Ideiglenes változat
LAILA MEDINA
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2025. október 23.(1)
C‑258/23–C‑260/23. sz. egyesített ügyek
IMI ‑ Imagens Médicas Integradas SA (C‑258/23),
Synlabhealth II S.A. (C‑259/23),
SIBS‑Sociedade Gestora de Participações Sociais SA,
SIBS, Cartões ‑ Produção e Processamento de Cartões SA,
SIBS Processos ‑ Serviços Interbancários de Processamento SA,
SIBS International SA,
SIBS Pagamentos SA,
SIBS Gest SA,
SIBS Forward Payment Solutions SA,
SIBS MB SA (C‑260/23)
kontra
Autoridade da Concorrência
(a Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão [versenyjogi, szabályozási és felügyeleti bíróság, Portugália] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„ Előzetes döntéshozatal – Versenyszabályok megsértése – Üzleti nyilvántartások lefoglalása – Az ügyészség által kibocsátott végzés – Alapjogi Charta – 8. cikk – A személyes adatok tiszteletben tartásához fűződő jog megsértése ”
Bevezetés
1.        A jelen egyesített ügyekre vonatkozó, 2024. június 20‑án ismertetett indítványomban(2) azt javasoltam a Bíróság negyedik (korábbi) tanácsának, hogy úgy értelmezze az Európai Unió Alapjogi Chartájának(3) 7. cikkét, hogy azzal nem ellentétes valamely tagállam azon szabályozása, amely értelmében az EUMSZ 101. vagy EUMSZ 102. cikk feltételezett megsértésének vizsgálatával összefüggésben a nemzeti versenyhatóság előzetes bírói engedély nélkül foglalhatja le az olyan elektronikus üzeneteket, amelyek tartalma a helyszíni vizsgálat tárgyához kapcsolódik. E megfontolás azonban ahhoz a feltételhez van kötve, hogy a nemzeti versenyhatóság jogköreinek szigorú jogi kerete, valamint a visszaélések és az önkényesség elleni megfelelő és elégséges biztosítékok biztosítottak. Az ilyen garanciáknak többek között a szóban forgó intézkedések teljes körű utólagos bírósági felülvizsgálatának formáját kell ölteniük.(4)
2.        A Bezirkshauptmannschaft Landeck ügyben 2024. október 4‑én hozott ítéletet(5) követően a Bíróság a negyedik (korábbi) tanács kérelmére és az eljárási szabályzat 60. cikkének (3) bekezdésével összhangban úgy határozott, hogy a jelen ügyeket a nagytanács elé utalja. Ebben az ítéletben a Bíróság többek között kimondta, hogy az (EU) 2016/680 irányelv(6) 4. cikke (1) bekezdésének a Charta 7. és 8. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett c) pontjával nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése és a vádeljárás lefolytatása céljából lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára a mobiltelefonon tárolt személyes adatokhoz való hozzáférést. A Bíróság ugyanakkor kimondta, hogy – egyéb feltételek mellett – e lehetőség gyakorlását, a kellően indokolt sürgős esetek kivételével, bíróság vagy független közigazgatási szerv által végzett előzetes felülvizsgálattól kell függővé tenni.(7)
3.        E kiegészítő indítvány keretében a Bíróság annak vizsgálatát kéri, hogy a Landeck ítélet tanulságait figyelembe kell‑e venni a kérdést előterjesztő bíróságnak a jelen ügyekben adandó válasz során, különös tekintettel az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésére. A Bíróság ugyanis szükségesnek tartja annak meghatározását, hogy a bíróság vagy független közigazgatási szerv általi előzetes felülvizsgálat követelménye átültethető‑e az EUMSZ 101. cikk vagy az EUMSZ 102. cikk megsértésének azonosítása érdekében folytatott versenyjogi vizsgálatokra, különösen akkor, ha a nemzeti versenyhatóság által lefoglalt elektronikus levelezés, valamint az e levelekből származó dokumentumok személyes adatokat tartalmaznak.
4.        A jelen indítvány ezért a Bíróság új kérésének megfelelően magában foglalja az első indítványomban kifejtett érvelést. A jogi háttér, a jogvita előzményei és az alapeljárások, valamint a Bíróság előtti eljárások részletes bemutatása céljából utalok az első indítványom 3–19. pontjára. Ezt az ismertetést kizárólag azzal a megjegyzéssel kell kiegészíteni, miszerint 2025. június 3‑án a Bíróság nagytanácsa az eljárás szóbeli szakaszának újbóli megnyitását követően tárgyalást tartott. Az eljárásban az alapeljárás felei, a portugál, a görög, a finn és a svéd kormány, valamint az Európai Bizottság és az EFTA Felügyeleti Hatóság vettek részt.
Értékelés
5.        Emlékeztetőül, a jelen ügyekben benyújtott harmadik előzetes kérdésben a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt szeretné megtudni, hogy a Charta 7. cikkével ellentétes‑e a vállalkozás vezetői és alkalmazottai között folytatott elektronikus levelezés, valamint az ezen levelekből származó üzleti nyilvántartások előzetes bírósági engedély nélkül történő lefoglalása az EUMSZ 101. és 102. cikkének értelmében vett tiltott megállapodások és magatartások vizsgálata során.(8) Konkrétabban, a kérdést előterjesztő bíróság azt kérdezi, hogy egy ilyen lefoglalást engedélyezhet‑e olyan szerv, mint a portugál ügyészség, amelynek feladata – a bíróság szerint – többek között az állam képviselete, a törvényben meghatározott érdekek védelme és a törvényesség elve alapján a vádhatósági feladatok ellátása.(9)
6.        Először is meg kell állapítani, hogy kérdésének megfogalmazása szerint a kérdést előterjesztő bíróság arra szorítkozik, hogy a Charta 7. cikkének értelmezését kérje a Bíróságtól a vizsgálat alatt álló vállalkozások vezetői és alkalmazottai között folytatott szakmai jellegű elektronikus levelezésnek rendszerint a nemzeti versenyhatóságok általi lefoglalásával összefüggésben. Mindazonáltal, mivel e lefoglalások nemcsak a Charta 7. cikkének hatálya alá tartozó kommunikációkra vonatkozhatnak,(10) hanem elválaszthatatlan módon a Charta 8. cikke által védett személyes adatokra is, célszerű e kérdést ez utóbbi rendelkezés szempontjából is megvizsgálni annak érdekében, hogy hasznos választ lehessen adni a kérdést előterjesztő bíróságnak.(11)
7.        E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Charta 8. cikkének (1) bekezdése kimondja a személyes adatok védelméhez való jogot. E cikk a (2) bekezdésében azt is előírja, hogy ezeket az adatokat bizonyos feltételek tiszteletben tartása mellett kezeljék, amelyektől a vizsgált adatkezelés jogszerűsége függ.(12) Bár jellegükben eltérőek,(13) a személyes adatok védelméhez való jog szorosan kapcsolódik a Charta 7. cikkében biztosított, a magán‑ és családi élet tiszteletben tartásához való joghoz, kiegészíti azt.(14)
8.        Egyébiránt a személyes adatok védelméhez való joggal ellentétes, ha azonosított vagy azonosítható természetes személyekre vonatkozó információkat harmadik személyek – akár hatóságok, akár általában a nyilvánosság – gyűjtenek, vagy azokhoz hozzáférnek, kivéve ha az ilyen adatgyűjtésre és az ilyen hozzáférésre a Charta 8. cikkének (2) bekezdésében előírt követelményeknek megfelelő adatkezelés alapján kerül sor.(15) Ezen eseten kívül a személyes adatok gyűjtését és az azokhoz való hozzáférést, amelyek ezen adatok kezelésének minősülnek,(16) úgy kell tekinteni, mint amely korlátozza a Charta 8. cikkének (1) bekezdésében biztosított jogot.(17)
9.        A jelen ügyben, ami a vállalkozás vezetői és alkalmazottai között folytatott elektronikus levelezést, valamint az ezen levelekből származó üzleti nyilvántartásokat illeti, nyilvánvaló, hogy mivel ezek az elektronikus levelek és nyilvántartások az általános adatvédelmi rendelet 4. cikkének 1. pontja értelmében vett személyes adatokat is tartalmazhatnak,(18) a nemzeti versenyhatóság által a vizsgálat során végzett lefoglalás a Charta 8. cikkében biztosított jog gyakorlása korlátozásának minősül.
