62024TJ0131_RES
Zadeva T‑131/24
CR
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 2. julija 2025
„Javni uslužbenci – Uradniki – Starostna pokojnina – Reformi Kadrovskih predpisov iz leta 2004 in iz leta 2014 – Prehodni ukrepi v zvezi z nekaterimi pravili za izračun pokojninskih pravic – Člen 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom – Pogodbeni uslužbenci, ki so postali uradniki – Letna odmerna stopnja pokojninskih pravic – Upokojitvena starost – Področje uporabe zakona – Enako obravnavanje“
Uradniki – Pokojnine – Pravila za izračun pokojninskih pravic – Prehodne določbe Uredbe št. 1023/2013 – Uporaba za uslužbence, zaposlene na dan 31. decembra 2013 – Omejitev na uslužbence, pri katerih je prišlo do prekinitve vključenosti v pokojninski sistem Unije – Izključitev – Kršitev načela enakega obravnavanja zaradi izenačitve uslužbencev, pri katerih je prišlo do prekinitve vključenosti, s tistimi, pri katerih ni prišlo do take prekinitve – Neobstoj
(člen 13(2) PEU; Kadrovski predpisi, kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 1023/2013, uvodna izjava 29 in člen 83(2) ter Priloga XIII, členi 21, 22 in 28; Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 1(1) in Priloga; Uredba Sveta št. 723/2004)
(Glej točke od 37 do 42, 44, 45 in od 108 do 114.)
Uradniki – Pokojnine – Pravila za izračun pokojninskih pravic – Prehodne določbe Uredbe št. 1023/2013 – Uporaba za uslužbence, zaposlene na dan 31. decembra 2013 – Uporaba za pogodbenega uslužbenca, ki je po tem datumu postal uradnik – Različno obravnavanje takega uslužbenca v primerjavi s pogodbenim uslužbencem, ki je obdržal ta status ali postal začasni uslužbenec – Utemeljitev glede na cilj ohranitve aktuarskega ravnotežja pokojninskega sistema Unije – Dopustnost – Sklicevanje na prakso druge institucije – Nevplivanje
(člena 310 PDEU in 317 PDEU; Kadrovski predpisi, kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 1023/2013, člen 77 in Priloga XIII, členi 21, 22 in 28; Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, členi 39(1), 83(2) in 109(1) ter Priloga, člen 1(1); Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1023/2013, uvodna izjava 13)
(Glej točke od 47 do 66, od 77 do 88 in od 91 do 104.)
Pritožbe uradnikov – Razlogi – Razlog, ki se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja – Izpodbijanje prehodnih pravil, sprejetih za zagotavljanje pravičnega prehoda s prejšnjih kadrovskih predpisov na nove – Sodni nadzor – Meje
(Glej točke od 69 do 73.)
Povzetek
Splošno sodišče, pri katerem je CR, nekdanja uradnica Evropske komisije, vložila tožbo zoper sklep te institucije o določitvi njenih pravic do starostne pokojnine (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), je to tožbo zavrnilo in pojasnilo uporabo prehodnih ukrepov v zvezi z nekaterimi pravili za izračun pokojninskih pravic, določenimi v Prilogi XIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi).
Tožeča stranka se je junija 2012 zaposlila pri Komisiji kot pogodbena uslužbenka. Avgusta 2015 je bila imenovana za uradnico.
Medtem je bila z reformo Kadrovskih predpisov in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, do katere je prišlo leta 2014, (
1
) na eni strani določena nova letna odmerna stopnja pokojninskih pravic v višini 1,8 %, ki je manj ugodna od prejšnje stopnje 1,9 %, in na drugi strani določena upokojitvena starost 66 let, drugače kot prej določenih 63 let.
Urad Komisije za vodenje in plačevanje posameznih pravic (PMO) je maja 2023 sprejel izpodbijani sklep, v katerem je med drugim uporabil člen 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, ki se nanaša na pravila za izračun letne odmerne stopnje pokojninskih pravic in upokojitvene starosti pogodbenih uslužbencev, ki so postali uradniki. PMO je tožeči stranki sporočil, da ji je od 1. julija 2023, pri starosti 66 let, priznana pravica do starostne pokojnine. PMO jo je tudi obvestil, da za njeno obdobje dejavnosti v vlogi pogodbene uslužbenke letna odmerna stopnja njenih pokojninskih pravic znaša 1,9 %, za njeno obdobje dejavnosti v vlogi uradnice pa je ta letna odmerna stopnja 1,8 %.
Tožeča stranka je v pritožbi, ki jo je Komisija zavrnila, trdila, da se zadevni člen za njen položaj ne uporablja, ker je bila neprekinjeno vključena in je prispevala v pokojninski sistem institucij Evropske unije (v nadaljevanju: PSIEU). Tožeča stranka je od PMO zahtevala, naj spremeni izpodbijani sklep, tako da bo njena upokojitvena starost določena na 63 let in se bo zanjo za njeno celotno kariero uporabljala letna odmerna stopnja 1,9 %. Poleg tega je tožeča stranka, ker je v službi ostala do starosti 66 let in je menila, da bi morala biti njena upokojitvena starost določena na 63 let, zahtevala priznanje dodatnega 2,5‑odstotnega povečanja njene zadnje osnovne plače za vsako leto dela po starosti 63 let.
