62018CC0183
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
PRIIT PIKAMÄE
12 päivänä marraskuuta 2019 (
1
)
Asia C-183/18
Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)
vastaan
Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańsku,
Prokuratura Rejonowa Gdańsk-Śródmieście w Gdańskun osallistuessa asian käsittelyyn
(Ennakkoratkaisupyyntö – Sąd Rejonowy Gdańsk-Południe w Gdańsku (Etelä-Gdańskin piirioikeus, Puola))
Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Oikeudellinen yhteistyö rikosoikeuden alalla – Puitepäätös 2005/214/YOS – Oikeushenkilöille määrättyjen taloudellisten seuraamusten tunnustaminen ja täytäntöönpano – Velvollisuus tulkita kansallista oikeutta yhdenmukaisesti – Ulottuvuus – Oikeushenkilön käsite – Taloudellinen seuraamus, joka on määrätty yhteisölle, joka ei ole oikeuskelpoinen
I Johdanto
1.
Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta taloudellisiin seuraamuksiin 24.2.2005 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2005/214/YOS (
2
)nojalla jäsenvaltion (jäljempänä päätöksen antanut valtio) viranomaiset voivat hakea taloudellisen seuraamuksen täytäntöönpanoa sellaisessa toisessa jäsenvaltiossa (jäljempänä täytäntöönpanovaltio), jossa sillä luonnollisella tai oikeushenkilöllä, jota vastaan päätös on annettu, on omaisuutta tai tuloja taikka asuinpaikkansa tai, jos on kyse oikeushenkilöstä, rekisteröity kotipaikkansa.
2.
Käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön, joka perustuu Adm. Verwerking Flitsgegevens CJIB HA Leeuwardenin (CJIB:n nopeusvalvontakameratietojen käsittely-yksikkö, Leeuwarden, Alankomaat) 25.11.2016 antaman päätöksen, jolla Bank BGŻ BNP Paribas S.A. w Gdańskun (Bank BGŻ BNP Paribas S.A., Gdańsk, Puola) (
3
) maksettavaksi on määrätty 36 euron sakko, tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevaan hakemukseen, jonka on esittänyt Ministerie van Veiligheid en Justitien (turvallisuus- ja oikeusministeriö, Alankomaat) Centraal Justitieel Incassobureau (keskusperintätoimisto, Alankomaat), (
4
) yhteydessä unionin tuomioistuimen on sovellettava 29.6.2017 annetusta tuomiosta Popławski (
5
) ilmeneviä tulkintoja, jotka koskevat puitepäätösten vaikutuksia ja erityisesti yhdenmukaista tulkintaa koskevan velvollisuuden täytäntöönpanoa.
3.
Uudempana piirteenä käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä unionin tuomioistuimen on ratkaistava, voidaanko taloudellinen seuraamus panna täytäntöön – ja tarvittaessa millä tavalla se voidaan panna täytäntöön – jäsenvaltiossa, kun se on määrätty yhteisölle, joka ei ole oikeuskelpoinen kyseisessä valtiossa.
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
A
Unionin oikeus
1. Puitepäätös 2005/214
4.
Puitepäätöksen 2005/214 1 artiklassa, jonka otsikko on ”Määritelmät”, säädetään seuraavaa:
”Tässä puitepäätöksessä tarkoitetaan:
a)
’päätöksellä’ lopullista päätöstä, jossa luonnollinen tai oikeushenkilö velvoitetaan taloudellisen seuraamuksen suorittamiseen ja jonka on antanut:
– –
iii)
päätöksen antaneen valtion muu viranomainen kuin tuomioistuin mainitun valtion kansallisen lainsäädännön nojalla lainrikkomuksina rangaistavien tekojen johdosta edellyttäen, että kyseisellä henkilöllä on ollut tilaisuus saattaa asia sellaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jolla on toimivalta erityisesti rikosasioissa;
– –”
5.
Puitepäätöksen 4 artiklan, jonka otsikko on ”Päätösten lähettäminen ja keskusviranomaiseen turvautuminen”, 1 ja 6 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Tässä puitepäätöksessä tarkoitettu päätös voidaan yhdessä tässä artiklassa tarkoitetun todistuksen kanssa lähettää sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa sillä luonnollisella tai oikeushenkilöllä, jota vastaan päätös on annettu, on omaisuutta tai tuloja taikka asuinpaikkansa tai, jos on kyse oikeushenkilöstä, rekisteröity kotipaikkansa.
– –
6.   Jos päätöksen vastaanottavalla täytäntöönpanovaltion viranomaisella ei ole toimivaltaa tunnustaa päätöstä ja toteuttaa sen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä, sen on viran puolesta toimitettava päätös toimivaltaiselle viranomaiselle ja ilmoitettava siitä päätöksen antaneen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle.”
6.
Puitepäätöksen 5 artiklan, jonka otsikko on ”Soveltamisala”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Seuraavat rangaistavat teot, mikäli ne ovat päätöksen antaneessa valtiossa rangaistavia ja sellaisina kuin ne on määritelty päätöksen antaneen valtion lainsäädännössä, edellyttävät päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa tämän puitepäätöksen mukaisesti ja ilman kaksoisrangaistavuuden tutkimista:
– –
–
tieliikennerikkomukset, mukaan lukien ajo- ja lepoaikoja sekä vaarallisia aineita koskevien säännösten rikkominen,
– –”
7.
Puitepäätöksen 2005/214 6 artiklassa, jonka otsikko on ”Päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano”, säädetään seuraavaa:
”Täytäntöönpanovaltion toimivaltaisten viranomaisten on tunnustettava ja pantava täytäntöön 4 artiklan mukaisesti lähetetty päätös ilman muita muodollisuuksia ja toteutettava viipymättä kaikki sen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet, jollei toimivaltainen viranomainen päätä vedota johonkin 7 artiklan mukaisista perusteista tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta kieltäytymiselle.”
8.
Puitepäätöksen 9 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Päätöksen täytäntöönpanoon sovelletaan täytäntöönpanovaltion lainsäädäntöä samalla tavoin kuin täytäntöönpanovaltion määräämään taloudelliseen seuraamukseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 3 kohdan ja 10 artiklan soveltamista. Täytäntöönpanovaltion viranomaisilla on yksin toimivalta päättää täytäntöönpanomenettelyistä ja määrätä kaikista niihin liittyvistä toimenpiteistä, myös täytäntöönpanon lopettamisperusteista.
– –
3.   Oikeushenkilöä vastaan langetettu taloudellinen seuraamus on pantava täytäntöön, vaikka täytäntöönpanovaltio ei tunnusta oikeushenkilöiden rikosoikeudellisen vastuun periaatetta.”
9.
Puitepäätöksen 20 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän puitepäätöksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 22 päivään maaliskuuta 2007 mennessä.
2.   Kukin jäsenvaltio voi enintään viiden vuoden ajan tämän puitepäätöksen voimaantulosta lukien rajata sen soveltamisen:
– –
b)
oikeushenkilöiden osalta päätöksiin, jotka liittyvät menettelyyn, jonka osalta eurooppalaisessa välineessä edellytetään oikeushenkilöiden vastuun periaatteen soveltamista.
– –
3.   Kukin jäsenvaltio voi, mikäli 4 artiklassa tarkoitetun todistuksen perusteella on aihetta olettaa, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa vahvistettuja perusoikeuksia tai oikeudellisia perusperiaatteita on rikottu, päättää olla tunnustamatta ja panematta täytäntöön päätöksiä. Sovelletaan 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
– –”
2. Direktiivi (EU) 2015/413
10.
