Preliminär utgåva
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
JEAN RICHARD DE LA TOUR
föredraget den 16 april 2026(1)
Mål C‑295/25
Lima BV
mot
Vlaams Gewest
(begäran om förhandsavgörande från Raad van State (Högsta förvaltningsdomstolen, Belgien))
” Begäran om förhandsavgörande – Jordbruk – Ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter – Förordning (EU) 2018/848 – Artikel 7 a, b och c – Punkterna 2.2.1 och 2.2.2 i del IV i bilaga II – Användning av vissa produkter och ämnen vid bearbetning av ekologiska livsmedel – Ekologiskt certifierat pulver som framställts av tvättade, torkade och malda sediment av algen Lithothamnium calcareum, som naturligt innehåller höga halter av kalciumkarbonat – Icke-godkännande ”
I.      Inledning
1.        Kan användningen av en ingrediens från ekologiskt jordbruk förbjudas i produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel?
2.        Detta är den uppenbara paradox som har underställts EU‑domstolens prövning av Raad van State (Högsta förvaltningsdomstolen, Belgien), vilken vill få klarhet i huruvida det är möjligt att använda ett ekologiskt certifierat pulver som framställts av tvättade, torkade och malda sediment av algen Lithothamnium calcareum, som naturligt innehåller höga halter av kalciumkarbonat, i en ekologisk vegetabilisk ris- eller havredryck, då användningen av kalcium i livsmedel inte är direkt rättsligt nödvändig och användningen av kalciumkarbonat är förbjuden i ekologisk produktion i syfte att berika produkter med kalcium enligt bestämmelserna i förordning (EU) 2018/848(2), i dess lydelse enligt delegerade förordningen 2022/474(3), och dess genomförandeförordning (EU) 2021/1165.(4)
3.        EU-domstolen har redan tagit ställning till förbudet mot kalciumberikning av vegetabiliska drycker genom användning av sådana sediment från algen Lithothamnium calcareum som är icke-ekologisk(5) genom att stödja sig på förordning (EG) nr 834/2007(6) och förordning (EG) nr 889/2008(7). Den fråga som den hänskjutande domstolen har ställt är dock ny, eftersom regelverket för livsmedelstillsatser har ändrats genom förordning 2018/848, varigenom förordning nr 834/2007 upphävdes, och eftersom de aktuella sedimenten i förevarande fall kommer från algen Lithothamnium calcareum som är ekologiskt certifierad.
4.        Jag kommer att föreslå att domstolen ska svara att det nya regelverket för livsmedelstillsatser, som jag anser att ett pulver från algen Lithothamnium calcareum omfattas av, är tillämpligt oavsett huruvida ingrediensen är ekologisk eller ej, och att det följaktligen inte är tillåtet att använda detta pulver, även om det är ekologiskt certifierat, som kalciumberikning i ekologisk produktion, eftersom användningen inte är rättsligt nödvändig.
II.    Unionsrätt
A.      Förordning (EG) nr 178/2002
5.        I artikel 2 första och andra stycket i förordning (EG) nr 178/2002(8) anges följande:
”I denna förordning avses med livsmedel alla ämnen eller produkter, oberoende av om de är bearbetade, delvis bearbetade eller obearbetade, som är avsedda att eller rimligen kan förväntas att förtäras av människor.
Livsmedel inbegriper drycker, tuggummi och alla ämnen, inklusive vatten, som avsiktligt tillförts livsmedlet under dess framställning, beredning eller behandling …”
B.      Förordning (EG) nr 1333/2008
6.        Artikel 3.2 a och b i förordning (EG) nr 1333/2008(9) har följande lydelse:
”I denna förordning ska … följande definitioner gälla:
a)      livsmedelstillsats: varje ämne som normalt inte i sig konsumeras som ett livsmedel och som normalt inte används som en karakteristisk ingrediens i livsmedel, oavsett om det har något näringsvärde eller inte, och som liksom dess biprodukter på goda grunder kan antas direkt eller indirekt bli en beståndsdel i livsmedel när det för något tekniskt ändamål avsiktligt tillförs sådana vid framställning, bearbetning, beredning, behandling, förpackning, transport eller lagring.
Följande anses inte vara livsmedelstillsatser:
…
ii)      Livsmedel i torkad eller koncentrerad form, inklusive aromer, som tillförs under tillverkningen av sammansatta livsmedel på grund av sina aromatiska, smakförhöjande eller näringsmässiga egenskaper, samtidigt som de har en sekundär färgande effekt.
…
b)      processhjälpmedel: varje ämne som
i)      inte i sig konsumeras som livsmedel,
ii)      avsiktligt används vid bearbetning av råvaror, livsmedel eller livsmedelsingredienser för att uppnå ett visst tekniskt ändamål under behandlingen eller bearbetningen, och
iii)      kan leda till att det i slutprodukten finns en inte avsiktlig, men tekniskt oundviklig förekomst av rester av detta ämne eller derivater av detta, förutsatt att dessa rester inte innebär någon hälsorisk och inte har någon teknisk verkan på slutprodukten.”
C.      Förordning (EU) nr 1169/2011
7.        I artikel 2.2 f i förordning (EU) nr 1169/2011(10) anges följande:
”[I denna förordning] … gäller följande definitioner:
…
f)      ingrediens: varje ämne eller produkt, inklusive aromer, livsmedelstillsatser och livsmedelsenzymer, och varje beståndsdel i en sammansatt ingrediens som används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel och som finns kvar i den färdiga varan, om än i annan form; restprodukter ska inte anses vara ingredienser.”
D.      Förordning 2018/848
8.        I skälen 6, 20, 51, 52 och 63 i förordning 2018/848 anges följande:
”(6)      Mot bakgrund av målen för [Europeiska] unionens politik för ekologisk produktion bör den rättsliga ramen för genomförandet av denna politik syfta till att skapa rättvis konkurrens och en välfungerande inre marknad för ekologiska produkter, att bevara och rättfärdiga konsumenternas förtroende för produkter som märkts som ekologiska och skapa förutsättningar för politiken att utvecklas i takt med produktions- och marknadsutvecklingen.
…
(20)      Eftersom externa insatsmedel endast bör användas i begränsad omfattning i ekologisk produktion, bör vissa ändamål identifieras för vilka produkter och ämnen ofta används vid produktionen av jordbruksprodukter eller bearbetade jordbruksprodukter. När produkter eller ämnen normalt sett används för dessa ändamål bör de tillåtas först efter att de har godkänts i enlighet med denna förordning. Ett sådant godkännande bör dock endast gälla så länge det inte är förbjudet att använda dessa externa insatsmedel i icke-ekologisk produktion enligt unionsrätten eller nationell rätt som är baserad på unionsrätten. …
…
(51)      Aktörer som producerar ekologiska livsmedel … bör tillämpa lämpliga förfaranden som grundas på en systematisk identifiering av kritiska bearbetningssteg i syfte att säkerställa att de bearbetade produkterna överensstämmer med reglerna för ekologisk produktion. Bearbetade ekologiska produkter bör framställas med bearbetningsmetoder som garanterar att produkternas ekologiska egenskaper och kvaliteter bibehålls genom alla led i den ekologiska produktionen.
