SODBA SODIŠČA (sedmi senat)
z dne 12. oktobra 2023(*)
„Predhodno odločanje – Socialna varnost delavcev migrantov – Uredba (ES) št. 883/2004 – Člen 55(1)(a) – Prekrivanje dajatev druge vrste – Uporaba nacionalnih pravil za preprečevanje prekrivanja – Izračun vdovske pokojnine – Delitev zneskov dajatve ali dajatev ali drugih dohodkov, ki so bili upoštevani, s številom dajatev – Pojem ‚zneski, ki so bili upoštevani‘“
V zadevi C‑45/22,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo tribunal du travail francophone de Bruxelles (delovno sodišče v Bruslju za postopke v francoščini, Belgija) z odločbo z dne 4. januarja 2022, ki je na Sodišče prispela 20. januarja 2022, v postopku
HK
proti
Service fédéral des Pensions,
SODIŠČE (sedmi senat),
v sestavi F. Biltgen (poročevalec), predsednik senata, J. Passer, sodnik in M. L. Arastey Sahún, sodnica,
generalni pravobranilec: A. Rantos,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–        za HK on sam,
–        za belgijsko vlado S. Baeyens, C. Pochet in L. Van den Broeck, agenti,
–        za finsko vlado A. Laine, agentka,
–        za Evropsko komisijo B.-R. Killmann in D. Martin, agenta,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 27. aprila 2023
izreka naslednjo
Sodbo
1        Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 55(1)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 72).
2        Ta predlog je bil vložen v okviru spora med HK in zvezno službo za pokojnine (Belgija, v nadaljevanju: SFP) glede izračuna zneska vdovske pokojnine, do katere je HK upravičen po smrti svoje žene.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba št. 1408/71
3        Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti, v različici, spremenjeni in posodobljeni z Uredbo Sveta (ES) št. 118/97 z dne 2. decembra 1996 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 3) (v nadaljevanju: Uredba št. 1408/71), je bila razveljavljena 1. maja 2010, ki je datum, od katerega se uporablja Uredba št. 883/2004.
4        Člen 46(c) Uredbe št. 1408/71, naslovljen „Posebne določbe, ki se uporabljajo v primeru prekrivanja ene ali več dajatev, iz člena 46a(1), z eno ali več dajatvami [druge] vrste ali z drugimi dohodki, kadar gre za dve ali več držav“, je v odstavku 1 določal:
„Če ima prejemanje dajatev [druge] vrste ali drugih dohodkov za posledico zmanjšanje, mirovanje ali odvzem dveh ali več dajatev iz člena 46(1)(a)(i), se zneski, ki ne bi bili izplačani pri strogi uporabi določb v zvezi z zmanjšanjem, mirovanjem ali odvzemom, kot jih predvideva zakonodaja držav članic, delijo s številom dajatev, ki se zmanjšajo, mirujejo ali odvzamejo.“
5        Ta člen 46c je bil v Uredbo št. 1408/71 vstavljen z Uredbo Sveta (EGS) št. 1248/92 z dne 30. aprila 1992 (UL 1992, L 136, str. 7). V šestnajsti in dvaindvajseti uvodni izjavi zadnjenavedene uredbe je bilo navedeno:
„ker bi bilo treba za zaščito delavcev migrantov in njihovih preživelih oseb pred pretirano strogim uveljavljanjem določb nacionalne zakonodaje v zvezi z zmanjšanjem, mirovanjem ali odvzemom vključiti tudi določbe Uredbe (EGS) št. 1408/71, ki določajo stroga pravila za uporabo teh določb;
[…]
ker je treba v Uredbo (EGS) št. 1408/71 vključiti določbe, s katerimi bi zagotovili, da skupna uporaba nacionalnih določb o zmanjšanju, mirovanju ali ukinitvi s strani dveh ali več držav članic v primeru prekrivanja dajatev [druge] vrste ne bi škodljivo vplivala na delavce migrante ali njihove upravičence […]“
Uredba št. 883/2004
6        V uvodnih izjavah 4, 29 in 31 Uredbe št. 883/2004 je navedeno:
„(4)      Treba je spoštovati posebne značilnosti nacionalnih zakonodaj na področju socialne varnosti in zato oblikovati le sistem koordinacije.
[…]
(29)      Za zaščito delavcev migrantov in njihovih preživelih oseb pred pretirano strogim uveljavljanjem nacionalnih pravil v zvezi z zmanjšanjem, mirovanjem ali odvzemom je treba vključiti določbe, ki natančno določajo uporabo takih pravil.
