62016CJ0645
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (negyedik tanács)
2018. április 19. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökök – 86/653/EGK irányelv – A kereskedelmi ügynök kártalanításhoz vagy a kár megtérítéséhez való joga a kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnése után – 17. cikk – A kártalanításhoz való jog kizárása a szerződésnek az abban kikötött próbaidő során történő megszüntetése esetén”
A C‑645/16. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Cour de cassation (semmítőszék, Franciaország) a Bírósághoz 2016. december 15‑én érkezett, 2016. december 6‑i határozatával terjesztett elő
a Conseils et mise en relations (CMR) SARL
és
a Demeures terre et tradition SARL
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (negyedik tanács),
tagjai: T. von Danwitz tanácselnök, C. Vajda, Juhász E., K. Jürimäe (előadó) és C. Lycourgos bírák,
főtanácsnok: M. Szpunar,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
a Demeures terre et tradition SARL képviseletében F. Molinié avocat,
–
a francia kormány képviseletében D. Colas és R. Coesme, meghatalmazotti minőségben,
–
a német kormány képviseletében T. Henze és M. Hellmann, meghatalmazotti minőségben,
–
az Európai Bizottság képviseletében J. Hottiaux és H. Tserepa‑Lacombe, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2017. október 25‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18‑i 86/653/EGK tanácsi irányelv (HL 1986. L 382., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 177. o.) 17. cikkének az értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet a Conseils et mise en relations (CMR) SARL és a Demeures terre et tradition SARL (a továbbiakban: DTT) között a CMR által egyrészt a CMR és a DTT között létrejött kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnéséből eredő kár megtérítése címén kártalanítás, másrészt az e szerződés jogellenes megszüntetése miatt a CMR‑t megillető kártérítés megfizetése iránt benyújtott kérelem tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
3
A 86/653 irányelv második és harmadik preambulumbekezdése szerint:
„mivel a kereskedelmi képviseletre vonatkozó nemzeti jogszabályok eltérései alapvetően befolyásolják a versenyfeltételeket, és e tevékenység folytatását [az Európai Unión] belül, valamint mind a kereskedelmi ügynököket a megbízóikkal szemben megillető védelemre, mind a kereskedelmi ügyletek biztonságára nézve hátrányosak; továbbá mivel ezen eltérések alapvetően gátolják a kereskedelmi képviseleti szerződések létrejöttét és működését, amennyiben az ügynök és a megbízó különböző tagállamokban telepedett le;
mivel a tagállamok közötti áruforgalmat az egységes piaci feltételekhez hasonló feltételek mellett célszerű folytatni, és ez szükségessé teszi a tagállamok jogrendszereinek közelítését a közös piac megfelelő működéséhez szükséges mértékig; mivel ebben a megközelítésben a nemzetközi magánjogi szabályok – a kereskedelmi képviseletre vonatkozóan – nem oldják fel a fent említett ellentmondásokat, még egységes szabályok megalkotása esetén sem, éppen ezért szükséges a javasolt harmonizáció, ezen szabályok létezése ellenére”.
4
Ezen irányelv 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Ezen irányelv által előírt harmonizációs intézkedéseket a tagállamoknak a kereskedelmi ügynökök és megbízóik közötti viszonyokat szabályozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseire kell alkalmazni.
(2)   Ezen irányelv alkalmazásában »kereskedelmi ügynök« az önálló vállalkozóként működő közvetítő, aki folyamatos felhatalmazással rendelkezik arra, hogy más javára (a továbbiakban: »megbízó«) áruk eladására vagy vételére tárgyalásokat folytasson, vagy arra, hogy a megbízó javára és annak nevében ilyen ügyletekre tárgyalásokat folytasson, és azokat megkösse.
