62024CJ0131
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera întâi)
26 februarie 2026 (
*1
)
„Trimitere preliminară – Mediu – Conservarea păsărilor sălbatice – Directiva 2009/147/CE – Interdicție de perturbare deliberată a păsărilor – Articolul 5 litera (d) – Proiect de construire a unei șosele care ar putea perturba specimene individuale din anumite specii – Măsuri de prevenire și de atenuare a perturbărilor – Dovada eficacității acestor măsuri – Evaluare motivată a unui expert judiciar”
În cauza C‑131/24,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Bundesverwaltungsgericht (Tribunalul Administrativ Federal, Austria), prin decizia din 15 februarie 2024, primită de Curte la 16 februarie 2024, în procedura
Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales,
Bürgerinitiative „Nein zur Spange Wörth”,
Umweltorganisation Verein Lebenswertes Traisental,
Umweltorganisation FG LANIUS – Forschungsgemeinschaft für regionale Faunistik und angewandten Naturschutz,
A. H. ș.a.,
împotriva
Land Niederösterreich, reprezentat de Amt der Niederösterreichischen Landesregierung, Abteilung Landesstraßenplanung – ST3,
cu participarea:
Land Niederösterreich, reprezentat de Amt der Niederösterreichischen Landesregierung, Gruppe Wirtschaft, Sport und Tourismus, Abteilung Anlagenrecht – WST1,
Stadt St. Pölten,
Marktgemeinde Ober‑Grafendorf,
Autobahnen- und Schnellstraßen‑Finanzierungs‑Aktiengesellschaft (ASFINAG),
CURTEA (Camera întâi),
compusă din domnul F. Biltgen, președinte de cameră, doamna I. Ziemele și domnii A. Kumin, S. Gervasoni (raportor) și M. Bošnjak, judecători,
avocat general: doamna J. Kokott,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere procedura scrisă,
luând în considerare observațiile prezentate:
–
pentru Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales, de W. Rehm;
–
pentru Bürgerinitiative „Nein zur Spange Wörth”, de W. Schachinger, Rechtsanwalt;
–
pentru Land Niederösterreich, reprezentat de Amt der Niederösterreichischen Landesregierung, Abteilung Landesstraßenplanung – ST3, de M. Hecht și J. Peer, Rechtsanwälte;
–
pentru Stadt St. Pölten, de C. Schneider, Rechtsanwalt;
–
pentru Autobahnen- und Schnellstraßen‑Finanzierungs‑Aktiengesellschaft (ASFINAG), de C. Holzer și C. Schmelz, Rechtsanwälte;
–
pentru guvernul austriac, de A. Posch, J. Schmoll și M. Kopetzki, în calitate de agenți;
–
pentru guvernul ceh, de L. Langrová, M. Smolek și J. Vláčil, în calitate de agenți;
–
pentru guvernul suedez, de C. Meyer‑Seitz, în calitate de agent;
–
pentru Comisia Europeană, de C. Hermes și N. Ruiz García, în calitate de agenți,
după ascultarea concluziilor avocatei generale în ședința din 18 septembrie 2025,
pronunță prezenta
Hotărâre
1
Prezenta cerere de decizie preliminară privește interpretarea articolelor 2 și 5 din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO 2010, L 20, p. 7, denumită în continuare „Directiva păsări”).
2
Cererea de decizie preliminară a fost formulată în cadrul unui litigiu între Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales (Asociația Atelier de proiecte pentru mediu și sociale, denumită în continuare „VIRUS”), Bürgerinitiative „Nein zur Spange Wörth” (Inițiativa cetățenească „Nu la tronsonul de legătură Wörth”), Umweltorganisation Verein Lebenswertes Traisental (Asociația O vale a Traisen unde se trăiește bine), Umweltorganisation FG LANIUS – Forschungsgemeinschaft für regionale Faunistik und angewandten Naturschutz (FG Lanius – Comunitatea de cercetare pentru faunistică regională și protecția aplicată a naturii) și A. H. ș.a., pe de o parte, și Land Niederösterreich, reprezentat de Amt der Niederösterreichischen Landesregierung, Abteilung Landesstraßenplanung – ST3 (Oficiul Guvernului landului Austria Inferioară, serviciul „Planificarea șoselelor care intră în competența landului” – ST3), pe de altă parte, în legătură cu decizia de a autoriza construcția unei șosele naționale.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Directiva păsări
3
Considerentele (3), (5), (7) și (8) ale acestei directive enunță:
„(3)
Se constată o scădere, uneori chiar foarte rapidă, a efectivului dintr‑un mare număr de specii de păsări sălbatice care se găsesc în mod natural pe teritoriul european al statelor membre. Acest declin reprezintă o amenințare gravă pentru conservarea mediului natural, în special din cauza echilibrelor biologice care sunt astfel amenințate.
[…]
(5)
Este necesar să se asigure conservarea speciilor de păsări sălbatice care se găsesc în mod natural pe teritoriul european al statelor membre, în vederea îndeplinirii obiectivelor comunitare privind îmbunătățirea condițiilor de viață și dezvoltarea durabilă.
