Predbežné znenie
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (prejudiciálna komora)
z 11. februára 2026(*)
„ Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Spoločný systém DPH – Právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe – Článok 167, článok 168 písm. a) a článok 178 písm. a) smernice 2006/112/ES – Vyhotovenie faktúry obsahujúcej DPH v zdaňovacom období nasledujúcom po zdaňovacom období, v ktorom sa uplatňuje právo na odpočítanie dane – Daňová neutralita a proporcionalita “
Vo veci T‑689/24,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Naczelny Sąd Administracyjny (Najvyšší správny súd, Poľsko) z 2. októbra 2024 a doručený Súdnemu dvoru 10. decembra 2024, ktorý súvisí s konaním:
I. S.A.
proti
Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej,
VŠEOBECNÝ SÚD (prejudiciálna komora),
na poradách v zložení: predseda komory S. Papasavvas, sudcovia N. Półtorak, M. Sampol Pucurull, G. Steinfatt (spravodajkyňa) a D. Petrlík,
generálny advokát: J. Martín y Pérez de Nanclares,
tajomník: M. Zwozdziak‑‑Carbonne, referentka,
so zreteľom na to, že Súdny dvor 8. januára 2025 postúpil návrh na začatie prejudiciálneho konania Všeobecnému súdu podľa článku 50b tretieho odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie,
so zreteľom na oblasť uvedenú v článku 50b prvom odseku písm. a) Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a vzhľadom na neexistenciu nezávislej otázky týkajúcej sa výkladu v zmysle článku 50b druhého odseku uvedeného Štatútu,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní z 28. októbra 2025,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–        I., v zastúpení: T. Michalik a J. Warnieło, doradcy podatkowi,
–        Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej, v zastúpení: M. Kowalewska a T. Tratkiewicz,
–        poľská vláda, v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca,
–        Európska komisia, v zastúpení: P. Carlin a M. Owsiany‑‑Hornung, splnomocnené zástupkyne,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1        Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 167, článku 168 písm. a) a článku 178 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1; ďalej len „smernica o DPH“), ako aj zásad neutrality dane z pridanej hodnoty (DPH), efektivity a proporcionality.
2        Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou I.S.A. a Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej (riaditeľ Štátneho úradu pre daňové informácie, Poľsko; ďalej len „daňový orgán“) vo veci individuálneho výkladu daňového práva týkajúceho sa odpočítania DPH z dodaní plynu a elektriny spoločnosti I., uvedenej na faktúrach, ktoré táto spoločnosť dostala počas zdaňovacieho obdobia nasledujúceho po zdaňovacom období, v ktorom sa uskutočnil nákup.
Právny rámec
Právo Únie
3        Článok 63 smernice o DPH stanovuje:
„Zdaniteľná udalosť nastáva a daňová povinnosť vzniká dodaním tovaru alebo poskytnutím služby.“
4        Hlava X smernice o DPH týkajúca sa odpočítania dane obsahuje kapitolu 1 s názvom „Vznik a rozsah pôsobnosti práva na odpočítanie dane“, ktorá pozostáva z článkov 167 až 172 tejto smernice. Článok 167 uvedenej smernice stanovuje:
„Právo odpočítať daň vzniká vtedy, keď vzniká daňová povinnosť v súvislosti s daňou, ktorá je odpočítateľná.“
5        Článok 168 smernice o DPH znie:
„Pokiaľ ide o tovar a služby, ktoré sú použité na účely zdaniteľných transakcií zdaniteľnej osoby, táto má právo v členskom štáte, v ktorom uskutočňuje tieto transakcie, odpočítať z výšky DPH, ktorú je povinná zaplatiť, tieto sumy:
a)      DPH splatnú alebo zaplatenú v tomto členskom štáte za tovar, ktorý jej bol alebo bude dodaný, a za služby, ktoré jej boli alebo budú poskytnuté, inou zdaniteľnou osobou,
…“
6        Kapitola 4 hlavy X smernice o DPH, nazvaná „Pravidlá upravujúce uplatnenie práva na odpočítanie dane“, obsahuje články 178 až 183 tejto smernice. Podľa znenia článku 178 tejto smernice:
„Zdaniteľná osoba musí spĺňať tieto podmienky, aby si mohla uplatniť právo na odpočítanie dane:
a)      na odpočítanie dane uvedené v článku 168 písm. a), týkajúce sa dodania tovaru a poskytovania služieb, musí mať faktúru vyhotovenú v súlade s hlavou XI kapitolou 3 oddielmi 3 až 6;
…“
7        Článok 179 prvý odsek smernice o DPH stanovuje:
„Zdaniteľná osoba vykoná odpočítanie dane tak, že z celkovej výšky dane splatnej za príslušné zdaňovacie obdobie odpočíta celkovú výšku DPH za to isté zdaňovacie obdobie, v ktorom právo na odpočítanie dane vzniklo a ktoré sa vykonáva podľa článku 178.“
8        Hlava XI smernice o DPH týkajúca sa povinností zdaniteľných osôb a niektorých nezdaniteľných osôb obsahuje kapitolu 5 s názvom „Daňové priznanie“, ktorá zahŕňa jej články 250 až 261 uvedenej smernice. Článok 250 ods. 1 tejto smernice stanovuje:
„Každá zdaniteľná osoba musí podať daňové priznanie k DPH, v ktorom uvedie všetky údaje potrebné na výpočet výšky daňovej povinnosti vrátane výšky odpočítateľnej dane a, pokiaľ je to nevyhnutné pre stanovenie vymeriavacieho základu, celkovú hodnotu transakcií vzťahujúcich sa na túto daňovú povinnosť a na túto odpočítateľnú daň, ako aj hodnotu transakcií oslobodených od dane.“
9        Článok 273 prvý odsek smernice o DPH stanovuje:
„Členské štáty môžu uložiť iné povinnosti, ktoré považujú za potrebné na riadny výber DPH a na predchádzanie daňovým podvodom, pod podmienkou, že splnia požiadavku rovnakého zaobchádzania s transakciami uskutočňovanými na vnútroštátnej úrovni a s transakciami uskutočňovanými medzi členskými štátmi zdaniteľnými osobami, a pod podmienkou, že tieto povinnosti nepovedú pri obchode medzi členskými štátmi k formalitám spojeným s prechodom hraníc.“
Poľské právo
10      Článok 86 ods. 1 ustawa o podatku od towarów i usług (zákon o dani z tovarov a služieb) z 11. marca 2004 (Dz. U. z roku 2018, položka 2174), v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o DPH“), stanovuje:
„V rozsahu, v akom sa tovary a služby používajú na vykonávanie zdaniteľných transakcií, má zdaniteľná osoba uvedená v článku 15 právo odpočítať daň zaplatenú na vstupe od sumy splatnej dane, ak články 114, 119 ods. 4, článok 120 ods. 17 a 19, ako aj článok 124 nestanovujú inak.“
11      Článok 86 ods. 10 zákona o DPH stanovuje:
„Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe od splatnej dane vzniká v zdaňovacom období, v ktorom vznikla daňová povinnosť za tovar a služby nakúpené alebo dovezené zdaniteľnou osobou.“
12      Článok 86 ods. 10b zákona o DPH stanovuje:
„Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe od splatnej dane v prípadoch, ktoré sú upravené v:
(1)      odseku 2 bode 1 a bode 2 písm. a) vzniká najskôr pri zúčtovaní za obdobie, v ktorom zdaniteľná osoba dostala faktúru alebo colný doklad
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
13      I., spoločnosť podliehajúca DPH v Poľsku, prevádzkuje zúčtovacie a vyrovnávacie oddelenie pre transakcie uskutočnené jej členmi, najmä pokiaľ ide o plyn a elektrickú energiu. V rámci svojich činností sa považuje za nadobúdateľa a následného predajcu tovaru, ktorý je predmetom transakcií na burze, a ako taká je uvedená na faktúrach. Je teda povinná zaplatiť DPH na vstupe a výstupe.
14      I. sa obrátila na daňový orgán so žiadosťou o individuálny výklad daňového práva v oblasti DPH s cieľom zistiť, či má právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe uvedenej na riadne vystavených faktúrach za nákup plynu a elektrickej energie podľa článku 86 ods. 1 a 10 zákona o DPH, hoci dostala faktúry, ktoré dokumentujú nákup v príslušnom zdaňovacom období, až v nasledujúcom zdaňovacom období, ale nie neskôr než v deň, keď podala svoje daňové priznanie.
15      Vo výklade z 12. novembra 2019 sa daňový orgán domnieval, že výkon práva na odpočítanie dane je tak v poľskom práve, ako aj v práve Európskej únie podmienený splnením formálnych podmienok, najmä podmienky doručenia faktúry. Podľa daňového orgánu však tieto podmienky neviedli k odňatiu práva na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe zdaniteľnej osobe, a teda k porušeniu zásady neutrality DPH.