[…]
(31)      Po mnenju Sodišča mora taka pravila sprejeti nacionaln[i] zakonodajalec, ob upoštevanju, da zakonodajna oblast Skupnosti določi meje, v katerih se uporabljajo nacionalne določbe v zvezi z zmanjšanjem, mirovanjem in odvzemom.“
7        Člen 52 te uredbe, naslovljen „Dodelitev dajatev“, določa:
„1.      Pristojni nosilec izračuna znesek dajatve, ki bi ga bilo treba izplačati:
(a)      po zakonodaji, ki jo uporablja, samo kadar so pogoji za upravičenost do dajatev izpolnjeni izključno po nacionalni zakonodaji (neodvisna dajatev);
(b)      z izračunom teoretičnega zneska in nato dejanskega zneska (sorazmerna dajatev) na naslednji način:
[…]
2.      Kadar je to primerno, pristojni nosilec uporabi za znesek, izračunan v skladu s pododstavki 1(a) in (b), vsa pravila glede zmanjšanja, mirovanja ali odvzema po zakonodaji, ki jo uporablja, v mejah, predvidenih v členih 53 do 55.
3.      Oseba je upravičena, da od pristojnega nosilca vsake države članice prejema višjega od zneskov, izračunanih v skladu s pododstavki 1(a) ali (b).
[…]“
8        Člen 53 te uredbe, naslovljen „Pravila za preprečevanje prekrivanja“, določa:
„1.      Vsako prekrivanje dajatev za invalidnost, dajatev za starost in dajatev za preživele osebe, ki se izračunajo ali dodelijo na podlagi zavarovalnih dob in/ali dob prebivanja, ki jih dopolni ista oseba, se šteje za prekrivanje dajatev iste vrste.
2.      Prekrivanje dajatev, ki jih ni mogoče šteti za dajatve iste vrste v smislu odstavka 1, se šteje za prekrivanje dajatev druge vrste.
3.      Glede pravil o zmanjšanju, mirovanju ali odvzemu, ki jih določa zakonodaja države članice v primeru prekrivanja dajatve za invalidnost, starost ali dajatve za preživele osebe z dajatvijo iste vrste ali dajatvijo druge vrste ali z drugim dohodkom, veljajo naslednje določbe:
(a)      pristojni nosilec upošteva dajatve ali dohodke, pridobljene v drugi državi članici, samo če zakonodaja, ki jo uporablja, predvideva upoštevanje dajatev ali dohodkov, pridobljenih v tujini;
(b)      pristojni nosilec upošteva znesek dajatev, ki jih izplačuje druga država članica, pred odvedbo davka, prispevkov za socialno varnost in drugih posameznih davščin ali odbitkov, če zakonodaja, ki jo uporablja, ne predvideva uporabo pravil za preprečevanje prekrivanja po takih odbitkih, pod pogoji in po postopkih, določenih v [Uredbi (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 883/2004 (UL L 284, str. 1)];
(c)      pristojni nosilec ne upošteva zneska dajatev, pridobljenih po zakonodaji druge države članice na podlagi prostovoljnega ali prostovoljnega nadaljevanja zavarovanja;
(d)      če ena sama država članica uporablja pravila za preprečevanje prekrivanja, ker oseba prejema dajatve iste ali druge vrste po zakonodaji druge države članice ali dohodek, pridobljen v drugi državi članici, se dodeljena dajatev lahko zmanjša samo za znesek takih dajatev ali takega dohodka.“
9        Člen 55 iste uredbe, naslovljen „Prekrivanje dajatev druge vrste“, v odstavku 1 določa:
„Če je za prejemanje dajatev druge vrste ali drugih dohodkov treba uporabljati pravila za preprečevanje prekrivanja, ki jih določa zakonodaja zadevnih držav članic v zvezi z:
(a)      dvema ali več neodvisnimi dajatvami, pristojni nosilec zneske upoštevanih dajatve ali dajatev ali drugih dohodkov [zneske dajatve ali dajatev ali drugih dohodkov, ki so bili upoštevani,] deli s številom dajatev, za katere veljajo navedena pravila;
vendar pa se osebi zaradi uporabe tega pododstavka ne more odvzeti statusa upokojenca za namene drugih poglavij tega naslova pod pogoji in po postopkih, določenih v […] [Uredbi št. 987/2009];
[…]“
Belgijsko pravo
10      Člen 20, prvi in četrti odstavek, arrêté royal no 50 du 24 octobre 1967 relatif à la pension de retraite et de survie des travailleurs salariés (kraljevi odlok št. 50 z dne 24. oktobra 1967 o starostni in vdovski pokojnini za zaposlene osebe) (Moniteur belge z dne 27. oktobra 1967, str. 11246) v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari (v nadaljevanju: kraljevi odlok št. 50), določa:
„Vdovska pokojnina se lahko prekriva s starostno pokojnino ali katero koli drugo ugodnostjo, ki nadomešča starostno pokojnino, le do zneska, ki ga določi kralj.
