62021CC0278
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE
JULIANE KOKOTT,
predstavljeni 12. maja 2022 (
1
)
Zadeva C‑278/21
AquaPri A/S
proti
Miljø- og Fødevareklagenævnet
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe Østre Landsret (pritožbeno sodišče za vzhodno regijo, Danska))
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Direktiva 92/43/EGS – Ohranitev naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst – Posebna ohranitvena območja – Naknadna izvedba ustrezne presoje posledic za območje glede na cilje ohranjanja teh območij – Predhodna ocena nujnosti presoje – Vnos nitratov iz obstoječe ribogojnice – Upoštevanje načrta upravljanja povodja ter programa Natura 2000 za zadevno območje“
I. Uvod
1.
S členom 6(3) Direktive o habitatih (
2
) se zahteva predhodna presoja vplivov načrtov in projektov, ki bi lahko pomembno vplivali na ohranitvena območja. Vendar pa se postavlja vprašanje, ali je taka presoja potrebna tudi, če je za nadaljnje obratovanje že odobrene ribogojnice v skladu z nacionalnim pravom potrebno ponovno dovoljenje in je bilo prvotno dovoljenje izdano v nasprotju z dolžnostjo presoje? To je osrednje vprašanje tega predloga za sprejetje predhodne odločbe.
2.
Če je taka presoja potrebna, želi predložitveno sodišče tudi izvedeti, kakšen pomen pri tem za zadevno ohranitveno območje pripada načrtu upravljanja povodja in programu Natura 2000.
II. Pravni okvir
A.
Pravo Unije
1. Direktiva o habitatih
3.
Odobritev načrtov in projektov, ki bi lahko pomembno vplivali na ohranitveno območje na podlagi Direktive o habitatih ali Direktive o pticah, (
3
) je v členu 6(2) in (3) Direktive o habitatih urejena tako:
„(2)   Države članice storijo vse potrebno, da na posebnih ohranitvenih območjih preprečijo slabšanje stanja naravnih habitatov in habitatov vrst ter vznemirjanje vrst, za katere so bila območja določena, kolikor bi tako vznemirjanje lahko pomembno vplivalo na cilje te direktive.
(3)   Pri vsakem načrtu ali projektu, ki ni neposredno povezan z upravljanjem območja ali zanj potreben, pa bi sam ali v povezavi z drugimi načrti ali projekti lahko pomembno vplival na območje, je treba opraviti ustrezno presojo njegovih posledic glede na cilje ohranjanja tega območja. Glede na ugotovitve presoje posledic za območje in ob upoštevanju določb odstavka 4 pristojni nacionalni organi soglašajo z načrtom ali projektom šele potem, ko se prepričajo, da ne bo škodoval celovitosti zadevnega območja, in, če je primerno, ko pridobijo mnenje javnosti.“
2. Direktiva o presoji vplivov na okolje
4.
V skladu s členom 1(2)(a) Direktive o presoji vplivov na okolje (
4
) pojem „projekt“ pomeni:
„–
izvedbo gradbenih del ali drugih instalacij ali shem,
–
druge posege v naravno okolje in krajino, vključno s tistimi, ki vključujejo pridobivanje mineralnih virov“.
B.
Dansko pravo
5.
Člen 33 zakona o varstvu okolja (Miljøbeskyttelseslov) določa, da potrebujejo določeni obrati in naprave dovoljenje. Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe izhaja, da to velja tudi za ribogojnice. Iz tega predloga tudi izhaja, da so morale obstoječe ribogojnice, ki še niso prejele dovoljenj v skladu s to določbo, na podlagi prehodne ureditve (
5
) do 15. marca 2014 vložiti ustrezno prošnjo za izdajo dovoljenja.
6.
S členom 6(1) in (2) uredbe o habitatih (
6
) je bil člen 6(3) Direktive o habitatih v nacionalno pravo prenesen tako:
„Člen 6. Pred sprejetjem odločbe na podlagi člena 7, je treba opraviti presojo verjetnosti, da bi projekt sam ali v povezavi z drugimi načrti in projekti lahko pomembno vplival na območje Natura 2000. Dolžnost presoje velja za projekte, ki niso neposredno povezani z upravljanjem območja Natura 2000 ali potrebni za upravljanje tega območja.
Odstavek 2. Kadar organ meni, da bi projekt lahko pomembno vplival na območje Natura 2000, je treba opraviti podrobno presojo vplivov njegovih posledic na območje Natura 2000 glede na cilj ohranjanja zadevnega območja. Če presoja vplivov pokaže, da bi imel projekt škodljive posledice za mednarodno naravovarstveno območje, na podlagi prošnje ni dovoljeno izdati odobritve, odobriti izjeme ali izdati dovoljenja.“
7.
Člen 7(7), točka 6, uredbe o habitatih posebej določa, da se člen 6(1) in (2) te uredbe uporablja za dovoljenja iz člena 33 zakona o varstvu okolja.
„Odstavek 7 Za naslednje primere iz zakona o varstvu okolja velja člen 6,
Od 1. do 5. […]
6.
izdaja dovoljenj za obrate in podobno v skladu s členom 33(1), členom 38 in členom 39 zakona o varstvu okolja.“
8.
V državnem programu Natura 2000 za obdobje od 2016 do 2021 je za območje Natura 2000 št. 173, ki je najbližje ribogojnici Onsevig navedeno, da je osredotočen na območne ukrepe ter da ne vsebuje zahtev glede kakovosti vode, ki se zagotavlja z načrtom upravljanja povodja, in ne določa nobenih posebnih zahtev glede zmanjšanja odlaganja dušika, kar prav tako urejajo drugi zakonodajni akti.
9.
V načrtu upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 za povodje Sjælland (okrožje Zealand, Danska), ki je bil sprejet po predhodni presoji vplivov v skladu s členom 6(3) Direktive o habitatih in ki med drugim obsega morska območja Natura 2000 št. 173, 170 in 162, je ob sklicevanju na politični dogovor z dne 22. novembra 2015 – tako imenovani paket o agroživilskih proizvodih – navedeno, da je načrtovan izpust 43 ton dušika, da bi se zagotovilo, da lahko obstoječe ribogojnice, ki so zajete v načrtih upravljanja, v polnem obsegu izrabijo obstoječa dovoljenja za izpuste.
