Решение на Съда (пети състав) от 17 октомври 2019 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „Електроразпределение Юг“ ЕАД/Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)
(Дело C-31/18)1
(Преюдициално запитване — Директива 2009/72/ЕО — Вътрешен пазар на електроенергия — Член 2, точки 3—6 — Понятия за електропреносна и електроразпределителна мрежа — Критерии за разграничаване — Ниво на напрежение — Собственост върху съоръженията — Член 17, параграф 1, буква a) — Независим оператор на електропреносна мрежа — Членове 24 и 26 — Оператор на електроразпределителна мрежа — Член 32, параграф 1 — Свободен достъп на трети страни — Достъп до електроенергия със средно напрежение — Точки на свързване на преносната и разпределителната мрежа — Свобода на действие на държавите членки)
Език на производството: български
Запитваща юрисдикция
Административен съд София-град
Страни в главното производство
Жалбоподател: „Електроразпределение Юг“ ЕАД
Ответник: Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)
в присъствието на: „БМФ ПОРТ БУРГАС“ ЕАД
Диспозитив
Член 2, точки 3 и 5 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че:
–    допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че трансформирането на напрежението на електроенергията, за да се позволи преминаването от високо към средно напрежение, попада в обхвата на дейността на електропреносна мрежа,
–    но не допуска такава правна уредба, която определя понятията за електропреносна и за електроразпределителна мрежа, като се основава не само на критерия за нивото на напрежение, но и на критерия за собствеността върху активите, използвани за осъществяване на дейности, свързани съответно с пренос и разпределение.
Това тълкуване обаче не засяга, от една страна, прилагането на член 17, параграф 1, буква а) от посочената директива, съгласно който независимият оператор на преносна мрежа трябва да е собственик на тази мрежа, и от друга страна, правото на държавите членки да налагат на оператора на разпределителна мрежа задължението да е собственик на тази мрежа, доколкото — като запитващата юрисдикция следва да провери това обстоятелство — посоченото условие не засяга постигането на преследваните от същата директива цели, по-специално като допуска да се избегне задължението такава мрежа да е в съответствие с правилата, които съгласно директивата са приложими към нея.
Директива 2009/72, и по-специално член 2, точки 3—6 и член 32, параграф 1, трябва да се тълкува в смисъл, че потребител, присъединен към електрическата мрежа на ниво средно напрежение, не трябва непременно да се счита за клиент на оператора на електроразпределителната мрежа, притежател на изключителна лицензия за разпределение на електроенергия на съответната територия, независимо от договорните отношения между този потребител и оператора на електропреносната мрежа, като този потребител може да се счита за клиент на електропреносната мрежа, когато е свързан към уредба за средно напрежение, която е част — като запитващата юрисдикция следва да провери това обстоятелство — от електрическа подстанция, чиято дейност по трансформирането на електрическото напрежение, за да се позволи преминаването от високо към средно напрежение, попада в обхвата на дейността на тази мрежа.
____________
1 ОВ C 123, 9.4.2018 г.