62024CJ0294
TEISINGUMO TEISMO (devintoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. liepos 10 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais – 3 straipsnio 1 dalis – Vandens tiekimo ir nuotekų šalinimo paslaugų teikimo sutartis – Reikalavimo vykdytinumo ir jo senaties termino pradžios priklausymas nuo verslininko veiksmų – Reikalavimas nurodyti priežastis, kodėl būtinas Teisingumo Teismo pateiktas tam tikrų Sąjungos teisės nuostatų išaiškinimas – Pakankamų paaiškinimų nepateikimas – Nepriimtinumas“
Byloje C‑294/24 (Zadzhova) (
i
)
dėl Rayonen sad – Burgas (Burgaso apylinkės teismas, Bulgarija) 2024 m. balandžio 24 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. balandžio 24 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
„Vodosnabdyavane i kanalizatsia“ EAD
prieš
ED
TEISINGUMO TEISMAS (devintoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas N. Jääskinen, teisėjai M. Condinanzi ir R. Frendo (pranešėja),
generalinė advokatė L. Medina,
posėdžio sekretorė R. Stefanova-Kamisheva, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2025 m. kovo 5 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
„Vodosnabdyavane i kanalizatsia“ EAD, atstovaujamos advokati G. D. Dobrev, Z. I. Gadzheva, L. I. Todev, taip pat T. Mirchev,
–
Bulgarijos vyriausybės, atstovaujamos T. Mitova ir R. Stoyanov,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos P. Kienapfel, G. Koleva, N. Nikolova ir P. Ondrůšek,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinės advokatės nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 3 straipsnio 1 dalies išaiškinimo.
2
Prašymas pateiktas nagrinėjant bendrovės Vodosnabdyavane i kanalizatsia EAD (toliau – VIK) ir ED ginčą dėl sąskaitų už ED priklausančiame nekilnojamame turte suvartotą vandenį neapmokėjimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3
Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Ta sutarties sąlyga, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi, yra laikoma nesąžininga, jeigu pažeidžiant sąžiningumo reikalavimą dėl jos atsiranda ryškus neatitikimas tarp iš sutarties kylančių šalių teisių ir pareigų vartotojo nenaudai.“
Bulgarijos teisė
4
1950 m. lapkričio 22 d.Zakon za zadalzheniyata i dogovorite (Prievolių ir sutarčių įstatymas, DV Nr. 275, toliau – ZZD) 84 straipsnio pirmoje pastraipoje numatyta:
„Jeigu nustatomas terminas prievolei įvykdyti, jam pasibaigus skolininkas laikomas neįvykdžiusiu prievolės. <…>“
5
ZZD 114 straipsnyje nustatyta:
„Senaties terminas pradedamas skaičiuoti nuo tos dienos, kai reikalavimas tapo vykdytinas.
<…>“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
6
VIK teikia savo klientams vandens tiekimo ir nuotekų šalinimo paslaugas Burgaso mieste (Bulgarija) pagal individualias sutartis, kurių dalis yra bendrosios šių paslaugų teikimo vartotojams sąlygos (toliau – Bendrosios sąlygos).
7
2023 m. spalio 27 d. VIK kreipėsi į Rayonen sad – Burgas (Burgaso apylinkės teismas, Bulgarija), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą, su prašymu įpareigoti vartotoją ED apmokėti tam tikras sąskaitas už ED priklausančiame ir Burgaso mieste esančiame nekilnojamame turte suvartotą vandenį.
8
Konkrečiai kalbant, VIK teigia, kad ED turi jai sumokėti pagrindinę 693,56 Bulgarijos levų (BGN) (apie 350 EUR) sumą už vandens suvartojimą nuo 2020 m. kovo 17 d. iki 2023 m. gegužės 12 d., už kurį sąskaitos faktūros išrašytos laikotarpiu nuo 2021 m. rugpjūčio 25 d. iki 2023 m. gegužės 25 d., kartu su teisės aktuose nustatytomis palūkanomis, skaičiuojamomis nuo kreipimosi į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą dienos iki galutinio skolos sumokėjimo, ir 81,30 BGN (apie 41 EUR) delspinigiais už laikotarpį nuo 2021 m. rugsėjo 25 d. iki 2023 m. spalio 24 d.
9
VIK teigia, kad už nagrinėjamą vartojimo laikotarpį išrašė sąskaitas faktūras, kurių ED neapmokėjo per Bendrųjų sąlygų 33 straipsnio 2 dalyje nustatytą 30 dienų terminą.
10
ED ginčija reikalaujamų sumų dydį ir, be kita ko, remiasi ieškovės reikalavimo teisės išnykimu pasibaigus trejų metų senaties terminui.
11
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad pagal Bendrųjų sąlygų 33 straipsnio 1 dalį VIK privalo kas mėnesį išrašyti sąskaitas faktūras už klientams suteiktas vandens tiekimo ir nuotekų šalinimo paslaugas. Pagal Bendrųjų sąlygų 33 straipsnio 2 dalį vartotojas privalo sumokėti mokėtinas sumas per 30 dienų nuo sąskaitos faktūros išrašymo dienos.
12
Be to, pagal Bendrųjų sąlygų 42 straipsnį vartotojas, kuris laiku neįvykdo jam tenkančios mokėjimo prievolės, turi VIK sumokėti kompensaciją, atitinkančią teisės aktuose nustatyto dydžio palūkanas.
