62024TJ0656
PRESUDA OPĆEG SUDA (vijeće za prethodne postupke)
4. ožujka 2026. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Isplata naknade putnicima u slučaju dužeg kašnjenja ili otkazivanja leta – Oslobođenje od obveze isplate naknade – Članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 – Izvanredne okolnosti – Nedostaci u sigurnosnoj kontroli zračne luke – Samostalna odluka zračnog prijevoznika da se pričekaju svi putnici koji su prošli sigurnosnu kontrolu – Rotacija leta – Reorganizacija letova koji su po rasporedu nakon leta koji kasni – Uzročna veza”
U predmetu T‑656/24,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Landgericht Düsseldorf (Zemaljski sud u Düsseldorfu, Njemačka), odlukom od 20. studenoga 2024., koju je Sud zaprimio 6. prosinca 2024., u postupku
NI,
HZ
protiv
European Air Charter AG,
OPĆI SUD (vijeće za prethodne postupke),
u sastavu tijekom vijećanja: S. Papasavvas, predsjednik, N. Półtorak, M. Sampol Pucurull (izvjestitelj), D. Petrlík i W. Valasidis, suci,
nezavisni odvjetnik: J. Martín y Pérez de Nanclares,
tajnik: S. Jund, administratorica,
uzimajući u obzir to da je Sud 19. prosinca 2024., na temelju članka 50.b trećeg stavka Statuta Suda Europske unije, proslijedio zahtjev za prethodnu odluku Općem sudu,
uzimajući u obzir to da je riječ o području iz članka 50.b prvog stavka točke (e) Statuta Suda Europske unije i da ne postoje neovisna pitanja tumačenja u smislu članka 50.b drugog stavka Statuta,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
nakon rasprave održane 17. listopada 2025.,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–
za European Air Charter, P. Kauffmann i K. Witt, Rechtsanwälte,
–
za nizozemsku vladu, M. K. Bulterman i A. Hanje, u svojstvu agenata,
–
za Europsku komisiju, G. von Rintelen i N. Yerrell, u svojstvu agenata,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 26. studenoga 2025.,
donosi sljedeću
Presudu
1
Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 5. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila o naknadi i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja letova te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21. i ispravci SL 2019., L 119, str. 202.; SL 2024./90763, L i SL 2025./90784, L)
2
Zahtjev je upućen u okviru spora između osoba NI i HZ, dvaju putnika, te društva European Air Charter AG, zračnog prijevoznika, u vezi s odbijanjem potonjeg da isplati naknadu tim putnicima, čiji je let kasnio duže vrijeme.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Uvodnim izjavama 1., 14. i 15. Uredbe br. 261/2004 predviđa se:
„(1)
Djelovanje Zajednice u području zračnog prijevoza trebalo bi biti usmjereno, između ostalog, na osiguravanje visoke razine zaštite putnika. Nadalje, u potpunosti bi trebalo voditi računa o obvezama zaštite potrošača općenito.
[...]
(14)
U skladu s Montrealskom konvencijom, obveze stvarnih zračnih prijevoznika trebale bi biti ograničene ili u potpunosti isključene u slučajevima kada je događaj uzrokovan izvanrednim okolnostima koje se nisu mogle izbjeći niti poduzimanjem svih razumnih mjera. Takve se okolnosti mogu posebno pojaviti u slučajevima političke nestabilnosti, meteoroloških uvjeta koji onemogućuju izvođenje predmetnog leta, sigurnosnih rizika, neočekivanih nedostataka po pitanju sigurnosti leta i štrajkova koji utječu na operacije stvarnih zračnih prijevoznika.
(15)
Trebalo bi smatrati da postoje izvanredne okolnosti kada je utjecaj odluke, koju je donijela uprava zračnog prometa, u vezi s određenim zrakoplovom određenog dana dovela do dužeg kašnjenja leta, kašnjenja leta preko noći, ili do otkazivanja jednog ili više letova tim zrakoplovom, iako je predmetni zračni prijevoznik poduzeo sve razumne mjere kako bi se izbjegla kašnjenja ili otkazivanja letova.”
