62021TJ0222
РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (девети състав)
12 октомври 2022 година (
*1
)
„Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз „Shoppi“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „SHOPIFY“ — Относително основание за отказ — Липса на вероятност от объркване — Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 60, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Липса на засилен отличителен характер на по-ранната марка — Споразумение за оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза и Евратом (Брексит)“
По дело T‑222/21
Shopify Inc., установено в Отава, Онтарио (Канада), представлявано от S. Völker и M. Pemsel, адвокати,
жалбоподател,
срещу
Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), представлявана от V. Ruzek, в качеството на представител,
ответник,
като другите страни в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпили в производството пред Общия съд, са
Massimo Carlo Alberto Rossi, с местожителство във Фиано (Италия),
Salvatore Vacante, с местожителство в Берлин (Германия),
Shoppi Ltd, установено в Лондон (Обединено кралство),
представлявани от V. Roth и A. Hogertz, адвокати,
ОБЩИЯТ СЪД (девети състав),
състоящ се, при разискванията, от M. J. Costeira, председател, M. Кънчева (докладчик) и P. Zilgalvis, съдии,
секретар: A. Juhász-Tóth, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
предвид изложеното в съдебното заседание от 17 март 2022 г.,
постанови настоящото
Решение (
1
)
[…]
От правна страна
[…]
По засиления поради използването отличителен характер на по-ранната марка
[…]
93
На първо място, що се отнася до свързаните с територията на Обединеното кралство доказателства, в точки 71—74 от обжалваното решение апелативният състав приема, че на 1 февруари 2020 г. Обединеното кралство се е оттеглило от Съюза на основание член 50 ДЕС и е станало трета страна. Макар правото на Съюза да продължава да се прилага по отношение на и в Обединеното кралство за преходен период, този преходен период приключва на 31 декември 2020 г. в съответствие с членове 126 и 127 от Споразумението за оттеглянето на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия (ОВ L 29, 2020 г., стр. 7, наричано по-нататък „Споразумението за оттегляне“). Считано от 1 януари 2021 г., законодателството на Съюза в областта на марките вече не се прилага по отношение на Обединеното кралство и на неговата територия, освен ако и доколкото в Споразумението за оттегляне не е изрично предвиденото да продължи да се прилага. Апелативният състав се позовава и на точка 2 от Съобщение № 2/20 на изпълнителния директор на EUIPO от 10 септември 2020 г. относно въздействието на оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза върху някои аспекти от практиката на EUIPO.
94
Тя води апелативният състав до извода, че считано от 1 януари 2021 г., свързаните с Обединеното кралство доказателства относно репутацията или засиления отличителен характер вече не могат да се използват в подкрепа или да допринасят за защитата на марка на Европейския съюз, дори тези доказателства да са били налице преди 1 януари 2021 г. Всъщност тази марка трябва да има репутация или засилен отличителен характер „в Съюза“ към момента на приемане на решението (що се отнася до репутацията, вж. също т. 15 от Съобщение № 2/20). Ето защо, доколкото жалбоподателят твърди, че по-ранната марка има засилен отличителен характер в Обединеното кралство, апелативният състав приема, че това обстоятелство е без значение за целите на образуваното пред него производство.
95
Жалбоподателят поддържа, че ако моментът, към който следва да се преценява засиленият в резултат на използването отличителен характер, е моментът на подаване на заявката за регистрация на спорната марка, а именно 8 май 2017 г., към този момент Обединеното кралство все още е било член на Съюза и следователно трябва да се вземат предвид доказателствата, които са свързани с неговата територия. В съдебното заседание той се позовава и на решение от 16 март 2022 г., Nowhere/EUIPO — Ye (APE TEES) (T‑281/21, обжалвано, EU:T:2022:139).
96
В това отношение следва да се припомни, че Споразумението за оттегляне, прието на 17 октомври 2019 г. и влязло в сила на 1 февруари 2020 г., предвижда преходен период от 1 февруари до 31 декември 2020 г. (наричан по-нататък „преходният период“). След изтичането на този преходен период оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза, известно като „Брексит“, поражда пълното си действие.
