62023TJ0094_RES
Lieta T‑94/23
Pollinis
France
pretEiropas Komisiju
Vispārējās tiesas (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā) 2025. gada 19. novembra spriedums
Augu aizsardzības līdzekļi – Darbīgā viela boskalīds – Darbīgās vielas atjaunošanas pieteikums – Apstiprinājuma perioda pagarināšana – Kavēšanās atjaunošanas procedūras norisē – No pieteikuma iesniedzēja neatkarīgi iemesli – Pieprasījums veikt iekšēju pārskatīšanu – Regulas (EK) Nr. 1367/2006 10. panta 1. punkts – Lēmums par pieteikuma noraidīšanu – Regulas (EK) Nr. 1107/2009 17. pants
Lauksaimniecība – Tiesību aktu tuvināšana – Augu aizsardzības līdzekļu laišana tirgū – Regula Nr. 1107/2009 – Apstiprinājuma laikposma pagarināšana līdz atjaunošanas procedūras beigām – Nosacījumi – Pagarinājuma ilgums, kas noteikts atkarībā no konkrētiem lietas apstākļiem, kuri iestājušies atjaunošanas procedūras laikā – Pietiekami ilgs laiks, lai pabeigtu atjaunošanas procedūru – Automātiskas vai sistemātiskas atjaunošanas izslēgšana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1107/2009 24. apsvērums, 13. panta 2. punkts un 17., 18. un 20. pants)
(skat. 63.–89. punktu)
Lauksaimniecība – Tiesību aktu tuvināšana – Augu aizsardzības līdzekļu laišana tirgū – Regula Nr. 1107/2009 – Apstiprinājuma laikposma pagarināšana līdz atjaunošanas procedūras beigām – Kavēšanās atjaunošanas procedūras norisē no pieteikuma iesniedzēja neatkarīgu iemeslu dēļ – Pieteikuma iesniedzēja loma – Pārbaude, ko veic Komisija – Apjoms
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1107/2012 7. un 17. pants; Komisijas Regulas Nr. 844/2012 1., 3., 6. un 7. pants, 11. panta 5. punkts, 12. panta 3. punkts, 13. panta 3. punkts un 14. panta 1. punkts)
(skat. 99.–116. punktu)
Rezumējums
Izskatot trīs atcelšanas prasības, ko cēlušas attiecīgi Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Pollinis France un Aurelia Stiftung, Vispārējā tiesa paplašinātā sastāvā atceļ trīs Komisijas lēmumus, ar kuriem noraidīti lūgumi veikt iekšēju pārskatīšanu attiecībā uz triju augu aizsardzības līdzekļu, proti, boskalīda, glifosāta un dimoksistrobīna, apstiprinājuma perioda pagarināšanu (
1
).
Šajos spriedumos Vispārējā tiesa pirmo reizi interpretē Regulas Nr. 1107/2009 (
2
) 17. pantu, kas attiecas uz darbīgās vielas apstiprinājuma perioda pagarināšanu, ja lēmumu par tās atjaunošanu nevar pieņemt pirms apstiprināšanas termiņa beigām. Šī pārbaude tiek veikta divās dažādās daļās: pagarināšanas ilgums un atjaunošanas procedūras kavēšanās iemesli, kuriem jābūt tādiem, ko pieteikuma iesniedzējs nespēj ietekmēt.
Prasītājas ir bezpeļņas apvienības; PAN Europe mērķis citastarp ir veicināt darbības, lai samazinātu un likvidētu pesticīdus, un Pollinis France un Aurelia Stiftung – vides aizsardzība.
Dimoksistrobīns, darbīgā viela, ko lauksaimniecībā izmanto kā fungicīdu, Eiropas Savienībā pirmo reizi tika apstiprināts ar Direktīvu 2006/75 (
3
), un 2013. gadā tā apstiprinājuma termiņš tika pagarināts. 2015. gadā tas tika iekļauts aizstājamo vielu sarakstā (
4
). Tomēr tā apstiprinājums tika pagarināts vēl vairākas reizes, pamatojoties uz to, ka novērtējums aizkavējies tādu iemeslu dēļ, kurus pieteikuma iesniedzēji nevarēja ietekmēt, un ka apstiprinājuma termiņš varēja beigties, pirms tiktu pieņemts lēmums par tā atjaunošanu. Par priekšpēdējo pagarinājumu (
5
) tika iesniegts pieprasījums veikt iekšēju pārskatīšanu, ko Komisija noraidīja ar 2022. gada 27. aprīļa lēmumu, kuru lietā T‑412/22 lūgts atcelt.
