62005CJ0236_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑236/05,
ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 30. mája 2005,
Komisia Európskych spoločenstiev,
v zastúpení: K. Banks, splnomocnená zástupkyňa, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalobkyňa,
proti
Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska,
v zastúpení: S. Nwaokolo, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci D. J. Rhee, barrister,
žalovanému,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. Tizzano (spravodajca), A. Borg Barthet, J. Malenovský a A. Ó Caoimh,
generálny advokát: M. Poiares Maduro,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Komisia Európskych spoločenstiev svojou žalobou navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Spojené kráľovstvo si tým, že so značným oneskorením oznámilo údaje požadované podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. ES L 261, s. 1; Mim. vyd. 04/002, s. 70), naposledy zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1954/2003 zo 4. novembra 2003 (Ú. v. EÚ L 289, s. 1; Mim. vyd. 04/006, s. 44, ďalej len „nariadenie č. 2847/93“), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tohto nariadenia.
2. Podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia č. 2847/93:
„Každý členský štát bude informovať Komisiu prostredníctvom počítačov v súlade s postupmi uvedenými v nariadení (ES) č. 109/94 [z 19. januára 1994 o registri rybárskych plavidiel spoločenstva [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 19, s. 5)] o súhrnných údajoch ohľadne rybárskych činností vykonaných v:
– v predchádzajúcom mesiaci pre každú danú rybolovnú oblasť pre demerzné druhy pred 15. dňom každého mesiaca,
…
– v predchádzajúcom štvrťroku pre všetky rybárske [rybolovné – neoficiálny preklad ] oblasti uvedené v článku 19a o hlbokomorských druhoch do konca prvého mesiaca daného kalendárneho štvrťroka“.
Konanie pred podaním žaloby
3. Komisia 21. novembra 2001 zaslala Spojenému kráľovstvu výzvu, v ktorej uvádzala, že údaje požadované podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia č. 2847/93 za roky 1999, 2000 a 2001 jej neboli zaslané.
4. Listom z 11. januára 2002 vláda Spojeného kráľovstva vysvetlila, že hoci čelila technickým ťažkostiam pri zbere a oznamovaní predmetných údajov, všetky údaje týkajúce sa obdobia plynúceho od roku 1999 až do novembra 2001 vrátane boli medzičasom Komisii oznámené.
5. Po tom čo, bolo zistené, že nedostatky alebo oneskorenia s oznámeniami nasledovali aj v rokoch 2002 a 2003, Komisia 15. júla 2004 zaslala britským orgánom odôvodnené stanovisko, v ktorom konštatovala, že „neoznámením alebo oznámením so značným oneskorením údajov požadovaných podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia č. 2847/93 si Spojené kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tohto ustanovenia“. Komisia preto vyzvala tento členský štát na prijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s týmto stanoviskom v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia.
6. Listom z 9. septembra 2004 vláda Spojeného kráľovstva uznala existenciu oneskorení. Uvádzala však, že určité údaje boli oznámené s menším oneskorením, ako bolo oneskorenie uvádzané v odôvodnenom stanovisku. Napokon poznamenala, že už boli zavedené postupy s cieľom zabezpečiť, aby Spojené kráľovstvo už dodržiavalo nariadenie č. 2847/93 a konalo v súlade s ním aj v budúcnosti.
7. Keďže Komisia usúdila, že oneskorenie s oznámením údajov pretrvávalo v rokoch 2004 a 2005, rozhodla sa podať túto žalobu.
O žalobe
O prípustnosti žaloby
8. Vláda Spojeného kráľovstva vo svojom vyjadrení k žalobe hneď na úvod uplatňuje dve námietky neprípustnosti, ktoré sa zakladajú na zmene predmetu žaloby a na bezpredmetnosti tejto žaloby.
O zmene predmetu žaloby
9. Orgány Spojeného kráľovstva uvádzajú, že výzva z 21. novembra 2001 obsahovala námietky týkajúce sa výlučne rokov 1999, 2000 a 2001. Napriek tomu odôvodnené stanovisko sa rovnako týkalo aj rokov 2002 a 2003 a žaloba aj rokov 2004 a 2005. Žaloba je preto neprípustná v rozsahu, v akom vo svojom predmete obsahuje tvrdenia o nesplneniach povinnosti, ktoré nastali neskôr ako dátum výzvy.
