62024TJ0255_RES
Asia T‑255/24
Martijn Frederik Nouwen
vastaan
Euroopan unionin neuvosto
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 10.9.2025
Oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus (EY) N:o 1049/2001 – Neuvoston perustaman käytännesääntötyöryhmän (yritysverotus) työskentelyyn liittyvät asiakirjat – Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden osittainen epääminen – Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohta – Kansainvälisiä suhteita ja unionin tai jäsenvaltion finanssi-, raha- tai talouspolitiikkaa koskevan yleisen edun suojaan liittyvät poikkeukset – Yleinen luottamuksellisuusolettama – Perusteluvelvollisuus
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen sillä perusteella, ettei asiakirjaa ole olemassa tai ettei se ole asianomaisen toimielimen hallussa – Asianomaisen toimielimen vahvistukseen perustuva olettama siitä, ettei asiakirjaa ole olemassa – Asian kannalta merkityksellisten ja yhtäpitävien seikkojen perusteella kumottavissa oleva yksinkertainen olettama
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 johdanto-osan 13 perustelukappale ja 2 artiklan 3 kohta ja 7 ja 8 artikla)
(ks. 25–29 ja 32–34 kohta)
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen sillä perusteella, ettei asiakirjaa ole olemassa tai ettei se ole asianomaisen toimielimen hallussa – Perusteluvelvollisuus – Soveltamisala
(SEUT 296 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1049/2001)
(ks. 47–49 ja 54 kohta)
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat – Jäsenvaltion mahdollisuus pyytää toimielintä olemaan luovuttamatta asiakirjoja – Menettelylliset seuraukset – Jäsenvaltion ja unionin toimielimen velvollisuus perustella päätös, jolla evätään oikeus tutustua asiakirjoihin – Soveltamisala
(SEU 1 artiklan toinen kohta ja SEU 10 artiklan 3 kohta; SEUT 15 artiklan 1 kohta ja SEUT 298 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 johdanto-osan ensimmäinen perustelukappale sekä 1 ja 4 artikla)
(ks. 70–76 kohta)
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Suppea soveltaminen ja tulkitseminen – Toimielimen velvollisuus tutkia asiakirjat konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti – Soveltamisala – Velvollisuuden poissulkeminen – Mahdollisuus käyttää perusteluina yleisiä olettamia, joita sovelletaan tiettyihin asiakirjaluokkiin – Rajat
(SEU 1 artiklan toinen kohta ja SEU 10 artiklan 3 kohta; SEUT 15 artiklan 1 kohta ja SEUT 298 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 johdanto-osan ensimmäinen perustelukappale sekä 1 ja 4 artikla)
(ks. 87–99 ja 103 kohta)
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Jäsenvaltiolta peräisin olevat asiakirjat – Jäsenvaltion mahdollisuus pyytää toimielintä olemaan luovuttamatta asiakirjoja – Unionin tuomioistuinten toimivalta valvoa sitä, onko asianomaisen toimielimen kieltäytyminen perusteltu – Soveltamisala
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 ja 5 kohta)
(ks. 112 ja 113 kohta)
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Yleisen edun suoja – Kansainväliset suhteet – Unionin tai jäsenvaltion finanssi-, raha- tai talouspolitiikka – Tuomioistuinvalvonta – Soveltamisala – Rajat
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmas ja neljäs luetelmakohta)
(ks. 114–119 ja 128 kohta)
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Velvollisuus myöntää osittainen tutustumisoikeus asiakirjoihin, joihin ei sovelleta poikkeuksia – Soveltamisala
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmas ja neljäs luetelmakohta sekä 6 kohta)
(ks. 143 kohta)
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Velvollisuus näyttää toteen asiakirjan hyödyllisyys pyynnön esittäjälle – Ei ole
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohta)
(ks. 150 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu kumoamiskanne, jonka se hyväksyy osittain, täsmentää edellytykset, joiden täyttyessä asetuksessa N:o 1049/2001 (
1
) säädettyjä poikkeuksia oikeudesta tutustua asiakirjoihin voidaan soveltaa silloin, kun kyseiset asiakirjat ovat peräisin jäsenvaltioilta, jotka vastustavat niiden sisältämien tietojen ilmaisemista. Unionin yleinen tuomioistuin kieltäytyy lisäksi vahvistamasta yleistä luottamuksellisuusolettamaa, jota sovelletaan asiakirjoihin, jotka liittyvät Euroopan unionin neuvoston perustaman, jäsenvaltioiden ja Euroopan komission korkean tason edustajista koostuvan työryhmän (jäljempänä käytännesääntötyöryhmä) hyväksymien ”verotusta koskevien käytännesääntöjen” tarkistamiseen ja joissa vahvistetaan periaate, jonka mukaan toimielinten asiakirjoihin on voitava tutustua mahdollisimman laajasti.