10.      Az állandó ítélkezési gyakorlatból ugyanakkor az következik, hogy a személyes adatok védelméhez való alapvető jog nem abszolút jog, hanem a társadalomban betöltött szerepének függvényében kell figyelembe venni, és más alapvető jogokkal szemben kell mérlegelni.(19) E jog tehát korlátozható, feltéve, hogy – a Charta 52. cikkének (1) bekezdésével összhangban – e korlátozásokat törvény írja elő, és e korlátozások tiszteletben tartják az alapvető jog lényeges tartalmát, valamint az arányosság elvét.(20)
11.      Először is, ami a törvényi előírásra vonatkozó követelményt illeti, e követelmény azt feltételezi, hogy a valamely alapvető jog korlátozását lehetővé tévő jogalap a hatályt kellően egyértelműen és pontosan határozza meg.(21)
12.      E tekintetben meg kell állapítani, hogy az általános adatvédelmi rendelet, amely az általuk lefolytatott vizsgálatok során a nemzeti versenyhatóságokra is alkalmazandó,(22) 6. cikke (1) bekezdésének e) pontjában többek között úgy rendelkezik, hogy az adatkezelés akkor jogszerű, ha az adatkezelés az adatkezelőre ruházott közhatalmi jogosítvány gyakorlásának keretében végzett feladat végrehajtásához szükséges. A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint e rendelkezés e rendelet 6. cikkének (3) bekezdésével együtt értelmezve(23) nemzeti jogi jogalapot követel meg a személyes adatok azon adatkezelők által végzett kezeléséhez, amelyek az adatkezelőre ruházott közhatalmi jogosítvány gyakorlásának keretében végzett feladatok végrehajtása keretében járnak el.(24)
13.      A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság feladata e körülmények konkrét vizsgálata. Mindazonáltal egyrészt egyértelmű, hogy a személyes adatok kezelése, amennyiben az valamely nemzeti versenyhatóság által lefolytatott vizsgálat kereteibe illeszkedik, a közhatalmi jogosítvány gyakorlásának körébe tartozik.(25) Másrészt, amint azt az első indítványomban megállapítottam,(26) az alapeljárások tárgyát képező intézkedések a 2012. május 8‑i lei no 19/2012 (novo regime jurídico da concorrência) (az új versenyjogi szabályozás jóváhagyásáról szóló 19/2012. sz. törvény) cikkein alapulnak, amelyek lehetővé teszik üzleti nyilvántartások lefoglalását a versenyellenes magatartásokra vonatkozó bizonyítékok megszerzése érdekében.
14.      Ebből következik, hogy amennyiben az elektronikus üzeneteknek az alapügyekben érintett nemzeti versenyhatóság általi lefoglalása a Charta 8. cikkében biztosított jog korlátozásának minősül, e korlátozás a Charta 52. cikkének (1) bekezdésében előírt első követelménnyel összhangban jogi védelemmel jár.
15.      Másodszor, ami a személyes adatok védelméhez való jog lényeges tartalmának tiszteletben tartására vonatkozó követelményt illeti, a tudományos szakirodalom hangsúlyozza, hogy nehéz e jog magját azonosítani.(27) Ezen összetettséghez hozzáadódik egyrészt a Charta 7. cikkében említett, a magán‑ és a családi élet tiszteletben tartásához való jog, másrészt pedig a Charta 8. cikkében említett, a személyes adatok védelméhez való jog közötti egyértelmű választóvonal létrehozása.(28)
16.      Mindenesetre megállapítom, hogy ítélkezési gyakorlatában a Bíróság hajlik annak megállapítására, hogy a személyes adatok védelméhez való alapvető jog lényeges tartalmát kizárólag az sértheti, ha a hatóságok korlátlanul gyűjthetik az elektronikus kommunikációkban szereplő adatokat, vagy azokhoz általános jelleggel hozzáférhetnek, anélkül, hogy ezen adatok védelme érdekében a jogellenes adatkezeléssel szemben konkrét garanciákat írnának elő.(29)
17.      A jelen ügyben – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatok sérelme nélkül – meg kell állapítani, hogy a vizsgálat alatt álló vállalkozás vezetői és alkalmazottai közötti üzleti levelezés lefoglalása főszabály szerint nem vonja maga után sem a személyes adatok korlátlan gyűjtését, sem az azokhoz való általános hozzáférést. Amint arra az első indítványomban rámutattam,(30) az ilyen levelezés lefoglalását korlátozza a vizsgálatnak a helyszíni vizsgálatot elrendelő határozatban meghatározott tárgya, amiből kitűnik, hogy az abban szereplő adatok gyűjtése a keresett versenyellenes magatartásokkal kapcsolatos adatokra korlátozódik. Ráadásul a gyűjtött személyes adatok nem használhatók fel más célokra, mint a vizsgálat tárgyát képező versenyellenes magatartás azonosítása. Végül, amint azt a jelen indítványban(31) a későbbiekben kifejtem, az üzleti levelezés nemzeti versenyhatóság általi lefoglalását általában olyan további eljárási garanciák határolják körül, amelyek célja többek között ezen adatok biztonságának, sértetlenségének és bizalmasságának biztosítása.
18.      Ebből következik, hogy amennyiben az alapügyekben érintett elektronikus üzenetek lefoglalása nem vezetett a személyes adatok általános gyűjtéséhez, a Bíróság ítélkezési gyakorlatában hivatkozott megfogalmazás szerint e lefoglalás nem tekinthető úgy, mint amely sérti a Charta 8. cikkének lényeges tartalmát.
19.      Harmadszor, ami az arányosság elvét illeti, emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a személyes adatok védelméhez való jog korlátozására csak akkor kerülhet sor, ha az szükséges, és ténylegesen az Unió által elismert általános érdekű célkitűzéseket vagy mások jogainak és szabadságainak védelmét szolgálja. Ezenkívül az ilyen korlátozásokat a feltétlenül szükséges mértékre kell korlátozni, és az ilyen beavatkozást engedélyező szabályozásnak egyértelmű és pontos szabályokat kell tartalmaznia a szóban forgó intézkedés hatályát és alkalmazását illetően.(32)
20.      Egyrészt, amint arra az első indítványomban rámutattam,(33) a nemzeti versenyhatóságok által az EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikk – az 1/2003/EK rendelet(34) 3. cikkének (1) bekezdésével és 5. cikkével összhangban történő – alkalmazása során végzett lefoglalások az e – közrendi – rendelkezésekkel ellentétes gyakorlatok felderítésére irányulnak. E rendelkezések tiltják a kartelleket és az erőfölénnyel való visszaélést, és kétségtelenül közérdekű célt szolgálnak annak biztosítása érdekében, hogy a belső piacon ne torzuljon a verseny. Ez a megfogalmazás, amely a Bíróságnak a Charta 7. cikkére vonatkozó ítélkezési gyakorlatából következik,(35) továbbra is teljes mértékben alkalmazandó a Charta 8. cikkére vonatkozóan.