III. Dejansko stanje in predlog za sprejetje predhodne odločbe
10.
V danskih vodah je skupaj 19 ribogojnic, od katerih so nekatere znotraj ali blizu območij Natura 2000. V teku so spori, ki se nanašajo na sedem od teh ribogojnic. V teh ribogojnicah gojijo predvsem šarenko. Ribogojnice med drugim izpuščajo dušik in fosfor, ki bi lahko vplivala na bližnja območja Natura 2000.
11.
Ena spornih ribogojnic je ribogojnica Onsevig. Ta je v lasti družbe AquaPri A/S, ki jo v obravnavani zadevi zastopa Dansk Akvakultur, panožno združenje danskih ribogojcev. Je v vodah otoka Småland, približno 1,7 km severno od območja Natura 2000 št. 173, približno 10,5 km južno od območja Natura 2000 št. 170 in približno 12,4 km južno od območja Natura 2000 št. 162. Najbližje ležeče območje Natura 2000 št. 173 je bilo uvrščeno na seznam zaradi pomorskih naravnih habitatov peščenih obrežij (1110), muljastih polojev (1140), zalivov (1160), grebenov (1170) in zlasti lagun (1150), ki so posebni prednostni naravni habitati. Razlog za določitev različnih območij varstva ptic (št. 82, 83, 85 in 86) na istem območju so številne ptice, ki tam gnezdijo in/ali se tam zadržujejo.
12.
Pristojni lokalni okoljski organ, Storstrøms Amt (okrožje Storstrøm), je 15. februarja 1999 izdal dovoljenje za preselitev ribogojnice na trenutno lokacijo.
13.
Okrožje Storstrøm je ribogojnici 27. oktobra 2006 izdalo revidirano dovoljenje, na podlagi katerega je lahko povečala izpust dušika za 0,87 tone – s 15,6 tone na 16,47 tone – ter uporabljala in v okolje izpuščala baker in tri vrste antibiotikov. Okrožje Storstrøm je opravilo preverjanje, ali je treba opraviti presojo vplivov na okolje (PVO), in ugotovilo, da povečan izpust dušika ni imel pomembnih okoljskih vplivov na bližnje območje Natura 2000 št. 173 in da tako za projekt ni bila potrebna presoja vplivov na okolje. Okrožje se pri tem ni sklicevalo na pravila, ki veljajo za mednarodna naravovarstvena območja.
14.
Zoper to odločbo je bila vložena pritožba pri takratnem odboru za pritožbe, to je Naturklagenævn (naravovarstveni odbor za pritožbe), zaradi vpliva na območje Natura 2000. Naravovarstveni odbor za pritožbe je potrdil odločbo okrožja Storstrøm, saj je ugotovil, da pomanjkljivosti iz odločbe o preverjanju (PVO) niso bile tako pomembne, da bi zaradi njih odločba postala neveljavna.
15.
Iz tako potrjene odločbe okrožja Storstrøm z dne 27. oktobra 2006 je bilo razvidno, da je bilo treba pri nadzornem organu najpozneje 15. marca 2014 zaprositi za okoljsko dovoljenje.
16.
Družba AquaPri je tako zaprosila za okoljsko dovoljenje za ribogojnico Onsevig, ki ga je 16. decembra 2014 izdal osrednji okoljski organ Miljøstyrelse (agencija za varstvo okolja, Danska). Iz tehnične strokovne presoje, vsebovane v odločbi, izhaja, da je agencija za varstvo okolja menila, da ribogojnica sama ali v povezavi z drugimi načrti ali projekti ne bi mogla pomembno vplivati na območje Natura 2000 št. 173. Agencija za varstvo okolja se je pri sprejetju te odločbe med drugim sklicevala na dovoljenje okrožja Storstrøm z dne 27. oktobra 2006 in dejstvo, da pozneje ni bilo predloženih nobenih informacij o tem, da bi ribogojnica vplivala na območje Natura 2000.
17.
Zoper okoljsko dovoljenje z dne 16. decembra 2014 je neka naravovarstvena organizacija vložila pritožbo pri Miljø- og Fødevareklagenævn (odbor za pritožbe na področju okolja in hrane, Danska), ki je z odločbo z dne 13. marca 2018 okoljsko dovoljenje razveljavil. Odbor za pritožbe je v odločbi ugotovil, da je za okoljsko dovoljenje za ribogojnico Onsevig, ki omogoča nadaljnje obratovanje ribogojnice v položaju, ko predhodno ni bila opravljena presoja vplivov celotne dejavnosti na habitat, potrebna predhodna presoja vplivov na habitat. To ugotovitev je podprl z navedbo, da predhodno ni bila opravljena nobena presoja vplivov na habitat za celotno dejavnost vseh ribogojnic na območju v skladu z danskimi predpisi, s katerimi se izvaja člen 6(3) Direktive o habitatih. Obremenitev s hranilnimi snovmi iz ribogojnice v povezavi z drugimi načrti in projekti bi lahko pomembno vplivala na območje Natura 2000 št. 173, 170 in 162, tako da ni mogoče a priori izključiti tveganja škodljivega vpliva na lastnosti, zaradi katerih so bila ta območja določena kot zaščitena območja.
18.
Tožbo družbe AquaPri zoper to odločbo z dne 13. marca 2018 sedaj obravnava Østre Landsret (pritožbeno sodišče za vzhodno regijo, Danska). To sodišče je Sodišču postavilo ta vprašanja:
„1.
