Esialgne tõlge
EUROOPA KOHTU OTSUS (kolmas koda)
4. september 2025(*)
Eelotsusetaotlus – Ühenduse disainilahendus – Määrus (EÜ) nr 6/2002 – Artikli 8
lõige 3 – Disainilahendus, mis võimaldab mitme vahetatava toote monteerimist või ühendamist moodulsüsteemiks – Sellise disainilahendusega antava kaitse ulatus – Artikkel 10 – Mõiste „asjatundlik kasutaja“ – Artikli 89 lõige 1 – Sanktsioonid õiguste rikkumisega seotud hagide puhul – Mõjuvad põhjused, mis võimaldavad riigisisesel kohtul jätta selles sättes ette nähtud sanktsioon määramata – Konstruktori koosteosade
koguarvuga võrreldes väheseid koosteosi puudutav rikkumine
Kohtuasjas C‑211/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Fővárosi Törvényszéki (Pealinna Budapesti kohus, Ungari) 5. märtsi 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 18. märtsil 2024, menetluses
LEGO A/S
versus
Pozitív Energiaforrás Kft.,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda),
koosseisus: koja president C. Lycourgos, kohtunikud S. Rodin, N. Piçarra, O. Spineanu-Matei (ettekandja) ja N. Fenger,
kohtujurist: M. Szpunar,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        LEGO A/S, esindajad: ügyvédek Á. György, P. Lukácsi, K. Szamosi, Rechtsanwälte V. von Bomhard ja L. von Gerlach,
–        Pozitív Energiaforrás Kft., esindaja: ügyvéd A. Lendvai,
–        Ungari valitsus, esindajad: M. Z. Fehér ja R. Kissné Berta,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: P. Němečková ja A. Tokár,
olles 6. märtsi 2025. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta (EÜT 2002, L 3, lk 1; ELT eriväljaanne 13/27, lk 142) artikli 8
lõike 3,
artikli 10 ja artikli 89 lõike 1 tõlgendamist.
2        Taotlus on esitatud LEGO A/Si (edaspidi „Lego“) ja Pozitív Energiaforrás Kft. vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab viimati
nimetatu poolt kahe Legole kuuluva ühenduse disainilahenduse väidetavat rikkumist.
Õiguslik raamistik
3        Määrust nr 6/2002 muudeti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2024. aasta määrusega (EL) 2024/2822 (ELT 2024, L 2822, lk 1). Võttes aga arvesse põhikohtuasja aluseks olevate asjaolude asetleidmise aega, tuleb käesolevat eelotsusetaotlust analüüsida määruse nr 6/2002 selle redaktsiooni alusel, mis kehtis enne nimetatud muudatust.
4        Määruse nr 6/2002 põhjendustes 7, 10, 11 ja 14 on märgitud:
„(7)      Tööstusdisainilahenduste tugevdatud kaitse ei soodusta üksnes üksikute autorite panust ühenduse üldtootlikkusse nimetatud valdkonnas, vaid ergutab ka uuenduslikkust ja uute toodete väljatöötamist ning investeerimist nende tootmisse.
[…]
(10)      Ei tohiks takistada tehnilisi uuendusi, andes disainilahenduse kaitse neile omadustele, mis on tingitud üksnes tehnilisest otstarbest. Endastmõistetavalt ei tähenda see, et disainilahendusel peavad olema esteetilised omadused. Samuti ei tohi takistada eri tootjate valmistatud toodete koostalitlusvõimet kaitse laiendamisega mehaaniliste ühenduskohtade disainilahendustele. Sellest tulenevalt tuleb disainilahenduse need omadused, mis eespool nimetatud põhjustel kaitsmisele ei kuulu, jätta disainilahenduse teiste omaduste kaitsekõlblikkuse hindamisel arvesse võtmata.
(11)      Seevastu moodultoodete mehaanilised ühenduskohad võivad olla moodultoodete uuenduslike omaduste oluliseks osaks ning neil võib olla suur turuväärtus, mistõttu need peaksid olema kaitstavad.
[…]
(14)      Disainilahenduse eripärasuse kindlakstegemisel tuleks aluseks võtta, kas disainilahendust vaatleva informeeritud kasutaja üldmulje erineb selgelt muljest, mille talle jätavad olemasolevad disainilahendused, võttes seejuures arvesse toote laadi, millele disainilahendust kohaldatakse või milles see sisaldub, ning eelkõige tööstusharu, kuhu see kuulub, ja disainilahenduse loonud autori vabadusastet.“
5        Selle määruse artiklis 3 „Mõisted“ on sätestatud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)      disainilahendus –
toote või selle osa välimus, mis tuleneb eelkõige toote enese ja/või selle kaunistuste joonte, piirjoonte, värvide, kuju, struktuuri ja/või materjali omadustest;
b)      toode – mis tahes tööstuslikult või käsitsi valmistatud ese, kaasa arvatud osad, mis on ette nähtud mitmeosalisse tootesse ühendamiseks, pakend, kujundus, graafilised sümbolid ja tüpograafilised kirjatüübid, kuid välja arvatud arvutiprogrammid;
c)      mitmeosaline toode – mitmest osast koosnev toode, mida on võimalik osade asendamiseks lahti võtta ja uuesti kokku panna.“
6        Nimetatud määruse artikli 4
lõikes 1 on ette nähtud:
„Disainilahendust kaitstakse ühenduse disainilahendusena juhul, kui see on uudne ja eristatav.“
7        Määruse artiklis 5 „Uudsus“ on sätestatud:
„1.      Disainilahendus loetakse uudseks, kui identset disainilahendust ei ole tehtud avalikkusele kättesaadavaks:
a)      ühenduse registreerimata disainilahenduse puhul enne kuupäeva, mil disainilahendus, millele kaitset taotletakse, esimest korda avalikkusele kättesaadavaks tehti;
b)      ühenduse registreeritud disainilahenduse puhul enne kuupäeva, mil esitati selle disainilahenduse registreerimise taotlus, millele kaitset taotletakse, või kui nõutakse prioriteeti, enne prioriteedikuupäeva.