[…]
(7)
Prin conservare se urmărește protecția și gestionarea pe termen lung a resurselor naturale ca parte integrantă a patrimoniului popoarelor europene. Prin conservare se pot controla resursele naturale, precum și utilizarea acestora pe baza măsurilor necesare pentru menținerea și adaptarea pe cât este posibil a echilibrelor naturale dintre specii.
(8)
Conservarea, menținerea sau restaurarea unei diversități suficiente și a unei suprafețe suficiente pentru habitate este esențială pentru conservarea tuturor speciilor de păsări. Pentru anumite specii de păsări trebuie să se prevadă măsuri de conservare speciale în privința habitatelor acestora pentru a li se asigura supraviețuirea și reproducerea în aria de răspândire. Astfel de măsuri trebuie să ia în considerare și speciile migratoare și trebuie să fie coordonate în vederea stabilirii unui cadru coerent.”
4
Potrivit articolului 1 din directiva menționată:
„(1)   Prezenta directivă se referă la conservarea tuturor speciilor de păsări care se găsesc în stare sălbatică pe teritoriul european al statelor membre în care este aplicabil tratatul. Directiva reglementează protejarea, gestionarea și controlul asupra acestor specii și stabilește normele pentru exploatarea acestora.
(2)   Prezenta directivă se aplică păsărilor, precum și ouălor, cuiburilor și habitatelor acestora.”
5
Articolul 2 din aceeași directivă prevede:
„Statele membre iau măsurile necesare pentru a menține populația speciilor menționate la articolul 1 la un nivel care să îndeplinească condițiile ecologice, științifice și culturale, ținând seama în același timp de condițiile economice și de recreere sau pentru a adapta populația acestor specii la nivelul respectiv.”
6
Articolul 5 din Directiva păsări prevede:
„Fără a se aduce atingere articolelor 7 și 9, statele membre iau măsurile impuse pentru a stabili un sistem de protecție pentru toate speciile de păsări menționate la articolul 1, interzicând în special următoarele:
(a)
omorârea sau capturarea deliberată a speciilor respective, indiferent de metoda utilizată;
(b)
distrugerea sau producerea de daune în mod deliberat asupra cuiburilor sau a ouălor sau eliminarea cuiburilor;
(c)
culegerea ouălor din natură și păstrarea acestora, chiar dacă sunt goale;
(d)
perturbarea deliberată a acestor păsări, în special în perioada de reproducere sau de maturizare, dacă o astfel de perturbare este relevantă în contextul obiectivelor prezentei directive;
(e)
ținerea în captivitate a păsărilor din specii a căror vânare și capturare este interzisă.”
7
Potrivit articolului 9 din această directivă:
„(1)   Statele membre pot aplica derogări de la prevederile articolelor 5-8, în cazul în care nu există altă soluție satisfăcătoare, din următoarele motive:
(a)
–
în interesul siguranței și sănătății publice;
–
în interesul securității aeriene;
–
pentru a preveni daune considerabile asupra recoltelor, a șeptelului, a pădurilor, a pescăriilor și a apelor;
–
pentru protecția florei și faunei;
(b)
în scopul cercetării și învățământului, repopulării sau reintroducerii, precum și creșterii în legătură cu aceste acțiuni;
(c)
pentru a permite, în condiții strict controlate și pe bază selectivă, capturarea, păstrarea sau alte utilizări judicioase ale anumitor păsări în număr mic.”
Directiva habitate
8
Articolul 2 din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO 1992, L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109, denumită în continuare „Directiva habitate”) prevede:
„(1)   Obiectul prezentei directive este să contribuie la menținerea biodiversității prin conservarea habitatelor naturale și a speciilor de floră și faună sălbatică de pe teritoriul statelor membre în care se aplică tratatul.
(2)   În temeiul prezentei directive, se adoptă măsuri de menținere sau readucere la un stadiu corespunzător de conservare a habitatelor naturale și a speciilor de floră și faună sălbatică de importanță comunitară.
(3)   Măsurile adoptate în temeiul prezentei directive trebuie să țină seama de condițiile economice, sociale și culturale, precum și de caracteristicile regionale și locale.”
9
Articolul 6 din această directivă prevede:
„(1)   Pentru ariile speciale de conservare, statele membre adoptă măsurile de conservare necesare, inclusiv, după caz, planuri de gestionare adecvate, speciale sau incluse în alte planuri de dezvoltare, precum și actele administrative sau clauzele contractuale adecvate în conformitate cu necesitățile ecologice ale tipurilor de habitate naturale din anexa I sau ale speciilor din anexa II prezente pe teritoriul respectivelor situri.
(2)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a evita, pe teritoriul ariilor speciale de conservare, deteriorarea habitatelor naturale și a habitatelor speciilor, precum și perturbarea speciilor pentru care au fost desemnate respectivele arii, în măsura în care perturbările respective ar putea fi relevante în sensul obiectivelor prezentei directive.
