62022TJ0245_RES
T‑245/22. sz. ügy
PGTEX Morocco
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (kibővített tizedik tanács), 2024. december 4.
„Dömping – A Kínából származó egyes szőtt vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámok kiterjesztése a Marokkóban feladott ilyen termékek behozatalára – Kijátszásellenes vizsgálat – Az intézkedések kijátszása – EK–Marokkó euro‑mediterrán társulási megállapodás – Az (EU) 2016/1036 rendelet 22. cikkének a) pontja – Hatáskörrel való visszaélés – A kijátszás megállapításának feltételei – A 2016/1036 rendelet 13. cikke – Olyan gyakorlat, eljárás vagy munka eredményeként eredő változás, amelynek a vám kivetésén kívül semmilyen más megfelelő magyarázata vagy gazdasági indoka nincs – Összeszerelési műveletek – Befejezési műveletek – A »hozzáadott érték« fogalma – Továbbra is támogatásban részesülő importált hasonló termék vagy annak részei – Téves jogalkalmazás – Nyilvánvaló értékelési hiba – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – Egyenlő bánásmód – A megfelelő ügyintézés elve – A 2016/1036 rendelet 18. cikkének (1) és (3) bekezdése – A rendelkezésre álló tények felhasználása”
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az intézkedések kijátszása – Dömpingellenes vám kiterjesztése – Olyan országban feladott behozatalra kiterjesztett végleges dömpingellenes vám, amely az Unióval társulási megállapodást kötött – Megengedhetőség – Feltételek
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (20) preambulumbekezdés, és 13. cikk; 2022/302 bizottsági rendelet)
(lásd: 40–43., 45–53. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az intézkedések kijátszása – Fogalom – A harmadik országok és az Unió közötti kereskedelem szerkezetének megváltozása – Megfelelő magyarázat nélküli vagy gazdaságilag nem indokolt gyakorlat, eljárás vagy munka eredményeként előállt változás – A dömpingellenes vámmal érintett termékekhez hasonló termékeket előállító gyártóüzem létrehozása az említett termék származási országától eltérő országban – Időbeli egybeesés a vámok kivetéséhez vezető dömpingellenes vizsgálat megindítása és az említett gyártóüzem létrehozása között – A hatályban lévő dömpingellenes vámok alkalmazásának elkerülésére irányuló szándék vélelme – Bizonyítási teher
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 13. cikk, (1) bekezdés; 2022/302 bizottsági rendelet, (67) preambulumbekezdés)
(lásd: 78–89. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az intézkedések kijátszása – Összeszerelési művelet – Fogalom – Befejezési művelet – Bennfoglaltság
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 13. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés, negyedik albekezdés, d) pont, (2) bekezdés, b) pont; 2022/302 bizottsági rendelet, (73), (74) és (76) preambulumbekezdés)
(lásd: 109–117. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az intézkedések kijátszása – Összeszerelési művelet – Fogalom – Értékelési szempontok
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 13. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés, (2) bekezdés; 2022/302 bizottsági rendelet, (73), (74) és (76) preambulumbekezdés)
(lásd: 120., 121. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az intézkedések kijátszása – Összeszerelési művelet – Az összeszerelt termék alkatrészei összértékének legalább 60%‑át képező, az intézkedések által érintett országból érkező alkatrészek – Kivétel – A behozott alkatrészeknek az előállítási költség 25%‑ánál magasabb hozzáadott értéke – A hozzáadott érték fogalma – Terjedelem – Kiszámítás – Előállítási költségek – Kiigazítás – Szempontok – A tényleges termelés kapacitáskihasználása mértékének figyelembevétele
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, (5) bekezdés, 13. cikk, (2) bekezdés, b) pont; 2022/302 bizottsági rendelet, (77)–(80), (82), (83), (88), (90) és (91) preambulumbekezdés)
