaminen on luonteeltaan päätös, koska niissä säädetään, että kantelut, joissa ilmoitetaan sääntöjenvastaiseksi väitetystä tuesta, on tutkittava huolellisesti ja että tämän tutkinnan on johdettava päätökseen.
112.
Tämän analyysin vahvistaa mielestäni kannekelpoisen toimen käsitteen määrittely oikeuskäytännössä.
2. Kannekelpoisen toimen käsite oikeuskäytännössä
113.
Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että EY 230 artiklassa tarkoitettuja kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajien etuihin. (
36
)
114.
On myös selvää, että jotta voitaisiin määritellä, onko toimella tällaisia oikeusvaikutuksia, tarkastelun kohteeksi on otettava tämän toimen asiasisältö. (
37
)
115.
Yhteisöjen tuomioistuin on asiassa SFEI ym. vastaan komissio 16.6.1994 antamassaan tuomiossa (
38
) katsonut, että EY 82 artiklaan perustuvan kantelun käsittelyn lopettaminen on kannekelpoinen toimi seuraavista syistä. Ensinnäkin toimielin, jolla on toimivalta todeta rikkomus ja rangaista siitä ja jolle yksityiset voivat tehdä kantelun, kuten on asianlaita komission osalta kilpailuoikeudessa, toteuttaa välttämättä toimen, jolla on oikeusvaikutuksia, kun se lopettaa tutkinnan, jonka se on aloittanut kyseisen kantelun johdosta. Kantelun käsittelyn lopettamistointa ei voida myöskään määritellä alustavaksi tai valmistelevaksi. Päinvastoin kuin tiedoksianto, jonka tarkoituksena on antaa asianomaisille yrityksille mahdollisuus tuoda esille näkökantansa komission esittämistä väitteistä ja jossa ei vahvisteta lopullisesti komission kantaa, kantelun käsittelyn lopettamistoimi on menettelyn viimeinen vaihe; sitä ei seuraa mikään muu toimi, joka voisi antaa aiheen kumoamiskanteeseen. (
39
)
116.
Nämä perusteet ovat mielestäni täysin siirrettävissä kantelun käsittelyn lopettamiseen valtiontukiasioissa sovellettavan menettelyn yhteydessä.
117.
Niinpä ensinnäkin kyseisen menettelyn yhteydessä yksityinen voi tehdä komissiolle kantelun ja komissiolla on toimivalta todeta rikkomus ja rangaista siitä, jos osoittautuu, että ilmoitettu toimenpide todellakin on yhteismarkkinoille soveltumatonta valtiontukea.
118.
Jos komissio sitten lopettaa oletetusta valtiontuesta tehdyn kantelun käsittelyn, se toteuttaa välttämättä toimen, jolla on oikeusvaikutuksia siinä mielessä, että tämä käsittelyn lopettaminen saattaa päätökseen alustavan tutkintamenettelyn, joka komission oli pitänyt aloittaa kyseisen kantelun johdosta asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan mukaisesti.
119.
On vielä todettava, että näyttää ilmeiseltä, että oletetusta valtiontuesta tehdyn kantelun, kuten valittajan tekemän kantelun, käsittelyn lopettaminen on kyseisen kantelun johdosta aloitetun alustavan tutkinnan viimeinen vaihe. Tätä käsittelyn lopettamista, kuten EY 82 artiklaan perustuvan kantelun käsittelyn lopettamista, ei seuraa mikään muu toimi, joka voi olla kumoamiskanteen kohteena.
120.
Se, että kyseinen käsittelyn lopettaminen voidaan tutkia uudelleen, jos kantelija esittää uusia seikkoja, ei saata kyseenalaiseksi tätä analyysiä siltä osin kuin näiden seikkojen puuttuessa alustava tutkinta on todella päättynyt.
121.
Kun otetaan huomioon syyt, joiden vuoksi yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että EY 82 artiklaan perustuvan kantelun käsittelyn lopettaminen on luonteeltaan kannekelpoinen toimi, oletetusta valtiontuesta tehdyn kantelun käsittelyn lopettaminen ansaitsee mielestäni saman määrittelyn.
122.
Tämä analyysi vaikuttaa minusta perustellulta sitäkin suuremmalla syyllä, kun komissiolla on yksinomainen toimivalta valtiontukiasioissa ja kun valtiontuet on lähtökohtaisesti kielletty. Olen todennut, että oikeuskäytännössä on päätelty tästä, että kyseisellä toimielimellä oli velvollisuus tutkia huolellisesti kaikki kantelut ja että sen oli aloitettava muodollinen tutkintamenettely, jos ilmoitettu toimenpide osoittautui yhteismarkkinoille soveltumattomaksi tueksi tai jos se saattoi olla niille soveltumatonta. Olen muistuttanut, että näiden velvollisuuksien tarkoituksena on taata, ettei mitään yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea voida panna täytäntöön.
123.
