62023CC0627
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
JEAN RICHARD DE LA TOUR
prednesené 5. septembra 2024 (
1
)
Vec C‑627/23
Commune de Schaerbeek,
Commune de Linkebeek
proti
Holding Communal SA
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Kasačný súd, Belgicko)]
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2003/71/ES – Prijatie prevoditeľných cenných papierov na obchodovanie – Zvýšenie základného imania – Prospekt na zverejnenie – Pojem ‚prevoditeľné cenné papiere, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu‘ – Akcie holdingovej spoločnosti, ktoré môžu vlastniť len provincie a obce a ktorých prevod podlieha súhlasu správnej rady“
I. Úvod
1.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 2 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/71/ES zo 4. novembra 2003 o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie, a o zmene a doplnení smernice 2001/34/ES (
2
), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/11/ES z 11. marca 2008 (
3
).
2.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi obcou Schaerbeek a obcou Linkebeek (Belgicko) na jednej strane a spoločnosťou Holding Communal SA na druhej strane vo veci zvýšenia základného imania tejto poslednej uvedenej spoločnosti, ktoré bolo odhlasované bez toho, aby mu predchádzalo zverejnenie prospektu, a ktoré tieto obce upísali.
3.
Navrhnem, aby Súdny dvor odpovedal Cour de cassation (Kasačný súd, Belgicko) v tom zmysle, že spornej transakcii zvýšenia základného imania, ktorá sa považuje za verejnú ponuku cenných papierov, malo predchádzať zverejnenie prospektu, aj keď neskorší prevod týchto akcií podlieha schváleniu správnej rady a uvedené akcie môžu vlastniť len provincie a obce.
II. Právny rámec
A.
Právo Únie
1. Smernica 93/22/EHS
4.
Jedenáste odôvodnenie smernice Rady č. 93/22/EHS z 10. mája 1993 o investičných službách v oblasti cenných papierov (
4
) uvádzalo:
„Keďže veľmi široké definície prevoditeľných cenných papierov a nástrojov peňažného trhu uvedené v tejto smernici sú platné len pre túto smernicu a následne žiadnym spôsobom neovplyvňujú rôzne definície finančných nástrojov používané vo vnútroštátnych právnych predpisoch na iné účely, ako je napr. Zdaňovanie; keďže definícia prevoditeľných cenných papierov sa týka len predajných nástrojov; keďže, akcie a iné cenné papiere rovnocenné akciám vydaným takými organizáciami ako sú napr. stavebné spoločnosti a priemyselné a zabezpečovacie spoločnosti, ktorých vlastníctvo sa nedá previesť s výnimkou prípadov ich odkúpenia emitujúcou organizáciou, sa nevzťahujú na túto definíciu.“
5.
Článok 1 bod 4 tejto smernice uvádzal:
„Na účely tejto smernice:
…
4)
‚prevoditeľnými cennými papiermi‘ sú:
–
akcie akciových spoločností a iné cenné papiere rovnocenné akciám akciových spoločností,
–
dlhopisy alebo iné formy dlhových cenných papierov, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu
a
–
všetky ostatné cenné papiere, s ktorými sa bežne obchoduje a ktoré dávajú právo na nadobudnutie takýchto prevoditeľných cenných papierov prostredníctvom upísania alebo výmeny, alebo ktoré dávajú právo na peňažné vyrovnanie,
okrem platobných prostriedkov.“
2. Smernica o prospekte
6.
Odôvodnenia 5, 10, 12, 16, 18 a 19 smernice o prospekte uvádzajú:
„(5)
17. júla 2000 Rada zriadila Výbor múdrych pre reguláciu európskych trhov s cennými papiermi. Výbor vo svojej prvej správe z 9. novembra 2000 zdôraznil, že chýba spoločná definícia verejnej ponuky cenných papierov, čo má za dôsledok, že rovnaká operácia sa v niektorých členských štátoch považuje za súkromné finančné umiestnenie a v iných nie; súčasný systém podniky odrádza od získavania kapitálu na úrovni celého spoločenstva, a tým od skutočného prístupu k veľkému, likvidnému a jednotnému finančnému trhu.
…
(10)
Cieľom tejto smernice a jej vykonávacích opatrení je zabezpečiť ochranu investorov a efektívnosť trhu v súlade s prísnymi regulačnými normami prijatými na príslušných medzinárodných fórach.
…
(12)
Na zabezpečenie ochrany investorov je potrebné plné krytie tiež majetkových alebo nemajetkových cenných papierov verejne ponúkaných alebo prijatých na obchodovanie na regulovaných trhoch, ako sa stanovuje smernicou [93/22], a nielen cenných papierov, ktoré boli prijaté na kótovanie na burzách. Široká definícia cenných papierov v tejto smernici, ktorá zahŕňa záruky a kryté záruky a certifikáty, platí len pre túto smernicu a následne žiadnym spôsobom neovplyvňuje rôzne definície finančných nástrojov používaných vo vnútroštátnych právnych predpisoch na iné účely, ako je napríklad zdanenie. Niektoré cenné papiere definované v tejto smernici oprávňujú ich držiteľa na získavanie prevoditeľných cenných papierov alebo na získanie hotovosti prostredníctvom hotovostného vyrovnania stanoveného s odkazom na ostatné nástroje, najmä prevoditeľné cenné papiere, meny, úrokové sadzby alebo výnosy, suroviny alebo iné indície, alebo ukazovatele. Vkladné potvrdenky a prevoditeľné poukážky, napríklad cenné papiere voľne vymeniteľné podľa výberu investora, spadajú pod definíciu nemajetkových cenných papierov stanovenú v tejto smernici.
…
(16)
Jedným z cieľov tejto smernice je ochrana investorov. Preto je vhodné, aby sa prihliadlo na rôzne požiadavky na ochranu rôznych kategórií investorov a na ich úroveň skúseností. Poskytnutie údajov prostredníctvom prospektu sa nevyžaduje u ponúk vyhradených pre kvalifikovaných investorov. …
…
(18)
Poskytovanie úplných údajov týkajúcich sa cenných papierov a emitentov takýchto cenných papierov podporuje ochranu investorov, spolu s pravidlami o podnikaní. Naviac tieto informácie zabezpečujú účinný prostriedok na zvýšenie dôvery k cenným papierom a teda na prispievanie k náležitému fungovaniu a rozvoju trhov s cennými papiermi. Zverejnenie prospektu je vhodným spôsobom sprístupnenia týchto údajov.
(19)
Investovanie do cenných papierov ako akákoľvek iná forma investovania obsahuje riziko. Zábezpeky na ochranu záujmov skutočných a potenciálnych investorov sa vyžadujú vo všetkých členských štátoch, aby im bolo umožnené vykonať informované hodnotenie týchto rizík a teda prijímať investičné rozhodnutia s poznaním všetkých skutočností.“
7.
