62019TJ0134_RES
T‑134/19. sz. ügy
AM
kontra
Európai Beruházási Bank
A Törvényszék ítélete (első tanács), 2021. március 10.
„Közszolgálat – Az EBB személyi állománya – Díjazás – Elfogadhatóság – Az egyeztetési eljárás megindítása iránti kérelem benyújtásának határideje – Sérelmet okozó aktus – Földrajzi mobilitási támogatás – Külső irodába történő áthelyezés – A támogatás nyújtásának megtagadása – Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset”
Tisztviselői kereset – Az Európai Beruházási Bank alkalmazottai – Egyeztetési eljárást lezáró határozat elleni kereset – Hatály – A vitatott aktus bíróság elé terjesztése – Kivétel – Nem megerősítő jellegű határozat – Az abban szereplő indokolás figyelembevétele
(Az Európai Beruházási Bank személyzeti szabályzata, 41. cikk)
(lásd: 29., 30., 33., 34.. pont)
Tisztviselői kereset – Az Európai Beruházási Bank alkalmazottai – Sérelmet okozó aktus – Fogalom – Pusztán pénzügyi tárgyú határozatot tükröző illetményelszámolás vagy nyugdíjelszámolás – Bennfoglaltság
(Az Európai Beruházási Bank személyzeti szabályzata, 41. cikk)
(lásd: 40–44. pont)
Tisztviselők – Az Európai Beruházási Bank alkalmazottai – Díjazás – Földrajzi mobilitási támogatás – A biztosítás feltételei – A szerződése megszűnéséig a Bank külső irodájába áthelyezett alkalmazottól való megtagadás – Jogellenesség – A Bank székhelyére való visszahelyezéstől függővé tett biztosítás – Hiány
(lásd: 56., 58., 59., 61., 64., 65–71. pont)
Tisztviselői kereset – Az Európai Beruházási Bank alkalmazottai – Megsemmisítést kimondó ítélet – Joghatások – Végrehajtási intézkedések hozatalára vonatkozó kötelezettség – Valamely támogatást egy alkalmazottól megtagadó határozatot megsemmisítő ítélet – A felperesnek az őt ért vagyoni kár megtérítése iránti kérelme – A kérelem idő előtti jellege
(EUMSZ 266. cikk, első bekezdés)
(lásd: 78., 79. pont)
Összefoglalás
A felperest, AM‑et 2014. június 1‑jén alkalmazta az Európai Beruházási Bank (EBB) egy egyéves határozott idejű szerződés alapján, amelyet később kétszer meghosszabbítottak. A felperest az EBB‑vel kötött első szerződésének kezdete óta 2017. március 31‑ig az EBB bécsi (Ausztria) külső irodájába osztották be. 2017. április 1‑jétől a folyamatban lévő szerződése végéig, azaz 2020. május 31‑ig a felperest az EBB brüsszeli (Belgium) külső irodájába helyezték át. 2017. június 30‑án az EBB határozatot hozott, amelyben pontosította, hogy a felperes áthelyezése nem tartozik az EBB személyi állományára vonatkozó közigazgatási rendelkezések (a továbbiakban: közigazgatási rendelkezések) hatálya alá, következésképpen a felperes nem jogosult a földrajzi mobilitási támogatásra. Az EBB a felperes békéltetési eljárás megindítása iránti kérelmére válaszul hozott határozatban megismételte e támogatás felperestől való megtagadását (a továbbiakban együttesen: megtámadott határozatok). Egyébiránt annak ellenére, hogy az EBB egyeztető bizottsága azt állapította meg, hogy a felperesnek 2017. április 1‑jétől részesülnie kellett volna a földrajzi mobilitási támogatásban, az EBB elnöke úgy határozott, hogy nem követi e bizottság következtetéseit, ezzel lezárva az egyeztetési eljárást.
A megsemmisítés iránti és kártérítési keresetet elbíráló Törvényszék megsemmisíti a megtámadott határozatokat, és első alkalommal pontosítja a földrajzi mobilitási támogatásnak az EBB személyi állománya számára történő nyújtásának feltételeit.