Kantaja Martijn Frederik Nouwen on professori, joka muun muassa tutkii verotusta koskevia käytännesääntöjä. Hän esitti 14.7.2023 asetuksen N:o 1049/2001 nojalla asiakirjoihin tutustumista koskevan hakemuksen, jossa hän pyysi toimittamaan itselleen yritysverotusta koskevien käytännesääntöjen toimeksiannon tai soveltamisalan uudistamista tai tarkistamista ja niiden valvontaelintä eli käytännesääntötyöryhmää koskevat jäsenvaltioiden, komission ja neuvoston välillä vuoden 2019 ja 30.5.2023 välisenä aikana vaihdetut sähköpostiviestit liitteineen.
Kantajan ja neuvoston välisten lukuisien keskustelujen jälkeen toimielin ilmoitti kantajalle 7.3.2024 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös) vastauksena kantajan uudistettuun hakemukseen yksilöineensä 75 sähköpostiviestiä, jotka täyttivät hänen hakemuksessaan esittämänsä kriteerit. Neuvosto luovutti niistä 55 kokonaisuudessaan, epäsi oikeuden tutustua 19:ään ja myönsi osittaisen tutustumisoikeuden yhteen asiakirjaan (jäljempänä yhdessä riidanalaiset asiakirjat).
Neuvosto perusteli asiakirjojen luovuttamisesta kieltäytymistään asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannen ja neljännen luetelmakohdan mukaisesti sillä, että asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi kansainvälisiin suhteisiin sekä unionin tai jäsenvaltion finanssi-, raha- tai talouspolitiikkaan liittyviä yleisiä etuja. Tämä kieltäytyminen tehtiin sen jälkeen, kun asianomaisia jäsenvaltioita oli kuultu saman asetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin yleinen tuomioistuin tarkastelee aluksi neuvoston väitettä, jonka mukaan riidanalaisiin asiakirjoihin on sovellettava yleistä luottamuksellisuusolettamaa, koska ne kuuluvat käytännesääntötyöryhmän työn piiriin, jonka on pysyttävä luottamuksellisena unionin tai jäsenvaltion finanssi-, raha- tai talouspolitiikan suojaamiseksi ja tämän työn tehokkuuden säilyttämiseksi.
Tältä osin unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa, että asetus N:o 1049/2001 liittyy pyrkimykseen saavuttaa uusi vaihe kehityksessä sellaisen yhä läheisemmän Euroopan kansojen välisen liiton luomiseksi, jossa päätökset tehdään mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia. Tätä varten asetuksen N:o 1049/2001 1 artiklassa säädetään, että asetuksella pyritään myöntämään yleisölle mahdollisimman laaja oikeus tutustua unionin toimielinten asiakirjoihin.
Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklasta, jossa säädetään asiakirjoihin tutustumisoikeutta koskevista poikkeuksista, ilmenee myös, että tähän oikeuteen sovelletaan kuitenkin tiettyihin yleiseen tai yksityiseen etuun liittyviin syihin perustuvia rajoituksia. Tällaisia poikkeuksia on tulkittava ja sovellettava suppeasti. Vastaavasti silloin, kun unionin toimielin, elin tai laitos, jolle on toimitettu pyyntö saada tutustua asiakirjaan, päättää hylätä pyynnön jonkin asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa säädetyn poikkeuksen perusteella, sen on lähtökohtaisesti selitettävä, millä tavoin tähän asiakirjaan tutustuminen voisi konkreettisesti ja tosiasiallisesti vahingoittaa tällä poikkeuksella suojattua etua, ja tällaisen vahingoittamisen riskin on oltava kohtuullisesti ennakoitavissa eikä se saa olla täysin hypoteettinen.
Tietyissä tapauksissa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on tunnustettu, että toimielin, elin tai laitos voi kuitenkin käyttää perusteluina yleisiä olettamia, joita sovelletaan tiettyihin asiakirjaluokkiin, koska samankaltaiset yleisluonteiset toteamukset saattavat olla sovellettavissa luonteeltaan samanlaisia asiakirjoja koskeviin tiedonsaantipyyntöihin. Tällaisten olettamien tavoitteena on siten antaa kyseiselle unionin toimielimelle, elimelle tai laitokselle mahdollisuus todeta tällaisten yleisten toteamusten perusteella, että tiettyjen asiakirjaluokkien ilmaiseminen lähtökohtaisesti vahingoittaa sillä poikkeuksella suojattua etua, johon se vetoaa, eikä se ole velvollinen tutkimaan konkreettisesti ja asiakirjakohtaisesti kaikkia pyydettyjä asiakirjoja.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että unionin tuomioistuin on tähän mennessä tunnustanut yleisten luottamuksellisuusolettamien olemassaolon viiden asiakirjaluokan osalta, ja unionin yleinen tuomioistuin on tunnustanut muiden asiakirjaluokkien osalta viisi muuta. Kussakin näistä tapauksista tutustumisoikeuden epääminen koski sellaisten asiakirjojen kokonaisuutta, jotka oli selvästi rajattu, koska ne kaikki kuuluivat meneillään olleeseen hallinnolliseen menettelyyn tai tuomioistuinmenettelyyn liittyvään asiakirja-aineistoon.
Lisäksi yleiset luottamuksellisuusolettamat perustuvat siihen, että oikeudesta tutustua asiakirjoihin tehtyjä poikkeuksia, joista säädetään asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa, ei voida, kun asiakirjat, joita hakemuksessa saada tutustua asiakirjoihin tarkoitetaan, kuuluvat unionin oikeuden tietyn alan piiriin, tulkita ottamatta huomioon erityissäännöksiä, joilla säännellään oikeutta tutustua näihin asiakirjoihin. Näillä yleisillä olettamilla voidaan siten varmistaa sellaisten oikeudellisten järjestelmien keskenään johdonmukainen soveltaminen, joilla on erilaiset tavoitteet ja joissa ei välttämättä nimenomaisesti säädetä toisen järjestelmän etusijasta toiseen nähden.
