62010CJ0021_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta C‑21/10
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Fővárosi Bíróság
(Ungārija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2009. gada 28. septembrī un kas Tiesā reģistrēts 2010. gada 13. janvārī, tiesvedībā
Károly Nagy
pret
Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal .
TIESA (trešā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [ K. Lenaerts ], tiesneši D. Švābi [ D. Šváby ], R. Silva de Lapuerta [ R. Silva de Lapuerta ], Dž. Arestis [ G. Arestis ] (referents) un J. Malenovskis [ J. Malenovský ],
ģenerāladvokāts J. Mazaks [ J. Mazák ],
sekretārs A. Kalots Eskobars [ A. Calot Escobar ],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
– K. Naģa [ K. Nagy ] vārdā viņš pats,
– Ungārijas valdības vārdā – Z. Fehers [ Z. Fehér ], Z. Tota [ Z. Tóth ] un K. Sijarto [ K. Szíjjártó ], pārstāvji,
– Eiropas Komisijas vārdā – G. fon Rintelens [ G. von Rintelen ] un A. Siposs [ A. Sipos ], pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2011. gada 24. marta tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Sprieduma pamatojums
1. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 22. pantu Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1257/99 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (OV L 160, 80. lpp.), kas grozīta ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1783/2003 (OV L 270, 70. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1257/1999”), kā arī ar 68. pantu Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 817/2004, ar ko paredz piemērošanas noteikumus Regulai Nr.1257/1999 (OV L 153, 30. lpp.).
2. Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp K. Naģu, lauksaimnieku, un Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
(Zemkopības un lauku attīstības dienests, turpmāk tekstā – “ MVH ”) par atteikumu piešķirt agrovides atbalstu pēc tās informācijas pārbaudes, ko ieinteresētā persona norādījusi atbalsta pieteikuma iesniegšanas brīdī.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
3. Regulas Nr. 1257/1999 VI nodaļas “Agrovide un dzīvnieku labturība” 22. pantā ir noteikts:
“Atbalsts, ko piešķir par tādu lauksaimniecības metožu izmantošanu, kas paredzētas vides aizsardzībai, lauku vides (agrovides) saglabāšanai vai dzīvnieku labturības uzlabošanai, veicina Kopienas politikas mērķu sasniegšanu lauksaimniecības, vides un lauksaimniecības dzīvnieku labturības jomā.
Minētais atbalsts sekmē:
[..]
b) videi draudzīgu lauksaimniecības ekstensifikāciju un zemas intensitātes ganību sistēmu apsaimniekošanu;
c) tādu apdraudētu apstrādājamo zemju saglabāšanu, kurām piemīt augsta dabas vērtība;
[..].”
4. Šīs regulas 37. panta 4. punkts ir formulēts šādi:
“Dalībvalstis var noteikt papildu nosacījumus vai lielākus ierobežojumus attiecībā uz Kopienas atbalsta piešķiršanu lauku attīstībai ar noteikumu, ka šādi nosacījumi atbilst šajā regulā izklāstītajiem mērķiem un prasībām.”
5. Komisijas 2002. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 445/2002, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Regulai (EK) Nr. 1257/1999 (OV L 74, 1. lpp.), 58. panta 4. punktā ir noteikts, ka zemes platības un dzīvniekus identificē saskaņā ar 4. un 5. pantu Padomes 1992. gada 27. novembra Regulā (EEK) Nr. 3508/92, ar ko izveido integrētu administrācijas un kontroles sistēmu konkrētām Kopienas atbalsta shēmām.
6. Regulas Nr. 3508/92, kas grozīta ar Padomes 1997. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 820/97 (OV L 117, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 3508/92”), 5. pantā ir noteikts:
“Dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, kas jāņem vērā, lai piešķirtu atbalstu, uz kuru attiecas šīs regulas noteikumi, izveido saskaņā ar [Padomes 1992. gada 27. novembra] Direktīvas 92/102/EEK [par dzīvnieku identificēšanu un reģistrēšanu] 4., 5., 6. un 8. pantu [(OV L 355, 32. lpp.)] un Regulu (EK) Nr. 820/97.”