[…]
Kralj določi, za koliko se lahko vdovska pokojnina zmanjša, če preživeli zakonec prejema vdovsko pokojnino ali katero koli drugo nadomestno ugodnost, dodeljeno na podlagi sistema za starostne in vdovske pokojnine v tuji državi ali na podlagi sistema, ki se uporablja za osebje institucije mednarodnega javnega prava.“
11      Člen 52(1) arrêté royal du 21 décembre 1967 portant règlement général du régime de pension de retraite et de survie des travailleurs salariés (kraljevi odlok z dne 21. decembra 1967 o splošni ureditvi starostnih in vdovskih pokojnin za zaposlene osebe) (Moniteur belge z dne 16. januarja 1968, str. 441), v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari (v nadaljevanju: kraljevi odlok z dne 21. decembra 1967), v prvem, tretjem, četrtem in petem odstavku določa:
„Če lahko preživeli zakonec zahteva vdovsko pokojnino na podlagi pokojninskega sistema zaposlenih oseb in eno ali več starostnih pokojnin ali kakršnih koli drugih nadomestnih ugodnosti na podlagi pokojninskega sistema zaposlenih oseb ali enega ali več drugih pokojninskih sistemov, se vdovska pokojnina lahko prekriva s temi starostnimi pokojninami samo, če skupni znesek ne presega 110 % vdovske pokojnine, ki bi bila dodeljena preživelemu zakoncu za polno delovno dobo.
[…]
Če lahko zakonec [iz prvega pododstavka] zahteva tudi eno ali več vdovskih pokojnin ali nadomestnih ugodnosti v smislu člena 10a [kraljevega odloka št. 50], vdovska pokojnina ne more presegati razlike med, na eni strani, 110 % vdovske pokojnine za polno delovno dobo ter, na drugi strani, vsoto starostnih pokojnin ali nadomestnih ugodnosti iz prvega pododstavka in zneska v višini vdovske pokojnine za zaposleno osebo s polno delovno dobo, pomnoženega z ulomkom ali vsoto ulomkov, ki izražajo pomen vdovskih pokojnin v drugih pokojninskih sistemih, razen sistema za samozaposlene osebe. Ti ulomki so tisti, ki so ali bi bili upoštevani za uporabo zgoraj omenjenega člena 10a.
Uporaba [tretjega odstavka] ne sme povzročiti zmanjšanja vdovske pokojnine na znesek, ki je nižji od razlike med zneskom vdovske pokojnine, ki se lahko dodeli pred uporabo prejšnjih odstavkov, ter vsoto zneskov starostnih pokojnin in enakovrednih ugodnosti iz [prvega odstavka].
Za uporabo [prvega in tretjega odstavka] je vdovska pokojnina za celotno delovno dobo vdovska pokojnina, ki jo je mogoče dodeliti preživelemu zakoncu pred uporabo prejšnjih odstavkov, pomnožena z obratnim ulomkom tistega, ki je bil po potrebi omejen na podlagi zgoraj navedenega člena 10a in ki je bil uporabljen za izračun starostne pokojnine, ki je osnova za izračun vdovske pokojnine.“
12      Člen 52a kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967 določa:
„Za uporabo člena 20, [tretji in četrti odstavek], kraljevega odloka št. 50 se vdovska pokojnina preživelega zakonca, dodeljena na podlagi [kraljevega odloka št. 50] ali […] [kraljevega odloka z dne 23. decembra 1996 o izvajanju členov 15, 16 in 17 zakona z dne 26. julija 1996 o modernizaciji socialne varnosti in zagotavljanju vzdržnosti zakonskih pokojninskih sistemov (Moniteur belge z dne 17. januarja 1997, str. 904), zmanjša za znesek vdovske pokojnine ali nadomestne ugodnosti, dodeljene na podlagi sistema tuje države ali na podlagi sistema, ki se uporablja za osebje institucije mednarodnega javnega prava, ki se ji ni mogoče odpovedati.“
13      Člen 7 kraljevega odloka z dne 23. decembra 1996 o izvajanju členov 15, 16 in 17 zakona z dne 26. julija 1996 o modernizaciji socialne varnosti in zagotavljanju vzdržnosti zakonskih pokojninskih sistemov v odstavku 1, prvi pododstavek, določa:
„Če zakonec umre, preden začne prejemati svojo starostno pokojnino, vdovska pokojnina znaša 80 [%] starostne pokojnine, izračunane po stopnji iz člena 5(1), [prvi pododstavek], točka (a), tega odloka, ki bi bila zakoncu dodeljena na podlagi tega odloka.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