Presoja Splošnega sodišča
Na prvem mestu, Splošno sodišče je navedlo, da je za ugotovitev, ali se uporablja člen 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, pomembno le, da sta izpolnjena pogoja, določena v tem členu.
Člen 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom določa dva ločena in kumulativna pogoja. Prvi pogoj je, da se je oseba zaposlila kot uslužbenec, kar se je moralo zgoditi najpozneje 1. maja 2004 ali 1. januarja 2014, saj je ta uslužbenec na enega od teh datumov moral imeti sklenjeno pogodbo. Drugi pogoj je, da je bil navedeni uslužbenec imenovan za uradnika, kar se je nujno moralo zgoditi po začetku njegove zaposlitve, saj je glede na besedilo člena 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom do tega imenovanja moralo priti „po“1. maju 2004 ali „po“ 1. januarju 2014.
Omejitev uporabe navedenega člena le na uslužbence, katerih vključitev v PSIEU je bila prekinjena, kot jo utemeljuje tožeča stranka, iz jasnega besedila člena 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom ni razvidna. Če bi se pritrdilo tezi tožeče stranke, bi to torej pomenilo, da bi se obseg člena 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom omejil z dodajanjem pogoja, ki ga zakonodajalec Unije ni določil.
Če pa pomen določbe prava Unije nedvoumno izhaja iz njenega besedila, sodišče Unije od tega besedila ne more odstopiti. Tako bi to, da bi se štelo, da je uporaba določbe Kadrovskih predpisov odvisna od pogoja, ki v njej ni določen, pomenilo razlago te določbe contra legem, tako da take razlage ni mogoče sprejeti. Sodišče Unije namreč ob upoštevanju načel institucionalnega ravnovesja in prenosa pristojnosti, kot sta določeni v členu 13(2) PEU, nima pristojnosti za odstopanje od določb Kadrovskih predpisov, kot je člen 28 Priloge XIII k tem predpisom, tako da doda trenutno neobstoječ pogoj.
Splošno sodišče je ugotovilo, da te ugotovitve ne ovržeta niti sodna praksa Sodišča niti sodna praksa Splošnega sodišča. Ti sodišči nista nikoli nameravali dvomiti o odločitvi zakonodajalca Unije in spremeniti področje uporabe člena 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom, tako da bi bil ta člen pridržan le za začasne ali pogodbene uslužbence, ki so imeli na dan 1. maja 2004 ali 1. januarja 2014 sklenjeno pogodbo in pri katerih je prišlo do prekinitve vključenosti v PSIEU pred njihovim imenovanjem za uradnike.
Na drugem mestu, Splošno sodišče je v zvezi s spoštovanjem načela enakega obravnavanja ugotovilo, da je po eni strani zakonodajalec Unije ob upoštevanju široke diskrecijske pravice, ki jo ima, lahko presodil, da je treba za uradnike, ki so bili imenovani po 1. maju 2004 ali po 1. januarju 2014, uporabiti drugačno obravnavanje od tistega, ki bi ga lahko bili deležni, če bi vsaj 10 let obdržali svoj status začasnega uslužbenca ali pogodbenega uslužbenca. Skupni učinek reform iz leta 2004 in iz leta 2014 na proračun Unije je nujno večji, kar zadeva pokojnine uradnikov, kot pa, kar zadeva pokojnine drugih uslužbencev. To sklepanje sledi cilju ohranjanja aktuarskega ravnotežja PSIEU in to ob spoštovanju pridobljenih pravic in legitimnih pričakovanj že zaposlenega osebja, ki se pridružuje splošnejšima ciljema proračunske discipline in konsolidacije javnih financ v težkih gospodarskih in socialnih razmerah.
Prav tako ni mogoče iz določb člena 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom razbrati nobenega samovoljnega ali očitno neustreznega razlikovanja glede na cilj zakonodajalca Unije, ki se nanaša na zaščito pridobljenih pravic in legitimnih pričakovanj zadevnih uradnikov, ker se njihove pridobljene pravice in njihova legitimna pričakovanja spoštujejo enako kot pri drugih članih osebja, zaposlenih na dan 1. maja 2004 ali 1. januarja 2014.
Po drugi strani pri preučitvi primerljivosti položajev teh uradnikov ni pomembno, ali je pri teh uradnikih prišlo do prekinitve vključenosti v PSIEU pred njihovim imenovanjem ali ne. Ta okoliščina se namreč nanaša na njihovo obdobje dejavnosti v vlogi uslužbencev, medtem ko je uporaba določb člena 28 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom odvisna od njihovega imenovanja za uradnike. Tako bo ta okoliščina v praksi pomenila kvečjemu to, da bo uradnik, pri katerem je prišlo do prekinitve vključenosti – in v povezavi s tem do prekinitve vplačevanja prispevkov – v PSIEU pred imenovanjem, imel manj let pokojninske dobe, kar zadeva zgolj njegovo obdobje dejavnosti v vlogi uslužbenca, kot bi jih imel, če do take prekinitve ne bi prišlo.
(
1
)	Uredba (EU, EURATOM) št. 1023/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (UL 2013, L 287, str. 15) je začela veljati 1. novembra 2013 in se glede določb, ki so upoštevne v tej zadevi, uporablja od 1. januarja 2014.