1 
CodECLI ECLI:RO:TBGLT:2019:014.i 
Dosar nr.: 
Operator de date cu caracter personal-2949 
ROMÂNIA 
TRIBUNALUL GALAŢI 
SECŢIE I CIVILA 
SENTINŢA CIVILĂ Nr. 592/2019 
Şedinţa publică de la 22 Mai 2019 
Completul compus din: 
PREŞEDINTE M A 
Asistent Judiciar V N 
Asistent Judiciar M C< V ' 
Grefier L L 
Pentru azi fiind amânată pronunţarea asupra Litigiului de muncă privind pe 
reclamantul S I , in contradictoriu cu pârât N. SI 
C L , pârât GSP - G S P SA, având ca 
obiect „drepturi băneşti,, 
Din actele şi lucrările dosarului, precum şi din susţinerile părţilor consemnate în 
încheierea de şedinţă din data de 09.05.2019, care face parte integrantă din prezenta, 
Tribunalul în urma deliberării avute la data de 22.05.2019, a pronunţat următoarea 
sentinţă: 
TRIBUNALUL 
Asupra litigiului de muncă de faţă; 
Examinând actele şi lucrările dosarului, constată următoarele: 
Prin înregistrată pe rolul Tribunalului G sub nr. la data de 
17.09.2018, reclamantul S K a chemat în judecată pârâtele N, 
SJ C( L, prin C şi G 
S P SA G solicitând să se dispună: 
- obligarea pârâtelor, în solidar, la plata drepturilor băneşti constând în salarii restante, 
aferente perioadei martie 2016-februarie 2017, în cuantum de 26.770 dolari SUA sau 
echivalentul în lei la cursul BNR din ziua plăţii; 
- obligarea pârâtelor, în solidar, la plata dobânzii legale calculate de la data datorării 
drepturilor băneşti şi până la data plăţii efective şi integrale a debitelor; 
- obligarea pârâtelor la plata cheltuielilor de judecată. 
In motivarea cererii, reclamantul a arătat în esenţă că este angajatul pârâtelor din anul 
2013, fiind încheiate mai multe contracte de navigare în acest sens, că drepturile salariale 
neacordate de pârâte sunt aferente perioadei martie 2016-februarie 2017, în baza contractelor de 
ambarcare încheiate la datele de 02.01.2016 şi 05.12.2016, fiind angajat în funcţia de şef 
platformă, că remuneraţia a fost stabilită prin scrisori de îmbarcare. 
Vă atragem atenţia că datele menţionate In prezentul document se înscriu in cele prevăzute de Legea nr. 677/2001, 
fapt ce conferă obligativitatea protejării, conservării şi folosirii acestora doar în scopul prevăzut de lege.
2 
Vă atragem atenţia că datele menţionate în prezentul document se înscriu în cele prevăzute de Legea nr. 677/2001, 
fapt ce conferă obligativitatea protejării, conservării şi folosirii acestora doar în scopul prevăzut de lege. 
A mai arătat că prin contractele de muncă s-au stabilit variantele de retribuţii, că s-a 
stabilit în sarcina angajatorului indemnizaţia de transport asigurată după procedurile companiei, 
în raport de art^S^din contractul de îmbarcare, că activitatea sa s-a desfăşurat la bordul 
platfoiTnelor^^-s^ăiT-a^aî în mările teritoriale ale mai multor state, dar şi în Marea neagră, 
precum &ptu^^,^i|%focmit de angajatori foile de salariu, ce cuprind drepturile salariale 
datorate, c~re suri în concordanţă cu înţelegerea nr. 1/24.04.2017 încheiată între părţi. 
IJi^io^ înţelegerii, i s-a achitat suma de 4600 dolari SUA din întreaga sumă, astfel că a 
rămas unN^bit'nî cuapţum de 26.770 dolari SUA, iar faţă de art. 10 şi art. 166 din Codul 
muncii, angâ|$tS'"şSteîndreptăţit la plata drepturilor salariale, precum şi la plata dobânzii legale 
calculată de la data scadentă a obligaţiilor restante şi până la plata efectivă a debitelor. 
