62013CC0569
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
ELEANOR SHARPSTON
föredraget den 21 maj 2015 (
1
)
Mål C‑569/13
Bricmate AB
mot
Tullverket
(begäran om förhandsavgörande från Förvaltningsrätten i Malmö (Sverige))
”Giltigheten av rådets genomförandeförordning nr 917/2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa keramiska plattor med ursprung i Folkrepubliken Kina”
1.
Europeiska unionens råd införde år 2011 en antidumpningstull på import av vissa keramiska plattor med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina). Ett svenskt bolag som importerar keramiska plattor har överklagat den antidumpningstull som har påförts bolagets import. Bolaget hävdar att förordningen om införande av antidumpningstull är behäftad med sakfel och felaktiga bedömningar samt att Europeiska kommissionen inte genomförde undersökningsförfarandet korrekt och särskilt underlät att beakta vissa särskilda synpunkter från bolaget. Tvisten är nu anhängig vid Förvaltningsrätten i Malmö, vilken har begärt ett förhandsavgörande av huruvida förordningen är giltig.
2.
En fråga om samma förordnings giltighet, där även andra aspekter tas upp, har hänskjutits till domstolen i mål C‑687/13, Fliesen-Zentrum Deutschland, i vilket jag också föredrar mitt förslag till avgörande i dag.
Tillämpliga bestämmelser och förfarandet
3.
Bestämmelserna om införande av antidumpningstullar återfinns i förordning nr 1225/2009 (nedan kallad grundförordningen). (
2
) Den antidumpningstull som avses i det nationella målet infördes först genom förordning nr 258/2011 (nedan kallad förordningen om preliminär tull) (
3
) och bekräftades därefter med justeringar genom förordning nr 917/2011 (nedan kallad förordningen om slutgiltig tull eller den omtvistade förordningen). (
4
)
Grundförordningen
4.
I artikel 1.1 i grundförordningen fastställs principen att en antidumpningstull får tillämpas på alla dumpade produkter vilkas övergång till fri omsättning inom Europeiska unionen vållar skada. I artikel 1.2 definieras en dumpad produkt som en produkt vars exportpris till unionen är lägre än det jämförbara pris som en likadan produkt betingar vid normal handel i exportlandet.
5.
I artikel 2 fastställs principer och bestämmelser för fastställande av dumpning. I huvudsak anges att det för en viss produkt som exporteras från ett tredjeland ska fastställas ett normalvärde på den inhemska marknaden och ett exportpris till unionen samt att en rättvis jämförelse ska göras mellan normalvärde och exportpris, varvid faktorer som kan påverka skillnaderna mellan dem ska beaktas. Om en jämförelse av viktade genomsnitt visar att normalvärdet överstiger exportpriset, anses det belopp med vilket detta överstigande sker, utgöra dumpningsmarginalen.
6.
I artikel 3 (”Fastställande av skada”) föreskrivs i synnerhet följande:
”...
2.   Fastställande av skada ska grundas på faktiska bevis och ska inbegripa en objektiv granskning av såväl
a)
den dumpade importens omfattning och inverkan på priserna på [unionsmarknaden] för likadana produkter, som
b)
denna imports inverkan på [unionsindustrin].
3.   Med avseende på den dumpade importens omfattning ska det övervägas huruvida en betydande ökning av dumpad import ägt rum antingen i absoluta tal eller i förhållande till produktion eller konsumtion i [unionen]. Vad avser den dumpade importens inverkan på priserna ska det övervägas huruvida de dumpade importprodukterna sålts till betydligt lägre pris än priset för den likadana produkten framställd av [unionsindustrin], eller om denna import annars leder till att priserna sänks väsentligt eller till att väsentliga prisökningar som annars skulle ha ägt rum förhindras. Varken en enskild faktor eller flera av dessa faktorer behöver nödvändigtvis vara avgörande.
…
5.   Granskningen av den dumpade importens inverkan på den berörda [unionsindustrin] ska innefatta en bedömning av alla relevanta ekonomiska faktorer och förhållanden som har betydelse för industrins tillstånd, inbegripet den omständigheten att en industri ännu inte har återhämtat sig från verkan av tidigare dumpning eller subventionering, storleken på den faktiska dumpningsmarginalen, faktisk och möjlig nedgång i försäljning, vinst, tillverkningsvolym, marknadsandel, produktivitet, avkastning på investeringar, kapacitetsutnyttjande, faktorer som påverkar [unionspriser], faktiska och möjliga negativa verkningar på likviditetsflödet, lagerhållning, sysselsättning, löner, tillväxt och förmåga att anskaffa kapital eller investeringsmedel. Denna uppräkning är inte uttömmande och varken en enskild faktor eller flera av dessa faktorer behöver nödvändigtvis vara avgörande.
6.   Av den relevanta bevisning som framläggs enligt punkt 2 ska det framgå att den dumpade importen vållar skada i den mening som avses i denna förordning. Detta innebär särskilt att det påvisas att den omfattning eller de prisnivåer som avses i punkt 3 ligger bakom den inverkan på [unionsindustrin] som avses i punkt 5 och att denna inverkan är så omfattande att den kan betecknas som väsentlig.
…”
7.
Artikel 17 i grundförordningen avser stickprov. Det anges särskilt att i de fall där antalet klagande, exportörer eller importörer, slag av produkter eller transaktioner är stort, får undersökningen begränsas till ett rimligt antal parter, produkter eller transaktioner genom statistiskt representativa stickprov som utförs på grundval av de uppgifter som är tillgängliga när urvalet görs (artikel 17.1). Urvalet ska helst göras i samråd med de berörda parterna och med deras samtycke, under förutsättning att dessa parter gett sig till känna och lämnat tillräckliga uppgifter (artikel 17.2).
8.
Artikel 20 har rubriken ”Utlämnande av uppgifter”. Artikel 20.1 har följande lydelse:
”De klagande, importörer, exportörer och deras intresseorganisationer, samt företrädare för exportlandet, får begära att uppgifter om de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för införandet av provisoriska åtgärder lämnas ut. En sådan begäran ska göras skriftligen omedelbart efter det att de provisoriska åtgärderna har införts och uppgifterna ska därefter så snart som möjligt lämnas ut skriftligen.”
Antidumpningsförfarandet och förordningen om preliminär tull
9.
Den 19 juni 2010 meddelade kommissionen att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import av keramiska plattor med ursprung i Kina. (
5
) Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 april 2009 till och med den 31 mars 2010 (nedan kallad undersökningsperioden eller, i tabeller, UP). Undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av skada och orsakssamband omfattade perioden från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 mars 2010.
10.
Bricmate AB (nedan kallat Bricmate) svarade på uppmaningen i tillkännagivandet att berörda parter skulle ge sig till känna och valdes ut av kommissionen för att delta i undersökningen, i ett urval av sju icke-närstående importörer (oberoende importörer som inte har någon koppling till någon särskild exportör). Bricmate svarade på frågeformuläret av den 10 september 2010. Bricmate uppgav bland annat att de plattor som bolaget importerade från Kina var av en särskilt hög kvalitet, även om de hade samma produktkontrollnummer som sämre plattor, med vilka de inte kunde jämföras, och att vissa av dem var av en storlek, eller tillverkades med skärningsteknik, som inte fanns att tillgå hos unionstillverkarna.
11.
Den 16 mars 2011 antog kommissionen förordningen om preliminär tull. Genom artikel 1.1 i denna förordning infördes en preliminär antidumpningstull på import av ”glaserade och oglaserade ’gatstenar’, trottoarplattor, golvplattor o.d., plattor för eldstäder samt väggplattor, av keramiskt material; glaserade och oglaserade mosaikbitar o.d., av keramiskt material, även på underlag, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80 (
6
), 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 och 6908 90 99, med ursprung i [Kina]”.
12.
I artikel 1.2 fastställdes den preliminära antidumpningstullsats som skulle tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, till mellan 26,2 % och 36,6 % för berörda produkter som tillverkas av vissa företag som förtecknas i samma artikel och till 73,0 % för produkter som tillverkas av alla övriga företag.
