62003CJ0358_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C-358/03,
jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 19. srpna 2003,
Komise Evropských společenství, zastoupená D. Martinem a H. Kreppelem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalobkyně,
proti
Rakouské republice, zastoupené E. Riedlem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalované,
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát),
ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj) a J. N. Cunha Rodrigues, soudci,
generální advokát: A. Tizzano,
vedoucí soudní kanceláře:  R. Grass,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Rakouská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení plného souladu se směrnicí Rady 90/269/EHS ze dne 29. května 1990 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro ruční manipulaci s břemeny spojenou s rizikem zejména poškození páteře pro zaměstnance (čtvrtá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Úř. věst. L 156, s. 9, Zvl. vyd. 05/01, s. 386), nebo v každém případě tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 9 této směrnice.
Právní rámec a postup před zahájením soudního řízení
2. Jak vyplývá z čl. 1 odst. 1 směrnice 90/269, tato směrnice stanoví minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví pro ruční manipulaci s břemeny spojenou s rizikem zejména poškození páteře pro zaměstnance.
3. V souladu s čl. 9 odst. 1 uvedené směrnice měly členské státy uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992 a neprodleně o nich uvědomit Komisi. Pro Rakouskou republiku, jež se stala členem Společenství dne 1. ledna 1995, uplynula lhůta stanovená k provedení této směrnice dnem přistoupení tohoto členského státu ke Společenství.
4. Komise zahájila řízení o nesplnění povinnosti, neboť měla za to, že Rakouská republika ji neuvědomila o tom, že přijala všechny předpisy nebytné k dosažení souladu se směrnicí 90/269 a ani neměla žádné informace, které by jí umožnily dospět závěru, že tento členský stát přijal opatření nezbytná v tomto ohledu.
5. Majíc za to, že uvedená směrnice nebyla provedena, co se týče ochrany zaměstnanců pracujících pro spolkovou zemi Korutany a obce ve spolkové zemi Korutany, ani co se týče ochrany zaměstnanců zemědělských a lesních hospodářství ve spolkových zemích Burgenlandsko a Korutany, Komise vydala dne 19. prosince 2002 odůvodněné stanovisko, ve kterém vyzvala Rakouskou republiku k přijetí opatření nezbytných k dosažení souladu s uvedeným stanoviskem ve lhůtě dvou měsíců od jeho oznámení.
6. Vzhledem k tomu, že nebyla spokojena s odpověďmi rakouských orgánů, podala Komise tuto žalobu.
K žalobě
7. Z ustálené judikatury vyplývá, že existence nesplnění povinnosti se posuzuje vzhledem ke stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku (viz zejména rozsudky ze dne 15. března 2001, Komise v. Francie, C-147/00, Recueil, s. I-2387, bod 26, a ze dne 4. července 2002, Komise v. Řecko, C-173/01, Recueil, s. I-6129, bod 7).
8. Rakouská vláda uplatňuje, že žalobní důvod vycházející z neprovedení směrnice 90/269 není opodstatněný v rozsahu, v němž se týká spolkové země Burgenlandsko, protože během roku 2000 bylo přijato nařízení, o němž byla Komise uvědomena dne 24. října 2000.
9. Ve své replice Komise tyto skutkové poznatky připustila.
10. Jelikož odůvodněné stanovisko bylo vydáno 19. prosince 2002, žaloba musí být zamítnuta v rozsahu, v němž se týká spolkové země Burgenlandsko.
11. Jestliže rakouská vláda, co se týče spolkové země Korutany, nezpochybňuje nesplnění povinnosti, které je jí vytýkáno, uplatňuje nicméně, že ke zveřejnění nařízení nezbytného k úplnému provedení směrnice 90/269, co se týče zemědělských a lesních zaměstnanců, mělo dojít na konci roku 2003. Pokud jde o nezbytnost přijmout prováděcí opatření směřující k zajištění ochrany zaměstnanců pracujících pro spolkovou zemi, obce a sdružení obcí, spolkový stát pravidelně informoval příslušné orgány spolkové země Korutany o jejich povinnostech v této oblasti.
12. V tomto kontextu rakouská vláda zdůrazňuje, že rakouské ústavní právo zakazuje spolkovému státu přijmout prováděcí opatření namísto spolkové země a že pouze odsouzení Soudním dvorem by umožnilo založit pravomoc spolkového státu k provedení.
13. V tomto ohledu je namístě připomenout, že na základě ustálené judikatury se členský stát nemůže dovolávat ustanovení, praxe nebo okolností vnitrostátního právního řádu, včetně ustanovení, praxe nebo okolností plynoucích z jeho spolkového uspořádání, aby tím odůvodnil nesplnění povinností a nedodržení lhůt určených směrnicí (viz zejména rozsudek ze dne 11. října 2001, Komise v. Rakousko, C-111/00, Recueil, s. I-7555, bod 12). Jestliže je každý členský stát oprávněn rozdělit podle toho, jak uzná za vhodné, normativní pravomoci uvnitř státu, i přesto zůstává na základě článku 226 ES jediným odpovědným vůči Společenství za dodržování povinností, které pro něj vyplývají z práva Společenství (rozsudek ze dne 10. června 2004, Komise v. Itálie, C-87/02, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 38).
14. Je proto namístě považovat žalobu Komise za opodstatněnou v rozsahu, v němž se týká spolkové země Korutany.
15. S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba jednak konstatovat, že Rakouská republika tím, že ve spolkové zemi Korutany nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení plného souladu se směrnicí 90/269, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice, a jednak žalobu ve zbývající části zamítnout.
K nákladům řízení
16. Podle čl. 69 odst. 3 jednacího řádu může Soudní dvůr rozdělit náklady řízení mezi účastníky nebo rozhodnout, že každý z účastníků řízení ponese své náklady, pokud jsou účastníci řízení současně neúspěšní v jednom nebo více bodech. Vzhledem k tomu, že žalobě Komise je vyhověno jen částečně, je namístě rozhodnout, že každý z účastníků řízení ponese své náklady.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:
1) Rakouská republika tím, že ve spolkové zemi Korutany nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 90/269/EHS ze dne 29. května 1990 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro ruční manipulaci s břemeny spojenou s rizikem zejména poškození páteře pro zaměstnance (čtvrtá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS), nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice.
2) Ve zbývající části se žaloba zamítá.
3) Komise Evropských společenství a Rakouská republika ponesou své náklady.