Laikina versija
TEISINGUMO TEISMO (penktoji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. gegužės 21 d.(*)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (ES) 2024/1083 – 3 straipsnis – Taikymo sritis ratione temporis – 29 straipsnis – Pereinamojo laikotarpio nuostatos – Valstybėje narėje paskelbtas straipsnis spaudoje, kuriame pakartotas kitoje valstybėje narėje paskelbto kito straipsnio turinys – Galimai neteisingi faktai – Prašymas ištaisyti – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnis – ESS 2 straipsnis “
Byloje C‑843/24
dėl Fővárosi Törvényszék (Budapešto apygardos teismas, Vengrija) 2024 m. gruodžio 2 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. gruodžio 9 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Viktor Orbán
prieš
24.hu Szerkesztősége
TEISINGUMO TEISMAS (penktoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkė M. L. Arastey Sahún, teisėjai J. Passer, E. Regan (pranešėjas), D. Gratsias ir B. Smulders,
generalinis advokatas M. Szpunar,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–        V. Orbán, atstovaujamo ügyvéd Gy. Turi,
–        Vengrijos vyriausybės, atstovaujamos D. Csoknyai ir Z. Fehér,
–        Europos Komisijos, atstovaujamos G. Conte, O. Gariazzo ir A. Tokár,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2024 m. balandžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2024/1083, kuriuo nustatoma bendra žiniasklaidos paslaugų vidaus rinkoje sistema ir iš dalies keičiama Direktyva 2010/13/ES (Europos žiniasklaidos laisvės aktas) (OL L, 2024/1083), 3 straipsnio ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 11 straipsnio išaiškinimo.
2        Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Viktor Orbán ir internetinio naujienų portalo 24.hu Szerkesztősége ginčą dėl prašymo paskelbti Vengrijoje publikuoto straipsnio spaudoje, kuriame pakartotas kito kitoje valstybėje narėje publikuoto straipsnio turinys ir kuriame nurodyti esą melagingi faktai, ištaisymą.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3        Reglamento 2024/1083 3 straipsnyje „Žiniasklaidos paslaugų gavėjų teisė“ nustatyta:
„Valstybės narės gerbia žiniasklaidos paslaugų gavėjų teisę turėti prieigą prie įvairaus redakciniu požiūriu nepriklausomo žiniasklaidos turinio ir užtikrina, kad būtų nustatytos šį reglamentą atitinkančios pagrindinės sąlygos, kuriomis ta teisė būtų apsaugota, laisvo ir demokratinio diskurso naudai.“
4        Šio reglamento 29 straipsnyje „Įsigaliojimas ir taikymas“ numatyta:
„Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas taikomas nuo 2025 m. rugpjūčio 8 d. Tačiau:
a)      3 straipsnis taikomas nuo 2024 m. lapkričio 8 d.;
<...>“
Vengrijos teisė
5        Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos sajtószabadságról és a médiatartalmak alapvető szabályairól szóló 2010. évi CIV. törvény (2010 m. Įstatymas Nr. CIV dėl spaudos laisvės ir žiniasklaidos turiniui taikomų pagrindinių taisyklių) (Magyar Közlöny, 2010/170) 12 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Jei paskelbtame žiniasklaidos turinyje apie asmenį nurodomi ar skleidžiami melagingi faktai arba iškraipomi tikri faktai, suinteresuotasis asmuo turi teisę reikalauti paskelbti ištaisymą, kuriame būtų nurodyta, kurie iš paskelbtų faktų yra melagingi ir nepagrįsti, kurie faktai iškraipyti, o kurie – tikri.“
6        Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény (2016 m. Įstatymas Nr. CXXX dėl Civilinio proceso kodekso) (Magyar Közlöny, 2016/190) 496 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Jeigu naujienų žiniasklaidos priemonė neįvykdo savo pareigos paskelbti ištaisymą per nustatytą terminą arba tai padaro nesilaikydama prašymo ištaisyti klaidą, ištaisyti informaciją prašantis asmuo gali pareikšti ieškinį tai naujienų žiniasklaidos priemonei, siekdamas, kad būtų paskelbtas ištaisymas. <...>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
7        2024 m. kovo 17 d.
