RJEŠENJE SUDA (deseto vijeće)
7. rujna 2017.(*)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Činjenični i zakonodavni kontekst glavnog postupka – Nedovoljna pojašnjenja – Očita nedopuštenost – Članak 53. stavak 2. Poslovnika Suda – Članak 94. Poslovnika Suda”
U predmetu C‑187/17,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a, koji je uputio Općinski sud u Vukovaru (Hrvatska), odlukom od 5. travnja 2017., koju je Sud zaprimio 12. travnja 2017., u postupku
Rafaela Alandžak,
Ljubica Alandžak,
Rafo Alandžak
protiv
EUROHERC osiguranja – dioničkog društva za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja,
SUD,
u sastavu: M. Berger (izvjestiteljica), predsjednica vijeća, E. Levits i F. Biltgen, suci,
nezavisni odvjetnik: M. Wathelet,
tajnik: A. Calot Escobar,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči obrazloženim rješenjem, u skladu s člankom 53. stavkom 2. Poslovnika Suda,
donosi sljedeće
Rješenje
1        Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje Direktive 2005/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o izmjeni direktiva Vijeća 72/166/EEZ, 84/5/EEZ, 88/357/EEZ i 90/232/EEZ i Direktive 2000/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o osiguranju od građanskopravne odgovornosti u pogledu upotrebe motornih vozila (SL 2005., L 149, str. 14.).
2        Zahtjev je upućen u okviru postupka između Rafaele i Ljubice Alandžak i Rafe Alandžaka, s jedne strane, i osiguravajućeg društva EUROHERC osiguranje – dioničkog društva za osiguranje imovine i osoba i druge poslove osiguranja, s druge strane.
Pravni okvir
3        Članak 1100. Zakona o obveznim odnosima (Narodne novine br. 35/05, 41/08, 125/11 i 78/15), naslovljen „Pravična novčana naknada”, u stavku 1. propisuje da nadležni sud, u slučaju povrede prava osobnosti, ako utvrdi da to težina povrede i okolnosti slučaja opravdavaju, dosuđuje pravičnu novčanu naknadu, neovisno o naknadi imovinske štete, pa i kad nje nema.
4        Stavkom 2. tog članka propisano je da sud prilikom odlučivanja o visini pravične novčane naknade vodi računa o jačini i trajanju povredom izazvanih fizičkih i duševnih boli te straha kao i cilju kojem služi ta naknada, ali i o tome da se njome ne pogoduje težnjama koje nisu spojive s njezinom naravi i društvenom svrhom.
Glavni postupci i prethodna pitanja
5        Sud koji je uputio zahtjev nije iznio nikakav podatak o činjenicama glavnog postupka.
6        Općinski sud u Vukovaru, pred kojim se vodi glavni postupak, odlučio je prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Omogućuje li pravo Europske unije kod povreda prava osobnosti na tjelesno i duševno zdravlje kod prometnih nezgoda naknadu u vidu novčane satisfakcije bez obzira na jačinu i trajanje povredom izazvanih fizičkih boli, duševnih boli i straha, mora li se voditi računa o cilju kojem služi ta naknada, odnosno naknađuje li se šteta i kod lakših ozljeda?”
Dopuštenost prethodnih pitanja
7        Na temelju članka 53. stavka 2. Poslovnika Suda, kad su zahtjev ili pravno sredstvo očito nedopušteni, Sud može, nakon što sasluša nezavisnog odvjetnika, u svakom trenutku odlučiti obrazloženim rješenjem, bez poduzimanja daljnjih koraka u postupku.
8        U ovom predmetu valja primijeniti tu odredbu.
9        Prema ustaljenoj sudskoj praksi, postupak predviđen člankom 267. UFEU-a instrument je suradnje između Suda i nacionalnih sudova, zahvaljujući kojem Sud nacionalnim sudovima daje elemente tumačenja prava Unije koji su im potrebni za rješavanje spora koji se pred njima vodi (vidjeti osobito presudu od 5. srpnja 2016., Ognjanov, C-614/14, EU:C:2016:514, t. 16. i navedenu sudsku praksu).