Boskalīds ir darbīgā viela, kas Savienībā pirmo reizi apstiprināta 2008. gadā (
6
) un tiek izmantota sukcināta dehidrogenāzes inhibitoru grupas augu aizsardzības līdzekļos. Šīs vielas apstiprinājuma periods arī tika secīgi pagarināts, pamatojoties uz to, ka šīs vielas novērtēšana aizkavējusies tādu iemeslu dēļ, kurus iesniedzēji nespēja ietekmēt, un ka šīs darbīgās vielas apstiprinājums varēja beigties, pirms tiktu pieņemts lēmums par tā atjaunošanu. Attiecībā uz īstenošanas regulu, ar kuru 2022. gadā tika pieņemts šāds pagarinājums, tika iesniegts pieprasījums veikt iekšēju pārskatīšanu, ko Komisija noraidīja ar 2022. gada 6. decembra lēmumu, kuru lietā T‑94/23 lūgts atcelt.
Glifosāts, darbīgā viela, ko plaši izmanto herbicīdos, Savienībā pirmo reizi tika apstiprināts 2001. gadā (
7
). Tā apstiprinājums vairākkārt tika pagarināts, tostarp pamatojoties uz to, ka vielas novērtēšana aizkavējusies tādu iemeslu dēļ, kurus pieteikuma iesniedzējs nevarēja ietekmēt. Arī par 2022. gadā pieņemto īstenošanas regulu (
8
), ar ko paredzēts pagarinājums, tika iesniegts pārskatīšanas pieprasījums, ko Komisija noraidīja 2023. gada 3. jūlijā.
Prasītājas apstrīdēja šos trīs Komisijas pieņemtos noraidošos lēmumus, it īpaši atsaucoties uz nepareizu Regulas Nr. 1107/2009 17. panta (
9
) interpretāciju un piemērošanu.
Vispārējās tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, attiecībā uz apstiprinājuma pagarināšanas ilgumu lietās T‑412/22 un T‑94/23 Vispārējā tiesa atgādina, ka Komisijai, īstenojot savas pilnvaras saskaņā ar Regulu Nr. 1107/2009, jāņem vērā piesardzības princips. Tādējādi, ja runa ir par darbīgo vielu, Komisija var veikt pasākumus, kas ierobežo šīs vielas izmantošanu, dodot priekšroku patērētāju drošības interesēm, negaidot šīs vielas apstiprinājuma atjaunošanas procedūras iznākumu.
Tādējādi Vispārējā tiesa Regulas Nr. 1107/2009 17. pantu interpretē, ņemot vērā šo principu, kā arī šā panta tekstu, kontekstu un to ietverošā tiesiskā regulējuma mērķus.
No šīs tiesību normas izriet, ka tad, ja tādu iemeslu dēļ, kurus pieteikuma iesniedzējs nevar ietekmēt, izrādās, ka darbīgās vielas apstiprinājuma termiņš beigsies pirms lēmuma par apstiprinājuma atjaunošanu pieņemšanas, tiek nolemts apstiprinājuma termiņa beigas atlikt uz laiku, kas ir pietiekams pieteikuma izskatīšanai. No tā izriet, ka pagarinājuma laikposma ilgums jāpielāgo konkrētajiem lietas apstākļiem, kas radušies atjaunošanas procedūras laikā, un to nevar piemērot automātiski vai pat sistemātiski.
Turklāt atjaunošanas pieteikums jāiesniedz ne vēlāk kā trīs gadus pirms apstiprinājuma perioda beigām, bet atjaunošanas procedūra ir pakļauta precīzam grafikam un ātruma prasībai. Šīs prasības ir vēl jo svarīgākas, jo darbīgās vielas apstiprinājuma pagarināšanai, pamatojoties uz Regulas Nr. 1107/2009 17. panta pirmo daļu, ir tādas pašas sekas kā sākotnējam apstiprinājumam vai apstiprinājuma atjaunošanai.
Līdz ar to Vispārējā tiesa uzskata, ka Regulas Nr. 1107/2009 17. pantā ir paredzēts mehānisms, kas jāpiemēro izņēmuma kārtā. Komisijai konkrētā lieta jāizvērtē ikreiz, kad tā pagarina darbīgās vielas apstiprinājumu. Šajā ziņā tai jāņem vērā atbilstošie elementi, lai noteiktu “pietiekamo laikposmu”, kurš nepieciešams, lai pabeigtu vielas novērtējumu, kas vēl turpinās.