(lásd: 150–172. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az intézkedések kijátszása – Összeszerelési művelet – A behozott alkatrészek hozzáadott értékének meghatározása – A gyártási költségek kiigazítása – Megengedhetőség – Az előállítási költségek kiigazításának hiánya a kárkülönbözet dömpingellenes vizsgálat során való meghatározásakor – Az egyenlő bánásmód elvének megsértése – Hiány
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, (5) bekezdés, 13. cikk, (2) bekezdés, b) pont; 2022/302 bizottsági rendelet, (77)–(80), (82), (83), (88), (90) és (91) preambulumbekezdés)
(lásd: 179. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Az intézkedések kijátszása – A vizsgálat lefolytatása – A rendelkezésre álló adatok felhasználása a vállalkozás együttműködésének megtagadása esetén – Feltételek – A szükséges információkhoz való hozzáférés megtagadása
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 13. cikk, (3) bekezdés, 18. cikk, (1), (4) és (5) bekezdés; 2022/302 bizottsági rendelet, (36), (37) és (39)–(41) preambulumbekezdés)
(lásd: 198–208., 210. pont)
Összefoglalás
Egy, a kínai PGTEX csoporthoz tartozó marokkói társaság által indított kereset tárgyában eljáró Törvényszék elutasítja a Kínai Népköztársaságból származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek (a továbbiakban: üvegrost szövetek) behozatalára vonatkozóan bevezetett végleges dömpingellenes vámnak a Marokkóban feladott üvegrost szövetek behozatalára történő kiterjesztéséről szóló 2022/302 végrehajtási rendelet (
1
) megsemmisítése iránti keresetet. A Törvényszék ennek alkalmával pontosítja az Európai Bizottság azon lehetőségét, hogy a Kínai Népköztársasággal szemben kivetett dömpingellenes vámokat kiterjessze az olyan más harmadik országból származó hasonló termékek behozatalára, amellyel az Európai Unió társulási megállapodást írt alá, amennyiben a hatályban lévő intézkedéseket kijátsszák.
2020‑ban a szolgálatai által lefolytatott dömpingellenes vizsgálatot követően a Bizottság elfogadta a Kínai Népköztársaságból és az Egyiptomból származó egyes üvegrost szövetek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok kivetéséről szóló 2020/492 végrehajtási rendeletet. (
2
)
2021‑ben az üvegrostszövet‑gyártók egyik uniós szövetsége, a Tech‑Fab Europe eV kérelme alapján a Bizottság vizsgálatot indított arra vonatkozóan, hogy e dömpingellenes intézkedéseket esetlegesen kijátsszák‑e a Marokkóban feladott, akár Marokkóból származóként, akár nem ilyenként bejelentett ugyanezen termék behozatalával. E vizsgálat végén a Bizottság elfogadta a megtámadott végrehajtási rendeletet.
Keresetében a felperes, a PGTEX Morocco, egy üvegrost szöveteket gyártó és az Unióba exportáló marokkói társaság a megtámadott végrehajtási rendeletnek az őt érintő részében történő megsemmisítését kéri. Többek között az Európai Unió és a Marokkói Királyság között létrejött társulási megállapodás (
3
) megsértésére hivatkozik. A felperes vitatja továbbá a marokkói gyártóüzeme létrehozásának a dömpingellenes vámok kivetésén kívüli gazdasági indokának hiányára vonatkozó következtetéseket, valamint az általa Marokkóban végzett gyártási folyamat „összeszerelési műveletnek” minősítését.
A Törvényszék álláspontja
A társulási megállapodásról és a 2016/1036 rendelet (
4
)13. cikkében előírt kijátszásellenes szabályok alkalmazásának lehetőségéről
Először is a Törvényszék azt vizsgálja, hogy a Bizottság alkalmazhatta‑e a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkében előírt kijátszásellenes szabályokat abból a célból, hogy kiterjessze a Kínából származó üvegrost szövetek behozatalára kivetett dömpingellenes vámokat a Marokkóból származó hasonló termékek behozatalára is, figyelmen kívül hagyva azt, hogy az Unió társulási megállapodást írt alá Marokkóval.