4
Članak 5. Uredbe br. 261/2004 u stavcima 1. i 3. predviđa:
„1.   U slučaju otkazivanja leta:
[...]
(c)
dotični putnici imaju pravo na naknadu od strane stvarnog zračnog prijevoznika u skladu s člankom 7., osim ako su obaviješteni o otkazivanju leta:
[...]
3.   Stvarni zračni prijevoznik nije dužan platiti naknadu u skladu s člankom 7. ako može dokazati da je do otkazivanja leta došlo zbog izvanrednih okolnosti koje se nije moglo izbjeći niti uz poduzimanje svih razumnih mjera.”
5
Člankom 7. Uredbe br. 261/2004 u stavku 1. određuje se:
„Pozivanjem na ovaj članak putnici primaju naknadu u iznosu od:
[...]
(b)
400 EUR za sve letove unutar Zajednice duže od 1500 km i za sve ostale letove duge između 1500 km i 3500 km;
[...]”
Njemačko pravo
6
Luftsicherheitsgesetz (Zakon o sigurnosti zračnog prometa) od 11. siječnja 2005. (BGBl. 2005. I, str. 78.), kako je izmijenjen Gesetzom zur Verbesserung der Rahmenbedingungen luftsicherheitsrechtlicher Zuverlässigkeitsüberprüfungen (Zakon o poboljšanju općih uvjeta kontrola pouzdanosti u području sigurnosti zračnog prometa) od 22. travnja 2020. (BGBl. 2020. I, str. 840.) (u daljnjem tekstu: LuftSiG), u članku 2., naslovljenom „Zadaće”, predviđa:
„Zadaća je tijela nadležnog za sigurnost zračnog prometa spriječiti ugrožavanje sigurnosti zračnog prometa u smislu članka 1. U tu svrhu ono osobito mora:
1. kontrolirati putnike i njihovu prtljagu u skladu s člankom 5.,
[...]”
7
Članak 5. LuftSiG‑a, naslovljen „Posebne ovlasti tijela nadležnih za sigurnost zračnog prometa”, u stavku 1. određuje da „[t]ijelo nadležno za sigurnost zračnog prometa može na bilo koji drugi odgovarajući način pretraživati ili kontrolirati osobe koje su ušle ili žele ući u sigurnosno područje s ograničenim pristupom zračne luke [i da] to tijelo može na bilo koji drugi odgovarajući način pretraživati ili pregledavati predmete koji su uneseni ili će se unositi u ta područja”.
Glavni postupak i prethodna pitanja
8
Osobe NI i HZ imale su rezervacije za let koji je društvo European Air Charter izvelo 23. srpnja 2022., s planiranim polaskom iz Düsseldorfa (Njemačka) u 15 sati i dolaskom predviđenim istog dana u Varnu (Bugarska) u 17.50 (u daljnjem tekstu: let o kojem je riječ u glavnom postupku).
9
Let o kojem je riječ u glavnom postupku trebao se izvesti zrakoplovom društva European Air Charter koji se upotrebljavao u okviru rotacije letova. Prema prvotnom planu, prvi let te rotacije trebao je poletjeti iz zračne luke Köln/Bonn (Njemačka) 23. srpnja 2022. u 7.40 sati i stići u Varnu u 10.30. Drugi let rotacije trebao je poletjeti iz Varne u 11.20 i stići u Düsseldorf u 14.10. Treći let rotacije bio je let o kojem je riječ u glavnom postupku.