Yleisten olettamien soveltaminen perustuu lähinnä siihen, että on pakko turvata kyseisten menettelyjen moitteeton toiminta ja se, etteivät niiden tavoitteet vaarannu. Yleisten olettamien soveltaminen perustuu lähinnä siihen, että on pakko turvata kyseisten menettelyjen moitteeton toiminta ja se, etteivät niiden tavoitteet vaarannu. Yleisen olettaman hyväksyminen voi näin ollen perustua siihen, että oikeus tutustua tiettyjen menettelyjen asiakirjoihin on ristiriidassa näiden menettelyjen asianmukaisen kulun kanssa ja uhkaa vaarantaa ne, sillä yleisten olettamien avulla voidaan varmistaa menettelyn häiriötön kulku rajoittamalla kolmansien osapuolten puuttumista siihen.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa käsiteltävänä olevassa asiassa ensinnäkin, että pyydettyjä asiakirjoja ei ole rajattu sillä perusteella, että ne kuuluvat meneillään olevaan hallinnolliseen menettelyyn tai tuomioistuinmenettelyyn liittyvään asiakirja-aineistoon. Toiseksi on selvää, ettei ole olemassa erityisiä sääntöjä, jotka koskisivat oikeutta tutustua verotusta koskevien käytännesääntöjen tarkistamiseen liittyviin asiakirjoihin. Lopuksi on todettava, että neuvosto ei voi tukeutua neuvoston päätelmiin, joista seuraa, että käytännesääntötyöryhmän kaiken työn olisi oltava luottamuksellista. Unionin toimielimelle asetuksen N:o 1049/2001 nojalla kuuluvien velvoitteiden, sellaisina kuin unionin tuomioistuimet ovat niitä tulkinneet, laajuus ei voi riippua kyseisen toimielimen itsensä antamien toimien – kuten neuvoston päätelmien – sisällöstä. Näissä olosuhteissa unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että riidanalaisiin asiakirjoihin ei sovelleta luottamuksellisuusolettamaa.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että tätä johtopäätöstä ei horjuta neuvoston väite, jonka mukaan tällaista olettamaa olisi sovellettava pyydettyihin asiakirjoihin sillä perusteella, että käytännesääntötyöryhmä on luonteeltaan hallitustenvälinen, koska verotus kuuluu edelleen jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan. Neuvosto ei nimittäin ole selittänyt, miten pelkästään tämä seikka oikeuttaisi yleisen luottamuksellisuusolettaman käyttöönoton. Lisäksi on kiistatonta, että riidanalaiset asiakirjat ovat neuvoston hallussa. Näihin asiakirjoihin sovelletaan näin ollen asetuksesta 1049/2001 johtuvia periaatteita, mukaan lukien Euroopan unionin tuomioistuinten oikeuskäytännössä vahvistetut periaatteet, joissa tunnustetaan yleinen luottamuksellisuusolettama.
Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin hylkää neuvoston väitteen, jonka mukaan riidanalaisiin asiakirjoihin sovelletaan luottamuksellisuusolettamaa.
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannen ja neljännen luetelmakohdan sovellettavuudesta riidanalaisiin asiakirjoihin sekä perusteluvelvollisuuden noudattamisesta, että kun jäsenvaltio vetoaa mainitun asetuksen 4 artiklan 5 kohtaan ja esittää saman artiklan 1–3 kohdassa lueteltuja epäämisperusteita, unionin tuomioistuinten toimivaltaan kuuluu valvoa sen aloitteesta, jonka oikeuden tutustua asiakirjaan toimielin on evännyt, onko tämä epääminen voitu perustella pätevästi asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1–3 kohdassa mainituilla poikkeuksilla, riippumatta siitä, perustuuko tämä epääminen toimielimen vai kyseessä olevan jäsenvaltion suorittamaan poikkeusten arviointiin. Tae tehokkaasta oikeussuojasta sellaisen hakijan hyväksi, jolta toimielin on jäsenvaltion vastustuksen vuoksi evännyt oikeuden tutustua yhteen tai useampaan jäsenvaltiolta peräisin olevaan asiakirjaan, edellyttää, että unionin tuomioistuin arvioi tutustumisoikeuden epäävän päätöksen laillisuuden konkreettisesti ottaen huomioon kaikki asian kannalta hyödylliset seikat, joista tärkeimpiä ovat ne asiakirjat, joiden luovuttamisesta on kieltäydytty.
