62024CJ0238
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)
10 päivänä huhtikuuta 2025 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen ulko‑ ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) – Päätös 2010/279/YUTP – Euroopan unionin poliisioperaatio Afganistanissa – 7 artiklan 3 kohta – Lähetettyyn henkilöstöön liittyvät menot – Euroopan unionin maksamat ja sen jäsenvaltion maksamat korvaukset, johon henkilöstön jäsen kuuluu – Päällekkäisyys – SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeinen virke – SEUT 275 artiklan ensimmäinen kohta – Unionin tuomioistuimen toimivalta tulkita yhteistä ulko‑ ja turvallisuuspolitiikkaa koskevaa unionin oikeuden säännöstä
Asiassa C‑238/24 [Tartisai], (
i
)
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Consiglio di Stato (ylin hallintotuomioistuin, Italia) on esittänyt 2.4.2024 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 2.4.2024, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
NR
vastaan
Ministero della Difesa,
Comando Generale dell’Arma dei Carabinieri,
Comando Generale Carabinieri – Centro Nazionale Amministrativo – Chieti,
Centro Amministrativo d’Intendenza Interforze del Contingente delle Forze Armate Italiane in Afghanistan ja
Centro Nazionale Amministrativo dell’Arma dei Carabinieri,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Biltgen (esittelevä tuomari), varapresidentti T. von Danwitz, joka hoitaa ensimmäisen jaoston tuomarin tehtäviä, sekä tuomarit A. Kumin, I. Ziemele ja S. Gervasoni,
julkisasiamies: J. Richard de la Tour,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
NR, edustajanaan A. Pucci, avvocato,
–
Italian hallitus, asiamiehenään G. Palmieri, avustajanaan E. Feola, avvocato dello Stato,
–
Romanian hallitus, asiamiehinään R. Antonie, E. Gane ja L. Ghiță,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään M. Bruti Liberati, M. Carpus-Carcea, L. Hohenecker ja I. Melo Sampaio,
–
unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, asiamiehinään M. Almeida Veiga, F. Hoffmeister, E. Orgován ja I. Orsini,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee Euroopan unionin poliisioperaatiosta Afganistanissa (EUPOL Afganistan) 18.5.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/279/YUTP (EUVL 2010, L 123, s. 4) 7 artiklan 3 kohdan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä NR ja toisaalta Ministero della Difesa (puolustusministeriö, Italia), Comando Generale dell’Arma dei Carabinieri (karabinieerilaitoksen pääesikunta, Italia), Comando Generale Carabinieri – Centro Nazionale Amministrativo – Chieti (karabinieerilaitoksen valtakunnallinen keskushallinto – Chieti, Italia), Centro Amministrativo d’Intendenza Interforze del Contingente delle Forze Armate Italiane in Afghanistan (Afganistaniin sijoitetun Italian asevoimien kiintiön yhteinen hallintokeskus, Italia) ja Centro Nazionale Amministrativo dell’Arma dei Carabinieri (karabinieerilaitoksen kansallinen keskushallinto, Italia) (jäljempänä yhdessä puolustushallinto) ja jossa on kyse siitä, että puolustushallinto on perinyt takaisin NR:n Italian säännöstön nojalla saaman ulkomaanmatkakorvauksen.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
3
Päätöksen 2010/279 2 artiklassa, jonka otsikko oli ”Tavoitteet”, säädettiin seuraavaa:
”[Euroopan unionin poliisioperaation Afganistanissa (jäljempänä EUPOL Afganistan)] on tarkoitus edistää merkittävästi sellaisten Afganistanin omien kestävien ja tehokkaiden siviilipoliisijärjestelyjen toteuttamista, joilla taataan asianmukainen vuorovaikutus laajemman rikosoikeusjärjestelmän kanssa [Euroopan] unionin, jäsenvaltioiden ja muiden kansainvälisten toimijoiden antaman poliisialan neuvonnan ja niiden suorittaman yhteiskunnan rakenteiden kehittämistyön mukaisesti. Lisäksi [EUPOL Afganistanilla] tuetaan uudistusprosessia, jonka tavoitteena on luotettava ja tehokas poliisi, joka toimii kansainvälisten normien mukaisesti, oikeusvaltion puitteissa ja kunnioittaa ihmisoikeuksia.”