Ali je treba člen 6(3)[, prvi stavek,] Direktive o habitatih razlagati tako, da se uporablja v položaju, kot je v obravnavani zadevi, ko je zaprošeno za dovoljenje za nadaljnje obratovanje obstoječe ribogojnice, kjer dejavnost ribogojnice ter izpust dušika in drugih hranilnih snovi ostajata nespremenjena glede na dejavnost in izpust, ki sta bila odobrena leta 2006, vendar pri izdaji prejšnjega dovoljenja za ribogojnico ni bila opravljena presoja celotne dejavnosti in kumulativnih učinkov vseh ribogojnic na območju, saj so pristojni organi ocenili le skupni dodatni izpust dušika itd. iz zadevne ribogojnice?
2.
Ali je za odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje upoštevno, da nacionalni načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 upošteva obstoj ribogojnic na območju, tako da dodeljuje določeno količino dušika, s čimer zagotavlja, da lahko obstoječe ribogojnice na območju uporabljajo trenutno veljavna dovoljenja za izpuste in da dejanski izpust iz ribogojnic ostaja znotraj omejitev?
3.
Če je treba v položaju, kot je v obravnavani zadevi, opraviti presojo v skladu s členom 6(3)[, prvi stavek,] Direktive o habitatih, ali se od pristojnega organa v zvezi s to presojo zahteva, da upošteva omejitve izpusta dušika, dodeljene v načrtu upravljanja povodja za obdobje 2015–2021, ter kakršne koli druge upoštevne informacije in presoje, ki bi za območje lahko izhajale iz načrta upravljanja povodja ali načrta Natura 2000?“
19.
Družba AquaPri A/S, Miljø- og Fødevareklagenævn (odbor za pritožbe na področju okolja in hrane) ter Evropska komisija so stališča podali pisno ter ustno na obravnavi 24. marca 2022.
IV. Presoja
20.
Obravnavani primer se osredotoča na vprašanje, v kolikšnem obsegu je mogoče ureditev iz člena 6(3) Direktive o habitatih, ki se nanaša na presojo posledic za območje, uporabiti v povezavi z dovoljenjem za nespremenjeno nadaljnje obratovanje ribogojnice (razdelek A). Če bi bilo mogoče uporabiti to določbo, želi predložitveno sodišče tudi izvedeti, kakšen pomen za zadevno ohranitveno področje imata pri tem načrt upravljanja povodja in program Natura 2000. Na eni strani se vprašanje nanaša na pomen ugotovitev v načrtu upravljanja povodja o izpustih dušika za predhodno preverjanje nujnosti presoje posledic za območje (razdelek B), na drugi strani pa na pomen obeh dokumentov za samo presojo posledic za območje (razdelek C).
A.
Prvo vprašanje – Presoja posledic za območje ob ponovni odobritvi projekta
21.
Z odgovorom na prvo vprašanje je treba pojasniti, ali člen 6(3) Direktive o habitatih ob ponovni odobritvi projekta zahteva presojo posledic glede na cilje ohranjanja zadevnega območja, če vplivi projekta sicer ostanejo nespremenjeni, vendar pa pri prejšnji odobritvi niso bili celovito raziskani in tudi niso bili upoštevani kumulativni učinki z drugimi načrti in projekti.
22.
To vprašanje se zastavlja zlasti glede ribogojnice, ki obratuje na morju, blizu danskega otoka Småland, ki ji je bilo v letu 2006 izdano dovoljenje za povišanje izpustov dušika, ne da bi se upoštevali že pred tem odobreni izpusti dušika iz te ribogojnice ali usedline dušika iz drugih virov. Stranke soglašajo, da ta presoja v letu 2006 ni ustrezala zahtevam iz člena 6(3) Direktive o habitatih, saj bi bilo treba v skladu s tem členom upoštevati kumulativne učinke vsakokratnega projekta. Vsekakor pa zakonitost dokončne odločbe iz leta 2006 ni predmet tega postopka.
23.
Da bi odgovorila na prvo vprašanje, bom najprej pojasnila, da člen 6(3) Direktive o habitatih ne določa dolžnosti izvedbe (ponovne) presoje posledic za območje, če predhodna odobritev zahtevam te določbe ni zadostovala (drugi del prvega vprašanja, točka 1). Vendar bom nato pokazala, da je treba pri ponovni odobritvi projekta, ki jo je treba opraviti na podlagi nacionalnega prava, opraviti tudi novo presojo posledic za območje (prvi del prvega vprašanja, točka 2).
1. Posledice napak pri odobritvi projekta v preteklosti
24.
V skladu s členom 6(3), prvi stavek, Direktive o habitatih je za načrte ali projekte, ki bi lahko sami ali v povezavi z drugimi načrti in projekti pomembno vplivali na posebno ohranitveno območje v smislu direktive, potrebna (ustrezna) (
7
) presoja posledic za cilje ohranjanja, ki so določeni za to območje.
25.
Dejstvo, da projekt ni v zadevnih območjih Natura 2000, ampak zunaj teh, pa nikakor ne izključuje možnosti uporabe zahtev, navedenih v členu 6(3) Direktive o habitatih. (
8
)
26.
Ta presoja bi morala biti priprava za odobritev projekta. V skladu s členom 6(3), drugi stavek, Direktive o habitatih namreč pristojni nacionalni organi soglašajo z načrtom oziroma projektom šele po tem, ko se glede na ugotovitve presoje posledic za območje in ob upoštevanju člena 6(4) prepričajo, da ne bo škodoval celovitosti zadevnega območja.
27.
Člen 6(3) Direktive o habitatih tako določa postopek presoje, s katerim naj se s predhodno presojo zagotovi, da se načrti in projekti, ki bi lahko pomembno vplivali na zadevno območje, dovolijo le, če ne škodujejo celovitosti zadevnega območja. (
9
)
28.
V nasprotju s tem člen 6(3) Direktive o habitatih ne zahteva, da je že dokončno odobreni projekt ponovno predmet te presoje, če je bila prvotna presoja pomanjkljiva. (
10
) Za nespremenjeno nadaljevanje dejavnosti zato praviloma ni potrebna ponovna presoja. (
11
)
29.
