62003TO0383(01)_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag T-383/03,
Hynix Semiconductor Inc., Kyoungi-Do (Korea), ved avocats M. Bronckers, Y. van Gerven, A. Gutermuth og A. Desmedt, og med valgt adresse i Luxembourg,
sagsøger,
støttet af:
Citibank, NA Seoul Branch (Korea), Seoul (Korea) ved avocat F. Petillion,
og af
Korean Exchange Bank, Seoul, ved avocat J. Bourgeois,
intervenienter,
mod
Rådet for Den Europæiske Union ved M. Bishop, som befuldmægtiget, bistået af avocat G. Berrisch,
sagsøgt,
støttet af:
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved T. Scharf og K. Talabér-Ricz, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,
af
Infineon Technologies AG,
München (Tyskland) ved avocats M. Schütte, s. Cisnal de Ugarte og B. Montejo,
og af
Micron Europe Ltd,
Berkshire (Det Forenede Kongerige), og Micron Technology Italia, Srl, Avezzano (Italien), ved solicitor B. O’Connor og avocat D. Luff,
intervenienter,
angående en påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1480/2003 af 11. august 2003 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse elektroniske mikrokredsløb, såkaldte DRAMs (dynamic random access memories), med oprindelse i Republikken Korea og om endelig opkrævning af den midlertidige told (EFT L 212, s. 1),
har
FORMANDEN FOR RETTENS FJERDE AFDELING
afsagt følgende
Kendelse
Dommens præmisser
Retsforhandlingerne
1. Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 14. november 2003 har Hynix Semiconductor Inc. (herefter »Hynix«), der er et selskab i henhold til koreansk ret med hovedsæde i Kyoungi-Do (Korea), anlagt sag med påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1480/2003 af 11. august 2003 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse elektroniske mikrokredsløb, såkaldte DRAMs (dynamic random access memories), med oprindelse i Republikken Korea og om endelig opkrævning af den midlertidige told (EFT L 212, s. 1, herefter »den anfægtede forordning«). Hynix har nedlagt påstand om annullation i det hele, subsidiært delvis annullation af den anfægtede forordning.
2. Ved skrivelser modtaget på Rettens Justitskontor den 28. januar, den 16. februar og den 11. marts 2004 har Micron Europe Ltd, der er et selskab i henhold til engelsk ret med hovedsæde i Berkshire (Det Forenede Kongerige), og Micron Technology Italia, Srl, der er et selskab i henhold til italiensk ret med hovedsæde i Avezzano (Italien) (herefter under ét »Micron«), Kommissionen og Infineon Technologies AG (herefter »Infineon«), der er et selskab i henhold til tysk ret med hovedsæde i München (Tyskland), anmodet om tilladelse til at intervenere til støtte for Rådets påstande.
3. Ved skrivelser modtaget på Rettens Justitskontor den 11. marts 2004 har Citibank, N.A. Seoul Branch (Korea) (herefter »Citibank«), der er et selskab i henhold til koreansk ret med hovedsæde i Seoul (Korea), og Korean Exchange Bank (herefter »KEB«), der er et selskab i henhold til koreansk ret med hovedsæde i Seoul, anmodet om tilladelse til at intervenere til støtte for Hynix’ påstande.
4. Interventionsbegæringerne er forkyndt for parterne. Disse har indgivet skriftlige indlæg.
5. Ved særskilte dokumenter modtaget på Rettens Justitskontor den 13. og 14. april og den 19. maj 2004 har Hynix indgivet begæring om, at visse hemmelige eller fortrolige dokumenter og oplysninger udelukkes i forbindelse med videregivelse af stævningen til Infineon, Micron, Citibank og KEB, hvis disse gives tilladelse til at intervenere i sagen. Selskabet har udarbejdet en ikke-fortrolig version af dette processkrift.
6. Rådet har indgivet svarskrift til Rettens Justitskontor den 1. juni 2004.
7. Ved kendelser af 14. juli 2004 har formanden for Rettens Fjerde Afdeling taget interventionsbegæringerne fra Kommissionen, Infineon og Micron til følge og udsat afgørelsen vedrørende begæringen om fortrolig behandling af stævningen i forhold til Infineon og Micron.
8. Ved skrivelse modtaget på Rettens Justitskontor den 15. juli 2004 har Hynix indgivet begæring om, at visse hemmelige eller fortrolige dokumenter og oplysninger udelukkes i forbindelse med videregivelse af svarskriftet til Infineon og Micron samt Citibank og KEB, for så vidt som de to sidstnævnte gives tilladelse til at intervenere i sagen. Selskabet har udarbejdet en ikke-fortrolig version af dette processkrift. Afdelingsformanden har udsat afgørelsen vedrørende denne begæring.
9. Ved skrivelser modtaget på Rettens Justitskontor den 16. september 2004 har Infineon og Micron indgivet skriftlige indlæg vedrørende Hynix’ begæringer om fortrolig behandling inden for den fastsatte frist.
10. Ved skrivelse modtaget på Rettens Justitskontor den 21. september 2004 har Hynix oplyst Retten om, at selskabet i forbindelse med begæringen om fortrolig behandling af bilag B 3 til svarskriftet havde glemt at udtage den fortrolige version af dette dokument i den ikke-fortrolige version af svarskriftet, selskabet har udarbejdet den 15. juli 2004 og videregivet til Infineon og Micron. Selskabet har anmodet Retten om at pålægge disse parter at tilbagegive dette dokument til Retten, indtil denne tager stilling til spørgsmålet om fortrolig behandling. Afdelingsformanden har taget denne anmodning til følge.
11. Ved skrivelse modtaget på Rettens Justitskontor den 11. oktober 2004 har Rådet indgivet begæring om fortrolig behandling af bilag B 3, B 15, B 18, B 26, B 27 og B 38 til svarskriftet i forhold til Infineon og Micron samt Citibank og KEB, for så vidt som de to sidstnævnte gives tilladelse til at intervenere i sagen. Afdelingsformanden har udsat afgørelsen vedrørende denne begæring.