21.      Másrészt, a belső piacon folytatott versenyellenes magatartások azonosítására irányuló cél követése érdekében úgy tűnik számomra, hogy a vállalkozás belső e‑mail rendszerén keresztül a vállalkozás vezetői és alkalmazottai között folytatott elektronikus levelezés lefoglalásának alternatívájaként semmilyen más, hasonlóan hatékony és a személyes adatok védelméhez való jogot kevésbé sértő eszköz(36) nem áll rendelkezésre. Ezek az elektronikus üzenetek képezik ugyanis a versenyhatóságok rendelkezésére álló egyik fő forrást annak érdekében, hogy felderítsék a versenyellenes magatartás fennállását a belső piacon. Az 1/2003/EK rendelet 20. cikke (2) bekezdése a Bizottság helyszíni vizsgálati jogköre keretében lehetővé teszi az ilyen lefoglalások végrehajtását,(37) amit az európai jogalkotó a nemzeti versenyhatóságok számára is biztosít az (EU) 2019/1 irányelv(38) elfogadása óta, különösen annak 6. cikke (1) bekezdésének c) pontjában. Ennek következtében az üzleti elektronikus üzenetek lefoglalása és az azokban szereplő személyes adatok gyűjtése a belső piacon a verseny védelmére vonatkozó közérdekű cél elérése érdekében szükségesnek tekintendő.
22.      Harmadrészt, ami a vállalkozások vezetői és alkalmazottai között folytatott elektronikus levelezés lefoglalásából eredő korlátozás arányosságát illeti, különös tekintettel a Charta 8. cikkében garantált alapvető jogra, a Bíróság kimondta, hogy az arányosságot az ilyen korlátozás kontextusában kell értékelni, az adott ügy valamennyi releváns körülményét mérlegelve.(39) A Landeck ítélet szerint(40) ilyen tényezőnek minősül a szóban forgó alapvető jogok gyakorlása korlátozásának súlyossága, az e korlátozás által követett közérdekű cél jelentősége, a lefoglalt dokumentumok tulajdonosa és a szóban forgó jogsértés közötti kapcsolat, illetve az adatoknak a tényállás megállapítása szempontjából fennálló relevanciája.(41)
23.      A korlátozás súlyosságát a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint azon adatok jellege és érzékenysége alapján kell értékelni, amelyekhez a hatóságok hozzáférhetnek.(42) Különösen, ha a hatóságok hozzáférése az összes ilyen adathoz „igen pontos” következtetések levonását teheti lehetővé az érintett személy magánélete vonatkozásában, például napi szokásai, állandó vagy ideiglenes tartózkodási helye, helyváltoztatásai, gyakorolt tevékenységei, a személy társadalmi kapcsolatai és az általa látogatott társadalmi közegek tekintetében, akkor a Charta 8. cikkében védett alapvető jogba való beavatkozást súlyosnak, sőt különösen súlyosnak kell tekinteni.(43) Ez akkor is így van, ha nem zárható ki, hogy az érintett adatok olyan különösen érzékeny adatokat is tartalmazhatnak,(44) amelyek faji vagy etnikai származásra, politikai véleményre, vallási vagy világnézeti meggyőződésre utalnak.(45)
24.      A jelen esetben meg kell jegyezni, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem szerint a kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdés olyan vállalkozás vezetői és alkalmazottai között folytatott elektronikus levelezés lefoglalására vonatkozik, amelyet üzleti vagy kereskedelmi helyiségeiben végzett helyszíni vizsgálat alá vontak.(46) Mint már a jelen indítványban is szerepel, közismert tény – és ezért nem szükséges ezt az állítást alátámasztani –, hogy személyes adatok találhatók mind az elektronikus üzenetekben, mind a hozzájuk csatolt üzleti nyilvántartásokban.
25.      Véleményem szerint azonban ez a helyzet nem hasonlítható össze a Bíróság által a Landeck ítéletben vizsgált helyzettel, amely a bűncselekménnyel gyanúsított természetes személy személyes mobiltelefonjának egy adott lakóhelyen eljáró rendőri hatóságok általi lefoglalására, valamint az ott tárolt valamennyi adathoz való „átfogó és felülvizsgálatot nélkülöző hozzáférésre”(47) vonatkozott. Nem hasonlítható a Bíróságnak a lényegében az elektronikus hírközlési szolgáltatók által általános jelleggel és különbségtétel nélkül megőrzött forgalmi vagy helymeghatározó adatokhoz való, hatóságok általi hozzáférésre vonatkozó számos ítélete által érintett helyzetekhez sem.(48)
26.      A mobiltelefonok ugyanis olyan eszközök, amelyek manapság egy helyen nagy mennyiségű személyes adatot tárolnak. Ide tartoznak többek között a személyazonosító adatok (közvetlen személyazonosság, elérhetőségek), a helymeghatározó adatok (földrajzi helymeghatározás, hívás‑ és üzenetküldő naplók, navigáció), a csatlakozási és fizetési adatok (online azonosítók, banki adatok), valamint az alkalmazás‑ és használati adatok, beleértve a személyes beállításokat is. Ezen adatok között számos olyan adat található, amelyek ráadásul az általános adatvédelmi rendelet 9. cikke értelmében vett különleges személyes adatok kategóriájába tartoznak, mint például azok, amelyek az érintett személy biometriájáról, egészségi állapotáról, életéről vagy szexuális irányultságáról, vagy akár faji vagy etnikai származásáról adnak tájékoztatást. Mindezekhez az adatokhoz még más, rendkívül személyes jellegű elemek is hozzáadódnak, mint például a kommunikációk vagy a fényképek.(49) Számukra és változatosságukra tekintettel(50) ezek az adatok együttesen nagyon részletes és mélyreható képet adhatnak az érintett személy magánéletének szinte minden területéről, különösen ha azokat együttesen értékeljük, amint azt a Bíróság a Landeck ítéletben megállapította.(51) Ez a megfontolás, amint azt már jeleztem, az elektronikus szolgáltatók digitális szerverein általános jelleggel és különbségtétel nélkül megőrzött adatokra is érvényes.
27.      Ezzel szemben, a portugál, görög, finn és svéd kormányhoz, valamint az EFTA Felügyeleti Hatósághoz és a Bizottsághoz hasonlóan úgy vélem, hogy a versenyjogi vizsgálat során lefoglalt elektronikus üzenetekben – különösen a vállalkozás belső e‑mail rendszerén keresztül a vállalkozás vezetői és alkalmazottai között folytatott elektronikus szakmai levelezésben – szereplő személyes adatok nem képezhetik hasonló értékelés tárgyát.
28.      Ugyanis sem a vállalkozás vezetői és alkalmazottai között folytatott elektronikus levelezés, sem az ezen levelekből származó üzleti nyilvántartások főszabály szerint nem tartalmazhatnak olyan adatokat, amelyek ugyanolyan pontossággal és részletességgel azonosíthatják az érintett személyek mindennapi életének szokásait, mint a személyes mobiltelefonok. E tekintetben meg kell jegyezni egyrészt, hogy a versenyhatóságok, amikor valamely vállalkozás üzlethelyiségeiben helyszíni vizsgálatot folytatnak, nem kifejezetten személyes adatokat keresnek, hanem olyan üzleti jellegű információkat, amelyek alkalmasak e vállalkozás versenyellenes magatartásának bizonyítására. Ez azt jelenti, hogy a vállalkozások vezetőinek és alkalmazottainak szakmai jellegű üzeneteiből származó személyes adatok – kivéve, ha azok kereskedelmi jelentőséggel bírnak, és ennélfogva hasznosak az érintett vállalkozás felelősségre vonása szempontjából – csak mellékesen gyűjthetők.(52) Másrészt, úgy tűnik számomra, hogy az ilyen típusú levelekben a személyes adatok inkább szétszórtan jelenhetnek meg a vállalkozás üzleti információinak keresése során. Ebben az összefüggésben a versenyhatóságoknak proaktív módon és a vizsgálat hatókörén kívül eljárva(53) olyan rendszert kell létrehozniuk, amely kombinálja vagy összekapcsolja ezeket a személyes adatokat annak megállapításához, hogy azokból az érintett személyről részletes, a szakmai szféráján túlmutató(54) képet lehessen alkotni, ami semmi esetre sem célja a vizsgálatnak.(55)
29.      Ezenkívül, még ha a vállalkozás vezetői és alkalmazottai közötti elektronikus levelezés tartalmazhat is utalásokat e személyek találkozóira vagy utazásaira –
amelyek elvileg szakmai jellegűek –, nem tartalmaz olyan helymeghatározási vagy navigációs adatokat, amelyeket profilalkotás céljából gyűjtöttek, és amelyek alapján e személyek útvonala ténylegesen nyomon követhető lenne.(56) Ezek a levelek az adatok tulajdonosának magánéletéről, kapcsolatairól és társasági életéről sem tudnak olyan információkat szolgáltatni, mint a mobiltelefonok vagy a hasonló személyes eszközök. Ismétlem, az összes ilyen adat kombinálására vagy összekapcsolására alkalmas rendszer hiányában, amely mindenesetre a vizsgálat hatókörén kívül maradna, nem gondolom, hogy az érintett természetes személyek élete bizonyos személyes aspektusainak aprólékos és részletes profilja megállapítható lenne kizárólag szakmai elektronikus levelek alapján.
