62016TJ0300_RES
Kohtuasi T‑300/16
Jindal Saw LtdjaJindal Saw Italia SpA
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (esimene koda laiendatud koosseisus) 10. aprilli 2019. aasta otsus
Subsiidiumid – Indiast pärit keragrafiitmalmist torude import – Rakendusmäärus (EL) 2016/387 – Lõpliku tasakaalustava tollimaksu kehtestamine – India kava, millega kehtestatakse rauamaagi ekspordimaks ja kahesuguse kaubaveo poliitika, mis on ekspordiks mõeldud rauamaagi veo suhtes ebasoodne – Määruse (EÜ) nr 597/2009 (asendatud määrusega (EL) 2016/1037) artikli 3 punkti 1 alapunkti a punkt iv – Rahaline toetus – Kaupade pakkumine – Tegevus, mille puhul eraõiguslikule asutusele „tehakse ülesandeks“ täita ülesannet, mis kujutab endast rahalist toetust – Määruse nr 597/2009 artikli 4 lõike 2 punkt a – Subsideerimise konkreetsus – Määruse nr 597/2009 artikli 6 punkt d – Kasu arvutamine – Kahju liidu tootmisharule – Hinna allalöömise ja kahjumarginaali arvutamine – Põhjuslik seos – Subsiidiumidevastase uurimise konfidentsiaalsete andmetega tutvumise õigus – Kaitseõigused
Kohtumenetlus – Menetlustoimingud – Dumpinguvastases uurimises komisjoni kogutud konfidentsiaalsete andmete esitamine – Menetlust korraldav meede, mis lubab hagejal nende andmetega tutvuda piiritletud eesmärkidel – Uute niisuguste argumentide esitamine, mis põhinevad nendel andmetel, kuid mis ületavad menetlust korraldava meetme eset – Vastuvõetamatus
(Üldkohtu kodukord, artiklid 84, 88–92 ja 103; nõukogu määrus nr 597/2009, artikkel 29)
(vt punktid 33–54)
Ühine kaubanduspoliitika – Kolmandate riikide poolse subsideerimise vastased meetmed – Uurimise kulg – Komisjoni kohustus tagada asjaomaste poolte teavitamine – Ulatus – Kaitseõigused – Rikkumine – Tingimused – Asjaomase ettevõtja võimalus end paremini kaitsta, kui menetlusnorme ei ole rikutud
(Nõukogu määrus nr 597/2009, artikkel 30)
(vt punktid 74–94)
Ühine kaubanduspoliitika – Kolmandate riikide poolse subsideerimise vastased meetmed – Subsiidium – Mõiste – Tõlgendamine 1994. aasta subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu põhjal – WTO vaidluste lahendamise organi otsus, millega kohaldatakse nimetatud lepingule vastavat sätet – Asjakohasus
(1994. aasta subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete leping, artikkel 1; nõukogu määrus nr 597/2009, artikli 3, punkti 1 alapunkti a punkt iv)
(vt punktid 96–103)
Ühine kaubanduspoliitika – Kolmandate riikide poolse subsideerimise vastased meetmed – Subsiidium – Mõiste – Päritolu- või ekspordiriigi valitsuse rahaline toetus – Kava, millega nähakse ette rauamaagi ekspordipiirangud, mis muudavad selle eksportimise äriliselt ebaatraktiivseks – Hõlmamine
(Nõukogu määrus nr 597/2009, artikli 3 punkti 1 alapunkti a punkt iv)
(vt punktid 106–129)
Ühine kaubanduspoliitika – Kolmandate riikide poolse subsideerimise vastased meetmed – Subsiidium – Mõiste – Subsideerimise konkreetsus – Subsiidiumi andmine konkreetselt ettevõttele, tootmisharule või ettevõtete või tootmisharude rühmale – Kava, millega nähakse ette rauamaagi ekspordipiirangud, mis muudavad selle eksportimise äriliselt ebaatraktiivseks – Hõlmamine
(Nõukogu määrus nr 597/2009, artikli 4 lõige 2)
(vt punktid 159–168)