24.hu Szerkesztősége paskelbė straipsnį „Spar pradeda trauktis iš Vengrijos“ (toliau – pagrindinėje byloje nagrinėjamas straipsnis). Pagrindinėje byloje nagrinėjamame straipsnyje, be kita ko, buvo pateiktas Austrijos žurnale išspausdintas Spar Austria – bendrovių grupės Spar patronuojamosios bendrovės Austrijoje – generalinio direktoriaus pareiškimas, kad Vengrijos Ministras Pirmininkas V. Orbán paprašė šios grupės leisti vienam iš jo artimų giminaičių investuoti į grupės patronuojamąją bendrovę Vengrijoje (toliau – pagrindinėje byloje nagrinėjamas pareiškimas).
8        2024 m. balandžio 3 d.
V. Orbán, remdamasis Vengrijos teisės normomis, paprašė 24.hu Szerkesztősége paskelbti pagrindinėje byloje nagrinėjamo straipsnio ištaisymą. 24.hu Szerkesztősége neįvykdė šio prašymo, bet 2024 m. balandžio 10 d. papildė šį straipsnį pastraipa „Atnaujinta informacija: skundai“, joje, be kita ko, nurodė, kad V. Orbán pateikė prašymą dėl ištaisymo, kuriame tvirtino, kad viešai paskelbdamas pagrindinėje byloje nagrinėjamą pranešimą 24.hu Szerkesztősége paskleidė melagingus faktus, nes šis pranešimas yra klaidingas.
9        Manydamas, kad 24.hu Szerkesztősége neįvykdė savo pareigos paskelbti prašomą ištaisymą, V. Orbán pareiškė ieškinį Fővárosi Törvényszék (Budapešto apygardos teismas, Vengrija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Šis teismas nurodo, kad procesas turi būti atnaujintas, nes 2024 m. gegužės 17 d. jo priimtas sprendimas buvo panaikintas dėl procesinio pažeidimo.
10      Savo ieškinyje neginčydamas, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamas pareiškimas buvo tiksliai pakartotas pagrindinėje byloje nagrinėjamame straipsnyje, V. Orbán prašo įpareigoti 24.hu Szerkesztősége pagal Vengrijos teisės aktus paskelbti ištaisymą, kuriame būtų nurodyta, kad paskelbdamas šį pareiškimą 24.hu Szerkesztősége paskleidė melagingus faktus ir kad, priešingai, jis neprašė nei Spar Austria generalinio direktoriaus, nei jokio kito Spar grupės akcininko, atstovo ar darbuotojo leisti jo artimam giminaičiui investuoti į šios grupės patronuojamąją bendrovę Vengrijoje.
11      Atsikirsdamas 24.hu Szerkesztősége teigia, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamas pareiškimas yra ne faktų atskleidimas, o vieno iš žurnalistų nuomonė ir vertybinis vertinimas, o tai yra teisiškai apsaugota. Be to, 24.hu Szerkesztősége teigia, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamame straipsnyje, papildžius jį 2024 m. balandžio 10 d. paskelbta šio sprendimo 8 punkte nurodyta atnaujinta informacija, buvo paminėtas V. Orbán prašymas dėl ištaisymo, taip pat nurodyta informacija, kurią jis prašė paskelbti apie aptariamą situaciją, kad skaitytojas galėtų susidaryti bendrą vaizdą.
12      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad Vengrijos teisinėje sistemoje spaudoje paskelbtos informacijos ištaisymas yra speciali civilinės teisės priemonė, skirta asmens apsaugai, leidžianti veiksmingai ištaisyti viešai padarytus teisių pažeidimus. Prašymą ištaisyti informaciją galima pateikti per trumpą laiką, jį gali pateikti bet kuris asmuo, apie kurį žiniasklaidos turinyje buvo nurodyta ar pakartota nepagrįsta
informacija arba iškraipyti tikri faktai. Jei naujienų žiniasklaidos priemonė neįvykdo savo pareigos paskelbti ištaisymą, toks asmuo gali pareikšti reikalavimą dėl ištaisymo, pradėdamas teismo procesą.
13      Šis teismas nurodo, kad vertinimo kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti taikant ištaisymo paskelbimo spaudoje procedūras reglamentuojančias taisykles, kiek tai susiję su pagrindinei bylai reikšmingais įrodinėjimo klausimais, išdėstyti Kúria (Aukščiausiasis Teismas, Vengrija) nuomonėje Nr. 14 PK, taikomoje nuo 1984 m. birželio 1 d. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad iš šios nuomonės matyti, jog atsižvelgiant į tai, kad yra labai sunku įrodyti, jog fakto nebuvo, atitinkamai žiniasklaidos priemonei tenka pareiga įrodyti atitinkamame spaudos straipsnyje pateiktų ginčijamų faktų tikrumą. Paprastai taip yra ir tuo atveju, kai spaudos
straipsnyje tiksliai perteikiamas faktinis teiginys ar asmens pareiškimas arba pakartojamas kitos žiniasklaidos priemonės paskelbtas straipsnis. Tokie principai buvo pakartoti Vengrijos teismams privalomoje jurisprudencijoje, Kúria (Aukščiausiasis Teismas) suformuotoje atsižvelgiant į Nuomonę Nr. 14 PK.
