62015TJ0405_RES
Vec T‑405/15
Fulmen
proti
Rade Európskej únie
Rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. júla 2019
„Mimozmluvná zodpovednosť – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Náhrada škody, ktorá údajne vznikla v dôsledku zápisu a ponechania mena žalobkyne na zoznamoch osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia – Majetková škoda – Nemajetková ujma“
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Právomoc súdu Únie – Žaloba o náhradu škody, ktorá údajne vznikla v dôsledku nesprávneho zápisu žalobkyne na zoznam osôb, na ktoré sa vzťahujú obmedzujúce opatrenia – Vylúčenie – Žaloba o náhradu škody, ktorá údajne vznikla v dôsledku vykonania obmedzujúcich opatrení prijatých voči žalobkyni – Prijatie
(Článok 24 ods. 1 ZEÚ a článok 40 ZEÚ; články 215, 268 a 275 ZFEÚ a článok 291 ods. 2 ZFEÚ; rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a 2010/644/SZBP, nariadenia Rady č. 668/2010 a č. 961/2010)
(pozri body 45, 46, 50)
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia voči Iránu – Zmrazenie finančných prostriedkov osôb, subjektov alebo orgánov, ktoré sa zúčastňujú na šírení jadrových zbraní alebo ho podporujú – Právomoc Rady využiť v oblasti reštriktívnych opatrení založených na článku 215 ZFEÚ postup stanovený v článku 291 ods. 2 ZFEÚ
(Článok 215 ZFEÚ a článok 291 ods. 2 ZFEÚ)
(pozri bod 47)
Mimozmluvná zodpovednosť – Podmienky – Protiprávnosť – Ujma – Príčinná súvislosť – Kumulatívne podmienky – Nesplnenie jednej z podmienok – Zamietnutie žaloby o náhradu škody v celom rozsahu
(Článok 340 druhý odsek ZFEÚ)
(pozri body 51, 54)
Mimozmluvná zodpovednosť – Podmienky – Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom – Právna norma priznávajúca práva jednotlivcom – Pojem
(Článok 340 druhý odsek ZFEÚ; rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a 2010/644/SZBP; nariadenia Rady č. 668/2010 a č. 961/2010)
(pozri body 63 – 65)
Žaloba o neplatnosť – Dôvody – Zneužitie právomoci – Pojem
(pozri bod 73)
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia voči Iránu – Zmrazenie finančných prostriedkov osôb, subjektov alebo orgánov, ktoré sa zúčastňujú na šírení jadrových zbraní alebo ho podporujú – Obmedzenie práva vlastniť majetok a práva na slobodný výkon hospodárskej činnosti – Prípustnosť – Porušenie zásady proporcionality – Neporušenie – Uplatnenie tejto judikatúry na slobodu podnikania
(Charta základných práv Európskej únie, články 16 a 17; rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a 2010/644/SZBP; nariadenia Rady č. 668/2010 a č. 961/2010)
(pozri body 80 – 82)
Mimozmluvná zodpovednosť – Podmienky – Protiprávnosť – Ujma – Príčinná súvislosť – Zodpovednosť v dôsledku zápisu mena žalobkyne na zoznamy osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia – Dôkazné bremeno
(Článok 268 ZFEÚ; rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a 2010/644/SZBP; nariadenia Rady č. 668/2010 a č. 961/2010)
(pozri body 90 – 92)
Súdne konanie – Dôkaz – Listinný dôkaz – Dôkazná hodnota – Posúdenie súdom Únie – Kritériá
(pozri body 98 – 101)
Mimozmluvná zodpovednosť – Ujma – Nahraditeľná ujma – Nemajetková ujma spôsobená uverejnením reštriktívnych opatrení poškodzujúcich dobrú povesť subjektu menovaného týmito opatreniami v Úradnom vestníku – Priznanie
