62021TJ0386
SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA (peti razširjeni senat)
z dne 6. novembra 2024 (
*1
)
„Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sektor naddržavnih, državnih in agencijskih obveznic, izdanih v ameriških dolarjih – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP – Usklajevanje cen in dejavnosti trgovanja z obveznicami – Izmenjava občutljivih poslovnih informacij – Enotna in trajajoča kršitev – Omejevanje konkurence zaradi cilja – Izračun zneska globe – Osnovni znesek – Približek vrednosti prodaje – Ničnostna tožba – Neomejena pristojnost“
V zadevah T‑386/21 in T‑406/21,
Crédit agricole SA s sedežem v Montrougeu (Francija),
Crédit agricole Corporate and Investment Bank s sedežem v Montrougeu,
ki ju zastopajo D. Beard, barrister, C. Hutton, C. Peacock in J. Parkinson, solicitors,
tožeči stranki v zadevi T‑386/21,
UBS Group AG, pravna naslednica družbe Credit Suisse Group AG, s sedežem v Zürichu (Švica),
Credit Suisse Securities (Europe) Ltd s sedežem v Londonu (Združeno kraljestvo),
ki ju zastopajo R. Wesseling, F. ten Have in F. Brouwer, odvetniki,
tožeči stranki v zadevi T‑406/21,
proti
Evropski komisiji, ki jo v zadevi T‑386/21 zastopajo T. Franchoo, M. Farley in B. Cullen, agenti, v zadevi T‑406/21 pa A. Boitos, M. Farley, T. Franchoo in C. Vang, agenti,
tožena stranka,
SPLOŠNO SODIŠČE (peti razširjeni senat),
v sestavi J. Svenningsen (poročevalec), predsednik, V. Tomljenović, sodnica, C. Mac Eochaidh, J. Martín y Pérez de Nanclares, sodnika, in M. Stancu, sodnica,
sodna tajnica: I. Kurme, administratorka,
na podlagi pisnega dela postopka,
na podlagi obravnav z dne 15. in 16. junija 2023
izreka naslednjo
Sodbo
1
Tožeči stranki v zadevi T‑386/21, Crédit agricole SA in Crédit agricole Corporate and Investment Bank (v nadaljevanju skupaj: Crédit agricole), s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlagata, prvič, razglasitev ničnosti Sklepa Komisije C(2021) 2871 final z dne 28. aprila 2021 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.40346 – Obveznice SSA) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep) v delu, v katerem se nanaša nanju, in znižanje zneska globe, ki jima je bila naložena z navedenim sklepom.
2
Tožeči stranki v zadevi T‑406/21, UBS Group AG, ki je pravna naslednica družbe Credit Suisse Group AG, in Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (v nadaljevanju: skupaj: Credit Suisse), s tožbo na podlagi člena 263 PDEU v bistvu predlagata razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa v delu, v katerem se nanaša nanju.
I. Dejansko stanje
A. Sektor OSSA
3
Zadevna ravnanja se nanašajo na naddržavne obveznice (supra-sovereign bonds), državne obveznice (sovereign bonds) in agencijske obveznice (agency (sub-sovereign) bonds), izdane v ameriških dolarjih (v nadaljevanju: OSSA). OSSA so dolžniški vrednostni papirji, ki izdajatelju omogočajo zbiranje sredstev za financiranje nekaterih izdatkov ali naložb.
4
Njihov izdajatelj lahko tako izda obveznico, da si od vlagatelja (imetnika) izposodi denar (nominalni znesek) za določeno obdobje, ki je lahko kratko (na primer 2 leti) ali dolgo (na primer 10 ali 30 let), po vnaprej določeni fiksni ali spremenljivi obrestni meri. Imetnik obveznice od izdajatelja v rednih časovnih presledkih prejema obresti (kupon), ob dogovorjeni dospelosti pa mu je povrnjen tudi nominalni znesek.
5
OSSA so razvrščene v kategorije glede na to, kdo je njihov izdajatelj. Naddržavne obveznice izdajajo naddržavne institucije, na primer Evropska investicijska banka (EIB) ali Mednarodna banka za obnovo in razvoj (MBOR). Državne obveznice izdajajo centralni državni organi, pri čemer so lahko izdane v njihovi domači valuti in se zanje uporablja njihovo nacionalno pravo ali pa v drugi valuti, ki ni njihova domača, in se zanje uporablja pravo, ki ni njihovo nacionalno pravo. Nazadnje, agencijske obveznice izdajajo poddržavne skupnosti ali institucije, ki jih implicitno ali izrecno podpirajo javni organi, na primer Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES, sklad za amortizacijo družbenega dolga, Francija) ali Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW, kreditni institut za obnovo, Nemčija). Te obveznice so lahko izdane bodisi v domači bodisi v tuji valuti.
6
OSSA njihov izdajatelj prvič ponudi v prodajo oziroma se prodajajo v njegovem imenu na primarnem trgu. Nato se na sekundarnem trgu izmenjujejo med vlagatelji zunaj organiziranega trga vrednostnih papirjev (over-the-counter), brez centralne borze.
7
Ravnanja, očitana v izpodbijanem sklepu, se ne nanašajo na primarni trg, ampak samo na poznejše transakcije, izvedene na sekundarnem trgu.
8
Delovanje zadnjenavedenega trga, opisano v točkah od 10 do 64 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je za potrebe te sodbe na kratko predstavljeno v nadaljevanju.
1.
Cena OSSA na sekundarnem trgu
a)
Oblikovanje cen na sekundarnem trgu
9
Ko je obveznica izdana na primarnem trgu, se z njo nato trguje med vlagatelji na sekundarnem trgu. Med trenutkom te izdaje in dospelostjo navedene obveznice se njena cena spreminja in lahko odstopa od njene cene ob izdaji glede na različne dejavnike, kot so spremembe gospodarskega okolja (na primer splošne spremembe obrestnih mer na trgih) ali dejavniki, posebej značilni za izdajatelja (na primer ugotovljeno tveganje, likvidnost ali razpoložljivost novejših obveznic).
10
Z obveznico se na splošno trguje glede na njeno donosnost do dospetja (yield), ki je določena v odstotnem deležu njenega nominalnega zneska. Ta donosnost se ujema s tem, kar lahko vlagatelj dobi, če navedeno obveznico kupi danes po dani ceni in jo obdrži do dospetja, ter je torej odvisna od kupona in celotnega dobička, doseženega zaradi začetnega nakupa pod nominalnim zneskom, ali celotne izgube, nastale zaradi začetnega nakupa nad nominalnim zneskom.
11
Na sekundarnem trgu je cena obveznice na splošno določena glede na donosnost, nanjo pa vplivajo različni dejavniki, kot so količine, ki so na voljo, in cena ter razpoložljivost primerljivih obveznic. Na ceno, po kateri se z obveznico trguje na trgu, lahko prav tako vplivata sprememba obrestnih mer na trgu ali sprememba bonitetne ocene izdajatelja.
b)
Dvosmerne cene, ki jih ponujajo vzdrževalci trga
12
„Vzdrževalec trga“ (market maker) je institucija ali posameznik, ki je pripravljen kupovati ali prodajati finančne produkte na trgu na splošno in trajno, ne pa po posameznih transakcijah, po cenah, ki jih sam določi.
13
Funkcija vzdrževalca trga je, da zagotovi kontinuirano trgovanje z obveznicami z določitvijo dvosmernih cen – to je „nakupnega tečaja“ (bid price) in „prodajnega tečaja“ (ask price) – ne glede na stanje na trgu, s čimer se olajša trgovanje s temi obveznicami. Vzdrževalec trga s tem, da daje na voljo določene količine obveznic in z njimi kontinuirano trguje, spodbuja likvidnost trga, to je možnost za vlagatelje, da hitro kupijo ali prodajo obveznice.
14
Čeprav na trgu OSSA ni uradnih vzdrževalcev trga, se nekatere finančne institucije – kot tožeči stranki v obravnavani zadevi – odločijo prevzeti to vlogo v smislu, da določajo dvosmerne cene.
15
Kadar banke delujejo na sekundarnem trgu, poskušajo ustvariti prihodke, tako da izkoristijo razliko med nakupnim in prodajnim tečajem. Razlika med tema tečajema se imenuje „razpon“ (spread) in pomeni prihodek banke, kadar se transakcija nakupa in ponovne prodaje obravnava kot celota (v nadaljevanju: celotna transakcija nakupa in ponovne prodaje). V okviru take transakcije je pomembna referenčna točka „srednja cena“ (mid price ali mid), ki pomeni srednjo vrednost med nakupnim in prodajnim tečajem ter se izraža v centih (zaokroženo na dve decimalni mesti), saj lahko običajno trgovalci in vlagatelji iz nje izpeljejo nakupni in prodajni tečaj. Srednje cene niso prikazane na zaslonih borznih posrednikov (brokers) ter se ne posredujejo niti vlagateljem in drugim nasprotnim strankam.
16
Nazadnje, trgovalci odločitve v zvezi s cenami in druge strateške odločitve sprejemajo na podlagi različnih virov informacij. Na nakupni in prodajni tečaj, ki ga banka dejansko uporablja, lahko tako vpliva identiteta druge stranke (na primer za banko pomemben vlagatelj) ali količina, na katero se nanaša nakupna ali prodajna transakcija.
2.
Trgovalne pozicije in trgovalno tveganje
17
Trgovalec je po transakciji nakupa obveznice v „dolgi poziciji“ (long position), kar pomeni, da ima v portfelju obveznico, dokler te pozicije ne „zapre“, to je obveznico znova proda, po možnosti po ceni, višji od tiste, po kateri jo je kupil. Lahko se odloči, da bo nekaj časa ohranil dolgo pozicijo, kar pomeni tveganje (ali „izpostavljenost“). Če bo namreč vrednost obveznice padla, bo imel v portfelju obveznico z vrednostjo, nižjo od cene, po kateri jo je kupil.
18
Nasprotno, trgovalec se lahko po transakciji prodaje obveznice znajde v „kratki poziciji“ (short position), če je prodal obveznico, ki je nima, najpogosteje kadar je prodal večjo količino obveznic, kot jih je imel. Takrat mora to obveznico kupiti pri drugem trgovalcu, da zapre svojo pozicijo. Taka kratka pozicija lahko pomeni potencialni dobiček, če je nakupna cena navedene obveznice nižja od prodajne cene, ki jo je trgovalec dobil, lahko pa privede tudi do potencialne izgube, če je navedena nakupna cena višja od navedene prodajne cene. Trgovalec se lahko odloči za kratko pozicijo, zlasti ker pričakuje, da bo cena obveznice padla (in bo tako ustvaril dobiček, enak razponu med svojima prodajno in nakupno ceno), ali v odgovor na povpraševanje pomembne stranke.
19
Trgovalec je torej lahko glede na dano obveznico v dolgi ali kratki poziciji. Lahko se odloči, da bo to pozicijo ohranil, kolikor mu dopuščajo „meje tveganja“ (risk limits), ki jih določi njegov delodajalec. Alternativno lahko kupi ali znova proda obveznice končnim vlagateljem ali prek borznega posrednika, da tako omeji ali izravna svojo izpostavljenost. Tak način zmanjšanja svojega tveganja je oblika „varovanja“ (hedging) tveganja, ki jo je mogoče izvesti z nakupom ali prodajo bodisi istih obveznic bodisi drugih visoko likvidnih obveznic, kot so ameriške državne obveznice s podobnim kuponom ali dospelostjo.
3.
Izmenjave med bankami prek posrednikov
20
Borzni posredniki so finančni posredniki, ki poenostavljajo transakcije med bankami in so na splošno plačani s provizijo, to je odstotnim deležem od nakupne ali prodajne transakcije.
21
Posredniki upravljajo elektronske platforme, ki v realnem času prikazujejo nakupne in prodajne ponudbe bank. Na takih platformah so navedeni ime, kupon in dospelost obveznice, količina (to je nominalni znesek, običajno izražen v milijonih valute) nakupnih ali prodajnih ponudb in včasih razpon donosnosti glede na referenčno obveznico. Nakupni in prodajni tečaj, prikazana v danem trenutku, sta najboljša tečaja, ki sta na voljo, to je najkonkurenčnejša v tem trenutku.
22
Posrednik banke, ki na borzni platformi vidi nakupno (bid) ali prodajno (ask ali offer) ponudbo, se lahko odloči „izkoristiti“ (hit) nakupno ponudbo (tako da proda obveznice) ali „sprejeti“ (lift) prodajno ponudbo (tako da kupi obveznice), pri čemer v tem primeru sprejme transakcijo pod pogoji, prikazanimi na platformi. Na glavnih borznoposredniških platformah je v tem primeru sprejeti nakupni ali prodajni tečaj za to transakcijo viden vsem trgovalcem, ni pa razkrita identiteta nasprotnih strank.
23
Trgovalec, ki ga ponudba na borznoposredniški platformi zanima, lahko pokliče borznega posrednika, da pridobi dodatne informacije, kot je razpoložljivost dodatnih količin. Trgovalci so pogosto vključeni v trajne klepete (chats) z več borznimi posredniki na platformi Bloomberg ali drugih platformah za hipno sporočanje.
24
Če je trgovalec zainteresiran, se opravi kratko pogajanje zunaj platforme (po telefonu ali v spletni klepetalnici), med katerim borzni posrednik deluje kot posrednik med obema strankama, da se doseže sporazum o končni ceni in končni količini transakcije.
25
Borzni posredniki ne razkrijejo identitete trgovalcev, udeleženih v dani transakciji, s čimer se zagotovi anonimnost trgovalcev ter se jim prepreči, da bi pridobili informacije v zvezi s pozicijo ali nameni katerega od trgovalcev in te informacije uporabili v svojo korist. Delovanje prek borznega posrednika zagotavlja tudi zanesljivo izvršitev transakcij. Na splošno se priznava, da so prednosti, ki jih delovanje prek borznega posrednika prinese trgovalcem, večje od stroškov takega posredništva.
B. Postopek, v katerem je bil sprejet izpodbijani sklep
26
Evropska komisija je 4. decembra 2015 na podlagi prošnje, vložene 4. avgusta 2015, družbi Deutsche Bank odobrila pogojno imuniteto na podlagi točke 8(a) Obvestila Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah (UL 2006, C 298, str. 17). Ta banka je še naprej sodelovala in med preiskavo Komisiji predložila dodatne informacije in dokaze v zvezi s sporno kršitvijo.
