62002CJ0411_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Rozhodnutí o nákladech řízení
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C-411/02,
jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES,
podaná dne
18. listopadu 2002
,
Komise Evropských společenství,
zastoupená C. Schmidt a M. Shotterem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalobkyně,
proti
Rakouské republice, zastoupené
E. Riedlem a T. Kramlerem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalované,
SOUDNÍ DVŮR (druhý senát),
ve složení: C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann (zpravodaj), J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues a N. Colneric, soudci,
generální advokát: M. Poiares Maduro,
vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada,
s ohledem na písemnou část řízení a po jednání konaném dne 12. února 2004,
s ohledem na vyjádření předložená účastníky řízení,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne
16. března 2004,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že tím, že si Rakouská republika zvolila účtování spočívající v rozpisu částek řazených pouze podle druhů hovorného a nevykazující dostatečnou úroveň podrobnosti na to, aby byla spotřebitelům zaručena účinná kontrola a možnost ověření, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/10/ES ze dne 26. února 1998 o uplatňování otevřeného přístupu k síti (ONP) pro hlasovou telefonii a o univerzální službě v oblasti telekomunikací v konkurenčním prostředí (Úř. věst. L 101, s. 24, dále jen „směrnice“).
Právní rámec
Právní úprava Společenství
2. V souladu se svým čl. 1 odst. 1 druhým pododstavcem má směrnice za cíl zaručit dostupnost kvalitních pevných veřejných telefonních služeb v celém Společenství a vymezit soubor služeb, ke kterým by měli mít přístup všichni uživatelé, včetně spotřebitelů, v rámci univerzální služby za dostupnou cenu a s přihlédnutím ke specifickým vnitrostátním podmínkám.
3. Za tímto účelem článek 14 směrnice, nazvaný „Podrobný rozpis účtu, tónová volba a selektivní blokování volání“, stanoví:
„1. Za účelem zajištění toho, aby uživatelé měli prostřednictvím pevné veřejné telefonní sítě co nejdříve přístup ke službám, jako je:
– […]
– podrobný rozpis účtu, selektivní blokování volání coby službám dostupným na žádost,
členské státy mohou určit jednoho nebo více operátorů k poskytování těchto doplňkových služeb většině telefonních uživatelů před 31. prosincem 1998 a zajištění toho, aby byly všeobecně dostupné nejpozději do 31. prosince 2001.
[…]
2. S výhradou požadavků právních předpisů použitelných v oblasti ochrany osobních údajů a soukromí, jako je směrnice 95/46/ES a směrnice 97/66/ES, musí podrobné rozpisy účtů vykazovat dostatečnou úroveň podrobnosti, aby umožňovaly ověření a kontrolu poplatků za užívání pevné veřejné telefonní sítě nebo pevných veřejných telefonních služeb.
Základní podrobný rozpis účtu bude uživatelům poskytován bez dodatečných poplatků. Tam, kde je to namístě, může být účastníkům nabídnut ještě podrobnější rozpis za přiměřenou sazbu či zdarma. Státní regulační úřady mohou stanovit základní úroveň podrobného rozpisu účtu.
Volání, která jsou pro volajícího účastníka bezplatná, včetně volání na linku pomoci, nejsou uvedena v podrobném rozpisu účtu volajícího účastníka.“ (neoficiální překlad)
Vnitrostátní právní úprava
4. Směrnice je provedena Telekommunikationsgesetz (spolkový zákon o telekomunikacích, BGBl. I, č. 10/1997, dále jen „TKG“) a čtyřmi nařízeními. Konkrétně čl. 94 odst. 1 TKG, kterým se provádí č. 14 odst. 2 směrnice, stanoví:
„1. Poplatky účastníků musí být zpracovány ve formě vyúčtování spočívajícím v rozpisu částek řazených podle druhů hovorného. Pokud to účastník požaduje, musí se na účtu objevit všechny částky nebo musí vykazovat jinou úroveň podrobnosti stanovenou v obchodních podmínkách. V obchodních podmínkách lze stanovit, že účet, který vykazuje vyšší úroveň podrobnosti než standardní účet, může být zpoplatněn. Výše tohoto zpoplatnění musí být určena v závislosti na nákladech spojených s podrobnějším rozpisem.
