62015TJ0405_RES
Asia T-405/15
Fulmen
vastaan
Euroopan unionin neuvosto
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 2.7.2019
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttäminen – Korvaus vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen kantajan nimen lisäämisestä luetteloon ja sen säilyttämisestä luettelossa henkilöistä ja yhteisöistä, joihin rajoittavia toimenpiteitä sovelletaan – Aineellinen vahinko – Aineeton vahinko
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Unionin tuomioistuinten toimivalta – Korvauskanne, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen siitä, että kantajan nimi on virheellisesti merkitty rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luetteloon – Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen – Korvauskanne, jossa vaaditaan korvausta vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen kantajaan kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisesta – Soveltamisalaan kuuluminen
(SEU 24 artiklan 1 kohta ja 40 artikla; SEUT 215, SEUT 268 ja SEUT 275 artikla sekä SEUT 291 artiklan 2 kohta; neuvoston päätökset 2010/413/YUTP ja 2010/644/YUTP; neuvoston asetukset N:o 668/2010 ja N:o 961/2010)
(ks. 45, 46 ja 50 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet – Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen ja elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä – Neuvoston toimivalta käyttää SEUT 215 artiklaan perustuvien rajoittavien toimenpiteiden alalla SEUT 291 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä
(SEUT 215 artikla ja SEUT 291 artiklan 2 kohta)
(ks. 47 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Lainvastaisuus – Vahinko – Syy-yhteys – Kumulatiiviset edellytykset – Yhden edellytyksen täyttymättä jääminen – Vahingonkorvauskanteen hylkääminen kokonaisuudessaan
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 51 ja 54 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Sellaisen oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen – Oikeussääntö, jolla annetaan yksityisille oikeuksia – Käsite
(SEUT 340 artiklan toinen kohta; neuvoston päätökset 2010/413/YUTP ja 2010/644/YUTP; neuvoston asetukset N:o 668/2010 ja N:o 961/2010)
(ks. 63–65 kohta)
Kumoamiskanne – Kanneperusteet – Harkintavallan väärinkäyttö – Käsite
(ks. 73 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iraniin kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet – Sellaisten henkilöiden, yhteisöjen ja elinten varojen jäädyttäminen, jotka osallistuvat ydinaseiden levittämiseen tai tukevat sitä – Omaisuudensuojan ja elinkeinovapauden rajoittaminen – Hyväksyttävä – Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen – Loukkauksen puuttuminen – Tämän oikeuskäytännön soveltaminen elinkeinovapauteen
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 ja 17 artikla; neuvoston päätökset 2010/413/YUTP ja 2010/644/YUTP; neuvoston asetukset N:o 668/2010 ja N:o 961/2010)
(ks. 80–82 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Lainvastaisuus – Vahinko – Syy-yhteys – Vastuu kantajan nimen merkitsemisestä luetteloihin henkilöistä ja yhteisöistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä – Todistustaakka
(SEUT 268 artikla; neuvoston päätökset 2010/413/YUTP ja 2010/644/YUTP; neuvoston asetukset N:o 668/2010 ja N:o 961/2010)
(ks. 90–92 kohta)
Tuomioistuinmenettely – Näyttö – Asiakirjanäyttö – Todistusarvo – Unionin tuomioistuinten arviointi – Arviointiperusteet
(ks. 98–101 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vahinko – Korvattava vahinko – Henkinen kärsimys, joka on aiheutunut siitä, että Euroopan unionin virallisessa lehdessä on julkaistu rajoittavia toimenpiteitä, jotka haittaavat näiden toimenpiteiden kohteena olevan yhteisön mainetta – Kuuluu soveltamisalaan
(SEUT 340 artiklan toinen kohta; neuvoston päätökset 2010/413/YUTP ja 2010/644/YUTP; neuvoston asetukset N:o 668/2010 ja N:o 961/2010)