Tästä seuraa, että päättäessään lopettaa kantelun käsittelyn komissio katsoi välttämättä, ettei ollut syytä aloittaa muodollista tutkintamenettelyä eikä tehdä kumpaakaan niistä kahdesta muusta päätöksestä, joita tarkoitetaan asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa.
124.
Sitä paitsi siihen seikkaan, että tätä käsittelyn lopettamista ei ole tehty asianomaiselle jäsenvaltiolle lähetetyn päätöksen muodossa kyseisen asetuksen 25 artiklan säännösten vastaisesti, ei voida vedota sen kieltämiseksi, että kyseinen käsittelyn lopettaminen on luonteeltaan päätös. Tämän määrittelyn on oltava riippuvainen ainoastaan tutkitun toimen asiasisällöstä eikä siitä, onko komissio noudattanut velvollisuuksia, jotka koskevat toimesta ilmoittamista.
125.
Lopuksi olen sitä mieltä, että sen tunnustaminen, että oletettua valtiontukea koskevan kantelun käsittelyn lopettaminen on luonteeltaan päätös, vastaa myös kantelijoiden oikeuksia valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä koskevaa oikeuskäytäntöä.
3. Kantelijoiden oikeuksia valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä koskeva oikeuskäytäntö
126.
Kuten olen todennut, silloin kun komissio muodollista tutkintamenettelyä aloittamatta katsoo, että kantelijan ilmoittama toimenpide ei ole tukea tai on yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea, tällä kantelijalla, jos hän on EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu henkilö, ”jota asia koskee”, on oikeus riitauttaa kyseinen päätös yhteisöjen tuomioistuimissa puolustaakseen menettelyllisiä oikeuksiaan. (
40
) Tämä kanneoikeus, joka on tuotu esiin asiassa Cook vastaan komissio (
41
) ja asiassa Matra vastaan komissio (
42
) annetuissa tuomioissa, on vahvistettu sittemmin jatkuvasti.
127.
Tarjoamalla tämän oikeussuojakeinoa, yhteisöjen tuomioistuin on näin ollen halunnut, että EY 88 artiklan 2 kohdassa taatut menettelylliset oikeudet ovat erityisen suojelun kohteena ja voivat päästä tuomioistuinvalvonnan kohteeksi. Laajentaessaan täten mahdollisuutta saattaa asia yhteisöjen tuomioistuinten käsiteltäväksi yhteisöjen tuomioistuin on myös vahvistanut valtiontukiasioita koskevan lainsäädännön tehokkaan soveltamisen valvontaa, kun se on antanut riidanalaisen toimenpiteen tuensaajan kilpailijalle – myös potentiaaliselle – mahdollisuuden riitauttaa komission arviointi, jonka mukaan kyseisen toimenpiteen yhteensoveltuvuudesta perustamissopimuksen kanssa ei ollut vakavia epäilyjä.
128.
Tämän oikeuskäytännön vaikutukset heikentyisivät merkittävästi, jos kantelijalla ei olisi oikeutta riitauttaa kumoamiskanteen avulla myös kantelunsa käsittelyn lopettamista.
129.
Tällainen käsittelyn lopettaminen aiheuttaa kantelijalle näet vastaavia seurauksia kuin päätös, jolla todetaan, että riidanalainen toimenpide on yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea tai ettei se ole tukea. Se mahdollistaa tällaisen toimenpiteen tai sen vaikutusten täytäntöönpanon jatkamisen ilman, että kantelija on voinut esittää huomautuksiaan komissiolle.
130.
Menettelyllisten oikeuksien puolustamista koskevassa oikeuskäytännössä käyttöön otetun järjestelmän johdonmukaisuus vaatii siten mielestäni, että kantelija voi myös riitauttaa komission arvioinnin, jonka mukaan sen hallussa olevat tiedot eivät ole riittäviä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamiseksi. Sitä paitsi yhteisön oikeuden tehokkaan soveltamisen tuomioistuinvalvontaa koskeva intressi tässä tapauksessa ei ole vähäisempi kuin silloin, kun komissio tekee päätöksen toimenpiteen määrittelystä tai sen yhteensoveltuvuudesta perustamissopimuksen kanssa.
131.
Päättelen tästä, että kantelun käsittelyn lopettamista, samoin kuin asetuksen N:o 659/1999 4 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla tehtyjä päätöksiä, on pidettävä kannekelpoisina toimina, jotta kantelijalla on mahdollisuus vaatia sille EY 88 artiklan 2 kohdassa annettujen menettelyllisten oikeuksien kunnioittamista.
