Ideiglenes változat
LAILA MEDINA
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2025. május 15.(1)
C‑541/23. P. sz. ügy
Polwax S.A.
kontra
Európai Bizottság
„ Fellebbezés – Verseny – Összefonódások – A gacs piaca és a paraffinviaszok piaca – A Grupa Lotos feletti irányításnak a PKN Orlen általi megszerzése – Az összefonódást a belső piaccal és az EGT‑Megállapodással összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat – Harmadik személy megsemmisítés iránti keresete – Az érintett piacok meghatározása – A bizonyítási teher és a bizonyítás szintje – A Törvényszék általi felülvizsgálat terjedelme az összefonódással kapcsolatos ügyekben ”
1.        Fellebbezésében a Polwax S.A. azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék
2023. június 14‑i Polwax kontra Bizottság ítéletét (T‑585/20, a továbbiakban: megtámadott ítélet, EU:T:2023:332). Az említett ítéletben a Törvényszék elutasította az Európai Bizottság 2020. július 14‑i azon határozatának (a továbbiakban: vitatott határozat)(2) megsemmisítésére irányuló keresetét, amelyben a Bizottság a Polski Koncern Naftowy Orlen S.A. (a továbbiakban: Orlen) és a Grupa Lotos S.A. (a továbbiakban: Lotos) közötti összefonódást azzal a feltétellel nyilvánította a belső piaccal és az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás 57. cikkével összeegyeztethetőnek, hogy az Orlen tartson tiszteletben bizonyos kötelezettségvállalásokat.
2.        A Polwax fellebbezésének alátámasztása érdekében kilenc jogalapra hivatkozik. A Bíróság kérésének megfelelően azonban a jelen indítvány csak az első fellebbezési jogalapot tárgyalja.
3.        Első jogalapjával a Polwax különösen azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, és elferdítette a Polwax álláspontját, amikor (i) úgy ítélte meg, hogy rá mint érintett félre hárul az esetleges versenyjogi aggályra utaló „komoly valószínűsítő körülmények” bizonyítása egy olyan helyzetben, amelyben e kritériumot nem kellett volna alkalmazni, és amikor (ii) megkövetelte a Polwaxtól, hogy „komoly bizonyítékokat” jelöljön meg arra vonatkozóan, hogy a Bizottság által az upstream piacon (a gacs piacán(3)) vizsgált termékek nem helyettesíthetők a kereslet vagy kínálat szempontjából, miközben ilyen kötelezettség nem következik harmadik személyek számára a 139/2004 rendeletből, és amikor (iii) kimondta, hogy a Polwax által az eljárás során szolgáltatott információk nem minősülnek ilyen „valószínűsítő körülményeknek”. Ezenkívül a Polwax azzal érvel, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor figyelmen kívül hagyta az upstream piac különböző szegmenseinek dinamikájára vonatkozó elemzést, és a Bizottság részéről ténylegesen hiányzott az upstream piac széttöredezettségének vagy szegmentációjának hiányára vonatkozó indokolás.
I.      A jogvita háttere és a Törvényszék előtti eljárás
4.        A jogvita előzményeit a megtámadott ítélet 2–23. pontja fejti ki részletesen. A jelen indítvány szempontjából elegendő ezeket a következőképpen összefoglalni.
5.        A fellebbező Polwax egy lengyel társaság, amely paraffinviaszokat és paraffinalapú termékeket gyárt és forgalmaz. Az Orlen vertikálisan integrált vállalkozás, amely a Cseh Köztársaságban, Németországban, Litvániában és Lengyelországban elsősorban tüzelőanyagok és a tüzelőanyagokhoz kapcsolódó termékek finomításával és forgalmazásával foglalkozik (beleértve a kiskereskedelmet is),
míg a Lotos vertikálisan integrált vállalkozás, amely elsősorban tüzelőanyagok és a tüzelőanyagokhoz kapcsolódó termékek finomításával és forgalmazásával foglalkozik (beleértve a kiskereskedelmet is), főként Lengyelországban. Az Orlen jelen van a petrolkémiai piacon, továbbá mindketten jelen vannak a nyersolaj és a földgáz upstream feltárásában, fejlesztésében és kitermelésében is.
6.        A jelen ügy kontextusában az Orlen kizárólagos ellenőrzést szerzett a Lotos felett. 2020. május 15‑én a Polwax benyújtotta a kifogásközlésre vonatkozó észrevételeit, és azt állította, hogy kötelezettségvállalásokat kellene előírni annak biztosítása érdekében, hogy az összefonódás ne érintse hátrányosan a Polwax bizonyos olyan inputokhoz való hozzáférését, amelyeket a termelési tevékenysége során használ fel. 2020. július 14‑én a Bizottság elfogadta a vitatott határozatot.
7.        A Bizottság többek között kijelentette, hogy „az átruházások és az egyéb kötelezettségvállalások együttes alkalmazása lehetővé tenné az átruházott jogalanyok vásárlói, valamint az egyéb versenytársak számára, hogy az összefonódással létrejövő jogalanyt a jövőben hatékony versenynek vessék alá az érintett piacokon”, továbbá hogy „[k]ülönösen a nagykereskedelmi gázolaj‑ és benzinpiacokon a finomítóban fennálló részesedés megszerzője az infrastruktúrához való szélesebb körű hozzáférés révén jelentős mennyiségeket tudna importálni”, valamint hogy „[a] finomítási kapacitás és az importlehetőségek e kombinációjának köszönhetően a vevő olyan versenynyomást gyakorolna, amely hasonló ahhoz, amelyet a műveletet megelőzően a Lotos gyakorolt”. A Bizottság tehát arra a következtetésre jutott, hogy „a kötelezettségvállalásokkal módosított összefonódás már nem vet fel versenyjogi aggályokat”, és pontosította, hogy „[e] határozat a vállalt kötelezettségek teljes körű tiszteletben tartásának van alárendelve”.(4)
8.        Ami a tervezett összefonódás versenyre gyakorolt hatásait illeti, a Bizottság a megtámadott határozat (2003) preambulumbekezdésében megvizsgálta a felperes által hangsúlyozott azon lehetőséget, hogy az összefonódás inputkizárást eredményezzen. A Polwax azt állította, hogy „az összefonódással létrejött vállalkozás nem vagy csak jóval magasabb áron szállítana neki gacsot, ezáltal nem tudna versenyezni az összefonódással létrejött vállalkozással a paraffinviaszok downstream piacán”.
9.        E tekintetben a Bizottság a vitatott határozat (2004) preambulumbekezdésében megállapította, hogy ha a gacs upstream piacát nemzeti alapon határoznák meg, a Lotos 2017‑ben és 2018‑ban 30–40%‑os piaci részesedéssel rendelkezne Lengyelországban. Elismerve ugyan, hogy az ilyen piaci részesedés vertikális hatások fennállását vonja maga után, a Bizottság hangsúlyozta, hogy a gacsforrások 60–70%‑a még mindig rendelkezésre állt, és hogy maga az Orlen is külső szállítókat vett igénybe. A Bizottság ebből azt a következtetést vonta le, hogy nem nyilvánvaló, hogy az összefonódással létrejött jogalany képes lenne megakadályozni a gacshoz való hozzáférést a Lotos azon ügyfelei vonatkozásában, amelyek a paraffinviaszok piacán tevékenykednek.
10.      A Bizottság a vitatott határozat (2005) preambulumbekezdésében hozzátette, hogy az Orlen csak igen csekély piaci részesedéssel rendelkezik a downstream piacon, és ebből így azt a következtetést vonta le, hogy az összefonódással létrejött jogalanynak sem fűződne érdeke ahhoz, hogy a Lotos e piacon tevékenykedő ügyfelei vonatkozásában megakadályozza az inputokhoz való hozzáférést. A Bizottság kiemelte: a Polwax maga is hangsúlyozta, hogy az említett piacon élénk a verseny, mivel e piac bizonyos esetekben globális kiterjedéssel rendelkezik, és a kínai gyártók nyomása alatt áll.
11.      A Bizottság a vitatott határozat (2006) preambulumbekezdésében ebből azt a következtetést vonta le, hogy az általa folytatott vizsgálat nem tárt fel olyan egyértelmű bizonyítékokat, amelyek a gacs lengyelországi piaca és az EGT‑ben a paraffinviaszok piaca közötti vertikális kapcsolatot illetően a hatékony verseny jelentős akadályozásának irányába mutatnának.
12.      A Törvényszék előtt a Polwax lényegében két jogalapra hivatkozott. Első jogalapjában azt állította, hogy a Bizottság megsértette a 139/2004 rendelet 2. cikkének (1)–(3) bekezdését, amely az összefonódásokról szól. A Bizottság állítólagos hibája abban állt, hogy helytelenül határozta meg a piacokat, egyrészt a paraffinviasz downstream piaca tekintetében, másrészt a gacs upstream piaca tekintetében. A Polwax továbbá azt kifogásolta, hogy a Bizottság helytelenül értékelte az összefonódásnak mind a gacs piacára, mind a paraffinviasz piacára gyakorolt hatásait. A második jogalap a 139/2004 rendelet 9. cikke (1) bekezdésének megsértésére hivatkozott (de ezt később a tárgyaláson visszavonták). Válaszában a Polwax új jogalapot is előterjesztett, amely szerint a vitatott határozatnak az érintett piacok meghatározására vonatkozó indokolása hiányos. A megtámadott ítéletben a Törvényszék teljes egészében elutasította a keresetet.(5)
II.    Értékelés
13.      A Polwax első jogalapja téves jogalkalmazásra, nyilvánvaló mérlegelési hibákra és a Polwax álláspontjának elferdítésére hivatkozik, mivel a Törvényszék a megtámadott ítélet 45. és 57–62. pontjában elmulasztotta a Bizottság által a vitatott határozatban az érintett piacnak adott meghatározás hatékony felülvizsgálatát, és helytelen bizonyítási szintet támasztott a felperessel szemben. Az első fellebbezési jogalap három részből áll.
A.      Az első fellebbezési jogalap első része
14.      Az első fellebbezési jogalap első részében a Polwax lényegében azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, és megsértette a 139/2004/EK rendelet 2. cikkét, amikor a megtámadott ítélet 45. pontjában arra kötelezte őt, hogy terjesszen elő a versenyjogi aggály fennállását bizonyító „komoly valószínűsítő körülményeket” azon jogalapja alátámasztására, amely szerint a gacs upstream piacát helytelenül határozták meg.
