62021CJ0607_RES
Asia C‑607/21
XXX
vastaan
Belgian valtio
(Conseil d’État’n (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.4.2025
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin kansalaisuus – Direktiivi 2004/38/EY – Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella – 3 artikla – Henkilöt, joihin direktiiviä sovelletaan – 2 artiklan 2 alakohdan d alakohta – Perheenjäsen – Unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa oleva sukulainen, joka on kyseisestä unionin kansalaisesta ja/tai kyseisestä kumppanista riippuvainen – ”Riippuvaisuuden” edellytyksen arviointi – Aineellisen riippuvaisuuden määrittämiseksi ratkaiseva päivämäärä – 10 artikla – Oleskelukortin myöntämisedellytykset – Oleskelukortin toteava luonne – Oleskelukorttihakemuksen tekeminen vastaanottavassa jäsenvaltiossa useita vuosia kotimaasta poistumisen jälkeen – Lainvastaisen oleskelun vaikutus ”riippuvaisuuden” edellytyksen arviointiin kansallisen lainsäädännön mukaisesti
Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Oikeuksien haltijat – Kolmannen maan kansalainen, joka on unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa oleva sukulainen, joka on kyseisestä unionin kansalaisesta ja/tai kyseisestä kumppanista riippuvainen – Kyseinen kolmannen maan kansalainen, joka seuraa kyseistä kumppania ja kansalaista, jotka kummatkin ovat unionin kansalaisia, vastaanottavaan jäsenvaltioon – Kyseinen jäsenvaltio, joka on sen unionin kansalaisen, jota seurataan, jäsenvaltio, mutta joka ei ole tämän kumppanin kansalaisuuden jäsenvaltio – Kuuluminen direktiivin soveltamisalaan
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohta, 3 artiklan 1 kohta ja 7 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohta sekä 2 kohta)
(ks. 28–34 kohta)
Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Oikeuksien haltijat – Kolmannen maan kansalainen, joka on unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa oleva sukulainen, joka on kyseisestä unionin kansalaisesta ja/tai kyseisestä kumppanista riippuvainen – Riippuvuussuhdetta koskeva edellytys – Arviointi ottamalla huomioon kyseisen suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisen tilanne hänen lähtömaassaan hänen lähtöpäivänään ennen tätä päivää annettujen asiakirjojen perusteella – Useiden vuosien kuluminen vastaanottavaan jäsenvaltioon saapumispäivän ja oleskelukorttihakemuksen jättämispäivän välillä – Arviointi ottamalla huomioon kyseisen suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisen tilanne vastaanottavassa jäsenvaltiossa oleskelukorttihakemuksen jättämispäivänä
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohdan d alakohta, 7 artiklan 2 kohta ja 10 artikla)
(ks. 35– 59 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Unionin kansalaisen oikeuksista johdettu oleskeluoikeus – Oikeuksien haltijat – Kolmannen maan kansalainen, joka on unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa oleva sukulainen, joka on kyseisestä unionin kansalaisesta ja/tai kyseisestä kumppanista riippuvainen – Riippuvuussuhdetta koskevan edellytyksen täyttyminen, joka osoitetaan sekä vastaanottavaan jäsenvaltioon saapumispäivänä että useita vuosia saapumisen jälkeen tehdyn oleskelukorttihakemuksen jättämispäivänä – Kuuluminen direktiivin soveltamisalaan – Edellytykset – Kyseisen suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisen hakemuksen jättämispäivänä laiton oleskelu vastaanottavassa jäsenvaltiossa – Vaikutuksettomuus
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohdan d alakohta, 7 artiklan 2 kohta ja 10 artikla)
(ks. 61–66 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin, jolle on esitetty ennakkoratkaisupyyntö asiassa, joka koskee Euroopan unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisen tekemää oleskelukorttihakemusta, esittää täsmennyksiä sen edellytyksen arviointiin, joka koskee kyseisen suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisen ja unionin kansalaisen tai hänen kumppaninsa välistä riippuvuussuhdetta johdetun oleskeluoikeuden saamiseksi direktiivin 2004/38 nojalla (
1
).