2.      Disainilahendused loetakse identseks, kui nende omadused erinevad vaid ebaoluliste üksikasjade poolest.“
8        Määruse nr 6/2002 artiklis 6 „Eristatavus“ on sätestatud:
„1.      Disainilahendus loetakse eristatavaks, kui vastava ala asjatundja üldmulje sellest erineb kõikide nende disainilahenduste jäetud üldmuljest, mis on avalikkusele kättesaadavaks tehtud:
a)      ühenduse registreerimata disainilahenduse puhul enne kuupäeva, mil disainilahendus, millele kaitset taotletakse, esimest korda avalikkusele kättesaadavaks tehti;
b)      ühenduse registreeritud disainilahenduse puhul enne kuupäeva, mil esitati selle disainilahenduse registreerimise taotlus, millele kaitset taotletakse, või kui nõutakse prioriteeti, enne prioriteedikuupäeva.
2.      Eristatavuse hindamisel võetakse arvesse autori vabadusastet disainilahenduse väljatöötamise käigus.“
9        Määruse artikkel 8 „Tehnilisest otstarbest tulenevad disainilahendused ja ühenduskohtade disainilahendused“ on sõnastatud järgmiselt:
„1.      Ühenduse disainilahendus ei anna kaitset nendele toote välisomadustele, mis on tingitud üksnes selle tehnilisest otstarbest.
2.      Ühenduse disainilahendus ei anna kaitset nendele toote välisomadustele, mida on tarvis täpselt sama kujuga ja suurusega reprodutseerida selleks, et toodet, milles disainilahendus sisaldub või mille puhul seda on kasutatud, saaks mehaaniliselt ühendada teise tootega või paigutada selle sisse, ümber või külge nii, et kumbki toode võib täita oma otstarvet.
3.      Erandina lõikest 2 annab ühenduse disainilahendus artiklites 5 ja 6 sätestatud tingimustel kaitse disainilahendusele, mille ülesanne on võimaldada mitme vahetatava toote monteerimist või ühendamist moodulsüsteemiks.“
10      Määruse artiklis 10 „Kaitse ulatus“ on ette nähtud:
„1.      Ühenduse disainilahendusest tulenev kaitse hõlmab kõiki disainilahendusi, mis jätavad asjatundjale ühesuguse üldmulje.
2.      Kaitse ulatuse hindamisel võetakse arvesse autori vabadusastet disainilahenduse väljatöötamise käigus.“
11      Määruse artikli 19 „Ühenduse disainilahendusest tulenevad õigused“ lõikes 1
on sätestatud:
„Ühenduse registreeritud disainilahendus annab selle omanikule ainuõiguse kasutada disainilahendust ning takistada kolmandat isikut seda loata kasutamast. Nimetatud kasutamiseks loetakse eelkõige sellise toote valmistamist, pakkumist, turustamist, importi, eksporti või kasutamist või nendel eesmärkidel sellise toote säilitamist, milles disainilahendus sisaldub või mille puhul seda on kasutatud.“
12      Määruse nr 6/2002 artikkel 89 „Sanktsioonid õiguste rikkumisega seotud hagide puhul“ on sõnastatud järgmiselt:
„1.      Kui ühenduse disainilahenduste kohus rikkumist või rikkumise ohtu käsitleva hagi menetluses leiab, et kostja on ühenduse disainilahendust rikkunud või loonud selle rikkumise ohu, võtab ta, kui seda ei takista mõjuvad põhjused, järgmisi meetmeid:
a)      kohustab kostjat lõpetama tegevuse, mis ühenduse disainilahenduse õigusi rikub või rikuks;
b)      määrab rikkuvate toodete konfiskeerimise;
c)      määrab peamiselt rikkuvate toodete valmistamiseks kasutatud materjalide ja vahendite arestimise, kui omanik teadis või pidi teadma nende kasutamise eesmärki;
d)      määrab muid asjaolude kohaseid sanktsioone, mis on ette nähtud selle liikmesriigi õigusaktide, sealhulgas rahvusvahelise eraõiguse sätetega, kus rikkumine on toime pandud või seda on kavandatud.
2.      Ühenduse disainilahenduste kohus võtab kooskõlas oma siseriiklike õigusaktidega meetmeid, mis on vajalikud lõikes 1 osutatud korralduste tagamiseks.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
13      Legole kuulub prioriteedikuupäevaga 22. november 2011
registreeritud ühenduse disainilahendus nr 001950981‑0001, mille ese on konstruktori liitmik. See liitmik koosneb randiga silindrist ja kahest ristikujulise ristlõikega
teljest, mis paiknevad teineteise ja silindri suhtes risti ning on selle silindriga ühendatud silindrilise aluse peal. Selle ühenduse disainilahenduse kujutis on järgmine:
14      Samuti kuulub talle prioriteedikuupäevaga 16. november 2012
registreeritud
ühenduse disainilahendus nr 002137190‑0002 (edaspidi koos eelmises punktis
nimetatud ühenduse disainilahendusega „Lego disainilahendused“). Selle ese on konstruktori modulaarne koosteosa ehk
klots, mille peal on kaks kinnituskärni, all kaks õõnsust ja ühel küljel kaks õõnsat kinnituskärni. Selle ühenduse disainilahenduse kujutis on järgmine:
15      Konstruktorid, millesse need kaks osa kuuluvad, on moodulsüsteemid, mille erinevaid plastist koosteosi saab hõlpsalt omavahel ühendada ja lahutada, mis võimaldab oma äranägemise järgi kokku panna ja lahti võtta mitmesuguse kujuga konstruktsioone.