4
Kyseisen päätöksen 7 artiklassa, jonka otsikko oli ”Henkilöstö”, säädettiin seuraavaa:
”1.   EUPOL Afganistanin henkilöstön lukumäärän ja toimivaltuuksien on oltava johdonmukaisia 2 artiklassa säädettyjen tavoitteiden, 3 artiklassa säädettyjen tehtävien ja 4 artiklassa säädetyn [EUPOL Afganistanin] rakenteen kanssa.
2.   EUPOL Afganistanin henkilöstö koostuu ensisijaisesti jäsenvaltioiden tai EU:n toimielinten lähettämästä henkilöstöstä.
3.   Kukin jäsenvaltio tai toimielin vastaa lähettämästään henkilöstöstä aiheutuvista kuluista, kuten matkakuluista sijoituspaikkaan ja sijoituspaikasta, palkoista ja terveydenhuollosta sekä muista kulukorvauksista kuin sovellettavista päivärahoista ja force majeure‑ ja riskilisistä.
– –
5.   Kaikkien [EUPOL Afganistanin] henkilöstön jäsenten on hoidettava tehtävänsä ja toimittava operaation edun mukaisesti. Koko henkilöstön on noudatettava neuvoston turvallisuussääntöjen vahvistamisesta 19 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2001/264/EY [(EYVL 2001, L 101, s. 1)] määriteltyjä turvallisuutta koskevia periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia.”
5
Mainitun päätöksen 8 artiklassa, jonka otsikko oli ”EUPOL Afganistanin henkilöstön asema”, säädettiin seuraavaa:
”1.   EUPOL Afganistanin Afganistanissa olevan henkilöstön asemasta, tarvittaessa myös EUPOL Afganistanin toteuttamisen ja moitteettoman toiminnan edellyttämistä erioikeuksista, vapauksista ja muista takuista, määrätään [EU‑sopimuksen] 37 artiklan mukaisesti tehtävässä sopimuksessa.
2.   Henkilöstön jäsenen lähettänyt valtio tai EU:n toimielin vastaa kaikkien kyseisen henkilön esittämien tai häntä koskevien ja lähettämiseen liittyvien vaatimusten ratkaisemisesta. Kyseinen valtio tai EU:n toimielin vastaa mahdollisen kanteen vireillepanosta lähetettyä henkilöä vastaan.
3.   Kansainvälisen ja paikallisen siviilihenkilöstön työehdot sekä oikeudet ja velvollisuudet vahvistetaan [EUPOL Afganistanin] operaation johtajan ja henkilökuntaan kuuluvien välisissä sopimuksissa.”
Italian oikeus
6
Ulkomaan virkamatkalla olevalle valtionhallinnon henkilöstölle suoritettavista korvauksista 3.6.1926 annetun kuninkaan asetuksen nro 941 (Regio decreto n. 941 – Indennità al personale dell’Amministrazione dello Stato incaricato di missione all’estero) (GURI nro 134, 11.6.1926; jäljempänä kuninkaan asetus nro 941/26) 2 §:ssä säädetään kansainvälisiin operaatioihin osallistuvien henkilöiden osalta, että siinä tarkoitettu ulkomaanmatkakorvaus maksetaan ”rajanylityspäivästä tai siitä päivästä, jona henkilö poistuu kulkuneuvosta ulkomailla, rajanylityspäivään tai siihen päivään, jona hän nousee kulkuneuvoon ulkomailla”.