13.
Skälen 27–32 i förordningen om preliminär tull, med rubriken ”Likadan produkt”, har följande lydelse:
”(27)
En part hävdade att den produkt som importeras från Kina och den som tillverkas av unionsindustrin inte är jämförbara.
(28)
Det erinras om att kommissionen grundade prisjämförelserna på produkttyper som har avgränsats utifrån produktkontrollnumren som bygger på åtta egenskaper.
(29)
Den aktuella parten lade fram sina argument under en utfrågning inför ett förhörsombud. Enligt argumenten beror bristen på jämförbarhet på att olika slags teknik, material, polering och utformning används vid tillverkning av unionens och Kinas plattor. Tekniskt avancerade fabriker tillverkar högkvalitativa plattor med screentryck och olika färger. Företaget förklarade att det finns olika trycktekniker för screentryck, rototryck och bläckstråletryck.
(30)
Trots begäran om en detaljerad beskrivning över alla dessa aspekter på produkternas jämförbarhet, kunde parten inte styrka sina synpunkter. Också argumentet om förbättring av jämförbarheten har inte stötts av något bevis. Parten erkände också själv att de produkttyper som skulle omfattas om ytterligare fyra kriterier lades till endast skulle motsvara 0,5 % av marknaden för plattor. Såsom påpekas i rapporten från förhörsombudet vilken sammanfattar det berörda företagets ställning var de återstående 99,5 % av produkterna som faller under samma produktkontrollnummer likvärdiga.
(31)
Såsom nämns ovan styrkte inte parten behovet av att införa ytterligare kriterier, och inte heller vilken potentiell effekt kriterierna skulle få på priserna. Med tanke på den försumbara marknadsandelen för de berörda produkttyperna och partens uttryckliga konstaterande att 99,5 % av plattorna är jämförbara inom de berörda produktkontrollnumren, har begäran om att införa ytterligare kriterier i systemet för produktkontrollnummer preliminärt avslagits.
(32)
Slutsatsen dras att den berörda produkten, den produkt som tillverkas och säljs på hemmamarknaden i Kina och på hemmamarknaden i USA, som preliminärt användes som jämförbart land, samt den produkt som tillverkas och säljs i unionen av unionstillverkare, hade samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och samma grundläggande användningsområden. Dessa produkter anses därför preliminärt vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.”
14.
I skälen 68–111 i förordningen om preliminär tull analyserades skadan för unionsindustrin och slutsatsen drogs att den hade lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
15.
Enligt skälen 71 och 72 i förordningen minskade förbrukningen i unionen under perioden mellan 2007 och undersökningsperioden med 29 %, särskilt mellan 2007 och 2008 (med 13 %) och under undersökningsperioden (med 8 % jämfört med 2009). Förbrukningen i unionen fastställdes genom att man lade samman importen (uppgifter från Eurostat) och unionstillverkarnas försäljning på unionsmarknaden (kontrollerade uppgifter från nationella och europeiska tillverkarorganisationer). Därefter återgavs tabell 1:
16.
I skäl 73 angav kommissionen följande:
”(73) I tabellen nedan visas utvecklingen av volym, marknadsandel och genomsnittliga priser när det gäller importen från Kina. Utvecklingen av volymer och priser grundar sig på uppgifter från Eurostat.”
Därefter återgavs tabell 2:
17.
I tabell 11 i skäl 96 visades utvecklingen för unionsindustrins försäljningspriser per enhet:
18.
På grundval av bland annat dessa siffror analyserade kommissionen i skälen 112–136 orsakssambandet med den väsentliga skadan. Skälen 113–116, som har rubriken ”Verkningarna av importen från Kina”, har följande lydelse:
”(113)
De exporterande kinesiska tillverkarnas ökande marknadsandel under skadeundersökningsperioden sammanföll i tiden med en minskning av unionsindustrins vinster och en väsentlig ökning av dess lager.
(114)
Detta sammanföll också med en minskning av förbrukningen i unionen. Medan den kinesiska importen minskade i volym med 9 procentenheter mellan 2007 och 2009, i linje med den minskade förbrukningen (dock inte i samma takt – förbrukningen minskade med 23 procentenheter under samma period), har den kinesiska marknadsandelen stadigt ökat sedan 2007. Mellan 2009 och undersökningsperioden har dessutom den kinesiska importen ökat med 6 procentenheter, trots att förbrukningen har minskat med ytterligare 6 procentenheter.
(115)
Prisskillnaden (grundad på genomsnittssiffror från Eurostat) mellan kinesisk import och unionsindustrins priser var mycket stor under hela skadeundersökningsperioden. Det faktum att den redan 2007 uppgick till över 40 % tyder på att de kinesiska exporterande tillverkarnas prisstrategi inleddes före den ekonomiska krisen. Skillnaden efter krisen hade ökat till 50 % under undersökningsperioden.
(116)
Den kinesiska importens marknadsandel i kombination med minskade priser och ökad prisskillnad mellan unionens och Kinas priser sammanföll i tid med den försämrade situationen för unionsindustrin.”
19.
I skälen 117–134 granskade kommissionen andra möjliga orsaker till skadan och drog i skälen 135 och 136 följande slutsats:
”(135)
Mot bakgrund av detta drogs slutsatsen att det finns ett orsakssamband mellan den skada som unionsindustrin lidit och den dumpade importen från Kina. Den ekonomiska krisen och import från andra tredjeländer än Kina bidrog till unionsindustrins situation, men deras inverkan var inte sådan att den bryter det orsakssamband som fastställts mellan den dumpade importen från Kina och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(136)
På grundval av denna analys av verkningarna av alla kända faktorer för unionsindustrins situation drogs preliminärt slutsatsen att det finns ett orsakssamband mellan den dumpade importen från Kina och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit under undersökningsperioden.”
20.
Under rubriken ”Importörernas intresse” konstaterade kommissionen bland annat följande:
”(144)
I undersökningen konstateras det … att det är möjligt för importörer och användare att byta till produkter från tredjeländer eller från unionen. Denna förändring kan göras relativt enkelt, eftersom den undersökta produkten tillverkas i många länder, både inom och utanför unionen (Turkiet, Förenade Arabemiraten, Egypten, Sydostasien, Brasilien med flera).
(145)
En importör förklarade att företaget hade försökt byta leverantör som en följd av att undersökningen inletts, men att dess ansträngningar inte lyckats. Å andra sidan förklarade en annan importör att denna process redan pågick under undersökningstiden och var framgångsrik. En tredje förklarade att den skulle utöka sitt utbud till icke-kinesiska tillverkare och att detta skulle vara lätt gjort.
(146)
Därför drogs preliminärt slutsatsen att införande av åtgärder inte skulle hindra unionsimportörerna från att köpa liknande produkter från andra källor. Syftet med antidumpningstullar är inte heller att skära av vissa handelskanaler, utan att återställa jämn konkurrens och motarbeta orättvisa handelsmetoder.”
Hur förfarandet fortskred
21.
Den 15 april 2011 lämnade Bricmate in sitt svar på förordningen om preliminär tull till kommissionen och klagade över att kommissionen inte hade iakttagit vederbörlig omsorg, inte hade iakttagit Bricmates rätt till försvar och inte hade fullgjort sin motiveringsskyldighet, särskilt genom att underlåta att svara på Bricmates synpunkter rörande prisutvecklingen, produktjämförbarheten och tillgången på liknande produkter på unionsmarknaden.
22.
Den 1 juli 2011 sände kommissionen ett dokument med allmän information till Bricmate (i princip ett utkast till förordning om slutgiltig tull), vilket kommissionen avsåg att grunda sig på i sitt förslag till rådet om införande av slutgiltiga antidumpningsåtgärder. I punkt 77 i dokumentet anges följande: ”När det gäller de skillnader i statistiken som har påpekats av de berörda parterna ansågs det att dessa var mindre omfattande och inte hade någon betydande inverkan på de övergripande fastställanden som gjorts. Det är därför varken nödvändigt eller meningsfullt att ändra de uppgifter som använts.”
23.
