62023CJ0265
SODBA SODIŠČA (šesti senat)
z dne 11. julija 2024 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Boj proti organiziranemu kriminalu – Okvirni sklep 2008/841/PNZ – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča – Člena 47 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU – Predolgo trajanje predkazenskega postopka – Bistvene, vendar odpravljive kršitve postopkovnih določb pri sestavi obtožnice – Pravica obdolženca, da se kazenski postopek zoper njega ustavi“
V zadevi C‑265/23, [Volieva] (
i
),
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Okrazhen sad – Sliven (okrajno sodišče v Slivnu, Bolgarija) z odločbo z dne 12. aprila 2023, ki je na Sodišče prispela 25. aprila 2023, v kazenskem postopku proti
DM,
AV,
WO,
AQ,
ob udeležbi
Okrazhna prokuratura – Sliven,
SODIŠČE (šesti senat),
v sestavi T. von Danwitz, predsednik senata, L. Bay Larsen (poročevalec), podpredsednik Sodišča v funkciji sodnika šestega senata, in P. G. Xuereb, sodnik,
generalni pravobranilec: P. Pikamäe,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za DM KS in ZY,
–
za Evropsko komisijo M. Wasmeier in I. Zaloguin, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 4 Okvirnega sklepa Sveta 2008/841/PNZ z dne 24. oktobra 2008 o boju proti organiziranemu kriminalu (UL 2008, L 300, str. 42) v povezavi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU ter členoma 47 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru kazenskega postopka, ki se zaradi sodelovanja v hudodelski združbi in korupcije vodi proti osebi DM in drugim fizičnim osebam.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Člen 4 Okvirnega sklepa 2008/841, naslovljen „Posebne okoliščine“, določa:
„Vsaka država članica lahko sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da se kazni iz člena 3 lahko znižajo ali da se storilca lahko oprosti kazni, če ta, na primer:
(a)
navede, da se odreče kriminalnim dejavnostim, in
(b)
upravnim ali pravosodnim organom predloži podatke, ki jih sicer ne bi mogli pridobiti, in jim s tem pomaga:
(i)
preprečiti, končati ali omiliti posledice kaznivega dejanja;
(ii)
prepoznati ali privesti pred sodišče druge storilce kaznivega dejanja;
(iii)
poiskati dokaze;
(iv)
odvzeti nezakonita sredstva hudodelskih združb ali njihove premoženjske koristi, pridobljene s kaznivimi dejavnostmi, ali
(v)
preprečiti storitev nadaljnjih kaznivih dejanj iz člena 2.“
Bolgarsko pravo
4
Člen 334 Nakazatelno protsesualen kodeks (zakonik o kazenskem postopku, v nadaljevanju: NPK), naslovljen „Pooblastila pritožbenega sodišča“, je v različici, ki je veljala od 29. aprila 2006 do 28. maja 2010, v odstavku 4 določal, da lahko pritožbeno sodišče sodbo razveljavi in kazenski postopek ustavi, med drugim če prvostopenjsko sodišče ni izvajalo pooblastil, ki so mu podeljena s členom 369(4) NPK.
5
Člen 368 NPK, naslovljen „Zahteva obdolženca“, je v različici, ki je veljala od 29. aprila 2006 do 28. maja 2010, določal:
„1.
Če sta, odkar je bila zoper osebo v okviru predhodnega postopka uvedena preiskava zaradi hudega kaznivega dejanja, minili več kot dve leti, v drugih primerih pa več kot eno leto, lahko obdolženec zahteva, da zadevo preizkusi sodišče.
2.
V primerih iz odstavka 1 obdolženec vloži zahtevo pri pristojnem sodišču prve stopnje, ki zadevo nemudoma obravnava.“
6
Člen 369 NPK, naslovljen „Preizkus zadeve“, je v različici, ki je veljala od 29. aprila 2006 do 28. maja 2010, določal:
„1.