10. V tejto súvislosti je na jednej strane potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry je predmet žaloby o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES vymedzený odôvodneným stanoviskom Komisie (pozri rozsudky z 18. marca 1992, Komisia/Grécko, C‑29/90, Zb. s. I‑1971, bod 12, a z 2. decembra 1992, Komisia/Írsko, C‑280/89, Zb. s. I‑6185, bod 7), takže žaloba musí byť založená na tom istom odôvodnení a žalobných dôvodoch ako toto odôvodnené stanovisko (pozri rozsudky zo 16. júna 2005, Komisia/Taliansko, C‑456/03, Zb. s. I‑5335, bod 35 a citovanú judikatúru, ako aj z 8. decembra 2005, Komisia/Luxembursko, C‑33/04, Zb. s. I‑10629, bod 36).
11. Na druhej strane Súdny dvor rovnako potvrdil, že táto požiadavka však nemôže viesť až k vyžadovaniu úplnej zhody medzi znením žalobných dôvodov vo výroku odôvodneného stanoviska a žalobnými návrhmi, pokiaľ sa predmet konania, tak ako je uvedený v odôvodnenom stanovisku, nerozšíril alebo nezmenil (pozri rozsudky zo 14. júla 2005, Komisia/Nemecko, C‑433/03, Zb. s. I‑6985, bod 28, a zo 7. septembra 2006, Komisia/Spojené kráľovstvo, C‑484/04, Zb. s. I‑7471, bod 25).
12. Súdny dvor sa najmä domnieval, že predmet sporu sa môže rozšíriť na skutočnosti, ktoré nastali po odôvodnenom stanovisku, pokiaľ sú rovnakej povahy a predstavujú rovnaké správanie ako skutočnosti, na ktoré sa vzťahuje uvedené stanovisko (pozri rozsudky z 22. marca 1983, Komisia/Francúzsko, 42/82, Zb. s. 1013, bod 20; zo 4. februára 1988, Komisia/Taliansko, C‑113/86, Zb. s. 607, bod 11, a z 18. mája 2006, Komisia/Španielsko, C‑221/04, Zb. s. I‑4515, bod 28).
13. V prejednávanej veci je teda potrebné konštatovať, že predmet žaloby sa v priebehu tohto konania nezmenil.
14. Vo výroku odôvodneného stanoviska, ako aj v žalobných návrhoch Komisia vytýka Spojenému kráľovstvu, že sústavne neplnilo svoje povinnosti tým, že s oneskorením oznamovalo údaje požadované podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia č. 2847/93.
15. Navyše Komisia vo svojej žalobe zdôraznila, že v čase podania tejto žaloby neplnenie povinností pretrvávalo, pretože vláda Spojeného kráľovstva ešte neoznámila takmer žiadne z údajov týkajúcich sa roku 2004 ani žiadne z údajov týkajúcich sa roku 2005.
16. Z toho vyplýva, že žaloba Komisie sa netýka špecifických aktov vzťahujúcich sa na určité obdobia, ale sústavného a systematického neplnenia povinnosti oznámiť predmetné údaje v lehotách stanovených nariadením č. 2847/93 Spojeným kráľovstvom.
17. Je teda potrebné konštatovať, že v prejednávanej veci predmetom sporu je nerešpektovanie vyššie uvedených lehôt orgánmi Spojeného kráľovstva, ktoré sa prejavovalo sústavnými oneskoreniami, a to bez toho, aby bolo potrebné vylúčiť skutočnosti, ktoré nastali po odôvodnenom stanovisku (pozri rozsudok zo 4. februára 1988, Komisia/Taliansko, už citovaný, bod 13).
18. Prvá námietka neprípustnosti uplatnená Spojeným kráľovstvom musí byť v dôsledku toho zamietnutá.
O bezpredmetnosti žaloby
19. Vláda Spojeného kráľovstva uvádza, že sa podriadila odôvodnenému stanovisku tým, že oznámila všetky požadované údaje pred dátumom určeným v tomto stanovisku a že preto Komisia nemala právo podať túto žalobu.
20. V tejto súvislosti je potrebné hneď na úvod pripomenúť, že v rámci právomocí Komisie, ktoré upravuje článok 226 ES, Komisia má za úlohu aj bez návrhu a vo všeobecnom záujme dbať na dodržiavanie práva Spoločenstva členskými štátmi a s cieľom ich ukončenia konštatovať existenciu eventuálnych nesplnení povinností, ktoré z neho vyplývajú (pozri rozsudky z 1. februára 2001, Komisia/Francúzsko, C‑333/99, Zb. s. I‑1025, bod 23, a z 2. júna 2005, Komisia/Grécko, C‑394/02, Zb. s. I–4713, body 14 a 15, ako aj tam citovanú judikatúru).