16      Pozitív Energiaforrás püüdis importida Ungarisse kaubamärgi Qman all konstruktorit, mis koosneb samuti moodulsüsteemi plastkoosteosadest (edaspidi „vaidlusalune konstruktor“), mille koosseisu kuulub muu hulgas üks või mitu koosteosa, mille kujutis on esitatud allpool (edaspidi „vaidlusalused koosteosad“):
17      Saanud Lego kaebuse, otsustas Ungari maksu- ja tolliameti Veszprémi maksu- ja tolliteenistus (Nemzeti Adó- és Vámhivatal Veszprém Megyei Adó- és Vámigazgatósága) vaidlusalused konstruktorid arestida ning alustas Pozitív Energiaforrási juhi suhtes menetlust Lego intellektuaalomandi õiguste rikkumise kahtlusega.
18      Lego esitas 22. juunil 2022 Fővárosi Törvényszékile (Pealinna Budapesti kohus, Ungari) määruse nr 6/2002 artiklite 10 ja 89 alusel esialgse õiguskaitse taotluse jätta see arest jõusse.
19      Nimetatud kohus jättis selle taotluse määrusega rahuldamata. Ta leidis, et Lego disainilahendused kuuluvad määruse nr 6/2002 artikli 8
lõikes 3 ette nähtud kaitse alla, ning kuna nende disainilahendustega kaitstud liitmike kuju on tingitud üksnes nende tehnilisest otstarbest, siis peavad need tingimata olema reprodutseeritud täpselt sama kuju ja suurusega, et täita liitmiku funktsiooni konstruktoris, mille osaks need on, mistõttu on autori vabadusaste sellise kuju väljatöötamisel väga piiratud. Leides, et kaitse ulatuse hindamisel tuleb arvesse võtta „asjatundlikku kasutajat“, kes vaatleb sellise disainilahenduse vähimaidki detaile erilise
tähelepanuga, leidis nimetatud kohus Lego disainilahenduste registreeritud kujutiste ja vaidlusaluste koosteosade fotokoopiate võrdlemise põhjal, et neist jääb asjatundlikule kasutajale Lego disainilahendustest erinev üldmulje.
20      Mis puutub ühenduse disainilahendusse nr 001950981‑0001, mida on käsitletud käesoleva kohtuotsuse punktis 13, siis leiti kõnealuses kohtumääruses, et erinevused silindriliste soklite, liitmike ühenduspindade, risti kuju ja teatavate joonte osas toovad asjatundliku kasutaja jaoks kaasa
erineva üldmulje. Mis puutub ühenduse disainilahendusse nr 002137190‑0002, mida on käsitletud käesoleva kohtuotsuse punktis 14, siis leiti, et Pozitív Energiaforrási imporditud klotsidest, millel on kumer tagakülg ja ümardatud nurgad võrreldes Lego klotside sirgete nurkadega, jääb asjatundlikule kasutajale samuti erinev üldmulje.
21      Fővárosi Ítélőtábla (Pealinna Budapesti apellatsioonikohus, Ungari), kellele Lego esitas apellatsioonkaebuse, muutis seda kohtumäärust ja andis korralduse kõnealused konstruktorid arestida põhjendusel, et asjatundlikule kasutajale ei jää asjaomastest klotsidest Lego disainilahendustega võrreldes erinevat üldmuljet.
22      Kúria (Ungari kõrgeim kohus), kellele Pozitív Energiaforrás esitas apellatsioonkaebuse, jättis selle otsuse muutmata. Arvestades eelkõige Euroopa Kohtu praktikat, otsustas see kohus, et vastupidi sellele, mida leidis esimese astme kohus, ei saa asjatundlikult kasutajalt
eeldada, et tal oleks Lego disainilahendustest tuleneva kaitse ulatuse hindamisel selline tähelepanelikkuse aste, mis nõuab üksikasjalikult ja tähelepanelikult vastandatud disainilahenduste väikseimategi erinevuste uurimist. Seetõttu otsustas Kúria, et asjaomastest
koosteosadest ei jää asjatundlikule kasutajale Lego disainilahendustest erinevat üldmuljet, kuna nende suuruses või disainis
ei ole olulisi erinevusi.
23      Seejärel esitas Lego Fővárosi Törvényszékile (Pealinna Budapesti kohus), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, Pozitív Energiaforrási vastu õiguste rikkumise hagi.
24      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul kuuluvad asjaomased Lego disainilahendused määruse nr 6/2002 artikli 8
lõikes 3 ette nähtud erandi alla, kuna nende ülesanne on võimaldada mitme vahetatava toote monteerimist moodulsüsteemiks.
25      Selle kohtu sõnul võimaldab määruse nr 6/2002 artikli 8
lõige 3 nimelt anda ühenduse disainilahendusena kaitse nendele toote välisomadustele, mis on tingitud üksnes selle tehnilisest otstarbest, ning tagada sellise disainilahenduse omanikule õigused, mis on samaväärsed tavaliselt patendist tulenevate õigustega. Taoline olukord võib siiski viia selleni, et õiguste omaja, tuginedes järjestikustele ühenduse disainilahendustele, mis on saadud pärast tema toodet kaitsva patendi kehtivuse lõppemist, võib takistada konkurentidel pakkumast toodet, millel on tema toote teatavad funktsionaalsed omadused, või piirata võimalikke tehnilisi lahendusi. Nii on see ka Lego puhul, kes tugineb põhikohtuasjas kaitsele, mis on antud erandkorras varem aegunud patendiga kaitstud disainilahendustele, mis on välja töötatud rutiinse inseneeriategevuse käigus, et vaielda vastu vaidlusaluste konstruktorite importimisele põhjusel, et neis leidub koosteosi, mille kohta Fővárosi Ítélőtábla (Pealinna Budapesti apellatsioonikohus) ja Kúria (Ungari kõrgeim kohus) leidsid, et neist ei jää asjatundlikule kasutajale erinevat üldmuljet võrreldes Lego disainilahendustega.