A Törvényszék ezzel kapcsolatban megállapítja, hogy a társulási megállapodás és a dömpingellenes alaprendelet 13. cikke az Unió kereskedelempolitikájának két olyan eszköze, amelyek eltérő céloknak és logikának felelnek meg. Az első ugyanis olyan együttműködési eszköz, amelynek célja a Marokkóból származó áruk Unión belüli szabad mozgásának előmozdítása, többek között a vámok és az azokkal azonos hatású díjak megszüntetése révén. A második olyan kereskedelemvédelmi eszköz, amelynek célja az olyan tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok szankcionálása, amelyek veszélyeztethetik a harmadik országokkal szemben már hatályban lévő dömpingellenes intézkedések hatékonyságát, mivel lehetővé teszik az intézmények számára, hogy bizonyos feltételek mellett kiterjesszék e dömpingellenes intézkedéseket a többek között egy másik országból származó hasonló termékek behozatalára annak elkerülése érdekében, hogy a dömpingellenes intézkedéseket kijátsszák.
A jelen ügyben a Bizottság – mivel úgy ítélte meg, hogy a PGTEX‑csoport az üvegrost szövetek kínai behozatalára kivetett dömpingellenes vám megkerülése érdekében hivatkozott Marokkó területére – a megtámadott végrehajtási rendelettel kiterjesztette a dömpingellenes vámot a Marokkóban feladott üvegrost szövetekre is. Az így kiterjesztett vám egyébként – amelynek egyetlen célja a Kínai Népköztársasággal szemben kivetett dömpingellenes vám hatékonyságának biztosítása – nem különböztethető meg ez utóbbitól, amelyet kiegészít. Így a Bizottság megtámadott végrehajtási rendelete a PGTEX‑csoport kínai vállalkozásaira irányul, hogy azokat megakadályozza abban, hogy Marokkó területére hivatkozzanak annak érdekében, hogy kivonják magukat az üvegrost szövetek kínai behozatalára kivetett dömpingellenes vám alól.
A Törvényszék e tekintetben megjegyzi, hogy a Marokkó és az Unió által aláírt társulási megállapodás nem akadályozza meg az Uniót abban, hogy kijátszásellenes intézkedéseket alkalmazzon a fentiekben leírtakhoz hasonló magatartások megakadályozása érdekében, amennyiben a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkének valamennyi alkalmazási feltétele teljesül. Az ettől eltérő értelmezés megfoszthatná az Uniót egy olyan kereskedelemvédelmi eszköztől, amely alapvető fontosságú az uniós gazdasági ágazat hatékony védelmének biztosításához, és Marokkót olyan „szabad területté” alakíthatná át, amelyben a gazdasági szereplők a dömpingellenes intézkedések kijátszására irányuló bármilyen műveletet végrehajthatnának, ami ellentétes lenne a Marokkó és az Unió által e megállapodás keretében tett kölcsönös kötelezettségvállalásokkal.
A Törvényszék szerint ezért a Bizottság nem követett el hibát, amikor a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkében előírt kijátszásellenes szabályokat alkalmazta.
A dömpingellenes alaprendelet 13. cikke alkalmazási feltételeinek a jelen ügybeli értékeléséről
Másodszor a Törvényszék emlékeztet egyrészt arra, hogy a kijátszás fennállásának megállapításához szükséges feltételek között a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése megköveteli először is a harmadik ország és az Unió, vagy az intézkedések hatálya alá tartozó ország egyes vállalkozásai és az Unió közötti kereskedelem szerkezetének megváltozását, másodszor pedig azt, hogy e változás olyan gyakorlat, eljárás vagy munka eredményeként álljon elő, amelynek a vám kivetésén kívül semmilyen más megfelelő magyarázata és gazdasági indoka nincs. (
5
) Másrészt ugyanezen rendelkezés negyedik albekezdése értelmében az Unióban vagy harmadik országban végzett összeszerelési műveletek olyan gyakorlat, eljárás vagy munka közé tartoznak, amely kijátszásnak minősülhet.
A jelen ügyben a Bizottság, miután megállapította, hogy az üvegrost szövetek Marokkóból Unióba irányuló exportjának növekedése az utóbbiak közötti kereskedelem szerkezetének megváltozását jelenti, elemezte a felperes marokkói gyártóüzemének létrehozását illetően a kijátszás fennállásának megállapításához szükséges második feltételt.