(3)   Orice plan sau proiect care nu are o legătură directă cu sau nu este necesar pentru gestionarea sitului, dar care ar putea afecta în mod semnificativ aria, per se sau în combinație cu alte planuri sau proiecte, trebuie supus unei evaluări corespunzătoare a efectelor potențiale asupra sitului, în funcție de obiectivele de conservare ale acestuia din urmă. În funcție de concluziile evaluării respective și în conformitate cu dispozițiile alineatului (4), autoritățile naționale competente aprobă planul sau proiectul doar după ce au constatat că nu are efecte negative asupra integrității sitului respectiv și, după caz, după ce au consultat opinia publică.
(4)   Dacă, în ciuda unui rezultat negativ al evaluării efectelor asupra sitului și în lipsa unei soluții alternative, planul sau proiectul trebuie realizat, cu toate acestea, din motive cruciale de interes public major, inclusiv din rațiuni de ordin social sau economic, statul membru ia toate măsurile compensatorii necesare pentru a proteja coerența globală a sistemului Natura 2000. Statul membru informează Comisia cu privire la măsurile compensatorii adoptate.
În cazul în care situl respectiv adăpostește un tip de habitat natural prioritar și/sau o specie prioritară, singurele considerente care pot fi invocate sunt cele legate de sănătatea sau siguranța publică, de anumite consecințe benefice de importanță majoră pentru mediu sau, ca urmare a avizului Comisiei, de alte motive cruciale de interes public major.”
10
Potrivit articolului 12 din aceeași directivă:
„(1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a institui un sistem de protecție riguroasă a speciilor de animale enumerate în anexa IV litera (a) în aria lor de extindere, interzicând:
(a)
orice formă de capturare sau ucidere deliberată a specimenelor din aceste specii în natură;
(b)
perturbarea deliberată a speciilor respective, în special în timpul perioadei de reproducere, cuibărire, hibernare și migrare;
(c)
distrugerea deliberată sau culegerea ouălor din natură;
(d)
deteriorarea sau distrugerea ariilor de reproducere sau de odihnă.
(2)   Pentru speciile respective, statele membre interzic deținerea, transportul, vânzarea sau schimbul, precum și oferirea spre schimb sau vânzare a specimenelor luate din natură, cu excepția celor luate legal, înainte de punerea în aplicare a prezentei directive.
(3)   Interdicțiile prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b) și la alineatul (2) se aplică în toate stadiile de viață ale animalelor care se supun prevederilor prezentului articol.
(4)   Statele membre instituie un sistem de control al capturii și uciderii accidentale a animalelor din speciile enumerate în anexa IV litera (a). Pe baza informațiilor astfel obținute, statele membre iau măsuri suplimentare de cercetare sau de conservare, pentru a se asigura că uciderile sau capturile accidentale nu au un impact negativ foarte puternic asupra speciilor respective.”
Dreptul austriac
11
Articolul 18 din Niederösterreichisches Naturschutzgesetz 2000 (Legea landului Austria Inferioară din 2000 privind protecția naturii) (LGBl. 5500-0), intitulat „Protecția speciilor”, prevede:
„(1)   Normele în materie de protecție a speciilor au ca obiect protecția și întreținerea speciilor de animale și de plante sălbatice în diversitatea lor naturală și istorică. Protecția speciilor cuprinde:
1.
protecția animalelor, a plantelor și a biocenozei acestora împotriva daunelor cauzate de om, în special prin interferența sa;
2.
protecția, întreținerea, dezvoltarea și restabilirea habitatelor speciilor de animale și de plante sălbatice, precum și protejarea celorlalte condiții de viață ale acestora
[…]
(2)   Guvernul landului declară prin regulament drept specii protejate, integral sau, atunci când acest lucru este suficient pentru conservarea speciei, parțial sau temporar, plantele sălbatice sau animalele sălbatice care nu sunt vânat în sensul Niederösterreichisches Jagdgesetz 1974 [(Legea landului Austria Inferioară din 1974 privind vânătoarea)] (LGBl. 6500), a căror populație este necesar să fie protejată sau întreținută:
1.
din cauza caracterului lor rar sau a amenințării la adresa populației lor;
2.
din motive științifice sau culturale;
3.
din cauza utilității sau a importanței lor pentru ecosistem sau
4.
pentru a conserva diversitatea sau specificitatea naturii și a peisajelor.
Regulamentul poate desemna speciile de animale sau de plante a căror populație de pe teritoriul landului este amenințată cu dispariția.
[…]
(4)   În ceea ce privește speciile protejate în mod special în temeiul alineatelor (2) și (3), se interzice:
[…]
3.
deteriorarea, distrugerea sau îndepărtarea ouălor, larvelor, crisalidelor sau cuiburilor acestor animale sau a ariilor lor de cuibărire, de reproducere, de depunere a icrelor sau de refugiu, precum și
4.
perturbarea biotopurilor, a ariilor de reproducere și de habitat ale speciilor amenințate cu dispariția menționate în regulament, în special prin fotografiere sau filmare.”
Litigiul principal și întrebările preliminare
12
În anul 2014, landul Austria Inferioară a solicitat autorizarea construirii, într‑o zonă împădurită parțial situată la sud de St. Pölten (Austria), a unei șosele cu două benzi pe sens, cu o lungime de 1,69 kilometri, constituind un tronson de legătură cu drumul rapid S34.