1.      Elfogadhatóság
15.      A Bizottság úgy véli, hogy az első fellebbezési jogalap első része elfogadhatatlan, mivel a Polwax a Törvényszék előtt azt kifogásolta, hogy a gacsértékesítés upstream piacát nem osztották fel más, elkülönült részpiacokra. Azt állította tehát, hogy a Bizottság tévedett, amikor nem osztotta fel vagy szegmentálta tovább a gacs piacát a könnyű, a közepes és a nehéz gacs piacára. A Polwax tehát ellentmond önmagának, amikor a Bíróság előtt egyrészt azt állítja, hogy kifogása nem vonatkozott „más” piacokra, mint amelyeket a Bizottság az elemzésében figyelembe vett, másrészt pedig azzal érvel, hogy a Bizottságnak a vitatott határozatban a gacs piacát kisebb részpiacokra (vagy legalábbis szegmensekre) kellett volna felosztania az összefonódás várható hatásainak elemzése céljából.
16.      A Bizottság állításaival ellentétben az első fellebbezési jogalap első része elfogadható, mivel a Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy a bizonyításra vonatkozóan alkalmazandó szabályok hivatkozott megsértése jogkérdésnek minősül, ami elfogadható a fellebbezés szakaszában.(6)
2.      Érdemi rész
17.      A megtámadott ítéletben a Törvényszék az összefonódásról szóló határozat jogszerűségét megtámadó harmadik személy felperesekre vonatkozó bizonyítási szintre támaszkodik, amelyet a Törvényszék ítélkezési gyakorlata állapított meg, és amellyel a Bíróság még nem foglalkozott.(7) Ezért először is helyénvaló általánosságban értékelni a megfelelő bizonyítási szintet a Bíróság ítélkezési gyakorlatának fényében, és azt, hogy a Törvényszék ítélkezési gyakorlata összeegyeztethető‑e a megfelelő bizonyítási szinttel; másodszor pedig különösen azt kell megvizsgálni, hogy a Törvényszék helyesen alkalmazta‑e ezt a szintet a jelen ügyben az érintett piac meghatározásával kapcsolatban.
a)      Előzetes észrevételek a bizonyítási teherrel és a bizonyítás szintjével, valamint a felülvizsgálat terjedelmével kapcsolatban
18.      Amint azt a következő elemzésben bemutatom, a bizonyítási teher és a bizonyítás szintje, valamint a (bírósági) felülvizsgálat terjedelmének fogalma összefügg egymással, különösen az összefonódással kapcsolatos ügyekben, ezért azokat együtt kell kezelni.(8)
1)      A Bizottságnak kell bizonyítania, hogy inkább valószínű, mint valószínűtlen, hogy az összefonódás jelentősen akadályozná, vagy sem, a versenyt
19.      A Bizottság – különösen a 139/2004 rendelet 2. cikkének értelmében – köteles megvizsgálni a versenyre gyakorolt hatást azon piacokon, amelyeken fennáll a hatékony verseny jelentős akadályozásának veszélye, különösen az erőfölény kialakulásának vagy megerősödésének eredményeképpen.
20.      Az ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy „az összefonódások belső piaccal való összeegyeztethetőségére vonatkozó bizottsági határozatokat kellően jelentős és egybehangzó bizonyítékokkal kell alátámasztani”.(9) E bizonyítékoknak pontosnak és megbízhatónak kell lenniük, valamint alá kell támasztaniuk a belőlük levont következtetéseket.(10) Emellett, amint azt a Törvényszék tovább pontosította, a Bizottságnak nemcsak meggyőző bizonyítékok alapján kell alátámasztania az előtte lévő ügyet, hanem „kellő valószínűséggel”(11) is a tekintetben, hogy az összefonódás jelentős hatást gyakorol (vagy nem gyakorol) a hatékony versenyre.
21.      E tekintetben a Bíróság elfogadta, hogy a Bizottság gazdasági kérdésekben mérlegelési mozgástérrel rendelkezik a 139/2004 rendelet anyagi jogi szabályainak alkalmazása céljából, mivel a jövőre vonatkozó olyan gazdasági elemzéseket végez, amelyek annak meghatározására irányulnak, hogy milyen valószínűséggel következnek be bizonyos változások az érintett piacon.(12) Abból az értékelésből kiindulva, hogy az összefonódással kapcsolatos ügyekben a Bizottság elemzése nem lehet olyan biztos, mint az (EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikk szerinti) utólagos elemzései, és hogy az jövőbeni jelleggel bír, a Bíróság úgy határozott, hogy a Bizottságnak bizonyítékokat kell bemutatnia annak alátámasztására, hogy inkább valószínű, mint valószínűtlen az, hogy az érintett összefonódás jelentősen akadályozná, vagy sem, a versenyt.(13)
22.      Amint azt a Törvényszék tisztázta, „az a körülmény, hogy valamely összefonódás versenyellenes hatásokat vált ki, önmagában – amennyiben nem akadályozza jelentősen a hatékony versenyt a belső piacon vagy annak egy jelentős részén – nem elegendő annak megállapításához, hogy ez az összefonódás összeegyeztethetetlen a belső piaccal”.(14)
2)      A felperesek kell bizonyítania, hogy nyilvánvaló mérlegelési hiba áll fenn
23.      A Bizottság mérlegelési mozgástere „igazolja, hogy az összefonódások tárgyában hozott bizottsági határozat uniós bíróság általi felülvizsgálata a tények tárgyi valószerűségének vizsgálatára, valamint annak ellenőrzésére korlátozódjon, hogy nem követtek‑e nyilvánvaló mérlegelési hibát”.(15)
24.      Az uniós bíróságok általi ilyen felülvizsgálathoz való hozzáférés biztosítása érdekében az uniós jog az összefonódással kapcsolatos bizottsági határozatok által érintett feleknek (ideértve harmadik feleket, például versenytársakat vagy ügyfeleket is) főszabály szerint jogot biztosít arra, hogy az EUMSZ 263. cikk alapján, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke szerinti hatékony bírói jogvédelem elvével összhangban a Törvényszékhez forduljanak az említett határozat jogszerűségét vitató keresettel.
25.      Mindemellett e joggal együtt jár a felperes azon kötelezettsége, hogy meghatározza az általa felhozni kívánt jogalapokat, és bizonyítékokat terjesszen elő e jogalapok alátámasztása érdekében.
26.      Amikor a felperes ilyen keresetet indít, a Törvényszék eljárási szabályzata 76. cikkének d) pontjával összhangban „a jogbiztonság és a gondos igazságszolgáltatás biztosítása érdekében a kereset elfogadhatóságához ugyanis a lényegi tény‑ és jogkérdéseknek, amelyekre alapul, ha csak röviden is, de a keresetből magából koherens és érthető módon ki kell tűnniük”.(16) A Bíróság ítélkezési gyakorlata e tekintetben egyértelművé teszi, hogy a felperes fontos szerepet játszik, emlékeztetve arra, hogy „a felperesnek kell felhoznia a megtámadott határozattal szembeni jogalapokat, és neki kell bizonyítékokat előterjesztenie e jogalapok alátámasztása érdekében”.(17)
27.      Konkrétabban, amikor az uniós jog azon területeiről van szó, amelyekhez az uniós összefonódás‑ellenőrzés kapcsolódik, mint például az EUMSZ 101. vagy EUMSZ 102. cikk szerinti versenyjog, „[a] felperesnek pedig az a feladata […], hogy megjelölje a megtámadott határozat vitatott elemeit, e tekintetben kifogásokat fogalmazzon meg, és olyan bizonyítékokat terjesszen elő, amelyek a kifogásai megalapozottságának bizonyítására alkalmas [közvetlen vagy] komoly [valószínűsítő] [(18)] ténykörülményeknek minősülhetnek”.(19)
28.      Az EFIM kontra Bizottság ítéletben(20) a Bíróság elutasította a fellebbező azon jogalapját, amely annak megállapítására irányult, hogy a Törvényszék megsértette az Alapjogi Charta 47. cikkét azzal, hogy a fellebbezőt az állítólagos jogsértés bizonyítására kötelezte. A Törvényszék hangsúlyozta, hogy a bizottsági határozat megsemmisítése iránti kereset esetében a felperes feladata, hogy érveket és bizonyítékokat terjesszen az uniós bíróság elé, ezért a Törvényszék nem követett el mérlegelési hibát, amikor megállapította, hogy a bizonyítási teher az EFIM‑re hárul.(21) Ez az ítélet különösen fontos, mivel mind (i) az összefonódás‑ellenőrzési ügyekben érintett harmadik felek, mind (ii) az EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikkel kapcsolatos eljárásokban részt vevő harmadik fél panaszosok hasonló jellemzőkkel rendelkeznek, többek között azon tényt illetően, hogy mindketten csak korlátozottan jogosultak betekinteni a Bizottság közigazgatási ügyirataiba.(22)
29.      Hasonló megállapítások tehetők a Bíróságnak az uniós jog más kapcsolódó területein kialakult ítélkezési gyakorlata alapján. Először is, az állami támogatásokra vonatkozó uniós jogban a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint nem ellentétes a bizonyítási teher helyes megosztásával, ha a Törvényszék elvárja, hogy a megsemmisítés iránti keresetet benyújtó fél bizonyítsa állításait. Ehelyett „főszabály szerint a kérelmét vagy érvét alátámasztó tényeket állító személynek kell azok valódiságát illetően bizonyítékkal szolgálnia”.(23) Másodszor, a Bíróság ugyanezt a formulát alkalmazta a dömpingellenes ítélkezési gyakorlatban is.(24)
3)      A bizonyítás szintje: az információnak nyilvánvaló mérlegelési hibát kell bizonyítania, amely a Bizottság mérlegelését hiteltelenné teszi, és ezáltal a mérlegelés egyensúlyát megbillenti
30.      Ezután a felperestől az összefonódással kapcsolatos ügyekben megkövetelt bizonyítási szint megfelelőségének kérdésével fogok foglalkozni.