16      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Vojvodský správny súd Varšava, Poľsko), na ktorý bola podaná žaloba proti tomuto výkladu, rozsudkom z 9. októbra 2020 túto žalobu spoločnosti I. zamietol, pričom najmä konštatoval, že právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe je vo všeobecnosti spojené s okamihom, keď sa DPH stala splatnou, teda s okamihom vzniku daňovej povinnosti. Podľa tohto súdu však na to, aby zdaniteľná osoba mohla uplatniť svoje právo na odpočítanie dane, musia byť splnené dve podmienky, vzhľadom na to, že transakcia sa zrealizovala a že zdaniteľná osoba disponovala faktúrou potvrdzujúcou túto transakciu. Podľa Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Vojvodský správny súd Varšava) je teda okamih vzniku práva na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe, ktorý je stanovený v článku 167 smernice o DPH, v praxi modifikovaný formálnou požiadavkou stanovenou v článku 178 písm. a) tejto smernice, ktorá spočíva v držbe príslušnej faktúry. Podľa tohto súdu z toho vyplýva, že právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe vzniká za predpokladu, že v okamihu doručenia uvedenej faktúry sú splnené ostatné podmienky.
17      I. podala proti tomuto rozsudku z 9. októbra 2020 kasačný opravný prostriedok na Naczelny Sąd Administracyjny (Najvyšší správny súd, Poľsko), vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, predovšetkým z dôvodu nesprávneho výkladu článku 167, článku 168 písm. a) a článku 178 písm. a) smernice o DPH.
18      Vnútroštátny súd má pochybnosti o prípadnom nesprávnom prebratí článku 167, článku 168 písm. a) a článku 178 písm. a) smernice o DPH do vnútroštátneho právneho poriadku. Podľa jeho názoru totiž článok 86 ods. 10b bod 1 zákona o DPH stanovuje dodatočnú podmienku vzniku práva na odpočítanie dane v porovnaní so smernicou o DPH, a to držbu faktúry alebo colného dokladu ku dňu vyúčtovania.
19      Podľa vnútroštátneho súdu dôsledkom uplatnenia článku 86 ods. 10b bodu 1 zákona o DPH na prejednávanú vec je odloženie vzniku práva na odpočítanie. Podľa tohto súdu, ak totiž predávajúci za uskutočnenú transakciu už zaplatil splatnú DPH do štátnej pokladnice, nadobúdateľ musí na to, aby vzniklo právo na odpočítanie dane, počkať na okamih, keď skutočne dostane príslušnú faktúru týkajúcu sa DPH.
20      Vnútroštátny súd sa domnieva, že v súlade s právom Únie musí byť možné odpočítať daň zaplatenú na vstupe za dané zdaňovacie obdobie, ak právo na odpočítanie dane vzniklo v tomto období a ak zdaniteľná osoba navyše má v čase uplatnenia tohto práva k dispozícii faktúru alebo colný doklad. Tento súd sa domnieva, že takýto výklad umožňuje dotknutej zdaniteľnej osobe uplatniť svoje právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe bez zbytočného odkladu a bez toho, aby vzniklo riziko zneužitia. Tento súd spresňuje, že odloženie momentu odpočítania DPH totiž môže mať priamy vplyv na porušenie zásady neutrality a nenachádza priamu oporu v smernici o DPH.
21      Za týchto podmienok Naczelny Sąd Administracyjny (Najvyšší správny súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Majú sa článok 167, článok 168 písm. a) a článok 178 písm. a) smernice [o DPH], ako aj zásady daňovej neutrality, efektivity a proporcionality vykladať v tom zmysle, že bránia takému vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 86 ods. 10b bod 1 zákona o DPH, z ktorého vyplýva, že zdaniteľná osoba si nemôže uplatniť právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe v daňovom priznaní podanom za obdobie, v ktorom splnila hmotnoprávne podmienky na uplatnenie tohto práva, ak v tomto období ešte nedostala faktúru, hoci túto faktúru dostala ešte pred podaním tohto daňového priznania?“
O prejudiciálnej otázke
22      Svojou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sa článok 167, článok 168 písm. a) a článok 178 písm. a) smernice o DPH, ako aj zásady neutrality DPH, efektivity a proporcionality majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, z ktorej vyplýva, že zdaniteľná osoba nemôže uplatniť svoje právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe v daňovom priznaní podanom za obdobie, v ktorom splnila hmotnoprávne podmienky na uplatnenie tohto práva, ak v tomto období ešte nedostala príslušnú faktúru, hoci túto faktúru dostala ešte pred podaním tohto daňového priznania.
