62008CC0018
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
JULIANE KOKOTT
prednesené 25. septembra 2008  (
1
)
Vec C-18/08
Foselev Sud-Ouest SARL
proti
Administration des douanes et droits indirects
„Daň z motorových vozidiel — Smernica 1999/62/ES — Poplatky za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami — Článok 6 ods. 2 písm. b) — Rozhodnutie Komisie o schválení oslobodenia od dane — Neexistencia priameho účinku“
I — Úvod
1.
Francúzska republika chcela oslobodiť niektoré ťažké nákladné vozidlá od dane z motorových vozidiel, nazývanej tiež daň za os. Táto daň bola harmonizovaná smernicou Európskeho parlamentu a Rady 1999/62/ES zo 17. júna 1999 o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami. (
2
) Podľa smernice vyžadovalo uplatnenie oslobodenia schválenie Komisie, ktorá ho udelila vo forme rozhodnutia adresovaného Francúzskej republike. Francúzsky dekrét zavádzajúci predmetné oslobodenie bol prijatý až o rok neskôr.
2.
Vzniká teda otázka, či si platiteľ dane môže uplatňovať oslobodenie od dane pred prijatím predmetného dekrétu priamo na základe rozhodnutia Komisie. Tribunal d’instance de Bordeaux, ktorý sa obrátil na Súdny dvor s týmto návrhom na začatie prejudiciálneho konania, nie je prvým súdnym orgánom, ktorý sa stretol s touto otázkou. O tejto otázke už rozhodli viaceré prvostupňové súdy, ako aj Cour d’appel de Lyon, pričom však došli k rozličným záverom.
II — Právny rámec
3.
Článok 6 ods. 2 smernice 1999/62 stanovuje:
„Členské štáty môžu používať znížené sadzby alebo oslobodenie od dane pre:
…
b)
vozidlá, ktoré jazdia len príležitostne na verejných cestách členského štátu registrácie a sú používané fyzickými alebo právnickými osobami, ktorých hlavnou činnosťou nie je preprava tovaru za predpokladu, že preprava vykonávaná týmito vozidlami nespôsobí narušenie súťaže a pokiaľ to Komisia schváli.“
4.
Po tom, čo Francúzska republika požiadala o schválenie Komisie na oslobodenie určitých vozidiel od dane, Komisia prijala 20. júna 2005 rozhodnutie 2005/449/CE, (
3
) uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z . Predmetné rozhodnutie stanovuje:
„Článok 1
V súlade s článkom 6 ods. 2 písm. b) smernice 1999/62/ES Komisia týmto schvaľuje až do 31. decembra 2009 oslobodenie od dane z nasledujúcich motorových vozidiel s hmotnosťou rovnajúcou sa 12 tonám alebo vyššou, ktoré sa výlučne používajú na prepravu zariadenia, ktoré je natrvalo namontované na vozidle, v rámci verejných a priemyselných prác vo Francúzsku:
1.
samohybné dvíhacie a manipulačné stroje (žeriavy namontované na cestnom podvozku),
2.
pohyblivé čerpadlá a tlakové stanice natrvalo namontované na cestnom podvozku,
3.
skupiny pojazdných kompresorov natrvalo namontované na cestnom podvozku,
4.
miešačky na betón a čerpadlá na betón natrvalo namontované na cestnom podvozku (okrem bubnových miešačiek, ktoré sa používajú na prepravu betónu),
5.
skupiny mobilných generátorov natrvalo namontované na cestnom podvozku,
6.
mobilné vŕtacie stroje natrvalo namontované na cestnom podvozku.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike.“
5.
Dekrétom č. 2006-818 zo 7. júla 2006, uverejneným v Úradnom vestníku Francúzskej republiky z, zaviedla Francúzska republika pre vozidlá uvedené v rozhodnutí 2005/449 oslobodenie od dane z motorových vozidiel až do .
III — Skutkový stav, návrh na začatie prejudiciálneho konania a konanie
6.
V konaní vo veci samej spoločnosť Foselev Sud-Ouest Sarl (ďalej len „Foselev“) požaduje, aby bola Administration des douanes et des droits indirects (Správa ciel a nepriamych daní) zaviazaná zaplatiť jej 1973,74 eura z dôvodu dane za os, ktorá bola od 20. júna 2005 do zaplatená bez právneho dôvodu, spolu s úrokmi a trovami konania. Žalobkyňa zastáva názor, že jej právo na oslobodenie od dane vyplýva priamo z rozhodnutia Komisie 2005/449, takže nemala byť platiteľom predmetnej dane už od prijatia uvedeného rozhodnutia, a nie od nadobudnutia účinnosti dekrétu.
7.
Rozsudkom zo 4. decembra 2007 sa Tribunal d’instance de Bordeaux obrátil na Súdny dvor s touto prejudiciálnou otázkou:
Článok 6 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/62/ES zo 17. júna 1999 o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami umožňuje, aby členský štát oslobodil od dane určité kategórie vozidiel. Je v tomto kontexte súhlas, ktorý udelila Komisia Francúzsku rozhodnutím z, ktoré sa týkalo oslobodenia určitých kategórií vozidiel, priamo uplatniteľný na jednotlivca, alebo, keďže ide o povolenie, ktoré je určené Francúzsku, treba ho prebrať do vnútroštátneho právneho poriadku?
