62010CC0224_HU
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. A Bíróságtól ismét a 2003. szeptember 29‑i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel(2) módosított, a vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29‑i 91/439/EGK tanácsi irányelv(3) rendelkezéseinek értelmezését kérik.
2. A Landgericht Baden‑Baden (Németország) a 91/439 irányelv 5. cikke (1) bekezdése a) pontjának értelmezése céljából fordult a Bírósághoz, melynek rendelkezései szerint a D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély (a továbbiakban: D vezetői engedély) csak azoknak a személyeknek adható ki, akik már jogosultak a B kategóriájú járművek vezetésére.
3. A jelen ügyben a cseh hatóságok az alapügy alperese számára B kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedélyt (a továbbiakban: B vezetői engedély) már kiállítottak, miközben az Németország területén vezetői képességét ellenőrző eljárásban vett részt az e vezetői engedély kiállítása előtt elkövetett közúti közlekedési szabálysértés miatt. Az alapügy alperese, miután a német vezetői engedélyét bevonták, és az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi intézkedéssel érintett idő lejárt, ugyanazon cseh hatóságoktól megkapta a D vezetői engedélyt.
4. A kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ a Bíróságtól, hogy a 91/439 rendelet rendelkezéseire és különösen a vezetői engedélyek kölcsönös elismerésének elvére tekintettel a német hatóságok kötelesek‑e elismerni az így kiállított B és D vezetői engedélyek érvényességét.
5. Ezen ügy alkalmat ad arra, hogy a Bíróság a B és a D vezetői engedélyek kapcsolatáról, és különösen arról döntsön, hogy egy B vezetői engedély el nem ismerése a D vezetői engedély el nem ismerésével jár‑e.
6. A jelen indítványban kifejtem annak okait, hogy véleményem szerint egy tagállam miért tagadhatja meg az egy másik tagállam által kiállított, a B és a D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély érvényességének elismerését akkor, ha az engedély jogosultjával szemben az első tagállam területén a B vezetői engedélyének kiállítását követően – egy, az e kiállítást megelőzően megállapított szabálysértés szankciójaként – a vezetői engedélye bevonása iránti intézkedést rendeltek el. E tekintetben azon tény, hogy a D vezetői engedélyt az e bevonás iránti intézkedéssel egyidejűleg megállapított, az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi időt követően állították ki, nem bír jelentőséggel.
I – Jogi háttér
A – Az uniós jog
1. A 91/439 rendelet
7. A személyek Európai Közösség területén való szabad mozgásának vagy a vezetői engedély megszerzésének helyétől eltérő tagállamban való letelepedésének megkönnyítése érdekében a 91/439 irányelv bevezette a vezetői engedélyek kölcsönös elismerésének elvét.(4)
8. A vezetői engedélyek kiállítására vonatkozó minimumkövetelmények az említett irányelvben való rögzítésének további célja a közúti közlekedés biztonságának javítása az Unió területén.(5)
9. A 91/439 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja a következőképpen szól:
„A vezetői engedélyek kiállítását az alábbi feltételekhez kell kötni:
a) a C és D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedélyek csak azoknak a személyeknek adhatók ki, akik már jogosultak a B kategóriájú járművek vezetésére”.
10. Ugyanakkor az említett irányelv 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja a következőképpen rendelkezik:
„Vezetői engedélyt ezenkívül csak azoknak a kérelmezőknek adhatnak ki:
[…]
b) akiknek szokásos tartózkodási helye annak a tagállamnak a területén található, amelyik a vezetői engedélyt kiadja, vagy aki bizonyítani tudja, hogy tanulmányi céllal ott töltött legalább hat hónapot [helyesen: vagy akik bizonyítani tudják, hogy tanulmányi jogviszonyuk a vezetői engedélyt kiállító tagállamban legalább hat hónap időtartamú] [(6) ]”.
11. A 91/439 irányelv 7. cikkének (5) bekezdése szerint senki nem rendelkezhet több mint egy vezetői engedéllyel.
12. Az irányelv 8. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a szokásos tartózkodási hely szerinti tagállam a vezetés jogának korlátozására, felfüggesztésére, valamint visszavonására vagy megszüntetésére vonatkozó nemzeti rendelkezéseit alkalmazhatja az egy másik tagállam által kiállított vezetői engedély jogosultjára.
13. Az említett irányelv 8. cikke (4) bekezdésének első albekezdése értelmében egy tagállam megtagadhatja az egy másik tagállam által olyan személy részére kiállított vezetői engedély érvényességének elismerését is, akivel szemben az előbbi állam területén a fent említett egyik intézkedést alkalmazták.
