62023TJ0025_RES
Дело T‑25/23
Orgatex GmbH & Co. KG
срещу
Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
Решение на Общия съд (шести състав) от 23 октомври 2024 година
„Промишлен дизайн на Общността — Производство за обявяване на недействителност — Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ наземна маркировка — Член 3, буква а) и член 25, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 6/2002 — Единствен промишлен дизайн — Съгласуваност на изгледите“
Промишлен дизайн на Общността — Условия за закрила — Изображение, отговарящо на описанието на промишления дизайн — Критерии за преценка — Отчитане на изображението, представено при подаване на заявката за регистрация
(член 3, буква а) от Регламент № 6/2002 на Съвета)
(вж. т. 34, 41 и 101)
Промишлен дизайн на Общността — Заявка за регистрация — Условия — Изображение на промишлен дизайн, което може да се възпроизвежда — Понятие — Представяне на няколко изгледа от един и същ промишлен дизайн — Допускане — Условия — Изисквания за единство — Съгласуваност на изгледите
(член 36, параграф 1 от Регламент № 6/2002 на Съвета; член 1, параграф 1, буква в) и член 4, параграф 2 от Регламент № 2245/2002 на Комисията)
(вж. т. 36—40 и 43)
Промишлен дизайн на Общността — Отказ и недействителност — Искане за обявяване на недействителност — Разглеждане на заявката — Принцип на тълкуване в полза на притежателя на промишлен дизайн — Липса
(Регламент № 6/2002 на Съвета)
(вж. т. 48—52)
Промишлен дизайн на Общността — Основания за недействителност — Изображение, неотговарящо на описанието на промишления дизайн — Изображение на наземна маркировка
(член 3, буква а) и член 25, параграф 1, буква а) от Регламент № 6/2002 на Съвета)
(вж. т. 63, 69, 70, 80, 83, 115 и 116)
Резюме
Сезиран с жалба за отмяна, която отхвърля, Общият съд се произнася по неразглеждания досега въпрос за съгласуваност на изгледите в светлината на изискването за единство на промишлен дизайн. Той внася и уточнения относно липсата на принцип на тълкуване в полза на регистрацията на промишлен дизайн на Общността в производство за обявяване на недействителност.
Orgatex GmbH & Co. KG., жалбоподателят, е притежател на промишлен дизайн на Общността, изобразяващ наземна маркировка. L. Longton подава искане за обявяване на недействителност на този промишлен дизайн пред Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), като това искане е отхвърлено от отдела по отмяна.
Апелативният състав обаче отменя решението на отдела по отмяна и обявява спорния промишлен дизайн за недействителен, като приема, че последният е регистриран в нарушение на член 3, буква а) от Регламент № 6/2002 (
1
), тъй като представените четири изгледа не са убедителни и съдържат поне два различни промишлени дизайна.
Съображения на Общия съд
На първо място, Общият съд припомня, че проверката на промишлен дизайн съгласно член 3, буква а) от Регламент № 6/2002 трябва да се извърши въз основа на изображението, вписано в регистъра, което определя предмета и обхвата на закрилата. Забележките, направени от заявителя или притежателя в хода на производството, следователно могат да се вземат предвид само ако следват ясно от изображението на промишления дизайн. Така той проверява дали изгледите, които съставляват изображението като цяло, показват видимия външен вид на един-единствен или единен продукт, т.е. дали е налице единствен промишлен дизайн.
В това отношение Общият съд посочва, че изискването за съответствие на изгледите предполага всички изгледи да показват видимия външен вид на един и същ продукт, така че да позволяват ясно да се идентифицира един и същ промишлен дизайн. Несъответствията или противоречията между представените виждания могат да доведат до извода, че изображението показва различни продукти. Такъв е случаят по-специално, когато изгледите представляват различни въплъщения или версии на една и съща концепция или когато използването на линиите, предназначени за идентифициране на промишления дизайн или на изключенията на някои особености, не е последователно като цяло. Всъщност не може да има единствен промишлен дизайн, ако изгледите са неразрешимо несъответстващи или непреодолимо противоречиви, тъй като видимият външен вид само на един продукт не може да бъде определен и поради това изображението не позволява ясно да се идентифицира един-единствен промишлен дизайн. Обратно, може да се констатира, че е налице единствен промишлен дизайн въпреки незначителните различия между изгледите само доколкото тези изгледи могат да бъдат съвместени с идеята за единствен промишлен дизайн. При това положение Общият съд уточнява, че отделите на EUIPO не са длъжни да разгледат всички възможни комбинации между изгледите, представени от заявителя при подаване на заявката за регистрация, а само комбинациите, които изглеждат логични и правдоподобни от гледна точка на общия опит.
На второ място, Общият съд отбелязва, че в Регламент № 6/2002 не се съдържа разпоредба, която налага принцип на тълкуване, благоприятен за заявителя или притежателя на регистриран промишлен дизайн на Общността и прави извод, че подобен принцип не съществува в рамките на производство за обявяване на недействителност.
На трето място, Общият съд отбелязва, че хипотезата, при която изгледи 1.1 и 1.2 на спорния промишлен дизайн показват предната страна, а изгледи 1.3 и 1.4 — задната страна, всяка с един изглед отгоре и един изглед в перспектива, изглежда логичен и правдоподобен с оглед на общия опит. Тези изгледи обаче представляват неразрешими несъответствия и не показват единен промишлен дизайн, поради което спорният промишлен дизайн е вписан в регистъра на EUIPO в нарушение на член 3, буква а) от Регламент № 6/2002.
На последно място, Общият съд разглежда хипотезата, която жалбоподателят изтъква като по-благоприятна за него, а именно че изглед 1.1 показва предната страна, а изгледи 1.2, 1.3 и 1.4 — задната страна на спорния промишлен дизайн. От една страна, той уточнява, че отделите на EUIPO не са били длъжни да предвидят такава хипотеза. Всъщност тя не се оказва нито логична, нито правдоподобна с оглед на общия опит, тъй като освен при особени обстоятелства, чието наличие не е доказано и липсва в случая, изглежда нелогично и малко вероятно да се покаже само един изглед на предната страна и три изгледа на задната страна. От друга страна, той констатира, че тази хипотеза води и до неразрешими несъответствия между представените изгледи и подчертава, че тези несъответствия не могат да бъдат преодолени чрез сравняване с продукти, за които се твърди, че са пуснати на пазара. Всъщност, ако пуснатите на пазара продукти, съответстващи на промишлен дизайн, могат да бъдат взети предвид, за да се прецени общото впечатление, в случая не става въпрос да се прецени дали два конфликтни промишлени дизайна създават едно и също общо впечатление у информирания потребител, а да се определи дали даден промишлен дизайн е единствен въз основа на изображението, вписано в регистъра.
С оглед на тези съображения Общият съд стига до извода, че дори да се приеме хипотезата, на която се позовава жалбоподателят, съществуват непреодолими противоречия или неразрешими несъответствия между изгледите и следователно те не представляват единен промишлен дизайн.
(
1
)	Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ L 3, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70).