Kyseisten poikkeusten soveltamisalan osalta unionin yleinen tuomioistuin täsmentää, että asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaan toimielimet kieltäytyvät antamasta tutustuttavaksi asiakirjaa, jonka sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi kansainvälisiä suhteita koskevan yleisen edun suojaa. Vastaavasti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan neljännen luetelmakohdan mukaan toimielimet kieltäytyvät antamasta tutustuttavaksi asiakirjaa, jonka sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi unionin tai jäsenvaltion finanssi-, raha- tai talouspolitiikkaa koskevan yleisen edun suojaa. Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa turvattujen etujen erityisen herkkä ja olennainen luonne johtaa siihen, että päätös, joka toimielimen on siten tehtävä, on monitahoinen ja arkaluonteinen ja edellyttää aivan erityistä huolellisuutta. Näin on sitäkin suuremmalla syyllä, koska asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdassa mainitut poikkeukset on laadittu pakottavin sanamuodoin niin, että toimielinten on evättävä oikeus tutustua kyseisten pakottavien poikkeusten alaan kuuluviin asiakirjoihin silloin, kun on esitetty näyttöä kyseisissä poikkeuksissa tarkoitetuista seikoista, eikä yleisen edun suojaamista ole tarpeen vertailla ylivoimaisen yleisen edun kanssa.
Lisäksi asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa esitetyt arviointiperusteet ovat hyvin yleisiä, koska asiakirjaan tutustumista koskeva oikeus on evättävä silloin kun – kuten kyseisen säännöksen sanamuodosta ilmenee – kyseisen asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen ”vahingoittaisi””yleisen edun” suojaa, eikä ainoastaan silloin, kun kyseisen suojan ”merkittävä” vahingoittaminen on todella todettu, kuten mainitun asetuksen antamiseen johtaneen lainsäädäntömenettelyn kuluessa oli ehdotettu. Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklassa tarkoitettujen poikkeusten suppeaa tulkintaa koskeva periaate ei siis estä sitä, että – siltä osin kuin kyse on mainitun säännöksen 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista yleistä etua koskevista poikkeuksista – kyseisellä toimielimellä on laaja harkintavalta määritettäessä sitä, vahingoittaako tietyn asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen yleisölle tässä säännöksessä suojattuja etuja. Näin ollen unionin yleisen tuomioistuimen suhteessa päätökseen, jolla toimielin on evännyt oikeuden tutustua tiettyyn asiakirjaan jonkin edellä mainitun poikkeuksen perusteella, harjoittaman laillisuusvalvonnan on kohdistuttava ainoastaan siihen, että menettelyä ja perusteluvelvollisuutta koskevia sääntöjä on noudatettu, että tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa, että näitä tosiseikkoja ei ole arvioitu ilmeisen virheellisesti ja ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin.
Nyt käsiteltävässä asiassa unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että neuvosto tukeutui kansainvälisten suhteiden osalta yleisen edun suojaan sekä unionin finanssi-, raha- tai talouspolitiikan suojaan liittyviin syihin perustellakseen kieltäytymistään myöntää oikeus tutustua riidanalaisiin asiakirjoihin asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa ja neljännessä luetelmakohdassa säädettyjen poikkeusten nojalla. Sen on näin ollen selvitettävä, voidaanko tämä kieltäytyminen perustella pätevästi kyseisillä perusteilla, kun otetaan huomioon riidanalaisten asiakirjojen sisältö. Unionin yleinen tuomioistuin toteaa tarkastelunsa päätteeksi, että nämä poikkeukset eivät koskeneet kolmea riidanalaisista asiakirjoista ja että neuvoston olisi näin ollen pitänyt antaa kantajalle täysi tutustumisoikeus. Se katsoo sitä vastoin, että neuvosto saattoi perustellusti vastustaa muiden riidanalaisten asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaisemista asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa ja neljännessä luetelmakohdassa säädettyjen poikkeusten perusteella.
Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin tutkii, olisiko neuvoston pitänyt myöntää osittainen oikeus tutustua näihin muihin riidanalaisiin asiakirjoihin, joihin tutustumista koskeva oikeus evättiin kokonaan.
