61988CJ0305_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 22 . september 1988, indgaaet til Domstolen den 19 . oktober 1988, har Bundesgerichtshof i medfoer af protokollen af 3 . juni 1971 vedroerende Domstolens fortolkning af konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager ( herefter benaevnt konventionen ) forelagt to praejudicielle spoergsmaal om fortolkningen af konventionens artikel 27, nr . 2 .
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under behandlingen af en sag for Bundesgerichtshof mellem et fransk aktieselskab, Isabelle Lancray SA, der har hjemsted i Neuilly-sur-Seine, Frankrig ( herefter benaevnt Lancray SA ), og et tysk kommanditselskab, Peters und Sickert KG, der har hjemsted i Essen, Forbundsrepublikken Tyskland ( herefter benaevnt Peters KG ).
3 Det fremgaar af oplysningerne i sagen, at der mellem parterne bestod et forretningsforhold i henhold til en kontrakt af 2 . november 1983, hvorefter forholdet mellem parterne var undergivet fransk ret, og tribunal de commerce, Nanterre, var vaerneting i tvistemaal . Efter at der var opstaaet en raekke vanskeligheder, foelte Lancray SA sig foranlediget til at gaa rettens vej, og den 18 . juli 1986 opnaaede selskabet saaledes, at Amtsgericht Essen ved kendelse nedlagde forbud mod, at Peters KG solgte eller overgav varer af maerket Lancray fra sin lagerbeholdning til tredjemand . Den 30 . juli 1986 anlagde Lancray SA sag ved tribunal de commerce, Nanterre, med paastand om, at det af Amtsgericht nedlagte forbud opretholdtes, samt om yderligere forholdsregler . Paa begaering af Lancray SA fremsendte vedkommende franske myndighed samme dag til praesidenten for Landgericht Essen en paa fransk affattet staevning (" assignation "), hvorefter Peters KG indkaldtes til at give moede for den franske ret den 18 . november 1986 . Den franske myndighed anmodede om, at dokumentet blev forkyndt for Peters KG, og at en erklaering om forkyndelsen blev tilbagesendt til den franske myndighed .
4 I erklaeringen af 19 . august 1986 om forkyndelsen anfoerte den tyske myndighed, at forkyndelsen af dokumenterne var sket ved aflevering til en sekretaer paa Peters KG' s kontor . Dokumenterne var ikke ledsaget af en oversaettelse til tysk . Ved en yderligere staevning, der var dateret den 19 . september 1986 og udfaerdiget paa fransk, blev Peters KG indkaldt til at give moede for tribunal de commerce, Nanterre, den 16 . december 1986 . Dette dokument blev fremsendt til Peters KG ved anbefalet brev .
5 Den 16 . oktober 1986 ophaevede Landgericht Essen paa begaering af Peters KG det forbud, som paa foranledning af Lancray SA var nedlagt af Amtsgericht den 18 . juli 1986 . Peters KG gav tribunal de commerce, Nanterre, meddelelse herom ved skrivelse af 11 . november 1986 . I skrivelsen anfoerte Peters KG endvidere, at forkyndelserne af indkaldelserne ikke var sket forskriftsmaessigt, da de ikke havde vaeret vedlagt en oversaettelse til tysk .
6 Peters KG gav ikke moede den 16 . december 1986, og ved dom af 15 . januar 1987 gav tribunal de commerce, Nanterre, Lancray SA medhold i dets krav . Denne afgoerelse blev forkyndt for Peters KG ved aflevering til selskabets direktoer, der ogsaa er selskabsdeltager, den 9 . marts 1987 . Ved kendelse af 6 . juli 1987 traf Landgericht Essen afgoerelse om, at den af tribunal de commerce, Nanterre, afsagte dom anerkendtes i Forbundsrepublikken Tyskland, og at dommen paa visse punkter kunne tvangsfuldbyrdes .
7 Peters KG kaerede denne afgoerelse til Oberlandesgericht under anbringende af, at Lancray SA' s begaering ikke burde have vaeret imoedekommet, jf . konventionens artikel 27, nr . 2 . Oberlandesgericht gav Peters KG medhold heri, og denne afgoerelse blev af Lancray SA indbragt for Bundesgerichtshof ved en "Rechtsbeschwerde ".
8 Det bemaerkes, at konventionens artikel 27, nr . 2, i den affattelse, den forelaeggende ret har fundet skal laegges til grund, havde foelgende ordlyd :
"En retsafgoerelse kan ikke anerkendes :
...
2 ) saafremt det indledende processkrift i sagen ikke forskriftsmaessigt er blevet forkyndt for eller meddelt den udeblevne sagsoegte i saa god tid, at han har kunnet varetage sine interesser under sagen;
..."
9 Bundesgerichtshof har anfoert, at den er enig med Oberlandesgericht i, at staevningen er blevet forkyndt for Peters KG i saa god tid, at selskabet har kunnet varetage sine interesser under sagen . Bundesgerichtshof er desuden, ligesom Oberlandesgericht, af den opfattelse, at det indledende processkrift i sagen ikke er blevet forskriftsmaessigt forkyndt . Bundesgerichtshof har anfoert, at staevningen ikke blev forkyndt for en adressat, som modtog den frivilligt, men ved aflevering til en sekretaer paa adressatens kontor, dvs . ved en subsidiaer forkyndelsesform (" Ersatzzustellung "). I henhold til de gaeldende internationale konventioner kunne en saadan forkyndelse imidlertid kun finde sted, hvis det dokument, der skulle forkyndes, var ledsaget af en oversaettelse til tysk, hvilket det i det konkrete tilfaelde ikke var . Bundesgerichtshof har endvidere henvist til, at Oberlandesgericht udtalte, at de nationale bestemmelser om afhjaelpning af en mangel ved forkyndelsen ikke kunne bringes i anvendelse, da adressaten ikke beherskede det paagaeldende fremmede sprog .
10 Herefter har Bundesgerichtshof udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
"1 ) Kan en retsafgoerelse ikke anerkendes, saafremt det indledende processkrift i sagen ikke er blevet forskriftsmaessigt forkyndt for den udeblevne sagsoegte, men dog er blevet forkyndt for denne i saa god tid, at han har kunnet varetage sine interesser under sagen, jf . konventionens artikel 27, nr . 2, i den tidligere gaeldende affattelse?
2 ) Saafremt en retsafgoerelse ikke kan anerkendes, fordi det indledende processkrift i sagen, selv om det er blevet forkyndt for den udeblevne sagsoegte i saa god tid, at han har kunnet varetage sine interesser under sagen, dog ikke er blevet forskriftsmaessigt forkyndt, udelukker konventionens artikel 27, nr . 2, i den tidligere gaeldende affattelse da ogsaa en anerkendelse af retsafgoerelsen, naar lovgivningen i den stat, hvor anerkendelsen goeres gaeldende, tillader en afhjaelpning af forkyndelsesmangelen?"
11 Vedroerende hovedsagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt de skriftlige indlaeg for Domstolen henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Spoergsmaal 1
12 Med det foerste praejudicielle spoergsmaal oenskes det fastslaaet, om konventionens artikel 27, nr . 2 - under de omstaendigheder den forelaeggende ret har lagt til grund i hovedsagen - skal fortolkes saaledes, at en afgoerelse i en udeblivelsessag ikke maa anerkendes, saafremt det indledende processkrift i sagen ikke er blevet forskriftsmaessigt forkyndt for den udeblevne sagsoegte, men dog er blevet forkyndt for denne i saa god tid, at han har kunnet varetage sine interesser under sagen .
13 Med henblik paa besvarelsen af dette spoergsmaal skal det foerst undersoeges, om der ifoelge bestemmelsen er to selvstaendige grunde til at naegte anerkendelse af en udenlandsk retsafgoerelse .
14 Det bemaerkes, at Domstolen i dom af 16 . juni 1981, Klomps ( 166/80, Sml . s . 1593 ) har udtalt, at artikel 27, nr . 2, opstiller to betingelser, hvoraf den ene, der vedroerer spoergsmaalet, om forkyndelsen er sket forskriftsmaessigt, indebaerer en afgoerelse paa grundlag af domsstatens lovgivning og de konventioner, som denne stat er bundet af med hensyn til forkyndelser og meddelelser, mens den anden betingelse, der angaar den tid, der er noedvendig for, at sagsoegte kan varetage sine interesser under sagen, indebaerer en bedoemmelse af faktiske forhold .
15 Herefter skal der tages stilling til, om de to betingelser, der opstilles i bestemmelsen, og som gaar ud paa, at forkyndelsen skal vaere forskriftsmaessig og rettidig, begge skal vaere opfyldt, for at en udenlandsk retsafgoerelse kan anerkendes .
16 Hertil bemaerkes, at dette spoergsmaal maa besvares bekraeftende ud fra bestemmelsens ordlyd i de forskellige sproglige versioner .
17 Denne fortolkning finder i oevrigt ogsaa stoette i det sagkyndige udvalgs rapport om konventionen ( EFT 1979, C 59, s . 1 ), hvori det om konventionens artikel 27, nr . 2, udtales : "Er der afsagt en udeblivelsesdom mod sagsoegte i udlandet, yder konventionen ham dobbelt beskyttelse . For det foerste kraeves der en forskriftsmaessig forkyndelse af staevningen ... For det andet kan (( anerkendelse )) naegtes selv ved en forskriftsmaessig (( forkyndelse )), hvis den ret, for hvilken anerkendelse goeres gaeldende, fastslaar, at staevningen ikke er blevet forkyndt for sagsoegte i saa god tid, at han har kunnet varetage sine interesser under sagen ".
18 Det maa derfor antages, at forskriftsmaessig forkyndelse og rettidig forkyndelse er to forskellige garantier for den udeblevne sagsoegte, og at begge disse garantier skal vaere til stede . Den omstaendighed, at én af de to garantier ikke er til stede, er saaledes tilstraekkelig til, at anerkendelse af en udenlandsk retsafgoerelse naegtes .
19 Heroverfor er det gjort gaeldende, at det ikke er noedvendigt at stille krav om en forskriftsmaessig forkyndelse, hvis sagsoegte i alt fald har haft tilstraekkelig tid til at forberede varetagelsen af sine interesser under sagen . Ifoelge denne fortolkning af bestemmelsen skulle forkyndelsens forskriftsmaessighed kun vaere et indicium - der kunne modbevises - for at forkyndelsen er foretaget rettidigt, saaledes at en manglende overholdelse af den tidsmaessige betingelse skulle vaere den eneste gyldige grund til at naegte anerkendelse .
20 Dette kan ikke tiltraedes . For det foerste kan denne fortolkning vanskeligt forenes med konventionsbestemmelsens ordlyd og med den omtalte retspraksis, og for det andet kan den foere til, at kravet om en forskriftsmaessig forkyndelse fuldstaendigt mister sit indhold . Hvis det eneste, der var afgoerende, var, at de sagsoegte fik kendskab til staevningen i rette tid, ville sagsoegerne vaere fristet til ikke at benytte de fremgangsmaader, som skal foelges, for at forkyndelsen er forskriftsmaessig, og som der i oevrigt stilles vaesentligt faerre krav til i henhold til de internationale konventioner . Dette ville give anledning til betydelig usikkerhed med hensyn til, om processkrifterne overhovedet er blevet forkyndt, og dermed umuliggoere en ensartet anvendelse af konventionens bestemmelser . Endelig ville sagsoegte ikke med sikkerhed kunne vide, om en sag, der kunne foere til domfaeldelse, var anlagt forskriftsmaessigt, og om det var noedvendigt, at han forberedte varetagelsen af sine interesser under sagen, og dette ville ligeledes vaere i strid med konventionens formaal .
21 I oevrigt bemaerkes - som Domstolen har udtalt i dom af 11 . juni 1985, Debaecker ( 49/84, Sml . s . 1779 ) - at selv om konventionens formaal som anfoert i dens praeambel er "at tilvejebringe en forenkling af formaliteterne vedroerende gensidig anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgoerelser", boer dette formaal imidlertid ikke opnaas paa bekostning, i en hvilken som helst henseende, af retten til forsvar .
22 Heraf foelger, at anerkendelse af en udenlandsk retsafgoerelse maa naegtes, saafremt forkyndelsen ikke har vaeret forskriftsmaessig, uanset om sagsoegte rent faktisk har haft kendskab til det indledende processkrift i sagen .
23 Det foerste praejudicielle spoergsmaal maa herefter besvares med, at artikel 27, nr . 2, i konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, skal fortolkes saaledes, at en afgoerelse i en udeblivelsessag ikke maa anerkendes, saafremt det indledende processkrift i sagen ikke er blevet forskriftsmaessigt forkyndt for den udeblevne sagsoegte, men dog er blevet forkyndt for ham i saa god tid, at han har kunnet varetage sine interesser under sagen .
Spoergsmaal 2
24 Det andet spoergsmaal, den nationale ret har forelagt, gaar ud paa, om bestemmelsen i konventionens artikel 27, nr . 2, skal fortolkes saaledes, at den giver retten i anerkendelses - eller fuldbyrdelsesstaten adgang til - i henhold til de for retten gaeldende nationale retsforskrifter - at afhjaelpe en mangel ved forkyndelsen .
25 Indledningsvis bemaerkes, at konventionens artikel 27, nr . 2, ikke efter sin ordlyd indeholder nogen regel om, hvorvidt en mangel ved forkyndelsen kan afhjaelpes .
26 Spoergsmaalet maa derfor besvares ud fra de regler, der gaelder med hensyn til forkyndelse af udenlandske retsafgoerelser .
27 I den forbindelse bemaerkes, at artikel IV, stk . 1, i den protokol af 27 . september 1968 ( EFT 1978, L 304, s . 28 ), som er omtalt i konventionens artikel 65, indeholder foelgende bestemmelse :
"De inden - og udenretslige dokumenter, der udfaerdiges inden for en kontraherende stats omraade, og som skal meddeles eller forkyndes for personer, der befinder sig inden for en anden kontraherende stats omraade, skal fremsendes i overensstemmelse med de fremgangsmaader, der er fastsat ved konventioner eller aftaler indgaaet mellem de kontraherende stater ."
28 Endvidere bemaerkes, at Domstolen i dom af 15 . juli 1982, Pendy Plastic ( sag 228/81, Sml . s . 2723 ), har udtalt, at Bruxelles-konventionens bestemmelser uden at harmonisere medlemsstaternes forskellige ordninger vedroerende forkyndelse af retslige dokumenter i udlandet skal sikre en effektiv beskyttelse af sagsoegtes rettigheder . Af hensyn til denne sikring er proevelsen af, at det indledende processkrift i sagen er forskriftsmaessigt forkyndt, betroet saavel retten i domsstaten som domstolen i anerkendelses - og fuldbyrdelsesstaten .
29 Det maa desuden konstateres, at Bruxelles-konventionen ikke indeholder bestemmelser om, efter hvilket lands lov denne proevelse skal ske . Da de regler, der finder anvendelse paa forkyndelsen af det indledende processkrift i sagen, er et led i proceduren for retten i domsstaten, kan spoergsmaalet om, hvorvidt forkyndelsen har vaeret forskriftsmaessig, kun besvares paa grundlag af den for retten i domsstaten gaeldende lov, herunder i givet fald internationale konventioner paa omraadet .
30 Spoergsmaalet om en eventuel afhjaelpning af mangler ved forkyndelsen skal foelgelige afgoeres efter dette lands lov .
31 Det andet praejudicielle spoergsmaal maa herefter besvares med, at konventionens artikel 27, nr . 2, skal fortolkes saaledes, at spoergsmaalet om en eventuel afhjaelpning af mangler ved forkyndelsen skal afgoeres efter den lov, der gaelder for retten i domsstaten, herunder i givet fald internationale konventioner paa omraadet .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
32 De udgifter, der er afholdt af Forbundsrepublikken Tysklands regering, Den Franske Republiks regering, Den Italienske Republiks regering og Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( Sjette Afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Bundesgerichtshof ved kendelse af 22 . september 1988, for ret :
1 ) Artikel 27, nr . 2, i konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, skal fortolkes saaledes, at en afgoerelse i en udeblivelsessag ikke maa anerkendes, saafremt det indledende processkrift i sagen ikke er blevet forskriftsmaessigt forkyndt for den udeblevne sagsoegte, men dog er blevet forkyndt for ham i saa god tid, at han har kunnet varetage sine interesser under sagen .
2 ) Konventionens artikel 27, nr . 2, skal fortolkes saaledes, at spoergsmaalet om en eventuel afhjaelpning af mangler ved forkyndelsen skal afgoeres efter den lov, der gaelder for retten i domsstaten, herunder i givet fald internationale konventioner paa omraadet .