7. Atbilstoši Regulas Nr. 817/2004 preambulas 38. apsvērumam:
“Administratīvajiem noteikumiem jābūt tādiem, kas ļauj īstenot labāku lauku attīstības atbalsta pārvaldību, pārraudzību un kontroli. Vienkāršības labad visos iespējamos gadījumos jāpiemēro integrētā administrēšanas un kontroles sistēma, kura paredzēta II sadaļas IV nodaļā Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopējus tieša atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem [, un groza Regulas (EEK) Nr.2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 1. lpp., turpmāk tekstā – “integrētā administrācijas un kontroles sistēma”], kurām ar Komisijas [2001. gada 11. decembra] Regulu (EK) Nr. 2419/2001 [, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, kas izveidotas ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3508/92 (OV L 327, 11. lpp.),] ir paredzēti sīki izstrādāti īstenošanas noteikumi.”
8. Regulas Nr. 817/2004 66. panta 1. un 4. punktā ir noteikts:
“1. Lauku attīstības atbalsta pieteikumos, kuri attiecas uz platībām vai dzīvniekiem un kurus iesniedz atsevišķi no atbalsta pieteikumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2419/2001 6. pantu, norāda visas saimniecības platības un dzīvniekus, uz ko attiecas pieteikumu pārbaude saskaņā ar konkrēto pasākumu, tostarp platības un dzīvniekus, par kuriem atbalsts netiek prasīts.
[..]
4. Dzīvniekus un zemes gabalus identificē saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 1782/2003 18. un 20. pantu.”
9. Regulas Nr. 817/2004 67. pantā ir paredzēts:
“1. Sākotnējos pieteikumus par pievienošanos shēmai un turpmākos maksājumu pieteikumus pārbauda tā, lai nodrošinātu efektīvu pārbaudi par atbilstību atbalsta piešķiršanas nosacījumiem.
Dalībvalstis nosaka piemērotas metodes un līdzekļus katra atbalsta pasākuma atbilstības pārbaudei, kā arī pārbaudēm pakļauto personu pārbaudei.
Piemērotos gadījumos dalībvalstis izmanto integrēto administrācijas un kontroles sistēmu [..].
[..]”
10. Regulas Nr. 817/2004 68. pantā ir noteikts:
“Administratīvās pārbaudes ir visaptverošas un piemērotos gadījumos ietver kontrolpārbaudes inter alia ar integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datiem. Lai izvairītos no visiem nepamatotiem atbalsta maksājumiem, tās attiecina uz zemes gabaliem un lauksamniecības dzīvniekiem, uz kuriem attiecas atbalsta pasākums. Pārbauda arī ilgtermiņa saistību izpildi.”
11. Atbilstoši Regulas Nr. 1782/2003 17. pantam katra dalībvalsts izveido integrētu administrācijas un kontroles sistēmu.
12. Regulas Nr. 1782/2003 18. pants ir formulēts šādi:
“1. Integrētajā [administrācijas un kontroles] sistēmā ietilpst šādi elementi:
a) elektroniska datu bāze;
b) lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabalu identifikācijas sistēma;
c) tiesību uz maksājumu identifikācijas un reģistrācijas sistēma, kā minēts 21. pantā;
d) atbalsta pieteikumi;
e) integrēta kontroles sistēma;
f) vienota sistēma, kas vajadzīga, lai reģistrētu katra tā lauksaimnieka identitāti, kurš iesniedzis atbalsta pieteikumu.
2. Gadījumā, kad piemēro 67., 68., 69., 70. un 71. pantu, integrētajā [administrācijas un kontroles] sistēmā ietilpst dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas sistēma, kas izveidota saskaņā ar Direktīvu 92/102/EEK [..] un [Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija] Regulu (EK) Nr. 1760/2000 [, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un paredz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97 (OV L 204, 1. lpp.)].”
13. Regulas Nr. 1782/2003 20. pantā ir noteikta identifikācijas sistēma lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabaliem.
14. Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Regulā Nr. 1782/2003 (OV L 141, 18. lpp.), 16. panta 3. punkta otrajā daļā ir paredzēts:
“Dalībvalstis var ieviest kārtību, kādā datus no elektroniskās liellopu datu bāzes var izmantot atbalsta pieteikumā, ja attiecīgā elektroniskā datu bāze nodrošina tādu pārliecinātības un īstenošanas līmeni, kāds vajadzīgs attiecīgo atbalsta shēmu pareizai pārvaldībai. Šāda kārtība var ietvert sistēmu, saskaņā ar kuru lauksaimnieks var pieprasīt atbalstu par visiem dzīvniekiem, par kuriem dienā, kas jānosaka dalībvalstij, var pretendēt uz atbalstu, pamatojoties uz elektroniskajā liellopu datu bāzē iekļautajiem datiem. Šādā gadījumā dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka:
a) saskaņā ar konkrētajai atbalsta shēmai piemērojamiem noteikumiem attiecīgo nosacījumu nemainīšanas periodu sākuma un beigu datums ir skaidri noteikts un darīts zināms lauksaimniekam;
b) lauksaimniekam ir zināms, ka visus dzīvniekus, attiecībā uz kuriem konstatē nepareizu identifikāciju vai reģistrāciju liellopu identificēšanas un reģistrācijas sistēmā, uzskata par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēti pārkāpumi, kas minēti 59. pantā.
[..]”
15. Atbilstoši Regulas Nr. 1760/2000 5. pantam dalībvalstu kompetentās iestādes izveido elektronisku liellopu datu bāzi saskaņā ar 14. un 18. pantu Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvā 64/432/EK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā (OV 1964, 121, 1977. lpp.).
Valsts tiesiskais regulējums
16. Zemkopības un lauku attīstības ministrijas dekrēta Nr. 150/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Garantiju nodaļas līdzfinansētā valsts budžetā un Valsts lauku attīstības plānā ierakstītā agrovides atbalsta saņemšanu ( Magyar Közlöny
2004/116, turpmāk tekstā – “Ministrijas dekrēts Nr. 150/2004”), 5. pantā ir noteikts, ka atbalsts var tikt piešķirts saistībā ar ganību apsaimniekošanas agrovides programmām.
17. Šī ministrijas dekrēta 32. panta 2. punktā ir paredzēti atbilstības nosacījumi attiecīgā atbalsta saņemšanai, saskaņā ar kuriem konkrētajam lauksaimniekam, pirmkārt, jābūt vismaz vienam hektāram ganību kādā no minētajā tiesību normā noteiktajiem atsevišķiem dabas liegumiem un, otrkārt, lielo mājlopu skaitam jābūt ne mazākam par 0,2 vienībām uz hektāru.
18. Zemkopības un lauku attīstības ministrijas dekrēta Nr. 131/2004 par vispārējiem noteikumiem par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda Garantiju nodaļas līdzfinansētā valsts budžetā un Valsts lauku attīstības plānā ierakstītā atbalsta saņemšanu ( Magyar Közlöny
2004/127) 16. pants ir šāds:
“Atbalsta pieteikumā norādītā informācija tiek pārbaudīta saskaņā ar Regulas [Nr. 817/2004] 66.–70. pantu.”
19. Ungārijas liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēma ( Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer, turpmāk tekstā – “ ENAR ”) ir noteikta Zemkopības un lauku attīstības ministrijas dekrēta Nr. 99/2002 par liellopu skaita individuālo noteikšanu un liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmu ( Magyar Közlöny
2002/135) 2. pantā kā liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēma, kura ir piesaistīta ganāmpulku reģistrācijai un nodrošina dzīvnieku uzskaiti, turklāt veidojot arī pamatu konkrētu specializētu jomu (dzīvnieku veselība, audzēšanas apstākļi, tirgus regulācija u.c.) reģistrācijas sistēmai.
20. Šī dekrēta 3. pantā ir noteikts, ka liellopi ir jāreģistrē valsts datu bāzē, [kas paredzēta] to individuālai identifikācijai un reģistrācijai.
21. Minētā dekrēta 19. pantā ir precizēts, ka dzīvnieku audzētājs palīdz turēto ganāmpulku un dzīvnieku precīzai un profesionālai reģistrēšanai.
Pamata tiesvedība un prejudiciālie jautājumi
22. 2004. gada 26. novembrī K. Naģs iesniedza MVH pieteikumu par agrovides atbalsta saņemšanu uz pieciem gadiem.
23. Saskaņā ar Ministrijas dekrēta Nr. 150/2004 32. panta 2. punktu saistībā ar ganību apsaimniekošanas darbības programmu ganību apsaimniekošanai paredzētā atbalsta saņemšanai ir jābūt vismaz 0,2 liellopu vienībām uz hektāru.