12. Ved samme skrivelse har Rådet i øvrigt indgivet begæring om, at Infineon og Micron, som på grund af Rådets eller Hynix’ manglende forudgående begæring om fortrolig behandling har modtaget de pågældende dokumenter, pålægges at tilbagegive disse til Retten, indtil denne tager stilling til begæringen om fortrolig behandling. Afdelingsformanden har taget denne anmodning til følge.
13. Ved kendelse af 29. oktober 2004 har afdelingsformanden taget Citibanks og KEB’s interventionsbegæringer til følge og udsat afgørelsen vedrørende begæringerne om fortrolig behandling af procesdokumenterne i forhold til disse parter.
14. Ved skrivelser modtaget på Rettens Justitskontor den 25. og den 28. oktober 2004 har Infineon og Micron afgivet deres skriftlige bemærkninger til Rådets begæring om fortrolig behandling.
15. Citibank har ikke afgivet skriftlige bemærkninger til begæringerne om fortrolig behandling.
16. KEB har for sit vedkommende afgivet skriftlige bemærkninger, begrænset til visse dokumenter omfattet af Rådets begæring om fortrolig behandling.
Begæringerne om fortrolig behandling
17. I artikel 116, stk. 2, i Rettens procesreglement fastsættes i første punktum, at alle procesdokumenter, der er forkyndt for parterne, skal tilstilles intervenienterne, og i andet punktum, at retsformanden efter anmodning fra en part kan undlade at tilstille intervenienten hemmelige eller fortrolige dokumenter.
18. Denne bestemmelse fastsætter et princip om, at alle procesdokumenter, der er forkyndt for parterne, skal tilstilles intervenienten, hvorefter det kun undtagelsesvis kan tillades, at visse af sagens akter eller hemmelige eller fortrolige oplysninger ikke tilstilles intervenienterne (Rettens kendelse af 4.4.1990, sag T-30/89, Hilti mod Kommissionen, Sml. II, s. 163, summarisk offentliggørelse, præmis 10, og kendelse afsagt af formanden for Rettens Første Afdeling den 5.8.2003, sag T-168/01, Glaxo Wellcome mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 34).
19. I den foreliggende sag skal det særskilt undersøges, hvorvidt dels Hynix’, dels Rådets begæringer om fortrolig behandling giver anledning til at fravige dette princip.
Hynix’ begæring om fortrolig behandling
Begæringens genstand og begrundelsen herfor
20. Hynix har indgivet begæring om, at visse af de dokumenter og oplysninger, der er anført i stævningen og svarskriftet, undtages i forbindelse med videregivelsen af disse processkrifter til Infineon, Micron, Citibank og KEB.
21. Begæringen vedrører følgende dokumenter og oplysninger:
(udelades)
Intervenienternes bemærkninger
22. Infineon har gjort indsigelse mod begæringen i sin helhed.
23. For det første har selskabet anført, at begæringen ikke indeholder en generel beskrivelse af størstedelen af de pågældende dokumenter og oplysninger, og det er derfor ikke muligt at afgøre, om en fortrolig behandling af disse er berettiget, selv om nogle af dem kan have relevans i forbindelse med visse af de 17 anbringender, Hynix har fremsat, og være nødvendige for, at selskabet kan udøve sine rettigheder. Dette er tilfældet for følgende oplysninger, for hvilke der er indgivet begæring om fortrolig behandling:
(udelades)
24. For det andet har Infineon anført, at begæringen tilsidesætter det krav om begrundelse, der fremgår af de praktiske anvisninger til parterne (EFT 2000 L 87, s. 48), punkt VIII, stk. 3, idet Hynix, selv om selskabet har angivet de pågældende dokumenters og oplysningers indhold, i de fleste tilfælde ikke har redegjort for grundene til, at disse bør behandles som hemmelige eller fortrolige. Dette er tilfældet med hensyn til følgende oplysninger, for hvilke der er indgivet begæring om fortrolig behandling:
(udelades)
25. For det tredje har Infineon anført, at den omstændighed, at Kommissionen under den administrative procedure har givet tilsagn om fortrolig behandling af visse dokumenter og oplysninger, der er omfattet af begæringen, samt den omstændighed, at det i en aftale mellem sagsøgeren og en tredjepart er anført, at visse af disse oplysninger skal behandles fortroligt, ikke i sig selv begrunder, at disse dokumenter og oplysninger undtages i forbindelse med videregivelsen af procesdokumenterne til intervenienterne. Infineon har erklæret sig villig til ikke at videregive disse dokumenter og oplysninger og til ikke at anvende dem til andre formål end denne sag. Således er den fortrolige behandling ikke nødvendigvis begrundet for:
(udelades)
26. For det fjerde har Infineon vurderet, at visse af de pågældende oplysninger er historiske og/eller forældede, og at andre er offentligt tilgængelige eller tilgængelige for visse specialiserede kredse. Således findes fortrolig behandling ubegrundet for:
(udelades)
27. For det femte har Infineon gjort gældende, at det af punkt VIII, stk. 2, i de praktiske anvisninger til parterne fremgår, at en begæring om fortrolig behandling skal være begrænset til det strengt nødvendige og kun undtagelsesvis kan omfatte et helt bilag. Selskabet har navnlig rejst tvivl om berettigelsen af begæringen om fortrolig behandling af hele bilag LII til stævningen og af bilag B 30 og B 31 til svarskriftet.