Sodišče o zahtevi odloči po sodniku posamezniku v roku sedmih dni in, če ugotovi, da so pogoji iz člena 368(1) izpolnjeni, zadevo pošlje državnemu tožilcu, ki ima možnost, da v dveh mesecih na sodišče vloži obtožnico ali predlog, da se storilec kaznivega dejanja oprosti kazenske odgovornosti in da se mu naloži upravna sankcija, ali sporazum o kazni ali pa kazenski postopek ustavi in o tem obvesti sodišče.
2.
Če državni tožilec po izteku dvomesečnega roka ni izvajal pooblastil, ki jih ima na podlagi odstavka 1, ali če sodišče sporazuma o kazni ni odobrilo, sodišče o zadevi odloči in kazenski postopek ustavi s sklepom, ki ga sprejme po sodniku posamezniku brez navzočnosti javnosti. Po izdaji tega sklepa se kazenski postopek nadaljuje zoper sostorilce in v zvezi z drugimi kaznivimi dejanji, ki se očitajo obdolžencu.
3.
Če državni tožilec izvaja svoja pooblastila v skladu z odstavkom 1, vendar so bile v predhodnem postopku storjene bistvene kršitve postopkovnih določb, sodišče, ki odločitev sprejme po sodniku posamezniku brez navzočnosti javnosti, postopek ustavi in zadevo vrne državnemu tožilcu, da ta odpravi kršitve in zadevo predloži sodišču v roku enega meseca.
4.
Če državni tožilec v roku iz odstavka 3 ne predlaga začetka postopka pred sodiščem ali če niso odpravljene bistvene kršitve postopkovnih pravil ali če so bile storjene nove kršitve, sodišče, ki po sodniku posamezniku sprejme odločitev brez navzočnosti javnosti, kazenski postopek ustavi s sklepom.
5.
Zoper akte sodišča iz odstavkov 2 in 4 ni pritožbe.
7
Bolgarski zakonodajalec je z učinkom od 28. maja 2010 ukinil možnost iz člena 334(4) NPK, da pritožbeno sodišče sodbo razveljavi in kazenski postopek ustavi, če prvostopenjsko sodišče ni izvajalo pooblastil, ki so mu podeljena s členom 369(4) tega zakonika. Nacionalni zakonodajalec je razveljavil tudi določbe poglavja 26 tega zakonika, in sicer njegova člena 368 in 369, pri čemer je bilo pojasnjeno, da se bodo postopki, ki že potekajo, končali po prej veljavnih predpisih.
8
Člen 334(4) NPK je v različici, ki je veljala od 13. avgusta 2013 do 5. novembra 2017, ponovno določal – enako kot v različici, ki je veljala od 29. aprila 2006 do 28. maja 2010 – da lahko pritožbeno sodišče sodbo razveljavi in kazenski postopek ustavi, med drugim če prvostopenjsko sodišče ni izvajalo pooblastil, ki so mu bila podeljena s členom 369(4) NPK.
9
NPK je v različici, ki je veljala od 13. avgusta 2013 do 5. novembra 2017, vseboval tudi poglavje 26, v katerem sta bila člena 368 in 369 tega zakonika. Besedilo prvonavedenega člena je bilo enako besedilu člena tega zakonika, kot je veljal od 29. aprila 2006 do 28. maja 2010. Enako je veljalo za člen 369 tega zakonika, le rok, določen v odstavku 1 tega člena, je bil podaljšan in je bil tri mesece namesto dveh.
10
Člen 334(4) NPK v različici, ki velja od 5. novembra 2017, ne določa več, da lahko pritožbeno sodišče sodbo razveljavi in kazenski postopek ustavi, če se pred prvostopenjskim sodiščem ne odpravijo bistvene kršitve postopkovnih določb ali če so storjene nove kršitve.
11
Člen 368 NPK, naslovljen „Pospešitev predhodnega postopka“, v različici, ki velja od 5. novembra 2017, določa:
„1.