Samma dag svarade kommissionen på Bricmates anmärkningar av den 15 april 2011 och avslog bolagets klagomål. Kommissionen försäkrade särskilt att Bricmates synpunkter hade beaktats och uppgav följande:
”Avsaknad av produktjämförbarhet mellan Kina och unionen. De produkter som tillverkas i Kina kan inte hittas någon annanstans. Små importörer kommer inte att kunna köpa in dem.
Svar: I förordningen om preliminär tull (skälen 27–32) drog kommissionen slutsatsen att de produkter som tillverkas i Kina är jämförbara med dem som tillverkas i unionen. Er klients synpunkter har också beaktats. Kommissionen erinrar om vad som redan påpekades i skälen 144–145 i förordningen om preliminär tull, det vill säga att den berörda produkten tillverkas i ett mycket stort antal länder där dumpning inte förekommer. Kommissionen har inte mottagit någon bevisning för att det kommer att uppstå en betydande brist på keramiska plattor om åtgärder införs beträffande keramiska plattor från Kina.”
24.
Bricmate inkom med ytterligare synpunkter den 11 juli 2011 och klagade ännu en gång över att bolagets synpunkter inte hade beaktats. Den 15 juli 2011 kompletterade Bricmate sina synpunkter med ett påstående om att uppgifterna från Eurostat visade att genomsnittspriserna för importen av keramiska plattor från Kina inte hade minskat, utan snarare ökat.
25.
Genom en skrivelse av den 27 juli 2011 svarade kommissionen på Bricmates synpunkter och avslog ännu en gång bolagets klagomål. Kommissionen angav särskilt att det i skäl 145 i förordningen om preliminär tull specifikt hänvisades till Bricmate. I sitt svar av den 23 augusti 2011 vidhöll Bricmate sina klagomål och anklagade kommissionen för att välja ut vissa uppgifter som stödde kommissionens ståndpunkt.
26.
I detta skede av förfarandet inkom två andra aktörer (ENMON GmbH, en tysk importör, och Foreign Trade Association, en europeisk intresseorganisation för näringsidkare) – däremot inte Bricmate – med synpunkter till kommissionen och påpekade bland annat att vissa av de uppgifter från Eurostat rörande volymer och priser för importen från Kina som hade använts i förordningen om preliminär tull föreföll orimliga. ENMON påtalade särskilt avvikelser i uppgifterna om importen till Spanien 2009.
Förordningen om slutgiltig tull
27.
Den 12 september 2011 antog rådet förordningen om slutgiltig tull. Genom artikel 1.1 infördes en slutgiltig antidumpningstull på import av samma produkter som i förordningen om preliminär tull.
28.
I artikel 1.2 fastställdes den slutgiltiga antidumpningstullsatsen till mellan 26,3 % och 36,5 % för produkter som tillverkas av de i samma artikel förtecknade företagen och till 69,7 % för alla övriga företag.
29.
I skälen 99–137 undersöktes den orsakade skadan samt granskades och tillbakavisades många av invändningarna mot analysen och slutsatserna i förordningen om preliminär tull. I skäl 108 angav rådet särskilt följande:
”När det gäller utvecklingen av de kinesiska priserna baserades de genomsnittliga importpriser som anges i skäl 73 i förordningen om preliminär tull på statistik från Eurostat. Frågor har ställts om hur exakta de genomsnittliga importpriserna är för vissa medlemsstater men inga ändringar av den officiella statistiken har bekräftats. Det erinras om att Eurostats uppgifter i vilket fall endast användes för att fastställa övergripande tendenser. Även om de kinesiska importpriserna skulle justeras uppåt skulle skadebilden som helhet inte förändras, och det skulle fortfarande finnas stora marginaler för prisunderskridande och målprisunderskridande. Det bör i detta sammanhang noteras att uppgifter från Eurostat varken användes för beräkningen av skada eller dumpning. Endast bekräftade uppgifter från företag som besökts har använts för att fastställa marginalnivåerna. Även om brist på överensstämmelse med statistiken skulle påvisas skulle detta inte inverka på nivån på de marginaler som meddelats.”
30.
Orsakssambandet granskades på ett liknande sätt i skälen 138–169 och i det sistnämnda skälet drogs följande slutsats:
”Inga av de berörda parternas argument har visat att inverkan av andra faktorer än dumpad import från Kina är av sådan art att den kan upphäva orsakssambandet mellan den dumpade importen och den konstaterade skadan. Slutsatserna om skada i förordningen om preliminär tull bekräftas således.”
31.
Avsnittet under rubriken ”Importörernas intresse” innehåller följande skäl:
”(173)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter motsatte sig två parter slutsatsen att importörerna lätt kan växla från kinesiska leverantörer till andra leveranskällor, särskilt eftersom kvaliteter och priser inte var jämförbara.
(174)
När det gäller detta påstående erinras det om att en stor del av importen inte påverkas av tullarna eftersom den inte är av kinesiskt ursprung. Eftersom produkterna tillverkas över hela världen i jämförbara kvaliteter kan de antas vara utbytbara. Därför finns ett antal alternativa källor att tillgå, i strid med påståendena. Undersökningen visade att även importörer som är starkt beroende av import från Kina, som enligt undersökningen dumpades och såldes till priser som väsentligt underskred dem för produkter med ursprung i unionen, kan höja sina försäljningspriser med över 30 %. Detta, i kombination med att importörerna har visats ha vinster på ca 5 % och att de kan överföra åtminstone en del av den potentiella kostnadsökningen på sina kunder, tyder på att de kan hantera konsekvenserna av åtgärderna.
(175)
Enligt skäl 144 i förordningen om preliminär tull skulle införandet av åtgärderna inte hindra importörer i unionen från att öka sina importandelar av produkter från andra icke-dumpade källor som finns att tillgå både i unionen och i andra tredjeländer.”
32.
Den 15 september 2011 sände kommissionen en slutlig skrivelse till Bricmate i vilken den svarade på synpunkterna av den 23 augusti 2011 och avslog Bricmates klagomål ännu en gång.
Förfarandet vid tribunalen
33.
Bricmates talan om ogiltigförklaring av förordningen om slutgiltig tull, vilken inkom till tribunalens kansli den 24 november 2011, avvisades i beslut av den 21 januari 2014. Tribunalen fann att Bricmate inte var personligen berörd av förordningen om slutgiltig tull och att de genomförandeåtgärder som fastställts i förordningen om slutgiltig tull kunde överklagas vid de nationella myndigheterna. (
7
)
Målet vid den nationella domstolen, giltighetsfrågan och förfarandet vid domstolen
34.
Till följd av antagandet av förordningen om slutgiltig tull påförde Tullverket antidumpningstullar på Bricmates import av keramiska plattor från Kina, till de tullsatser som angavs för produkterna från de aktuella kinesiska exportörerna. Bricmate väckte talan vid Förvaltningsrätten i Malmö och överklagade 32 bedömningar som gjorts av Tullverket mellan den 31 oktober 2011 och den 28 maj 2012. Bricmate åberopade två grunder, varav den första bestod av två delar. (Beträffande innehållet i grunderna, se punkt 37 nedan och min efterföljande bedömning av giltighetsfrågan.)
35.
Förvaltningsrätten i Malmö konstaterade att den inte kunde ogilla Bricmates argument som uppenbart ogrundade. För att avgöra om de antidumpningstullar som påförts av Tullverket ska undanröjas, är det nödvändigt att veta om förordningen om slutgiltig tull är giltig. Detta är en fråga som endast EU-domstolen kan avgöra, och därför måste en begäran om förhandsavgörande framställas. Förvaltningsrätten kände till att Bricmate hade väckt talan vid tribunalen samt att rådet och kommissionen hade gjort gällande att talan inte kunde tas upp till prövning. För att säkerställa en effektiv prövning i sak och Bricmates rätt till ett effektivt domstolsskydd har Förvaltningsrätten därför ställt följande giltighetsfråga till domstolen:
”Är [förordningen om slutgiltig tull] ogiltig på någon av följande grunder:
1.
