62021CJ0607_RES
Lieta C‑607/21
XXX
pret
État belge
(Conseil d’État (Beļģija)) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (pirmā palāta) 2025. gada 10. aprīļa spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Savienības pilsonība – Direktīva 2004/38/EK – Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā – 3. pants – Tiesību ieguvēji – 2. panta 2. punkta d) apakšpunkts – Ģimenes loceklis – Savienības pilsoņa partnera tiešais augšupējais radinieks, kas ir šī Savienības pilsoņa un/vai šī pilsoņa partnera apgādībā – Nosacījuma būt “apgādībā” vērtējums – Atbilstošs datums materiālās atkarības noteikšanai – 10. pants – Uzturēšanās atļaujas izsniegšanas nosacījumi – Uzturēšanās atļaujas deklaratīvais rakstura – Uzturēšanās atļaujas iesniegšana uzņēmējā dalībvalstī vairākus gadus pēc izceļošanas no izcelsmes valsts – Nelikumīgas uzturēšanās situācijas, pamatojoties uz valsts tiesisko regulējumu, ietekme uz nosacījuma būt “apgādībā” vērtējumu
Savienības pilsonība – Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā – Direktīva 2004/38 – Tiesību ieguvēji – Savienības pilsoņa partnera tiešais augšupējais radinieks, kas ir šī Savienības pilsoņa un/vai šī pilsoņa partnera apgādībā – Attiecīgais trešās valsts valstspiederīgais, kas pievienojas šim partnerim un šim pilsonim, kuri abi ir Savienības pilsoņi, uzņēmējā dalībvalstī – Attiecīgā dalībvalsts, kas ir tā dalībvalsts, kuras pilsonim ir notikusi pievienošanās, nevis tā dalībvalsts, kuras pilsonis ir viņa partneris – Iekļaušana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkts, 3. panta 1. punkts un 7. panta 1. punkta a), b), c) apakšpunkts un 2. punkts)
(skat. 28.–34. punktu)
Savienības pilsonība – Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā – Direktīva 2004/38 – Tiesību ieguvēji – Savienības pilsoņa partnera tiešais augšupējais radinieks, kas ir Savienības pilsoņa un/vai šī pilsoņa partnera apgādībā – Nosacījums par atkarības saikni – Vērtējums, kurā ņemta vērā šī augšupējā radinieka situācija viņa izcelsmes valstī viņa izceļošanas datumā, balstoties uz dokumentiem, kuri izsniegti pirms šī datuma – Vairāku gadu starplaiks starp ierašanās datumu uzņēmējā dalībvalstī un uzturēšanās atļaujas pieteikuma iesniegšanas datumu – Vērtējums, kurā ņemta vērā šī augšupējā radinieka situācija uzņēmējā dalībvalstī uzturēšanās atļaujas pieteikuma iesniegšanas datumā
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta d) apakšpunkts, 7. panta 2. punkts un 10. pants)
(skat. 35.–59. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)
Savienības pilsonība – Tiesības uz brīvu pārvietošanos un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā – Direktīva 2004/38 – Uzturēšanās tiesības, kas atvasinātas no Savienības pilsoņa uzturēšanās tiesībām – Tiesību ieguvēji – Savienības pilsoņa partnera tiešais augšupējais radinieks, kas ir šī Savienības pilsoņa un/vai šī pilsoņa partnera apgādībā – Nosacījuma par tādu atkarības saikni izpilde, kas pierādīta gan viņa ierašanās datumā uzņēmējā dalībvalstī, gan viņa uzturēšanās atļaujas pieteikuma datumā, kas iesniegts vairākus gadus pēc viņa ierašanās – Iekļaušana – Nosacījumi – Attiecīgā augšupējā radinieka nelikumīga uzturēšanās uzņēmējā dalībvalstī viņa pieteikuma iesniegšanas dienā – Ietekmes neesamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta d) apakšpunkts, 7. panta 2. punkts un 10. pants)
(skat. 61.–66. punktu un rezolutīvās daļas 2. punktu)
Rezumējums
Tiesa, izskatot lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas iesniegts saistībā ar uzturēšanās atļaujas pieteikumu, ko iesniedzis Eiropas Savienības pilsoņa partnera tiešais augšupējais radinieks, sniedz precizējumus par atkarības saiknes starp šo tiešo augšupējo radinieku un šo pilsoni vai viņa partneri, vērtējumu saistībā ar atvasināto uzturēšanās tiesību iegūšanu atbilstoši Direktīvai 2004/38 (
1
).