97
Съгласно член 127 от Споразумението за оттегляне, освен ако не е предвидено друго, по време на преходния период правото на Съюза продължава да се прилага в Обединеното кралство (решение от 23 септември 2020 г., Bauer Radio/EUIPO — Weinstein (MUSIKISS), T‑421/18, EU:T:2020:433, т. 32). За разлика от това, както отбелязва апелативният състав, от 1 януари 2021 г. законодателството на Съюза в областта на марките вече не се прилага по отношение Обединеното кралство и неговата територия, освен ако и доколкото продължаването на прилагането му е изрично предвидено в Споразумението за оттегляне.
98
В случая е безспорно, че датата на подаване на заявката за регистрация на спорната марка е 8 май 2017 г., т.е. преди изтичането на преходния период, а датата на приемане на обжалваното решение е 18 февруари 2021 г., т.е. след изтичането на преходния период. Тази фактическа обстановка ясно се различава от случая, в който датата на приемане на обжалваното решение предхожда изтичането на преходния период (вж. в този смисъл решение от 6 октомври 2021 г., Indo European Foods/EUIPO — Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice), T‑342/20, обжалвано, EU:T:2021:651, т. 22).
99
От практиката на Общия съд следва, че в рамките на производство за обявяване на недействителност притежателят на по-ранно право на индустриална собственост, а именно по-ранна марка, трябва да докаже, че може да забрани използването на спорната марка на Европейския съюз не само към датата на подаване или приоритетната дата на тази марка, но и към датата, на която EUIPO се произнася по искането за обявяване на недействителност (вж. в този смисъл решение от 2 юни 2021 г., Style & Taste/EUIPO — The Polo/Lauren Company (Изображение на играч на поло), T‑169/19, EU:T:2021:318, т. 29 и 30). Същото важи, a fortiori, в рамките на производството по възражение (решение от 14 февруари 2019 г., Beko/EUIPO — Acer (ALTUS), T‑162/18, непубликувано, EU:T:2019:87, т. 41—43).
100
От това следва по същество, че за да може доказателствата за засиления отличителен характер в резултат на използването в Обединеното кралство да са от значение за искането за обявяване на недействителност на спорната марка, е необходимо това използване все още да е противопоставимо към датата, на която EUIPO се произнася по искането за обявяване на недействителност.
101
В случая обаче датата на обжалваното решение, 18 февруари 2021 г., е след датата на изтичане на преходния период.
102
Следователно апелативният състав е бил длъжен да не взема предвид използването на по-ранната марка в Обединеното кралство, което вече не е било противопоставимо на встъпилите страни към датата на обжалваното решение, и да отхвърли съответните доказателства.
103
Освен това следва да се отбележи, подобно на EUIPO, че с оглед на основния принцип на териториалност на правата върху интелектуална собственост, прогласен в член 1, параграф 2 от Регламент 2017/1001, след изтичането на преходния период в Обединеното кралство не може да възникне никакъв конфликт между спорната марка и по-ранната марка, които вече не са защитени в тази държава. Към датата на обжалваното решение потребителите в Обединеното кралство вече не са били част от съответните потребители в Съюза.
104
Най-накрая, макар несъмнено да е вярно, че датата, която трябва да се вземе предвид при преценката на засиления отличителен характер на по-ранната марка, е датата на подаване на заявката за регистрация на спорната марка (вж. решение от 15 октомври 2020 г., athlon custom sportswear, T‑349/19, непубликувано, EU:T:2020:488, т. 74 и цитираната съдебна практика), изискването за настоящо съществуване или за продължаване на действието на по-ранното право към датата, на която EUIPO се произнася по искането за обявяване на недействителност, е въпрос за противопоставимост, който следва да се разгледа преди извършването на една такава преценка по същество.
[…]
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (девети състав)
реши:
1)
Отхвърля жалбата.
2)
Осъжда Shopify Inc. да заплати съдебните разноски.
Costeira
Кънчева
Zilgalvis
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 12 октомври 2022 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.
(
1
)	Възпроизвеждат се само точките от настоящото съдебно решение, които Общият съд счита за уместно да публикува.