(52)      Det bör fastställas bestämmelser om sammansättningen av bearbetade ekologiska livsmedel … Sådana livsmedel bör huvudsakligen framställas av ekologiska ingredienser av jordbruksursprung eller av andra ekologiska ingredienser som omfattas av denna förordning, med begränsade möjligheter att använda vissa icke-ekologiska ingredienser som anges i denna förordning. Dessutom bör endast vissa specifika produkter och ämnen som godkänts i enlighet med denna förordning få användas vid produktion av bearbetade ekologiska livsmedel …
…
(63)      Användning inom ekologisk produktion av vissa produkter eller ämnen som verksamma ämnen för användning i växtskyddsmedel som omfattas av förordning (EG) nr 1107/2009,[(11)] gödselmedel, jordförbättringsmedel, näringsämnen, icke-ekologiska foderråvaror av olika ursprung, fodertillsatser, processtekniska hjälpmedel och rengörings- och desinfektionsmedel bör begränsas till ett minimum och bör bara få förekomma på de specifika villkor som anges i den här förordningen. Samma princip bör tillämpas för användningen av produkter och ämnen som livsmedelstillsatser och processhjälpmedel samt för icke-ekologiska ingredienser av jordbruksursprung inom produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel. Det bör därför fastställas bestämmelser om varje möjlig användning av sådana produkter och ämnen i ekologisk produktion i allmänhet och i produktion av bearbetade ekologiska livsmedel i synnerhet, i enlighet med de principer som fastställs i den här förordningen och i enlighet med vissa kriterier.”
9.        I artikel 2.1 b i förordning 2018/848 föreskrivs följande:
”Denna förordning tillämpas på följande produkter från jordbruk, inklusive vattenbruk och biodling, enligt förteckningen i bilaga I till EUF-fördraget och produkter härrörande från dessa produkter, om sådana produkter produceras, bereds, märks, distribueras, släpps ut på marknaden, importeras till eller exporteras från unionen eller är avsedda att beredas, märkas, distribueras, släppas ut på marknaden, importeras till eller exporteras från unionen:
…
b)      Bearbetade jordbruksprodukter för livsmedelsändamål.”
10.      Artikel 3 i förordningen har följande lydelse:
”I denna förordning avses med
1)      ekologisk produktion: användning av produktionsmetoder som överensstämmer med denna förordning i samtliga produktions-, berednings- och distributionsled …
2)      ekologisk produkt: en produkt som är resultatet av ekologisk produktion … Produkter från jakt på vilda djur eller fiske efter viltlevande arter ska inte anses vara ekologiska produkter.
…
45)      livsmedel: livsmedel enligt definitionen i artikel 2 i [förordning nr 178/2002].
…
51)      ingrediens: en ingrediens enligt definitionen i artikel 2.2 f i [förordning nr 1169/2011] eller, för andra produkter än livsmedel, alla ämnen eller produkter som används vid tillverkningen eller beredningen av produkter och som finns kvar i den färdiga produkten, om än i annan form.
…
61)      livsmedelstillsats: en livsmedelstillsats enligt definitionen i artikel 3.2 a i [förordning nr 1333/2008].
…
65)      processhjälpmedel: ett processhjälpmedel enligt definitionen i artikel 3.2 b i [förordning nr 1333/2008] för livsmedel …
…”
11.      I artikel 7 i kapitel II i förordning 2018/848, vilket har rubriken ”Mål och principer för ekologisk produktion”, föreskrivs följande:
”Produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel ska särskilt grundas på följande specifika principer:
a)      Ekologiska livsmedel ska framställas av ingredienser från ekologiskt jordbruk.
b)      Livsmedelstillsatser, icke-ekologiska ingredienser med huvudsakligen tekniska och sensoriska uppgifter samt mikronäringsämnen och processhjälpmedel ska användas i begränsad, minimal utsträckning och endast om det rör sig om ett grundläggande tekniskt behov eller för särskilda näringsändamål.
c)      Ämnen och bearbetningsmetoder som skulle kunna vara vilseledande beträffande produktens verkliga beskaffenhet får inte användas.
…”
12.      Artikel 9.3 första stycket i förordningen har följande lydelse:
”För de syften och användningar som avses i artiklarna 24 och 25 och i bilaga II får endast produkter och ämnen som har godkänts enligt dessa bestämmelser användas i ekologisk produktion, förutsatt att användningen av dessa även har godkänts för icke-ekologisk produktion i enlighet med relevanta bestämmelser i unionsrätten och, i förekommande fall, i enlighet med nationella bestämmelser som bygger på unionsrätten.”
13.      I artikel 16 i förordningen föreskrivs följande:
”1.      Aktörer som producerar bearbetat livsmedel ska särskilt uppfylla de detaljerade produktionsregler som fastställs i del IV i bilaga II …
2.      Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 54 för att ändra
…
b)      del IV punkt 2.2.2 i bilaga II vad gäller typer och sammansättning av produkter och ämnen som är tillåtna för användning i bearbetade livsmedel, samt enligt vilka villkor de får användas.
…”
14.      I artikel 24.2, 24.4 och 24.9 i förordning 2018/848 föreskrivs följande:
”2. … [Europeiska] kommissionen … [får] godkänna att vissa produkter och ämnen används i produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel och jäst som används som livsmedel … och ska i en förteckning över produkter och ämnen med begränsad användning införa sådana godkända produkter och ämnen, vilka används för följande ändamål:
a)      Som livsmedelstillsatser och processhjälpmedel.
b)      Som icke-ekologiska ingredienser av jordbruksursprung för användning för framställning av bearbetade ekologiska livsmedel.
c)      Som processhjälpmedel för produktion av jäst och jästprodukter.
…
4.      Godkännande av de produkter och ämnen som avses i punkt 2 för användning i produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel eller för produktion av jäst som används som livsmedel … ska omfattas av de principer som fastställs i kapitel II och följande kriterier, vilka ska bedömas som en helhet:
…
b)      Det skulle vara omöjligt att producera eller bevara livsmedlen eller tillgodose det näringsbehov som fastställts på grundval av unionslagstiftningen utan att använda dessa produkter och ämnen.
c)      De ska återfinnas i naturen och får enbart ha genomgått mekaniska, fysikaliska, biologiska, enzymatiska eller mikrobiella processer, utom i fall där produkter eller ämnen från sådana källor inte är tillgängliga i tillräcklig mängd eller kvalitet.
d)      Den ekologiska ingrediensen är inte tillgänglig i tillräcklig mängd.