2. A 2006/126/EK irányelv
14. A vezetői engedélyekről szóló, 2006. december 20‑i 2006/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv(7) a többször módosított 91/439 irányelvet dolgozza át.(8)
15. A 2006/126 irányelv 11. cikke (4) bekezdésének második albekezdése szerint a tagállam megtagadja egy másik tagállam által olyan személy részére kiállított vezetői engedély érvényességének elismerését, akinek a vezetői engedélyét az előbbi állam területén korlátozták, felfüggesztették vagy visszavonták.
16. Ezen irányelv 17. cikke első bekezdésének értelmében a 91/439 irányelv 2013. január 19‑ével hatályát veszti.
17. A 2006/126 irányelv 18. cikkének második bekezdése azt írja elő, hogy az irányelv 11. cikkének (4) bekezdését 2009. január 19‑től kell alkalmazni.
B – A nemzeti jog
18. A személyek közúti közlekedésben való részvételének engedélyezéséről szóló rendelet (Verordnung über die Zulassung von Personen zum Straβenverkehr) 28. §‑a (1) bekezdésének első mondata úgy rendelkezik, hogy azon személyek, akik az Európai Unióban vagy az Európai Gazdasági Térségben (EGT) kiadott érvényes vezetői engedéllyel rendelkeznek, és szokásos tartózkodási helyük e rendelet 7. §‑ának (1) vagy (2) bekezdése értelmében Németországban van, jogosultak – az említett 28. § (2)‑(4) bekezdésében foglalt korlátozásokra is figyelemmel – a vezetői engedélyükben feltüntetett jogosultság keretein belül belföldön gépjárművet vezetni.
19. Az említett rendelet 28. §‑a (4) bekezdése szerint az ugyanezen § (1) bekezdése szerinti jogosultság nem vonatkozik az Európai Unióban vagy az EGT‑ben kiadott vezetői engedély azon jogosultjaira, akiknek a vezetői engedélyét Németországban bíróság ideiglenesen vagy jogerősen, vagy közigazgatási hatóság azonnal végrehajthatóan vagy jogerősen visszavonta.
20. A közúti közlekedésről szóló törvény (Straβenverkehrsgesetz) 21. §‑a (1) bekezdésének 1. pontja szerint legfeljebb egy évig terjedő szabadságvesztéssel vagy pénzbírsággal büntetendő az, aki járművet a megkövetelt vezetői engedély nélkül vezet, vagy a büntető törvénykönyv 44. §‑a vagy e törvény 25. §‑a értelmében járművezetéstől eltiltás hatálya alatt áll.
II – Az alapügy tényállása
21. L. Apelt, német állampolgár, 1998. december 14‑én kapott az 1a, 1b, 3, 4 és 5 kategóriára érvényes német vezetői engedélyt.(9)
22. 2006. január 23‑án egy közúti ellenőrzés során a német hatóságok megállapították, hogy L. Apelt alkoholos állapotban vezetett. Másnap, 2006. január 24‑én a vezetői engedélyét bevonták.
23. Az Amtsgericht Osterholz-Scharmbeck 2006. május 31‑i végzésével, mely 2006. június 2‑án jogerőre emelkedett, L. Apeltet ittas járművezetés miatt pénzbírság megfizetésére kötelezte. Járművezetési jogosultságát megvonták, és megtiltották új vezetői engedély kiállítását, mely tilalom 2006. november 29‑én járt le.
24. A cseh hatóságok, még a járművezetési jogosultságának megvonásáról szóló döntés előtt, 2006. március 1‑jén L. Apelt részére egy B vezetői engedélyt állítottak ki, amelyen németországi tartózkodási hely szerepel.
25. 2007. április 30‑án a cseh hatóságok L. Apelt részére kiállítottak egy D vezetői engedélyt, amelyen cseh köztársasági tartózkodási hely, valamint a B vezetői engedély kiállítási dátuma szerepel.
26. 2009. július 11‑i közúti ellenőrzés során L. Apelt, aki ekkor autóbuszt vezetett német területen, a hatóságoknak a cseh hatóságok által kiállított D vezetői engedélyét mutatta meg. Az ellenőrzést követően a Staatsanwaltschaft Baden‑Baden az Amtsgericht Achernnél L. Apelt szándékosan elkövetett, vezetői engedély nélküli járművezetés miatti elítélését indítványozta.
27. Az Amstgericht Achern a 2009. december 30‑án kelt határozatával azzal az indokolással utasította el ezt az indítványt, hogy az L. Apeltnek a D kategóriába tartozó járművekre vonatkozóan a Cseh Köztársaságban kiállított vezetői engedélye Németországban is érvényes. Arra is rámutatott, hogy a német hatóságoknak nem volt joga a 91/439 irányelvben előírt kiállítási feltételek betartását ellenőrizni. Ugyanakkor az Amtsgericht Achern azt állapította meg, hogy a D vezetői engedélyt L. Apelt részére az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi időt követően állították ki. Ennélfogva, e bíróság szerint, ez a vezetői engedély érvényes.