10
Međutim, nakon iznimno dugog razdoblja čekanja na sigurnosnu kontrolu u zračnoj luci Köln/Bonn, uzrokovanog preopterećenjem osoblja koje je provodilo sigurnosne kontrole 23. srpnja 2022., svi putnici prvog leta rotacije zakasnili su na ukrcaj. Društvo European Air Charter odlučilo je čekati putnike koji su bili na sigurnosnoj kontroli te je stoga prvi let rotacije poletio s kašnjenjem duljim od pet sati.
11
Usto, kako putnici na rotaciji o kojoj je riječ u glavnom postupku ne bi predugo čekali, društvo European Air Charter odlučilo je reorganizirati letove zakazane nakon prvog leta rotacije i prebaciti te letove na drugi zrakoplov. Tako je drugi let rotacije bio osiguran zamjenskim zrakoplovom koji je, s obzirom na to da je za njega prvo trebalo ishoditi dozvolu za slijetanje u odredišnoj zračnoj luci, mogao poletjeti tek u 14.10 iz Varne te je sletio u Düsseldorf u 17.33. Let o kojem je riječ u glavnom postupku izveden je tim zamjenskim zrakoplovom te je poletio u 18.39. Osobe NI i HZ stigle su na odredište u 21.12, odnosno sa zakašnjenjem duljim od tri sata u odnosu na prvotno planirani dolazak.
12
Amtsgericht Düsseldorf (Općinski sud u Düsseldorfu, Njemačka), kojem su osobe NI i HZ podnijele tužbu za naknadu od društva European Air Charter zbog kašnjenja njihova leta u iznosu od 400 eura po osobi, odbio je njihov zahtjev presudom od 19. veljače 2024.
13
Osobe NI i HZ podnijele su žalbu protiv te presude Landgerichtu Düsseldorf (Zemaljski sud u Düsseldorfu, Njemačka), sudu koji je uputio zahtjev.
14
Prema mišljenju suda koji je uputio zahtjev, nagla i velika odsutnost zaposlenika sigurnosne kontrole načelno može predstavljati izvanrednu okolnost u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe br. 261/2004 jer je kontrola putnika u zračnom prometu zadaća koja, u skladu s člankom 2. stavkom 1. i člankom 5. LuftSiG‑a, nije povjerena zračnim prijevoznicima. Stoga su odsutnost osoblja prilikom sigurnosne kontrole i kašnjenja okolnosti koje nisu obuhvaćene područjem rizika zračnog prijevoznika i koje navedeni prijevoznik ne može kontrolirati.
15
Međutim, sud koji je uputio zahtjev smatra da rješenje spora o kojem treba odlučiti ovisi o tome postoji li uzročna veza između nagle i velike odsutnosti osoblja zaduženog za sigurnosnu kontrolu zračne luke Köln‑Bonn kao izvanredne okolnosti i kašnjenja u dolasku leta o kojem je riječ u glavnom postupku.
16
U skladu sa svojom ustaljenom sudskom praksom i sudskom praksom Suda u tom području, sud koji je uputio zahtjev smatra da se može smatrati da kašnjenje u dolasku leta o kojem je riječ u glavnom postupku u Varnu nije izravno uzrokovano kašnjenjima sigurnosne kontrole u zračnoj luci Köln/Bonn, nego samostalnom odlukom društva European Air Charter da čeka putnike koji se nalaze na navedenoj kontroli i, slijedom toga, zakupi zamjenski zrakoplov za izvođenje leta o kojem je riječ u glavnom postupku.
17
Međutim, sud koji je uputio zahtjev ističe da bi situacija mogla biti drukčija kad bi se izravni uzrok otkazivanja leta, odnosno njegova dužeg kašnjenja u dolasku trebao ocjenjivati s obzirom na odvagivanje interesa različitih skupina putnika na koje se odnosi ista rotacija. Stoga, u slučaju promjene plana leta kojom se na isti način uzimaju u obzir interesi različitih skupina putnika iste rotacije, „obična” uzročna veza mogla bi biti dovoljna za utvrđivanje uzročne veze između izvanredne okolnosti i otkazivanja leta ili njegova dužeg kašnjenja u dolasku.