31.      Az összetett gazdasági értékelések felülvizsgálatával kapcsolatban a Bíróság megállapította, hogy annak megállapításához, hogy a Bizottság a tények értékelése során olyan nyilvánvaló hibát követett el, amely igazolja a megtámadott határozat megsemmisítését, a felperes által előterjesztett bizonyítékoknak elegendőknek kell lenniük ahhoz, hogy a határozatban foglalt ténybeli értékelést megfosszák a hitelességétől.(25)
32.      Az összefonódással kapcsolatos ügyekben a bizonyítékok ritkán lesznek egységesek, ezért a Bizottságnak mérlegelnie (vagy rangsorolnia) kell a bizonyítékokat és a valószínűsítő körülményeket. E sajátos helyzetre reagálva a Törvényszék a meglévő ítélkezési gyakorlatában helyesen állapította meg, hogy a felperes csak akkor jár sikerrel, ha bizonyítani tudja, hogy az ügyiratban szereplő különböző bizonyítékok mérlegelése indokolatlan és hiteltelen, olyannyira, hogy nem képes alátámasztani a Bizottság értékelését.(26)
33.      E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bíróság és a Törvényszék nem várja el a felperestől, hogy minden észszerű kétséget kizáróan bizonyítsa,(27) hogy a Bizottság nyilvánvaló hibát követett el az összefonódás értékelése során. A releváns teszt a valószínűségek mérlegelése,(28) amelyhez a bizonyítékok minőségére vonatkozó különleges követelmények társulnak, amelyek főszabály szerint nincsenek hatással a megkövetelt bizonyítási szintre.(29)
34.      A fenti megfontolásokból következik, hogy az összefonódással kapcsolatos ügyekben a felperesnek koherens és elégséges információkat (azaz jogalapokat és bizonyítékokat vagy valószínűsítő körülményeket) kell előterjesztenie. Például egy olyan helyzetben, mint a jelen ügy (amely az érintett piac meghatározására vonatkozik), az információ minőségének terjedelmében és részletességében meg kell felelnie a 802/2004 rendelet(30) I. mellékletében szereplő CO‑formanyomtatvány(31) „A piacok meghatározása” című 6. szakaszában foglalt követelményeknek. Amint arra a Bíróság rámutatott, a bizonyítékok alapvető funkciója, hogy meggyőzzön valamely álláspont megalapozottságáról,(32) és ezért a bizonyítékok minőségének minden esetben alkalmasnak kell lennie arra, hogy a Törvényszék megállapíthassa az állítólagos nyilvánvaló mérlegelési hiba fennállását.(33)
35.      Ebből következik, hogy a felperesnek koherens és elegendő információt kell előterjesztenie az állítólagos nyilvánvaló hiba bizonyítására, amely viszont hiteltelenné teszi a Bizottság értékelését, és így a mérleg nyelve a felperes következtetése javára és a Bizottság (a szóban forgó összefonódás jóváhagyására vagy elutasítására vonatkozó) következtetése ellen billen. Mindemellett a felperestől megkövetelt bizonyítási szintet korlátozni kell, figyelembe véve az uniós összefonódás‑ellenőrzés és ezen ellenőrzés eljárásának sajátosságait. Először is a Bizottságnak kell bizonyítania, hogy inkább valószínű, mint valószínűtlen, hogy a szóban forgó összefonódás jelentősen akadályozná, vagy sem, a versenyt. Következésképpen a felperes nem kötelezhető többre annál, mint hogy bizonyítsa, hogy nyilvánvaló mérlegelési hiba történt, amely ezt a mérleget a fent említett irányba billentheti.
36.      Két további szempontot kell szem előtt tartani a bizonyítékok minőségének a felperes részére előírt bizonyítási szint keretei között történő értékelésénél. Először is, a felperes akkor is nehézségekkel szembesül, amikor a tervezett összefonódásról szóló határozat megtámadása céljából elvégzi a jövőre vonatkozó elemzését. A Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibájának bizonyítása érdekében előterjesztendő bizonyítékokat szintén a bizonytalanság és az összefonódásról szóló határozat alapjául szolgáló elemzés jövőre vonatkozó jellege határozza meg.(34) Másodszor, és ezen túlmenően, a bizonyítékok összegyűjtése céljából a felperes nem rendelkezik ugyanazokkal a vizsgálati jogkörökkel, mint amelyek a Bizottság rendelkezésére állnak.(35) Ezért a felperes részére előírt azon követelmény, hogy a jogalapjait kellően támassza alá, nem helyezhető teljesen azonos szintre az ezen intézménnyel szemben támasztott követelményekkel. Mindenesetre a felperessel szemben támasztott követelmények továbbra is arra a kötelezettségre korlátozódnak, hogy koherens és elegendő információt terjesszen elő, amely alátámasztja a Bizottság által elkövetett állítólagos nyilvánvaló mérlegelési hibát, amely ennek következtében a Bizottság mérlegelését hiteltelenné teszi.(36)
37.      A jelen indítvány 31. pontjában említettekhez hasonló nézetek fellelhetők a jogi szakirodalomban is,(37) amelyek rámutatnak arra, hogy a Bíróság Bertelsmann és Sony ítéletét úgy kell értelmezni, hogy a felperesnek bizonyítékokat kell bemutatnia azon állításának alátámasztására, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, de nem kell olyan bizonyítékokat előterjesztenie, amelyek ténylegesen bizonyítják saját érdemi értékelését (és például nem kell bizonyítania, hogy az összefonódás miért fog kárt okozni a versenyt illetően). Miután a felperes elhárította a nyilvánvaló mérlegelési hiba kellő alátámasztásának akadályát, a Bizottság köteles megvédeni ténybeli megállapításait, valamint jogi és gazdasági értékelését, így a végső bizonyítási teher a Bizottságra hárul.(38)
38.      Ezért úgy vélem, hogy főszabály szerint a felperesnek kell bizonyítania a jogalapjai és az azokat alátámasztó bizonyítékok vagy valószínűsítő körülmények alapján, hogy a Bizottság értékelése és az abból levont következtetések nem megalapozottak. A sikeres bizonyításhoz a bizonyítékoknak alkalmasnak kell lenniük arra, hogy koherensen és kellően alátámasszák, hogy a Bizottság értékelése hiteltelen, ami nyilvánvaló mérlegelési hibának minősül.
4)      A Bizottság által vizsgálandó, a tényleges versenyjogi aggályok fennállására vonatkozó komoly valószínűsítő körülmények bemutatására vonatkozó követelmény
39.      A megtámadott ítélet a Törvényszék által (az easyJet és a Niki Luftfahrt ítéletben) mostanáig kidolgozott, de a Bíróság által még nem tárgyalt követelményekre támaszkodik. Ezért mielőtt rátérnék az első fellebbezési jogalap érdemi értékelésére, azt fogom értékelni, hogy az említett ítélkezési gyakorlat által kialakított bizonyítási szint összhangban van‑e a Bíróság fent elemzett ítélkezési gyakorlatában meghatározott követelményekkel.(39)
40.      Az easyJet ítéletben a Törvényszék többek között kifejtette, hogy a Bizottságnak a komoly jelekre tekintettel akkor is fel kell tárnia az összefonódás által mindazon piacokon előidézett versennyel kapcsolatos aggályokat, amelyeket az összefonódás érinthet, még ha ezt harmadik személyek kifejezetten nem is kérik.(40)
41.      Amennyiben a harmadik fél felperes azt állítja, hogy a Bizottság elmulasztotta figyelembe venni a versenyre vonatkozó lehetséges aggályokat, a Törvényszék a bizonyítás szintjét a következőképpen határozta meg: „a felperesre hárul azon komoly jelek feltárása, amelyek kézzelfoghatóan bizonyítják a versennyel kapcsolatos azon aggály létezését, amelyet annak hatása miatt a Bizottságnak vizsgálnia kellett volna”.(41)
42.      A bizonyítékok típusának és minőségének kifejtésekor a Törvényszék megállapítja, hogy „az e követelménynek [és bizonyítási szintnek] való megfelelés érdekében a felperesre hárul az érintett piacok feltárása, az összefonódás hiányában fennálló versenyhelyzet leírása és annak feltüntetése, hogy az e piacokon fennálló versenyhelyzetre tekintettel melyek lennének az összefonódás által valószínűsíthetően előidézett hatások”.(42)
43.      Amint arra a Bizottság helyesen rámutatott, a versennyel kapcsolatos aggályok fennállásának bizonyítására vonatkozó követelmény lehetővé teszi a Törvényszék számára, hogy a kontradiktórius eljárásnak az eljárási szabályzata 64. cikkében foglalt elvének megfelelően, a jogbiztonság és a megfelelő igazságszolgáltatás biztosítása érdekében további információk bekérése nélkül határozzon a keresetről.(43)
44.      E következtetés alátámasztására a Törvényszék az easyJet ítéletben kimondta, hogy nem elegendő, ha a felperes csupán a kárelmélet „kijelentésére szorítkozik”,(44) „ám érvelését nem támasztotta alá”,(45) és arra a következtetésre jutott, hogy a felperes állításai nem lehetnek elméleti, elvont vagy általános állítások.(46) Inkább kellően világosan kell megfogalmazni,(47) és kézzelfogható bizonyítékokkal kell alátámasztani, hogy a Bizottság megállapításai nyilvánvaló mérlegelési hibán alapulnak.(48)
45.      Álláspontom szerint a megkövetelt bizonyítékok típusára és minőségére vonatkozó pontosítások összhangban vannak azzal a követelménnyel, hogy a jogalapok alátámasztására koherens és elegendő információt kell szolgáltatni.
46.      A Niki Luftfahrt ítéletben a Törvényszék megerősítette az easyJet ítéletben megfogalmazott elveket, és további iránymutatásokat adott a felperesek számára.
