61990CJ0161_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelser af 28. marts 1990, indgaaet til Domstolen den 25. maj s.aa., har Pretura di Lecce (Italien) i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3472/85 af 10. december 1985 om forskrifter for interventionsorganernes opkoeb og oplagring af olivenolie (EFT L 333, s. 5) samt vedroerende gyldigheden af den af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber trufne afgoerelse og enhver anden retsakt fra naevnte institution, hvorved det fastslaas, at udgifter, der er afholdt til opkoeb og oplagring af partier af olivenolie i henhold til AIMA' s (Azienda di Stato per gli interventi nel Mercato Agricolo) skrivelser af 29. marts 1989, j.nr. 4387, og af 3. august 1989, j.nr. 1120 (vedlagt som bilag til sagsoegernes indlaeg), ikke kan tages i betragtning.
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under to sager mellem Carmela Petruzzi (sag C-161/90), henholdsvis Addolorata Longo (sag C-162/90), og AIPO (Associazione Italiana Produttori Olivicoli), ASO (Associazione Salentina Olivicoltori) og AIMA, hvorunder sagsoegerne har nedlagt paastand om, at ethvert krav om tilbagebetaling af beloeb, der er udbetalt paa grundlag af interventionsprisen for olien og i medfoer af artikel 4 ff. i Raadets forordning nr. 136/66/EOEF af 22. september 1966 om oprettelse af en faelles markedsordning for fedtstoffer (EFT 1965-1966, s. 193), kendes ubegrundet og retsstridigt.
3 Det fremgaar af sagen, at C. Petruzzi og A. Longo, der begge er olivendyrkere i Vernole (Lecce), paa deres bopael havde ladet ASO afhente henholdsvis 1 238 og 857 kg jomfruolie, fremstillet af oliven hoestet i produktionsaaret 1987.
4 Paa grundlag af en kontrol, som faellesskabsmyndighederne lod foretage paa forskellige laboratorier, fastslog de, at den olie, der var tilbudt til intervention, maatte klassificeres som anden olivenolie end jomfruolie. Paa grund af omfanget af de fastslaaede uregelmaessigheder afviste Kommissionen ved ovennaevnte afgoerelse at tage de udgifter i betragtning, som Italien havde afholdt til opkoeb af olivenolie i perioden fra den 1. oktober 1988 til den 30. september 1989.
5 Paa baggrund af de ovenfor naevnte analyseresultater og de konsekvenser, Kommissionen havde draget i den forbindelse, anmodede AIMA (det italienske interventionsorgan) oplagringsorganerne om at tilbagebetale de beloeb, AIMA havde udbetalt til dem vedroerende opkoeb til intervention. Oplagringsorganerne opkraevede igen beloebene af de producenter, der havde leveret den paagaeldende olie.
6 Herefter anlagde C. Petruzzi og A. Longo ved den forelaeggende retsinstans sag mod ASO, Lecce, AIPO, Rom, og AIMA med paastand om, at det blev fastslaaet, at ethvert krav om tilbagebetaling af de henholdsvis 4 438 895 og 3 072 800 LIT, som var udbetalt sagsoegerne paa grundlag af interventionsprisen, var ubegrundet og retsstridigt.
7 Pretura di Lecce fandt, at sagerne rejste flere faellesskabsretlige problemer, og retten har derfor udsat sagen paa Domstolens besvarelse af foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"A) 1) Skal artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3472/85 af 10. december 1985 fortolkes saaledes, at undersoegelsen af de organoleptiske karakteristika for jomfruolie til spisebrug, men ikke for bomolie, udelukkende skal foretages i henhold til nationale procedurer, indtil der er fastlagt en faellesskabsprocedure?
2) Saafremt det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende, kan da resultaterne og udfaldet af de undersoegelser og analyser, der er foretaget i henhold til nationale procedurer paa det tidspunkt, hvor olien tilbydes til intervention, og mens den oplagres hos interventionsorganet, gendrives ved hjaelp af resultaterne af undersoegelser, der er foretaget i henhold til andre procedurer og metoder end de nationale?
