62022CJ0549_RES
C‑549/22. sz. ügy
X
kontra
Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
(a Centrale Raad van Beroep [Hollandia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (második tanács), 2024. február 29.
„Előzetes döntéshozatal – EK–Algéria társulási megállapodás – Az algériai migráns munkavállalók és túlélő hozzátartozóik szociális biztonsága – Az ellátások Algériába való átutalása az adós tagállam jogszabályai értelmében alkalmazandó mértékben – Túlélő hozzátartozói ellátás – A lakóhely szerinti ország elvét alkalmazó nemzeti szabályozás – Az Algériában lakóhellyel rendelkező jogosultak esetében a túlélő hozzátartozói ellátás összegének csökkentését tartalmazó, lakóhelyre vonatkozó kikötés”
Nemzetközi megállapodások – EK–Algéria társulási megállapodás – A 68. cikk (4) bekezdése – Közvetlen hatály – A Társulási Tanács által hozott határozat hiánya – Relevancia hiánya
(EK–Algéria társulási megállapodás, 68. cikk, (4) bekezdés)
(lásd: 30–36. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Nemzetközi megállapodások – EK–Algéria társulási megállapodás – Migráns munkavállalók szociális biztonsága – A nyugdíjak és szociális biztonsági járadékok szabad átutalása – Személyi hatály – Túlélő hozzátartozói ellátás – A munkavállalók túlélő hozzátartozói – Bennfoglaltság – Az adós tagállamban lakóhellyel rendelkezés követelménye – Hiány
(EK–Algéria társulási megállapodás, 68. cikk, (4) bekezdés)
(lásd: 38., 40–42. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Nemzetközi megállapodások – EK–Algéria társulási megállapodás – Migráns munkavállalók szociális biztonsága – A nyugdíjak és szociális biztonsági járadékok szabad átutalása – Túlélő hozzátartozói ellátás – Algériában lakóhellyel rendelkező túlélő házastárs – Az ellátások átutalása az adós tagállam jogszabályai által alkalmazandó mértékben – A túlélő hozzátartozói ellátás összegének a jogosult lakóhelye szerinti országbeli megélhetési költségek figyelembevételével való csökkentése – Megengedhetőség – Feltételek
(EK–Algéria társulási megállapodás, 68. cikk, (4) bekezdés)
(lásd: 46–49., 51. pont és a rendelkező rész 3. pontja)
Összefoglalás
A Bíróság, amelyhez a Centrale Raad van Beroep (szociális és közszolgálati fellebbviteli bíróság, Hollandia, a továbbiakban: a kérdést előterjesztő bíróság) előzetes döntéshozatal iránti kérelemmel fordult, úgy határozott, hogy az EK–Algéria társulási megállapodás (
1
) 68. cikkének (4) bekezdése (
2
)a szociális biztonsági ellátások szabad átutalásához való jog területén közvetlen hatállyal rendelkezik és e rendelkezéssel nem ellentétes a túlélő hozzátartozói ellátás összegének azon az alapon történő csökkentése, hogy ezen ellátás jogosultja Algériában rendelkezik lakóhellyel, amennyiben ezen ellátás célja az adós tagállambeli megélhetési költségek alapján kiszámított alapjövedelem biztosítása, és az így elvégzett csökkentés tiszteletben tartja e jog lényegét.
X Algériában rendelkezik lakóhellyel. Házastársa – aki Hollandiában dolgozott, és halála időpontjában az Algemene nabestaandenwet (a túlélő hozzátartozók biztosításáról szóló általános törvény; a továbbiakban: ANW) alapján volt biztosított – túlélő hozzátartozójaként 1999. január 1‑jétől jogosult túlélő hozzátartozói ellátásra. A Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (a társadalombiztosítási intézet igazgatósága, Hollandia) miután 2018‑ban visszaható hatállyal visszaállította X túlélő hozzátartozói ellátását, amelyet 2012‑ben szüntetett meg, arról tájékoztatta X‑et, hogy 2013. január 1‑jei hatállyal e túlélő hozzátartozói ellátást csökkentik, mert a lakóhely szerinti ország elve alapján kellett volna azt folyósítani, azaz a jelen esetben olyan arányban, amely a hollandiai megélhetési költségekhez képest tükrözi az algériai megélhetési költségeket (
3
).