18
U tim je okolnostima Landgericht Düsseldorf (Zemaljski sud u Düsseldorfu) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Temelji li se kašnjenje leta u dolasku u trajanju od najmanje tri sata izravno na izvanrednoj okolnosti u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe [br. 261/2004] čak i ako je na prethodnom letu koji je izveden istog dana stvarni zračni prijevoznik zbog znatnih kašnjenja u sigurnosnoj kontroli odlučio pričekati putnike koji još nisu prošli sigurnosnu kontrolu te se kašnjenje koje je proizišlo iz toga ne može nadoknaditi do spornog leta?
2.
Ako odgovor na prvo pitanje ovisi o tome jesu li se putnici pojavili radi ukrcaja na zakašnjeli prethodni let i koliko ih se pojavilo: od kojeg se udjela putnika koji su imali rezervaciju za let te su se stvarno pojavili radi ukrcaja (daljnje) kašnjenje prethodnog leta više izravno ne temelji na izvanrednim okolnostima u smislu članka 5. stavka 3. Uredbe [br. 261/2004], nego na samostalnoj odluci zračnog prijevoznika koja je isključivo pod njegovom kontrolom?”
O prethodnim pitanjima
Prvo pitanje
19
Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita može li samostalna odluka koju je donio zračni prijevoznik da pričeka putnike na letu koji još nisu prošli sigurnosnu kontrolu zbog preopterećenja osoblja koje provodi kontrole prekinuti uzročnu vezu između izvanredne okolnosti koju čini taj propust pri sigurnosnoj kontroli i kašnjenja u dolasku kasnijeg leta, koji je istog dana planiran istim zrakoplovom.
20
Uvodno valja istaknuti da sud koji je uputio zahtjev polazi od pretpostavke da je nedostatak u sigurnosnoj kontroli bio opći u zračnoj luci o kojoj je riječ i da je stoga predstavljao izvanrednu okolnost, tako da se pita samo o uzročnoj vezi koja postoji između izvanredne okolnosti koja je utjecala na prvi let rotacije i kašnjenja u dolasku leta o kojem je riječ u glavnom postupku.
21
Najprije valja podsjetiti na to da se putnici na letovima koji kasne mogu u svrhu primjene prava na naknadu izjednačiti s putnicima na letovima koji su otkazani te se stoga mogu pozvati na pravo na naknadu predviđeno u članku 7. Uredbe br. 261/2004 kada zbog zakašnjelog leta trpe gubitak vremena od tri sata ili dulje, odnosno kada stignu na svoje konačno odredište tri sata ili više nakon vremena dolaska koje je zračni prijevoznik prvotno predvidio (vidjeti presudu od 13. lipnja 2024., D. (Konstrukcijski nedostaci motora), C‑411/23, EU:C:2024:498, t. 24. i navedenu sudsku praksu)
22
Međutim, članak 5. stavak 3. Uredbe br. 261/2004, u vezi s njezinim uvodnim izjavama 14. i 15., oslobađa zračnog prijevoznika te obveze naknade ako on može dokazati da je do otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta došlo zbog „izvanrednih okolnosti” koje se nije moglo izbjeći čak ni da su poduzete sve razumne mjere (vidjeti presudu od 13. lipnja 2024., D. (Konstrukcijski nedostataci motora), C‑411/23, EU:C:2024:498, t. 25. i navedenu sudsku praksu)
23
Sud je već presudio da se stvarni zračni prijevoznik, kako bi se oslobodio svoje obveze isplate naknade putnicima u slučaju dužeg kašnjenja ili otkazivanja leta, mora moći pozvati na „izvanrednu okolnost” koja je utjecala na prethodni let koji je on izveo istim zrakoplovom tijekom pretpredzadnje rotacije tog zrakoplova (vidjeti presudu od 22. travnja 2021., Austrian Airlines, C‑826/19, EU:C:2021:318, t. 55. i navedenu sudsku praksu).