To pa ne pomeni, da je treba dopuščati take napake in morebitne škodljive vplive na ohranitvena območja. Če se izkaže, da lahko že odobreni projekt pozneje škoduje celovitosti ohranitvenega območja, ker povzroči slabšanje stanja ali pomembno vznemirjanje, potem namreč prepoved poslabšanja iz člena 6(2) Direktive o habitatih omogoča, da se doseže bistveni cilj ohranjanja in varstva kakovosti okolja, vključno z ohranjanjem naravnih habitatov ter prostoživečih rastlinskih in živalskih vrst, kot to določa prva uvodna izjava te direktive. (
12
) Dejavnost je v skladu s členom 6(2) Direktive o habitatih le, če je zagotovljeno, da ne povzroča nobenega vznemirjanja, ki bi lahko znatno vplivalo na cilje te direktive, predvsem na njene cilje ohranjanja. Kršitev te določbe je lahko podana že tedaj, ko obstaja verjetnost ali tveganje, da dejavnost na ohranitvenem območju povzroča znatno vznemirjanje. (
13
)
30.
Družba AquaPri zato upravičeno poudarja, da dolžnosti preverjanja njenega dovoljenja ni mogoče neposredno izpeljati iz člena 6(3) Direktive o habitatih, temveč iz člena 6(2). Odvisno od tega, na kakšen način se v nacionalnem pravu zagotavlja uporaba te določbe, bi lahko imeli pomembno vlogo pravna varnost in upravičeno zaupanje v nadaljnjo veljavnost prej dodeljenega dovoljenja, zlasti v povezavi z izjemo, ki je določena v členu 6(4). (
14
) Tako bi se zato lahko tudi utemeljevali odškodninski zahtevki, ki jih družba AquaPri pričakuje pri ponovni presoji posledic za območje.
31.
Sporna odločba odbora za pritožbe pa se ne nanaša na uporabo člena 6(2) Direktive o habitatih, temveč na člen 6(3). Zato je treba ugotoviti, da ta določba ne zahteva izvedba nove presoje posledic za območje, če vplivi dejavnosti ob izdaji prejšnjega dokončnega dovoljenja niso bili celovito preiskani in tudi kumulativni učinki z drugimi načrti in projekti niso bili upoštevani.
2. Ponovna odobritev na podlagi danskega prava
32.
Vendar ali iz tega izhaja tudi, da člen 6(3) Direktive o habitatih pri ponovni odobritvi takega projekta, potrebni na podlagi nacionalnega prava, ne zahteva presoje posledic glede na cilje ohranjanja zadevnega območja, če ostanejo vplivi projekta nespremenjeni? To je predmet prvega dela prvega vprašanja.
33.
Kot je bilo pravkar navedeno, člen 6(3) Direktive o habitatih ob nespremenjenem nadaljevanju dejavnosti ne zahteva nobene ponovne presoje posledic za območje in zato tudi nobene ponovne odobritve te dejavnosti.
34.
Če pa država članica v svojem lastnem pravu določa ponovno odobritev, potem je lahko v tej odobritvi v smislu člena 6(3), drugi stavek, Direktive o habitatih vsebovano soglasje pristojnih nacionalnih organov za ta projekt. Tako soglasje lahko ti organi izdajo šele po tem, ko so na podlagi izida presoje posledic ugotovili, da se ne škoduje celovitosti območja.
a) Odobritev projekta?
35.
Soglasje v smislu člena 6(3), drugi stavek, Direktive o habitatih pa predpostavlja, da se soglasje nanaša na projekt.
36.
Direktiva o habitatih sicer ne vsebuje opredelitve pojma „projekt“, vendar je Sodišče najprej odločilo, da je za opredelitev enakega pojma iz Direktive o habitatih upošteven pojem „projekta“ v smislu člena 1(2)(a) Direktive PVO. (
15
) V skladu z zadnjenavedeno direktivo je treba izvedbo gradbenih del ali drugih instalacij ali shem ter druge posege v naravno okolje in krajino, vključno s tistimi, ki vključujejo pridobivanje mineralnih virov, šteti za projekt.
37.
Ker bo ribogojnica nespremenjeno obratovala naprej, predmet odobritve ni gradnja ribogojnice. Vendar pa ni mogoče izključiti možnosti, da je treba že dodatne usedline dušika v varovanih območjih, povezane z nespremenjenim nadaljnjim obratovanjem ribogojnice v prihodnosti, šteti za drug poseg v naravno okolje v smislu opredelitve projekta v Direktivi PVO. (
16
)
38.
Tudi če se bodoče dodatne usedline dušika ne bi štele za poseg v skladu z Direktivo PVO, to ne izključuje, da gre za projekt v smislu Direktive o habitatih, saj je pojem projekta v Direktivi PVO ožji, kot je pojem projekta v Direktivi o habitatih. (
17
) Za uporabo Direktive o habitatih je zlasti pomembno, ali ima lahko zadevna dejavnost pomemben vpliv na ohranitveno območje. (
18
)
39.
Tega pri dejavnostih, ki privedejo do dodatnih usedlin dušika v varovanih habitatih, ni mogoče a priori izključiti, (
19
) kar je sicer, kot se zdi, tudi izhodišče predmetne odločbe odbora za pritožbe.
40.
Družba AquaPri pa se sklicuje na sodbo Stadt Papenburg, na podlagi katere se lahko določene dejavnosti, če se lahko med drugim zaradi rednosti, značilnosti ali pogojev izvedbe štejejo za enotno dejanje, štejejo za en in isti projekt v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih, za katerega ne veljajo določbe o novem postopku presoje posledic za območje iz te določbe. (
20
) Ta sodna praksa se nanaša na trajne dejavnosti, ki so bile v skladu z nacionalnim pravom odobrene le enkrat za vnaprej. V sodbi Stadt Papenburg je šlo za odobritev rednega poglabljanja reke, da bi se omogočila plovba ladij, ki imajo določen ugrez. (
21
)
41.