132.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi valituksenalaisessa määräyksessä tämän analyysin vastaisesti, että käsittelyn lopettamisen kannekelvottomuus ei voi estää kansalaisia saattamasta asiaansa yhteisön tuomioistuinten käsiteltäväksi, koska kantelija voi toimittaa lisätietoja kantelunsa tueksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin esitti, että siinä tapauksessa, että nämä tiedot olisivat riittäviä, komissio olisi siten velvollinen ottamaan kantaa kyseessä olevaan valtion toimenpiteeseen tekemällä asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa tarkoitetun päätöksen ja antamalla siten kantelijalle mahdollisuuden nostaa kumoamiskanne EY 230 artiklan neljännen kohdan nojalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi lisäksi, että kantelijalla on myös mahdollisuus nostaa laiminlyöntikanne EY 232 artiklan kolmannen kohdan nojalla. (
43
)
133.
En ole vakuuttunut tästä analyysistä. Kantelijalle avoinna oleva mahdollisuus esittää komissiolle lisäseikkoja ja väite, jonka mukaan komissiolla olisi silloin velvollisuus tehdä päätös, jos nämä tiedot ovat riittäviä, eivät anna vastaavaa suojaa, koska esillä olevassa asiassa on nimenomaan kyse tuomioistuinvalvonnasta, joka kohdistuu komission arvioon siitä, ovatko sen hallussa olevat tiedot riittäviä vai ei.
134.
Kantelijan menettelyllisten oikeuksien puolustaminen silloin, kun komissio on päättänyt lopettaa sen kantelun käsittelyn, ei myöskään kuulu laiminlyöntikanteen alaan.
135.
Silloin kun komissiolle tehdään kantelu valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä, on katsottava, kuten olen todennut, että komissiolle on annettu oikeus lopettaa sen käsittely, jos se katsoo, että sen käytettävissä ei ole riittävästi tietoja muun asetuksen N:o 659/1999 4 artiklassa tarkoitetun päätöksen tekemiseksi, vaikka tätä mahdollisuutta ei mainita nimenomaisesti.
136.
Kantelun käsittelyn lopettaminen on siis kannanotto, joka saattaa lopulliseen päätökseen kyseisen kantelun tutkintamenettelyn.
137.
Näissä olosuhteissa laiminlyöntikanne ei ole asianmukainen oikeussuojakeino käsittelyn lopettamista vastaan. Yhteisön oikeuden mukaisten oikeussuojakeinojen järjestelmässä laiminlyöntikanteen tarkoituksena on saada tuomioistuimessa todetuksi, että yhteisön toimielin on jättänyt toimimatta silloin, kun tämä toimimatta jättäminen on vastoin perustamissopimusta. (
44
) Koska myönnän, että kantelun käsittelyn lopettaminen on hyväksyttävä kannanotto valtiontukien valvontamenettelyn yhteydessä, kyseistä käsittelyn lopettamista vastaan nostettua laiminlyöntikannetta ei voida ottaa tutkittavaksi. (
45
) Toisin sanoen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voinut samalla kertaa päättää, että kantelun käsittelyn lopettaminen on asetuksen N:o 659/1999 mukainen kannanotto ja väittää, että tällainen käsittelyn lopettaminen on toimimatta jättämistä, joka kuuluu laiminlyöntikanteen alaan.
138.
Huomautan tältä osin, että asiassa, jonka johdosta annettiin tuomio edellä mainitussa asiassa Air One vastaan komissio, kantelun käsittelyä ei ollut lopetettu ja sen tutkinta oli kesken. Komissio oli toimittanut sen Italian viranomaisille ja asettanut niille määräajan vastauksen antamista varten. Tämä määräaika ei ollut päättynyt silloin, kun Air One vaati muodollisesti EY 232 artiklan perusteella kyseistä toimielintä ottamaan kantaa.
139.
Kaikkien näiden seikkojen perusteella katson, että se, että komissio lopetti valittajan tekemän kantelun käsittelyn on kannekelpoinen toimi. Valittajan tekemä valitus on näin ollen perusteltu ja valituksenalainen määräys on tämän vuoksi kumottava.
V Kumoamisen seuraukset
140.
Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan toisen virkkeen mukaan viimeksi mainittu voi siinä tapauksessa, että se kumoaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksen, ratkaista itse asian lopullisesti, jos asia on ratkaisukelpoinen.
141.
Komissio on esittänyt Athinaïki Technikin nostamaa kumoamiskannetta koskevan oikeudenkäyntiväitteensä tueksi toisen perusteen, joka koskee kannekirjelmän myöhästymistä.
142.
Olen sitä mieltä, että yhteisöjen tuomioistuimella on käytettävissään kaikki tarvittavat tiedot kannan ottamiseksi tähän väitteeseen.
A Asianosaisten lausumat
143.
Komissio muistuttaa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamo ilmoitti 1.3.2005 päivätyssä kirjeessään valittajalle, että huomioonotettava kannekirjelmän toimittamispäivä oli alkuperäiskappaleen toimittamispäivä eli 18.2.2005 siitä syystä, että faksitse 11.2.2005 saapunut kappale ei ollut identtinen jäljennös kyseisestä alkuperäiskappaleesta, minkä näissä kummassakin asiakirjassa olevien allekirjoitusten vertailu osoitti.
144.
