62024TJ0491_RES
Zadeva T‑491/24
Puma SEprotiUradu Evropske unije za intelektualno lastnino
Sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 22. oktobra 2025
„Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Mednarodna registracija, v kateri je imenovana Evropska unija – Figurativna znamka CMS Italy – Prejšnji mednarodni figurativni znamki, ki upodabljata mačko v skoku na levo – Relativni razlogi za zavrnitev – Škodovanje ugledu – Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 207/2009 – Intenzivnost ugleda – Obveznost EUIPO, da izrecno upošteva primer, ki je najugodnejši za stranko, ki pred njim ni uspela – Dolžnost skrbnega ravnanja“
Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom – Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni – Pogoji – Ugled znamke v državi članici ali v Uniji – Pojem – Merila presoje
(Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5))
(Glej točke 25, 29 in 30.)
Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom – Varstvo prejšnje ugledne znamke, razširjeno na proizvode ali storitve, ki niso podobni – Pogoji – Povezava med znamkami – Merila presoje – Intenzivnost ugleda prejšnje znamke
(Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5))
(Glej točke 27, 28 in 56.)
Znamka Evropske unije – Postopki pred organi Urada – Ugovor imetnika enake ali podobne prejšnje znamke z ugledom – Presoja intenzivnosti ugleda prejšnje znamke – Uporaba izrazov, kot sta „vsaj“ ali „največ“ – Obveznost upoštevanja primera, ki je najugodnejši za stranko, ki ni uspela
(Uredba Sveta št. 207/2009, člen 8(5))
(Glej točke od 31 do 37 in 45.)
Povzetek
Splošno sodišče je s sodbo razveljavilo odločbo petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) (
1
) in navedlo, da mora EUIPO pri presojah, v katerih uporablja izraze, kot sta „vsaj“ ali „največ“ in zlasti izraz v zvezi z intenzivnostjo ugleda, upoštevati primer, ki je najugodnejši za stranko, ki pred njim ni uspela.
Družba CMS Costruzione macchine speciali SpA je 21. decembra 2012 v okviru zahteve za varstvo iz naslova mednarodne registracije figurativne znamke CMS Italy imenovala Evropsko unijo. Družba Puma SE, tožeča stranka, je 21. novembra 2013 vložila ugovor zoper to registracijo (
2
) zaradi dveh prejšnjih mednarodnih figurativnih znamk.
Oddelek za ugovore je ta ugovor zavrnil, drugi odbor za pritožbe pri EUIPO pa je pritožbo, ki jo je pozneje vložila tožeča stranka, zavrnil. Vendar je Splošno sodišče s sklepom z dne 22. maja 2019 zadnjenavedeno odločbo razveljavilo. (
3
) Zadeva je bila tako vrnjena četrtemu odboru za pritožbe pri EUIPO, ki je prav tako zavrnil pritožbo tožeče stranke. Splošno sodišče je tudi to odločbo razveljavilo. (
4
)
Peti odbor za pritožbe pri EUIPO, ki mu je bila zadeva predložena, je pritožbo tožeče stranke ponovno zavrnil, pri čemer je med drugim ugotovil, da čeprav preizkus dokazov, ki jih je predložila tožeča stranka, kaže „vsaj“ povprečno stopnjo ugleda prejšnjih znamk, obstoj povezave med nasprotujočimi si znamkami ni bil dokazan. Tožeča stranka je zato pri Splošnem sodišču vložila tožbo za razveljavitev te odločbe.
Presoja Splošnega sodišča
Splošno sodišče je najprej navedlo, da kadar EUIPO, kot v obravnavani zadevi, preučuje uporabo člena 8(5) Uredbe št. 207/2009, ne zadostuje ugotovitev EUIPO, da prejšnja znamka uživa „vsaj povprečno“ stopnjo ugleda, ampak mora bodisi natančno določiti stopnjo intenzivnosti tega ugleda, ki je upošteven dejavnik za celovito presojo povezave med nasprotujočimi si znamkami, bodisi vsaj izrecno upoštevati primer, ki je najugodnejši za stranko, ki pred njim ni uspela. Splošno sodišče je pojasnilo, da v tem okviru pojem „stranka, ki ni uspela“ označuje stranko, katere trditve glede intenzivnosti ugleda EUIPO zavrača.