Mai apreciază că obligaţiile sunt solidare între debitori, conform art. 1446 C.civ. 
In drept, au fost invocate dispoziţiile art. 10, art. 166, art. 194 şi urm. din Codul muncii. 
Cererea este scutită de la plata taxei judiciare de timbru şi a timbrului judiciar în temeiul 
art. 270 din Codul muncii. 
Legal informate, pârâtele au depus întâmpinare, prin care au invocat excepţia 
necompetenţei generale a instanţelor din România, excepţia lipsei calităţii procesuale pasive a 
pârâtei G: S< Pi " SA, iar pe fond au solicitat respingerea cererii formulate de 
reclamant ca netemeinică şi nefondată, precum şi obligarea reclamantului la achitarea 
cheltuielilor de judecată cauzate de prezentul litigiu. 
In ceea ce priveşte excepţia necompetenţei generale a instanţelor din România în raport, 
pârâtele au invocat dispoziţiile art. 14. Secţiunea 14 punctul 14.1 din cuprinsul contractului de 
ambarcare, dispoziţiile art. 3 din Regulamentul CE nr. 593/2008 - "libertatea de alegere" (1) şi 
dispoziţiile art. 7 punctul 5 si art. 25 din Regulamentul UE nr. 1215/2012, astfel că apreciază ca 
fiind competente instanţele din statul MALTA. 
Din interpretarea dispoziţiilor legale arătate mai sus, pârâtele apreciază că părţile au ales 
legea ce reglementează contractul de ambarcare şi implicit raportul juridic dintre părţi, aceasta 
fiind Malta. 
în ceea ce priveşte excepţia lipsei calităţii procesuale pasive a pârâtei Gi Si 
Pi SA, a susţinut că potrivit art. 36 C.pr.civ., calitatea procesual pasivă presupune 
identitatea dintre persoana pârâtului şi cel obligat în raportul dedus judecăţii, iar conform 
contractelor de ambarcare încheiate succesiv, pârâta N; SI C L are 
calitatea de angajator a reclamantului. 
în virtutea dispoziţiilor art. 10 din Codul muncii contractul de ambarcare are natura 
juridica a unui contract de muncă, în temeiul căruia o persoană fizică - salariatul care se obligă 
să presteze muncă pentru şi sub autoritatea unui angajator, în schimbul unei remuneraţii/salariu. 
în aceste condiţii, numai angajatorul şi angajatul pot fi părţi în raporturile juridice 
născute în baza contractului de muncă. 
Faţă de cele mai sus menţionate, pârâtele au solicitat admiterea excepţiei privind pe 
pârâta G S Pi SA întrucât nu are calitate procesual pasivă în prezenta cauza şi 
respingerea cererii de chemare în judecata faţă de această pârâtă, ca fiind introdusă împotriva 
unei persoane fără calitate. 
în drept, au fost invocate dispoziţiile art. 205 C.pr.civ. 
Reclamantul a depus răspuns la întâmpinare prin care a solicitat înlăturarea criticilor 
formulate, respectiv respingerea excepţiilor invocate ca fiind nefondate, invocând aceleaşi 
apărări invocate prin cererea de chemare în judecată. 
în temeiul dispoziţiilor art. 258 C.pr.civ., instanţa a încuviinţat pentru părţi proba cu 
înscrisuri.
3 
La termenul de judecată din data de 09.05.2019, instanţa a respins excepţia de 
necompetenţă materială a instanţelor din România, pentru motivele reţinute în cuprinsul 
încheierii şi a dispus unirea excepţiei lipsei calităţii procesuale pasive a pârâtei G S 
P< SA cu fondul cauzei. 
Analizântfl fuflfje si lucrările dosarului, Tribunalul retine următoarele: 
Sub ptfjj&BîK&tieBţiei lipsei calităţii procesuale pasive a pârâtei Gi St 
Pt ^^^burw^Metine că este neîndoielnic că, faţă de prevederile art. 10 din Codul 
muncii, c</n^fact^^^^f6a)^|re are natura juridică a unui contract de muncă, în temeiul căruia 
o persoana^Lzic^^^thităSşalariat se obligă să presteze munca pentru şi sub autoritatea unui 
angajator, W^â^PSzică^^^uridică, în schimbul unei remuneraţii denumite salariu. 