Komissio, jota Athens Resort Casino tukee, päättelee tästä, että kanne oli nostettu kahden kuukauden ja kymmenen päivän määräajan ulkopuolella, koska kyseinen määräaika alkoi juosta 2.12.2004 päivätyn kirjeen vastaanottamisesta lukien, toisin sanoen viimeistään 6.12.2004.
145.
Komissio ja Athens Resort Casino tuovat myös esille, että valittaja on tunnustanut implisiittisesti nostaneensa kanteensa määräajan ulkopuolella pyytäessään 16.3.2005 päivätyllä kirjeellä kirjaamoa ottamaan huomioon kannekirjelmän version, joka oli saapunut kirjaamoon 11.2.2005 faksitse.
146.
Valittaja kiistää kanteensa myöhästymisen sillä perusteella, että oikeuskäytännön mukaan sen asianosaisen, joka vetoaa kannekirjelmän myöhästymiseen, on esitettävä todisteet siitä, milloin riidanalaisesta toimesta on ilmoitettu. Esillä olevassa asiassa komissio ei sen mukaan osoita, minä päivänä riidanalaisesta toimesta on saatu tieto.
B Arviointini
147.
Päinvastoin kuin komissio en ole sitä mieltä, että valittajan kanne on jätettävä tutkimatta sen vuoksi, että se olisi nostettu asetetun määräajan päättymisen jälkeen. Perustan tämän analyysin seuraaviin näkökohtiin.
148.
On selvää, että EY 230 artiklan viidennen kohdan nojalla yksityisen kumoamiskanne päätöksestä, jota ei ole osoitettu hänelle, on pantava vireille tapauksesta riippuen kahden kuukauden kuluessa säädöksen julkaisemisesta tai siitä kun se on annettu kantajalle tiedoksi, taikka jollei säädöstä ole julkaistu tai annettu tiedoksi, kahden kuukauden kuluessa siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 102 artiklan 2 kohdan mukaan prosessuaalisia määräaikoja pidennetään pitkien etäisyyksien vuoksi kymmenellä päivällä.
149.
Koska Athinaïki Technikin kantelun käsittelyn lopettamista koskevaa komission päätöstä ei ole julkaistu eikä annettu tiedoksi Athinaïki Technikille vaan on ainoastaan saatettu sen tietoon 2.12.2004 päivätyllä kirjeellä, kysymys, joka on ratkaistava, koskee sitä, onko kumoamiskanne nostettu kahden kuukauden ja kymmenen päivän määräajassa kyseisen kirjeen vastaanottamisesta lukien.
150.
Komissio perustaa väitteensä seuraaviin kahteen seikkaan eli se katsoo yhtäältä, että 2.12.2004 päivätyn kirjeen vastaanottaminen, josta kanteen nostamisen määräaika alkoi juosta, tapahtui viimeistään 6.12.2004, ja toisaalta, että kanne oli nostettu vasta 18.2.2005, koska kannekirjelmän lähettämistä faksitse 11.2.2005 ei voitu ottaa huomioon.
151.
Olen sitä mieltä, ettei kumpaakaan näistä kahdesta seikasta voida hyväksyä.
152.
Ensinnäkin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 11.2.2005 faksitse saapunut kannekirjelmän versio on mielestäni otettava huomioon kanteen nostamisen ajankohdan vahvistamisen suhteen.
153.
On todettava, että yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan mukaisesti asia on pantava yhteisöjen tuomioistuimessa vireille kirjaajalle osoitetulla kannekirjelmällä, jonka on sisällettävä useita tietoja ja johon on liitettävä useita asiakirjoja.
154.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 1 kohdan mukaan jokaisen oikeudenkäyntiasiakirjan alkuperäiskappaleen on oltava asianosaisen asiamiehen tai asianajajan allekirjoittama. Saman artiklan 3 kohdassa määrätään, että asian käsittelyssä noudatettavia määräaikoja laskettaessa pidetään ratkaisevana ainoastaan sitä ajankohtaa, jolloin asiakirjat on jätetty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon.
155.
Kyseisen työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohdan mukaan on puolestaan mahdollista lähettää kannekirjelmä kyseiselle kirjaamolle muun teknisen tiedonsiirtovälineen välityksellä. Siinä määrätään seuraavaa:
”Prosessuaalisten määräaikojen noudattamisen kannalta pidetään ratkaisevana sitä päivää, jona jäljennös oikeudenkäyntiasiakirjan allekirjoitetusta alkuperäiskappaleesta – – saapuu kirjaamoon telekopiolaitteen tai muun yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käytettävissä olevan teknisen tiedonsiirtovälineen välityksellä, jos asiakirjan allekirjoitettu alkuperäiskappale liitteineen ja 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuine jäljennöksineen jätetään kirjaamoon viimeistään kymmenen päivän kuluessa tästä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1–5 kohdan soveltamista. Tähän kymmenen päivän määräaikaan ei sovelleta 102 artiklan 2 kohtaa.”
