62018CJ0606_RES
Kohtuasi C‑606/18 P
Nexans France SASjaNexans SA
versus
Euroopa Komisjon
Euroopa Kohtu (teine koda) 16. juuli 2020. aasta otsus
Apellatsioonkaebus – Konkurents – Keelatud kokkulepped – Maa- ja veealuste elektrikaablite Euroopa turg – Projektide raames turu jagamine – Määrus (EÜ) nr 1/2003 – Artikkel 20 – Euroopa Komisjoni kontrollipädevus kartellimenetluses – Õigus andmeid ilma eelneva hindamiseta kopeerida ja seejärel komisjoni ruumides läbi vaadata – Trahvid – Täielik pädevus
Apellatsioonkaebus – Väited – Üldkohtus esitatud väidete ja argumentide pelk kordamine – Vastuvõetamatus – Selle vaidlustamine, kuidas Üldkohus on liidu õigust tõlgendanud või kohaldanud – Vastuvõetavus
(ELTL artikli 256 lõike 1 teine lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik; Euroopa Kohtu kodukord, artikli 168 lõike 1 punkt d)
(vt punkt 54)
Kohtumenetlus – Uute väidete esitamine menetluse käigus – Tingimused – Olemasoleva väite täiendamine – Vastuvõetavus
(Üldkohtu kodukord, artikli 84 lõige 1 ja artikli 177 lõike 1 punkt d)
(vt punkt 55)
Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni kontrollipädevus – Ulatus ja piirid – Kontrolli käigus arvutite kõvakettast kloonkoopia tegemine – Lubatavus – Tingimused – Uurimine, kas andmed on kontrolli eseme seisukohast olulised, enne kui need lisatakse menetlustoimikusse – Kohustus kustutada asjakohatud andmed
(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 20 lõike 2 punkt b)
(vt punktid 57–68)
Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni kontrollipädevus – Ulatus ja piirid – Kontrolli konkreetsed üksikasjad – Komisjoni kaalutlusruum
(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 20 lõike 2 punkt b)
(vt punktid 61 ja 62)
Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni kontrollipädevus – Ulatus ja piirid – Komisjonile kontrollivolitusi andvate sätete kitsendav tõlgendamine – Puudumine – Asjaomaste ettevõtjate õiguste järgimine
(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 20)
(vt punktid 64 ja 86)
Konkurents – Haldusmenetlus – Komisjoni kontrollipädevus – Ulatus ja piirid – Kontrolli käigus arvutite kõvakettast kloonkoopia tegemine – Komisjoni ruumides tehtavad otsingud kloonkoopia sisus – Lubatavus – Tingimused – Kaitseõiguste tagamine – Ettevõtja õiguste täiendava kahjustamise puudumine võrreldes sellega, mis kaasneb kontrolli läbiviimisega tema ruumides
(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 20 lõige 1, lõike 2 punktid b ja c ning lõige 4)
(vt punktid 78–91)
Apellatsioonkaebus – Euroopa Kohtu pädevus – Trahvisumma kindlaksmääramisel komisjoni poolt rikkumise raskusele antud hinnangu kontrollimine – Välistamine – Kontroll, mis piirdub sellega, kas Üldkohus võttis arvesse rikkumise raskuse hindamise olulisi tegureid ja kõiki määratud trahvi vastu esitatud argumente
(ELTL artikkel 101; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 23)
(vt punkt 95)
Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kohtulik kontroll – Liidu kohtu täielik pädevus – Ulatus
(ELTL artiklid 261 ja 263; põhiõiguste harta, artikkel 47; nõukogu määrus nr 1/2003, artikkel 31)
(vt punktid 96, 97 ja 104–106)
Apellatsioonkaebus – Väited – Ebapiisavad põhjendused – Kaudne põhjendamine Üldkohtu poolt – Lubatavus – Tingimused
(ELTL artikkel 256; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 36 ja artikli 53 esimene lõik)
(vt punkt 101)
Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Põhisumma kindlaksmääramine – Rikkumise raskus – Hindamiskriteeriumid – Osalemine rikkumise täiendavas osas, mis suurendab konkurentsi kahjustamist
(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõiked 2 ja 3; komisjoni teatis 2006/K 210/02, punkt 22)
(vt punktid 113–115)
Kokkuvõte
Euroopa Kohtu teine koda jättis 16. juuli 2020. aasta kohtuotsusega Nexans France ja Nexans vs. komisjon (C‑606/18 P) rahuldamata Nexans France SASi ja tema emaettevõtja Nexans SA (edaspidi „apellandid“) apellatsioonkaebuse Üldkohtu 12. juuli 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑449/14 (
1
). Apellatsioonkaebuses tõstatati eelkõige küsimus selle kohta, kuidas Üldkohus tõlgendas määruse nr 1/2003 artikliga 20 komisjonile antud volituste ulatust kartellimenetluses läbiviidava kontrolli raames (
2
).