47.      A Niki Luftfahrt ítéletben a Törvényszék többek között megállapította, hogy a felperesre hárul „az érintett piacok feltárása, az összefonódás hiányában fennálló versenyhelyzet leírása és annak feltüntetése, hogy az e piacokon fennálló versenyhelyzetre tekintettel melyek lennének az összefonódás által valószínűsíthetően előidézett hatások”.(49) A Törvényszék előtt a felperes e követelményt olyan információk szolgáltatásával is teljesítheti, amelyek mennyisége és jellege összehasonlítható a 802/2004 rendelet I. mellékletében szereplő CO formanyomtatvány 6. szakaszában előírt, az összefonódásban részt vevő felek által az összefonódás bejelentése során a Bizottsághoz benyújtott információkkal.(50)
48.      A CO formanyomtatvány 6. szakasza valóban hasznos helyettesítő értéket képezhet a megkövetelt bizonyítékok mennyiségére és jellegére vonatkozóan a jelen ügyhöz hasonló helyzetben, amely az érintett piac meghatározására vonatkozik, mivel lehetővé teszi a Polwaxhoz hasonló harmadik fél felperesek számára, hogy jobban megértsék, hogy milyen típusú bizonyítékokat és valószínűsítő körülményeket kell a Törvényszék elé terjeszteniük, amikor a piacnak az összefonódásról szóló bizottsági határozatban szereplő meghatározását vitatják.
49.      A fentiekből következik, hogy amikor a felperes az összefonódást jóváhagyó bizottsági határozat jogszerűségét vitatja, a Bizottság értékelésében elkövetett nyilvánvaló hibát olyan komoly valószínűsítő körülmények bemutatásával kell bizonyítania, amelyek arra utalnak, hogy olyan valós versenyjogi aggály áll fenn, amelyet a Bizottságnak annak hatása miatt meg kellett volna vizsgálnia. E követelmény teljesítése érdekében a felperesnek olyan minőségű, koherens és elegendő információt kell előterjesztenie, amely meggyőzően alátámasztja az érvek megalapozottságát, és lehetővé teszi a Törvényszék számára, hogy megállapítsa, fennáll‑e az állítólagos nyilvánvaló hiba. E tekintetben a felperesnek az általa benyújtott információk (nevezetesen a jogalapok és az azokat alátámasztó bizonyítékok vagy körülmények) alapján bizonyítania kell, hogy a Bizottság értékelése és az ebből levont következtetések nem megalapozottak és nem hihetők, és így a valószínűségek mérlegelése a felperes következtetése javára és a Bizottság által a határozatában levont következtetés ellenében billen. A bírósági felülvizsgálatnak mindazonáltal figyelembe kell vennie az összefonódás‑ellenőrzés előzetes jellegéből fakadó korlátokat.
5)      A Törvényszék ítélkezési gyakorlatában használt terminológiával kapcsolatos utolsó észrevételek
50.      A Törvényszéknek a megtámadott ítéletben hivatkozott ítélkezési gyakorlatával kapcsolatos utolsó észrevételeimként röviden kitérek bizonyos terminológiai ellentmondásokra. Ezek azonban, amint azt ki fogom fejteni, elsősorban a különböző nyelvi változatok közötti eltérésekből fakadnak, de nem teszik ezen ítélkezési gyakorlatot tartalmilag – különösen pedig a bizonyítás szintjét tekintve – következetlenné.
51.      A Niki Luftfahrt ítéletben az angol nyelvű változat szerinti „serious indicia” a német nyelvű szövegben
– amely a Törvényszék eljárási szabályzata 49. cikkének megfelelően a hiteles szöveg
– a „zuverlässige Indizien”, a francia nyelvű szövegben pedig az „indices sérieux” kifejezésként szerepel. Az említett ítélet lengyel nyelvű változatában a Törvényszék megállapította, hogy az érintett piac meghatározásának vitatásához a felperesnek „wiarygodne przesłankit” kell benyújtania, amely akként fordítható angolra, hogy „reliable evidence”.
52.      Ezzel szemben a megtámadott ítélet lengyel nyelvű változatában (59. és 60. pont), amely a hiteles szöveg, a Törvényszék az érintett piac állítólagosan hibás meghatározásával kapcsolatban hangsúlyozta a „poważne poszlaki” („komoly valószínűsítő körülmény”) előterjesztésének szükségességét.(51) Ez a Niki Luftfahrt ítéletben használt fogalomtól eltérő fogalom. Hasonlóképpen, a megtámadott ítélet angol nyelvű változatában „compelling evidence” (meggyőző bizonyítékok) (57–61. pont) vagy „compelling indications” (meggyőző valószínűsítő körülmények) (45. pont) bemutatása szükséges, míg a Niki Luftfahrt ítélet angol nyelvű változata – mint az fentebb is szerepel – „serious indicia” (komoly jeleket) követelt meg. A megtámadott ítélet francia nyelvű változatában azonban a Törvényszék az „indices sérieux” fogalmát használta (mindkét esetben), vagyis ugyanazt a fogalmat, mint a Niki Luftfahrt ítéletben.
53.      Mindazonáltal, amint arra a Bizottság is helyesen rámutat, e terminológiai különbségek nem befolyásolják a Törvényszék által megkövetelt bizonyítási szintet és a bizonyítékok minőségét. Ennek oka, hogy a fentiek szerint a Törvényszék a szóban forgó valamennyi ítéletében megkövetelte a felperestől annak bizonyítását, hogy nyilvánvaló mérlegelési hiba történt, mégpedig olyan összehasonlítható információk benyújtásával, amelyek lényegében megfeleltek a CO formanyomtatvány 6. szakaszában foglalt követelményeknek.
b)      Az első fellebbezési jogalap első része: az easyJet és a Niki Luftfahrt ügyekben kialakított ítélkezési gyakorlatnak a megtámadott ítéletben való alkalmazása
54.      A megtámadott határozat az (1997) preambulumbekezdésben az upstream piacot a gacs szállítására vonatkozó piacként határozta meg, elsősorban a Bizottság korábbi döntéshozatali gyakorlatára alapozva (a megtámadott ítélet 52. és 53. pontja).
55.      A Törvényszék (a megtámadott ítélet 56. pontjában) megállapította, hogy a Polwax írásbeli beadványai több hivatkozást is tartalmaznak a különböző gacstípusokra, vagyis a könnyű, a közepes vagy a nehéz gacsra, valamint azok eltérő tulajdonságaira és felhasználására, és hogy amennyiben e hivatkozásokat úgy kell értelmezni, hogy azok az upstream piac téves meghatározására alapított kifogást képeznek azon az alapon, hogy a Bizottságnak három különböző piac fennállását kellett volna megállapítania aszerint, hogy azok a gacs e három típusára vonatkoznak, az ilyen kifogásnak nem lehet helyt adni.(52) A Törvényszék a megtámadott ítélet 57–62. pontjában elutasította ezt a jogalapot.
56.      A megtámadott ítélet 45. pontjában a Törvényszék az alkalmazandó bizonyítási szintre utalt, amely szerint a felperesnek kell különösen „olyan komoly valószínűsítő körülményeket előterjesztenie, amelyek kézzelfogható módon bizonyítják egy olyan versenyjogi aggály fennállását, amelyet a Bizottságnak a hatása miatt vizsgálnia kellett volna”.(53)
57.      A megtámadott ítélet 57–62. pontjában a Törvényszék lényegében úgy ítélte meg, hogy a Polwaxnak komoly bizonyítékokkal kellett volna alátámasztania, hogy a könnyű, a közepes és a nehéz gacsok közötti felcserélhetőség mértéke nem elegendő ahhoz, hogy azok ugyanazon piachoz tartozzanak, és pontosabban a felperesnek kellett volna komoly bizonyítékokkal alátámasztania, hogy e különböző gacstípusok között nem áll fenn kellő keresleti és kínálati helyettesíthetőség ahhoz, hogy ugyanazon piachoz tartozzanak, amit a felperes nem tett meg.
58.      A Polwax a fellebbezésében lényegében arra hivatkozik, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, és megsértette a 139/2004 rendelet 2. cikkét, amikor a megtámadott ítélet 45. és 57–60. pontjában a Polwaxot arra kötelezte, hogy a Bizottság által meghatározott piacnál szűkebb érintett piacok meghatározását lehetővé tevő „komoly valószínűsítő körülményeket” mutasson be az upstream piac téves meghatározásán alapuló jogalapja alátámasztására. A Polwax azt állítja, hogy az easyJet és a Niki Luftfahrt ítéletnek megfelelően a versenyjogi aggályok fennállását bizonyító „komoly valószínűsítő körülmények” („komoly jelek”) bemutatására vonatkozó ilyen követelmény a jelen ügyben nem alkalmazandó. A Polwax szerint ez a bizonyítási követelmény csak „a Bizottság versenyelemzés által érintett piacoktól eltérő piacokon” jelentkező problémákra vonatkozik, ami nem igaz az állítólagos szűkebb érintett piacokra, amelyek a Bizottság által a vitatott határozatban vizsgált termékeket érintették.
59.      A  Bizottság úgy véli, hogy a Polwax első fellebbezési jogalapjának első része hatástalan, illetve mindenesetre megalapozatlan. Ezenfelül a Bizottság és az Orlen lényegében azzal érvel, hogy a Polwax érvei ellentmondásosak, és ez a rész mindenesetre megalapozatlan.
60.      Úgy vélem, hogy megalapozatlan a Polwax azon fő érve, amely szerint a megtámadott ítélet tévesen alkalmazza az easyJet és a Niki Luftfahrt ügyekben kialakított ítélkezési gyakorlatot, amennyiben az említett ítélkezési gyakorlat állítólag csak a Bizottság versenyelemzése által érintett piacoktól eltérő piacokra vonatkozó aggályokra vonatkozik.
61.      A komoly valószínűsítő körülmények bemutatásának kötelezettsége főszabály szerint a felperest terheli bármely konkrét piac tekintetében, amennyiben a Törvényszék előtt az érintett piacnak a Bizottság által történő meghatározásával kapcsolatban előterjesztett kifogásait kívánja érdemben alátámasztani.
62.      Úgy vélem, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 45. és 57. pontjában egyszerűen emlékeztetett arra, hogy az összetett gazdasági értékelésre vonatkozó ügyekben fennálló korlátozott felülvizsgálati jogkörére tekintettel nem elegendő, ha a felperes csupán azt állítja előtte, hogy a piac meghatározása téves.