Kot navajata tudi Komisija in odbor za pritožbe na področju okolja in hrane, ne gre za tak primer, saj dovoljenje z dne 27. oktobra 2006 ni dopuščalo neomejenega nadaljnjega obratovanja ribogojnice. V njem je bila namreč že nakazana potreba po ponovni odobritvi.
b) Pomen dovoljenja iz člena 33 zakona o varstvu okolja
42.
Odgovor na prvi del prvega vprašanja je tako odvisen od tega, ali v odločbi z dne 27. oktobra 2006 navedena zahteva, da se najpozneje 15. marca 2014 pri nadzornem organu vloži prošnja za odobritev za dejavnost, ki je škodljiva za okolje, na podlagi člena 33 zakona o varstvu okolja, vodi do ponovnega soglasja v smislu s členom 6(3), drugi stavek, Direktive o habitatih. Za tako ponovno soglasje k projektu bi bila potrebna ponovna presoja posledic za območje. (
22
)
43.
V zvezi s tem je treba najprej pojasniti, da iz predloga za sprejetje predhodne odločbe izhaja, da pri tej zahtevi ni šlo za zahtevo organa, pristojnega za izdajo dovoljenja, ampak le za opozorilo na dolžnost, ki izhaja neposredno iz danskih pravil. (
23
)
44.
Le nacionalna sodišča lahko zavezujoče presojajo vsebino teh danskih pravil, saj gre za vprašanje nacionalnega prava. Sodišče Evropske unije pa lahko predložitvenemu sodišču poda smernice, katere značilnosti mora imeti zahteva po ponovni odobritvi, da bi sprožila uporabo člena 6(3) Direktive o habitatih.
45.
Če je izdaja zahtevanega dovoljenje zgolj formalnost, kot navaja družba AquaPri, potem ne gre za soglasje v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih. Tako bi se lahko na primer štelo takrat, ko bi bilo treba dovoljenje obvezno izdati na podlagi obstoječih dovoljenj iz leta 1999 in 2006.
46.
Če pa je novo dovoljenje, kot je določeno v nacionalnem pravu, dejansko odločilno za nadaljevanje dejavnosti, gre pri novem dovoljenju za soglasje v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih, ki pomeni, da je treba opraviti presojo posledic za območje. V tem primeru se namreč z novim dovoljenjem odloča o tem, ali bodo vplivi dejavnosti na zadevno območje trajali ali prenehali.
47.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe sicer ne vsebuje nobenih podatkov o pomenu dovoljenja iz člena 33 zakona o varstvu okolja, ki ga je še treba pridobiti, toda iz stališča odbora za pritožbe na področju okolja in hrane je razvidno, da je za izdajo tega dovoljenja potrebna celovita presoja pogojev, pod katerimi se tako dovoljenje lahko izda. Tako se zdi, da gre za soglasje za izvedbo v smislu člena 1(2)(c) Direktive o presoji vplivov na okolje 2011/92, pri katerem je treba v celoti upoštevati vplive zadevnega projekta na okolje, (
24
) če je za projekt potrebna taka presoja posledic za okolje. Prima facie ta presoja vključuje zlasti danska pravila za prenos člena 6(3) Direktive o habitatih. (
25
)
48.
Tako se zdi, da je treba dovoljenje iz člena 33 zakona o varstvu okolja šteti za soglasje v smislu člena 6(3), drugi stavek, Direktive o habitatih, zaradi česar je je potrebna tudi presoja posledic za območje v skladu s členom 6(3), prvi stavek.
c) Pravna varnost in varstvo legitimnih pričakovanj
49.
Niti načelo pravne varnosti niti načelo varstva legitimnih pričakovanj ne nasprotujeta dosedanjim preudarkom. Če nacionalno pravo za nadaljnje obratovanje ribogojnice zahteva novo dovoljenje, potem namreč imetnik obstoječega dovoljenja ne more pričakovati, da bo to novo dovoljenje nespremenjeno povzelo vsebino obstoječega dovoljenja.
50.
Država članica lahko tako izključi legitimna pričakovanja v nadaljnji obstoj dovoljenja, tako da – kot se je, kot vse kaže, zgodilo tu – že v trenutku prve odobritve izrecno določa poznejši nadzor.
51.
Dodati je še treba, da ob uporabi take ureditve odškodninskih zahtevkov imetnika preverjenega dovoljenja, ki jih družba AquaPri pričakuje ob uporabi člena 6(2) Direktive o habitatih, ni mogoče opreti na pravno varnost in varstvo legitimnih pričakovanj.
d) Odgovor na prvi del prvega vprašanja
52.
Na prvi del prvega vprašanja je tako treba odgovoriti, da je treba novo dovoljenje za nespremenjeno nadaljevano dejavnost, ki se zahteva po nacionalnem pravu, šteti za soglasje v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih, za katerega izdajo je treba opraviti presojo posledic za območje, če se s tem dovoljenjem dejansko odloča o nadaljevanju dejavnosti.
B.
Drugo vprašanje – načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 v predhodni presoji
53.
Z drugim vprašanjem naj se razjasni, kakšen pomen imajo zahteve danskega načrta upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 glede dopustnih izpustov dušika iz ribogojnic za predhodno presojo, ali je treba opraviti celovito presojo posledic za območje iz člena 6(3), prvi stavek, Direktive o habitatih.
54.
Za odgovor na to vprašanje bom štela, da je lahko ta načrt na podlagi danskega prava pomemben za zakonitost sporne odločbe v postopku v glavni stvari, čeprav je bil, kot kaže, izdan šele po ponovni odobritvi ribogojnice v letu 2014.
55.
Ob tej predpostavki bom najprej pojasnila, na podlagi katerih meril je treba opraviti navedeno predhodno presojo, nato pa se bom v zvezi s tem posvetila pomenu dovoljenja iz leta 2006 in načrta upravljanja povodja za obdobje 2015–2021.
1. Potrebnost presoje posledic za območje
56.