13
După evaluarea efectelor sale asupra mediului, acest proiect a fost autorizat printr‑o decizie din 12 noiembrie 2019.
14
Reclamanții din litigiul principal au formulat acțiuni împotriva acestei decizii la Bundesverwaltungsgericht (Tribunalul Administrativ Federal, Austria), care este instanța de trimitere.
15
Ei susțin în fața acestei instanțe că în perimetrul lucrărilor se află teritorii de cuibărit ale lăstunului, ale potârnichii cenușii și ale prepeliței, care sunt păsări care cuibăresc la sol, în câmpuri deschise, și că zgomotul provocat de viitorul trafic auto va perturba de asemenea numeroase specii de păsări de pădure din apropierea acestui perimetru, în special ciocănitoarea. Astfel, șoseaua proiectată ar trebui să permită, potrivit estimărilor, circulația a aproximativ 12000 de vehicule pe zi.
16
Din cererea de decizie preliminară reiese că, pentru a limita impactul asupra populațiilor de păsări sălbatice prezente în sit sau în apropiere, proiectul în cauză prevede diverse măsuri, în special că lucrările nu vor putea fi realizate decât în anumite luni ale anului și că arborii bătrâni vor trebui protejați la o distanță de cel puțin 300 de metri de drum și pe o suprafață de 6,6 hectare.
17
Potrivit raportului celor doi experți desemnați de instanța de trimitere, dacă sunt realizate măsurile prevăzute, ele vor permite evitarea oricărui efect perturbator semnificativ asupra speciilor în cauză. Experții admit însă că aceste măsuri nu vor permite să se evite ca specimene individuale să fie afectate de acest proiect, fie și numai din cauza duratei de viață a majorității păsărilor forestiere în cauză. Ei asigură totuși că măsurile menționate asigură protecția habitatului acestor specii și condițiile necesare pentru reproducerea lor.
18
Reclamanții din litigiul principal contestă această apreciere.
19
Instanța de trimitere ridică, în primul rând, problema dacă măsurile destinate să prevină sau să limiteze perturbările speciilor de păsări vizate de proiectul în cauză pot fi luate în considerare pentru a aprecia dacă el îndeplinește cerințele articolului 5 litera (d) din Directiva păsări. În opinia sa, jurisprudența Curții care interzice luarea în considerare a măsurilor care urmăresc evitarea sau reducerea efectelor negative asupra sitului protejat în etapa preevaluării care precedă evaluarea corespunzătoare prevăzută la articolul 6 alineatul (3) din Directiva habitate nu poate fi transpusă în cazul articolului 5 litera (d) din Directiva păsări.
20
Instanța de trimitere consideră că este necesar, în schimb, să se alinieze interpretarea articolului 5 litera (d) din Directiva păsări cu cea a articolului 12 alineatul (1) litera (d) din Directiva habitate, astfel cum a fost formulată de Comisie în documentul său de orientare privind protecția riguroasă a speciilor de animale de interes comunitar în temeiul acestei din urmă directive [C(2021 7301 final)]. Criteriul esențial rezultat din această interpretare ar fi ca funcția ecologică permanentă a sitului să fie menținută sau îmbunătățită.
21
Întrucât articolul 5 litera (d) din Directiva păsări interzice numai perturbările care au un efect semnificativ în contextul obiectivelor acestei directive, existența unui atare efect ar trebui apreciată ținând seama de măsurile de prevenire și de atenuare a perturbărilor pe care le implică proiectul. Punerea în aplicare a unei derogări în temeiul articolului 9 din directiva menționată nu ar fi necesară decât dacă proiectul însoțit de aceste măsuri trebuie interzis în temeiul articolului 5 litera (d) din aceeași directivă.
22
În al doilea rând, instanța de trimitere ridică problema probelor privind eficacitatea măsurilor menite să împiedice sau să reducă efectele perturbatoare ale proiectului care trebuie să fie solicitate.
23
Mai precis, ea urmărește să afle dacă nivelul de certitudine în ceea ce privește eficacitatea acestor măsuri, impus de articolul 5 litera (d) din Directiva păsări, este comparabil cu cel pe care, în documentul său de orientare privind protecția riguroasă a speciilor de animale de interes comunitar în temeiul Directivei habitate, Comisia îl consideră că este impus de articolul 12 alineatul (1) litera (d) din această din urmă directivă. Interpretarea reținută de Comisie ar conduce la o evaluare a eficacității măsurilor de prevenire și de atenuare a perturbărilor întemeiată pe rapoarte ale unor experți desemnați de autorități sau de instanță, cu condiția ca evaluările conținute în acestea să fie justificabile din punct de vedere științific, în stadiul actual al cunoștințelor, și motivate în detaliu.
24
În schimb, instanța de trimitere consideră că evaluările experților judiciari care prezintă aceste caracteristici nu ar fi suficiente dacă s‑ar aplica standardul de probă definit de Curte în ceea ce privește măsurile de evitare sau de reducere a efectelor prejudiciabile, așa cum sunt prevăzute la articolul 6 alineatul (3) din Directiva habitate, potrivit căruia trebuie exclusă orice îndoială științifică rezonabilă.