…
9.      Kommissionen ska anta genomförandeakter om godkännande eller återkallande av godkännande av produkter och ämnen i enlighet med punkterna 1 och 2 för användning i ekologisk produktion i allmänhet och i produktion av bearbetade ekologiska livsmedel i synnerhet och om fastställande av de förfaranden som ska följas för godkännandet och förteckningarna över dessa produkter och ämnen samt i tillämpliga fall beskrivning, krav på sammansättning och villkor för användning av dessa.
…”
15.      Enligt punkt 2.2.1 i del III i bilaga II till förordningen ska insamling av vilda alger och delar av sådana som växer vilt betraktas som ekologisk produktion förutsatt att vissa villkor som specificeras i den punkten uppfylls.
16.      I punkt 2 i del IV i bilaga II till förordningen, med rubriken ”Detaljerade krav för produktion av bearbetade livsmedel”, föreskrivs följande:
”…
2.2.1. Endast de livsmedelstillsatser, processhjälpmedel och icke-ekologiska ingredienser av jordbruksursprung som enligt artikel 24 eller 25 har godkänts för användning i ekologisk produktion samt de produkter och ämnen som avses i punkt 2.2.2 får användas vid bearbetning av livsmedel …
2.2.2. Följande produkter och ämnen får användas vid bearbetning av livsmedel:
…
f)      Mineraler (inklusive spårämnen), vitaminer, aminosyror och mikronäringsämnen, förutsatt att
i)      deras användning i livsmedel avsedda för normal konsumtion är direkt rättsligt nödvändig i betydelsen att den är direkt nödvändig enligt bestämmelser i unionsrätten eller bestämmelser i nationell rätt som är förenliga med unionsrätten, med den följden att livsmedlen inte alls kan släppas ut på marknaden som livsmedel avsedda för normal konsumtion om mineralen, vitaminen, aminosyran eller mikronäringsämnet inte tillagts, eller
ii)      när det gäller livsmedel som släppts ut på marknaden och som har särskilda egenskaper eller effekter i förhållande till hälsa eller nutrition eller till specifika konsumentgruppers behov:
–        i produkter som avses i artikel 1.1 a och b i … förordning (EU) nr 609/2013,[(12)] deras användning är tillåten enligt den förordningen och akter som antagits på grundval av … artikel 11.1 i den förordningen för dessa produkter eller
–        i produkter som regleras enligt … direktiv 2006/125/EG[(13)] deras användning är tillåten enligt det direktivet.
…”
E.      Genomförandeförordning 2021/1165
17.      I skäl 14 i genomförandeförordning 2021/1165 anges följande:
”Med tanke på sammansättningen av vissa icke-ekologiska ingredienser kan viss användning av dessa i bearbetade ekologiska livsmedel motsvara användningen som livsmedelstillsatser, processhjälpmedel eller sådana produkter och ämnen som avses i del IV punkt 2.2.2 i bilaga II till förordning [2018/848]. Sådan användning kräver ett särskilt godkännande i enlighet med del IV punkt 2.2 i bilaga II till förordning [2018/848] och bör inte tillåtas genom godkännande av icke-ekologiska ingredienser av jordbruksursprung.”
18.      I artikel 6 i genomförandeförordningen föreskrivs följande:
”För ändamålen i artikel 24.2 a i förordning [2018/848] får endast de produkter och ämnen som förtecknas i del A i bilaga V till den här förordningen användas som livsmedelstillsatser, inbegripet livsmedelsenzymer som ska användas som livsmedelstillsatser, och processhjälpmedel vid produktion av bearbetade ekologiska livsmedel, förutsatt att användningen av dessa sker i enlighet med relevanta bestämmelser i unionsrätten, särskilt [förordning nr 1333/2008], och, i tillämpliga fall, i enlighet med nationella bestämmelser som bygger på unionsrätten.”
19.      I artikel 7 i genomförandeförordningen, vilken tillämpas sedan den 1 januari 2024,(14) föreskrivs följande:
”För ändamålen i artikel 24.2 b i förordning [2018/848] får endast de icke-ekologiska ingredienser med jordbruksursprung som förtecknas i del B i bilaga V till denna förordning användas för produktion av bearbetade ekologiska livsmedel, förutsatt att användningen av dessa sker i enlighet med de relevanta bestämmelserna i unionsrätten, och, i tillämpliga fall, i enlighet med nationella bestämmelser som bygger på unionsrätten.
Första stycket påverkar inte de detaljerade kraven för ekologisk produktion av bearbetade livsmedel som föreskrivs i del IV avsnitt 2 i bilaga II till förordning [2018/848]. I synnerhet ska första stycket inte tillämpas på icke-ekologiska ingredienser som används som livsmedelstillsatser, processhjälpmedel eller produkter och ämnen som avses i del IV punkt 2.2.2 i bilaga II till förordning [2018/848].”
20.      Del A i bilaga V till genomförandeförordningen, med rubriken ”Godkända livsmedelstillsatser och processhjälpmedel enligt artikel 24.2 a i förordning [2018/848]”, omfattar i avsnitt A1 en tabell som bland annat innehåller följande rad:
Kod
Namn
Ekologiska livsmedel till vilka det får tillsättas
Särskilda villkor och begränsningar
…
…
…
…
E 170
Kalciumkarbonat
Produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung
Får inte användas för färgning eller kalciumberikning av produkter.
…
…
…
…
III. Bakgrund till det nationella målet och tolkningsfrågan
21.      Lima BV är ett bolag bildat enligt belgisk rätt som är specialiserat på försäljning av växtbaserade ekologiska livsmedel, däribland två ekologiska ris- och havredrycker. En karakteristisk ingrediens i dessa drycker är algen Lithothamnium calcareum, som kommer från insamling av ekologiskt certifierade vilda alger.
22.      I sitt beslut om certifiering av den 13 april 2023 slog ett kontrollorgan fast att det, i fråga om Lithothamnium, skulle göras åtskillnad mellan alger (Lithothamnium sp. Algae) och marina produkter som kommer från kalcifiering av alger (märgelbäddar), eftersom endast de förstnämnda kunde kvalificeras som en ”jordbruksprodukt”. Kontrollorganet tillade att syftet med användningen av ingrediensen går före huruvida den är ekologisk eller ej. Det konstaterade att tillsatsen av kalciumrika rester av Lithothamnium utgör en berikning av ekologiska produkter som strider mot punkt 2.2 i del IV i bilaga II till förordning 2018/848, vilket får till följd att Lima ”märker och saluför produkter som inte uppfyller kraven såsom ekologiska produkter”, vilket motiverar en ”varning”.
