VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)
10 päivänä marraskuuta 2009
Asia F-71/08
N
vastaan
Euroopan parlamentti
Henkilöstö – Virkamiehet – Arviointi – Arviointikertomus – Tavoitteiden vahvistaminen – Ilmeinen arviointivirhe – Tutkittavaksi ottaminen – Toimi, joka ei ole virkamiehelle vastainen
Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklaan perustuva kanne, jolla N vaatii virkamiestuomioistuinta kumoamaan parlamentin pääsihteerin 12.9.2007
tekemän päätöksen, jolla on vahvistettu hänen vuotta 2006 koskeva arviointikertomuksensa, ja parlamentin puhemiehen 22.5.2008
tekemän päätöksen, jolla on hylätty hänen kyseisestä päätöksestä tekemä valitus.
Ratkaisu: Parlamentin pääsihteerin 12.9.2007 tekemä päätös, jolla vahvistettiin kantajasta ajanjaksolta 16.8.2006–31.12.2006 laadittu
lopullinen arviointikertomus, kumotaan. Kanne hylätään muilta osin. Parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1.      Virkamiehet – Kanne – Oikeussuojan tarve – Arviointikertomuksen kumoamista koskeva kanne – Toiseen toimielimeen siirretty
virkamies – Mainittu toimielin ei ole ottanut kyseistä kertomusta huomioon
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
2.      Virkamiehet – Arviointi – Arviointikertomus – Velvollisuus saattaa kyseisen virkamiehen tietoon asiakirja, jossa vahvistetaan
hänen osastolleen asetetut tavoitteet
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
1.      Virkamiehen arviointikertomus on sen tulevasta hyödyllisyydestä riippumatta kirjallinen ja virallinen osoitus virkamiehen
tekemän työn laadusta. Tällainen arviointi ei pelkästään kuvaile kyseisenä ajanjaksona suoritettuja työtehtäviä, vaan se sisältää
myös arvioinnin sellaisista ominaisuuksista, joita arvioitu henkilö on tuonut esiin ammattitehtäviensä hoidossa. Näin ollen
jokaisella virkamiehellä on oikeus siihen, että hänen työtään arvioidaan oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti. Tehokasta oikeussuojaa
koskevan oikeuden mukaisesti virkamiehelle on näin ollen joka tapauksessa myönnettävä oikeus riitauttaa hänestä laadittu arviointikertomus
sen sisällön perusteella tai siksi, ettei sitä ole laadittu henkilöstösäännöissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
Se, että virkamies on siirretty toimielimestä toiseen toimielimeen, että kyseinen toinen toimielin ei ole ottanut huomioon
ensimmäisen toimielimen laatimia arviointikertomuksia ja että virkamies on ylennetty kyseisessä toisessa toimielimessä, eivät
ole omiaan saamaan häntä menettämään oikeussuojan tarvettaan sellaisen lopullisen arviointikertomuksen osalta, jonka ensimmäinen
näistä toimielimistä on laatinut.
(ks. 33 ja 34 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑198/07 P, Gordon v. komissio, 22.12.2008 (Kok., s. I‑10701, 44 ja 45 kohta)
2.      Parlamentin antamien henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanosääntöjen 10–12 artiklasta ilmenee, että mainitun
toimielimen on toimitettava arviointikeskustelussa jokaiselle virkamiehelleen tai toimihenkilölleen asiakirja, jossa täsmennetään
kyseisen virkamiehen pääosastolle, yksikölle tai osastolle tulevalle vuodelle asetetut tavoitteet. Mainittu asiakirja on olennainen
arvioitaessa virkamiehen tai toimihenkilön suoriutumista seuraavana vuonna ja laadittaessa häntä koskevaa arviointikertomusta.
Lisäksi jos virkamies tai toimihenkilö sitä arviointikeskustelussa pyytää, hallinnon on laadittava asiakirja, jossa annetaan
lisää täsmennyksiä hänelle henkilökohtaisesti asetettuihin tavoitteisiin.
Vaikka nämä säännökset eivät sääntelekään nimenomaisesti tilannetta, jossa on kyse virkamiehen ensimmäisestä tehtävästä tai
virkamiehen siirrosta vuoden aikana toisesta toimielimestä parlamenttiin, niitä ei voida tulkita niin, että parlamentilla
ei ole velvollisuutta saattaa virkamiehen tietoon asiakirjaa, jossa vahvistetaan hänen osastolleen asetetut tavoitteet, joiden
saavuttamiseksi hänen on annettava oma panoksensa. Mainittu asiakirja, joka on olemassa jokaisen yksikön tai osaston osalta
kunkin virkamiehen tai toimihenkilön arviointikertomuksen laatimismenettelystä riippumatta, toimii vertailupohjana virkamiehen
tai toimihenkilön suoritusten arvioinnissa ja arviointikertomuksen laatimisessa. Kaikki muut näiden säännösten tulkinnat olisivat
yhdenvertaisuusperiaatteen vastaisia, koska niiden vaikutuksena olisi kohdella eri tavoin virkamiehiä tai toimihenkilöitä
tavoitteiden vahvistamisen osalta sen mukaan, milloin he ovat aloittaneet työnsä parlamentin palveluksessa, eikä tämä erilainen
kohtelu olisi oikeassa suhteessa mainitusta kriteeristä seuraavaan tilanteiden erilaisuuteen. Tavoitteiden asettaminen on
lisäksi sitäkin tärkeämpää, kun on kyse uudesta virkamiehestä hänen saapuessaan yksikköön tai osastolle, jonne hänen on sopeuduttava
mahdollisimman pian.
(ks. 51, 52, 54 ja 55 kohta)