24
Stoga, uzimajući u obzir ne samo cilj osiguravanja visoke razine zaštite putnika iz uvodne izjave 1. Uredbe br. 261/2004, nego i tekst njezina članka 5. stavka 3., pozivanje na takvu izvanrednu okolnost pretpostavlja da postoji izravna uzročna veza između nastanka te okolnosti koja je utjecala na prethodni let i kašnjenja ili otkazivanja kasnijeg leta (vidi presudu od 22. travnja 2021., Austrian Airlines, C‑826/19, EU:C:2021:318, stavak 56. i navedenu sudsku praksu).
25
Međutim, valja istaknuti da se ni člankom 5. stavkom 3. Uredbe br. 261/2004 ni bilo kojom drugom odredbom te uredbe ne pojašnjavaju zahtjevi koji se odnose na izravnost uzročne veze između izvanredne okolnosti i kašnjenja ili otkazivanja leta. U tim okolnostima, kako bi se osiguralo ujednačeno tumačenje prava Europske unije, valja se po analogiji pozvati na kriterije koji se odnose na uzročnu vezu koji se primjenjuju u području izvanugovorne odgovornosti Unije, koju obilježava usporedivi sustav, jer uvjetuje nastanak odgovornosti postojanjem uzročne veze između događaja na koji se poziva i navodne štete.
26
U tom pogledu valja podsjetiti na to da sama činjenica da je postupanje bilo nužan uvjet (uvjet sine qua non) nastanka štete, u smislu da šteta ne bi nastala da nije bilo takvog postupanja, nije dovoljna da bi se utvrdilo postojanje uzročne veze u smislu sudske prakse Unije (vidjeti presudu od 23. svibnja 2019., Remag Metallhandel i Jaschinsky/Komisija, T‑631/16, neobjavljenu, EU:T:2019:352, t. 52. i navedenu sudsku praksu).
27
U tom pogledu iz sudske prakse proizlazi da uvjet u vezi s uzročnom vezom zahtijeva da ta veza bude dovoljno izravna, tako da postupanje koje se stavlja na teret mora biti odlučujući uzrok štete (vidjeti u tom smislu presude od 13. prosinca 2018., Europska unija/Gascogne Sack Deutschland i Gascogne, C‑138/17 P i C‑146/17 P, EU:C:2018:1013, t. 22. i od 5. rujna 2019., Europska unija/Guardian Europe i Guardian Europe/Europska unija, C‑447/17 P i C‑479/17 P, EU:C:2019:672, t. 32.).
28
Osim toga, uzročna veza može se prekinuti, među ostalim, radnjom poduzetom između postupanja koje se stavlja na teret i navodne štete jer je ta radnja odlučujući uzrok te štete. Takva radnja može se sastojati, među ostalim, od odluke, ali pod uvjetom da ta odluka nije obvezujuća za osobu koja ju je donijela (vidjeti u tom smislu i po analogiji presudu od 18. prosinca 2025., WS i dr./Frontex (Zajednička operacija vraćanja), C‑679/23 P, EU:C:2025:976, t. 151. i 152. i navedenu sudsku praksu).
29
Iz toga proizlazi da sama činjenica da je izvanredna okolnost utjecala na let koji je prethodio predmetnom letu nije dovoljna da bi se zračnog prijevoznika oslobodilo njegove obveze isplate naknade. Također je potrebno da je ta izvanredna okolnost bila odlučujući uzrok kašnjenja predmetnog leta.
30
U ovom slučaju, valja istaknuti da je u glavnom predmetu, nakon propusta pri sigurnosnoj kontroli, zračni prijevoznik odlučio pričekati putnike prvog leta koji još nisu prošli sigurnosnu kontrolu, iako je taj let bio spreman za polijetanje u to vrijeme.