Direktiivin (EU) 2015/413 (
6
) johdanto-osan ensimmäisessä ja toisessa perustelukappaleessa säädetään seuraavaa:
”(1)
Liikenneturvallisuuden parantaminen on yksi Euroopan unionin liikennepolitiikan keskeisimpiä tavoitteita. Euroopan unioni pyrkii politiikassaan parantamaan liikenneturvallisuutta ja vähentämään liikennekuolemia, loukkaantumisia ja aineellisia vahinkoja. Tämän politiikan tärkeänä osana on unionissa tehtyjen liikenneturvallisuutta huomattavasti vaarantavien liikennerikkomusten seuraamusten johdonmukainen täytäntöönpano.
(2)
– – Tällä direktiivillä pyritään varmistamaan, että liikenneturvallisuuteen liittyvien liikennerikkomusten tutkinnan tehokkuus taattaisiin – –”
11.
Direktiivin 2 artiklassa, jonka otsikko on ”Soveltamisala”, säädetään, että direktiiviä sovelletaan muun muassa ylinopeustapauksissa.
12.
Direktiivin 3 artiklan n alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
– –
n)
’ajoneuvon haltijalla’ henkilöä, jonka nimiin ajoneuvo on rekisteröity, siten kuin se määritellään rekisteröintijäsenvaltion lainsäädännössä.”
13.
Direktiivin 2015/413 4 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Tämän direktiivin nojalla rikkomuksen tekovaltio käyttää vastaanottamiaan tietoja sen määrittämiseksi, kuka on henkilökohtaisesti vastuussa tämän direktiivin 2 artiklassa luetelluista liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista.”
B
Puolan lainsäädäntö
14.
Puitepäätöksen 2005/214 säännökset pannaan täytäntöön Puolan oikeusjärjestyksessä rikosprosessista 6.6.1997 annetun lain (ustawa – Kodeks postępowania karnego) (
7
) 66b luvussa.
15.
Rikosprosessilain 66b luvun, jonka otsikko on ”Euroopan unionin jäsenvaltion esittämä pyyntö taloudellisia seuraamuksia koskevan ratkaisun täytäntöönpanosta”, 611ff §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   Jos [ratkaisun antanut valtio] pyytää taloudellista seuraamusta koskevan lainvoimaisen ratkaisun täytäntöönpanoa, ratkaisun täytäntöönpano kuuluu sille piirituomioistuimelle, jonka alueella tekijällä on omaisuutta tai tuloja tai pysyvä tai väliaikainen asuinpaikka. Tämän luvun säännöksissä taloudellisella seuraamuksella tarkoitetaan tekijän velvollisuutta suorittaa ratkaisussa määritelty
1)
rahasumma, joka on rangaistus tehdystä rikoksesta;
– –
6.   Ellei tämän luvun säännöksistä muuta johdu, 1 momentissa tarkoitettujen ratkaisujen täytäntöönpanoon sovelletaan Puolan lainsäädäntöä. – –”
16.
Rikosprosessilain 611fg §:ssä säädetään seuraavaa:
”Edellä 611ff §:n 1 momentissa tarkoitetusta ratkaisun täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä, jos
1)
teko, jonka johdosta ratkaisu on annettu, ei ole Puolan lainsäädännön mukaan rikos, ellei se ole ratkaisun antaneen valtion lainsäädännön mukaan edellä 607w §:ssä mainittu rikos tai rikos
– –
c)
liikenneturvallisuutta vastaan,
– –
2)
ratkaisun liitteenä ei ole edellä 611ff §:n 2 momentissa tarkoitettua todistusta tai kyseinen todistus on epätäydellinen tai ilmeisessä ristiriidassa ratkaisun sisällön kanssa;
– –
7)
tekijä ei ole Puolan rikostuomioistuinten toimivallan alainen tai hänen syyttämiseensä tarvittava lupa puuttuu;
– –
9)
611ff §:n 2 momentissa tarkoitetun todistuksen sisällöstä käy ilmi, että henkilölle, jota ratkaisu koskee, ei ole annettu asianmukaisesti tietoa mahdollisuudesta ja oikeudesta valittaa kyseisestä ratkaisusta;
10)
edellä 611ff §:n 2 momentissa tarkoitetun todistuksen sisällöstä käy ilmi, että ratkaisu on tehty tekijän poissa ollessa, paitsi jos
a)
tekijä on kutsuttu saapumaan käsittelyyn tai hänelle on muulla tavoin annettu tiedoksi oikeudenkäynnin tai istunnon ajankohta ja paikka ja ilmoitettu, ettei poissaolo ole este ratkaisun antamiselle, tai tekijällä on oikeudenkäyntiasiamies, joka oli paikalla oikeudenkäynnissä tai istunnossa,
b)
ratkaisun jäljennös on annettu tiedoksi tekijälle, jolle on samalla ilmoitettu oikeudesta sekä määräajasta ja tavasta hakea ratkaisun antaneessa valtiossa uutta tuomioistuinkäsittelyä, jossa hän on läsnä, mutta tekijä ei ole lainmukaisessa määräajassa jättänyt tällaista hakemusta tai hän on ilmoittanut tyytyvänsä tehtyyn päätökseen;
11)
rikoksesta, jota ratkaisu koskee ja joka kuuluu Puolan rikostuomioistuinten toimivaltaan, ei rangaista yleisen armahduksen vuoksi;
12)
ratkaisu koskee taloudellista seuraamusta, jonka arvo on alhaisempi kuin 70 euroa tai vastaava summa muussa valuutassa.”
17.
Rikosprosessilain 611fh §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   Tuomioistuin tutkii taloudellisen seuraamuksen täytäntöönpanoa koskevan asian istunnossa, johon ovat oikeutettuja osallistumaan syyttäjä, tekijä, jos hän oleskelee Puolan tasavallan alueella, ja tekijän oikeudenkäyntiasiamies, jos hän saapuu paikalle. Jos tekijällä, joka ei oleskele Puolan tasavallan alueella, ei ole oikeudenkäyntiasiamiestä, toimivaltaisen tuomioistuimen presidentti voi määrätä hänelle oikeudenkäyntiasiamiehen viran puolesta.
2.   Taloudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa koskeviin tuomioistuimen ratkaisuihin saa hakea muutosta valittamalla.
3.   Lainvoimainen ratkaisu taloudellisesta seuraamuksesta muodostaa yhdessä siihen liitetyn 611ff §:n 2 momentissa tarkoitetun todistuksen kanssa täytäntöönpanoperusteen, ja se on täytäntöönpanokelpoinen Puolassa täytäntöönpanopäätöksen antamisen jälkeen.
4.   Jos ratkaisun antaneen valtion toimittamat tiedot eivät ole riittäviä taloudellista seuraamusta koskevan ratkaisun täytäntöön panemista koskevan päätöksen antamiseksi, tuomioistuin pyytää ratkaisun antaneen valtion tuomioistuinta tai muuta viranomaista täydentämään niitä annettuun määräaikaan mennessä.
5.   Jos edellä 4 momentissa tarkoitettua määräaikaa ei noudateta, päätös ratkaisun täytäntöönpanosta annetaan aiemmin toimitettujen tietojen perusteella.”
18.
Menettelystä rikkomusasioissa 24.8.2001 annetun lain (ustawa – Kodeks postępowania w sprawach o wykroczenia) (
8
) 116b §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Euroopan unionin jäsenvaltiolle esitettäviin sakkoa, muuta taloudellista seuraamusta, vahingonkorvausvelvollisuutta tai oikeudenkäyntikuluja koskevien ratkaisujen täytäntöönpanohakemuksiin ja Euroopan unionin jäsenvaltion tuomioistuimen tai muun viranomaisen esittämiin taloudellisen seuraamuksen täytäntöönpanoa koskeviin hakemuksiin sovelletaan vastaavia rikosprosessilain 66a ja 66b luvun säännöksiä.”