63.      A megtámadott ítélet 58. pontjában a Törvényszék megállapította, hogy „közelebbről, a[z uniós] versenyjog alkalmazásában az érintett piac meghatározásáról szóló bizottsági közleményben [(54)] kifejtett módszerre tekintettel a felperes feladata volt, hogy komoly valószínűsítő körülményekkel szolgáljon arra vonatkozóan, hogy a különböző gacstípusok között nem áll fenn kellő keresleti és kínálati helyettesíthetőség ahhoz, hogy azok ugyanahhoz a piachoz tartozzanak”.
64.      Ezután a megtámadott ítélet 59. pontjában a Törvényszék megjegyezte, hogy „[a] kereslet szempontjából a felperesnek olyan komoly valószínűsítő körülményekkel kellett volna szolgálnia, amelyek alátámasztják, hogy a gacs adott típusa vonatkozásában az ügyfelek kismértékű áremelkedés esetén nem váltanának át más típusú gacsra, vagyis e gacstípusokat nem lehet egymással helyettesíthetőnek tekinteni.”(55)
65.      A Törvényszék a megtámadott ítélet 60. pontjában hozzátette, hogy „[a] kínálat szempontjából a felperesnek olyan komoly valószínűsítő körülményekkel kellett volna szolgálnia, amelyek alátámasztják, hogy a gacs adott típusa vonatkozásában a szállítók nem tudták átállítani a termelésüket más típusú gacs termelésére, és azt rövid távon nem tudták forgalmazni anélkül, hogy jelentős többletköltségeket vagy kockázatokat viseltek volna a relatív árak kismértékű, de tartós változásaira adott válaszként (lásd ebben az értelemben az érintett piac meghatározásáról szóló közlemény 20–24. pontját)”.
66.      Az, hogy a felperesnek „komoly valószínűsítő körülményekkel” (vagy „komoly bizonyítékokkal”) kell szolgálnia, nem értelmezhető úgy, hogy az olyan messzire menne, hogy teljes és rendszerszintű elemzést követeljen meg (ami a Bizottság feladata). Ehelyett a felperesnek – az érvei lényegét meggyőzően alátámasztó, koherens és elegendő információ szolgáltatására vonatkozó követelménynek megfelelően – legalább olyan megbízható, ellenőrizhető és objektív körülményeket kellett volna bemutatnia, amelyek alkalmasak annak bizonyítására, hogy a piac szűkebb körű meghatározása egyértelműen szükséges volt, különösen az összefonódásban részt vevő felek közötti átfedés hiányában az érintett piacokon.
67.      A Törvényszék által az easyJet és a Niki Luftfahrt ügyekben hozott ítéletekben kialakított ítélkezési gyakorlatban megállapított követelmények logikája nem azt követeli meg a felperestől, hogy a Törvényszék előtti eljárásban – a Bizottsággal szemben – bizonyítsa a hatékony verseny jelentős akadályozásának fennállását, hanem annak megállapítását, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el az érintett piac meghatározása és a versenyjogi elemzés során. Ilyen nyilvánvaló hiba akkor fordulhatott volna elő, ha a Bizottság teljesen figyelmen kívül hagyta volna bizonyos más piacok létezését, amelyeket ezért nem vett figyelembe a versenyjogi elemzésében. Az ilyen nyilvánvaló tévedés megállapításához azonban nem elegendő pusztán azt állítani, hogy a Bizottság tévedett, hanem meg kell határozni a felek tevékenysége közötti átfedés alól kivételt képező többi piacot is, valamint koherens és elegendő információt kell szolgáltatni, amely bizonyítja, hogy ezeken a piacokon az összefonódásból eredően versenyjogi aggályok merülnek fel.(56)
68.      Más szóval, véleményem szerint a „komoly valószínűsítő körülmények” bemutatásának a felperestől való megkövetelése azt jelenti, hogy a bemutatott körülményeknek elég meggyőzőnek és konkrétnak kell lenniük ahhoz, hogy indokolják a bizottsági összefonódás‑ellenőrzési határozatban foglalt összetett értékelés felborítását. Ezeknek a körülményeknek azt kell bizonyítaniuk, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, és a Bizottság értékelése már nem támasztja alá azt a következtetést, „hogy inkább valószínű, mint valószínűtlen az, hogy az összefonódás nem akadályozza (vagy adott esetben akadályozza) a hatékony versenyt”.
69.      Ha a bizonyítási szintet olyan alacsonyra tennénk, hogy a harmadik fél felperesek számára lehetővé válna, hogy komoly és valószínűsítő követelmények nélkül – pusztán elméleti érvekre vagy egyszerű állításokra támaszkodva – sikerrel támadhassák meg a Bizottság határozatait, akkor ez indokolatlanul akadályozná az uniós összefonódás‑ellenőrzés hatékony végrehajtását.(57)
70.      Ebből következik, hogy a Törvényszék nem követett el hibát, amikor a Polwaxot arra kötelezte, hogy „olyan komoly valószínűsítő körülményeket [terjesszen elő], amelyek kézzelfogható módon bizonyítják egy olyan versenyjogi aggály fennállását, amelyet a Bizottságnak a hatása miatt vizsgálnia kellett volna” (a megtámadott ítélet 45. pontja). Ez lehetővé tette a Törvényszék számára, hogy a megtámadott ítélet 61. pontjában lényegében megállapítsa, hogy a Polwax nem erősítette meg állításait olyan meggyőző bizonyítékokkal, amelyek alátámasztanák, hogy az említett különböző gacstípusok között nem áll fenn kellő mértékű felcserélhetőség ahhoz, hogy a kereslet és kínálat szempontjából egymással helyettesíthetők legyenek.
71.      A teljesség kedvéért a következő megjegyzéseket teszem.
72.      A Polwax a Törvényszék előtt azt kifogásolta, hogy a gacs upstream piacát nem osztották fel a könnyű, közepes és nehéz gacs szállítására vonatkozó külön piacokra.
73.      Amint arra a Bizottság rámutatott, kétségtelen, hogy a Polwax – anélkül, hogy ellentmondásba kerülne önmagával – nem hivatkozhat egyrészt a fellebbezésében az általa különállónak tekintett érintett piacokra vonatkozó versenyelemzés hiányára, másrészt a Törvényszék ítélkezési gyakorlata alkalmazásának kizárása érdekében(58) nem hivatkozhat arra, hogy e piacokat mégis versenyelemzésnek vetették alá. Ettől az esetleges ellentmondástól függetlenül tény, hogy a Polwax köteles volt a jogalapját koherens és elegendő információval alátámasztani.
74.      Emellett, amint azt az Orlen megjegyezte, a Bíróság előtt lévő iratokból lényegében kitűnik, hogy a Polwax nem képes pontosan meghatározni a többi javasolt piacmeghatározás körvonalait, és mindenekelőtt nem tudja hitelt érdemlően alátámasztani azt az elképzelést, hogy más piacmeghatározásra lenne szükség.
75.      Ebből következik, hogy a Törvényszék helyesen bírálta el a Polwax első fokon felhozott érveit, álláspontom szerint pedig az easyJet és a Niki Luftfahrt ügyekben kialakított ítélkezési gyakorlat alkalmazandó, és azt a megtámadott ítéletben helyesen alkalmazták.
76.      Következésképpen az első fellebbezési jogalap első részét mint megalapozatlant el kell utasítani.
B.      Az első fellebbezési jogalap második része
77.      A Törvényszéknek a megtámadott ítélet 57–60. pontjában szereplő, az első fellebbezési jogalap második része szempontjából is releváns megállapításait a jelen indítvány 62–65. pontja idézi. A megtámadott ítélet 61. pontját a jelen indítvány 70. pontja foglalja össze.
78.      A Polwax az első fellebbezési jogalap második részében lényegében azt állítja, hogy még ha a jelen ügyben alkalmazni is kell az „azon komoly jelek [feltárására irányuló kötelezettséget], amelyek kézzelfoghatóan bizonyítják a versennyel kapcsolatos azon aggály létezését, amelyet annak hatása miatt a Bizottságnak vizsgálnia kellett volna”,(59) ez nem jelenti azt, hogy a Polwax köteles lenne(60) komoly valószínűsítő körülményeket bemutatni az érintett piac meghatározásakor figyelembe vett különböző tényezők mindegyikére vonatkozóan. Vagyis a Polwax nem lett volna köteles – mivel csak „érintett harmadik fél” volt a közigazgatási eljárásban – komoly valószínűsítő körülményeket bemutatni annak bizonyítására, hogy a gacs különböző kategóriái (könnyű, közepes és nehéz gacs) sem a kereslet, sem a kínálat szempontjából nem voltak helyettesíthetők.
79.      A Polwax azzal érvel, hogy a Törvényszék követelményei túlmutatnak annak bizonyításán, hogy az érintett piacon versenyjogi aggályok merülnek fel, és hogy érintett harmadik félként de facto köteles az érintett piacot részletesen meghatározni. A Polwax azt állítja, hogy ehelyett a Bizottság feladata lett volna az érintett piac részletes meghatározása. Sem a 139/2004 rendelet, sem a 802/2004 rendelet nem ír elő ilyen széles körű kötelezettségeket az érintett harmadik felekre nézve. Válaszában a Polwax előadja, hogy a Bizottság tévedett, amikor azt állította – első alkalommal a Bíróság előtti fellebbezési szakaszban, amely állítás így elfogadhatatlan –, hogy a felperesnek olyan releváns és következetes bizonyítékokat kell bemutatnia, amelyek megfelelnek a hatékony verseny jelentős akadályozása tesztjének.
80.      A Bizottság és az Orlen lényegében azt állítja, hogy a téves jogalkalmazásra vonatkozó érveket mint megalapozatlanokat el kell utasítani, és hogy az állítólagos mérlegelési hibára vonatkozó valamennyi érv elfogadhatatlan. A Bizottság különösen emlékeztet arra, hogy a Törvényszék egyértelművé tette, hogy a tényállás pontosságának és a nyilvánvaló mérlegelési hiba hiányának e vizsgálata keretében „a felperesre hárul azon komoly jelek feltárása, amelyek kézzelfoghatóan bizonyítják a versennyel kapcsolatos azon aggály létezését, amelyet annak hatása miatt a Bizottságnak vizsgálnia kellett volna”.(61) Rámutat azonban arra, hogy ezt a kötelezettséget meg kell különböztetni a Polwaxot mint a Bizottság előtti közigazgatási eljárásban érintett harmadik felet terhelő kötelezettségtől, míg a Polwax a jelek szerint nem tesz ilyen különbséget.(62) A Bizottság a viszonválaszban elutasítja a Polwax állításait. Megjegyzi továbbá, hogy a Polwax ügy easyJet üggyel való összehasonlításával valójában a Bizottság érveinek adnak helyt, mivel ebben az ügyben – a jelen ügyhöz hasonlóan – a felperes panaszai külön piacokra vonatkoztak, anélkül, hogy a felek tevékenységei között átfedés lett volna.
