62024CJ0229_RES
Vec C‑229/24 [Brännelius] (
i
)
TK a OP
proti
Riksåklagaren
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen)
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. apríla 2026
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Jednotný trh s finančnými službami – Nariadenie (EÚ) č. 596/2014 – Zneužívanie trhu – Obchodovanie s využitím dôverných informácií – Článok 7 ods. 1 písm. a) – Pojem ‚dôverná informácia‘ – Kritériá – Verejná povaha informácie – Článok 17 – Zverejnenie dôvernej informácie emitentom – Rozhodnutie verejného obstarávateľa nezadať verejnú zákazku podniku uchádzajúcemu sa o zákazku – Predčasný predaj akcií tohto podniku – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2016/1055 – Článok 2 – Spôsoby zverejňovania dôverných informácií“
Aproximácia právnych predpisov – Obchodovanie s využitím dôverných informácií a manipulácia s trhom (zneužívanie trhu) – Zákaz – Dôverné informácie – Pojem – Kritériá – Sprístupňovanie dôverných informácií emitentom finančných nástrojov – Rozhodnutie verejného obstarávateľa nezadať verejnú zákazku podniku uchádzajúcemu sa o zákazku – Predčasný predaj akcií tohto podniku – Prostriedky na zverejňovanie dôverných informácií – Zverejnenie informácií tretími osobami – Zahrnutie – Podmienky – Verejne dostupné informácie – Vylúčenie
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 596/2014, odôvodnenia 2, 23, 24 a 49 a články 1, 7, 14 a 17; nariadenie Komisie 2016/1055, článok 2 ods. 1; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/109, článok 21)
(pozri body 33, 34, 37, 39, 41 – 47, 50 – 55, 57, 58, 60 – 62, 66 – 68 a výrok)
Zhrnutie
Súdny dvor, na ktorý Högsta domstolen (Najvyšší súd, Švédsko) podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, sa vyjadril k výkladu pojmu „dôverná informácia“ v zmysle článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 596/2014 (
1
) a k spôsobu zverejnenia takejto informácie v zmysle článku 17 tohto nariadenia a článku 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2016/1055 (
2
).
V nadväznosti na verejné obstarávanie vyhlásené švédskym obecným podnikom tento podnik zaslal rozhodnutie o zadaní zákazky dotknutým adresátom, vrátane vylúčenej spoločnosti Hybricon Bus Systems AB (ďalej len „Hybricon“). TK a OP, dvaja akcionári tejto spoločnosti, dostali informácie od jedného z jej riaditeľov a zadali príkazy na predaj akcií, ktoré vlastnili v uvedenej spoločnosti. Obmedzili tak svoje straty pred poklesom hodnoty týchto akcií, ku ktorému došlo v nadväznosti na uverejnenie tlačovej správy spoločnosťou Hybricon o nezískaní dotknutej zákazky.
Za týchto okolností sa predkladajúci vnútroštátny súd snaží určiť, kedy sa informácia obsiahnutá v rozhodnutí o zadaní zákazky má považovať za zverejnenú, a teda už nepredstavuje „dôvernú informáciu“ v zmysle článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 596/2014.
Posúdenie Súdnym dvorom
Súdny dvor v prvom rade pripomenul, že definícia pojmu „dôverná informácia“ v zmysle článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 596/2014 zahŕňa štyri podstatné prvky. Po prvé ide o presnú informáciu. Po druhé táto informácia nebola zverejnená. Po tretie daná informácia sa priamo alebo nepriamo týka jedného alebo viacerých finančných nástrojov alebo ich emitentov. Po štvrté, ak by sa zverejnila, mala by táto informácia pravdepodobne významný vplyv na ceny týchto finančných nástrojov alebo na ceny súvisiacich finančných nástrojov
Ďalej, pokiaľ ide o druhý prvok, a to, že informácia „nebola zverejnená“, Súdny dvor spresnil, že ide o autonómny pojem práva Únie. Keďže článok 7 nariadenia č. 596/2014 nespresňuje spôsoby zverejnenia informácie, treba zohľadniť kontext, do ktorého toto ustanovenie patrí, a najmä článok 17 tohto nariadenia, podľa ktorého normotvorca Únie zamýšľal priznať emitentovi rozhodujúcu úlohu v rámci zverejnenia dôverných informácií. Takéto zverejnenie tak musí byť na jednej strane vykonané čo najrýchlejšie a bez zbytočného odkladu a na druhej strane musí spĺňať osobitné požiadavky v oblasti spoľahlivosti a musí byť ľahko, úplne a nediskriminačným spôsobom prístupné všetkým investorom, ako aj ostatným subjektom na dotknutých trhoch.
