62022CJ0584
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
z 29. februára 2024 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Balíky cestovných služieb a spojené služby – Smernica (EÚ) 2015/2302 – Článok 12 ods. 2 – Právo cestujúceho ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku – Neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti – Šírenie ochorenia COVID‑19 – Významné dôsledky na poskytovanie balíka služieb alebo na prepravu cestujúcich do destinácie – Predvídateľnosť vzniku týchto dôsledkov v deň vyhlásenia ukončenia zmluvy – Udalosti, ktoré nastanú po dátume ukončenia zmluvy, ale pred začiatkom poskytovania balíka služieb“
Vo veci C‑584/22,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor, Nemecko) z 2. augusta 2022 a doručený Súdnemu dvoru 5. septembra 2022, ktorý súvisí s konaním:
QM
proti
Kiwi Tours GmbH,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predsedníčka druhej komory A. Prechal (spravodajkyňa), sudcovia F. Biltgen, N. Wahl, J. Passer a M. L. Arastey Sahún,
generálna advokátka: L. Medina,
tajomník: K. Hötzel, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 7. júna 2023,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
QM, v zastúpení: J. Kummer a P. Wassermann, Rechtsanwälte,
–
Kiwi Tours GmbH, v zastúpení: S. Bergmann, Rechtsanwältin,
–
grécka vláda, v zastúpení: A. Dimitrakopoulou, C. Kokkosi, S. Trekli a E. Tsaousi, splnomocnené zástupkyne,
–
Európska komisia, v zastúpení: J. Jokubauskaitė, B.‑R. Killmann a I. Rubene, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 21. septembra 2023,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 12 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2302 z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ a ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/314/EHS (Ú. v. EÚ L 326, 2015, s. 1).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi QM a Kiwi Tours GmbH týkajúceho sa práva na úplnú refundáciu všetkých platieb dotknutého cestujúceho na základe jeho zmluvy o balíku cestovných služieb vrátane refundácie stornovacieho poplatku, ktorý mu bol účtovaný po tom, čo tento cestujú ukončil túto zmluvu z dôvodu zdravotného rizika spojeného so šírením ochorenia COVID‑19.
Právny rámec
Právo Únie
3
Odôvodnenia 29 až 31 smernice 2015/2302 znejú takto:
„29.
S ohľadom na špecifiká zmlúv o balíku cestovných služieb by sa na obdobie pred poskytnutím balíka služieb a po jeho poskytnutí mali stanoviť práva a povinnosti zmluvných strán, najmä pre prípad, ak by balík služieb nebol riadne poskytnutý alebo ak by nastala osobitná zmena okolností.
30.
Keďže balíky služieb sa často zakúpia dlho pred ich poskytnutím, môže dôjsť k nepredvídaným udalostiam. Cestujúci by preto za určitých podmienok mal byť oprávnený postúpiť zmluvu o balíku cestovných služieb inému cestujúcemu. Organizátor by v takýchto situáciách mal mať možnosť náhrady svojich výdavkov, napríklad ak subdodávateľ požaduje poplatok za zmenu mena cestujúceho alebo za zrušenie cestovného lístka a vydanie nového.
31.