27
Komisija je 4. decembra 2015, 6. septembra 2016, 15. marca 2017 in 12. novembra 2019 na podlagi člena 18(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205) na družbo Bank of America Corporation in družbo Merrill Lynch International (v nadaljevanju skupaj: BofA), družbo Crédit agricole, družbo Credit Suisse ter druge banke naslovila zahteve po informacijah.
28
Komisija je med 21. in 24. novembrom 2016 opravila napovedane preglede v prostorih družb BofA in Credit Suisse v Londonu (Združeno kraljestvo).
29
Komisija je 20. in 21. decembra 2018 na eni strani v skladu s členom 2(1) in členom 10(1) Uredbe Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 81) začela postopek za sprejetje sklepa v skladu s poglavjem III Uredbe št. 1/2003 ter na drugi strani družbam Deutsche Bank, Credit Suisse, Crédit agricole in BofA poslala obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah (v nadaljevanju: obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah).
30
Vsem naslovnikom obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah je bil omogočen vpogled v spis preiskave, ki jo je opravila Komisija. V skladu s členom 10(2) Uredbe št. 773/2004 so vsi predložili pisna stališča o tem obvestilu. Svoje trditve so predstavili tudi na obravnavi, ki je potekala 10. in 11. julija 2019.
31
Komisija je 6. novembra 2020 vsakemu od naslovnikov obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah poslala dopis s pojasnili o metodi, ki jo je ta institucija predlagala za določitev približka vrednosti prodaje (proxy for the value of sales) za namene izračuna zneska njihove globe (v nadaljevanju: dopis v zvezi z globami). V odgovor je družba Deutsche Bank predložila pripombe 4. decembra 2020, družbe Crédit agricole, Credit Suisse in BofA pa so to storile 8. januarja 2021.
C. Izpodbijani sklep
1.
Ugotovitev sporne kršitve
32
Komisija je v izpodbijanem sklepu ugotovila številne pogovore med trgovalci zadevnih bank prek trajnih ali netrajnih spletnih klepetalnic ter prek dvostranskih pogovorov z elektronskimi sredstvi ali po telefonu, ki so potekali v obdobju med 19. januarjem 2010 in 24. marcem 2015 (točke od 90 do 92 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
33
V tem okviru je Komisija menila, da je bil glavni cilj sodelovanja med zadevnimi trgovalci pridobiti konkurenčno prednost v odnosu do svojih strank in konkurentov z uskladitvijo glede svojih cen in dejavnosti trgovanja ter izmenjavo občutljivih poslovnih informacij v zvezi s svojimi dejavnostmi trgovanja, svojimi cenami ter svojimi strategijami trgovanja in določanja cen v sektorju OSSA (točki 102 in 638 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
34
Komisija je na podlagi tega menila, da so zadevne banke tveganja konkurence zavestno nadomestile s praktičnim sodelovanjem med seboj v škodo drugih akterjev na trgu in svojih strank. Po mnenju te institucije je mogoče nize zadevnih pogovorov razvrstiti v pet kategorij sporazumov ali usklajenih ravnanj, pri čemer so te kategorije med seboj tesno povezane in se delno prekrivajo (točke 613, 638, 643 in 758 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
35
Kot je razvidno iz točk 103 in 613 obrazložitve izpodbijanega sklepa, teh pet kategorij zajema:
–
prvič, usklajevanje cen, ponujenih nasprotnim strankam (v nadaljevanju: kategorija 1);
–
drugič, usklajevanje cen, na splošno sporočenih trgu (v nadaljevanju: kategorija 2);
–
tretjič, izmenjave aktualnih ali prihodnjih občutljivih poslovnih informacij o svojih dejavnostih trgovanja in trgovinskih tokovih na sekundarnem trgu (v nadaljevanju: kategorija 3);
–
četrtič, izmenjave, potrditve in usklajevanja svojih strategij trgovanja in oblikovanja cen (v nadaljevanju: kategorija 4);
–
petič, usklajevanje svojih dejavnosti trgovanja (v nadaljevanju: kategorija 5).
36
Kar zadeva pravno opredelitev zadevnih ravnanj, je Komisija ugotovila, da so v nasprotju s členom 101(1) PDEU, saj zajemajo sklenitev sporazumov ali izvajanje usklajenih ravnanj s ciljem omejevanja ali izkrivljanja konkurence v sektorju OSSA v Evropskem gospodarskem prostoru (EGP), kot je to razvidno iz člena 1 izpodbijanega sklepa.
37
Da je prišla do te ugotovitve, se je Komisija, na prvem mestu, odločila, da bo štela, da imajo zadevna ravnanja vse značilnosti sporazumov ali usklajenih ravnanj v smislu člena 101(1) PDEU (glej oddelek 5.2.1 ter zlasti točki 620 in 621 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
38
Na drugem mestu, Komisija je menila, da je bil cilj navedenih ravnanj – glede na njihovo vsebino, cilje in gospodarski ali pravni okvir, v katerem so potekala – omejevanje ali izkrivljanje konkurence z usklajevanjem glede cen, razdelitvijo strank, razdelitvijo trgov in izmenjavo občutljivih poslovnih informacij, da se je tako zmanjšala negotovost na trgu. V zvezi s tem je Komisija še menila, da so ista ravnanja tudi izkrivljala konkurenco z ustvarjanjem asimetrije informacij med akterji na trgu, s čimer so zadevne banke pridobile še toliko znatnejšo konkurenčno prednost, ker se je ta nanašala na izvenborzni trg, za katerega je značilna precejšnja negotovost (glej oddelek 5.2.2 ter zlasti točke 739, 741 in 742 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
39
Na tretjem mestu, Komisija je menila, da zadevna ravnanja pomenijo enotno in trajajočo kršitev, saj so bila del celovitega načrta z istim protikonkurenčnim ciljem. V zvezi s tem je zlasti ugotovila, da so se ta ravnanja nanašala na enoten produkt, s katerim se je trgovalo na podoben način, da je bil vzpostavljeni mehanizem enak ter da so zadevne banke na splošno ostale iste in so se spremenile le, kadar je eden od trgovalcev, udeleženih pri zadevnih ravnanjih, odšel iz ene banke v drugo (glej oddelek 5.2.3.2 in zlasti točke od 757 do 763 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
40
Na četrtem mestu, zadevna ravnanja so se nanašala na OSSA, ki so jih izdali organi institucij s sedežem v EGP, ter so zajemala znaten obseg transakcij tako med državami članicami kot tudi med Evropsko unijo in državami, ki so del EGP. Komisija je zato menila, da ta ravnanja lahko vplivajo na trgovino med državami članicami in državami pogodbenicami Sporazuma EGP (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 52, str. 3) (glej oddelek 5.2.4.2 izpodbijanega sklepa).
41
Na petem mestu, Komisija je menila, da se člen 101(3) PDEU in člen 53(3) Sporazuma EGP v obravnavanih zadevah ne uporabljata (glej oddelek 5.3 izpodbijanega sklepa).
2.
Naložitev glob
42
Komisija je navedla, da je znesek naloženih glob določila v skladu s Smernicami o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2, v nadaljevanju: Smernice) (glej oddelek 8.2 izpodbijanega sklepa). Vendar je Komisija – ob upoštevanju posebnosti finančnega sektorja in zlasti tega, da finančni produkti, kot so OSSA, ne ustvarjajo prodaje v običajnem smislu – namesto da bi izhodišče za izračun globe določila na podlagi „vrednosti prodaje“, povezane s trgovanjem z OSSA, menila, da je primerno določiti približek vrednosti prodaje (v nadaljevanju: približek), ki je temeljil na eni strani na nominalnem znesku OSSA, izmenjanih v obdobjih, v katerih je vsaka od zadevnih bank sodelovala pri sporni kršitvi, in na drugi strani na razponih med nakupnim in prodajnim tečajem teh OSSA (glej oddelek 8.2.3 izpodbijanega sklepa).
43
V preostalem je Komisija znesek naložene globe za vsako zadevno banko določila tako, da je določila osnovni znesek, izračunan glede na težo in trajanje kršitve, in navedeni osnovni znesek prilagodila glede na posebne parametre vsake posamezne banke.
3.
Izrek
44
V izreku izpodbijanega sklepa je določeno:
„Člen 1
Naslednja podjetja so kršila člen 101 [PDEU] in člen 53 Sporazuma EGP, ker so v navedenih obdobjih sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi v zvezi z [OSSA] v celotnem EGP, ki je zajemala sporazume in/ali usklajena ravnanja s ciljem omejevanja in/ali izkrivljanja konkurence v sektorju [OSSA]:
(a)
družbi DB Group Services (UK) Ltd in Deutsche Bank AG sta sodelovali od 19. januarja 2010 do 28. marca 2014; v tem obdobju je družba Deutsche Securities Inc. sodelovala od 22. marca 2010 do 25. februarja 2013;
(b)
družbi [BofA] sta prvič sodelovali od 19. januarja 2010 do 23. oktobra 2012; in ponovno od 22. julija 2014 do 27. januarja 2015;
(c)
družbi [Crédit agricole] sta sodelovali od 10. januarja 2013 do 24. marca 2015;
(d)
družbi [Credit Suisse] sta sodelovali od 21. junija 2010 do 24. marca 2015;
Člen 2
Zaradi kršitve iz člena 1 se naložijo te globe:
(a)
družbi [Deutsche Bank]: 0 EUR;
(b)
družbama [BofA]: 12.642.000 EUR;
(c)
družbama [Crédit agricole]: 3.993.000 EUR;
(d)
družbama [Credit Suisse]: 11.859.000 EUR
[…]
Člen 3
Podjetja iz člena 1 nemudoma končajo kršitve iz navedenega člena, če tega še niso storila.
Vzdržijo se ponavljanja kakršnega koli dejanja ali ravnanja iz člena 1 in kakršnih koli dejanj ali ravnanj, ki imajo podoben namen ali učinek.
[…]“
II. Predlogi strank
45
Družba Crédit agricole v zadevi T‑386/21 Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
na podlagi člena 263 PDEU izpodbijani sklep razglasi za ničen, zlasti člen 1 tega sklepa, ali, podredno, razglasi ničnost nekaterih delov navedenega sklepa;
–
na podlagi člena 261 PDEU odpravi ali, podredno, zniža globo, zlasti zniža globo na nič;
–
Komisiji naloži, naj na podlagi člena 266 PDEU sprejme ukrepe, potrebne za izvršitev sodbe Splošnega sodišča;
–
Komisiji naloži plačilo stroškov.
46
Družba Credit Suisse v zadevi T‑406/21 Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
člen 1(d) izpodbijanega sklepa v celoti ali delno razglasi za ničen;
–
podredno, člen 1(d) tega sklepa razglasi za ničen v delu, v katerem je ugotovljeno, da sporočila v zvezi z določitvijo cen omejujejo konkurenco zaradi cilja ali da je bila družba Credit Suisse udeležena pri enotni in trajajoči kršitvi v celotnem obdobju, navedenem v tem členu;
–
člen 2(d) tega sklepa razglasi za ničen;
–
podredno, člen 2(d) izpodbijanega sklepa razglasi za delno ničen;
–
Komisiji naloži plačilo stroškov oziroma, podredno, njihovega ustreznega dela.
47
Komisija v zadevi T‑386/21 in zadevi T‑406/21 Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
tožbi v celoti zavrne;
–
tožečim strankam naloži plačilo stroškov.
III. Pravo
48
Splošno sodišče je po opredelitvi strank v skladu s členom 68(1) svojega poslovnika zadevi T‑386/21 in T‑406/21 združilo za izdajo te sodbe.
A. Predlogi za nerazkritje nekaterih podatkov javnosti
49
Družbi Crédit agricole in Credit Suisse ter Komisija so med postopkom v bistvu predlagale, naj se nekateri podatki v tej sodbi na podlagi členov 66 in 66a Poslovnika ne razkrijejo javnosti.
50
V zvezi s tem je treba opozoriti, da si mora sodišče pri usklajevanju potrebe po javni objavi sodnih odločb na eni strani ter pravice do varstva osebnih podatkov in poslovnih skrivnosti na drugi glede na okoliščine vsakega primera prizadevati za primerno ravnovesje, pri čemer mora upoštevati tudi pravico javnosti, da ima v skladu z načeli iz člena 15 PDEU dostop do sodnih odločb (glej sodbo z dne 27. aprila 2022, Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Komisija, T‑4/20, EU:T:2022:242, točka 29 in navedena sodna praksa).
51
Poleg tega zaupnost nekega elementa ni utemeljena v primeru, na primer, informacij, ki so že javne ali do katerih lahko dostopajo širša javnost ali nekateri specializirani krogi, informacij, ki so navedene tudi v drugih odlomkih ali listinah iz spisa, v zvezi s katerimi stranka, ki želi ohraniti zaupno naravo zadevne informacije, ni vložila predloga za to, informacij, ki niso dovolj specifične ali natančne, da bi razkrile zaupne podatke, ali celo informacij, ki so v veliki meri razvidne ali jih je mogoče izpeljati iz drugih informacij, ki so zakonito dostopne zadevnim osebam (glej sklep z dne 14. marca 2022, Bulgarian Energy Holding in drugi/Komisija, T‑136/19, EU:T:2022:149, točka 9 in navedena sodna praksa).
52
Poleg tega je treba za informacije, ki so v nekem obdobju lahko bile poslovne skrivnosti in ki so stare pet let ali več, zaradi poteka časa šteti, da so zgodovinske in da so zato izgubile svojo zaupnost, razen izjemoma, če stranka, ki takšno naravo zatrjuje, dokaže, da so te informacije kljub svoji starosti še vedno bistveni element njenega poslovnega položaja ali poslovnega položaja zadevnih tretjih oseb (glej sodbo z dne 19. junija 2018, Baumeister, C‑15/16, EU:C:2018:464, točka 54 in navedena sodna praksa).