30.      Ebből következik, hogy a Bíróság által a Landeck ítéletben tett megállapításoktól eltérően a valamely vállalkozás vezetői és alkalmazottai között a vállalkozás email rendszerén keresztül folytatott elektronikus levelezésben, valamint az e levelekből származó üzleti nyilvántartásokban szereplő adatok gyűjtése nem teszi lehetővé az érintett személy magánéletére vonatkozó, az ítélkezési gyakorlat által megkövetelt „igen pontos” következtetések levonását. A személyes adatok védelméhez való jogba való beavatkozás ennélfogva nem tekinthető magas súlyossági fokúnak,(57) még kevésbé pedig különösen súlyosnak, ellentétben a Landeck ítélet alapjául szolgáló üggyel.(58)
31.      Azon egyéb tényezőket illetően, amelyeket a jelen indítvány 22. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlatnak megfelelően figyelembe kell venni annak értékelése során, hogy arányos‑e a Charta 8. cikkében biztosított alapvető jog gyakorlásának korlátozása, meg kell állapítani, hogy az európai szintű versenyellenes magatartások EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikknek megfelelő üldözésének célja kellően jelentős ahhoz, hogy úgy lehessen tekinteni, hogy a szakmai e-mailekben szereplő személyes adatok gyűjtése, valamint az említett adatokhoz való későbbi hozzáférés által okozott beavatkozás nem aránytalan.(59) Ráadásul, amint arra már rámutattam, ez a gyűjtés és hozzáférés főszabály szerint a kereskedelmi jellegű információk keresése keretében gyökerezik, amelyek célja a vizsgálat alá vont vállalkozással szembeni gyanúsítás. Ebből következik, hogy a Bíróság által a Landeck ítéletben tett megállapítástól eltérően a versenyjogi vizsgálattal érintett személyes adatok gyűjtése és az azokhoz való hozzáférés a priori nem az ezen adatokkal rendelkező természetes személy, hanem kizárólag azon jogi személy versenyjogi felelősségének megállapítására irányul, amellyel e természetes személy munkaviszonyban áll.(60)
32.      Az előző pontokban kifejtett megfontolások azon értékelés mellett szólnak, amely szerint az alapügyek tárgyát képezőhöz hasonló beavatkozás tiszteletben tartja az arányosság elvét. Ez még inkább igaz a vállalkozás vezetői és alkalmazottai között váltott elektronikus levelek lefoglalásának céljára tekintettel. Mindazonáltal, amint azt a tárgyaláson több fél is előadta, ez a megfontolás bizonyos további eljárási garanciák tiszteletben tartásától is függ.(61) E garanciák különösen azok, amelyek lényegében az általános adatvédelmi rendelet 5. cikkében előírt elvekhez igazodnak, és amelyek általában az egyes tagállamok jogának megfelelően szabályozzák a nemzeti versenyhatóságok által foganatosított lefoglalásokat.(62) A jelen ügyben
természetesen a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia, hogy az alapügyek vonatkozásában
ez valóban így van‑e.
33.      Így először is és a már jól ismert elvek szerint a nemzeti versenyhatóságok által lefolytatott minden vizsgálatnak helyszíni vizsgálatot elrendelő, megfelelően megindokolt határozaton kell alapulnia, amelynek – amint arra egyébként a Landeck ítélet is utal(63) – a Szerződésben előírt versenyszabályok valamely vállalkozás általi megsértésének megalapozott gyanúján kell alapulnia. Amint azt a jelen indítványban már jeleztem,(64) a helyszíni vizsgálatot elrendelő határozatnak kellően pontosnak kell lennie ahhoz, hogy mind tárgyi, mind pedig időbeli szempontból ténylegesen körülhatárolja a vizsgálat terjedelmét. Ami különösen a személyes adatokat illeti, a helyszíni vizsgálatot elrendelő határozatnak biztosítania kell, hogy ezen adatok gyűjtése és az azokhoz való hozzáférés – még ha az az üzleti információk keresésében gyökerezik is – a vizsgálat tárgyához feltétlenül szükséges mértékre korlátozódjon, és kizárólag a vizsgálat céljaira irányuljon.(65) Ezenkívül, ha a vizsgálatot kiberkriminalisztikai szoftver segítségével végzik, amint az egyébként napi szinten megszokott,(66) a vizsgálat szempontjából releváns üzleti információk keresését megelőző indexálási eljárást a vizsgálat előre megállapított tárgyához képest szigorúan meghatározott kulcsszavak használatával kell lefolytatni. Mindezek az intézkedéseknek lehetővé kell tenniük, hogy a vizsgálatot a célhoz kötöttség elvének és az ilyen adatok kezelésére irányadó adattakarékosság elvének tiszteletben tartása mellett folytassák le.(67)
34.      Másodszor, az adatkezeléssel kapcsolatos tisztességességre és átláthatóságra vonatkozó követelmények(68) teljesítése érdekében az érintett nemzeti versenyhatóságnak átlátható és következetes módon tájékoztatnia kell az érintett természetes személyeket a személyes adataik esetleges kezeléséről, és tájékoztatnia kell őket jogaikról. Természetesen e tájékoztatási kötelezettség hatálya korlátozható, ha az a vizsgálat céljának védelme érdekében szükséges, amint azt az általános adatvédelmi rendelet 23. cikkének (1) bekezdése kifejezetten előírja. Márpedig, hasonlóan ahhoz, amit a 2018/1927 határozat a Bizottság által végzett helyszíni vizsgálatok tekintetében előír,(69) úgy tűnik számomra, hogy a nemzeti versenyhatóságnak e korlátozások mindegyikét átlátható módon kell kezelnie, és minden egyes korlátozási esetet rögzítenie kell a megfelelő nyilvántartásban.
35.      Harmadszor, a korlátozott tárolhatóság elvével, valamint az adatok integritásának és bizalmas jellegének elvével(70) összhangban a gyűjtött személyes adatokat biztonságos környezetben kell tárolni. E tekintetben a cél az adatokhoz való jogosulatlan hozzáférés vagy adattovábbítás megakadályozása olyan személyek számára, akik semmilyen kapcsolatban nem állnak a vizsgálattal, illetve az ilyen adatok bármilyen megváltoztatásának elkerülése. Ráadásul a személyes adatokat a vizsgálatot végző hatóságoknál csak a vizsgálathoz szigorúan szükséges ideig lehet megőrizni – amely időtartamot objektív kritériumok alapján kell meghatározni(71) –, különösen a közigazgatási eljárás során és az esetleges bírósági jogorvoslatok során.
Egyébiránt a személyes adatok gyűjtését, különösen pedig az azokhoz való hozzáférést a lehető leginkább korlátozott számú feljogosított személyre vagy ellenőrre kell korlátozni, akiket titoktartási kötelezettségeknek kell alávetni, és meg kell tiltani, hogy ezeket az adatokat a vizsgálat céljaitól eltérő célokra használják fel.(72) Végül a személyes adatok – akár a vizsgálat tárgya szempontjából nem releváns, akár a tárolás elfogadható időtartamának lejárta miatti – biztonságos törlését olyan általános tisztítási mechanizmus révén kell előírni, amely megakadályozza a későbbi helyreállításukat.