Att EU-institutionernas utredning innehåller uppenbara sakfel,
2.
Att EU-institutionernas utredning innehåller uppenbart felaktiga bedömningar,
3.
Att kommissionen åsidosatt omsorgsplikten och artiklarna 3.2 och 3.6 i [grundförordningen],
4.
Att kommissionen åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 20.1 i [grundförordningen] och åsidosatt [Bricmates] rätt till försvar,
5.
Att kommissionen i strid med artikel 17 i [grundförordningen] underlåtit att beakta den information som [Bricmate] tillhandahållit, och/eller
6.
Att kommissionen brustit i motiveringsskyldigheten (enligt artikel 296 [FEUF])?”
36.
Skriftliga yttranden har inkommit från Bricmate, rådet och kommissionen, vilka alla även yttrade sig muntligen vid förhandlingen den 3 december 2014.
37.
I alla yttranden har giltighetsfrågan diskuterats med utgångspunkt i Bricmates grunder i det nationella målet. Det bör härvid påpekas att punkterna 1 och 2 i giltighetsfrågan avser den första grundens första del, medan punkt 3 avser den första grundens andra del och punkterna 4–6 avser den andra grunden. Även jag kommer i min bedömning att utgå ifrån Bricmates grunder i det nationella målet.
Bedömning
Den första delen av den första grunden i det nationella målet (uppenbara sakfel och uppenbart felaktiga bedömningar: punkterna 1 och 2 i giltighetsfrågan)
De statistiska uppgifterna
38.
Bricmate har grundat sina argument avseende den omtvistade förordningens giltighet på två uppenbara fel i de siffror som använts.
39.
Bricmate anser, för det första, att siffran 66023000 m2 för importen till unionen från Kina (
8
) under undersökningsperioden är för hög, och kommissionen har bekräftat detta i sina skriftliga inlagor. Kommissionen har angett att siffran bör vara 64821000 m2. Bricmate har hävdat att den bör vara 58176269 m2, men jag kan inte hitta någon särskild bevisning i handlingarna i målet som styrker detta.
40.
Bricmate har emellertid påpekat ytterligare en avvikelse. Denna avser sifforna för importen av keramiska plattor enligt KN-nummer 6907 90 99 (
9
) från Kina till Spanien i november 2009. Denna avvikelse har påverkat priserna och volymerna för kalenderåret 2009 och för undersökningsperioden.
41.
Eurostats ursprungliga siffror för sista kvartalet 2009, vilka var i princip identiska med dem som hade erhållits från de spanska myndigheterna, var följande:
42.
Enligt uppgifterna från Eurostat, vilka grundade sig på (bland annat) dessa siffror, importerades 10378191 m2 keramiska plattor (samtliga KN-nummer) från Kina till Spanien år 2009 (10698368 m2 under undersökningsperioden) till ett värde av 24891014 euro (27658131 euro under undersökningsperioden), vilket motsvarar 2,40 euro/m2 (2,59 euro/m2 under undersökningsperioden, avrundat till närmaste cent i båda fallen).
43.
I en skriftväxling med Bricmate i oktober och november 2011 medgav de spanska myndigheterna att det förelåg ett fel, men angav att det inte kunde korrigeras officiellt i detta sena skede. Institutionerna har angett att varken kommissionen eller Eurostat (som är en del av kommissionen) kunde ändra siffrorna utan en officiell korrigering från de spanska myndigheterna. I sitt skriftliga yttrande har kommissionen emellertid hänvisat till ett uttalande från Eurostat av den 27 januari 2014, där det angavs att de korrekta siffrorna för KN-nummer 6907 90 99 var 881773,77 m2 (
10
) i stället för 7372603,49 m2 under kalenderåret 2009 och 64940,30 m2 i stället för 6565771,02 m2 (
11
) under november.
44.
Mot bakgrund av de tydliga medgivandena i kommissionens skriftliga yttrande kommer jag nedan att utgå ifrån att de siffror som Bricmate har hävdat är felaktiga faktiskt var felaktiga. När det gäller det första felet (import enligt KN-nummer 6908 90 99 till hela unionen), godtar jag kommissionens korrigerade siffra och antar att den avser importen både år 2009 och under undersökningsperioden. När det gäller det andra felet (import enligt KN-nummer 6907 90 99 till Spanien i november 2009) godtar jag, avseende både kalenderåret 2009 och undersökningsperioden, den korrigerade siffra som Eurostat lämnade i januari 2014. Med beaktande av detta måste siffrorna i tabellerna 1 och 2 i förordningen om preliminär tull (
12
) ändras.
45.
Jag har därför gjort en ny beräkning av dessa siffror. I min beräkning har jag i vardera tabellen dragit ifrån
—
för det första, 1202000 m2 från importvolymen för vardera perioden, vilket är den korrigering som kommissionen godtog vad gäller det första felet, och
—
för det andra, 6490830 m2 från importvolymen för 2009 och 6500831 m2 från importvolymen för undersökningsperioden, vilket enligt en jämförelse av de olika sifforna i Eurostats uttalande av den 27 januari 2014 är de för högt angivna mängderna för kalenderåret 2009 respektive november 2009, vilka utgjorde det andra felet.
46.
Jag har följaktligen dragit ifrån totalt 7692830 m2 från importvolymen för 2009 och 7702831 m2 från importvolymen för undersökningsperioden.
47.
Till följd av detta har jag justerat siffrorna i tabell 2, vilka bygger på importsiffrorna.
48.
När det gäller marknadsandelen för importen från Kina har jag beräknat den kinesiska importens procentandel utifrån den korrigerade totala förbrukningen i tabell 1.
49.
Jag har beräknat priset per kvadratmeter för importen från Kina på följande sätt. Eftersom Bricmate inte har invänt mot den totala kostnaden för importen under de aktuella perioderna har jag först fastställt den totala kostnaden genom att multiplicera priset per kvadratmeter i tabell 2 med den importvolym som ursprungligen angavs i förordningen om preliminär tull. Därefter har jag delat denna totala kostnad med den korrigerade importvolymen för att komma fram till ett korrigerat pris per kvadratmeter.
50.
Slutligen har jag korrigerat vad som förefaller att vara ett fel i index för prisutvecklingen mellan 2007 och 2008 (104 i stället för 105).
51.
De reviderade tabellerna ser, med samma format (
13
) och samma avrundning som i de ursprungliga tabellerna, ut på följande sätt:
Tabell 1 – Förbrukning
Tabell 2 – Import från Kina
Argument
52.
Bricmate har gjort gällande att slutsatserna i förordningen om slutgiltig tull grundades på uppenbara sakfel (statistiska fel), vilka ledde till en uppenbart felaktig bedömning. I det nationella målet har Bricmate utifrån siffror som justerats enligt bolagets egna beräkningar (
14
) hävdat följande:
i)
Importvolymen från Kina till unionen minskade med 15 %, inte 3 % (skälen 73 och 74 i förordningen om preliminär tull).
ii)
Förbrukningen i unionen minskade med 30 %, inte 29 % (skäl 72), vilket hade en betydande inverkan på beräkningen av marknadsandelar.
iii)
Den kinesiska importens marknadsandel ökade med 1 %, inte 1,7 %, och nådde aldrig 6 %. Marknadsandelen minskade mellan 2008 och 2009 i stället för att öka stadigt under hela perioden (skälen 73 och 74).
iv)
Unionsindustrins marknadsandel minskade inte under undersökningsperioden (skäl 87), utan låg stadigt på 89 %.
v)
Priset på den kinesiska importen sjönk inte med 3 % mellan 2007 och undersökningsperioden (tabell 2 i skäl 73), utan steg stadigt med totalt 10 %.
vi)
Prisskillnaden mellan den kinesiska importen och unionsindustrin ökade inte från 40 % till 50 % (skäl 115), utan låg under hela perioden stadigt på 42 %.