8.
V konaní pred Súdnym dvorom Foselev, francúzska vláda a talianska vláda, ako aj Komisia Európskych spoločenstiev predložili svoje písomné pripomienky. Pojednávanie nebolo nariadené.
IV — Právne posúdenie
9.
Podľa článku 249 štvrtého odseku ES je rozhodnutie vo svojej celistvosti záväzné pre toho, komu je určené. Adresátom rozhodnutia 2005/449 je podľa jeho článku 2 Francúzska republika.
10.
Ako však Súdny dvor už potvrdil, so záväzným účinkom, ktorý článok 249 ES priznáva rozhodnutiu, by bolo nezlučiteľné, keby bolo zásadne vylúčené, že dotknuté osoby sa môžu dovolávať povinnosti, ktorú rozhodnutie upravuje. (
4
) Z toho vyplýva, že ustanovenia rozhodnutia adresovaného členskému štátu sa možno voči tomuto štátu dovolávať, ak predmetné ustanovenie ukladá svojmu adresátovi bezpodmienečnú a dostatočne presnú povinnosť. (
5
)
11.
Na rozdiel od vlád — vedľajších účastníkov konania — a Komisie Foselev zastáva názor, že rozhodnutie 2005/449 ukladá Francúzskej republike povinnosť zaviesť oslobodenie od dane, ktorého sa týka.
12.
Otázku, či z rozhodnutia vyplýva bezpodmienečná a dostatočne jasná a presná povinnosť oslobodiť od predmetnej dane uvedené vozidlá od určitého dátumu, je potrebné posúdiť vzhľadom na znenie rozhodnutia a jeho právny základ, teda článok 6 ods. 2 písm. b) smernice 1999/62.
13.
Rozhodnutie 2005/449 neukladá výslovne takúto povinnosť. Článok 1 tohto rozhodnutia sa skôr obmedzuje na udelenie súhlasu Komisie s opatrením požadovaným Francúzskom. Je pravda, že toto ustanovenie umožňuje oslobodenie od dane až do 31. decembra 2009. Nestanovuje však žiadny dátum na začiatok uplatňovania oslobodenia od dane. Dokonca ani po prijatí rozhodnutia o schválení nebola Francúzska republika ničím viazaná, pokiaľ ide o zavedenie schváleného oslobodenia od dane a času jeho zavedenia podľa jej výberu pred 31. decembrom 2009 prostredníctvom dekrétu ad hoc, dokonca mohla toto schválenie nevyužiť.
14.
Článok 6 ods. 2 písm. b) smernice 1999/62 dáva členským štátom možnosť oslobodiť od predmetnej dane vozidlá uvedené v tomto ustanovení alebo podriadiť ich zníženým sadzbám, ako to jasne vyplýva z použitia výrazu „môžu používať“. Do právomoci posúdenia členských štátov teda patrí, či využijú možnosť, ktorá im je ponúknutá smernicou.
15.
Podmienkou uplatnenia príslušných derogatívnych vnútroštátnych ustanovení je získanie schválenia Komisiou. Ako Komisia dôvodne zdôraznila vo svojich písomných pripomienkach, jej rozhodnutie o schválení oslobodenia od dane nemôže zmeniť právomoc posúdenia, ktorú smernica udeľuje členským štátom, na povinnosť zaviesť takéto oslobodenie.
16.
Je pravda, že Súdny dvor v rozsudku Hansa Fleisch uviedol, že skutočnosť, že rozhodnutie umožňuje členským štátom, ktorým je adresované, odchýliť sa od jasných a presných ustanovení uvedeného rozhodnutia, sama osebe nezbavuje uvedené ustanovenia priameho účinku. (
6
)
17.
Právne okolnosti v uvedenej veci však neboli porovnateľné s aktuálnou situáciou. Rozhodnutie, ktoré bolo v tom čase uplatniteľné, stanovilo paušálne poplatky za kontroly hygieny mäsa, no umožnilo členským štátom uplatniť odlišné sadzby poplatkov zodpovedajúce skutočným nákladom na kontroly. Na rozdiel od rozhodnutia 2005/449 vtedajšie rozhodnutie teda zavádzalo povinnosť zaviesť určité poplatky. Rozhodnutie síce umožňovalo členským štátom stanoviť poplatky odlišujúce sa od paušálnych poplatkov. Toto rozhodnutie však stanovilo aj podmienky na zavedenie takýchto vnútroštátnych odlišností. V tomto kontexte Súdny dvor považoval za potrebné, aby sa každá osoba podliehajúca poplatku mohla pred vnútroštátnym súdom dovolávať rozhodnutia s cieľom preskúmať, či rozdiel oproti paušálnym poplatkom je v súlade s ustanoveniami rozhodnutia. (
7
)
18.