Lai gan šajā pašā pantā Komisijai ir atstāta rīcības brīvība noteikt, kāds ir “pietiekams laikposms”, tomēr šī rīcības brīvība nav absolūta. Proti, termins “pietiekams laikposms” jāsaprot tādējādi, ka ar to tiek prasīts noteikt laikposmu, kas nav ne īsāks, ne garāks par to, kas ir nepieciešams, lai pabeigtu atjaunošanas procedūru katrā atsevišķā gadījumā.
Turklāt, kad Komisija plāno piemērot Regulas Nr. 1107/2009 17. pantu, tai jāņem vērā atjaunošanas procedūras kopējais ilgums, lai nodrošinātu, ka tā tiek veikta saprātīgās robežās, ņemot vērā ātruma prasību. Nevar pieļaut, ka apstiprinājuma atjaunošana, kurai ir pagaidu un izņēmuma raksturs, ļauj saglabāt tirgū darbīgo vielu laikposmā, kas būtiski pārsniedz sākotnējā apstiprinājuma termiņu, jo pretējā gadījumā ar šo regulu ieviestajai atjaunošanas sistēmai tiktu atņemta jebkāda lietderīgā iedarbība.
Šādi interpretējot, Regulas Nr. 1107/2009 17. pantā ar šīs regulas mērķiem un piesardzības principu saderīgā veidā ir izsvērtas dažādas attiecīgās intereses. No vienas puses, tiek ņemtas vērā intereses, kas liecina par to, ka viela, kura ir apstiprināta saskaņā ar Savienības tiesību normām, nav neprognozējami aizliegta atjaunošanas procedūras kavēšanās dēļ, kuru pieteikuma iesniedzējs nevar ietekmēt. No otras puses, piešķirtais pagarinājums ir tikai uz laiku: to var pārtraukt ar lēmumu apstiprinājumu neatjaunot vai tam var noteikt ierobežojumus vielu izmantošanā, un it īpaši tas nedrīkst pārsniegt to, kas ir nepieciešams, ņemot vērā katras lietas apstākļus.
Otrām kārtām, runājot par attiecīgo atjaunošanas procedūru kavēšanās iemesliem, Vispārējā tiesa lietās T‑94/23 un T‑565/23 interpretē Regulas Nr. 1107/2009 17. panta pirmajā daļā minēto frāzi “tādu iemeslu dēļ, kurus iesniedzējs nespēj ietekmēt”, atgādinot, ka gadījumā, ja Savienības tiesību akta teksts dažādu valodu versijās atšķiras, attiecīgā tiesību norma jāinterpretē, ņemot vērā to ietverošā tiesiskā regulējuma kontekstu un mērķi.
Attiecībā uz kontekstu, kādā šis noteikums iekļaujas, Vispārējā tiesa izvērtē pieteikuma iesniedzēja lomu atjaunošanas procedūrā, ņemot vērā šīs regulas 17. pantu.
Šajā ziņā gan apstiprināšanas procedūra, gan atjaunošanas procedūra tiek sākta pēc darbīgās vielas ražotāja, kas ir galvenais procedūras dalībnieks, iniciatīvas. Proti, pēdējais minētais ir atbildīgs par pieteikuma saturu, papildu dokumentācijas iesniegšanu un papildu informācijas sniegšanu ziņotājai dalībvalstij vai Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA), kurai tas turklāt var iesniegt apsvērumus par atjaunošanas ziņojumu. Atjaunošanas pieteikuma iesniedzējs ir dalībnieks, kas tādējādi piedalās visos procedūras posmos, un tas viņam ļauj ietekmēt šīs procedūras norisi.
Savukārt attiecībā uz apstiprinājuma perioda pagarināšanu atjaunošanas pieteikuma iesniedzējam nav jāiesniedz pieteikums un ar to nav paredzēts apspriesties. Procedūru sāk pēc savas ierosmes, un Komisijai jāpārbauda, vai kavēšanās atjaunošanas procedūras norisē nav radusies tādu iemeslu dēļ, “kurus iesniedzējs nespēj ietekmēt”. Ņemot vērā šos apstākļus, pieteikuma iesniedzēja rīcība jāvērtē, ievērojot dažādos atjaunošanas procedūras posmus, kas notiek pirms iespējamās apstiprināšanas laikposma pagarināšanas, kuros tas ir bijis līdzdalībnieks.