XXX, joka on Marokon kansalainen, on sellaisen Belgian kansalaisen äiti, joka asuu Belgiassa kumppaninsa N. E. K:n kanssa, joka on Alankomaiden kansalainen ja joka on tehnyt vuonna 2005 virallisen ilmoituksen yhteisasumisesta XXX:n pojan kanssa Belgiassa.
XXX saapui Belgian alueelle heinäkuussa 2011 ja jätti syyskuussa 2011 Belgian viranomaisille oleskelukorttihakemuksen pojastaan riippuvaisena suoraan takenevassa polvessa olevana sukulaisena.
Koska hakemus hylättiin perheenyhdistämistä koskevan Belgian lainsäädännön muutoksen vuoksi, XXX teki vuonna 2015 toisen oleskelukorttihakemuksen, tällä kertaa N. E. K:n perheenjäsenenä.
Tämä uusi hakemus hylättiin ensinnäkin sillä perusteella, että XXX ei ollut esittänyt näyttöä siitä, että perheenjäsenillä, joita hän on seurannut, olisi riittävät varat hänen elatustaan varten, ja toiseksi sillä perusteella, että asiakirjat, jotka oli esitetty hänen riippuvuussuhteensa osoittamiseksi, olivat liian vanhoja. Conseil du contentieux des étrangers (ulkomaalaisasioita käsittelevä hallintotuomioistuin, Belgia) vahvisti kyseisen hylkäämisen ja Belgian alueelta poistumista koskevan määräyksen.
Myös kolmas oleskelukorttihakemus, jonka XXX teki vuonna 2017 poikansa kumppanin perheenjäsenenä, hylättiin, koska Belgian viranomaiset katsoivat, että vuosilta 2010 ja 2011 peräisin olevat asiakirjat, jotka osoittavat XXX:n riippuvaisuuden, olivat liian vanhoja.
Conseil du contentieux des étrangers, joka katsoi, että XXX:n toimittamilla asiakirjoilla pyrittiin osoittamaan taloudellisen riippuvuussuhteen olemassaolo vuosina 2010 ja 2011 mutta että niiden perusteella ei voitu osoittaa tällaista tilannetta hänen oleskelukorttihakemuksensa jättämispäivänä vuonna 2017, vahvisti tämän hylkäämisen elokuussa 2019 antamallaan tuomiolla.
Tästä tuomiosta valitettiin ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa, joka päätti tiedustella unionin tuomioistuimelta, mikä ajankohta on merkityksellinen arvioitaessa riippuvuussuhdetta koskevaa edellytystä ja mikä vaikutus hakijan laittomalla oleskelulla vastaanottavan jäsenvaltion alueella voi olla tähän arviointiin.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin täsmentää aluksi, että unionin kansalaisen, joka oleskelee jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän ei ole, kumppanista riippuvaisia suoraan takenevassa polvessa olevia sukulaisia on pidettävä direktiivissä 2004/38 säädettyjen oikeuksien soveltamiseksi unionin jäsenvaltion kansalaisen perheenjäseninä siltä osin kuin rekisteröity parisuhde vastaa saman direktiivin 2 artiklan 2 alakohdan b alakohdan mukaisia perusteita. Koska nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin näyttää katsovan, että vuonna 2005 tehty ilmoitus yhteisasumisesta vastaa tällaisen parisuhteen solmimista, direktiiviä 2004/38 sovelletaan. Sillä edellytyksellä, että XXX voi osoittaa olevansa kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 alakohdan d alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä riippuvainen perheenkokoajana olevasta kotitaloudesta, hän voi vedota kyseisessä direktiivissä taattuihin oikeuksiin ja erityisesti kyseisen direktiivin 7 artiklan 2 kohdan mukaiseen yli kolmen kuukauden oleskeluoikeuteen.
Asiakysymyksen osalta unionin tuomioistuin toteaa ensinnäkin, että direktiivin 2004/38 (
2
) mukaan sen määrittämiseksi, onko unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa oleva sukulainen riippuvainen kyseisestä unionin kansalaisesta ja/tai kyseisestä kumppanista, toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on otettava huomioon sekä kyseisen takenevaa polvea olevan sukulaisen tilanne tämän kotimaassa sinä päivänä, jona hän lähti kotimaastaan ja seurasi kyseistä unionin kansalaista vastaanottavaan jäsenvaltioon, tarvittaessa ennen tätä päivää annettujen asiakirjojen perusteella, että kyseisen takenevaa polvea olevan sukulaisen tilanne oleskelukorttihakemuksen jättämispäivänä kyseisessä jäsenvaltiossa, jos näiden kahden päivämäärän välillä on kulunut useita vuosia.
