62009CJ0133_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C‑133/09. sz. ügyben,
az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Fővárosi Bíróság (Magyarország) a Bírósághoz 2009. április 8‑án érkezett, 2009. február 23‑i határozatával terjesztett elő az előtte
Uzonyi József
és
a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (negyedik tanács),
tagjai: J.‑C. Bonichot tanácselnök, C. Toader, K. Schiemann, L. Bay Larsen (előadó) és A. Prechal bírák,
főtanácsnok: J. Mazák,
hivatalvezető: Fülöp B. tanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2010. július 8‑i tárgyalásra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
– Uzonyi J. képviseletében Uzonyi Y. ügyvéd,
– a magyar kormány képviseletében Somssich R., Fehér M. és Szíjjártó K., meghatalmazotti minőségben,
– az Európai Bizottság képviseletében Simon. B. és F. Clotuche‑Duvieusart, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
Az ítélet indoklása
1. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya a 2006. február 20‑i 319/2006/EK tanácsi rendelettel (HL L 58., 32. o.) módosított, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29‑i 1782/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 270., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 269. o., a továbbiakban: 1782/2003 rendelet) 143ba. cikke (1) bekezdésének értelmezése.
2. Ezt a kérelmet Uzonyi J. és a Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (a továbbiakban: Hivatal) között, elkülönített cukortámogatás iránti kérelem tárgyában folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő.
Jogi háttér
A közösségi jog
3. Az 1782/2003 rendelet „Elkülönített cukortámogatás” címet viselő 143ba. cikke (1) bekezdésének első albekezdése előírja:
„A 143b. cikktől eltérve az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó új tagállamok 2006. április 30‑ig úgy határozhatnak, hogy a 2006., 2007. és 2008. évre vonatkozóan elkülönített cukortámogatásban részesítik az egységes területalapú támogatási rendszer keretében támogatásra jogosult mezőgazdasági termelőket. A támogatás megítéléséről tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján döntenek, mint például:
– az 1260/2001/EK rendelet 19. cikkének megfelelően megkötött szállítási szerződésekkel lefedett cukorrépa, cukornád vagy cikória mennyisége,
– az 1260/2001/EK rendeletnek megfelelően előállított cukor vagy inulinszirup mennyisége,
– cukor vagy inulinszirup előállításához felhasznált, és az 1260/2001/EK rendelet 19. cikkével összhangban megkötött szállítási szerződésekkel lefedett cukorrépa, cukornád vagy cikória termőterületének átlagos hektárszáma
a tagállamok által 2006. április 30‑ig meghatározandó, a 2004–2005., 2005–2006. és 2006–2007. gazdasági évek közül egyet vagy többet magában foglaló, termékenként esetleg eltérő reprezentatív időszak tekintetében.”
4. A 2007. január 1‑jén hatályba lépett, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló 1782/2003/EK rendelet, a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló 318/2006/EK rendelet, és a Közösségen belül a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer megállapításáról szóló 320/2006/EK rendelet Bulgária és Románia Európai Unióhoz történő csatlakozása tekintetében történő kiigazításáról szóló, 2006. december 19‑i 2011/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 384., 1. o.) 1. cikkének 2. pontja értelmében a 143ba. cikk (1) bekezdése első albekezdésének második mondata helyébe a következő szöveg lépett:
„A támogatás megítélésének alapja a tagállamok által 2006. április 30‑ig meghatározott, a 2004/2005., a 2005/2006. és a 2006/2007. gazdasági évek közül egyet vagy többet magában foglaló, termékenként esetleg eltérő reprezentatív időszak. A reprezentatív időszakot az alábbi tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes feltételek alapján határozták meg:
– esettől függően az 1260/2001/EK rendelet 19. cikkének vagy a 318/2006/EK rendelet 6. cikkének megfelelően megkötött szállítási szerződésekkel lefedett cukorrépa, cukornád vagy cikória mennyisége,
– esettől függően az 1260/2001/EK rendeletnek vagy a 318/2006/EK rendeletnek megfelelően előállított cukor vagy inulinszirup mennyisége,
– cukor vagy inulinszirup előállításához felhasznált, és az esettől függően az 1260/2001/EK rendelet 19. cikkével vagy a 318/2006/EK rendelet 6. cikkével összhangban megkötött szállítási szerződésekkel lefedett cukorrépa, cukornád vagy cikória termőterületének átlagos hektárszáma.”