(ks. 184–186 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Todellinen ja varma vahinko – Todistustaakka
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 188 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Vastuun syntymisen edellytykset – Lainvastaisesta toimesta aiheutunut todellinen ja varma vahinko – Henkinen kärsimys, joka on aiheutunut rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisesta ja pysyttämisestä – Sellaisen riidanalaisen toimen kumoaminen, jolla ei varmisteta asianmukaista korvausta henkisestä kärsimyksestä – Merkinnän säilyttäminen luettelossa unionin yleisen tuomioistuimen kumoamistuomion jälkeen – Unionin yleisen tuomioistuimen toteaman lainvastaisuuden vakavuus – Näytön puuttuminen – Toimenpiteiden toteuttajan velvoite tutkia toimenpiteiden perusteltavuus
(SEUT 340 artiklan toinen kohta; neuvoston päätökset 2010/413/YUTP ja 2010/644/YUTP; neuvoston asetukset N:o 668/2010 ja N:o 961/2010)
(ks. 189 kohta ja 193–202 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi 2.7.2019 antamillaan tuomioilla Fulmen v. neuvosto (T-405/15) ja Mahmoudian v. neuvosto (T-406/15) Fulmen-yhtiön nostaman vahingonkorvauskanteen, joka perustuu siitä aiheutuneeseen aineettomaan vahinkoon, että neuvosto on antanut neljä Iraniin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä koskevaa säädöstä (
1
) (T-405/15), sekä Mahmoudianin nostaman vahingonkorvauskanteen, joka perustuu samojen säädösten antamisesta aiheutuneeseen henkiseen kärsimykseen (T-406/15). Näillä säädöksillä (jäljempänä riidanalaiset säädökset) kyseisten kahden kantajan nimet oli merkitty luetteloihin henkilöistä ja yhteisöistä, joihin sovellettiin kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä, ja pysytetty kyseisissä luetteloissa. Unionin yleinen tuomioistuin toteaa, ettei riidanalaisten säädösten kumoaminen aiemmalla tuomiolla ole riittänyt korvaamaan kantajille aineetonta vahinkoa tai henkistä kärsimystä, joka on aiheutunut kantajien maineen loukkaamisesta. Se katsoo, että käsiteltävissä asioissa olisi ollut erityisen perusteltua, että neuvosto olisi tutkinut kantajiin edelleen kohdistuneiden rajoittavien toimenpiteiden perusteltavuuden sen jälkeen, kun oli annettu tuomio, jolla unionin yleinen tuomioistuin oli kumonnut riidanalaiset säädökset todetun lainvastaisuuden vakavuuden eli näytön puuttumisen vuoksi.
Kantajana oleva Fulmen on iranilainen yhtiö, joka toimii erityisesti sähkölaitealalla. Mahmoudian puolestaan on kyseisen yhtiön enemmistöosakas ja hallituksen puheenjohtaja. Kahden kantajan ja neuvoston välinen riita-asia kuuluu sellaisten asioiden ryhmään, jotka liittyvät ydinaseiden levittämisen estämiseksi Iranissa toteutettaviin toimenpiteisiin. Unionin yleinen tuomioistuin kumosi riidanalaiset säädökset 21.3.2012 antamallaan tuomiolla Fulmen ja Mahmoudian v. neuvosto (
2
) siltä osin kuin ne koskivat kantajia. Unionin tuomioistuin hylkäsi 28.11.2013 antamallaan tuomiolla neuvosto v. Fulmen ja Mahmoudian (
3
) neuvoston valituksen unionin yleisen tuomioistuimen 21.3.2012 antamasta tuomiosta ja katsoi, ettei neuvosto ollut esittänyt näyttöä siitä, että kantajat olisivat toimineet Fordow’n laitoksessa lähellä Qomia (Iran), mikä oli niiden luetteloon merkitsemisen peruste. Täytäntöönpanoasetuksella N:o 1361/2013 (
4
) neuvosto poisti 28.11.2013 annetun tuomion nojalla kantajien nimet rajoittavien toimenpiteiden kohteina olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloista.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo nyt käsiteltävässä asiassa, että neuvosto on rikkonut riittävän ilmeisellä tavalla oikeussääntöä, jolla annetaan oikeuksia yksityiselle, kun se ei ole noudattanut sille asetettua velvoitetta tukea SEUT 215 artiklan mukaisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä, joita asianomaiset henkilöt ovat vastustaneet.