10      Kako bi tumačenje prava Unije bilo korisno nacionalnom sudu, potrebno je osobito da taj sud odredi činjenični i zakonodavni okvir pitanja koja postavlja ili da barem objasni činjenične postavke na kojima se njegova pitanja temelje (vidjeti osobito presudu od 5. srpnja 2016., Ognjanov, C-614/14, EU:C:2016:514, t. 18. i navedenu sudsku praksu).
11      Budući da je odluka kojom se upućuje prethodno pitanje osnova za postupak pred Sudom, nužno je da nacionalni sud u toj odluci navede činjenični i zakonodavni okvir glavnog postupka i pruži minimum objašnjenja o razlozima odabira odredaba prava Unije čije tumačenje zahtijeva kao i o vezi koja po mišljenju tog suda postoji između tih odredaba i nacionalnog zakonodavstva primjenjivog u glavnom postupku koji se pred njim vodi (vidjeti osobito rješenje od 4. lipnja 2015., Argenta Spaarbank, C–578/14, neobjavljeno, EU:C:2015:372, t. 15. i navedenu sudsku praksu i presudu od 10. ožujka 2016., Safe Interenvíos, C–235/14, EU:C:2016:154, t. 115.).
12      U tom pogledu valja istaknuti da podaci iz odluke kojom se upućuje prethodno pitanje služe ne samo tomu da omoguće Sudu da pruži korisne odgovore već i tomu da se vladama država članica i drugim zainteresiranim osobama pruži mogućnost da podnesu očitovanja u skladu s člankom 23. Statuta Suda Europske unije. Sud je dužan osigurati zaštitu te mogućnosti, vodeći računa o činjenici da se, u skladu sa spomenutom odredbom, zainteresirane osobe obavještavaju samo o odlukama kojima se upućuju prethodna pitanja (vidjeti osobito presudu od 5. srpnja 2016., Ognjanov, C–614/14, EU:C:2016:514, t. 20. i navedenu sudsku praksu).
13      Sadržaj zahtjeva za prethodnu odluku izričito je propisan člankom 94. Poslovnika Suda, s kojim je sud koji je uputio zahtjev dužan biti upoznat, u okviru suradnje uspostavljene člankom 267. UFEU-a, te kojeg se dužan strogo pridržavati (vidjeti osobito rješenja od 3. srpnja 2014., Talasca, C–19/14, EU:C:2014:2049, t. 21. i od 18. veljače 2016., Ś. i dr., C–325/15, EU:C:2016:107, t. 29.).
14      U ovom slučaju odluka kojom se upućuje prethodno pitanje ne udovoljava zahtjevima navedenima u točkama 9. do 13. ovog rješenja.
15      U vezi s time valja utvrditi, kao prvo, da odluka kojom se upućuje prethodno pitanje ne sadržava nikakav prikaz činjenica o kojima je riječ u glavnom postupku.
16      Kao drugo, valja istaknuti da sud koji je uputio zahtjev ne navodi odredbe prava Unije čije tumačenje traži, nego samo vrlo općenito spominje direktive i presude Suda na koje su se tijekom glavnog postupka pozvali tužitelji.
17      Kao treće, sud koji je uputio zahtjev ne iznosi činjenični okvir i ne pojašnjava vezu koja po njegovu mišljenju postoji između zahtijevanog tumačenja, nacionalne odredbe o kojoj je riječ i vjerojatnog ishoda glavnog postupka.
18      Zbog tih nedostataka, odluka kojom se upućuje prethodno pitanje ne omogućava Sudu da sudu koji je uputio zahtjev pruži odgovor koji bi bio koristan za rješavanje glavnog postupka niti pruža mogućnost vladama država članica i drugim zainteresiranim strankama da, u skladu s člankom 23. Statuta Suda, podnesu svoja očitovanja.
19      S obzirom na prethodna razmatranja, valja utvrditi da je, na temelju članka 53. stavka 2. Poslovnika Suda, ovaj zahtjev za prethodnu odluku očito nedopušten.
Troškovi
20      Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka.
Slijedom navedenoga, Sud (deseto vijeće) rješava:
Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 5. travnja 2017. uputio Općinski sud u Vukovaru (Hrvatska) očito je nedopušten.
Potpisi
Tajnik
Predsjednica desetog vijeća
A. Calot Escobar
M. Berger
*      Jezik postupka: hrvatski