24. Savā atbalsta pieteikumā K. Naģs norādīja, ka viņam pieder divpadsmit liellopi, un attiecīgi 2005. gada 10. augustā un 2006. gada 6. oktobrī viņš saņēma atbalsta maksājumu par 2004./2005. un 2005./2006. tirdzniecības gadu.
25. 2006. gada 18. oktobrī uz vietas veiktajās pārbaudēs, kā arī ENAR
reģistrā veiktajās kontrolpārbaudēs attiecībā uz atbalsta pieteikuma iesniegšanas brīdi tika konstatēts, ka atbalsta pieteikuma iesniegšanas brīdī šajā pieteikumā norādītie divpadsmit liellopi nebija reģistrēti.
26. Ar 2006. gada 15. decembra lēmumu MVH konstatēja, ka K. Naģs nav ievērojis Ministrijas dekrēta Nr. 150/2004 32. panta 2. punktā noteiktās prasības apstrīdētā atbalsta piešķiršanai, jo veiktās pārbaudes neļāva gūt apstiprinājumu atbalsta pieteikuma iesniegšanas brīdī deklarētajam dzīvnieku skaitam. Tādējādi MVH nepiešķīra K. Naģam piecu gadu agrovides atbalstu un lūdza viņam atlīdzināt jau izmaksātās summas, kopā EUR 5230 apmērā.
27. K. Naģs iesniedza Zemkopības un lauku attīstības ministrijā administratīvo sūdzību par šo lēmumu; šī ministrija 2007. gada 10. augustā minēto lēmumu apstiprināja, pamatojoties uz Ministrijas dekrēta Nr. 150/2004 32. panta 2. punktu.
28. K. Naģs apstrīdēja šo minētās ministrijas lēmumu Fővárosi Bíróság
[Budapeštas apgabaltiesā], apgalvojot, ka atbalsta pieteikuma iesniegšanas brīdī viņam piederēja šajā tiesību normā noteiktais dzīvnieku skaits, bet ka viņš nebija informēts par ENAR
un to, ka, lai saņemtu apstrīdēto atbalstu, attiecīgie dzīvnieki bija jāreģistrē šajā sistēmā, jo viņam par to neesot sniegta nekāda informācija.
29. Fővárosi Bíróság – uzskatot, ka tai ir jāsaņem atbilde par to, vai platībatkarīgo maksājumu gadījumos tikai ENAR
dati var tikt uzskatīti par ticamiem vai arī šajā gadījumā kompetentā iestāde var vai tai ir pienākums ņemt vērā citus pierādījumus, – nolēma apturēt tiesvedību un uzdot tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1) Vai Regulas [Nr. 1257/1999] 22. pantu un Regulas [Nr. 817/2004] 68. pantu var interpretēt tādējādi, ka saskaņā ar Regulas [Nr. 1257/1999] 22. pantā paredzēto agrovides atbalstu īstenoto ganību apsaimniekošanas īpašo programmu gadījumā ENAR
[..] datu bāzē ietverto ziņu pārbaude saskaņā ar Regulas [Nr. 817/2004] 68. pantu ir jāattiecina uz platībatkarīgajiem maksājumiem, kas pakārtoti nosacījumam par zināmu ganāmpulka blīvumu?
2) Vai abas iepriekš minētās tiesību normas var interpretēt tādējādi, ka kontrolpārbaudes saskaņā ar integrēto administrācijas un kontroles sistēmu jāveic arī gadījumos, kad atbalsta maksājums pakārtots nosacījumam par zināmu ganāmpulka blīvumu, pat ja tas nav atbalsta maksājums par dzīvniekiem?
3) Vai minētās tiesību normas var interpretēt tādējādi, ka, lemjot par platībatkarīgo maksājumu piešķiršanu, kompetentā iestāde drīkst pārbaudīt vai tai ir jāpārbauda atbalsta maksājuma nosacījumu faktiskā izpilde neatkarīgi no ENAR
datiem?
4) Ņemot vērā iepriekš minēto tiesību normu interpretāciju, kādu uzraudzības pienākumu kompetentajām iestādēm rada minētajās Kopienu tiesību normās noteiktā prasība veikt kontrolpārbaudi un pārbaudi? Vai uzraudzība var būt tikai ENAR
datu pārbaude?