156.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohdassa määrätään siis, että kannekirjelmän jäljennöksen vastaanottaminen faksitse ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamossa rinnastetaan kannekirjelmän alkuperäiskappaleen toimittamiseen sillä edellytyksellä, että kyseinen alkuperäiskappale todella toimitetaan sinne kymmenessä päivässä.
157.
Lisäksi tämän edellytyksen noudattaminen merkitsee loogisesti sitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamolle faksitse lähetetty versio on myöhemmin toimitetun alkuperäiskappaleen jäljennös. On siis tärkeää, että faksitse lähetetty versio on valokuva alkuperäisversiosta eikä asiakirja, jossa esitetään sama sisältö eri muodossa.
158.
Nämä vaatimukset on esitetty hyvin selvästi käytännön ohjeissa asianosaisille. (
46
) Kyseisten ohjeiden otsikon I A 2 ja 3 kohdassa todetaan siten seuraavaa:
”Jos jäljennös toimitetaan sähköpostitse, ainoastaan allekirjoitetun alkuperäiskappaleen skannattu jäljennös hyväksytään. Pelkkä tietokonetiedosto, sähköisesti allekirjoitettu tiedosto tai tietokoneella luotu allekirjoituksen näköiskappale ei täytä työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohdassa asetettuja edellytyksiä. – –
– –
Määräajan noudattamisen osalta asiakirjan lähettäminen faksitse tai sähköpostitse hyväksytään ainoastaan, jos allekirjoitettu alkuperäiskappale saapuu kirjaamoon viimeistään työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohdassa asetetussa määräajassa eli kymmenessä päivässä faksin tai sähköpostin saapumisesta. Allekirjoitettu alkuperäiskappale on lähetettävä viipymättä jäljennöksen lähettämisen jälkeen, eikä alkuperäiskappaleeseen saa tehdä mitään korjauksia tai muutoksia, vaikka ne olisivat vähäisiäkin. Jos allekirjoitettu alkuperäiskappale ja sitä aiemmin lähetetty jäljennös poikkeavat toisistaan, ainoastaan allekirjoitetun alkuperäiskappaleen toimittamispäivä otetaan huomioon.”
159.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan tehtävänä on Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan ohjeitten (
47
) 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti valvoa näiden vaatimusten noudattamista.
160.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaaja katsoi esillä olevassa asiassa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon faksitse 11.2.2005 saapunut kannekirjelmän versio ei ollut identtinen jäljennös 18.2.2005 toimitetusta alkuperäiskappaleesta, koska kyseisen version viimeisellä sivulla oleva allekirjoitus ei ollut täysin samassa paikassa kuin alkuperäiskappaleessa oleva allekirjoitus.
161.
Kantajan asianajaja selitti 16.3.2005 päivätyssä kirjeessä, että tämä ero johtui siitä, että kannekirjelmän alkuperäiskappaleen viimeinen sivu oli vahingoittunut telekopioinnin aikana niin, että hänen oli pitänyt vaihtaa se. On selvää, että 11.2.2005 saadussa kannekirjelmän versiossa ei ole muuta eroa alkuperäiseen nähden kuin tämä asianajajan allekirjoituksen paikan siirtyminen sen viimeisellä sivulla.
162.
Päinvastoin kuin komissio ja Athens Resort Casino olen sitä mieltä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohdasta seuraavan edellytyksen, joka koskee faksitse lähetetyn version identtisyyttä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon toimitetun kannekirjelmän alkuperäiskappaleen kanssa, on katsottava täyttyvän.
163.
Tämän edellytyksen ulottuvuutta on mielestäni arvioitava sen kahden tavoitteen – aineellisen ja muodollisen – mukaan.
164.
Kyseisen edellytyksen tarkoituksena on aineelliselta kannalta taata, ettei mahdollisuus saattaa asia yhteisöjen tuomioistuinten käsiteltäväksi jollakin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohdassa määrätyllä uudella tiedonsiirtovälineellä saata kyseenalaiseksi prosessuaalisten määräaikojen velvoittavuutta eikä oikeusvarmuuden vaatimuksia ja yksityisten oikeussubjektien yhdenvertaisuutta, jotka näillä määräajoilla pyritään varmistamaan. On nimittäin selvää, että mainittujen määräaikojen ja niiden tiukan soveltamisen tarkoituksena on taata oikeusvarmuus ja välttää kaikenlainen syrjintä tai mielivaltainen kohtelu oikeudenhoidossa. (
48
)
165.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohdassa pyritään siis mahdollistamaan se, että kantaja voi lähettää kannekirjelmänsä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon faksitse kahden kuukauden ja kymmenen päivän määräajassa ilman, että tämä mahdollisuus johtaa todellisuudessa lisäajan myöntämiseen kantajalle tämän kannekirjelmän parantamiseksi tai muuttamiseksi millään tavalla.
166.