36.      Negyedszer, és ismét a személyes adatok kezelése átláthatóságának tiszteletben tartása érdekében fontos, hogy a vizsgálat szempontjából releváns dokumentumok kiválasztása révén a személyes adatok gyűjtésére és az azokhoz való hozzáférésre a vállalkozás képviselőinek jelenlétében kerüljön sor. Ez képviselők számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy átnézhessék az iratanyaghoz csatolandó valamennyi ideiglenes dokumentumot, ennélfogva pedig meg kell tudniuk állapítani, hogy melyek az e dokumentumokban szereplő személyes adatok. Képesnek kell lenniük arra is, hogy panaszt emelhessenek az olyan személyes adatokat tartalmazó dokumentumoknak az iratanyaghoz való csatolásával szemben, amelyek egyrészt nyilvánvalóan nem relevánsak a vizsgálat szempontjából, másrészt pedig akkor, ha ezek az adatok különleges vagy érzékeny jellegűek, aminek arra kell késztetnie a vizsgálatért felelős személyeket, hogy fokozott védelmet biztosítsanak az említett adatok számára.(73) Egyébiránt a már említett adattakarékosság elvére tekintettel az iratanyaghoz véglegesen csatolt dokumentumokban szereplő, a vizsgálat szempontjából önmagukban nem releváns személyes adatokat anonimizálási eljárásnak kell alávetni.
Végül az elszámoltathatóság elvével összhangban(74) a vizsgálatot végző hatóság adatvédelmi tisztviselőjének az e határozatnak való megfelelés biztosítása érdekében képesnek kell lennie arra, hogy független módon megvizsgálja a személyes adatok védelméhez való jogra vonatkozó korlátozások alkalmazását.
37.      Az előző pontokban ismertetett garanciák, amelyek kiegészítik a nemzeti versenyhatóságok által az általános adatvédelmi rendelettel összhangban betartandó kötelezettségeket, többek között alkalmasak arra, hogy megakadályozzák a természetes személyek összes adatához való teljes körű és megkülönböztetés nélküli hozzáférést. Ezért kell úgy tekinteni, hogy tiszteletben tartották a Charta 8. cikkének alkalmazása által megkövetelt arányosság elvét, amennyiben e garanciákat egyértelműen és pontosan előírják, és azok teljesülnek, különösen
a valamely vállalkozás alkalmazottai és vezetői között folytatott elektronikus levelezés és az ezen levelekből származó üzleti nyilvántartások lefoglalása során. Ez még inkább így van, ha – amint azt az első indítványomban jeleztem(75) – figyelembe vesszük azt a tényt, hogy az Emberi Jogok Európai Bírósága és a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismerte, hogy szakmai vagy üzleti helyiségek vagy tevékenységek esetében a hatósági beavatkozás szélesebb körű lehet, mint más esetekben.(76)
38.      Ebben az összefüggésben nem gondolom, hogy a Charta 8. cikkében foglalt, a személyes adatok védelméhez való jog megkövetelné valamely igazságügyi hatóság előzetes engedélyét a versenyjogi vizsgálatok során.
39.      Amint a jelen indítvány bevezetőjében szerepel, a Landeck ítéletben a Bíróság lényegében úgy ítélte meg, hogy a Charta 8. cikkével nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely általánosságban a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése és a vádeljárás lefolytatása céljából lehetővé teszi az illetékes hatóságok számára a mobiltelefonon tárolt adatokhoz való hozzáférést, amennyiben, egyéb feltételek mellett, e lehetőség gyakorlása – a kellően indokolt sürgős esetek kivételével – bíróság vagy független közigazgatási szerv által végzett előzetes felülvizsgálatnak van alávetve.(77) A Bíróság e tekintetben úgy vélte, hogy különösen az arányosság elvének minden egyes konkrét esetben az összes releváns tényező mérlegelése révén történő tiszteletben tartása érdekében lényeges, hogy amennyiben az illetékes nemzeti hatóságoknak a személyes adatokhoz való hozzáférése az érintett személy alapvető jogaiba való súlyos, sőt különösen súlyos beavatkozás kockázatával jár, e hozzáférés előzetes felülvizsgálattól függjön.(78)
40.      E tekintetben szeretném rögtön megjegyezni, hogy az előzetes bírósági engedély megkövetelése már szerepel az uniós jogban azokban az esetekben, amikor a nemzeti versenyhatóság által lefolytatott vizsgálat az érintett vállalkozás vezetőinek vagy alkalmazottainak magánlakásában vagy akár az e személyekhez tartozó magánhasználatú helyiségekben történik.(79) E szabály célja az egyik legérzékenyebb magánéleti terület védelme, amint az a Landeck ítélet alapjául szolgáló ügyben is történt, amelyben a lefoglalás a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személy lakásán történt.
41.      Ezenkívül az ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy a Charta által biztosított alapvető jogok védelméből fakadó követelmények szigorodhatnak, ha a nemzeti jogszabályok értelmében a vizsgálat során megszerzett bizonyítékok felhasználhatók a természetes személlyel szemben folytatott eljárásban bűncselekmény elkövetésének megállapítása céljából.(80) Ebből következik, hogy a Charta 8. cikkében előírt személyes adatok védelméhez való jog tekintetében előzetes bírósági engedélyre akkor lehet szükség, ha a nemzeti versenyhatóság által lefoglalt dokumentumokban szereplő személyes adatokat nemcsak az érintett vállalkozásnak a Szerződés versenyjogi szabályainak megsértéséért való felelősségének megállapítására használják fel, hanem egy természetes személy versenyellenes magatartásáért való büntetőjogi felelősségének megállapítására is, ha ezt a tagállam nemzeti joga előírja.
42.      Mindazonáltal e két eseten kívül, amelyek többek között egyrészt a személyes adatokat tartalmazó elektronikus üzeneteknek valamely személy magánlakásában való lefoglalására, másrészt az ilyen dokumentumoknak valamely természetes személy büntetőjogi felelősségre vonása érdekében történő lefoglalására vonatkoznak, mint a Landeck ítéletben, úgy vélem, hogy a Charta 8. cikke nem ír elő ilyen előzetes engedélyt. A jelen ügyben ugyanazok a megfontolások alkalmazandók, mint amelyek alapján az Emberi Jogok Európai Bírósága és a Bíróság ítélkezési gyakorlata arra a következtetésre jutott, hogy a Charta 7. cikke alapján nem követelhető meg előzetes bírósági engedély a társaságok helyiségeiben folytatott versenyjogi helyszíni vizsgálatokhoz, amint azt az első indítványomban kifejtettem,(81) amelyre ezúttal visszautalok.
43.      Közelebbről: az, hogy valamely nemzeti versenyhatóság lefoglalja a vállalkozás vezetői és alkalmazottai között váltott elektronikus leveleket, véleményem szerint nem sérti az arányosság elvét, a következő megfontolások fenntartásával. Egyrészt, a jelen indítványban leírtakhoz hasonló eljárási garanciáknak, másrészt pedig utólagos bírósági felülvizsgálatnak kell vonatkoznia rá, amely elvégezhető a vizsgálati eljárás során, és amely többek között e garanciák tiszteletben tartásának a Charta 8. cikke fényében történő ellenőrzésére irányul.(82) Az Emberi Jogok Európai Bíróságának az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló, 1950. november 4-én Rómában aláírt európai egyezmény 8. cikkére vonatkozó közelmúltbeli ítélkezési gyakorlata is ezt támasztja alá, amint azt a 2025. február 6-i Italgomme Pneumatici Srl és társai kontra Olaszország ítélet(83) és a 2025. március 18-i BRD – Groupe Société Générale S.A. kontra Románia ítélet(84) is mutatja.