53
Splošno sodišče je glede na navedeno v obravnavanih zadevah v zvezi z javno različico te sodbe odločilo, da bo anonimiziralo imena fizičnih oseb, navedenih v izpodbijanem sklepu. Splošno sodišče je prav tako odločilo, da ne bo razkrilo nekaterih podatkov v zvezi s prilagoditvenim količnikom, ki ga je Komisija uporabila za družbi Crédit agricole in Credit Suisse v okviru izračuna zneska glob, ki sta jima bili naloženi, to je podatkov, ki jih Komisija v izpodbijanem sklepu ni razkrila niti v razmerju do bank, ki so sodelovale pri sporni kršitvi, niti v razmerju do javnosti.
54
Nasprotno, z razumljivostjo obrazložitve te sodbe, pretečenim časom, stereotipno obrazložitvijo predlogov za nerazkritje nekaterih podatkov, dejstvom, da so informacije že dostopne javnosti, in pomembnimi spremembami, do katerih je po marcu 2015 prišlo pri dejavnosti družb Crédit agricole in Credit Suisse, povezani s sektorjem OSSA, je mogoče utemeljiti, da Splošno sodišče javnosti razkrije nekatere podatke v zvezi z očitki teh bank, zlasti v zvezi z metodologijo, ki jo je Komisija uporabila za izračun glob, ki sta jima bili naloženi.
55
Tako je Splošno sodišče po eni strani zlasti odločilo, da v javni različici te sodbe ne bo prikrilo informacij iz preglednic od 2 do 4 iz priloge k izpodbijanemu sklepu, ki so bile predložene družbi Crédit agricole, in nekaterih informacij iz preglednice 5 iz te priloge.
56
Kar po drugi strani zadeva družbo Credit Suisse, je Splošno sodišče zlasti odločilo, da v javni različici te sodbe ne bo prikrilo informacij iz preglednice 5 priloge k izpodbijanemu sklepu, predložene tej banki, povprečnega časovnega razmika med njenimi vsakodnevnimi nakupnimi in prodajnimi transakcijami v okviru „delno uravnoteženih“ transakcij, deleža, ki ga predstavljajo „delno uravnotežene“ ali „v celoti uravnotežene“ transakcije v razmerju do celotnega števila transakcij, ki jih opravi ta banka, ter deleža, ki ga pomenijo transakcije nakupa likvidnih sredstev v razmerju do celotnega števila transakcij, ki jih opravi ta banka.
B. Predmet tožb družb Crédit agricole in Credit Suisse
1.
Tožba družbe Crédit agricole
57
Najprej je treba opozoriti, da je treba sklep, sprejet na podlagi člena 101 PDEU glede več podjetij, čeprav je oblikovan in objavljen kot en sam sklep, analizirati kot skupek več posamičnih sklepov, v katerih je glede vsakega podjetja, na katera so naslovljeni, ugotovljena kršitev ali kršitve, in v katerih jim je, odvisno od primera, naložena globa (sodba z dne 16. septembra 2013, Galp Energia España in drugi/Komisija, T‑462/07, neobjavljena, EU:T:2013:459, točka 90).
58
Iz tega izhaja, da lahko z vložitvijo ničnostne tožbe zoper tak sklep vsak naslovnik tega sklepa sodišču Unije predloži le elemente sklepa, ki se nanašajo nanj, medtem ko elementi, ki se nanašajo na druge naslovnike, načeloma ne morejo biti predmet spora, o katerem mora odločiti sodišče Unije (glej v tem smislu sodbo z dne 15. julija 2015, Emesa-Trefilería in Industrias Galycas/Komisija, T‑406/10, EU:T:2015:499, točka 117).
59
Vendar ta sodna praksa še ne pomeni, da nimajo vsi naslovniki takega sklepa vsak v okviru svoje tožbe možnosti, da izpodbijajo vse dejanske elemente, na podlagi katerih je Komisija zlasti ugotovila, da je treba zadevna ravnanja opredeliti kot „enotno in trajajočo kršitev“ ali kot „omejevanje zaradi cilja“, ne glede na to, da naslovnik, ki jih izpodbija, ni bil udeležen pri njih.
60
Torej družba Crédit agricole ni upravičena predlagati, da se člena 1 in 2 izpodbijanega sklepa v celoti razglasita za nična. Predlaga lahko kvečjemu razglasitev ničnosti delov teh členov, ki se nanašajo nanjo.
61
Predlog za razglasitev ničnosti člena 1 izpodbijanega sklepa in predlog za razglasitev ničnosti globe je treba torej razumeti tako, da se nanašata zgolj na člen 1(c) in člen 2(c) navedenega sklepa.
62
Dalje, družba Crédit agricole s prvim in drugim predlogom, kot sta bila razložena v prejšnji točki, Splošnemu sodišču v bistvu predlaga razglasitev ničnosti člena 1(c) in člena 2(c) izpodbijanega sklepa ter, podredno, znižanje zneska globe iz zadnjenavedenega člena.
63
Splošno sodišče mora torej v skladu s členom 263 PDEU presoditi zakonitost izpodbijanega sklepa v delu, v katerem se nanaša na družbo Crédit agricole – na eni strani glede tega, da je bila v zvezi z njo v členu 1(c) izpodbijanega sklepa ugotovljena kršitev, in na drugi strani glede globe, ki ji je bila naložena v členu 2(c) tega sklepa – ter na podlagi neomejene pristojnosti, ki mu je priznana s členom 261 PDEU in členom 31 Uredbe št. 1/2003, odločiti o znesku globe, ki je bila naložena tej banki.
64
Nazadnje, družba Crédit agricole s tretjim predlogom Splošnemu sodišču še predlaga, naj Komisiji odredi sprejetje potrebnih ukrepov za uskladitev s prihodnjo sodbo tega sodišča v skladu s členom 266 PDEU.
65
V okviru nadzora zakonitosti na podlagi člena 263 PDEU pa Splošno sodišče ni pristojno za izdajo odredb institucijam, organom, uradom in agencijam Unije, tudi če se nanašajo na podrobna pravila za izvršitev njegovih sodb (sklepa z dne 22. septembra 2016, Gaki/Komisija, C‑130/16 P, neobjavljen, EU:C:2016:731, točka 14, in z dne 19. julija 2016, Trajektna luka Split/Komisija, T‑169/16, neobjavljen, EU:T:2016:441, točka 13). Enako velja v okviru izvajanja neomejene pristojnosti Splošnega sodišča.
66
Iz tega sledi, da je treba tretji tožbeni predlog družbe Crédit agricole že zdaj zavrniti zaradi nepristojnosti.
2.
Tožba družbe Credit Suisse
67
Družba Credit Suisse s prvim in drugim ter tretjim in četrtim predlogom, ki so vsi vloženi na podlagi zgolj člena 263 PDEU, v bistvu predlaga razglasitev ničnosti v celoti ali delne ničnosti člena 1(d) izpodbijanega sklepa in „razglasitev ničnosti“ v celoti ali, podredno, razglasitev delne ničnosti globe, ki ji je bila naložena v členu 2(d) tega sklepa.
68
Družba Credit Suisse je v odgovor na ukrep procesnega vodstva izrecno potrdila, da Splošnemu sodišču ne predlaga izvrševanja neomejene pristojnosti iz člena 261 PDEU in člena 31 Uredbe št. 1/2003, ter da mu v zvezi z globo, ki ji je bila naložena, predlaga le, naj v skladu s členom 263 PDEU opravi nadzor nad zakonitostjo nekaterih njenih elementov in nad metodo izračuna, na kateri temelji.
69
Kar zadeva družbo Credit Suisse, mora torej Splošno sodišče zgolj presoditi zakonitost izpodbijanega sklepa na podlagi člena 263 PDEU, in sicer tudi v zvezi z globo, ki ji je bila naložena.
C. Predmet kršitve, ugotovljen v izpodbijanem sklepu
70
Družba Crédit agricole v okviru prvega in drugega tožbenega razloga, ki se nanašata na napake pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“ oziroma „enotne in trajajoče kršitve“, večkrat trdi, da je Komisija s členom 1 izpodbijanega sklepa ugotovila enotno in trajajočo kršitev, sestavljeno iz petih „samostojnih“ kršitev, ki ustrezajo petim kategorijam ravnanj iz točk 103 in 613 obrazložitve tega sklepa (glej točko 35 zgoraj).
71
Družba Crédit agricole na podlagi tega meni, da bi morala Komisija v izpodbijanem sklepu dokazati, da „vsaka od petih kategorij zatrjevanih ravnanj pomeni kršitev zaradi cilja“ in da je treba, „če ena od teh petih kategorij ravnanj [v zvezi z njo] ni dokazana, enotno in trajajočo kršitev, ki jo je opredelila Komisija, zavrniti“.
72
Komisija izpodbija to razlago izpodbijanega sklepa, ker naj bi v bistvu v njem ugotovila eno samo „enotno in trajajočo kršitev“, ne da bi pred ali hkrati s tem opredelila ločene kršitve, ki ustrezajo ravnanjem iz ene ali druge od petih kategorij, navedenih v točkah 103 in 613 obrazložitve tega sklepa.
73
Ugotoviti je treba, da je točna določitev obsega in števila ugotovljenih kršitev v izpodbijanem sklepu bistvena za presojo zakonitosti tega sklepa. Bistvena je tudi za opredelitev upoštevnosti nekaterih trditev družbe Crédit agricole, zlasti tistih, ki se nanašajo na napake pri razvrstitvi nekaterih ravnanj v eno ali drugo od kategorij iz točk 103 in 613 navedenega sklepa ali na napake, kar zadeva opredelitev enotne in trajajoče kršitve ter udeležbo te banke pri kršitvi, pa tudi na napake pri opredelitvi ene ali druge od teh petih kategorij kot „omejevanja zaradi cilja“.
74
V zvezi s tem je Sodišče razsodilo, da čeprav je mogoče celoto ravnanj opredeliti kot „enotno in trajajočo kršitev“, iz tega ni mogoče sklepati, da je treba vsako od teh ravnanj samo po sebi in obravnavano posebej nujno opredeliti kot ločeno kršitev. Tako je lahko le, če se je Komisija v zadevnem sklepu odločila, da bo vsako od navedenih ravnanj ugotovila in opredelila kot tako ter nato predložila dokaz o vpletenosti zadevnega podjetja, ki se mu ta ravnanja pripisujejo (glej v tem smislu sodbo z dne 16. junija 2022, Sony Corporation in Sony Electronics/Komisija (C‑697/19 P, EU:C:2022:478, točka 67).
75
Poleg tega mora Splošno sodišče pri razlagi zadevnega sklepa paziti, da pojma „ravnanje“ ne pomeša s pojmom „kršitev“, saj bi sicer napačno uporabilo pravo (glej v tem smislu sodbo z dne 16. junija 2022, Sony Corporation in Sony Electronics/Komisija, C‑697/19 P, EU:C:2022:478, točka 78).
76
V obravnavani zadevi je treba torej opredeliti, ali je Komisija v izpodbijanem sklepu ugotovila obstoj ene same enotne in trajajoče kršitve s protikonkurenčnim ciljem ali, nasprotno in kot trdi družba Crédit agricole, obstoj enotne in trajajoče kršitve, sestavljene iz petih ločenih in samostojnih kršitev, od katerih ima vsaka tak cilj.
77
V zvezi s tem drži, da je Komisija v izpodbijanem sklepu najprej presodila protikonkurenčni cilj zadevnih ravnanj ali zadevnih kategorij ravnanj, ugotovljenih v točkah 103 in 613 (točke od 622 do 749 obrazložitve), šele nato pa je ugotovila obstoj enotne in trajajoče kršitve (točke od 750 do 828 obrazložitve).
78
Komisija je s tem, da je uvodoma presodila protikonkurenčni cilj zadevnih ravnanj ali zadevnih kategorij ravnanj, opredelila pravila dokazovanja kršitve (glej v tem smislu sodbo z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točki 63 in 104), preden je sploh opredelila obseg te kršitve.
79
Taka struktura izpodbijanega sklepa bi lahko napeljevala na misel, da je Komisija želela predhodno in ločeno presoditi škodljivost vsakega od zadevnih ravnanj ali vsake od zadevnih kategorij ravnanj za konkurenco in torej ugotoviti obstoj toliko omejevanj zaradi cilja, kolikor je opredelila ravnanj ali kategorij, in sicer še pred ugotovitvijo obstoja enotne in trajajoče kršitve.
80
Vendar branje izpodbijanega sklepa kot celote ne podpira take ugotovitve.
81
Po eni strani je namreč v členu 1 izpodbijanega sklepa v zvezi z družbo Crédit agricole ugotovljeno le, da je ta banka „kršila člen 101 [PDEU] in člen 53 Sporazuma EGP, ker [je] v navedenih obdobjih sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi v zvezi z [OSSA] v celotnem EGP, ki je zajemala sporazume in/ali usklajena ravnanja s ciljem omejevanja in/ali izkrivljanja konkurence v sektorju [OSSA]“.
82
Tako nasprotno od člena 1 sklepa iz zadeve, v kateri je bila izrečena sodba z dne 16. junija 2022, Sony Corporation in Sony Electronics/Komisija (C‑697/19 P, EU:C:2022:478), v katerem je bila navedena enotna in trajajoča kršitev, sestavljena iz več ločenih kršitev, v členu 1 izpodbijanega sklepa ni navedena nobena druga kršitev, ki bi lahko ustrezala ravnanjem, ugotovljenim v petih kategorijah ravnanj iz točk 103 in 613 obrazložitve tega sklepa, navedenih v točki 35 zgoraj.
83
Po drugi strani to razlago besedila člena 1 izpodbijanega sklepa potrjuje obrazložitev tega sklepa, glede na katero je treba po potrebi razlagati njegov izrek (sodba z dne 15. maja 1997, TWD/Komisija, C‑355/95 P, EU:C:1997:241, točka 21).
84
Tako je v točki 827 obrazložitve izpodbijanega sklepa zgolj navedeno, da „celota tajnih ravnanj med strankami pomeni enotno in trajajočo kršitev člena 101(1) [PDEU], za katero se odgovornost pripiše vsaki stranki“.
85
Torej v tej točki obrazložitve ni predvideno, da bi bilo mogoče ravnanja, ki spadajo v eno ali drugo od petih kategorij iz točk 103 in 613 obrazložitve izpodbijanega sklepa, ločeno in samostojno prav tako opredeliti kot kršitve člena 101(1) PDEU, kar poleg tega potrjujejo tudi točke od 757 do 827 obrazložitve tega sklepa.