Cestujúci by takisto mali mať možnosť ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb kedykoľvek pred začiatkom poskytovania balíka služieb za primeraný a odôvodnený stornovací poplatok, zohľadňujúci očakávané úspory nákladov a príjem z náhradného poskytnutia cestovných služieb. Mali by mať tiež právo na ukončenie zmluvy o balíku cestovných služieb bez stornovacieho poplatku v prípade, ak poskytovanie balíka služieb výrazne ovplyvnia neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti. Tie môžu zahŕňať napríklad vojnu, iné vážne bezpečnostné problémy, akými sú terorizmus, významné riziká pre ľudské zdravie, ako sú napríklad prepuknutie vážnej choroby v cestovnej destinácii, prírodné katastrofy, ako napríklad záplavy alebo zemetrasenia, alebo poveternostné podmienky, ktoré znemožňujú bezpečne cestovať do destinácie tak, ako bolo dohodnuté v zmluve o balíku cestovných služieb.“
4
Článok 1 tejto smernice, nazvaný „Predmet úpravy“, stanovuje:
„Účelom tejto smernice je prispieť k riadnemu fungovaniu vnútorného trhu a dosiahnutiu vysokej a čo najjednotnejšej úrovne ochrany spotrebiteľa aproximáciou určitých aspektov zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa zmlúv medzi cestujúcimi a obchodníkmi o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách.“
5
Článok 3 uvedenej smernice s názvom „Vymedzenie pojmov“ stanovuje:
„Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
…
12. ‚neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti‘ sú situácie, ktoré zmluvná strana, ktorá sa na takéto situácie odvoláva, nemôže ovplyvniť, a ktorých dôsledkom nemôže zabrániť, ani keby prijala všetky primerané opatrenia;
…“
6
Článok 12 smernice 2015/2302 s názvom „Ukončenie zmluvy o balíku cestovných služieb a právo na odstúpenie od zmluvy pred začiatkom poskytovania balíka služieb“ v odsekoch 1 až 4 stanovuje:
„1.   Členské štáty zabezpečia, aby cestujúci mohol zmluvu o balíku cestovných služieb ukončiť kedykoľvek pred začiatkom poskytovania balíka služieb. Ak cestujúci ukončí zmluvu o balíku cestovných služieb podľa tohto odseku, môže sa od neho požadovať, aby organizátorovi zaplatil primeraný a odôvodnený stornovací poplatok. V zmluve o balíku cestovných služieb sa môžu stanoviť primerané štandardné stornovacie poplatky, ktoré vychádzajú z času ukončenia zmluvy pred začiatkom poskytovania balíka služieb a očakávaných úspor nákladov a príjmu z náhradného poskytnutia cestovných služieb. Ak štandardné stornovacie poplatky nie sú stanovené, výška stornovacieho poplatku zodpovedá cene balíka služieb zníženej o úspory nákladov a príjmy z náhradného poskytnutia cestovných služieb. Na žiadosť cestujúceho poskytne organizátor odôvodnenie výšky stornovacích poplatkov.
2.   Bez ohľadu na odsek 1 má cestujúci právo ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb pred začiatkom poskytovania balíka služieb bez zaplatenia akéhokoľvek stornovacieho poplatku v prípade, keď v mieste destinácie alebo v jeho bezprostrednej blízkosti nastanú neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré významne ovplyvnia poskytovanie balíka služieb alebo ktoré významne ovplyvnia prepravu cestujúcich do destinácie. V prípade ukončenia zmluvy o balíku cestovných služieb podľa tohto odseku má cestujúci nárok na úplnú refundáciu všetkých platieb za balík služieb, ale nemá nárok na dodatočnú náhradu.
3.   Organizátor môže ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb a v plnej miere refundovať cestujúcemu všetky platby za balík služieb, ale nenesie zodpovednosť za dodatočnú náhradu, ak:
…
b)
neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti zabraňujú organizátorovi plniť zmluvu a cestujúcemu oznámi ukončenie zmluvy bez zbytočného odkladu pred začiatkom poskytovania balíka služieb.
