62020CJ0391_RES
Kohtuasi C‑391/20
Cilevičs jt
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Latvijas Republikas Satversmes tiesa)
Euroopa Kohtu (suurkoda) 7. septembri 2022. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – ELTL artikkel 49 – Asutamisvabadus – Piirang – Põhjendatus – Haridussüsteemi korraldus – Kõrgharidusasutused – Kohustus viia õppekavades õpe läbi asjaomase liikmesriigi riigikeeles – ELL artikli 4 lõige 2 – Liikmesriigi rahvuslik identiteet – Liikmesriigi riigikeele kaitse ja edendamine – Proportsionaalsuse põhimõte
Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Küsimus, mis on esitatud vaidluses, mille kõik asjaolud on seotud ainult ühe liikmesriigiga – Riigisisesed õigusnormid, mis on kohaldatavad nii riigi oma kodanike kui ka teiste liikmesriikide kodanike suhtes – Pädevus seoses võimaliku mõjuga teistest liikmesriikidest pärit isikutele
(ELTL artiklid 49 ja 267)
(vt punktid 31 ja 32)
Asutamisvabadus – Teenuste osutamise vabadus – Aluslepingu sätted – Vastavad kohaldamisalad – Tasulise kõrgharidusõppe korraldamine, mida tehakse püsivalt ja pidevalt – Analüüsimine asutamisvabaduse seisukohast
(ELTL artiklid 49 ja 56)
(vt punktid 50–53)
Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Piirangud – Riigisiseste õigusnormidega kehtestatud piirangu analüüsimine asutamisvabaduse alusel – Ulatus – Põhiõiguste hartas ette nähtud õiguste ja vabaduste kasutamise piirangud – Hõlmamine
(ELTL artikkel 49; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artiklid 15–17)
(vt punkt 56)
Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Piirangud – Liikmesriigi riigikeele kaitse ja edendamine – Kõrgkoolide kohustus viia õpe läbi üksnes asjaomase liikmesriigi riigikeeles – Lubatavus – Tingimused – Õigustatus rahvusliku identiteedi kaitsega seotud põhjustel – Proportsionaalsuse põhimõtte järgimine
(ELTL artikkel 49)
(vt punktid 59, 61–64, 67–70, 75, 76, 81, 83–87 ja resolutsioon)
Kokkuvõte
Latvijas Republikas Saeima (Läti parlament) 20 liiget esitasid Latvijas Republikas Satversmes tiesale (Läti konstitutsioonikohus) kaebuse, et kontrollitaks Läti kõrgkoolide seaduse teatavate sätete põhiseadusele vastavust.
2018. aastal muudetud seaduse eesmärk on edendada Läti Vabariigi riigikeelt, kohustades kõrgkoole viima õppekavades õpe läbi selles keeles. Seaduses on sellest kohustusest siiski ette nähtud neli erandit. Esiteks võib õppekavades, mida läbivad Lätis välisüliõpilased, ning Euroopa Liidu programmides ja rahvusvahelistes lepingutes ette nähtud koostöö raames korraldatavates õppekavades õpe toimuda liidu ametlikes keeltes. Teiseks võib õppekavas õppe läbi viia liidu ametlikes keeltes, kuid ainult viiendiku ainepunktide ulatuses. Kolmandaks võib lingvistika- ja kultuuriõpingud ning keeleõppe läbi viia mõnes võõrkeeles. Neljandaks ja viimaseks võib õppe ühistes õppekavades läbi viia liidu ametlikes keeltes.
Lisaks ei ole Läti kõrgkoolide seadus kohaldatav kahe erakõrgkooli suhtes, mida reguleerivad eriseadused ja mis võivad õppekavasid jätkuvalt pakkuda liidu teistes ametlikes keeltes.
Kaebajad väidavad oma kaebuses muu hulgas, et luues takistuse kõrgharidusturule sisenemiseks ning takistades teiste liidu liikmesriikide kodanikel ja ettevõtjatel kõrgharidusteenuste osutamist võõrkeeltes, rikub seadus muu hulgas ELTL artikliga 49 tagatud asutamisvabadust.
Läti konstitutsioonikohtul on kahtlusi küsimuses, kas liikmesriigi õigusnormid, mis kohustavad kõrghariduse valdkonnas, sh erakõrgkoolides, kasutama selle liikmesriigi riigikeelt, nähes sellest kohustusest siiski ette teatavad erandid, kujutavad endast asutamisvabaduse piirangut. Seetõttu otsustas ta esitada Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse, et ta saaks teha otsuse kõrgkoolide seaduse kooskõla kohta liidu õigusega.