7
Määräaikojen määrittelemisestä ja pidentämisestä sekä tästä johtuvista kiireellisistä säännöksistä 30.12.2005 annetun asetuksen nro 273 (Decreto legge n. 273 – Definizione e proroga di termini, nonchè conseguenti disposizioni urgenti) (GURI nro 303, 30.12.2005), joka on muutettuna saatettu voimaan lakina 23.2.2006 annetulla lailla nro 51 (legge n. 51) (GURI nro 49, 28.2.2006), 39 vicessemel §:n 39 momentissa säädetään seuraavaa:
”[Kuninkaan asetuksen nro 941/26] 1 §:ää, 8.7.1961 annetun lain nro 642 1 §:n 1 momentin b kohtaa ja 3 §:ää sekä 27.12.1973 annetun lain nro 838 4 §:n 1 momentin a kohtaa on tulkittava siten, että niissä säädetyt palkkiot ovat luonteeltaan liitännäisiä ja ne maksetaan korvauksena työhön liittyvistä haitoista ja riskeistä, korvauksena velvollisuudesta päivystää ja olla käytettävissä epämukavina työaikoina sekä ylityötuonneista maksettavien korvausten sijasta.”
8
Italian kansainvälisiin operaatioihin osallistumisen jatkamisesta 3.8.2009 annetun lain nro 108 (legge n. 108 – Proroga della partecipazione italiana a missioni internazionali) (GURI nro 181, 6.8.2009; jäljempänä laki nro 108/2009) 3 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Siitä päivästä alkaen, jona henkilö saapuu kyseisten maiden alueelle, aluevesille ja ilmatilaan, ja siihen päivään saakka, jona hän poistuu näiden maiden ulkopuolelle palatakseen kotimaan alueelle operaation päättymisen vuoksi, tässä laissa tarkoitettuihin kansainvälisiin operaatioihin osallistuva henkilöstö saa koko tältä ajanjaksolta palkkansa sekä muiden kiinteiden ja jatkuvien korvausten lisäksi [kuninkaan asetuksessa nro 941/26] tarkoitetun verovapaan virkamatkakorvauksen, jonka määrä vastaa jäljempänä mainittuja määriä, vähennettynä mahdollisilla korvauksilla ja maksuilla, jotka kansainväliset yhteisöt ovat samalla perusteella maksaneet suoraan henkilöille, joita asia koskee – –”.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
9
Pääasian valittaja, joka kuuluu karabinieerien henkilöstöön, liittyi tässä ominaisuudessa EUPOL Afganistan ‑operaatioon kesäkuussa 2011.
10
Hänelle maksettiin kansallisen oikeuden perusteella lain nro 108/2009 3 §:ssä säädetty päiväraha (per diem). Hän sai myös EUPOL Afganistan ‑operaatiolta kolmentyyppisiä korvauksia, joista ensimmäinen oli ”per diem allowance” (päiväraha), toinen ”hardship allowance” [olosuhdekorvaus, joka on päätöksen 2010/279 suomenkielisen version mukaan] (force majeure ‑lisä) ja kolmas ”risk allowance” (riskilisä).
11
Maaliskuussa 2012 puolustushallinto ryhtyi lain nro 108/2009 perusteella perimään pääasian valittajalta takaisin rahamääriä, jotka hän oli saanut kuninkaan asetuksen nro 941/26 nojalla maksettuna virkamatkakorvauksena. Lain nro 108/2009 3 §:n 1 momentissa säädetään pääasiallisesti, että kansainvälisiin operaatioihin osallistuville henkilöille maksetaan heille kuninkaan asetuksen nro 941/26 nojalla kuuluva korvaus, josta on vähennetty mahdolliset korvaukset, joita he saavat suoraan kansainvälisiltä elimiltä. Asian tutkittuaan kyseinen viranomainen päätti joulukuussa 2020 periä pääasian valittajalta takaisin 25131,80 euroa.
12
Pääasian valittaja riitautti kyseisen päätöksen ja väitti muun muassa, että 11.8.2011 päivätystä kirjeestä, jonka EUPOL Afganistan ‑operaation johtajan oikeudellinen neuvonantaja oli lähettänyt Afganistaniin sijoitetun Italian asevoimien kiintiön yhteiselle hallintokeskukselle, ilmeni, että päätöksen 2010/279 7 artiklan mukaan jäsenvaltioiden oli vastattava lähetetyn henkilöstön kuluista, mukaan lukien matkakulut, terveydenhuolto ja sovellettavat korvaukset. Pääasian valittajan mukaan EUPOL Afganistan ‑operaation yhteydessä maksettavat korvaukset oli maksettava Italian oikeuden nojalla maksettujen korvauksien lisäksi. Kantansa tueksi hän vetosi lisäksi päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan englanninkieliseen versioon ja väitti, että siinä olevan ilmaisun ”other than” on ymmärrettävä tarkoittavan ”sen lisäksi”.