4.   Organizátor poskytne refundáciu požadovanú podľa odsekov 2 a 3, alebo pokiaľ ide o odsek 1, vráti všetky platby uskutočnené cestujúcim alebo v jeho mene za balík služieb znížené o primeraný stornovací poplatok. Takéto refundácie alebo platby sa cestujúcemu refundujú alebo vrátia bez zbytočného odkladu a v každom prípade najneskôr do 14 dní po ukončení zmluvy o balíku cestovných služieb.“
7
Článok 23 ods. 2 smernice 2015/2302 stanovuje:
„Cestujúci sa nemôžu vzdať práv, ktoré majú podľa vnútroštátnych opatrení transponujúcich túto smernicu.“
Nemecké právo
8
Ustanovenie § 651 h Bürgerliches Gesetzbuch (Občiansky zákonník), v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej (ďalej len „Občiansky zákonník“), s názvom „Ukončenie zmluvy pred začiatkom poskytovania balíka služieb“ stanovuje:
„1.   Pred začiatkom cesty má cestujúci právo kedykoľvek ukončiť zmluvu. Ak cestujúci ukončí zmluvu, stráca organizátor cesty nárok na vyplatenie dohodnutej ceny za cestu. Organizátor cesty však môže požadovať primeranú náhradu.
2.   V zmluve možno aj prostredníctvom vopred definovaných zmluvných podmienok upraviť primeranú paušálnu náhradu, ktorá sa vypočíta na základe nasledujúcich kritérií:
(1)
obdobie medzi vyhlásením o ukončení zmluvy a začiatkom cesty;
(2)
úspory nákladov, ktoré môže organizátor cesty očakávať, a
(3)
očakávané príjmy z opätovného poskytnutia cestovných služieb.
Ak v zmluve nie je uvedená paušálna náhrada, výška náhrady sa určí na základe ceny cesty zníženej o úspory nákladov a príjmy, ktoré organizátor cesty dosiahne v dôsledku opätovného poskytnutia cestovných služieb. Na žiadosť cestujúceho je organizátor cesty povinný odôvodniť výšku náhrady.
3.   Odchylne od odseku 1 tretej vety nemôže organizátor cesty požadovať náhradu, ak v mieste určenia alebo v jeho bezprostrednej blízkosti nastanú neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré významne sťažujú poskytnutie balíka cestovných služieb alebo prepravu osôb do destinácie. Okolnosti sú neodvrátiteľné a mimoriadne v zmysle tejto podkapitoly, ak zmluvná strana, ktorá sa na ne odvoláva, ich nemôže ovplyvniť a ich dôsledkom nemôže zabrániť, ani keby prijala všetky primerané opatrenia.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
9
V januári 2020 si QM objednal pre seba a svoju manželku zájazd do Japonska od spoločnosti Kiwi Tours, ktorý sa mal uskutočniť od 3. do 12. apríla 2020. Celková cena balíka cestovných služieb bola 6148 eur a QM z nej zaplatil zálohu vo výške 1230 eur.
10
Po sérii opatrení týkajúcich sa šírenia ochorenia COVID‑19, ktoré prijali japonské orgány, QM listom z 1. marca 2020 ukončil túto zmluvu o balíku cestovných služieb z dôvodu zdravotného rizika, ktoré predstavuje ochorenie COVID‑19.
11
Kiwi Tours vystavila faktúru za stornovacie poplatky na dodatočnú sumu 307 eur, ktorú QM zaplatil.
12
Dňa 26. marca 2020 Japonsko prijalo opatrenie, ktorým zakázalo vstup na svoje územie. QM teda požiadal Kiwi Tours o refundáciu týchto stornovacích poplatkov, čo Kiwi Tours odmietla.
13
Amtsgericht (Okresný súd, Nemecko), ktorý rozhodoval o návrhu na refundáciu podanom QM, nariadil spoločnosti Kiwi Tours, aby QM refundovala všetky stornovacie poplatky, ktoré boli zaplatené. Landgericht (Krajinský súd, Nemecko), ktorý rozhodoval o odvolaní podanom spoločnosťou Kiwi Tours, tento návrh na refundáciu zamietol s tým, že ku dňu ukončenia zmluvy o balíku cestovných služieb, o ktorú ide vo veci samej, nebolo možné na základe predbežného preskúmania konštatovať existenciu „neodvrátiteľných a mimoriadnych okolností“ v zmysle § 651 h ods. 3 Občianskeho zákonníka. QM preto nebol oprávnený ukončiť túto zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacích poplatkov.