86
Poleg tega je Komisija v točki 104 obrazložitve izpodbijanega sklepa izrecno navedla, da so različne kategorije ravnanj, ki jih je upoštevala, opisane v analitične namene ter so med seboj povezane in se pogosto prekrivajo.
87
Tako trditev družbe Crédit agricole, ki se nanaša na to, da je Komisija ugotovila obstoj petih „samostojnih“ kršitev, ki ustrezajo petim kategorijam ravnanj iz točk 103 in 613 obrazložitve izpodbijanega sklepa in ki jih je mogoče opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, izhaja iz napačnega razumevanja tega sklepa. Zato jo je treba zavrniti.
88
Enako velja za očitek družbe Crédit agricole, ki se nanaša na to, da naj bi Komisija v okviru te sodbe poskušala ponovno razložiti svoj sklep, da bi Splošno sodišče na podlagi tega ugotovilo, da ni samostojno obravnavala petih kategorij ravnanj iz točk 103 in 613 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
89
Iz te napačne razlage izpodbijanega sklepa še izhaja, da so očitki, ki jih je družba Crédit agricole navedla v zvezi z napakami pri razvrstitvi zadevnih ravnanj v eno ali drugo od petih kategorij ravnanj iz točk 103 in 613 obrazložitve izpodbijanega sklepa ter v zvezi z njihovimi posledicami za opredelitev zadevnih ravnanj kot „enotne in trajajoče kršitve“ in „omejevanja zaradi cilja“, pa tudi v zvezi z napakami pri opredelitvi ene ali druge od teh petih kategorij ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“, brezpredmetni in jih je treba zato zavrniti.
90
Vendar bodo trditve družbe Crédit agricole glede konkretnih pogovorov upoštevane v nadaljevanju pri opredelitvi, ali je lahko Komisija, ne da bi storila napako, zadevne pogovore, če se obravnavajo kot celota, opredelila kot enotno in trajajočo kršitev s protikonkurenčnim ciljem.
D. Dopustnost očitkov zoper razlago pogovorov, analiziranih v izpodbijanem sklepu
91
Komisija je v oddelku 4.2 izpodbijanega sklepa in, natančneje, v točkah od 112 do 577 njegove obrazložitve kronološko predstavila dogodke na podlagi dokazov, ki jih je imela. Ta predstavitev je bila podana v obliki analize in razlage prepisa več kot 120 pogovorov, ki so potekali med trgovalci zadevnih bank med januarjem 2010 in marcem 2015, večinoma v klepetalnicah na platformi Bloomberg. Komisija je nato obstoj sporazumov ali usklajenih ravnanj, obstoj omejevanja konkurence in obstoj enotne in trajajoče kršitve ter njen protikonkurenčni cilj presodila na podlagi te analize in te razlage.
92
V obravnavani zadevi Komisija v bistvu trdi, da so nekateri očitki, ki jih je navedla družba Crédit agricole oziroma družba Credit Suisse, nedopustni, ker se ne nanašajo na njeno razlago vsebine točno določenih pogovorov iz izpodbijanega sklepa, ampak na pogovore, ki se obravnavajo na splošno in na katere se ne nanaša noben poseben očitek. Prav tako naj bi bili očitki zoper pogovore, opredeljene ali obravnavane v prilogah k vlogam teh dveh bank, nedopustni. Nazadnje, kot nesporne naj bi bilo treba šteti dejanske elemente in dokaze, ki jih ti banki ne izpodbijata ali jih ne izpodbijata veljavno.
93
V zvezi s tem je treba opozoriti, da morata biti v skladu s členom 21 Statuta Sodišča Evropske unije in členom 76(d) Poslovnika v vsaki tožbi navedena predmet spora in kratek povzetek tožbenih razlogov.
94
V skladu z ustaljeno sodno prakso morajo biti te navedbe dovolj jasne in natančne, da toženi stranki omogočijo pripravo obrambe, Splošnemu sodišču pa, da odloči o tožbi (glej sodbo z dne 25. januarja 2018, BSCA/Komisija, T‑818/14, EU:T:2018:33, točka 95 in navedena sodna praksa).
95
Za dopustnost tožbe, tožbenega razloga, očitka ali trditve, navedenih pred Splošnim sodiščem, morajo torej bistveni dejanski in pravni elementi, na katere se opira tožeča stranka, vsaj na kratko, vendar dosledno in razumljivo izhajati iz besedila same tožbe. Čeprav je besedilo tožbe glede posebnih vprašanj lahko podkrepljeno in dopolnjeno s sklicevanjem na odlomke iz dokumentov, ki so ji priloženi, pa splošno sklicevanje na druga pisanja, tudi če so priložena tožbi, ne more nadomestiti pomanjkanja bistvenih elementov pravne utemeljitve, ki morajo biti na podlagi določb, navedenih v točki 93 zgoraj, zajeti v tožbi (glej v tem smislu sodbo z dne 13. junija 2013, Versalis/Komisija, C‑511/11 P, EU:C:2013:386, točka 115).
96
Priloge se torej lahko upoštevajo le v delu, v katerem utemeljujejo ali dopolnjujejo tožbene razloge, očitke ali trditve, ki jih je tožeča stranka izrecno navedla v besedilu pisanj, in v katerem je mogoče natančno ugotoviti, kateri elementi iz teh prilog utemeljujejo ali dopolnjujejo navedene tožbene razloge, očitke ali trditve (glej sodbo z dne 9. septembra 2015, Samsung SDI in drugi/Komisija, T‑84/13, neobjavljena, EU:T:2015:611, točka 33 in navedena sodna praksa). Poleg tega Splošno sodišče ni dolžno v prilogah iskati ter identificirati razlogov, očitkov in trditev, ki bi jih lahko štelo za podlago za tožbo, ker imajo priloge le dokazno in pomožno funkcijo (glej sodbo z dne 17. septembra 2007, Microsoft/Komisija, T‑201/04, EU:T:2007:289, točka 94 in navedena sodna praksa).
97
V skladu z načeli, navedenimi v točkah od 93 do 96 zgoraj, je torej izključena možnost, da bi podjetja v okviru tožbe zoper sklep Komisije, sprejet na podlagi člena 101 PDEU, v katerem jim ta institucija očita določeno število natančno določenih in opredeljenih ravnanj, v besedilu svojih pisanj konkretno in podkrepljeno izpodbijala le nekatera od njih, medtem ko bi za druga ravnanja bodisi Splošnemu sodišču prepustila, da iz svojih ugotovitev v zvezi s prvonavedenimi ravnanji izpelje to, kako obravnavati navedena druga ravnanja, tudi če so ta opredeljena ali navedena v prilogi, bodisi bi Splošno sodišče napotila na prilogo, v kateri so prvič izoblikovani njihovi očitki.
98
Očitkov, navedenih izključno v prilogi, ki se nanašajo na ravnanja, ki niso niti vključena v besedilo pisanj tožeče stranke in so v njem še manj grajana, namreč ni mogoče šteti za trditve, ki jih je ta stranka navedla v besedilu istih pisanj.
99
Ugovore nedopustnosti, ki jih je podala Komisija v zvezi z očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, je treba preučiti ob upoštevanju teh preudarkov.
1.
Ugovori nedopustnosti, ki se nanašajo na očitke družbe Crédit agricole
100
Družba Crédit agricole v okviru prvega tožbenega razloga, ki se nanaša na opredelitev zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“, navaja, da izpodbija protikonkurenčni cilj vseh pogovorov, navedenih v vseh petih kategorijah iz točke 35 zgoraj. V ta namen kot „primer“ navaja enajst različnih pogovorov, in sicer enega od pogovorov za kategorijo 1 (pogovor z dne 12. marca 2015), štiri pogovore za kategorijo 2 (pogovore z dne 31. januarja, 15. februarja, 21. marca in 10. julija 2013), tri pogovore za kategorijo 3 (pogovore z dne 19. marca, 24. maja in25. julija 2013), tri pogovore za kategorijo 4 (pogovore z dne 19. marca in 3. junija 2013 ter z dne 6. avgusta 2014) in tri pogovore za kategorijo 5 (pogovore z dne 18. januarja in 10. julija 2013 ter z dne 12. marca 2015).
101
Družba Crédit agricole v okviru tretjega tožbenega razloga Komisiji prav tako očita, da je za namene opredelitve zadevnih ravnanj kot „enotne in trajajoče kršitve“ napačno domnevala, da je bila ta družba seznanjena z informacijami, izmenjanimi v zadevnih klepetalnicah. Ta banka se v podporo svojim trditvam kot „primer“ sklicuje na tri pogovore, in sicer tiste z dne 10. in 31. januarja ter z dne 11. oktobra 2013.
102
Komisija meni, da družba Crédit agricole ni izpodbijala večine drugih pogovorov, ki so ji očitani, kar ta zavrača v repliki. Pri tem navedena banka napotuje na svoj odgovor na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, priložen tožbi. Komisija ugovarja, da to splošno sklicevanje ni dopustno.
103
Kar v zvezi s tem zadeva prvi in tretji tožbeni razlog družbe Crédit agricole, iz preudarkov, navedenih v točkah od 93 do 98 zgoraj, izhaja, da je treba – ker v tožbi niso vsaj na kratko navedeni konkretni in podkrepljeni očitki – očitke te banke zoper druge pogovore, razen tistih iz točk 100 in 101 zgoraj, vključenih v besedilo njenih pisanj, razglasiti za nedopustne. Poleg tega te pomanjkljivosti tožbe ni mogoče odpraviti s splošnim sklicem družbe Crédit agricole v repliki na svoj odgovor na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, priložen tožbi.
104
Taka presoja v nasprotju s trditvijo družbe Crédit agricole ne krši pravice te banke do učinkovitega pravnega sredstva, zagotovljene s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker naj bi bila ta v bistvu prisiljena izpodbijati le nekatere od zadevnih pogovorov zaradi zahtev glede obsega, ki so se uporabljale za njena pisanja pred Splošnim sodiščem.
105
Iz točke 105 Praktičnih določb za izvajanje Poslovnika je razvidno, da je v direktnih tožbah, vloženih na podlagi člena 263 PDEU, dopustna dolžina vlog določena na 50 strani za tožbo in 25 strani za repliko. Vendar je treba ugotoviti, da ima tožba družbe Crédit agricole manj kot 43 strani in da ni ta banka nikakor zaprosila za to, da bi ti dopustni dolžini presegla, čeprav točka 106 Praktičnih določb za izvajanje Poslovnika to dopušča.
106
Iz navedenega izhaja, da je treba presoje Komisije v izpodbijanem sklepu v zvezi s pogovori, ki jih družba Crédit agricole izpodbija na podlagi splošnih in nepodkrepljenih preudarkov, ali pogovori, ki jih ta banka izpodbija na podlagi napotila na svoj odgovor na obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, šteti za dokazane in torej za dokončne (glej po analogiji sodbo z dne 7. novembra 2019, Campine in Campine Recycling/Komisija, T‑240/17, neobjavljena, EU:T:2019:778, točka 105).
107
Nasprotno, dovolj konkretni in podkrepljeni očitki, navedeni zoper pogovore iz točk 100 in 101 zgoraj, so dopustni in bodo analizirani na podlagi časovnega žiga, navedenega v prepisih teh pogovorov, ki jih je predložila družba Crédit agricole ali Komisija.
2.
Ugovori nedopustnosti, ki se nanašajo na očitke družbe Credit Suisse
108
Družba Credit Suisse v okviru drugega dela prvega tožbenega razloga trdi, da je Komisija kršila člen 101 PDEU s tem, da je ugotovila, da „sporočila v zvezi z določitvijo cen“ omejujejo konkurenco zaradi cilja. V tem okviru zgolj navaja, da se ta izraz nanaša na „sporočila, ki vsebujejo informacije o (i) primerni vrednosti obveznice, (ii) trgovalnih strategijah nasprotnih strank, (iii) stanju inventarja vzdrževalcev trga in (iv) pretoku naročil“.
109
V odgovor na ugovor nedopustnosti, v okviru katerega je Komisija menila, da bi morala nenatančnost izraza „sporočila v zvezi z določitvijo cen“ povzročiti nedopustnost drugega dela prvega tožbenega razloga družbe Credit Suisse, je ta banka v prilogi k repliki predložila preglednico s seznamom 25 pogovorov, zajetih s tem, kar opredeljuje kot „sporočila v zvezi z določitvijo cen“. V tej preglednici so navedeni datum vsakega od teh pogovorov, točka obrazložitve izpodbijanega sklepa, v kateri je napoteno nanje, in njegova oznaka v spisu Komisije.
110
V zvezi s tem iz preudarkov, navedenih v točkah od 93 do 98 zgoraj, izhaja, da je treba – ker v tožbi ali celo v repliki in njeni prilogi niso vsaj na kratko navedeni podkrepljeni in konkretni očitki – očitke, za katere ta banka šteje, da jih je navedla zoper razlago, ki jo je Komisija opravila glede vsebine 25 pogovorov iz točke 109 zgoraj, razglasiti za nedopustne.
111
Iz navedenega izhaja, da je treba presoje Komisije v izpodbijanem sklepu v zvezi s pogovori, ki jih družba Credit Suisse izpodbija na podlagi splošnih in nepodkrepljenih preudarkov, ali pogovori, ki jih ta banka izpodbija na podlagi napotila na prilogo k repliki, šteti za dokazane in torej za dokončne (glej po analogiji sodbo z dne 7. novembra 2019, Campine in Campine Recycling/Komisija, T‑240/17, neobjavljena, EU:T:2019:778, točka 105).
112
Nasprotno, dovolj konkretni in podkrepljeni očitki, navedeni v okviru drugih delov tožbenih razlogov ali drugih tožbenih razlogov zoper razlage Komisije v zvezi z vsebino pogovorov, analiziranih v izpodbijanem sklepu, so dopustni in bodo analizirani na podlagi časovnega žiga, navedenega v prepisih teh pogovorov, ki jih je predložila družba Credit Suisse ali Komisija.