23.      Efter att kontrollorganet hade fastställt detta beslut den 5 maj 2023, överklagade Lima beslutet till Departement Landbouw en Visserij (jordbruks- och fiskeriministeriet) vid Vlaamse Overheid (den flamländska förvaltningen, Belgien). I beslut av den 18 december 2023 slog chefen för enheten för inkomststöd vid jordbruks- och fiskeriministeriet fast att det inte var tillåtet att tillsätta pulver som framställts av tvättade, torkade och malda sediment av algen Lithothamnium calcareum, eftersom detta syftade till kalciumberikning. Enhetschefen fann att den ”varning” som Lima hade fått skulle kvarstå och att den innebar att endast de drycker som redan hade framställts före den 1 januari 2024 kunde fortsätta att säljas med hänvisning till en ekologisk produktionsmetod.
24.      Lima väckte talan om ogiltigförklaring av beslutet vid Raad van State (Högsta förvaltningsdomstolen). Vid nämnda domstol är parterna oeniga om vilken lagstiftning som är tillämplig på ett ekologiskt certifierat pulver som framställts av tvättade, torkade och malda sediment av algen Lithothamnium calcareum och om tolkningen av domen Natumi.
25.      För det första anser Lima att detta pulver ska anses vara en ekologisk ingrediens. Enbart denna egenskap räcker för att det ska vara tillåtet att tillsätta pulvret i ett ekologiskt bearbetat livsmedel, oavsett dess näringsprofil, enligt artikel 7 a i förordning 2018/848. Den flamländska förvaltningen anser att detta pulver, även om det är ekologiskt certifierat, ska omfattas av den lagstiftning som är tillämplig på mineraler, vilken förbjuder att kalciumkarbonat tillsätts enbart för kalciumberikning, enligt artikel 7 b och punkterna 2.2.1 och 2.2.2 f i del IV i bilaga II till förordningen samt del A i bilaga V till genomförandeförordning 2021/1165.
26.      För det andra har EU-domstolen, i domen Natumi, slagit fast att förordning nr 889/2008(15) ska tolkas så, att den utgör hinder mot att det vid bearbetningen av ekologiska livsmedel, såsom ekologiska ris- eller sojadrycker, i syfte att berika dessa på kalcium, används ett pulver som utvinns ur sediment från algen Lithothamnium calcareum, som tvättats, torkats och malts, såsom en ingrediens från icke-ekologiskt jordbruk, i den mening som avses i artikel 28 i förordningen.
27.      Parterna är oeniga om vilka slutsatser som ska dras av den domen enligt den nya lagstiftning som är tillämplig på de faktiska omständigheterna i förevarande mål.
28.      Den hänskjutande domstolen betvivlar att denna rättspraxis helt enkelt kan tillämpas analogt, eftersom EU-domstolen i domen Natumi tog ställning till ett icke-ekologiskt pulver som utvanns ur sediment från algen Lithothamnium calcareum, som tvättats, torkats och malts, medan i förevarande fall är den Lithothamnium calcareum som används i pulvret ekologiskt certifierat. Vidare anser den hänskjutande domstolen att den tillämpliga lagstiftningen har utvecklats, bland annat genom artikel 24.4 d i förordning 2018/848, varigenom det har lagts till ett nytt krav för godkännande av produkter och ämnen som används i ekologisk produktion, nämligen att den ekologiska ingrediensen inte är tillgänglig i tillräcklig mängd. Den har tillagt att förteckningen över de alger som kan tillsättas som ingrediens från icke-ekologiskt jordbruk i ett bearbetat ekologiskt livsmedel har begränsats till två punkter (aramealger och hijikialger).(16) Den hänskjutande domstolen har påpekat att det i dokumentet ”Frequently asked questions on organic rules” (”Vanliga frågor om ekologiska regler”), som kommissionen publicerade den 30 november 2023 och som regelbundet uppdateras,(17) anges att den huvudsakliga beståndsdelen i Lithothamnium calcareum är kalciumkarbonat, som är ett mineral och att det således krävs ett godkännande för användningen av detta mineral i ekologisk produktion enligt punkt 2.2.2 i del IV i bilaga II till förordning 2018/848, och att dess huvudsakliga funktion i bearbetade livsmedel är att tillsätta kalcium.
29.      Mot denna bakgrund beslutade Raad van State (Högsta förvaltningsdomstolen) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfråga till EU-domstolen:
”Ska punkterna 2.2.1 och 2.2.2 i del IV i bilaga II till förordning [2018/848], jämförda med artikel 7 b och c i förordning[en] … tolkas så, att ett ekologiskt certifierat pulver som framställts av tvättade, malda och torkade sediment av algen Lithothamnium calcareum, som naturligt innehåller höga halter av kalciumkarbonat, vid bearbetning av ekologiska livsmedel avsedda för normal konsumtion omfattas av punkt 2.2.2 f led i) i del IV i bilaga II till förordning[en] … och därmed är förbjudet med tanke på att användningen av kalcium i livsmedel avsedda för normal konsumtion inte är direkt rättsligt nödvändigt?”
30.      Lima, den flamländska förvaltningen, den italienska regeringen och kommissionen har inkommit med skriftliga yttranden.
IV.    Bedömning
31.      Den hänskjutande domstolens fråga innebär att det ska prövas huruvida det finns en begränsning av användningen av ingredienser från ekologiskt jordbruk i produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel enligt artikel 7 b och c i förordning 2018/848, i vilken det föreskrivs att bland de specifika principer som är tillämpliga på produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel finns dels principen att livsmedelstillsatser, mikronäringsämnen och processhjälpmedel ska användas i minimal utsträckning och endast om det rör sig om ett grundläggande tekniskt behov eller för särskilda näringsändamål, dels principen att ämnen och bearbetningsmetoder som skulle kunna vara vilseledande beträffande produktens verkliga beskaffenhet inte får användas. Eller räcker det att en ingrediens är från ekologiskt jordbruk för att den ska kunna användas vid bearbetning av ekologiska livsmedel, eftersom det i artikel 7 a i förordningen föreskrivs att en annan specifik princip för produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel är att ekologiska livsmedel ska framställas av ingredienser från ekologiskt jordbruk?