Se huomauttaa tältä osin ensinnäkin, että kyseisten asiakirjojen tietyt kohdat sisältävät muun muassa yleisiä huomautuksia syistä, jotka oikeuttavat verotusta koskevien käytännesääntöjen tarkistamisen, ja tarkistamisen asianmukaisesta ajankohdasta, sekä toimituksellisia huomautuksia uusien verotusta koskevien käytännesääntöjen luonnoksen tai sitä koskevan päätöslauselman tietyistä osista, ja yleisiä kysymyksiä, jotka koskevat uusien verotusta koskevien käytännesääntöjen luonnoksen käytännön täytäntöönpanoa. Osaan asiakirjoista sisältyy myös verokäytännesääntöjen tarkistamiseen osallistuvien eri toimijoiden välisiä kohteliaisuuksia sekä ehdotuksia lisäkokousten järjestämisestä. Tällaisten kohtien julkistaminen ei selvästikään ole omiaan aiheuttamaan kohtuullisesti ennakoitavissa olevaa eikä täysin hypoteettista vaaraa asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa ja neljännessä luetelmakohdassa säädetyillä poikkeuksilla suojatuille eduille.
Lisäksi nämä kohdat voidaan vaikeuksitta erottaa kyseisten asiakirjojen muusta sisällöstä.
Siltä osin kuin neuvosto väittää, että kyseisten kohtien paljastamisesta ei olisi kantajalle mitään hyötyä, unionin yleinen tuomioistuin huomauttaa lopuksi, että asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohdassa, kuten myöskään kyseisessä asetuksessa kokonaisuudessaan, ei edellytetä, että pyynnön esittäjän on osoitettava, että asiakirja, jonka luovuttamista pyydetään, on hänelle ”hyödyllinen”. Sen toimielimen, jolle asiakirjoihin tutustumista koskeva hakemus on tehty, tehtävänä ei ole arvioida asiakirjan hyödyllisyyttä hakijan kannalta. Näin on sitäkin suuremmalla syyllä, koska asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 6 kohtaa ei voida tulkita siten, että siinä annetaan asianomaiselle toimielimelle lupa poiketa kyseisessä säännöksessä nimenomaisesti säädetystä velvollisuudesta eli velvollisuudesta luovuttaa osia pyydetystä asiakirjasta, jos tällainen vapautus ei kuulu kyseisessä asetuksessa tyhjentävästi lueteltuihin poikkeuksiin.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että neuvosto teki ilmeisen arviointivirheen, kun se katsoi, ettei riidanalaisiin asiakirjoihin voitu myöntää osittaista tutustumisoikeutta, ja ottaen huomioon, että kolmeen niistä olisi joka tapauksessa pitänyt myöntää täysi tutustumisoikeus.
Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen osittain. Se toteaa kuitenkin, ettei sen tehtävä ole asettaa itseään neuvoston asemaan ja yksilöidä kaikkia niitä riidanalaisten asiakirjojen osia, joihin tutustumista koskeva osittainen oikeus olisi pitänyt myöntää, koska neuvosto on pannessaan tuomiota täytäntöön velvollinen ottamaan SEUT 266 artiklan mukaisesti huomioon ne perustelut, jotka tuomiossa on esitetty. Nyt käsiteltävässä asiassa unionin yleinen tuomioistuin korostaa, että riidanalaisten asiakirjojen kohdat, jotka se on yksilöinyt luovutettavaksi, ovat vain esimerkkejä sellaisista kohdista, jotka eivät selvästikään kuulu asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmannessa ja neljännessä luetelmakohdassa säädettyjen poikkeusten soveltamisalaan, ja että neuvosto on velvollinen tarvittaessa jäsenvaltioita kuultuaan mainitun asetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti yksilöimään kaikki kohdat, jotka eivät kuulu näiden poikkeusten piiriin.
(
1
)	Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).