[…]”
5
Az említett irányelv 17. cikkének (1)–(3) bekezdése a következőket írja elő:
„(1)   A tagállamok kötelesek megtenni a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a kereskedelmi ügynök az ügynöki szerződés megszűnése után a (2) bekezdés rendelkezéseivel összhangban kártalanítást kapjon, vagy a (3) bekezdés rendelkezéseivel összhangban kárát megtérítsék.
a)
A kereskedelmi ügynök akkor és olyan mértékben jogosult kártalanításra, ha:
–
a megbízónak új vevőket szerzett, vagy a már meglévő vevőkkel az üzlet nagyságrendjét jelentős mértékben növelte, és a megbízó az e vevőkkel folytatott üzletből továbbra is jelentős haszonra tesz szert,
és
–
ezen kártalanítás kifizetése, figyelembe véve az eset összes körülményeit, méltányos, különös tekintettel arra a jutalékra, amelytől a kereskedelmi ügynök az ilyen vevőkkel kötött üzletekkel kapcsolatban esett el [helyesen: kötött ügyletekkel kapcsolatban elesik]. […]
b)
A kártalanítás mértéke nem haladhatja meg a kereskedelmi ügynök által a megelőző öt évben elért átlagos évi díjazásának alapulvételével [helyesen: évi díjazás alapulvételével] számított egyévi kártalanításnak megfelelő összeget, ha pedig a szerződés időtartama öt évnél rövidebb, a kártalanítás összegét ezen időszak átlaga alapján kell kiszámítani.
c)
A kapott kártalanítás nem zárja ki azt, hogy a kereskedelmi ügynök kártérítést is követeljen.
(3)   A kereskedelmi ügynöknek joga van azon kárának megtérítéséhez, amelyet a megbízóval való kapcsolatának megszűnése eredményeképpen szenvedett el.
Ilyen kárnak tekintendő különösen az, amikor a megszűnés olyan körülmények között történik:
–
amelyek megfosztják a kereskedelmi ügynököt olyan jutaléktól, amely őt az ügynöki szerződés megfelelő teljesítése esetén megillette volna, miközben a kereskedelmi ügynök tevékenységével összefüggésben a megbízónak jelentős hasznot biztosít,
–
és/vagy amelyek nem tették lehetővé a kereskedelmi ügynök számára, hogy elszámolja az olyan költségeit és kiadásait, amelyek a megbízó tanácsára, az ügynöki szerződés teljesítése érdekében merültek fel.”
6
Ugyanezen irányelv 18. cikkének szövege a következő:
„A 17. cikkben említett kártalanítás vagy kártérítés nem fizethető ki:
a)
ha a megbízó a kereskedelmi ügynöknek felróható olyan magatartás miatt szüntette meg az ügynöki szerződést, amely az ügynöki szerződés azonnali megszüntetését alapozta volna meg a nemzeti jog szerint;
b)
ha a kereskedelmi ügynök szüntette meg a szerződést, kivéve ha e megszüntetést a megbízónak felróható körülmények alapozták meg, vagy a kereskedelmi ügynöknek olyan életkora, fizikai állapota vagy betegsége, amelynek következtében tevékenységének folytatása észszerűen nem várható el tőle;
c)
ha a megbízóval kötött megegyezés alapján a kereskedelmi ügynök az ügynöki szerződésben meghatározott jogait és kötelezettségeit másra ruházza.”
7
A 86/653 irányelv 19. cikke kimondja:
„A felek a 17. és a 18. cikk rendelkezéseitől a kereskedelmi ügynök hátrányára az ügynöki szerződés lejárta előtt nem térhetnek el.”
A francia jog
8
A code de commerce (kereskedelmi törvénykönyv) L. 134‑12. cikke a következőket írja elő:
„A megbízóval való kapcsolatának megszűnése esetén a kereskedelmi ügynöknek joga van az elszenvedett kárának megtérítéséhez.
A kereskedelmi ügynök nem jogosult kártérítésre, ha a szerződés megszűnésétől számított egy éven belül nem közölte megbízójával, hogy jogait érvényesíteni kívánja.
A kártérítéshez való jog a kereskedelmi ügynök jogutódjait is megilleti, ha a kereskedelmi ügynöki szerződés az ügynök halála folytán szűnik meg.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
9
2011. december 2‑án a DTT a CMR‑rel különálló házak értékesítésére vonatkozó kereskedelmi ügynöki szerződést kötött. E szerződés értelmében a DTT volt a megbízó, a CMR pedig a megbízott. Az említett szerződés tizenkét hónapos próbaidőt írt elő, amelynek lejártát követően azt határozatlan időre kötöttnek kell tekinteni, azzal, hogy a szerződést ezen időszak során az első hónapban tizenöt napos, azt követően pedig egy hónapos felmondási idővel bármelyik fél felmondhatja. A kereskedelmi ügynöki szerződés évi huszonöt értékesítés megvalósítását tűzte ki célul.