26      Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on tekkinud küsimus, millised oskused peaksid olema määruse nr 6/2002 artiklis 10 nimetatud „asjatundlikul kasutajal“, kui tegemist
on niisugustest disainilahendustest talle jääva üldmulje hindamisega. Eelkõige soovib ta teada, kas määruse nr 6/2002 artikli 8
lõike 3 kontekstis on ülekantav selle mõiste ulatus, nagu see tuleneb eelkõige 20. oktoobri 2011. aasta kohtuotsusest PepsiCo vs. Grupo Promer Mon Graphic (C‑281/10 P, EU:C:2011:679), see tähendab, et peetakse silmas kasutajat, kes ei ole ekspert või spetsialist, kes oleks võimeline üksikasjalikult tähele panema minimaalseid erinevusi, mis võivad vastandatud disainilahenduste puhul esineda. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul ei saa välistada, et arvestades määruse nr 6/2002 artikli 8
lõikega 3 antud kaitse erandlikku iseloomu, tuleb sellist kasutajat pidada isikuks, kellel on tehnilised teadmised ning vaatlus- ja analüüsivõime, mis on võrreldavad nendega, mida patendiõiguse valdkonnas
on vaja, et hinnata, kas teatud tegevus kujutab endast leiutamist.
27      Sellega seoses on eelotsusetaotluse esitanud kohus seisukohal, et kui mõistet „asjatundlik kasutaja“ määruse nr 6/2002 artikli 8
lõike 3 tähenduses ei tule määratleda eelkõige selle põhjal, kas kasutaja on tema tehnilisi eksperditeadmisi arvestades võimeline üksikasjalikult tähele panema minimaalseid erinevusi, mis võivad vastandatud disainilahenduste puhul esineda, võib see viia selleni, et neid erinevusi ei saa nendest disainilahendustest
jääva üldmulje raames tuvastada, mistõttu neid kaitsvad ühenduse disainilahendused muutuksid de facto
vaieldamatuks.
28      Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on tekkinud ka küsimus, milline ulatus on mõistel „üldmulje“, mis jääb asjatundlikule kasutajale disainilahendusest, mille omadused on tingitud üksnes selle tehnilisest otstarbest ja millel ei ole ühtegi puhtalt esteetilise tähtsusega elementi. Sellega seoses on ta seisukohal, et sellise disainilahenduse visuaalne mulje on funktsionaalsete omadustega võrreldes teisejärgulise tähtsusega. Nimelt saab selliste disainilahenduste sarnasusi ja erinevusi tuvastada mitte vaatlemise ja visuaalse muljega seotud kontseptsioonidele tuginemise, vaid tehnilisest seisukohast lähtuva analüüsi ja arutluskäigu teel. Seega võib kaaluda mõiste „üldmulje“ laiendamist nii, et see hõlmaks mitte ainult disainilahenduse välimuse visuaalset tajumist, vaid ka spetsialisti tehnilist arvamust.
29      Lisaks palutakse eelotsusetaotluses tõlgendada määruse nr 6/2002 artikli 89 lõiget 1 ja täpsemalt seda, millise ulatusega on „mõjuvad põhjused“, mis võimaldavad ühenduse disainilahenduste kohtul vajaduse korral jätta selles sättes nimetatud sanktsioonid määramata.
30      Täpsemalt soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus tema menetluses oleva kohtuasja kontekstis teada, kas juhul, kui ta peaks tuvastama, et Pozitív Energiaforrás on rikkunud Lego disainilahendustest tulenevaid õigusi, võib ta, võttes arvesse esiteks seda, et õiguste rikkumine on osaline, kuna see ei puuduta mitte vaidlusaluseid konstruktoreid tervikuna, vaid üksnes vaidlusaluseid
koosteosi, mida on neis vaid vähene kogus, ja teiseks eesmärki vältida tarbetute tõkete loomist seaduslikule kaubandusele, otsustada rahuldada disainilahenduse omaniku nõude üksnes piiratud ulatuses või isegi jätta see rahuldamata.
31      Neil asjaoludel otsustas Fővárosi Törvényszék (Pealinna Budapesti kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas sellises kohtuasjas nagu põhikohtuasi, milles disainilahenduse õiguste omanik (hageja) väidab, et kostja konstruktori üks või mitu klotsi, millel on samasugune ühendamisotstarve nagu hageja disainilahendusel, rikub tema õigusi, mis tulenevad [määruse nr 6/2002] artikli 8
lõikest 3, tuleb asuda seisukohale, et [liidu] õigusega on kooskõlas kohtupraktika, mille kohaselt määruse nr 6/2002
artikli 10 tähenduses disainilahenduse kaitse ulatuse tuvastamisel kohus:
–        lähtub asjatundlikust kasutajast, kellel on disainilahenduse ja toote otstarbe kohta tehnilised teadmised, mida võib oodata valdkonna asjatundjalt;
–        käsitleb asjatundliku kasutajana sellist kasutajat, kes võrdleb hageja disainilahendust kostja tootega, analüüsides tehnilisest aspektist vähimaidki üksikasju, ning
–        lähtub eeldusest, et nimetatud asjatundlikul kasutajal kujuneb disainilahendusest ja tootest üldmulje eelkõige tehnilist laadi kaalutluste põhjal?