81.      Úgy vélem, hogy a Polwax ezen érvelésen keresztül tett nyilvánvaló állításaival ellentétben nem a felperesnek az összefonódás‑ellenőrzési eljárásban harmadik félként való részvételére vonatkozó, a 139/2004 rendelet 18. cikke (4) bekezdésének második mondatában és a 802/2004 rendelet 11. cikkében előírt jogokról van szó. A Bíróság előtt álló kérdés inkább annak vizsgálata, hogy a Törvényszék a jogszerűség vizsgálata során megfelelő bizonyítási szintet alkalmazott‑e annak megállapítása érdekében, hogy fennállt‑e az állítólagos nyilvánvaló hiba.
82.      Másodszor, véleményem szerint a megtámadott ítélet 45. pontját annak 57–60. pontjával összefüggésben kell értelmezni. Amint azt az első fellebbezési jogalap első részének kontextusában kifejtettem, a Bizottság az összefonódás‑ellenőrzés tekintetében mérlegelési mozgástérrel rendelkezik, ami indokolja, hogy az uniós bíróságok általi felülvizsgálat különösen annak megállapítására korlátozódjon, hogy nem történt‑e nyilvánvaló mérlegelési hiba. Azt is megjegyeztem, hogy a fenti pontokban a Törvényszék helyesen állapította meg, hogy az összetett gazdasági értékelésre vonatkozó ügyekben fennálló korlátozott felülvizsgálati jogkörére tekintettel nem elegendő, ha a felperes csupán kijelenti előtte, hogy a piac meghatározása téves. Ehelyett e felperesnek komoly valószínűsítő körülményeket is be kell mutatnia annak igazolására, hogy a jogalapjai megalapozottak.
83.      Először is meg kell jegyezni, hogy a Bíróság világossá tette, hogy „az érintett piac megfelelő meghatározása szükséges előfeltételét képezi annak, hogy bármilyen értékelést lehessen lefolytatni az összefonódási művelet versenyre gyakorolt hatását illetően”.(63) Ezen okokból a Törvényszék a megtámadott ítéletben az easyJet és a Niki Luftfahrt ítéletre hivatkozva kifejezetten megállapította, hogy a komoly valószínűsítő körülmények bemutatására vonatkozó követelmény teljesítése érdekében a felperesnek kell „meghatároznia az érintett piacokat, ismertetnie az összefonódás hiányában fennálló versenyhelyzetet, és meg kell jelölnie, hogy az e piacokon fennálló versenyhelyzetre tekintettel melyek lennének az összefonódás valószínű hatásai”.(64)
84.      Ennélfogva, amint azt az első fellebbezési jogalap első részében kifejtettem,(65) a megtámadott ítélet 45. és 57. pontjában a Törvényszék jogosan követelte meg a Polwaxtól, hogy jogalapjainak alátámasztása érdekében mutasson be olyan „komoly valószínűsítő körülményeket”, amelyek bizonyítják, hogy az állítólagos különböző gacstípusok között nem áll fenn kellő mértékű felcserélhetőség, és amelyekkel a Polwax az érintett piacnak a Bizottság által történő meghatározása során elkövetett nyilvánvaló mérlegelési hibát, valamint azt kívánta bizonyítani, hogy a szóban forgó termékpiac egy szűkebb piac, és ezért a piac meghatározása helytelen volt. A Törvényszék ugyanis csak emlékeztetett arra, hogy az összetett gazdasági értékelésre vonatkozó kérdések tekintetében fennálló korlátozott felülvizsgálat miatt nem elegendő, ha a felperes ezen igazságszolgáltatási fórum előtt csupán kijelenti, hogy az érintett piac meghatározása téves volt. Ennek során a Törvényszék nem követelte meg a Polwaxtól, hogy a jelen ügyhöz hasonló helyzetekben a felperesektől megköveteltnél magasabb bizonyítási szintet támasszon a jogalapjaik megalapozottságának bizonyítása érdekében.(66)
85.      Más szóval a Törvényszék helyesen állapította meg, hogy a Bizottság által elkövetett esetleges nyilvánvaló mérlegelési hiba megállapítása érdekében – mivel nem vette figyelembe az összefonódásnak a Bizottság által a versenyjogi elemzésében vizsgált gacspiacnál szűkebb piacokra gyakorolt hatásait – a Polwaxnak a Törvényszék előtti eljárásban e szűkebb piacokat illetően komoly valószínűsítő körülményeket kellett volna bemutatnia.(67)
86.      Ebből következik, hogy a Törvényszék a jelen ügyben nem alkalmazott téves bizonyítási szintet. Következésképpen az első fellebbezési jogalap második részét mint megalapozatlant el kell utasítani.
C.      Az első jogalap harmadik része
87.      A Törvényszéknek a megtámadott ítélet 57–60. pontjában szereplő, az első fellebbezési jogalap harmadik része szempontjából is releváns megállapításait a jelen indítvány 62–65. pontja idézi. Mint azt fentebb említettem, a megtámadott ítélet 61. pontját a jelen indítvány 70. pontja foglalja össze.
88.      A Polwax az első fellebbezési jogalap harmadik részében azt állítja, hogy a megtámadott ítélet fenti pontjaiban a Törvényszék lényegében úgy ítélte meg, hogy a Polwax nem mutatott be komoly valószínűsítő körülményeket a különböző gacskategóriák közötti keresleti és a kínálati helyettesíthetőség hiányát illetően. A Polwax szerint a helyettesíthetőségre vonatkozó bizonyítékok hiányára vonatkozó következtetés nyilvánvalóan téves, mivel a Polwax által előadott állítások és benyújtott bizonyítékok az ellenkezőjére engednek következtetni. A felperes továbbá azt állítja, hogy a Törvényszék a szakértői vizsgálat elrendelése iránti kérelmének elutasításával megakadályozta abban, hogy bizonyítsa állításai helytállóságát.
89.      A Polwax továbbá úgy véli, hogy a Törvényszék elfogadta azt a tényt, hogy a vitatott határozatban nem szerepelt tényleges indokolás vagy elemzés a termékpiacot illetően, és kifogásolja, hogy a Bizottság kizárólag két korábbi határozatra alapozta elemzését anélkül, hogy saját elemzést folytatott volna le.
90.      Végül a Polwax azt állítja, hogy még ha a Bizottságnak az érintett piacra vonatkozó meghatározását el is fogadnánk, a Törvényszék megsértette a jogot, amikor nem elemezte a különböző piaci szegmensek dinamikáját, és amikor elfogadta, hogy ezen intézmény nem indokolta álláspontját a vitatott határozatban.
91.      A Bizottság azzal érvel, hogy az első fellebbezési jogalap harmadik része elfogadhatatlan, mivel az a Törvényszék által elvégzett tényértékelésre vonatkozik, és az mindenesetre megalapozatlan.
92.      Válaszában a Polwax ragaszkodik ahhoz, hogy a fellebbezési jogalap e része elfogadható, és arra az ítélkezési gyakorlatra hivatkozik, amely szerint, bár a Törvényszék kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a tényállás megállapítására és értékelésére, a Bíróság felülvizsgálhatja e tényállásnak a Törvényszék általi jogi minősítését és az általa ebből levont jogi következtetéseket. Ez igaz az első fellebbezési jogalap harmadik részére, mivel az arra vonatkozik, hogy a Törvényszék megtagadta, hogy a kereslet helyettesíthetőségének hiányára vonatkozó „erős bizonyítéknak” minősítse (i) azt a tényt, hogy egy adott típusú gacs (például a könnyű gacs) nem helyettesíthető egy másik típusú gaccsal (például a közepes gacs), és (ii) azt a tényt, hogy az egyes gacstípusokat meghatározott termékek előállítására használják. A Polwax szerint a fentiek nemcsak „komoly valószínűsítő körülményt” jelentenek, hanem „bizonyítékot” szolgáltatnak a kereslet helyettesíthetőségének hiányára. A felperes továbbá azt állítja, hogy az érintett piac meghatározása a tényállás jogi minősítését jelenti, és mint ilyen, előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések tárgyát képezi.(68) Azt is kifogásolja, hogy a Bizottság nem jelölte meg, hogy miként vizsgálta a gacs keresleti és kínálati helyettesíthetőségét.
93.      Véleményem szerint a Polwax fellebbezése első jogalapjának harmadik része nem több, mint a tényállás értékelésére vonatkozó érvek felsorolása, és a Törvényszéket nyilvánvaló mérlegelési hiba elkövetésével vádolja, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a Polwax nem nyújtott be komoly bizonyítékokat annak igazolására vonatkozóan, hogy: (i) „a könnyű, a közepes és a nehéz gacs, valamint a Bright Stock típusú gacs nem voltak egymással helyettesíthetők (a keresleti oldalon a helyettesíthetőség hiánya)”, és (ii) hogy ezek a gacstípusok a kínálati oldalon nem voltak helyettesíthetők.
94.      Különösen, a megtámadott ítélet 61. pontjában(69) a Törvényszék egyértelmű ténymegállapításokat tett.
95.      Ezért elegendő azt megállapítani, hogy a Törvényszék elé terjesztett bizonyítékoknak az előbbi általi értékelése nem minősül olyan jogkérdésnek, amely a Bíróság által felülvizsgálható, kivéve az elferdítés esetét.(70) Mivel a Polwax a Törvényszék előtt felhozott érveknek – amelyeket most a Bíróság előtt is megismétel – a Törvényszék általi értékelését vitatja, anélkül azonban, hogy azt állítaná vagy bizonyítaná, hogy a Törvényszék elferdítette volna e bizonyítékokat, az első fellebbezési jogalap harmadik részét elfogadhatatlannak kell nyilvánítani.