32.      Det har redan uppställts principer avseende vegetabiliska drycker i rättspraxis. EU-domstolen har slagit fast att beteckningen ”mjölk” och de beteckningar som uteslutande ska användas för mjölkprodukter inte lagligen kan användas för att beteckna en rent vegetabilisk produkt. Detta förbud påverkas inte av ett tillägg av klargörande eller beskrivande termer som anger den aktuella produktens vegetabiliska ursprung.(18)
33.      Vidare har EU-domstolen konstaterat att det ankommer på näringsidkarna att bestämma sammansättningen av deras produkter och avgöra under vilken benämning de vill saluföra dem. Om de vill saluföra produkterna som kosttillskott,(19) med närings- eller hälsopåståenden,(20) eller som livsmedel för särskilda näringsändamål(21) måste produkterna uppfylla kraven enligt tillämplig unionslagstiftning, vilket kan medföra ett förbud mot att saluföra produkten som en ekologisk produkt. Unionsrätten garanterar inte att en näringsidkare kan saluföra sina produkter under samtliga beteckningar som vederbörande anser vara till gagn för produkternas marknadsföring.(22)
34.      EU-domstolen bekräftade i dom av den 4 oktober 2024, Herbaria Kräuterparadies II,(23) som följde efter dom av den 5 november 2014, Herbaria Kräuterparadies,(24) att den aktuella drycken, som salufördes som kosttillskott och som bestod av en blandning av fruktjuicer och örtextrakt från ekologisk produktion, till vilken icke-växtbaserade vitaminer och järnglukonat hade tillsatts, inte kunde betecknas som ekologisk, på grund av att den inte uppfyllde kraven i artikel 16.1 i förordning 2018/848, jämförd med punkt 2.2.2 f(25) i del IV i bilaga II till förordningen.(26)
35.      I domen Natumi, som de båda parterna i det nationella målet har åberopat, slog EU-domstolen fast att det enligt förordning nr 889/288, i dess lydelse enligt genomförandeförordning 2018/1584, inte var möjligt att vid bearbetningen av ekologiska ris- eller sojadrycker, i syfte att berika dessa på kalcium, använda ett pulver som utvunnits ur sediment från algen Lithothamnium calcareum, som tvättats, torkats och malts, såsom en ingrediens från icke-ekologiskt jordbruk, i den mening som avses i artikel 28 i förordning nr 889/288, i dess lydelse enligt genomförandeförordning 2018/1584.
36.      Även om domstolen visserligen angav att algen Lithothamnium calcareum inte omnämndes i de bestämmelser som var tillämpliga på tillsatser av mineraler vid produktion av ekologiska livsmedel(27) och att denna alg, ”vid första påseende, inte kan anses utgöra ett mineral”,(28) tillade den att det enligt andra bestämmelser,(29) jämförda med de nyssnämnda bestämmelserna, var förbjudet att tillsätta kalcium i bearbetningen av sådana ekologiska livsmedel som ris- eller sojadrycker, för att berika dessa med kalcium.(30) Domstolen konstaterade att det bolag som framställde dessa drycker uttryckligen medgav att det använde denna alg på grund av att den har ett högt kalciuminnehåll(31) och den drog därav slutsatsen att användningen av detta pulver som har ett naturligt högt kalciuminnehåll, såsom en ingrediens från icke-ekologiskt jordbruk, i den mening som avses i artikel 28 i förordning nr 889/2008, i dess lydelse enligt genomförandeförordning 2018/1584, skulle innebära ett kringgående av förbudet mot att använda kalciumkarbonat för kalciumberikning.(32)
37.      Förordning 2018/848, som är tillämplig på produktion av ekologiska livsmedel, har klargjort hur reglerna för ingredienser från icke-ekologiskt jordbruk och reglerna för livsmedelstillsatser och processhjälpmedel förhåller sig till varandra, mot bakgrund av de principer som uppställs i artikel 7 i förordningen i fråga om bearbetning av ekologiska livsmedel, nämligen bland annat att sådana livsmedel ska framställas av ingredienser från ekologiskt jordbruk och att användningen av livsmedelstillsatser ska begränsas.
38.      Jag är benägen att anse att enbart den omständigheten att en ingrediens används som kvalificeras som en ”ingrediens från ekologiskt jordbruk” enligt den princip som uppställs i artikel 7 a i förordning 2018/848 inte räcker för att tillåta vilken användning som helst av ingrediensen. I artikel 7 b i förordningen uppställs nämligen principen att ”[l]ivsmedelstillsatser … samt mikronäringsämnen och processhjälpmedel ska användas i begränsad, minimal utsträckning och endast om det rör sig om ett grundläggande tekniskt behov eller för särskilda näringsändamål”. Även om livsmedelstillsatsen är en ingrediens från ekologiskt jordbruk, ska den således analyseras utifrån sin användning (grundläggande tekniskt behov eller särskilt näringsändamål).
39.      Det ska inledningsvis påpekas att begreppet ingrediens definieras i artikel 3 led 51 i förordning 2018/848, genom hänvisning till definitionen i artikel 2.2 f i förordning nr 1169/2011. Enligt sistnämnda bestämmelse är en ingrediens ”varje ämne eller produkt, inklusive aromer, livsmedelstillsatser och livsmedelsenzymer, och varje beståndsdel i en sammansatt ingrediens som används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel och som finns kvar i den färdiga varan, om än i annan form”. Av detta följer att livsmedelstillsatser ingår bland ingredienser och att den omständigheten att pulvret av algen Lithothamnium calcareum, i domen Natumi, kvalificerades som ”en ingrediens från icke-ekologiskt jordbruk” inte hindrar att den även kvalificeras som ”livsmedelstillsats” i den mening som avses i förordning 2018/848.
40.      Vad gäller ”livsmedelstillsatser”, definieras dessa i artikel 3 led 61 i förordningen, genom hänvisning till artikel 3.2 a i förordning nr 1333/2008, som ”varje ämne som normalt inte i sig konsumeras som ett livsmedel och som normalt inte används som en karakteristisk ingrediens i livsmedel, oavsett om det har något näringsvärde eller inte, och som liksom dess biprodukter på goda grunder kan antas direkt eller indirekt bli en beståndsdel i livsmedel när det för något tekniskt ändamål avsiktligt tillförs sådana vid framställning, bearbetning, beredning, behandling, förpackning, transport eller lagring”.
41.      Det är obestridligt att pulver från algen Lithothamnium calcareum och kalciumkarbonat, som pulvret huvudsakligen består av, inte i sig konsumeras som livsmedel, utan avsiktligt tillförs och blir en beståndsdel i slutdrycken.(33) I detta skede av resonemanget bortser jag från frågan om pulvrets näringsvärde eller tekniska funktion.