13
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad pagal ZZD 84 straipsnio pirmą pastraipą ir 114 straipsnį pasibaigus 30 dienų terminui, skaičiuojamam nuo tos dienos, kai VIK išrašė sąskaitą faktūrą, jos reikalavimas tampa vykdytinas, ir pradedamas skaičiuoti senaties terminas.
14
Iš to matyti, kad senaties termino eigos pradžios nustatymas priklauso nuo VIK veiksmų, konkrečiau kalbant, nuo sąskaitų faktūrų išrašymo. Vis dėlto VIK reguliariai nevykdo Bendrųjų sąlygų 33 straipsnio 1 dalyje jai nustatytos pareigos išrašyti sąskaitas faktūras kas mėnesį.
15
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla abejonių dėl galimo Bendrųjų sąlygų 33 straipsnio 2 dalies nesąžiningumo, nes pagal ją VIK, pasirinkdama sąskaitos faktūros išrašymo datą, gali vienašališkai nustatyti, kada turi būti vykdomi jos reikalavimai ir mokami su jais susiję delspinigiai, taigi nulemti šių reikalavimų senaties termino eigos pradžią.
16
Šiomis aplinkybėmis Rayonen sad – Burgas (Burgaso apylinkės teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar [Direktyvos 93/13] 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad [Burgaso vandens tiekimo ir nuotekų šalinimo] Bendrųjų sąlygų 33 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta nuostata lemia ryškų neatitikimą tarp iš šių Bendrųjų sąlygų kylančių šalių teisių ir pareigų vartotojo nenaudai, nes taikant šią Bendrųjų sąlygų nuostatą reikalavimo atsiskaityti už Burgaso vandens tiekimo bendrovės vartotojams suteiktas paslaugas vykdytinumas, taigi ir šio reikalavimo senaties termino pradžia priklauso vien nuo šios vandens tiekimo bendrovės veiksmų išrašant sąskaitą faktūrą, o ji nevykdo pareigos sąskaitas faktūras išrašyti kas mėnesį?“
Dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priimtinumo
17
Pagal suformuotą jurisprudenciją SESV 267 straipsnyje numatyta procedūra yra Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų bendradarbiavimo priemonė, pagal kurią Teisingumo Teismas nacionaliniams teismams teikia Sąjungos teisės išaiškinimą, kuris reikalingas sprendimui jų nagrinėjamose bylose priimti (2024 m. vasario 22 d. Sprendimo Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, 20 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
18
Kadangi prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra šios procedūros pagrindas, nacionalinis teismas pačiame prašyme priimti prejudicinį sprendimą turi paaiškinti pagrindinės bylos faktines ir teisines aplinkybes ir pateikti būtinus paaiškinimus dėl prašomų išaiškinti Sąjungos teisės nuostatų pasirinkimo priežasčių ir ryšio, kuris, jo manymu, egzistuoja tarp šių nuostatų ir jo nagrinėjamam ginčui taikytinų nacionalinės teisės aktų (2024 m. vasario 22 d. Sprendimo Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, 21 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
19
Taip pat reikia priminti, kad nacionalinio teismo pateiktiems klausimams dėl Sąjungos teisės aiškinimo, atsižvelgiant į jo paties nurodytus teisinius pagrindus ir faktines aplinkybes, kurių tikslumo Teisingumo Teismas neprivalo tikrinti, taikoma svarbos prezumpcija. Teisingumo Teismas gali atsisakyti priimti sprendimą dėl nacionalinio teismo pateikto prašymo tik jeigu akivaizdu, kad prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas neturi jokio ryšio su tikrove arba pagrindinės bylos dalyku, jeigu problema hipotetinė arba Teisingumo Teismas neturi faktinės ir teisinės informacijos, būtinos naudingai atsakyti į jam pateiktus klausimus (2025 m. balandžio 8 d. Sprendimo Europos prokuratūra (Procesinių veiksmų teisminė peržiūra), C‑292/23, EU:C:2025:255, 36 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
20
Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sutarties bendrosiose sąlygose esanti nuostata, pagal kurią vartotojas privalo sumokėti mokėtinas sumas per 30 dienų nuo sąskaitos faktūros išrašymo dienos, lemia ryškų neatitikimą tarp šalių teisių ir pareigų vartotojo nenaudai.
21
Reikia pažymėti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nepaaiškino priežasčių, dėl kurių jo prejudiciniame klausime nurodytos nuostatos išaiškinimas yra būtinas siekiant išspręsti ginčą pagrindinėje byloje.
22
Iš tiesų, tiek iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos, tiek iš diskusijų per teismo posėdį matyti, kad pagrindinė byla susijusi su Bendrųjų sąlygų 33 straipsnio 1 dalyje numatytos verslininko sutartinės pareigos kas mėnesį išrašyti sąskaitas faktūras taikymu. Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo abejonės susijusios ne su šio 33 straipsnio 1 dalimi, o su jo 2 dalimi, todėl akivaizdu, kad pagrindinės bylos dalykas neturi jokio ryšio su prašomu Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalies išaiškinimu.
23
Vadinasi, prašymas priimti prejudicinį sprendimą turi būti pripažintas nepriimtinu.
24
Vis dėlto reikia priminti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas išsaugo galimybę pateikti naują prašymą priimti prejudicinį sprendimą kartu su visa informacija, kuri leistų Teisingumo Teismui priimti sprendimą (2024 m. vasario 22 d. Sprendimo Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, 35 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Dėl bylinėjimosi išlaidų
25
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nusprendžia:
Rayonen sad – Burgas (Burgaso apylinkės teismas, Bulgarija) 2024 m. balandžio 24 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra nepriimtinas.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: bulgarų.
(
i
)	Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.