V skladu s členom 6(3), prvi stavek, Direktive o habitatih je ustrezna presoja posledic glede na cilje ohranjanja tega območja potrebna, če bi lahko načrt ali projekt sam ali v povezavi z drugimi načrti ali projekti pomembno vplival na posebno ohranitveno območje v smislu direktive.
57.
Dolžnost presoje tako nastane, če obstaja verjetnost ali tveganje, da bo ta načrt ali projekt pomembno vplival na območje. (
26
) Upoštevajoč zlasti previdnostno načelo, ki je eno od temeljev politike visoke ravni varstva, ki jo vodi Skupnost na področju okolja v skladu s členom 191(2) PDEU in glede na katero je treba razlagati Direktivo o habitatih, tako tveganje obstaja, kadar na podlagi objektivnih dejavnikov ni mogoče izključiti, da bi ta načrt ali projekt pomembno vplival na zadevno območje. (
27
) Obstoj takega tveganja je treba ugotavljati zlasti glede na značilnosti in posebne okoljske razmere območja, na katero se ta načrt ali projekt nanaša. (
28
)
58.
Če po tej predhodni presoji ostajajo dvomi o neobstoju pomembnih učinkov, je torej treba opraviti celovito presojo posledic za območje, ki je določena v členu 6(3), prvi stavek, Direktive o habitatih. (
29
)
2. Dovoljenje iz leta 2006
59.
Pomanjkljivosti predhodne presoje, ki je bila opravljena v zvezi z dovoljenjem iz leta 2006, ponazarjajo uporabo tega merila.
60.
Načeloma bi lahko ta predhodna presoja ribogojnice, ki nespremenjeno obratuje naprej, predstavljala objektivno okoliščino, ki izključuje škodljivi vpliv. (
30
) S to predhodno presojo je bilo namreč ugotovljeno, da ribogojnica ni imela pomembnih vplivov na ohranitvena območja.
61.
Taka uporaba prejšnje presoje je sicer smiselna, vendar je pogoj za to, da je ta presoja že izčrpno in pravilno presojala vidike, ki so bili upoštevni v trenutku izdaje poznejše odločbe. Če pa se v času poznejše odobritve pokaže, da je bila prejšnja presoja pomanjkljiva, potem ta ne more izključiti, da zadevni načrt ali zadevni projekt pomembno vpliva na sporno območje.
62.
V obravnavanem primeru sloni prvo vprašanje predloga za sprejetje predhodne odločbe na premisi, da prejšnja presoja v letu 2006 ni obsegala vseh dejavnosti in kumulativnih učinkov vseh ribogojnic na območju, saj so pristojni organi presojali le dodatno predlagane izpuste dušika itd. zadevne ribogojnice. V skladu s členom 6(3), pri stavek, Direktive o habitatih pa je pomembno, ali bi lahko projekt v povezavi z drugimi načrti ali projekti pomembno obremenjeval ohranitveno območje. Zato bi bili morali upoštevati kumulativne učinke vseh virov dušika, ki obremenjujejo ohranitveno območje.
63.
Poleg tega bi bilo treba v okviru nove odobritve upoštevati tudi vire dušika, ki so medtem dodatno nastopili.
64.
Tako je predhodna presoja iz leta 2006 pomanjkljiva in ne more izključiti, da sporna ribogojnica skupaj z drugimi viri usedlin dušika pomembno vpliva na zadevna območja.
3. Načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021
65.
Tudi načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 lahko pomeni objektivno okoliščino, zaradi katere bi bila ločena presoja posledic za območje glede vplivov, ki so zajeti v načrtu, lahko odvečna.
66.
Sodišče je namreč ravno glede usedlin dušika iz različnih virov priznalo, da predhodna presoja skupnih vplivov omogoča, da se preučijo morebitni kumulativni učinki na zadevnih območjih. (
31
) Vendar pa morajo nacionalna sodišča opraviti temeljit in popoln preizkus znanstvene trdnosti ustrezne presoje v smislu člena 6(3) Direktive o habitatih, ki se izvede zaradi programskega pristopa, in raznih ukrepov za izvedbo tega pristopa. (
32
)
67.
Tudi taka splošna presoja mora namreč izključiti, da bi vplivi zadevnih projektov, ki jih zajema, pomembno vplivali na zadevno območje, da bi se lahko opustila individualna presoja teh projektov v skladu s členom 6(3), prvi stavek, Direktive o habitatih. (
33
)
68.
Dokument, kot je načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021, ki določa dopustne izpuste dušika iz ribogojnic, mora zato iz znanstvenega vidika zagotoviti, da usedline dušika zaradi teh izpustov v ohranitvenih območjih skupaj z usedlinami dušika iz drugih virov ne dosežejo obsega, ki bi vplival na cilje ohranjanja teh območij.
69.
Ob tem ne zadostuje, da se upoštevajo istovrstni viri, na primer druge ribogojnice. Upoštevati je treba namreč obremenitev vsakega posameznega ohranitvenega območja zaradi vseh virov dušika, torej na primer zaradi kmetijstva, odpadnih vod in prometa. (
34
) V naravi vpliva dušika na habitate je namreč, da je ta vpliv odvisen od celotne obremenitve. (
35
)
70.
Sicer pa je Sodišče odločilo, da pri določitvi dopustnih izpustov dušika vplivov bodočih ukrepov za zmanjšanje usedlin dušika na ohranitvenih območjih še ni dovoljeno upoštevati. (
36
)
71.
Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe izhaja, da je bil načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 izdan na podlagi presoje posledic za območje iz člena 6(3) Direktive o habitatih. To je sicer kazalnik za to, da ustreza navedenim zahtevam, vendar bi moralo predložitveno sodišče še preučiti, ali ta presoja dejansko izključuje, da bi dopustni izpusti dušika vplivali na ohranitvena območja.
72.
Dvomi izhajajo sicer tudi iz tega, da naj bi količina dopustnih izpustov dušika temeljila na političnem kompromisu in da je bila določena s ciljem, da se omogoči nadaljnje obratovanje obstoječih ribogojnic. (
37
) To daje vtis, da ta določitev ni usmerjena v to, da bi na znanstveni podlagi preprečila pomembne vplive na ohranitvena območja.