Článok 1 smernice o prospekte stanovuje:
„1.   Účelom tejto smernice je zosúladiť požiadavky na vypracovanie, schvaľovanie a zverejňovanie prospektu, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo pri ich prijatí na obchodovanie na regulovanom trhu nachádzajúcom sa alebo pôsobiacom v rámci členského štátu.
2.   Táto smernica sa nevzťahuje na:
…
d)
cenné papiere, za ktoré neobmedzene a neodvolateľne ručí členský štát alebo regionálny alebo miestny orgán členského štátu;
…“
8.
Článok 2 ods. 1 písm. a) a d), ako aj písmeno e) bod ii) tejto smernice stanovuje:
„Na účely tejto smernice:
a)
‚cenné papiere‘ sú prevoditeľné cenné papiere, definované v článku 1 odseku 4 smernice [93/22] s výnimkou nástrojov peňažného trhu definovaných v článku 1 odseku 5 smernice [93/22], ktoré majú splatnosť kratšiu ako 12 mesiacov. Na tieto nástroje možno uplatňovať vnútroštátne právne predpisy;
…
d)
‚verejná ponuka cenných papierov‘ znamená oznámenie osobám v akejkoľvek forme a akýmikoľvek prostriedkami, predkladajúce dostatočné informácie o podmienkach ponuky a ponúkaných cenných papieroch, aby sa investori mohli rozhodnúť kúpiť alebo upísať tieto cenné papiere. Táto definícia sa tiež uplatňuje na umiestnenie cenných papierov prostredníctvom finančných sprostredkovateľov;
e)
‚kvalifikovaní investori‘ sú:
…
ii)
národné a regionálne samosprávy, centrálne banky, medzinárodné a nadnárodné inštitúcie, ako je Medzinárodný menový fond [MMF], Európska centrálna banka [ECB], Európska investičná banka [EIB] a iné podobné medzinárodné organizácie.“
9.
Podľa článku 3 smernice o prospekte:
„1.   Členské štáty nedovolia, aby sa v rámci ich územia vykonala verejná ponuka cenných papierov bez predchádzajúceho zverejnenia prospektu.
2.   Povinnosť zverejniť prospekt sa nevzťahuje na nasledujúce druhy ponuky:
a)
ponuka cenných papierov adresovaná výlučne kvalifikovaným investorom; a/alebo
b)
ponuka cenných papierov adresovaná menej ako 100 fyzickým alebo právnickým osobám na členský štát, okrem kvalifikovaných investorov; a/alebo
c)
ponuka cenných papierov adresovaná investorom, ktorí získavajú cenné papiere v celkovej protihodnote najmenej 50000 EUR na investora, na každú osobitnú ponuku; a/alebo
d)
ponuka cenných papierov, ktorých menovitá hodnota na jednotku dosahuje najmenej 50000 EUR; a/alebo
e)
ponuka cenných papierov s celkovou protihodnotou nižšou ako 100000 EUR, pričom tento limit sa vypočíta za obdobie 12 mesiacov.
…“
10.
Článok 4 ods. 1 tejto smernice stanovuje tie druhy cenných papierov, ktorých verejná ponuka nepodlieha povinnosti zverejniť prospekt.
11.
Podľa článku 13 ods. 1 a 4 uvedenej smernice:
„1.   Prospekt sa nezverejní pred jeho schválením príslušným orgánom domovského členského štátu.
…
4.   Ak príslušný orgán na základe dostatočných dôvodov zistí, že jemu predložené dokumenty nie sú úplné, alebo že sú potrebné doplňujúce údaje, lehota uvedená v odsekoch 2 a 3 začína plynúť až odo dňa, v ktorý emitent, ponúkajúci alebo osoba žiadajúca o prijatie na obchodovanie na regulovanom trhu tieto údaje poskytne.
V prípade uvedenom v odseku 2 príslušný orgán musí emitenta informovať, ak dokumenty nie sú úplné, do 10 pracovných dní od predloženia žiadosti.“
12.
Článok 25 ods. 1 tej istej smernice stanovuje:
„Bez toho, aby bolo dotknuté právo členských štátov uložiť trestnoprávne sankcie, a bez toho, aby bol dotknutý ich režim zodpovednosti za škodu, členské štáty zabezpečia v súlade s ich vnútroštátnym právom, aby sa mohli prijímať vhodné správne opatrenia, alebo sa mohli ukladať správne sankcie voči zodpovedným osobám, ak neboli dodržané ustanovenia prijaté pri vykonávaní tejto smernice. Členské štáty zabezpečia, aby boli tieto opatrenia účinné, primerané a odradzujúce.“
3. Smernica MiFID I
13.
Odôvodnenia 1 a 44 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS (
5
), zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/31/ES z 5. apríla 2006 (
6
), uvádza:
„(1)
Smernica [93/22] mala za úlohu ustanoviť podmienky, na základe ktorých by investičné spoločnosti a banky, ktorým bolo udelené povolenie, mohli poskytovať určené služby alebo zriaďovať pobočky v iných členských štátoch na základe povolenia a dohľadu domovskej krajiny. Na tento účel sa uvedená smernica zamerala na zosúladenie požiadaviek na počiatočné povolenie a na činnosť investičných spoločností vrátane pravidiel výkonu činnosti. Tiež zabezpečila zosúladenie niektorých podmienok upravujúcich činnosť regulovaných trhov.
…
(44)
Pre spoločný cieľ tak na ochranu investorov, ako aj na zabezpečenie hladkého fungovania trhov s cennými papiermi je potrebné zaistiť, aby sa dosiahla priehľadnosť transakcií a aby sa pravidlá ustanovené pre tento účel uplatňovali na investičné spoločnosti, keď pôsobia na týchto trhoch. Aby sa umožnilo investorom alebo účastníkom trhu kedykoľvek posúdiť podmienky transakcie s akciami, ktoré zvažujú, a následne overiť podmienky, za akých boli uskutočnené, mali by sa stanoviť spoločné pravidlá pre zverejňovanie údajov ukončených transakcií s akciami a pre zverejňovanie údajov aktuálnych príležitostí na obchodovanie s akciami. Tieto pravidlá sú potrebné na zabezpečenie efektívnej integrácie akciových trhov členského štátu, na podporu efektívnosti celkového procesu tvorby cien pre akciové nástroje a na pomoc pre efektívne dodržiavanie povinnosti ‚najlepšieho výkonu‘. Tieto hľadiská vyžadujú komplexný systém priehľadnosti uplatniteľný na všetky transakcie s akciami bez ohľadu na to, či boli vykonané investičnou spoločnosťou na bilaterálnom základe alebo prostredníctvom regulovaných trhov alebo [multilaterálneho obchodného systému (MTF)]. Povinnosti investičných spoločností podľa tejto smernice na kótovanie nákupnej a predajnej ceny a na vykonanie pokynu za kótovanú cenu nezbavuje investičné spoločnosti povinnosti nasmerovať pokyn na iné miesto výkonu, ak by takáto internalizácia bránila spoločnosti splniť povinnosti ‚najlepšieho výkonu‘.“
14.