Marokas valstspiederīgā XXX ir māte Beļģijas valstspiederīgajam, kas dzīvo Beļģijā kopā ar savu partneri, Nīderlandes valstspiederīgo N. E. K., kura 2005. gadā iesniedza formālu deklarāciju par kopdzīvi ar XXX dēlu Beļģijā.
XXX, kas 2011. gadā ieceļoja Beļģijas teritorijā, 2011. gada septembrī iesniedza Beļģijas iestādēm uzturēšanās atļaujas pieteikumu kā tiešā augšupejošā radiniece, kas ir sava dēla apgādībā.
Tā kā šis pieteikums tika noraidīts, pamatojoties uz Beļģijas likuma par ģimenes apvienošanos grozījumu, 2015. gadā XXX iesniedza otru uzturēšanās atļaujas pieteikumu, šoreiz kā N. E. K. ģimenes locekle.
Jaunais pieteikums tika noraidīts, motivējot ar to, ka, pirmkārt, XXX nav sniegusi pierādījumus, ka ģimenes, kurai viņa pievienojusies, locekļiem ir pietiekami līdzekļi, lai ņemtu viņu apgādībā un, otrkārt, tāpēc, ka viņas atkarības saikni pierādošie dokumenti ir pārāk seni. Šo atteikumu, tāpat kā tam pievienoto rīkojumu atstāt Beļģijas teritoriju, apstiprināja Conseil du contentieux des étrangers (Ārvalstnieku strīdu izskatīšanas padome (Beļģija).
Trešais uzturēšanās atļaujas pieteikums, ko XXX iesniedza 2017. gadā kā sava dēla partneres ģimenes locekle, arī tika noraidīts, jo Beļģijas iestādes uzskatīja, ka dokumenti, kas pierāda XXX atkarību un ir datēti ar 2010. un 2011. gadu, ir pārāk seni.
Ar 2019. gada augusta spriedumu Conseil du contentieux des étrangers (Ārvalstnieku strīdu izskatīšanas padome), kas uzskatīja, ka XXX iesniegtie dokumenti, lai pierādītu finanšu atkarības situāciju 2010. un 2011. gadā, tomēr neļauj pierādīt šādu situāciju viņas uzturēšanās atļaujas pieteikuma iesniegšanas datumā, apstiprināja šo atteikumu.
Iesniedzējtiesa, kurā iesniegta apelācijas sūdzība par šo spriedumu, nolēma uzdot Tiesai jautājumu par to, kurš brīdis ir piemērots, lai vērtētu nosacījumu par atkarības saikni un par eventuālo ietekmi uz šo vērtējumu, kas var būt [uzturēšanās atļaujas pieteikuma] iesniedzēja nelikumīgas uzturēšanās faktam uzņēmējas dalībvalsts teritorijā.
Tiesas vērtējums
Vispirms Tiesa precizē, ka tiešais augšupējais radinieks, kas ir tāda Savienības pilsoņa apgādībā, kurš uzturas citā, nevis savas valstspiederības dalībvalstī, ar Direktīvu 2004/38 garantēto tiesību piemērošanas mērķiem ir uzskatāms par Savienības pilsoņa ģimenes locekli, ja reģistrētās partnerattiecības atbilst šīs pašas direktīvas 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzētajiem kritērijiem. Tā kā izskatāmajā lietā iesniedzējtiesa šķietami uzskata, ka 2005. gadā veiktā deklarācija par kopdzīvi ļauj izdarīt secinājumu par šādām partnerattiecībām, Direktīva 2004/38 ir piemērojama. Tādējādi, ja vien XXX var pierādīt, ka viņa ir mājsaimniecības, kurai pievienojusies, apgādībā šīs direktīvas 2. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē, viņa var atsaukties uz tiesībām, ko piešķir minētā direktīva un it īpaši uz uzturēšanās tiesībām uz laiku, kas ilgāks par trim mēnešiem, atbilstoši šīs pašas direktīvas 7. panta 2. punktam.