Če sta, odkar je bila zoper osebo v okviru predhodnega postopka uvedena preiskava zaradi hudega kaznivega dejanja, minili več kot dve leti, v drugih primerih pa več kot šest mesecev, lahko obdolženec, žrtev in oškodovana pravna oseba zahtevajo pospešitev predhodnega postopka. Ti roki ne vključujejo obdobja, v katerem se zadeva obravnava pred sodiščem ali v katerem je bil postopek v skladu s členom 25 prekinjen.
2.
Zahteva iz odstavka 1 se vloži prek državnega tožilca, ki mora zadevo nemudoma posredovati sodišču.
3.
Sodišče v 15 dneh sprejme odločitev po sodniku posamezniku brez navzočnosti javnosti.“
12
Člen 369 NPK, naslovljen „Sodna odločba – Ukrepi za pospešitev kazenskega postopka“, v različici, ki velja od 5. novembra 2017, določa:
„1.
Sodišče pri presoji upošteva dejansko in pravno zapletenost zadeve, morebiten obstoj zamud pri zbiranju, preverjanju in vrednotenju dokazov in dokaznih sredstev ter razloge za te zamude.
2.
Kadar sodišče ugotovi, da je prišlo do neupravičene zamude, določi primeren rok za izvršitev dejanj. Zoper sklep ni pritožbe.
3.
Po izteku roka iz odstavka 2 se lahko vložijo nove zahteve za pospešitev.“
13
V tej različici NPK sta zadnjenavedena člena še vedno umeščena v poglavje 26 tega zakonika.
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
14
Zoper pet oseb, med katerimi je oseba DM, je bila 5. julija 2013 uvedena preiskava zaradi sodelovanja v hudodelski združbi na podlagi člena 321(3) Nakazatelen Kodeks (kazenski zakonik) in zaradi korupcije na podlagi člena 301(1) istega zakonika.
15
Oseba DM je 31. avgusta 2015 zaradi predolgega trajanja kazenske preiskave pri Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče, Bolgarija) vložila zahtevo, naj to sodišče zadevo obravnava v skladu s členom 368(1) NPK, v različici, ki je veljala od 13. avgusta 2013 do 5. novembra 2017.
16
Omenjeno sodišče je s sklepom z dne 30. septembra 2015 na podlagi člena 369(1) NPK v različici, ki je veljala od 13. avgusta 2013 do 5. novembra 2017, kazensko zadevo vrnilo Spetsializirana prokuratura (specializirano državno tožilstvo, Bolgarija) in temu tožilstvu določilo trimesečni rok za to, da vloži obtožnico ali predlog, naj se storilec kaznivega dejanja oprosti kazenske odgovornosti in naj se mu naloži upravna sankcija, ali sporazum o kazni oziroma da kazenski postopek ustavi in o tem obvesti sodišče.
17
Specializirano državno tožilstvo je 8. januarja 2016 zadevo predložilo Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče) in na to sodišče vložilo obtožnico zoper štiri obdolžence, med katerimi je bila tudi oseba DM, zaradi kaznivih dejanj, navedenih v točki 14 te sodbe.
18
Sodnik poročevalec je s sklepom z dne 3. februarja 2016 zaradi bistvenih, vendar odpravljivih kršitev postopkovnih določb postopek ustavil in zadevo vrnil specializiranemu državnemu tožilstvu, da bi to te kršitve odpravilo.
19
To tožilstvo je v enem mesecu sestavilo novo obtožnico in jo 22. marca 2016 vložilo pri Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče).
20
Oseba DM je med postopkom, ki je nato potekal pred tem sodiščem, zahtevala, naj se v skladu s členom 369(4), tretji primer, NPK, v različici, ki je veljala od 13. avgusta 2013 do 5. novembra 2017, zoper njo uvedeni kazenski postopek ustavi zaradi novih kršitev postopkovnih določb, storjenih med kazensko preiskavo. Obtožnica naj namreč ne bi bila napisana jasno in natančno, tako da bi jo obdolženec lahko razumel, učinkovito organiziral svojo obrambo in predložil upoštevne dokaze.