28. A Staatsanwaltschaft Baden‑Baden e határozat ellen fellebbezést nyújtott be a kérdést előterjesztő bíróság előtt.
III – Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
29. A Landgericht Baden‑Baden, mivel a 91/439 irányelv bizonyos rendelkezéseinek értelmezésével kapcsolatban kétségei támadtak, az előtte folyamatban lévő eljárást felfüggesztette, és előzetes döntéshozatal céljából az alábbi kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1) Megtagadhatja‑e egy tagállam az egy másik tagállam által kiállított, B és D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély érvényességének elismerését különösen a D kategória vonatkozásában – tekintettel a 91/439[…] irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjára, amelynek értelmében a D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély csak azoknak a személyeknek adható ki, akik már jogosultak a B kategóriájú járművek vezetésére – ugyanezen irányelv 1. cikkével, valamint 8. cikkének (2) és (4) bekezdésével összhangban akkor, ha az engedély jogosultjának a B kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedélyét még azt megelőzően adták ki, hogy az első tagállamban bírósági eljárásban bevonták a vezetői engedélyt, a D kategóriára vonatkozót azonban már a bírósági bevonást követően, valamint azután, hogy eltelt az abban meghatározott, az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi idő?
2) Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
Megtagadhatja‑e az első tagállam a hivatkozott vezetői engedély elismerését – különösen a D kategória vonatkozásában – a 2006/126[…] irá nyelv 11. cikkének (4) bekezdése alapján, amelynek értelmében a tagállam megtagadja egy másik tagállam által olyan személy részére kiállított vezetői engedély érvényességének elismerését, akinek a vezetői engedélyét az előbbi tagállam területén bevonták, ha a B kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedélyt 2006. március 1‑jén adták ki, míg a D kategóriára vonatkozót 2007. április 30‑án, és a vezetői engedélyt ez utóbbi napon állították ki?”
IV – Elemzésem
30. Mielőtt a kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdéseket megvizsgálnám, szükségesnek tartom felidézni az uniós jogalkotó által a vezetői engedély kiállítása tekintetében létrehozott rendszert.
A – A 91/439 irányelv által létrehozott rendszer
31. A 91/439 irányelv célja a vezetői engedély kiadási feltételeinek a közúti forgalombiztonság javítása, és azon személyek mozgásának megkönnyítése végett történő összehangolása, akik a letelepedési helyüktől eltérő tagállamban szerezték meg a vezetői engedélyt.(10)
32. Az uniós jogalkotó e célból hozta létre a vezetői engedély kategóriáit és alkategóriáit. Így például, a B vezetői engedély a vezetői ülésen kívül legfeljebb nyolc ülőhellyel rendelkező gépkocsik, a D vezetői engedély pedig személyek szállítására szolgáló olyan gépkocsik vezetésére jogosít fel, amelyek a vezetői ülésen kívül nyolcnál több ülőhellyel rendelkeznek.(11)
33. Ez a kategóriákra és alkategóriákra történő felosztás teszi lehetővé azon minimumkövetelmények kiigazítását, amelyek alapján a vezetői engedélyt ki kell állítani.
34. Így, a 91/439 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében, a D vezetői engedély csak annak a személynek adható ki, aki már jogosult a B kategóriájú járművek vezetésére. Tehát a D kategóriájú vezetői engedélyt megszerezni kívánó kérelmezőnek először bizonyítania kell, hogy a B kategóriájú járművek vezetésére jogosult, vagyis hogy e járművek vezetésére való alkalmasságát megállapították. Ezt szerintem kizárólag a B vezetői engedély megszerzése bizonyíthatja, amely az egyetlen garancia az előírt minimumkövetelmények tiszteletben tartására.
35. A vezetői engedélyek kiállításának minimális életkori feltételei is vannak. Ez az életkor aszerint változik, hogy a vezetői engedély melyik kategóriába tartozik. Így a D kategóriára az előírt minimális életkor 21 év.(12)
36. Továbbá, a 91/439 irányelv 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében, a kérelmezőnek sikeres jártassági és magatartási, valamint elméleti vizsgát kell tennie, valamint meg kell felelnie bizonyos egészségügyi követelményeknek is.