13
Koska ensimmäisen asteen tuomioistuin hylkäsi pääasian valittajan nostaman kanteen, hän valitti tästä ratkaisusta Consiglio di Statoon (ylin hallintotuomioistuin, Italia), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
14
Kyseisessä tuomioistuimessa pääasian valittaja toistaa ensimmäisessä oikeusasteessa esittämänsä väitteet ja katsoo, että puolustushallinnon on unionin oikeuden ensisijaisuutta kansalliseen oikeuteen nähden koskevan periaatteen mukaisesti maksettava Italian oikeuden mukainen virkamatkakorvaus, kun taas unionin oikeuden mukaiset korvaukset eli päivärahat, force majeure ‑lisät ja riskilisät olisi, kuten EUPOL Afganistan ‑operaation johtajan oikeudellinen neuvonantaja on todennut, maksettava itsenäisesti, koska niistä säädetään yhteisessä toiminnassa eivätkä ne siten kuulu kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohtaa koskevan tulkintansa tueksi pääasian valittaja vetoaa uudelleen kyseisen säännöksen englanninkieliseen versioon ja väittää, että siitä ilmenee, että kansalliset korvaukset on maksettava unionin samalla perusteella maksamien korvauksien lisäksi.
15
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on epävarma siitä, mikä täsmällinen merkitys päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan englanninkielisessä versiossa olevalle ilmaisulle ”other than” on annettava. Kyseisen tuomioistuimen mukaan on niin, että vaikka tämä ilmaisu voidaan kääntää italiaksi joko ilmaisulla, joka merkitsee ”sen lisäksi”, tai ilmaisulla, joka merkitsee ”lukuun ottamatta”, kyseisen ilmaisun muut kieliversiot ja erityisesti ranskankielinen versio ”à l’exclusion des” eivät ole tulkinnanvaraisia, koska niissä käytetään italiankielisen version ”diverse da” tavoin ilmaisuja, jotka merkitsevät ”muut kuin”.
16
Tässä tilanteessa Consiglio di Stato päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Mikä on [päätöksen 2010/279] 7 artiklan 3 kohdan tarkka tulkinta, toisin sanoen oliko kyseisellä säännöksellä tarkoitus säätää, että jäsenvaltion ja [EUPOL Afganistanin] maksamia kulukorvauksia maksetaan kumulatiivisesti?
2)
Siinä tapauksessa, että tulkinta puoltaa kyseisten kulukorvausten kumulatiivisuutta, onko [päätöksen 2010/279] 7 artiklan 3 kohta esteenä lain nro 108/2009 3 §:n 1 momentin säännöksistä johtuvan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle siltä osin kuin siinä säädetään, että ’kansainvälisiin operaatioihin osallistuvalle henkilöstölle maksetaan asianmukaisten pidätysten jälkeen koko osallistumisjakson ajalta palkan ja muiden kiinteämääräisten ja jatkuvien korvausten lisäksi [kuninkaan asetuksessa nro 941/26] tarkoitettua operaatiokorvausta, josta vähennetään mahdolliset kulukorvaukset ja palkkiot, joita kansainväliset organisaatiot maksavat samalla perusteella suoraan asianomaiselle henkilölle’, ja [kuninkaan asetuksen nro 941/26] 1 §:lle, 8.7.1961 annetun lain nro 642 1 §:n 1 momentin b kohdalle ja 3 §:lle sekä 27.12.1973 annetun lain nro 838 4 §:n 1 momentin a kohdalle, sellaisena kuin ne ovat – – oikeuskäytännössä vahvistetun ja kulukorvausten kumulatiivisuuden pois sulkevan tulkinnan mukaisesti?”
17
Unionin tuomioistuin pyysi 11.7.2024 Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 24 artiklan toisen kohdan nojalla unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkeaa edustajaa toimittamaan tietoja päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan tavoitteista.
