62021CJ0382_RES
Kohtuasi C‑382/21 P
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)
versus
The KaiKai Company Jaeger Wichmann GbR
Euroopa Kohtu (suurkoda) 27. veebruari 2024. aasta otsus
Apellatsioonkaebus – Intellektuaalomand – Ühenduse disainilahendused – Patendikoostööleping – Intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping – Tööstusomandi kaitse Pariisi konventsioon – Artikkel 4 – Määrus (EÜ) nr 6/2002 – Artikkel 41 – Ühenduse disainilahenduse registreerimise taotlus – Prioriteediõigus – Patendikoostöölepingu alusel esitatud rahvusvahelisel taotlusel põhinev prioriteedinõue – Tähtaeg – Tõlgendamine kooskõlas konventsiooni artikliga 4 – Piirid
Rahvusvahelised lepingud – Tööstusomandi kaitse Pariisi konventsioon – Intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping (TRIPS) – Vahetu õigusmõju – Puudumine – Kooskõlaline tõlgendamine – Piirid
(TRIPS-leping, artikli 2 lõige 1)
(vt punktid 59–64, 68, 70 ja 74)
Ühenduse disainilahendused – Registreerimistaotlus – Prioriteediõigus – Ettevõtja võimatus vahetult tugineda Pariisi konventsioonile
(Nõukogu määrus nr 6/2002, artikli 41 lõige 1)
(vt punkt 69)
Ühenduse disainilahendused – Registreerimistaotlus – Prioriteediõigus – Prioriteediõigust käsitleva liidu teisese õiguse sätte selge ja ammendav sõnastus
(Nõukogu määrus nr 6/2002, artikli 41 lõige 1)
(vt punktid 74–77)
Ühenduse disainilahendused – Registreerimistaotlus – Prioriteediõigus – Patendikoostöölepingu alusel esitatud taotlusel põhinev prioriteedinõue – Prioriteeditähtaeg – Võimalus hilisema disainilahenduse taotluse esitamise korral esitada prioriteedinõude varasema rahvusvahelise patenditaotluse alusel 12 kuu jooksul – Välistamine
(Patendikoostööleping, artikli 2 punktid i, ii, vii; nõukogu määrus nr 6/2002, artikli 41 lõige 1)
(vt punktid 78–85)
Kokkuvõte
Euroopa Kohtu suurkoda rahuldas Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) apellatsioonkaebuse Üldkohtu otsuse peale kohtuasjas The KaiKai Company Jaeger Wichmann vs. EUIPO (Võimlemis- või spordiseadmed ja vahendid) (
1
) ja täpsustas rahvusvaheliste lepingute vahetu õigusmõju ja nende lepingutega kooskõlas olevate teiseste õigusaktide tõlgendamise piiritlemist ning võttis seisukoha sellise kooskõlalise tõlgendamise piiride kohta.
Hageja The KaiKai Company Jaeger Wichmann GbR esitas 24. oktoobril 2018 EUIPO‑le taotluse 12 ühenduse disainilahenduse registreerimiseks, mis põhines rahvusvahelisel patenditaotlusel, mis oli esitatud 26. oktoobril 2017 patendikoostöölepingu (
2
) alusel.
EUIPO rahuldas registreerimistaotluse, kuid keeldus prioriteeti tunnustamast, kuna varasema rahvusvahelise taotluse esitamise kuupäev oli registreerimistaotluse esitamisest enam kui kuus kuud varasem. Nimelt on määruse nr 6/2002 (
3
) artikli 41 lõikes 1 ette nähtud, et isikul, kes on esitanud varasema nõuetekohase taotluse disainilahenduse õiguste või kasuliku mudeli saamiseks, on hilisema ühenduse disainilahenduse taotlemise prioriteediõigus kuue kuu jooksul esmase taotluse esitamisest alates. EUIPO leidis siiski, et kuigi põhimõtteliselt võib viidatud artikli 41 lõike 1 kohaselt prioriteediõiguse alus olla patendikoostöölepingu alusel esitatud rahvusvaheline taotlus, sest patendikoostöölepingu artiklis 2 esitatud mõiste „patent“ lai määratlus hõlmab ka selle artikli 41 lõikes 1 nimetatud kasulikku mudelit, kehtib sellise prioriteedinõude suhtes samuti kuuekuuline tähtaeg, mida käesoleval juhul ei ole järgitud.