Edellytyksellä, joka koskee faksitse lähetetyn version ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon toimitetun alkuperäisen kannekirjelmän identtisyyttä muodolliselta kannalta, pyritään mahdollistamaan se, että kirjaamo voi tarkistaa silloin, kun kannekirjelmän alkuperäiskappale jätetään sille, että se on täysin samanlainen kuin faksitse lähetetty versio, pelkästään suorittamalla nopean ja pintapuolisen tarkastelun tutkimatta yksityiskohtaisesti niiden sisältöjä.
167.
En kuitenkaan katso, että esillä olevassa asiassa pelkkä allekirjoitusten siirtyminen faksitse lähetetyssä versiossa verrattuna ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon jätettyyn alkuperäiskappaleeseen vaarantaisi tämän edellytyksen kaksi tavoitetta.
168.
Yhtäältä tämä ero ei koske kanteen nostamisen määräaikojen kuluessa lähetetyn kannekirjelmän asiasisältöä. Toisaalta kysymys ei myöskään ole asiakirjan konekirjoitettuun sisältöön tehdystä muutoksesta, joka olisi voinut saada epäilemään kahden rinnakkain olevan version identtisyyttä ja pakottaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamon tarkistamaan sen yksityiskohtaisesti sivu sivulta. Pelkkä allekirjoituksen paikan siirtyminen kannekirjelmän alkuperäiskappaleen viimeisellä sivulla ei ollut omiaan saattamaan sitä epäilyksenalaiseksi kokonaisuudessaan.
169.
Näissä olosuhteissa olen sitä mieltä, että valittaja ei ole rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 43 artiklan 6 kohdan määräyksiä ja että kannekirjelmän version lähettäminen faksitse 11.2.2005 on otettava huomioon kanteen nostamisen ajankohtaa ratkaistaessa. Näin ollen on ilmeistä, että kanne on nostettu kahden kuukauden ja kymmenen päivän määräajassa 2.12.2004 jälkeen, joten se voidaan ottaa tutkittavaksi riippumatta siitä, minä päivänä valittaja on vastaanottanut komission kyseisenä päivänä päivätyn kirjeen.
170.
Toiseksi kahden kuukauden ja kymmenen päivän pituisen kanteen nostamisen määräajan ei voida mielestäni vahvistaa alkaneen viimeistään 6.12.2004, kuten komissio väittää.
171.
Oikeuskäytännöstä ilmenee, että sen asianosaisen tehtävänä, joka vetoaa kanteen myöhästymiseen, on osoittaa, mistä ajankohdasta määräaika on alkanut juosta. (
49
) Tästä seuraa myös, että silloin kun ei ole mahdollista määritellä varmuudella ajankohtaa, josta lähtien kantajalla on ollut tarkka tieto riitauttamansa toimen sisällöstä ja perusteluista, jos kyseistä tointa ei ole julkaistu tai annettu tiedoksi, on katsottava, että kanteen nostamisen määräaika on alkanut juosta viimeistään siitä päivästä, jona kantajalla voidaan osoittaa olleen tästä tieto. (
50
)
172.
Olen todennut, että esillä olevassa asiassa 2.12.2004 päivättyä kirjettä, jossa valittajalle ilmoitettiin sen kantelun käsittelyn lopettamisesta, ei lähetetty sille kirjattuna vastaanottoilmoituksella varustettuna. Ajankohtaa, jona tämä todellisuudessa sai kyseisen kirjeen, ei tiedetä ja sen päätteleminen täsmällisesti valittajan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamolle 16.3.2005 lähettämästä kirjeestä näyttää vaikealta.
173.
Tämän vuoksi Athinaïki Technikin nostama kumoamiskanne on otettava tutkittavaksi, vaikka oletettaisiin, että kanteen vireillepanopäiväksi on vahvistettava 18.2.2005.
174.
Näiden seikkojen perusteella olen sitä mieltä, että komission esittämä kannetta koskeva oikeudenkäyntiväite on hylättävä.
175.
Pyydän myös, että yhteisöjen tuomioistuin palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi Athinaïki Technikin vaatimusten osalta, joilla pyritään sen kantelun käsittelyn lopettamista koskevan 2.6.2004 tehdyn komission päätöksen kumoamiseen, ja että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. (
51
)
VI Ratkaisuehdotus
176.
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin
—
kumoaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-94/05, Athinaïki Techniki vastaan komissio, 26.9.2006 antaman määräyksen
—
hylkää perusteettomana Euroopan yhteisöjen komission Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämän oikeudenkäyntiväitteen
—
palauttaa asian Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi Athinaïki Techniki AE:n niiden vaatimusten osalta, joilla pyritään sen kantelun käsittelyn lopettamista koskevan 2.6.2004 tehdyn komission päätöksen kumoamiseen
—
jättää oikeudenkäyntikuluista päättämisen myöhemmäksi.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: ranska.
(
2
)	T-94/05; jäljempänä valituksenalainen määräys.