Bricmate har också invänt mot påståendet om en korrelation mellan de kinesiska exportörernas ökande marknadsandel och unionsindustrins minskande vinster (skäl 113 i förordningen om preliminär tull), vilket Bricmate anser utgör en uppenbart felaktig bedömning. Bricmate har betonat följande:
vii)
Mellan 2008 och 2009 minskade unionsindustrins vinstmarginal från +0,6 % till –1,2 % (enligt kommissionens siffror i tabell 12 i förordningen om preliminär tull, som Bricmate inte har bestritt) medan den kinesiska importens marknadsandel minskade från 5,3 % till 4,9 % (enligt de justerade siffrorna).
viii)
Mellan 2009 och slutet av undersökningsperioden återhämtade sig unionsindustrins vinstmarginal till +0,4 % (även detta enligt kommissionens siffror) och den kinesiska importens marknadsandel ökade till 5,8 % (enligt de justerade siffrorna).
ix)
Mellan 2007 och 2009, då förbrukningen i unionen minskade med 23 %, minskade den kinesiska importen i volym inte med 9 % (skäl 114 i förordningen om preliminär tull), utan med 20 % (enligt de justerade siffrorna), vilket överensstämmer med minskningen av förbrukningen.
53.
Utöver dessa fel anser Bricmate att påståendet i skäl 108 i förordningen om slutgiltig tull (”[ä]ven om de kinesiska importpriserna skulle justeras uppåt skulle skadebilden som helhet inte förändras, och det skulle fortfarande finnas stora marginaler för prisunderskridande och målprisunderskridande”) utgör en uppenbart felaktig bedömning, och detta av tre skäl:
i)
Felet i Eurostats uppgifter om importvolymer påverkade inte endast genomsnittspriset för den kinesiska importen utan också ett antal andra ekonomiska faktorer.
ii)
Skadebilden (och således orsakssambandet) hade förändrats.
iii)
Eventuell skada orsakad av prisunderskridande måste bedömas tillsammans med prisutvecklingen. För en bedömning av skada och orsakssamband krävs en analys av relevanta faktorer över tid, inte endast en statisk bild av situationen under undersökningsperioden. (
15
)
54.
Bricmate anser att om rådet hade haft tillgång till de korrekta siffrorna skulle det inte ha kunnat dra slutsatsen att importen från Kina var en betydande orsak till den skada som unionsindustrin klagat över.
55.
Rådet har påpekat att Bricmate inte framförde några invändningar mot riktigheten i Eurostats uppgifter förrän i svaret på dokumentet med allmän information den 15 juli 2011 (avseende det första felet) respektive under det nationella domstolsförfarandet (avseende den bristande överensstämmelsen i siffrorna för Spanien). Andra importörer påpekade det första felet, men identifierade inte tillräckligt noga vilket KN-nummer det rörde sig om för att det påstådda felet skulle kunna undersökas. Vad gäller den bristande överensstämmelsen i siffrorna för Spanien för november 2009 är institutionerna skyldiga att utgå ifrån Eurostats officiella uppgifter. Dessa uppgifter ändrades inte, eftersom Eurostat förlitar sig på uppgifter som samlas in av nationella organ och inte mottog någon ändring av de spanska uppgifterna. Den första officiella bekräftelsen av ett fel kom efter det att förordningen om slutgiltig tull hade antagits.
56.
Även om Bricmates uppgifter hade använts, skulle slutsatserna emellertid inte ha blivit annorlunda. För det första grundar sig bedömningen på en rad olika indikatorer, varav ingen enskild indikator kan vara avgörande (artikel 3.3 och 3.5 i grundförordningen). När alla dessa indikatorer betraktas tillsammans är resultatet fortfarande tydligt, om än mindre uttalat efter justering av Eurostats siffror: prisunderskridandemarginalerna är fortfarande stora, och de flesta skadefaktorerna och makroekonomiska indikatorerna är opåverkade, liksom de kontrollerade mikroekonomiska uppgifterna från unionstillverkarna i urvalet. Utvecklingen av skade- och dumpningsmarginalerna grundades dessutom inte på uppgifter från Eurostat. I vart fall har justeringarna av Eurostats uppgifter liten betydelse eller också påverkar de inte slutsatserna om marknadsandel eller prisskillnader. Institutionerna gjorde dessutom en dynamisk bedömning av alla skadefaktorer under hela den berörda perioden.
57.
Kommissionen har medgett att de importsiffror som Bricmate hänvisat till är felaktiga, men har hävdat att detta inte var uppenbart vid den tidpunkt när förordningen om preliminär tull och förordningen om slutgiltig tull antogs. Det kan därför inte anses föreligga en uppenbart felaktig bedömning. Liksom rådet har kommissionen hävdat att bedömningarna grundade sig på en rad olika faktorer, inte endast på uppgifter från Eurostat, och att slutsatserna inte skulle ha blivit annorlunda även om uppgifterna hade justerats.
Bedömning
58.
I den mån förordningen om slutgiltig tull grundades på felaktiga uppgifter grundades den på sakfel. Bricmate anser att dessa sakfel var både allvarliga och uppenbara, eftersom de föranledde uppenbart felaktiga bedömningar som till viss del påverkade slutsatserna om skada för unionsindustrin och huvudsakligen påverkade slutsatserna om orsakssambandet mellan importen från Kina och nämnda skada samt att dessa båda typer av fel tillsammans utgör grund för en ogiltigförklaring av den omtvistade förordningen.
59.
Enligt fast rättspraxis förfogar unionsinstitutionerna över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning, särskilt inom området antidumpningsåtgärder, med hänsyn till de komplicerade ekonomiska, politiska och juridiska situationer som de ska bedöma. ”Därav följer att domstolsprövningen av denna bedömning är begränsad till en kontroll av att reglerna för handläggning har följts, att de faktiska omständigheter som lagts till grund för det angripna valet är materiellt riktiga, att bedömningen av dessa omständigheter inte är uppenbart oriktig och att det inte förekommit maktmissbruk.” (
16
)
60.
Denna del av målet avser emellertid inte att reglerna för handläggning inte har följts eller att maktmissbruk har förekommit. Det har medgetts att vissa uppgifter är felaktiga. Samtliga påstått felaktiga bedömningar beror på dessa felaktigheter, inte på en felaktig bedömning av ursprungligen korrekt fastställda omständigheter.
61.
Mot denna bakgrund anser jag att enbart förekomsten av sakfel – oavsett om de är uppenbara – inte i sig bör medföra en automatisk ogiltigförklaring av antidumpningsförordningen. Den avgörande frågan är inte huruvida felen var uppenbara, utan huruvida de var sådana att det inte är säkert att rådet skulle ha kommit fram till samma slutsatser om det hade haft tillgång till korrekta siffror. (
17
)
62.
Det bör dock påpekas att enligt de felaktiga siffrorna för importen till Spanien var volymen i kvadratmeter för november 2009 nästan 100 gånger större än för oktober och nästan 70 gånger större än för december, trots att volymen i kilogram och värdet i euro var mer eller mindre oförändrade under samma period. Dessutom är de siffror som anger volymen i kilogram och värdet i euro enhetliga för de tre månaderna, och de siffror som anger volymen i kvadratmeter är enhetliga för oktober och december. Det borde därför ha varit uppenbart för var och en som tittade på dessa siffror att det fanns en stor sannolikhet för att de var felaktiga och behövde kontrolleras. Kommissionen förklarade vid förhandlingen att den bristande överensstämmelsen blev uppenbar först när man fick se de månatliga siffrorna för importen till Spanien indelad efter KN-nummer, att den avdelning som undersökte dumpningen inte erhöll dessa detaljerade siffror förrän när den i ett sent skede av undersökningen uppmärksammades på den bristande överensstämmelsen och att den efter att ha erhållit siffrorna kontrollerade dem för att se huruvida de förändrade analysen på något sätt, såsom det anges i skäl 108 i förordningen om slutgiltig tull.
63.
Under dessa omständigheter anser jag att kommissionen inte kan kritiseras alltför mycket för att den inte lyckades identifiera felet tidigare.
64.