Attiecībā uz lietas būtību Tiesa, pirmkārt, norāda, ka, piemērojot Direktīvu 2004/38 (
2
), lai noteiktu, vai Savienības pilsoņa partnera tiešais augšupējais radinieks ir šī Savienības pilsoņa un/vai šī partnera apgādībā, kompetentajai valsts iestādei ir jāņem vērā gan šī augšupejošā radinieka situācija viņa izcelsmes valstī datumā, kurā viņš no tās ir izceļojis un pievienojies minētajam Savienības pilsonim uzņēmējā dalībvalstī, attiecīgā gadījumā balstoties uz dokumentiem, kas iesniegti pirms šī datuma, gan minētā augšupejošā radinieka situācija šajā dalībvalstī uzturēšanās atļaujas pieteikuma iesniegšanas datumā, ja starp šiem datumiem ir aizritējuši vairāki gadi.
Lai nonāktu pie šāda secinājuma, Tiesa vispirms izvērtēja datumu, kurā ir jāvērtē Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta d) apakšpunktā paredzētais nosacījums par atkarības saikni. Šajā ziņā, runājot par situāciju, kurā starp trešās valsts valstspiederīgā izceļošanu no savas izcelsmes valsts un viņa uzturēšanās atļaujas pieteikumu aizritējuši vairāki gadi, kompetentajai valsts iestādei Direktīvas 2004/38 10. pantā paredzētā administratīvā procesa ietvaros ir jāizsniedz uzturēšanās atļaujas pieteikums tā iesniedzējam, trešās valsts valstspiederīgajam, pēc tam, kad tā ir pārbaudījusi, vai viņš atbilst nosacījumiem, lai saņemtu uzturēšanās atļauju uz laiku, kas ilgāks par trim mēnešiem (
3
), tostarp, vai viņš atbilst jēdzienam “ģimenes loceklis” šīs direktīvas izpratnē. Taču šādā situācijā, ja kompetentā valsts iestāde, izvērtējot uzturēšanās atļaujas pieteikumu, nepārbaudītu, vai Savienības pilsoņa partnera tiešais augšupējais radinieks, kurš vairākus gadus pirms šī pieteikuma iesniegšanas ir fiziski pievienojies viņam uzņēmējā dalībvalstī, pieteikuma iesniegšanas brīdī ir šī Savienības pilsoņa un/vai viņa partnera apgādībā (
4
), pastāvētu risks, ka šim augšupejošajam radiniekam tiktu piešķirta uzturēšanās atļauja, neraugoties uz to, ka viņš neatbilst paredzētajiem nosacījumiem (
5
), lai viņam būtu uzturēšanās tiesības uz laiku, kas ilgāks par trim mēnešiem, un tādējādi – šāda uzturēšanās atļauja. Līdz ar to uzturēšanās atļaujas pieteikuma iesniegšanas brīdī trešās valsts valstspiederīgajam ir jāpierāda, ka viņš atbilst jēdzienam “apgādībā esošs tiešs augšupējais radinieks” Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē.
Pēc tam Tiesa precizē, ka tādā situācijā, kad aizritējuši vairāki gadi starp Savienības pilsoņa partnera tiešā augšupējā radinieka ierašanos uzņēmējā dalībvalstī un viņa uzturēšanās atļaujas pieteikuma iesniegšanu, šim augšupējam radiniekam ir arī jāsniedz pierādījums, ka viņš ir šī pilsoņa un/vai šī partnera apgādībā savas ierašanās datumā attiecīgās dalībvalsts teritorijā. Proti, ja pārbaude par nosacījumu saistībā ar atkarības saikni būtu ierobežota attiecībā uz tiešā augšupejošā radinieka situāciju uzņēmējā dalībvalstī brīdī, kad tiek iesniegts uzturēšanās atļaujas pieteikums, šim augšupējam radiniekam varētu tikt izsniegta šāda atļauja, neraugoties uz to, ka brīdī, kad viņš fiziski pievienojas Savienības pilsonim, viņš neatbilst nepieciešamajiem nosacījumiem, lai iegūtu uzturēšanās tiesības uz laiku, kas ilgāks par trim mēnešiem, turklāt tas būtu pretrunā Direktīvas 2004/38 īstenotajiem mērķiem. It īpaši šāda ierobežota pārbaude, pirmkārt, radītu risku palielināt tiesību, ko piešķir šī direktīva, potenciālo ieguvēju skaitu, tādējādi tas būtu pretrunā Savienības likumdevēja paustajai gribai un, otrkārt, radītu risku, ka tiek apietas prasības, ko izvirza minētā direktīva.