(Článok 340 druhý odsek ZFEÚ; rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a 2010/644/SZBP; nariadenia Rady č. 668/2010 a č. 961/2010)
(pozri body 184 – 186)
Mimozmluvná zodpovednosť – Podmienky – Skutočná a určitá škoda – Dôkazné bremeno
(Článok 340 druhý odsek ZFEÚ)
(pozri bod 188)
Mimozmluvná zodpovednosť – Podmienky – Skutočná a určitá škoda spôsobená protiprávnym aktom – Nemajetková ujma spôsobená prijatím reštriktívnych opatrení a ich ponechaním v platnosti – Zrušenie napadnutého aktu neposkytujúce primerané zadosťučinenie za nemajetkovú ujmu – Ponechanie zápisu po rozsudku Všeobecného súdu o vyhlásení neplatnosti – Závažnosť protiprávnosti konštatovanej Všeobecným súdom – Chýbajúce dôkazy – Nevyhnutnosť preskúmania dôvodnosti opatrení ich autorom
(Článok 340 druhý odsek ZFEÚ; rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a 2010/644/SZBP, nariadenia Rady č. 668/2010 a č. 961/2010)
(pozri body 189, 193 – 202)
Zhrnutie
Rozsudkami z 2. júla 2019, Fulmen/Rada (T‑405/15) a Mahmoudian/Rada (T‑406/15), Všeobecný súd vyhovel žalobe o náhradu škody, ktorú podala spoločnosť Fulmen, z dôvodu nemajetkovej ujmy spôsobenej v dôsledku prijatia štyroch aktov Rady týkajúcich sa reštriktívnych opatrení voči Iránu (vec T‑405/15) (
1
), ako aj žalobe, ktorú podal pán F. Mahmoudian, z dôvodu nemajetkovej ujmy spôsobenej prijatím tých istých aktov (vec T‑406/15). Týmito aktmi (ďalej len „sporné akty“) boli mená týchto dvoch žalobcov zapísané a ponechané na zoznamoch osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahovali uvedené reštriktívne opatrenia. Všeobecný súd konštatoval, že vyhlásenie neplatnosti sporných aktov skorším rozsudkom nepostačovalo na náhradu nemajetkovej alebo morálnej ujmy, ktorú žalobcovia utrpeli v dôsledku poškodenia ich dobrej povesti. Rozhodol, že v prejednávanej veci by bolo obzvlášť na mieste, keby boli reštriktívne opatrenia, ktoré boli voči nim ponechané v platnosti, preskúmané Radou po tom, ako bol vyhlásený rozsudok, ktorým Všeobecný súd vyhlásil sporné akty za neplatné, a to vzhľadom na závažnosť konštatovanej protiprávnosti spočívajúcej v nedostatku dôkazov.
Fulmen je iránska spoločnosť pôsobiaca okrem iného v odvetví elektrických zariadení. Pán Mahmoudian je väčšinovým akcionárom a predsedom predstavenstva uvedenej spoločnosti. Spor medzi týmito dvomi žalobcami a Radou sa radí do skupiny vecí týkajúcich sa reštriktívnych opatrení prijatých v rámci boja proti šíreniu jadrových zbraní v Iráne. Sporné akty boli vyhlásené za neplatné rozsudkom Všeobecného súdu z 21. marca 2012, Fulmen a Mahmoudian/Rada (
2
), v rozsahu, v akom sa týkali žalobcov. Rozsudkom z 28. novembra 2013, Rada/Fulmen a Mahmoudian (
3
), Všeobecný súd zamietol odvolanie, ktoré podala Rada proti rozsudku Všeobecného súdu z 21. marca 2012, s konštatovaním, že Rada nepredložila dôkaz o tom, že žalobcovia sa podieľali na prácach v zariadení Qom/Fordow (Irán), pričom práve v tom spočíval dôvod ich zápisu na zoznam. Aby vyvodila dôsledky z rozsudku z 28. novembra 2013, Rada vykonávacím nariadením č. 1361/2013 (
4
) vymazala mená žalobcov zo zoznamov osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahovali reštriktívne opatrenia.