Článok 4 ods. 1 body 14, 17 a 18 smernice MiFID I uvádza:
„Na účely tejto smernice:
…
14)
‚regulovaný trh‘ znamená multilaterálny systém prevádzkovaný a/alebo riadený organizátorom trhu, ktorý spája, alebo umožňuje spájanie záujmov viacerých tretích strán nakupovať a predávať finančné nástroje – v systéme a v súlade s nediskrečnými pravidlami – spôsobom, ktorého výsledkom je zmluva týkajúca sa finančných nástrojov prijatých na obchodovanie podľa jeho pravidiel a/alebo systémov a ktorý je povolený a funguje pravidelne a v súlade s ustanoveniami hlavy III;
…
17)
‚finančný nástroj‘ znamená tie nástroje, ktoré sú uvedené v oddiele C prílohy I;
18)
‚prevoditeľné cenné papiere‘ znamená tie druhy cenných papierov, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu okrem platobných nástrojov, ako napr.:
a)
akcie spoločností a iné cenné papiere rovnocenné s akciami spoločností, osobných spoločností a iných subjektov a vkladové potvrdenky týkajúce sa akcií;
b)
dlhopisy alebo iné formy dlhových cenných papierov vrátane vkladových potvrdeniek týkajúce sa takýchto cenných papierov;
c)
všetky ostatné cenné papiere oprávňujúce na nadobudnutie alebo predaj akéhokoľvek takéhoto prevoditeľného cenného papiera, alebo ktoré umožňujú vyrovnanie v hotovosti stanovené na základe prevoditeľných cenných papierov, mien, úrokových sadzieb alebo výnosov, komodít alebo iných indexov alebo ukazovateľov.“
15.
Článok 40 ods. 1 tejto smernice stanovuje, že:
„Členské štáty nariadia, aby regulované trhy mali jasné a priehľadné pravidlá týkajúce sa prijatia finančných nástrojov na obchodovanie.
Tieto pravidlá zabezpečia, aby finančné nástroje prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu boli obchodovateľné spravodlivým, riadnym a účinným spôsobom a v prípade prevoditeľných cenných papierov, boli voľne obchodovateľné.“
16.
Podľa článku 69 uvedenej smernice:
„Smernica [93/22] sa zrušuje s účinnosťou od 1. novembra 2007. Odkazy na smernicu [93/22] sa považujú za odkazy na túto smernicu. Odkazy na pojmy vymedzené v smernici [93/22] alebo na jej články sa považujú za odkazy na rovnaké pojmy vymedzené v tejto smernici alebo na články tejto smernice.“
17.
Príloha I smernice MiFID I uvádza „zoznam služieb a činností a finančných nástrojov“. V oddiele C tejto prílohy, ktorý vymenúva „finančné nástroje“ sú v bode 1 uvedené „prevoditeľné cenné papiere“.
4. Nariadenie (ES) č. 809/2004
18.
Článok 3 druhý odsek nariadenia (ES) č. 809/2004 (
7
), zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 1289/2008 z 12. decembra 2008 (
8
) uvádza:
„Prospekt musí obsahovať informačné položky, požadované v prílohách I až XVII, v závislosti od druhu príslušného emitenta a cenných papierov…“
B.
Belgické právo
19.
Článok 3 ods. 1 loi relative aux offres publiques d’instruments de placement et aux admissions d’instruments de placement à la négociation sur des marchés réglementés, du 16 juin 2006 (zákon zo 16. júna 2006 o verejných ponukách investičných nástrojov a prijatí investičných nástrojov na obchodovanie na regulovaných trhoch) (
9
) uvádza:
„Na účely uplatňovania tohto zákona sa pod verejnou ponukou rozumie oznámenie adresované osobám v akejkoľvek forme a akýmikoľvek prostriedkami, v ktorom sú uvedené dostatočné informácie o podmienkach ponuky a investičných nástrojoch, ktoré sa ponúkajú, aby sa investor mohol rozhodnúť kúpiť alebo upísať tieto investičné nástroje a ktoré robí osoba, ktorá je schopná vydať alebo previesť investičné nástroje alebo sa robia na jej účet.
Predpokladá sa, že v mene osoby, ktorá je schopná vydávať alebo scudziť investičné nástroje, koná každá osoba, ktorá v súvislosti s ponukou dostane priamo alebo nepriamo odmenu alebo výhodu.“
20.
Článok 4 ods. 1 body 1 a 10 tohto zákona uvádzajú:
„Na účely uplatňovania tohto zákona sa pod pojmom ‚investičné nástroje‘ rozumejú:
(1)
prevoditeľné cenné papiere;
…
(10)
všetky ostatné nástroje na vykonanie investície finančného typu bez ohľadu na podkladové aktíva.“
21.
Podľa článku 5 ods. 1 uvedeného zákona:
„Na účely tohto zákona sa za ‚prevoditeľné cenné papiere‘ považujú všetky druhy investičných nástrojov, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu (okrem platobných nástrojov), ako napríklad:
(1)
akcie spoločností a iné investičné nástroje rovnocenné s akciami spoločností, osobných spoločností a iných subjektov, vrátane investičných nástrojov vydaných subjektmi kolektívneho investovania, ktoré majú podobu zmluvy alebo trustu a ktoré predstavujú práva účastníkov k aktívam týchto subjektov ako aj certifikáty akcií;
(2)
dlhopisy a iné dlhové cenné papiere, vrátane certifikátov reprezentujúcich takéto cenné papiere a realitných certifikátov;
(3)
všetky ostatné cenné papiere oprávňujúce na nadobudnutie alebo predaj akéhokoľvek takéhoto cenného papiera alebo ktoré umožňujú vyrovnanie v hotovosti, ktorého suma je stanovená na základe prevoditeľných cenných papierov, meny peňazí, úrokových sadzieb alebo výnosov, komodít alebo iných indexov alebo ukazovateľov.“
22.
Hlava IV zákona zo 16. júna 2006 sa týka „prospektu“. V kapitole 1 tejto hlavy, nazvanej „povinnosť zverejniť prospekt“, oddiel 1 týkajúci sa „rozsahu pôsobnosti“ obsahuje článok 17, ktorý stanovuje:
„Táto kapitola sa vzťahuje na každú verejnú ponuku investičných nástrojov uskutočnenú na belgickom území a na každé prijatie investičných nástrojov na obchodovanie na belgickom regulovanom trhu.“
23.
V oddiele 2 tejto kapitoly s názvom „zverejnenie prospektu“ znie článok 20 tohto zákona takto:
„Každá transakcia uvedená v tejto kapitole si vyžaduje, aby emitent, ponúkajúci alebo osoba žiadajúca o prijatie na obchodovanie na regulovanom trhu vopred zverejnili prospekt.“
III. Skutkové okolnosti sporu vo veci samej a prejudiciálna otázka
24.
Spoločnosť Holding Communal, predtým nazývaná „Crédit communal de Belgique“ bola pôvodne založená 24. novembra 1860 s cieľom financovať investície miestnych samospráv v Belgicku. Akcionármi sú belgické obce a provincie, medzi ktoré patria konkrétne obce Schaerbeek a Linkebeek, ktoré Holding Communal financuje.