44.      Egyébiránt azon érvet illetően, amely szerint az előzetes bírósági engedély alkalmas arra, hogy jobban biztosítsa az arányosság elvének tiszteletben tartását, amint azt a Bíróság a Landeck ítéletben megállapította, ki kell emelni, hogy ha a nemzeti bíróság a vizsgálati eljárás során rendelkezésre álló utólagos felülvizsgálat keretében megállapítja, hogy a nemzeti versenyhatóságok megsértették ezt az elvet az eljárási garanciák be nem tartásának következményeként, az a vizsgálat során szerzett információk megkérdőjelezéséhez, következésképpen pedig az eljárás során folytatott vizsgálat részben vagy egészben történő érvénytelenítéséhez vezethet.(85) A felmerülő kockázatokra tekintettel ennélfogva úgy tűnik számomra, hogy a nemzeti versenyhatóságok kellő ösztönzéssel szembesülnek annak biztosítása érdekében, hogy az arányosság elvét tiszteletben tartsák. Ehhez természetesen hozzáadódik az a kötelezettség, hogy az érintett nemzeti hatóság szabálytalan művelete esetén megfelelő jogorvoslatot kell biztosítani az érintett személy számára.(86)
45.      Ebből következik, hogy hasonlóan ahhoz, amit az első indítványomban a Charta 7. cikkével kapcsolatban javasoltam, a Charta 8. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amelynek értelmében a vállalkozás helyiségeiben az EUMSZ 101. cikk vagy az EUMSZ 102. cikk megsértése miatt folytatott vizsgálat keretében végzett helyszíni vizsgálat során a nemzeti versenyhatóság előzetes bírósági engedély nélkül foglal le olyan elektronikus leveleket, amelyek tartalma összefügg a helyszíni vizsgálat tárgyával, annak fenntartásával, hogy egyrészt előírják e hatóság hatásköreinek a jelen indítványban ismertetett feltételek szerinti szigorú jogi kereteit, másrészt pedig a visszaélésekkel és az önkényességgel szembeni megfelelő és elegendő biztosítékokat, többek között a szóban forgó intézkedések utólagos bírósági felülvizsgálata formájában, mind a vizsgálati eljárás folyamatban léte alatt, mind pedig annak végén.
46.      Mindemellett meg kell állapítani, hogy – amint az az első indítványomból következik – a 2019/1 irányelv jelenleg lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy jogrendjükben valamely igazságügyi hatóság – ideértve az ügyészséget is(87) – részéről előzetes engedélyezési mechanizmust írjanak elő a nemzeti versenyhatóságok helyszíni vizsgálati jogkörének gyakorlásával kapcsolatban.(88) Ez azt jelenti, hogy bár a fenti pontokban kifejtett elemzésnek megfelelően a Charta 8. cikke nem követeli meg ezt az előzetes engedélyt, feltéve, hogy tiszteletben tartják a jelen indítványban leírt garanciákat, és utólagos bírósági felülvizsgálatot írnak elő, de az nem is ellentétes az említett cikkel. Ebben az összefüggésben meg kell állapítani, hogy nem állapítható meg e cikk megsértése azon tagállamoknál, amelyek úgy döntenek, hogy élnek ezzel a lehetőséggel.
47.      Végül szeretném kiemelni, hogy mivel a jelen kiegészítő indítványban elvégzett elemzés végén úgy vélem, hogy a Landeck ítéletből eredő tanulságokat nem kell olyanoknak tekinteni, mint amelyek a versenyügyekben folytatott vizsgálatokra is alkalmazandók lennének – különösen, ami az előzetes engedély követelményét illeti –, nem kell állást foglalni abban a kérdésben, hogy ilyen engedélyt adhat-e a portugál ügyészséghez hasonló jogalany. Mindazonáltal arra az esetre, ha a Bíróság nem értene egyet elemzésemmel, elegendő rámutatni arra, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározta azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik annak megállapítását, hogy az alapvető jogokba való beavatkozás jogszerűségének ellenőrzésére kijelölt jogalany független. Közelebbről, a függetlenség követelménye feltételezi, hogy e jogalany olyan jogállással rendelkezzen, amely lehetővé teszi az objektív, pártatlan és külső befolyás nélküli eljárást.(89) A jelen ügyben, mivel a portugál ügyészség jellemzőiről a kérdést előterjesztő bíróság által adott leírás megfelel e feltételeknek, úgy vélem, hogy ezt az ügyészséget a Landeck ítéletben előírt követelmények szerinti előzetes engedély megadására hatáskörrel rendelkező független szervnek kell tekinteni.
Végkövetkeztetés
48.      A fenti megfontolások összességére tekintettel azt javaslom, hogy a Bíróság a Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (versenyjogi, szabályozási és felügyeleti bíróság, Portugália) által a C‑258/23–C‑260/23. sz. egyesített ügyek mindegyikében előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdést a következőképpen válaszolja meg:
Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 8. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes valamely tagállam azon szabályozása, amelynek értelmében az EUMSZ 101. vagy EUMSZ 102. cikk megsértésének vizsgálatával összefüggésben valamely vállalkozás helyiségeiben végzett helyszíni vizsgálat során a nemzeti versenyhatóság előzetes bírói engedély nélkül vizsgálhatja át és foglalhatja le az olyan elektronikus üzeneteket, amelyek tartalma a helyszíni vizsgálat tárgyához kapcsolódik, feltéve hogy e hatóság jogköreinek szigorú jogi kerete, valamint a visszaélések és az önkényesség elleni megfelelő és elégséges biztosítékok, különösen a szóban forgó intézkedések utólagos bírósági felülvizsgálata biztosított, mind a vizsgálati eljárás folyamatban léte alatt, mind pedig annak végén.
1      Eredeti nyelv: francia.
2      Medina főtanácsnok IMI és társai egyesített ügyekre vonatkozó indítványa (C‑258/23–C‑260/23, a továbbiakban: első indítvány, EU:C:2024:537).
3      A továbbiakban: Charta.
4      Az első indítvány 63. pontja.
5      2024. október 4‑i Beezirkshauptmannschaft Landeck (Mobiltelefonon tárolt személyes adatokhoz való hozzáférésre tett kísérlet) ítélet (C‑548/21, a továbbiakban: Landeck ítélet, EU:C:2024:830).
6      A személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27‑i európai parlament és a tanács irányelv (HL 2016. L 119., 89. o.; helyesbítések: HL 2021. L 74., 39. o.; HL 2018. L 127., 7. o.).
7      Landeck ítélet, rendelkező rész, 1. pont.
8      Az első indítvány 18. pontja.
9      Az első indítvány 40. pontja.
10      Lásd e tekintetben az első indítvány 30. és 31. pontját.
11      Hasonló megközelítésért lásd: Landeck ítélet, 60. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
12      Lásd többek között: 2025. szeptember 4‑i Quirin Privatbank ítélet (C‑655/23, EU:C:2025:655, 40. pont).
13      Lásd: 2016. december 21‑i Tele2 Sverige és Watson és társai ítélet (C‑203/15 és C‑698/15, EU:C:2016:970, 129. pont).
14      Lásd ebben az értelemben: 2011. november 24-i Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito ítélet (C-468/10 és C-469/10, EU:C:2011:777, 41. pont); 2025. február 27‑i Dun & Bradstreet Austria és társai ítélet (C‑203/22, EU:C:2025:117, 51. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
15      Lásd ebben az értelemben: 2020. június 18‑i Bizottság kontra Magyarország (Az egyesületek átláthatósága) ítélet (C‑78/18, EU:C:2020:476, 126. pont).
16      Lásd a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27‑i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.) 4. cikkének 2. pontját.
17      Lásd ebben az értelemben: 2018. október 2‑i Ministerio Fiscal ítélet (C‑207/16, EU:C:2018:788, 51. pont).
18      A versenyellenes gyakorlatokkal kapcsolatos vizsgálatok keretében gyűjtött és kezelt személyes adatok közé tartoznak különösen – bár nem kizárólagosan – a nevek, elérhetőségi adatok (üzleti [e‑mail] cím, telefon‑ és faxszámok, esetenként magánjellegű elérhetőségek), a természetes személynek a vállalkozásban betöltött pozíciója és beosztása, valamint esetleg a magánszemélyektől származó vagy nekik tulajdonított nyilatkozatok és dokumentumok. Lásd ezzel kapcsolatban: Európai Bizottság, Versenypolitikai Főigazgatóság, „Adatvédelmi nyilatkozat”, 2. o., elérhető a https://competition‑policy.ec.europa.eu/document/download/5294e82f‑a0b0‑4eaf‑84b8‑3eda9ac9ca35_en?filename=privacy_statement_antitrust_en.pdf&prefLang=fr oldalon.