Unionin tuomioistuimen toimivalta
18
Romanian hallitus katsoo, että SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeisen virkkeen ja SEUT 275 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan unionin tuomioistuimella ei ole toimivaltaa tulkita päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan kaltaista yhteistä ulko‑ ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) koskevaa säännöstä. Euroopan komissio puolestaan katsoo, että unionin tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan tällaista säännöstä.
19
Tältä osin on syytä muistuttaa, että SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeisen virkkeen ja SEUT 275 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla Euroopan unionin tuomioistuimella ei lähtökohtaisesti ole toimivaltaa YUTP:aa koskevien määräysten eikä niiden nojalla annettujen toimien osalta. Näissä määräyksissä määrätään poikkeuksesta yleiseen toimivaltaan, joka Euroopan unionin tuomioistuimelle annetaan SEU 19 artiklassa sen turvaamiseksi, että perussopimusten tulkinnassa ja soveltamisessa noudatetaan lakia, joten niitä on tulkittava suppeasti (tuomio 19.7.2016, H v. neuvosto ym., C‑455/14 P, EU:C:2016:569, 39 ja 40 kohta; tuomio 10.9.2024, Neves 77 Solutions, C‑351/22, EU:C:2024:723, 35 kohta ja tuomio 10.9.2024, KS ym. v. neuvosto ym., C‑29/22 P ja C‑44/22 P, EU:C:2024:725, 62 kohta).
20
Sekä SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä että SEUT 275 artiklan toisessa kohdassa määrätään lisäksi nimenomaisesti kyseistä periaatetta koskevasta kahdesta poikkeuksesta eli Euroopan unionin tuomioistuimen toimivallasta yhtäältä valvoa SEU 40 artiklan noudattamista ja toisaalta ratkaista SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetuin edellytyksin vireille pannut kanteet, jotka koskevat Euroopan unionin neuvoston YUTP:aa koskevien määräysten nojalla tekemien, luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilölle osoitettuja rajoittavia toimenpiteitä sisältävien päätösten laillisuuden tutkimista (tuomio 10.9.2024, Neves 77 Solutions, C‑351/22, EU:C:2024:723, 36 kohta ja tuomio 10.9.2024, KS ym. v. neuvosto ym., C‑29/22 P ja C‑44/22 P, EU:C:2024:725, 63 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
21
Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava, että käsiteltävät ennakkoratkaisukysymykset eivät kuulu näistä poikkeuksista minkään soveltamisalaan.
22
Näin ollen on vielä arvioitava, voiko unionin tuomioistuimen toimivalta perustua siihen, että pääasiassa kyseessä olevat toimet eivät liity suoraan unionin toimielinten, elinten ja laitosten YUTP:n yhteydessä tekemiin poliittisiin tai strategisiin valintoihin, kun otetaan huomioon, että jos tällaista suoraa yhteyttä näihin poliittisiin tai strategisiin valintoihin ei ole, unionin tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan näitä toimia (ks. vastaavasti tuomio 10.9.2024, KS ym. v. neuvosto ym., C‑29/22 P ja C‑44/22 P, EU:C:2024:725, 116 ja 117 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
23
Tältä osin unionin tuomioistuin on jo todennut, että SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä ja SEUT 275 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu unionin tuomioistuimen toimivallan poikkeuksenluonteinen rajoitus ei ulotu niin pitkälle, että sillä suljettaisiin pois unionin tuomioistuinten toimivalta valvoa henkilöstöhallintoon liittyviä toimia, jotka koskevat jäsenvaltioiden lähettämiä henkilöstön jäseniä ja joiden tarkoituksena on vastata EUPOL Afganistanin kaltaisen operaation tarpeisiin operaatioalueella, kun unionin tuomioistuimet ovat joka tapauksessa toimivaltaisia valvomaan tällaisia toimia silloin, kun ne koskevat unionin toimielinten lähettämiä henkilöstön jäseniä (ks. vastaavasti tuomio 19.7.2016, H v. neuvosto ym., C‑455/14 P, EU:C:2016:569, 55 kohta).