25.
V priebehu roka 1996 sa Crédit communal de Belgique zlúčila so spoločnosťou Crédit local de France a vznikla Skupina Dexia. O dva roky neskôr sa Crédit communal de Belgique transformovala na holdingovú spoločnosť a získala svoj súčasný názov, Holding Communal. Posledná uvedená spoločnosť má významný podiel v akciovej spoločnosti Dexia a v akciovej spoločnosti Dexia Banque, v súčasnosti Belfius Banque.
26.
V kontexte finančnej krízy v roku 2008 sa Holding Communal podieľal na zvýšení základného imania akciovej spoločnosti Dexia vo výške 500 miliónov eur. Na to, aby bolo možné toto zvýšenie základného imania upísať a po neúspešnom pokuse o získanie pôžičky v lete 2009 sa správna rada spoločnosti Holding Communal rozhodla obrátiť na akcionárov a navrhnúť im najmä zvýšenie základného imania peňažnými vkladmi, ktoré viedli k emisii „kumulatívne prednostných A“ akcií (ďalej len „sporná transakcia zvýšenia základného imania“).
27.
V septembri 2009 sa uskutočnilo informačné stretnutie, na ktorom boli akcionárom poskytnuté informácie a časový harmonogram transakcie bol upravený tak, aby sa zohľadnil rozhodovací proces, ktorý je špecifický pre obce a provincie. Na valnom zhromaždení 30. septembra 2009 všetci akcionári spoločnosti Holding Communal toto zvýšenie základného imania schválili. Pokiaľ ide o spornú transakciu zvýšenia základného imania, rozhodlo sa, že upísanie sa uskutoční v dvoch kolách. Obec Schaerbeek v prvom kole upísala sumu 8161689,60 eura a v druhom kole 1359011,84 eura a jej upísanie bolo financované pôžičkou vo výške 8161698 eur od spoločnosti Dexia Banque. Pokiaľ ide o obec Linkebeek, jej upísanie bolo vo výške 53575,68 eura v každom z dvoch kôl.
28.
Dňa 7. decembra 2011 mimoriadne valné zhromaždenie spoločnosti Holding Communal rozhodlo o zrušení a likvidácii tejto spoločnosti. Keďže nebolo možné vyplatiť žiaden likvidačný zostatok, akcionári prišli o všetky svoje upísané akcie.
29.
Obce Schaerbeek a Linkebeek podali proti spoločnosti Holding Communal žalobu na Tribunal de commerce francophone de Bruxelles (Frankofónny obchodný súd Brusel, Belgicko), ktorou sa domáhali zrušenia ich úpisov spornej transakcie zvýšenia základného imania z dôvodu porušenia zákona zo 16. júna 2006. Tvrdili, že pred výzvou akcionárom na upísanie tohto zvýšenia základného imania mal byť v súlade s týmto zákonom zverejnený prospekt. Tento súd sa domnieva, že uvedený zákon, ako aj smernica o prospekte upravujú ponuku cenných papierov len vtedy, ak sú obchodovateľné na kapitálovom trhu, a dospel k záveru, že akcie spoločnosti Holding Communal nepredstavujú prevoditeľné cenné papiere obchodovateľné na takomto trhu.
30.
Toto rozhodnutie bolo potvrdené rozsudkom Cour d’appel de Bruxelles (Odvolací súd Brusel, Belgicko) z 12. apríla 2022, v ktorom sa dospelo k záveru, že zákon zo 16. júna 2006, ktorým sa preberá smernica o prospekte, upravuje ponuku cenných papierov len vtedy, ak sú obchodovateľné na kapitálovom trhu. Akcie vydané ako protihodnota za peňažné vklady v spornej transakcii zvýšenia základného imania však boli cennými papiermi, ktoré neboli obchodovateľné na kapitálovom trhu, pretože ich mohli vlastniť len obce a provincie a ich prevod podliehal schváleniu správnou radou.
31.
Obce Schaerbeek a Linkebeek podali proti tomuto rozsudku kasačný opravný prostriedok na Cour de cassation (Kasačný súd, Belgicko) a tvrdia, že akcie spoločností zostávajú obchodovateľné na kapitálovom trhu, aj keď toto obchodovanie vedie k transakcii obmedzenej na obce a provincie a podlieha schváleniu správnej rady.
32.
Za týchto okolností Cour de cassation (Kasačný súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 2 ods. 1 písm. a) smernice [o prospekte], ktorý zasa odkazuje na článok 4 ods. 1 bod 18 smernice [MiFID I], vykladať v tom zmysle, že pojem ‚prevoditeľné cenné papiere, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu‘, zahŕňa aj akcie holdingovej spoločnosti, ktoré môžu vlastniť len provincie a obce a ktorých prevod podlieha schváleniu správnou radou?“
33.
Písomné pripomienky predložili obce Schaerbeek a Linkebeek, Holding Communal, ako aj Európska komisia.
IV. Analýza
34.
Svojou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd Súdneho dvora pýta, či akcie holdingovej spoločnosti, ktoré môžu vlastniť len provincie a obce a ktorých prevod podlieha povoleniu správnej rady, sú prevoditeľnými cennými papiermi obchodovateľnými na kapitálovom trhu, ktorých verejná ponuka vyžaduje predchádzajúce zverejnenie prospektu.
35.
Na účely odpovede na túto otázku treba uviesť, že vzhľadom na to, že článok 3 smernice o prospekte stanovuje, že členské štáty nepovoľujú žiadnu verejnú ponuku cenných papierov na svojom území bez predchádzajúceho zverejnenia prospektu, je potrebné vymedziť, čo sú jednak „prevoditeľné cenné papiere“ a jednak „verejná ponuka“.
36.
Pokiaľ ide o tieto pojmy, treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry tak z potreby jednotného uplatňovania práva Únie, ako aj zo zásady rovnosti vyplýva, že znenie ustanovenia práva Únie, ktoré neobsahuje nijaký výslovný odkaz na právo členských štátov s cieľom určiť jeho zmysel a rozsah pôsobnosti, si v zásade vyžaduje v celej Únii autonómny a jednotný výklad, ktorý musí zohľadňovať nielen znenie tohto ustanovenia, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou. (
10
) Keďže v prejednávanej veci neexistuje výslovný odkaz na právo členských štátov, uvedené pojmy musia byť predmetom autonómneho a jednotného výkladu.
37.
Po prvé, pokiaľ ide o pojem „verejná ponuka“, článok 2 ods. 1 písm. d) smernice o prospekte ju definuje ako „oznámenie osobám v akejkoľvek forme a akýmikoľvek prostriedkami, predkladajúce dostatočné informácie o podmienkach ponuky a ponúkaných cenných papieroch, aby sa investori mohli rozhodnúť kúpiť alebo upísať tieto cenné papiere“. Použité pojmy majú veľmi široký význam bez obmedzení tak pokiaľ ide o dotknuté osoby, ako aj o formu komunikácie. Naopak, je potrebné, aby toto oznámenie obsahovalo dostatočné informácie o podmienkach nadobudnutia cenných papierov.