21
Vendar je Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče) 27. junija 2016 to zahtevo zavrnilo, ker je menilo, da obtožnica izpolnjuje zakonske zahteve po natančnosti in jasnosti iz člena 246 NPK.
22
Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče) je z obsodilno sodbo z dne 19. novembra 2019 osebo DM spoznalo za krivo očitanih kaznivih dejanj in jo obsodilo na kazen odvzema prostosti, ji naložilo denarno kazen in ji odvzelo pravice, povezane z njenim položajem.
23
Apelativen spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko pritožbeno sodišče, Bolgarija), pri katerem je bila vložena pritožba, je s sodbo z dne 9. novembra 2020 to obsodilno sodbo zaradi bistvenih, vendar odpravljivih kršitev postopkovnih določb, ki so posledica neskladnosti obtožnice z dne 22. marca 2016 z zakonskima zahtevama po jasnosti in natančnosti iz člena 246 NPK, v celoti razveljavilo in zadevo vrnilo Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče).
24
Zadnjenavedeno sodišče je 3. februarja 2021 zadevo vrnilo državnemu tožilstvu, da bi to odpravilo bistvene kršitve postopkovnih pravil, ki so bile v zvezi s pripravo obtožnice storjene med kazensko preiskavo.
25
Specializirano tožilstvo je 7. julija 2022 zoper osebo DM in preostale tri obdolžence vložilo novo obtožnico.
26
Po sprejetju zakonodajnih sprememb in nekaterih odločitev v zvezi s postopkovnimi vprašanji je bila zadeva nazadnje dodeljena Okrazhen sad – Sliven (okrajno sodišče v Slivnu), ki je predložitveno sodišče.
27
To sodišče navaja, da je bila s 5. novembrom 2017 odpravljena možnost ustavitve kazenskega postopka v primeru predolgega trajanja kazenske preiskave in ponavljajočih se bistvenih, vendar odpravljivih kršitev postopkovnih določb. Tako Apelativen Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko pritožbeno sodišče), ki je obsodilno sodbo prvostopenjskega sodišča 9. novembra 2020 razveljavilo prav zaradi kršitev, storjenih pri sestavi obtožnice z dne 22. marca 2016, in zaradi neskladnosti te obtožnice z zakonskima zahtevama po natančnosti in jasnosti iz člena 246 NPK, kazenskega postopka zoper osebo DM ni moglo ustaviti.
28
Če pa bi prvostopenjsko sodišče pravilno uporabilo člen 369(4), tretji primer, NPK, v različici, ki je veljala od 13. avgusta 2013 do 5. novembra 2017, bi bilo treba kazenski postopek zoper osebo DM v letu 2016 ustaviti.
29
V zvezi s tem predložitveno sodišče meni, da je ob upoštevanju sodne prakse Konstitusionen sad (ustavno sodišče, Bolgarija) – v skladu s katero je prepoved retroaktivnosti zakona kršena, če nova pravna presoja posledic že pridobljene pravice, čeprav v drugačnem pravnem okviru, povzroči odvzem pravic ali če gre za negativne posledice za že ustvarjene položaje – z vidika načela pravne države neustavno, da zakonodajalec posameznikom, ki so pridobili pravice in ravnali v skladu z obstoječim pravnim okvirom, naknadno naloži, naj trpijo negativne posledice.
30
To sodno prakso naj bi bilo v obravnavanem primeru treba uporabiti prav zaradi tega, ker se upoštevne določbe NPK, kot so veljale pred 5. novembrom 2017 in po njem, bistveno razlikujejo. Oseba DM naj bi od 22. marca 2016, med veljavnostjo NPK v različici, ki je veljala od 13. avgusta 2013 do 5. novembra 2017, pridobila pravico, da se kazenski postopek zoper njo na podlagi člena 369(4), tretji primer, tega zakonika ustavi. Za izvrševanje te pravice naj ne bi bilo pomembno, da je bil njen nastanek zaradi sodne zmote ugotovljen skoraj pet let pozneje, ko je veljal drug zakon, ki ne ureja nerešenih zadev in ki ima v tem smislu za te zadeve neugodne posledice. Kot je namreč razvidno iz zgornjih stališč, bi bilo to v nasprotju z ustavnimi načeli, ki veljajo v Bolgariji.