2.      Juhul, kui kirjeldatud asjaoludega kohtuasjas tuleb järeldada, et hageja disainilahendusega on kaitstud kostja konstruktori üks või mitu koosteosa, mida on selle konstruktori
kõigi osade koguarvuga võrreldes vähe, siis kas [liidu] õiguse kohaselt võib
kohus –
võttes arvesse seda, et disainilahendusest tulenevate õiguste rikkumine on osaline ning toote kui terviku seisukohast on selle ulatus ja raskus
piiratud, ning samuti huvi piiranguteta kauplemise vastu konstruktoriga, mis tervikuna ei ole suures osas vaidluse esemeks – asuda seisukohale, et esinevad määruse nr 6/2002 artikli 89 lõike 1 tähenduses „mõjuvad põhjused“ kõnealuse konstruktori impordi keelamise nõude rahuldamata jätmiseks?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Vastuvõetavus
32      Lego väidab, et mõlemad eelotsuse küsimused tuleb tunnistada vastuvõetamatuks, kuna eelotsusetaotluses välja pakutud määruse nr 6/2002 tõlgendus ei eira mitte ainult selle määruse asjakohaseid sätteid ja selle aluseks olevaid põhimõtteid, vaid ka Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikat.
33      Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et ELTL artikli 267 alusel algatatud menetluses on üksnes põhikohtuasja menetleval ja selles tehtava lahendi eest vastutaval liikmesriigi kohtul õigus konkreetse kohtuasja eripärasid arvesse võttes hinnata nii eelotsuse vajalikkust asjas otsuse langetamiseks kui ka Euroopa Kohtule esitatavate küsimuste asjakohasust. Kui küsimused on esitatud liidu õiguse tõlgendamise kohta, on Euroopa Kohus seega üldjuhul kohustatud otsuse tegema. Sellest järeldub, et eeldatakse, et liidu õigust puudutavad küsimused on asjakohased. Euroopa Kohus võib liikmesriigi kohtu esitatud eelotsusetaotlusele vastamisest keelduda vaid siis, kui on ilmne, et taotletav liidu õiguse tõlgendus ei ole mingil viisil seotud põhikohtuasja tegelike asjaolude või esemega, kui probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtule ei ole teada vajalikke faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, et anda tarvilik vastus talle esitatud küsimustele (29. juuli 2024. aasta kohtuotsus LivaNova, C‑713/22, EU:C:2024:642, punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika).
34      Käesoleval juhul peab eelotsusetaotluse esitanud kohus, kellele on esitatud õiguste rikkumise hagi, selle hagi põhjendatuse hindamiseks kindlaks tegema määruse nr 6/2002 artikli 8
lõikes 3 ette nähtud disainilahenduste omanikule antud kaitse ulatuse ja vajaduse korral kaalutlusruumi, mis tal on selles määruses ette nähtud sanktsioonide määramisel, kui rikkumine on tuvastatud. Sel eesmärgil soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kuidas tõlgendada nimetatud määruse artikli 8
lõiget 3, artiklit 10 ja artikli 89 lõiget 1.
35      Seega ei ilmne, et liidu õigusnormidel, mille tõlgendamist eelotsusetaotluse esitanud kohus palub, puuduks igasugune seos põhikohtuasja esemega või et nendes küsimustes tõstatatud probleemid ei oleks vaidluse lahendamisel asjakohased.
36      Neil asjaoludel ei puuduta vastuväide, et eelotsusetaotluse esitanud kohus on eiranud liidu õiguse ulatust, eelotsusetaotluse vastuvõetavust, vaid on lahutamatult seotud vastusega, mis tuleb anda esitatud küsimustele, ning seega ei too see kaasa nende küsimuste vastuvõetamatust (vt analoogia alusel 28. juuni 1984. aasta kohtuotsus Moser, 180/83, EU:C:1984:233, punkt 10, ja 15. juuli 2021. aasta kohtuotsus Latvijas dzelzceļš (raudtee-teenindusrajatised), C‑60/20, EU:C:2021:610, punkt 27).
37      Järelikult on esitatud küsimused vastuvõetavad.
Sisulised küsimused
Esimene küsimus
38      Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 6/2002 artiklit 10 tuleb tõlgendada nii, et ühenduse disainilahendusest selle määruse artikli 8
lõike 3 alusel tuleneva kaitse ulatust tuleb hinnata, lähtudes sellest, kuidas seda tajub asjatundlik kasutaja, kellel on eriala asjatundjalt eeldatavatega analoogsed tehnilised teadmised ja kes analüüsib asjaomast disainilahendust vähimaidki üksiksasju arvestades ning kelle üldmulje põhineb peamiselt tehnilistel kaalutlustel.
39      Kõigepealt tuleb meelde tuletada, et määruse nr 6/2002 artikli 3 punkti a kohaselt on disainilahendus „toote või selle osa välimus, mis tuleneb eelkõige toote enese ja/või selle kaunistuste joonte, piirjoonte, värvide, kuju, struktuuri ja/või materjali omadustest“. Sellest tulenevalt on väliskujundus nimetatud määrusega ette nähtud süsteemis disainilahenduse määrav element (21. septembri 2017. aasta kohtuotsus Easy Sanitary Solutions ja EUIPO vs. Group Nivelles, C‑361/15 P ja
C‑405/15 P, EU:C:2017:720, punkt 62, ning 2. märtsi 2023. aasta kohtuotsus Papierfabriek Doetinchem, C‑684/21, EU:C:2023:141, punkt 19).
40      Vastavalt nimetatud määruse artiklile 10 hõlmab ühenduse disainilahendusest tulenev ainuõigus, mis on ette nähtud sama määruse artiklis 19, kõiki disainilahendusi, millest jääb „asjatundlikule kasutajale“ selle ühenduse disainilahendusega „ühesugune üldmulje“. Kaitse ulatuse hindamisel võetakse arvesse „autori vabadusastet disainilahenduse väljatöötamise käigus“.
41      Määruse nr 6/2002 artikli 8
lõige 1 välistab selle kaitse alt need välisomadused, mis on tingitud üksnes toote tehnilisest otstarbest, ning lõige 2 välisomadused, mida on tarvis reprodutseerida täpselt sama kuju ja suurusega, et toodet, milles disainilahendus sisaldub või mille puhul seda on kasutatud, saaks mehaaniliselt ühendada teise tootega või paigutada selle sisse, ümber või külge nii, et kumbki toode täidaks oma otstarvet.