14
Na základe kasačnej sťažnosti zo strany QM Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor, Nemecko), ktorý je vnútroštátnym súdom, uvádza, že Landgericht (Krajinský súd) v odvolacom konaní správne rozhodol, že podmienky práva ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku upravené v § 651 h ods. 3 Občianskeho zákonníka, ktoré je ustanovením prijatým na účely prebratia článku 12 smernice 2015/2302 do vnútroštátneho práva, by boli splnené okrem iného vtedy, ak by podľa „prognózy“, vypracovanej pred začiatkom dotknutej cesty, uskutočnenie tejto cesty znamenalo pre cestujúceho značné zdravotné riziko. Posúdenie uskutočnené zo strany Landgericht (Krajinský súd) týkajúce sa existencie takéhoto rizika v prejednávanej veci je však poznačené nesprávnym právnym posúdením. Nemožno teda vylúčiť, že pri riadnom posúdení tohto rizika by uvedený Landgericht (Krajinský súd) dospel k záveru, že už ku dňu ukončenia zmluvy o balíku cestovných služieb, o ktorú ide vo veci samej, predstavovala cesta do Japonska vážne riziko pre zdravie cestujúcich.
15
Vnútroštátny súd uvádza, že v súlade s nemeckým procesným právom tak musí v zásade vrátiť vec tomu istému Landgericht (Krajinský súd), aby o tejto otázke rozhodol. Mohol by však sám rozhodnúť o odvolaní podanom proti rozsudku Amtsgericht (Okresný súd) a zamietnuť ho, ak by na účely posúdenia existencie práva QM ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku boli podstatné aj okolnosti, ktoré nastali až po ukončení zmluvy o balíku cestovných služieb, o ktorú ide vo veci samej. V skutočnosti sa zdá, že táto cesta bola nakoniec nemožná, pretože japonské orgány prijali 26. marca 2020 opatrenie zakazujúce vstup na svoje územie z dôvodu šírenia ochorenia COVID 19.
16
V tejto súvislosti sa vnútroštátny súd prikláňa k názoru, že v súlade s článkom 12 ods. 2 smernice 2015/2302 treba zohľadniť aj okolnosti, ktoré nastali až po ukončení dotknutej zmluvy o balíku cestovných služieb.
17
Po prvé, hoci článok 12 ods. 2 tejto smernice formálne stanovuje prípad ukončenia zmluvy odlišne od prípadu uvedeného v odseku 1 tohto článku, takéto rozlíšenie je v podstate dôležité len na účely určenia právnych dôsledkov predmetného ukončenia zmluvy, keďže článok 12 ods. 2 stanovuje odchylne od odseku 1 tohto článku, že neexistuje právo na stornovací poplatok. Podľa uvedeného článku 12 ods. 2 by však tieto právne dôsledky nezáviseli od dôvodov, na ktorých dotknutý cestujúci založil svoje rozhodnutie zrušiť cestu, ale len od skutočnej existencie okolností, ktoré mali významný vplyv na uskutočnenie tejto cesty.
18
Po druhé takýto výklad potvrdzuje účel stornovacích poplatkov bez ohľadu na to, či sa tieto poplatky považujú za „výhodu podobnú náhrade“ alebo za „náhradu ceny príslušnej cesty“. Ak by sa po ukončení zmluvy o balíku cestovných služieb ukázalo, že uskutočnenie tejto cesty je ohrozené a že organizátor uvedenej cesty by bol v každom prípade povinný v plnej miere refundovať cenu tejto cesty, aj keby dotknutý cestujúci svoju zmluvu o cestovnom balíku neukončil, nevznikla by škoda spôsobená týmto ukončením zmluvy ani nárok na vyplatenie náhrady ceny predmetnej cesty, pričom takýto nárok by bol oprávnený len do tej miery, ak by bez uvedeného ukončenia mal tento organizátor nárok na vyplatenie ceny tejto cesty.