28. For det sjette har Infineon anført, at bilag XXXVIII til stævningen indeholder den fortrolige version af de koreanske myndigheders besvarelse af et spørgeskema fremsendt af Kommissionen under den administrative procedure, at dette dokument ikke af Kommissionen er blevet videregivet til parterne under denne procedure, og at det tilsyneladende er blevet tilbagegivet til Hynix af de koreanske myndigheder selv. Infineon har gjort indsigelser mod, at denne fortrolige version er blevet udtaget fra de sagsakter, selskabet har modtaget, og er blevet erstattet af en ikke-fortrolig version. Infineon er af den opfattelse, at hvis det antages, at dette dokument indeholder hemmelige eller fortrolige oplysninger, skal det alligevel videregives i sin helhed i medfør af princippet om ligestilling af parterne.
29. For det syvende har Infineon i det væsentlige givet udtryk for tvivl om, hvorvidt følgende dokumenter er hemmelige eller fortrolige:
(udelades)
30. Micron har begrænset sine indsigelser til bilag B 3 til svarskriftet. Selskabet har vurderet, at dette dokument er særligt vigtigt i forbindelse med anbringendet om Hynix’ manglende samarbejde med Rådet og om denne institutions mulighed for at lægge de tilgængelige faktiske omstændigheder og oplysninger til grund, samt i forbindelse med anbringenderne om, at offentlige myndigheder havde foretaget et finansielt tilskud, samt om beregningen af støttens størrelse. Micron har således rejst tvivl om, hvorvidt den begæring, der vedrører selskabet, kan tages til følge i sin helhed.
Afdelingsformandens bemærkninger
31. For det første bemærkes, at det påhviler den part, der indgiver begæring om fortrolig behandling, nærmere at angive de pågældende dokumenter og oplysninger, og på behørig vis at begrunde disses fortrolige karakter (kendelse afsagt af formanden for Rettens Første Udvidede Afdeling den 8.11.2000, sag T-246/99, Tirrenia di Navigazione m.fl. mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 20, og Glaxo Wellcome mod Kommissionen, nævnt i præmis 18, præmis 36 og 37). I instruks for justitssekretæren ved Retten (EFT 1994 L 78, s. 32, som senest ændret (EFT 2002 L 160, s. 1) gengives disse krav i artikel 5, stk. 4, første afsnit, samt i de praktiske anvisninger til parterne, punkt VIII, stk. 3.
32. I nærværende sag opfylder begæringen kravet om nærmere angivelse, undtagen hvad angår bilag XII, XXII, XXVII, XXXV, XXXVIII, XXXIV, XL og XLI til stævningen. Selskabet har nemlig ikke på noget tidspunkt nærmere angivet de oplysninger i disse dokumenter, som det begærer udelukket i forbindelse med
videregivelsen af procesdokumenterne til intervenienterne. En væsentlig del af de pågældende oplysninger blev i øvrigt fjernet fra den ikke-fortrolige version af stævningen, som blev videregivet til intervenienterne, uden at disse udeladelser på nogen måde blev markeret. Intervenienterne kan derfor ikke identificere disse oplysninger og kan så meget desto mindre fremsætte bemærkninger til fortroligheden heraf og den eventuelle nødvendighed af, at oplysningerne tilstilles dem.
33. Undersøgelsen af hvert af disse dokumenter viser dog, at de pågældende – meget omfattende – oplysninger falder i to kategorier. Den første omfatter de hemmelige eller fortrolige oplysninger, der er nævnt andre dele af de indlæg, for hvilke Hynix har begæret fortrolig behandling, samt oplysninger af præcis samme karakter. Den anden kategori omfatter de oplysninger, der under alle omstændigheder hverken er hemmelige eller fortrolige. Under disse helt særlige omstændigheder skal der af procesøkonomiske årsager allerede fra dette tidspunkt tages stilling til begæringen vedrørende disse dokumenter. Det vil dog være nødvendigt at tage i betragtning, at den begæring, der vedrører disse dokumenter, er affattet upræcist og er generelt og kortfattet begrundet.
34. Hvad angår begrundelseskravet skal dette vurderes i forhold til hvert enkelt dokuments og hver enkelt oplysnings særlige karakter. Det fremgår nemlig af retspraksis, at der kan sondres mellem på den ene side de oplysninger, der efter deres karakter er hemmelige, som f.eks. forretningshemmeligheder af handelsmæssig, konkurrencemæssig, finansiel eller regnskabsmæssig karakter (jf. i samme retning kendelse afsagt af formanden for Rettens Femte Udvidede Afdeling den 26.2.1996, sag T-395/94, Atlantic Container Line m.fl. mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 4, af formanden for Rettens Fjerde Udvidede Afdeling den 6.2.1997, sag T-322/94, Union Carbide mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 24, af formanden for Rettens Fjerde Udvidede Afdeling den 4.3.1997, sag T-234/95, DSG mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 15, og af formanden for Rettens Femte Afdeling den 23.4.2001, sag T-77/00, Esat Telecommunications mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 84) eller fortrolige, herunder rent interne oplysninger (kendelse afsagt af formanden for Rettens Anden Afdeling den 21.3.1994, sag T-24/93, Compagnie maritime belge transports og Compagnie maritime belge mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 12, og af formanden for Rettens Fjerde Udvidede Afdeling den 25.6.1997, sag T-215/95, Telecom Italia mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 18), og på den anden side andre dokumenter eller oplysninger, der kan være af hemmelig eller fortrolig karakter af årsager, som det påhviler den part, der indgiver begæringen, at godtgøre (jf. i samme retning Rettens kendelse af 13.11.1996, sag T-14/96, BAI mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 14, og i sagen Esat Telecommunications mod Kommissionen, præmis 27, 45, 50, 80 og 87).
35. I nærværende sag kan det på grundlag af undersøgelsen af hver enkelt af de oplysninger, for hvilke Infineon har gjort gældende, at begæringen er ubegrundet, fastslås, at de alle består af tal eller præcise oplysninger af handelsmæssig, konkurrencemæssig og finansiel karakter, for hvilke det – for at begrundelseskravet er opfyldt – er tilstrækkeligt kort at angive, om de er af hemmelig eller fortrolig karakter, hvilket Hynix har gjort.