31
Iz toga proizlazi da je ta odluka zračnog prijevoznika da pričeka putnike prvog leta postojala između nastanka izvanredne okolnosti i kašnjenja leta o kojem je riječ u glavnom postupku. Ta odluka može prekinuti izravnu uzročnu vezu između tih dvaju događaja s obzirom na to da je ona odlučujući uzrok kašnjenja leta o kojem je riječ u glavnom postupku i pod uvjetom da navedena odluka nije obvezivala predmetnog zračnog prijevoznika, osobito u pogledu zakonske obveze, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.
32
Valja pojasniti da takvo ispitivanje ne zahtijeva uzimanje u obzir cilja Uredbe br. 261/2004 kojim se nastoji osigurati visoka razina zaštite određenih putnika. Naime, kao što je nezavisni odvjetnik istaknuo u točki 70. svojeg mišljenja, navedeni cilj ne podrazumijeva da zračni prijevoznik odvagne interese različitih skupina putnika na koje se odnosi ista rotacija.
33
Usto, Sud je već presudio da se zračnom prijevozniku ne može dopustiti da pozivanjem na interese drugih putnika da ih se preveze u primjerenom vremenu znatno proširi krug slučajeva u kojima bi on bio ovlašten uskratiti ukrcaj određenom putniku. To bi nužno imalo za posljedicu oduzimanje svake zaštite takvom putniku, što bi bilo protivno cilju Uredbe br. 261/2004 (presuda od 4. listopada 2012., Finnair, C‑22/11, EU:C:2012:604, t. 34.).
34
Naime, zračni prijevoznik ne može, pozivajući se na interes putnika na koje se izvanredna okolnost izravno odnosi da budu prevezeni u primjerenom vremenu, proširiti slučajeve u kojima bi mogao biti oslobođen svoje obveze isplate naknade. Naime, kao što je to istaknuo nezavisni odvjetnik u točki 73. svojeg mišljenja, dopuštanje zračnom prijevozniku da se pozove na odvagivanje interesa različitih skupina putnika na koje utječe rotacija letova kako bi izbjegao svoju obvezu isplate naknade jednoj od tih skupina dovelo bi do toga da se obvezi isplate naknade iz članka 5. stavka 3. Uredbe br. 261/2004 doda klauzula o oslobođenju.
35
S obzirom na sva prethodna razmatranja, na prvo pitanje valja odgovoriti tako da članak 5. stavak 3. Uredbe br. 261/2004 treba tumačiti na način da samostalna odluka koju je donio stvarni zračni prijevoznik da pričeka putnike na letu koji još nisu prošli sigurnosnu kontrolu zbog propusta pri toj kontroli može prekinuti izravnu uzročnu vezu između izvanredne okolnosti koju čini taj propust i kašnjenja od najmanje tri sata u dolasku kasnijeg leta, koji je istog dana planiran istim zrakoplovom, ako je ta odluka odlučujući uzrok kašnjenja.
Drugo pitanje
36
Uzimajući u obzir odgovor dan na prvo pitanje, na drugo pitanje nije potrebno odgovoriti.
Troškovi
37
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Općem sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog,
OPĆI SUD (vijeće za prethodne postupke)
odlučuje:
Članak 5. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila o naknadi i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja letova te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91
treba tumačiti na način da:
samostalna odluka koju je donio stvarni zračni prijevoznik da pričeka putnike na letu koji još nisu prošli sigurnosnu kontrolu zbog propusta pri toj kontroli može prekinuti izravnu uzročnu vezu između izvanredne okolnosti koju čini taj propust i kašnjenja od najmanje tri sata u dolasku kasnijeg leta, koji je istog dana planiran istim zrakoplovom, ako je ta odluka odlučujući uzrok kašnjenja.
Papasavvas
Półtorak
Sampol Pucurull
Petrlík
Valasidis
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 4. ožujka 2026.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: njemački.