14      HK je imel ženo, ki je umrla 29. novembra 2016.
15      Ker je HK delal in plačeval prispevke v različnih državah članicah, in sicer v Belgiji, Španiji in na Finskem, je bil na dan 1. decembra 2016 upravičen do belgijske starostne pokojnine v letnem znesku 11.962,55 EUR in do španske starostne pokojnine v letnem znesku 8276,28 EUR. Ker je tudi žena HK delala in plačevala prispevke v istih državah članicah, je HK prejemal tudi špansko vdovsko pokojnino v letnem znesku 5123,88 EUR in finsko vdovsko pokojnino v letnem znesku 1281,24 EUR, ki sta bili dodeljeni iz naslova prispevkov, ki jih je njegova umrla soproga vplačala v te sisteme socialne varnosti.
16      Kar zadeva belgijsko vdovsko pokojnino, je SFP 22. decembra 2017 HK obvestila, da nima pravice do take pokojnine, ker je skupni znesek njegovih starostnih pokojnin previsok.
17      HK je 26. decembra 2017 zoper to zavrnilno odločbo vložil pritožbo.
18      Nato sta HK in SFP izmenjala številne dopise v zvezi s podrobnostmi upoštevanja različnih pokojnin, do katerih je bil upravičen HK, da bi se ugotovilo, ali in v kolikšnem obsegu ima pravico do belgijske vdovske pokojnine.
19      SFP je z odločbo z dne 18. septembra 2019 spremenila svoje prvotno stališče, tako da je HK na podlagi belgijskega prava dodelila vdovsko pokojnino v višini 1929,03 EUR, z retroaktivnim učinkom od 1. decembra 2016.
20      HK je to odločbo izpodbijal in pri predložitvenem sodišču, tribunal du travail francophone de Bruxelles (delovno sodišče v Bruslju za postopke v francoščini, Belgija), vložil tožbo, s katero je trdil, da bi moral letni znesek belgijske vdovske pokojnine znašati 6339,01 EUR.
21      Predložitveno sodišče ugotavlja, da se stališči HK in SFP v bistvu razlikujeta glede razlage člena 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004, ki vsebuje pravilo, v skladu s katerim mora pristojni nosilec zneske dajatev ali drugih dohodkov – v primeru uporabe pravil za preprečevanje prekrivanja dajatev druge vrste – deliti s številom dajatev, za katere veljajo pravila za preprečevanje prekrivanja, določena v nacionalni zakonodaji, in ki so bile upoštevane.
22      To sodišče dodaja, da se v skladu z belgijsko zakonodajo, ki dovoljuje prekrivanje vdovske pokojnine in starostne pokojnine, hkrati pa ta skupni znesek omeji do zneska, ki ustreza največ 110 % zneska vdovske pokojnine, ki naj bi bila dodeljena preživelemu zakoncu za celotno delovno dobo, stranki v sporu strinjata, da skupni znesek starostnih pokojnin, ki jih je treba upoštevati pri uporabi člena 52 kraljevega odloka z dne 21. decembra 1967, in sicer letni znesek belgijske (11.962,55 EUR) in španske starostne pokojnine (8276,28 EUR), znaša 20.238,83 EUR in da zgornja meja prekrivanja znaša 16.458,42 EUR.
