62022CJ0351_RES
Zadeva C‑351/22
Neves 77 Solutions SRL
proti
Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Antifraudă Fiscală
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bucureşti)
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 10. septembra 2024
„Predhodno odločanje – Skupna zunanja in varnostna politika (SZVP) – Omejevalni ukrepi zaradi delovanja Ruske federacije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini – Sklep 2014/512/SZVP – Člen 2(2)(a) – Pristojnost Sodišča – Člen 24(1), drugi pododstavek, zadnji stavek, PEU – Člen 275 PDEU – Člen 215 PDEU – Člen 17 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Lastninska pravica – Načeli pravne varnosti in zakonitosti kazenskih sankcij – Posredniške storitve v zvezi z vojaško opremo – Prepoved zagotavljanja takih storitev – Neprijava pristojnim nacionalnim organom – Prekršek – Globa – Samodejni odvzem zneskov, prejetih v zameno za prepovedano transakcijo“
Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Prepoved zagotavljanja posredniških storitev v zvezi z vojaško opremo – Sodni nadzor nad zakonitostjo – Obseg – Splošna določba, pri kateri ne gre za posamičen omejevalni ukrep
(člen 275, drugi odstavek, PDEU; Sklep Sveta 2014/512/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2014/659/SZVP, člen 2(2)(a); Uredba Sveta št. 833/2014)
(Glej točki 37 in 39.)
Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Razlaga splošnih določb sklepa, ki določa delno ali popolno prekinitev ali omejitev gospodarskih in finančnih odnosov z eno ali več tretjimi državami, – Obseg – Določba, ki spada med ukrepe, ki so potrebni za uveljavitev tega sklepa – Neizvajanje s strani Sveta – Določbe, ki so podlaga za nacionalni sankcijski ukrep, sprejet proti tretji osebi – Vključitev
(členi 2, 19, 21, 24 in 40 PEU; člen 215(1) in člen 267 PDEU; Sklep Sveta 2014/512/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2014/659/SZVP, člen 2(2)(a))
(Glej točke od 44 do 53, 56, 57, 60 in 61.)
Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Področje uporabe – Prepoved zagotavljanja posredniških storitev v zvezi z vojaško opremo – Vključitev – Oprema, ki ni bila nikoli uvožena na ozemlje države članice – Nevplivanje
(Sklep Sveta 2014/512/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2014/659/SZVP, člen 2(2)(a))
(Glej točke 64, 65 in 71 ter točko 1 izreka.)
Temeljne pravice – Listina o temeljnih pravicah – Lastninska pravica – Obseg
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 17(1) in 52(3))
(Glej točke od 82 do 84.)
Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi zaradi razmer v Ukrajini – Prepoved zagotavljanja posredniških storitev v zvezi z vojaško opremo – Kršitev prepovedi – Neprijava zagotavljanja pristojnim nacionalnim organom – Samodejni odvzem celotne premoženjske koristi, pridobljene z navedenim posredovanjem – Dopustnost – Pogoji
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 17(1) in 52(1); Skupno stališče Sveta 2008/944/SZVP, člen 12; Sklep Sveta 2014/512/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2014/659/SZVP, člen 2(2)(a))
(Glej točke od 87 do 95, 101 in 107 ter točko 2 izreka.)
Povzetek
Sodišče, pri katerem je Tribunalul București (okrožno sodišče v Bukarešti, Romunija) vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, je pojasnilo obseg omejitev svoje pristojnosti na področju skupne zunanje in varnostne politike (SZVP). (
1
) Poleg tega je odločalo o področju uporabe prepovedi zagotavljanja posredniških storitev v zvezi z vojaško opremo, ki je določena v členu 2(2)(a) Sklepa 2014/512/SZVP (
2
) o omejevalnih ukrepih, ki jih je Svet Evropske unije sprejel zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini.
Glavna dejavnost družbe Neves 77 Solutions SRL (v nadaljevanju: Neves) je posredovanje pri prodaji letalskih izdelkov.
Družba Neves je leta 2019 z ukrajinsko družbo SFTE Spetstechnoexport (v nadaljevanju: SFTE) sklenila pogodbo o prenosu lastninske pravice na 32 radijskih postajah, ki naj bi bile dobavljene v Združene arabske emirate Družba Neves je od portugalske družbe kupila te radijske postaje – od katerih jih je bilo 20 izdelanih v Rusiji in izvoženih v Združene arabske emirate – ki jih je nato na zahtevo družbe SFTE prenesla na indijsko družbo.