[…]“
Postup před zahájením soudního řízení
5. Dopisem ze dne 23. září 1998 Rakouská republika oznámila Komisi při příležitosti provedení směrnice do rakouského práva znění TKG, jakož i různé prováděcí předpisy.
6. Dopisem ze dne 20. dubna 2001 dala Komise najevo své výhrady, pokud jde o správné provedení čl. 14 odst. 2 směrnice Rakouskou republikou, a v souladu s článkem 226 ES ji vyzvala, aby ve lhůtě dvou měsíců předložila své připomínky.
7. Dopisem ze dne 20. června 2001 rakouské orgány sdělily Komisi, že se domnívají, že článek 94 TKG splňuje požadavky čl. 14 odst. 2 směrnice. Podle nich standardní vyúčtování upravené článkem 94 TKG vykazuje dostatečnou úroveň podrobnosti umožňující uživatelům účinnou kontrolu a ověřování jejich výdajů za telefonní služby ve smyslu směrnice.
8. Vzhledem k tomu, že Komise měla za to, že rakouský základní podrobný rozpis účtu v žádném případě neumožňuje rakouským spotřebitelům účinně kontrolovat jejich výdaje za telefonní služby, vydala dne 20. prosince 2001 odůvodněné stanovisko obsahující tutéž výtku a vyzvala Rakouskou republiku, aby přijala předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí ve lhůtě dvou měsíců od oznámení tohoto stanoviska.
9. Poté, co rakouská vláda dopisem ze dne 27. února 2002 potvrdila své stanovisko, že vnitrostátní právní předpisy provádějí čl. 14 odst. 2 směrnice správně, rozhodla se Komise podat tuto žalobu.
K žalobě
10. Komise vytýká Rakouské republice, že nedodržovala ustanovení čl. 14 odst. 2 směrnice, podle kterých musí podrobný rozpis účtu vykazovat dostatečnou úroveň podrobnosti umožňující ověřovat a kontrolovat poplatky související s používáním veřejné telefonní sítě.
11. Podle ní rakouské právní předpisy tento požadavek nesplňují. Tím, že stanoví, že poskytovatelé telefonních služeb jsou povinni vystavit účet obsahující pouze „výpis částek seřazených podle druhů hovorného“, totiž čl. 94 odst. 1 TKG, operátorům umožňuje praxi, která spočívá v tom, že jsou na účtu sloučeny částky podle kategorie volání, aniž by byla uváděna jednotlivá volání.
12. Z takovéhoto účtu může účastník pouze vyvodit, že uskutečnil určitý počet volání do různých tarifních pásem v období, které účet zachycuje, za určitou částku. Takovéto vyúčtování tudíž neumožňuje ověřit, ve který den bylo uskutečněno určité volání ani které číslo bylo volané, a nezaručuje, že účastník bude moci účinně ověřit a kontrolovat své výdaje.
13. Rakouská vláda zpochybňuje tento výklad směrnice a závěry, jež z něj vyvodila Komise. Podle této vlády jsou pravidla stanovená v článku 94 TKG, která stanoví povinnost zahrnout do základního podrobného rozpisu účtu výčet částek k úhradě podle druhu sazby, v souladu s požadavky čl. 14 odst. 2 směrnice.
14. Toto ustanovení ani obecný cíl směrnice neukládají povinnost uvádět na účtu den volání a volaná čísla k tomu, aby účastníci mohli účinně ověřovat a kontrolovat své výdaje.
15. Rakouská vláda tvrdí, že informace, tak jak je upravená článkem 94 TKG, umožňuje okamžité zjištění anomálií nebo pochybení díky možnosti porovnání částek uvedených na účtu sloučených podle kategorie hovorů a částek z předchozích účtů. Zdůrazňuje, že toto porovnání umožňuje kontrolovat účtované částky, zejména pak druhy hovorů za zvlášť vysokou cenu nebo zjistit četnější nebo nadprůměrně delší hovory oproti průměru těch, které byly uskutečněny v minulosti.
16. Je třeba uvést, že i když čl. 14 odst. 2 směrnice blíže nerozvádí, jaké informace se musí nutně objevit na základním podrobném rozpisu účtu, ukládá povinnost minimální úrovně informací, která závisí na tom, co je nezbytné pro to, aby účastníci mohli ověřovat a kontrolovat poplatky související s používáním veřejné telefonní sítě.