5. Az alperes ezen – az alapügyben időbeli hatálya miatt nem alkalmazható – módosításra annak érdekében hivatkozik, hogy támpontot adjon az 1782/2003 rendelet 143ba. cikkének értelmezéséhez.
A nemzeti szabályozás
6. Az egységes területalapú támogatási rendszer alapján támogatásra jogosult mezőgazdasági termelőknek nyújtott elkülönített cukortámogatásról szóló, 48/2006. (VI. 22.) FVM rendelet (Magyar Közlöny, 2006/75, a továbbiakban: FVM‑rendelet) 2. §‑ának (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A támogatásra azok a mezőgazdasági termelők jogosultak, akik:
a) a tárgyévben a külön jogszabály szerinti egységes területalapú támogatásra […] jogosultak;
b) a referencia időszakban […] répaszállítási jogosultsággal vagy Szlovénia cukor kvótája alapján szerződéssel rendelkeztek;
c) a cukorrépa szállítási joggal kapcsolatos kötelezettségeiket teljesítették.
[…]”
7. A szállítási jog megfelel a tagállamnak a közösségi jog alapján nyújtott cukorkvótával lefedett cukormennyiség előállításához szükséges cukorrépa‑mennyiségnek.
8. Az FVM‑rendelet 5. §‑a kimondja:
„(1) A támogatás igényléséhez az alábbi igazolásokat kell mellékelni:
a) a Cukor Terméktanács által kiadott igazolást a pályázó 2004. július 1‑jén, valamint 2005. július 1‑jén meglévő (16%‑os) szállítási jogának (tonna) mértékéről (amit egységesen 140 kg/t kihozatallal kell számítani);
b) a cukorrépát feldolgozó kvótajogosult gazdálkodó szervezet által kiadott igazolást a termeltetési szerződés alapján leszállított »A« és »B« (16%‑os) cukorrépa mennyiségről (tonna) a 2004/2005, illetve 2005/2006 gazdasági évben (a feldolgozók igazolásaikat egységesen – amennyiben ez szükséges – 140 kg‑os cukorkihozatalra korrigálva adják ki);
c) a Cukorrépa Termesztők illetékes Térségi Szövetségének igazolását arról, hogy a pályázó a szállítási joggal kapcsolatos kötelezettségeit teljesítette;
d) egyéb, a jogosultságot igazoló iratokat.
2) A Termelői Csoportok tagjai esetében a termelői csoport által átadott összes mennyiséget a feldolgozók, a tagok által a csoporton keresztül átadott részmennyiségeket pedig a Termelői Csoport együttesen igazolják.
[…]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
9. A termesztett cukorrépáját integrátor – a mezőgazdasági termelők termelési tevékenységében közvetítő, koordináló és segítő szerepet betöltő gazdasági szereplő – útján beszállító Uzonyi J., az alapeljárás felperese, az általa termesztett cukorrépa után 2006. június 28‑án a 2006. évi területalapú támogatáshoz kapcsolódó elkülönített cukortámogatási kérelmet nyújtott be a Hivatalhoz.
10. Uzonyi J. répaszállítási jogosultságot és az e jogosultságból fakadó kötelezettségek teljesítését azonban csak integrátorára vonatkozóan tudott igazolni.
11. Kérelmét a Hivatal 2007. április 18‑án kelt határozatában elutasította azzal az indokkal, hogy nem jogosult a támogatásra, mivel nem nyújtotta be a támogatás feltételeként az FVM‑rendelet 5. §‑ának (1) bekezdésében meghatározott névre szóló igazolásokat.
12. Uzonyi J. ezen elutasító határozat ellen fellebbezett.
13. Ezt a fellebbezést a földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter – az alapeljárás alperesének, a Hivatalnak a jogelődje – 2007. július 6‑án kelt határozatával elutasította.