10
A DTT 2012. június 12‑i levelében közölte azon döntését a CMR‑rel, hogy a szerződésben kikötött egy hónapos felmondási idő lejártával e szerződést megszünteti. E döntést azzal indokolta, hogy az említett szerződésben kitűzött cél nem teljesült, mivel a CMR öt hónap alatt csak egy értékesítést valósított meg.
11
A CMR a 2013. március 20‑i beadványával keresetet indított a DTT ellen a tribunal de commerce d’Orléans (orléans‑i kereskedelmi bíróság, Franciaország) előtt a kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnéséből eredő kárának megtérítése és a szerződés jogellenes megszüntetése miatt kártérítés megfizetése iránt. E bíróság a 2014. január 30‑i ítéletében részben helyt adott a CMR kereseti kérelmeinek.
12
2014. február 14‑én a DTT fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben. A cour d’appel d’Orléans (orléans‑i fellebbviteli bíróság, Franciaország) a 2014. december 18‑i ítéletében részben megváltoztatta a tribunal de commerce d’Orléans (orléans‑i kereskedelmi bíróság) ítéletét. E bíróság különösen azt állapította meg, hogy a code de commerce (kereskedelmi törvénykönyv) L 134‑12. cikkében előírt kártalanítás nem jár a kereskedelmi ügynöki szerződés próbaidő alatti megszüntetése esetén. Emellett megállapította, hogy a DTT és a CMR között létrejött szerződés megszüntetése nem volt jogellenes, mivel öt hónap során mindössze egyetlen értékesítésre került sor, holott e szerződés évi huszonöt értékesítést tűzött ki célul.
13
A CMR ezen ítélettel szemben benyújtott felülvizsgálati kérelme tárgyában eljáró Cour de cassation (semmítőszék, Franciaország) először is jelezte, hogy a cour d’appel d’Orléans (orléans‑i fellebbviteli bíróság) ítélete a chambre commerciale, financière et économique de la Cour de cassation (a semmítőszék kereskedelmi, pénzügyi és gazdasági kollégiuma) azon állandó ítélkezési gyakorlatát alkalmazta, amely szerint a kártalanításhoz való jog alól kivételt képez az, ha a kereskedelmi ügynöki szerződés megszüntetésére a próbaidő során kerül sor. Másodszor, e bíróság kiemelte azt, hogy a 86/653 irányelv nem utal esetleges próbaidőre, ezért úgy tűnik, ilyen időszakot a kereskedelmi ügynöki szerződés felei az uniós jog megsértése nélkül köthetnek ki. Harmadszor, a Bíróság ítélkezési gyakorlatára hivatkozva emlékeztetett arra, hogy ezen irányelv célja az, hogy a kereskedelmi ügynököt védje a megbízóval fennálló kapcsolataiban, valamint arra, hogy az említett irányelv 17. cikkének (2) bekezdését oly módon kell értelmezni, amely hozzájárul e védelemhez.
14
E körülmények között a Cour de cassation (semmítőszék, Franciaország) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Alkalmazni kell‑e a [86/653] irányelv 17. cikkét, ha a kereskedelmi ügynöki szerződés megszüntetésére az abban kikötött próbaidő során kerül sor?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
15
Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 86/653 irányelv 17. cikkét úgy kell‑e értelmezni, hogy az e cikk (2), illetve (3) bekezdésében foglalt, a kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnésének esetére vonatkozó kártalanítási, illetve kártérítési rendszer abban az esetben is alkalmazandó, ha e megszűnésre az e szerződésben kikötött próbaidő során kerül sor.
16
Mindenekelőtt azt a kérdést kell megvizsgálni, hogy a próbaidő kereskedelmi ügynöki szerződésben való kikötése ellentétes‑e a 86/653 irányelvvel.
17
Amint arra a főtanácsnok az indítványa 34. pontjában rámutatott, ez az irányelv egyáltalán nem utal a „próbaidő” fogalmára. Mivel az említett irányelv egyetlen rendelkezése sem szabályozza a próbaidő kikötését, meg kell állapítani, hogy az említett irányelv nem tiltja önmagában az ilyen kikötéseket, amelyek a kereskedelmi ügynöki szerződésben részes felek szerződési szabadságának körébe tartoznak.
18
A jelen esetben az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a chambre commerciale, financière et économique de la Cour de cassation (a semmítőszék kereskedelmi, pénzügyi és gazdasági kollégiuma) kimondta, hogy a kártalanításhoz való jog alól kivételt képez az, ha a kereskedelmi ügynöki szerződés megszüntetésére a próbaidő során kerül sor.
