62005CJ0196_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta C‑196/05
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam,
ko Finanzgericht München (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2005. gada 17. februārī un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 4. maijā, tiesvedībā
Sachsenmilch AG
pret
Oberfinanzdirektion Nürnberg .
TIESA (sestā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Malenovskis [ J. Malenovský ], tiesneši S. fon Bārs [ S. von Bahr ] un A. O’Kīfs [ A. Ó Caoimh ] (referents),
ģenerāladvokāts F. Dž. Džeikobss [ F. G. Jacobs ],
sekretāre K. Štranca [ K. Sztranc ], administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un tiesas sēdi 2006. gada 23. februārī,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
– Sachsenmilch AG
vārdā – O. Derflers [ O. Dörfler ] un V. Hārmans [ W. Haarmann ], Rechtsanwälte, kā arī M. Hundebeks [ M. Hundebeck ], padomdevējs,
– Oberfinanzdirektion Nürnberg
vārdā – S. Junkers [ S. Junker ], pārstāvis,
– Eiropas Kopienu Komisijas vārdā – Ž. Otjo [ J. Hottiaux ], pārstāve, kam palīdz B. Vēgenbaurs [ B. Wägenbaur ], advokāts,
ņemot vērā lēmumu, kas pieņemts pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas, izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Sprieduma pamatojums
1. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt kombinētās nomenklatūras (turpmāk tekstā – “KN”) apakšpozīciju 0406 10, kas ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), ko groza Komisijas 2002. gada 1. augusta Regula (EK) Nr. 1832/2002 (OV L 290, 1. lpp.), I pielikumā.
2. Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp Sachsenmilch AG (turpmāk tekstā – “ Sachsenmilch ”) un Oberfinanzdirektion Nürnberg (Nirnbergas Reģionālā finanšu direkcija, turpmāk tekstā – “ Oberfinanzdirektion ”) sakarā ar picai paredzētas mocarellas bloku formā, kas pēc ražošanas no vienas līdz divām nedēļām ir uzglabāta zemā temperatūrā, klasifikāciju KN.
Atbilstošās tiesību normas
3. KN, kas ir ieviesta ar Regulu Nr. 2658/87, ir balstīta uz preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu (turpmāk tekstā – “HS”), ko ir izstrādājusi Muitas sadarbības padome, kas vēlāk ir kļuvusi par Pasaules Muitas organizāciju un ir izveidota ar 1983. gada 14. jūnijā Briselē noslēgtu starptautisku konvenciju (turpmāk tekstā – “HS konvencija”), kura Kopienas vārdā ir apstiprināta ar Padomes 1987. gada 7. aprīļa Lēmumu 87/369/EEK (OV L 198, 1. lpp.). KN pārņem no HS sešu ciparu pozīcijas un apakšpozīcijas, un vienīgi septītais un astotais cipars veido īpašas KN apakšgrupas. KN, kā arī autonomās un līgumtiesību likmes un papildu statistikas vienības ir ietvertas šās regulas I pielikumā.
4. KN pozīcija 0406, kas paredzēta minētās regulas I pielikuma otrās daļas I sadaļas 4. nodaļā, attiecas uz “sieriem un biezpienu”. Šī pozīcija cita starpā ietver:
– apakšpozīciju 0406 10, kas attiecas uz “svaigo (nebriedināto) sieru, ieskaitot sūkalu sieru, un biezpienu”, kas ietver apakšpozīciju 0406 10 20, kura attiecas uz sieriem, kuru “taukvielu saturs nepārsniedz 40 % no svara”;
– apakšpozīciju 0406 90, kas attiecas uz “pārējiem sieriem”, kas ietver apakšpozīciju 0406 90 87, kura attiecas uz pārējiem sieriem, kuru ūdens saturs beztauku sausnā “pārsniedz 52 %, bet nepārsniedz 62 %”.