14      Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar aplinkybė, kad, kaip numatyta pagrindinėje byloje nagrinėjamose nacionalinės teisės normose, žiniasklaidai paprastai nustatoma pareiga įrodyti paskelbtos informacijos tikrumą tuo atveju, kai pakartojamas kitoje valstybėje narėje taikant redakcinę atsakomybę paskelbtas turinys arba apie jį tiesiog pranešama, atitinka Sąjungos teisę, be kita ko, Reglamento 2024/1083 3 straipsnį, pagal kurį valstybės narės įpareigojamos gerbti žiniasklaidos paslaugų gavėjų teisę turėti prieigą prie įvairaus redakciniu požiūriu nepriklausomo žiniasklaidos turinio, ir Chartijos 11 straipsnį, kuriame užtikrinama žiniasklaidos laisvė ir pliuralizmas.
15      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad ištaisymo paskelbimo procedūros – tai procedūros, kuriomis įgyvendinamas Reglamento 2024/1083 3 straipsnis, taigi Chartija taip pat taikoma, kaip nurodyta jos 51 straipsnio 1 dalyje. Šiame reglamente įtvirtinti principai ir tikslai, be kita ko, turėtų būti taikomi ir šioms procedūroms, kurios yra svarbus elementas užtikrinant žiniasklaidos laisvę, o šios procedūros negali riboti žiniasklaidos pliuralizmo.
16      Vis dėlto šis teismas pažymi, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamo straipsnio paskelbimo data yra 2024 m. kovo 17 d., o Reglamento 2024/1083 3 straipsnis, remiantis šio reglamento 29 straipsniu, taikomas tik nuo 2024 m. lapkričio 8 d. Taigi kyla klausimas, ar šio straipsnio taikymas pagrindinėje byloje reikštų draudžiamą jo taikymą atgaline data.
17      Be to, iš ESS 2 straipsnio matyti, kad Europos Sąjunga yra grindžiama tokiomis vertybėmis, kaip teisinė valstybė; jos yra bendros valstybėms narėms visuomenėje, kurioje, be kita ko, vyrauja teisingumas. Pagrindinėje byloje, nors iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad valstybė narė negali pakeisti savo teisės aktų taip, kad sumažintų teisinės valstybės vertybės apsaugą, būtina nustatyti, ar vienas iš galimų atitinkamų nacionalinės teisės nuostatų aiškinimo variantų lemtų tokį sumažėjimą ir pažeistų piliečių teisę turėti prieigą prie daug nepriklausomų žiniasklaidos priemonių. Teisingumo Teismo jurisdikcija šioje byloje taip pat gali būti tiesiogiai grindžiama Chartijos nuostatomis, neatsižvelgiant į tai, ar taikytinas Reglamento 2024/1083 3 straipsnis.
18      Šiomis aplinkybėmis Fővárosi Törvényszék (Budapešto apygardos teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar [Reglamento 2024/1083] 3 straipsnį, taikomą nuo 2024 m. lapkričio 8 d., nacionalinis teismas ir turi taikyti nuo 2024 m. lapkričio 8 d., nors straipsnis spaudoje, dėl kurio kilo ginčas, buvo paskelbtas 2024 m. kovo 17 d.?
2.      Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar [Reglamento 2024/1083] 3 straipsnis kartu su teise į saviraiškos ir informacijos laisvę, garantuojama [Chartijos] 11 straipsnyje, turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, kai remiamasi kitoje valstybėje narėje taikant redakcinę atsakomybę paskelbtu turiniu, žiniasklaidos priemonei „paprastai“ tenkanti įrodinėjimo pareiga dėl faktų, nurodytų minėtame žiniasklaidos turinyje, neatitinka [šio] 3 straipsnio reikalavimų?
