Tožba, vložena 23. avgusta 2023 – CEE Bankwatch Network in Ökobüro/Svet
(Zadeva T-535/23)
Jezik postopka: angleščina
Stranke
Tožeči stranki: CEE Bankwatch Network z.s. (Praga, Češka republika), Ökobüro – Allianz der Umweltbewegung (Dunaj, Avstrija) (zastopnik: M. Metzler, odvetnik)
Tožena stranka: Svet Evropske unije
Predloga
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
za ničen razglasi Sklep Sveta (SGS 23/00027), ki je bil tožečima strankama vročen 13. junija 2023 in v katerem je Svet ugotovil, da je zahteva tožečih strank za notranjo revizijo, vložena 20. februarja 2023 v skladu s členom 10 Uredbe (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta1 v povezavi z Uredbo sveta (EU) 2022/25772, nedopustna in, podredno, da ni treba opraviti revizije Uredbe 2022/2577 glede na veljavno pravo okolja (v nadaljevanju: izpodbijani sklep); in
toženi stranki naloži plačilo stroškov, ki so tožečima strankama nastali v tem postopku.
Tožbeni razlogi in bistvene trditve
Tožeči stranki v utemeljitev tožbe navajata tri razloge.
Prvi tožbeni razlog: napačna uporaba prava v zvezi z dopustnostjo zahteve za notranjo revizijo, saj je Svet v izpodbijanem sklepu ugotovil, da Uredba 2022/2577 ni upravni akt v smislu člena 2(1)(g) Uredbe št. 1367/2006, in je tako sklenil, da zahteva tožečih strank na podlagi člena 10 Uredbe št. 1367/2006 ni dopustna. Tožeči stranki s prvim tožbenim razlogom uveljavljata, da je izpodbijani sklep neutemeljen in da Uredba 2022/2577 pomeni upravni akt v smislu člena 10 Uredbe št. 1367/2006.
Drugi tožbeni razlog: napačna uporaba prava pri ugotovitvi, da je člen 122 PDEU pravilna pravna podlaga za Uredbo 2022/2577. Tožeči stranki sta v zahtevi za notranjo revizijo, vloženi na podlagi člena 10 Uredbe št. 1367/2006, pokazali, da člen 122 PDEU ni zadostna pravna podlaga za Uredbo 2022/2577 in da Svet ni ravnal v skladu s tem členom (kot tudi ne v skladu z načelom sorazmernosti iz člena 296 PDEU) ter da je bilo sprejetje Uredbe 2022/2577 prav tako v nasprotju s členom 8 Aarhuške konvencije. Tožeči stranki z drugim tožbenim razlogom trdita, da je pri sprejetje izpodbijanega sklepa prišlo do napačne uporabe prave, saj niso bile upoštevane zgoraj navedene pravne pomanjkljivosti Uredbe 2022/2577.
Tretji tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji glede kršitve prava okolja:
očitna napaka pri presoji glede kršitve primarnega prava Unije. Tožeči stranki sta v zahtevi za notranjo revizijo, vloženi na podlagi člena 10 Uredbe št. 1367/2006, pokazali, da so členi 3, 5 in 6 Uredbe 2022/2577 v nasprotju s členoma 191 in 194 PDEU. V tretjem tožbenem razlogu tožeči stranki trdita, da je Svet v izpodbijanem sklepu storil očitno napako pri presoji s tem, da je neprepričljivo ugotovil, da členi 3, 5 in 6 Uredbe 2022/2577 niso v nasprotju s členoma 191 in 194 PDEU ter da torej revizije Uredbe 2022/2577 ni treba opraviti.
očitna napaka pri presoji glede kršitve mednarodnih obveznosti Unije. Tožeči stranki sta v zahtevi za notranjo revizijo, vloženi na podlagi člena 10 Uredbe št. 1367/2006, pokazali, da je Uredba 2022/2577 (zlasti njeni členi 3, 5 in 6) v nasprotju s členom 6 Aarhuške konvencije, s členi 2, 3, 6, 7, 10, 12 in torej s členom 17 (Izvajanje) Protokola o izvajanju Konvencije o varstvu Alp z leta 1991 (v nadaljevanju: Alpska konvencija) na področju prometa ter s členi 3, 7 in 9 Protokola o izvajanju Alpske konvencije na področju ohranjanja tal. Tožeči stranki v tretjem tožbenem razlogu trdita, da je Svet pri sprejetju izpodbijanega sklepa storil očitno napako pri presoji s tem, da je neprepričljivo ugotovil, da Uredba 2022/2577 (zlasti njeni členi 3, 5 in 6) ni v nasprotju z zgoraj navedenimi določbami mednarodnih sporazumov ter da torej revizije Uredbe 2022/2577 ni treba opraviti.
očitna napaka pri presoji glede kršitve sekundarnega prava Unije. Tožeči stranki sta v zahtevi za notranjo revizijo, vloženi na podlagi člena 10 Uredbe št. 1367/2006, pokazali, da so členi 3, 5 in 6 Uredbe 2022/2577 v nasprotju s členi 1, 2, 3, 4, 6, 8, 8a, 10a in 11 Direktive 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta_1 s členoma 6(4) in 16(1)(c) Direktive Sveta 92/43/EGS_2 s členom 4(7) Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta3 ter s členom 9(1)(a) Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta.4 Tožeči stranki v tretjem tožbenem razlogu trdita, da je Svet pri sprejetju izpodbijanega sklepa storil očitno napako pri presoji s tem, da je neprepričljivo ugotovil, da členi 3, 5 in 6 Uredbe 2022/2577 niso v nasprotju z zgoraj navedenimi določbami sekundarnega prava Unije ter da torej revizije Uredbe 2022/2577 ni treba opraviti.
____________
1 Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13).
1 Uredba Sveta (EU) 2022/2577 z dne 22. decembra 2022 o okviru za pospešitev uvajanja energije iz obnovljivih virov (UL 2022, L 335, str. 36).
1 Direktiva 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL 2012, L 26, str. 1).
1 Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102).
1 Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 275).
1 Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL 2010, L 20, str. 7).