Tähän päätelmään päätyäkseen unionin tuomioistuin tarkastelee aluksi ajankohtaa, jona direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohdan d alakohdassa tarkoitettua riippuvuussuhdetta koskevaa edellytystä on arvioitava. Kun kyse on tilanteesta, jossa kolmannen maan kansalaisen lähtömaasta poistumisen ja kyseisen kansalaisen oleskelukorttihakemuksen jättämisen välillä on kulunut useita vuosia, direktiivin 2004/38 10 artiklassa säädetyssä hallinnollisessa menettelyssä toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on myönnettävä hakijalle, joka on kolmannen maan kansalainen, oleskelukortti tarkistettuaan, että hän täyttää edellytykset sille, että hän saa yli kolmen kuukauden oleskeluoikeuden (
3
), ja erityisesti, että hän kuuluu mainitussa direktiivissä tarkoitetun perheenjäsenen käsitteen soveltamisalaan. Jos toimivaltainen kansallinen viranomainen ei tällaisessa tilanteessa oleskelukorttia koskevaa hakemusta tutkiessaan tarkistaisi, että unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa oleva sukulainen, joka on seurannut häntä fyysisesti vastaanottavaan jäsenvaltioon joitakin vuosia ennen kyseisen hakemuksen tekemistä, on hakemuksen tekemishetkellä riippuvainen kyseisestä unionin kansalaisesta ja/tai kyseisestä kumppanista (
4
), on olemassa vaara siitä, että tälle suoraan takenevassa polvessa olevalle sukulaiselle myönnetään oleskelukortti, vaikka hän ei täytä edellytyksiä (
5
) yli kolmen kuukauden oleskeluoikeuden ja siten tällaisen oleskelukortin saamiseksi. Näin ollen kolmannen maan kansalaisen on oleskelukorttihakemusta jättäessään osoitettava, että hän on direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohdan d alakohdassa tarkoitetun suoraan takenevassa polvessa olevan riippuvaisen sukulaisen asemassa.
Tämän jälkeen unionin tuomioistuin täsmentää, että tällaisessa tilanteessa, jossa unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisen saapumisen vastaanottavaan jäsenvaltioon ja hänen oleskelukorttihakemuksensa jättämisen välillä on kulunut useita vuosia, tämän takenevaa polvea olevan sukulaisen on myös esitettävä näyttö siitä, että hän on riippuvainen kyseisestä kansalaisesta ja/tai kumppanista hänen saapuessaan asianomaisen jäsenvaltion alueelle. Jos riippuvuussuhdetta koskevaan edellytykseen kohdistuva valvonta rajoittuisi suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisen tilanteeseen vastaanottavassa jäsenvaltiossa oleskelukorttihakemuksen jättämisajankohtana, kyseiselle takenevassa polvessa olevalle sukulaiselle voitaisiin myöntää tällainen kortti, vaikka hän ei ajankohtana, jona hän seurasi fyysisesti unionin kansalaista, täyttänyt yli kolmen kuukauden oleskeluoikeuden saamisen edellytyksiä, mikä olisi lisäksi direktiivin 2004/38 tavoitteiden vastaista. Erityisesti tällainen rajoitettu valvonta voisi yhtäältä aiheuttaa riskin siitä, että direktiivillä myönnettyjen oikeuksien mahdollisten saajien lukumäärää laajennettaisiin, mikä olisi siten vastoin unionin lainsäätäjän ilmaisemaa tahtoa, ja toisaalta riskin mainitussa direktiivissä asetettujen vaatimusten kiertämisestä.