113
To velja za očitke, ki se nanašajo na protikonkurenčnost nekaterih pogovorov in, natančneje, očitke zoper razlago vsebine pogovorov z dne 28. septembra 2010, 8. februarja 2012 in 10. januarja 2013, na kratko navedene v okviru prvega dela prvega tožbenega razloga, ter zoper razlago vsebine pogovorov z dne 12. marca 2015 in elektronskega sporočila z dne 24. marca 2015, navedene v okviru četrtega dela drugega tožbenega razloga. To velja tudi za očitke, navedene v okviru drugega dela drugega tožbenega razloga, ki se ne nanašajo na protikonkurenčnost nekaterih pogovorov, ampak se z njimi izpodbijajo presoje iz točke 808 obrazložitve izpodbijanega sklepa v zvezi z obsegom seznanjenosti družbe Credit Suisse s protikonkurenčnimi ravnanji, in sicer na podlagi vsebine pogovorov z dne 25. julija in 22. oktobra 2013 ter 9. januarja 2014.
E. Predlogi družb Crédit agricole in Credit Suisse za razglasitev ničnosti
114
Tožeči stranki v podporo tožbi navajata tožbene razloge, ki se med seboj precej prekrivajo in jih je treba preučiti skupaj, pri čemer pa je treba odgovoriti na posebne trditve, ki jih je navedla vsaka od njiju.
115
Njuni tožbeni razlogi se večinoma navezujejo na tri kategorije očitkov, ki jih je treba preučiti zaporedoma in se nanašajo, prvič, na napake pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot „enotne in trajajoče kršitve“ in obsega njune udeležbe pri tej kršitvi (drugi tožbeni razlog družbe Crédit agricole in družbe Credit Suisse), drugič, na napake pri opredelitvi navedene kršitve kot „omejevanja zaradi cilja“ (prvi tožbeni razlog družbe Crédit agricole in družbe Credit Suisse) ter, tretjič, na napake pri določitvi zneska globe vsake od njiju (četrti tožbeni razlog družbe Crédit agricole in tretji tožbeni razlog družbe Credit Suisse).
116
Vendar je treba predhodno preučiti tretji tožbeni razlog družbe Crédit agricole, ki se nanaša na kršitev načela domneve nedolžnosti, ker naj bi Komisija napačno domnevala, da so bili trgovalci zadevnih bank seznanjeni z informacijami, izmenjanimi v klepetalnicah, že samo zato, ker so bili vanje prijavljeni.
1.
Tretji tožbeni razlog družbe Crédit agricole, ki se nanaša na kršitev načela domneve nedolžnosti
117
Družba Crédit agricole s tretjim tožbenim razlogom Komisiji očita, da je za namene opredelitve zadevnih ravnanj na podlagi člena 101(1) PDEU domnevala, da „so bili [vpleteni] trgovalci [in, natančneje, njen trgovalec] seznanjeni z vsemi informacijami, izmenjanimi v klepetalnicah, kadar zadevni trgovalec ni sodeloval v pogovorni skupini ali pri izmenjavah“.
118
Družba Crédit agricole se v utemeljitev tega tožbenega razloga sklicuje na sodbo z dne 21. januarja 2016, Eturas in drugi (C‑74/14, EU:C:2016:42, točki 45 in 50), v skladu s katero „[d]omneva nedolžnosti nasprotuje temu, da bi […] zgolj posredovanje […] sporočila štelo za zadosten dokaz za ugotovitev, da so njegovi naslovniki vedeli ali bi morali vedeti za njegovo vsebino“, ter v skladu s katero morajo, če ni mogoče dokazati, da je bilo podjetje seznanjeno s sporočilom, obstajati „drug[i] objektivn[i] in skladn[i] indici, da je tiho privolil[o] v protikonkurenčno ravnanje“. Poleg tega ta banka trdi, da sodna praksa v zvezi z izmenjavami informacij v okviru sestankov v živo ni prenosljiva na izmenjave informacij v okviru klepetalnic.
119
Komisija naj torej v obravnavani zadevi ne bi mogla veljavno domnevati, da je posredovanje informacij „nedejavnim udeležencem“ v klepetalnici dovolj, da se šteje, da so jih ti prejeli in bili z njimi seznanjeni, zlasti iz razloga iz točke 587 obrazložitve izpodbijanega sklepa, to je, da so imeli možnost videti predhodne pogovore. To naj bi bilo povezano tudi z dejstvom, da je bil trgovalec družbe Crédit agricole član več kot 100 klepetalnic in je informacije pridobival iz zelo številnih drugih virov, ki so bili prikazani pred njim na šestih do osmih zaslonih.
120
Natančneje, Komisija naj ne bi mogla kot neposredno obremenilnih obravnavati pogovorov z dne 10. in 31. januarja 2013 ter z dne 11. oktobra 2013, ker naj bi se, kar zadeva prvega, trgovalec družbe Crédit agricole v zadevno klepetalnico prijavil šele po izmenjavi informacij, ki jih je upoštevala Komisija, in naj, kar zadeva preostala dva, čeprav je bil prijavljen v zadevno klepetalnico, ne bi dejavno sodeloval pri spornih izmenjavah.
121
Dalje, Komisija naj ne bi dokazala, da naj bi imel trgovalec družbe Crédit agricole interes za iskanje zadevnih informacij ali da bi deloval na podlagi teh informacij. Poleg tega naj se trgovalec družbe Crédit agricole od njih ne bi mogel javno distancirati, ker naj ne bi bil seznanjen z njimi.
122
Komisija meni, da so trditve družbe Crédit agricole neutemeljene in da so očitki, navedeni zoper pogovore z dne 10. in 31. januarja 2013 ter 11. oktobra 2013, brezpredmetni, ker ta banka ni izpodbijala drugih pogovorov, ki se ji očitajo.
123
Uvodoma je treba zavrniti trditev Komisije o brezpredmetnosti, kar zadeva očitke zoper pogovore z dne 10. in 31. januarja 2013 ter 11. oktobra 2013.
124
Čeprav – kot je bilo navedeno v točki 103 zgoraj – ni mogoče šteti, da je družba Crédit agricole v okviru tretjega tožbenega razloga razen teh treh pogovorov dopustno grajala še druge pogovore, nič manj ne drži niti, da zato, ker se večina ravnanj, ki jih je očitala Komisija, dopustno ne izpodbija, še ni mogoče samodejno in brez posamične analize izpodbijanih pogovorov razsoditi, da so bila ravnanja, ki jih je ugotovila Komisija, kot celota upravičeno opredeljena kot enotna in trajajoča kršitev s protikonkurenčnim ciljem.
125
Z vsebinskega vidika je treba ugotoviti, da očitki, ki jih je navedla družba Crédit agricole, odpirajo dve ločeni vprašanji.
126
Kar zadeva, na prvem mestu, vprašanje, ali lahko Komisija kot dokaz za protikonkurenčno ravnanje upošteva pogovore, ki so potekali v okviru klepetalnice, v katero je bilo zadevno podjetje prijavljeno, vendar v njej ni dejavno sodelovalo, je treba opozoriti, da se v skladu z ustaljeno sodno prakso opustitveni načini udeležbe pri kršitvi, kot je prisotnost podjetja na sestankih, na katerih so bili sklenjeni sporazumi s protikonkurenčno naravo, ne da bi se temu očitno nasprotovalo, razlagajo kot sostorilstvo, ki povzroči njegovo odgovornost v okviru člena 101(1) PDEU, ker je posledica tihega odobravanja nezakonite pobude brez javnega distanciranja od njene vsebine ali brez njene prijave upravnim organom spodbujanje nadaljevanja kršitve, zaradi česar je oteženo njeno odkritje (glej sodbo z dne 22. oktobra 2015, AC-Treuhand/Komisija, C‑194/14 P, EU:C:2015:717, točka 31 in navedena sodna praksa).
127
Drži sicer, da je bila ta sodna praksa izoblikovana v zvezi s sestanki v navzočnosti predstavnikov zadevnih podjetij. Vendar nič ne omogoča ugotovitve, da je ni treba po analogiji uporabiti za pogovore, ki so potekali v okviru spletnih klepetalnic, v katere je podjetje prijavljeno.
128
Te ugotovitve ni mogoče omajati s točkama 45 in 50 sodbe z dne 21. januarja 2016, Eturas in drugi (C‑74/14, EU:C:2016:42), na kateri se sklicuje družba Crédit agricole.
129
Sodba z dne 21. januarja 2016, Eturas in drugi (C‑74/14, EU:C:2016:42), se namreč ni kot obravnavana zadeva nanašala na trajno klepetalnico, v kateri se sporočila sodelujočih dostavljajo v realnem času vsem osebam, prijavljenim vanjo, ki se – ali se vsaj lahko – takoj seznanijo z njimi. Kot je izrecno razvidno iz točke 7 navedene sodbe, se je ta nanašala na sistem, ki je deloval kot elektronska pošta, kjer se poslana sporočila dostavijo kot elektronska sporočila in jih mora zato naslovnik, da jih lahko prebere, prej odpreti, kar pomeni, da je bilo nujno njegovo aktivno delovanje, da se je lahko dejansko seznanil z vsebino nase naslovljenega sporočila.
130
Torej dejstvo, da je Sodišče v kontekstu sodbe z dne 21. januarja 2016, Eturas in drugi (C‑74/14, EU:C:2016:42), v bistvu menilo, da seznanjenosti z vsebino sporočila, poslanega prek instrumenta, primerljivega z elektronsko pošto, ni mogoče izpeljati že samo iz tega, da je bilo to sporočilo poslano, ne more v kontekstu sporočil, poslanih v trajno klepetalnico in dostavljenih v realnem času vsem vanjo prijavljenim osebam, pomeniti, da mora Komisija dokazati, da je zaposleni podjetja, ki se mu sporočilo očita, to dejansko prebral.
131
Tako je Komisija v obravnavanih zadevah upravičeno štela, da je bila družba Crédit agricole seznanjena s pogovori, ki so potekali v teh trajnih klepetalnicah, v katere je bil njen trgovalec prijavljen, tudi če ni dejavno sodeloval pri teh pogovorih ali če je imel na voljo številne druge hkratne vire informacij.
132
Drugače bi lahko bilo le, če bi družba Crédit agricole z zanesljivimi dokazi, opremljenimi z natančnim časovnim žigom, dokazala, da se njen trgovalec dejansko ni seznanil s spornimi sporočili.
133
Vendar družba Crédit agricole takega dokaza ni predložila, predvsem kar zadeva pogovor, ki je potekal 31. januarja 2013 med 11:02:08 in 11:05:38 v klepetalnici PCHAT‑0x2000001313671, v katero je bil ta trgovalec prijavljen od 7.16 istega dne. Ugotoviti je namreč mogoče, da se je isti trgovalec, čeprav ni dejavno sodeloval v pogovoru, nanj odzval ob 11:29:08 v sporočilu, izpisanem štiri vrstice po sporočilu, poslanem ob 11:05:38.
134
Enako velja za pogovor z dne 11. oktobra 2013 med 9:18:25 in 9:19:15 v klepetalnici CHAT-fs:5257AB6D 02E00121, v katero je bil trgovalec iste banke prijavljen od 8:44:58 istega dne.
135
Kar na drugem mestu zadeva ločeno vprašanje, ali je Komisija lahko kot dokaz o protikonkurenčnem ravnanju družbe Crédit agricole, ki je zaznamovalo začetek njene udeležbe pri sporni kršitvi, upoštevala pogovor z dne 10. januarja 2013, ki je potekal v okviru trajne klepetalnice v času, ko se trgovalec te banke ni še nikoli prijavil vanjo z identifikacijskimi podatki te banke, je Komisija v okviru stališč, ki jih je predložila v odgovor na ukrep procesnega vodstva, navedla, da se ne opira na dejstvo, da je bil trgovalec te banke po prijavi v klepetalnico seznanjen ali bi se lahko seznanil s protikonkurenčnim pogovorom, ki je potekal pred tem istega dne, tako da bi pregledal zgodovino pogovora.
136
V zvezi s tem je Komisija pojasnila:
„Družbi Crédit agricole se pripisuje odgovornost za celotno enotno in trajajočo kršitev za celotno obdobje udeležbe, saj je dejavno sodelovala pri vseh ravnanjih, zajetih z enotno in trajajočo kršitvijo […] Tudi če bi Komisija morala dokazati seznanjenost družbe Crédit agricole (quod non), ji ni treba dokazati, da je bila [ta banka] seznanjena z vsako izmenjano informacijo niti da je njen trgovalec dejansko v celoti prebral izmenjavo v klepetalnici. Zadostuje, da Komisija dokaže, da je družba Crédit agricole vedela za kršitveno ravnanje, ki so ga drugi udeleženci kartela načrtovali ali izvajali pri uresničevanju skupnega cilja, ali da ga je lahko razumno predvidela in bila pripravljena sprejeti tveganje.“
137
Ker pa v zadevni klepetalnici istega dne po prvi prijavi trgovalca družbe Crédit agricole niso potekale protikonkurenčne izmenjave, navedena prva prijava sama zase ne zadostuje za to, da se kot začetek udeležbe te banke pri sporni kršitvi določi 10. januar 2013, tudi če bi bil ta trgovalec zaradi svojega predhodnega delovnega razmerja z družbo BofA seznanjen z dejstvom, da bi bile izmenjave, ki so potekale v njej, lahko protikonkurenčne.
138
Zlasti iz točk 43 in 662 obrazložitve izpodbijanega sklepa namreč po eni strani izhaja, da odpiranje klepetalnic in sodelovanje v njih kot taki nista protikonkurenčni. V tem smislu Komisija zoper udeležence ni upoštevala pogovorov, ki so potekali v takih klepetalnicah in ki so bodisi imeli družabne namene bodisi je bil njihov namen preučitev možnosti za dvostranske transakcije ali izmenjava vsem že znanih podatkov o trgu, čeprav so ti pogovori potekali v obdobju kršitve.
139
Tako je protikonkurenčnost pogovorov, ki jih očita Komisija, povezana le z njihovim ciljem, ne pa z okvirom, v katerem so potekali.
140
Po drugi strani pogovor z dne 10. januarja 2013 pomeni prvi protikonkurenčni pogovor, upoštevan zoper družbo Crédit agricole, in za Komisijo označuje začetek udeležbe te banke pri sporni kršitvi.
141
Vendar se Komisija za to, da je 10. januar 2013 upoštevala kot začetek udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi, ni mogla opreti izključno na dejstvo, da se je ta banka – prek svojega trgovalca – prijavila v zadevno klepetalnico ob polni seznanjenosti z dejstvom, da so v njej v preteklosti potekali protikonkurenčni pogovori, in z namenom, da še naprej sodeluje v takih pogovorih, kar je nakazano v opombi 891 izpodbijanega sklepa.