Pokiaľ ide o požiadavku týkajúcu sa rýchlosti šírenia takejto informácie, zverejnenie dôvernej informácie možno odložiť s cieľom zachovať stabilitu finančného systému len za výnimočných okolností a pri dodržaní prísnych podmienok. Ak však už nie je zaručená dôvernosť dôvernej informácie, zverejnenie tejto informácie sa musí uskutočniť čo najskôr a bez zbytočného odkladu.
Pokiaľ ide o požiadavky týkajúce sa spoľahlivosti a jednoduchého a úplného prístupu investorov a iných subjektov na dotknutých trhoch k dôverným informáciám, Súdny dvor pripomenul, že cieľom nariadenia č. 596/2014 je zabezpečiť integritu finančných trhov Únie a posilniť dôveru investorov v tieto trhy. Spresnil, že emitent finančného nástroja má z dôvodu svojho postavenia, ktoré nevyhnutne predpokladá priamu znalosť výhod a rizík spojených s dotknutým finančným nástrojom, najlepšie predpoklady na to, aby posúdil, či informácia má vlastnosti „dôvernej informácie“ a aby zabezpečil čo najrýchlejšie šírenie presnej, úplnej a správnej informácie týkajúcej sa tohto finančného nástroja.
Súdny dvor napokon zdôraznil, že článok 17 nariadenia č. 596/2014 sa má vykladať s prihliadnutím na ustanovenia vykonávacieho nariadenia 2016/1055, ktoré spresňuje pravidlá jeho uplatňovania. V súlade s článkom 2 ods. 1 uvedeného vykonávacieho nariadenia sa okrem priameho oznamovania dotknutých dôverných informácií verejnosti emitentom môžu takéto informácie šíriť prostredníctvom tretích osôb, ktoré boli týmto emitentom poverené. Nemožno teda vylúčiť, že zverejnenie dôverných informácií kvalifikovanými tretími osobami z dôvodu ich vzťahu s emitentom, ako aj médiami môže spĺňať požiadavky nediskriminačného, širokého a bezplatného šírenia.
Okrem toho skutočnosť, že v súlade so švédskym právom bola informácia obsiahnutá v rozhodnutí o zadaní dotknutej zákazky prístupná verejnosti, nemôže viesť k záveru, že táto informácia bola zverejnená v zmysle článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 596/2014. Treba totiž rozlišovať medzi na jednej strane informáciou prístupnou verejnosti, ktorá je individuálne sprístupnená osobe na základe žiadosti v tomto zmysle a pri dodržaní osobitného postupu stanoveného na tento účel, a na druhej strane informáciou, ktorá je zverejnená a šírená súčasne neobmedzenému a neurčenému okruhu osôb, a to nediskriminačným spôsobom.
Súdny dvor preto dospel k záveru, že informácia sa považuje za sprístupnenú verejnosti a prestáva predstavovať „dôvernú informáciu“, ak je zverejnená spôsobom a v súlade s požiadavkami stanovenými v článku 17 nariadenia č. 596/2014 a v článku 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia 2016/1055.
(
i
)	Názov tejto veci je fiktívny. Nezodpovedá skutočnému menu ani názvu žiadneho z účastníkov konania.
(
1
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 zo 16. apríla 2014 o zneužívaní trhu (nariadenie o zneužívaní trhu) a o zrušení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES a smerníc Komisie 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 1).
(
2
)	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1055 z 29. júna 2016, ktorým sa stanovujú vykonávacie technické predpisy, pokiaľ ide o technické prostriedky na vhodné sprístupňovanie dôverných informácií verejnosti a odklad zverejnenia dôverných informácií v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 (Ú. v. EÚ L 173, 2016, s. 47).