Komisjon tegi apellantide suhtes, kes toodavad ja tarnivad maa- ja veealuseid elektrikaableid, otsuse, milles tuvastas ELTL artikli 101 rikkumise nimetatud sektoris (edaspidi „vaidlusalune otsus“) (
3
). Vaidlusaluse otsuse kohaselt osalesid apellandid kartellis, millega esiteks jaotati territooriumid ja kliendid Euroopa, Jaapani ja Lõuna-Korea tootjate vahel (edaspidi „konfiguratsioon A/R“), ja teiseks jaotati territooriumid ja kliendid Euroopa tootjate vahel Euroopa territooriumil teostavate projektide või Euroopa tootjatele määratud projektide suhtes (edaspidi „Euroopa konfiguratsioon“). Seetõttu määras komisjon apellantidele trahvid, mille summa ületas 70000000 eurot.
Komisjoni uurimine, mille tulemusel see trahv määrati, hõlmas kontrolli apellantide ruumides. Komisjoni inspektorid uurisid seal muu hulgas teatavate töötajate arvuteid. Nad tegid nende arvutite kõvaketastest kloonkoopia ja tegid selle põhjal märksõnade otsingu neis arvutites sisalduvates andmetes, kasutades infotehnoloogilist uurimistarkvara. Inspektorid otsustasid seejärel teha valitud andmetest koopiad ja salvestada need andmekandjatele. Nad tegid ka kõvakettast kolm kloonkoopiat, mis salvestati kolmele eraldi andmekandjale. Andmekandjad pandi pitseeritud ümbrikesse ja viidi komisjoni büroosse Brüsselis, kus ümbrikud avati ning andmekandjaid uuriti apellantide esindajate juuresolekul.
Hagi, mille apellandid esitasid Üldkohtule vaidlusaluse otsuse tühistamise nõudes, jäeti 12. juuli 2018. aasta kohtuotsusega Nexans France ja Nexans vs. komisjon tervikuna rahuldamata. Selle kohtuotsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse põhjendamiseks esitasid apellandid viis väidet, mis puudutasid esiteks seda, et Üldkohus lükkas tagasi nende argumendid kõnealuse kontrolli käigu kohta, ja teiseks seda, et Üldkohus keeldus vähendamast neile määratud trahve.
Kõigepealt analüüsis Euroopa Kohus esimese väite raames, kas komisjonil oli apellantide juures tehtud kontrolli käigus õigus teha kõvakettast kloonkoopia ja e‑kirjavahetustest koopiad, ilma et ta oleks neid dokumente enne põhjalikult uurinud. Märkides, et liidu seadusandja on andnud komisjonile teatava kaalutlusruumi tema läbiviidava kontrolli konkreetsete üksikasjade osas, kinnitas Euroopa Kohus komisjoni õigust otsustada vastavalt asjaoludele kontrollida kontrollitava ettevõtja elektroonilisel andmekandjal olevaid andmeid nende andmete koopia põhjal. Euroopa Kohus täpsustas, et see määruse nr 1/2003 artikli 20 lõike 2 punkti b kohaldamisalasse kuuluv komisjoni õigus ei mõjuta kontrollitava ettevõtja menetluslikke tagatisi ega muid õigusi, tingimusel et komisjon lisab pärast uurimise lõpetamist toimikusse üksnes dokumendid, mis on kontrolli eseme seisukohast asjakohased. Euroopa Kohus leidis samamoodi nagu Üldkohus, et käesoleval juhul on see nii. Euroopa Kohus lisas, et arvestades asjaolu, et elektrooniliste andmete töötlemiseks vajalik aeg võib osutuda märkimisväärseks, on ka asjaomase ettevõtja huvides, et komisjon tugineb kontrolli tegemisel nende andmete koopiale, mis võimaldab sellel ettevõtjal kohe pärast selle koopia tegemist jätkata algandmete ja andmekandjate kasutamist, millel need asuvad, vähendades nii selle ettevõtja tegevusse sekkumist, mille põhjustab komisjoni kontroll.