Konštatovania Súdneho dvora uvedené v rozsudku Hansa Fleisch teda nie je možné prebrať na prejednávaný prípad, keďže rozhodnutie 2005/449 ani smernica 1999/62, na ktorej je rozhodnutie založené, neukladajú členským štátom povinnosť zaviesť oslobodenie od dane, ktoré by mohlo podliehať súdnemu preskúmaniu. Okrem toho počas obdobia, za ktoré Foselev žiada oslobodenie od dane, neexistovalo žiadne vnútroštátne vykonávacie opatrenie, ktoré by mohlo byť predmetom súdneho preskúmania, pokiaľ ide o jeho súlad s kritériami rozhodnutia Komisie.
19.
Paralelu s vecou Hansa Fleisch by bolo možné stanoviť, pokiaľ by Komisia umožnila Francúzskej republike uplatniť znížené sadzby dane na určité kategórie vozidiel, ale následne by boli uplatnené odlišné sadzby dane. Záverom teda je, že rozhodnutie 2005/449 Francúzskej republike neukladá žiadnu povinnosť uplatňovať oslobodenie od určitého dátumu.
20.
Odkaz na článok 254 ods. 3 ES, ktorý uvádza Foselev, na tom nič nemení. Podľa znenia tohto ustanovenia rozhodnutia sa oznamujú tomu, komu sú určené, a týmto oznámením nadobúdajú účinnosť. Účinným sa však stáva iba ustanovenie, ktoré skutočne obsahuje rozhodnutie.
21.
Oznámením rozhodnutia 2005/449 Francúzskej republike (prípadne aj jeho uverejnením v Úradnom vestníku Európskej únie (
8
)) nadobúda účinnosť schválenie uplatňovania oslobodenia od dane. Pokiaľ by francúzsky zákonodarca schválil dekrét pred získaním schválenia a jeho uplatňovanie by podriadil odkladacej podmienke, že Komisia schváli toto opatrenie, Foselev by mohla uplatňovať oslobodenie od dane od nadobudnutia účinnosti rozhodnutia. (
9
) Aj v takom prípade by však oslobodenie od dane nevyplývalo priamo z rozhodnutia, ale z dekrétu. Vnútroštátny zákonodarca si však vybral iný spôsob, ktorý mal tiež k dispozícii: počkal na schválenie Komisie a až následne prijal dekrét zavádzajúci oslobodenie od dane do vnútroštátneho daňového systému. Skutočnosť, že medzi týmito dvomi udalosťami uplynul viac než rok, je z pohľadu práva Spoločenstva irelevantná.
V — Návrh
22.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem Súdnemu dvoru, aby na otázku Tribunal d’instance de Bordeaux odpovedal takto:
Rozhodnutie Komisie 2005/449/ES z 20. júna 2005, ktorým Komisia schválila oslobodenie určitých kategórií vozidiel od dane z motorových vozidiel Francúzskom podľa článku 6 ods. 2 písm. b) smernice 1999/62/ES, neudeľuje priamo jednotlivcom žiadne právo na oslobodenie od dane. Právo na oslobodenie od dane vzniká až prijatím príslušného vykonávacieho opatrenia dotknutým členským štátom.
(
1
)	Jazyk prednesu: nemčina.
(
2
)	Ú. v. ES L 187, s. 42; Mim. vyd. 07/004, s. 372.
(
3
)	Rozhodnutie Komisie 2005/449/ES z 20. júna 2005, ktoré sa týka žiadosti o oslobodenie od dane z motorových vozidiel predloženej Francúzskom podľa článku 6 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/62/ES o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami (Ú. v. EÚ L 158, s. 23).
(
4
)	Rozsudky zo 6. októbra 1970, Grad, 9/70, Zb. s. 825, bod 5, a z, Hansa Fleisch, C-156/91, Zb. s. I-5567, bod 12. Podrobnejšie o priamom účinku rozhodnutí pozri tiež návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Trstenjak vo veci Carp (C-80/06, Zb. s. I-4473, body 55 a nasl.).
(
5
)	Rozsudky Grad, už citovaný v poznámke pod čiarou 4, bod 9, a Hansa Fleisch, už citovaný v poznámke pod čiarou 4, bod 13.
(
6
)	Rozsudok Hansa Fleisch, už citovaný v poznámke pod čiarou 4, bod 15.
(
7
)	Rozsudok Hansa Fleisch, už citovaný v poznámke pod čiarou 4, bod 15, s odkazom na rozsudok zo 4. decembra 1974, van Duyn, 41/74, Zb. s. 1337, bod 7.
(
8
)	Pokiaľ ide o vzťah medzi oznámením a uverejnením v úradnom vestníku, pozri najmä návrhy, ktoré som predniesla 13. decembra 2007 vo veci Bertelsmann a i. (C-413/06 P, Zb. s. I-4951, bod 82).
(
9
)	Pokiaľ sa stotožníme s právnym názorom, ktorý prezentuje Foselev, francúzsky zákonodarca mal postupovať týmto spôsobom, alebo mal zaviesť oslobodenie od dane so spätnou účinnosťou, pretože inak v období medzi oznámením rozhodnutia a prijatím dekrétu vždy dôjde k porušeniu „povinnosti“ zaviesť oslobodenie od dane.