19.
Rikkomusasioista 20.5.1971 annetun lain (ustawa – Kodeks wykroczeń) (
9
) XI lukuun, jonka otsikko on ”Rikkomukset, jotka kohdistuvat liikenneturvallisuuteen ja järjestykseen liikenteessä”, kuuluvassa 92a §:ssä säädetään seuraavaa:
”Henkilölle, joka ajoneuvoa kuljettaessaan ei noudata laissa tai liikennemerkillä määrättyä nopeusrajoitusta, määrätään taloudellinen seuraamus.”
20.
Rangaistusten täytäntöönpanosta 6.6.1997 annetun lain (ustawa – Kodeks karny wykonawczy) (
10
) 25 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Maksettavaksi määrätyn sakon, rahamääräisen saatavan tai tuomioistuinmaksun täytäntöönpanoon sovelletaan siviiliprosessista annetun lain (Kodeks postępowania cywilnego) säännöksiä, ellei tämän lain säännöksistä muuta johdu.”
21.
Siviiliasioista 23.4.1964 annetun lain (ustawa – Kodeks cywilny) (
11
) 33 § säädetään seuraavaa:
”Oikeushenkilöitä ovat Skarb Państwa (valtion kassa, Puola) ja sellaiset järjestäytyneet elimet, joille erillisissä säännöksissä annetaan oikeussubjektin asema.”
22.
Siviiliprosessista 17.11.1964 annetun lain (ustawa – Kodeks postępowania cywilnego) (
12
) 64 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   Kaikki luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat olla osapuolena menettelyssä (asianosaiskelpoisuus).
11.   Asianosaiskelpoisuus on myös järjestäytyneillä elimillä, jotka eivät ole oikeussubjekteja mutta joille on laissa myönnetty oikeustoimikelpoisuus.
– –”
23.
Elinkeinovapaudesta 2.7.2004 annetun lain (Ustawa o swobodzie działalności) (
13
) 5 §:n 4 momentissa esitetään määritelmä, jonka mukaan ”sivuliike” on ”erillinen ja organisatorisesti itsenäinen liiketoiminnan osa, jota yrittäjä harjoittaa kotipaikkansa tai päätoimipaikkansa ulkopuolella”.
III Tosiseikat, pääasian oikeudenkäynti ja ennakkoratkaisukysymykset
24.
CJIB esitti 9.7.2017 Sąd Rejonowy Gdańsk-Południe w Gdańskulle (Etelä-Gdańskin piirioikeus, Puola), joka on käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, 25.11.2016 annetun päätöksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevan hakemuksen.
25.
Päätöksellä määrätty sakko määrättiin seuraamuksena siitä, että Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin omistaman ajoneuvon kuljettaja ylitti 13.11.2016 Utrechtissa (Alankomaat) sallitun nopeuden kuudella kilometrillä tunnissa.
26.
CJIB:n 25.11.2016 annettuun päätökseen liittämästä todistuksesta ilmenee, että Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskia, jolle seuraamus määrättiin, ”ei kuultu [menettelyssä], koska se ei sitä halunnut”. Alankomaiden lainsäädännön mukaisesti sille kerrottiin oikeudesta riitauttaa seikat, jotka oli luettu sen syyksi, mutta se ei hakenut muutosta määräajassa. Näin ollen päätöksestä tuli lainvoimainen 6.1.2017 ja Alankomaiden lainsäädännön mukaan päätöksellä määrätyn seuraamuksen täytäntöönpano vanhenee 6.1.2022.
27.
Ratkaistakseen kysymyksen taloudellisen seuraamuksen tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin järjesti istunnon. Asianosaiset eivät tulleet paikalle eivätkä jättäneet lausuntoja.
28.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin korostaa, että rikosprosessilain 66b lukua, jolla puitepäätöksessä 2005/214 säädetty on pantu täytäntöön Puolan lainsäädännössä, sovelletaan sekä rikosasioissa annettujen ratkaisujen täytäntöönpanoon että rikkomusasioissa annettujen ratkaisujen täytäntöönpanoon. (
14
)
29.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo kuitenkin, että puitepäätöstä 2005/214 ei ole täysin pantu täytäntöön kansallisesti. Puolan lainsäätäjä on käyttänyt täytäntöönpanolainsäädännön henkilöllisen soveltamisalan määrittelyssä tekijän käsitettä, vaikka rikosprosessilaissa kyseinen käsite viittaa ainoastaan luonnollisiin henkilöihin, kun taas kyseisen puitepäätöksen 1 ja 9 artiklan mukaan puitepäätöstä sovelletaan myös ratkaisuihin, joilla taloudellinen seuraamus määrätään oikeushenkilölle.
30.
Näin ollen mahdollisuutta panna täytäntöön ratkaisu, jolla määrätään taloudellinen seuraamus oikeushenkilölle, ei ole rikosprosessilain 611ff §:n ja sitä seuraavien säännösten soveltamisalalla eikä myöskään yhteisöjen rikosoikeudellisesta vastuusta rangaistuksen uhalla kielletyistä toimista 28.10.2002 annetun lain (ustawa o odpowiedzialności podmiotów zbiorowych za czyny zabronione pod groźbą kary) (
15
) soveltamisalalla, koska lakia ei sovelleta yhteisöjen rikkomuksiin.
31.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan tästä seuraa, että Puolan tuomioistuimet kieltäytyvät johdonmukaisesti tunnustamasta ja panemasta täytäntöön ratkaisuja, joilla määrätään taloudellisia seuraamuksia oikeushenkilöille, vaikka puitepäätöksen 2005/214 9 artiklan 3 kohdan nojalla tällaiset ratkaisut on pantava täytäntöön, vaikka täytäntöönpanovaltio ei tunnusta oikeushenkilöiden rikosoikeudellisen vastuun periaatetta.
32.
Puolan tuomioistuinten mahdollisuudesta soveltaa suoraan kyseisen puitepäätöksen säännöksiä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön ja erityisesti 29.6.2017 annetun tuomion Popławski (
16
) mukaan on niin, että koska puitepäätöksillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta, kansallisilla tuomioistuimilla on velvollisuus tulkita kansallista oikeutta niiden mukaisesti.
33.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo kuitenkin, että rikosprosessilaissa käytettyä tekijän käsitettä ei voitane tulkita siten, että sillä tarkoitetaan myös oikeushenkilöitä, sen varmistamiseksi, että kansalliset säännökset ovat puitepäätöksen 2005/214 mukaisia.
34.
Näin ollen yhtäältä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko sillä velvollisuus jättää soveltamatta kansallista oikeussääntöä, kun sitä ei voida tulkita unionin oikeuden mukaisesti, tai soveltaa sen sijaan kyseisessä puitepäätöksessä säädettyä sääntöä.
35.
Toisaalta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on epävarma oikeushenkilön käsitteen tulkinnasta. Kyseinen tuomioistuin korostaa, että Puolan lainsäädännön mukaan Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin kaltainen yhteisö on kaupparekisterissä ja sillä on oma kotipaikkansa. Vaikka se on organisatorisesti itsenäinen, se ei ole Bank BGŻ BNP Paribas S.A:sta, jonka kotipaikka on Varsova (Puola), (
17
) erillinen oikeussubjekti (erillisesti oikeustoimikelpoinen) eikä sillä ole asianosaiskelpoisuutta tuomioistuinkäsittelyissä (lukuun ottamatta työoikeusasioissa). Sen sijaan näyttää siltä, että Alankomaiden lainsäädännön mukaan oikeushenkilön organisatoriset yksiköt kuuluvat myös oikeushenkilön käsitteen soveltamisalaan.
36.