142
Ta institucija bi namreč morala še dokazati, da je družba Crédit agricole po tem, ko se je njen trgovalec 10. januarja 2013 prvič prijavil v sporno klepetalnico, dejavno sodelovala v protikonkurenčnem pogovoru ali da ga je vsaj pasivno spremljala, tako da bi lahko posredovala ali pridobila občutljive poslovne informacije, s katerimi bi lahko bodisi vplivala na ravnanje dejanskega ali morebitnega konkurenta na trgu bodisi bi takemu konkurentu razkrila, kako se je družba Crédit agricole odločila ravnati na trgu ali kako namerava ravnati na njem (glej v tem smislu sodbo z dne 26. januarja 2017, Duravit in drugi/Komisija, C‑609/13 P, EU:C:2017:46, točka 72).
143
Vendar v obravnavanih zadevah niti iz izpodbijanega sklepa niti iz spisa, ki ga ima na voljo Splošno sodišče, ne izhaja, da so bila 10. januarja 2013 v zadevni klepetalnici po prvi prijavi trgovalca družbe Crédit agricole izmenjana protikonkurenčna sporočila.
144
Torej Komisija ni mogla, ne da bi storila napako in, natančneje, ne da bi kršila načelo domneve nedolžnosti, ki se uporablja v postopkih izvajanja člena 101 PDEU (glej v tem smislu sodbo z dne 21. januarja 2016, Eturas in drugi, C‑74/14, EU:C:2016:42, točka 38 in navedena sodna praksa), šteti, da je družba Crédit agricole 10. januarja 2013 sodelovala pri protikonkurenčnem ravnanju zgolj zato, ker se je prijavila v zadevno klepetalnico, in da je treba začetek udeležbe te banke pri kršitvi določiti na ta datum.
145
Glede na navedeno je treba tretjemu tožbenemu razlogu družbe Crédit agricole ugoditi v zvezi s pogovorom z dne 10. januarja 2013, v preostalem pa ga je treba zavrniti kot neutemeljenega.
146
Vendar bodo posledice napake Komisije v zvezi s tem pogovorom z dne 10. januar 2013 na zakonitost izpodbijanega sklepa preučene v točkah 550 in 551 ter od 981 do 986 v nadaljevanju v okviru trajanja kršitve, ki se očita družbi Crédit agricole, in v okviru izračuna globe, naložene tej banki.
2.
Drugi tožbeni razlog družbe Crédit agricole in drugi tožbeni razlog družbe Credit Suisse, ki se nanašata na napake pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot enotne in trajajoče kršitve
a)
Uvodne ugotovitve
147
V primeru spora o obstoju kršitve pravil konkurence mora Komisija dokazati ugotovljene kršitve in na podlagi skupka resnih, natančnih in skladnih indicev pravno zadostno dokazati obstoj dejstev, ki pomenijo kršitev (glej v tem smislu sodbe z dne 31. marca 1993, Ahlström Osakeyhtiö in drugi/Komisija, C‑89/85, C‑104/85, C‑114/85, C‑116/85, C‑117/85 in od C‑125/85 do C‑129/85, EU:C:1993:120, točki 126 in 127; z dne 17. decembra 1998, Baustahlgewebe/Komisija, C‑185/95 P, EU:C:1998:608, točka 58, in z dne 6. januarja 2004, BAI in Komisija/Bayer, C‑2/01 P in C‑3/01 P, EU:C:2004:2, točka 62).
148
V skladu z ustaljeno sodno prakso je kršitev člena 101(1) PDEU lahko ne samo posledica ločenega dejanja, ampak tudi niza dejanj ali celo trajajočega ravnanja, čeprav bi lahko tudi eden ali več elementov tega niza dejanj ali trajajočega ravnanja sam po sebi in obravnavan posebej pomenil kršitev navedene določbe. Tako lahko Komisija, kadar se različna dejanja zaradi istega cilja izkrivljanja konkurence na notranjem trgu uvrščajo v „celovit načrt“, pripiše odgovornost za ta dejanja glede na sodelovanje pri kršitvi kot celoti (glej sodbo z dne 6. decembra 2012, Komisija/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, točka 41 in navedena sodna praksa).
149
Podjetje, ki je bilo pri taki enotni in trajajoči kršitvi udeleženo s svojimi ravnanji, ki spadajo pod pojma sporazum ali usklajeno ravnanje v smislu člena 101(1) PDEU in ki so bila namenjena pripomoči k uresničitvi kršitve v celoti, je tako lahko odgovorno tudi za ravnanja drugih podjetij v okviru iste kršitve v celotnem obdobju svojega sodelovanja pri navedeni kršitvi. Za tak primer gre, če se ugotovi, da je navedeno podjetje nameravalo s svojim ravnanjem prispevati k skupnim ciljem, za katere so si prizadevali vsi udeleženci, in da je vedelo za protipravna ravnanja, ki so jih druga podjetja predvidela ali izvajala pri izpolnjevanju istih ciljev, ali da je lahko ta ravnanja razumno predvidelo in je bilo pripravljeno sprejeti tveganje (glej sodbo z dne 6. decembra 2012, Komisija/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, točka 42 in navedena sodna praksa; glej v tem smislu tudi sodbo z dne 16. junija 2011, Team Relocations in drugi/Komisija, T‑204/08 in T‑212/08, EU:T:2011:286, točki 36 in 37).
150
Tako je lahko podjetje neposredno sodelovalo pri vseh protikonkurenčnih ravnanjih, ki sestavljajo enotno in trajajočo kršitev, zato je v takem primeru Komisija upravičena temu podjetju naložiti odgovornost za vsa ta ravnanja in s tem za navedeno kršitev v celoti. Prav tako je lahko bilo podjetje neposredno udeleženo le pri delu protikonkurenčnih ravnanj, ki sestavljajo enotno in trajajočo kršitev, pri tem pa je vedelo za vsa ostala protipravna ravnanja, ki so jih drugi udeleženci omejevalnega sporazuma predvideli ali izvajali pri izpolnjevanju istih ciljev, ali pa je lahko ta ravnanja razumno predvidelo in je bilo pripravljeno sprejeti tveganje zanje. V takem primeru je Komisija ravno tako upravičena temu podjetju pripisati odgovornost za vsa protikonkurenčna ravnanja, ki sestavljajo tako kršitev, in s tem odgovornost za to kršitev v celoti (sodbi z dne 6. decembra 2012, Komisija/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, točka 43, in z dne 24. junija 2015, Fresh Del Monte Produce/Komisija in Komisija/Fresh Del Monte Produce, C‑293/13 P in C‑294/13 P, EU:C:2015:416, točka 158).
151
Nasprotno pa, če je bilo podjetje neposredno udeleženo pri enem ali več protikonkurenčnih ravnanjih, ki sestavljajo enotno in trajajočo kršitev, vendar ni dokazano, da je s svojim ravnanjem želelo prispevati k vsem skupnim ciljem, za katere so si prizadevali drugi udeleženci omejevalnega sporazuma, in da je vedelo za vsa protipravna ravnanja, ki so jih ti udeleženci predvideli ali izvajali pri izpolnjevanju istih ciljev, kot jim je sledilo to podjetje, ali da je lahko ta ravnanja razumno predvidelo in je bilo pripravljeno sprejeti tveganje, je Komisija upravičena temu podjetju pripisati odgovornost le za ravnanja, pri katerih je bilo neposredno udeleženo, in za ravnanja, ki so jih drugi udeleženci omejevalnega sporazuma predvideli ali izvajali pri izpolnjevanju istih ciljev, kot jim je sledilo to podjetje, ter za katera je dokazano, da je to podjetje zanje vedelo ali jih je lahko razumno predvidelo in je bilo pripravljeno sprejeti tveganje zanje (sodbi z dne 6. decembra 2012, Komisija/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, točka 44, in z dne 24. junija 2015, Fresh Del Monte Produce/Komisija in Komisija/Fresh Del Monte Produce, C‑293/13 P in C‑294/13 P, EU:C:2015:416, točka 159).
152
Iz tega sledi, da je ugotovitev obstoja enotne in trajajoče kršitve ločena od vprašanja, ali se nekemu podjetju lahko pripiše odgovornost za to kršitev v celoti (glej v tem smislu sodbo z dne 26. septembra 2018, Infineon Technologies/Komisija, C‑99/17 P, EU:C:2018:773, točka 174).
153
Natančneje, kot izhaja iz sodne prakse, navedene v točkah od 148 do 151 zgoraj, so za ugotovitev udeležbe podjetja pri enotni in trajajoči kršitvi odločilni trije elementi. Prvi se nanaša na sam obstoj enotne in trajajoče kršitve, in sicer da morajo biti različna zadevna ravnanja del „celovitega načrta“ z enotnim protikonkurenčnim ciljem. Drugi in tretji element se nanašata na pripisljivost enotne in trajajoče kršitve posameznemu podjetju. V zvezi s tem mora biti na eni strani namen tega podjetja, da s svojim ravnanjem prispeva k skupnim ciljem vseh udeležencev. Na drugi strani mora biti seznanjeno s predvidenim ali izvršenim kršitvenim ravnanjem drugih podjetij pri uresničevanju istih ciljev ali pa bi ga moralo razumno predvideti in biti pripravljeno sprejeti z njim povezano tveganje.
154
V obravnavani zadevi družba Crédit agricole z drugim tožbenim razlogom trdi, da Komisija „ni predložila ustreznega dokaza ali obrazložitve za to, da je bila udeležena pri enotni in trajajoči kršitvi“. S prvim delom drugega tožbenega razloga trdi, da „ni prispevala k celovitemu načrtu“. Z drugim delom tega tožbenega razloga zatrjuje neobstoj trajajoče narave ugotovljene kršitve.
155
Kolikor v zvezi s tem družba Crédit agricole po eni strani zgolj v naslovu drugega tožbenega razloga Komisiji očita, da ni zagotovila „ustrezne“ obrazložitve, je treba poudariti, da je analiza točk od 750 do 828 obrazložitve izpodbijanega sklepa, v katerih se dokazuje obstoj enotne in trajajoče kršitve, pri kateri naj bi bila ta banka udeležena, in ki med drugim vsebujejo sklice na druge točke obrazložitve navedenega sklepa in odgovore na trditve udeleženih bank, navedeni banki omogočila seznanitev z utemeljitvami sprejetega ukrepa, da je lahko branila svoje pravice, Splošnemu sodišču pa izvajanje nadzora nad zakonitostjo izpodbijanega sklepa. Poleg tega bo pravilnost obrazložitve iz izpodbijanega sklepa preučena v okviru odgovora na različne trditve, s katerimi ta banka izpodbija utemeljenost presoj Komisije.
156
Po drugi strani iz besedila prvega dela drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole izhaja, da ta banka v okviru navedenega dela – in kot je Komisija trdila na obravnavi – ne izpodbija obstoja celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem, ampak le svojo udeležbo pri tem celovitem načrtu ter torej svojo udeležbo pri ugotovljeni enotni in trajajoči kršitvi.
157
Kar zadeva družbo Credit Suisse, ta banka s prvim in tretjim delom drugega tožbenega razloga izpodbija obstoj enotne in trajajoče kršitve. Poleg tega z drugim in četrtim delom istega tožbenega razloga izpodbija svojo odgovornost pri tej kršitvi v času njenega trajanja, kot je bilo upoštevano v izpodbijanem sklepu.
158
Trditve družb Crédit agricole in Credit Suisse je treba preučiti ob upoštevanju preudarkov iz točk od 148 do 153 zgoraj, pri čemer je treba razlikovati med tistimi zoper ugotovitev obstoja enotne in trajajoče kršitve na eni strani ter tistimi zoper ugotovitev, da jima je mogoče v določenem obdobju pripisati odgovornost za to kršitev, na drugi strani.
159
Vendar je treba ugotoviti, da družbi Crédit agricole in Credit Suisse vsaka v svoji tožbi povezujeta vprašanja, ki jih navajata v drugem tožbenem razlogu, in trditve, ki jih navajata v okviru prvega tožbenega razloga in se v bistvu nanašajo na kršitev člena 101 PDEU, ki naj bi jo storila Komisija z ugotovitvijo obstoja omejevanja „zaradi cilja“.
160
Zato je treba pred preučitvijo trditev, navedenih v točki 158 zgoraj, analizirati nekatere dejanske ugotovitve in nekatere presoje, ki jih je opravila Komisija, povezane z obstojem protikonkurenčnih sporazumov in/ali usklajenih ravnanj, kot so navedene v točkah od 593 do 621 obrazložitve izpodbijanega sklepa. Te ugotovitve in presoje lahko namreč vplivajo na utemeljenost ugotovitev Komisije, kar zadeva na eni strani obstoj enotne in trajajoče kršitve ter na drugi strani možnost pripisa odgovornosti za navedeno kršitev družbama Crédit agricole in Credit Suisse.
b)
Obstoj protikonkurenčnih sporazumov in/ali usklajenih ravnanj
161
Komisija je v okviru presoje protikonkurenčnosti ravnanj, ki jih je ugotovila, predstavila in razložila vsebino več kot sto pogovorov. Vendar sta družbi Credit Suisse in Crédit agricole veljavno izpodbijali le nekatere pogovore, ki se nanašajo nanju, kar pomeni, da je treba pogovore, ki niso bili veljavno izpodbijani, obravnavati kot dokazane in torej dokončne, kot to velja tudi za razlago, ki jo je v zvezi z njimi podala Komisija (glej točke od 91 do 113 zgoraj).
162
Tako je treba v zvezi z družbo Crédit agricole ugotoviti, da je ta banka ob upoštevanju konkretnih, natančnih in podkrepljenih očitkov iz njenega prvega tožbenega razloga upravičena izpodbijati protikonkurenčnost zgolj pogovorov z dne 18. in 31. januarja 2013, 15. februarja 2013, 19. in 21. marca 2013, 24. maja 2013, 3. junija 2013, 10. in 25. julija 2013, 6. avgusta 2014 ter 12. marca 2015 (glej točko 103 zgoraj).