38.
Okrem toho smernica o prospekte vymenúva určité kategórie ponúk, na ktoré sa nevzťahuje povinnosť zverejnenia prospektu z dôvodu postavenia osôb, na ktoré sa ponuka vzťahuje, minimálnej hodnoty jednotlivých investícií alebo maximálnej hodnoty celkovej ponuky (článok 3 ods. 2) alebo z dôvodu určitých tried cenných papierov ponúkaných verejne alebo prijatých na obchodovanie na regulovanom trhu, ktoré tiež nevyžadujú zverejnenie takéhoto prospektu (článok 4). Možno si položiť otázku, či sporná ponuka spĺňala podmienky jednej z výnimiek stanovených konkrétne v článku 3 ods. 2 písm. b) (
11
), písm. c) (
12
) alebo písm. d) (
13
) tejto smernice.
39.
Z týchto výnimiek vyplýva, že ponuka predložená viac ako 100 osobám, ktoré nie sú kvalifikovanými investormi [ktorými môžu byť národné a regionálne samosprávy podľa článku 2 ods. 1 písm. e) bodu ii) smernice o prospekte] podlieha zverejneniu prospektu. Skutočnosti obsiahnuté v návrhu na začatie prejudiciálneho konania však neumožňujú zistiť, koľkým obciam a provinciám bola predložená ponuka na spornú transakciu zvýšenia základného imania a či provincie predstavujú regionálne samosprávy v zmysle tejto smernice. Je úlohou vnútroštátneho súdu tieto skutočnosti overiť. V každom prípade je prahová hodnota 100 osôb veľmi nízka a po jej prekročení sa musí prospekt zverejniť.
40.
Okrem toho návrh na začatie prejudiciálneho konania neumožňuje určiť celkovú hodnotu cenných papierov nadobudnutých každým investorom ani nominálnu hodnotu ponúkaných prevoditeľných cenných papierov. Preto nie je možné zistiť, či bola prekročená prahová hodnota 50000 eur, pri ktorej prekročení nie je prospekt povinný. Vnútroštátny súd bude musieť toto overenie vykonať. To však a contrario preukazuje, že až do dosiahnutia tejto vysokej prahovej hodnoty 50000 eur na každého investora alebo 50000 eur zodpovedajúcim hodnote ponúknutej akcie je potrebný prospekt.
41.
S výnimkou týchto osobitných ponúk stanovených v článkoch 3 a 4 smernice o prospekte sa teda každá ponuka prevoditeľných cenných papierov musí považovať za verejnú ponuku a v dôsledku toho jej musí predchádzať zverejnenie prospektu.
42.
Kontext uvedenej smernice tento extenzívny výklad pojmu „verejná ponuka“ v záujme harmonizácie potvrdzuje. Odôvodnenie 5 uvedenej smernice totiž pripomenulo, že prvá správa Výboru múdrych pre reguláciu európskych trhov s cennými papiermi z 9. novembra 2000 vyjadrila poľutovanie nad neexistenciou spoločnej definície pojmu „verejná ponuka cenných papierov“, „čo má za dôsledok, že rovnaká operácia sa v niektorých členských štátoch považuje za súkromné finančné umiestnenie a v iných nie“. Rovnaký nedostatok spoločnej definície „verejnej ponuky“ bol zmienený v konečnej správe Výboru múdrych (
14
). Okrem toho dôvodová správa k návrhu smernice Komisie (
15
) v časti týkajúcej sa článku 2 pripomína, že „zavedenie pojmu ‚verejná ponuka‘ je významnou inováciou“. Pri prijímaní smernice 89/298/EHS [Rady zo 17. apríla 1989 o koordinácii požiadaviek na vypracovanie, kontrolu a rozširovanie prospektu, ktorý má byť uverejnený v prípade ponuky prevoditeľných cenných papierov verejnosti (
16
)] nebolo možné dohodnúť sa na spoločnej definícii (pozri odôvodnenie 7 uvedenej smernice)“. Preto od okamihu, keď sa vytvorila harmonizovaná definícia, sa výnimky majú vykladať reštriktívne a výrazy v definícii sa majú vykladať extenzívne.
43.
Dôsledkom neexistujúcej definície pojmu „verejná ponuka“ bolo to, že v závislosti od členského štátu bolo zverejnenie prospektu pre ten istý typ ponúk povinné alebo nie, čo bránilo efektívnosti trhov v rámci Únie. Táto efektívnosť trhov je pritom jedným z cieľov, spoločne s ochranou investorov, ktoré sleduje smernica o prospekte, ako to pripomína odôvodnenie 10 tejto smernice. Zverejnenie prospektu sa totiž uskutoční po dokončení procesu pozostávajúceho z viacerých etáp opísaných v článku 1 ods. 1 uvedenej smernice, a to vypracovania, schválenia a rozposlania prospektu.
44.
Cieľ efektívnosti trhov je splnený vyhotovením prospektu, ktorý by mohol v Únii slúžiť ako pas, pretože investorom v Únii sa prostredníctvom zverejnenia v tom istom type ponúk oznamujú minimálne informácie rovnakého druhu a v dôsledku toho možno vypracovať jediný prospekt pre ponuku vo viacerých členských štátoch.
45.
Je pravda, že ochrana investorov vyplýva zo skutočnosti, že tá istá informácia sa poskytne všetkým potenciálnym investorom, ale vyplýva aj zo skutočnosti, že príslušný orgán určený členským štátom schváli alebo neschváli obsah prospektu po prípadnom vyžiadaní doplňujúcich informácií, ako je stanovené v článku 13 ods. 1 a 4 smernice o prospekte. Potenciálni investori tak majú istotu, že zverejnený prospekt bol predmetom overenia zo strany tohto orgánu.
46.
Sledovanie týchto dvoch cieľov v spojení so všeobecnou povahou pojmov použitých v definícii „verejnej ponuky“ vedie k domnienke, že taká ponuka, akou je ponuka predložená spoločnosťou Holding Communal, je verejnou ponukou, aj keď sa zdá byť vyhradená existujúcim akcionárom, a to za predpokladu, že nepatrí do jednej z kategórií verejných ponúk oslobodených od povinnosti zverejniť prospekt podľa článku 3 ods. 2 smernice o prospekte.
47.
Po druhé, pokiaľ ide o pojem „prevoditeľné cenné papiere“, tento je definovaný v článku 2 ods. 1 písm. a) smernice o prospekte odkazom na definíciu uvedenú v článku 1 bode 4 smernice 93/22.
48.