Tässä yhteydessä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko puitepäätöksessä 2005/214 käytetty oikeushenkilön käsite unionin oikeuden itsenäinen käsite vai onko sitä tulkittava ratkaisun antaneen valtion tai täytäntöönpanovaltion lainsäädännön mukaisesti.
37.
Tässä tilanteessa Sąd Rejonowy Gdańsk-Południe w Gdańsku on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko – – puitepäätöksen [2005/214] – – 1 artiklan a alakohdan, 9 artiklan 3 kohdan sekä 20 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan b alakohdan säännöksiä tulkittava siten, että täytäntöön pantavaksi lähetetty ratkaisu, jolla määrätään taloudellinen seuraamus oikeushenkilölle, on pantava täytäntöön täytäntöönpanovaltiossa siitä huolimatta, että puitepäätöksen – – kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä ei säädetä mahdollisuudesta panna täytäntöön ratkaisua, jolla tällainen seuraamus määrätään oikeushenkilölle?
2)
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko puitepäätöksen [2005/214] 1 artiklan a alakohdassa ja 9 artiklan 3 kohdassa mainittua oikeushenkilön käsitettä tulkittava
a)
ratkaisun antaneen valtion säännösten mukaisesti (1 artiklan c alakohta)
b)
täytäntöönpanovaltion säännösten mukaisesti (1 artiklan d alakohta) vai
c)
unionin oikeuden itsenäisenä käsitteenä
ja seuraako siitä, että oikeushenkilön käsitteeseen sisältyy myös oikeushenkilön sivuliike, vaikka siltä puuttuu oikeuskelpoisuus täytäntöönpanovaltiossa?”
IV Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
38.
Kirjallisia huomautuksiaan ovat esittäneet Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie, Puolan, Unkarin ja Alankomaiden hallitukset sekä Euroopan komissio.
V Asian tarkastelu
A
Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
39.
Ensimmäisellä ennakkoratkaisukysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee unionin tuomioistuimelta, onko puitepäätöksen 2005/214 1 artiklan a alakohtaa, 9 artiklan 3 kohtaa ja 20 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että täytäntöön pantavaksi lähetetty päätös, jolla oikeushenkilölle määrätään taloudellinen seuraamus, on pantava täytäntöön täytäntöönpanovaltiossa, vaikka puitepäätöksen kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä ei säädetä mahdollisuudesta panna täytäntöön päätös, jolla tällainen seuraamus määrätään oikeushenkilölle.
40.
Ensiksi katson, että puitepäätöksestä 2005/214 ilmenee yksiselitteisesti, että oikeushenkilöille liikennerikkomuksista määrätyt taloudelliset seuraamukset on tunnustettava ja pantava täytäntöön myös silloin, kun täytäntöönpanovaltion lainsäädännössä ei tunnusteta oikeushenkilöiden rikosoikeudellisen vastuun periaatetta.
41.
Tältä osin totean, että useiden puitepäätöksen 2005/214 säännösten – kuten esimerkiksi 1 artiklan a alakohdan, 4 artiklan 1 kohdan tai puitepäätöksen liitteenä olevan todistuksen f jakson (
18
) – mukaan kyseisellä puitepäätöksellä käyttöön otetussa järjestelmässä taloudellinen seuraamus voidaan määrätä niin luonnolliselle henkilölle kuin oikeushenkilöllekin.
42.
Lisäksi puitepäätöksen 2005/214 6 ja 7 artiklasta, luettuna yhdessä, ilmenee, että puitepäätöksessä tarkoitettu ratkaisu on lähtökohtaisesti tunnustettava ja pantava täytäntöön eivätkä jäsenvaltiot voi kieltäytyä tästä sillä perusteella, että kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä mahdollisuudesta panna täytäntöön ratkaisu, jolla oikeushenkilölle määrätään taloudellinen seuraamus. (
19
)
43.
Unionin lainsäätäjä osasi odottaa, että kansallisten lainsäädäntöjen välillä olisi eroja oikeushenkilöiden rikosoikeudellisen vastuun osalta. (
20
) Siten se on säätänyt – asettamatta jäsenvaltioille minkäänlaista velvollisuutta säätää oikeushenkilöiden rikosoikeudellisesta vastuusta – puitepäätöksen 2005/214 9 artiklan 3 kohdassa, että oikeushenkilölle määrätty taloudellinen seuraamus on pantava täytäntöön, ”vaikka täytäntöönpanovaltio ei tunnusta oikeushenkilöiden rikosoikeudellisen vastuun periaatetta”.
44.
Näin ollen puitepäätöksessä 2005/214, jonka sitova luonne on kiistaton, (
21
) jäsenvaltioille asetetaan selvästi velvollisuus panna täytäntöön ratkaisu, jolla oikeushenkilölle määrätään taloudellinen seuraamus.
45.
Tätä päätelmää ei horjuta puitepäätöksen 20 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetty, sillä säännöksessä jäsenvaltioille tarjottu mahdollisuus rajoittaa – väliaikaisesti ja tietyin edellytyksin – puitepäätöksen soveltamista oikeushenkilöihin päättyi 22.3.2010.
46.
Toiseksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin olettaa, että puitepäätöksen 2005/214 säännöksiä ei ole pantu oikein täytäntöön Puolan lainsäädännössä, että rikosprosessilain 611ff §:n 1 momentissa tarkoitettu tekijän käsite ei kata oikeushenkilöitä ja että tätä aukkoa ei voida paikata millään muulla säännöksellä, ja tiedustelee, onko kansallista lainsäädäntöä jätettävä soveltamatta ja onko kyseisen puitepäätöksen säännöksiä sovellettava sen sijaan.
47.
Tältä osin muistutan, että puitepäätösten vaikutuksia on täsmennetty ja rajattu unionin tuomioistuimen uusimmassa oikeuskäytännössä. (
22
) Unionin tuomioistuin on katsonut sillä perusteella, että puitepäätöksillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta, että sen lisäksi, että puitepäätöksen säännöksiä ei voida soveltaa suoraan, jäsenvaltioiden tuomioistuimilla ei ole velvollisuutta jättää soveltamatta sellaista kansallisen oikeutensa säännöstä, joka on ristiriidassa puitepäätöksen kanssa. (
23
) Puitepäätöksen sitovasta luonteesta seuraa kuitenkin, että kansallisilla viranomaisilla on velvollisuus tulkita kansallista oikeuttaan sen mukaisesti. (
24
)
48.
Konkreettisesti tämä merkitsee, että kansallisten viranomaisten on tulkittava kansallista oikeutta mahdollisimman pitkälle puitepäätösten sanamuodon ja tarkoituksen mukaisesti, jotta niillä tarkoitettu tulos saavutettaisiin. Tällainen tulkinta ei kuitenkaan yhtäältä voi olla perustana kansallisen oikeuden contra legem ‑tulkinnalle eikä se toisaalta voi johtaa siihen, että puitepäätöksen perusteella ja sen täytäntöön panemiseksi annetusta lainsäädännöstä riippumatta todettaisiin rikokseen syyllistyneiden henkilöiden olevan rikosoikeudellisessa vastuussa tai ankaroitettaisiin sitä. (
25
)
49.
Tässä tapauksessa on siis niin, että kun puitepäätöksellä 2005/214 ei ole välitöntä oikeusvaikutusta, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei voi jättää rikosprosessilakia soveltamatta eikä soveltaa kyseistä puitepäätöstä suoraan sen sijaan.
50.