19
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EUMSZ 288. cikk harmadik bekezdése értelmében „[a]z irányelv az elérendő célokat illetően minden címzett tagállamra kötelező, azonban a forma és az eszközök megválasztását a nemzeti hatóságokra hagyja”.
20
Amint azt a főtanácsnok az indítványának 34. pontjában hangsúlyozta, jóllehet a próbaidő kereskedelmi ügynöki szerződésben való kikötése nem ellentétes a 86/653 irányelvvel, a belső jog nem tulajdoníthat az ilyen próbaidőnek olyan joghatásokat, amelyek befolyásolhatják ezen irányelv teljes érvényesülését.
21
A fenti megfontolásokra tekintettel kell tehát megvizsgálni, hogy a próbaidő kereskedelmi ügynöki szerződésben való kikötése gátolja‑e a 86/653 irányelv 17. cikkének (2), illetve (3) bekezdésében foglalt kártalanítási, illetve kártérítési rendszernek e szerződés próbaidő során való megszüntetése esetén történő alkalmazását.
22
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatával összhangban valamely uniós jogi rendelkezés, jelen esetben a 86/653 irányelv 17. cikke tartalmának meghatározása során tekintettel kell lenni annak mind a megfogalmazására, mind az összefüggéseire és céljaira (2015. április 16‑iAngerer ítélet, C‑477/13, EU:C:2015:239, 26. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
23
E cikk megfogalmazását illetően rá kell mutatni először is arra, hogy a 86/653 irányelv 17. cikkének (1) bekezdése értelmében a tagállamok kötelesek megtenni a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a kereskedelmi ügynök a „szerződés megszűnése” után kártalanítást kapjon, vagy az elszenvedett kárát megtérítsék. Ehhez hasonlóan ugyanezen irányelv 17. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a kereskedelmi ügynöknek joga van azon kárának megtérítéséhez, amelyet a „megbízóval való kapcsolatának megszűnése” eredményeképpen szenvedett el. Így a kereskedelmi ügynök kártalanításhoz, illetve kárának megtérítéséhez való joga a megbízóval fennálló szerződéses jogviszonyának a megszűnéséhez kötött.
24
Amint arra a főtanácsnok az indítványának 38. pontjában rámutatott, jóllehet a próbaidő kikötésének célja az, hogy megkönnyítse a kereskedelmi ügynöki szerződés megszüntetését, ez nem változtat azon, hogy az ilyen szerződésnek az abban kikötött próbaidő során való megszüntetése a 86/653 irányelv 17. cikkének (1) és (3) bekezdése értelmében vett, „a szerződés megszűnés[ének]” vagy a „kereskedelmi ügynök […] megbízóval való kapcsolat[a] megszűnés[ének]” minősül.
25
E tekintetben pontosítani kell, hogy a Bíróság elé terjesztett észrevételekből az következik, hogy a Cour de cassationnak (semmítőszék) a jelen ítélet 18. pontjában említett ítélkezési gyakorlata, amely szerint a kártalanításhoz való jog alól kivételt képez az, ha a kereskedelmi ügynöki szerződés megszüntetésére a próbaidő során kerül sor, azon a megfontoláson alapul, hogy ezen időszak alatt a kereskedelmi ügynöki szerződés még nem jött véglegesen létre.
26
Egy ilyen értelmezésnek semmilyen alapja nincs a 86/653 irányelvben. Ellenkezőleg, amint arra a főtanácsnok az indítványának 39. pontjában rámutatott, a 86/653 irányelv 1. cikkének értelmében véve a valamely kereskedelmi ügynök és valamely megbízó közötti kapcsolat attól az időponttól kezdve fennáll, amikor az áruk megbízó javára történő eladásának vagy vételének tárgyalására, vagy ezen ügyletek tárgyalására és megkötésére irányuló szerződést megkötötték, függetlenül attól, hogy e szerződés rendelkezik‑e próbaidőről. Ebből az következik, hogy ezen irányelv rendelkezéseit a megbízó és a kereskedelmi ügynök közötti ilyen szerződés létrejöttének időpontjától kezdve alkalmazni kell, akkor is, ha e szerződés próbaidőt köt ki.