42      Siiski on määruse nr 6/2002 artikli 8
lõike 3 kohaselt erandina selle määruse artikli 8
lõikest 2 kaitstud disainilahendus, mille ülesanne on võimaldada mitme vahetatava toote monteerimist või ühendamist moodulsüsteemiks, tingimusel et see vastab selle määruse artiklites 5 ja 6 sätestatud uudsuse ja eristatavuse nõuetele.
43      Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib teada, kas Euroopa Kohtu praktikast tulenev tõlgendus määruse nr 6/2002 artikli 10 kohasele mõistele „asjatundlik kasutaja“, mida ei ole selles määruses määratletud, on kohaldatav, kui tuleb hinnata selle määruse artikli 8
lõike 3 kohaldamisalasse kuuluvate ühenduse disainilahenduste kaitse ulatust, või peab asjatundliku kasutaja eeldatav tähelepanelikkuse aste seda liiki disainilahenduste suhtes olema lähedane eriala asjatundjalt oodatavale tähelepanelikkuse astmele.
44      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul on viimati nimetatud sättes nimetatud disainilahenduste puhul autori vabadusaste väga väike. Seetõttu on põhjendatud lähtuda „asjatundlikust kasutajast“, kes on võimeline üksikasjalikult analüüsima väidetavalt kaitstavaid disainilahendusi. Lisaks peaks mõiste „üldmulje“ eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul sellisel juhul hõlmama mitte ainult seda, kuidas selline kasutaja asjaomaste disainilahenduste välimust visuaalselt tajub, vaid ka tema kui spetsialisti tehnilist arvamust nende funktsionaalsete omaduste kohta.
45      Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et määruse nr 6/2002 artikli 10 sõnastusest endast nähtub, et ühenduse disainilahendusest tulenev kaitse hõlmab kõiki disainilahendusi, millest jääb „asjatundlikule kasutajale“ „ühesugune üldmulje“, kusjuures kaitse ulatust tuleb hinnata „autori vabadusastet“ arvesse võttes.
46      See säte ei välista oma kohaldamisalast disainilahendusi, millele on viidatud määruse nr 6/2002
artikli 8
lõikes 3, mis on konkreetselt pühendatud moodulsüsteemidele, mille hulka kuuluvad konstruktorid. Järelikult on nimetatud määruse artikkel 10 kohaldatav sellises olukorras, nagu on vaidluse all põhikohtuasjas ning kus artikli 8
lõikes 3 nimetatud ühenduse disainilahenduste omanik esitab kolmanda isiku vastu õiguste rikkumise hagi, milles nõutakse, et kolmandal isikul keelataks selliste disainilahenduste kasutamine, millest
selle omaniku arvates jääb asjatundlikule kasutajale ühesugune üldmulje.
47      Mis puudutab esiteks määruse nr 6/2002 artiklis 10 – nagu ka määruse artiklis 6, millele on sõnaselgelt viidatud selle määruse artikli 8
lõikes 3 – nimetatud „üldmuljet“, siis tuleb märkida, et see mulje seisneb selles, kuidas asjatundlik kasutaja tajub asjaomase toote välimust tulenevalt eelkõige selle määruse artikli 3
punktis a loetletud omadustest.
48      Teiseks, mis puudutab mõistet „asjatundlik kasutaja“, mis esineb ka määruse nr 6/2002 artiklites 6 ja 10 ning mida tuleb – nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 21 – tõlgendada nende kahe sätte kohaldamisel ühtemoodi, siis väljakujunenud kohtupraktika kohaselt asub see mõiste kaubamärkide valdkonnas kohaldatava mõiste „keskmine tarbija“, kellelt ei eeldata mingeid eriteadmisi ja kes üldiselt ei võrdle vastandatud kaubamärke otseselt, ja mõiste „spetsialist“, kelle all peetakse silmas põhjalike tehniliste teadmistega eksperti, vahel. Seega tähistab mõiste „asjatundlik kasutaja“ mitte keskmise tähelepanelikkuse astmega kasutajat, vaid kasutajat, kes on kas tulenevalt isiklikust kogemusest või vastava valdkonna ulatuslikest teadmistest eriti valvas. Omadussõna „asjatundlik“ viitab sellele, et olemata disainer või tehnikaekspert, tunneb kasutaja asjaomase sektori eri disainilahendusi, tal on teatud määral teadmisi nende disainilahenduste tavaliste detailide kohta ning tulenevalt huvist asjaomaste toodete vastu on tema tähelepanelikkuse aste neid tooteid kasutades suhteliselt kõrge (vt selle kohta 20. oktoobri 2011. aasta kohtuotsus PepsiCo vs. Grupo Promer Mon Graphic, C‑281/10 P, EU:C:2011:679, punktid 53 ja 59, ning 21. septembri 2017. aasta kohtuotsus Easy Sanitary Solutions ja EUIPO vs. Group Nivelles, C‑361/15 P ja
C‑405/15 P, EU:C:2017:720, punktid 124 ja 125).
49      Miski määruse nr 6/2002 sõnastuses ega kontekstis ei viita sellele, et mõistet „asjatundlik kasutaja“ tuleks tõlgendada erinevalt, kui ühenduse disainilahenduse
kaitse põhineb selle määruse artikli 8
lõikel 3.
50      On tõsi, et sellise kasutaja tähelepanelikkuse aste, mis on igal juhul suhteliselt kõrge, võib sõltuvalt asjaomasest valdkonnast varieeruda (vt analoogia alusel seoses kaubamärgiõigusega 14. novembri 2024. aasta kohtuotsus Compass Banca, C‑646/22, EU:C:2024:957, punkt 55), sealhulgas juhul, kui tegemist on selle määruse artikli 8
lõike 3 kohaldamisalasse kuuluvate disainilahendustega. Järelikult ei saa välistada, et viimati nimetatud olukorras tuleb arvesse võtta asjaomasele valdkonnale omast tähelepanelikkuse astet või valvsust. Siiski ei ole isegi sellises olukorras vaja lähtuda sellise kasutaja tajust, kes on asjaomases valdkonnas ekspert ja kellel on sarnaselt spetsialistiga põhjalikud tehnilised teadmised, ega asuda seisukohale, et sellele kasutajale jääv üldmulje peaks tulenema peamiselt tehnilisest arvamusest.