73.
Sicer pa je presoja znanstvene trdnosti načrta upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 naloga nacionalnih sodišč.
74.
Z načrtom upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 bi se lahko, odvisno od ugotovitev presoje, izključil vsak dvom o tem, ali lahko izpusti dušika obravnavane ribogojnice pomembno vplivajo na ohranitvena območja. Potem vsaj glede teh izpustov ne bi bila potrebna presoja iz člena 6(3), prvi stavek, Direktive o habitatih.
75.
Če načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 teh dvomov ne more odpraviti, na primer zaradi pomanjkljivosti v njegovih znanstvenih podlagah, to pomeni, da ni mogoče opustiti individualne presoje projektov, na katere se ta načrt nanaša, na podlagi člena 6(3), prvi stavek, Direktive o habitatih.
76.
Na drugo vprašanje je treba potem odgovoriti tako, da je določitev obsega dopustnih vplivov določenih dejavnosti na okolje v načrtu upravljanja povodja lahko upoštevna pri predhodni presoji nujnosti presoje posledic teh dejavnosti za območje na podlagi člena 6(3) Direktive o habitatih, če se s to določitvijo izključi vsak dvom o tem, ali učinki na zadevno dejavnost, ki so zajeti s to določitvijo, pomembno vplivajo na zadevno območje.
C.
Tretje vprašanje – načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 in program Natura 2000 v presoji posledic za območje
77.
Tretje vprašanje se nanaša na upoštevanje načrta upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 ter programa Natura 2000 za zadevno ohranitveno območje v okviru presoje posledic za območje, ki postane potrebna, če v okviru predhodne presoje ne uspe izključiti vsakega dvoma v pomemben vpliv na ohranitvena območja.
78.
Taka presoja posledic na območje mora vsebovati popolne, natančne in dokončne ugotovitve, s katerimi je mogoče odpraviti vsak razumen znanstveni dvom glede učinkov projekta, ki bi lahko vplival na zadevno ohranitveno območje. (
38
)
79.
Če bi načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 vseboval take ugotovitve, presoje posledic za območje glede na preudarke v okviru drugega vprašanja zelo verjetno ni treba opraviti – vsaj glede morebitnega vpliva zaradi usedlin dušika.
80.
Če pa bi prišlo do presoje posledic za območje, ker načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 ne more razbliniti vseh dvomov glede usedlin dušika, pa bi bila tudi pri upoštevanju tega načrta v okviru presoje posledic za območje potrebna previdnost.
81.
Če so v načrtu predvideni izpusti dušika iz drugih virov zanesljivi, bi jih bilo mogoče uporabiti vsaj, da bi se določili vplivi, ki jih razvije pregledana ribogojnica ob součinkovanju z drugimi načrti in projekti.
82.
Da ti kumulativni učinki ne vplivajo na samo območje, lahko izhaja iz načrta le, če vsebuje popolne, natančne in dokončne ugotovitve, ki lahko odpravijo vsak razumen znanstveni dvom glede negativnih vplivov izpustov dušika na ohranitvena območja.
83.
To pa je mogoče le, če dvomov, ki bi ostali po predhodni presoji in bi utemeljevali nujnost celovite presoje posledic za območje, vsaj ob taki celoviti presoji ne bi bilo mogoče šteti za razumne znanstvene dvome.
84.
V preostalem program Natura 2000 za ohranitveno območje nima nobenega pomena glede presoje vplivov na območje zaradi usedlin dušika. V tem programu je namreč izrecno navedeno, da ne vsebuje nobenih zahtev glede ukrepov v zvezi s kvaliteto vode, ki je zagotovljena z načrtom upravljanja povodja; prav tako ne postavlja nobenih konkretnih zahtev za zmanjšanje vnosa dušika, ki je prav tako urejen v drugem zakonu.
85.
Na tretje vprašanje je torej treba odgovoriti, da sta dokumenta, kot sta načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 ter program Natura 2000 ohranitvenega območja za presojo vplivov načrtov ali projektov na ohranitvena območja, v skladu s členom 6(3) Direktive o habitatih pomembna v delu, v katerem vsebujeta natančne in dokončne ugotovitve, ki lahko odpravijo vsak razumen znanstveni dvom glede učinkov projekta, ki bi lahko vplival na zadevno ohranitveno območje.
V. Predlog
86.
Sodišču torej predlagam, naj na predlog za sprejetje predhodne odločbe odgovori tako:
1.
S členom 6(3) Direktive 92/43/EGS o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst se ne zahteva izvedba nove presoje posledic za območje, če vplivi dejavnosti ob izdaji prejšnjega dokončnega dovoljenja niso bili celovito preiskani in tudi kumulativni učinki z drugimi načrti in projekti niso bili upoštevani.
Novo dovoljenje za nespremenjeno nadaljevano dejavnost, ki se zahteva po nacionalnem pravu, pa je treba šteti za soglasje k tej dejavnosti v smislu člena 6(3) Direktive 92/43, za katerega izdajo je treba opraviti presojo posledic za območje, če se s tem dovoljenjem dejansko odloča o nadaljevanju dejavnosti.
2.
Določitev obsega dopustnih vplivov določenih dejavnosti na okolje v načrtu upravljanja povodja je lahko upoštevna pri predhodni presoji nujnosti izvedbe presoje posledic teh dejavnosti za območje na podlagi člena 6(3) Direktive 92/43, če se s to določitvijo izključi vsak dvom o tem, ali učinki na zadevno dejavnost, ki so zajeti s to določitvijo, pomembno vplivajo na zadevno območje.
3.
Dokumenta, kot sta načrt upravljanja povodja za obdobje 2015–2021 in program Natura 2000 ohranitvenega območja, sta za presojo učinkov načrtov ali projektov na ohranitvena območja v skladu s členom 6(3) Direktive 92/43 pomembna v delu, v katerem vsebujeta natančne in dokončne ugotovitve, ki lahko odpravijo vsak razumen znanstveni dvom glede učinkov projekta, ki bi lahko vplival na zadevno ohranitveno območje.