42.      I denna definition av livsmedelstillsatser föreskrivs dock undantag. Det föreskrivs således att ”[l]ivsmedel i torkad eller koncentrerad form, inklusive aromer, som tillförs under tillverkningen av sammansatta livsmedel på grund av sina aromatiska, smakförhöjande eller näringsmässiga egenskaper, samtidigt som de har en sekundär färgande effekt” inte anses vara livsmedelstillsatser.(34) Detta undantag innehåller två villkor: att det är ett livsmedel och att det tillförs på grund av sina aromatiska, smakförhöjande eller näringsmässiga egenskaper.
43.      Det är följaktligen, för det första, nödvändigt att fastställa huruvida det pulver som är i fråga i det nationella målet kan kvalificeras som ”livsmedel”. Livsmedel definieras i artikel 3 led 45 i förordning 2018/848, genom hänvisning till artikel 2 i förordning nr 178/2002, som ”alla ämnen eller produkter, oberoende av om de är bearbetade, delvis bearbetade eller obearbetade, som är avsedda att eller rimligen kan förväntas att förtäras av människor”. Det preciseras i artikel 2 andra stycket i förordning nr 178/2002 att ”[l]ivsmedel inbegriper drycker, tuggummi och alla ämnen, inklusive vatten, som avsiktligt tillförts livsmedlet under dess framställning, beredning eller behandling”. Denna definition gör det möjligt att hävda att det aktuella pulvret är ett livsmedel, i egenskap av ett ämne som avsiktligt tillförts livsmedlet. Det första villkoret för det undantag som har nämnts i den föregående punkten i detta förslag till avgörande är uppfyllt.
44.      För det andra krävs det även, för att uppfylla det andra villkoret för detta undantag, att pulvret tillförs på grund av sina aromatiska, smakförhöjande eller näringsmässiga egenskaper. Det närliggande begreppet ”särskilda näringsändamål”, vilket inte är definierat och som förekommer i artikel 7 b i förordning 2018/848, används i en av principerna för produktion av bearbetade ekologiska livsmedel, på grundval av vilken livsmedelstillsatser får användas i sådana livsmedel (varvid det andra alternativa ändamålet är ett grundläggande tekniskt behov).(35)
45.      Tvetydigheten i förevarande mål och i den lagstiftning som är tillämplig på användningen av det pulver som är i fråga i det nationella målet beror på dessa närliggande begrepp. Om en livsmedelstillsats används för särskilda näringsändamål, är den tillåten i ekologisk produktion av bearbetade livsmedel. Om ett ämne är ett livsmedel som tillförs på grund av sina aromatiska, smakförhöjande eller näringsmässiga egenskaper, utgör det inte en livsmedelstillsats och kan således användas fritt. Det ska således fastställas vilken funktion som detta pulver fyller.
46.      Lima har åberopat att pulver från algen Lithothamnium calcareum används för att kalciumberika dess drycker, och det har nöjt sig med att uppge att det rör sig om en ingrediens av jordbruksursprung. Bolaget har även hävdat att domstolen, i domen Natumi, endast kvalificerade det pulver som var i fråga i det mål som avgjordes genom den domen som ”ingrediens från icke-ekologiskt jordbruk” och inte som ”mineral”, och att den ekologiska varianten av denna ingrediens därför ska godtas.
47.      Jag anser dock att förordning 2018/848 inte möjliggör en tolkning som leder till detta resultat.
48.      För det första, den enda hänvisningen i denna förordning till en näringsmässig effekt för livsmedel finns i punkt 2.2.2 f led ii) i del IV i bilaga II, som avser användning av ”[m]ineraler (inklusive spårämnen), vitaminer, aminosyror och mikronäringsämnen … när det gäller livsmedel som släppts ut på marknaden och som har särskilda egenskaper eller effekter i förhållande till hälsa eller nutrition eller till specifika konsumentgruppers behov”. Endast vissa produkter som omfattas av förordning nr 609/2013 och produkter som regleras av direktiv 2006/125 omnämns. Jag anser således att det är till denna mycket specifika typ av livsmedel (avsedda för spädbarn och barn) som artikel 7 b i förordning 2018/848 hänvisar när den fastställer principen att livsmedelstillsatser ska användas i begränsad utsträckning och endast om det rör sig om särskilda näringsändamål.
49.      De övriga uppgifterna om en näringsmässig effekt i förordning 2018/848 avser animalieproduktion(36) och växtproduktion.(37) Jag anser att sambandet mellan alla dessa näringsmässiga syften på det ekologiska området följer av den omständigheten att de avser fall där subjektet (spädbarn, baby, produktionsdjur) eller objektet (jord, växt) inte ensam kan sörja för en balanserad näringstillförsel.
50.      För det andra saknar det betydelse för användningen av kalciumkarbonat huruvida tillsatsen är ekologisk eller ej. Det anges nämligen inte i avsnitt A1 i del A i bilaga V till genomförandeförordning 2021/1165 att produkten ska komma endast från ekologisk produktion, till skillnad från andra tillsatser.(38) I den ursprungliga lydelsen av förordning nr 889/2008 innehöll tabellen över livsmedelstillsatser i avsnitt A i bilaga VIII inte någon uppgift om ekologiskt ursprung. Kravet på att använda tillsatser från ekologisk produktion uppkom i och med genomförandeförordning 2019/2164, som ersatte den aktuella tabellen. Denna utveckling tar sig uttryck i artikel 24.4 i förordning 2018/848, som föreskriver att godkännande av icke-ekologiska tillsatser för användning grundar sig på flera principer, däribland principen att den ekologiska ingrediensen inte är tillgänglig i tillräcklig mängd. E contrario innebär detta att när en sådan tillräcklig mängd är tillgänglig, ska tillsatsen komma från ekologisk produktion. Livsmedelstillsatser kan således komma från ekologisk produktion eller från icke-ekologisk produktion.
51.      Jag anser att denna bedömning bekräftas av formuleringen i artikel 7 i genomförandeförordning 2021/1165, där det anges att när en ingrediens från icke-ekologiskt jordbruk används som livsmedelstillsats, omfattas den av de regler som är tillämpliga på livsmedelstillsatsen. Även om ikraftträdandet av denna artikel senarelades till den 1 januari 2024,(39) är den nya regleringen tydlig: det är syftet med användningen av en ingrediens från icke-ekologiskt jordbruk som avgör vilket regelverk som ska tillämpas.
52.      Jag anser, för det tredje, att det genom artikel 24.2 i förordning 2018/848 införs två olika regelverk för ingredienser från icke-ekologiskt jordbruk och livsmedelstillsatser. Som jag nyss har förklarat är emellertid regelverket för livsmedelstillsatser tillämpligt både på ekologiska ingredienser och icke-ekologiska ingredienser. Följaktligen är det inte ingrediensens ekologiska kvalitet som gör det möjligt att i förekommande fall undkomma den reglering som är tillämplig på livsmedelstillsatser.(40)
53.      I artikel 24.2 a och b i förordning 2018/848 anges nämligen att ”kommissionen [får] … godkänna att vissa produkter och ämnen används i produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel … och ska i en förteckning över produkter och ämnen med begränsad användning införa sådana godkända produkter och ämnen, vilka används för följande ändamål: … Som livsmedelstillsatser och … processhjälpmedel [eller] [s]om icke-ekologiska ingredienser av jordbruksursprung för användning för framställning av bearbetade ekologiska livsmedel”.