14. Indokolásában kifejtette, hogy a támogatásra csak azok a mezőgazdasági termelők jogosultak, akik répaszállítási jogosultsággal rendelkeznek, és a szállítási joggal kapcsolatos kötelezettségeket teljesítették. Tekintve, hogy a felperes támogatási kérelméhez mellékelt igazolások nem a felperes, hanem az integrátor szállítási jogának és az ezzel kapcsolatos kötelezettségek igazolására szolgálnak, nem teljesültek az FVM‑rendelet 5. §‑ának (1) bekezdésében előírt feltételek.
15. Uzonyi J. az elutasító határozat ellen keresetet nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz. Véleménye szerint különbséget tesznek a cukorrépa‑termelők között aszerint, hogy maguk vagy integrátor útján szállítják‑e be a cukorrépát. Az FVM‑rendelet 5. §‑ának a cukorrépa termelői csoportok útján történő szállításáról szóló (2) bekezdése analógia útján történő alkalmazását kéri.
16. Az alapeljárás alperese a kérdést előterjesztő bíróság előtt előadta, hogy álláspontja szerint a tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumokat az 1782/2003 rendelet 143ba. cikkében említett reprezentatív időszakra, és nem az ugyanezen rendelkezés értelmében támogatásra jogosultak körére kell alkalmazni. Véleménye szerint álláspontját támasztja alá a 2011/2006 rendelet 1. cikkének 2. pontjával az 1782/2003 rendelet 143ba. cikkébe bevezetett módosítás is. Ez a módosítás nem megváltoztatta, hanem csak pontosította a normaszöveget. A tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumokat mind a módosítást megelőzően, mind azt követően csak a reprezentatív időszakra kellett alkalmazni.
17. A kérdést előterjesztő bíróság úgy ítéli meg, hogy az FVM‑rendelet 2. és 5. §‑a kizárja a támogatásból azokat a mezőgazdasági termelőket, akik nem közvetlenül szerződtek a cukorgyárral, hanem integrátorral kötöttek termeltetési szerződést, aki az általa integrált termelők területei után rendelkezett szállítási joggal. E termelők ugyanis saját személyükre vonatkozóan nem tudtak szállítási jogot igazolni, amit a támogatás elnyeréséhez az FVM‑rendelet hatályos rendelkezései értelmében meg kellett volna tenniük.
18. Ugyanezen bíróság megemlíti, hogy ugyanakkor, ha a mezőgazdasági termelők, termelői csoport tagjaként szintén nem közvetlenül szerződtek a cukorgyárral, hanem a termelői csoporttal kötöttek termeltetési szerződést, amely a termelői csoport tagtermelőinek területei után rendelkezett szállítási joggal, lehetőséget kaptak arra, hogy az FVM‑rendelet 5. §‑a (2) bekezdésének rendelkezései értelmében a támogatáshoz szükséges feltételeket e szervezetek által kiadott igazolással teljesítsék.
19. Álláspontja szerint figyelembe kell venni a Bíróság azon állandó ítélkezési gyakorlatát, miszerint a közös agrárpolitika keretén belül bármely hátrányos megkülönböztetés tilalmát megfogalmazó EK 34. cikk (2) bekezdésének második albekezdése nem más, mint az egyenlőség általános elvének a különös kifejeződése.
20. A kérdést előterjesztő bíróság szerint nem egyértelmű a vonatkozó uniós rendelkezés kérelem elbírálására irányadó szövegének tartalma, figyelemmel arra is, hogy e szöveg utóbb megváltozott. Amennyiben a Bíróság úgy ítélné meg, hogy az integrátor útján beszállító cukorrépa termelőknek az 1782/2003 rendelet 143ba. cikkének fenti szövegállapotából következően ugyanúgy járt az elkülönített cukortámogatás, mint azoknak a termelőknek, akik maguk szállították be a cukorrépát, a felperes (és sok más bírósághoz fordult társa) számára utólag megítélhető a 2006. évi elkülönített cukortámogatás az FVM‑rendelet 5. §‑a (2) bekezdésének analógia útján történő alkalmazásával.