Ühine kaubanduspoliitika – Kolmandate riikide poolse subsideerimise vastased meetmed – Subsiidium – Mõiste – Kasu, mida sai subsiidiumi saaja – Kasu arvutamine – Võrdlusperiood – Uurimisperiood tervikuna – Kasu kadumine pärast seda perioodi – Tõendamiskoormis
(Nõukogu määrus nr 597/2009, artikli 3 lõige 2, artikkel 5 ja artikli 15 lõige 1)
(vt punktid 180–182 ja 187–193)
Ühine kaubanduspoliitika – Kolmandate riikide poolse subsideerimise vastased meetmed – Subsiidium – Mõiste – Kasu, mida sai subsiidiumi saaja – Kasu arvutamine – Rahaline toetus, mis seisneb kaupade pakkumises – Arvutusmeetod, mis võimaldab kajastada subsiidiumi saaja tegelikult saadud kasu – Tagajärjed
(Nõukogu määrus nr 597/2009, artikli 3 lõige 2 ja artikli 6 punkt d)
(vt punktid 205–227)
Ühine kaubanduspoliitika – Kolmandate riikide poolse subsideerimise vastased meetmed – Kahju – Põhjusliku seose kindlaksmääramine – Institutsioonide kohustused – Kõnealuste impordihindade allalöömise arvutamine – Vaatlusaluse toote hinna ja liidu tootmisharu samasuguse toote hinna õiglase võrdlemise kohustus – Erinevatel kaubandustasanditel makstavate hindade võrdlus – Rikkumine
(Nõukogu määrus nr 597/2009, artikkel 8)
(vt punktid 235–259)
Kokkuvõte
Üldkohus tühistas 10. aprilli 2019. aasta kohtuotsusega Jindal Saw ja Jindal Saw Italia vs. komisjon (T‑300/16) (
1
) Jindal Saw Ltd-d puudutavas osas määruse 2016/387, millega kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Indiast pärit keragrafiitmalmist (kõrgtugevast malmist) torude impordi suhtes (
2
). Komisjon kehtestas nimetatud lõpliku tasakaalustava tollimaksu uurimise tulemusel, mille ta algatas vastuseks Euroopa Liidu peamisse tootjasse, Saint-Gobain Pam kontserni kuuluva kolme ettevõtja kaebustele, millega vaidlustati erinevad subsiidiumid, mida India on kehtestanud India raua- ja terasetootjate huvides. Esimene hageja Jindal Saw on üks kahest India eksportivast tootjast, kes tegid komisjoniga subsiidiumidevastases uurimises koostööd. Teine hageja Jindal Saw Italia on Jindal Saw’ tütarettevõtja Euroopa Liidus.
Kõigepealt lükkas Üldkohus vastuvõetamatuse tõttu tagasi hagejate täiendavad seisukohad, mis nad esitasid pärast seda, kui nad oli uurinud subsiidiumidevastase menetlusega seotud teatavaid konfidentsiaalseid dokumente, millega hagejatel oli Üldkohtu menetlustoimingute ja menetlust korraldava meetme alusel piiratud õigus tutvuda. Üldkohus rõhutas sellega seoses, et õigus tutvuda nende andmetega, mille konfidentsiaalsust subsiidiumidevastase alusmääruse (
3
) artikli 29 tähenduses ei ole vaidlustatud ja mille avalikustamist hagejad ei saanud alusmääruse alusel nõuda, anti kontrollimaks kostja vastuses komisjoni esitatud selgitusi haldusmenetluses tehtud näpuvea osas. Kuna aga hagejad ei kahtle nende selgituste tõelevastavuses, vaid enda väitel on nad leidnud muid vigu, mis kinnitavad nende etteheiteid, täpsustas Üldkohus, et käesolevat juhtumit ei saa samastada olukorraga, kus ta kodukorra artikli 103 lõike 3 alusel otsustab võimaldada ühele poolele üldkorras tutvumist konfidentsiaalse teabega või dokumentidega, mille on esitanud teine pool. Seetõttu ei saa hagejad väita, et neile anti võimalus tutvuda uue teabega üldiselt ja et selle teabe põhjal võisid nad esitada uusi väiteid või etteheiteid, mida tuleb kodukorra artikli 84 alusel pidada vastuvõetavaks.