Rikosprosessilain niiden säännösten, joilla puitepäätös 2005/214 on pantu täytäntöön, unionin oikeuden mukaisen tulkinnan osalta on selvää, että unionin tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisen toimivallanjaon mukaisesti tässä tapauksessa on yksinomaan ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä ratkaista, ottaen huomioon kansallisen oikeuden kokonaisuudessaan ja soveltaen siinä hyväksyttyjä tulkintatapoja, voidaanko kansallista oikeutta tulkita unionin oikeuden mukaisesti siten, että taataan puitepäätöksen täysi tehokkuus ja päädytään ratkaisuun, joka on puitepäätöksellä tavoitellun päämäärän mukainen. (
26
)
51.
Koska käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin vaikuttaa suhtautuvan epäilevästi siihen, että tällainen tulkinta on mahdollinen, haluan kuitenkin korostaa seuraavia seikkoja. (
27
)
52.
Ensinnäkin Puolan hallituksen ja komission tavoin katson, että tekijän käsite voi kattaa sekä luonnolliset henkilöt että oikeushenkilöt.
53.
Koska lisäksi puitepäätöksen 2005/214 tavoitteena ei ole aineellisen rikosoikeuden yhdenmukaistaminen, Puolan lainsäätäjä on voinut – mielestäni puitepäätöksessä säädetyn mukaisesti – käyttää puitepäätöksen täytäntöönpanossa rikosprosessilain 66b luvussa tekijän käsitettä, joka on prima facie neutraali käsite siten, että rikosprosessilain 66b luvun ja taloudellisten seuraamusten täytäntöönpanon asiayhteydessä kyseistä käsitettä voidaan tulkita itsenäisesti suhteessa käsitteen merkitykseen aineellisessa rikosoikeudessa. (
28
) Tämä Puolan lainsäätäjän omaksuma lähestymistapa vastaa mielestäni puitepäätöksen 2005/214 logiikkaa, koska puitepäätöksessä ei aseteta jäsenvaltioille velvollisuutta säätää oikeushenkilöiden rikosoikeudellisen vastuun mekanismista, vaikka puitepäätöksessä säädetään, että jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön oikeushenkilöille määrätyt taloudelliset seuraamukset.
54.
Näin ollen – toisin kuin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin väittää – rikosprosessilain seuraamusten täytäntöönpanoa koskevissa säännöksissä tarkoitetun tekijän käsitteen tulkinnassa ei ole sovellettava aineellisessa rikosoikeudessa tarkoitettua tekijän käsitettä, jolloin kyseistä käsitettä voidaan mielestäni tulkita siten, että se viittaa tahoon, jolle lainvoimainen taloudellinen seuraamus on määrätty, oli kyse sitten oikeushenkilöstä tai luonnollisesta henkilöstä.
55.
Lisäksi unionin tuomioistuimen käytössä olevien oikeudenkäyntiasiakirjojen mukaan Puolan eri tuomioistuimet ovat jo hyväksyneet täytäntöönpanohakemuksia, joissa on ollut kyse oikeushenkilöille liikennerikkomuksista Alankomaissa määrätyistä taloudellisista seuraamuksista. Ennakkoratkaisupyynnöstä ja unionin tuomioistuimelle toimitetuista oikeudenkäyntiasiakirjoista ilmenevien tietojen perusteella katson, että on mahdollista katsoa, että Puolan oikeus ei ole esteenä sille, että kyseisessä jäsenvaltiossa pannaan täytäntöön oikeushenkilölle määrätty sakko, tai ainakin että Puolan oikeutta voidaan tulkita puitepäätöksessä 2005/214 säädetyn mukaisesti.
56.
Toiseksi on hylättävä kaikki vastaväitteet, jotka perustuvat siihen, että oikeushenkilöiden rikosoikeudellinen vastuu mahdollisesti ankaroituisi. Lainvastaisen teon tekijän vastuun periaatteesta ja sen ulottuvuudesta ei nimittäin säädetä puitepäätöksessä 2005/214 vaan ne määräytyvät ratkaisun antaneen valtion oikeuden mukaan, ja täytäntöönpanovaltiossa, tässä tapauksessa Puolan tasavallassa, esiin tulee ainoastaan kysymys seuraamuksen täytäntöönpanosta.
57.
Kaiken edellä todetun perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen, että puitepäätöksen 2005/214 säännöksiä on tulkittava siten, että täytäntöön pantavaksi lähetetty ratkaisu, jolla oikeushenkilölle määrätään taloudellinen seuraamus, on pantava täytäntöön täytäntöönpanovaltiossa, vaikka puitepäätöksen kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä ei säädetä mahdollisuudesta panna täytäntöön ratkaisu, jolla oikeushenkilölle määrätään seuraamus. Koska kyseisen puitepäätöksen säännöksillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta, täytäntöönpanovaltion toimivaltaisen viranomaisen on tässä tarkoituksessa otettava huomioon kansallinen oikeus kokonaisuudessaan ja sovellettava siinä hyväksyttyjä tulkintatapoja tulkitakseen kansallisia oikeussääntöjä mahdollisimman pitkälle puitepäätöksen 2005/214 sanamuodon ja tarkoituksen mukaisesti.
B
Toinen ennakkoratkaisukysymys
58.
Toisella ennakkoratkaisukysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee unionin tuomioistuimelta yhtäältä, onko puitepäätöksessä 2005/214 mainittua oikeushenkilön käsitettä tulkittava ratkaisun antaneen valtion tai täytäntöönpanovaltion lainsäädännön mukaisesti vai unionin oikeuden itsenäisenä käsitteenä, ja toisaalta, onko tästä pääteltävä, että käsite kattaa myös Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin kaltaisen yhteisön, vaikka sitä ei pidetä oikeussubjektina täytäntöönpanovaltiossa.
59.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää lähinnä paitsi määrittelemään oikeushenkilön käsitteen myös selventämään, miten ja ketä vastaan seuraamus on pantava täytäntöön pääasiassa kyseessä olevan kaltaisissa olosuhteissa.
60.
Tältä osin muistutan, että käsiteltävässä asiassa seuraamus on määrätty Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskille mutta Puolassa oikeuskelpoisena (oikeustoimikelpoisena) pidetään ainoastaan Bank BGŻ BNP Paribas Varsovieta. Siten unionin tuomioistuimelle toimitetuista oikeudenkäyntiasiakirjoista ilmenee, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on varmistettava, että Puolan oikeudessa Bank BGŻ BNP Paribas Gdańsk ja Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie muodostavat yhden yhteisön ja Bank BGŻ BNP Paribas Gdańsk on Bank BGŻ BNP Paribas Varsovien paikallinen toimintayksikkö. Oikeudellisesti kyseinen organisatorinen yhtenäisyys ilmenee siitä, että – toisin kuin Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie – Bank BGŻ BNP Paribas Gdańsk ei ole oikeuskelpoinen (oikeustoimikelpoinen), jolloin se ei voi osallistua rikos- tai siviiliasioiden tuomioistuinkäsittelyyn. (
29
)
61.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan tämä seikka voi johtaa siihen, että Puolan viranomaiset kieltäytyvät panemasta seuraamusta täytäntöön sillä perusteella, että kun Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin kaltaisella yhteisöllä ei ole asianosaiskelpoisuutta täytäntöönpanomenettelyssä, sen oikeuksia voidaan loukata. Tällainen lopputulos on ilmeisen ongelmallinen, koska CJIB:n hakemus on lähtökohtaisesti pantava täytäntöön. (
30
)
62.
Käsiteltävänä olevan ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäisestä osasta on todettava ensinnäkin, että mielestäni puitepäätöksen 2005/214 järjestelmässä oikeushenkilön käsitettä ei ole tulkittava unionin oikeuden itsenäiseksi käsitteeksi.
63.
Vaikka nimittäin itsenäinen tulkinta on lähtökohtaisesti unionin oikeuden tehokkuuden tae, (
31
) tällainen lähestymistapa olisi tässä tapauksessa vastoin unionin lainsäätäjän tahtoa.
