Valitus, jonka Z on tehnyt 14.2.2013 virkamiestuomioistuimen yhdistetyissä asioissa F-88/09 ja F-48/10, Z v. unionin tuomioistuin, 5.12.2012 antamasta tuomiosta
(Asia T-88/13 P)
Oikeudenkäyntikieli: ranska
Asianosaiset
Valittaja: Z (Luxembourg, Luxemburg) (edustaja: asianajaja F. Rollinger)
Muu osapuoli: Euroopan unionin tuomioistuin
Vaatimukset
Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
toteamaan, että valitus voidaan ottaa tutkittavaksi,
toteamaan, että valitus on perusteltu,
kumoamaan näin ollen Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (kolmas jaosto) yhdistetyissä asioissa F-88/09 ja F-48/10, [Z] vastaan Euroopan unionin tuomioistuin, 5.12.2012 antaman tuomion,
ratkaisemaan asian asioissa F-88/09 ja F-48/10 esitettyjen kannekirjelmien mukaisesti
velvoittamaan vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kummassakin oikeusasteessa,
varaamaan valittajalle kaikki muut oikeudet, vaatimukset, perusteet ja oikeuskeinot.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valituksensa tueksi valittaja vetoaa yhteentoista valitusperusteeseen.
Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu siihen, ettei virkamiestuomioistuimen kolmas jaosto ole ollut puolueeton.
Toinen valitusperuste, joka perustuu siihen, ettei valittajalla ole ollut tehokasta oikeussuojakeinoa, koska virkamiestuomioistuin on rajoittanut niitä toimia, joihin hän on ryhtynyt toimielimiä vastaan.
Kolmas valitusperuste, joka perustuu siihen, ettei tuomari Rofes i Pujol ole kelpoinen ottamaan kantaa tuomari Van Raepenbuschin jääväämistä koskevaan vaatimukseen.
Neljäs valitusperuste, joka perustuu siihen, että oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on loukattu, koska valittajalla ei ole ollut mahdollisuutta valittaa virkamiestuomioistuimen päätöksestä hylätä tuomarin jääväämistä koskeva vaatimus.
Viides valitusperuste, joka perustuu siihen, että oikeutta näyttöön on loukattu eikä siirtopäätöksen ja kurinpitoseuraamuksen määräämisestä tehdyn päätöksen taustalla olevien nimittävän viranomaisen perustelujen aineellisen paikkansapitävyyden toteamista koskevaa velvollisuutta ole noudatettu.
Kuudes valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut, että siirtopäätös tehtiin Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ainoastaan yksikön etu huomioon ottaen.
Seitsemäs valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut, että virat vastasivat toisiaan mainittujen henkilöstösääntöjen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
Kahdeksas valitusperuste, joka perustuu puolustautumisoikeuksien ja kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen.
Yhdeksäs valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on jättänyt tutkimatta sellaisen vahingon korvaamista koskevan vaatimuksen, joka seuraa siirtopäätöksen julkaisemisesta toimielimen sisällä, vaikka valittajalla ei ollut velvollisuutta aloittaa oikeudenkäyntiä edeltävää hallinnollista menettelyä esittääkseen vahingonkorvausvaatimuksensa.
Kymmenes valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen siltä osin kuin virkamiestuomioistuin on katsonut, että valituksia käsittelevä komitea oli toimivaltainen tekemään päätöksen valittajan valituksesta.
Yhdestoista valitusperuste, joka perustuu oikeudelliseen virheeseen, koska virkamiestuomioistuin ei ole katsonut, että vastapuoli oli rikkonut virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen liitteessä IX olevaa 1–3 artiklaa ja loukannut puolustautumisoikeuksia ja kontradiktorista periaatetta kurinpitomenettelyssä.