51      Kolmandaks, kui hinnatakse määruse nr 6/2002 artikli 10 lõikes 1 kasutatud mõistete „asjatundlik kasutaja“ ja „üldmulje“ alusel ühenduse disainilahendusest tuleneva kaitse ulatust, tuleb selle artikli lõike 1 kohaselt arvesse võtta „autori vabadusastet disainilahenduse väljatöötamise käigus“.
52      Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktides 36 ja 37 rõhutas, mida piiratum on autori vabadusaste disainilahenduse väljatöötamisel, seda enam võib vastandatud disainilahenduste vaheliste pisierinevuste tõttu jääda asjatundlikule kasutajale erinev üldmulje. Seevastu, mida vabam on autor disainilahenduse väljatöötamisel, seda vähem mõjutavad asjatundlikule kasutajale jäävat üldmuljet võrreldavate disainilahenduste vahelised pisierinevused. Seega, kui autori vabadust piirab suur hulk asjaomase toote või selle osa välisomadusi, mis on tingitud üksnes selle toote või selle osa tehnilisest otstarbest, võib vastandatud disainilahenduste pisierinevustest piisata, et asjatundlikule kasutajale jääks erinev üldmulje.
53      Sarnaselt mõistetega „üldmulje“ ja „asjatundlik kasutaja“, mida on käsitletud käesoleva kohtuotsuse punktides 47 ja 48, on mõiste „autori vabadusaste disainilahenduse väljatöötamise käigus“, nagu seda on tõlgendatud käesoleva kohtuotsuse punktis 52, kohaldatav õiguste rikkumise hagi suhtes, mille on esitanud määruse nr 6/2002 artikli 8
lõike 3 kohaldamisalasse kuuluvate ühenduse disainilahenduste omanik.
54      Määruse nr 6/2002 artikli 8
lõike 3 soovitava toime saavutamiseks tuleb erandina
selle määruse artikli 8
lõikest 2 määruse artikli 10 tähenduses „üldmulje“ hindamisel arvesse võtta selliseid artikli 8
lõike 3 alusel kaitstud välisomadusi, mis võimaldavad koosteosi omavahel ühendada. Seega võib asjaolu, et asjaomases ühenduse disainilahenduses on sama määruse artikli 8
lõikega 3 kaitstud koosteosade liitmikud, rääkida vastu järeldusele, et sellest jääv üldmulje artikli 10 tähenduses on erinev, kuna juhul, kui vastandatud disainilahenduste välimuses ei ole piisavalt märkimisväärseid erinevusi, võib moodulsüsteemi kuuluvate vahetatavate toodete monteerimiseks või ühendamiseks sama kuju ja mõõtmetega ühenduskohtade olemasolu sellise järelduse välistada.
55      Määruse nr 6/2002 artikli 8
lõike 3 kohaldamisalasse kuuluva ühenduse disainilahenduse kaitse ulatuse sellist tõlgendust kinnitab selle määruse eesmärk, milleks – nagu kinnitatakse ka selle põhjenduses 7 –
on eelkõige soodustada innovatsiooni ja uute toodete väljatöötamist.
56      Sellega seoses nähtub ühelt poolt nimetatud määruse põhjendusest 11, et pärast seda, kui liidu seadusandja oli tuvastanud, et moodultoodete mehaanilised liitmikud võivad olla moodultoodete uuenduslike omaduste oluliseks osaks ning neil võib olla suur turuväärtus, soovis ta uudsuse ja eristatavuse tingimuste täidetuse korral anda neile määrusega nr 6/2002 disainilahendustele tagatud kaitse.
57      Teiselt poolt ei piiranud liidu seadusandja tahe – mida on väljendatud selles põhjenduses 11 ja määruse artikli 8
lõikes 3 –
anda suurem
kaitse ettevõtjale, kes on loonud moodulsüsteemi
liitmike uue väliskujunduse, selle määruse põhjenduse 10 esimeses lauses ja artikli 8
lõikes 1 väljendatud seadusandja sama olulist tahet võimaldada kõigil teistel ettevõtjatel samuti uuendusi teha, et omakorda anda uus välimus sellistele liitmikele, mille ühenduskohad ei ole samasuguse kuju ja mõõtmetega ning millel on teatavad tunnused, millest jääb asjatundlikule kasutajale erinev üldmulje.
58      Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades on vastus esimesele küsimusele, et määruse nr 6/2002 artiklit 10 peab tõlgendama nii, et selle määruse artikli 8
lõike 3 kohast disainilahenduse kaitse ulatust tuleb hinnata, lähtudes üldmuljest, mis
sellest disainilahendusest jääb asjatundlikule kasutajale, kes olemata küll disainer või tehniline ekspert tunneb asjaomase valdkonna eri disainilahendusi, kellel on teatud määral teadmisi nende disainilahenduste tavaliste detailide kohta ning kelle tähelepanelikkuse aste on tulenevalt huvist asjaomaste toodete vastu neid moodulsüsteemi koosteosadena kasutades suhteliselt suur, ning kaitse ulatust ei tule hinnata,
lähtudes sellise kasutaja üldmuljest, kes – omades samasuguseid tehnilisi teadmisi, mida eeldatakse eriala asjatundjalt – analüüsib asjaomase disainilahenduse vähimaidki üksikasju ja kelle üldmulje põhineb peamiselt
tehnilist laadi kaalutlustel.