19
Úvahy o ochrane spotrebiteľa napokon tiež svedčia v prospech zohľadnenia okolností, ktoré nastali až po ukončení príslušnej zmluvy o balíku cestovných služieb. Podľa vnútroštátneho súdu si vysoká úroveň ochrany cestujúcich vyžaduje, aby dotknutý cestujúci aj pri včasnom ukončení svojej zmluvy o balíku cestovných služieb nebol povinný zaplatiť za cestu, ktorej uskutočnenie sa následne ukáže ako ohrozené. V opačnom prípade by sa týmto cestujúcim znemožnilo včas využiť ich právo na ukončenie zmluvy v neistej situácii bez toho, aby im vznikli poplatky. Takáto možnosť ukončiť zmluvu bez zaplatenia poplatku by navyše neumožnila uvedeným cestujúcim špekulovať o pretrvávaní vznikajúcej krízy. Na druhej strane, ak by sa toto právo na ukončenie zmluvy bez zaplatenia poplatku viazalo na dátum ukončenia, podporovalo by to špekulatívne správanie, najmä zo strany dotknutého organizátora, ktorý by sa mohol zdržať ukončenia zmluvy o balíku cestovných služieb až tesne pred začiatkom cesty, čím by sa naskytla možnosť, že cestujúci beztak zrušia svoju cestu a zaplatia aj stornovacie poplatky, čo by bolo pre organizátora finančne výhodné.
20
Vnútroštátny súd konštatuje, že uvedené tvrdenia nespochybňuje skutočnosť, že maximálna lehota na refundáciu predstavuje 14 dní po ukončení zmluvy, ako to stanovuje článok 12 ods. 4 smernice 2015/2302. Z tohto ustanovenia nemožno vyvodiť, že výška stornovacieho poplatku musí byť definitívne stanovená najneskôr do konca tohto obdobia. Rovnako sa tento súd domnieva, že článok 12 ods. 1 a 2 tejto smernice by sa nemal vykladať tak, že stanovuje pravidlo, resp. výnimku, keďže cieľom týchto odsekov je dosiahnuť skôr spravodlivú rovnováhu medzi oprávneným záujmom cestovnej kancelárie na odmene a vysokou úrovňou ochrany cestujúcich.
21
Za týchto okolností Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 12 ods. 2 smernice [2015/2302] vykladať v tom zmysle, že pre posúdenie oprávnenosti ukončenia [dotknutej] zmluvy [o balíku cestovných služieb] sú relevantné len tie neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré existovali už v čase ukončenia zmluvy, alebo v tom zmysle, že sa majú zohľadniť aj neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré v skutočnosti nastali až po ukončení zmluvy, ale ešte pred plánovaným začiatkom cesty?“
O prejudiciálnej otázke
22
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 12 ods. 2 smernice 2015/2302 vykladať v tom zmysle, že na účely určenia, či nastali „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré významne ovplyvnia poskytovanie balíka služieb alebo ktoré významne ovplyvnia prepravu cestujúcich do destinácie“ v zmysle tohto ustanovenia, treba zohľadniť len situáciu, ktorá existovala v deň, keď cestujúci ukončil svoju zmluvu o balíku cestovných služieb, alebo aj neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré nastali po tomto dni, ale pred začiatkom poskytovania predmetného balíka služieb.
23
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že článok 12 ods. 2 smernice 2015/2302 stanovuje, že „v prípade, keď v mieste destinácie alebo v jeho bezprostrednej blízkosti nastanú neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré významne ovplyvnia poskytovanie balíka služieb alebo ktoré významne ovplyvnia prepravu cestujúcich do destinácie“, cestujúci má právo ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb pred začiatkom poskytovania tohto balíka služieb bez zaplatenia akéhokoľvek stornovacieho poplatku, pričom má nárok na úplnú refundáciu všetkých platieb za uvedený balík služieb.