Kohtuasja sisu osas ja eelkõige vaidlustatud määruses kindlaks määratud tasakaalustavate subsiidiumidega seoses vaidlustavad hagejad eelkõige järelduse, et rauamaagi ekspordipiirangud, mille India valitsus kehtestas rauamaagi ekspordimaksu ja rauamaagi kahesuguse kaubaveo poliitika näol, kujutasid endast „valitsuse rahalist toetust“ subsiidiumidevastase alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a tähenduses. Hagejate sõnul ei olnud iseäranis võimalik asuda seisukohale, et India valitsus oli nimetatud meetmetega India rauamaagi tootjatele „teinud ülesandeks“ nimetatud määruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a punkti iv teise taande tähenduses pakkuda rauamaaki omamaistele raua- ja terasetootjatele. Üldkohus märkis aga sellega seoses, et viimati nimetatud säte on kõrvalehoidmise vastane meede ning selleks, et tagada selle sätte maksimaalselt kasulik mõju, tuleb „ülesandeks tegemist“ tõlgendada kui mis tahes valitsuse tegevust, millega otseselt või kaudselt pannakse eraõiguslikule asutusele kohustus täita üht nimetatud määruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a punktides i–iii osutatud liiki ülesannet. Ent niisugune oligi olukord käesoleva juhtumi konkreetses kontekstis, kuna kõnealused ekspordipiirangud töötati välja ning kehtestati ilmse eesmärgiga pakkuda rauamaaki India turule, ning neid säilitati ja kohandati selle eesmärgi saavutamiseks vajalikul viisil, muutes rauamaagi eksportimise äriliselt ebaatraktiivseks.
Mis puudutab „kasu“ olemasolu subsiidiumidevastase määruse artikli 3 punkti 2 tähenduses, siis leidis Üldkohus muu hulgas, et kui tegu on rahalise toetusega – nagu käesoleval juhul – sellistele kaupadele, mille hinnad on kõikuvad, on oluline küsimus, kas kasu arvutamine kogu uurimisperioodi kohta tõendab asjaomaste abisaajate kasuks positiivse subsiidiumimarginaali olemasolu. Seega ei olnud asjasse puutuv ka see, kui vaidlustatud määruse õiguspärasuse hindamisel näitas hilisem arvutus, et kõnealune rahaline toetus India abisaajatele enam teatud hetkest kasu ei toonud. Vastuseks väitele, et rikutud on subsiidiumidevastase alusmääruse artikli 15 lõike 1 teist lõiku, kuna ühtki tasakaalustusmeedet ei kehtestata, kui muu hulgas on tõendatud, et asjaomased eksportijad ei saa enam subsiidiumidest kasu, märkis Üldkohus lisaks, et kuivõrd õigusaktid, millega nähakse ette kõnealused ekspordipiirangud, on jäänud kehtima, ei saa välistada, et vastusena rauamaagi rahvusvahelise nõudluse ja pakkumise kõikumistele rahvusvahelised hinnad lähitulevikus uuesti tõusevad, või et India hinnad langevad, mille tagajärjel saab neist jällegi kasu.
