62022CJ0700_RES
Дело C‑700/22
RegioJet a.s.иSTUDENT AGENCY k.s.
срещу
České dráhy a.s._Správa železnic, státní organizace_иČeská republika, Ministerstvo dopravy,
(Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší soud)
Решение на Съда (четвърти състав) от 7 декември 2023 година
„Преюдициално запитване — Регламент (ЕС) 2015/1589 — Съществуваща помощ и нова помощ — Помощ, отпусната при неспазване на процедурните правила, предвидени в член 108, параграф 3 ДФЕС — Изтичане на давностния срок, предвиден в член 17 от Регламент (ЕС) 2015/1589 — Задължение на националния съд да разпореди възстановяването на помощта“
Помощи, предоставяни от държавите — Възстановяване на неправомерна помощ — Помощ, отпусната в нарушение на процедурните правила по член 108 ДФЕС — Изтичане на десетгодишния давностен срок, предвиден в член 17 от Регламент 2015/1589 — Липса на отражение върху правомощието на националния съд да разпореди възстановяването на помощта
(член 108, параграф 3 ДФЕС; член 17 от Регламент № 2015/1589 на Съвета)
(вж. т. 13—21)
Резюме
На 26 юни 2008 г. České dráhy, железопътно предприятие, установено в Чешката република, сключва договор с националната железопътна администрация, с който първото прехвърля на тази администрация част от предприятието си.
RegioJet и STUDENT AGENCY, конкуренти на České dráhy, поддържат, че получената от администрацията цена в рамките на тази сделка представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС и че тя е неправомерна, тъй като не е била нотифицирана на Европейската комисия, нито е била разрешена от нея.
Спорът, възникнал по този въпрос пред чешките съдилища, е отнесен до Nejvyšší soud (Върховен съд, Чешка република).
Този спор повдига по-специално въпроса дали изтичането на десетгодишния давностен срок, предвиден в член 17, параграф 1 от Регламент 2015/1589 (
1
), вследствие на което помощ, приведена в действие неправомерно, се превръща в съществуваща помощ, е пречка националният съд, сезиран с искане за възстановяване на такава помощ, да разпореди възстановяването ѝ от предприятието бенефициер. Запитан по този въпрос от Чешкия върховен съд, Съдът отговаря отрицателно.
Съображения на Съда
Най-напред Съдът припомня, че националните юрисдикции и Комисията изпълняват допълващи се и различни роли при прилагането на правилата на Договора в областта на държавните помощи. Всъщност, докато преценката дали мерките за помощ са съвместими с вътрешния пазар е от изключителната компетентност на Комисията, действаща под контрола на юрисдикциите на Съюза, националните юрисдикции следят за спазването на правата на правните субекти в случай на нарушение на задължението за предварително уведомяване на Комисията за държавните помощи, предвидено в член 108, параграф 3 ДФЕС.
Що се отнася до това какво отражение ще има изтичането на десетгодишния давностен срок, предвиден в член 17, параграф 1 от Регламент 2015/1589, върху националните процедури за възстановяване на неправомерна помощ, Съдът отбелязва по-нататък, че този регламент не съдържа никаква разпоредба относно правомощията и задълженията на националните юрисдикции, които продължават да се уреждат от разпоредбите на Договора. Следователно давностният срок, предвиден в член 17, параграф 1 от Регламент 2015/1589, се отнася само до правомощията на Комисията в областта на възстановяването на държавни помощи.
В това отношение при липсата на правна уредба на Съюза в тази област, възстановяването на неправомерна помощ следва да се извърши по реда и условията, предвидени в приложимото национално право. При това положение евентуално приложимите правила за давността са тези на националното право при спазване на принципите на ефективност и равностойност.
Накрая Съдът уточнява, че предприятието бенефициер, České dráhy, не може да черпи доводи от факта, че в случай на съществуваща помощ, която попада в обхвата на член 108, параграф 1 ДФЕС, националните юрисдикции нямат правомощието да разпоредят нейното възстановяване. Всъщност, макар в приложение на член 1, буква б), подточка iv) и член 17, параграф 3 от Регламент 2015/1589 помощ, която е била приведена в действие в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС, да става съществуваща помощ след изтичането на давностния срок по член 17, параграф 1 от посочения регламент, това не променя факта, че тази разпоредба не води до узаконяване с обратна сила на държавни помощи, които са незаконосъобразни, поради самия факт, че те стават съществуващи помощи.
С оглед на гореизложеното Съдът констатира, че член 108, параграф 3 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че националните юрисдикции могат да разпоредят възстановяването на държавна помощ, предоставена в нарушение на задължението за предварително уведомяване, предвидено в тази разпоредба, въпреки че давностният срок, предвиден в член 17, параграф 1 от Регламент 2015/1589, е изтекъл по отношение на тази помощ, поради което тя трябва да се счита за съществуваща помощ.
(
1
)	Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).