37. Ezen irányelv II. és III. melléklete értelmében a vezetői engedélyek valamennyi kategóriájára vonatkoznak közös szabályok.(13) Valamennyi vezetői engedély kiállítása e közös szabályokba tartozó minimumkövetelmények teljesítéséhez van kötve. Például a jármű felett kellő uralmat kell tudni gyakorolni annak érdekében, hogy az ne idézzen elő veszélyhelyzetet, továbbá megfelelően kell tudni reagálni ilyen helyzetben(14), illetve ismerni kell a járművek közötti biztonságos távolságot, a féktávolságot és az érintett jármű biztonságos úttartását.(15)
38. E minimumkövetelményeken kívül mindegyik kategóriához, különösen a D kategóriához speciális vizsga tartozik.(16) A vizsgák és az egészségügyi követelmények ugyanis a vezetői engedély kategóriája szerint változnak, így a D kategóriához hasonló kategória esetében teljesítendő minimumkövetelmények például szigorúbbak, mint azok, amelyeknek a B vezetői engedély kiállításához kell megfelelni.
39. E különbségek magyarázata egyszerű. Az autóbuszt nem ugyanúgy kell vezetni, mint az autót vagy a motorkerékpárt. Nehezebb kormányozni, és az úttartás is teljesen más. Ráadásul az autóbusz vezetőjének a felelőssége is nagyobb a szállított utasok száma miatt.
40. Ennélfogva, noha a D vezetői engedély kérelmezője elvileg már bebizonyította, hogy megfelel a közös szabályokban lefektetett minimumkövetelményeknek, hiszen B vezetői engedéllyel rendelkeznie kell, még e speciális vizsgákat is sikerrel kell teljesítenie ahhoz, hogy kiállítsák számára a D vezetői engedélyt.
41. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a 91/439 irányelv előírja, hogy egy bármely kategóriájú vezetői engedélyt kérelmező olyan személy, aki már rendelkezik egy másik kategóriájú vezetői engedéllyel, az ezen irányelv II. mellékletének 2–4. pontjában előírt közös rendelkezések alól felmentést kaphat.(17) Szerintem az uniós jogalkotó abból az elvből indult ki, miszerint ha a közös alapszintet már elérték, akkor ezen alapuló újabb vizsgát már nem szükséges tenni.
42. Végül, az említett irányelv 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja a vezetői engedély kiállítását a kiállítás helye szerinti tagállam területén található szokásos tartózkodási hely fennállásához is köti.
B – Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
43. A kérdést előterjesztő bíróság első kérdésében lényegében arra vár választ, hogy a 91/439 irányelv 1. cikkének (2) bekezdését és 8. cikkének (2) és (4) bekezdését – ezen irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben – úgy kell‑e értelmezni, hogy egy tagállam megtagadhatja az egy másik tagállam által kiállított, a B és a D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély érvényességének elismerését akkor, ha az engedély jogosultjával szemben az első tagállam területén a B vezetői engedélyének kiállítását követően – egy, az e kiállítást megelőzően megállapított szabálysértés szankciójaként – a vezetői engedélye bevonása iránti intézkedést rendeltek el, és a D vezetői engedélyt az e bevonás iránti intézkedéssel egyidejűleg megállapított, az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi időt követően állították ki.
44. Ez a kérdés valójában a következő két probléma egymást követő megvizsgálására késztet. Először is, azt kell meghatározni, hogy a 91/439 irányelvre tekintettel a német hatóságok megtagadhatják‑e a cseh hatóságok által kiállított B vezetői engedély elismerését. Igenlő válasz esetén másodsorban azt kell megvizsgálni, hogy ezen el nem ismerés – ezen irányelv 5. cikke (1) bekezdése a) pontjának szóhasználatára figyelemmel – a D vezetői engedély érvényességére milyen hatással lehet.
45. A kérdést előterjesztő bírósággal egyetértve(18), azon a véleményen vagyok, hogy a német hatóságok megtagadhatják a cseh hatóságok által kiállított B vezetői engedély elismerését.
46. Az általa bemutatott pontosításokból következik, hogy 2006. január 23‑án L. Apelt német területen közlekedés biztonsága elleni szabálysértést követett el. Másnap a rendőrség bevonta német vezetői engedélyét. 2006. március 31‑én az Amtsgericht Osterholz‑Sharmbeck L. Apelt vezetési jogát visszavonta, és megtiltotta új vezetői engedély kiállítását 2006. november 29‑ig. Ezen intézkedések 2006. június 2‑án emelkedtek jogerőre.
47. Márpedig, annak ellenére, hogy L. Apelt német vezetői engedélyét ideiglenesen bevonták, és az említett intézkedéseket még nem hirdették ki, a cseh hatóságok 2006. március 1‑jén egy B vezetői engedélyt állítottak ki számára.