19      Lásd többek között: 2010. november 9‑i Volker und Markus Schecke és Eifert ítélet (C‑92/09 és C‑93/09, EU:C:2010:662, 48. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
20      Lásd: 2024. március 7‑i Endemol Shine Finland ítélet (C‑740/22, EU:C:2024:216, 52. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
21      Lásd: 2023. január 26‑i Ministerstvo na vatreshnite raboti (A biometrikus és genetikai adatok rendőrség általi nyilvántartásba vétele) ítélet (C‑205/21, EU:C:2023:49, 65. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
22      Lásd e tekintetben az általános adatvédelmi rendelet 2. cikkének (1) bekezdését és 4. cikkének 7. pontját. Lásd még ebben az értelemben: 2023. március 2‑i Norra Stockholm Bygg ítélet (C‑268/21, EU:C:2023:145, 29. pont).
23      Lásd még az általános adatvédelmi rendelet (45) preambulumbekezdését.
24      2023. március 2‑i Norra Stockholm Bygg ítélet (C‑268/21, EU:C:2023:145, 32. pont); 2022. október 20-i Koalitsia „Demokratichna Bulgaria – Obedinenie” ítélet (C‑306/21, EU:C:2022:813, 52. pont).
25      Lásd ebben az értelemben és analógia útján: 2023. május 24‑i Meta Platforms Ireland kontra Bizottság ítélet (T‑451/20, EU:T:2023:276, 192. pont).
26      Az első indítvány 34. pontja.
27      Lásd ezzel kapcsolatban: González Fuster, G., „Study on the essence of the fundamental rights to privacy and to protection of personal data”, Law, Science, Technology & Society Research Group, Vrije Universiteit Brussel, 2022. december, 17‑23. o., elérhető a https://www.edps.europa.eu/data‑protection/our‑work/publications/papers/2023‑11‑08‑study‑essence‑fundamental‑rights‑privacy‑and‑protection‑personal‑data_en oldalon, valamint Brkan, M., „The essence of the fundamental rights to privacy and data protection: finding the way through the maze of the CJEU’s constitutional reasoning”, German Law Journal, 2019, 20. kötet, 867–869. o.
28      Lásd többek között Kokott, J. és Sobotta, C., „The distinction between privacy and data protection in the jurisprudence of the CJEU and the ECtHR”, International Data Privacy Law, 2013., 3. kötet, 4. szám, 228. o.
29      Lásd ebben az értelemben: 2014. április 8‑i Digital Rights Ireland és társai ítélet (C‑293/12 és C‑594/12, EU:C:2014:238, 40. pont); 2016. december 21‑i Tele2 Sverige és Watson és társai ítélet (C‑203/15 és C‑698/15, EU:C:2016:970, 101. pont); 2022. június 21‑i Ligue des droits humains ítélet (C‑817/19, EU:C:2022:491, 120. pont); 2017. július 26‑i 1/15 (EU–Kanada PNR‑megállapodás) vélemény (EU:C:2017:592, 151. pont). A Charta 7. cikkét illetően lásd még: 2015. október 6‑i Schrems ítélet (C‑362/14, EU:C:2015:650, 94. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
30      Az első indítvány 35. pontja.
31      Lásd a jelen indítvány 33–37. pontját.
32      2022. augusztus 1‑jei Vyriausioji tarnybinės etikos komisija ítélet (C‑184/20, EU:C:2022:601, 70. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
33      Az első indítvány 36. pontja.
34      A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16‑i tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).
35      Az EUMSZ 101. cikk tekintetében lásd: 2022. március 22‑i Nordzucker és társai ítélet (C‑151/20, EU:C:2022:203, 51. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); az EUMSZ 102. cikk tekintetében lásd: 2022. március 22‑i bpost ítélet (C‑117/20, EU:C:2022:202, 46. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
36      Lásd többek között: 2023. január 26‑i Ministerstvo na vatreshnite raboti (A biometrikus és genetikai adatok rendőrség általi nyilvántartásba vétele) ítélet (C‑205/21, EU:C:2023:49, 126. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
37      Lásd: 2020. július 16‑i Nexans France és Nexans kontra Bizottság ítélet (C‑606/18 P, EU:C:2020:571, 63. pont), valamint Európai Bizottság, „Explanatory note on Commission inspections pursuant to Article 20(4) of Council Regulation (EC) No 1/2003”, átdolgozva 2024 márciusában, 4., 9. és 18. pont, elérhető a https://competition‑policy.ec.europa.eu/document/download/c84d4245‑ae08‑492e‑bffd‑760fa0ca4df8_en?filename=inspections_explanatory_note_en.pdf oldalon.
38      A tagállami versenyhatóságok helyzetének a hatékonyabb jogérvényesítés céljából történő megerősítéséről és a belső piac megfelelő működésének biztosításáról szóló, 2018. december 11‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2019. L 11., 3. o.; helyesbítés: HL 2019 L 175., 83. o.). Lásd ezen irányelv (32) preambulumbekezdését is.
39      Lásd: 2024. április 30‑i La Quadrature du Net és társai (Személyes adatok és a hamisítás elleni küzdelem) ítélet (C‑470/21, a továbbiakban: La Quadrature du Net ítélet, EU:C:2024:370, 107. pont); Landeck ítélet, 89. pont.
40      Landeck ítélet, 90. pont.
41      Még ha a Landeck ítélet többek között a büntetőügyekben folytatott nyomozások során felmerülő adatvédelemre irányuló 2016/680 irányelv értelmezésére vonatkozott is, nem látok kifogást azzal szemben, hogy ugyanezeket az elemeket, amelyek végső soron a Charta 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 8. cikkének értelmezését támasztják alá, a versenyjogi vizsgálatok keretében figyelembe vegyék.
42      Landeck ítélet, 90. pont.
43      Lásd: 2016. december 21‑i Tele2 Sverige és Watson és társai ítélet (C‑203/15 és C‑698/15, EU:C:2016:970, 99. pont); Landeck ítélet, 93. pont.
44      Landeck ítélet, 94. pont.
45      Lásd az általános adatvédelmi rendelet 9. cikkének (1) bekezdését. Lásd továbbá: 2023. január 26-i Ministerstvo na vatreshnite raboti (A biometrikus és genetikai adatok rendőrség általi nyilvántartásba vétele) ítélet (C‑205/21, EU:C:2023:49, 62. pont).
46      Az első indítvány 32., 39. és 40. pontja.
47      Landeck ítélet, 26., 28. és 30. pont.
48      Lásd szemléltetésképpen: 2020. október 6‑i La Quadrature du Net és társai ítélet (C‑511/18, C‑512/18 és C‑520/18, EU:C:2020:791, 119. pont); 2022. április 5‑i Commissioner of An Garda Síochána és társai ítélet (C‑140/20, EU:C:2022:258, 46. pont); 2022. szeptember 20‑i SpaceNet és Telekom Deutschland ítélet (C‑793/19 és C‑794/19, EU:C:2022:702, 61. pont); 2022. november 17‑i Spetsializirana prokuratura (A forgalmi és helymeghatározó adatok megőrzése) ítélet (C‑350/21, EU:C:2022:896, 58. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
49      Lásd ebben az értelemben: Landeck ítélet, 26. pont.
50      Lásd ebben az értelemben: 2022. szeptember 20‑i SpaceNet és Telekom Deutschland ítélet (C‑793/19 és C‑794/19, EU:C:2022:702, 87. pont).