5) Vai minētajās tiesību normās valsts iestādei ir noteikts pienākums sniegt informāciju par atbalsta maksājuma saņemšanas nosacījumiem (kā, piemēram, reģistrēšanās ENAR )? Ja tā, tad kādā veidā un mērā?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo un otro jautājumu
30. Ar savu pirmo un otro jautājumu, kuri ir jāizskata kopsakarībā, iesniedzējtiesa pēc būtības jautā, vai attiecībā uz atbalstu, kas pamatots ar Regulas Nr. 1257/1999 22. pantu un kam ir izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu, šī tiesību norma un Regulas Nr. 817/2004 68. pants ļauj kompetentajām iestādēm veikt kontrolpārbaudes, izmantojot integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datus, un īpaši pamatoties uz datiem, kuri ir ietverti tādas valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas datu bāzē, kāda ir ENAR .
31. Vispirms ir jānorāda, ka Regulas Nr. 1257/1999 37. panta 4. punktā ir atļauts dalībvalstīm noteikt papildu nosacījumus vai lielākus ierobežojumus attiecībā uz Kopienas atbalsta piešķiršanu lauku attīstībai ar noteikumu, ka šādi nosacījumi atbilst šajā regulā izklāstītajiem mērķiem un prasībām. Šajā ziņā minētās regulas 22. pantā ir īpaši noteikts, ka atbalsts tiek piešķirts par tādu lauksaimniecības praksi, kas vērsta uz lauku vides saglabāšanu, un ir paredzēts, lai sekmētu videi draudzīgu lauksaimniecības ekstensifikāciju un zemas intensitātes ganību sistēmu apsaimniekošanu.
32. Valsts tiesiskajā regulējumā paredzēts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu saistībā ar tāda zemes gabala izmantošanu ganībām, kurš atrodas dabas liegumā un kura mērķis ir saglabāt ar floru un faunu bagātas ganību platības, ir piemērojams atbalsta piešķiršanai atbilstoši Regulas Nr. 1257/1999 22. pantam un tādējādi atbilst šajā regulā noteiktajiem mērķiem un prasībām. Šāds nosacījums ir atbilstības nosacījums šīs minētās regulas 37. panta 4. punktā noteiktā atbalsta piešķiršanai.
33. Tāpat ir jānorāda, ka Regulas Nr. 817/2004 68. pantā ir paredzēts, ka administratīvā pārbaude ir visaptveroša. Turklāt šajā tiesību normā ir precizēts, ka šī administratīvā pārbaude ietver kontrolpārbaudes, tostarp visos piemērotos gadījumos ar integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datiem, un ka, lai novērstu jebkuru nepamatotu atbalsta maksājumu, šīs pārbaudes jāveic par zemes gabaliem un dzīvniekiem, uz kuriem attiecas atbalsta pasākums. Turklāt no šīs regulas preambulas 38. apsvēruma izriet, ka administratīvajiem noteikumiem ir jāļauj uzlabot atbalsta lauku attīstībai pārvaldība, uzskaite un kontrole un ka vienkāršības labad iespēju robežās ir jāpiemēro integrētā administrācijas un kontroles sistēma.
34. No tā izriet, ka dalībvalstis var piemērot šo 68. pantu ar Regulas Nr. 1257/1999 22. pantu pamatotajam atbalstam, kuram ir izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu, jo saskaņā ar šo regulu tas ir atbilstības nosacījums šī atbalsta piešķiršanai. Līdz ar to kontrolpārbaudes attiecībā uz dzīvniekiem, kuri ir šī atbalsta priekšmets, kas tostarp visos atbilstošajos gadījumos tiek veiktas, pamatojoties uz integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datiem, ko dalībvalstis izmanto atbilstoši Regulas Nr. 817/2004 67. panta 1. punkta trešajai daļai.
35. Šajā ziņā Regulas Nr. 817/2004 66. panta 4. punktā ir paredzēts, ka dzīvnieku un zemes platību identifikācija jāveic saskaņā ar Regulas Nr. 1782/2003 18. un 20. panta noteikumiem. Īpaši pēdējās minētās regulas 18. panta 2. punktā ir noteikts, ka integrētā administrācijas un kontroles sistēma ietver dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, kura izveidota saskaņā ar Direktīvu 92/102 un Regulu Nr. 1760/2000.