21. E körülmények között a Fővárosi Bíróság úgy határozott, hogy az eljárást felfügg eszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„A[z] 1782/2003/EK […] rendelet 143ba. cikk[e] (1) bekezdésének 2006. december 31. napjáig hatályban volt »[a] támogatás megítéléséről tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján döntenek« rendelkezéséből következik‑e, hogy az egységes területalapú támogatáshoz kapcsolódó elkülönített cukortámogatásra való jogosultság szempontjából nem lehetett különbséget tenni a mezőgazdasági termelők között a szerint, hogy közvetlenül (saját maguk), vagy közvetve (integrátor útján) szállították be a cukorrépát feldolgozásra?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
22. A nemzeti bíróság kérdésével – az előzetes döntéshozatalra utaló határozat indokolására tekintettel – lényegében arra vár választ, hogy az 1782/2003 rendelet 143ba. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapeljárásban irányadó, amely a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorgyártónak e szállítási joggal rendelkező integrátor útján cukorrépát beszállító mezőgazdasági termelőt kizárja az elkülönített cukortámogatásban való részesülésből, míg e szabályozás elkülönített támogatást nyújt a szállítási joggal rendelkező, a cukorrépát közvetlenül a cukorgyártónak beszállító mezőgazdasági termelőnek, valamint a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorrépát valamely termelői csoport tagjaként az ezen, szállítási joggal rendelkező csoport útján a cukorgyártónak beszállító mezőgazdasági termelőnek.
23. Az e kérdésre történő válaszadás érdekében meg kell határozni, hogy az ilyen nemzeti szabályozás megvalósítja‑e az 1782/2003 rendelet 143ba. cikke által tiltott hátrányos megkülönböztetést.
24. Az alperes által az alapügyben előadott állításokra tekintettel előzetesen meg kell állapítani, hogy:
– az 1782/2003 rendelet 143ba. cikke alapügyre alkalmazandó szövegének valamennyi nyelvi változata egyértelműen akként rendelkezik, hogy az elkülönített cukortámogatást tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján nyújtják az egységes területalapú támogatási rendszer keretében támogatásra jogosult mezőgazdasági termelőknek;
– az említett cikk egyetlen nyelvi változata sem létesít kapcsolatot egyrészt a tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumok, másrészt a reprezentatív időszakok meghatározása között.
25. A 143ba. cikknek a 2011/2006 rendelet 1. cikke 2. pontjából eredő későbbi módosítása nem vonja kétségbe e megállapításokat.
26. Ugyanis bár nem zárható ki, hogy valamely módosító rendelkezés kivételesen támpontot adhat a módosított rendelkezés értelmezéséhez, ennek lehetősége elvben kizárt, ha a korábbi rendelkezés valamennyi nyelvi változata egyértelmű.
27. Mindenesetre úgy tűnik, hogy nem egyértelmű a jelen ügyben hivatkozott módosító rendelkezés mind a tizenkilenc rendelkezésre álló nyelvi változata. Ugyanis ezek közül hatnak – a dán, észt, francia, magyar, lengyel és portugál nyelvi változatnak – a szövegében található eltérések legalábbis kétségessé teszik annak eldöntését, hogy a tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumokat a támogatás nyújtására vagy a reprezentatív időszak meghatározására kell‑e alkalmazni.
28. Ezenkívül a többi tizenhárom – vagyis a spanyol, cseh, német, görög, angol, olasz, lett, litván, holland, szlovén, szlovák, finn és svéd – nyelvi változat ugyanolyan egyértelmű jelentéssel bír, mint az értelmezendő rendelkezés.
29. Azt kell tehát megállapítani, hogy az 1782/2003 rendelet 143ba. cikke az elkülönített cukortámogatás új tagállamok általi nyújtása esetén a tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alkalmazását követeli meg tőlük.
30. Ily módon nem tesz mást, mint ismételten kimondja a hátrányos megkülönböztetés EK 34. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében foglalt tilalmát.