5. KN 7. pielikumā ar nosaukumu “PTO [Pasaules Tirdzniecības organizācija] tarifu koncesijas, ko piešķir kompetentās Kopienas iestādes” KN apakšpozīcijā 0406 10 ar 36. kārtas numuru ir klasificēts “siers picai, sasaldēts, sagriezts gabalos ar vienādu svaru, kas mazāks vai vienāds ar 1 g, traukos ar kopējo neto saturu 5 kg vai vairāk, ar ūdens saturu 52 % vai vairāk un ar taukvielu saturu sausnā 38 % vai vairāk”. Minētajā pielikumā ar 44. kārtas numuru “svaigais (nebriedinātais) siers, ieskaitot sūkalu sieru, un biezpiens, kas neattiecas uz ar kārtas numuru 36 klasificēto sieru picai” ir klasificēts tajā pašā KN apakšpozīcijā.
6. HS skaidrojošajās piezīmēs par pozīciju 0406 ir norādīts, ka “svaigais siers ir siers, kas nav pakļauts nekādai nogatavināšanai (briedināšanai) un kas ir gatavs patēriņam uzreiz pēc tā ražošanas (piemēram, Ricotta, Broccio, cottage cheese, cream cheese, Mozarella )”.
Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
7. 1999. gada 7. jūnijā Sachsenmilch saņēma saistošo muitas izziņu par tarifiem, atbilstoši kurai picai paredzēta mocarella bloku formā, kas apmēram četrpadsmit dienas pēc ražošanas ir uzglabāta no 2 līdz 4°C temperatūrā, ņemot vērā Regulas Nr. 2658/87 I pielikumu tobrīd spēkā esošajā redakcijā, tika klasificēta KN apakšpozīcijā 0406 90 87. No iesniedzējtiesas lēmuma izriet, ka šā produkta apraksts ir šāds: “ūdens saturs nepārsniedz 47 %, taukvielu saturs nepārsniedz 40 %, ūdens saturs sausnā pārsniedz 52 %, bet ir zemāks par 62 %”.
8. Ar 2003. gada 30. oktobra lēmumu Oberfinanzdirektion atsauca šo muitas izziņu par tarifiem, jo nebija izpildīti nosacījumi klasificēšanai KN apakšpozīcijā 0406 90 87.
9. Pēc Sachsenmilch
celtas sūdzības Oberfinanzdirektion 2004. gada 8. jūnijā apstiprināja šo lēmumu, jo ““balta siera bloka gabala bez caurumiem” īpašību analīzes rezultātā konstatētais neattaisno tā klasifikāciju [KN] apakšpozīcijā 0406 90; nav veikts nekāds pētījums par mocarellas parauga garšas īpašībām tā, ka klasifikācija tika veikta, balstoties uz nepilnīgu informāciju; organoleptiskās pārbaudes rezultātā pierādītā garšas sajūta ir būtisks kritērijs, lai nošķirtu nebriedinātu mocarellu [KN] apakšpozīcijā 0406 10 no briedinātas mocarellas [KN] apakšpozīcijā 0406 90”.
10. 2004. gada 7. jūlijā Sachsenmilch pārsūdzēja šo lēmumu Finanzgericht München
[Minhenes Finanšu tiesa]. Tā apgalvoja, ka picai paredzētai mocarellai bloku formā sausne ir no 51,5 līdz 53,5 % un tā var saglabāties vismaz četrus mēnešus, jo tā ir paredzēta picas ražošanai. Turpretī mocarella, kas paredzēta patēriņam, ir tipiski svaigs produkts, ko var uzglabāt tikai četras nedēļas un kam sausne ir zemāka par apmēram 10 %. Līdz ar to picai paredzētajai mocarellai bloku formā ir īpašas funkcionālas īpašības, to var rīvēt un tai ir kūstoša un elastīga konsistence. Tādējādi tā nav svaigais un nebriedinātais siers. Turklāt Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē tā bija klasificēta briedināto sieru kategorijā.