36. Tomēr ir jānorāda, ka Regulas Nr. 1782/2003 18. panta 2. punkts atbilstoši šīs regulas 156. panta 2. punkta a) apakšpunktam ir piemērojams maksājuma pieteikumiem, kas iesniegti kopš 2005. kalendārā gada. Tādējādi attiecībā uz agrāk iesniegtajiem pieteikumiem ir jāatsaucas uz Regulas Nr. 445/2002 58. panta 4. punktu, kurš ir formulēts līdzīgi Regulas Nr. 817/2004 66. panta 4. punktam un kurā ir norāde uz Regulas Nr. 3508/92 5. pantu, kurā arī ir atsauce uz tādu dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, kas izveidota atbilstoši Direktīvai 92/102 un Regulai Nr. 820/97.
37. Ievērojot visus iepriekš minētos apsvērumus, uz pirmo un otro jautājumu ir jāatbild, ka attiecībā uz atbalstu, kas pamatots ar Regulas Nr. 1257/1999 22. pantu un kam ir izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu, šī tiesību norma un Regulas Nr. 817/2004 68. pants ļauj kompetentajām iestādēm veikt kontrolpārbaudes, izmantojot integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datus, un it īpaši pamatoties uz datiem, kuri ir ietverti tādas valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas datu bāzē, kāda ir ENAR .
Par trešo un ceturto jautājumu
38. Ar savu trešo un ceturto jautājumu, kuri arī jāizskata kopsakarībā, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Regulas Nr. 1257/1999 22. pantā un Regulas Nr. 817/2004 68. pantā ir atļauts kompetentajām iestādēm, pārbaudot atbilstības nosacījumus minētajā 22. pantā paredzētā agrovides atbalsta saņemšanai, pārbaudīt tikai valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas, kāda ir ENAR, datus, lai noraidītu atbalsta pieteikumu, vai, tieši pretēji, šīs tiesību normas uzliek minētajām iestādēm pienākumu veikt citas pārbaudes un attiecīgā gadījumā noteikt to raksturu.
39. Vispirms attiecībā uz Regulas Nr. 1257/1999 22. pantā paredzēto atbilstības nosacījumu agrovides atbalsta piešķiršanai pārbaudi ir jāatgādina, ka Regulas Nr. 817/2004 68. pantā ir paredzēts, ka administratīvā pārbaude ir visaptveroša un piemērotos gadījumos ietver kontrolpārbaudes, tostarp ar integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datiem.
40. Šīs integrētās administrācijas un kontroles sistēmas nozīme turklāt ir uzsvērta Regulas Nr. 817/2004 preambulas 38. apsvērumā, kurā ir noteikts, ka visos iespējamos gadījumos ir jāpiemēro šī integrētā sistēma. Arī šīs regulas 66. panta 1. un 4. punktā un 67. panta 1. punkta trešajā daļā ir atsauce uz minēto integrēto sistēmu, kura ir īpaši paredzēta dzīvnieku, kuri atrodas saimniecībā, identifikācijai. No šī sprieduma 35. un 36. punkta izriet, ka šī integrētā sistēma īpaši ietver dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas sistēmu.
41. Tāpat ir jānorāda, ka šai dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas sistēmai jebkurā brīdī ir jābūt efektīvai un pilnībā uzticamai, lai kompetentās iestādes varētu ātri atklāt dzīvnieka izcelsmi epizootijas gadījumā un nekavējoties pieņemt vajadzīgos noteikumus ar mērķi novērst iespējamo risku sabiedrības veselībai (skat. 2007. gada 24. maija spriedumu lietā C‑45/05 Maatschap Schonewille-Prins, Krājums, I‑3997. lpp., 41. punkts). Lai nodrošinātu šo prasību pēc pastāvīgas efektivitātes un uzticamības, dzīvnieku turētājiem ir pienākums reģistrēt savus liellopus minētās sistēmas elektroniskajā datu bāzē.
42. Visbeidzot no minētā izriet, ka dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas sistēmas elektroniskā datu bāze ir paredzēta, lai garantētu efektīvu izsekojamību faktiskajā laikā, kam ir būtiska nozīme sabiedrības veselības nodrošināšanai (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Maatschap Schonewille-Prins, 50. punkts). Šī datu bāze tātad var tikt uzskatīta par pilnīgi ticamu. Tādējādi pati minētā datu bāze var apliecināt to, ka ir izpildīti atbilstības nosacījumi attiecīgā atbalsta piešķiršanai, piemēram, nosacījums par ganāmpulka blīvumu.
43. Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz trešo un ceturto jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 1257/1999 22. pants un Regulas Nr. 817/2004 68. pants ļauj kompetentajām iestādēm, pārbaudot atbilstības nosacījumus minētajā 22. pantā paredzētā agrovides atbalsta saņemšanai, pārbaudīt tikai valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas, kāda ir ENAR, datus, lai noraidītu atbalsta pieteikumu, obligāti neveicot citas pārbaudes.
Par piekto jautājumu
44. Ar savu piekto jautājumu iesniedzējtiesa vaicā, vai Regulas Nr. 1257/1999 22. pantā un Regulas Nr. 817/2004 68. pantā valsts iestādēm ir noteikts pienākums informēt par atbilstības nosacījumiem agrovides atbalsta, kas paredzēts šajā 22. punktā un kam izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu, saņemšanai, un attiecīgā gadījumā noteikt šāda pienākuma raksturu un apjomu.
45. Šajā ziņā ir jānorāda, ka ne Regulas Nr. 1257/1999 22. pants un Regulas Nr. 817/2004 68. pants, ne arī kāda cita tiesību norma neuzliek šādu pienākumu valsts iestādēm.
46. Tomēr no Regulas Nr. 796/2004 16. panta 3. punkta otrās daļas izriet, ka attiecībā uz “ganāmpulka” atbalsta pieteikumiem piemērojamiem nosacījumiem dalībvalstis var izveidot sistēmu, kas ļauj lauksaimniekiem lūgt atbalstu par visiem dzīvniekiem, kuri atbilst attiecīgajam atbalstam, pamatojoties uz elektroniskā datu bāzē par liellopiem, kāda ir ENAR, iekļauto informāciju. Šajā tiesību normā ir precizēts, ka šajā gadījumā dalībvalstīm ir jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu, ka lauksaimniekam ir zināms, ka visus dzīvniekus, kuri ir nepareizi identificēti vai reģistrēti liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmā, uzskata par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēti pārkāpumi, kas var izraisīt juridiskas sekas, piemēram, attiecīgā atbalsta samazināšanu vai nepiešķiršanu.
47. Saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. pantā nostiprinātais vienlīdzīgas attieksmes vai nediskriminācijas princips nosaka, ka līdzīgas situācijas nevar aplūkot atšķirīgi un dažādas situācijas savukārt nevar aplūkot vienādi, ja vien šāda pieeja nav objektīvi attaisnota (it īpaši skat. 1997. gada 17. jūlija spriedumu lietā C‑354/95 National Farmers’ Union  u.c., Recueil, I‑4559. lpp., 61. punkts; 2010. gada 11. novembra spriedumu lietā C‑152/09 Grootes, Krājums, I‑11285. lpp., 66. punkts, kā arī 2011. gada 1. marta spriedumu lietā C‑236/09 Association belge des Consommateurs Test-Achats  u.c., Krājums, I‑0000. lpp., 28. punkts).
48. Šajā gadījumā ir jākonstatē, ka lauksaimnieki, kuri iesnieguši pieteikumu, lai saņemtu atbalstu, kas paredzēts Regulas Nr. 1257/1999 22. pantā un kam ir izvirzīts nosacījums par ganāmpulka blīvumu, un lauksaimnieki, kuri iesnieguši “ganāmpulka” atbalsta pieteikumu, ir salīdzināmā situācijā saistībā ar juridiskajām sekām, kuras var rasties no nepareizas identifikācijas vai reģistrācijas liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmā, kāda ir ENAR .
49. Tāpat kā pēdējiem minētajiem lauksaimniekiem, arī lauksaimniekiem, kuri iesnieguši pieteikumu atbalsta saņemšanai, kas paredzēts Regulas Nr. 1257/1999 22. pantā un kam izvirzīts nosacījums par ganāmpulka blīvumu, un kuri neievēro tiesību normas, kas reglamentē liellopu identificēšanu un reģistrēšanu, rodas tādas pašas juridiskās sekas, jo, kā izriet no šī sprieduma 43. punkta, valsts iestādes, pārbaudot atbilstības nosacījumus šī atbalsta saņemšanai, īpaši saistībā ar ganāmpulka blīvumu, var, lai atteiktu minēto atbalstu, pamatoties tikai uz valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas, kāda ir ENAR, datiem.