Üldkohus tühistas 14. aprilli 2021. aasta otsusega EUIPO otsuse. Ta sedastas, et määruse nr 6/2002 artikli 41 lõige 1 sisaldab lünka, kuna selles ei ole kindlaks määratud hilisema disainilahenduse taotluse puhul „rahvusvahelise patenditaotluse“ prioriteedinõude esitamise tähtaega. Üldkohus leidis, et selle sätte eesmärk on viia see määrus kooskõlla Pariisi konventsiooni (
4
) artiklist 4 tulenevate kohustustega ja seega tuleb see lünk täita, kohaldades konventsiooni artiklit 4. Üldkohus asus sisuliselt seisukohale, et kõnealuse artikli 4 kohaselt on prioriteeditähtaja pikkuse määramisel otsustava tähtsusega varasema õiguse laad. Üldkohus järeldas sellest, et EUIPO rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et asjaomase prioriteedinõude suhtes kohaldatav tähtaeg on kuus kuud.
EUIPO esitas 23. juunil 2021 selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse, esitades ühe väite, mille kohaselt on rikutud määruse nr 6/2002 artikli 41 lõiget 1. Selles väites taunis EUIPO sisuliselt seda, et Üldkohus kohaldas Pariisi konventsiooni artiklit 4 vahetult, jättes kohaldamata viidatud artikli 41 lõikes 1 esitatud selge ja ammendava sätte, asendades selle nimetatud artikli 4 väära tõlgendusega.
Sama kuupäeva kandvas menetlusdokumendis esitas EUIPO taotluse võtta tema apellatsioonkaebus menetlusse vastavalt Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 58a kolmandale lõigule. Euroopa Kohus otsustas 10. detsembri 2021. aasta kohtumäärusega (
5
) apellatsioonkaebuse menetlusse võtta.
Euroopa Kohtu hinnang
Esiteks tuletas Euroopa Kohus seoses Pariisi konventsiooni mõjuga liidu õiguskorras kõigepealt meelde, et kuigi liit ei ole selle konventsiooniga liitunud, on selle konventsiooni teatud artiklites, sealhulgas selle artiklis 4, esitatud eeskirjad inkorporeeritud TRIPS-lepingusse (
6
), mille liige on ka liit. Seetõttu asus ta seisukohale, et nendel eeskirjadel on sama toime kui TRIPS-lepingu vastavatel sätetel.
Seejärel täpsustas Euroopa Kohus, et arvestades TRIPS-lepingu laadi ja ülesehitust, ei ole selle lepingu sätetel vahetut õigusmõju. Lisaks märkis ta, et Pariisi konventsiooni artikli 4 puhul ei ole tegemist ka nende kahe erandliku olukorraga, kus eraõiguslikud isikud võivad liidu kohtus tugineda vahetult WTO lepingute sätetele. Ühelt poolt ei ole määruse nr 6/2002 artiklis 41 nimelt ühtegi sõnaselget viidet Pariisi konventsiooni artiklile 4. Teiselt poolt ei ole nimetatud artikli 41 eesmärk võtta liidu õigusesse üle WTO lepingutest tulenev konkreetne kohustus. Euroopa Kohus leiab, et selles määruses on hoopis väljendatud liidu seadusandja tahe kohaldada Pariisi konventsiooniga hõlmatud ühe tööstusomandiõiguse suhtes liidu õiguskorrale omast lähenemist, kehtestades liidu territooriumil ühenduse disainilahenduse ühtse ja jagamatu kaitse erikorra, mille lahutamatu osa on artiklis 41 ette nähtud prioriteediõigus.
Euroopa Kohus järeldas sellest, et Pariisi konventsiooni artiklis 4 esitatud eeskirjadel ei ole vahetut õigusmõju ja seega ei anna need eraõiguslikele isikutele õigusi, millele nad saavad liidu õiguse alusel vahetult tugineda. Järelikult on ühenduse disainilahenduse taotluse esitamise korral prioriteediõigus reguleeritud määruse nr 6/2002 artikliga 41 ja ettevõtjad ei saa vahetult tugineda Pariisi konventsiooni artiklile 4.
