Cauza C‑133/13
Staatssecretaris van Economische Zaken
și
Staatssecretaris van Financiën
împotriva
Q
[cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State (Țările de Jos)]
„Trimitere preliminară – Libera circulație a capitalurilor – Legislație fiscală – Impozite pe donații – Scutire în ceea ce privește un «domeniu rural» – Nescutire în ceea ce privește un domeniu situat pe teritoriul altui stat membru”
Sumar – Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 decembrie 2014
Libera circulație a capitalurilor și libertatea plăților – Restricții – Legislație fiscală – Impozit pe donații – Scutire de impozitul pe donații aferent anumitor proprietăți protejate ca urmare a apartenenței lor la patrimoniul cultural și istoric național – Scutire limitată la proprietățile situate pe teritoriul național – Diferență de tratament – Situații necomparabile – Lipsa discriminării
(art. 63 TFUE)
Articolul 63 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune legislației un stat membru în temeiul căreia o scutire de impozitul pe donații aferent anumitor proprietăți protejate ca urmare a apartenenței lor la patrimoniul cultural și istoric național este limitată la acele proprietăți care sunt situate pe teritoriul statului membru respectiv, în măsura în care această scutire nu este exclusă în ceea ce privește proprietăți care ar putea fi legate de patrimoniul cultural și istoric al statului membru menționat în pofida localizării lor pe teritoriul altui stat.
Desigur, sarcina fiscală mai mare care grevează donația efectuată de o persoană rezidentă într‑un stat membru atunci când această donație are ca obiect un imobil situat în alt stat membru constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor.
Cu toate acestea, obiectul scutirii de impozitul pe donații constă în protejarea integrității domeniilor rurale tipice peisajului național tradițional împotriva fragmentărilor sau a denaturărilor care pot să rezulte din obligația care poate să apară în sarcina donatarilor, pentru a putea achita impozitul aferent acestei transmiteri, de a dezmembra un domeniu pentru a ceda o parte din acesta sau pentru a‑l exploata într‑un mod care ar afecta caracterul său specific. Avantajul fiscal în discuție urmărește astfel un obiectiv de conservare a siturilor naturale naționale care include un obiectiv de conservare a patrimoniului cultural și istoric. Prin urmare, un contribuabil care ar intenționa să doneze o astfel de proprietate nu poate fi considerat ca aflându‑se într‑o situație comparabilă din punct de vedere obiectiv cu cea a unui contribuabil care ar intenționa să doneze un domeniu situat pe teritoriul altui stat membru, chiar dacă acesta cuprinde monumente clasificate în temeiul legislației aplicabile în acest din urmă stat membru.
Situația ar putea fi diferită numai în ipoteza în care un astfel de contribuabil ar dovedi că o proprietate, chiar situată pe teritoriul altui stat decât statul de impozitare, constituie totuși un element al patrimoniului cultural și istoric al acestui din urmă stat, iar această împrejurare ar fi de natură să îl facă susceptibil, dacă nu ar exista caracterul său extrateritorial, de a face obiectul unei protecții în temeiul Legii privind protejarea siturilor naturale.
(a se vedea punctele 21, 24, 25 și 27-29 și dispozitivul)