27
Másodszor, a 86/653 irányelv 17. cikke (2) bekezdésének a) pontjából kitűnik, hogy a kereskedelmi ügynök kártalanításra jogosult különösen akkor, ha a megbízónak új vevőket szerzett, vagy a már meglévő vevőkkel az üzlet nagyságrendjét jelentős mértékben növelte, és a megbízó az e vevőkkel folytatott üzletből továbbra is jelentős haszonra tesz szert. Ezenfelül ezen irányelv 17. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében e kártalanítás összege a kereskedelmi ügynöknek a szerződés időtartama alatt nyújtott teljesítményétől függ. Ehhez hasonlóan az említett irányelv 17. cikke (3) bekezdésének megfogalmazásából kitűnik, hogy a kereskedelmi ügynöknek joga van a különösen amiatt elszenvedett kárának megtérítéséhez, hogy a megszűnés olyan körülmények között történik, amelyek megfosztják a kereskedelmi ügynököt olyan jutaléktól, amely őt az ügynöki szerződés megfelelő teljesítése esetén megillette volna, miközben a kereskedelmi ügynök tevékenységével összefüggésben a megbízónak jelentős hasznot biztosít, és/vagy amelyek nem tették lehetővé a kereskedelmi ügynök számára, hogy elszámolja az olyan költségeit és kiadásait, amelyek a megbízó tanácsára, az ügynöki szerződés teljesítése érdekében merültek fel.
28
Ezért, amint arra a főtanácsnok az indítványának 26. és 50. pontjában rámutatott, a 86/653 irányelv 17. cikke (2) és (3) bekezdésének megfogalmazásából az következik, hogy az e rendelkezésben foglalt kártalanítási, illetve kártérítési rendszernek nem az a célja, hogy szankcionálja a szerződés megszüntetését, hanem az, hogy az ügynöknek kártalanítást nyújtson azon teljesített szolgáltatásai után, amelyekből a megbízó a szerződéses jogviszony megszűnését követően is haszonra tesz szert, illetve azon kiadások és költségek után, amelyek az ügynöknél e szolgáltatások teljesítése érdekében merültek fel. Következésképpen az említett 17. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt feltételek teljesülése esetén ezen ügynöktől nem vonható meg a kártalanítás vagy a kártérítés pusztán azzal az indokkal, hogy a kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnésére a próbaidő során került sor.
29
Következésképpen az említett cikk megfogalmazásából az következik, hogy a kártalanításhoz és a károk megtérítéséhez való jog akkor is fennáll, ha a megbízó és a kereskedelmi ügynök közötti szerződéses jogviszony megszűnésére a próbaidő során kerül sor.
30
A fenti megfontolásokat erősíti a 86/653 irányelv 17. cikke szövegkörnyezetének elemzése, valamint ezen irányelv célkitűzése is.
31
Először is, ami az említett irányelv 17. cikkének szövegkörnyezetét illeti, rá kell mutatni arra, hogy egyrészt ugyanezen irányelv 18. cikke tételesen felsorolja azokat az eseteket, amikor a kártalanítás vagy kártérítés nem fizethető ki. A próbaidő megszakadása nem szerepel ezen esetek között. Ezenfelül, mivel az említett 18. cikk a kártalanításhoz, illetve kártérítéshez való jog alóli kivételt képez, e kivételt szigorúan kell értelmezni. Ebből az következik, hogy az említett cikk nem értelmezhető úgy, hogy a kártalanítás vagy a kártérítés kizárásának e rendelkezésben kifejezetten elő nem írt, újabb okát hozza létre (lásd ebben az értelemben: 2010. október 28‑iVolvo Car Germany ítélet, C‑203/09, EU:C:2010:647, 42. pont). Márpedig annak megállapítása, hogy a szerződéses jogviszony próbaidő során történő megszűnése esetén nem fizethető kártalanítás vagy kártérítés, éppen az említett irányelv 18. cikkében nem szereplő kizárási ok elismerését jelentené.