Viens no Regulas Nr. 1107/2009 17. panta pirmajā daļā minētajiem mērķiem ir tāds, ka Komisijai jāpiešķir īpaša nozīme mērķim nodrošināt cilvēku un dzīvnieku veselības un vides aizsardzības augstu līmeni, un tai arī jāpārliecinās ne tikai par to, ka pieteikuma iesniedzējs ir rīkojies, ievērojot termiņus, bet arī par to, ka kavēšanās atjaunošanas procedūras norisē nav atkarīga no tā rīcības. Šajā kontekstā pieeja, kas prasītu pieteikuma iesniedzēja nodomu kavēt šīs procedūras norisi, ir pārāk ierobežojoša un var izjaukt līdzsvaru, ko likumdevējs ir atradis par labu atjaunošanas pieteikuma iesniedzēja interesēm. Lai ievērotu šo līdzsvaru, nepieciešama objektīva un in concreto kavēšanās iemeslu analīze, lai noteiktu, ka šī kavēšanās ir notikusi tādu iemeslu dēļ, kurus iesniedzējs nespēj ietekmēt, un viņam rūpīgi jāievēro visi noteikumi, kas ir piemērojami pieteikumam un atjaunošanas procedūrai.
Neveicot pieteikuma iesniedzēja lomas analīzi in concreto, piemērojot ierobežojošu pieeju attiecībā uz atjaunošanas pieteikuma iesniedzēja lomu iespējamā atjaunošanas procedūras aizkavēšanā un neņemot vērā viņa iespējamo lomu gadījumā, ja cits dalībnieks kaut vai daļēji ir veicinājis kavēšanos, Komisija ir pieļāvusi tiesību kļūdu, interpretējot Regulas Nr. 1107/2009 17. pantu.
(
1
)	Komisijas 2022. gada 27. aprīļa Lēmums Ares(2022) 3275139, Komisijas 2022. gada 6. decembra Lēmums Ares(2022) 8437051 un Komisijas 2023. gada 3. jūlija Lēmums Ares(2023) 4611321.
(
2
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV 2009, L 309,1. lpp.).
(
3
)	Komisijas Direktīva 2006/75/EK (2006. gada 11. septembris), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu dimoksistrobīnu kā aktīvo vielu (OV 2006, L 248, 3. lpp.).
(
4
)	Ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2015/408 (2015. gada 11. marts) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū 80. panta 7. punkta īstenošanu un aizstājamo vielu saraksta izveidošanu (OV 2015, L 67, 18. lpp.).
(
5
)	Ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2021/2068 (2021. gada 25. novembris), ar ko attiecībā uz apstiprinājuma periodu pagarināšanu darbīgajām vielām benfluralīnam, dimoksistrobīnam, fluazināmam, flutolanilam, mekopropam‑P, mepikvatam, metirāmam, oksamilam un piraklostrobīnam groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 (OV 2021, L 421, 25. lpp.).
(
6
)	Ar Komisijas Direktīvu 2008/44/EK (2008. gada 4. aprīlis), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, iekļaujot kā darbīgās vielas bentiavalikarbu, boskalīdu, karvonu, fluoksastrobīnu, Paecilomyces lilacinus un protiokonazolu (OV 2008, L 94, 13. lpp.).
(
7
)	Ar Komisijas Direktīvu 2001/99/EK (2001. gada 20. novembris), ar ko groza I pielikumu Padomes Direktīvai 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, lai iekļautu glifosātu un tifensulfuronu kā aktīvās vielas (OV 2001, L 304, 14. lpp.).
(
8
)	Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2022/2364 (2022. gada 2. decembris), ar ko attiecībā uz darbīgās vielas glifosāta apstiprinājuma perioda pagarināšanu groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 (OV 2022, L 312, 99. lpp.).
(
9
)	Atbilstoši Regulas Nr. 1107/2009 17. pantam, “ja tādu iemeslu dēļ, kurus iesniedzējs nespēj ietekmēt, gaidāms, ka apstiprinājuma termiņš beigsies, pirms pieņem lēmumu par tā atjaunošanu, saskaņā ar 79. panta 3. punktā paredzēto regulatīvo procedūru pieņem lēmumu, ar ko attiecībā uz minēto iesniedzēju atliek apstiprināšanas laikposma beigu termiņu tā, lai būtu pietiekami daudz laika novērtēt iesniegumu”. Šīs regulas 17. panta trešajā daļā paredzēti elementi, kurus ņem vērā, nosakot pagarinājuma periodu, proti: “a) laiku, kas vajadzīgs lūgtās informācijas sniegšanai; b) procedūras beigšanai vajadzīgo laiku; c) vajadzības gadījumā nepieciešamību nodrošināt saskaņotas darba programmas izstrādi, kā paredzēts 18. pantā”.