în ao^^^idiţ^ţ#egula este că numai angajatorul şi angajatul pot fi părţi în raporturile 
juridice de oblîgaţ^-»ăsc*ute în baza contractului de ambarcare, fiind incidente astfel dispoziţiile 
art. 36 C.pr.civ. 
în cauză, reclamantul a încheiat contractele de ambarcare cu pârâta N S" ' 
Ci L însă trebuie reţinută calitatea procesuală pasivă a pârâtei SC C S 
Pi SA, având în vedere modalitatea în care reclamantul primea remuneraţia cuvenită, 
respectiv prin extrase de cont în numele acestei firme, cu drept de semnătură pentru reclamant. 
Există aşadar un interes legitim al reclamantului de a obţine o hotărâre judecătorească 
opozabilă şi acestui pârât, motiv pentru care instanţa va respinge ca nefondată excepţia lipsei 
calităţii procesuale pasive a pârâtei SA. 
Pe fondul cauzei, tribunalul reţine că reclamantul a încheiat cu pârâta 
Limited contracte de ambarcare la data de 02.01.2016 şi la data de 
05.12.2016, contracte încheiate pe o perioadă iniţial determinată de 2 luni şi 3 luni, ulterior 
prelungite(file 116-148 dosar voi. I). 
în baza contractelor amintite reclamantul urma să presteze activitatea de şef platformă 
pe platformele p GSP F şi C operate de angajator. 
Potrivit art. 6.1 contractul de ambarcare „ indemnizaţia pentru orele de muncă prestate 
conform prezentei secţiuni este acordată în cuantumul prevăzut în scrisoarea de ambarcare şi 
este datorată numai pentru perioada de ambarcare", conform art. 6.3 din acelaşi contract 
„indemnizaţia acordată angajatului pentru perioada de transport va fi plătită ca zi completă de 
muncă, pentru o zi de transport completă sau ca jumătate de zi de muncă pentru o zi de 
transport parţială", iar conform art. 6.5 din acelaşi contract „indemnizaţiile cuvenite angajatului, 
conform prezentei secţiuni, vor fi achitate lunar, până cel târziu la data de 30 a lunii următoare 
celei pentru care se datorează plata indemnizaţiei, prin ordin de plată". 
în cauză, reclamantul a susţinut că nu a primit integral drepturile salariale stabilite, 
pentru perioada de îmbarcare, respectiv suma de 26.770 dolari SUA, aferentă perioadei martie 
2016-februarie 2017. întrucât reclamantul a afirmat neplata drepturilor băneşti, revenea 
pârâtelor obligaţia de a dovedi că au plătit, iar proba nu a fost făcută. 
Potrivit dispoziţiilor art. 10 din Codul muncii, "contractul individual de muncă este 
contractul în temeiul căruia o persoană fizică, denumită salariat, se obligă să presteze munca 
pentru şi sub autoritatea unui angajator, persoană fizică sau juridică, în schimbul unei 
remuneraţii denumite salariu", iar potrivit art. 159 din acelaşi act normativ „salariul reprezintă 
contraprestaţia muncii depuse de salariat in baza contractului individual de munca." 
Scopul încheierii de astfel de contracte este promovarea unor relaţii de muncă echitabile, 
de natură să asigure protecţia socială a salariaţilor, prevenirea sau limitarea conflictelor 
colective de muncă. 
Legea este cea care stabileşte cadrul general al raportului de muncă, iar contractul 
individual concretizează contractul colectiv de la nivelul unităţii pentru fiecare salariat în parte. 
Vă atragem atenţia că datele menţionate în prezentul document se înscriu în cele prevăzute de Legea nr. 677/2G01 
fapt ce conferă obligativitatea protejării, conservării şi folosirii acestora doar în scopul prevăzut de lege.
