FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT (avdelningen för överklaganden)
den 24 september 2008
Mål T‑105/08 P
Kris Van Neyghem
mot
Europeiska gemenskapernas kommission
”Överklagande – Personalmål – Avslag på talan i första instans – Rekrytering – Allmänt uttagningsprov – Nekad tillträdelse till det muntliga delprovet – Uppenbart att överklagandet är ogrundat”
Saken:         Överklagande av den dom som Europeiska unionens personaldomstol meddelade den 13 december 2007 i mål F-73/06, Van Neyghem
mot kommissionen (REG 2007, s. I‑A-1-0000 och s. II‑A-1-0000), med yrkande att domen ska upphävas.
Avgörande:         Överklagandet ogillas. Kris Van Neyghem ska bära sin rättegångskostnad och ersätta den rättegångskostnad som kommissionen
haft.
Sammanfattning
1.      Överklagande – Grunder – Missuppfattning av bevisning – Materiellt oriktig bedömning av de faktiska omständigheterna som framgår
av handlingarna i målet – Upptagande till sakprövning
(Artikel 225 A EG; domstolens stadga, bilaga 1, artikel 11.1)
2.      Tjänstemän – Uttagningsprov – Uttagningskommitté – Avslag av en ansökan – Motiveringsskyldighet
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 25 andra stycket; bilaga III, artikel 6)
3.      Tjänstemän – Uttagningsprov – Utvärdering av sökandenas lämplighet – Uttagningskommitténs utrymme för skönsmässig bedömning
(Tjänsteföreskrifterna; bilaga III)
1.      En invändning avseende de faktiska omständigheterna och bedömningen av dessa i den överklagade domen kan tas upp till prövning
då klaganden gjort gällande att det framgår av handlingarna i målet att den bedömning som personaldomstolen har gjort av de
faktiska omständigheterna är materiellt oriktig eller att förstainstansrätten har missuppfattat bevisningen. En sådan missuppfattning
föreligger när bedömningen av den befintliga bevisningen framstår som uppenbart felaktig utan att någon ny bevisning beaktas.
(se punkterna 29 och 32)
Hänvisning till domstolen den 24 oktober 2002, C‑82/01P, Aéroports de Paris mot kommissionen, REG 2002, s. I‑9297, punkt 56;
domstolen den 18 januari 2007, C‑229/05P, PKK och KNK mot rådet, REG 2007, s. I‑439, punkterna 32–35 och 37
2.      Kravet att en uttagningskommittés beslut i ett uttagningsprov ska vara motiverade ska vara förenligt med den sekretess som
uttagningskommitténs arbete omfattas av enligt artikel 6 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna. Då en uttagningskommitté
motiverar sitt beslut att inte godkänna en sökande i ett uttagningsprov får den således begränsa sig till att delge sökanden
de betyg och poäng som denne har fått och behöver inte precisera vilka svar som den har funnit otillräckliga eller ange skälen
till varför dessa svar har bedömts vara otillräckliga.
(se punkterna 34 och 35)
Hänvisning till domstolen den 4 juli 1996, C‑254/95P, Parlamentet mot Innamorati, REG 1996, s. I‑3423, punkt 24; förstainstansrätten
den 27 mars 2003, T‑33/00, Martínez Páramo m.fl. mot kommissionen, REGP 2003, s. I‑A‑105 och II‑541, punkt 44; förstainstansrätten
den 19 februari 2004, T‑19/03, Konstantopoulou mot domstolen, REGP 2004, s. I‑A‑25 och II‑107, punkt 27
3.      De bedömningar som uttagningskommittén gör när den utvärderar sökandenas kunskaper och förmåga att utföra arbetsuppgifterna
liksom de beslut genom vilka uttagningskommittén konstaterar att en sökande har misslyckats i ett prov utgör uttryck för en
värdering med avseende på sökandens lämplighet under uttagningsprovet. Uttagningskommittén förfogar över ett stort utrymme
för skönsmässig bedömning när den bedömer provresultaten i ett uttagningsprov och bedömningen kan endast kontrolleras av gemenskapsdomstolarna
om de bestämmelser som styr uttagningskommitténs arbete uppenbart har åsidosatts. Det skall då vara frågan om uppenbara fel,
maktmissbruk eller att gränserna för den skönsmässiga bedömningen uppenbart har överskridits.
(se punkterna 46 och 47)
Hänvisning till domstolen den 16 juni 1987, 40/86, Kolivas mot kommissionen, REG 1987, s. 2643, punkt 11; förstainstansrätten
den 11 februari 1999, T‑200/97, Jiménez mot harmoniseringsbyrån, REGP 1999, s. I‑A‑19 och II‑73, punkt 40; förstainstansrätten
den 31 maj 2005, T‑294/03, Gibault mot kommissionen, REGP 2005, s. I‑A‑141 och II‑635, punkt 41