11. Turpretī, pēc Oberfinanzdirektion
domām, picai paredzētai mocarellai bloku formā pēc tam, kad apmēram divas nedēļas tā ir uzglabāta no 2 līdz 4°C temperatūrā, joprojām piemīt svaigā siera īpašības. Šajā uzglabāšanas periodā notiekošajā bioķīmiskajā procesā rodas tikai nebūtiskas izmaiņas. Šajā ziņā, tā kā nav standartizētas ķīmiskas vai fizioķīmiskas metodes taukvielu un proteīnu sadalīšanās noteikšanai, prioritāte ir jāpiešķir pārbaudei ar sajūtu palīdzību, kas ir atzīta par objektīvu analīzes metodi un par ko ir pieņemtas valsts (norma L.00.90/36 Vācijā) un starptautiskās (norma DIN 10964) normas, salīdzinājumā ar ķīmiskajām metodēm un nobriedināšanas laika noteikšanu. Pārbaudes ar sajūtu palīdzību beigās tikai pēc divpadsmit uzglabāšanas nedēļām var konstatēt īpašību izmaiņas, proti, viegli rūgtu un kazeīna garšu. Turpretī sausnes līmenis neesot objektīvs klasifikācijas kritērijs. Picai paredzēta mocarella bloku formā attiecīgi ir uzskatāma par briedinātu sieru tikai tad, ja savu īpašību dēļ tā skaidri atšķiras no svaigā siera, kam ir vajadzīgs pietiekami liels briedināšanas periods. Turklāt gan Vācijas tiesiskajā regulējumā, gan 2003. gada Pārtikas ražošanas kodeksa komisijas projektā, ko izveidojusi Apvienoto Nāciju Pārtikas un lauksaimniecības organizācija un Pasaules Veselības organizācija, mocarella tiek definēta kā nebriedināts siers.
12. Savā lēmumā iesniedzējtiesa konstatē, ka no organoleptiskās pārbaudes un nosacījumiem, kādos attiecīgā mocarella pamata prāvā tika ražota un uzglabāta, izriet, ka pēc no vienas līdz divu nedēļu uzglabāšanas tai vēl nav radušās tādas izmaiņas, kuru dēļ tā zaudētu savas svaigā siera īpašības. Tieši otrādi – šādas uzglabāšanas apstākļi kavē vai palēnina briedināšanas procesu. Attiecīgā mocarella var tikt patērēta uzreiz pēc ražošanas. Tikai pēc divu nedēļu uzglabāšanas tā tiek pārveidota, jo tikai tajā brīdī tās kušanas, elastīguma un krāsas īpašības sasniedz optimālo līmeni. Turklāt HS skaidrojošajās piezīmēs mocarella ir minēta kā svaigā siera piemērs, un KN 7. pielikumā “siers picai” arī ir klasificēts šajā kategorijā. Tomēr, tā kā Komisija vairākus gadus ir pieļāvusi minētās mocarellas dažādu klasifikāciju pastāvēšanu dalībvalstīs tā, ka ražotāji, kas reģistrēti dalībvalstīs, kurās mocarella ir klasificēta kā svaigais siers, eksporta atlīdzības ziņā ir nelabvēlīgā konkurences stāvoklī, ir lietderīgi, lai Tiesa pieņemtu prejudiciālu nolēmumu, lai iekšējā tirgū izveidotos vienota klasifikācijas prakse.
13. Šādos apstākļos iesniedzējtiesa nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālos jautājumus:
“1) Vai [KN] Komisijas 2003. gada 11. septembra Regulas (EK) Nr. 1789/2003 I pielikuma redakcijā, ar ko groza Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu I pielikumu (OV L 281, 1. lpp.), ir jāinterpretē tā, ka siers picai (mocarella), kas pēc ražošanas no vienas līdz divām nedēļām ir uzglabāts no 2 līdz 4°C temperatūrā, ir jāklasificē apakšpozīcijā 0406 10?