23      Razlagi strank se razlikujeta le glede izračuna prekoračitve zgornje meje prekrivanja.
24      Po mnenju SFP je treba za določitev te prekoračitve sešteti letni znesek vdovske pokojnine in skupni letni znesek starostnih pokojnin, nato pa odšteti zgornjo mejo prekrivanja, ta znesek pa nato deliti z dva. Tako naj bi se v primeru HK prekoračitev zgornje meje prekrivanja izračunalo tako: 7638,46 EUR (letni znesek dodeljene vdovske pokojnine) + 20.238,83 EUR (skupni letni znesek starostnih pokojnin) – 16.458,42 EUR (zgornja meja prekrivanja) = 11.418,87 EUR. Najvišji letni znesek vdovske pokojnine bi tako znašal: 7638,46 EUR – 11.418,87 EUR/2 (znesek prekoračitve, deljen s številom vdovskih pokojnin, na katere vplivajo pravila prekrivanja, in sicer v obravnavanem primeru belgijska in finska vdovska pokojnina) = 1929,03 EUR.
25      SFP pojasnjuje, da so finski organi, kar zadeva finsko vdovsko pokojnino, uporabili enak izračun.
26      HK meni, da ni treba razdeliti dela dohodkov, ki presegajo zgornjo mejo prekrivanja, temveč vse dohodke, ki se upoštevajo pri uporabi pravil za preprečevanje prekrivanja, to je skupni letni znesek starostne pokojnine. Prekoračitev zgornje meje prekrivanja bi se torej izračunalo tako: 7638,46 EUR (letni znesek dodeljene vdovske pokojnine) + 20.238,83 EUR (skupni letni znesek starostnih pokojnin)/2 – 16.458,42 EUR (zgornja meja prekrivanja) = 1299,45 EUR. Iz tega naj bi izhajalo, da bi se najvišji letni znesek vdovske pokojnine, do katerega bi bil upravičen, izračunal tako: 7638,46 EUR – 1299,45 EUR = 6339,01 EUR.
27      HK dodaja, da ta razlaga člena 55(1) Uredbe št. 883/2004 temelji na informacijah, objavljenih na spletišču Caisse nationale d’assurance vieillesse (nacionalni sklad za pokojninsko zavarovanje, Francija), ki je francoski nosilec, pristojen za izračun in izplačevanje osnovnih pokojnin.
28      Predložitveno sodišče poudarja, da pravilo o delitvi iz člena 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 kot tako ni bilo vključeno v enakovredno določbo Uredbe št. 1408/71, in sicer člen 46c(1), ki je določal, da se zneski, ki se ne plačajo v primeru stroge uporabe določb v zvezi z zmanjšanjem, določenih v zakonodaji zadevnih držav članic, delijo s številom dajatev, za katere velja zmanjšanje.
29      V teh okoliščinah je tribunal du travail francophone de Bruxelles (delovno sodišče v Bruslju za postopke v francoščini) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.      Ali je treba pravilo iz člena 55(1)(a) [Uredbe št. 883/2004], v skladu s katerim pristojni nosilci zneske dajatve ali dajatev ali drugih dohodkov, ki so bili upoštevani, delijo s številom dajatev, za katere veljajo navedena pravila, razlagati tako, da nalaga, da se dohodki kot taki, ki se upoštevajo pri uporabi pravila za preprečevanje prekrivanja, delijo s številom pokojnin po umrlem zavarovancu, na katere vplivajo pravila za preprečevanje prekrivanja?
2.      Ali je, nasprotno, treba pravilo iz člena 55(1)(a) [Uredbe št. 883/2004], v skladu s katerim pristojni nosilci zneske dajatve ali dajatev ali drugih dohodkov, ki so bili upoštevani, delijo s številom dajatev, za katere veljajo navedena pravila, razlagati tako, da nalaga, da se s številom vdovskih pokojnin, na katere vplivajo pravila za preprečevanje prekrivanja, ne delijo dohodki kot taki, ki se upoštevajo pri uporabi pravila za preprečevanje prekrivanja, temveč samo del dohodkov, ki presega zgornjo mejo prekrivanja, kot je na primer določeno z zadevno nacionalno ureditvijo?“
Vprašanji za predhodno odločanje
30      Predložitveno sodišče z vprašanjema, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da – kadar je treba za prejemanje dajatev druge vrste uporabljati nacionalna pravila za preprečevanje prekrivanja v zvezi z neodvisnimi dajatvami – vsaki državi članici nalaga, da za izračun zneska dajatve, ki se izplača, določa, da je treba skupni znesek dohodkov, ki se upoštevajo v teh nacionalnih pravilih, deliti s številom zadevnih prejemkov, ali pa jim ta določba prava Unije nalaga, da določijo, da je treba del dohodkov, ki presega zgornjo mejo prekrivanja, določeno z navedenimi nacionalnimi pravili, za ta izračun deliti z istim številom.