En annan aspekt som jag anser saknar betydelse är att Bricmate inte påpekade de mest betydande statistikfelen förrän efter det att antidumpningsundersökningen hade avslutats. När det såsom i förevarande fall rör sig om en begäran om förhandsavgörande från en nationell domstol och den enda frågan är huruvida den omtvistade förordningen är behäftad med ett fel, finns det inga processuella krav på att felet ska ha påpekats för institutionerna inom en viss tidsgräns.
65.
Jag kommer nu att gå in på själva kärnfrågan: I vilken mån är det sannolikt att användningen av de korrekta siffrorna skulle ha påverkat bedömningen av dumpning? För att besvara denna fråga är det enklare om jag sammanställer de relevanta siffrorna från tabellerna 1, 2 och 11 i förordningen om preliminär tull (såväl ostridiga som korrigerade siffror) i en enda tabell och lägger till extra rader för ”index” och ”förändring i förhållande till föregående år” för att underlätta jämförelsen. Index börjar alltid på värdet 100 för kalenderåret 2007 (vad gäller uttrycket ”förändring i förhållande till föregående år” bör det dock påpekas att det finns en avsevärd överlappning mellan kalenderåret 2009 och undersökningsperioden – den 1 april 2009 till den 31 mars 2010):
66.
Mot bakgrund av tabellen ovan finner jag att Bricmates påstående ovan i punkt 52 är delvis korrekta:
i)
Importvolymen från Kina till unionen (d) minskade med 14 % mellan 2007 och undersökningsperioden, inte med 3 % som det anges i förordningen om preliminär tull (men inte heller riktigt med 15 % som Bricmate har angett).
ii)
Förbrukningen i unionen (c) minskade med 30 % för hela perioden såsom Bricmate har angett, inte med 29 % som det anges i förordningen om preliminär tull.
iii)
Bricmate har rätt i att den kinesiska importens marknadsandel (e) ökade med 1 % i stället för 1,7 % och aldrig nådde 6 % av förbrukningen i unionen samt att marknadsandelen minskade mellan 2008 och 2009 i stället för att stadigt öka under hela perioden.
iv)
Unionsindustrins marknadsandel (b som en andel av c) minskade inte med 1 % (från 89 % till 88 %) mellan 2007 och undersökningsperioden som det anges i förordningen om preliminär tull. Emellertid låg den inte heller helt stadigt på 89 % såsom Bricmate har hävdat, utan minskade med 0,15 % – från 89,03 % till 88,88 %.
v)
Priserna på den kinesiska importen (f) minskade inte med 3 % mellan 2007 och undersökningsperioden, utan ökade med totalt 9 % (inte med 10 % såsom Bricmate har hävdat).
vi)
Prisskillnaden mellan den kinesiska importen och unionsindustrin (f jämförd med g) låg stadigt på 42 % såsom Bricmate har angett, och ökade inte från 40 % till 50 % som det anges i förordningen om preliminär tull.
vii)
Mellan 2008 och 2009 (då unionsindustrins vinstmarginal minskade från +0,6 % till –1,2 %) ökade den kinesiska importens marknadsandel (e) inte från 5,3 % till 5,6 %, utan minskade till 4,9 %.
viii)
Mellan 2009 och slutet av undersökningsperioden (då unionsindustrins vinstmarginal återhämtade sig från –1,2 % till +0,4 %) ökade den kinesiska importens marknadsandel (e) från 4,9 % till 5,8 %, inte till 6,5 %.
ix)
Mellan 2007 och 2009 (då förbrukningen i unionen minskade med 23 %) minskade volymen av den kinesiska importen (d) inte med 9 % som det anges i förordningen om preliminär tull, utan med 20 % såsom Bricmate har hävdat.
67.
Såväl rådet som kommissionen har huvudsakligen hävdat att kommissionen undersökte alla fall av bristande överensstämmelse (och jag ser inget skäl att betvivla detta uttalande, vilket även återfinns i dokumentet med allmän information och förordningen om slutgiltig tull), men konstaterade att fallen av bristande överensstämmelse, när de beaktades tillsammans med alla andra faktorer som skulle vägas in, inte var tillräckligt betydande för att påverka bedömningen av skada eller orsakssamband. De anser att även om utvecklingen på vissa punkter var mindre uttalad än vad som anges i förordningen om preliminär tull, förblev helhetsbilden ändå densamma och motiverade även fortsättningsvis de slutsatser som dragits.
68.
Enligt min mening kan de skillnader som anges ovan i leden ii och iv betraktas som obetydliga och lämnas utan avseende.
69.
Vad gäller övriga punkter gör jag följande bedömning:
i)
Den omständigheten att importvolymen från Kina till unionen (d) minskade med 14 % över hela perioden måste ställas mot den omständigheten att såväl förbrukningen i unionen (c) som den totala importen (a) minskade med drygt dubbelt så mycket (omkring 29 % i båda fallen).
iii)
Den omständigheten att den kinesiska importens marknadsandel (e) ökade med sammanlagt endast omkring 1 % av unionsförbrukningen och att den minskade mellan 2008 och 2009 måste ställas mot den omständigheten att marknadsandelen ändå var 21 % större under undersökningsperioden än år 2007.
v–vi)
Den omständigheten att priserna på importen från Kina (f) ökade med 9 % mellan 2007 och undersökningsperioden måste ställas mot den omständigheten att prisskillnaden mellan denna import och unionsindustrin låg kvar ganska stadigt på en betydande nivå av omkring 42 %, såsom Bricmate själv har angett.
vii)
Den omständigheten att den kinesiska importens marknadsandel (e) minskade från 5,3 % till 4,9 % mellan 2008 och 2009 är överensstämmande med alla andra siffror som visar att marknaden krympte under den perioden, men är inte en indikation på något annat.
viii)
Den omständigheten att den kinesiska importens marknadsandel (e) ökade från 4,9 % till 5,8 % mellan 2009 och slutet av undersökningsperioden är överensstämmande med att marknaden återhämtade sig under den perioden, såsom framgår av andra siffror, men är inte en indikation på något annat.
ix)
Minskningen av importvolymen från Kina (d) med 20 % mellan 2007 och 2009 måste ställas inte endast mot den omständigheten att unionsförbrukningen (e) minskade med 23 %, utan också mot den omständigheten att den unionstillverkning som såldes i unionen (b) minskade med 22 % och den totala importen (a) med 29 % under samma period.
70.
Under dessa omständigheter kan jag instämma med rådet och kommissionen i att de statistiska felen inte var ägnade att ifrågasätta slutsatserna i den omtvistade förordningen. Även om volymen, priset och marknadsandelen för importen från Kina följde den övergripande utvecklingen i unionen betydligt närmare än vad som framgick av den officiella statistik som användes i förordningarna, finns det tydliga tecken på att unionsindustrin led skada av importen och att det fanns ett orsakssamband mellan importen från Kina och denna skada.
71.
Det är riktigt att enbart den omständigheten att unionsindustrin lidit skada inte räcker för att motivera antidumpningsåtgärder. Enligt artikel 3.6 i grundförordningen måste det visas att den fastställda volymen och/eller prisnivåerna har haft en inverkan på unionsindustrin och att denna inverkan är ”väsentlig”.
72.
Enligt fast rättspraxis omfattas emellertid sådana frågor av det stora utrymme för skönsmässig bedömning som institutionerna förfogar över vid bedömningen av komplicerade ekonomiska och politiska situationer och domstolens prövning ska därför endast avse en kontroll av att det inte har förekommit uppenbart felaktiga bedömningar. (
18
)
73.
I förevarande fall gäller i synnerhet att priserna på importen från Kina inte ens var 60 % av unionsindustrins priser och att importen från Kina ökade både som en andel av försäljningen på unionsmarknaden och som en andel av den totala importen till unionen. De sakfel som jag har påpekat ovan i punkterna 66 och 69 förefaller dessutom inte så betydande att det kan antas att institutionerna skulle ha dragit andra slutsatser av de korrigerade siffrorna än de som de drog av de felaktiga siffrorna. De flesta av de faktorer som kommissionen beaktade när den bedömde skadan (till exempel sysselsättningens och produktivitetens utveckling under skadeundersökningsperioden eller ökningen av unionsindustrins lager) påverkas slutligen inte av de identifierade sakfelen.