E tekintetben a Törvényszék először is megállapítja, hogy a Bizottság nem követett el hibát, amikor megállapította, hogy a hatályos dömpingellenes vámok megkerülésére irányuló szándékon kívül nem volt más megfelelő magyarázat vagy gazdasági indok a marokkói üvegrostszövet‑gyártóüzem létrehozására.
Az e gyártóüzem létrehozására vonatkozó döntést ugyanis 2019 márciusában hozták meg, vagyis közvetlenül az üvegrost szövetek kínai behozatalára vonatkozó dömpingellenes vámok kivetéséhez vezető dömpingellenes vizsgálat megindítását követően, a végleges döntést pedig 2019 októberében, azaz hét hónappal e vizsgálat megindítását követően hozták meg.
Márpedig a dömpingellenes vizsgálat megindítása és a felperes marokkói gyártási telephelyének létrehozása közötti ilyen időbeli egybeesés az ítélkezési gyakorlat szerint igazolhatja azt a vélelmet, amely szerint valamely gyártóüzem exportáló országban történő létesítésének célja a kereskedelempolitikai intézkedések alkalmazásának elkerülése.
Az ilyen időbeli egybeesés esetén az érintett gazdasági szereplőnek kell bizonyítania, hogy a szóban forgó intézkedések következményei alóli mentesülés szándékán kívül más észszerű ok igazolta, hogy abban az országban hozta létre a gyártóüzemet, ahonnan a termékeket exportálja. Így a felperesnek kell bizonyítania, hogy a marokkói gyártóüzem létrehozását gazdaságilag más okok magyarázták és indokolták, mint a szóban forgó dömpingellenes intézkedések megkerülése, ezt a jelen ügyben azonban nem bizonyította.
Egyébiránt a felperes tévesen hivatkozik arra, hogy a Bizottság megsértette az adott ügy valamennyi releváns körülményének gondos és pártatlan vizsgálatára vonatkozó kötelezettségét, mivel a Bizottság helyesen elemezte a felperes által előterjesztett bizonyítékokat, és helyesen állapította meg, hogy e bizonyítékoknak nem sikerült cáfolniuk a következtetését.
Másodszor, a Bizottság nem követett el hibát, és nem sértette meg a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkét, amikor arra a következtetésre jutott, hogy az üvegrost szövetek Marokkóban végzett gyártási folyamata befejezési művelet, amely az e rendelkezés értelmében vett „összeszerelési művelet” fogalmába tartozik.
A jelen ügyben a Törvényszék az érintett rendelkezés szó szerinti, rendszertani és teleologikus elemzését végzi el annak meghatározása érdekében, hogy az „összeszerelési műveletek” fogalmát – a Bizottság javaslatának megfelelően – olyan tágan kell‑e értelmezni, amely magában foglalhatja a befejezési műveleteket is, vagy – amint azt a felperes javasolja – olyan megszorító értelmezést kell‑e adni, amely szerint ez utóbbi műveletek nem tartoznak az „összeszerelési művelet” fogalmába.
E tekintetben megállapítja, hogy a dömpingellenes alaprendelet nem határozza meg sem az „összeszerelési művelet”, sem pedig a „befejezési művelet” fogalmát. E rendelet azt sem pontosítja, hogy ez utóbbi műveletek az „összeszerelési műveletek” fogalmába tartoznak‑e.
Ami a rendelkezés rendszerét illeti, a befejezési műveletek nem szerepelnek azon gyakorlatok, eljárások vagy munka között, amelyek a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése értelmében kijátszásnak minősülhetnek. Ugyanakkor e rendelkezés (2) bekezdésének b) pontja, (
6
) amely meghatározza azokat a feltételeket, amelyek alapján valamely összeszerelési műveletet a hatályban lévő intézkedések kijátszásának kell tekinteni, a „befejezésre” utal. Ezen utalás alapján feltehető, hogy a befejezési műveletek az összeszerelési műveletek egyik fajtájaként értelmezhetők.
Ez az értelmezés egyrészt megfelel a kijátszásra vonatkozó uniós szabályozás által követett célnak, vagyis az Unió által elfogadott dömpingellenes intézkedések hatékonyságának biztosítására és azok kijátszásának elkerülésére irányuló célkitűzésnek, másrészt pedig azt megerősíti az a körülmény, hogy a jogalkotó széles mérlegelési mozgásteret hagyott az uniós intézmények számára a kijátszásra irányuló műveletek meghatározását illetően.