54.      I avsnitt A1 i del A i bilaga V till genomförandeförordning 2021/1165, vilket har rubriken ”Livsmedelstillsatser, inklusive bärare”, har kalciumkarbonat införts med uppgiften om det särskilda villkoret ”Får inte användas för färgning eller kalciumberikning av produkter.” Enligt dessa bestämmelser anses kalciumkarbonat vara en livsmedelstillsats som inte får ha till funktion att färga eller kalciumberika produkter. Dessa förbjudna funktioner har således karaktären av funktioner för ett tekniskt ändamål, eftersom kalciumkarbonat i annat fall inte skulle kvalificeras som ”livsmedelstillsats” vid dessa användningar. Omvänt innehåller uppgiften om kalciumkarbonat i förteckningen över processhjälpmedel (avsnitt A2 i del A i bilaga V till genomförandeförordningen) inte några särskilda villkor eller begränsningar.
55.      Det ska noteras att genom genomförandeförordning (EU) 2025/973(41) har förteckningen över livsmedelstillsatser (avsnitt A1) och förteckningen över processhjälpmedel (avsnitt A2) i del A i bilaga V till genomförandeförordning 2021/1165 slagits samman, med beaktande av att ”[b]eroende på deras tekniska funktion i slutprodukten bör vissa produkter som klassificeras som processhjälpmedel i stället klassificeras som livsmedelstillsatser, och vissa andra produkter bör klassificeras som livsmedelstillsatser och som processhjälpmedel beroende på deras användning”.(42)
56.      I skäl 18 i genomförandeförordning 2025/973 anges även att ”[i] den sammanslagna förteckningen bör det särskilda villkoret att tillsatsen kalciumkarbonat inte får användas för färgning eller kalciumberikning utgå, eftersom bestämmelserna i del IV punkt 2.2.2 c,[(43)] d [(44)] och f i bilaga II till förordning [2018/848] redan innehåller det villkoret”.(45)
57.      Vad beträffar punkt 2.2.2 f i del IV i bilaga II till förordning 2018/848, anges däri, bland dessa produkter och ämnen, ”[m]ineraler (inklusive spårämnen), vitaminer, aminosyror och mikronäringsämnen, förutsatt att … deras användning i livsmedel avsedda för normal konsumtion är direkt rättsligt nödvändig i betydelsen att den är direkt nödvändig enligt bestämmelser i unionsrätten eller bestämmelser i nationell rätt som är förenliga med unionsrätten, med den följden att livsmedlen inte alls kan släppas ut på marknaden som livsmedel avsedda för normal konsumtion om mineralen, vitaminen, aminosyran eller mikronäringsämnet inte tillagts”. Det har dock varken i begäran om förhandsavgörande eller i parternas yttranden nämnts någon text som kräver att kalcium ska tillsättas i de livsmedel som är aktuella i det nationella målet, det vill säga ris- och havredrycker, för att dessa ska kunna saluföras.(46)
58.      Kommissionen har dessutom grundat sig på denna bestämmelse för att ange att användningen av kalciumkarbonat är förbjuden vid bearbetning av ekologiska livsmedel(47) genom att använda den befogenhet som den har getts genom artikel 54 i förordning 2018/848 för att anta delegerade akter för att ändra ”del IV punkt 2.2.2 i bilaga II vad gäller typer och sammansättning av produkter och ämnen som är tillåtna för användning i bearbetade livsmedel, samt enligt vilka villkor de får användas”, enligt artikel 16.2 b i förordningen.
59.      Jag anser följaktligen att det pulver som är i fråga i det nationella målet, vilket huvudsakligen består av kalciumkarbonat, ska anses utgöra en livsmedelstillsats vars användning är förbjuden i produktion av ekologiska livsmedel när det används enbart för att berika den vegetabiliska drycken med kalcium, trots att detta inte är direkt rättsligt nödvändigt enligt unionsbestämmelserna eller de nationella bestämmelserna.
V.      Förslag till avgörande
60.      Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår jag att EU-domstolen besvarar tolkningsfrågan från Raad van State (Högsta förvaltningsdomstolen, Belgien) på följande sätt:
Artikel 24.2 a samt punkterna 2.2.1 och 2.2.2 f led i) i del IV i bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/848 av den 30 maj 2018 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 834/2007, i dess lydelse enligt kommissionens delegerade förordning av den 17 januari 2022, jämförda med artikel 7 b i förordning 2018/848,
ska tolkas så,
att ett ekologiskt certifierat pulver som framställts av tvättade, torkade och malda sediment av algen Lithothamnium calcareum, med naturligt höga halter av kalciumkarbonat, som används för kalciumberikning vid bearbetning av livsmedel är förbjudet med tanke på att kalciumkarbonat inte får användas för det syftet och att användningen av kalcium i livsmedel avsedda för normal konsumtion inte är direkt rättsligt nödvändigt.
1      Originalspråk: franska.
2      Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/848 av den 30 maj 2018 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 834/2007 (EUT L 150, 2018, s. 1).
3      Kommissionens delegerade förordning av den
17 januari 2022 (EUT L 98, 2022, s. 1) (nedan kallad förordning 2018/848).
4      Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/1165 av den 15 juli 2021 om godkännande av vissa produkter och ämnen för användning i ekologisk produktion och om upprättande av förteckningar över dessa (EUT L 253, 2021, s. 13).
5      Se dom av den 29 april 2021, Natumi (C‑815/19, EU:C:2021:336) (nedan kallad domen Natumi).
6      Rådets förordning (EG) nr 834/2007 av den 28 juni 2007 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande av förordning (EEG) nr 2092/91 (EUT L 189, 2007, s. 1).
7      Kommissionens förordning (EG) nr 889/2008 av den 5 september 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 834/2007 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter med avseende på ekologisk produktion, märkning och kontroll (EUT L 250, 2008, s. 1), i dess lydelse enligt kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/2164 av den 17 december 2019 (EUT L 328, 2019, s. 61), nedan kallad förordning nr 889/2008. Förordningen har upphävts genom genomförandeförordning 2021/1165.
8      Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 2002, s. 1).
9      Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (EUT L 354, 2008, s. 16).
10      Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 (EUT L 304, 2011, s. 18).
11      Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG (EUT L 309, 2009, s. 1).