50. Šajos apstākļos, ja lauksaimnieku, kuri iesnieguši pieteikumu atbalsta saņemšanai, kas paredzēts Regulas Nr. 1257/1999 22. pantā un kam ir izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu, un to lauksaimnieku, kuri iesnieguši “ganāmpulka” atbalsta pieteikumu, situāciju atšķirīga vērtēšana būtu pretrunā vienlīdzīgas attieksmes principam, jo tikai uz pēdējiem minētajiem lauksaimniekiem attiecas valsts iestāžu pienākums informēt, ka visus dzīvniekus, kuri ir nepareizi identificēti vai reģistrēti liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmā, uzskata par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēti pārkāpumi, kas var izraisīt juridiskas sekas, piemēram, attiecīgā atbalsta samazināšanu vai nepiešķiršanu. Turklāt šī atšķirīgā attieksme nevar tikt objektīvi pamatota.
51. Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz piekto jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 1257/1999 22. pantā un Regulas Nr. 817/2004 68. pantā, interpretējot tos saistībā ar Regulas Nr. 796/2004 16. pantu, valsts iestādēm – tiktāl, ciktāl tās pārbauda tikai valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas, kāda ir ENAR, datus, pārbaudot atbilstības nosacījumus agrovides atbalsta saņemšanai, kas paredzēta minētajā 22. pantā un kam izvirzīts nosacījums par ganāmpulka blīvumu, – ir noteikts pienākums informēt par šiem atbilstības nosacījumiem, proti, informēt lauksaimnieku, uz kuru attiecas konkrētais atbalsts, ka visus dzīvniekus, kuri ir nepareizi identificēti vai reģistrēti šajā valsts sistēmā, uzskata par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēti pārkāpumi, kas var izraisīt juridiskas sekas, piemēram, attiecīgā atbalsta samazināšanu vai nepiešķiršanu.
Par tiesāšanās izdevumiem
52. Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:
1) attiecībā uz atbalstu, kas pamatots ar 22. pantu Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1257/99 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu, kas grozīta ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1783/2003, un kam ir izvirzīts nosacījums par zināmu ganāmpulka blīvumu, šī tiesību norma un 68. pants Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 817/2004, ar ko paredz piemērošanas noteikumus Regulai Nr. 1257/1999, ļauj kompetentajām iestādēm veikt kontrolpārbaudes, izmantojot integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datus, un it īpaši pamatoties uz datiem, kuri ir ietverti tādas valsts liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmas datu bāzē, kāda ir Ungārijas liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēma ( Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer );
2) Regulas Nr. 1257/99 ar grozījumiem 22. pantā un Regulas Nr. 817/2004 68. pantā ir atļauts kompetentajām iestādēm, pārbaudot atbilstības nosacījumus minētajā 22. pantā paredzētā agrovides atbalsta saņemšanai, pārbaudīt tikai valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas, kāda ir Ungārijas liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēma, datus, lai noraidītu atbalsta pieteikumu, obligāti neveicot citas pārbaudes;
3) Regulas Nr. 1257/1999 ar grozījumiem 22. pantā un Regulas Nr. 817/2004 68. pantā, interpretējot tos saistībā ar 16. pantu Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulā (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Regulā Nr. 1782/2003, valsts iestādēm – tiktāl, ciktāl tās pārbauda tikai valsts liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēmas, kāda ir Ungārijas liellopu individuālās identifikācijas un reģistrācijas sistēma, datus, pārbaudot atbilstības nosacījumus agrovides atbalsta saņemšanai, kas paredzēta minētajā 22. pantā un kam izvirzīts nosacījums par ganāmpulka blīvumu, – ir noteikts pienākums informēt par šiem atbilstības nosacījumiem, proti, informēt lauksaimnieku, uz kuru attiecas konkrētais atbalsts, ka visus dzīvniekus, kuri ir nepareizi identificēti vai reģistrēti šajā valsts sistēmā, uzskata par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēti pārkāpumi, kas var izraisīt juridiskas sekas, piemēram, attiecīgā atbalsta samazināšanu vai nepiešķiršanu.