17. Avšak, jak uvedla Komise, vyúčtování uložené čl. 94 odst. 1 TKG, které umožňuje účastníku vyvodit pouze to, že uskutečnil určitý počet volání do různých tarifních pásem v období, které zachycuje účet, a za určitou celkovou částku, nedává účastníkům možnost kontrolovat a ověřovat za pomoci účtu své výdaje.
18. Aniž by bylo třeba určit, zda základní podrobný rozpis účtu musí zohledňovat každý z faktorů, který má vliv na cenu každého hovoru, je třeba konstatovat, že na základě rakouských základních podrobných rozpisů účtů není možné rozpoznat uvnitř jednotlivých tarifních pásem jednotlivá volání, a tím pádem ani ověřit, zda skutečně proběhla.
19. Účet, na kterém se objevuje pouze počet volání, celkový počet využitých tarifních impulsů a příslušná celková cena, neumožňuje ověření a kontrolu poplatků souvisejících s používáním veřejné telefonní sítě, jak to požaduje čl. 14 odst. 2 směrnice.
20. Tomuto závěru neodporuje ani argument rakouské vlády, podle kterého je stanovení vyšší úrovně podrobnosti pro základní podrobný rozpis účtu, než jakou předpokládá článek 94 TKG, vyloučeno vzhledem k tomu, že by se tím znepřehlednila a odstranila možnost vystavit účty vykazující vyšší úroveň podrobnosti, výslovně uvedená v čl. 14 odst. 2 směrnice, ani argument, že by účty vykazující takovouto úroveň podrobnosti, jakou požaduje Komise, nutně zahrnovaly údaje v rozporu s předpisy na ochranu soukromí a osobních údajů.
21. Nejprve je třeba uvést, že skutečnost, že by základní podrobný rozpis účtu obsahoval více podrobností, než ukládá čl. 94 odst. 1 TKG, za účelem dodržení čl. 14 odst. 2 směrnice, by neměla za následek úplné odstranění možnosti, výslovně zmiňované tímto předpisem, vystavit účet, který bude vykazovat vyšší úroveň podrobnosti.
22. Je totiž ještě možné představit si vyšší úroveň podrobnosti, na jejímž základě budou účastníci moci, jak prokazují příklady popsané generálním advokátem v bodech 50 a 51 jeho stanoviska, dozvědět se ze svých účtů další podrobnosti za tím účelem, aby mohli ještě snáze kontrolovat své výdaje a aby jim byly poskytnuty jiné údaje o využívání telefonních služeb. Dále nemůže být vyloučeno, aby se v účastníkově ještě podrobnějším rozpisu objevily bezplatné hovory, které nejsou podle čl. 14 odst. 2 třetího pododstavce směrnice ve vyúčtování uváděny.
23. Co se týče tvrzení, že by vyúčtování vykazující takovouto úroveň podrobnosti, jakou požaduje Komise, nutně zahrnovalo údaje v rozporu s předpisy na ochranu soukromí a osobních údajů, je namístě uvést, že rakouská vláda nijak nepodepřela toto tvrzení vhodnou argumentací, která by Soudnímu dvoru umožnila posoudit jeho opodstatněnost.
24. Za těchto podmínek je třeba shledat, že tím, že si Rakouská republika zvolila účtování spočívající v rozpisu částek řazených pouze podle druhů hovorného a nevykazující dostatečnou úroveň podrobnosti na to, aby byla spotřebitelům zaručena účinná kontrola a možnost ověření, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 odst. 2 směrnice.
Rozhodnutí o nákladech řízení
K nákladům řízení
25. Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu bude účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný, uložena náhrada nákladů řízení, pokud účastník, který byl ve sporu úspěšný, náhradu nákladů řízení ve svém návrhu požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení ve svém návrhu a Rakouská republika byla ve sporu neúspěšná, je namístě uložit jí náhradu nákladů řízení.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl takto:
1) Rakouská republika tím, že si zvolila účtování spočívající v rozpisu částek řazených pouze podle druhů hovorného a nevykazující dostatečnou úroveň podrobnosti na to, aby byla spotřebitelům zaručena účinná kontrola a možnost ověření, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 14 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/10/ES ze dne 26. února 1998 o uplatňování otevřeného přístupu k síti (ONP) pro hlasovou telefonii a o univerzální službě v oblasti telekomunikací v konkurenčním prostředí.
2) Rakouské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.