36. For det andet bemærkes, at retsformanden alene skal tage stilling til de dokumenter og oplysninger, hvis fortrolighed er omtvistet, når en part har indgivet begæring i henhold til procesreglementets artikel 116, stk. 2, andet punktum (kendelse afsagt af formanden for Rettens Tredje Afdeling den 15.10.2002, sag T-203/01, Michelin mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 10, og af 5.2.2003, sag T-287/01, Bioelettrica mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 12).
37. Infineons indsigelser vedrører i dette tilfælde hele begæringen, inklusive – formodentlig – bilag XXIX (s. 625 og 626), XXXI og XXXV til stævningen, bilag B 3 og bilag B 36 til svarskriftet samt visse nyere oplysninger i bilag XII, XIII (s. 347 og 348), XVII (s. 429), XVIII (s. 433), XXII og XXIX (s. 622 og 623) til stævningen. Der skal således tages stilling til alle de pågældende dokumenter og oplysninger.
38. For det tredje bemærkes, at hvis der er gjort indsigelser mod en begæring, der er indgivet i henhold til procesreglementets artikel 116, stk. 2, andet punktum, skal retsformanden først undersøge, om de dokumenter og oplysninger, hvis fortrolighed er omtvistet, er hemmelige eller fortrolige.
39. Retsformanden er i forbindelse med denne undersøgelse ikke bundet af en aftale om fortrolighed, der er indgået mellem den pågældende part og en tredjepart angående dokumenter eller oplysninger, som vedrører denne tredjepart, og som fremgår af processkrifterne (kendelse afsagt af formanden for Rettens Femte Udvidede Afdeling af 3.6.1997, sag T-102/96, Gencor mod Kommissionen, Sml. II, s. 879, præmis 17-19). Det er derfor i den foreliggende sag ikke nødvendigt at anmode Hynix om at fremlægge de aftaler om fortrolighed, som selskabet har henvist til i sin begæring.
40. Retsformanden er desuden ikke bundet af den omstændighed, at Kommissionen har givet tilsagn om fortrolig behandling af visse dokumenter og oplysninger under den administrative procedure, der har ført til vedtagelsen af den anfægtede retsakt. Det tilkommer derimod denne at undersøge, om det pågældende dokument eller den pågældende oplysning rent faktisk er hemmelig eller fortrolig (jf. i samme retning kendelsen i sagen Gencor mod Kommissionen, nævnt i præmis 39 ovenfor, præmis 67, kendelse afsagt af formanden for Rettens Anden Afdeling den 8.6.1998, sag T-22/97, Kesko Oy mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 14, af formanden for Rettens Femte Afdeling den 2.3.1999, sag T-65/98, Van den Bergh Foods mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 27, og kendelsen i sagen Tirrenia di Navigazione m.fl. mod Kommissionen, nævnt i præmis 31 ovenfor, præmis 23).
41. Det kan dog i sager vedrørende en retsakt, der er vedtaget med hjemmel i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 288, s. 1), være relevant at tage i betragtning, at institutionen som led i den administrative procedure, der har ført til vedtagelsen af denne retsakt, efter at have modtaget en behørigt begrundet anmodning har givet tilsagn om at behandle de dokumenter eller oplysninger fortroligt, som en part har indgivet, eller som er stillet til rådighed på et fortroligt grundlag, i medfør af denne forordnings artikel 29.
42. Endelig bemærkes for det fjerde, at når retsformandens undersøgelse fører denne til at drage den slutning, at visse dokumenter og oplysninger, hvis fortrolighed er anfægtet, er hemmelige eller fortrolige, skal denne herefter foretage en vurdering og afvejning af de foreliggende interesser, for hvert enkelt dokument og hver enkelt oplysning.
43. I den forbindelse er vurderingen af betingelserne for at anvende undtagelsen i procesreglementets artikel 116, stk. 2, andet punktum, forskellig alt afhængig af, om begæringen om fortrolig behandling er indgivet af hensyn til sagsøgeren eller til en tredjepart i sagen.
44. Hvis begæringen om fortrolig behandling er indgivet af hensyn til sagsøgeren, skal retsformanden for hvert enkelt dokument eller hver enkelt oplysning afveje denne parts berettigede hensyn til, at dennes interesser ikke lider alvorlig skade, med intervenienternes ligeså berettigede hensyn til at have adgang til de oplysninger, der er nødvendige for udøvelsen af deres processuelle rettigheder (jf. kendelsen i sagen Hilti mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 11, og i sagen Glaxo Wellcome mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 35).
45. Hvis begæringen om fortrolig behandling er indgivet af hensyn til en tredjepart i sagen, medfører denne vurdering, at retsformanden for hvert enkelt dokument eller hver enkelt oplysning skal foretage en afvejning af tredjepartens interesse i, at de dokumenter eller hemmelige eller fortrolige oplysninger, som vedrører denne, beskyttes, over for intervenienternes interesse i at have den adgang til disse oplysninger med henblik på udøvelsen af deres processuelle rettigheder (jf. kendelsen i sagen Gencor mod Kommissionen, nævnt i præmis 39 ovenfor, præmis 18, og kendelsen i sagen Glaxo Wellcome mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 50).
46. I alle tilfælde må sagsøgeren, som følge af, at retsforhandlingerne er offentlige og har kontradiktorisk karakter, imødese muligheden for, at visse af de dokumenter eller hemmelige eller fortrolige oplysninger, sagsøgeren vil fremlægge som sagsakter, er væsentlige for, at intervenienterne kan udøve deres processuelle rettigheder, og derfor skal tilstilles disse (Rettens kendelse af 29.5.1997, sag T-89/96, British Steel mod Kommissionen, Sml. II, s. 835, præmis 24; jf. i samme retning også kendelse afsagt af formanden for Rettens Anden Afdeling den 2.6.1992, sag T-57/91, NALOO mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 16).
47. Endelig er det irrelevant, at en intervenient som i den foreliggende sag har tilbudt ikke at videregive de dokumenter eller oplysninger, som er omfattet af en anmodning om udeladelse i forbindelse med videregivelse af procesdokumenterne, og kun at anvende dem i forbindelse med sin intervention. Det er nemlig i alle tilfælde pålagt parterne og intervenienterne i en sag kun at anvende de procesdokumenter, de har fået tilstillet, med henblik på at udøve deres egne proceduremæssige rettigheder (Rettens dom af 17.6.1998, sag T-174/95, Svenska Journalistförbundet mod Rådet, Sml. II, s. 2289, præmis 137, og kendelsen i sagen Glaxo Wellcome mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 28).
48. Det er i lyset af disse principper, at Hynix’ begæring skal undersøges, idet bilag XII, XXII, XXVII, XXXV, XXXVIII, XXXIX, XL og XLI til stævningen skal undergives en særskilt behandling henset til det ovenfor i præmis 32 anførte.
– Begæringen vedrørende andre dokumenter og oplysninger end bilag XII, XXII, XXVII, XXXV, XXXVIII, XXXIX, XL og XLI til stævningen.
49. For det første følger det af fast retspraksis, at en begæring om fortrolig behandling skal forkastes, når den samme oplysning gentagne gange er gengivet i procesdokumenterne, og en part har forsømt at begære fortrolig behandling af hver enkelt af de passager, hvoraf oplysningen fremgår, således at oplysningen under alle omstændigheder tilstilles intervenienterne (kendelse afsagt af formanden for Rettens Anden Udvidede Afdeling den 9.11.1994, sag T-9/93, Schöller Lebensmittel mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 11, af formanden for Rettens Fjerde Afdeling den 16.9.1998, sag T-252/97, Dürbeck mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 13, og kendelsen i sagen Van den Bergh Foods mod Kommissionen, nævnt i præmis 40 ovenfor, præmis 21), idet begæringen i sådanne tilfælde er formålsløs.
50. I den foreliggende sag er der derfor et betydeligt antal oplysninger, der er omfattet af begæringen, og som er anført i selve indlæggene. Disse er følgende:
(udelades)
51. Begæringen skal derfor forkastes for så vidt angår disse oplysninger.
52. For så vidt angår den resterende del af begæringen skal det først bemærkes, at stævningen og de 63 dokumenter, som er vedlagt som bilag hertil, samt svarskriftet og de 38 dokumenter, der er vedlagt som bilag hertil, omfatter mere end 4 000 sider. Hynix’ begæring om fortrolig behandling vedrører således et meget stort antal oplysninger.
53. Sådanne omstændigheder gør, at det ikke er muligt at foretage en systematisk undersøgelse af, om hver enkelt oplysning, der er omfattet af begæringen, er anført i andre dele af procesdokumenterne end dem, sagsøgeren har opregnet. Af denne årsag er det klart, at et tilsagn om fortrolig behandling af visse oplysninger kun vil have virkning, hvis det ikke efterfølgende viser sig, at visse af disse oplysninger er gengivet i passager i de procesdokumenter, der er tilstillet intervenienterne.
54. For det andet skal det bemærkes, at undersøgelsen af hvert enkelt dokument og hver enkelt oplysning, bortset fra de i præmis 50 anførte, fører til den konklusion, at visse af disse hverken er hemmelige eller fortrolige.
55. Dette er for det første tilfældet for så vidt angår de oplysninger, der vedrører intervenienterne, og som de nødvendigvis er bekendt med (kendelsen i sagen Compagnie maritime belge transports og Compagnie maritime belge mod Kommissionen, nævnt i præmis 34 ovenfor, præmis 13 og 14). I den foreliggende sag gælder det således:
(udelades)
56. For det andet er det tilfældet for så vidt angår de oplysninger, som er offentligt tilgængelige, eller i hvert fald tilgængelige i visse specialiserede kredse (kendelsen i sagen Compagnie maritime belge transports og Compagnie maritime belge mod Kommissionen, nævnt i præmis 34 ovenfor, præmis 14, i sagen British Steel mod Kommissionen, nævnt i præmis 46 ovenfor, præmis 26, og i sagen Glaxo Wellcome mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 43). I den foreliggende sag gælder det således de oplysninger, for hvilke der er indgivet begæring om fortrolig behandling i stævningens punkt 322 og i fodnote 269. Disse oplysninger indeholder nemlig erklæringer afgivet af Standard & Poor angående en beslutning om at nedsætte vurderingen af Hynix i oktober 2001, hvilken beslutning i sig selv er bestemt til at komme de investorer, der har interesse i en sådan beslutning, til kendskab.
57. For det tredje er det tilfældet for oplysninger, som intervenienterne allerede har kendskab til, eller lovligt kan stifte kendskab til (kendelsen i sagen Telecom Italia mod Kommissionen, nævnt i præmis 34 ovenfor, præmis 19, og i sagen Glaxo Wellcome mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 45), og oplysninger, der i stor udstrækning fremgår af, eller kan udledes af de oplysninger, som de allerede har kendskab til, eller som de får tilstillet (kendelsen i sagen DSG mod Kommissionen, nævnt i præmis 34 ovenfor, præmis 14, kendelse afsagt af formanden for Rettens Anden Udvidede Afdeling den 3.7.1998, sag T-143/96, Volkswagen og Volkswagen Sachsen mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 20 og 32, og kendelsen i sagen Glaxo Wellcome mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 45). I den foreliggende sag drejer det sig om følgende:
(udelades)
58. Bilag B 3 til svarskriftet kan derimod ikke anses for at være lovligt videregivet til Infineon og Micron, idet Hynix, der helt fra begyndelsen har begæret fortrolig behandling heraf, rettidigt har gjort gældende, at videregivelsen til intervenienterne var en materiel fejl fra selskabet side, samt anmodet om, at det bliver pålagt intervenienterne at tilbagegive dette dokument til Retten.
59. For det fjerde er det tilfældet for oplysninger, der ikke har tilstrækkelig specifik eller præcis karakter til at være hemmelige eller fortrolige (jf. i samme retning Rettens kendelse af 10.2.1995, sag T-154/94, CSF og CSMSE mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 32, kendelse afsagt af formanden for Rettens Fjerde Udvidede Afdeling den 26.2.1996, sag T-322/94, Union Carbide mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 34, og kendelsen i sagen Gencor mod Kommissionen, nævnt i præmis 39 ovenfor, præmis 40). Dette er i den foreliggende sag tilfældet for følgende oplysninger, for hvilke der er indgivet begæring om fortrolig behandling:
(udelades)
60. For det femte er det tilfældet for oplysninger, som har været hemmelige eller fortrolige, men som er mindst fem år gamle, og som af denne årsag kan opfattes som historiske, medmindre den part, der har indgivet begæringen, undtagelsesvis påviser, at disse oplysninger stadig udgør væsentlige faktorer i dennes eller i den berørte tredjeparts handelsmæssige stilling, på trods af oplysningernes alder (jf. kendelsen i sagen Glaxo Wellcome mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 39; jf. i samme retning også kendelse afsagt af Rettens præsident den 16.7.1997, sag T-126/96, BFM mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 25). I den foreliggende sag skal følgende oplysninger anses for historiske:
(udelades)
61. Begæringen vedrørende de oplysninger, der er anført ovenfor i præmis 55-57, 59 og 60, skal derfor forkastes.
62. For det tredje bemærkes, at undersøgelsen af hvert enkelt dokument og hver enkelt oplysning, der ikke er anført i de nævnte præmisser, fører til den slutning, at de alle er enten hemmelige eller fortrolige.
63. Dette er for det første tilfældet for så vidt angår visse tal eller tekniske oplysninger vedrørende sagsøgerens eller en berørt tredjeparts forretningspolitik og konkurrencemæssige stilling. For så vidt som sådanne oplysninger er specifikke, præcise og af nyere dato, er der allerede derfor tale om forretningshemmeligheder (kendelsen i sagen Hilti mod Kommissionen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 20, og i sagen Atlantic Container Lines m.fl. mod Kommissionen, nævnt i præmis 34 ovenfor, præmis 4). I den foreliggende sag drejer det sig om følgende oplysninger:
(udelades)
64. Det er for det andet tilfældet for så vidt angår visse tal eller tekniske oplysninger vedrørende sagsøgerens finansielle situation eller forpligtelser, som sagsøgeren har påtaget sig over for tredjeparter på dette punkt. For så vidt som sådanne oplysninger er specifikke, præcise og af nyere dato, er der nemlig allerede derfor tale om forretningshemmeligheder (jf. i samme retning kendelse afsagt af formanden for Rettens Tredje Udvidede Afdeling den 20.10.1994, sag T-170/94, Shanghaï Bicycle mod Rådet, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 11, kendelsen af 26.2.1996 i sagen Union Carbide mod Kommissionen, nævnt i præmis 59 ovenfor, præmis 29 og 30, og i sagen DSG mod Kommissionen, nævnt i præmis 34 ovenfor, præmis 15). I den foreliggende sag gælder det følgende:
(udelades)
65. Det er for det tredje tilfældet for så vidt angår andre dokumenter eller oplysninger, for hvilke sagsøgeren på behørig vis har redegjort for, hvorfor de i den foreliggende sag er af fortrolig karakter.
66. Dette gælder først og fremmest bilag LII til stævningen, idet en undersøgelse heraf fører til det resultat, at dette dokument, der indeholder Abbie Gregg’s- rapporten, undtagelsesvis skal holdes fortroligt i sin helhed, bl.a. fordi det udgør en uadskillelig helhed af handelsmæssige oplysninger, der er specifikke, præcise og af nyere dato, og som allerede derfor udgør forretningshemmeligheder for Hynix, samt de fortrolige vurderinger af disse forretningshemmeligheder, der er foretaget af rapportens ophavsmænd.
67. Dernæst gælder det bilag B 19 og B 31 til svarskriftet, idet en undersøgelse heraf fører til det resultat, at disse dokumenter, der omfatter forslaget til rekapitalisering af Hynix, forelagt af Salomon Smith Barney Inc. i april 2001, og dennes rapport af september 2001, undtagelsesvis skal anses for fortrolige i deres helhed, bl.a. fordi de indeholder en strengt fortrolig strategisk og finansiel plan for perioden 2001/2005.
68. Det samme er endelig tilfældet for bilag B 30 til svarskriftet. Dette dokument, som omfatter Monitor Groups rapport vedrørende Hynix’ handelsmæssige, finansielle og konkurrencemæssige strategi, fremgår også af bilag 3 til stævningens bilag XXXV. Side 471-476 er af fortrolig karakter, undtagen de oplysninger, der vedrører Infineon og Micron, på s. 474 og 475.
69. Hvad angår bilag B 3 til svarskriftet, for hvilket de to parter har begæret fortrolighed, skal dette undersøges i forbindelse med Rådets begæring om fortrolighed (jf. nedenfor i præmis 84-89).
70. Endelig gælder for det fjerde, at afvejningen af de foreliggende interesser fører til det resultat, at de hemmelige eller fortrolige oplysninger, som er omtalt ovenfor i præmis 63-68, samt dem, der er anført i stævningens fodnote 186 og fodnote 284, er nødvendige for udøvelsen af intervenienternes processuelle rettigheder. Intervenienterne kan således ikke uden at kende disse tal effektivt imødegå anbringenderne angående beregningen af de fordele, som disse vedrører.