4 
Din acest punct de vedere, există principiul libertăţii depline a părţilor privind stabilirea 
conţinutului^ţr^e^lui pe care ele îl încheie, singura limită fiind cea formulată la art. 11 şi 
229 din Q*^mWetr^i ărt. 11 din Legea nr. 130/1996, privind clauzele interzise. 
I^^încbej^ lui în vigoare, contractul individual de muncă urmează a se 
executai ^ţâ^^^^M *dipQfege între părţile contractante. Executarea presupune aducerea la 
îndeplin^'coîjmctuale, respectarea drepturilor şi obligaţiilor asumate de cele două 
PmK^^^pţ^^nimp cât reclamantul a lucrat pe platformă potrivit contractelor de 
îmbarcare, preterfţrrreacestuia, constând în plata drepturilor salariale aferente perioadei lucrate, 
sunt fondate. 
în ceea ce priveşte cererea de obligare a pârâtelor la plata dobânzii legale, tribunalul 
apreciază că şi această cerere este fondată. 
In caz de plată cu întârziere, creditorul are dreptul la despăgubiri pentru prejudiciile pe 
care le-a suferit ca urmare a executării cu întârziere a obligaţiei. Potrivit art. 1535 C.civ., în 
cazul în care o sumă de bani nu este plătită la scadenţă, creditorul are dreptul la daune 
moratorii, de la scadenţă până la momentul plăţii, fără a trebui să dovedească vreun prejudiciu. 
In cauză, reclamantul solicită practic acordarea de daune interese moratorii, daune care 
reprezintă echivalentul prejudiciului suferit de creditor prin executarea cu întârziere a obligaţiei. 
Fiind vorba de o obligaţie de a da având ca obiect o sumă de bani, executarea obligaţiei în 
natură este totdeauna posibilă, iar daunele moratorii solicitate sub forma dobânzii reprezintă 
echivalentul prejudiciului suferit ca urmare a executării cu întârziere a obligaţiei. 
In privinţa condiţiilor ce se cer a fi îndeplinite, instanţa reţine că în cauză sunt 
îndeplinite toate cerinţele legii. Astfel, cât priveşte prejudiciul, fiind vorba de plata unei sume 
de bani, acesta nu trebuie probat, prin excepţie în asemenea situaţie întinderea lui este fixată de 
lege la dobânda legală, considerându-se că lipsa de folosinţă a sumei datorate produce 
creditorului obligaţiei un prejudiciu egal cu dobânda legală. Deci, câtă vreme reclamantul este 
în faţa unei evaluări legale, nu are obligaţia de a face dovada că prin executarea cu întârziere a 
obligaţiei au suferit un prejudiciu. 
Potrivit dispoziţiilor art. 1533 C.civ., condiţia vinovăţiei este îndeplinită indiferent dacă 
debitorul a acţionat cu intenţie sau din culpă, în sarcina acestuia operând prezumţia relativă de 
vinovăţie pe care ar putea-o răsturna doar prin probarea unei cauze străine, neimputabile. 
Totodată, fiind vorba despre accesorii ale drepturilor salariale ce alcătuiesc creanţa, 
daunele interese pentru întârzierea executării sunt reglementate şi prin dispoziţiile speciale ale 
art. 166 alin. 4 din Codul muncii, potrivit cu care „întârzierea nejustificată a plăţii salariului sau 
neplata acestuia poate determina obligarea angajatorului la plata de daune-interese pentru 
repararea prejudiciului produs angajatului." 
Ca atare, reclamantul este îndreptăţit să primească daune moratorii datorate pentru 
neexecutarea la timp a obligaţiei, iar aceste daune îmbracă forma beneficiului nerealizat, care, 
potrivit legii aplicabile, nu poate cuprinde decât dobânda legală. 