2) Vai jautājuma par to, vai siers ir svaigais siers [KN] apakšpozīcijas 0406 10 izpratnē, izvērtēšana var tikt veikta, pamatojoties uz organoleptiskajām īpašībām, ja nav Kopienu tiesību normu?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Ievada apsvērumi
14. Tiesas sēdē Sachsenmilch pirmo reizi apstrīdēja pirmā jautājuma lietderību pamata prāvas izskatīšanai. Tā apgalvoja, ka vēršanās Tiesā atbilstoši EKL 234. pantam pamatā bija lēmums, ar kuru Oberfinanzdirektion 2003. gadā atsauca to muitas izziņu par tarifiem, kuru tā bija izsniegusi 1999. gadā, par picai paredzētu mocarellu bloku formā, kas pēc ražošanas no vienas līdz divām nedēļām ir uzglabāta no 2 līdz 4°C temperatūrā. Tā kā šis lēmums tika pamatots ar to, ka minētā muitas izziņa tika izdota bez organoleptiskās pārbaudes veikšanas, Tiesai šīs prāvas ietvaros esot jāatbild tikai uz otro uzdoto jautājumu.
15. Šajā sakarā ir jāatgādina, ka no pastāvīgās judikatūras izriet – EKL 234. pantā paredzētā procedūra ir instruments sadarbībai starp Tiesu un valstu tiesām, pateicoties kurai Tiesa valstu tiesām var sniegt Kopienu tiesību interpretāciju, kas tām nepieciešama, izskatot tajās ierosinātās lietas. No tā izriet, ka tikai valsts tiesas, kuras iztiesā prāvu un ir atbildīgas par sprieduma taisīšanu, ņemot vērā katras lietas īpatnības, var noteikt gan to, cik nepieciešams ir prejudiciālais nolēmums sprieduma taisīšanai, gan arī to, cik piemēroti ir Tiesai uzdotie jautājumi (skat. it īpaši 2001. gada 11. janvāra spriedumu lietā C‑403/98 Monte Arcosu, Recueil, I‑103. lpp., 21. punkts, un 2006. gada 16. februāra spriedumu lietā C‑500/04 Proxxon, Krājums, I‑1545. lpp., 17. punkts).
16. Šajā gadījumā – pretēji tam, ko apgalvo Sachsenmilch, – no lēmuma par prejudiciālu jautājumu uzdošanu izriet, ka tiesa, kas izskata pamata prāvu, uzskata, ka lietas izskatīšanai ir ne tikai jāpārbauda, vai picai paredzētas mocarellas bloku formā organoleptiskās īpašības ir piemērots kritērijs tās tarifu klasifikācijas veikšanai, bet arī vispārīgi un galvenokārt noteikt, vai minētā mocarella ir klasificējama kā svaigais siers KN apakšpozīcijā 0406 10. Tādējādi Tiesai nav jāaprobežojas tikai ar atbildi uz otro uzdoto jautājumu.
Par KN apakšpozīcijas 0406 10 interpretāciju
17. Uzdodot jautājumus, kuri ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa pēc būtības jautā, vai picai paredzēta mocarella bloku formā, kas pēc ražošanas divas nedēļas ir uzglabāta no 2 līdz 4°C temperatūrā, ir jāklasificē kā svaigais siers KN apakšpozīcijā 0406 10 un vai šajā sakarā minētās mocarellas organoleptiskās īpašības ir piemērots kritērijs.
18. Vispirms ir jāatzīmē – kā to pamatoti norādīja Komisija –, ka šie jautājumi ir jāizskata, ņemot vērā nevis Regulas Nr. 1789/2003 tiesību normas, kā tas ir piedāvāts pirmā jautājuma tekstā, bet gan Regulas Nr. 1832/2002 tiesību normas, jo valsts lēmums, kas noteica apstrīdēto tarifu klasifikāciju, tika pieņemts atbilstoši Regulai Nr. 1832/2002. Šo abu regulu atbilstošās tiesību normas pēc būtības attiecībā uz attiecīgajām KN apakšpozīcijām tomēr ir identiskas.