25
Ea ridică problema dacă trebuie să aplice standardul de probă aferent punerii în aplicare a articolului 12 alineatul (1) litera (d) din Directiva habitate sau pe cel privind măsurile de evitare sau de reducere a efectelor prejudiciabile prevăzute la articolul 6 alineatul (3) din această directivă. Ea nu vede niciun motiv pentru a nu utiliza acest din urmă criteriu în cadrul aprecierii protecției speciilor de animale vizate de proiectul în cauză.
26
Astfel, eficacitatea acestor măsuri ar trebui să fie atestată într‑o asemenea manieră de documentația științifică încât să nu mai rămână nici cea mai mică îndoială rezonabilă în legătură cu acest aspect.
27
În speță, aceasta ar însemna că măsurile propuse privind ciocănitoarea nu pot fi considerate ca fiind de natură să asigure permanența funcției biologice a acestei specii, în lipsa unei documentații științifice care să ateste eficacitatea lor.
28
În aceste condiții, Bundesverwaltungsgericht (Tribunalul Administrativ Federal) a decis să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Articolul 5 din [Directiva păsări] trebuie interpretat în sensul că elementul constitutiv al perturbării deliberate prevăzute la litera (d) a acestui articol nu este îndeplinit în cazul în care, deși este posibilă perturbarea unor specimene izolate din anumite specii, prin luarea în timp util și într‑o formă adecvată a unor măsuri se evită orice impact asupra obiectivului prevăzut la articolul 2 din directivă?
2)
În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: trebuie exclusă orice îndoială științifică în ceea ce privește eficiența măsurilor menționate, în sensul că aprecierea de specialitate bine fundamentată a unui expert numit de instanță este suficientă în această privință sau, dimpotrivă, trebuie să existe o documentație științifică obiectivă care să ateste o experiență practică pozitivă în privința acestor măsuri?”
Cu privire la cererea de redeschidere a procedurii orale
29
Prin înscrisul depus la grefa Curții la 21 octombrie 2025, VIRUS a solicitat redeschiderea fazei orale a procedurii în temeiul articolului 83 din Regulamentul de procedură al Curții.
30
În susținerea cererii sale, VIRUS arată că Concluziile avocatei generale Kokott în cauza Voore Mets și Lemeks Põlva (C‑784/23, EU:C:2025:67), Hotărârea din 1 august 2025, Voore Mets și Lemeks Põlva (C‑784/23, EU:C:2025:609), și concluziile avocatei generale în prezenta cauză au fost pronunțate după încheierea procedurii scrise și constituie fapte noi de natură să aibă o influență decisivă asupra deciziei Curții. În plus, VIRUS își motivează cererea de redeschidere a procedurii orale prin dezacordurile pe care le exprimă cu concluziile amintite.
31
Conform articolului 83 din Regulamentul de procedură, Curtea poate oricând să dispună, după ascultarea avocatului general, deschiderea sau redeschiderea fazei orale a procedurii, în special atunci când consideră că nu este suficient de lămurită sau atunci când o parte a invocat, după închiderea acestei faze, un fapt nou de natură să aibă o influență decisivă asupra deciziei Curții.
32
Această situație nu se regăsește în speță.
33
Astfel, nici Concluziile avocatei generale Kokott prezentate în cauza Voore Mets și Lemeks Põlva (C‑784/23, EU:C:2025:67), sau în prezenta cauză, nici Hotărârea din 1 august 2025, Voore Mets și Lemeks Põlva (C‑784/23, EU:C:2025:609), nu constituie fapte noi de natură să poată avea o influență decisivă asupra deciziei pe care Curtea este chemată să o pronunțe în prezenta cauză. În plus, ținând seama de ansamblul elementelor de care dispune, Curtea se consideră suficient de lămurită pentru a se pronunța cu privire la prezenta cerere de decizie preliminară.
34
În ceea ce privește dezacordurile formulate de VIRUS cu concluziile vizate la punctul 33 din prezenta hotărâre, trebuie amintit de altfel că, pe de o parte, Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene și Regulamentul de procedură nu prevăd posibilitatea ca persoanele interesate menționate la articolul 23 din acest statut să prezinte observații ca răspuns la concluziile prezentate de avocatul general (Hotărârea din 16 noiembrie 2021, Prokuratura Bouya w Mińsku Mazowieckim ș.a., C‑748/19-C‑754/19, EU:C:2021:931, punctul 30, precum și jurisprudența citată).
35
Pe de altă parte, în temeiul articolului 252 al doilea paragraf TFUE, avocatul general prezintă în mod public, cu deplină imparțialitate și în deplină independență, concluzii motivate cu privire la cauzele care, în conformitate cu Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, necesită intervenția sa. Prin urmare, nu este vorba despre un aviz destinat judecătorilor sau părților care ar emana de la o autoritate exterioară Curții, ci despre opinia individuală, motivată și exprimată public, a unui membru al instituției înseși. În aceste condiții, concluziile avocatului general nu pot fi puse în discuția părților (a se vedea în acest sens Hotărârea din 6 octombrie 2021, Sumal, C‑882/19, EU:C:2021:800, punctul 21). De altfel, nici concluziile acestuia, nici motivarea pe care se întemeiază avocatul general nu sunt obligatorii pentru Curte. În consecință, dezacordul unei persoane interesate față de concluziile avocatului general, oricare ar fi chestiunile pe care acesta le examinează în cadrul lor, nu poate constitui prin el însuși un motiv care să justifice redeschiderea procedurii orale (Hotărârea din 16 noiembrie 2021, Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim ș.a., C‑748/19-C‑754/19, EU:C:2021:931, punctul 31, precum și jurisprudența citată).