V tejto smernici boli prevoditeľné cenné papiere definované ako „akcie akciových spoločností a iné cenné papiere rovnocenné akciám akciových spoločností… dlhopisy alebo iné formy dlhových cenných papierov, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu a… všetky ostatné cenné papiere, s ktorými sa bežne obchoduje a ktoré dávajú právo na nadobudnutie takýchto prevoditeľných cenných papierov prostredníctvom upísania alebo výmeny, alebo ktoré dávajú právo na peňažné vyrovnanie, okrem platobných prostriedkov“. Akcie boli teda samy osebe prevoditeľnými cennými papiermi a na rozdiel od dlhopisov a iných dlhových cenných papierov nemuseli byť obchodovateľné na kapitálovom trhu.
49.
Smernica 93/22 však bola s účinnosťou od 1. novembra 2007 zrušená smernicou MiFID I, ktorej článok 69 stanovuje, že „odkazy na smernicu [93/22] sa považujú za odkazy na túto smernicu. Odkazy na pojmy vymedzené v smernici [93/22] alebo na jej články sa považujú za odkazy na rovnaké pojmy vymedzené v tejto smernici alebo na články tejto smernice“. Keďže smernica MiFID I definuje pojem „prevoditeľné cenné papiere“, treba analyzovať práve túto definíciu.
50.
Článok 4 ods. 1 bod 18 smernice MiFID I pritom definuje prevoditeľné cenné papiere ako „tie druhy cenných papierov, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu okrem platobných nástrojov“ a uvádza zoznam príkladov, ktorý obsahuje najmä „akcie spoločností a iné cenné papiere rovnocenné s akciami spoločností, osobných spoločností a iných subjektov a vkladové potvrdenky týkajúce sa akcií“. V tejto novej definícii akcie predstavujú „prevoditeľné cenné papiere“ v zmysle tejto smernice len vtedy, ak sú obchodovateľné na kapitálovom trhu, na rozdiel od toho, čo bolo uvedené v smernici 93/22 a v návrhu Komisie, ktorý viedol k prijatiu smernice o prospekte. (
17
) Odvtedy treba na to, aby ich bolo možné považovať za „prevoditeľné cenné papiere“ v zmysle smernice MiFID I zohľadňovať obchodovateľnosť akcií na kapitálovom trhu.
51.
Po prvé z doslovného hľadiska je označenie za „prevoditeľné cenné papiere“ založené na dvoch pojmoch: „obchodovateľnosť“ a „kapitálový trh“.
52.
Na jednej strane možno prídavné meno „obchodovateľný“ definovať ako to, s čím možno rokovať, čo môže byť predmetom obchodu, a to najmä v oblasti burzy: takto sa hovorí o prevoditeľných cenných papieroch alebo o verejnom dlhu, ktoré sú predmetom bežných transakcií a nepodliehajú žiadnemu osobitnému obmedzeniu. (
18
)
53.
Doslovný výklad slova „obchodovateľný“ tak odkazuje na možnosť prevodu všeobecne alebo na neexistenciu akéhokoľvek osobitného obmedzenia prevodu. Sám osebe preto neumožňuje odpovedať na otázku vnútroštátneho súdu, pretože schválenie správnou radou možno považovať za obmedzenie prevodu.
54.
Na druhej strane, pokiaľ ide o pojem „kapitálový trh“ v oblasti burzy, trhom sa rozumejú rôzne druhy zmlúv, ktoré upravujú transakcie s prevoditeľnými cennými papiermi. (
19
) Kapitálový trh je tak definovaný veľmi široko a neodkazuje len na regulovaný trh alebo na kótovanie na burze: odkazuje na pojem transakcií s určitou triedou aktív, v tomto prípade s prevoditeľnými cennými papiermi.
55.
Po druhé výklad pojmov „obchodovateľnosť“ a „kapitálový trh“ musí zohľadňovať kontext, v ktorom sa používajú.
56.
Z tohto hľadiska odôvodnenie 12 smernice o prospekte jasne uvádza, že je potrebné „plné krytie tiež majetkových alebo nemajetkových cenných papierov verejne ponúkaných alebo prijatých na obchodovanie na regulovaných trhoch, ako sa stanovuje smernicou [93/22], a nielen cenných papierov, ktoré boli prijaté na kótovanie na burzách“.
57.
Okrem toho článok 3 druhý odsek nariadenia č. 809/2004, ktorým sa vykonáva smernica o prospekte, spresňuje, že prospekt obsahuje informačné položky požadované v prílohách I až XVII tohto nariadenia v závislosti od druhu príslušného emitenta a cenných papierov. Bod 21.2.3 prílohy I a X uvedeného nariadenia tak stanovuje, že obmedzenia spojené s každou triedou existujúcich akcií musia byť opísané. Ešte presnejšie, bod 4.8 prílohy III toho istého nariadenia ukladá povinnosť opísať akékoľvek obmedzenia voľnej prevoditeľnosti cenných papierov. (
20
) Tá istá povinnosť opisu existuje v prípade dohody o blokácii prevoditeľných cenných papierov: prospekt musí identifikovať príslušné strany, opísať obsah dohody a výnimky, ktoré obsahuje, a uviesť dobu blokácie. (
21
)
58.
Ako však zdôrazňuje Komisia, takéto obmedzenia alebo dohody o blokovaní by prevod nemali znemožniť alebo mimoriadne sťažiť, pretože v takom prípade by sa prevoditeľné cenné papiere nemohli považovať za obchodovateľné. Takýto predpoklad by mohol existovať v prípade nemožnosti prevodu na tretiu osobu, keď by emitovaný prevoditeľný cenný papier mohol nadobudnúť len emitent.
59.
Je teda jasné, že v kontexte smernice o prospekte obmedzenia obchodovania s prevoditeľnými cennými papiermi, či dokonca dohody o blokovaní, samy osebe nebránia tomu, aby sa na dotknuté cenné papiere vzťahovala definícia prevoditeľných cenných papierov podliehajúcich povinnosti zverejnenia prospektu v prípade verejnej ponuky, avšak pod podmienkou, že tieto obmedzenia a dohody neznemožňujú ani mimoriadne nesťažujú prevod.
60.
V kontexte smernice 93/22, ktorej definícia prevoditeľných cenných papierov bola nahradená definíciou, ktorú prevzala smernica MiFID I a ktorá je uplatniteľná v prejednávanej veci musí byť výklad rovnaký, a to široký pohľad na pojem „prevoditeľné cenné papiere“. Hoci jedenáste odôvodnenie smernice 93/22 pripomenulo, že použitá definícia prevoditeľných cenných papierov je veľmi široká, spresňuje tiež, že sa týka len obchodovateľných nástrojov a že sú z tejto definície vylúčené akcie, ktorých vlastníctvo sa v praxi dá previesť len prostredníctvom odkúpenia emitujúcou organizáciou, ako sú napr. stavebné spoločnosti a priemyselné a zabezpečovacie spoločnosti. To je tiež hypotéza uplatniteľná na určité kryptoaktíva. (
22
)
61.
Okrem toho, hoci sa článok 40 ods. 1 druhý pododsek smernice MiFID I týka vstupu na regulovaný trh, stanovuje, že s prevoditeľnými cennými papiermi musí byť možné voľne obchodovať.
62.