Euroopa Kohtu suurkoda tõdes oma kohtuotsuses, et ELTL artikliga 49 ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis panevad üldjuhul kõrgkoolidele kohustuse viia õppekavades õpe läbi üksnes selle liikmesriigi riigikeeles. Need õigusnormid peavad siiski olema õigustatud selle liikmesriigi rahvusliku identiteedi kaitsega seotud põhjustel, see tähendab, et need on taotletava õiguspärase eesmärgi kaitsmiseks vajalikud ja proportsionaalsed.
Euroopa Kohtu hinnang
Kõigepealt tuletas Euroopa Kohus meelde, et vastavalt ELTL artiklile 6 on liidul pädevus toetada, koordineerida või täiendada liikmesriikide tegevust, sh hariduse valdkonnas. Kuigi liidu õigus ei piira seda liikmesriikide pädevust esiteks õpetuse sisu ja haridussüsteemi korralduse, kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse ning teiseks kutseõppe sisu ja korralduse osas, peavad liikmesriigid selle pädevuse teostamisel siiski järgima liidu õigust, eelkõige asutamisvabadust käsitlevaid õigusnorme.
Käesolevas asjas märkis Euroopa Kohus, et isegi kui teiste liikmesriikide kodanikud võivad Lätis tegutsema asuda ja pakkuda kõrghariduse õppekavasid, on selline võimalus üldjuhul seatud sõltuvusse kohustusest viia nendes õppekavades õpe läbi üksnes selle liikmesriigi riigikeeles. Selline kohustus võib aga muuta nende kodanike jaoks vähem atraktiivseks nende Lätis tegutsema asumise ja see kujutab endast seega asutamisvabaduse piirangut.
Seejärel analüüsis Euroopa Kohus oma praktikas väljakujunenud skeemi alusel, kas tuvastatud piirang on põhjendatud, ja kontrollis, kas järgitud on proportsionaalsuse põhimõtet. Mis puudutab ülekaaluka üldise huvi esinemist, siis kõnealuse kohustuse eesmärk on kaitsta ja edendada Läti Vabariigi riigikeele kasutamist, mis on õiguspärane eesmärk, mis üldjuhul võib õigustada asutamisvabaduse piiramist. Nimelt austab ELL artikli 3 lõike 3 neljanda lõigu ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 22 kohaselt liit oma rikkalikku kultuurilist ja keelelist mitmekesisust. Vastavalt ELL artikli 4 lõikele 2 austab liit ka liikmesriikide rahvuslikku identiteeti, mille hulka kuulub ka asjaomase liikmesriigi riigikeele kaitse. Tuleb tunnustada hariduse tähtsust liikmesriigi selle eesmärgi saavutamisel.
Mis puudutab tuvastatud piirangu proportsionaalsust, siis peab see esiteks olema sobiv, et tagada asjaomaste õigusnormidega taotletava õiguspärase eesmärgi saavutamist. Neid õigusnorme saab pidada eesmärgi – kaitsta ja edendada läti keelt – tagamiseks sobivaks ainult siis, kui need vastavad tõepoolest huvile saavutada see eesmärk ning kui neid rakendatakse ühtselt ja süstemaatiliselt. Arvestades nende erandite piiratud ulatust, mis on kõnealusest eesmärgist tehtud eelkõige kahele kõrgkoolile, mille tegevust reguleerivad eriseadused, ei takista need selle eesmärgi saavutamist. Võimaldades teatavatele kõrgkoolidele kohaldada erikorda, on need erandid osa erilisest rahvusvahelise ülikoolidevahelise koostöö loogikast ning need ei muuda asjaomaseid õigusnorme ebajärjekindlaks.
Teiseks ei tohi piirang minna kaugemale sellest, mis on taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik. Seega on liikmesriikidel lubatud kehtestada üldjuhul kohustus kasutada kõrghariduse õppekavade raames oma riigikeelt, tingimusel et sellise kohustusega kaasnevad erandid, mis tagavad, et ülikooliõppes võib kasutada mõnda muud keelt peale riigikeele. Käesoleval juhul peaksid sellised erandid selleks, et mitte minna kaugemale sellest, mis on sel eesmärgil vajalik, võimaldama kasutada muud keelt kui läti keel, vähemalt Euroopa või rahvusvahelise koostöö raames läbiviidava õppe ning kultuuri ja muu kui läti keelega seotud õppe raames.