48. A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint ilyen esetben nem lehet azt állítani, hogy a 91/439 irányelv előírná német hatóságok számára a cseh hatóságok által kiállított vezetői engedély érvényessége elismerésének kötelezettségét.(19)
49. Feltétlenül és végérvényesen el kell ugyanis ismerni a 91/439 irányelv rendelkezései, különösen pedig 8. cikkének (4) bekezdése alapján az illetékes hatóságok, valamint a tagállami bíróságok azon lehetőségét, hogy megtagadják olyan személy valamely másik tagállamban kiállított vezetői engedélye érvényességének elismerését, aki vezetői engedélye ideiglenes felfüggesztésének hatálya alatt áll, amennyiben az ideiglenes felfüggesztés iránti intézkedést ugyanazon tényállás szankciójaként a vezetői engedély bevonása iránti intézkedés követi. Az a körülmény, hogy a vezetői engedély bevonása iránti intézkedésről az új vezetői engedély kiállításának időpontját követően határoznak, e tekintetben nem bír jelentőséggel, mivel az ezen intézkedést igazoló okok ugyanezen időpontban fennálltak.(20)
50. Ennélfogva e tényezőkre tekintettel úgy vélem, hogy a jelen ügyben a német hatóságok megtagadhatják a cseh hatóságok által L. Apeltnek kiállított B vezetői engedély elismerését.
51. Ezen megállapítást követően az a kérdés merül fel, hogy a német hatóságok az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi időt követően a cseh hatóságok által kiállított D vezetői engedély elismerését is megtagadhatják‑e, amennyiben a 91/439 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja kimondja, hogy a D vezetői engedély csak annak a személynek adható ki, aki már jogosult a B kategóriájú járművek vezetésére.
52. Másképpen fogalmazva, a B vezetői engedély el nem ismerése hatással lehet‑e a cseh hatóságok által kiállított D vezetői engedély érvényességére, és így megakadályozhatja‑e azt, hogy L. Apelt hivatkozni tudjon ezen engedélyre?
53. Az Európai Bizottság úgy véli, hogy a cseh hatóságok által kiállított D vezetői engedélyt a német hatóságoknak el kell ismerni, mégpedig azon indokból, hogy a B vezetői engedéllyel ellentétben ezt az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi időt követően állították ki, és rajta cseh tartózkodási hely szerepel.
54. Ráadásul, a Bizottság szerint noha igaz, hogy a D vezetői engedély csak annak a személynek adható ki, aki már jogosult a B kategóriájú járművek vezetésére, kizárólag a cseh jog szerint L. Apelt ez utóbbi kategóriába tartozó járművek vezetésére a D vezetői engedély kiállításának időpontjában alkalmas volt.
55. Megértem, hogy a Bizottság szerint, habár a B vezetői engedély kiállítása szabálytalan volt, és egy tagállam megtagadhatja annak elismerését, a D vezetői engedélyt el kell ismerni, mivel annak jogosultja sikeres elméleti, jártassági és magatartási vizsgát tett, amely mindenképpen legalább olyan nehézségi szintű volt, mint a B vezetői engedély megszerzéséhez előírt vizsga, tehát minden szükséges vizsgálatot elvégeztek. Ebből következően a B vezetői engedély el nem ismerése semmilyen hatással nem lehet a D vezetői engedély elismerésére.
56. Ezt az álláspontot az alábbi okok miatt nem osztom.
57. Láttuk, hogy a D vezetői engedély kiállításának feltétele az, hogy a vezető B kategóriájú járművek vezetésére már jogosult legyen, sikeres jártassági és magatartási, valamint elméleti vizsgát tegyen, meg kell felelnie bizonyos egészségügyi követelményeknek, és a kiállítás helye szerinti tagállam területén szokásos tartózkodási hellyel kell rendelkeznie.