64.
Puitepäätöksen 2005/214 9 artiklan 3 kohdan ja vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen yhteisvaikutuksella voidaan varmistaa oikeushenkilöille määrättyjen taloudellisten seuraamusten täytäntöönpano ohittamalla kaksijakoinen vastakkainasettelu jäsenvaltioiden oikeuteen viittaamisen ja itsenäisen käsitteen välillä. (
32
) Näin ollen katson, että kun unionin lainsäätäjä on varmistanut, että taloudelliset seuraamukset pannaan täytäntöön huolimatta kansallisten lainsäädäntöjen välisistä oikeushenkilöiden rikosoikeudellista vastuuta koskevista eroista, se on nimenomaan halunnut välttää sen, että kyseiselle käsitteelle annettaisiin oma tulkintansa unionin oikeudessa.
65.
Huomautan lisäksi, että vaikka käsitteen itsenäinen tulkinta rajoittuu lähtökohtaisesti siihen oikeudelliseen välineeseen, johon käsite sisältyy, (
33
) oikeushenkilön käsitteen itsenäisellä tulkinnalla, vaikka se koskisikin ainoastaan puitepäätöstä 2005/214, voisi olla vakavia seurauksia muilla unionin oikeuden aloilla, vaikka sekä unionin tuomioistuin että unionin lainsäätäjä ovat mielestäni aina olleet hyvin varovaisia kyseistä käsitettä käsitellessään. (
34
)
66.
Toiseksi puitepäätöksen 2005/214 järjestelmässä ratkaisun antaneen valtion lainsäädäntöä sovelletaan vastuuseen ja seuraamukseen ja sen perusteella määräytyy, kenelle seuraamus määrätään, jolloin oikeushenkilön käsitettä on tulkittava ratkaisun antaneen valtion lainsäädännön mukaisesti.
67.
Tältä osin on hyödyllistä korostaa, että puitepäätöksen 2005/214 5 artiklan 1 kohdassa, josta ilmenee, että ratkaisun antaneen valtion rikosoikeutta sovelletaan muun muassa rikoksen määritelmän osalta, on ilmaistu rikosoikeuden alueperiaate. Asiasta on lisäksi säädetty puitepäätöksen 2005/214 9 artiklan 1 ja 3 kohdassa, joiden mukaan yhtäältä seuraamuksen täytäntöönpanoon sovelletaan täytäntöönpanovaltion lainsäädäntöä ja toisaalta oikeushenkilölle määrätty taloudellinen seuraamus on pantava täytäntöön, vaikka täytäntöönpanovaltio ei tunnusta oikeushenkilöiden rikosoikeudellisen vastuun periaatetta.
68.
Siten unionin lainsäätäjä takaa aineellista rikosoikeudellista lainsäädäntöä tai seuraamusten täytäntöönpanolainsäädäntöä yhdenmukaistamatta kuitenkin sen, että taloudelliset seuraamukset pannaan täytäntöön jäsenvaltioiden alueella vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen perusteella. (
35
)
69.
Kaikilla näillä perusteilla katson, että puitepäätöksen 2005/214 järjestelmässä oikeushenkilön käsitettä ei voida pitää itsenäisenä käsitteenä vaan sitä on tulkittava ratkaisun antaneen valtion oikeuden mukaisesti.
70.
Käsiteltävänä olevan ennakkoratkaisukysymyksen toisesta osasta katson, että on tärkeää pitää mielessä sekä taloudellisten seuraamusten tehokkaan täytäntöönpanon välttämättömyys että niiden tahojen oikeuksien turvaaminen, joille tällaisia seuraamuksia on määrätty.
71.
Kun käsiteltävässä asiassa yhteisöllä, jolle on määrätty seuraamus Alankomaissa, ei ole sellaista oikeuskelpoisuutta (oikeustoimikelpoisuutta), että se voisi osallistua täytäntöönpanomenettelyyn Puolassa, ongelmana on, miten puitepäätös 2005/214 pannaan käytännössä täytäntöön. On ilmeistä, että jotta oikeushenkilölle määrätty taloudellinen seuraamus voidaan panna täytäntöön jäsenvaltiossa, oikeushenkilöllä on oltava oikeuksia ja velvollisuuksia, sillä muussa tapauksessa seuraamuksen täytäntöönpano on ongelmallista.
72.
Tältä osin on kiistatonta, että tilanne, jossa Puolan viranomaiset antavat direktiivillä 2015/413 käyttöön otetun yhteistyön yhteydessä toisen jäsenvaltion vastaaville viranomaisille tietoja, jotka eivät ole vääriä mutta ovat vähintäänkin puutteellisia, (
36
) vaarantaa sekä kyseisen direktiivin että puitepäätöksen 2005/214 tavoitteet. Kun viranomaiset eivät mainitse, että ajoneuvon omistaja, joka on vastuussa rikkomuksesta, on yhteisö, jonka osalta ei ole varmuutta siitä, että taloudellinen seuraamus pannaan täytäntöön, seuraamuksen täytäntöönpano vaarantuu välttämättä. (
37
)
73.
Näin ollen tulevaisuudessa ja puitepäätöksen 2005/214 järjestelmän kestävyyden takaamiseksi on keskeistä, että vilpittömän yhteistyön periaatteen ja sekä direktiiville 2015/413 että kyseiselle puitepäätökselle leimallisen yhteistyöhengen mukaisesti jäsenvaltiot välittävät kyseisen direktiivin perusteella sellaisia tietoja, joiden avulla voidaan paitsi yksilöidä rikkomuksesta vastuussa oleva ajoneuvon omistaja myös taata mahdollisen taloudellisen seuraamuksen täytäntöönpano koko unionin alueella. (
38
)
74.
Nämä suositukset pätevät kuitenkin vain tulevaan eivätkä ne ole ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kannalta sellainen hyödyllinen vastaus, jonka avulla tuomioistuin voi käsiteltävässä asiassa noudattaa puitepäätöksen 2005/214 mukaisia velvollisuuksiaan.
75.
Tältä osin – kuten korostin tämän ratkaisuehdotuksen 66 kohdassa – puitepäätöksen 2005/214 järjestelmässä ratkaisun antaneen valtion lainsäädäntöä sovelletaan vastuuseen ja seuraamukseen ja sen perusteella määräytyy, kenelle seuraamus määrätään, kun taas täytäntöönpanovaltion lainsäädäntöä sovelletaan seuraamuksen täytäntöönpanoon eikä täytäntöönpanovaltio voi kieltäytyä täytäntöönpanosta sillä perusteella, että oikeushenkilöillä ei ole prosessuaalisia oikeuksia, joiden perusteella niillä olisi asianosaiskelpoisuus täytäntöönpanomenettelyssä.
76.
Siten pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa minusta näyttää siltä, ellei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen selvityksistä muuta johdu, että taloudellisen seuraamuksen täytäntöönpanon varmistamiseksi on katsottava, että koska Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie on oikeuskelpoinen (oikeustoimikelpoinen) oikeushenkilö, sitä voidaan pitää yhteisönä, joka on oikeudellisesti vastuussa Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskista, ja näin ollen yhteisönä, jolle seuraamus on määrätty. CJIB:n hakemus voidaan siten puitepäätöksen 2005/214 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti siirtää toimivaltaiseen tuomioistuimeen Varsovassa, jossa yhtiön kotipaikka sijaitsee.
77.
On totta, että unionin lainsäätäjä on korostanut toistuvasti puitepäätöksessä 2005/214 sitä, kuinka tärkeää on kunnioittaa perusoikeuksia, (
39
) ja että lainsäätäjän tavoitteena oli helpottaa taloudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa ja varmistaa samalla, että niiden henkilöiden ja yhteisöjen, joita vastaan tällaisia seuraamuksia pannaan täytäntöön, asianmukaista suojaa kunnioitetaan.