23      Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora právo zdaniteľných osôb odpočítať od DPH, ktorú majú zaplatiť, DPH splatnú alebo zaplatenú na vstupe z tovarov, ktoré nadobudli, alebo zo služieb, ktoré prijali, predstavuje základnú zásadu spoločného systému DPH zavedeného právnou úpravou Únie (pozri rozsudok z 12. septembra 2024, NARE‑BG, C‑429/23, EU:C:2024:742, bod 45 a citovanú judikatúru).
24      Cieľom systému odpočítania dane totiž je celkovo zmierniť záťaž, ktorú pre zdaniteľnú osobu predstavuje DPH splatná alebo zaplatená pri výkone všetkých jej ekonomických činností. Spoločný systém DPH v dôsledku toho zabezpečuje neutralitu, pokiaľ ide o daňovú záťaž všetkých ekonomických činností bez ohľadu na ich ciele alebo výsledky pod podmienkou, že tieto činnosti samy v zásade podliehajú DPH (pozri rozsudky z 15. septembra 2016, Senatex, C‑518/14, EU:C:2016:691, bod 27, a z 12. septembra 2024, NARE‑BG, C‑429/23, EU:C:2024:742, bod 46 a citovanú judikatúru). Základná zásada systému DPH sa zakladá na skutočnosti, že DPH má zaťažiť len konečného spotrebiteľa a musí zostať úplne neutrálna vo vzťahu k zdaniteľným osobám, ktoré vstupujú do procesu výroby a distribúcie pred fázou konečného zdanenia, bez ohľadu na počet plnení, ku ktorým došlo [pozri rozsudok z 12. septembra 2024, Novo Nordisk (DPH – Príspevky platené na základe zákonnej povinnosti), C‑248/23, EU:C:2024:735, bod 32 a citovanú judikatúru].
25      Právo na odpočítanie dane uvedené v článku 167 a nasl. smernice o DPH je neoddeliteľnou súčasťou mechanizmu DPH a v zásade nemôže byť obmedzené, ak zdaniteľné osoby, ktoré ho chcú uplatniť, spĺňajú tak hmotnoprávne, ako aj formálne náležitosti alebo podmienky, ktorým toto právo podlieha. Toto právo sa zvyčajne uplatňuje bezprostredne na všetky dane zaťažujúce transakcie uskutočnené na vstupe [pozri rozsudky z 25. mája 2023, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (DPH – Simulované nadobudnutie), C‑114/22, EU:C:2023:430, bod 27 a citovanú judikatúru, a z 12. septembra 2024, NARE‑BG, C‑429/23, EU:C:2024:742, bod 47 a citovanú judikatúru].
26      Podľa článku 167 smernice o DPH právo na odpočítanie dane vzniká v okamihu, keď vzniká daňová povinnosť v súvislosti s daňou, ktorá je odpočítateľná, pričom táto daňová povinnosť vzniká podľa článku 63 tejto smernice v okamihu dodania tovaru alebo poskytnutia služby [rozsudok z 25. mája 2023, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Warszawie (DPH – Simulované nadobudnutie), C‑114/22, EU:C:2023:430, bod 31].
27      Ako bolo uvedené v bode 25 vyššie, právo na odpočítanie dane podlieha splneniu tak hmotnoprávnych, ako aj formálnych náležitostí alebo podmienok stanovených smernicou o DPH.
28      Hmotnoprávne podmienky práva na odpočítanie dane sú tie, ktoré upravujú samotný základ a rozsah pôsobnosti tohto práva, tak ako sú podmienky stanovené v kapitole 1 hlavy X smernice o DPH, nazvanej „Vznik a rozsah pôsobnosti práva na odpočítanie dane“. Podľa článku 168 písm. a) smernice o DPH tak tovar, v súvislosti s ktorým chce zdaniteľná osoba uplatniť právo na odpočítanie dane, musí byť nadobudnutý touto osobou, ktorá mala v čase nadobudnutia postavenie tejto zdaniteľnej osoby. Okrem toho tento tovar musí zdaniteľná osoba používať na výstupe pre potreby svojich vlastných zdaniteľných plnení a musí byť dodaný na vstupe inou zdaniteľnou osobou [rozsudok z 15. septembra 2016, Senatex, C‑‑518/14, EU:C:2016:691, bod 28; pozri tiež rozsudok zo 14. októbra 2021, Finanzamt N a Finanzamt G (Oznámenie rozhodnutia o priradení), C‑‑45/20 a C‑‑46/20, EU:C:2021:852, bod 34 a citovanú judikatúru].