24
Toisenlaisesta tulkinnasta seuraisi muun muassa, että silloin, kun sama henkilöstöhallintoon liittyvä toimi, joka koskee ”kentällä tapahtuvaa toimintaa”, koskee sekä jäsenvaltioiden lähettämiä henkilöstön jäseniä että unionin toimielinten lähettämiä henkilöstön jäseniä, ensiksi mainittujen osalta annettu ratkaisu saattaisi olla sellainen, että se ei sopisi yhteen unionin tuomioistuinten viimeksi mainittujen osalta antaman ratkaisun kanssa (tuomio 19.7.2016, H v. neuvosto ym., C‑455/14 P, EU:C:2016:569, 57 kohta).
25
Nyt käsiteltävässä asiassa yhtäältä päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohta, jonka tulkinta on nyt käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön kohteena, koskee EUPOL Afganistan ‑operaatioon lähetettyyn henkilöstöön liittyviä menoja, joten kyseinen säännös ei liity suoraan unionin toimielinten, elinten ja laitosten YUTP:n yhteydessä tekemiin poliittisiin tai strategisiin valintoihin (ks. analogisesti tuomio 10.9.2024, KS ym. v. neuvosto ym., C‑29/22 P ja C‑44/22 P, EU:C:2024:725, 128 kohta).
26
Toisaalta ja siitä huolimatta, että kyseinen säännös ei ole ”kentällä tapahtuvaan toimintaan” liittyvä henkilöstöhallintotoimi, se koskee kuitenkin samalla perusteella jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten lähettämää henkilöstöä näiden menojen korvaamisen osalta. Tämän säännöksen yhtenäisen tulkinnan varmistamiseksi ja sen välttämiseksi, että jäsenvaltioiden lähettämiä toimihenkilöitä koskevat päätökset olisivat ristiriidassa unionin tuomioistuinten unionin toimielinten lähettämiä toimihenkilöitä koskevien päätösten kanssa tämän tuomion 24 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla, on katsottava, että unionin tuomioistuimella on toimivalta tulkita sitä.
27
Näin ollen on todettava, että unionin tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohtaa.
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Ensimmäinen kysymys
28
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään lähinnä, onko päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että siinä säädetään, että kyseisellä päätöksellä jatketun poliisioperaation henkilöstön jäsenelle on maksettava sekä unionin maksamat päivärahat, force majeure ‑lisät ja riskilisät että ne samanluonteiset korvaukset ja lisät, jotka jäsenvaltio, johon hän kuuluu, suorittaa hänelle samojen tehtävien hoitamisesta mainitussa poliisioperaatiossa.
29
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen epäilyt päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan oikeasta tulkinnasta johtuvat siitä, että pääasian valittajan mukaan kyseisen säännöksen englanninkielisessä versiossa olevan ilmaisun ”other than” on ymmärrettävä tarkoittavan ”sen lisäksi” eikä ”lukuun ottamatta”.
30
Tältä osin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin oikeuden säännösten yhtenäisen tulkinnan välttämättömyys estää sen, että epävarmassa tilanteessa tietyn säännöksen sanamuotoa tarkasteltaisiin erikseen, ja edellyttää päinvastoin, että sitä tulkitaan ja sovelletaan muilla virallisilla kielillä laadittujen versioiden valossa. Unionin säädöksen erikielisten versioiden poiketessa toisistaan kyseessä olevaa säännöstä on tulkittava sen säännöstön systematiikan ja tavoitteen mukaan, jonka osa säännös on (tuomio 15.4.2010, Heinrich Heine, C‑511/08, EU:C:2010:189, 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Jos säännöksen sanamuodon mukaisesta tulkinnasta sitä vastoin ilmenee, että sen sanamuoto on täysin selvä ja yksiselitteinen, kyseistä säännöstä ei voida tulkita muulla tavoin (ks. analogisesti tuomio 11.4.2024, OSTP Italy, C‑770/22, EU:C:2024:299, 47 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
31
Nyt käsiteltävässä asiassa päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan sanamuodosta on todettava, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan kyseisen päätöksen englanninkielisessä versiossa esiintyvällä ilmaisulla ”other than” voi olla englanninkielisenä synonyyminä sekä ”except” (lukuun ottamatta) että ”in addition to” (sen lisäksi).