Seevastu nõustus Üldkohus väidetega, mis puudutavad vigu, mida komisjon tegi kõnealustest ekspordipiirangutest Jindal Saw’ saadud kasu arvutamisel. Hagejad viitavad selles osas subsiidiumidevastase alusmääruse artikli 3 punkti 2 ja artikli 6 alapunkti d rikkumisele, kuna komisjon määras Jindal Saw’ saadud kasu kindlaks, võttes arvesse rauamaagi keskmist ostuhinda Indias, mis ei sisaldanud mitte viimase tegelikult kantud transpordikulusid, vaid „standardset kaalutud keskmist transpordikulu“, mis arvutati kahe uurimismenetluses koostööd teinud India eksportiva tootja poolt teatavaks tehtud transpordikulude põhjal. Üldkohus leidis selle raames, et subsiidiumidevastase alusmääruse artikli 6 sõnastust, eesmärki ja konteksti arvestades ei saa seda niisuguses olukorras nagu käesolevas asjas, kus on vaid kolm eksportivat tootjat ja kaks nendest on teinud uurimismenetluses koostööd, tõlgendada nii, et see võimaldab komisjonil arvutada mõlema koostööd tegeva eksportiva tootja saadud kasu keskmise ostuhinna alusel, mis sisaldab transpordikulusid, mis vastab nende kahe eksportiva tootja kulude põhjal tuvastatud keskmisele, mitte aga nende mõlema poolt tegelikult makstud hindade alusel, mille hulgas on nende tegelikud transpordikulud. Niisiis peab komisjoni poolt kasu arvutamiseks kasutatud meetod võimalikult suurel määral võimaldama kajastada subsiidiumi saaja tegelikult saadud kasu. Ent pidades silmas, et komisjoni vastustest Üldkohtu küsimustele nähtub, et Jindal Saw’ tegelikud transpordikulud olid kõrgemad kui „standardne kaalutud keskmine transpordikulu“, mida komisjon oli arvesse võtnud, võib nimetatud viga seada kahtluse alla vaidlustatud määruse õiguspärasuse, muutes kehtetuks kogu komisjoni analüüsi subsiidiumi enda olemasolu kohta.
Lõpuks nõustus Üldkohus ka väidetega, mis puudutavad komisjoni vigu liidu tootmisharule tekitatud kahju olemasolu kindlaksmääramisel. Üldkohus märkis selle kohta, et kohustus viia läbi subsideeritud impordi mõju objektiivne uurimine, mis on ette nähtud subsiidiumidevastase alusmääruse artikli 8 lõikes 1, näeb ette õiglase, seega samal kaubandustasandil võrdluse vaatlusaluse toote hinna ja liidu asjaomase tootmisharu samasuguse toote hinna vahel nende müügil liidu territooriumil. Ent juhtumi uurimine tõi välja, et komisjon tugines liidu peamise tootjaga seotud müügiüksuste hindadele, selleks et määrata kindlaks liidu tootjate samasuguse toote hind, jättes aga arvesse võtmata Jindal Saw’ müügiüksuste müügihinnad, et määrata kindlaks viimase valmistatava vaatlusaluse toote hind, olgugi et nii liidu peamise tootja kui ka Jindal Saw’ väga suur osa müügist toimus liidus nende müügiüksuste kaudu. Seetõttu tuvastas Üldkohus alusmääruse artikli 8 lõike 1 rikkumise, kuna komisjon arvutas hindade allalöömise kõnealuste toodete erinevate kaubandustasandite hindade võrdlemise teel. Kuna see viga puudutas hinnanguid, mis kujutasid endast vajalikku alust Jindal Saw’ valmistatava asjaomase toote impordile tasakaalustava tollimaksu kehtestamiseks, kinnitas Üldkohus, et ka sel põhjusel tuleb vaidlustatud määrus seda ettevõtjat puudutavas osas tühistada.
(
1
)	Käesolev kohtuotsus on seotud kohtuotsusega Jindal Saw ja Jindal Saw Italia vs. komisjon (T‑301/16, EU:T:2019:234), millega Üldkohus tühistas Jindal Saw Ltd-d puudutavas osas komisjoni 17. märtsi 2016. aasta rakendusmääruse (EL) 2016/388, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Indiast pärit keragrafiitmalmist (kõrgtugevast malmist) torude impordi suhtes.
(
2
)	Komisjoni 17. märtsi 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/387, millega kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Indiast pärit keragrafiitmalmist (kõrgtugevast malmist) torude impordi suhtes (ELT 2016, L 73, lk 1).
(
3
)	Nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (ELT 2009, L 188, lk 93), mida on muudetud määrusega nr 37/2014.