24
Pojem „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti“ v zmysle článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302 je definovaný v článku 3 bode 12 tejto smernice ako „situácie, ktoré zmluvná strana, ktorá sa na takéto situácie odvoláva, nemôže ovplyvniť, a ktorých dôsledkom nemôže zabrániť, ani keby prijala všetky primerané opatrenia“.
25
Odôvodnenie 31 uvedenej smernice spresňuje rozsah tohto pojmu, pričom sa v ňom uvádza, že „môžu zahŕňať napríklad vojnu, iné vážne bezpečnostné problémy, akými sú terorizmus, významné riziká pre ľudské zdravie, ako sú napríklad prepuknutie vážnej choroby v cestovnej destinácii, prírodné katastrofy, ako napríklad záplavy alebo zemetrasenia, alebo poveternostné podmienky, ktoré znemožňujú bezpečne cestovať do destinácie tak, ako bolo dohodnuté v zmluve o balíku cestovných služieb“.
26
V prvom rade zo znenia článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302 vyplýva, že právo ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku sa musí uplatniť „pred začiatkom poskytovania balíka služieb“.
27
V rozsahu, v akom uplatnenie tohto práva podlieha podmienke, že „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti… významne ovplyvnia poskytovanie balíka služieb alebo… významne ovplyvnia prepravu cestujúcich do destinácie“, musí byť táto podmienka nevyhnutne splnená v deň takéhoto ukončenia, t. j. „pred začiatkom poskytovania balíka služieb“.
28
Na posúdenie splnenia uvedenej podmienky je teda potrebné z časového hľadiska zohľadniť dátum ukončenia dotknutej zmluvy o balíku cestovných služieb.
29
V dôsledku toho na jednej strane, pokiaľ si tá istá podmienka vyžaduje vznik „neodvrátiteľných a mimoriadnych okolností“, treba ju považovať za splnenú, ak takéto okolnosti skutočne nastali v deň ukončenia dotknutej zmluvy o balíku cestovných služieb, čo znamená, že v tento deň existuje situácia, ktorá zodpovedá definícii pojmu „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti“, ako je vymedzený v článku 3 bode 12 smernice 2015/2302 a ako vyplýva z jej odôvodnenia 31.
30
Na druhej strane, keďže tieto okolnosti musia „významne ovplyvniť poskytovanie balíka služieb alebo prepravu cestujúcich do destinácie“ a tieto dôsledky sa definitívne prejavia až v deň plánovaného poskytnutia predmetného balíka služieb, posúdenie týchto okolností má nevyhnutne perspektívny charakter.
31
Z toho vyplýva, že toto posúdenie musí byť založené na prognóze pravdepodobnosti, že neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, na ktoré sa dotknutý cestujúci odvoláva, „významne ovplyvnia poskytovanie balíka služieb“ v zmysle článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302.
32
Okrem toho na posúdenie pravdepodobnosti a významu týchto následkov je potrebné vychádzať z pohľadu priemerného cestujúceho, ktorý je primerane dobre informovaný a primerane pozorný a obozretný v tom zmysle, že takýto cestujúci mohol primerane odhadnúť, že neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, na ktoré sa odvoláva, budú mať pravdepodobne významné dôsledky na poskytnutie jeho balíka služieb alebo prepravu cestujúcich do destinácie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. februára 2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:xxx, bod 71).
33
V druhom rade, pokiaľ ide o vplyv, ktorý by v tejto súvislosti mohli mať „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti“ v zmysle článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302, ktoré nastali po ukončení zmluvy, treba konštatovať, že takéto okolnosti nemožno zohľadniť.
34
V tejto súvislosti po prvé, na rozdiel od toho, čo zrejme naznačuje vnútroštátny súd, právo ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku, stanovené v tomto článku 12 ods. 2, nemôže autonómne závisieť od situácie existujúcej ku dňu ukončenia tejto zmluvy, ani od situácie existujúcej ku dňu nasledujúcemu po tomto ukončení a pred začiatkom poskytovania balíka služieb.