B) Der oenskes en stillingtagen til gyldigheden af den af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber trufne afgoerelse og enhver anden retsakt fra naevnte institution, hvorved det fastslaas, at udgifter, der er afholdt til opkoeb og oplagring af partier af olivenolie i henhold til AIMA' s skrivelser af 29. marts 1989, j.nr. 4387, og af 3. august 1989, j.nr. 1120 (vedlagt som bilag til sagsoegerens indlaeg), ikke kan tages i betragtning, idet Kommissionen om fornoedent tilpligtes at fremlaegge den naevnte afgoerelse eller enhver anden retsakt."
8 Vedroerende sagens retlige baggrund og faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
Foerste spoergsmaal
9 Indledningsvis henvises der til, at artikel 35 i forordning nr. 136/66 bestemmer foelgende:
"Med forbehold af en harmonisering af lovgivningerne om olivenolie, der er bestemt til ernaering, indfoerer medlemsstaterne for saa vidt angaar samhandelen inden for Faellesskabet samt
for saa vidt angaar handelen med tredjelande, bortset fra udfoerslerne til tredjelande, de i bilaget til denne forordning fastsatte betegnelser og definitioner for olivenolier."
10 I medfoer af naevnte bestemmelse er der i bilaget fastlagt foelgende fire kategorier af jomfruolie:
"a) Ekstra: olivenolie af uangribelig smag, hvis indhold af frie fedtsyrer, beregnet som oliesyre, hoejst udgoer 1 g pr. 100 g
b) Fin: olivenolie, der opfylder betingelserne for kvalitetsbetegnelsen ekstra, hvis indhold af frie fedtsyrer, beregnet som oliesyre, dog hoejst udgoer 1,5 g pr. 100 g
c) Saedvanlig handelsmaessig (der kan ogsaa anvendes udtrykket 'mellemfin' ): olivenolie af god smag, hvis indhold af frie fedtsyrer, beregnet som oliesyre, hoejst udgoer 3,3 g pr. 100 g
d) Bomolie: olivenolie af ubehagelig smag eller olivenolie, hvis indhold af frie fedtsyrer, beregnet som oliesyre, udgoer over 3,3 g pr. 100 g."
11 Artikel 3, stk. 2, tredje og fjerde afsnit, i forordning nr. 3472/85 bestemmer:
"For saa vidt angaar jomfruolie til spisebrug, sker undersoegelsen af de organoleptiske karakteristika efter en faellesskabsprocedure.
Indtil denne procedure bliver fastlagt, foretager medlemsstaterne ovennaevnte undersoegelser efter deres egne procedurer."
12 Den omstaendighed, at ovennaevnte bestemmelser har forordningskarakter, bevirker, at de deri angivne klassifikationskriterier gaar forud for nationale bestemmelser herom. De nationale procedurer, der henvises til i artikel 3, stk. 2, i den omtvistede bestemmelse, kan saaledes ikke have andre formaal end at anvende de naevnte kriterier.
13 Det forelagte spoergsmaal maa derfor besvares med, at artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3472/85 af 10. december 1985 skal fortolkes saaledes, at saa laenge der ikke er vedtaget faellesskabsretlige bestemmelser, foretages undersoegelsen af de organoleptiske karakteristika for jomfruolie til spisebrug i henhold til nationale procedurer, hvis eneste formaal skal vaere at fastslaa de karakteristika, der i henhold til de faellesskabsretlige bestemmelser kraeves opfyldt for at klassificere olivenolie paa grundlag af de heri angivne betegnelser.