Romunska davčna uprava je štela, da to posredovanje pomeni kršitev člena 2(2)(a) Sklepa 2014/512, zato je leta 2020 sestavila zapisnik o prekršku, s katerim je družbi Neves naložila globo in odvzem zneskov, prejetih v zameno za to posredovanje.
Družba Neves je vložila tožbo za razveljavitev navedenega zapisnika pri Judecătoria Sectorului 1 București (prvostopenjsko sodišče prvega okrožja v Bukarešti, Romunija), ki je to tožbo zavrnilo. Družba Neves je zato zoper navedeno sodbo vložila pritožbo pri okrožnem sodišče v Bukarešti, ki je predložitveno sodišče.
Presoja Sodišča
Sodišče je glede svoje pristojnosti za razlago člena 2(2)(a) Sklepa 2014/512 najprej ugotovilo, da ta določba uvaja splošni omejevalni ukrep, ki je podlaga za nacionalni sankcijski ukrep. Pristojnost Sodišča sicer ni nikakor omejena, kadar gre za uredbo, sprejeto na podlagi člena 215 PDEU, s katero se izvajajo stališča Unije, sprejeta v okviru SZVP, vendar prepoved zagotavljanja posredniških storitev iz tega člena 2(2)(a) v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari ni bila izvedena v uredbi.
Kljub temu mora, na prvem mestu, v okviru nadzora spoštovanja člena 40, prvi odstavek, PEU (
3
) Sodišče zlasti zagotavljati, da se Svet v zvezi z izvajanjem člena 215 PDEU ne more izogniti pristojnosti Sodišča glede uredbe na podlagi tega člena. V zvezi s tem je iz jasnega besedila člena 215(1) PDEU razvidno, da mora Svet sprejeti ukrepe, potrebne za uveljavitev sklepa SZVP, s katerim je določeno stališče Unije glede prekinitve ali omejitve gospodarskih in finančnih odnosov s tretjo državo. Ta institucija je torej v primeru, ki ga zajema ta odstavek 1, v položaju vezane pristojnosti.
Na drugem mestu, možnost, določena v Pogodbah, da se pri Sodišču vloži predlog za sprejetje predhodne odločbe v zvezi z uredbo, sprejeto na podlagi člena 215(1) PDEU, mora biti podana za vse določbe, ki bi jih moral Svet vključiti v tako uredbo in ki so podlaga za nacionalni sankcijski ukrep, sprejet proti tretjim osebam. Ta razlaga omogoča, da se ne zagotovi le enotna uporaba prava Unije s strani nacionalnih sodišč, ampak tudi koherentnost sistema sodnega varstva, določenega s pravom Unije. Postopek predhodnega odločanja, (
4
) ki je temelj sodnega sistema Unije, namreč bistveno prispeva k ohranjanju vrednote pravne države, na kateri temelji Unija. (
5
)
Sodišče je tako pristojno za razlago splošnega omejevalnega ukrepa, če bi moral Svet ta ukrep, ki je podlaga za nacionalni sankcijski ukrep, izvesti v uredbi na podlagi člena 215 PDEU. V obravnavanem primeru pa je namen zadevne prepovedi zagotavljanja posredniških storitev omejiti zmožnost gospodarskih subjektov, da opravljajo transakcije, ki spadajo na področje uporabe Pogodbe DEU. (
6
) Ta prepoved se lahko na ravni Unije izvaja le, če ji sledi sprejetje take uredbe in če spada med ukrepe, ki so potrebni za uveljavitev Sklepa 2014/512 na ravni Unije, ki bi ga moral Svet izvesti z Uredbo št. 833/2014.
Zato je Sodišče pristojno, da odgovori na vprašanja za predhodno odločanje.
Sodišče je glede vsebine ugotovilo, na prvem mestu, da se prepoved opravljanja posredniških storitev iz člena 2(2)(a) Sklepa 2014/512 uporablja tudi, če vojaška oprema, ki je predmet zadevnega posredovanja, ni bila nikoli uvožena na ozemlje države članice.
Na drugem mestu, Sodišče je poudarilo, da navedena določba v povezavi z lastninsko pravico iz člena 17 Listine Unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) ter z načeloma pravne varnosti in zakonitosti kazenskih sankcij ne nasprotuje nacionalnemu ukrepu odvzema celotne premoženjske koristi, pridobljene s posredovanjem iz tega člena 2(2)(a), ki samodejno nastopi po tem, ko so pristojni nacionalni organi ugotovili kršitev prepovedi izvajanja tega posredovanja in obveznosti njegove priglasitve.