31. E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a közös agrárpolitika keretén belül bármely hátrányos megkülönböztetés tilalma nem más, mint az egyenlőség általános elvének a különös kifejeződése, amely megköveteli, hogy a hasonló helyzeteket ne kezeljék különbözőképpen, és a különböző helyzeteket ne kezeljék azonos módon, kivéve ha e különbségtétel objektív módon igazolható (lásd az EK 34. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével kapcsolatban többek között a C‑313/04. sz. Franz Egenberger ügyben 2006. július 11‑én hozott ítélet [EBHT 2006., I‑6331. o.] 33. pontját, a C‑33/08. sz. Agrana Zucker ügyben 2009. június 11‑én hozott ítélet [EBHT 2009., I‑5035. o.] 46. pontját és a C‑365/08. sz. Agrana Zucker ügyben 2010. május 20‑án hozott ítélet [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 42. pontját).
32. A 143ba. cikket a 319/2006 rendelet illesztette be az 1782/2003 rendeletnek a 319/2006 rendelettel történő módosítását megelőző változatába.
33. A 319/2006 rendelet (2), (6), (7) és (9)–(11) preambulumbekezdéséből következik, hogy e rendelet célkitűzése a cukorrépát termesztő azon „mezőgazdasági termelők” jövedelme támogatásának biztosítása, akik az egységes területalapú támogatási rendszer keretében támogatásra jogosultak.
34. Az említett rendelet semmilyen kapcsolatot nem létesít az elkülönített cukortámogatás nyújtása és a cukorrépa mezőgazdasági termelők által a cukorgyártók részére való beszállításának – közvetlen vagy közvetett – módja között. Nem létesít kapcsolatot az elkülönített cukortámogatás és azon körülmény között sem, hogy a mezőgazdasági termelő rendelkezik‑e szállítási joggal, vagy sem.
35. A 319/2006 rendelet célkitűzésére tekintettel a cukorrépát termesztő mezőgazdasági termelők hasonló helyzetben vannak, attól függetlenül, hogy e termékeket közvetlenül vagy közvetetten szállítják‑e be a cukorgyártónak, és hogy saját maguk rendelkeznek‑e a nemzeti szabályozás által előírt szállítási joggal, vagy sem.
36. Márpedig az alapügyre alkalmazandó nemzeti jognak a kérdést előterjesztő bíróság által képviselt és a Bíróság által az e jognak az elé terjesztett írásbeli észrevételekben szereplő eltérő értelmezései miatt a kérdést előterjesztő bírósághoz intézett felvilágosítás iránti kérelemre adott válaszban megerősített értelmezése szerint a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorgyártónak szállítási joggal rendelkező integrátor útján cukorrépát beszállító integrált mezőgazdasági termelő nem részesülhet közvetlenül az elkülönített cukortámogatásban, ellentétben egyrészt a szállítási joggal rendelkező, a cukorrépa beszállítását saját maga végző, másrészt a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorrépát e joggal rendelkező termelői csoport tagjaként e csoport útján beszállító mezőgazdasági termelővel.
37. Ebből következően az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügyben irányadó, a hasonló helyzeteket különbözőképpen kezeli.
38. Ennélfogva ellenőrizni kell, hogy e különbségtétel objektív módon igazolható‑e.
39. A magyar kormány írásbeli észrevételeiben előadta, hogy az integrátor általánosságban jobb helyzetben van a támogatásigényléssel kapcsolatos adminisztrációs feladatok ellátása tekintetében, ez a megoldás alapesetben a termelőnek is kedvezőbb, illetve a hatékony és gyors ügyintézést is nagy mértékben elősegíti, ha a hatóságnak csupán az integrátor kérelmét kell elbírálnia, nem pedig az általa integrált egyedi termelők kérelmeit.
40. A szóbeli szakasz során a magyar kormány kifejtette, hogy álláspontja szerint az 1782/2003 rendelet 143ba. cikke feltételeinek teljesüléséhez az szükséges, hogy az integrátor maga legyen jogosult támogatásra az egységes területalapú támogatási rendszer keretében.