78.
Tältä osin on todettava ensinnäkin, että Bank BGŻ BNP Paribas Varsovien oikeuksien mahdollista loukkaamista ei ehkä voida lieventää mutta sitä voidaan ainakin tarkastella sen ja Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin välisen suhteen erityispiirteiden valossa. Muistutan nimittäin, että Puolan lainsäädännön mukaan Bank BGŻ BNP Paribas Gdańsk ja Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie ovat yksi yhteisö ja että ainoastaan Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie on oikeuskelpoinen (oikeustoimikelpoinen). Näin ollen yhtäältä Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie vastaa Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin toiminnasta. Toisaalta sitä, että BGŻ BNP Paribas Gdańsk ei halunnut tulla kuulluksi, ja sitä, ettei se hakenut muutosta, voidaan pitää kyseisen yhden yhteisön päätöksinä.
79.
Toiseksi voidaan katsoa, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa on ennen kaikkea kyse sisäisestä toimintavirheestä, joka on aiheutunut siitä, että Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie ja Bank BGŻ BNP Paribas Gdańsk eivät ole kommunikoineet keskenään. Koska Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie ja Bank BGŻ BNP Paribas Gdańsk ovat yksi yhteisö, tällaisella yhteydenpidon puutteella ei ole vaikutuksia, koska Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin toiminta, kuten esimerkiksi sen päätös olla hakematta muutosta Alankomaissa, katsotaan Bank BGŻ BNP Paribas Varsovien toiminnaksi.
80.
Joka tapauksessa on ilmeistä, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa Bank BGŻ BNP Paribas Varsovien pitäisi pystyä vetoamaan oikeuksiinsa täytäntöönpanovaltiossa.
81.
Siten mahdollisen rikosprosessilain 611fh §:n 2 momentissa tarkoitettua täytäntöönpanopäätöstä koskevan muutoksenhaun yhteydessä Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie voisi väittää, että sen oikeuksia on loukattu kohtuuttomalla tavalla, koska se ei ole voinut osallistua menettelyyn Alankomaissa. Tällaista loukkausta ja sen oikeasuhteisuutta olisi arvioitava tapauskohtaisesti ja kyseinen arviointi kuuluisi näin ollen täytäntöönpanovaltion tuomioistuinten toimivaltaan.
82.
Näin ollen ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa toiseen ennakkoratkaisukysymykseen, että oikeushenkilön käsite ei ole unionin oikeuden itsenäinen käsite vaan sitä on tulkittava ratkaisun antaneen valtion lainsäädännön mukaisesti ja että kyseisessä puitepäätöksessä tarkoitettu oikeushenkilön käsite kattaa Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin kaltaisen yhteisön, jolta puuttuu oikeuskelpoisuus, kunhan yhteisö muodostaa organisatorisen yksikön sellaisen yhteisön kanssa, joka on oikeuskelpoinen.
VI Ratkaisuehdotus
83.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Sąd Rejonowy Gdańsk-Południe w Gdańskun esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
1)
Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta taloudellisiin seuraamuksiin 24.2.2005 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2005/214/YOS, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS, säännöksiä on tulkittava siten, että täytäntöön pantavaksi lähetetty ratkaisu, jolla oikeushenkilölle määrätään taloudellinen seuraamus, on pantava täytäntöön täytäntöönpanojäsenvaltiossa, vaikka puitepäätöksen kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä ei säädetä mahdollisuudesta panna täytäntöön ratkaisu, jolla oikeushenkilölle määrätään seuraamus. Koska kyseisen puitepäätöksen säännöksillä ei ole välitöntä oikeusvaikutusta, täytäntöönpanojäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tässä tarkoituksessa otettava huomioon kansallinen oikeus kokonaisuudessaan ja sovellettava siinä hyväksyttyjä tulkintatapoja tulkitakseen kansallisia oikeussääntöjä mahdollisimman pitkälle kyseisen puitepäätöksen sanamuodon ja tarkoituksen mukaisesti.
2)
Puitepäätöksen 2005/214, sellaisena kuin se on muutettuna puitepäätöksellä 2009/299, säännöksiä on tulkittava siten, että oikeushenkilön käsite ei ole unionin oikeuden itsenäinen käsite vaan sitä on tulkittava ratkaisun antaneen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. Kyseisessä puitepäätöksessä tarkoitettu oikeushenkilön käsite kattaa pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen yhteisön, jolta puuttuu oikeuskelpoisuus, kunhan yhteisö muodostaa organisatorisen yksikön sellaisen yhteisön kanssa, joka on oikeuskelpoinen.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: ranska.
(
2
)	EUVL 2005, L 76, s. 16, sellaisena kuin se on muutettuna 26.2.2009 tehdyllä neuvoston puitepäätöksellä 2009/299/YOS (EUVL 2009, L 81, s. 24), jäljempänä puitepäätös 2005/214.
(
3
)	Jäljempänä Bank BGŻ BNP Paribas Gdańsk. Päätökseen viitataan jäljempänä 25.11.2016 annettuna päätöksenä.
(
4
)	Jäljempänä CJIB.
(
5
)	C-579/15, EU:C:2017:503.
(
6
)	Liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskevan rajat ylittävän tietojenvaihdon helpottamisesta 11.3.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2015, L 68, s. 9).
(
7
)	Dz. U., nro 89, järjestysnumero 555; jäljempänä rikosprosessilaki.
(
8
)	Dz. U., nro 106, järjestysnumero 1148.
(
9
)	Dz. U., nro 12, järjestysnumero 114.
(
10
)	Dz. U., nro 90, järjestysnumero 557.
(
11
)	Dz. U., nro 16, järjestysnumero 93.
(
12
)	Dz. U., nro 43, järjestysnumero 296.
(
13
)	Dz. U., nro 173, järjestysnumero 1807.
(
14
)	Viimeksi mainittujen osalta menettelystä rikkomusasioissa annetun lain 116b §:n 1 momentissa säädetyn viittauksen nojalla.
(
15
)	Dz. U., nro 197, järjestysnumero 1661.
(
16
)	C-579/15, EU:C:2017:503.
(
17
)	Jäljempänä Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie.
(
18
)	Jotta ratkaisu, jolla määrätään taloudellinen seuraamus luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, pannaan täytäntöön, ratkaisun antaneen valtion toimivaltaisen viranomaisen on puitepäätöksen 2005/214 4 artiklan nojalla lähetettävä ratkaisu yhdessä kyseisen puitepäätöksen liitteenä olevan todistuksen kanssa. Jos seuraamus on määrätty oikeushenkilölle, todistuksen f jaksossa edellytetään, että esitetään oikeushenkilön nimi, muoto, rekisteröity kotipaikka ja kuvaus sen omaisuudesta ja tuloista ja niiden sijaintipaikasta.
(
19
)	Puitepäätöksen 2005/214 7 artiklassa luetellaan perusteet kieltäytymiselle taloudellisen seuraamuksen määräämisestä tehdyn ratkaisun tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta. Tällaisena perusteena ei mainita sitä, että kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä mahdollisuudesta panna täytäntöön ratkaisu, jolla taloudellinen seuraamus määrätään oikeushenkilölle.
(
20
)	Yhteenvetona eroista kansallisten lainsäädäntöjen välillä hieman puitepäätöksen 2005/214 tekemisen jälkeen ks. Adam, S., Colette-Basecqz, N., ja Nihoul, M., La responsabilité pénale des personnes morales en Europe, Corporate Criminal Liability in Europe, La Charte, Bryssel, 2008.