32
On kuitenkin todettava, että kyseisen säännöksen ranskankielisen version mukaan kukin jäsenvaltio tai unionin toimielin vastaa lähettämästään henkilöstöstä aiheutuvista kuluista, kuten matkakuluista asemapaikkaan ja takaisin, palkoista, terveydenhuollosta ja korvauksista, ”à l’exclusion des” (suomeksi: pois lukien) päivärahat, force majeure ‑lisät ja riskilisät.
33
Päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan ranskankielisessä versiossa olevaa ilmaisua ”à l’exclusion des” sisällöltään vastaava ilmaisu on saman säännöksen useissa muissa kieliversioissa, kuten esimerkiksi sen italian‑, tšekin‑, tanskan‑, saksan‑, viron‑, kroaatin‑, latvian‑, liettuan‑, unkarin‑, hollannin‑, portugalin‑, sloveenin‑, suomen‑ ja ruotsinkielisissä versioissa. Näissä kieliversioissa tässä järjestyksessä nimittäin käytetään ilmaisuja ”diverse da”, ”s výjimkou”, ”bortset fra”, ”anderer – – als”, ”välja arvatud”, ”osim”, ”izņemot”, ”išskyrus”, ”kivételével”, ”en andere vergoedingen dan”, ”com excepção das”, ”razen”, ”muista – – kuin” ja ”andra – – än”, joten niillä on tämä merkitys.
34
Koska päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan englanninkielisessä versiossa oleva ilmaisu ”other than” voi tarkoittaa muun muassa ”lukuun ottamatta” ja koska tämä merkitys on täysin kyseisen säännöksen muissa kieliversioissa käytettyjen ilmaisujen mukainen, ainoastaan tämä merkitys on otettava huomioon eivätkä kyseisen säännöksen eri kieliversiot siis eroa toisistaan.
35
Kuten tämän tuomion 32 ja 33 kohdasta ilmenee, eri kieliversiot tukevat päätelmää, jonka mukaan päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohdan sanamuodossa ei säädetä, että EUPOL Afganistan ‑operaation henkilöstön jäsenelle olisi maksettava sekä unionin maksamat päivärahat, force majeure ‑lisät ja riskilisät että ne samanluonteiset korvaukset ja lisät, jotka jäsenvaltio, johon hän kuuluu, suorittaa hänelle samojen tehtävien hoitamisesta mainitussa poliisioperaatiossa. Koska kyseisen säännöksen sanamuoto on riittävän selkeä ja yksiselitteinen, säännöstä ei ole tarpeen tulkita päätöksen 2010/279 systematiikan ja tarkoituksen mukaan.
36
Edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että päätöksen 2010/279 7 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että siinä ei säädetä, että kyseisellä päätöksellä jatketun poliisioperaation henkilöstön jäsenelle olisi maksettava sekä unionin maksamat päivärahat, force majeure ‑lisät ja riskilisät että ne samanluonteiset korvaukset ja lisät, jotka jäsenvaltio, johon hän kuuluu, suorittaa hänelle samojen tehtävien hoitamisesta mainitussa poliisioperaatiossa.
Toinen kysymys
37
Koska ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on esittänyt toisen kysymyksensä vain siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, toiseen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
Oikeudenkäyntikulut
38
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Euroopan unionin poliisioperaatiosta Afganistanissa (EUPOL Afganistan) 18.5.2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/279/YUTP 7 artiklan 3 kohtaa
on tulkittava siten, että
siinä ei säädetä, että kyseisellä päätöksellä jatketun poliisioperaation henkilöstön jäsenelle olisi maksettava sekä unionin maksamat päivärahat, force majeure ‑lisät ja riskilisät että ne samanluonteiset korvaukset ja lisät, jotka jäsenvaltio, johon hän kuuluu, suorittaa hänelle samojen tehtävien hoitamisesta mainitussa poliisioperaatiossa.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: italia.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa asian minkään asianosaisen todellista nimeä.