31
Po mnenju predložitvenega sodišča se s členoma 368 in 369 NPK v različici, ki je veljala od 13. avgusta 2013 do 5. novembra 2017, izvaja možnost, ki jo imajo države članice na podlagi člena 4 Okvirnega sklepa 2008/841, da storilca kaznivega dejanja v nekaterih okoliščinah, v obravnavanem primeru zaradi neukrepanja preiskovalnih organov ali bistvenih kršitev postopkovnih pravil, storjenih med kazensko preiskavo, oprostijo kazni, kadar gre za kazniva dejanja, povezana z organiziranim kriminalom.
32
Po mnenju tega sodišča je posledica besedila členov 368 in 369 NPK v različici, ki velja od 5. novembra 2017 – ker se to besedilo bistveno razlikuje od besedila, ki je izhajalo iz prejšnje različice tega zakonika, ne da bi bile določene prehodne določbe v zvezi s postopki, ki so bili uvedeni na podlagi te prejšnje različice – to, da je bila odpravljena možnost obdolženca, da izkoristi pridobljeno pravico, da se kazenski pregon zoper njega ustavi, kar je v nasprotju s pravom Unije.
33
Te določbe NPK naj bi bile v nasprotju s členom 4 Okvirnega sklepa 2008/841, ker naj bi v Bolgariji preprečevale uporabo ukrepov, s katerimi se zagotavlja, da je lahko storilec kaznivega dejanja, povezanega z organiziranim kriminalom, v nekaterih okoliščinah oproščen kazni, potem ko so bili taki ukrepi sprejeti in so obdolženci pridobili pravico, da imajo od njih koristi. Te določbe naj bi bile tudi v nasprotju s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU, ker naj bi se z njimi osebam, v zvezi s katerimi poteka preiskava zaradi kaznivih dejanj, na katere se nanaša Okvirni sklep 2008/841, odvzela pravica do pravnega sredstva, ki jim je na voljo, da bi se o njihovem primeru odločilo v razumnem roku. Nazadnje, te določbe naj bi bile v nasprotju s členom 52 Listine v povezavi z njenim členom 47, ker naj bi omejevale uporabo učinkovitega pravnega sredstva, določenega v nacionalnem pravu, pri izvajanju okvirnega sklepa Unije, s čimer naj bi ogrozile pravičnost celotnega kazenskega postopka.
34
V teh okoliščinah je Okrazhen sad – Sliven (okrajno sodišče v Slivnu) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je treba člen 52 v povezavi s členom 47 [Listine], členom 4 [Okvirnega sklepa 2008/841] in členom 19(1), [drugi odstavek, PEU], ko gre za kazenske postopke zaradi dejanj, ki spadajo na področje uporabe prava Unije, razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je ta iz [postopka v glavni stvari], ki ukinja pravico obdolženca, da [se] kazenski postopek zoper njega ustavi, če je ta pravica nastala med veljavnostjo zakona, ki je predvideval tako možnost, vendar je bila zaradi sodne napake ugotovljena šele po razveljavitvi tega zakona?
2.
Kakšna bi bila učinkovita pravna sredstva v smislu člena 47 [Listine], ki bi morala biti na voljo takemu obdolžencu, in zlasti, ali mora nacionalno sodišče kazenski postopek zoper takega obdolženca v celoti ustaviti, če tega ni storil sodni senat, ki je o zadevi odločal pred tem, čeprav so za to obstajali pogoji po takrat veljavnem nacionalnem zakonu?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
35
Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba Okvirni sklep 2008/841, zlasti člen 4 tega okvirnega sklepa, v povezavi s členoma 47 in 52 Listine ter členom 19(1), drugi pododstavek, PEU razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, s katero je bila med potekom kazenskega postopka, ki je bil uveden proti obdolženi osebi, odpravljena pravica te osebe, da se ta postopek ustavi, če niso bile odpravljene bistvene, vendar odpravljive kršitve postopkovnih določb pri sestavi obtožnice.