Miután e határozattal szemben több keresetet is elutasítottak, X fellebbezést nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz, amely úgy határozott, hogy előzetes döntéshozatal céljából az EK–Algéria társulási megállapodás 68. cikke (4) bekezdésének értelmezésére vonatkozó különböző kérdéseket terjeszt a Bíróság elé annak megállapítása érdekében, hogy e megállapodással ellentétes‑e X túlélő hozzátartozói ellátása összegének a lakóhely szerinti ország elvén alapuló csökkentése.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság mindenekelőtt arra a kérdésre válaszol, hogy az EK–Algéria társulási megállapodás szövegére, céljára és jellegére tekintettel annak 68. cikke (4) bekezdése közvetlen hatállyal rendelkezik‑e.
A Bíróság e tekintetben először is azt állapítja meg, hogy e rendelkezés világos, pontos és feltétel nélküli megfogalmazásban rögzíti az e rendelkezésben említett nyugdíjak és járadékok Algériába történő szabad átutalásához való jogot, mégpedig az adós tagállam jogszabályai értelmében alkalmazandó mértékben. Így ugyanezen rendelkezés a tagállamok számára világos és pontos eredménykötelezettséget ír elő, amely abban áll, hogy lehetővé tegye az érintettek számára a szabad átutalást, amely kötelezettség a végrehajtása vagy hatálya tekintetében semmilyen későbbi jogi aktusnak nincs alárendelve.
Bár a Bíróság megállapítja, hogy e szabad átutaláshoz való jog nem abszolút jellegű, mivel az egyes esetekben annak konkrét hatásai „az adós tagállam vagy tagállamok jogszabályai értelmében alkalmazandó mértéktől” függnek, az nem értelmezhető úgy, mint amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy diszkrecionális jelleggel korlátozzák az említett szabad átutaláshoz való jogot, és megfosszák a lényegétől. A Bíróság azt is megjegyzi, hogy az e rendelkezésben biztosított jog végrehajtása vagy joghatásai nem függnek más jogi aktus elfogadásától, különösen az EK–Algéria társulási megállapodás 70. cikkének (1) bekezdésében említett rendelkezések Társulási Tanács általi elfogadásától, amely megállapodás nem tekinthető olyannak, mint amely feltételhez köti e jog azonnali alkalmazását. A Bíróság e tekintetben megállapítja, hogy az EK–Algéria társulási megállapodás 68. cikkének (4) bekezdése közvetlen hatállyal rendelkezik, így az e rendelkezés hatálya alá tartozó személyeknek joguk van arra a tagállami bíróságok előtt közvetlenül hivatkozni az azzal ellentétes nemzeti jogi szabályok alkalmazásának mellőzése érdekében.
A Bíróság ezt követően választ ad az EK–Algéria társulási megállapodás 68. cikke (4) bekezdésének személyi hatályára vonatkozó kérdésre.
A Bíróság – megjegyezve, hogy a 68. cikk (4) bekezdése kifejezetten csak „[e] munkavállalókra” vonatkozik, ami az ugyanezen cikk (1) bekezdésében említett „algériai állampolgárságú munkavállalókra” utal vissza – megállapítja, hogy az Algériába szabadon átutalható ellátások között szerepelnek a túlélő hozzátartozói nyugdíjak és járadékok, amelyek jogosultjai per definitionem csak az említett munkavállalók túlélő hozzátartozói lehetnek. Az EK–Algéria társulási megállapodás 68. cikkének (4) bekezdését tehát megfosztaná hatékony érvényesülésétől, ha e túlélő hozzátartozók ki lennének zárva e megállapodás személyi hatálya alól. Megjegyzi továbbá, hogy ellentétes lenne az ellátások Algériába történő szabad átutalására vonatkozó elv mögött meghúzódó logikával annak megkövetelése, hogy a jogosult köteles legyen az adós tagállamban – a jelen esetben Hollandiában – lakni. A Bíróság e tekintetben azt állapítja meg, hogy az EK–Algéria társulási megállapodás 68. cikkének (4) bekezdése alkalmazandó a munkavállaló azon túlélő hozzátartozóira, akik a túlélő hozzátartozói ellátásukat Algériába kívánják átutalni, akik maguk nem munkavállalók, és akik Algériában rendelkeznek lakóhellyel.