(
21
)	Ks. tuomio 16.6.2005, Pupino (C-105/03, EU:C:2005:386, 33 ja 34 kohta). Korostan tältä osin, että Bank BGŻ BNP Paribas Varsovien näkemystä, jonka mukaan on niin, että jos Puolan oikeudessa ei ole pantu täytäntöön puitepäätöksen 2005/214 säännöksiä, joissa säädetään mahdollisuudesta panna kyseisessä jäsenvaltiossa täytäntöön ratkaisu, jolla oikeushenkilölle määrätään taloudellinen seuraamus, kyseisen puitepäätöksen säännöksiä ei voida käyttää perusteena panna tällainen ratkaisu täytäntöön kyseisessä jäsenvaltiossa, ei voida hyväksyä, koska kyseinen näkemys merkitsee de facto puitepäätöksen sitovan vaikutuksen kyseenalaistamista.
(
22
)	Ks. tuomio 24.6.2019, Popławski (C-573/17, EU:C:2019:530).
(
23
)	Ks. tuomio 24.6.2019, Popławski (C-573/17, EU:C:2019:530, 60–71 kohta).
(
24
)	Ks. tuomio 24.6.2019, Popławski (C-573/17, EU:C:2019:530, 72 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
25
)	Ks. tuomio 24.6.2019, Popławski (C-573/17, EU:C:2019:530, 73–76 kohta).
(
26
)	Näin on unionin tuomioistuimen jo esittämien kansallisen oikeuden unionin oikeuden mukaista tulkintaa koskevan velvollisuuden rajoja koskevien täsmennysten mukaan, sellaisina kuin ne on esitetty 24.6.2019 annetussa tuomiossa Popławski (C-573/17, EU:C:2019:530, 77 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
27
)	Vaikka tällainen seikka ei voi vaikuttaa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen arviointiin, joka koskee mahdollisuutta tulkita kansallista oikeutta unionin oikeuden mukaisesti, huomautan, että kun puitepäätöksen 2005/214 säännöksiä ei voida soveltaa suoraan eikä CJIB:n hakemusta voida hyväksyä muuten kuin rikosprosessilain 66b luvun perusteella, rikosprosessilain säännösten unionin oikeuden mukainen tulkinta on ainoa keino antaa sitova vaikutus kyseiselle puitepäätökselle.
(
28
)	Tällainen kanta on omaksuttava, vaikka muissa rikosprosessilain luvuissa käsite kattaisikin vain luonnolliset henkilöt, koska rikosprosessilain 66b luku koskee ainoastaan puitepäätöksen 2005/214 mukaisia hakemuksia ja luvussa säädetään ainoastaan siitä, miten taloudellisen seuraamuksen täytäntöönpano on järjestetty, eikä varsinaisista esitutkinta- ja syytetoimista.
(
29
)	Totean tältä osin, että ainoastaan Bank BGŻ BNP Paribas Varsovie on osallistunut asian käsittelyyn unionin tuomioistuimessa ja että vain se on antanut asianajovaltakirjan asianajajille.
(
30
)	Kuten käy selvästi ilmi puitepäätöksen 2005/214 6 artiklasta. Puitepäätöksen järjestelmässä jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön taloudellisten seuraamusten määräämistä koskevat ratkaisut vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen perusteella ja kyseisen puitepäätöksen säännösten mukaisesti. Siten täytäntöönpanosta vastaavat oikeusviranomaiset voivat lähtökohtaisesti kieltäytyä tällaisen ratkaisun täytäntöönpanosta ainoastaan puitepäätöksessä 2005/214 tyhjentävästi luetelluilla perusteilla täytäntöönpanosta kieltäytymiselle. Tästä seuraa, että kun lähtökohtana on, että taloudellisten seuraamusten määräämistä koskevat ratkaisut pannaan täytäntöön, täytäntöönpanosta kieltäytymistä pidetään poikkeuksena, jota on tulkittava suppeasti (ks. analogisesti tuomio 14.11.2013, Baláž, C-60/12, EU:C:2013:733, 29 kohta ja tuomio 25.7.2018, Minister for Justice and Equality (tuomioistuinjärjestelmän puutteet), C‑216/18 PPU, EU:C:2018:586, 41 kohta).
(
31
)	Ks. tuomio 14.11.2013, Baláž (C-60/12, EU:C:2013:733, 26 kohta).
(
32
)	Siten puitepäätöksen 2005/214 9 artiklan 3 kohdan perusteella voidaan erotella nyt käsiteltävä ennakkoratkaisukysymys kysymyksistä, joista oli kyse 16.11.2010 annetussa tuomiossa Mantello (C-261/09, EU:C:2010:683) ja 14.11.2013 annetussa tuomiossa Baláž (C-60/12, EU:C:2013:733).
(
33
)	Täydellisyyden nimissä muistutan, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan itsenäisessä ja yhtenäisessä tulkinnassa on otettava huomioon säännöksen asiayhteys ja säännöstöllä, johon itsenäinen käsite sisältyy, tavoiteltu päämäärä (ks. mm. tuomio 14.11.2013, Baláž, C-60/12, EU:C:2013:733, 26 kohta).
(
34
)	Esimerkkinä tilanteesta, jossa on implisiittisesti kieltäydytty tulkitsemasta kyseistä käsitettä itsenäisesti, ks. määräys 24.11.2009, Landtag Schleswig-Holstein v. komissio (C‑281/08 P, ei julkaistu, EU:C:2009:728, 20 ja 22 kohta). Huomautan myös, että monessa SEUT 83 artiklan 1 kohtaan perustuvassa johdetun oikeuden tekstissä, jolla vahvistetaan rikosten määrittelyä koskevia vähimmäissääntöjä, unionin lainsäätäjä on viitannut oikeushenkilön käsitteen määritelmän osalta kansallisiin lainsäädäntöihin eikä käsitteeseen, jota unionin tuomioistuimen olisi tulkittava itsenäisesti (ks. esim. terrorismin torjumisesta sekä neuvoston puitepäätöksen 2002/475/YOS korvaamisesta sekä neuvoston päätöksen 2005/671/YOS muuttamisesta 15.3.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2017/541 (EUVL 2017, L 88, s. 6)).
(
35
)	Tämä periaate on koko puitepäätöksen 2005/214 rakenteen ja erityisesti puitepäätöksen 6 artiklan rakenteen logiikan perusta.
(
36
)	Käsiteltävässä asiassa Alankomaiden viranomaiset ovat yksilöineet ajoneuvon omistajan, joka on vastuussa rikkomuksesta, eli Bank BGŻ BNP Paribas Gdańskin Puolan ajoneuvorekistereistä saatujen rekisteröintitietojen perusteella. Näin ollen on yllättävää, että rekisteröintitodistuksen haltijaksi, joka on joko ajoneuvon omistaja tai haltija, on kirjattu yhteisö, joka ei ole oikeuskelpoinen (oikeustoimikelpoinen).
(
37
)	Alankomaiden hallituksen tavoin katson, että on ensisijaisen tärkeää, että ratkaisun antanut jäsenvaltio voi käyttää täytäntöönpanovaltion antamia tietoja määritelläkseen, kuka on vastuussa liikennerikkomuksista, ja määrätäkseen sille tai hänelle seuraamuksen.
(
38
)	Sellaisia tilanteita varten, joissa väärien tietojen antaminen johtaa siihen, että henkilö, jolle taloudellinen seuraamus on määrätty, ei ole rikkomuksesta vastuussa oleva henkilö, olisi säädettävä lisätakeista, kuten esimerkiksi menettelyn aloittamisesta uudelleen tai vahingonkorvauskanteesta, jonka kyseinen henkilö voi nostaa.
(
39
)	Ks. puitepäätöksen johdanto-osan viides perustelukappale ja 3 artikla.