74.
Det saknas därför grund för att anse att institutionernas slutsatser om förekomsten av dumpning och nivån på dumpningen samt förekomsten av väsentlig skada för unionsindustrin var uppenbart felaktiga (om ens alls), även om ett antal av de närmare uppgifter som de grundade sig på innehöll fel.
75.
Mot bakgrund av dessa samma överväganden måste jag även underkänna Bricmates argument som angetts ovan i punkt 53, genom vilka Bricmate har gjort gällande att det föreligger en felaktig bedömning i skäl 108 i förordningen om slutgiltig tull.
Den andra delen av den första grunden i det nationella målet (åsidosättande av omsorgsplikten och av artikel 3.2 och 3.6 i grundförordningen; punkt 3 i giltighetsfrågan)
Argument
76.
Genom den andra delen av den första grunden i det nationella målet har Bricmate gjort gällande att institutionerna åsidosatte omsorgsplikten och artikel 3.2 och 3.6 i grundförordningen, eftersom Bricmate (och andra aktörer som samarbetade vid undersökningen) hade påpekat för kommissionen att Eurostats statistiska uppgifter föreföll felaktiga, men institutionerna underlät att undersöka felet och korrigera det.
77.
Bricmate har hävdat att institutionerna underlät att undersöka felet och korrigera det – i strid med kraven i artikel 3.2 och 3.6 i grundförordningen. Av skäl 108 i förordningen om slutgiltig tull framgår att institutionerna inte fullgjorde sina skyldigheter i detta avseende. Bricmate har åberopat fast rättspraxis enligt vilken unionsdomstolarna måste säkerställa att institutionerna har beaktat alla relevanta omständigheter och har utvärderat handlingarna med erforderlig noggrannhet. (
19
)
78.
Bricmate har också betonat hur enkelt det hade varit att kontrollera felet i siffrorna för importen till Spanien i november 2009, och har hänvisat till domen i målet GLS: ”Kommissionen är, i likhet med vad [generaladvokaten Bot] har angett i punkterna 101 och 102 i sitt förslag till avgörande, skyldig att ex officio undersöka alla tillgängliga uppgifter. Dess roll när den bedriver en antidumpningsundersökning är nämligen inte en skiljedomares, vars behörighet inskränker sig till att fatta ett avgörande uteslutande på grundval av upplysningar och bevis som parterna har tillhandahållit. Enligt artikel 6.3 och 6.4 i grundförordningen kan kommissionen anmoda medlemsstaterna att förse den med upplysningar och att utföra alla nödvändiga inspektioner och kontroller.” (
20
) Underlåtenheten är särskilt allvarlig i förevarande fall, eftersom flera aktörer hade påpekat de avvikande siffrorna och Eurostat är en del av kommissionen.
79.
Rådet och kommissionen har båda hävdat att Bricmates argument är ogrundade. Siffrorna granskades noggrant. Kommissionen kontrollerade om slutsatserna avseende skada och orsakssamband skulle ha kunnat bli annorlunda om Eurostats siffror hade justerats (även om de inte kunde justeras i tid) och kom fram till att slutsatserna inte skulle ha blivit annorlunda. Alla slutsatser grundade sig på objektiva omständigheter betraktade tillsammans, inte endast på siffrorna från Eurostat, vilka har bestritts av Bricmate.
Bedömning
80.
Enligt min åsikt måste den andra delgrunden dela samma öde som den första delgrunden.
81.
Om förordningen om slutgiltig tull ogiltigförklarades på grund av att institutionerna utifrån de justerade siffrorna inte skulle ha kunnat dra de slutsatser som de gjorde, skulle det inte finnas något skäl att gå vidare och undersöka huruvida omsorgsplikten eller artikel 3.2 och 3.6 i grundförordningen har åsidosatts.
82.
Jag har emellertid granskat siffrorna och anser att institutionerna med rätta kunde dra dessa slutsatser. De argument som Bricmate har anfört till stöd för den andra delgrunden är därför verkningslösa. Även om det måste medges att felet i de statistiska uppgifterna från Spanien för november 2009 var sådant att det genast borde ha varit uppenbart, kvarstår den omständigheten att de spanska myndigheterna inte korrigerade felet i tid och att kommissionen inte själv kunde korrigera det, men att kommissionen (vilket är avgörande) faktiskt övervägde huruvida de avvikelser som den uppmärksammats på skulle ha kunnat påverka dess slutsatser.
Den andra grunden i det nationella målet (åsidosättande av motiveringsskyldigheten, underlåtenhet att respektera rätten till försvar, åsidosättande av artikel 17 i grundförordningen: punkterna 4–6 i giltighetsfrågan)
Argument
83.
Genom sin andra grund i det nationella målet har Bricmate gjort gällande att kommissionen åsidosatte sin motiveringsskyldighet, Bricmates rätt till försvar och artikel 17 i grundförordningen när den underlät att beakta de argument avseende skillnaderna i tillverkningsprocesserna hos kinesiska och europeiska tillverkare av keramiska plattor och tillgången på keramiska plattor på unionsmarknaden som Bricmate hade anfört i egenskap av utvald oberoende importör.
84.
Bricmate har betonat att bolaget, i sin egenskap av en del av urvalet av icke-närstående importörer, specificerade sju typer av keramiska plattor som inte fanns att köpa i unionen på grund av skillnader i skärningsprocessen och påpekade att dessa skillnader inte hade beaktats vid användningen av produktkoder och beräkningen av skada. En justering skulle ha resulterat i en lägre skademarginal. Unionsindustrin kunde dessutom inte leverera keramiska plattor av mindre storlek. Denna information beaktades emellertid inte, och Bricmates synpunkter ansågs inte vara representativa för andra, icke-utvalda importörer, utan lämnades utan avseende med hänvisning till annan information. Bricmate har hänvisat till vad tribunalen anförde i domen i målet Gul Ahmed, (
21
) nämligen att ”vid ett stickprovsförfarande enligt artikel 17 i grundförordningen måste unionsinstitutionerna i princip beakta uppgifterna om export från alla företag i urvalet”. Detsamma bör gälla när urvalet består av oberoende importörer. Underlåtenheten att beakta informationen från Bricmate innebär ett åsidosättande av motiveringsskyldigheten.
85.
Kommissionen åsidosatte dessutom artikel 20.1 i grundförordningen när den underlät att informera Bricmate om de ”viktigaste omständigheter och överväganden” på grundval av vilka de preliminära åtgärderna hade införts. När kommissionen underkände Bricmates argument att det rådde brist på plattor av mindre storlekar och hänvisade till annan information, angav den inga skäl och åsidosatte Bricmates rätt till försvar. Det angavs inte vilken annan information som avsågs och svaret erhölls först den 27 juli 2011, när det var för sent för Bricmate att skaffa fram ytterligare bevisning.
86.
Slutligen bortsåg kommissionen från Bricmates bevisning av den 15 april 2011 när den hävdade att den inte hade erhållit några uppgifter som visade att det förelåg en ”allvarlig risk för att det ska bli brist på plattor”. Informationen från alla importörer i urvalet bör beaktas. Eftersom Bricmate ingick i urvalet borde bolagets information ha ansetts vara representativ för andra, ej utvalda små och medelstora företag. Informationen borde därför ha betraktats som bevisning för att antidumpningsåtgärderna skulle leda till en allvarlig brist för små och medelstora företag som inte kan införskaffa produkter från unionsindustrin eller tredjeländer på grund av att de inte använder en lämplig tillskärningsteknik och på grund av små beställningsvolymer. Kommissionen åsidosatte således bestämmelserna om stickprovsförfarandet i artikel 17 i grundförordningen och gjorde en uppenbart felaktig bedömning.
87.
Rådet har hävdat att informationen från Bricmate inte ignorerades, utan att kommissionen konstaterade att de typer av plattor som inte är tillgängliga i unionen kan införskaffas från tillverkare i ett antal andra tredjeländer än Kina. Detta svar lämnades till Bricmate och framgår av både förordningen om preliminär tull och förordningen om slutgiltig tull. Även i tribunalens beslut nämns att det finns en rad olika leverantörer. (
22
) Fyra andra importörer i urvalet uppgav att de kunde ändra sina leveranskällor.