(
3
)	Jäljempänä Athinaïki Techniki tai valittaja.
(
4
)	Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [88] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, s. 1).
(
5
)	EY 87 artiklan 2 kohdassa mainitaan tuet, jotka ovat sellaisinaan yhteismarkkinoille soveltuvia. Tällaisia ovat yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki, joka myönnetään harjoittamatta syrjintää tuotteiden alkuperän perusteella, tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi sekä tuki tietyille Saksan liittotasavallan alueille tämän jäsenvaltion alueen jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi. EY 87 artiklan 3 kohdassa mainitaan puolestaan tuet, joita voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina. Kysymys on muun muassa tuesta taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, ja tuesta Euroopan yhteistä etua koskevan hankkeen edistämiseen.
(
6
)	Asia C-367/95 P, komissio v. Sytraval ja Brink’s France, tuomio 2.4.1998 (Kok. 1998, s. I-1719, 36 ja 38 kohta).
(
7
)	Asetuksen 2 artikla.
(
8
)	Asetuksen N:o 659/1999 5 artiklan 1 kohta.
(
9
)	Asetuksen N:o 659/1999 1 artiklan f alakohta.
(
10
)	Ks. vastaavasti yhdistetyt asiat C-182/03 ja C-217/03, Belgia ja Forum 187 v. komissio, tuomio 22.6.2006 (Kok. 2006, s. I-5479, 72 kohta).
(
11
)	Asia 6/64, Costa, tuomio 15.7.1964 (Kok. 1964, s. 1141, 1162, Kok. Ep. I, s. 211) sekä em. yhdistetyt asiat Belgia ja Forum 187 v. komissio (tuomion 73 ja 74 kohta).
(
12
)	Em. asia komissio v. Sytraval ja Brink’s France (tuomion 62 kohta).
(
13
)	Idem.
(
14
)	Asia C-78/03 P, komissio v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, tuomio 13.12.2005 (Kok. 2005, s. I-10737, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
15
)	Em. asia komissio v. Sytraval ja Brink’s France (tuomion 64 kohta).
(
16
)	Ibidem (39 kohta).
(
17
)	Asia T-395/04, Air One v. komissio, tuomio 10.5.2006 (Kok. 2006, s. II-1343, 61 kohta).
(
18
)	Idem.
(
19
)	Em. asia komissio v. Sytraval ja Brink’s France (tuomion 45 kohta).
(
20
)	Em. asia komissio v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (tuomion 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
21
)	Ibidem (34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
22
)	Em. asia komissio v. Sytraval ja Brink’s France (tuomion 40 kohta) sekä em. asia komissio v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (tuomion 35 kohta).
(
23
)	Em. asia komissio v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (tuomion 35 kohta).
(
24
)	Asia 25/62, tuomio 15.7.1963 (Kok. 1963, s. 197, Kok. Ep. I, s. 181).
(
25
)	Ibidem, s. 223. Ks. myös em. asia komissio v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (tuomion 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Olen esittänyt yhteisöjen tuomioistuimessa vireillä olevissa yhdistetyissä asioissa C-75/05 P ja C-80/05 P, Saksa ym. v. Kronofrance antamani ratkaisuehdotuksen 104–112 kohdassa, että olen eri mieltä tästä asianomaisten osapuolten kanneoikeuden rajoittamisesta. Kyseinen rajoitus johtaa siihen, että menettelyllisten oikeuksien puolustamisesta tulee tarkoitus sinänsä, vaikka sen pitäisi mielestäni olla ainoastaan avain, joka antaa oikeuden saattaa asia yhteisöjen tuomioistuinten käsiteltäväksi sen valvomiseksi, onko riidanalainen toimenpide yhteensoveltuva valtion tukia koskevien perustamissopimuksen sääntöjen kanssa.
(
26
)	Em. asia komissio v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (tuomion 37 kohta).
(
27
)	Ks. viimeksi asia C-260/05 P, Sniace v. komissio, tuomio 22.11.2007 (Kok. 2007, s. I-10005, 53 ja 54 kohta).
(
28
)	Air One SpA (jäljempänä Air One), lentoliikenneyhtiö, joka harjoittaa säännöllistä liikennettä Italian kaupunkien välillä, toimitti komissiolle 22.12.2003 päivätyllä kirjeellä kantelun, jossa ilmoitettiin tuista, joita Italian viranomaiset olivat sen mukaan myöntäneet laittomasti Ryanair-lentoyhtiölle. Kirjeenvaihdon jälkeen Air One vaati muodollisesti komissiota ottamaan kantaa sen tekemään kanteluun kesäkuussa 2004. Se nosti laiminlyöntikanteen 5.10.2004.
(
29
)	Em. asia Air One v. komissio (tuomion 30 ja 34 kohta).
(
30
)	Jäljempänä Athens Resort Casino.
(
31
)	Asia C-141/02 P (Kok. 2005, s. I-1283, tuomion 69–72 kohta).