36
În aceste condiții, Curtea consideră, după ascultarea avocatei generale, că nu este necesar să dispună redeschiderea fazei orale a procedurii.
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
37
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul 5 litera (d) din Directiva păsări trebuie interpretat în sensul că nu există o perturbare deliberată, în sensul acestei dispoziții, atunci când măsurile puse în aplicare în cadrul unui proiect permit prevenirea oricărei perturbări relevante în contextul obiectivelor acestei directive.
38
În primul rând, este necesar să se amintească, primo, că, în temeiul articolului 5 litera (d) din Directiva păsări, statele membre trebuie să interzică perturbarea deliberată a tuturor speciilor de păsări care se găsesc în stare sălbatică pe teritoriul european al statelor membre, în special în perioada de reproducere sau de maturizare, dacă o astfel de perturbare este relevantă în contextul obiectivelor acestei directive.
39
Secundo, trebuie amintit de asemenea că această interdicție completează alte interdicții prevăzute la articolul 5 literele (a) și (b) din directiva menționată, care vizează în special omorârea sau capturarea deliberată a păsărilor din aceste specii, precum și distrugerea sau producerea de daune în mod deliberat asupra cuiburilor sau ouălor sau eliminarea cuiburilor. Or, toate aceste interdicții se aplică nu numai în privința activităților umane al căror obiectiv este să afecteze păsările, ci și a celor pentru care este acceptată posibilitatea unei astfel de afectări, chiar dacă ele nu au în mod evident un asemenea obiectiv (a se vedea în acest sens Hotărârea din 1 august 2025, Voore Mets și Lemeks Põlva, C‑784/23, EU:C:2025:609, punctul 49). Prin urmare, proiectul de construire a unei șosele care face obiectul litigiului principal, deși nu are ca obiectiv să afecteze păsările, poate intra în domeniul de aplicare al articolului 5 litera (d) din Directiva păsări.
40
Tertio, reiese din articolul 1 din Directiva păsări, interpretat în lumina considerentelor (3), (5), (7) și (8) ale acestei directive, că obiectivele directivei menționate sunt menținerea sau restabilirea la un nivel suficient a populației tuturor speciilor de păsări care se găsesc în mod natural în stare sălbatică pe teritoriul european al statelor membre. În conformitate cu articolul 2 din Directiva păsări, acest nivel trebuie să îndeplinească printre altele condițiile ecologice, științifice și culturale, ținând seama în același timp de condițiile economice și de recreere (a se vedea în acest sens Hotărârea din 1 august 2025, Voore Mets și Lemeks Põlva, C‑784/23, EU:C:2025:609, punctul 51).
41
Așadar, articolul 5 litera (d) din Directiva păsări interzice perturbările care au un efect semnificativ asupra nivelului estimat suficient al populațiilor speciilor de păsări sălbatice, iar nu asupra unor specimene din aceste specii, cu excepția cazului în care populația unei anumite specii de păsări sălbatice este atât de redusă numeric încât perturbarea unor specimene izolate din această specie este de natură să îi compromită conservarea.
42
În al doilea rând, în vederea interpretării articolului 5 litera (d) din Directiva păsări pentru a răspunde la prima întrebare, trebuie să se țină seama, potrivit unei jurisprudențe constante, nu numai de formularea respectivei dispoziții, ci și de contextul său și de obiectivele urmărite de reglementarea din care ea face parte (a se vedea în acest sens Hotărârea din 4 martie 2021, Föreningen Skydda Skogen, C‑473/19 și C‑474/19, EU:C:2021:166, punctul 32, precum și jurisprudența citată).
43
Primo, în ceea ce privește modul de redactare a articolului 5 litera (d) din Directiva păsări, este necesar să se arate că, spre deosebire de interdicțiile prevăzute la articolul 5 literele (a) și (b) din această directivă, interdicția prevăzută acolo, și anume cea privind perturbarea deliberată a păsărilor, în special în perioada de reproducere și de maturizare, se aplică „dacă o astfel de perturbare este relevantă în contextul obiectivelor [directivei menționate]” (Hotărârea din 1 august 2025, Voore Mets și Lemeks Põlva, C‑784/23, EU:C:2025:609, punctul 50). În consecință, spre deosebire de ceea ce impune aplicarea articolului 5 literele (a) și (b) din aceeași directivă, examinarea impactului unei activități umane asupra nivelului populației speciilor de păsări în cauză este pertinentă în vederea aplicării interdicției prevăzute la articolul 5 litera (d) din Directiva păsări (a se vedea în acest sens Hotărârea din 1 august 2025, Voore Mets și Lemeks Põlva, C‑784/23, EU:C:2025:609, punctul 54).