36
Glede tega je treba spomniti, da je področje uporabe Listine opredeljeno v njenem členu 51(1), v skladu s katerim se določbe Listine glede ravnanja držav članic uporabljajo zanje samo takrat, kadar izvajajo pravo Unije (sodba z dne 19. novembra 2019, TSN in AKT, C‑609/17 in C‑610/17, EU:C:2019:981, točka 42).
37
Zato je treba preveriti, ali je treba šteti, da se s tako nacionalno ureditvijo v smislu člena 51(1) Listine izvaja Okvirni sklep 2008/841, in ali se posledično člen 47 Listine uporablja za položaje, kakršen je ta v postopku v glavni stvari (glej po analogiji sodbo z dne 19. novembra 2019, TSN in AKT, C‑609/17 in C‑610/17, EU:C:2019:981, točka 45).
38
Kot je razvidno iz uvodnih izjav 1 in 3 Okvirnega sklepa 2008/841, ta okvirni sklep izhaja iz skupnega pristopa do čezmejne problematike, kot je organizirani kriminal, in bi moral po eni strani zajemati kazniva dejanja, ki se navadno storijo v okviru hudodelske združbe, po drugi strani pa glede na resnost teh kaznivih dejanj predvideti kazni za fizične in pravne osebe, ki so ta dejanja storile ali so zanja odgovorne.
39
Člena 2 in 3 tega okvirnega sklepa določata, da vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, s katerimi med drugim zagotovi, da se za kaznivo dejanje šteje ravnanje, povezano s hudodelsko združbo, ki se nanaša na ravnanje vsake osebe, ki namerno in ob poznavanju bodisi cilja in splošne kaznive dejavnosti hudodelske združbe bodisi namena te združbe, da bo zagrešila zadevna kazniva dejanja, dejavno sodeluje pri organizaciji kaznivih dejavnosti združbe, vključno z zagotavljanjem informacij ali materialnih sredstev, pridobivanjem novih članov in vsemi vrstami financiranja njenih dejavnosti, vedoč, da bo to sodelovanje prispevalo k izvršitvi kaznivih dejavnosti združbe. V zvezi s tem vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zagotovi, da se tako kaznivo dejanje kaznuje z najvišjo predvideno zaporno kaznijo, ki je najmanj med dvema in petimi leti zapora.
40
Člen 4 tega okvirnega sklepa pa določa, da lahko vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da se kazni iz člena 3 lahko znižajo ali da je storilec lahko oproščen kazni, če ta, na primer, navede, da se odreče kriminalnim dejavnostim, in upravnim ali pravosodnim organom predloži podatke, ki jih sicer ne bi mogli pridobiti, ter jim s tem pomaga preprečiti, končati ali omiliti posledice kaznivega dejanja, prepoznati ali privesti pred sodišče druge storilce kaznivega dejanja; poiskati dokaze, odvzeti nezakonita sredstva hudodelskih združb ali njihove premoženjske koristi, pridobljene s kaznivimi dejavnostmi, ali preprečiti storitev nadaljnjih kaznivih dejanj iz člena 2 tega okvirnega sklepa.
41
Nacionalna ureditev, ki določa pravico obdolžene osebe, da se kazenski postopek zoper njo ustavi, če bistvene, vendar odpravljive kršitve postopkovnih določb pri sestavi obtožnice niso bile odpravljene, pa ne spada na področje uporabe člena 4 Okvirnega sklepa 2008/841 niti na področje uporabe drugih določb tega sklepa. Taka nacionalna ureditev namreč določa, da se pod nekaterimi pogoji kazenski pregon obdolženca ustavi, medtem ko člen 4 tega okvirnega sklepa določa, da lahko države članice določijo, da je lahko storilec pod nekaterimi pogoji upravičen do znižanja ali oprostitve kazni.