Unionin tuomioistuin lisää, että tällaisia riskejä ei kuitenkaan ole, jos suoraan takenevassa polvessa oleva sukulainen on saapunut vastaanottavan jäsenvaltion alueelle ja oleskellut siellä aluksi sellaisen itsenäisen tai johdetun oleskeluoikeuden perusteella, joka voidaan myöntää unionin oikeudessa jonkin muun säännöksen kuin direktiivin 2004/38 7 artiklan 2 kohdan nojalla tai kansallisen oikeuden nojalla. Tällaisessa tilanteessa on siis riittävää, että kyseinen takenevassa polvessa oleva sukulainen esittää todisteet siitä, että hän on riippuvainen unionin kansalaisesta ja/tai hänen kumppanistaan kyseisessä jäsenvaltiossa ajankohtana, jolloin hän jättää oleskelukorttihakemuksensa.
Lopuksi on muistutettava siitä todistelutavasta, jonka avulla asianomainen henkilö voi osoittaa, että hän on suoraan takenevassa polvessa olevan riippuvaisen sukulaisen asemassa (
6
), että direktiivin 2004/38 10 artiklan 2 kohdan d alakohdassa täsmennetään ainoastaan, että oleskelukortin myöntämiseksi jäsenvaltioiden on vaadittava asiakirjaselvitystä siitä, että kyseisen 2 artiklan 2 alakohdan d alakohdan mukaiset edellytykset täyttyvät, riippuvuutta koskeva edellytys mukaan lukien. Jos ei ole täsmennetty, mitkä todistustavat on hyväksytty, on katsottava, että tämä todistaminen voidaan tehdä mitä hyvänsä asianmukaista keinoa käyttäen. Tältä osin aikaisemmin annettuja asiakirjoja, jotka osoittavat tämän suoraan takenevassa polvessa olevan sukulaisen riippuvuuden kotimaassaan ajankohtana, jona hän on fyysisesti seurannut kyseistä unionin kansalaista ja kyseistä kumppania, ei voida pitää liian vanhoina.
Toiseksi unionin tuomioistuin toteaa, että direktiivin 2004/38 (
7
) nojalla unionin kansalaisen kumppanin suoraan takenevassa polvessa olevalla sukulaisella, joka voi osoittaa olleensa sekä useita vuosia vastaanottavaan jäsenvaltioon saapumisen jälkeen tekemänsä oleskelukorttihakemuksen tekemisajankohtana että kyseisenä saapumisajankohtana kyseisestä unionin kansalaisesta ja/tai kyseisestä kumppanista riippuvainen, on yli kolmen kuukauden pituinen unionin kansalaisen oikeuksista johdettu oleskeluoikeus, joka osoitetaan myöntämällä oleskelukortti, jos mainittu unionin kansalainen täyttää kyseisen direktiivin 7 artiklan mukaiset edellytykset. Tätä oleskeluoikeutta ei voida evätä sillä perusteella, että kansallisen säännöstön mukaan tämä takenevassa polvessa oleva sukulainen oleskelee hakemuksen tekohetkellä laittomasti kyseisen jäsenvaltion alueella.
Tältä osin unionin tuomioistuin toteaa erityisesti, että vaikka direktiivissä 2004/38 asetetaan sen soveltamisen edellytykseksi suoraan takenevassa polvessa olevien sukulaisten osalta sen 2 artiklan 2 alakohdan d alakohdassa tarkoitettu riippuvuussuhde, siinä ei aseteta samassa säännöksessä tarkoitetun perheenjäsenen aseman edellytykseksi ”laillista oleskelua” vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
(
1
)	Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL 2004, L 158, s. 77). Tarkemmin sanottuna tästä riippuvuussuhdetta koskevasta edellytyksestä säädetään direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohdan d alakohdassa.
(
2
)	Unionin tuomioistuin tukeutuu direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 alakohdan d alakohtaan, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 7 artiklan 2 kohdan ja 10 artiklan kanssa.
(
3
)	Direktiivin 2004/38 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(
4
)	Direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(
5
)	Direktiivin 2004/38 7 artiklan 2 kohta.
(
6
)	Direktiivin 2004/38 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(
7
)	Unionin tuomioistuin tukeutuu direktiivin 2004/38 7 artiklan 2 kohtaan, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 alakohdan d alakohdan ja 10 artiklan kanssa.