44
Reiese că, dacă anumite măsuri preventive adecvate împiedică efectiv ca un proiect să perturbe păsările sălbatice sau sunt efectiv de natură să reducă această perturbare astfel încât ea să nu fie relevantă în contextul obiectivelor Directivei păsări, din modul de redactare a articolului 5 litera (d) din aceasta și din contextul dispoziției menționate rezultă că interdicția perturbării deliberate vizată de respectiva dispoziție nu este aplicabilă. Existența unor asemenea măsuri, a căror punere în aplicare este prevăzută de proiect, trebuie deci să fie luată în considerare pentru a aprecia dacă interdicția privind perturbarea păsărilor sălbatice prevăzută la articolul 5 litera (d) din Directiva păsări se opune proiectului.
45
Secundo, nu este necesar, pentru atingerea obiectivelor Directivei păsări, amintite la punctul 40 din prezenta hotărâre, și anume menținerea sau restabilirea la un nivel suficient a populației speciilor de păsări sălbatice, ca efectele perturbatoare ale unui proiect asupra speciilor de păsări sălbatice să fie apreciate independent de măsurile de însoțire a proiectului care sunt propuse pentru a împiedica sau a reduce aceste efecte. Astfel, perturbările care vor fi suferite efectiv de speciile de păsări sălbatice ca urmare a realizării proiectului, așa cum este însoțit de aceste măsuri, importă numai în raport cu obiectivele respective.
46
Această analiză nu este contrazisă de soluția reținută de Curte în Hotărârea din 12 aprilie 2018, People Over Wind și Sweetman (C‑323/17, EU:C:2018:244), contrar celor susținute de reclamanții din litigiul principal în observațiile lor scrise. Astfel, deși, după cum a statuat Curtea în această hotărâre, măsurile care vizează evitarea sau reducerea efectelor prejudiciabile ale unui proiect nu trebuie luate în considerare în stadiul evaluării preliminare a acestui proiect în cadrul Directivei habitate, acest lucru se datorează faptului că, în acest prim stadiu al analizei, se urmărește să se stabilească dacă proiectul menționat trebuie supus procedurii oficiale de evaluare a efectelor sale asupra unei arii de protecție, în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) prima teză din Directiva habitate. În schimb, din moment ce articolul 5 litera (d) din Directiva păsări nu prevede două etape de evaluare a perturbărilor la care proiectele pot expune speciile de păsări sălbatice, aceste perturbări trebuie să fie apreciate de la bun început în mod complet, ținând seama în acest scop de măsurile destinate să le prevină sau să le atenueze.
47
Rezultă din ceea ce precedă că articolul 5 litera (d) din Directiva păsări trebuie interpretat în sensul că nu există o perturbare deliberată, în sensul acestei dispoziții, atunci când măsurile puse în aplicare în cadrul unui proiect permit prevenirea oricărei perturbări relevante contrare obiectivelor acestei directive ce urmăresc menținerea sau restabilirea la un nivel suficient a populației tuturor speciilor de păsări care se găsesc în mod natural în stare sălbatică pe teritoriul european al statelor membre, ținând seama printre altele de condițiile ecologice, științifice și culturale, precum și de condițiile economice și de recreere.
Cu privire la a doua întrebare
48
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă eficacitatea măsurilor destinate să prevină orice perturbare relevantă a speciilor de păsări sălbatice, în sensul articolului 5 litera (d) din Directiva păsări, poate fi dovedită prin evaluarea motivată a unui expert judiciar sau dacă ea trebuie să fie stabilită prin intermediul unei documentații științifice care să ateste punerea în practică cu succes a unor astfel de măsuri.
49
În primul rând, trebuie arătat, după cum a procedat doamna avocată generală la punctul 86 din concluzii, că nici articolul 5, nici o altă dispoziție din Directiva păsări nu prevede norme referitoare la administrarea probelor în cadrul examinării perturbărilor cauzate speciilor de păsări sălbatice de o activitate umană.
50
În aceste condiții, în temeiul principiului autonomiei procedurale și sub rezerva principiilor echivalenței și efectivității, revine ordinii juridice interne a fiecărui stat membru atribuția de a stabili modalitățile de administrare a probelor, mijloacele de probă admisibile în fața instanței naționale competente sau principiile care guvernează aprecierea de către această instanță a forței probante a elementelor de probă care îi sunt prezentate, precum și nivelul probatoriu necesar (a se vedea în acest sens Hotărârea din 21 iunie 2017, W ș.a., C‑621/15, EU:C:2017:484, punctul 25).
51
Principiul echivalenței impune ca aceste modalități procedurale să nu fie mai puțin favorabile decât cele aplicabile unor situații similare supuse dreptului intern (a se vedea în acest sens Hotărârea din 8 mai 2025, Beevers Kaas, C‑581/23, EU:C:2025:323, punctul 44). În consecință, acest principiu nu se opune ca dovada eficacității măsurilor destinate să prevină orice perturbare semnificativă a speciilor în cauză să fie făcută prin evaluarea motivată a unui expert judiciar, dacă dreptul național admite acest mod de probă pentru situații similare supuse dreptului intern, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.