3.      Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar nacionalinė praktika, pagal kurią žiniasklaidos priemonė turi teisę paskelbti kitos valstybės narės žiniasklaidos priemonės paskelbtą turinį tik tuo atveju, jei gali įrodyti perteikto turinio tikrumą, net jei atitinkamame straipsnyje aiškiai nurodyta, kad tai yra pakartotas turinys, suderinama su Sąjungos teise, konkrečiai – Chartijos 11 straipsniu?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
19      Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento 2024/1083 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas ginčui dėl prašymo ištaisyti spaudoje paskelbtą informaciją pagal valstybės narės teisės normas, kiek tai susiję su straipsniu spaudoje, kuriame pakartojami, kaip teigiama, melagingi faktai, pateikti kitoje valstybėje narėje paskelbtame straipsnyje, jeigu šis straipsnis spaudoje buvo paskelbtas anksčiau, nei šis 3 straipsnis tapo taikytinas pagal šio reglamento 29 straipsnį.
20      Reikia priminti, kad nauja teisės norma taikoma nuo akto, kuriame ji įtvirtinta, įsigaliojimo, ir, nors netaikoma galiojant ankstesniam įstatymui atsiradusioms ir galutinai susiklosčiusioms teisinėms situacijoms, ji taikoma būsimoms jų pasekmėms ir naujoms teisinėms situacijoms. Laikantis teisės aktų negaliojimo atgaline data principo, kitaip yra tik tuo atveju, kai nauja teisės norma priimama kartu su specialiomis nuostatomis, kuriomis nustatomos konkrečios jos taikymo laiko atžvilgiu sąlygos. Šiuo klausimu pažymėtina, kad, kitaip nei procesinės normos, kurios paprastai taikomos jų įsigaliojimo dieną, siekiant užtikrinti teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų paisymą, materialinės Sąjungos teisės normos turi būti aiškinamos taip, kad jos taikomos iki jų įsigaliojimo susiklosčiusioms situacijoms, tik jeigu iš jų teksto, tikslų ar bendros struktūros akivaizdžiai matyti, kad turi būti pripažintas toks jų poveikis (žr. 1981 m. lapkričio 12 d. Sprendimo Meridionale Industria Salumi ir kt., 212/80–217/80, EU:C:1981:270, 9 ir 10 punktus ir 2021 m. birželio 15 d. Sprendimo Facebook Ireland ir kt., C‑645/19, EU:C:2021:483, 100 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
21      Atsižvelgiant į pirma išdėstytus argumentus, konstatuotina, kad, pirma, Reglamento 2024/1083 3 straipsnis yra materialinės teisės norma, nes jame nustatyta, kad valstybės narės turi gerbti žiniasklaidos paslaugų gavėjų teisę turėti prieigą prie redakciniu požiūriu nepriklausomo žiniasklaidos turinio ir užtikrinti, kad būtų nustatytos šį reglamentą atitinkančios pagrindinės sąlygos, siekiant apsaugoti laisvą ir demokratinį diskursą.
22      Be to, Reglamento 2024/1083 29 straipsnyje numatyta, kad jis įsigalioja dvidešimtą dieną po paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Kadangi šis reglamentas buvo paskelbtas 2024 m. balandžio 17 d., jis įsigaliojo tų pačių metų gegužės 8 d. Vis dėlto 29 straipsnyje taip pat nustatytos šio reglamento taikymo laiko atžvilgiu sąlygos. Šiame 29 straipsnyje nurodyta, kad reglamentas taikomas nuo 2025 m. rugpjūčio 8 d., tačiau dėl tam tikrų jo nuostatų numatyta kita taikymo data, pavyzdžiui, jo 3 straipsnis taikomas nuo 2024 m.
lapkričio 8 d.
23      Antra, kiek tai susiję su pagrindine byla, iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktos informacijos matyti, kad pagal Vengrijos teisės normas teise reikalauti spaudoje paskelbti ištaisymą siekiama ištaisyti viešai padarytus asmens teisių pažeidimus ir ji yra tiesiogiai susijusi su tuo, kad apie asmenį žiniasklaidos turinyje paskelbiama arba pakartojama informacija, kurios tikrumas neįrodytas, arba pateikiami
melagingi faktai.
24      Taigi pagrindinėje byloje nagrinėjama situacija galutinai susiklostė nuo 2024 m. kovo 17 d., t. y. pagrindinėje byloje nagrinėjamo straipsnio paskelbimo dienos, ir tokios išvados negali paneigti pagrindinėje byloje pareikštas ieškinys, kuriuo siekiama pasinaudoti šia teise reikalauti paskelbti ištaisymą (šiuo klausimu žr. 2012 m. gruodžio 18 d. Sprendimo Stadt Mainz, C‑544/21, EU:C:2022:843, 23 punktą).
