ESIMESE ASTME KOHTU MÄÄRUS (apellatsioonikoda)
28. september 2009
Kohtuasi T‑46/08 P
Luigi Marcuccio
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Apellatsioonkaebus – Avalik teenistus – Ametnikud – Teabetaotlus seoses töökohast elukohta saadetud isiklike asjadega – Osaliselt ilmselgelt vastuvõetamatu ja osaliselt ilmselgelt põhjendamatu apellatsioonkaebus
Ese:      Apellatsioonkaebus Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu (esimene koda) 6. detsembri 2007. aasta määruse peale kohtuasjas F‑40/06:
Marcuccio vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata), millega taotletakse selle määruse tühistamist.
Otsus: Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata. Jätta L. Marcuccio kohtukulud tema enda kanda ja ühtlasi mõista talt välja komisjoni
kohtukulud käesolevas kohtuastmes.
Kokkuvõte
1.      Apellatsioonkaebus – Väited – Faktiliste asjaolude ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Tõendite hindamise kontroll Euroopa
Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral
(EÜ artikkel 225; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 lõige 1)
2.      Tühistamishagi – Põhjendatud huvi – Huvi äralangemine pärast hagi esitamist tekkinud asjaolu tõttu – Otsuse tegemise vajaduse
äralangemine
3.      Ametnikud – Institutsioonide lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Kahju – Põhjuslik seos
(EÜ artikli 288 lõige 2)
4.      Apellatsioonkaebus – Väited – Väide, mis on suunatud Avaliku Teenistuse Kohtu kohtukulusid puudutava otsuse vastu
(Euroopa Kohtu põhikiri, I lisa artikli 11 lõige 2)
1.      Avaliku teenistuse kohus on ainsana pädev ühelt poolt tuvastama fakte, välja arvatud juhul, kui tema järelduste oluline ebatäpsus
nähtub talle esitatud toimikumaterjalidest, ja teiselt poolt neid fakte hindama. Seega ei ole faktide hindamine – välja arvatud
juhul, kui kohtule esitatud tõendeid on moonutatud – õiguslik küsimus, mis alluks Esimese Astme Kohtu kontrollile apellatsioonimenetluses.
Selline tõendite moonutamine peab olema toimikumaterjalidest tulenevalt ilmne, ilma et oleks vaja fakte ja tõendeid uuesti
hindama asuda.
(vt punktid 44 ja 45)
Viited: Euroopa Kohus, 28. mai 1998, kohtuasi C‑8/95 P: New Holland Ford vs. komisjon (EKL 1998, lk I‑3175, punkt 72); Euroopa Kohus, 2. oktoober 2001, kohtuasi C‑449/99 P: EIB vs. Hautem (EKL 2001, lk I‑6733, punkt 44); Euroopa Kohus, 10. jaanuar 2006, kohtuasi C‑240/03 P: Comunità montana della Valnerina
vs. komisjon (EKL 2006, lk I‑731, punkt 63); Euroopa Kohus, 6. aprill 2006, kohtuasi C‑551/03 P: General Motors vs. komisjon (EKL 2006, lk I‑3173, punkt 54); Euroopa Kohus, 21 september 2006, kohtuasi C‑167/04 P: JCB Service vs. komisjon, EKL 2006, lk I‑8935, punkt 108.
2.      Kui see on hea õigusemõistmise põhimõtete huvides, võib Esimese Astme Kohus tuvastada, et hagi üle ei ole enam vaja otsustada
juhul, kui hageja, kellel oli alguses huvi menetlust algatada, on pärast kõnealuse hagi esitamist toimunud sündmuse tõttu
kaotanud isikliku huvi vaidlustatud otsuse tühistamiseks. Nimelt peab selleks, et otsuse tühistamiseks esitatud hagi menetlemist
saaks jätkata, hagejal säilima ka pärast hagi esitamist isiklik huvi vaidlustatud otsuse tühistamise suhtes.
Tõdemusest, et avaliku teenistuse kohtule esitatud kaebuse osas ei ole vaja otsust teha, järeldub, et nimetatud kohus ei ole
pädev tegema otsust asjaomase nõude põhjendatuse kohta.
(vt punktid 50–52)
Viited: Euroopa Kohus, 7. juuni 2007, kohtuasi C‑362/05 P: Wunenburger vs. komisjon (EKL 2007, lk I‑4333, punkt 39); Esimese Astme Kohus, 17. oktoober 2005, kohtuasi T‑28/02: First Data jt vs. komisjon (EKL 2005, lk II‑4119, punktid 36 ja 37); Esimese Astme Kohus, 7 veebruar 2007, kohtuasi T‑339/03: Clotuche vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika.
3.      Asjaolu, et otsus on õigusvastane ebapiisava põhjendatuse tõttu, ei ole piisav ühenduse lepinguvälise vastutuse tuvastamiseks
tema organite tegevuse eest, kuna lepinguväliselt vastutusele võtmine eeldab, et täidetud peab olema terve rida tingimusi,
nagu ühenduse institutsioonidele süükspandava käitumise ebaseaduslikkus, kahju olemasolu ning käitumise ja osutatud kahju
vahelise põhjusliku seose olemasolu.
Väidetava kahju mittevaraline ja väidetavalt „olemuslik” iseloom ei muuda hageja poolset kahju olemasolu ja ulatuse tõendamise
kohustust. Ühenduse vastutus tekib üksnes juhul, kui hageja on tõendanud, et talle on tegelikult kahju tekitatud.
(vt punktid 66 ja 67)
Viited: Esimese Astme Kohus, 9. november 2004, kohtuasi T‑116/03: Montalto vs. nõukogu (EKL AT 2004, lk I‑A‑339 ja II‑1541, punkt 126 ning seal viidatud kohtupraktika); Esimese Astme Kohus, 8. juuni 2006,
kohtuasi T‑156/03: Pérez‑Díaz vs. komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑135 ja II‑A‑2‑649, punkt 72 ja seal viidatud kohtupraktika).
4.      Euroopa Kohtu põhikirja I lisa artikli 11 lõike 2 kohaselt ei saa apellatsioonkaebuse aluseks olla üksnes kohtukulude summa
või see, kumb pool on kohustatud neid tasuma. Sellest järeldub, et juhul, kui kõik muud Esimese Astme Kohtu otsuse peale esitatud
apellatsioonkaebuses toodud väited on tagasi lükatud, tuleb väited Esimese Astme Kohtu kohtukulusid puudutava otsuse väidetava
õigusvastasuse kohta tunnistada ilmselt vastuvõetamatuks.
(vt punkt 84)
Viited: Euroopa Kohus, 26. mai 2005, kohtuasi C‑301/02 P: Tralli vs. EKP (EKL 2005, lk I‑4071, punkt 88 ja seal viidatud kohtupraktika).