35
Zohľadnenie situácie k týmto rôznym dátumom by mohlo viesť k protichodným alebo dokonca nezlučiteľným výsledkom. Podľa takéhoto prístupu by právo ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia poplatku mohol dotknutý cestujúci nadobudnúť najprv v čase ukončenia predmetnej zmluvy a následne by mohlo spätne zaniknúť v dôsledku udalostí, ktoré nastali neskôr. Naopak, ako uviedla aj generálna advokátka v bode 44 svojich návrhov, toto právo by mohlo byť cestujúcemu najprv odopreté v čase ukončenia zmluvy a potom by mu mohlo byť priznané na základe týchto udalostí.
36
Okrem toho kontext článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302 potvrdzuje výklad tohto ustanovenia uvedený v bode 33 tohto rozsudku, pričom súvislosť medzi týmto odsekom 2 a odsekom 1 tohto článku 12 potvrdzuje nesúlad riešenia, akým je riešenie uvedené v predchádzajúcom bode tohto rozsudku. Hoci tieto dve ustanovenia priznávajú uvedenému cestujúcemu dve odlišné práva na ukončenie zmluvy, na jedno a to isté ukončenie dotknutej zmluvy o balíku cestovných služieb by sa mohlo alternatívne vzťahovať prvé alebo druhé z uvedených ustanovení v závislosti od toho, ako sa situácia po ukončení tejto zmluvy vyvinie.
37
Na posúdenie toho, či k ukončeniu dotknutej zmluvy o balíku cestovných služieb došlo za „neodvrátiteľných a mimoriadnych okolností“ v zmysle článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302, je preto potrebné zohľadniť konkrétny dátum.
38
Po druhé, ako vyplýva z konštatovania v bode 29 tohto rozsudku, týmto dátumom je dátum ukončenia predmetnej zmluvy o balíku cestovných služieb.
39
Po tretie v tejto súvislosti možno z viacerých dôvodov považovať za potrebný výklad článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302, ktorý vylučuje zohľadnenie dátumu nasledujúceho po dátume ukončenia dotknutej zmluvy o balíku cestovných služieb.
40
Umožnenie, aby uplatnenie práva dotknutého cestujúceho ukončiť zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku, ako je stanovené v tomto ustanovení, podliehalo podmienke, ktorej splnenie by bolo možné v konečnom dôsledku overiť až dodatočne, by predovšetkým znamenalo neistotu z hľadiska tohto cestujúceho v súvislosti s väzbou, ktorú toto ustanovenie určuje medzi takýmto ukončením a vznikom „neodvrátiteľných a mimoriadnych okolností“ v zmysle tohto ustanovenia.
41
Článok 12 ods. 4 smernice 2015/2302 ďalej ukladá organizátorovi balíka služieb povinnosť vrátiť dotknutému cestujúcemu všetky platby uskutočnené v súvislosti s daným balíkom služieb bez zbytočného odkladu a „v každom prípade“ najneskôr do 14 dní po ukončení zmluvy, najmä v nadväznosti na ukončenie bez poplatku stanovené v článku 12 ods. 2 tejto smernice. Účelom tejto lehoty je zabezpečiť, aby cestujúci mohol krátko po takomto ukončení opäť voľne disponovať sumou, ktorú zaplatil za balík služieb (rozsudok z 8. júna 2023, UFC – Que choisir a CLCV, C‑407/21, EU:C:2023:449, bod 30).
42
Stanovenie takejto maximálnej lehoty však naznačuje, že organizátor by mal byť v zásade schopný bezprostredne po ukončení dotknutej zmluvy o balíku cestovných služieb – a teda bez toho, aby čakal na ďalší vývoj situácie – určiť, či uplatnenie práva daného cestujúceho na ukončenie jeho zmluvy o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku je opodstatnené alebo nie, a ak áno, prijať potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa v stanovenej lehote uskutočnilo úplné vrátenie platieb uhradených v rámci balíka.