96.      Mindenesetre a Polwax érvei megalapozatlanok, mivel a Törvényszék helyesen állapította meg azokat a kritériumokat, amelyek annak értékelésénél irányadóak, hogy léteznek‑e potenciálisan szűkebb piacok a gacs tekintetében, és helyesen jutott arra a következtetésre, hogy a Polwax nem szolgáltatott semmilyen komoly bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a különböző gacstípusok sem a keresleti, sem a kínálati oldalon nem helyettesíthetők.
97.      Először is, ami a keresleti oldal helyettesíthetőségét illeti, a megtámadott ítélet 59. pontjában a Törvényszék megjegyezte, hogy „a felperesnek olyan komoly valószínűsítő körülményekkel kellett volna szolgálnia, amelyek alátámasztják, hogy a gacs adott típusa vonatkozásában az ügyfelek kismértékű áremelkedés esetén nem váltanának át más típusú gacsra”.
98.      E kritériummal kapcsolatban a Törvényszék a megtámadott ítélet 61. pontjában megállapította, hogy azok az állítások, amelyek szerint a könnyű, a közepes és a nehéz gacsok különböző nyersanyaginputoknak felelnek meg, nem tekinthetők olyan komoly valószínűsítő körülményeknek, amelyek alátámasztanák, hogy e különböző gacstípusok között nem áll fenn kellő mértékű felcserélhetőség ahhoz, hogy a kereslet szempontjából egymással helyettesíthetők legyenek.
99.      Elegendő rámutatni arra, hogy a Polwax nem jelöli meg, hogy a Törvényszék milyen jogalkalmazási vagy mérlegelési hibát követett el, amikor megállapította, hogy a Polwax által előadottakhoz hasonló állítások nem tekinthetők azt alátámasztó komoly valószínűsítő körülménynek, hogy a különböző gacstípusok a keresleti oldalon helyettesíthetők.
100. Másodszor, ami a kínálati oldal helyettesíthetőségét illeti, a Polwax számos ténybeli érvet hoz fel (amelyeket már az elsőfokú eljárásban is felhozott) a gacsra és annak jellemzőire, arra a tényre, hogy nem minden finomító állít elő gacsot, a gacs kínálatának bizonyos korlátozásaira, a gacs előállításának a finomítói technológiától és a felhasznált nyersanyagtól való függésére, valamint a Lotos által előállított gacs tökéletes helyettesítőjének hiányára vonatkozóan.
101. A megtámadott ítélet 60. pontjában azonban a Törvényszék rámutatott arra, hogy a kínálati oldali helyettesíthetősége hiányának alátámasztásához olyan komoly bizonyítékokat kell bemutatni, amelyek „alátámasztják, hogy a gacs adott típusa vonatkozásában a szállítók nem tudták átállítani a termelésüket más típusú gacs termelésére, és azt rövid távon nem tudták forgalmazni anélkül, hogy jelentős többletköltségeket vagy kockázatokat viseltek volna a relatív árak kismértékű, de tartós változásaira adott válaszként”.
102. E kritériummal kapcsolatban a Törvényszék a megtámadott ítélet 61. pontjában megállapította, hogy a Polwax nem tér ki a kínálat szempontjából fennálló esetleges helyettesíthetőség kérdésére.
103. Amint arra a Bizottság rámutatott, a Polwax nem részletezte, hogy a Törvényszék hogyan alkalmazta tévesen a jogot, amikor megállapította, hogy a gacstermelés jellegére vonatkozó ilyen általános állítások nem jelentenek komoly bizonyítékot a kínálati oldal helyettesíthetőségének fennállására vonatkozóan.
104. Végül, a teljesség kedvéért, bár a Polwax most azt állítja, hogy a szakértői vizsgálat elrendelése iránti kérelem elutasítása megakadályozta őt abban, hogy bizonyítsa a keresleti és kínálati oldali helyettesíthetőségre vonatkozó állításainak helyességét, tény marad, hogy a szakértői vizsgálat elrendelése iránti kérelme valójában nem a helyettesíthetőségre vagy általánosabban a piac meghatározásával kapcsolatos ténybeli kérdésekre vonatkozott.
105. Következésképpen, a fellebbezés első jogalapjának harmadik részét el kell utasítani, mivel részben elfogadhatatlan és mindenképpen megalapozatlan.
III. Végkövetkeztetés
106. A többi, a jelen indítvány tárgyán kívül eső jogalap sérelme nélkül azt javaslom a Bíróságnak, hogy a Polwax első jogalapját – azt részben elfogadhatatlannak, részben pedig megalapozatlannak minősítve – utasítsa el.
1      Eredeti nyelv: angol.
2      Az összefonódást a belső piaccal és az EGT‑Megállapodás működésével összeegyeztethetőnek nyilvánító határozatot (M.9014 – PKN Orlen/Grupa Lotos ügy) (az értesítés a C(2020) 4651. számú dokumentummal történt) (HL 2021. C 196., 8. o.). A határozatot a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20‑i 139/2004/EK tanácsi rendelet (HL 2004. L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.; helyesbítés: HL 2022. L 103., 18. o.) 8. cikkének (2) bekezdése alapján fogadták el.
3      Vagyis a paraffinviaszok előállításához szükséges nyersanyag, amely a finomítókban a nyersolajból történő alapolajgyártás mellékterméke.
4      A megtámadott ítélet 13. pontja.
5      A megtámadott ítélet vonatkozó pontjaira a jelen indítvány értékelésre vonatkozó részében hivatkozom (lásd: 62–65. és 70. pont).
6      2008. július 10‑i Bertelsmann és Sony Corporation of America kontra Impala ítélet (C‑413/06 P, a továbbiakban: Bertelsmann és Sony ítélet, EU:C:2008:392, 44. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
7      A következő ítéletekkel szemben nem nyújtottak be fellebbezést: 2006. július 4‑i easyJet kontra Bizottság ítélet (T‑177/04, a továbbiakban: easyJet ítélet, EU:T:2006:187), a 2015. május 13‑i Niki Luftfahrt kontra Bizottság ítélet (T‑162/10, a továbbiakban: Niki Luftfahrt ítélet, EU:T:2015:283) és a 2021. október 20‑i Polskie Linie Lotnicze „LOT” kontra Bizottság ítélet (T‑240/18, EU:T:2021:723).
8      Az ítélkezési gyakorlatot a múltban bírálták a bizonyítás szintjének és a felülvizsgálat terjedelmének ismétlődő összekeverése miatt. Lásd: Vesterdorf, B., „Standard of proof in merger cases: Reflections in the light of recent case law of the Community courts”, European Competition Journal, 1(1) kötet, 2005, 3–33. o.
9      2023. július 13‑i Bizottság kontra CK Telecoms UK Investments ítélet (C‑376/20 P, a továbbiakban: CK Telecoms ítélet, EU:C:2023:561, 75. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat) (kiemelés tőlem).
10      Uo., 125. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
11      Lásd: 2005. december 14‑i General Electric kontra Bizottság ítélet (T‑210/01, EU:T:2005:456, 340. pont) (az ítélettel szemben nem nyújtottak be fellebbezést).
12      CK Telecoms ítélet, 82. pont.
13      Uo., 87. pont. Az „inkább valószínű, mint valószínűtlen” követelmény más szóval a hatékony verseny jelentős akadályozása fennállásának megállapításához megkövetelt „valószínűségek mérlegelése” bizonyítási szint.
14      2024. november 13‑i Deutsche Telekom kontra Bizottság ítélet (T‑64/20, EU:T:2024:815, 192. pont). Lásd még: 2021. október 20‑i Polskie Linie Lotnicze „LOT” kontra Bizottság ítélet (T‑296/18, EU:T:2021:724, 107. pont).
15      CK Telecoms ítélet, 84. pont.
16      Lásd a Törvényszéknek az eljárási szabályzatra vonatkozó ítélkezési gyakorlatát: 2021. január 27‑i KPN kontra Bizottság ítélet (T‑691/18, EU:T:2021:43, 59. és 60. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat) (kiemelés tőlem) (az ítélettel szemben nem nyújtottak be fellebbezést).
17      2011. december 8‑i Chalkor kontra Bizottság ítélet (C‑386/10 P, EU:C:2011:815, 64. pont) (kiemelés tőlem).
18      „Közvetlen bizonyítékok” jellemzően a következők: dokumentumok, szóbeli és írásbeli nyilatkozatok. Véleményem szerint a jelen ügy szempontjából a „körülményeken alapuló”, azaz „közvetett” bizonyíték analóg a „valószínűsítő körülmény” fogalmával. A „körülményeken alapuló bizonyíték” „következtetésen, nem pedig személyes tudáson vagy megfigyelésen alapuló bizonyíték”. A „valószínűsítő körülmény” meghatározása szerint „jel vagy jelzés (a tulajdonjog bizonyítéka az adásvételi bizonylat)”, Black’s Law Dictionary, 12. kiadás, 2024. Lásd még: Bertelsmann és Sony ítélet, 127–129. pont.
19      2011. december 8‑i Chalkor ítélet (C‑386/10 P, EU:C:2011:815, 65. pont) (kiemelés tőlem).
20      2013. szeptember 19‑i ítélet (C‑56/12 P, EU:C:2013:575, 44. és 77. pont).
21      Uo., 73. pont.
22      A Bizottság közleménye a panaszok bizottsági kezeléséről az EK-Szerződés 81. és 82. cikke alapján (HL 2004. C 101., 69. pont.).
23      2023. szeptember 28‑i Ryanair kontra Bizottság ítélet (C‑320/21 P, EU:C:2023:712, 72. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Lásd még: 2024. július 29‑i Ryanair és Laudamotion kontra Bizottság ítélet (C‑591/21 P, EU:C:2024:635, 133. pont): „ami a […] [fellebbezők] azon állítását illeti, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította […], hogy »nem terjesztenek elő egyetlen konkrét és alátámasztott bizonyítékot sem, amely alkalmas annak bizonyítására, hogy a szóban forgó támogatási intézkedések mindegyike vagy némely intézkedések ugyanazon elszámolható költségek fedezésére irányultak, mint amelyek azon kár részét képezték, amelynek helyreállítására a szóban forgó intézkedés irányult«, és ezzel a bizonyítási terhet rendszeresen a fellebbezőkre hárította, meg kell jegyezni, hogy főszabály szerint a kérelmét vagy érvét alátámasztó tényeket állító személynek kell azok valódiságát illetően bizonyítékkal szolgálnia”.