Andet spoergsmaal
14 Det maa fastslaas, at spoergsmaalet om, hvorvidt der kan anvendes andre metoder end dem, der er fastsat paa nationalt plan, i forbindelse med en efterfoelgende kontrol af klassifikationen af olien, saaledes som den blev foretaget, da olien blev tilbudt til intervention, forudsaetter, at der foerst tages stilling til, om en saadan efterfoelgende kontrol lovligt kan foretages.
15 Hertil bemaerkes foerst, at artikel 8, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (EFT 1970 I, s. 196) fastsaetter foelgende:
"Medlemsstaterne traeffer i overensstemmelse med de nationale administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser de fornoedne foranstaltninger for
- at sikre sig, at de af Fonden finansierede foranstaltninger virkelig er blevet gennemfoert, og at de er blevet gennemfoert paa behoerig maade,
- at forhindre og forfoelge uregelmaessigheder,
- at gennemfoere tilbagebetaling af beloeb, der er udbetalt med urette paa grund af uregelmaessigheder eller forsoemmelser.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet med henblik herpaa, isaer det stadium, administrations- eller retssagerne befinder sig paa."
Tilsvarende er medlemsstaterne i henhold til artikel 9, stk. 1, forpligtet til at
"... lette eventuelle kontrolforanstaltninger - herunder undersoegelser paa selve stedet - hvis gennemfoerelse Kommissionen skoenner formaalstjenlig som led i administrationen af faellesskabsfinansieringen".
16 Det foelger af de naevnte forskrifter - hvis formaal er at tillaegge de beroerte myndigheder de noedvendige befoejelser, saaledes at det undgaas, at EUGFL afholder udgifter i forbindelse med interventionsforanstaltninger, der er gennemfoert paa en maade, som ikke er i overensstemmelse med faellesskabsretten - at Kommissionen har kompetence til at foretage en efterfoelgende kontrol af den oprindelige klassificering af olien.
17 Endvidere bemaerkes, at det er en betingelse for, at en efterfoelgende kontrol af den oprindelige klassificering af olien er effektiv, at Kommissionen har mulighed for at anvende en hvilken som helst analysemetode, der med sikkerhed kan belyse, om de i de gaeldende faellesskabsretlige bestemmelser angivne klassifikationskriterier er blevet overholdt ved klassificeringen af olien, da den blev tilbudt til intervention.
18 Den nationale rets spoergsmaal maa herefter besvares med, at i henhold til faellesskabsretten kan Kommissionen paa grundlag af strengt paalidelige metoder efterproeve, at interventionsforanstaltningerne er gennemfoert forskriftsmaessigt og i den forbindelse foretage en kontrol, som ikke blot er en gentagelse af de analyser, der blev foretaget, da olien blev tilbudt til intervention.
Tredje spoergsmaal
19 Henset til, hvorledes den forelaeggende rets spoergsmaal er formuleret, maa det tredje spoergsmaal antages at vaere blevet uden genstand, da det fremgaar af rettens oplysninger, at den allerede paa grundlag af besvarelsen af de to foerste spoergsmaal kan afgoere tvisten.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af den graeske og den italienske regering samt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som alle har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Pretura di Lecce ved kendelser af 28. marts 1990, for ret:
1) Artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3472/85 af 10. december 1985 skal fortolkes saaledes, at saa laenge der ikke er vedtaget faellesskabsretlige bestemmelser, foretages undersoegelsen af de organoleptiske karakteristika for jomfruolie til spisebrug i henhold til nationale procedurer, hvis eneste formaal skal vaere at fastslaa de karakteristika, der i henhold til de faellesskabsretlige bestemmelser kraeves opfyldt for at klassificere olivenolie paa grundlag af de heri angivne betegnelser.
2) I henhold til faellesskabsrettten kan Kommissionen paa grundlag af strengt paalidelige metoder efterproeve, at interventionsforanstaltningerne er gennemfoert forskriftsmaessigt og i den forbindelse foretage en kontrol, som ikke blot er en gentagelse af de analyser, der blev foretaget, da olien blev tilbudt til intervention.