Lõpuks rõhutas Euroopa Kohus sellegipoolest, et kuna TRIPS-leping on liidule siduv ja seega liidu teisese õiguse aktide suhtes esimuslik, tuleb viimati nimetatuid nii palju kui võimalik tõlgendada kooskõlas nimetatud lepingu sätetega. Järelikult tuleb määrust nr 6/2002 nii palju kui võimalik tõlgendada kooskõlas ka eeskirjadega, mis on TRIPS-lepingusse inkorporeeritud Pariisi konventsiooni artiklitest, sealhulgas selle konventsiooni artiklist 4.
Teiseks tõdes Euroopa Kohus, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi sellega, et ta ületas ilmselgelt määruse nr 6/2002 artikli 41 lõike 1 kooskõlalise tõlgendamise piire ja tegelikult kohaldas vahetult Pariisi konventsiooni artiklit 4 sellisena, nagu ta seda ise tõlgendas, võtmata arvesse artikli 41 lõike 1 selget sõnastust ja eirates asjaolu, et see säte on ammendav.
Nimelt tuleneb kõnealuse artikli 41 lõike 1 selgest ja ammendavast sõnastusest ühemõtteliselt ühelt poolt, et patendikoostöölepingu alusel esitatud rahvusvaheline taotlus saab viidatud artikli 41 lõike 1 kohaselt olla prioriteediõiguse alus üksnes siis, kui asjaomase rahvusvahelise taotluse ese on kasulik mudel, ja teiselt poolt, et sellise taotluse alusel prioriteediõiguse kasutamiseks ette nähtud tähtaeg on kuus kuud, mis on selles sättes sõnaselgelt ette nähtud.
Kolmandaks võttis Euroopa Kohus Üldkohtu poolt Pariisi konventsiooni artiklile 4 antud tõlgenduse kohta, et see säte lubab hilisema disainilahenduse taotluse esitamise korral esitada prioriteedinõude varasema „rahvusvahelise patenditaotluse“ alusel 12 kuu jooksul, seisukoha, et selle tõlgendusega on samuti rikutud õigusnormi.
Ta märkis, et artikli 4 lõikudest A, C ja E koostoimes tuleneb, et viidatud artiklist 4 ei tulene võimalust esitada sellist prioriteedinõuet ja seda enam ei ole selles sättes ette nähtud eeskirju taotluse esitajal selleks oleva tähtaja kohta. Seega saab nimetatud artikli 4 alusel anda prioriteediõiguse üksnes patendikoostöölepingu alusel esitatud kasuliku mudeli rahvusvahelise taotluse korral ja seda lõigu E punktis 1 nimetatud kuuekuuliseks tähtajaks.
Kõiki neid asjaolusid arvestades nõustus Euroopa Kohus apellatsioonkaebuse ainsa väitega, tühistas Üldkohtu otsuse ja tegi otsuse esimeses kohtuastmes esitatud hagi kohta, jättes selle rahuldamata.
(
1
)	14. aprilli 2021. aasta kohtuotsus The KaiKai Company Jaeger Wichmann vs. EUIPO (Võimlemis- või spordiseadmed ja vahendid) (T‑579/19, EU:T:2021:186).
(
2
)	Patendikoostööleping sõlmiti Washingtonis 19. juunil 1970 ja seda muudeti viimati 3. oktoobril 2001 (United Nations Treaty Series, 1160. kd, nr 18336, lk 231).
(
3
)	Nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta (EÜT 2002, L 3, lk 1; ELT eriväljaanne 13/27, lk 142).
(
4
)	Pariisis 20. märtsil 1883 allkirjastatud tööstusomandi kaitse Pariisi konventsioon, mis vaadati viimati läbi 14. juulil 1967 Stockholmis ning mida muudeti 28. septembril 1979 (United Nations Treaty Series, 828. kd, nr 11 851, lk 305).
(
5
)	10. detsembri 2021. aasta kohtumäärus EUIPO vs. The KaiKai Company Jaeger Wichmann (C‑382/21 P, EU:C:2021:1050).
(
6
)	Intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping moodustab Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) asutamislepingu lisa 1 C, see kirjutati alla Marrakechis 15. aprillil 1994 ja kiideti heaks nõukogu 22. detsembri 1994. aasta otsusega 94/800/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse nimel sõlmitavaid tema pädevusse kuuluvaid küsimusi puudutavaid kokkuleppeid, mis saavutati mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus (1986–1994) (EÜT 1994, L 336, lk 1).