Tento pohľad bol posilnený samotnou Komisiou v často kladených otázkach týkajúcich sa tejto smernice. Pri tejto príležitosti uviedla, že podstata definície prevoditeľných cenných papierov spočíva v tom, že sú ako trieda obchodovateľné na kapitálových trhoch. (
23
) Pokiaľ ide o tieto trhy, dodala, že ich definícia zahŕňa všetky kontexty, kde dochádza k stretu medzi záujmami predávajúcich a kupujúcich cenných papierov. (
24
)
63.
Z tohto výkladu, berúc do úvahy kontext, vyplýva, že obmedzenia obchodovateľnosti akcií spoločnosti Holding Communal týkajúce sa potreby získať povolenie správnej rady na prevod jej akcií na obmedzený počet kategórií osôb (provincie a obce) nie sú také, aby v zásade bránili akejkoľvek obchodovateľnosti akcií v rámci provincií a obcí, s výnimkou toho, že by vnútroštátny súd preukázal, že vykonať prevod je nemožné alebo mimoriadne zložité. Okrem toho sa domnievam, že pre tieto akcie kapitálový trh existuje z dôvodu množstva právnických osôb, ktoré môžu byť akcionármi. Komisia totiž uvádza, že v Belgicku existuje 581 obcí a 10 provincií: sú tak právnické osoby, ktoré sú akcionármi alebo právnické osoby, ktoré sa nimi môžu stať tým, že kúpia akcie, ktoré patria iným akcionárom. Ako som však pripomenul v bode 39 vyššie, pri počte viac ako 100 potenciálnych investorov smernica o prospekte stanovuje, že prospekt musí byť vypracovaný, čo potvrdzuje skutočnosť, že malý počet akcionárov, a teda obmedzená veľkosť sekundárneho trhu, t. j. trhu, na ktorom sa predávajú akcie, nie je sama osebe prekážkou na to, aby sa akcie považovali za obchodovateľné. Tieto akcie v dôsledku toho spadajú pod definíciu prevoditeľných cenných papierov, ktorých verejná ponuka vyžaduje zverejnenie prospektu.
64.
Po tretie pojmy „obchodovateľnosť“ a „kapitálový trh“ sa majú vykladať vzhľadom na ciele smernice o prospekte a smernice MiFID I, ktorá obsahuje definíciu prevoditeľných cenných papierov.
65.
Ako bolo pripomenuté v bode 43 vyššie, smernica o prospekte sleduje dva ciele: zabezpečenie ochrany investorov a efektívnosti trhu. Tieto ciele sú tiež cieľmi, ktoré sleduje smernica MiFID I. (
25
)
66.
Uvedené ciele preto vedú k použitiu širokej definície „obchodovateľnosti“ a „kapitálového trhu“, pretože prospekt zabezpečuje lepšiu informovanosť investorov, keďže rovnaké minimálne informácie musia byť uvedené v prospekte, ktorého obsah kontroluje vnútroštátny orgán, a zabezpečuje lepšiu efektívnosť trhov, pretože prospekt môže byť použitý vo viacerých členských štátoch.
67.
Súdny dvor už rozhodol, že odôvodnenia 10, 18 a 19 smernice o prospekte majú za cieľ „zabezpečiť ochranu investorov a efektívnosť trhu“, že úplné informácie týkajúce sa cenných papierov predstavujú „účinný prostriedok na zvýšenie dôvery k [týmto] cenným papierom, a teda na prispievanie k náležitému fungovaniu a rozvoju trhov s cennými papiermi“ a že „zábezpeky na ochranu záujmov skutočných a potenciálnych investorov sa vyžadujú vo všetkých členských štátoch, aby im bolo umožnené vykonať informované hodnotenie… rizík [investície do cenných papierov] a teda prijímať investičné rozhodnutia s poznaním všetkých skutočností“ (
26
).
68.
Súdny dvor tiež rozhodol, že vzhľadom na tieto ciele smeruje zverejnenie prospektu na jednej strane k tomu, aby investorom bolo umožnené vykonať hodnotenie rizík spojených s operáciami verejnej ponuky cenných papierov a ich prijatím na obchodovanie, a tým prijať investičné rozhodnutie s poznaním všetkých skutočností, a na druhej strane, aby nezrovnalosti nepoškodzovali náležité fungovanie dotknutých trhov. (
27
)
69.
Vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok zo 17. septembra 2014, Almer Beheer a Daedalus Holding (
28
), Súdny dvor vychádzal z uvedených cieľov, keď rozhodol, že verejná ponuka cenných papierov na žiadosť veriteľa nevyžaduje zverejnenie prospektu, pretože nemá rovnaké ciele ako ciele sledované smernicou o prospekte. Podobné odôvodnenie však nemožno uplatniť v rámci otázky položenej Súdnemu dvoru v prejednávanej veci, pretože jednak k predaju došlo za obvyklých podmienok, bez súdneho konania na žiadosť tretej osoby, a jednak Holding Communal bola zodpovedná za vypracovanie prípadného prospektu ako emitent prevoditeľných cenných papierov a mala všetky informácie potrebné na jeho vypracovanie.
70.
Teleologický výklad tak tiež vedie k uprednostneniu širokého pohľadu na pojmy „obchodovateľnosť“ a „kapitálový trh“.
71.
Akcie spoločnosti Holding Communal, ktoré možno so súhlasom správnej rady previesť len belgickým provinciám alebo obciam, teda patria do triedy prevoditeľných cenných papierov v zmysle smernice o prospekte a ich emisii malo predchádzať zverejnenie prospektu, keďže môžu byť vymenené medzi 581 obcami a 10 provinciami.
72.
Vnútroštátnemu súdu však prináleží uistiť sa o viacerých záležitostiach: po prvé, či sú alebo nie sú splnené podmienky výnimiek stanovených v článku 3 ods. 2 smernice o prospekte, po druhé, či podmienky schválenia správnou radou a prevody, ktoré sú možné len medzi belgickými provinciami a obcami neznemožňujú alebo mimoriadne nesťažujú akýkoľvek prevod z dôvodu iných skutočností, ktoré nie sú uvedené v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, po tretie, či v súlade s ustanoveniami článku 25 ods. 1 tejto smernice sú správne opatrenia alebo sankcie zavedené členskými štátmi v prípade nedodržania ustanovení uvedenej smernice účinné, primerané a odrádzajúce.
73.
Vzhľadom na všetky tieto skutočnosti navrhujem odpovedať vnútroštátnemu súdu tak, že článok 2 ods. 1 písm. a) smernice o prospekte sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „prevoditeľné cenné papiere, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu“ zahŕňa akcie holdingovej spoločnosti, ktoré môžu vlastniť len provincie a obce a ktorých prevod podlieha povoleniu správnej rady pod podmienkou, že tieto obmedzenia neznemožňujú alebo mimoriadne nesťažujú obchodovateľnosť týchto akcií na kapitálovom trhu.