Seejärel analüüsis Euroopa Kohus apellantide teise ja kolmanda väite raames küsimust, kas komisjonil oli õigus jätkata kõnealust kontrolli oma ruumides Brüsselis. Ta märkis, et kui kohustada komisjoni töötlema neid andmeid ainult kontrollitava ettevõtja asukohas, siis kui tegemist on eriti mahukate andmetega, võib see kaasa tuua selle, et inspektorid viibivad ettevõtja asukohas oluliselt kauem, mis võib kahjustada kontrolli tõhusust ja suurendada tarbetult selle ettevõtja tegevusse sekkumist kontrolli tõttu. Samas täpsustas Euroopa Kohus, et komisjon võib kasutada seda võimalust jätkata oma kontrolli kontrollitava ettevõtja äridokumentide üle oma ruumides Brüsselis üksnes siis, kui ta võib õiguspäraselt asuda seisukohale, et on põhjust seda teha kontrolli tõhususe huvides või asjaomase ettevõtja tegevusse ülemäärase sekkumise vältimiseks. Lisaks rõhutas Euroopa Kohus, et see võimalus sõltub tuvastamisest, et selline jätkamine ei too kaasa mingit kaitseõiguste rikkumist ega kujuta endast asjaomaste ettevõtjate õiguste täiendavat kahjustamist. Selline kahjustamine tuleb tuvastada, kui kontrolli jätkamine komisjoni ruumides Brüsselis toob kontrollitavale ettevõtjale kaasa üksnes sellest jätkamisest tekkivad lisakulud. Järelikult, kui viimase tõttu tekivad sellised lisakulud, võib komisjon seda teha üksnes tingimusel, et ta nõustub need kulud hüvitama, kui asjaomane ettevõtja esitab komisjonile vastava nõuetekohaselt põhjendatud taotluse.
Seejärel analüüsis Euroopa Kohus neljandat väidet ja küsimust, kas Üldkohus rikkus õigusnormi trahvide summa kindlaksmääramise hindamisel. Olles tuvastanud, et Üldkohus ei rikkunud täieliku pädevuse põhimõtet, mis annab talle õiguse lisaks karistuse seaduslikkuse kontrollile asendada komisjoni hinnang enda omaga ja järelikult määratud trahv või karistusmakse tühistada, seda vähendada või suurendada, otsustas Euroopa Kohus, et Üldkohus võis jõuda järeldusele, et kõnealuse rikkumise mõju väidetav puudumine, millele apellandid tuginesid, ei saanud viia apellantidele määratud trahvide vähendamiseni muude asjaolude tõttu, mida Üldkohus arvesse võttis.
Lõpuks võttis Euroopa Kohus seisukoha viienda väite kohta, mis puudutas Üldkohtu järeldust, et kuna apellandid osalesid kartelli Euroopa konfiguratsioonis, mis tugevdas kartelli konfiguratsiooni A/R põhjustatud konkurentsi kahjustamist, oli komisjonil õigus suurendada 2% võrra raskuskoefitsienti, mida kasutati neile määratud trahvide summa arvutamisel. Sellega seoses märkis Euroopa Kohus, et tihe seos nende kahe konfiguratsiooni vahel ei muuda asjaolu, et kartelli Euroopa konfiguratsioon oli oma laadilt eraldiseisev projektide jagamise kohustus, mida kartelli konfiguratsioonis A/R ei esinenud. Seetõttu otsustas Euroopa Kohus, et Üldkohtu kaalutlustes, mille kohaselt võib selle täiendava konkurentsi kahjustamise eest õiguspäraselt karistada suurendatud trahviga, ei ole tehtud hindamisviga.
Kuna ühegi väitega, mille apellandid oma apellatsioonkaebuse põhjendamiseks esitasid, ei saa nõustuda, jättis Euroopa Kohus apellatsioonkaebuse tervikuna rahuldamata.
(
1
)	Üldkohtu 12. juuli 2018. aasta otsus kohtuasjas Nexans France ja Nexans vs. komisjon (T‑449/14, EU:T:2018:456).
(
2
)	Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 [ELTL] artiklites [101 ja 102] sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (ELT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
(
3
)	Komisjoni 2. aprilli 2014. aasta otsus C(2014) 2139 final, mis käsitleb [ELTL] artikli 101 kohast ja EMP lepingu artikli 53 kohast menetlust (Juhtum AT.39610 – elektrikaablid).