21. V prejednávanej veci je teda potrebné poznamenať, že nesplnenie povinnosti vytýkané Spojenému kráľovstvu, ako to bolo uvedené v bode 16 tohto rozsudku, spočíva v sústavne a systematicky oneskorenom oznamovaní údajov požadovaných podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia č. 2847/93.
22. Je nutné konštatovať, že Spojené kráľovstvo nenapravilo takto definované nesplnenie povinnosti tým, že oznámilo pred dátumom určeným v odôvodnenom stanovisku údaje požadované nariadením č. 2847/93, ktoré sa tam uvádzajú, pretože toto oznámenie údajov bolo vykonané po uplynutí lehôt stanovených v nariadení č. 2847/93.
23. Komisia má preto naliehavý právny záujem na určení nesplnenia povinnosti najmä s tým cieľom, aby Spojené kráľovstvo prijalo opatrenia potrebné na zabezpečenie oznamovania údajov v stanovenom čase a predídenie tomu, aby sa takéto nesplnenia povinnosti opakovali.
24. Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné zamietnuť rovnako druhú námietku neprípustnosti a v dôsledku toho vyhlásiť žalobu Komisie za prípustnú.
O dôvodnosti žaloby
25. Komisia vytýka Spojenému kráľovstvu, že predložilo údaje požadované podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia č. 2847/93 so značným oneskorením, keďže k oznámeniu údajov došlo takto:
– za roky 1999, 2000 a 2001: údaje týkajúce sa týchto rokov boli poskytnuté až 14. januára 2002 s výnimkou údajov týkajúcich sa mesiacov február, marec, apríl a máj 1999, ktoré boli oznámené 9. júna 1999, a údajov týkajúcich sa prvých desiatich mesiacov roku 2001, ktoré boli oznámené 29. novembra 2001,
– za rok 2002: údaje týkajúce sa demerzných druhov boli rovnako oznámené s oneskorením s výnimkou piatich prípadov,
– za rok 2003: údaje boli oznámené až 29. marca 2004,
– za rok 2004: Komisii boli oznámené iba určité údaje, a aj to s priemerným 23‑dňovým oneskorením v prípade hlbokomorských druhov a 48‑dňovým oneskorením v prípade demerzných druhov,
– za rok 2005: Komisii zatiaľ ku dňu podania žaloby nebol oznámený žiadny údaj.
26. Vláda Spojeného kráľovstva nepopiera takto popísané oneskorené oznámenie údajov.
27. Uvádza však, že tieto oneskorenia sú zapríčinené technickými ťažkosťami. Najmä, pokiaľ ide o oznámenie údajov týkajúcich sa rokov 2004 a 2005, tieto ťažkosti boli vyvolané zmenou režimu hlásenia údajov v nadväznosti na nadobudnutie účinnosti nariadenia č. 1954/2003.
28. Tomuto tvrdeniu nemožno vyhovieť. V tejto súvislosti postačuje poznamenať, že z ustálenej judikatúry vyplýva, že členský štát sa nemôže odvolávať na vnútorné pomery, ako sú ťažkosti pri uplatnení, ktoré vznikli v štádiu vykonania aktu Spoločenstva, na ospravedlnenie nerešpektovania povinností a lehôt vyplývajúcich z právnych predpisov Spoločenstva (pozri rozsudky zo 4. júla 2000, Komisia/Grécko, C‑387/97, Zb. s. I‑5047, bod 70, ako aj z 25. apríla 2002, Komisia/Francúzsko, C‑418/00 a C‑419/00, Zb. s. I‑03969, bod 59).
29. Spojené kráľovstvo sa teda nemôže zbaviť povinností vyplývajúcich z práva Spoločenstva odvolávaním sa na technické ťažkosti.
30. Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy je potrebné konštatovať, že oneskoreným oznámením údajov požadovaných podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia č. 2847/93 si Spojené kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tohto nariadenia.
O trovách
31. Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Spojené kráľovstvo na náhradu trov konania a Spojené kráľovstvo nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol a vyhlásil:
1. Oneskoreným oznámením údajov požadovaných podľa článku 19i prvej a tretej zarážky nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu, naposledy zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1954/2003 zo 4. novembra 2003, si Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tohto nariadenia.
2. Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.