31      Najprej je treba spomniti, da se pravila za preprečevanje prekrivanja, ki jih določa zakonodaja države članice, kadar v Uredbi št. 883/2004 ni določeno drugače, zoper upravičence dajatve, ki jo izplačuje ta država članica, kadar so lahko upravičeni tudi do drugih dajatev iz socialne varnosti, uveljavljajo tudi takrat, kadar so te dajatve pridobljene po zakonodaji druge države članice (glej v tem smislu sodbo z dne 15. marca 2018, Blanco Marqués, C‑431/16, EU:C:2018:189, točka 63 in navedena sodna praksa).
32      Tako v skladu s členom 52(2) Uredbe št. 883/2004 pristojni nacionalni nosilec ob dodelitvi dajatve lahko uporabi vsa pravila glede zmanjšanja, mirovanja ali odvzema po zakonodaji, ki jo uporablja, v mejah, določenih v členih od 53 do 55 te uredbe.
33      V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je treba dajatve socialne varnosti obravnavati kot dajatve iste vrste, če so njihovi predmet in cilj ter tudi osnova za izračun in pogoji za njihovo dodelitev enaki. Zgolj formalnih značilnosti pa ni mogoče šteti za konstitutivne elemente za razvrstitev dajatev (sodba z dne 15. marca 2018, Blanco Marqués, C‑431/16, EU:C:2018:189, točka 50 in navedena sodna praksa).
34      V zvezi s prekrivanjem dajatev, kakršne so te v postopku v glavni stvari, in sicer dajatev, izračunanih ali zagotovljenih na podlagi delovnih dob dveh različnih oseb, za katere je treba šteti, da gre za dajatve druge vrste, člen 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 določa, da pristojni nosilci – v primeru prekrivanja dveh ali več samostojnih dajatev – zneske dajatve ali dajatev, ki so bili upoštevani, delijo s številom dajatev, za katere veljajo pravila o preprečevanju prekrivanja, ki so določena v zakonodaji držav članic.
35      V zvezi s pomenom, ki ga je treba dati delu stavka „ki so bili upoštevani“, je treba opozoriti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pri razlagi določbe prava Unije treba upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi sobesedilo in cilje ureditve, katere del je, pri čemer je lahko tudi zgodovina nastanka te določbe vir informacij, ki so upoštevne za njeno razlago (sodba z dne 8. maja 2019, Inspecteur van de Belastingdienst, C‑631/17, EU:C:2019:381, točka 29 in navedena sodna praksa).
36      Prvič, iz besedila člena 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 je razvidno, da pristojni nosilci pri uporabi pravil o preprečevanju prekrivanja, določenih v nacionalnih zakonodajah, zneske dajatve, ki so bili upoštevani, delijo s številom dajatev, za katere veljajo navedena pravila.
37      Ker se besednemu izrazu „upoštevati“, ki je uporabljen v tem stavku, pripisuje njegov običajni pomen, je treba ta stavek razumeti tako, da določa, da so zneski, ki jih upoštevajo pristojni nacionalni nosilci ali ki so jih ti upoštevali pri uporabi pravil o preprečevanju prekrivanja, določenih v njihovi zakonodaji, predmet delitve.
38      Vendar besedilo člena 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 ne vsebuje nobene izrecne navedbe, ki bi državam članicam nalagala, naj upoštevajo določen znesek.
39      Kot je namreč generalni pravobranilec navedel v točkah 47 in 50 sklepnih predlogov, je člen 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 napisan tako, da državam članicam dopušča možnost, da zneske, kot izhajajo iz uporabe njihovih nacionalnih pravil o preprečevanju prekrivanja, delijo s številom dajatev, za katere veljajo navedena pravila.
40      Zato iz tega besedila izhaja, da bodo lahko pristojni nacionalni nosilci za izračun zneska dajatve, ki jo je treba izplačati, s številom zadevnih dajatev razdelili bodisi skupni znesek dohodkov bodisi delež dohodkov, ki presegajo določeno zgornjo mejo prekrivanja.
41      Drugič, to jezikovno razlago potrjuje sobesedilo, v katero je umeščen člen 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004.