52
Principiul efectivității impune ca modalitățile procedurale menționate să nu facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă punerea în aplicare a dreptului Uniunii (a se vedea în acest sens Hotărârea din 21 iunie 2017, W ș.a., C‑621/15, EU:C:2017:484, punctul 26 și jurisprudența citată, precum și Hotărârea din 30 ianuarie 2025, Caronte & Tourist, C‑511/23, EU:C:2025:42, punctul 44).
53
În această privință, trebuie arătat, așa cum a considerat în esență doamna avocată generală la punctul 88 din concluzii, în ceea ce privește interzicerea perturbării deliberate a păsărilor sălbatice prevăzută la articolul 5 litera (d) din Directiva păsări, că principiul efectivității presupune că dovada că o astfel de perturbare este relevantă în contextul obiectivelor acestei directive nu trebuie să devină excesiv de dificilă. O atare considerație este valabilă și pentru dovada că perturbarea nu este relevantă în contextul obiectivelor directivei menționate.
54
În al doilea rând, trebuie amintit că, atunci când pun în aplicare dreptul Uniunii, statele membre au obligația să asigure respectarea cerințelor care decurg din principiul bunei administrări (a se vedea în acest sens Hotărârea din 22 septembrie 2022, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság ș.a., C‑159/21, EU:C:2022:708, punctul 44, precum și jurisprudența citată).
55
Acest principiu impune printre altele ca autoritatea administrativă să efectueze o examinare diligentă și imparțială a tuturor aspectelor relevante pentru a dispune, la momentul adoptării deciziei sale, de cele mai complete și fiabile elemente posibile (a se vedea în acest sens Hotărârea din 14 mai 2020, Agrobet CZ, C‑446/18, EU:C:2020:369, punctul 44 și jurisprudența citată).
56
Principiul bunei administrări impune de asemenea administrației să își motiveze deciziile atunci când pune în aplicare dreptul Uniunii (a se vedea în acest sens Hotărârea din 24 februarie 2022, SC Cridar Cons, C‑582/20, EU:C:2022:114, punctul 54 și jurisprudența citată).
57
În al treilea rând, în ceea ce privește evaluarea riscurilor în materie de mediu, aceasta trebuie efectuată, conform articolului 191 alineatul (2) TFUE, cu respectarea principiului precauției. Din această perspectivă, revine autorităților competente în special sarcina de a ține seama de cele mai fiabile date științifice disponibile, precum și de cele mai recente rezultate ale cercetării internaționale (a se vedea în acest sens Hotărârea din 1 octombrie 2019, Blaise ș.a., C‑616/17, EU:C:2019:800, punctele 46, 93 și 94, precum și Hotărârea din 12 iunie 2025, Eesti Suurkiskjad, C‑629/23, EU:C:2025:429, punctul 42). În schimb, nu se poate impune ca dovada eficacității acestor măsuri să fie făcută prin intermediul unei documentații științifice care să ateste punerea în practică cu succes a măsurilor respective, în condițiile în care o atare documentație nu este în mod necesar disponibilă.
58
În lumina observațiilor care precedă, trebuie să se răspundă la a doua întrebare că eficacitatea măsurilor destinate să prevină orice perturbare relevantă a speciilor de păsări sălbatice, în sensul articolului 5 litera (d) din Directiva păsări, poate fi dovedită prin evaluarea motivată a unui expert judiciar, cu condiția ca aceasta să se întemeieze pe cele mai fiabile date științifice disponibile și pe cele mai recente rezultate ale cercetării internaționale. În schimb, nu se poate impune ca dovada eficacității acestor măsuri să fie făcută prin intermediul unei documentații științifice care să ateste punerea în practică cu succes a măsurilor menționate.
Cu privire la cheltuielile de judecată
59
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera întâi) declară:
1)
Articolul 5 litera (d) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice
trebuie interpretat în sensul că
nu există o perturbare deliberată, în sensul acestei dispoziții, atunci când măsurile puse în aplicare în cadrul unui proiect permit prevenirea oricărei perturbări relevante contrare obiectivelor acestei directive ce urmăresc menținerea sau restabilirea la un nivel suficient a populației tuturor speciilor de păsări care se găsesc în mod natural în stare sălbatică pe teritoriul european al statelor membre, ținând seama printre altele de condițiile ecologice, științifice și culturale, precum și de condițiile economice și de recreere.
2)
Eficacitatea măsurilor destinate să prevină orice perturbare relevantă a speciilor de păsări sălbatice, în sensul articolului 5 litera (d) din Directiva 2009/147, poate fi dovedită prin evaluarea motivată a unui expert judiciar, cu condiția ca aceasta să se întemeieze pe cele mai fiabile date științifice disponibile și pe cele mai recente rezultate ale cercetării internaționale. În schimb, nu se poate impune ca dovada eficacității acestor măsuri să fie făcută prin intermediul unei documentații științifice care să ateste punerea în practică cu succes a măsurilor menționate.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: germana.