58. A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a 91/439 irányelv 1. cikkének (2) bekezdése a tagállamok által kiállított vezetői engedélyek minden külön formai követelmény nélküli kölcsönös elismerését írja elő.(21) Így ha valamely tagállam hatóságai a 91/439 irányelv 1. cikke (1) bekezdésének megfelelően kiállítottak egy vezetői engedélyt, a többi tagállamnak nincs joga azt vizsgálni, hogy az engedély megadása az ezen irányelv által előírt követelményeknek megfelelően történt‑e, azt ugyanis, hogy valaki ilyen vezetői engedéllyel rendelkezik, annak bizonyítékaként kell tekinteni, hogy ennek az engedélynek a jogosultja az engedély kiállítása napján megfelelt ezeknek a követelményeknek.(22)
59. Ugyanakkor e kölcsönös elismerés elvének enyhülését figyelhetjük meg. A Bíróság a Wiedemann és Funk ügyben(23) 2008. június 26‑án hozott ítéletében, valamint a Zerche és társai ügyben(24) 2008. június 26‑án hozott ítéletében ugyanis azt állapította meg, hogy egy tagállam megtagadhatja az egy másik tagállam által később kiállított vezetői engedélyből eredő vezetési jognak a saját területén való elismerését, ha magában az engedélyben feltüntetett vagy a kiállító tagállamtól származó, nem vitatott információk alapján megállapítást nyert, hogy ezen engedély kiállításakor az engedély jogosultjának, akinek korábbi vezetői engedélyét az első tagállam területén bevonták, szokásos tartózkodási helye nem a kiállító tagállam területén volt.(25)
60. A Bíróság ezen ítéletekben úgy ítélte meg, hogy a szokásos tartózkodási helyre vonatkozó feltétel különleges jelentőséggel bír, mivel elengedhetetlen a vezetésre való alkalmasság követelménye teljesülésének ellenőrzése érdekében, és előzetes feltételként lehetővé teszi annak vizsgálatát, hogy a jelölt teljesíti‑e a 91/439 irányelv által előírt egyéb követelményeket.(26) Amennyiben tehát a szokásos tartózkodási helyre vonatkozó feltételt a vezetői engedély kiállítása során nem tartották tiszteletben, nem sérül a vezetői engedélyek kölcsönös elismerésének elve.(27)
61. Úgy gondolom, hogy a szokásos tartózkodási helyre vonatkozó feltételhez hasonlóan a 91/439 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt feltétel is különleges jelentőséggel bír, és amennyiben megállapítást nyer, hogy ez a feltétel nem teljesül, úgy a tagállamnak joga van az egy másik tagállam által kiállított D vezetői engedély elismerését megtagadni.
62. Ugyanakkor, amint láttuk, a B vezetői engedély megszerzése az első a minimumkövetelmények között, amelyeket teljesíteni kell a D vezetői engedély megszerzéséhez. Szerintem, az uniós jogalkotó azon elvből indul ki, miszerint a B vezetői engedély a D kategóriájú vezetői engedély megszerzésének előzetes és elengedhetetlen feltétele.(28)
63. Ebben a tekintetben teljesen egyértelműnek tűnik az, hogy mielőtt egy személy az autóbuszok kategóriájába tartozó jármű vezetésére való alkalmasságára hivatkozhatna, a kisebb kategóriákba tartozó járműveket is tudnia kell vezetni. A D vezetői engedély valamilyen módon tehát – mivel felsőbb kategóriába tartozó járművek vezetését teszi lehetővé – a B vezetői engedély ki terjesztésének tekinthető.
64. A B vezetői engedély tehát olyan alapot jelent, mely biztosítja a 91/439 irányelv által a kiállítás helye szerinti tagállam számára előírt minimumkövetelmények tiszteletben tartását, tehát a vezetésre való alkalmasságot, valamint azt, hogy ezen engedély jogosultja nem jelent veszélyt.
65. Márpedig, a jelen ügyben elénk tárt esetben a B vezetői engedély által megtestesített ezen alap szabálytalan. Ugyanakkor, ahogy láttuk, a B vezetői engedélyt a cseh hatóságok állították ki, úgy, hogy a szokásos tartózkodási helyre vonatkozó feltételt nem tartották be, és annak jogosultjának első engedélyét a veszélyes járművezetés miatt ideiglenesen bevonták. E tekintetben emlékeztetek arra, hogy a tartózkodási hely különleges jelentőséggel bír, mert lehetővé teszi annak ellenőrzését, hogy a jelölt teljesíti‑e a 91/439 irányelv által előírt egyéb követelményeket.
66. Ebből következően teljesen ésszerű azt gondolni, hogy a cseh hatóságok a B vezetői engedély kiállításakor nem tudták ellenőrizni, hogy L. Apelt, akinek német területre vonatkozóan visszavonták a vezetési jogát, rendelkezett‑e a vezetéshez szükséges jártassággal és ismeretekkel, valamint hogy korábbi magatartására tekintettel nem jelentett‑e veszélyt a közlekedés biztonságára.
67. A Bizottság arra hivatkozik, hogy mivel a D vezetői engedélyt az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi időt követően állították ki, és hogy az ezen engedély megszerzéséhez szükséges követelmények szigorúbbak, mint a B vezetői engedélyre vonatkozóak, a jogosult a fortiori a B vezetői engedélyre volt jogosult. Szerinte az előírt feltételek teljesültek.