(
32
)	Perustamissopimuksen [81] ja [82] artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus, annettu 6.2.1962 (EYVL 1962, 13, s. 204).
(
33
)	Em. asia komissio v. max.mobil (tuomion 71 kohta).
(
34
)	Se mainitsee kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopimuksen [81] ja [82] artiklan mukaisissa menettelyissä 22.12.1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2842/98 (EYVL L 354, s. 18) 6 artiklan. Se korostaa, että kyseisistä oikeuksista säädetään nykyään EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 (EUVL L 123, s. 18) 7 artiklassa, jonka sisältö on seuraava:
”1.   Jos komissio katsoo, että kantelun tutkimiseen ei sen hallussa olevien tietojen perusteella ole riittävää perustetta, se ilmoittaa kantelijalle perustelunsa ja asettaa määräajan, jonka kuluessa kantelija voi esittää näkökantansa kirjallisesti. Komissiolla ei ole velvollisuutta ottaa huomioon määräajan jälkeen saatuja kirjallisia huomautuksia.
2.   Jos kantelija esittää näkökantansa komission asettamassa määräajassa ja jos kantelijan toimittamat kirjalliset huomautukset eivät anna aihetta kantelusta tehdyn arvion muuttamiseen, komissio tekee päätöksen kantelun hylkäämisestä.
3.   Jos kantelija ei esitä näkökantaansa komission asettamassa määräajassa, kantelu katsotaan peruutetuksi.”
(
35
)	Palauttakaamme mieliin, että viimeksi mainitussa säännöksessä säädetään nimenomaisesti, että jos komissio katsoo, että kantelun tutkimiseen ei ole riittävää perustetta, sen on ilmoitettava tästä kantelijalle ja asetettava määräaika, jonka kuluessa kantelija voi esittää näkökantansa. Jos kantelija toimii asetetussa määräajassa ja jos kantelijan huomautukset eivät anna aihetta kantelusta tehdyn arvion muuttamiseen, komissio tekee tämän jälkeen päätöksen kantelun hylkäämisestä.
(
36
)	Asia C-147/96, Alankomaat v. komissio, tuomio 22.6.2000 (Kok. 2000, s. I-4723, 25 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Ks. viimeaikaisesta oikeuskäytännöstä asia C-163/06 P, Suomi v. komissio, määräys 21.6.2007 (Kok. 2007, s. I-5127, 40 kohta).
(
37
)	Em. asia Alankomaat v. komissio (tuomion 27 kohta).
(
38
)	Asia C-39/93 P (Kok. 1994, s. I-2681).
(
39
)	Tuomion 27 ja 28 kohta.
(
40
)	Em. asiat komissio v. Sytraval ja Brink’s France (tuomion 40 kohta) sekä komissio v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (tuomion 35 kohta).
(
41
)	Asia C-198/91, tuomio 19.5.1993 (Kok. 1993, s. I-2487, Kok. Ep. XIV, s. I-211).
(
42
)	Asia C-225/91, tuomio 15.6.1993 (Kok. 1993, s. I-3203, Kok. Ep. XIV, s. I-233).
(
43
)	Valituksenalaisen määräyksen 31 kohta.
(
44
)	Yhdistetyt asiat C-15/91 ja C-108/91, Buckl ym. v. komissio, tuomio 24.11.1992 (Kok. 1992, s. I-6061, 14 kohta).
(
45
)	Ks. vastaavasti asia 125/78, GEMA v. komissio, tuomio 18.10.1979 (Kok. 1979, s. 3173, Kok. Ep. IV, s. 633, 21 kohta).
(
46
)	EUVL 2007, L 232, s. 7. Näistä ohjeista voidaan myös saada tietoja internetsivulta http://curia.europa.eu/fr/instit/txtdocfr/index_tpi.htm.
(
47
)	EUVL 2007, L 232, s. 1. Näistä ohjeista voidaan myös saada tietoja internetsivulta http://curia.europa.eu/fr/instit/txtdocfr/index_tpi.htm.
(
48
)	Ks. erityisesti asia C-242/07 P, Belgia v. komissio, määräys 8.11.2007 (Kok. 2007, s. I-9757, 16 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
49
)	Yhdistetyt asiat 193/87 ja 194/87, Maurissen ja Union syndicale v. tilintarkastustuomioistuin, tuomio 11.5.1989 (Kok. 1989, s. 1045, 46 kohta) ja asia T-263/97, GAL Penisola Sorrentina v. komissio, määräys 13.4.2000 (Kok. 2000, s. II-2041, 47 kohta).
(
50
)	Asia C-480/99 P, Plant ym. v. komissio ja South Wales Small Mines, tuomio 10.1.2002 (Kok. 2002, s. I-265, 49 kohta).
(
51
)	Ks. oikeudenkäyntikulujen osalta asia C-193/01 P, Pitsiorlas v. neuvosto ja EKP, tuomio 15.5.2003 (Kok. 2003, s. I-4837).