42
Tako je pogoj za uporabo člena 4 Okvirnega sklepa 2008/841 to, da je zadevna oseba storilec kaznivega dejanja, ki se mu lahko odobri znižanje ali oprostitev kazni, navedena nacionalna ureditev pa se nanaša le na obdolženo osebo, ki je lahko pod nekaterimi pogoji upravičena do ustavitve kazenskega postopka, uvedenega zoper njo.
43
Zato nacionalna ureditev, katere učinek je odprava zadnjenavedene pravice, ne more spadati niti na področje uporabe člena 4 Okvirnega sklepa 2008/841 niti na področje uporabe drugih določb tega sklepa.
44
Iz zgoraj navedenega izhaja, da za ureditev iz postopka v glavni stvari ni mogoče šteti, da se z njo Okvirni sklep 2008/841 izvaja v smislu člena 51(1) Listine, zato se tudi člen 47 Listine in druge določbe Listine ne uporabljajo za položaj, kakršen je ta v postopku v glavni stvari.
45
V zvezi s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU je treba opozoriti, da ta določba določa, da države članice vzpostavijo pravna sredstva, potrebna za zagotovitev učinkovitega pravnega varstva na področjih, ki jih ureja pravo Unije.
46
V okviru postopka predhodnega odločanja mora med sporom, ki poteka pred predložitvenim sodiščem, in določbami prava Unije, katerih razlaga se zahteva, obstajati taka povezava, da je ta razlaga objektivno potrebna za odločitev, ki jo mora sprejeti to sodišče (glej v tem smislu sodbo z dne 26. marca 2020, Miasto Łowicz in Prokurator Generalny, C‑558/18 in C‑563/18, EU:C:2020:234, točki 47 in 48).
47
V obravnavanem primeru, kot je razvidno iz točk 43 in 44 te sodbe, postopek v glavni stvari nima nobene povezave z določbami prava Unije, katerih razlaga se zahteva. Natančneje, ta spor ni povezan s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU, na katerega se nanaša prvo vprašanje. Zato predložitvenemu sodišču ni treba uporabiti te določbe, da bi vsebinsko rešilo navedeni spor (glej po analogiji sodbo z dne 26. marca 2020, Miasto Łowicz in Prokurator Generalny, C‑558/18 in C‑563/18, EU:C:2020:234, točka 49).
48
Glede na vse zgoraj navedeno je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba Okvirni sklep 2008/841, zlasti člen 4 tega okvirnega sklepa, v povezavi s členoma 47 in 52 Listine ter členom 19(1), drugi pododstavek, PEU razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni ureditvi, s katero je bila med potekom kazenskega postopka, ki je bil uveden proti obdolženi osebi, odpravljena pravica te osebe, da se ta postopek ustavi, če niso bile odpravljene bistvene, vendar odpravljive kršitve postopkovnih določb pri sestavi obtožnice.
Drugo vprašanje
49
Glede na odgovor na prvo vprašanje na drugo vprašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
50
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:
Okvirni sklep Sveta 2008/841/PNZ z dne 24. oktobra 2008 o boju proti organiziranemu kriminalu, zlasti člen 4 tega okvirnega sklepa, v povezavi s členoma 47 in 52 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ter členom 19(1), drugi pododstavek, PEU
je treba razlagati tako, da
ne nasprotuje nacionalni ureditvi, s katero je bila med potekom kazenskega postopka, ki je bil uveden proti obdolženi osebi, odpravljena pravica te osebe, da se ta postopek ustavi, če niso bile odpravljene bistvene, vendar odpravljive kršitve postopkovnih določb pri sestavi obtožnice.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: bolgarščina.
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.