Jotta voitaisiin todeta, että riidanalaisten toimien kumoaminen ei ole riittänyt korvaamaan kantajille aineetonta vahinkoa tai henkistä kärsimystä, joka on aiheutunut heidän maineensa loukkaamisesta, unionin yleinen tuomioistuin mainitsee lisäksi, että kantajien nimiä on heidän vastalauseistaan huolimatta säilytetty luettelossa lähes kolme ja puoli vuotta, vaikka neuvosto olisi voinut poistaa ne koska tahansa, kun otetaan huomioon, että kantajia vastaan esitetylle väitteelle ei ole todisteita. Tältä osin unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että kun otetaan huomioon unionin yleisen tuomioistuimen toteaman lainvastaisen toiminnan vakavuus, asianomaisen toimielimen on – vaikka samanaikaisesti muutoksenhaun kanssa – tutkittava unionin yleisen tuomioistuimen vahvistamat arvioinnit.
Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että kun otetaan huomioon Yhdysvaltojen Fulmen-yhtiötä koskevien toimenpiteiden itsenäisyys suhteessa riidanalaisiin säädöksiin, unionin ei voida katsoa olevan vastuussa mahdollisesta aineettomasta vahingosta, joka toimenpiteistä on voinut aiheutua kantajalle. Juuri Yhdysvaltojen toimenpiteiden itsenäisyys huomioon ottaen neuvosto katsoo kuitenkin virheellisesti, että kantajalle aiheutuneen aineettoman vahingon määrän arvioinnissa on otettava huomioon se, että kantajaan sovelletaan edelleen Yhdysvaltojen toimenpiteitä riidanalaisten säädösten kumoamisen jälkeen.
Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että siltä osin kuin on kyse pääasiassa stressin, ahdistuksen, nöyryytyksen ja erityisesti kantajan läheisiä kohtaan tunnetun syyllisyyden aiheuttamasta henkisestä kärsimyksestä, tämä vahinko eroaa Mahmoudianin kunnialle ja maineelle aiheutuneesta haitasta. Kyseessä on luonnollinen henkilö, ja siksi väitetty henkinen kärsimys, joka liittyy riidanalaisten säädösten kantajan sosiaaliselle elämälle ja perhe-elämälle aiheuttamaan haittaan, johtui lähinnä siitä, että hänen kuvansa hänen perheensä ja jopa hänen sosiaalisen piirinsä silmissä heikentyi, koska hän ei varojensa ja taloudellisten resurssiensa jäädyttämisen takia enää kyennyt ylläpitämään aikaisempaa elintasoaan. Unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että riidanalaisten säädösten antaminen ja kantajan nimen säilyttäminen häntä koskevissa riidanalaisissa luetteloissa ovat aiheuttaneet kantajalle korvattavaa henkistä kärsimystä.
(
1
)	Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta 26.7.2010 annettu neuvoston päätös 2010/413/YUTP (EUVL 2010, L 195, s. 39), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanosta 26.7.2010 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 668/2010 (EUVL 2010, L 195, s. 25), Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja yhteisen kannan 2007/140/YUTP kumoamisesta tehdyn päätöksen 2010/413/YUTP muuttamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston päätös 2010/644/YUTP (EUVL 2010, L 281, s. 81) ja Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 423/2007 kumoamisesta 25.10.2010 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 961/2010 (EUVL 2010, L 281, s. 1).
(
2
)	Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 21.3.2012, Fulmen ja Mahmoudian v. neuvosto (T-439/10 ja T-440/10, EU:T:2012:142).
(
3
)	Unionin tuomioistuimen tuomio 28.11.2013, neuvosto v. Fulmen ja Mahmoudian (C-280/12 P, EU:C:2013:775).
(
4
)	Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta 17.12.2013 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1361/2013 (EUVL 2013, L 343, s. 7).