Nivelul dobânzii legale pentru obligaţii băneşti a fost stabilit prin lege, respectiv art. 1 
din OG nr. 13/2011, potrivit căruia „(2)Dobânda datorată de debitorul obligaţiei de a da o sumă 
de bani la un anumit termen, calculată pentru perioada anterioară împlinirii termenului 
scadenţei obligaţiei, este denumită dobândă remuneratorie. (3)Dobânda datorată de debitorul 
obligaţiei băneşti pentru neîndeplinirea obligaţiei respective la scadenţă este 
denumită dobândă penalizatoare", iar potrivit art. 6 din acelaşi act normativ, se reţine că 
„dobânda trebuie să fie stabilită prin act scris. în lipsa acestuia se datorează numai dobânda 
legală."' 
Vă atragem atenţia că datele menţionate în prezentul document se înscriu in cele prevăzute de Legea nr. 677/2001, 
fapt ce conferă obligativitatea protejării, conservării şi folosirii acestora doar în scopul prevăzut de lege.
5 
Din inteipretar^^&IspQzlţulor legale menţionate anterior, se reţine că dobânda 
legală(circumscrisă jsroţiuriîi de~~ik^e interese moratorii) se datorează indiferent de motivul 
pentru care suma datorată nu .eşts^lăfra la scadenţă şi independent de existenţa sau inexistenţa 
culpei debitorului, :rent. âacă esteraau nu prevăzută în vreun contract încheiat între părţi. 
în cauză, întracâ^paM^e nu air»raci o convenţie în ceea ce priveşte acordarea de dobândă, 
obligaţia de plată aXy^giNle bani este purtătoare de dobânzi legale în cazul în care aceasta 
obligaţie este executata5«u^^^igre. 
Pentru cele expuse, instanţa apreciază cererea reclamantului ca fiind fondată, astfel ca o 
va admite şi va obliga pârâtele în solidar să achite reclamantului suma de 26.770 dolari SUA la 
cursul BNR din ziua plăţii efective, precum şi dobânda legală penalizatoare, începând cu data 
datorării drepturilor băneşti şi până la plata integrală sumei datorate. 
în ceea ce priveşte cererea reclamantului privind plata cheltuielilor de judecată, tribunalul 
reţine într-adevăr potrivit dispoziţiilor art. 453 C.pr.civ. partea care pierde procesul va fi 
obligată, la cerere, să plătească cheltuielile de judecată, însă având în vedere şi dispoziţiile art. 
452 C.pr.civ., va respinge această cerere ca nefondată, întrucât nu s-a făcut dovada unor astfel 
de cheltuieli. 
PENTRU ACESTE MOTIVE, 
ÎN NUMELE LEGII 
HOTĂRĂŞTE 
Respinge excepţia lipsei calităţii procesuale pasive a pârâtei 
SA ca fiind nefondată. 
Admite cererea de chemare în judecată formulată de reclamantul S 
K , cu domiciliul procesual ales la CIA C L A din C 
in contradictoriu cu pârât N^ S 
C L, , cu sediul in G 
G S P SA, cu sediul in C. P< 
având ca obiect „drepturi băneşti,, 
Obligă pârâtele în solidar să achite reclamantului suma de 26.770 dolari SUA la 
cursul BNR din ziua plăţii efective, precum şi dobânda legală penalizatoare, începând cu 
data datorării drepturilor băneşti şi până la plata integrală sumei datorate. 
Respinge cererea reclamantului de acordare a cheltuielilor de judecată ca fiind 
nefondată. 
Cu drept de apel în termen de 10 zile de la comunicare. 
Cererea de apel se depune la Tribunalul G 
unţată azi, 22.05.2019, soluţia urmând a fi pusă la dispoziţia părţilor prin 
i instanţei. 
V Ni 
Asistenţi judiciari 
siC Mi V 
Grefier 
L L 
w RQM4JMA 
Oh,. GBEFA TStlBUNALm GALAŢI 
Red.M.A/Teha, 
29.05.2019/5 EXEpî'JL^j 
PRIM GREFIE*-
\ 
Vă atragem atentB^^a^weri^m în prezentul document se înscriu în cele prevăzute de Lege$^67î$0b<l: 
fapt ce conferă op^pti^^^^tejăr^'cohservării şi folosirii acestora doar în scopul prevăzut, de legeŞ*^ IM 
Ml 
14: