61983CJ0288_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 23 . december 1983, har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om at det statueres, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktatens artikel 30 ved at kraeve licens for import af kartofler med oprindelse i tredjeland, som er i fri omsaetning i en anden medlemsstat, og ved at forbyde import af saadanne kartofler uden licens .
Tvistens forhistorie
2 Den 5 . marts 1981 udstedte Irland en bekendgoerelse vedroerende import af kartofler, Potatoes ( Regulation of Import ) Order 1981, hvorved der blev indfoert et forbud mod import af kartofler, som er »produceret i et andet land eller omraade end Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs medlemsstater«, medmindre importen sker i henhold til en af landbrugsministeren udstedt licens .
3 Det fremgaar af sagen, at Irlands egen produktion af kartofler traditionelt er tilstraekkelig til at daekke behovet paa det irske marked, og at der ikke indtil Faellesskabets ordning for plantesundhedskontrol traadte i kraft den 1 . maj 1980, var blevet importeret kartofler, paa grund af de dagaeldende fytosanitaere krav . I den umiddelbart efterfoelgende periode blev der imidlertid indfoert betydelige maengder kartofler fra Faellesskabet, som i vaesentlig grad paavirkede det irske marked, hvoraf en stor del var nye kartofler med oprindelse i Cypern, som var blevet indfoert til Det forenede Kongerige i henhold til et toldkontingent med nedsatte toldsatser, der var indroemmet Cypern i henhold til en raekke aftaler mellem Faellesskabet og Cypern . Det var for at overvinde disse vanskeligheder, at de irske myndigheder, efter mundtlig forhandling med Kommissionen, vedtog den omtvistede bekendtgoerelse den 5 . marts 1981, hvoraf der efterfoelgende tilsendtes Kommissionen en kopi .
4 Paa foranledning af en i april 1982 modtaget klage fra en irsk handlende, som havde faaet afslag paa en ansoegning om importlicens for et parti kartofler med oprin delse i Cypern, der var bragt i fri omsaetning i Det forenede Kongerige, rettede Kommissionen den 2 . juni 1982 en skrivelse til den irske regering, hvori den henledte dens opmaerksomhed paa, at den omhandlede bekendtgoerelse var i strid
med faellesskabsretten, idet den havde til foelge at begraense import til Irland af kartofler, som var i fri omsaetning inden for Faellesskabet .
5 Den 13 . oktober 1982 tilsendte Kommissionen Irland en aabningsskrivelse i henhold til traktatens artikel 169 . I svaret herpaa af 22 . februar 1983 gav den irske regering en begrundelse for den trufne foranstaltning . Kommissionen accepterede imidlertid ikke denne begrundelse, men fremsatte den 1 . august 1983 en begrundet udtalelse i medfoer af traktatens artikel 169 . Heri meddelte Kommissionen, at den ikke gjorde indsigelse mod den irske foranstaltning, for saa vidt angaar direkte indfoersler fra tredjelande, men at den ansaa foranstaltningen for uforenelig med faellesskabsretten, for saa vidt den fandt anvendelse paa produkter, der havde oprindelse i tredjelande, men var bragt i fri omsaetning i en medlemsstat . I udtalelsen fastslog Kommissionen endvidere, at den irske regering i henhold til EOEF-traktatens artikel 115 kunne ansoege Kommissionen om bemyndigelse til at undtage kartofler med oprindelse i tredjeland fra faellesskabsbehandling, og at Kommissionen paa dette grundlag ville kunne vurdere, om betingelserne for at meddele en saadan bemyndigelse var opfyldt .
6 I sit svar af 25 . oktober 1983 paa naevnte udtalelse ansoegte Irland, efter endnu en gang at have givet en begrundelse for den trufne foranstaltning, om, at Kommissionen med tilbagevirkende kraft i medfoer af artikel 115 meddelte en bemyndigelse til at traeffe de paatalte foranstaltninger . Kommissionen efterkom imidlertid ikke denne ansoegning, men anlagde naervaerende sag, ved staevning indgivet den 23 . december 1983 .
Parternes argumenter
7 Paa grundlag af dokumenterne vedroerende den forudgaaende administrative procedure og indlaeggene i sagen ved Domstolen kan parternes argumenter sammenfattes som nedenfor angivet .
8 Ifoelge Kommissionen er Potatoes Order af 1981 i strid med EOEF-traktatens artikler 9, 10 og 30, idet den alene fritager de kartofler, der har oprindelse i andre medlemsstater, fra kravet om importlicens, og dermed begraenser importen af kartofler fra tredjelande, som er bragt i fri omsaetning i de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med Faellesskabets told- og handelsforskrifter . Kommissionen henviser i den forbindelse til Domstolens dom af 15 . december 1976 ( Donckerwolcke, 41/76, Sml . s . 1921 ), hvori Domstolen definerede raekkevidden af begrebet fri omsaetning .
9 Kommissionen understreger, at kravet i den irske bekendtgoerelse ikke blot har rent formel karakter, men at den udtrykkeligt forbyder import af kartofler uden licens, fastsaetter strenge sanktioner for overtraedelse heraf og gaelder uden undtagelse for alle kartofler, uanset oprindelse .
10 Irland har til stoette for den anfaegtede foranstaltning anfoert foelgende :
a ) Kommissionen, der var blevet underrettet om den paataenkte foranstaltning, havde givet sit »uformelle« samtykke hertil under en mundtlig droeftelse og havde ikke rejst indsigelse, efter at den omtvistede bekendtgoerelse var blevet bragt til Kommissionens kundskab den 15 . april 1981 ;
b ) Kommissionen har ikke godtgjort, at bekendtgoerelsen blev anvendt paa kartofler, som lovligt befandt sig i fri omsaetning i en medlemsstat . Der var i virkeligheden tale om direkte indfoersler fra et tredjeland via en anden medlemsstat ;
c ) hvad angaar sagens realitet har Irland henvist til den usikkerhed, som dommen i sagen Donckerwolcke er omgaerdet med, for saa vidt angaar raekkevidden af bestemmelserne om fri bevaegelighed for varer med oprindelse i tredjeland . Da der i den foreliggende sag er tale om et landbrugsprodukt, maa de saerlige bestemmelser i traktatens artikler 39-46 gaelde frem for de almindelige bestemmelser om frie varebevaegelser, hvorfor de generelle principper om fri omsaetning ikke finder anvendelse ;
d ) Irland fremhaever navnlig den begraensning, der er forbundet med toldkontingentet for varer til nedsat told, som blev indroemmet Cypern til import af nye kartofler . Dette kontingent var udelukkende bestemt til import af kartofler til Det forenede Kongerige . Kommissionen havde imidlertid undladt at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at forhindre, at de kartofler, der blev importeret i henhold til naevnte kontingent, blev videreeksporteret til Irland . Den ansoegning om udstedelse af saadanne foranstaltninger i henhold til artikel 115, der blev indgivet, efter at Kommissionen havde fremsat sin begrundede udtalelse, var forblevet ubesvaret . Irland kan derfor ikke kritiseres for ensidigt at have truffet de noedvendige foranstaltninger til beskyttelse af sine markeder ;
e ) endelig goer Irland gaeldende, at den trufne foranstaltning har hjemmel i artikel 36, hvorefter medlemsstaterne kan indfoere importrestriktioner, som er begrundet i hensynet til beskyttelse af den offentlige orden . Importen af kartofler til Irland havde saa katastrofale foelger for afsaetningen af den irske produktion, at beskyttelsen af det nationale marked var blevet et problem, der beroerte den offentlige orden, saa meget desto mere som foelgerne af denne situation kunne fortsaette i det uendelige .
11 Kommissionen bestrider nogensinde at have givet sit samtykke til den irske foranstaltning, ej heller uformelt . Forudgaaende droeftelser er ikke ensbetydende med et samtykke . Desuden var Kommissionen ikke forpligtet til at afgive et oejeblikkeligt svar paa meddelelsen om udstedelsen af den anfaegtede foranstaltning . Endvidere understreger Kommissionen, at den anlagte sag vedroerer det principielle indhold i Potatoes Order af 1981, og at den ikke vedroerer bestemte indfoersler . Det paahviler derfor ikke Kommissionen at foere noget bevis med hensyn til saadanne indfoersler .
12 Hvad angaar forbindelsen mellem paa den ene side bestemmelserne i traktatens artikler 9 og 10 om varer, der er bragt i fri omsaetning, og paa den anden side bestemmelserne i artiklerne 39 ff . vedroerende den faelles landbrugspolitik, henleder Kommissionen opmaerksomheden paa, at kartofler ikke er undergivet nogen faelles markedsordning og derfor er omfattet af traktatens almindelige bestemmelser vedroerende toldunionen og de frie varebevaegelser . Den henviser til Domstolens faste praksis paa omraadet, navnlig dommene af 16 . marts 1977 ( Kommissionen mod Den franske Republik, 68/76, Sml . s . 515, »kartofler« ), af 29 . marts 1979 ( Kommissionen mod Det forenede Kongerige, 231/78, Sml . s . 1447, »kartofler« ) og af 25 . september 1979 ( Kommissionen mod Den franske Republik, 232/78, Sml . s . 2727, »faarekoed« ).
13 Hvad saerlig angaar importen af kartofler med oprindelse i Cypern, henviser Kommissionen til de faellesskabskontingenter, der blev indgaaet af Faellesskabet, og som blev fordelt i medfoer af Raadets forordninger ( forordning nr . 3746/81 af 21.12.1981 om fastsaettelse af den ordning, der skal gaelde for samhandelen med Cypern, EFT L 374, s . 4 ; forordning nr . 671/82 af 22.3.1982 om aabning, fordeling og forvaltning af et faellesskabstoldkontingent for nye kartofler med oprindelse i Cypern, EFT L 79, s . 3 ; forordning nr . 1226/83 af 16.5.1983, som ligeledes vedroerte et saadant kontingent, EFT L 131, s . 3 ).
14 Vedroerende traktatens artikel 115 anfoerer Kommissionen, at Irland ikke paa noget tidspunkt har forelagt en begrundet ansoegning for Kommissionen, som gjorde det muligt for dennne at undersoege, om betingelserne efter artikel 115 var opfyldt, under skyldig hensyntagen til Kommissionens beslutning 80/47 af 20 . december 1979 om de tilsyns- og beskyttelsesforanstaltninger, som medlemsstaterne kan bemyndiges til at traeffe over for indfoersel af visse varer, der har oprindelse i tredjelande og er overgaaet til fri omsaetning i en anden medlemsstat ( EFT L 16, s . 14 ). Under alle omstaendigheder er det efter Kommissionens opfattelse udelukket at fravige artikel 115 med tilbagevirkende kraft .
15 Endelig anfoerer Kommissionen, at undtagelsen i traktatens artikel 36 om hensynet til beskyttelse af den offentlige orden ikke under nogen omstaendigheder kan paaberaabes med henblik paa beskyttelse af medlemsstatens egne oekonomiske interesser .
Realiteten
16 Under hensyn til sagens omstaendigheder er der grund til foerst at fastlaegge tvistens genstand og raekkevidde .
17 Det fremgaar af aabningsskrivelsen og af den begrundede udtalelse, at Kommissionen, med forbehold af de betingelser, der er indeholdt i de af Faellesskabet indgaaede handelsaftaler, ikke har rejst indsigelse mod Potatoes Order af 1981, for saa vidt denne finder anvendelse paa indfoersler direkte fra tredjeland . Da Kommissionen ikke har givet nogen begrundelse for sin opfattelse paa dette punkt, som ikke har vaeret gjort til genstand for en kontradiktorisk behandling, skal Domstolen ikke tage stilling hertil .
18 Irlands argumenter om, at udstedelsen af den omtvistede bekendtgoerelse var foranlediget af de indfoersler af nye kartofler, som var importeret til Det forenede Kongerige i henhold til et toldkontingent, som var indroemmet Cypern, maa betragtes i deres rette perspektiv . Ganske vist blev den anfaegtede foranstaltning oprindeligt udstedt paa grund af disse indfoersler, men bekendtgoerelsen har dog en varig og generel karakter, idet den skal finde anvendelse paa alle kartofler, uanset oprindelse, bortset fra kartofler med oprindelse i medlemsstaterne, paa alle aarets tidspunkter, dvs . uanset om det er nye kartofler eller andre typer af kartofler .
19 Af det anfoerte foelger, at vurderingen af den omtvistede bekendtgoerelse i forhold til faellesskabsrettens krav skal foretages paa grundlag af dens principielle indhold, men kun for saa vidt angaar kartofler, der har oprindelse i tredjeland, og som er bragt i fri omsaetning inden for Faellesskabet, saaledes at Domstolen ikke tager stilling til spoergsmaalet om direkte indfoersler . Det er paa denne baggrund, den irske regerings anbringender skal undersoeges .
20 Ifoelge traktatens artikel 30 er »kvantitative indfoerselsrestriktioner«, dvs . ethvert indfoerselsforbud og alle andre restriktive foranstaltninger i form af importlicenser eller lignende betingelser, forbudt mellem medlemsstaterne, bortset fra de undtagelser, der er indeholdt i selve traktaten .
21 Til stoette for det i den irske bekendtgoerelse indeholdte krav om, at der skal indhentes licens til indfoersel af kartofler, som er produceret i et andet land eller omraade end medlemsstaternes, har Irland anfoert en raekke argumenter, som er gengivet ovenfor .
22 Irlands argument om forudgaaende droeftelser med Kommissionen, og om Kommissionens passivitet i perioden umiddelbart efter meddelelse om bekendtgoerelsen, kan ikke laegges til grund . Selv om Irland kan have faaet det indtryk, at bekendtgoerelsen ikke gav anledning til indsigelser, kan Kommissionen under ingen omstaendigheder give en stat befoejelse til at opretholde bestemmelser, som objektivt er i strid med faellesskabsretten, ogsaa selv om Kommissionen udtrykkeligt eller stiltiende har samtykket i, at medlemsstaten ensidigt udsteder en saadan foranstaltning .
23 Hvad angaar argumentet om, at raekkevidden af traktatens bestemmelser om fri bevaegelighed for varer, som er importeret fra tredjeland, er omgaerdet med usikkerhed, bemaerkes for det foerste, at det er fast retspraksis siden dommen af 10 . december 1974 ( Charmasson, 48/74 Sml . s . 1383 ), en praksis der senere er stadfaestet ved de ovenfor naevnte domme af 16 . marts 1977, 29 . marts 1979 og 25 . september 1979, at de landbrugsproduter, for hvilke der ikke er oprettet nogen faelles markedsordninger, er undergivet de almindelige bestemmelser vedroerende det faelles marked for saa vidt angaar import, eksport og bevaegelighed inden for Faellesskabet . En medlemsstat kan derfor ikke for et produkt, der er omfattet af en faelles markedsordning, paaberaabe sig de saerlige bestemmelser i tratatens artikler 39 ff ., som fastlaegger grundlaget for den faelles landbrugspolitik med henblik paa at indfoere eller opretholde bestemmelser, der fraviger principperne for det faelles marked .
24 I overensstemmelse med disse principper, som er fastlagt ved traktatens artikler 9, 10 og 30, gaelder de foranstaltinger, som er fastsat med henblik paa liberaliseringen af samhandelen inden for Faellesskabet, saaledes som Domstolen udtalte det i dommen af 15 . december 1976 ( den foernaevnte dom i sagen Donckerwolcke ), ens for varer med oprindelse i medlemsstaterne og for varer hidroerende fra tredjeland, som »frit kan omsaettes« inden for Faellesskabet . Er de sidstnaevnte varer blevet forskriftsmaessigt indfoert til Faellesskabet i overensstemmelse med de gaeldende told- og handelsforskrifter er de, som Domstolen fastslog i naevnte dom ( jfr . praemis 17 ) »endeligt og fuldstaendigt ligestille/t / med varer med oprindelse i medlemsstaterne« .
25 Dette gaelder ogsaa for varer, som er indfoert til Faellesskabet i henhold til et faellesskabskontingent, endog selv om kontingentet er saerlig bestemt til markedet i én af medlemsstaterne, det vaere sig i medfoer af bestemmelserne i en konvention eller som foelge af en senere fordeling heraf . Er varerne i henhold til et saadant kontingent blevet forskriftmaessigt indfoert til bestemmelsesmedlemsstaten, ligestilles de med varer, som er bragt i fri omsaetning her, og skal foelgelig kunne importeres til enhver af de oevrige medlemsstater uden nogen hindringer, medmindre én af Faellesskabets kompetente institutioner udtrykkeligt har truffet modstaaende bestemmelser herom .
26 Hvad angaar spoergsmaalet, om traktatens artikel 115 kan anvendes paa en situation som den foreliggende, har Kommissionen gjort gaeldende, at den ikke har kunnet tage dette spoergsmaal op til behandling, da Irland ikke havde indgivet nogen rettidig ansoegning herom . Irlands argument om, at den trufne foranstaltning i virkeligheden udgoer en af Kommissionen bemyndiget fravigelse i henhold til artikel 115, maa derfor forkastes, saa meget mere som en medlemsstat ikke kan handle ensidigt i denne henseende .
27 Af det anfoerte foelger, at Irland ikke havde befoejelse til at traeffe en ensidig beskyttelsesforanstaltning, der var udformet paa en saadan maade, at den gjorde det muligt at begraense import af kartofler med oprindelse i tredjeland, som var bragt i fri omsaetning inden for Faellesskabet . Det er i den forbindelse uden betydning, at den omhandlede foranstaltning vedroerer varer henhoerende under den almindelige ordning, som er fastlagt ved de gaeldende told- og handelsforskrifter, eller varer henhoerende under en saerlig ordning, oprettet ved konvention med tredjeland, saaledes som det er tilfaeldet med det toldkontingent, som er indroemmet republikken Cypern . Den irske foranstaltning udgoer derfor i det anfoerte omfang en kvantitativ restriktion, som er forbudt ved traktatens artikel 30 .
28 Endelig kan Irland ikke til stoette for den omtvistede foranstaltning paaberaabe sig undtagelsen i traktatens artikel 36 vedroerende hensynet til den offentlige orden . Ifoelge Domstolens faste praksis indeholder denne bestemmelse ikke hjemmel for en medlemsstat til at beskytte sine oekonomiske interesser ( jfr . herom dom af 19.12.1961, Kommissionen mod Den italienske Republik, 7/61, Sml . 1954-1964, s . 271, og senest dommen af 7.2.1984, Duphar, 238/82, Sml . s . 523, praemis 23 ).
29 Det foelger af det anfoerte, at der findes godtgjort at vaere begaaet et traktatbrud, hvorfor det maa fastslaas, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktatens artikel 30 ved at kraeve licens for import af kartofler med oprindelse i tredjeland, som befinder sig i fri omsaetning i en medlemsstat, og ved at forbyde import af saadanne kartofler uden licens .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
30 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Da Irland har tabt sagen, boer det tilpligtes at afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktatens artikel 30 ved at kraeve licens for import af kartofler med oprindelse i tredjeland, som befinder sig i fri omsaetning i en medlemsstat, og ved at forbyde import af saadanne kartofler uden licens .
2 ) Irland betaler sagens omkostninger .