Sodišče je v zvezi z lastninsko pravico najprej opozorilo na sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice (v nadaljevanju: ESČP), v skladu s katero se za ukrepe odvzema, ki se nanašajo na premoženjsko korist, pridobljeno s kaznivim dejanjem ali z nezakonito dejavnostjo, ali na predmete, uporabljene za kaznivo dejanje, ki niso v lasti dobroverne tretje osebe, na splošno uporabljajo predpisi o uživanju lastnine, tudi če se že po naravi z njimi osebi odvzame njena lastnina. (
7
)
V obravnavanem primeru se zdi, da je to omejevanje uresničevanja lastninske pravice v skladu z načelom sorazmernosti in je zato upravičeno glede na pogoje iz člena 52(1) Listine, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče. Ta omejitev je namreč predpisana z zakonom (
8
) in spoštuje bistveno vsebino lastninske pravice, ker spada na področje ureditve uživanja lastnine v smislu člena 17(1), tretji stavek, Listine in ne pomeni odvzema lastnine v smislu tega člena 17(1), drugi stavek. Poleg tega ta ukrep ustreza ciljem splošnega interesa, ki jih priznava Unija.
Kar zadeva načelo sorazmernosti, je očitno, da je odvzem celotne premoženjske koristi iz naslova prepovedanega posredovanja potreben za to, da so gospodarski subjekti dejansko in učinkovito odvrnjeni od kršenja prepovedi zagotavljanja posredniških storitev v zvezi z vojaško opremo. Prav tako je to, da se ukrep odvzema izvede samodejno, potrebno, da se zagotovi polni učinek sankcije. Vendar je pri naložitvi sankcije odvzema neodvisno od kazenske obsodbe v skladu s sodno prakso ESČP pomembno, da postopek kot celota zadevni osebi omogoča, da se brani tako pred nacionalnimi organi, ki so ji to sankcijo naložili, kot pred sodišči, ki odločajo o pravnem sredstvu zoper odločbe teh organov, da bi lahko celovito preučila različne zadevne interese. (
9
)
(
1
)	Te omejitve so določene s členom 24(1) PEU in členom 275(1) PDEU.
(
2
)	Sklep Sveta 2014/512/SZVP z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 13), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2014/659/SZVP z dne 8. septembra 2014 (UL 2014, L 271, str. 54).
(
3
)	V skladu s členom 40, prvi odstavek, PDEU izvajanje skupne zunanje in varnostne politike ne vpliva na uporabo postopkov in obseg dodeljenih pristojnosti institucij, ki jih določata Pogodbi za izvajanje pristojnosti Unije iz členov od 3 do 6 PDEU.
(
4
)	Postopek predhodnega odločanja je določen v členu 19(3)(b) PEU in členu 267 PDEU.
(
5
)	Glej člen 2 PEU in člen 21 PEU, na katerega napotuje člen 23 PEU, ki se nanaša na SZVP.
(
6
)	Trgovina z orožjem, vojaško opremo in storitvami iz člena 2(2)(a) Sklepa 2014/512 na podlagi členov 114 in 207 PDEU dejansko spada na to področje uporabe.
(
7
)	Glej zlasti sodbe ESČP z dne 24. oktobra 1986, Agosi proti Združenemu kraljestvu (CE:ECHR:1986:1024JUD000911880, točka 51); z dne 12. maja 2015, Gogitidze in drugi proti Gruziji (CE:ECHR:2015:0512JUD003686205, točka 94), in z dne 15. oktobra 2020, Karapetyan proti Gruziji (CE:ECHR:2020:1015JUD006123312, točka 32).
(
8
)	Ta ukrep temelji na Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 202/2008 privind punerea în aplicare a sancțiunilor internaționale (izredna uredba vlade št. 202/2008 o izvajanju mednarodnih sankcij) z dne 4. decembra 2008 (Monitorul Oficial al României, del I, št. 825 z dne 8. decembra 2008) in na nacionalnem seznamu vojaške tehnologije in opreme iz člena 12 Skupnega stališča 2008/944, ki je bil za Romunijo določen z uredbama št. 156/2018 in št. 901/2019.
(
9
)	Glej v tem smislu sodbo ESČP z dne 15. oktobra 2020, Karapetyan proti Gruziji (CE:ECHR:2020:1015JUD006123312, točka 35).