19. Turpinājumā ir jāuzsver – tā kā Tiesai ir jāsniedz prejudiciālais nolēmums tarifu klasifikācijas jomā, tās uzdevums ir iesniedzējtiesai izskaidrot kritērijus, kuru lietojums tai ļautu attiecīgās preces pareizi klasificēt KN, nevis veikt šo klasifikāciju pašai, jo Tiesas rīcībā var nebūt visas šim uzdevumam nepieciešamās informācijas. Tādējādi valsts tiesa katrā ziņā ir labākā pozīcijā, lai veiktu šo uzdevumu (2002. gada 7. novembra spriedums apvienotajās lietās no C‑260/00 līdz C‑263/00 Lohmann
un Medi Bayreuth, Recueil, I‑10045. lpp., 26. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā Proxxon, 23. punkts).
20. Tādējādi uzdotie jautājumi ir jāsaprot tā, ka, tos uzdodot, [iesniedzējtiesa] vēlas zināt, kādi kritēriji ir jāizmanto, lai noteiktu, vai tāds produkts kā picai paredzēta mocarella bloku formā pamata prāvā var tikt klasificēta KN apakšpozīcijā 0406 10 kā svaigais siers.
21. Jāatzīst, ka pozīcija 0406 ietver “sierus un biezpienu” un ka pamata prāvā netiek apstrīdēts, ka picai paredzēta mocarella bloku formā attiecas uz šo pozīciju. Tomēr, kaut arī Oberfinanzdirektion, tāpat kā iesniedzējtiesa un Komisija, uzskata, ka minētā mocarella ir klasificējama KN apakšpozīcijā 0406 10 ar nosaukumu “(nebriedināts) svaigais siers, ieskaitot sūkalu sieru, un biezpiens”, Sachsenmilch uzskata, ka tā attiecas uz KN apakšpozīciju 0406 90 ar nosaukumu “pārējie sieri”.
22. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai nodrošinātu tiesisko drošību un kontroles iespējas, noteicošie kritēriji preču tarifu klasifikācijai visp ārīgā veidā ir jāmeklē to objektīvajās īpašībās un īpatnībās, kas definētas KN pozīcijā un tās sadaļu vai nodaļu piezīmēs (2004. gada 16. septembra spriedums lietā C‑396/02 DFDS, Krājums, I‑8439. lpp., 27. punkts, un 2005. gada 8. decembra spriedums lietā C‑445/04 Possehl Erzkontor, Krājums, I‑10721. lpp., 19. punkts).
23. KN un HS paskaidrojošajām piezīmēm savukārt ir būtiska nozīme dažādu tarifu pozīciju piemērošanas apjoma interpretācijā, tomēr tām nav juridiski saistoša spēka (iepriekš minētais spriedums lietā Possehl Erzkontor, 20. punkts).
24. Šajā gadījumā sadaļu vai nodaļu piezīmju tekstā nav nekādas norādes attiecībā uz picai paredzētas mocarellas bloku formā tarifu klasifikāciju.
25. Turpretī, ja minētā mocarella nav īpaši paredzēta nevienā no atbilstošo KN apakšpozīciju tekstiem, no apakšpozīcijas 0406 10 ar nosaukumu “(nebriedināts) svaigais siers [..]” teksta izriet, ka svaigā siera jēdziens sakrīt ar nebriedināta siera jēdzienu.
26. Tomēr, tā kā šādai apakšpozīcijai ir specifiskāks raksturs nekā KN apakšpozīcijai 0406 90, kas attiecas uz “pārējiem sieriem”, tai – kā to Tiesa jau ir noteikusi attiecībā uz KN apakšpozīciju 0406 20, kas attiecas uz rīvētu sieru vai siera pulveri, kas atrodas blakus KN apakšpozīcijai 0406 10, – pēc būtības ir jāpiešķir prioritāte pār minēto KN apakšpozīciju 0406 90 (skat. 1997. gada 17. jūnija spriedumu lietā C‑164/95 Eru Portuguesa, Recueil, I‑3441. lpp., 17. punkts).