V. Návrh
74.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálnu otázku, ktorú položil Cour de cassation (Kasačný súd, Belgicko), takto:
Článok 2 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/71/ES zo 4. novembra 2003 o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie, a o zmene a doplnení smernice 2001/34/ES, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/11/ES z 11. marca 2008,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
pojem „prevoditeľné cenné papiere, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu“, zahŕňa akcie holdingovej spoločnosti, ktoré môžu vlastniť len provincie a obce a ktorých prevod podlieha povoleniu správnej rady pod podmienkou, že tieto obmedzenia neznemožňujú alebo mimoriadne nesťažujú obchodovateľnosť týchto akcií na kapitálovom trhu.
(
1
)	Jazyk prednesu: francúzština.
(
2
)	Ú. v. EÚ L 345, 2003, s. 64; Mim. vyd. 06/006, s. 356.
(
3
)	Ú. v. EÚ L 76, 2008, s. 37, ďalej len „smernica o prospekte“.
(
4
)	Ú. v. EÚ L 141, 1993, s. 27; Mim. vyd. 06/006, s. 356.
(
5
)	Ú. v. EÚ L 145, 2004, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 263.
(
6
)	Ú. v. EÚ L 114, 2006, s. 60, ďalej len „smernica MiFID I“.
(
7
)	Nariadenie Komisie z 29. apríla 2004, ktorým sa vykonáva smernica 2003/71/ES Európskeho parlamentu a Rady, pokiaľ ide o informácie obsiahnuté v prospekte, ako aj ich formát, uvádzanie odkazov a uverejnenie týchto prospektov a šírenie reklamy (Ú. v. EÚ L 149, 2004, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 307).
(
8
)	Ú. v. EÚ L 340, 2008, s. 17, ďalej len „nariadenie č. 809/2004“.
(
9
)	Moniteur belge z 21. júna 2006, s. 31352, ďalej len „zákon zo 16. júna 2006“.
(
10
)	Pozri rozsudok z 30. apríla 2024, M. N. (EncroChat) (C‑670/22, EU:C:2024:372, bod 109 a citovaná judikatúra).
(
11
)	Ponuka cenných papierov adresovaná menej ako 100 fyzickým alebo právnickým osobám na členský štát, okrem kvalifikovaných investorov.
(
12
)	Ponuka cenných papierov adresovaná investorom, ktorí získavajú cenné papiere v celkovej protihodnote najmenej 50000 eur na investora, na každú osobitnú ponuku.
(
13
)	Ponuka cenných papierov, ktorých menovitá hodnota na jednotku dosahuje najmenej 50000 eur.
(
14
)	Pozri záverečnú správu Výboru múdrych o regulácii európskych trhov s cennými papiermi z 15. februára 2001 dostupnú v anglickom jazyku na tejto internetovej adrese:https://www.esma.europa.eu/sites/default/files/library/2015/11/lamfalussy_report.pdf (s. 12 a 15).
(
15
)	Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie [KOM(2001) 280 v konečnom znení].
(
16
)	Ú. v. ES L 124, 1989, s. 8; Mim. vyd. 06/001, s. 216.
(
17
)	Pozri článok 2 ods. 1 písm. a) návrhu smernice citovaného v poznámke pod čiarou 15 vyššie: „Na účely tejto smernice… ‚prevoditeľnými cennými papiermi‘ sú: akcie akciových spoločností a iné cenné papiere rovnocenné akciám akciových spoločností, dlhopisy alebo iné formy dlhových cenných papierov, ktoré sú obchodovateľné na kapitálovom trhu a všetky ostatné cenné papiere, s ktorými sa bežne obchoduje a ktoré dávajú právo na nadobudnutie takýchto prevoditeľných cenných papierov prostredníctvom upísania alebo výmeny, alebo ktoré dávajú právo na peňažné vyrovnanie.“
(
18
)	Pozri Dictionnaire de l’Académie française.
(
19
)	Pozri Dictionnaire de l’Académie française.
(
20
)	To isté platí pre určitý počet iných prevoditeľných cenných papierov: pozri prílohu V bod 4.13, prílohu X body 27.10 a 28.10, prílohu XII bod 4.1.10, prílohu XIII bod 4.14, ako aj prílohu XIV bod 1.8 nariadenia č. 809/2004.
(
21
)	Pozri prílohu III bod 7.3 a prílohu X bod 27.14 nariadenia č. 809/2004.
(
22
)	Pozri konzultáciu z 29. januára 2024 Európskeho orgánu pre cenné papiere a trhy (ESMA) o návrhu odporúčaní o podmienkach a kritériách kvalifikácie kryptoaktív ako finančných nástrojov, ktorá je k dispozícii v anglickom jazyku na tejto internetovej adrese: https://www.esma.europa.eu/sites/default/files/2024‑01/ESMA75‑453128700‑52_MiCA_Consultation_Paper_‑_Guidelines_on_the_qualification_of_crypto‑assets_as_financial_instruments.pdf (bod 109).
(
23
)	Pozri Otázky – odpovede Komisie k smernici MiFID I, dostupné na tejto internetovej adrese: https://finance.ec.europa.eu/system/files/2020‑01/mifid‑2004‑0039‑commission‑questions‑answers_en_0.pdf (s. 22): „Základom definície prevoditeľných cenných papierov uvedenej v článku 4 bode 18 smernice MiFID I je, že ako trieda sú obchodovateľné na kapitálových trhoch. … Podiely na akciách osobných spoločností, ktoré nie sú ‚obchodovateľné na kapitálových trhoch‘, nie sú rovnocenné obchodovateľným akciám. Rozhodujúcim faktorom je teda to, či sú tieto podiely v osobných spoločnostiach a v spoločnostiach s ručením obmedzeným obchodovateľné na kapitálových trhoch. Ak sú predmetné cenné papiere takej povahy, že sa s nimi môže obchodovať na regulovanom trhu alebo MTF, pôjde o presvedčivý náznak toho, že ide o prevoditeľné cenné papiere, aj keď sa s cennými papiermi skutočne neobchoduje. Naopak, ak s nimi nemožno obchodovať v takýchto multilaterálnych systémoch, môže to naznačovať, že nejde o prevoditeľné cenné papiere, nie je to však konečný záver. … Pojem obchodovateľnosti obsahuje pojem, že s nástrojom možno obchodovať. Ak obmedzenia prevodu bránia tomu, aby bol v tomto kontexte nástroj obchodovateľný, nejde o prevoditeľné cenné papiere.“ (voľný preklad).
(
24
)	Pozri Otázky – odpovede citované v poznámke pod čiarou 23 vyššie (s. 1).
(
25
)	Pozri odôvodnenia 5, 44 a 71 smernice MiFID I.
(
26
)	Pozri rozsudok zo 17. septembra 2014, Almer Beheer a Daedalus Holding (C‑441/12, EU:C:2014:2226, bod 31).
(
27
)	Pozri rozsudok zo 17. septembra 2014, Almer Beheer a Daedalus Holding (C‑441/12, EU:C:2014:2226, bod 33).
(
28
)	C‑441/12, EU:C:2014:2226.