163
V zvezi z družbo Credit Suisse je treba ugotoviti, da je ta banka ob upoštevanju konkretnih, natančnih in podkrepljenih očitkov iz prvega dela njenega prvega tožbenega razloga in četrtega dela njenega drugega tožbenega razloga upravičena izpodbijati protikonkurenčnost zgolj pogovorov z dne 28. septembra 2010, 8. februarja 2012, 10. januarja 2013 in 12. marca 2015 ter elektronskega sporočila, ki ga je njen trgovalec poslal trgovalcu družbe Crédit agricole 24. marca 2015 (glej točki 112 in 113 zgoraj).
164
Ker je treba za preučitev obstoja enotne in trajajoče kršitve ter obstoja omejevanja zaradi cilja upoštevati protikonkurenčnost ravnanj, ki jih je ugotovila Komisija, in, natančneje, razlago vsebine pogovorov, analiziranih v izpodbijanem sklepu, je treba najprej opozoriti na vsebino pogovorov, katerih protikonkurenčnost je dokončno ugotovljena, nato pa presoditi protikonkurenčnost pogovorov, ki sta jih družbi Crédit agricole in Credit Suisse upravičeni izpodbijati, pri čemer je treba upoštevati, da ti banki ne izpodbijata niti obstoja pogovorov, analiziranih v izpodbijanem sklepu, niti vsebine teh pogovorov in zlasti jezika, ki so ga uporabljali trgovalci.
1) Pogovori, za katere je bilo ugotovljeno, da so protikonkurenčni
165
Komisija je v točki 613 obrazložitve izpodbijanega sklepa v analitične namene opredelila pet kategorij ravnanj, navedenih v točki 35 zgoraj, in zadevna ravnanja ponazorila zlasti v točkah od 614 do 616 obrazložitve tega sklepa.
166
Komisija je v točki 614 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla številne pogovore, v katerih so se udeleženci o svojih cenah izražali tako: „gonna show the same..fck him“ (pogovor z dne 1. februarja 2010, naveden v točki 127 obrazložitve); „ok i will [s]how [him] the same“ (pogovor z dne 8. februarja 2010 in 23. februarja 2012, naveden v točkah 129 in 377 obrazložitve); „yeah cool…I am going 28/25 in libl“ (pogovor z dne 24. februarja 2010, naveden v točki 131 obrazložitve); „lets both bid same level“ (pogovor z dne 10. marca 2010, naveden v točki 143 obrazložitve); „where shall we show[?]“ (pogovor z dne 11. marca 2010, naveden v točki 148 obrazložitve); „I will bid the same“ (pogovori z dne 25. marca 2010 ter 1. in 14. junija 2011, navedeni v točkah 157, 298 in 301 obrazložitve); „where you want to bid/show?“ (pogovora z dne 6. aprila 2010 in 25. aprila 2012, navedena v točkah 169 oziroma 403 obrazložitve); „lets both bid 41?… and split the trade?“ (pogovor z dne 6. aprila 2010, naveden v točki 173 obrazložitve); „being asked to offer 20mm… you might see it in a sec so lets sh[…]ow at the same level… 50?“ (pogovor z dne 19. aprila 2010, naveden v točki 174 obrazložitve); „ok cool will show same level… and wont improve“ (pogovor z dne 2. junija 2010, naveden v točki 190 obrazložitve); „just seen the same effing enquiry… I’ll bid 44 tooo“ (pogovor z dne 12. avgusta 2010, naveden v točki 215 obrazložitve); „Let’s just keep that price up because I am not going to improve from there. Because they are just going to try and play one place against another“ (pogovor z dne 13. oktobra 2010, naveden v točki 236 obrazložitve); „140 is fine man… will show that“ (pogovor z dne 25. januarja 2011, naveden v točki 271 obrazložitve); „will offer to miss“ (pogovor z dne 11. februarja 2011, naveden v točki 277 obrazložitve); „shall we switch prices etc at the same level?“ (pogovor z dne 9. marca 2011, naveden v točki 283 obrazložitve); „in case he comes to [you].. maybe worth showing same level.. so we can max the dough“ (pogovor z dne 19. maja 2011, naveden v točki 294 obrazložitve); „tell him you see them like 20/17 or something“ (pogovor z dne 15. julija 2011, naveden v točki 309 obrazložitve); „perfect… I’ll show the same“ (pogovor z dne 6. oktobra 2011, naveden v točki 337 obrazložitve); „will show a worse price“ (pogovor z dne 25. aprila 2012, naveden v točki 403 obrazložitve); „lets leave it up there for 100mm?“, „then move it back a bps after that“ (pogovor z dne 31. maja 2012, naveden v točki 418 obrazložitve).
167
Tudi iz drugih točk obrazložitve izpodbijanega sklepa je razvidno, da so se udeleženci glede svojih cen izražali tako: „show them cheaper or whatever“ (telefonski pogovor z dne 25. septembra 2013, naveden v točki 528 obrazložitve); „hey mate… I’m showing some 7-10yr ideas out to someone so was just that up. Where u wanna show out? 39 your level?“ (pogovor z dne 5. februarja 2014, naveden v točki 539 obrazložitve).
168
Komisija je v točki 615 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla številne pogovore, v katerih so si udeleženci izmenjevali informacije tako: „just got an order from custy to sell 100mm germs… where do you see correct bidside“, „what the right bidside“, „where [you] got them marked?“ (pogovori z dne 19. januarja 2010, navedeni v točkah 116, 121 in 124 obrazložitve); „where u buy cades 10/14… i was aske those“ (pogovor z dne 24. februarja 2010, naveden v točki 131 obrazložitve); „being asked to offer 20mm eib 2.75 15… where are these things at?“ (pogovor z dne 6. aprila 2010, naveden v točki 165 obrazložitve); „where you show? i have those as well“ (pogovor z dne 19. maja 2010, naveden v točki 185 obrazložitve); „that’s what client is telling me they’ve seen away“ (pogovor z dne 27. avgusta 2010, naveden v točki 222 obrazložitve); „where u gonna be bidding kfw 20’s if asked?“ (pogovor z dne 31. avgusta 2010, naveden v točki 228 obrazložitve); „where you bidding the spain? seeing ti now as well“ (pogovor z dne 7. julija 2011, naveden v točki 304 obrazložitve); „i think they must be sellers“ (pogovor z dne 18. januarja 2012, naveden v točki 351 obrazložitve); „is he the one that hit you[?]“ (pogovor z dne 7. marca 2012, naveden v točki 388 obrazložitve); „where [you] guys marking these now?“ (pogovor z dne 25. aprila 2012, naveden v točki 400 obrazložitve); „oh yeah…that scumbag. Cool, thks for headsup“ (pogovor z dne 28. avgusta 2012, naveden v točki 434 obrazložitve); „where would u bid that just out of interest“ (pogovor z dne 12. julija 2013, naveden v točki 507 obrazložitve); „i showed 70, but he’s looking for 71“ (pogovor z dne 14. marca 2014, naveden v točki 547 obrazložitve).
169
Iz drugih točk obrazložitve izpodbijanega sklepa je prav tako razvidno, da so si udeleženci izmenjevali informacije tako: „what level these pups trading at [?] (pogovor z dne 11. januarja 2013, naveden v točki 452 obrazložitve izpodbijanega sklepa); „where you marking cades 04/17?“, „i am close to buying 200mm eib 06/18…got a buyer already in the wings… and they were trading at lib+5 a short while back… still only at lib+18… can easily come in another 5-7 bps… guy wants 33.5… for 275mm…hes also thinking about selling me 250mm eib 03/18… but wants 23.5 for them“, „that my bid in the cades 01/18… in icap… and cantors… so going cheaper offer aint gonna help!“, „i just sold 73mm eib 03/20 in cantors… on a no post at 44.5“, „i just traded eib 03/20 at 44.5… now they going up at 44… and guy might even pay 43.5… must have been a retail bu[y]er i guess“ (pogovor z dne 2. julija 2013, naveden v točki 495 obrazložitve izpodbijanega sklepa); „we showed that switch out to them earlier…can’t believe they’re comping us..lol“, „i bid +12 and getting chiselled…showd nibs out at -1“ (pogovor z dne 9. avgusta 2013, naveden v točki 515 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
170
Nazadnje, Komisija je v točki 616 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla številne pogovore, v katerih so se udeleženci o svojih dejavnostih trgovanja izražali tako: „I’ll remove my offer“ (pogovor z dne 24. februarja 2010, naveden v točki 131 obrazložitve); „i’m gonna show this 215 bid a 200 offer if that doesn’t get in the way of what you’re doing“ (pogovor z dne 12. avgusta 2010, naveden v točki 211 obrazložitve); „you want me to kill the bid?“ (pogovor z dne 26. avgusta 2010, naveden v točki 216 obrazložitve); „ok I will show the same“ (pogovor z dne 8. februarja 2010, naveden v točki 129 obrazložitve); „where you want me to show“ (pogovor z dne 8. marca 2010, naveden v točki 139 obrazložitve); „shall i kill me 144 offer“ (pogovor z dne 24. septembra 2010, naveden v točki 230 obrazložitve); „take it out for now man…don’t want [to] have to pay 15!“ (pogovor z dne 20. oktobra 2010, naveden v točki 243 obrazložitve); „can i lift them first and cover my short?“, „no worries…let me know when you’re done“ (pogovor z dne 9. novembra 2010, naveden v točki 248 obrazložitve); „i’ll stay out of it for a while until u’re done“ (pogovor z dne 30. novembra 2010, naveden v točki 260 obrazložitve); „don’t worry man i#ll look after your posis while away“ (pogovor z dne 13. decembra 2010, naveden v točki 262 obrazložitve); „can show them tighter if it helps“ (pogovor z dne 21. septembra 2011, naveden v točki 322 obrazložitve); „i can kill it if u want“ (pogovor z dne 2. novembra 2011, naveden v točki 341 obrazložitve); „want me to show cheaper?“ (pogovor z dne 19. januarja 2012, naveden v točki 356 obrazložitve); „can u do me a favour and kill the bid if possible“ (pogovor z dne 12. marca 2012, naveden v točki 392 obrazložitve); „i told him I’d sell once you’re out the way“ (pogovor z dne 17. julija 2012, naveden v točki 430 obrazložitve); „can [you] kill that bid in the 08/15 pls“ (pogovor z dne 28. avgusta 2012, naveden v točki 434 obrazložitve); „kill it for now if you can… just while i get the bid in“ (pogovor z dne 15. oktobra 2012, naveden v točki 440 obrazložitve); „can you just stay out of it for the moment…as in don’t bid them up…and i will add your 5mm wherever i get mine back?…cool?“ (pogovor z dne 23. januarja 2013, naveden v točki 461 obrazložitve); „get yours down to a managable position and then i’ll worry about mine“ (pogovor z dne 13. marca 2013, naveden v točki 475 obrazložitve); „I can kill the offer if u like“ (pogovor z dne 14. avgusta 2013, naveden v točki 519 obrazložitve); „let me kill offer“ (pogovor z dne 4. marca 2014, naveden v točki 541 obrazložitve).
171
Tudi iz drugih točk obrazložitve izpodbijanega sklepa je razvidno, da so se udeleženci v zvezi s svojimi dejavnostmi trgovanja izražali tako: „[yo]u short kfw 10/22? i am short aswell. but told icap to give you all of them as i am not that keen to [co]ver them“ (pogovor z dne 11. januarja 2013, naveden v točki 452 obrazložitve); „sorry I didnt realised kbn 19 in tullets was you… i went better bid… can kill it if you wanty… we are short 10mm“ (pogovor z dne 22. julija 2014, naveden v točki 558 obrazložitve).
172
V obravnavanih zadevah, prvič, družbi Crédit agricole in Credit Suisse ne izpodbijata ugotovitve Komisije, da so ti pogovori dokazovali obstoj ravnanj, ki so imela vse značilnosti sporazuma in/ali usklajenega ravnanja v smislu člena 101(1) PDEU.
173
Drugič, v skladu z ustaljeno sodno prakso iz določb Pogodbe v zvezi s konkurenco nujno izhaja, da mora vsak gospodarski subjekt samostojno določiti politiko, ki jo namerava voditi na notranjem trgu (glej sodbo z dne 23. novembra 2006, Asnef-Equifax in Administración del Estado, C‑238/05, EU:C:2006:734, točka 52 in navedena sodna praksa).
174
Čeprav ta zahteva po samostojnosti ne izključuje pravice gospodarskih subjektov, da se razumno prilagodijo ugotovljenemu ali pričakovanemu ravnanju konkurentov, pa vseeno močno nasprotuje vsakemu neposrednemu ali posrednemu stiku med temi subjekti, ki bi bodisi vplival na ravnanje dejanskega ali potencialnega konkurenta na trgu bodisi bi takemu konkurentu razkril ravnanje na trgu, za katero se je podjetje odločilo ali ki se ga namerava držati, kadar je cilj ali končna posledica teh stikov – upoštevajoč naravo proizvodov ali ponujenih storitev, velikost in število podjetij ter tudi velikost trga – vzpostavitev konkurenčnih razmer, ki ne ustrezajo normalnim razmeram na zadevnem trgu (glej sodbo z dne 19. marca 2015, Dole Food in Dole Fresh Fruit Europe/Komisija, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, točka 120 in navedena sodna praksa).
175
Iz vsebine pogovorov, ki so potekali med trgovalci zadevnih bank, pa izhaja, da so ti usklajevali svoje cene (glej točki 166 in 167 zgoraj). Kot je namreč razvidno iz navedb, kot so „gonna show the same“; „ok I will [s]how the same“ ali „lets both bid same level“, so se udeleženci dogovorili o cenah svojih ponudb za posamezne stranke in o cenah, sporočenih trgu za posamezno OSSA.
176
Vsebina pogovorov, ki so potekali med trgovalci zadevnih bank, prav tako kaže, da so ti usklajevali svoje dejavnosti trgovanja (glej točki 170 in 171 zgoraj). Natančneje, kot je razvidno iz navedb, kot so „I’ll remove my offer“, „I’ll stay out for a while“ ali „i can kill it if u want“, so se trgovalci uskladili glede tega, da ne bodo dražili, da bodo dali ponudbo ali da bodo umaknili ponudbo s trga in, natančneje, s platforme enega od borznih posrednikov, kadar bi taka ponudba škodovala kateremu od navedenih udeležencev. To ravnanje je lahko nato privedlo do razdelitve (split) zadevnih obveznic med trgovalci.