12      Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 609/2013 av den 12 juni 2013 om livsmedel avsedda för spädbarn och småbarn, livsmedel för speciella medicinska ändamål och komplett kostersättning för viktkontroll och om upphävande av rådets direktiv 92/52/EEG, kommissionens direktiv 96/8/EG, 1999/21/EG, 2006/125/EG och 2006/141/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/39/EG och kommissionens förordningar (EG) nr 41/2009 och (EG) nr 953/2009 (EUT L 181, 2013, s. 35).
13      Kommissionens direktiv 2006/125/EG av den 5 december 2006 om spannmålsbaserade livsmedel och barnmat för spädbarn och småbarn (EUT L 339, 2006, s. 16).
14      Se artikel 134 tredje stycket i genomförandeförordning 2021/1165.
15      I dess ändrade lydelse enligt kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/1584 av den 22 oktober 2018 (EUT L 264, 2018, s. 1).
16      Den hänskjutande domstolen har hänvisat till del B i bilaga V till genomförandeförordning 2021/1165.
17      Dokumentet finns tillgängligt på följande internetadress: https://agriculture.ec.europa.eu/farming/organic-farming/organics-glance_fr. Den senaste uppdateringen daterar sig från den 26 januari 2026.
18      Se dom av den 14 juni 2017, TofuTown.com (C‑422/16, EU:C:2017:458, punkt 40 och där angiven rättspraxis samt domslutet).
19      I den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/46/EG av den 10 juni 2002 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosttillskott (EGT L 183, 2002, s. 51), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1137/2008 av den 22 oktober 2008 (EUT L 311, 2008, s. 1).
20      I den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel (EUT L 404, 2006, s. 9, och rättelse i EUT L 12, 2007, s. 3), och kommissionens förordning (EU) nr 432/2012 av den 16 maj 2012 om fastställande av en förteckning över andra godkända hälsopåståenden om livsmedel än sådana som avser minskad sjukdomsrisk och barns utveckling och hälsa (EUT L 136, 2012, s. 1).
21      I den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/39/EG av den 6 maj 2009 om livsmedel för särskilda näringsändamål (EUT L 124, 2009, s. 21), och kommissionens förordning (EG) nr 953/2009 av den 13 oktober 2009 om ämnen som för särskilda näringsändamål får tillsättas i livsmedel för särskilda näringsändamål (EUT L 269, 2009, s. 9).
22      Se dom av den 5 november 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, punkt 46).
23      C‑240/23, EU:C:2024:852.
24      C‑137/13, EU:C:2014:2335.
25      Formuleringen i punkt 2.2.2 f har direkt inspirerats av domen av den 5 november 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335).
26      Se dom av den 4 oktober 2024, Herbaria Kräuterparadies II (C‑240/23, EU:C:2024:852, punkt 85 och domslutet).
27      Se artikel 27.1 i förordning nr 889/2008 och bilaga VIII till förordningen.
28      Se domen Natumi (punkt 47).
29      Se artiklarna 19.2 b och 21 i förordning nr 834/2007.
30      Se domen Natumi (punkt 67).
31      Se domen Natumi (punkt 68).
32      Se domen Natumi (punkt 69).
33      Sistnämnda omständighet gör det inte möjligt att kvalificera dessa produkter som ”processhjälpmedel”, som endast får finnas kvar som rester i slutprodukten, utan några hälsorisker och utan någon teknisk inverkan på produkten. Se definitionen i artikel 3 led 65 i förordning 2018/848, som hänvisar till definitionen i artikel 3.2 b i förordning nr 1333/2008.
34      Se artikel 3.2 a andra stycket led ii) i förordning nr 1333/2008.
35      Se punkt 38 i förevarande förslag till avgörande.
36      Uttrycket ”näringsändamål” används i artikel 8 b, uttrycket ”näringsbehov” anges i punkt 1.4.1 b i del II i bilaga II och i punkt 3.1.3.1 a i del III i bilaga II, uttrycket ”näringsbehoven” används i punkt 1.4.1. d i del II i bilaga II, uttrycket ”fodertillsatser” används i punkt 1.5.2.3 i del II i bilaga II, uttrycket ”näringsmässiga sammansättning” anges i punkt 3.1.3.1 b led ii) i del III i bilaga II, och uttrycket ”näringsbehov” används i punkt 3.1.3.2 a i del III i bilaga II.
37      Uttrycket ”näringsämnen” (respektive ”näringslösning”) används i artikel 24.1 b och artikel 31 samt i punkterna 1.2 och 1.9.6 i del I i bilaga II, uttrycket ”grödornas särskilda näringsbehov” anges i artikel 24.3 d, uttrycket ”näringsreserver som finns” används i punkt 1.3 a i del I i bilaga II, och uttrycket ”näringsbehov” används i punkt 1.9.3 i del I i bilaga II.
38      Lecitiner, extrakt av rosmarin, fruktkärnmjöl, guarkärnmjöl, gummi arabicum (akaciagummi), taragummi, gellangummi, glycerol, bivax, karnaubavax och erytritol.
39      Se fotnot 14 i förevarande förslag till avgörande.
40      Se punkterna 50 och 51 i förevarande förslag till avgörande.
41      Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2025/973 av den 23 maj 2025 om ändring och rättelse av genomförandeförordning (EU) 2021/1165 om godkännande av vissa produkter och ämnen för användning i ekologisk produktion och om upprättande av förteckningar över dessa (EUT L, 2025/973).
42      Se skäl 17 i genomförandeförordning 2025/973.
43      Som avser färgämnen för märkning av kött och äggskal.
44      Som avser den traditionella dekorationsmålningen av skalen på kokta ägg som säljs vid en viss tidpunkt på året.
45      Denna formulering anger tydligt att både färgning och kalciumberikning med kalciumkarbonat är förbjudet.
46      Se, analogt, domen Natumi (punkt 66).
47      Se, i de vanliga frågor om de biologiska reglerna som har nämnts i punkt 28 i förevarande förslag till avgörande, svaret på fråga 12 i avsnitt 4.5 (s. 113 och 114), där det ställs en fråga om möjligheten att använda Lithothamnium calcareum i ekologisk produktion av livsmedel: ”Nej. Punkt 2.2.2 f i del IV i bilaga II till förordning [2018/848] är relevant … Den huvudsakliga beståndsdelen i Lithothamnium calcareum är kalciumkarbonat och dess huvudsakliga funktion i bearbetade livsmedel motsvarar tillskott av kalcium. Eftersom kalciumkarbonat är ett mineral kräver följaktligen dess användning i ekologisk produktion ett godkännande enligt punkt 2.2.2 i del IV i bilaga II till förordning [2018/848]” (fri översättning).