62023CJ0159_RES
Vec C‑159/23
Sony Computer Entertainment Europe Ltd
proti
Datel Design and Development Ltd a i.
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof)
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. októbra 2024
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Duševné vlastníctvo – Autorské právo a s ním súvisiace práva – Právna ochrana počítačových programov – Smernica 2009/24/ES – Článok 1 – Pôsobnosť – Formy vyjadrenia počítačového programu – Pojem – Článok 4 ods. 1 písm. b) – Zmena počítačového programu – Zmena obsahu premenných uložených do operačnej pamäte a používaných pri chode programu“
Aproximácia právnych predpisov – Autorské právo a s ním súvisiace práva – Smernica 2009/24 – Právna ochrana počítačových programov – Pôsobnosť – Forma vyjadrenia počítačového programu – Pojem – Zmena počítačového programu – Zmena obsahu premenných uložených do operačnej pamäte a používaných pri chode programu – Vylúčenie – Podmienky – Obsah, ktorý neumožňuje neskoršie rozmnožovanie alebo vyhotovovanie programu – Posúdenie vnútroštátnym súdom
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/24, článok 1 ods. 1, 2 a 3)
(pozri body 31 – 52 a výrok)
Zhrnutie
Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor, Nemecko) predložil Súdnemu dvoru doposiaľ neriešenú prejudiciálnu otázku týkajúcu sa rozsahu autorskoprávnej ochrany (
1
) počítačových programov a najmä obsahu premenných dát uložených chráneným počítačovým programom do operačnej pamäte tohto počítača a používaných pri chode tohto programu.
Spoločnosť Sony Computer Entertainment Europe Ltd (ďalej len „Sony“) uvádza na trh videoherné konzoly PlayStation a hry určené pre tieto konzoly. Až do roku 2014 uvádzala na trh najmä konzolu PlayStationPortable (ďalej len „konzola PSP“) a hru MotorStorm: Arctic Edge, určenú pre túto konzolu.
Sony podala na Landgericht Hamburg (Krajinský súd Hamburg, Nemecko) návrh na zastavenie uvádzania na trh doplnkových výrobkov k jej herným konzolám, konkrétne počítačového programu Action Replay PSP, ako aj prístroja a programu Tilt FX, ktoré vyrábajú a distribuujú spoločnosti Datel Design and Development Ltd a Datel Direct Ltd.
Tieto výrobky, ktoré fungujú výlučne s originálnymi hrami Sony, umožňujú najmä zmeniť niektoré parametre hry tým, že používateľovi ponúknu možnosti hry, ktoré Sony v tomto štádiu hry nesprístupnila, a ovládanie konzoly PSP pohybom v priestore. Podľa spoločnosti Sony tieto výrobky umožňujú používateľom zmeniť programy, na ktorých sú jej hry založené, z hľadiska autorského práva nezákonným spôsobom.
Krajinský súd Hamburg návrhom spoločnosti Sony čiastočne vyhovel. Tento rozsudok však v odvolacom konaní zmenil Oberlandesgericht Hamburg (Vyšší krajinský súd Hamburg, Nemecko), ktorý žalobu spoločnosti Sony v celom rozsahu zamietol.
Spolkový súdny dvor, ktorý rozhoduje o opravnom prostriedku „Revision“ proti tomuto rozsudku, sa pýtal Súdneho dvora, či sa na obsah premenných, ktoré sú uložené chráneným počítačovým programom do operačnej pamäte tohto počítača a ktoré sú využívané týmto programom pri jeho chode, vzťahuje pôsobnosť autorskoprávnej ochrany počítačového programu, a ak áno, či uloženie zmenených premenných do tejto operačnej pamäte predstavuje zmenu počítačového programu v zmysle smernice 2009/24.