88.
Vidare granskade institutionerna noggrant Bricmates påståenden om skillnader i tillverkningsprocesserna och förklarade, både för Bricmate och i de båda förordningarna, varför påståendena ansågs vara ogrundade. Kommissionen svarade på Bricmates alla argument i den mån de var relevanta för undersökningen. För att Bricmates rätt till försvar ska kunna anses ha åsidosatts måste det, för det första, ha förekommit ett fel i förfarandet och, för det andra, ha funnits en möjlighet att det administrativa förfarandet på grund av detta fel skulle ha kunnat leda till ett annat resultat. (
23
)
89.
Slutligen har rådet anfört att alla synpunkter från Bricmate granskades under undersökningen och jämfördes med synpunkterna från andra importörer i urvalet, varvid lika stor vikt fästes vid samtliga synpunkter.
90.
Kommissionen har angett att den beaktade alla Bricmates synpunkter, men drog en annan slutsats. Kommissionen har i detalj hänvisat till de olika skrivelser och skäl genom vilka den svarade på Bricmates synpunkter, och har påpekat att tribunalen fann att Bricmate inte hade fog för att hävda att införandet av de aktuella antidumpningstullarna, vilka enbart avser import av de aktuella produkterna från Kina, oundvikligen skulle komma att få allvarliga följder för Bricmates ekonomiska verksamhet. (
24
)
Bedömning
91.
Bricmate har genom sina argument gjort gällande att kommissionen underlät att beakta bolagets synpunkter, särskilt påståendena att vissa typer av plattor, definierade enligt kvalitet och tillskärningsmetod, inte kunde erhållas från leverantörer utanför Kina. Enligt Bricmates åsikt resulterade detta i att det inte gavs en tillräcklig motivering i förordningen om slutgiltig tull samt att kommissionen varken tog vederbörlig hänsyn till Bricmates ställning som importör i urvalet i enlighet med artikel 17 i grundförordningen eller lämnade ut de närmare uppgifter som låg till grund för de huvudsakliga överväganden på grundval av vilka antidumpningsåtgärder infördes, vilket strider mot artikel 20.1 i samma förordning. Institutionerna har i huvudsak svarat att synpunkterna beaktades, men att man efter att ha granskat dem drog andra slutsatser än de som Bricmate hade dragit, samt att svar lämnades på de olika synpunkterna.
92.
Jag finner inte Bricmates argument övertygande, eftersom de avser huruvida bolagets synpunkter beaktades, inte huruvida de beaktades på ett adekvat sätt.
93.
Jag anser att det av skriftväxlingen och de skäl som jag har angett ovan i punkterna 10, 13, 20–25 och 30 klart framgår att såväl kommissionen som rådet beaktade Bricmates synpunkter (liksom naturligtvis synpunkter av liknande slag från en eller flera andra berörda parter).
94.
Det är uppenbart att det skulle innebära en alltför betungande börda för institutionerna (särskilt kommissionen) om de under en pågående antidumpningsundersökning vore tvungna att svara separat på varje enskilt påpekande från varje berörd part. Det som krävs är att det ges ett tillräckligt svar, så att parten kan förstå att påpekandena har beaktats, att man har kommit fram till en viss ståndpunkt och att denna ståndpunkt grundar sig på identifierbara skäl. Parten i fråga kan då (om den så önskar) ifrågasätta huruvida bolagets synpunkter har beaktats på ett adekvat sätt.
95.
Dessa krav är enligt min mening uppfyllda i förevarande fall.
Förslag till avgörande
96.
Mot bakgrund av ovanstående överväganden föreslår jag att domstolen besvarar frågan från Förvaltningsrätten i Malmö så, att rådets genomförandeförordning (EU) nr 917/2011 av den 12 september 2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa keramiska plattor med ursprung i Folkrepubliken Kina inte är ogiltig av något av de skäl som angetts i begäran om förhandsavgörande.
(
1
)	Originalspråk: engelska.
(
2
)	Rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (kodifierad version) (EUT L 343, s. 51).
(
3
)	Kommissionens förordning (EU) nr 258/2011 av den 16 mars 2011 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av keramiska plattor med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 70, s. 5).
(
4
)	Kommissionens förordning (EU) nr 917/2011 av den 12 september 2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa keramiska plattor med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 238, s. 1).
(
5
)	EUT C 160, s. 20 (nedan kallat tillkännagivandet om inledande). Undersökningen omfattade alla keramiska plattor som importeras enligt numren 6907 och 6908 i den kombinerade nomenklaturen (KN) i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1), i dess ändrade lydelse.
(
6
)	Detta KN-nummer motsvarade år 2011 nummer 6907 90 99 under undersökningsperioden (se nedan punkt 40 och följande punkter).
(
7
)	Beslut Bricmate/rådet (T‑596/11, EU:T:2014:53). En annan direkt talan mot förordningen om slutgiltig tull ogillades av andra skäl av tribunalen den 22 maj 2014 i dess dom i målet Guangdong Kito Ceramics m.fl./rådet (T‑633/11, EU:T:2014:271).
(
8
)	Både Bricmate och kommissionen har hänvisat till ett fel vad gäller importen enligt KN-nummer 6908 90 99, vilket har påverkat siffrorna för all import från Kina, både för undersökningsperioden och för år 2009.
(
9
)	Se fotnot 6 ovan.
(
10
)	I själva verket har kommissionen angett siffran 881 733.77 m2 i den svenska versionen av sitt yttrande, och 888 733.77 m2 i den franska versionen, varvid den tidigare hänvisat till 888773 m2 i båda versioner. Jag har tagit siffran 881 733.77 m2 från det ursprungliga intyget från de spanska myndigheterna, som är bilagt rådets yttrande.
(
11
)	Denna siffra verkar i sin tur ha ändrats något, om man jämför med den siffra som anges av Förvaltningsrätten (se punkt 41 ovan).
(
12
)	Se punkterna 15 och 16 ovan.
(
13
)	Jag har bland annat följt de ursprungliga tabellerna i så motto att jag har angett utvecklingen mellan 2009 och undersökningsperioden som en ”förändring i förhållande till föregående år”, även om det i själva verket finns en betydande överlappning mellan de båda perioderna.
(
14
)	Bricmates beräkningar, som har bifogats som bilaga till bolagets yttrande, visar importsiffror som är något lägre för år 2009 och något högre för undersökningsperioden än de som jag har beräknat.
(
15
)	Dom Gul Ahmed Textile Mills/rådet (T‑199/04, EU:T:2011:535, punkt 77).
(
16
)	Se, för en nyligen meddelad dom, dom Simon, Evers & Co (C‑21/13, EU:C:2014:2154, punkt 29 och där angiven rättspraxis).
(
17
)	Se, analogt, dom Aluminium Silicon Mill Products/rådet (T‑107/04, EU:T:2007:85, punkt 66).
(
18
)	Se, exempelvis, dom Hoesch Metals and Alloys (C‑373/08, EU:C:2010:68, punkterna 61 och 62), och dom CHEMK och KF/rådet (C‑13/12 P, EU:C:2013:780, punkterna 60–63).
(
19
)	Dom Shandong Reipu Biochemicals/rådet (T‑413/03, EU:T:2006:211, punkterna 63–65 och där angiven rättspraxis).
(
20
)	Dom GLS (C‑338/10, EU:C:2012:158, punkt 32), Bricmates kursivering.
(
21
)	Dom Gul Ahmed Textile Mills/rådet (T‑199/04, EU:T:2011:535, punkt 77).
(
22
)	Beslut Bricmate/rådet (T‑596/11, EU:T:2014:53, punkterna 49–51), se punkt 33 ovan.
(
23
)	Dom Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware/rådet (C‑141/08 P, EU:C:2009:598, punkt 81).
(
24
)	Beslut Bricmate/rådet (T‑596/11, EU:T:2014:53, punkt 54).