V zvezi s tem je Splošno sodišče ugotovilo, da EUIPO ni treba opredeliti natančno določene stopnje ugleda v vseh primerih: v nekaterih posebnih primerih lahko pri oceni intenzivnosti ugleda uporabi izraze, kot sta „vsaj“ ali „največ“. EUIPO mora torej izrecno upoštevati primer, ki je najugodnejši za stranko, ki pred njim ni uspela, preden lahko a fortiori sklepa za druge primere, ki so manj ugodni za to stranko, ki ni uspela.
Tako lahko EUIPO v primerih, v katerih ne ugotovi obstoja povezave ali obstoja škodovanja ugledu zadevne prejšnje znamke, stopnjo ugleda opredeli kot „najvišjo“, najvišjo stopnjo, to je visoko stopnjo, upošteva in a fortiori sklepa za primere, ki so manj ugodni za stranko, ki ni uspela – v tem primeru za vlagatelja ugovora – in sicer da je za te primere stopnja ugleda povprečna (ali nizka). V takih primerih pa EUIPO ne sme opredeliti stopnje ugleda kot „vsaj“ povprečne, ne da bi izrecno upošteval primer, ki je najugodnejši za vlagatelja ugovora, to je visoka ali zelo visoka stopnja ugleda. Nasprotno pa lahko EUIPO, kadar ugotovi obstoj povezave med nasprotujočima si znamkama ali oškodovanja ugleda zadevne prejšnje znamke, stopnjo ugleda opredeli kot „vsaj“ povprečno, minimalno stopnjo, in sicer povprečno stopnjo, upošteva ter a fortiori sklepa za primere, ki so manj ugodni za stranko, ki ni uspela – v tem primeru za imetnika izpodbijane znamke – in sicer da je za te primere stopnja ugleda visoka ali zelo visoka. V takih primerih pa EUIPO ne sme opredeliti stopnje ugleda kot „najvišje“, ne da bi izrecno upošteval primer, ki je za imetnika izpodbijane znamke najugodnejši, to je povprečna (ali nizka) stopnja ugleda.
Če se izrecno ne upošteva primer, ki je za stranko, ki ni uspela, najugodnejši, lahko to namreč vpliva na celovito presojo obstoja povezave, pri kateri je intenzivnost ugleda prejšnje znamke upošteven dejavnik, ali presojo obstoja škodovanja ugledu.
Dalje, Splošno sodišče je dodalo, da mora EUIPO splošneje, kadar se v okviru kakršne koli presoje odloči uporabiti izraze, kot sta „vsaj“ ali „največ“, izrecno upoštevati primer, ki je najugodnejši za stranko, ki pred njim ni uspela, in sicer za stranko, katere trditve v zvezi z zadevno presojo zavrača. Ta obveznost je za EUIPO poseben izraz dolžnosti skrbnega ravnanja, v skladu s katero mora pristojna institucija skrbno in nepristransko preučiti vse upoštevne pravne in dejanske elemente posameznega primera.
Nazadnje, Splošno sodišče je ugotovilo, da v obravnavani zadevi peti odbor za pritožbe pri EUIPO pri celoviti presoji povezave med nasprotujočimi si znamkami ni izrecno upošteval primera, ki je najugodnejši za stranko, ki ni uspela, v obravnavani zadevi za tožečo stranko, in sicer primera „zelo velikega“ ugleda. Zato je Splošno sodišče ugotovilo, da je peti odbor za pritožbe pri EUIPO napačno uporabil pravo, in odločbo v celoti razveljavilo.
(
1
)	Odločba petega odbora za pritožbe pri EUIPO z dne 4. julija 2024 (zadeva R 2215/2019-5).
(
2
)	Uveljavljen je bil razlog iz člena 8(5) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2009, L 78, str. 1).
(
3
)	Sklep z dne 22. maja 2019, Puma/EUIPO – CMS (CMS Italy) (T‑161/16, EU:T:2019:350).
(
4
)	Sodba z dne 5. oktobra 2022, Puma/EUIPO – CMS (CMS Italy) (T‑711/20, EU:T:2022:604).