41. Mindamellett meg kell jegyezni, hogy a kérdést előterjesztő bíróság értelmezése szerint a mezőgazdasági termelőnek valamely szállítási joggal rendelkező termelői csoporthoz való tartozása nem zárja ki azt, hogy az említett mezőgazdasági termelőnek közvetlenül nyújtsanak elkülönített cukortámogatást, még ha az érdekelt maga nem is rendelkezik szállítási joggal.
42. Ily módon úgy tűnik, hogy a mezőgazdasági termelők valamely termelői csoport tagjaként saját maguk nyújthatják be az elkülönített cukortámogatás iránti kérelmet, anélkül hogy felhoznák velük szemben az azon alapuló megfontolásokat, hogy a kérelmek együttes kezelése hatékonyabb. Márpedig hasonló megfontolások ugyanolyan mértékben érvényesek lehetnek a mezőgazdasági termelők e kategóriája és a szállítási joggal nem rendelkező integrált mezőgazdasági termelők kategóriája esetében.
43. Végeredményben még akkor is, ha e megfontolások felhozhatók azon integrált mezőgazdasági termelőkkel vagy valamely termelői csoport azon tagjaival szemben, akik nem saját maguk végzik a cukorgyártóknak való beszállítást, semmilyen körülmények között nem igazolhatják objektív módon a mezőgazdasági termelők e két kategóriájával szemben az azon mezőgazdasági termelőhöz képest alkalmazott különbségtételt, aki maga végzi a cukorgyártónak való beszállítást.
44. E megfontolásokra különösen akkor nem lehet hivatkozni, ha az elkülönített támogatás közvetítő kérelmére való nyújtására előírt feltételek végül azzal a hatással jártak, hogy megfosztották az érintett mezőgazdasági termelőket az e támogatásban való részesüléstől, például azokban az esetekben, amikor:
– e mezőgazdasági termelők a közvetítő mulasztása esetén nem nyújthatnak be közvetlenül elkülönített támogatás iránti kérelmet utóbbi helyett;
– az elkülönített támogatás iránti kérelemnek a közvetítő által a mezőgazdasági termelők javára történő benyújtása attól a feltételtől függ, hogy a közvetítő maga jogosult‑e a támogatásra az egységes területalapú támogatási rendszer keretében, jóllehet az 1782/2003 rendelet 143ba. cikke e követelményt csak az elkülönített támogatást igénylő mezőgazdasági termelőre, és nem a képviseletében eljáró közvetítőre vonatkozóan írja elő.
45. Következésképpen meg kell állapítani, hogy az olyan bánásmódbeli különbség, mint amilyet az alapügy keretében alkalmaztak, objektív módon nem igazolható.
46. A feltett kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy az 1782/2003 rendelet 143ba. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapeljárásban irányadó, amely a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorgyártónak e szállítási joggal rendelkező integrátor útján cukorrépát beszállító mezőgazdasági termelőt kizárja az elkülönített cukortámogatásban való részesülésből, míg e szabályozás elkülönített támogatást nyújt a szállítási joggal rendelkező, a cukorrépát közvetlenül a cukorgyártónak beszállító mezőgazdasági termelőnek, valamint a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorrépát valamely termelői csoport tagjaként az ezen, szállítási joggal rendelkező csoport útján a cukorgyártónak beszállító mezőgazdasági termelőnek.
47. Mindenesetre a nemzeti bíróságnak kell mérlegelnie, hogy a nemzeti szabályozást az alkalmazandó közösségi joggal összhangban tudja‑e értelmezni.
A költségekről
48. Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:
A 2006. február 20‑i 319/2006/EK tanácsi rendelettel módosított, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29‑i 1782/2003/EK tanácsi rendelet 143ba. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapeljárásban irányadó, amely a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorgyártónak e szállítási joggal rendelkező integrátor útján cukorrépát beszállító mezőgazdasági termelőt kizárja az elkülönített cukortámogatásban való részesülésből, míg e szabályozás elkülönített támogatást nyújt a szállítási joggal rendelkező, a cukorrépát közvetlenül a cukorgyártónak beszállító mezőgazdasági termelőnek, valamint a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorrépát valamely termelői csoport tagjaként az ezen, szállítási joggal rendelkező csoport útján a cukorgyártónak beszállító mezőgazdasági termelőnek.