27. Līdz ar to ir jānosaka, vai picai paredzēta mocarella bloku formā var būt nebriedināts siers KN apakšpozīcijas 0406 10 izpratnē, kas nozīmē to, ka ir jāprecizē briedināšanas jēdziens.
28. Ja KN skaidrojošajās piezīmēs nav nekādas norādes šajā sakarā, tad no HS skaidrojošajām piezīmēm turpretī izriet, ka briedināšana nozīmē nogatavošanos pēc siera uzglabāšanas noteiktu laiku, turklāt nebriedināts siers nav gatavs patēriņam “neilgi” pēc tā ražošanas.
29. Šajā ziņā ir jāatzīmē, ka vispārīgais noteikums sieram ( Codex Stan A‑6‑1978, rev. 1‑1999, grozīts 2003. gadā), kas noteikts Pārtikas ražošanas kodeksā, kura mērķis ir sniegt norādi, kas ļauj definēt noteiktu pārtikas preču īpašības (skat. 1988. gada 22. septembra spriedumu lietā 286/86 Deserbais, Recueil, 4907. lpp., 15. punkts), paredz, ka briedināts siers ir siers, kas noteiktu laiku ir uzglabāts tādā temperatūrā un apstākļos, kas ir vajadzīgi, lai notiktu siera bioķīmisko un fizisko īpašību izmaiņas.
30. No tā izriet, ka briedināšanas jēdziens paredz to, ka attiecīgajā sierā, to noteiktu periodu un konkrētā temperatūrā uzglabājot, notiek izmaiņas, kuru rezultātā tas iegūst vienu vai vairākas jaunas objektīvas īpašības un īpatnības, it īpaši sastāva, izskata un garšas ziņā.
31. Tomēr šajā sakarā ir jāatzīst, ka Regulas Nr. 1832/2002 7. pielikumā “siers picai” ir skaidri klasificēts KN apakšpozīcijā 0406 10, kas attiecas uz svaigajiem sieriem, un ka mocarella ir minēta HS skaidrojošajās piezīmēs kā svaigā siera piemērs, nenorādot nekādu atšķirību starp mocarellas veidiem.
32. Tādējādi no Kopienu tiesiskā regulējuma, kas attiecas uz KN, izriet, ka tādēļ vien, ka picai paredzēta mocarella bloku formā ir jāuzglabā divas nedēļas no 2 līdz 4°C temperatūrā, tā neiegūst obligāti briedinātā siera kvalitāti, ja vien šī uzglabāšana nav pietiekama, lai šajā sierā notiktu izmaiņas, kuru rezultātā tas iegūtu vienu vai vairākas jaunas objektīvas īpašības un īpatnības, it īpaši sastāva, izskata un garšas ziņā.
33. Ņemot vērā judikatūru, kas minēta šā sprieduma 19. punktā, Tiesai šā prejudiciālā nolēmuma ietvaros tomēr nav jānosaka, vai šie nosacījumi ir izpildīti, izvērtējot iesniedzējtiesas rīcībā esošos faktus. Tieši iesniedzējtiesai, kura turklāt lēmumā par prejudiciālu jautājumu uzdošanu konstatēja, ka picai paredzēta mocarella bloku formā nezaudē svaigā siera kvalitāti, jo tās uzglabāšana palēnina, pat kavē briedināšanas procesu, ir jāpiemēro minētie kritēriji, lai izskatītu pamata prāvu.