43
Takýto výklad napokon podporuje aj cieľ smernice 2015/2302, ktorým je podľa jej článku 1 zabezpečiť okrem iného vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa.
44
Keďže na jednej strane článok 12 ods. 2 tejto smernice priznáva dotknutému cestujúcemu v prípade „neodvrátiteľných a mimoriadnych okolností“ právo ukončiť zmluvu nezávisle od práva dotknutého organizátora ukončiť zmluvu podľa článku 12 ods. 3 uvedenej smernice, na to, aby si tento cestujúci mohol účinne uplatniť svoje právo, musí byť schopný posúdiť v čase ukončenia zmluvy, či sú splnené podmienky na uplatnenie tohto práva.
45
Naopak, ak by sa možnosť uplatnenia uvedeného práva podmienila vývojom, ktorý nastane po vyhlásení ukončenia zmluvy, viedlo by to k pretrvávajúcej neistote, ktorá by sa odstránila až v deň predpokladaného začiatku poskytovania balíka služieb.
46
Na druhej strane je určite pravda, že keby sa na účely uplatnenia práva na ukončenie zmluvy o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku, ktoré je stanovené v článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302, považoval za rozhodujúci vývoj, ku ktorému došlo po ukončení tejto zmluvy, ale pred začiatkom poskytovania príslušného balíka cestovných služieb, mohlo by to zlepšiť ochranu dotknutého cestujúceho v prípade, že tento vývoj nakoniec skutočne zabráni plneniu tejto zmluvy. Opak by však platil v prípade, ak by sa po ukončení danej zmluvy ukázalo, že tento balík je napriek tomu vykonateľný v dôsledku neočakávaného zlepšenia danej situácie. V takom prípade by bol cestujúci zbavený akéhokoľvek práva ukončiť svoju zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku, a to aj v prípade, že v deň ukončenia svojej zmluvy o balíku cestovných služieb vychádzal z primeranej prognózy pravdepodobnosti takejto prekážky.
47
V prejednávanej veci z vysvetlení poskytnutých vnútroštátnym súdom vyplýva, že v spore vo veci samej sa dotknutý cestujúci snažil ukončiť svoju zmluvu o balíku cestovných služieb bez zaplatenia stornovacieho poplatku práve odvolávaním sa na postupné šírenie ochorenia COVID‑19 alebo dokonca na pandémiu tohto ochorenia ako na „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti“ v zmysle článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302.
48
V tejto súvislosti Súdny dvor rozhodol, že celosvetovú zdravotnú krízu, akou je pandémia ochorenia COVID‑19, treba ako takú považovať za situáciu, na ktorú sa môže vzťahovať pojem „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti“ v zmysle článku 12 ods. 2 smernice 2015/2302 (rozsudok z 8. júna 2023, UFC – Que choisir a CLCV, C‑407/21, EU:C:2023:449, bod 45).
49
Vzhľadom na všetky uvedené skutočnosti treba na položenú otázku odpovedať tak, že článok 12 ods. 2 smernice 2015/2302 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely určenia, či nastali „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré významne ovplyvnia poskytovanie balíka služieb alebo ktoré významne ovplyvnia prepravu cestujúcich do destinácie“ v zmysle tohto ustanovenia, sa má zohľadniť len situácia existujúca v deň, keď cestujúci ukončil svoju zmluvu o balíku cestovných služieb.
O trovách
50
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
Článok 12 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2302 z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ a ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/314/EHS,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
na účely určenia, či nastali „neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré významne ovplyvnia poskytovanie balíka služieb alebo ktoré významne ovplyvnia prepravu cestujúcich do destinácie“ v zmysle tohto ustanovenia, sa má zohľadniť len situácia existujúca v deň, keď cestujúci ukončil svoju zmluvu o balíku cestovných služieb.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.