(
1
)	Izvirni jezik: nemščina.
(
2
)	Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2013/17/EU z dne 13. maja 2013 o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju okolja zaradi pristopa Republike Hrvaške (UL 2013, L 158, str. 193).
(
3
)	Direktiva 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (UL 2010, L 20, str. 7), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2013/17.
(
4
)	Direktiva 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL 2012, L 26, str. 1), nazadnje spremenjena z Direktivo 2014/52/EU (UL 2014, L 124, str. 1).
(
5
)	Točka 19 predloga za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na člen 70(2) in točko I 205 priloge 2 Bekendtgørelse nr. 1458 af 12. december 2017 om godkendelse af listevirksomhed (godkendelsesbekendtgørelsen) (uredba št. 1458 z dne 12. decembra 2017 o odobritvi nekaterih dejavnosti). Morda je bila ta dolžnost prvotno uvedena s členom 3(3), drugi stavek, Bekendtgørelse om ændring af bekendtgørelse om godkendelse af listevirksomhed (BEK nr. 143 af 01/03/2006).
(
6
)	Bekendtgørelse nr. 188 af 26. Februar 2016 om udpegning og administration af internationale naturbeskyttelsesområder (habitatbekendtgørelsen) (uredba št. 188 z dne 26. februarja 2016 o uvrstitvi na seznam in upravljanju mednarodnih naravovarstvenih območij).
(
7
)	Tako v deseti uvodni izjavi Direktive o habitatih ter od prvotnih jezikovnih različic Direktive o habitatih v španski, grški, angleški, francoski, nizozemski in portugalski različici.
(
8
)	Sodbe z dne 10. januarja 2006, Komisija/Nemčija (C‑98/03, EU:C:2006:3, točki 44 in 51); z dne 29. julija 2019, Inter‑Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 136), in z dne 9. septembra 2020, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, točka 26).
(
9
)	Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 34); z dne 29. julija 2019, Inter‑Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 117), in z dne 9. septembra 2020, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, točka 25).
(
10
)	V tem smislu sodba z dne 20. oktobra 2005, Komisija/Združeno kraljestvo (C‑6/04, EU:C:2005:626, točka 58).
(
11
)	V tem smislu sodba z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točke od 78 do 83).
(
12
)	Sodbi z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 37), in z dne 14. januarja 2010, Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2010:10, točka 49).
(
13
)	Sodbe z dne 14. januarja 2016, Grüne Liga Sachsen in drugi (C‑399/14, EU:C:2016:10, točki 41 in 42); z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točka 85), in z dne 24. junija 2021, Komisija/Španija (Poslabšanje stanja naravnega območja Doñana) (C‑559/19, EU:C:2021:512, točki 153 in 155).
(
14
)	Sodba z dne 10. novembra 2016, Komisija/Grčija (C‑504/14, EU:C:2016:847, točka 41), ter moji sklepni predlogi v zadevah Komisija/Bolgarija (Kaliakra) (C‑141/14, EU:C:2015:528, točka 86) in Komisija/Grčija (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:105, točka 40).
(
15
)	Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 26); z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točka 60), in z dne 29. julija 2019, Inter‑Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 122).
(
16
)	Glej sodbo z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točka 72).
(
17
)	Glej sodbi z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točke od 63 do 66), in z dne 9. septembra 2020, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, točka 29).
(
18
)	Sodba z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točke od 68 do 70).
(
19
)	Za ponazoritev glej moje sklepne predloge v povezanih zadevah Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:622, zlasti točke 61 in naslednje ter 104 in naslednje).
(
20
)	Sodbi z dne 14. januarja 2010, Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2010:10, točki 47 in 48), in z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točke od 78 do 80).
(
21
)	Sodba z dne 14. januarja 2010, Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2010:10, točke 11, 47 in 48).
(
22
)	V tem smislu glej sodbi z dne 29. julija 2019, Inter‑Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 130), in z dne 9. septembra 2020, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, točki 38 in 39). Glej tudi že sodbo z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 28).
(
23
)	Glej zgoraj, točka 5.
(
24
)	Sodba z dne 24. februarja 2022, Namur‑Est Environnement (C‑463/20, EU:C:2022:121, točki 48 in 58).
(
25
)	Člen 6(1) in (2) ter člen 7(7), točka 6 danske uredbe o habitatih.
(
26
)	Sodbi z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točki 41 in 43), in z dne 29. julija 2019, Inter‑Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 119).
(
27
)	Sodbi z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 44), in z dne 29. julija 2019, Inter‑Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 134).
(
28
)	Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 48); z dne 15. maja 2014, Briels in drugi (C‑521/12, EU:C:2014:330, točka 20), in z dne 12. aprila 2018, People Over Wind in Sweetman (C‑323/17, EU:C:2018:244, točka 34)
(
29
)	Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 44); z dne 26. maja 2011, Komisija/Belgija (C‑538/09, EU:C:2011:349, točka 41), in z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točka 114).
(
30
)	Glej v tem smislu sodbo z dne 9. septembra 2020, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, točka 54).
(
31
)	Sodba z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točka 96).
(
32
)	Sodba z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točka 101).
(
33
)	Glej zgoraj, točka 57.
(
34
)	Glej moje sklepne predloge v povezanih zadevah Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:622, točka 49 in naslednje).
(
35
)	Glej moje sklepne predloge v povezanih zadevah Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:622, točka 41).
(
36
)	Sodba z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točke od 126 do 130).
(
37
)	Točka 12 predloga za sprejetje predhodne odločbe ter str. 5 in 74 načrta upravljanja povodja.
(
38
)	Sodbe z dne 11. aprila 2013, Sweetman in drugi (C‑258/11, EU:C:2013:220, točka 44); z dne 17. aprila 2018, Komisija/Poljska (Beloveški gozd) (C‑441/17, EU:C:2018:255, točka 114), in z dne 9. septembra 2020, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, točka 55).