42      Iz uvodne izjave 29 te uredbe, ki se nanaša na določbe te uredbe v zvezi z nacionalnimi pravili, ki uvajajo mehanizme za zmanjšanje, mirovanje ali ukinitev, je namreč razvidno, da je zakonodajalec Unije želel zaščititi delavce migrante in njihove preživele osebe pred pretirano strogim uveljavljanjem teh določb s strani držav članic, tako da je v navedeno uredbo vključil določbe, ki natančno določajo uporabo teh nacionalnih pravil.
43      V zvezi s tem je v uvodni izjavi 31 navedene uredbe pojasnjeno, da mora nacionalni zakonodajalec sicer sprejeti pravila, ki omejujejo kopičenje dveh ali več pokojnin, katerih pravica je bila pridobljena v različnih državah članicah, vendar mora zakonodajalec Unije določiti meje, znotraj katerih se uporabljajo te nacionalne določbe o preprečevanju prekrivanja.
44      Iz tega izhaja, da je namen določb Uredbe št. 883/2004 v zvezi z nacionalnimi pravili za preprečevanje prekrivanja omejiti posebej neugodne učinke za delavce, ki so uveljavljali svojo pravico do prostega gibanja.
45      Kot pa je opozoril tudi generalni pravobranilec v točki 52 sklepnih predlogov, se v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, ne zdi, da bi bilo to, da država članica upošteva zgolj znesek, ki presega zgornjo mejo prekrivanja različnih obravnavanih pokojnin, posebej neugodno za zadevne delavce, čeprav izračun, ki se opravi ob upoštevanju celotnega zneska zadevnih dajatev, res privede do višjega zneska.
46      Po eni strani namreč, kot je razvidno iz točk od 38 do 40 te sodbe, člen 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 držav članic nikakor ne zavezuje k temu, da zadevnim delavcem dodelijo najvišje zneske. Na drugi strani je iz predloga za sprejetje predhodne odločbe razvidno, da v obravnavanem primeru HK prejema belgijsko vdovsko pokojnino zaradi uporabe te določbe, medtem ko delavec, ki ni uveljavil svoje pravice do prostega gibanja, v takem primeru nima pravice do nobene dajatve.
47      Tretjič, razlago člena 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004, v skladu s katero morajo nacionalni zakonodajalci določiti zneske dajatev, ki jih je treba upoštevati v okviru uporabe njihovih nacionalnih pravil za preprečevanje prekrivanja, potrjujejo tudi cilji ureditve, katere del je ta določba.
48      V zvezi s tem je v uvodni izjavi 4 Uredbe št. 883/2004 navedeno, da je treba spoštovati posebne značilnosti nacionalnih zakonodaj na področju socialne varnosti in zato oblikovati le sistem koordinacije.
49      Uredba št. 883/2004 namreč ne vzpostavlja skupnega sistema socialne varnosti, temveč dopušča različne nacionalne sisteme. Države članice obdržijo pristojnost, da organizirajo svoje sisteme socialne varnosti, in če ni harmonizacije na ravni Unije, vsaka država članica v svoji zakonodaji določi, med drugim, pogoje za pridobitev pravice do socialnih dajatev, torej vključno s pravili za preprečevanje prekrivanja za dajatve druge vrste. Vendar morajo države članice pri izvajanju te pristojnosti spoštovati pravo Unije, zlasti pa določbe Uredbe št. 883/2004 o pravilih za preprečevanje prekrivanja (glej v tem smislu sodbo z dne 15. septembra 2022, Rechtsanwaltskammer Wien, C‑58/21, EU:C:2022:691, točka 61 in navedena sodna praksa).
50      V členu 55(1) Uredbe št. 883/2004 pa ni opredeljen noben poseben način izračuna zneska vdovskih pokojnin, tako da je treba ta podrobna pravila določiti v pravnem redu vsake države članice v okviru uporabe zadnjenavedene določbe, kar poleg tega v obravnavanem primeru ponazarja okoliščina, navedena v točkah 25 in 27 te sodbe, da pristojni francoski in finski organi na podlagi svojih nacionalnih pravil za preprečevanje prekrivanja uporabljajo različne načine izračuna.
51      Četrtič in zadnjič, poudariti je treba, da je tudi na podlagi zgodovine nastanka člena 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 mogoče šteti, da je treba to določbo razlagati tako, kot je navedeno v točki 40 te sodbe.
52      V zvezi s tem je treba opozoriti, da Uredba št. 1408/71 sprva ni vsebovala pravila, podobnega pravilu iz člena 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 v zvezi z zmanjšanjem učinkov v primeru prekrivanja socialnih dajatev.