Végül azt illetően, hogy az EK–Algéria társulási megállapodás 68. cikkének (4) bekezdésével összeegyeztethető‑e a túlélő hozzátartozói ellátás összegének azon az alapon történő csökkentése, hogy ezen ellátás jogosultja Algériában rendelkezik lakóhellyel, a Bíróság emlékeztet arra, hogy e rendelkezés előírja a szóban forgó ellátások Algériába történő szabad átutalásához való jogot „az adós tagállam vagy tagállamok jogszabályai értelmében alkalmazandó mértékben”. Az adós tagállam tehát mérlegelési mozgástérrel rendelkezik az e rendelkezésben említett ellátások összegének kiszámítására vonatkozó szabályok meghatározásában, és ezért e tagállam az említett ellátások összegének ezen átutalás alkalmával történő kiigazítására vonatkozó olyan szabályokat írhat elő, mint a lakóhely szerinti ország elvén alapuló szabály.
A Bíróság ugyanakkor rámutat arra, hogy az ilyen szabályoknak tiszteletben kell tartaniuk az ellátások szabad átutalásához való jog lényegét, anélkül hogy megfosztanák e jogot hatékony érvényesülésétől, és ennek érdekében megvizsgálja az alapügy tárgyát képező túlélő hozzátartozói ellátást jellemző tényezőket. Megállapítja, hogy annak összegét a hollandiai megélhetési költségek alapján határozzák meg, és hogy következésképpen ezen ellátás annak biztosítására irányul, hogy a túlélő hozzátartozók az e tagállambeli megélhetési költségek alapján kiszámított alapjövedelemmel rendelkezzenek. Ennélfogva az átutalt ellátás összegének az algériai megélhetési költségek figyelembevétele érdekében történő kiigazítása a Bíróság álláspontja szerint nem alkalmas arra, hogy a szabad átutaláshoz való jogot megfossza lényegétől, amennyiben az e kiigazítás céljából alkalmazott mérték meghatározása objektív tényezőkön alapul, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
(
1
)	Az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről az Algériai Demokratikus és Népi Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euro‑mediterrán megállapodás, amelyet az Európai Közösség nevében a 2005. július 18‑i 2005/690/EK tanácsi határozat (HL 2005. L 265., 1. o.) hagyott jóvá (a továbbiakban: EK–Algéria társulási megállapodás).
(
2
)	E megállapodás 68. cikkének szövege a következő:
„(1) A következő bekezdések rendelkezéseire is figyelemmel, az algériai állampolgárságú munkavállalók és a velük együtt élő családtagjaik a szociális biztonság területén az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetéstől mentes bánásmódot élveznek azon tagállamok állampolgáraihoz képest, ahol foglalkoztatják őket. A »szociális biztonság« kifejezés a szociális biztonság azon területeit foglalja magában, amelyek a betegséggel kapcsolatos és az anyasági ellátásokra, a rokkantsági, öregségi és túlélő hozzátartozói ellátásokra, a munkahelyi balesetekkel és foglalkozási megbetegedésekkel kapcsolatos ellátásokra, valamint a halálesettel, a munkanélküliséggel kapcsolatos és a családi ellátásokra vonatkoznak.
Ezek a rendelkezések azonban nem eredményezhetik az Európai Közösséget létrehozó szerződés 42. cikke alapján a közösségi jogszabályokban előírt egyéb koordinációs szabályok alkalmazását, kivéve az e megállapodás 70. cikkében meghatározott feltételek szerinti esetet.
[…]
(4) E munkavállalóknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy az adós tagállam vagy tagállamok jogszabályai értelmében alkalmazandó mértékben szabadon átutalhassanak Algériába minden öregségi és túlélő hozzátartozói nyugdíjat és járadékot, valamint munkahelyi balesettel, foglalkozási megbetegedéssel, illetve munkahelyi balesetből vagy foglalkozási megbetegedésből származó rokkantsággal kapcsolatos nyugdíjat és járadékot, kivéve a különleges, nem járulékalapú ellátások esetét. […]” [nem hivatalos fordítás]
(
3
)	Ezt az arányt a Wet woonlandbeginsel in de sociale zekerheiddal (a szociális biztonság területén a lakóhely szerinti ország elvéről szóló törvény) módosított ANW 17. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott Regeling woonlandbeginsel in de sociale zekerheid 2012 (a lakóhely szerinti ország elvének a szociális biztonság területén történő alkalmazásáról szóló 2012. évi rendelet) rendelkezései alapján állapították meg. Ezt az arányt Algéria esetében 2013. január 1‑jétől a túlélő hozzátartozói ellátás maximális összegének 60%‑ában, 2016. január 1‑jétől pedig az említett maximális összeg 40%‑ában állapították meg.