34. Līdz ar to – pretēji tam, ko apgalvo Sachsenmilch, – nekas neliedz iesniedzējtiesai ņemt vērā objektīvu analīzi ar sajūtu palīdzību, ja tāda ir, ko reglamentē valsts vai starptautiskās normas, ja šādas normas atļauj noteikt, vai sierā ir notikušas izmaiņas, kas ir ietekmējušas kādu no tā svaigā siera objektīvajām īpašībām un īpatnībām (šajā sakarā skat. 1990. gada 8. februāra spriedumu lietā C‑233/88 Van de Kolk, Recueil, I‑265. lpp., 13. punkts). Tomēr šajā gadījumā no iesniedzējtiesas lēmuma par prejudiciālo jautājumu uzdošanu izriet, ka picai paredzētas mocarellas bloku formā analīzei pastāv šāda veida normas.
35. Turpretī uzglabāšanas ilgums un temperatūra, kādos tiek uzglabāti citi briedinātie sieri, pretēji tam, ko apgalvo Komisija, šajā sakarā neiesniedzot pārliecinošus pierādījumus, nav obligāti uzskatāmi par atbilstošiem kritērijiem, lai noteiktu, vai picai paredzēta mocarella bloku formā ir briedināts siers. Kā Sachsenmilch ir uzsvērusi, pret to nevienam neiebilstot, uzglabāšanas ilgums, piemēram, var būtiski atšķirties atkarībā no attiecīgās siera šķirnes. Tādējādi nav apstrīdēts, ka, kaut arī Brī siers un kamambērs ir ietverti KN apakšpozīcijā 0406 90, to briedināšanas ilgums nepārsniedz desmit dienas.
36. Apstāklis kā tāds, uz ko ir norādījusi Sachsenmilch, ka picai paredzētai mocarellai bloku formā atbilstoši tās uzglabāšanai beigās ir objektīvas īpašības un īpatnības, tādas kā kušanas spējas un kapacitāte tikt sarīvētai, kas atšķiras no tām, kādas ir mocarellai, kura ir paredzēta patēriņam esošajā stāvoklī, kas ir svaigais siers, ko neviens neapstrīd, nav noteicošs. Šis apstāklis, ja pieņem, ka tas ir konstatēts, nekādi nepierāda, ka minētā mocarella noteikti ir ieguvusi objektīvas īpašības un īpatnības, kas ir pietiekamas, lai to kvalificētu kā briedināto sieru.
37. Līdz ar to uz prejudiciālajiem jautājumiem ir jāatbild, ka KN apakšpozīcija 0406 10, kas ir ietverta Regulas Nr. 2658/87, ko groza Regula Nr. 1832/2002, I pielikumā, ir jāinterpretē tā, ka tā ir piemērojama picai paredzētai mocarellai bloku formā, kas pēc tās ražošanas no vienas līdz divām nedēļām ir uzglabāta no 2 līdz 4°C temperatūrā, ja vien šī uzglabāšana ir pietiekama, lai minētajā mocarellā notiktu izmaiņas, kuru rezultātā tā iegūtu vienu vai vairākas jaunas objektīvas īpašības un īpatnības, it īpaši sastāva, izskata un garšas ziņā. Iesniedzējtiesai ir jānosaka, vai šie nosacījumi ir izpildīti.
Par tiesāšanās izdevumiem
38. Attiecībā uz pamata lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu Tiesa (sestā palāta) nospriež:
Kombinētās nomenklatūras apakšpozīcija 0406 10, kas ir ietverta Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, ko groza Komisijas 2002. gada 1. augusta Regula (EK) Nr. 1832/2002, I pielikumā, ir jāinterpretē tā, ka tā ir piemērojama picai paredzētai mocarellai bloku formā, kas pēc tās ražošanas no vienas līdz divām nedēļām ir uzglabāta no 2 līdz 4°C temperatūrā, ja vien šī uzglabāšana ir pietiekama, lai minētajā mocarellā notiktu izmaiņas, kuru rezultātā tā iegūtu vienu vai vairākas jaunas objektīvas īpašības un īpatnības, it īpaši sastāva, izskata un garšas ziņā. Iesniedzējtiesai ir jānosaka, vai šie nosacījumi ir izpildīti.