25      Darytina išvada, kad, atsižvelgiant į tai, jog ši situacija galutinai susiklostė iki dienos, nuo kurios taikomas Reglamento 2024/1083 3 straipsnis, šis straipsnis ratione temporis netaikomas pagrindinėje byloje nagrinėjamam ginčui.
26      Siekiant pateikti visiškai naudingą atsakymą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, kuris nurodo galimą Chartijos 11 straipsnio taikymą, reikia priminti, kad pagal Chartijos 51 straipsnio 1 dalį jos nuostatos skirtos valstybėms narėms tik tais atvejais, kai šios įgyvendina Sąjungos teisę.
27      Taigi Sąjungos teisės sistemoje užtikrinamos pagrindinės teisės taikomos visais atvejais, kuriuos reglamentuoja Sąjungos teisė, tačiau neperžengiant tokių atvejų ribų (žr. 2013 m. vasario 26 d. Sprendimo Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, 19 punktą ir 2026 m. vasario 26 d. Sprendimo Komisija / Vengrija (Teisė teikti žiniasklaidos paslaugas radijo dažniu), C‑92/23, EU:C:2026:108, 95 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
28      Be to, primintina, kad pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją, kai teisinė situacija nepatenka į Sąjungos teisės taikymo sritį, Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos priimti dėl jos sprendimo ir Chartijos nuostatos, kuriomis galbūt remiamasi, savaime negali pagrįsti šios jurisdikcijos (žr. 2013 m. vasario 26 d. Sprendimo Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, 22 punktą ir 2015 m. spalio 6 d. Sprendimo Delvigne, C‑650/13, EU:C:2015:648, 27 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
29      Viena vertus, kaip nurodyta šio sprendimo 25 punkte, Reglamento 2024/1083 3 straipsnis netaikytinas ginčui pagrindinėje byloje ratione temporis.
30      Kita vertus, Chartijos 11 straipsnio taikymas šiai bylai negali būti grindžiamas vien tuo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi ESS 2 straipsnyje įtvirtintomis vertybėmis. Dėl šio 2 straipsnio kitų Sąjungos teisės nuostatų, ypač Chartijos nuostatų, kurios skirtos valstybėms narėms tik tais atvejais, kai šios įgyvendina Sąjungos teisę, kaip tai suprantama pagal Chartijos 51 straipsnio 1 dalį, taikymo sričiai nustatyti apribojimai negali tapti visiškai neveiksmingi (šiuo klausimu žr. 2026 m. balandžio 21 d. Sprendimo Komisija / Vengrija (Sąjungos vertybės), C‑769/22, EU:C:2026:326, 550 punktą).
31      Šiomis aplinkybėmis, nors iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nematyti ryšio su kitomis Sąjungos teisės nuostatomis, reikia konstatuoti, kad Chartijos 11 straipsnis
pagrindinėje byloje netaikytinas.
32      Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti: Reglamento 2024/1083 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas ginčui dėl prašymo ištaisyti spaudoje paskelbtą informaciją pagal valstybės narės teisės normas, kiek tai susiję su straipsniu spaudoje, kuriame pakartojami, kaip teigiama, melagingi faktai, pateikti kitoje valstybėje narėje paskelbtame straipsnyje, jeigu šis straipsnis spaudoje buvo paskelbtas anksčiau, nei tas 3 straipsnis tapo taikytinas pagal šio reglamento 29 straipsnį.
Dėl antrojo ir trečiojo klausimų
33      Atsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį klausimą, į antrąjį ir trečiąjį klausimus atsakyti nereikia.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
34      Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:
2024 m. balandžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2024/1083, kuriuo nustatoma bendra žiniasklaidos paslaugų vidaus rinkoje sistema ir iš dalies keičiama Direktyva 2010/13/ES (Europos žiniasklaidos laisvės aktas), 3 straipsnis
turi būti aiškinamas taip:
jis netaikomas ginčui dėl prašymo ištaisyti spaudoje paskelbtą informaciją pagal valstybės narės teisės normas, kiek tai susiję su straipsniu spaudoje, kuriame pakartojami, kaip teigiama, melagingi faktai, pateikti kitoje valstybėje narėje paskelbtame straipsnyje, jeigu šis straipsnis spaudoje buvo paskelbtas anksčiau, nei tas 3 straipsnis tapo taikytinas pagal šio reglamento 29 straipsnį.
Parašai.
*      Proceso kalba: vengrų.