51      Landeck ítélet, 92. és 93. pont.
52      Lásd ebben az értelemben: 2002. október 22-i Roquette Frères ítélet (C‑94/00, EU:C:2002:603, 45. pont).
53      Lásd e tekintetben a Landeck ítélet 92. pontját, amelyben a Bíróság lényegében úgy ítélte meg, hogy a személyes adatokhoz való hozzáférés súlyosságának értékelését – még személyes mobiltelefon esetében is – „[a] [hatóságok] döntéseitől függően” kell elvégezni.
54      Lásd ebben az értelemben: La Quadrature du Net ítélet, 81. és 96. pont. Lásd, a contrario: Landeck ítélet, 92. pont.
55      Lásd e tekintetben a La Quadrature du Net ítélet 111. pontját, amely „atipikus helyzetekre” utal.
56      Lásd ebben az értelemben: La Quadrature du Net ítélet, 115. pont.
57      Lásd e tekintetben: La Quadrature du Net ítélet, 113. pont.
58      Landeck ítélet, 95. pont. Ettől eltérő nézőpont vonatkozásában, amelynek kifejtésére ideiglenes intézkedés iránti eljárásban került sor, lásd: a Bíróság elnökhelyettesének 2024. április 11-i Vivendi kontra Bizottság végzése (C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 95–100. pont).
59      Emlékeztetőül, a Landeck ítéletben, amely egy kábítószer-kereskedelemmel kapcsolatos feltételezett bűncselekményre vonatkozott, a Bíróság lényegében úgy ítélte meg, hogy a nem szükségszerűen súlyos bűncselekmények elleni küzdelem olyan fontos általános érdekű célt képezhet, amelynek alapján a súlyos vagy különösen súlyos beavatkozás arányosnak tekinthető. Lásd: Landeck ítélet, 97. pont.
60      Lásd e tekintetben: EJEB, 2025. március 18., BRD – Groupe Société Générale S.A. kontra Románia (CE:ECHR:2025:0318JUD003879813, 105. §).
61      Lásd ebben az értelemben: La Quadrature du Net ítélet, 115. pont. Lásd továbbá: EJEB, 2025. március 18., BRD – Groupe Société Générale S.A. kontra Románia (CE:ECHR:2025:0318JUD003879813, 107–110. §).
62      A bizottsági vizsgálatokkal kapcsolatban lásd a személyes adatoknak az Európai Bizottság által a versenyjog területén történő kezelése tekintetében az érintettek tájékoztatására és egyes jogok korlátozására vonatkozó belső szabályok megállapításáról szóló, 2018. december 5‑i (EU) 2018/1927 bizottsági határozatot (HL 2018. L 313., 39. o.), valamint a Bizottság adatvédelmi nyilatkozatát (lásd a jelen indítvány 18. lábjegyzetét).
63      Lásd e tekintetben a Landeck ítélet 101. pontját.
64      Lásd a jelen indítvány 17. pontját.
65      Lásd ebben az értelemben: La Quadrature du Net ítélet, 113. pont. Ennek azt is magában kell foglalnia, hogy a személyes adatok gyűjtése és az azokhoz való hozzáférés csak azokra a személyekre vonatkozik, akik legalább közvetett kapcsolatban állnak a feltételezett jogsértéssel.
66      Lásd szemléltetésképpen: 2020. július 16‑i Nexans France és Nexans kontra Bizottság ítélet (C‑606/18 P, EU:C:2020:571, 15. és 66. pont); 2020. szeptember 24‑i Prysmian és Prysmian Cavi e Sistemi kontra Bizottság ítélet (C‑601/18 P, EU:C:2020:751, 29. és 60. pont), valamint Európai Bizottság, Versenypolitikai Főigazgatóság, „A Bizottság által az 1/2003/EK tanácsi rendelet 20. cikkének (4) bekezdése alapján végzett helyszíni vizsgálatokkal kapcsolatos magyarázó jegyzet”, átdolgozva 2014 márciusában, 10. pont, elérhető: https://competition-policy.ec.europa.eu/document/download/c84d4245-ae08-492e-bffd-760fa0ca4df8_fr?filename=inspections_explanatory_note_fr.pdf. A csalás elleni küzdelem területét illetően lásd továbbá: 2021. október 28-i Vialto Consulting kontra Bizottság ítélet (C‑650/19 P, EU:C:2021:879, 65. és 75. pont).
67      Lásd az általános adatvédelmi rendelet 5. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontját, valamint a La Quadrature du Net ítélet 113. pontját.
68      Lásd az általános adatvédelmi rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontját.
69      Lásd a 2018/1927 határozat 3. cikkének (2) bekezdését, valamint e határozat (15) preambulumbekezdését.
70      Lásd az általános adatvédelmi rendelet 5. cikke (1) bekezdésének e) és f) pontját.
71      Lásd: 2014. április 8-i Digital Rights Ireland és társai ítélet (C‑293/12 és C-594/12, EU:C:2014:238, 64. pont); 2022. október 20-i Digi ítélet (C‑77/21, EU:C:2022:805, 53. pont).
72      Lásd: La Quadrature du Net ítélet, 113. és 114. pont.
73      Lásd ebben az értelemben: Landeck ítélet, 107. pont.
74      Lásd az általános adatvédelmi rendelet 5. cikkének (2) bekezdését, valamint a La Quadrature du Net ítélet 113. pontját.
75      Az első indítvány 38. pontja.
76      Lásd különösen: EJEB, 1992. december 16., Niemietz kontra Németország ítélet (CE:ECHR:1992:1216JUD001371088, 31. §); lásd még: 2015. június 18‑i Deutsche Bahn és társai kontra Bizottság ítélet (C‑583/13 P, EU:C:2015:404, 20. pont).
77      Landeck ítélet, rendelkező rész, 1. pont.
78      Landeck ítélet, 102. pont.
79      Lásd a 2019/1 irányelv 7. cikkének (2) bekezdését.
80      Lásd ebben az értelemben: 2021. február 2‑i Consob ítélet (C‑481/19, EU:C:2021:84, 44. pont).
81      Az első indítvány 42. és 44. pontja. Lásd többek között a 2014. október 2-i Delta Pekárny a.s. kontra Cseh Köztársaság ítéletre (CE:ECHR:2014:1002JUD000009711, 86. és 87. §, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat) való hivatkozást.
82      Lásd ebben az értelemben: 2015. június 18-i Deutsche Bahn és társai kontra Bizottság ítélet (C-583/13 P, EU:C:2015:404, 32–35. pont); 2023. március 9-i Les Mousquetaires és ITM Entreprises kontra Bizottság ítélet (C 682/20 P, EU:C:2023:170, 57. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
83      CE:ECHR:2025:0206JUD003661718, 137. §.
84      CE:ECHR:2025:0318JUD003879813, 111–116. §.
85      Lásd ebben az értelemben: 2021. március 2-i Prokuratuur (Az elektronikus hírközléssel kapcsolatos adatokhoz való hozzáférés feltételei) ítélet (C‑746/18, EU:C:2021:152, 43. és 44. pont).
86      Lásd ebben az értelemben: 2023. március 9-i Intermarché Casino Achats kontra Bizottság ítélet (C‑693/20 P, EU:C:2023:172, 45. és 46. pont).
87      Lásd a 2019/1 irányelv 6. cikkének (3) bekezdését, valamint ezen irányelv (34) preambulumbekezdését.
88      Jelenleg huszonegy tagállam – így Németország, Ausztria, Belgium, Bulgária, Horvátország, Dánia, Spanyolország, Észtország, Franciaország, Magyarország, Írország, Lettország, Litvánia, Luxemburg, Málta, Lengyelország, Portugália, Románia, Szlovákia, Szlovénia és Svédország – ír elő előzetes engedélyezési eljárást a vállalati helyiségekben végzett ellenőrzések és lefoglalások foganatosításához. Lásd az Európai Unió Bíróságának Kutatási és Dokumentációs Igazgatósága által 2025 májusában készített 25/005. sz. kutatási feljegyzést.
89      Lásd: La Quadrature du Net ítélet, 125. és 126. pont.