YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto)
23 päivänä marraskuuta 2004
Asia T‑376/02
O
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Henkilöstö – Henkilöstösääntöjen 78 artikla – Työkyvyttömyyseläke – Työkyvyttömyyslautakunta – Kokoonpano – Ammattitauti
Täydellinen teksti ranskan kielellä II ‑ 0000
Aihe:         Kanne, jossa vaaditaan komission 14.1.2002 tehdyn päätöksen kumoamista, jolla kantaja on siirretty Euroopan yhteisöjen virkamiehiin
sovellettavien henkilöstösääntöjen 78 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti määräytyvälle työkyvyttömyyseläkkeelle.
Ratkaisu:         Komission 14.1.2002 tekemä päätös siirtää kantaja työkyvyttömyyseläkkeelle kumotaan. Komissio velvoitetaan korvaamaan kaikki
oikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1.     Henkilöstö – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyslautakunta – Tuomioistuinvalvonta – Laajuus – Rajat
2.     Henkilöstö – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyslautakunta – Kokoonpano – Lääkärien nimittäminen – Valinnan muuttamisen hyväksyttävyys
(Henkilöstösääntöjen liitteessä II oleva 7 artikla)
3.     Henkilöstö – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyslautakunta – Menettelytavat laadittaessa lausuntoa – Jäsenten harkintavalta
4.     Henkilöstö – Työkyvyttömyys – Työkyvyttömyyden ammatillisen alkuperän toteaminen – Ammattitaudin käsite – Työkyvyttömyys,
joka johtuu aikaisemman sairauden pahenemisesta, kuuluu käsitteen piiriin – Sairauden pahenemisen ja tehtävien hoitamisen
välisen riittävän suoran yhteyden välttämättömyys
(Henkilöstösääntöjen 78 artikla)
1.     Työkyvyttömyyslautakuntaa koskevien säännösten tarkoitus on antaa lääketieteellisten asiantuntijoiden tehtäväksi kaikkien
lääketieteellisten kysymysten lopullinen arviointi. Laillisuusvalvonta ei ulotu varsinaisiin lääketieteellisiin arviointeihin,
joita on pidettävä lopullisina, kun ne on annettu asianmukaisesti. Laillisuusvalvonta voi sitä vastoin kohdistua siihen, onko
näiden lautakuntien kokoonpano ja toiminta ollut sääntöjenmukaista, ja siihen, onko niiden antama lausunto ollut sääntöjenmukainen.
Tämän näkökohdan osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on toimivalta tutkia, onko lausunto perusteltu sillä tavoin,
että on mahdollista arvioida seikkoja, joihin siinä olevat päätelmät perustuvat, ja onko lääketieteellisten toteamusten ja
niistä johtuvien päätelmien välillä ymmärrettävä yhteys.
(ks. 29 kohta)
Viittaukset: asia 277/84, Jänsch v. komissio, 10.12.1987 (Kok. 1987, s. 4923, 15 kohta) ja asia T‑84/98, C v. neuvosto, 16.6.2000
(Kok. H. 2000, s. I‑A‑113 ja II‑497, 43 kohta).
2.     Henkilöstösääntöjen liitteessä II olevalla 7 artiklalla varmistetaan, että virkamiehen oikeuksia ja etuja puolustaa työkyvyttömyyslautakunnassa
lääkäri, johon hän luottaa. Tällä säännöksellä säädetään myös, että yhden tähän lautakuntaan kuuluvista lääkäreistä nimittää
kyseessä oleva toimielin. Sitä vastoin liitteessä II olevan 7 artiklan kirjain tai henki eivät ole esteenä sille, että joko
toimielin tai virkamies tarvittaessa vaihtaa valitsemaansa lääkäriä erityisesti silloin, kun aluksi nimitetty lääkäri ei ole
käytettävissä.
(ks. 42 kohta)
Viittaukset: asia T‑376/94, Otten v. komissio, 21.3.1996 (Kok. H. 1996, s. I‑A‑129 ja II‑401, 47 kohta).
3.     Työkyvyttömyyslautakunnan työskentelyssä jokaisen lautakunnan jäsenen on suoritettava tehtävänsä ammattietiikkaan liittyvien
velvoitteidensa mukaisesti. Tästä seuraa, että kysymys siitä, onko tietyssä tilanteessa kyseessä oleva virkamies tutkittava
vai onko häntä kuultava, kuuluu lääketieteen alalla työkyvyttömyyskomitealle annettuun harkintavaltaan.
(ks. 44 kohta)
Viittaukset: asia T‑196/95, H v. komissio, 3.6.1997 (Kok. H. 1997, s. I‑A‑133 ja II‑403, 8 kohta).
4.     Henkilöstösääntöjen 78 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu ”ammattitauti” ei rajoitu tilanteisiin, joissa täydellisenä
pidetty pysyvä virkamiehen työkyvyttömyys on peräisin pelkästään virkamiehen harjoittamista tehtävistä, vaan voi sisältää
myös tilanteet, jossa tämä työkyvyttömyys johtuu aikaisemman sellaisen sairauden pahenemisesta, joka on peräisin muualta.
Toisin sanoen jos virkamiehen on tehnyt kyvyttömäksi jatkamaan tehtäviensä hoitamista aikaisemman sairauden paheneminen, joka
johtuu tehtävien hoitamisesta yhteisöjen palveluksessa, työkyvyttömyyden syynä on pidettävä henkilöstösääntöjen 78 artiklassa
tarkoitettua ammattitautia.
Tästä seuraa, että henkilöstösääntöjen 78 artiklassa tarkoitetun ammattitaudin olemassaolon osoittamiseksi on osoitettava
riittävällä tavalla syy-yhteys sairauden tai sen pahenemisen alkuperän ja yhteisöjen palveluksessa tapahtuvan tehtävien hoitamisen
välillä. Koska henkilöstösäännöissä ei kuitenkaan edellytetä ”keskeistä” tai ”ratkaisevaa” yhteyttä, sen, jota asia koskee,
patologisella tilalla on ainoastaan oltava ”riittävän suora yhteys” hänen harjoittamiinsa tehtäviin.
(ks. 67–70 kohta)
Viittaukset: asia 76/84, Rienzi v. komissio, 21.1.1987 (Kok. 1987, s. 315, 10 kohta); asia T‑165/89, Plug v. komissio, 27.2.1992
(Kok. 1992, s. II‑367, 81 kohta) ja asia T‑43/89, Gill v. komissio, 23.3.1993 (Kok. 1993, s. II‑303, 28 kohta).