Teine küsimus
59      Teise küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas määruse nr 6/2002 artikli 89 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle sätte kohase mõistega „mõjuvad põhjused“, mis võimaldavad ühenduse disainilahenduste kohtul jätta määramata
üks või mitu selles sättes ette nähtud sanktsioonidest, on hõlmatud asjaolu, et õiguste rikkumine puudutab üksnes moodulsüsteemi teatavaid koosteosi, mida on selle süsteemi kõigi osade koguarvuga
võrreldes vähe.
60      Määruse nr 6/2002 artikli 89, mis käsitleb rikkumise või rikkumise ohu korral määratavaid sanktsioone, lõikes 1 on loetletud sanktsioonide liigid, mille ühenduse disainilahenduste kohus peab sellisel juhul määrama. Selles sättes on siiski täpsustatud, et see kohus määrab kõnealused sanktsioonid, „kui seda ei takista mõjuvad põhjused“.
61      Mõistet „mõjuvad põhjused“ määruse nr 6/2002 artikli 89 lõike 1 tähenduses tuleb liidu õiguskorras tõlgendada ühetaoliselt ja kitsalt.
62      Ühelt poolt, kui seda mõistet tõlgendataks eri liikmesriikides erinevalt, siis samad asjaolud võiksid olla ühtedes liikmesriikides aluseks õigusi rikkuvate või neid rikkuda võivate toimingute jätkamise keelule, kuid teistes mitte, mistõttu ei oleks disainilahendustele tagatud kaitse kogu ühenduse territooriumil ühetaoline (vt analoogia alusel 14. detsembri 2006. aasta kohtuotsus Nokia, C‑316/05, EU:C:2006:789, punkt 27).
63      Teiselt poolt võimaldab määruse nr 6/2002 artikli 89 lõike 1 imperatiivne sõnastus kinnitada, et mõiste „mõjuvad põhjused“ sisaldab erandit kohtu kohustusest määrata mõni selles sättes ette nähtud sanktsioon. Sellest järeldub, et seda mõistet tuleb tõlgendada kitsalt (vt analoogia alusel 14. detsembri 2006. aasta kohtuotsus Nokia, C‑316/05, EU:C:2006:789, punktid 29 ja 30).
64      Euroopa Kohus on samuti leidnud, et mõiste „mõjuvad põhjused“ määruse nr 6/2002 artikli 89 lõike 1 tähenduses on seotud konkreetse juhtumi faktiliste asjaoludega (13. veebruari 2014. aasta kohtuotsus H. Gautzsch Großhandel, C‑479/12, EU:C:2014:75, punkt 48).
65      Seega viitab see mõiste üksnes erandlikele olukordadele, milles kolmandale isikule etteheidetava tegevuse eriliste tunnuste tõttu ja eelkõige asjaolu tõttu, et kolmandal isikul on võimatu jätkata talle etteheidetavaid õigusi rikkuvaid või rikkuda võivaid toiminguid, ei ole ühenduse disainilahenduste kohus kohustatud tegema korraldust, millega keelatakse kolmandal isikul selliseid toiminguid jätkata (vt analoogia alusel 22. juuni 2016. aasta kohtuotsus Nikolajeva, C‑280/15, EU:C:2016:467, punkt 33).
66      Asjaolu, et õiguste rikkumine puudutab üksnes sellise moodulsüsteemi nagu käesolevas asjas vaidlusaluse konstruktori teatavaid koosteosi, mida on asjaomase süsteemi kõigi osade koguarvuga võrreldes vähe, ei ole iseenesest selline mõjuv põhjus, mis võimaldaks liikmesriigi kohtul jätta määramata üks või mitu määruse nr 6/2002 artikli 89 lõikes 1 ette nähtud sanktsioonidest.
67      Neid põhjendusi arvestades peab teisele küsimusele vastama, et määruse nr 6/2002 artikli 89 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selle sätte tähenduses mõiste „mõjuvad põhjused“, mis võimaldavad ühenduse disainilahenduste kohtul jätta määramata üks või mitu selles sättes nimetatud sanktsioonidest, alla ei kuulu asjaolu, et õiguste rikkumine puudutab üksnes moodulsüsteemi teatavaid koosteosi, mida on selle süsteemi kõigi osade koguarvuga võrreldes vähe.
Kohtukulud
68      Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse riigisisene kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
1.      Nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta artiklit 10
tuleb tõlgendada nii, et
selle määruse artikli 8 lõike 3 kohast disainilahenduse kaitse ulatust tuleb hinnata, lähtudes üldmuljest, mis sellest disainilahendusest jääb asjatundlikule kasutajale, kes olemata küll disainer või tehniline ekspert tunneb asjaomase valdkonna eri disainilahendusi, kellel on teatud määral teadmisi nende disainilahenduste tavaliste detailide kohta ning kelle tähelepanelikkuse aste on tulenevalt huvist asjaomaste toodete vastu neid moodulsüsteemi koosteosadena kasutades suhteliselt suur, ning kaitse ulatust ei tule hinnata, lähtudes sellise kasutaja üldmuljest, kes – omades samasuguseid tehnilisi teadmisi, mida eeldatakse eriala asjatundjalt – analüüsib asjaomase disainilahenduse vähimaidki üksikasju ja kelle üldmulje põhineb peamiselt tehnilist laadi kaalutlustel.
2.      Määruse nr 6/2002 artikli 89 lõiget 1
tuleb tõlgendada nii, et
selle sätte tähenduses mõiste „mõjuvad põhjused“, mis võimaldavad ühenduse disainilahenduste kohtul jätta määramata üks või mitu selles sättes nimetatud sanktsioonidest, alla ei kuulu asjaolu, et õiguste rikkumine puudutab üksnes moodulsüsteemi teatavaid koosteosi, mida on selle süsteemi kõigi osade koguarvuga võrreldes vähe.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: ungari.