24      A Bíróság elnökének 2008. január 25‑i Provincia di Ascoli Piceno és Comune di Monte Urano kontra Apache Footwear és társai végzése (C‑464/07 P(I), EU:C:2008:49, 9. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
25      2018. június 14‑i Lubrizol France kontra Tanács ítélet (C‑223/17 P, EU:C:2018:442, 39. pont) és 2020. május 7‑i BTB Holding Investments és Duferco Participations Holding kontra Bizottság ítélet (C‑148/19 P, EU:C:2020:354), 72. pont: „a nyilvánvaló hiba bizonyítható olyan tényezőkkel, amelyek megfosztják hihetőségétől a tényeknek a Bizottság határozatában szereplő értékelését. Ezzel szemben a nyilvánvaló hibákra vonatkozó jogalapot el kell utasítani, ha a fellebbezők által előterjesztett bizonyítékok ellenére úgy tűnik, hogy a szóban forgó értékelés nem tartalmaz ilyen hibát”. Lásd még a Törvényszék ítélkezési gyakorlatát: 2013. február 27‑i Nitrogénművek Vegyipari kontra Bizottság ítélet (T‑387/11, EU:T:2013:98, 25. pont); 2018. július 12‑i Ausztria kontra Bizottság ítélet (T‑356/15, EU:T:2018:439, 170. pont) (az ítélettel szemben nem nyújtottak be fellebbezést). Ezt a megközelítést átültették a bankunió területére; lásd e tekintetben: 2022. június 1‑jei Algebris (UK) és Anchorage Capital Group kontra Bizottság ítélet (T‑570/17, EU:T:2022:314, 102–109. pont). Lásd: Lenaerts, K., Gutman, K., és Nowak, J.T., EU Procedural Law, 2. kiadás, Oxford University Press, Oxford, 2023, 401. o., 769. lábjegyzet.
26      2022. május 18‑i Wieland‑Werke kontra Bizottság ítélet (T‑251/19, EU:T:2022:296, 165., 611–618. pont) (az ítélettel szemben nem nyújtottak be fellebbezést). Lásd: Castillo de la Torre, F., Predicting the future: Evidential basis for prospective assessments in EU Merger Control, in: Prete, L. és Rezki, L. (szerk.), „Judging & (Re) Thinking European Union Law. Liber Amicorum in Honour of Nils Wahl”, Springer 2025, 16. o., megjelenés előtt, elérhető a következő címen: http://dx.doi.org/10.2139/ssrn.5050949.
27      Ez a büntetőeljárásokban és büntetőjogi jellegű eljárásokban alkalmazandó szigorúbb mérce, és azt jelenti, hogy a Bíróságnak a bizonyítékok vizsgálata alapján nem lehet semmilyen észszerű kétsége a jogsértés elemeinek megvalósulását illetően.
28      Ez a polgári ügyekben alkalmazott kevésbé szigorú kritérium, amely azt jelenti, hogy a félnek arról kell meggyőznie a bíróságot, hogy az általa állított tény valószínűbb, mint az ellenkezője.
29      CK Telecoms ítélet, 75. és 77. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
30      A 139/2004 rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 7‑i bizottsági rendelet (HL 2004. L 133., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 88. o.).
31      A CO formanyomtatvány a 139/2004 rendelet szerinti tervezett összefonódás bejelentése keretében a Bizottságnak benyújtandó információkat tartalmazó formanyomtatvány.
32      CK Telecoms ítélet, 60. és 77. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
33      Lásd ebben az értelemben: Niki Luftfahrt ítélet, 174–176. és 187. pont.
34      CK Telecoms ítélet, 82. pont.
35      Lásd többek között: 139/2004 rendelet, 11. és 13. cikk.
36      Ez azt jelenti, hogy a Bizottság következtetésével ellentétben (miszerint valószínűbb, hogy az összefonódás jelentősen akadályozná a hatékony versenyt) a felperes bizonyítja, hogy már nem állapítható meg, hogy valószínűbb, hogy az összefonódás jelentősen akadályozná a hatékony versenyt (és fordítva, ha a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az összefonódás nem akadályozná jelentősen a hatékony versenyt).
37      Hirsbrunner, S., és von Köckritz, C., Rebalancing EC Merger Control: The ECJ’s Judgment in Case C-413/06 P (Bertelsmann and Sony), Global Competition Policy, 2008, 17. o.
38      Bengtsson, C., Carpi, J.M., és Subočs, A., „The Substantive Assessment of Mergers”, in Jones, C., és Weinert, L. (szerk.), EU Competition Law, II. kötet, Edward Elgar Publishing, Cheltenham, 2021, 4.74. és azt követő pontok.
39      Lásd a jelen indítvány 20. és 23. pontját.
40      easyJet ítélet, 64. pont.
41      easyJet ítélet, 65. pont.
42      easyJet ítélet, 66. pont.
43      2021. január 21‑i KPN kontra Bizottság ítélet (T‑691/18, EU:T:2021:43, 60. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
44      Az easyJet azt állította, hogy a Bizottság tévesen korlátozta elemzését a versenyre gyakorolt hatásokra azokon a piacokon, amelyeken az összefonódás feleinek tevékenységei között közvetlen vagy közvetett átfedés volt.
45      easyJet ítélet, 66. és 67. pont.
46      A Törvényszék megjegyezte, hogy az easyJet által benyújtott néhány számadat nem elegendő az érvelésének alátámasztására azon piacok tekintetében, ahol nincs átfedés, mivel nem tárta fel ezeket a piacokat.
47      Az easyJet ítéletben a Törvényszék arra a következtetésre jutott, hogy nem tud érdemben dönteni a jogalapról, mivel a felperes „nem tárja fel világosan [az átfedés alól kivételt képező piacokat]” (68. pont).
48      easyJet ítélet, 71. és 73. pont.
49      easyJet ítélet, 66. pont (hivatkozás a Niki Luftfahrt ítélet 175. pontjában).
50      Lásd ebben az értelemben: Niki Luftfahrt ítélet, 120–123. és 176. pont.
51      Tekintettel a megtámadott ítélet francia nyelvű változatának szövegére, és figyelembe véve a „wiarygodne przesłanki” kifejezés használatát az „indices sérieux” lengyel fordítására a két – easyJet és Niki Luftfahrt – ítéletben, valamint a megtámadott ítélet 45. pontjában, úgy tűnik, hogy ez az a helyes kifejezés, amelyet a megtámadott ítélet lengyel nyelvű változatának 59. pontjában is használni kellett volna.
52      Megjegyzendő, hogy a Polwaxnak a Törvényszék és a Bíróság elé terjesztett beadványai nem egyértelműek arra vonatkozóan, hogy álláspontja szerint a nehéz gacs és a Bright Stock gacs ugyanahhoz az érintett piachoz tartozik‑e vagy sem. Amint azonban a Bizottság rámutatott, bár a Törvényszék előtt a Polwax lényegében csak a könnyű, a közepes és a nehéz gacs, sőt csak a könnyű és a nehéz gacs között tett különbséget (lásd a keresetlevél 40. pontját), az általa kifejtett álláspont arra is utalhat, hogy a nehéz gacsot és a Bright Stock gacsot egységes piacnak tekintette (lásd a válasz 120. pontját). Mindenesetre minden olyan érvelés, amely a fellebbezés szakaszában ilyen megkülönböztetés meglétét kívánja bizonyítani, vagy akár azt sugallja, hogy a Bright Stock gacs külön piacot/szegmenst képezne, elfogadhatatlan, amennyiben megkérdőjelezi a Törvényszék ténybeli megállapításait (a megtámadott ítélet 56–61. pontja).
53      A megtámadott ítélet itt az easyJet ítélet 65. és 66. pontjára, valamint a Niki Luftfahrt ítélet 174. és 175. pontjára hivatkozik, amely a „komoly jelek” és nem a „komoly valószínűsítő körülmények” kifejezést használja.
54      HL 1997. C 372., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 155. o.; a továbbiakban: az érintett piac meghatározásáról szóló közlemény.
55      A Törvényszék e tekintetben az érintett piacok meghatározásáról szóló közlemény 15–20. pontjára hivatkozik.
56      Lásd: easyJet ítélet, 65. pont.
57      Az uniós összefonódás‑ellenőrzés célja a tervezett összefonódások és felvásárlások vizsgálata a versenyre gyakorolt káros hatások megelőzése érdekében. Ezért a 139/2004 rendelet tiltja azon összefonódásokat és felvásárlásokat, amelyek jelentősen akadályozhatják a hatékony versenyt a közös piacon vagy annak egy jelentős részén.
58      Az easyJet ítélet 65. és 66. pontja, valamint a Niki Luftfahrt ítélet 174. és 175. pontja.
59      Lásd e tekintetben: easyJet ítélet, 65. pont
60      Amint azt a Törvényszék a megtámadott ítélet 57–61. pontjában megállapította.
61      easyJet ítélet, 65. pont.
62      A Bizottság a fellebbezés 11., 13. és 14. pontjára hivatkozik.
63      1998. március 31‑i Franciaország és társai kontra Bizottság ítélet (C‑68/94 és C‑30/95, EU:C:1998:148, 143. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
64      easyJet ítélet, 66. pont.
65      Lásd a jelen indítvány 60–70. pontját.
66      Lásd analógia útján: 1994. március 2‑i Hilti kontra Bizottság ítélet (C‑53/92 P, EU:C:1994:77, 38. pont). Lásd a jelen indítvány 39–49. pontját.
67      Lásd: megtámadott ítélet, 56., 59. és 65–69. pont. Az ilyen komoly valószínűsítő körülmények közé tartoznak a termékek helyettesíthetőségének hiányára utaló jelek az ügyfél szempontjából.
68      2018. január 23‑i F. Hoffmann‑La Roche és társai ítélet (C‑179/16, EU:C:2018:25, 48–67. pont).
69      Lásd a jelen indítvány 70. pontját.
70      Lásd: 2007. május 10‑i SGL Carbon kontra Bizottság ítélet (C‑328/05 P, EU:C:2007:277, 41. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).