32
Másrészt a 86/653 irányelv 19. cikke tiltja, hogy a felek az ezen irányelv 17. és 18. cikkétől a kereskedelmi ügynök hátrányára a szerződés lejárta előtt eltérjenek. Amint arra a főtanácsnok az indítványának 48. pontjában rámutatott, az ezen ügynök hátrányára történő ilyen eltérésnek minősül, ha a próbaidő kereskedelmi ügynöki szerződésben való kikötését úgy tekintik, hogy ilyen esetben nem alkalmazandó az említett irányelv 17. cikkében foglalt, kártalanításhoz, illetve kártérítéshez való jog. Ugyanazon teljesítmény esetén ugyanis a kereskedelmi ügynök számára attól függően ítélnék meg a károk megtérítését, vagy tagadnák meg azt, hogy a kereskedelmi ügynöki szerződés tartalmaz‑e a próbaidőre vonatkozó kikötést.
33
Másodszor, ami a 86/653 irányelv célját illeti, emlékeztetni kell arra, hogy ugyanezen irányelv második és harmadik preambulumbekezdéséből az következik, hogy ezen irányelv célja többek között, hogy a kereskedelmi ügynököket védje a megbízóikkal fennálló kapcsolatukban (2017. május 17‑iERGO Poist’ovňa ítélet, C‑48/16, EU:C:2017:377, 41. pont).
34
E tekintetben a Bíróság kimondta, hogy az említett irányelv 17. és 18. cikke alapvető jelentőséggel bír, mivel meghatározzák a védelem azon szintjét, amelynek a kereskedelmi ügynökök számára történő biztosítását az uniós jogalkotó észszerűnek tartotta az egységes piac megteremtése keretében (2013. október 17‑iUnamar ítélet, C‑184/12, EU:C:2013:663, 39. pont). Ezenfelül a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében ugyanezen irányelv 17–19. cikkének célja a kereskedelmi ügynöknek a kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnését követő védelme. A 86/653 irányelv által e célból létrehozott rendszer kógens jellegű (2000. november 9‑iIngmar ítélet, C‑381/98, EU:C:2000:605, 21. pont; 2006. március 23‑iHonyvem Informazioni Commerciali ítélet, C‑465/04, EU:C:2006:199, 22. pont).
35
A Bíróság pontosította továbbá, hogy a 86/653 irányelv célkitűzésére figyelemmel ki kell zárni ezen irányelv 17. cikkének minden olyan értelmezését, amely hátrányosan érintheti a kereskedelmi ügynököt (lásd ebben az értelemben: 2009. március 26‑iSemen ítélet, C‑348/07, EU:C:2009:195, 21. pont).
36
Márpedig az olyan értelmezés, amely szerint egyáltalán nem fizethető kártalanítás a kereskedelmi ügynöki szerződésnek a próbaidő során történő megszűnése esetén, nem egyeztethető össze a 86/653 irányelv 17. cikkével létrehozott rendszer kógens jellegével. Egy ilyen értelmezés ugyanis azzal, hogy a károk megtérítését a próbaidő kereskedelmi ügynöki szerződésben való kikötésétől teszi függővé, és ezáltal az e cikkben előírtakkal ellentétben figyelmen kívül hagyja a kereskedelmi ügynök teljesítményét, illetve ezen ügynök kiadásait és költségeit, a jelen ítélet 32. pontjában kifejtettekkel azonos indokok alapján a kereskedelmi ügynök számára hátrányos értelmezésnek minősül, mivel megfosztja ezen ügynököt a károk megtérítéséhez való bárminemű jogtól, mindössze azon az alapon, hogy az ügynök és a megbízó közötti szerződés próbaidőre vonatkozó kikötést tartalmaz.
37
Következésképpen meg kell állapítani, hogy a 86/653 irányelv 17. cikkének olyan értelmezése, amely szerint a kereskedelmi ügynöki szerződés próbaidő során történő megszűnése esetén nem fizethető kártalanítás vagy kártérítés, ellentétes ezen irányelv célkitűzésével.
38
A fenti megfontolásokra tekintettel a feltett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 86/653 irányelv 17. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az e cikk (2), illetve (3) bekezdésében foglalt, a kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnésének esetére vonatkozó kártalanítási, illetve kártérítési rendszer abban az esetben is alkalmazandó, ha e megszűnésre az e szerződésben kikötött próbaidő során kerül sor.
A költségekről
39
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:
A tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18‑i 86/653/EGK tanácsi irányelv 17. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az e cikk (2), illetve (3) bekezdésében foglalt, a kereskedelmi ügynöki szerződés megszűnésének esetére vonatkozó kártalanítási, illetve kártérítési rendszer abban az esetben is alkalmazandó, ha e megszűnésre az e szerződésben kikötött próbaidő során kerül sor.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.