53      Zakonodajalec Unije je tako pravilo določil šele po tem, ko je bil z Uredbo št. 1248/92 v Uredbo št. 1408/71 vključen člen 46c. V zvezi s tem je v šestnajsti in dvaindvajseti uvodni izjavi Uredbe št. 1248/92 pojasnjeno, da je treba delavce migrante in njihove preživele osebe zaščititi pred pretirano strogim uveljavljanjem nacionalnih pravil v zvezi z zmanjšanjem, mirovanjem ali odvzemom, kadar bi skupna uporaba nacionalnih klavzul v primeru prekrivanja dajatev druge vrste lahko imela škodljive učinke.
54      V skladu s členom 46c(1) Uredbe št. 1408/71, če ima prejemanje dajatev druge vrste ali drugih dohodkov za posledico zmanjšanje, mirovanje ali odvzem dveh ali več dajatev, je treba zneske, ki ne bi bili izplačani pri strogi uporabi določb v zvezi z zmanjšanjem, mirovanjem ali odvzemom, kot jih določa zakonodaja zadevnih držav članic, deliti s številom dajatev, ki se zmanjšajo, mirujejo ali odvzamejo.
55      Čeprav se je besedilo člena 55(1) Uredbe št. 883/2004 spremenilo, zaradi česar se zneski dajatev, ki se upoštevajo, in ne zneski, ki niso bili plačani zaradi uporabe določb o preprečevanju prekrivanja, delijo s številom dajatev, za katere veljajo določbe o preprečevanju prekrivanja, ostaja dejstvo, da tako člen 55(1) kot člen 46c(1) Uredbe št. 1408/71 sledita istemu cilju, ki je zaščititi delavce migrante pred škodljivimi učinki, povezanimi s kumulativno uporabo navedenih določb v državah članicah.
56      Z Uredbo št. 883/2004 so bila namreč posodobljena in poenostavljena pravila iz Uredbe št. 1408/71, pri čemer je bil ohranjen isti cilj (glej v tem smislu sodbo z dne 30. septembra 2021, Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv), C‑285/20, EU:C:2021:785, točka 42).
57      Poleg tega, kot je generalni pravobranilec navedel v točki 61 sklepnih predlogov, se tako člen 46c(1) Uredbe št. 1408/71 kot člen 55(1) Uredbe št. 883/2004 sklicujeta na določbe o zmanjšanju, mirovanju ali odvzemu, ki jih določajo zakonodaje držav članic, in na zneske, zadržane v teh zakonodajah, s čimer je poudarjeno pooblastilo za odločanje po prostem preudarku, ki ga imajo te države pri določitvi podrobnih pravil za uporabo pravil za preprečevanju prekrivanja.
58      Glede na vse zgornje preudarke je treba na postavljeni vprašanji odgovoriti, da je treba člen 55(1)(a) Uredbe št. 883/2004 razlagati tako, da – kadar je treba za prejemanje dajatev druge vrste ali drugih dohodkov uporabljati nacionalna pravila za preprečevanje prekrivanja v zvezi z neodvisnimi dajatvami – vsaki zadevni državi članici dopušča, da v svojem pravnem redu za izračun zneska dajatve, ki se izplača, določi, bodisi da je treba skupni znesek dohodkov, ki se upoštevajo v teh nacionalnih pravilih, deliti s številom zadevnih dajatev, bodisi da je treba del dohodkov, ki presega zgornjo mejo prekrivanja, določeno z navedenimi nacionalnimi pravili, za ta izračun deliti z istim številom.
Stroški
59      Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (sedmi senat) razsodilo:
Člen 55(1)(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti
je treba razlagati tako, da
kadar je treba za prejemanje dajatev druge vrste ali drugih dohodkov uporabljati nacionalna pravila za preprečevanje prekrivanja v zvezi z neodvisnimi dajatvami, vsaki zadevni državi članici dopušča, da v svojem pravnem redu za izračun zneska dajatve, ki se izplača, določi, bodisi da je treba skupni znesek dohodkov, ki se upoštevajo v teh nacionalnih pravilih, deliti s številom zadevnih dajatev, bodisi da je treba del dohodkov, ki presega zgornjo mejo prekrivanja, določeno z navedenimi nacionalnimi pravili, za ta izračun deliti z istim številom.
Podpisi
*      Jezik postopka: francoščina.