68. Azonban láttuk, hogy az uniós jogalkotó azt írta elő, hogy egy bármely kategóriájú vezetői engedélyt kérelmező olyan személy, aki már rendelkezik egy másik kategóriájú vezetői engedéllyel, a 91/439 irányelv II. mellékletének 2–4. pontjában előírt közös rendelkezések alól felmentést kaphat.(29) A jelen ügyben ez azt jelentené, hogy a D vezetői engedélyt kérelmezőt nem kell a B vezetői engedélyre vonatkozóval közös vizsgáknak alávetni, mivel abból az elvből indulunk ki, hogy ezeket a vizsgákat sikerrel letette azzal, hogy a B vezetői engedélyt részére már kiállították.
69. Emiatt bír tehát még inkább jelentőséggel az, hogy a B vezetői engedélyt az előírt minimumkövetelmények szigorú tiszteletben tartása mellett állítsák ki.
70. Márpedig, ismétlem: ha, ahogy láttuk, a B vezetői engedély megszerzéséhez szükséges feltételek nem teljesültek, semmi sem biztosítja a két engedélykategória közös minimumkövetelményeinek tiszteletben tartását.(30)
71. Így tehát a közúti közlekedés biztonságával ellentétes egy tagállam arra történő kötelezése, hogy ismerje el az ilyen körülmények között kiállított D vezetői engedélyt akkor, ha nem állapítható meg, hogy a kiállítás helye szerinti tagállam meg tudott bizonyosodni arról, hogy a vezetői engedély jogosultja az előírt minimumkövetelményeket teljesíti.
72. Így, attól a pillanattól fogva, hogy egy tagállam a 91/439 irányelv 8. cikkének (4) bekezdése alapján megtagadhatja egy másik tagállam hatóságai által kiállított B vezetői engedély érvényességének elismerését, úgy vélem, azt is megtagadhatja, hogy az első vezetői engedély alapján kiállított D vezetői engedély érvényességét elismerje.
73. Nem lenne következetes azt elfogadni, hogy a vezetői engedély bevonása ebben az esetben csak a B vezetői engedélyre vonatkozik, és az autóbuszok vezetésére nem, noha ezen engedély el nem ismerése annak jogosultjának – mint ismeretes – alkoholos állapotban történő járművezetés miatti veszélyes magatartásából ered.
74. Ebből következően, az eddigiekre tekintettel, úgy vélem, hogy a 91/439 irányelv 1. cikkének (2) bekezdését, és 8. cikkének (2) és (4) bekezdését – ezen irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben – úgy kell értelmezni, hogy egy tagállam megtagadhatja az egy másik tagállam által kiállított, a B és a D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély érvényességének elismerését akkor, ha az engedély jogosultjával szemben az első tagállam területén a B vezetői engedélyének kiállítását követően – egy, az e kiállítást megelőzően megállapított szabálysértés szankciójaként – a vezetői engedélye bevonása iránti intézkedést rendeltek el. E tekintetben azon tény, hogy a D vezetői engedélyt az e bevonás iránti intézkedéssel egyidejűleg megállapított, az új vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi időt követően állították ki, nem bír jelentőséggel.
75. Mivel a kérdést előterjesztő bíróság által feltett első kérdésre igenlő választ javasolok, a második kérdést nem szükséges megválaszolni.
76. Mindenesetre azon a véleményen vagyok, hogy a Bíróságnak nincs hatásköre e második kérdés megválaszolására.
77. Láttuk ugyanis, hogy a 2006/126 irányelv 11. cikkének (4) bekezdése 2009. január 19‑től alkalmazandó.(31)
78. Márpedig, az alapügy tényállásának megvalósulása és L. Apelt német B vezetői engedélyének bevonása, valamint a cseh B vezetői engedélyének kiállítása 2006‑ban történt, a cseh D vezetői engedélyét pedig 2007‑ben állították ki.
79. Ezért, mivel a tényállás a 2006/126 irányelv 11. cikke (4) bekezdésének hatálybalépése előtt valósult meg, úgy vélem, hogy a Bíróság nem rendelkezik hatáskörrel az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés megválaszolására.
V – Végkövetkeztetések
80. A fenti megfontolások összességére való tekintettel javaslom, hogy a Landgericht Baden‑Baden által feltett kérdésekre a Bíróság a következőképpen válaszoljon:
„A 2003. szeptember 29‑i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a vezetői engedélyekről szóló 1991. július 29‑i 91/439/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (2) bekezdését, és 8. cikkének (2) és (4) bekezdését – a 91/439 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben – úgy kell értelmezni, hogy egy tagállam megtagadhatja az egy másik tagállam által kiállított, a B és a D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély érvényességének elismerését akkor, ha az engedély jogosultjával szemben az első tagállam területén a B vezetői engedélyének kiállítását követően – egy, az e kiállítást megelőzően megállapított szabálysértés szankciójaként – a vezetői engedélye bevonása iránti intézkedést rendeltek el.