71. Begæringen vedrørende disse oplysninger skal derfor forkastes.
72. Derimod er der ingen af de øvrige hemmelige eller fortrolige oplysninger, der forekommer nødvendige for intervenienternes udøvelse af deres processuelle rettigheder, navnlig henset til de sammenfatninger, som parterne har givet heraf i deres indlæg, og til de oplysninger, som i øvrigt fremgår af sagens akter. Desuden vil vi deregivelse af nogle af disse oplysninger til tredjeparter kunne skade Hynix. Dette gælder navnlig bilag LII til stævningen og bilag B 19 og B 31 til svarskriftet.
73. Begæringen vedrørende disse oplysninger tages derfor til følge.
– Begæringen vedrørende bilag XII, XXII, XXVII, XXXV, XXXVIII, XXXIX, XL og XLI til stævningen
74. Som anført ovenfor i præmis 32 og 33, er begæringen vedrørende disse dokumenter upræcist affattet og generelt og mangelfuldt begrundet.
75. Der kan i forbindelse med undersøgelsen af hvert enkelt af disse dokumenter ikke ses bort fra disse omstændigheder. Undersøgelsen fører til det resultat, at der blandt de mange oplysninger, for hvilke der er indgivet begæring om fortrolig behandling, er nogle, som hverken er hemmelige eller fortrolige, fordi de vedrører intervenienterne og nødvendigvis er kendt af disse, fordi de er offentligt tilgængelige eller tilgængelige for visse specialiserede kredse, fordi de allerede fremgår eller kan udledes af de oplysninger, som intervenienterne allerede har kendskab til eller vil få tilstillet, fordi de ikke er tilstrækkeligt specifikke eller præcise, fordi de kan anses for historiske (jf. Ovenfor, præmis 55-57, 59 og 60), eller fordi de i forhold til intervenienterne er egnet til at tilsløre de strategiske beslutninger, som Hynix’ har taget eller påtænker at tage, og ikke til at afsløre indholdet af disse beslutninger (kendelsen i sagen British Steel mod Kommissionen, nævnt i præmis 46 ovenfor, præmis 31).
76. Følgende oplysninger er derimod af hemmelig eller fortrolig art, da der er tale om præcise, specifikke og aktuelle oplysninger af handelsmæssig, konkurrencemæssig eller finansiel karakter:
(udelades)
77. Den begæring, der vedrører andre oplysninger end dem, der er opregnet i ovenstående præmis, forkastes derfor.
78. En afvejning af de foreliggende interesser fører til det resultat, at de hemmelige eller fortrolige oplysninger, der er opregnet i nævnte præmis, ikke forekommer nødvendige for intervenienternes udøvelse af deres processuelle rettigheder.
79. Infineon har i den forbindelse med urette gjort gældende, at det er i strid med princippet om parternes ligestilling at tilstille selskabet den ikke-fortrolige version af bilag XXXVIII til stævningen, når Hynix råder over en fortrolig version. Da de hemmelige eller fortrolige oplysninger, som fremgår af dette dokument, ikke forekommer nødvendige for intervenienternes udøvelse af deres processuelle rettigheder, kan de som sådanne udelades i forbindelse med fremsendelsen af processkrifterne til disse intervenienter, uden at det er fornødent at undersøge, om ophavsmanden til det omhandlede dokument har besluttet, som det står ham frit for, at videresende dette dokument til en af parterne i sagen, og kun til denne.
80. Den begæring, der vedrører disse oplysninger, tages derfor til følge.
Rådets begæring om fortrolig behandling
Begæringens genstand og begrundelsen herfor
81. Rådet har indgivet begæring om, at bilag B 3, B 15, B 18, B 26, B 27 og B 38 til svarskriftet i deres helhed udelades i forbindelse med videregivelsen af procesdokumenterne til Infineon, Micron, Citibank og KEB. Til støtte for begæringen har Rådet navnlig gjort gældende, at bilag B 3 indeholder fortrolige oplysninger, som Hynix og visse banker, der har tildelt foranstaltninger, der kan kvalificeres som støtte i medfør af den anfægtede forordning, har afgivet til Kommissionen under den administrative procedure. Rådet har endvidere anført, at de andre bilag end bilag B 3 indeholder dokumenter, som de respektive ophavsmænd har tilladt Rådet at videregive på betingelse af, at de kun videregives til Hynix og til Kommissionen.
Intervenienternes bemærkninger
82. Kun Micron og KEB har gjort indsigelser mod denne begæring. Microns indsigelser vedrører bilag B 3 til svarskriftet. KEB’s indsigelser vedrører i det væsentlige de dokumenter og oplysninger, der vedrører KEB’s adfærd i forhold til Hynix og de koreanske myndigheder.
Afdelingsformandens bemærkninger
83. Retsformanden skal alene tage stilling til de dokumenter og oplysninger, hvis fortrolighed, der er begæret af en part, er blevet anfægtet af den anden part eller af en intervenient (jf. ovenfor, præmis 36).
84. For det første indeholder bilag B 3 til svarskriftet, for hvilket såvel Hynix som Rådet har indgivet begæring om fortrolig behandling, en rapport udarbejdet af Kommissionens befuldmægtigede vedrørende de kontrolbesøg, der blev foretaget hos Hynix i Korea den 2. og 12. december 2002, hos nogle af de organer, der havde medvirket ved de foranstaltninger, der var kvalificeret som støtte i henhold til den anfægtede forordning, og hos de koreanske myndigheder, jf. artikel 11 og 26 i forordning nr. 2026/97. De omhandlede organer er Korea Deposit Insurance Corp., Korea Export Insurance Corp., Financial Supervisory Commission og Financial Supervisory Service, KEB, Korea Development Bank, Woori Bank og Chohung Bank.