Posúdenie Súdnym dvorom
Súdny dvor uvádza, že zo znenia článku 1 ods. 2 a 3 smernice 2009/24 vyplýva, že autorským právom sú chránené „vyjadrenia“ počítačového programu „v akejkoľvek forme“ s výnimkou myšlienok a princípov, na ktorých sú založené prvky, ktoré ho tvoria, pod podmienkou, že takýto program je pôvodný v tom zmysle, že je autorovým vlastným duševným výtvorom. Konštatuje, že z týchto ustanovení vyplýva, že na zdrojový kód a strojový kód sa vzťahuje pojem „forma vyjadrenia“ počítačového programu, keďže umožňujú rozmnožovanie alebo vyhotovenie tohto programu v neskoršom štádiu, zatiaľ čo jeho iné prvky, ako sú najmä jeho funkcionality, nie sú chránené. Ochrana zaručená touto smernicou sa tak obmedzuje na doslovné vyjadrenie počítačového programu v zdrojovom kóde a strojovom kóde.
Takýto výklad je podporený najmä uplatniteľným medzinárodným právom. Dohoda TRIPS (
2
) totiž stanovuje, že počítačové programy, či už v zdrojovom alebo strojovom kóde, budú chránené ako literárne diela podľa Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel (
3
). Podľa tohto dohovoru a Dohody TRIPS pritom môžu byť predmetom ochrany podľa autorského práva vyjadrenia, a nie myšlienky, postupy, spôsoby prevádzkovania alebo matematické koncepcie ako také, čo podporuje preambula smernice 2009/24 (
4
).
Okrem toho je výklad, podľa ktorého sa pojem „forma vyjadrenia“ počítačového programu vzťahuje iba na zdrojový kód a strojový kód, v súlade s cieľmi sledovanými právnou ochranou počítačových programov podľa smernice 2009/24. Cieľ sledovaný režimom ochrany počítačových programov zavedeným normotvorcom Európskej únie má totiž chrániť autorov programov pred neoprávneným rozmnožovaním týchto programov, ktoré je v digitálnom prostredí veľmi jednoduché a lacné, ako aj pred šírením ich „pirátskych“ kópií. Z jeho genézy naopak vyplýva, že právny režim ochrany počítačových programov neposkytuje monopol, ktorý bráni nezávislej tvorbe. Konkurenti autora počítačového programu majú od chvíle, keď im nezávislá analýza umožnila zistiť použité myšlienky, pravidlá alebo princípy, úplnú voľnosť pri vytváraní svojho vlastného diela s cieľom vytvárať kompatibilné výrobky.
V predmetnej veci sa zdá, že program spoločností Datel Design and Development a Datel Direct tým, že mení len obsah premenných uložených chráneným počítačovým programom do operačnej pamäte počítača a využívaných týmto programom pri jeho chode, neumožňuje sám osebe rozmnožovanie tohto programu ani jeho časti, ale naopak predpokladá, že tento program bude vykonávaný súčasne. Obsah premenných teda predstavuje prvok uvedeného programu, prostredníctvom ktorého používatelia využívajú jeho funkcie, ktorý nie je chránený ako „forma vyjadrenia“ počítačového programu v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 2009/24, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
Súdny dvor teda rozhodol, že článok 1 ods. 1 až 3 smernice 2009/24 sa má vykladať v tom zmysle, že ochrana priznaná touto smernicou sa nevzťahuje na obsah premenných dát uložených chráneným počítačovým programom do operačnej pamäte počítača a využívaných týmto programom pri jeho chode, pokiaľ tento obsah neumožňuje rozmnožovanie alebo neskoršie vyhotovenie takéhoto programu.
(
1
)	Článok 1 ods. 1 až 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/24/ES z 23. apríla 2009 o právnej ochrane počítačových programov (Ú. v. EÚ L 111, 2009, s. 16).
(
2
)	Článok 10 ods. 1 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (ďalej len „dohoda TRIPS“), uvedenej v prílohe 1 C k Dohode o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marrákeši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994) (Ú. v. ES L 336, 1994, s. 1; Mim. vyd. 11/021, s. 80).
(
3
)	Dohovor o ochrane literárnych a umeleckých diel, podpísaný v Berne 9. septembra 1886, v znení vyplývajúcom z Parížskeho aktu z 24. júla 1971.
(
4
)	Odôvodnenia 7, 11 a 15 smernice 2009/24.