Všeobecný súd v prejednávanej veci rozhodol, že Rada sa dopustila dostatočne závažného porušenia právneho predpisu priznávajúceho práva jednotlivcovi tým, že si nesplnila svoju povinnosť dôkazne podložiť reštriktívne opatrenia, ktoré boli prijaté podľa článku 215 ZFEÚ a proti ktorým dotknuté osoby namietali.
Všeobecný súd pri konštatovaní, že zrušenie sporných aktov nestačilo na náhradu nemajetkovej alebo morálnej ujmy, ktorú žalobcovia utrpeli v dôsledku poškodenia ich dobrej povesti, okrem iného uviedol, že zápis mien žalobcov, ktorý mohla Rada kedykoľvek zrušiť, zostal ponechaný počas takmer tri a pol roka, a to napriek námietkam žalobcov súvisiacim najmä s nedostatkom dôkazov o obvinení, ktoré bolo proti nim vznesené. V tejto súvislosti Všeobecný súd rozhodol, že v právnom priestore Únie platí vzhľadom na závažnosť protiprávneho konania konštatovaného Všeobecným súdom pre dotknutú inštitúciu povinnosť, aby pristúpila, hoci aj súbežne s podaním odvolania, k preskúmaniu svojich rozhodnutí, za ktoré Všeobecný súd stanovil postih.
Všeobecný súd ďalej uviedol, že vzhľadom na autonómiu opatrení Spojených štátov týkajúcich sa spoločnosti Fulmen vo vzťahu k sporným aktom nemožno voči Únii vyvodzovať zodpovednosť za prípadnú nemajetkovú ujmu, ktorá nimi mohla byť žalobkyni spôsobená. Podľa neho sa Rada práve vzhľadom túto autonómiu opatrení Spojených štátov nesprávne domnievala, že pri určení výšky nemajetkovej ujmy, ktorú žalobkyňa utrpela, sa mala zohľadniť skutočnosť, že žalobkyňa po vyhlásení neplatnosti sporných aktov naďalej podliehala opatreniam Spojených štátov.
Nakoniec Všeobecný súd konštatoval, že pokiaľ išlo o nemajetkovú ujmu založenú v podstate na strese a na pocitoch úzkosti, poníženia a viny, obzvlášť voči osobám blízkym žalobcovi, táto ujma bola odlišná od ujmy vyplývajúcej z poškodenia cti a dobrej povesti pána Mahmoudiana. Údajná nemajetková ujma, ktorá sa týkala narušenia spoločenského a rodinného života žalobcu spornými aktmi, totiž vyplývala v podstate zo zhoršenia toho, ako sa na neho, ako na jednotlivca, nazeralo na rodinnej či spoločenskej úrovni v dôsledku toho, že si z dôvodu zmrazenia jeho finančných a hospodárskych prostriedkov nedokázal udržať svoj predchádzajúci spôsob života. Všeobecný súd dospel k záveru, že žalobcovi bola prijatím sporných aktov a ponechaním jeho mena na sporných zoznamoch vzťahujúcich sa na jeho osobu spôsobená nahraditeľná nemajetková ujma.
(
1
)	Rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, 2010, s. 39); vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 195, 2010, s. 25); rozhodnutie Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 281, 2010, s. 81); nariadenie Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, 2010, s. 281).
(
2
)	Rozsudok Všeobecného súdu z 21. marca 2012, Fulmen a Mahmoudian/Rada (T‑439/10 a T‑440/10, EU:T:2012:142).
(
3
)	Rozsudok Súdneho dvora z 28. novembra 2013, Rada/Fulmen a Mahmoudian (C‑280/12 P, EU:C:2013:775).
(
4
)	Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1361/2013 z 18. decembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 343, 2013, s. 7).