Végül a felperes által hivatkozott körülmények, mint például az üvegrost szövetek gyártási folyamatának összetettsége, nem befolyásolják az üvegrost szövetek marokkói gyártási folyamatának összeszerelési vagy befejezési műveletnek való minősítését. Ahhoz ugyanis, hogy az összeszerelési tevékenység kijátszásnak minősülhessen, a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkének (2) bekezdése az intézkedések hatálya alá tartozó országból származó felhasznált alkatrészek arányára és az ezen alkatrészekhez a szóban forgó ügylet által hozzáadott értékre utal.
Harmadszor, ami az összeszerelési műveletek hozzáadott értékének a dömpingellenes alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti meghatározását illeti, a Bizottság nem követett el nyilvánvaló értékelési hibát, és nem is sértette meg e rendelkezést azzal, hogy a referencia‑időszak alatti tényleges kapacitáskihasználási arányt figyelembe véve igazította ki a felperes által kiszámított értékcsökkenési költségeket, és figyelmen kívül hagyta a hozzáadott érték kiszámításának a felperes által javasolt másik három módszerét.
A Törvényszék e tekintetben megállapítja, hogy a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkének rendszere és célja is azt követeli meg, hogy az összeszerelési műveletek hozzáadott értékének meghatározásához kizárólag az üvegrost szövetek tényleges előállításához kapcsolódó költségeket, illetve csak az adatszolgáltatási időszak során ténylegesen behozott alkatrészek előállításához ténylegesen használt gépek működésével összefüggő értékcsökkenési és bérleti költségeket vegyék figyelembe.
A jelen esetben a felperes közölte a Bizottsággal az összes gépe maximális elméleti működése alapján kiszámított értékcsökkenési költségeket. Így a Bizottság – mivel úgy ítélte meg, hogy ezen értékcsökkenési és bérleti költségek nem tükrözhették hitelesen a behozott alkatrészekhez hozzáadott értéket – elvégezte a szükséges kiigazításokat. E célból a felperes által közölt és nem vitatott kapacitáskihasználási arányt alkalmazta.
Márpedig, mivel a felperes által a gépei maximális elméleti kapacitása alapján kiszámított értékcsökkenési költséget és a kapacitáskihasználást is azonos számú üvegrostszövet‑gép alapján számították ki, úgy, mintha azok a teljes adatszolgáltatási időszak alatt működtek volna, az egyik számításnak a másik kiigazítására való felhasználása nem minősül ténybeli tévedésnek.
A Bizottság helyesen állapította meg, hogy a hozzáadottérték‑számításnak a felperes által a Bizottság számára javasolt más módszerei nem tették lehetővé, hogy jobban tükrözzék a behozott alkatrészekhez hozzáadott értéket.
Negyedszer, a Bizottság nem sértette meg a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és az egyenlő bánásmód elvét azzal, hogy a hozzáadott érték meghatározása érdekében elvégezte a fent hivatkozott kiigazításokat, miközben a kárkülönbözet kiszámítása során a termelési kapacitás alacsony kihasználtságának megállapítása ellenére nem igazította ki az uniós gazdasági ágazat előállítási költségeit.
Eltérő összefüggésben és célból kerül sor ugyanis az előállítási költségeknek egyrészt az uniós gazdasági ágazatot a dömpingelt behozatal következtében ért kárkülönbözet kiszámítása során való figyelembevételére, másrészt az előállítási költségeknek az összeszerelési vagy a befejezési művelet során behozott alkatrészekhez hozzáadott érték kiszámításához annak megállapítása céljából történő figyelembevételére, hogy sor került‑e a dömpingellenes intézkedések kijátszására. Márpedig a felperesnek magyarázatot kellett volna adnia arra, hogy e költségek eltérő figyelembevételével a Bizottság mennyiben sérthette meg a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és az egyenlő bánásmód elvét, amit a jelen ügyben nem tett meg.