29      Formálne požiadavky práva na odpočítanie dane upravujú pravidlá a kontrolu výkonu tohto práva, ako aj riadne fungovanie systému DPH, ako napr. povinnosti týkajúce sa účtovníctva, fakturácie a daňového priznania [pozri rozsudok zo 14. októbra 2021, Finanzamt N a Finanzamt G (Oznámenie rozhodnutia o priradení), C‑45/20 a C‑46/20, EU:C:2021:852, bod 35 a citovanú judikatúru].
Konkrétne z článku 178 písm. a) smernice o DPH vyplýva, že uplatnenie práva na odpočítanie dane je podmienené vlastníctvom faktúry vystavenej v súlade s ustanoveniami hlavy XI kapitoly 3 oddielov 3 až 6 tejto smernice (pozri tiež v tomto zmysle rozsudok z 15. septembra 2016, Senatex, C‑518/14, EU:C:2016:691, bod 29 a citovanú judikatúru).
30      Toto rozlišovanie medzi hmotnoprávnymi a formálnymi podmienkami upravujúcimi právo na odpočítanie dane je dôležité, keďže podľa ustálenej judikatúry základné zásady neutrality DPH a proporcionality vyžadujú, aby odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe bolo priznané, ak sú splnené hmotnoprávne požiadavky, hoci určité formálne náležitosti zdaniteľné osoby nesplnili [pozri v tomto zmysle rozsudky zo 14. októbra 2021, Finanzamt N a Finanzamt G (Oznámenie rozhodnutia o priradení), C‑45/20 a C‑46/20, EU:C:2021:852, bod 36 a citovanú judikatúru; a zo 16. februára 2023, DGRFP Cluj, C‑519/21, EU:C:2023:106, bod 98 a citovanú judikatúru]. Súdny dvor tiež spresnil, že nedodržanie formálnych náležitostí, ktoré bolo možné opraviť, nebolo je takej povahy, aby spochybnilo riadne fungovanie systému DPH (rozsudok z 26. apríla 2018, Zabrus Siret, C‑81/17, EU:C:2018:283, bod 46).
31      Z judikatúry uvedenej v bodoch 28 až 30 vyššie vyplýva, že vznik práva na odpočítanie môže podliehať len hmotnoprávnym podmienkam stanoveným smernicou o DPH [rozsudok z 18. marca 2021, A. (Výkon práva na odpočítanie dane), C‑895/19, EU:C:2021:216, bod 45].
32      Toto právo na odpočítanie teda vzniká nezávisle od držby faktúry, ktorá predstavuje len formálnu požiadavku týkajúcu sa jeho výkonu (pozri body 28 až 31 vyššie). Naproti tomu výkon uvedeného práva je podľa článku 178 smernice o DPH v zásade možný až vtedy, keď má zdaniteľná osoba faktúru (rozsudok z 21. marca 2018, Volkswagen, C‑533/16, EU:C:2018:204, bod 43).
33      Podľa vnútroštátnej právnej úpravy, o ktorú ide vo veci samej, právo na odpočítanie sumy DPH zaplatenej na vstupe od sumy splatnej DPH vzniká najskôr pri daňovom zúčtovaní za obdobie, v ktorom zdaniteľná osoba dostala príslušnú faktúru. Podľa tejto právnej úpravy, ak bola uvedená faktúra prijatá v zdaňovacom období nasledujúcom po zdaňovacom období, v ktorom došlo k zdaniteľnému plneniu, právo na odpočítanie dane vzniká v priebehu tohto neskoršieho obdobia. Ako konštatuje aj vnútroštátny súd, táto právna úprava tak zavádza dodatočnú podmienku vzniku práva na odpočítanie dane, a to držbu faktúry alebo colného dokladu ku dňu vyúčtovania za obdobie, na ktoré sa uvedené právo uplatňuje, aj keď k tomuto dátumu boli splnené hmotnoprávne podmienky, medzi ktoré patrí uskutočnenie zdaniteľného plnenia.