A Törvényszék álláspontja
Mindenekelőtt a kereset tárgyát illetően a Törvényszék rámutatott, hogy az EBB 2013. július 1‑je után szolgálatba lépett alkalmazottai számára az EBB elnökének a egyeztetési eljárást lezáró határozata csupán előfeltétele az uniós bírósághoz fordulásnak. A Törvényszék e tekintetben az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatára vagy az Európai Központi Bank személyi állományára alkalmazandó szabályozásra vonatkozó ítélkezési gyakorlathoz hasonlóan megállapította, hogy az EBB elnökének az egyeztetési eljárás befejezéséről szóló határozata megsemmisítésére irányuló kérelem az ezen eljárás tárgyát képező aktus uniós bíróság előtti megtámadásának tekintendő, kivéve abban az esetben, ha az említett határozat hatálya eltér azon aktus hatályától, amelyre nézve az egyeztetési eljárást lefolytatták. Amikor ugyanis e határozat új jogi vagy ténybeli elemek alapján újraértékeli a felperes helyzetét, illetve amikor módosítja vagy kiegészíti az eredeti határozatot, a bírósági felülvizsgálat tárgyát képező aktusnak minősül, amelyet az uniós bíróság figyelembe vesz a vitatott határozat jogszerűségének megítélésekor, sőt az utóbbi határozat helyébe lépő, sérelmet okozó aktusnak tekint. Mivel a jelen ügyben nem ez a helyzet, a Törvényszék arra a következtetésre jut, hogy nem szükséges külön határozni e kereseti kérelemről.
Ezt követően a kereset elfogadhatóságát illetően a Törvényszék elutasítja az EBB azon érvelését, amely szerint a földrajzi mobilitási támogatás meg nem fizetésének megtámadására vonatkozó határidő akkor nyílik meg, amikor a felperes a brüsszeli külső irodába történő áthelyezését követően megkapja az első illetményelszámolását. A Törvényszék e tekintetben megjegyzi, hogy még ha igaz is, hogy a felperes 2017. április hónapra vonatkozó illetményelszámolása pénzügyi szempontból a felperesnek a brüsszeli külső irodába történő áthelyezéséről szóló határozat joghatásait juttatta kifejezésre, ez nem változtat azon, hogy sem e határozat, sem pedig az említett illetményelszámolás nem határozta meg egyértelműen az EBB álláspontját a földrajzi mobilitási támogatás nyújtása tárgyában. Ugyanis az, hogy az érintett személy illetményelszámolásában nem szerepel a támogatás, nem jelenti szükségszerűen azt, hogy az adminisztráció megtagadja tőle az e támogatáshoz való jogot.
Márpedig tekintve, hogy a 2017. június 30‑i határozat az első, amely egyértelműen kimondja, hogy az EBB megtagadta a felperestől a földrajzi mobilitási támogatás nyújtását, a Törvényszék megállapítja, hogy ez a határozat a felperesnek sérelmet okozó első aktus, amely a panasz és a kereset benyújtására nyitva álló határidő megnyílását eredményezte.
Végül, az EBB Unión belüli külső irodájába történő áthelyezés esetére vonatkozóan a földrajzi mobilitási támogatás nyújtásának feltételeit illetően a Törvényszék rámutat, hogy a közigazgatási rendelkezések 1.4. cikke szerint a földrajzi mobilitási támogatás nyújtásához két együttes feltételnek, vagyis egyrészt az Unión belüli más alkalmazási helyre történő, egytől öt évre szóló áthelyezésnek, másrészt az előző alkalmazási helyen legalább tizenkét hónapos szolgálatnak kell teljesülnie.
Következésképpen a Törvényszék megállapítja, hogy e cikk semmilyen kifejezett utalást nem tartalmaz az Unión belüli külső irodába történő ideiglenes beosztásra vonatkozó feltételre, amely szerint az alkalmazottnak a beosztás időszakának végén vissza kell térnie az EBB székhelyére ahhoz, hogy a szóban forgó támogatásban részesülhessen.
A Törvényszék e tekintetben pontosítja, hogy a közigazgatási rendelkezések VII. mellékletének 2. cikkében előírt, az EBB székhelyére való visszahelyezés nem a földrajzi mobilitási támogatás nyújtásának feltételét jelenti, hanem kizárólag annak a logikai következményét, hogy az ideiglenes beosztás véget ér azon alkalmazottak számára, akiknek a szerződése nem járt le, és akiknek ezen időszak végén vissza kell térniük az EBB székhelyére.
E körülmények között a Törvényszék rámutat, hogy azon túl, hogy a vonatkozó közigazgatási rendelkezések alapján megvalósított külső irodába történő áthelyezés jellegénél fogva nem tekinthető „állandónak”, mivel kezdettől fogva az említett rendelkezések által előírt maximális időtartamra korlátozódik, az EBB személyi állományának tagja – amennyiben megfelel a közigazgatási rendelkezések 1.4. pontjában szabályozott kumulatív feltételeknek – még akkor is jogosult e támogatásra, ha az ilyen irodába történő beosztásának lejárata egybeesik a határozott időre szóló szerződésének megszűnésével.