Tiesa piebilst, ka tomēr šie riski nepastāv tad, kad tiešais augšupējais radinieks ir ieceļojis uzņēmējas dalībvalsts teritorijā un sākumā tajā uzturējies, pamatojoties uz uzturēšanās tiesībām – autonomām vai atvasinātām –, kas Savienības tiesībās var tikt piešķirtas atbilstoši citai tiesību normai, nevis Direktīvas 2004/38 7. panta 2. punktam, vai pat atbilstoši valsts tiesībām. Tādēļ tādā situācijā pietiek ar norādi, ka šis augšupējais radinieks sniedz pierādījumu, ka viņš šajā dalībvalstī sava uzturēšanās pieteikuma iesniegšanas datumā ir Savienības pilsoņa un/vai viņa partnera apgādībā.
Visbeidzot, attiecībā uz atļautu pierādījuma veidu, kas ļauj attiecīgajai personai pierādīt, ka tai piemīt “apgādībā esoša tieša augšupēja radinieka” (
6
) statuss, Direktīvas 2004/38 10. panta 2. punkta d) apakšpunktā ir vienīgi precizēts, ka uzturēšanās atļaujas piešķiršanas mērķiem dalībvalstīm ir jāpieprasa pamatojoši dokumenti, kas pierāda, ka ir izpildīti 2. panta 2. punkta d) apakšpunktā izklāstītie nosacījumi, tostarp nosacījums par atkarības saikni. Nepastāvot precizējumam attiecībā uz šo pierādījuma veidu, jāuzskata, ka šādu pierādījumu var sniegt ar jebkuru piemērotu līdzekli. Šajā ziņā agrāk iesniegtie dokumenti, kas pierāda atkarības saiknes esamību tiešā augšupējā radinieka izcelsmes valstī datumā, kurā viņš ir fiziski pievienojies šim Savienības pilsonim un šim partnerim, nevar tikt uzskatīti par pārlieku seniem.
Otrkārt, Tiesa nospriež, ka saskaņā ar Direktīvu 2004/38 (
7
) Savienības pilsoņa partnera tiešajam augšupējam radiniekam, kurš var pierādīt, ka viņš gan sava uzturēšanās atļaujas pieteikuma, kas iesniegts vairākus gadus pēc ierašanās uzņēmējā dalībvalstī, datumā, gan ierašanās datumā ir Savienības pilsoņa un/vai šī partnera apgādībā, ir uzturēšanās tiesības, kuras atvasinātas no Savienības pilsoņa tiesībām, uz laiku, kas ir ilgāks par trīs mēnešiem, ko apliecina uzturēšanās atļaujas izsniegšana, ja minētais Savienības pilsonis atbilst šīs direktīvas 7. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. Šīs tiesības nevar tikt atteiktas, motivējot ar to, ka, pamatojoties uz valsts tiesisko regulējumu, augšupējais radinieks šī pieteikuma datumā nelikumīgi uzturas šīs dalībvalsts teritorijā.
Šajā ziņā Tiesa it īpaši norāda, ka Direktīvā 2004/38, lai gan tajā tās piemērojamība attiecībā uz tiešiem augšupējiem radiniekiem ir pakļauta nosacījumam par atkarības saikni, kas būtībā paredzēta tās 2. panta 2. punkta d) apakšpunktā, nav izvirzīts nosacījums par “likumīgu uzturēšanos” uzņēmējā dalībvalstī attiecībā uz “ģimenes locekļa” statusu šīs pašas tiesību normas izpratnē.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV 2004, L 158, 77. lpp.). Konkrētāk, šis nosacījums attiecībā uz atkarības saikni ir paredzēts Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta d) apakšpunktā.
(
2
)	Tiesa balstās uz Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta d) apakšpunktu, aplūkojot kopsakarā ar šīs direktīvas 7. panta 2. punktu un 10. pantu.
(
3
)	Atbilstoši Direktīvas 2004/38 7. panta 2. punktam.
(
4
)	Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē.
(
5
)	Direktīvas 2004/38 7. panta 2. punkts.
(
6
)	Direktīvas 2004/38 2. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē.
(
7
)	Tiesa balstās uz Direktīvas 2004/38 7. panta 2. punktu, aplūkojot kopsakarā ar šīs direktīvas 2. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 10. pantu.