Mivel a Bizottság gondosan és pártatlanul megvizsgálta a jelen ügy valamennyi releváns elemét, és a felperes által a gépek használatával és a bérleti költségekkel kapcsolatban adott magyarázatok figyelembevételével igazította ki a költségeket, a Törvényszék elutasítja a megfelelő ügyintézéshez való jog megsértésére alapított kifogást is.
A rendelkezésre álló tények felhasználásáról
Végül a Törvényszék azt a jogalapot vizsgálja, amellyel a felperes azt rója fel a Bizottságnak, hogy megsértette a dömpingellenes alaprendelet 18. cikkét, mivel a rendelkezésre álló tényeket használta fel, holott megadta a Bizottságnak az általa kért információkat.
E rendelkezés (1) bekezdésének megfelelően a Bizottság a dömpingellenes vizsgálata során egyik vagy több érdekelt fél adatai ellenében felhasználhatja a rendelkezésre álló tényeket, amennyiben valamelyik érdekelt fél megtagadná a szükséges információkhoz való hozzáférést, vagy azokat nem szolgáltatná, illetve a vizsgálatot jelentősen akadályozná.
A jelen ügyben a megtámadott végrehajtási rendeletből kitűnik, hogy a Bizottság elemzésének kiindulópontjaként a felperes által továbbított, az értékesítésekre és költségekre vonatkozó adatokat használta fel. A Bizottság statisztikai adatokat is felhasznált az Unióba irányuló exportvolumeneket illetően a felperes által közölt információk megbízhatatlanságának orvoslása, valamint annak meghatározása érdekében, hogy a kereskedelem szerkezete megváltozott‑e, amit a felperes nem vitat. Ezzel szemben nem a rendelkezésre álló tényeket használta fel az összeszerelés vagy a befejezés fennállásának bizonyítására.
Következésképpen, a Törvényszék e jogalapot, mint hatástalant, elutasította.
E megfontolások összességére tekintettel a Törvényszék a keresetet teljes egészében elutasítja.
(
1
)	A Kínai Népköztársaságból származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára vonatkozóan az (EU) 2020/776 végrehajtási rendelettel módosított, az (EU) 2020/492 végrehajtási rendelettel bevezetett végleges dömpingellenes vámnak a Marokkóban feladott, akár Marokkóból származóként, akár nem ilyenként bejelentett egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára történő kiterjesztéséről, valamint az (EU) 2020/492 végrehajtási rendelettel bevezetett dömpingellenes intézkedéseknek a Marokkóban feladott, akár Marokkóból származóként, akár nem ilyenként bejelentett egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalával megvalósított esetleges kijátszására vonatkozó vizsgálat megszüntetéséről szóló, 2022. február 24‑i (EU) 2022/302 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2022. L 46., 49. o.; a továbbiakban: megtámadott végrehajtási rendelet).
(
2
)	A Kínai Népköztársaságból és az Egyiptomból származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok kivetéséről szóló, 2020. április 1‑jei (EU) 2020/492 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2020. L 108., 1. o.).
(
3
)	Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó, módosított euro‑mediterrán megállapodás (HL 2000. L 70., 2. o.; a továbbiakban: társulási megállapodás).
(
4
)	Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8‑i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 21. o.; a továbbiakban: dömpingellenes alaprendelet).
(
5
)	A másik két feltétel a következő: e gyakorlat, eljárás vagy munka hatása a hasonló termékek árait és/vagy mennyiségét illetően bizonyítottan kárt okoz az uniós gazdasági ágazatot számára vagy aláássa a vám javító hatását, és bizonyítékok vannak a dömpingre a hasonló termékek korábban megállapított rendes értéke vonatkozásában.
(
6
)	E rendelkezés értelmében az Unióban vagy egy harmadik országban történő összeszerelési tevékenység akkor minősül a hatályban levő intézkedések kijátszásának, ha: „b) az alkatrészek az összeszerelt termék alkatrészei összértékének 60 vagy annál nagyobb százalékát teszik ki, azzal a kivétellel, hogy semmilyen esetben nem tekinthető kijátszásnak, ha a behozott alkatrészekhez az összeszerelési vagy a befejezési művelet során hozzáadott érték magasabb az előállítási költség 25%‑ánál”.