85. Denne rapport, der er udarbejdet forud for og indgik i forarbejderne til den anfægtede forordning, indeholder en gennemgang af den udveksling af synspunkter, der fandt sted mellem Kommissionens befuldmægtigede, som forestod kontrolbesøget, og de tredjeparter, som besøget angik, med hensyn til de talrige oplysninger, som disse tredjeparter havde afgivet. En undersøgelse af hver enkelt af de pågældende oplysninger, for hvilke Kommissionens befuldmægtigede – henset til de gyldige begrundelser, som de berørte havde givet – havde meddelt tilsagn om fortrolighed i henhold til artikel 29 i forordning nr. 2026/97, fører til det resultat, at de faktisk er hemmelige eller fortrolige. Det fremgår i øvrigt af rapporten, at disse oplysninger er afgivet i en form, som ikke kan anskues adskilt fra den udveksling af synspunkter, som vedrører dem.
86. Det kan herefter konkluderes, at dette dokument, når der bortses fra KEB’s særlige situation, ikke alene indeholder en uadskillelig helhed af oplysninger, som er hemmelige eller fortrolige for Hynix og for forskellige tredjeparter (jf. i samme retning kendelse afsagt af formanden for Rettens Anden Afdeling den 31.3.1992, sag T-57/91, NALOO mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 10), men tillige er Kommissionens interne arbejdsdokument. Et sådant dokument kan kun videregives til sagsøgeren, hvis dette er nødvendigt på grund af helt særlige omstændigheder, og på grundlag af solide indicier, som det påhviler sagsøgeren at tilvejebringe (Domstolens kendelse af 18.6.1986, forenede sager 142/84 og 156/84, BAT og Reynolds mod Kommissionen, Sml. s. 1899, præmis 11, og Rettens dom af 8.7.2003, sag T-132/01, Euroalliages m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 2359, præmis 94), medmindre den institution, der har udarbejdet dokumentet, træffer en anden beslutning. I den foreliggende sag fremgår det af Rådets begæring, som ikke er anfægtet på dette punkt, at Kommissionen var indforstået med at hæve fortroligheden for dette dokument, men kun i forhold til Hynix.
87. Afvejningen af de foreliggende interesser viser, at videregivelsen af dette dokument, når bortses fra KEB’s særlige situation, ikke er nødvendigt for intervenienternes udøvelse af deres processuelle rettigheder, bl.a. henset til begrundelsen for den anfægtede forordning, de anbringender, parterne har fremsat, den brug, de har gjort af dette dokument i deres indlæg, og de sammenfatninger af de spørgsmål, der er rejst heri, som findes i de øvrige sagsakter.
88. KEB’s situation er derimod særlig. Rapporten om kontrolbesøget indeholder nemlig et afsnit, der beskriver det møde, der blev afholdt den 5. december 2002 mellem Kommissionen og bankens repræsentanter, samt de dokumenter, der ved denne lejlighed blev forelagt af repræsentanterne (punkt 77-131 i rapporten om kontrolbesøget). I det omfang, der i dette afsnit anføres faktiske oplysninger, som vedrører KEB, og som derfor nødvendigvis er banken bekendt, kan det fastslås, at disse hverken er hemmelige eller fortrolige i forhold til KEB (jf. ovenfor, præmis 55). I det omfang, der i dette afsnit er anført oplysninger om udvekslinger af synspunkter vedrørende KEB’s adfærd over for Hynix og de koreanske myndigheder, som er af fortrolig karakter, kan det på grundlag af en afvejning af de foreliggende interesser fastslås, at videregivelsen af disse er nødvendig for KEB’s udøvelse af sine rettigheder, og bl.a. for bankens imødegåelse af anbringenderne vedrørende karakteren af et finansielt tilskud fra de koreanske myndigheder, som er et af sagens centrale spørgsmål.
89. Den begæring, der vedrører bilag B 3 til svarskriftet, tages derfor til følge, med undtagelse af punkt 77-131 i rapporten om kontrolbesøget, som skal videregives til KEB.
90. For det andet kan det i forbindelse med undersøgelsen af svarskriftets bilag B 15 (aftale indgået mellem Korea Credit Guarantee Fund og det udvalg for pengeinstitutter med fordringer på Hynix, som KEB deltager i) og bilag B 18 (dokument, som KEB angiveligt har fremsendt til Kommissionen under den administrative procedure) fastslås, at disse dokumenter vedrører KEB, og at de hverken er hemmelige eller fortrolige i forhold til denne intervenient (jf. ovenfor, præmis 55).
91. Den begæring, der vedrører disse dokumenter, skal derfor forkastes.
92. For det tredje fremgår det af undersøgelsen af bilag B 26, B 27 og B 38 til svarskriftet, at disse dokumenter ikke vedrører KEB og derfor ikke er omfattet af denne intervenients indsigelser. Den begæring, der vedrører disse, er følgelig ikke anfægtet af nogen af intervenienterne. Der skal derfor ikke tages stilling hertil.
93. Endelig tages de skriftlige erklæringer afgivet af Infineon og Micron, i henhold til hvilke disse parter ikke har beholdt kopier af de fortrolige versioner af bilagene til svarskriftet, som de er blevet tilstillet på grund af en fejl begået af Hynix, samt den tid, det tog Rådet at indgive begæringen om fortrolig behandling, til efterretning.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
bestemmer
FORMANDEN FOR RETTENS FJERDE AFDELING:
1) Det er ikke nødvendigt at tage stilling til begæringen om fortrolig behandling af bilag B 26, B 27 og B 38 til svarskriftet.
2) Begæringerne om fortrolig behandling i forhold til Citibank, NA Seoul Branch (Korea), Infineon Technologies AG, Korea Exchange Bank, Micron Europe Ltd og Micron Technology Italia, Srl, tages til følge for så vidt angår de dokumenter og oplysninger, der er anført i bilaget til denne kendelse.
3) I øvrigt forkastes begæringerne om fortrolig behandling.
4) Den ikke-fortrolige version af hvert processkrift udfærdiges af den part, der er ophavsmand hertil, og forkyndes af justitssekretæren over for de intervenienter, der er anført i domskonklusionens punkt 2.
5) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Således bestemt i Luxembourg den 22. februar 2005.