34      Z judikatúry vyplýva, že právo na odpočítanie dane sa teda v zásade vykonáva v tom istom období, v ktorom toto právo vzniklo, teda podľa článku 167 smernice o DPH v okamihu, keď vznikne daňová povinnosť [rozsudky z 21. marca 2018, Volkswagen, C‑533/16, EU:C:2018:204, bod 44; z 26. apríla 2018, Zabrus Siret, C‑81/17, EU:C:2018:283, bod 36, a z 21. októbra 2021, Wilo Salmson France, C‑80/20, EU:C:2021:870, bod 84].
35      Na rozdiel od toho, čo tvrdí poľská vláda, záver, ktorý je opačný so záverom
spomenutým v bode 34 vyššie, nemožno vyvodiť z rozsudku z 29. apríla 2004, Terra Baubedarf‑Handel (C‑152/02, EU:C:2004:268). Skutočnosť, že Súdny dvor okrem toho v bodoch 34 a 38 tohto rozsudku rozhodol, že právo na odpočítanie dane sa v zásade musí vykonať za obdobie, v priebehu ktorého jednak toto právo vzniklo a jednak zdaniteľná osoba vlastnila faktúru alebo dokument, ktorý ju nahrádza, možno vysvetliť okolnosťou, podľa ktorej vo veci, v ktorej bol vydaný uvedený rozsudok, žalobkyňa vo veci samej nemala faktúru alebo takýto dokument v čase, keď si uplatnila svoje právo na odpočítanie DPH (rozsudok z 15. septembra 2016, Senatex, C‑518/14, EU:C:2016:691, bod 39).
36      Na rozdiel od žalobkyne vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 29. apríla 2004, Terra Baubedarf‑Handel (C‑152/02, EU:C:2004:268), a podobne ako žalobkyňa vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 15. septembra 2016, Senatex (C‑518/14, EU:C:2016:691), však dotknutá zdaniteľná osoba vlastnila faktúry v čase uplatnenia svojho práva na odpočítanie DPH.
37      Navyše cieľom bezprostredného charakteru odpočítania uvedeným v bode 35 rozsudku z 29. apríla 2004, Terra Baubedarf‑Handel (C‑152/02, EU:C:2004:268), je najmä zabezpečiť neutralitu spoločného systému DPH a to, aby zdaniteľné osoby neboli vystavené finančnému riziku tým, že by znášali celú záťaž tejto dane, resp. jej časť. Z tohto dôvodu sa podľa článku 179 smernice o DPH obdobie, v ktorom bol zaťažený nadobudnutý majetok alebo poskytnutá služba, vedúce ku vzniku práva na odpočítanie dane, musí zhodovať s obdobím, v priebehu ktorého sa právo na odpočítanie dane uplatňuje.
38      Avšak v prípade, že zdaniteľná osoba nemôže odpočítať DPH zaplatenú na vstupe, ktorá sa týka transakcií uskutočnených v priebehu obdobia, v ktorom vzniklo právo na odpočítanie dane, hoci zodpovedajúce faktúry boli k dispozícii v čase podania daňového priznania k DPH za uvedené obdobie, dočasne znáša bremeno DPH, takže nie je úplne zbavená bremena uvedenej dane, čo je v rozpore so zásadami neutrality DPH a proporcionality, ako aj s bezprostredným charakterom odpočítania DPH zaplatenej na vstupe [pozri analogicky rozsudok z 18. marca 2021, A. (Výkon práva na odpočítanie dane), C‑895/19, EU:C:2021:216, body 46 až 49].
39      Tento záver potvrdzuje judikatúra týkajúca sa časových účinkov opravy faktúry.
40      Z judikatúry totiž vyplýva, že ustanovenia smernice o DPH bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej oprava faktúry nevyvoláva retroaktívne účinky, takže právo na odpočítanie DPH vykonané na základe opravenej faktúry je možné uplatniť iba za rok, v ktorom bola faktúra opravená, a nie za rok, v ktorom bola faktúra pôvodne vystavená (rozsudok z 15. septembra 2016, Senatex, C‑518/14, EU:C:2016:691, bod 43).