E tekintetben azon tény, hogy a D vezetői engedélyt az e bevonás iránti intézkedéssel egyidejűleg megállapított, az vezetői engedély kiállítására vonatkozó tilalmi időt követően állították ki, nem bír jelentőséggel.”
(1) .
(2)
–	HL L 284., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 447. o., a továbbiakban: 91/439 rendelet.
(3)
–	HL L 237., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 317. o.
(4)
–	Lásd ezen irányelv 1. cikkét.
(5)
–	Lásd ugyanezen irányelv negyedik preambulumbekezdését.
(6)
– Az említett irányelv 9. cikkének első bekezdése szerint a szokásos tartózkodási hely az a hely, ahol az adott személy általában él, vagyis ahol egy naptári évben legalább 185 napot tölt. Amennyiben a vezetői engedély jogosultja e tagállamban tanulmányi jogviszonnyal rendelkezik, bizonyítania kell, hogy legalább 6 hónapja tartózkodik az említett államban.
(7)
–	HL L 403., 18. o.
(8)
–	Lásd a 2006/126 irányelv (1) preambulumbekezdését.
(9)
–	Ezek a vezetőiengedély‑kategóriák az A, A1, illetve B típusú vezetői engedélynek felelnek meg (lásd a vezetőiengedély‑kategóriák közötti egyenértékűségről szóló, 2008. augusztus 25‑i 2008/766/EK bizottsági határozatot [HL L 270., 31. o.]).
(10)
–	Lásd ezen irányelv első preambulumbekezdését.
(11)
–	Lásd az említett irányelv 3. cikkének (1) bekezdését.
(12)
–	Lásd a 91/439 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének c) pontját.
(13)
–	Lásd az említett irányelv II. melléklete I. címének 1. és 2. pontját, valamint II. címét.
(14)
–	Lásd e II. melléklet II. címe első bekezdésének második francia bekezdését.
(15)
–	Lásd az említett melléklet I. címének 2.1.3 pontját.
(16)
–	Lásd a 91/439 irányelv II. melléklete I. címének 4. és 8. pontját.
(17)
–	Lásd e melléklet I. címe 1. pontjának második bekezdését.
(18)
–	Lásd az előzetes döntéshozatalra utaló határozatot (8. pont).
(19)
–	Lásd ebben a tekintetben a C‑1/07. sz. Weber‑ügyben 2008. november 20‑án hozott ítélet (EBHT 2008., I‑8571. o.) 30. és 31. pontját.
(20)
–	Uo. (36. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(21)
–	Lásd a C‑184/10. sz. Grasser‑ügyben 2011. május 19‑én hozott ítélet (az EBHT‑ban még nem tették közzé) 19. pontját.
(22)
–	Uo. (21. pont).
(23)
–	A C‑329/06. és C‑343/06. sz. egyesített ügyek (EBHT 2008., I‑4635. o.).
(24)
–	A C‑334/06–C‑336/06. sz. egyesített ügyek (EBHT 2008., I‑4691. o.)
(25)
–	A fent hivatkozott Wiedemann és Funk egyesített ügyekben hozott ítélet 73. pontja, valamint Zerche és társai egyesített ügyekben hozott ítélet 70. pontja.
(26)
–	A fent hivatkozott Wiedemann és Funk egyesített ügyekben hozott ítélet 69. és 70. pontja, valamint Zerche és társai egyesített ügyekben hozott ítélet 66. és 67. pontja.
(27)
–	Lásd a fent hivatkozott Grasser ügyben hozott ítélet 24. pontját.
(28)
–	Megjegyzem e tekintetben, hogy a Cseh Köztársaságban, az alapügy tényállásának megvalósulás idején módosított, a szárazföldi közlekedésről és bizonyos törvények módosításáról szóló törvény (a közúti közlekedésről szóló törvény) [zákon o provozu na pozemních komunikacích a o změnách některých zákonů (zákon o silničním provozu), 361/2000 Sb.] 82. §‑ának (2) bekezdése értelmében – e törvény 82. §‑a (1) bekezdésének e) pontjával és 91. §‑a (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben –, D kategóriába tartozó jármű vezetésének engedélyezése végett a vezető köteles a B kategóriára vonatkozó engedéllyel továbbra is rendelkezni.
(29)
–	Lásd jelen indítvány 41. pontját.
(30)
–	A cseh közúti közlekedésről szóló törvény szerint korlátozni lehet a például a D kategóriába tartozó jármű vezetésének engedélyezését, többek között akkor, ha a vezető már nem rendelkezik az azzal az alapkategóriára vonatkozó engedéllyel, amely egy magasabb kategóriára vonatkozó vezetői engedély kiállításához szükséges.
(31)
–	Lásd a jelen indítvány 15–17. pontját.