41      Ak teda zdaniteľná osoba môže v nadväznosti na opravu príslušnej faktúry uplatniť svoje právo na odpočítanie dane za zdaňovacie obdobie, v ktorom bola uvedená faktúra pôvodne vystavená, napriek neexistencii riadnej faktúry v čase podania pôvodného daňového priznania, takéto úvahy platia o to viac pre zdaniteľnú osobu, ktorá predloží riadnu faktúru pri podaní tohto daňového priznania.
42      Z toho vyplýva, že sa článok 167, článok 168 písm. a) a článok 178 písm. a) smernice o DPH, ako aj zásady neutrality DPH a proporcionality majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej úprave, o akú ide vo veci samej, z ktorej vyplýva, že zdaniteľná osoba si nemôže uplatniť právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe v daňovom priznaní podanom za obdobie, v ktorom splnila hmotnoprávne podmienky na uplatnenie tohto práva, ak v tomto období ešte nedostala príslušnú faktúru, hoci túto faktúru dostala ešte pred podaním tohto daňového priznania.
43      Tento záver nie je spochybnený tvrdeniami poľskej vlády a daňového orgánu založenými na článku 273 smernice o DPH.
44      Podľa článku 273 smernice o DPH môžu členské štáty uložiť iné povinnosti, ktoré považujú za potrebné na riadny výber DPH a na predchádzanie daňovým podvodom. Boj proti podvodom, daňovým únikom a prípadným zneužitiam je totiž cieľom, ktorý uznáva a podporuje táto smernica. Na základe zásady proporcionality opatrenia, ktoré majú členské štáty možnosť prijať podľa článku 273 smernice o DPH, však nesmú ísť nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie týchto cieľov (rozsudky z 12. júla 2012, EMS‑Bulgaria Transport, C‑284/11, EU:C:2012:458, bod 47, a z 12. apríla 2018, Biosafe – Indústria de Reciclagens, C‑8/17, EU:C:2018:249, bod 38).
45      Daňový orgán na pojednávaní najmä tvrdil, že sporné vnútroštátne ustanovenie môže v osobitných prípadoch zabrániť tomu, aby bola DPH odpočítaná na výstupe predtým, ako bola deklarovaná na vstupe, a tým predísť problémom s overovaním zaplatenia faktúr. Toto riziko sa však nevyskytuje v situácii, o akú ide v spore vo veci samej, v ktorej zdaniteľná osoba mala v čase podania svojho daňového priznania k dispozícii riadnu faktúru, čo umožňovalo daňovému orgánu vykonať potrebné overenia. Členský štát však nemôže sledovať cieľ zabezpečiť riadny výber DPH a predchádzať daňovým podvodom všeobecným opatrením, ktoré nestanovuje zohľadnenie všetkých relevantných okolností a ktoré môže najmä systematicky brániť všetkým zdaniteľným osobám v práve na odpočítanie dane [pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. marca 2021, A. (Výkon práva na odpočítanie dane), C‑895/19, EU:C:2021:216, bod 54].
46      Vzhľadom na predchádzajúce úvahy nie je potrebné skúmať otázku, či sa má zásada efektivity vykladať tak, že aj ona bráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide v spore vo veci samej.
47      V dôsledku uvedeného treba na prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že článok 167, článok 168 písm. a) a článok 178 písm. a) smernice o DPH, ako aj zásady neutrality DPH a proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, z ktorej vyplýva, že zdaniteľná osoba si nemôže uplatniť právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe v daňovom priznaní podanom za obdobie, v ktorom splnila hmotnoprávne podmienky na uplatnenie tohto práva, ak v tomto období ešte nedostala príslušnú faktúru, hoci túto faktúru dostala ešte pred podaním tohto daňového priznania.
O trovách
48      Vzhľadom na to, že konanie pred Všeobecným súdom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Všeobecnému súdu a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (prejudiciálna komora)
rozhodol takto:
Článok 167, článok 168 písm. a) a článok 178 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ako aj zásady neutrality dane z pridanej hodnoty (DPH) a proporcionality
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
bránia vnútroštátnej právnej úprave, z ktorej vyplýva, že zdaniteľná osoba si nemôže uplatniť právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe v daňovom priznaní podanom za obdobie, v ktorom splnila hmotnoprávne podmienky na uplatnenie tohto práva, ak v tomto období ešte nedostala príslušnú faktúru, hoci túto faktúru dostala ešte pred podaním tohto daňového priznania.
Papasavvas
Półtorak
Sampol Pucurull
Steinfatt
Petrlík
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 11. februára 2026.
Podpisy
*      Jazyk konania: poľština.