177
Usklajevanje o cenah, zaračunanih v razmerju do posameznih strank ali v razmerju do trga, in usklajevanje o dejavnostih trgovanja sta torej pomenili oviro za to, da bi trgovalci zadevnih bank samostojno določali politiko, ki so jo nameravali voditi na trgu. Komisija je zlasti ob upoštevanju teh preudarkov upravičeno menila, da je bilo včasih sodelovanje med zadevnimi trgovalci tako tesno, spoštovanje, ki so ga imeli do interesov drugih, pa tako močno, da so ravnali, kot bi trgovali z istim portfeljem obveznic v imenu enega samega podjetja.
178
Po drugi strani je iz odlomkov, navedenih v točkah 168 in 169 zgoraj, ter drugih pogovorov, kronološko preučenih v oddelku 4 izpodbijanega sklepa, razvidno, da so trgovalci med pogovori na svojo pobudo ali na prošnjo razkrivali občutljive poslovne informacije, ki so jih lahko drugi trgovalci uporabili za opravljanje svojih dejavnosti trgovanja ali opredelitev svoje strategije trgovanja ali določanja cen.
179
Natančneje, udeleženci so si izmenjevali informacije o svojih dejavnostih trgovanja ali prihodnjih strategijah, kot so, prvič, transakcije, ki so jih pravkar izvedli, ki jih pravkar izvajajo ali ki jih nameravajo izvesti, drugič, njihovo osebno vrednotenje cene obveznice na borzi („where do you see correct bidside“, „where [you] got them marked?“, „where you show?“), tretjič, njihova trgovalna pozicija, četrtič, stanje njihovega inventarja ter, petič, imena strank, ki so se obrnile nanje, povpraševanja, ki so jih te naslovile, in cene, ki so jih ponudile. Izmenjane informacije so bile torej lastne informacije udeleženih bank, ki niso bile dostopne javnosti in so bile jasno opredeljujoče, zato so bile občutljive. Občutljivost navedenih informacij je zlasti podprta s pogovorom z dne 15. novembra 2011, navedenim v točki 343 obrazložitve izpodbijanega sklepa, med tremi glavnimi vpletenimi trgovalci, in sicer v tistem obdobju trgovalci družb Deutsche Bank, BofA in Credit Suisse. Med tem pogovorom je namreč eden od njih dejal: „this has to stay between us“.
180
Poleg tega so te izmenjave informacij potekale le znotraj omejenega kroga trgovalcev, ki so se poznali. Te izmenjave so zadevnim trgovalcem omogočale oportunistično usklajevanje svojih ravnanj z vidika cen in pogojev trgovanja, da so se tako izognili prodaji po nižji ceni ali oblikovanju boljše ponudbe od preostalih vpletenih trgovalcev. Te izmenjave so tako povzročile ugodno asimetrijo informacij s povečanjem preglednosti med zadevnimi trgovalci ter znatnim zmanjšanjem običajne negotovosti, ki je neločljivo povezana s trgom, v njihovo korist, zaradi česar so pridobili prednost v razmerju do strank in konkurenčnih trgovalcev. Te izmenjave so torej imele diskriminatorno razsežnost.
181
Poleg tega so informacije, izmenjane med udeleženci, ob upoštevanju njihovega cilja vsakemu od njih omogočale, da se je natančno seznanil z dejavnostmi trgovanja in strategijami določanja cen ali trgovanja svojih konkurentov, kar zadeva točno določeno stranko ali konkretno obveznico.
182
Nazadnje, izmenjave, ki jih je ugotovila Komisija, so se nanašale na nedavne, aktualne ali prihodnje informacije, kot so transakcije, ki so bile pravkar izvedene, so se še izvajale ali so bile kratkoročno načrtovane.
183
Izmenjave informacij, ki jih je Komisija ugotovila v obravnavani zadevi, torej niso bile primerljive s tistimi iz zadeve, v kateri je bila izrečena sodba z dne 23. novembra 2006, Asnef-Equifax in Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), v kateri je Sodišče ugotovilo, da posledica sistema izmenjave informacij med finančnimi institucijami, kot je register o plačilni sposobnosti strank, ki vsebuje anonimizirane informacije, nediskriminatorno na voljo vsem gospodarskim subjektom, ki delujejo na trgu, načeloma ni omejevanje konkurence v smislu člena 101(1) PDEU.
184
Zaradi izmenjave informacij v obravnavani zadevi se je namreč preglednost povečala le med udeleženci pri sporni kršitvi. Torej se je zaradi teh izmenjav zmanjšala negotovost, ki je obstajala na trgu, kar je družba Credit Suisse na obravnavi tudi priznala, vendar je hkrati trdila, da v netipičnem okviru trga OSSA take izmenjave niso imele tipičnih posledic izmenjave aktualnih občutljivih poslovnih informacij. Zmanjšanje negotovosti zaradi izmenjav informacij, ki jih je ugotovila Komisija, je koristilo zadevnim bankam, zlasti ker so lahko predvidele ravnanje drugih udeležencev v škodo zlasti svojih strank in drugih konkurenčnih trgovalcev.
185
Protikonkurenčnost pogovorov, katerih razlaga je dokončna in ugotovljena, je treba torej upoštevati pri preizkusu drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse, ki se navezujeta na obstoj enotne in trajajoče kršitve, ter pri preučitvi prvega tožbenega razloga vsake od teh bank, ki se navezujeta na obstoj omejevanja zaradi cilja.
2) Protikonkurenčnost pogovorov, ki sta jih družbi Crédit agricole in Credit Suisse upravičeni izpodbijati
186
Iz sodne prakse izhaja, da kadar se Komisija v okviru ugotavljanja kršitve člena 101 PDEU sklicuje na listinske dokaze, morajo zadevna podjetja ne le predložiti verjetno alternativo tezi Komisije, temveč tudi zatrjevati, da dokazi, navedeni v izpodbijanem sklepu za ugotovitev obstoja kršitve, niso zadostni. Prav tako morajo zadevna podjetja, kadar se Komisija sklicuje na neposredne dokaze, dokazati, da so ti dokazi nezadostni (glej v tem smislu sodbo z dne 8. septembra 2016, Goldfish in drugi/Komisija, T‑54/14, EU:T:2016:455, točka 91 in navedena sodna praksa).
187
Ob upoštevanju teh preudarkov je treba zaporedoma preučiti pogovore, ki sta jih družbi Crédit agricole in Credit Suisse upravičeni izpodbijati.
i) Pogovori, ki jih je družba Crédit agricole upravičena izpodbijati
– Pogovor z dne 18. januarja 2013
188
Kar zadeva pogovor z dne 18. januarja 2013, ki je bil razvrščen v kategorije 3, 4 in 5 ter je naveden v točkah od 456 do 460 in nato v točkah 674, 678, 686 in 746 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole ne navaja nobene konkretne in natančne trditve v zvezi z vsebino in protikonkurenčnostjo tega pogovora. Nasprotno, družba Crédit agricole trdi, da njen prispevek ni bil povezan s spornimi izmenjavami.
189
V zvezi s tem je iz prepisa zadevnega pogovora, v katerem so sodelovali trgovalci družb Deutsche Bank, Crédit agricole in Credit Suisse, razvidno, da je med 8:10:06 in 8:11:01 trgovalec družbe Credit Suisse razkril nekatere transakcije, ki jih je izvedel ali so mu spodletele prejšnjo noč ter, natančneje, obveznice in količine, s katerimi je trgoval („saw some biz last night….seller of 50mm bng 17s, 25mm bng 23s and bought 50mm kfw 19s and sold 25mm…missed the bng 17s“). Poleg tega je v odgovor na vprašanje trgovalca družbe Crédit agricole („nice what kind of a/c..all US?“) trgovalec družbe Credit Suisse razkril izvor strank („US seller of bng, Asian buyer of kfw“). Trgovalec družbe Crédit agricole se je nato zahvalil.
190
Trgovalec družbe Crédit agricole, ki se je v klepetalnico prijavil ob 7:12:08, je tako med 8:10:06 in 8:11:01 prejel informacije od trgovalca družbe Credit Suisse v zvezi z nedavnimi transakcijami, povezanimi z določenimi OSSA in njihovo količino ter v zvezi z geografskim izvorom njegovih strank.
191
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 456 do 460 in 746 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je pogovor z dne 18. januarja 2013 trgovalcem družb Deutsche Bank, Crédit agricole in Credit Suisse omogočil izmenjavo informacij o transakcijah in strankah ter je bil torej protikonkurenčen.
192
Nekaj minut zatem, to je med 8:18:16 in 8:46:58, sta si trgovalec družbe Credit Suisse in trgovalec družbe Deutsche Bank izmenjala informacije zlasti o svojih ponudbah, ki sta jih dala za točno določeno obveznico (BNG 17s). Družba Credit Suisse je nato trgovalcu družbe Deutsche Bank pustila prodati obveznice („you wanna hit the bid?“, „nah, crack on man“).
193
V zvezi s tem dejstvo, da trgovalec družbe Crédit agricole ni dejavno sodeloval pri tej izmenjavi, še ne pomeni, da ta ni protikonkurenčna, česar navedena banka poleg tega ne izpodbija.
194
Poleg tega družba Crédit agricole ne trdi, da je iz katerega koli drugega elementa v spisu razvidno, da bi njen trgovalec med izmenjavo med trgovalcema družb Credit Suisse in Deutsche Bank zapustil klepetalnico, da med pogovori, ki so potekali med tema drugima trgovalcema, ne bi bil navzoč ali da bi drugima trgovalcema dal vedeti, da v teh pogovorih sodeluje z drugačnim namenom kot onadva. Ob upoštevanju sodne prakse, navedene v točki 126 zgoraj, navzočnost trgovalca družbe Crédit agricole med drugim delom pogovora z dne 18. januarja 2013 torej kaže na sostorilstvo, zaradi katerega nastane odgovornost v okviru člena 101(1) PDEU.
195
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 456 do 460 ter nato 674, 678, 686 in 746 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 18. januarja 2013 povod za protikonkurenčna ravnanja bank, ki so sodelovale v njem.
– Pogovor z dne 31. januarja 2013
196
Kar zadeva pogovor z dne 31. januarja 2013, ki je bil razvrščen v kategorije 2, 3 in 4 ter je naveden v točkah od 464 do 467 in nato v točkah 655, 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole ne navaja nobene konkretne in natančne trditve v zvezi z vsebino izmenjav med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcem družbe Deutsche Bank ter protikonkurenčnostjo teh izmenjav. Nasprotno, družba Crédit agricole trdi, da v njem ni sodelovala.
197
V zvezi s tem iz prepisa zadevnega pogovora izhaja, da sta si trgovalca družb Deutsche Bank in Credit Suisse med 11:02:08 in 11:05:38 med seboj izmenjala informacije o cenah in da sta uskladila svoje cene v zvezi s točno določeno obveznico (eib 09/20), prikazano na zaslonu enega od borznih posrednikov („i just went 41 offered eib 09/20…i am still short…but these look too tight i think…icap told me you were about to stick up a 41 offer aswell“, „i just pt it up at the same time…i’m flat, but same thing…i think they look wrong“, „they gone 47 bid…will go 42 offered…I am still short…but just see whats out there“, „cool…would offer there too…lets see what they say“).
198
Dalje, iz prepisa zadevnega pogovora je razvidno, da se je trgovalec družbe Crédit agricole v klepetalnico prijavil ob 7.16 in bil tam navzoč v trenutku spornih izmenjav ter se je lahko seznanil z izmenjanimi informacijami. Poleg tega se je trgovalec družbe Crédit agricole na to izmenjavo informacij odzval ob 11:29:08, to je – kot je ugotovila Komisija v točki 467 obrazložitve izpodbijanega sklepa – manj kot dve minuti po zadnjih izjavah trgovalca družbe Deutsche Bank v zvezi z obveznicami, ki so bile povod za sporna ravnanja.
199
Dalje, trditev družbe Crédit agricole, da naj bi Komisija domnevala, da je bila ta banka seznanjena z informacijami, izmenjanimi med pogovorom z dne 31. januarja 2013, je treba zavrniti iz istih razlogov, kot so bili navedeni v točki 133 zgoraj.
200
Torej družba Crédit agricole ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 464 do 467 ter nato 655, 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je pogovor z dne 31. januarja 2013 trgovalcema družb Deutsche Bank in Credit Suisse omogočil izmenjavo občutljivih poslovnih informacij in uskladitev cen v zvezi z obveznicami EIB 09/20 v navzočnosti trgovalca družbe Crédit agricole ter da je bil zato ta pogovor protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 15. februarja 2013
201
Kar zadeva pogovor z dne 15. februarja 2013, razvrščen v kategorije 2, 3 in 4, na katerega se nanašajo točke od 468 do 472 ter nato 655, 674, 678 in 746 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole trdi, da ni bil povod za uskladitev, saj se je nanašal na nakup obveznic CADES 01/18 s strani družbe Deutsche Bank, ki ji jih je nato polovico prodala.
202
V zvezi s tem je iz prepisa zadevnega pogovora razvidno, da je trgovalec družbe Deutsche Bank trgovalca družbe Crédit agricole najprej vprašal, ali mu želi prodati obveznice CADES 01/18 („you wann sell any cades 01/18?“). Trgovalec družbe Crédit agricole je pokazal pripravljenost za prodajo, vendar je kot alternativo predlagal usklajen skupen nakup („u want me to sell mine?… or go with you on the buyside?“), ki je zajemal najprej izvedbo prve transakcije trgovalca družbe Deutche Bank in nato posledično ponovno prodajo dela kupljene količine trgovalcu družbe Crédit agricole („i’ll take whatever u don’t want“). Trgovalca sta se po načelnem strinjanju nato v pisni obliki in v telefonskem pogovoru dogovorila o ceni („ok do it“; „ok lifted 65“), količini („50mm each… yeah?“) in najboljšem trenutku („lets wit a bit“; „[o]k“; „like 10 mins or so“) za nakup zadevnih obveznic.
203
Prvič, kot trdi družba Crédit agricole, je bila transakcija res izvedena med trgovalcema družb Deutsche Bank in Crédit agricole po pogovoru z dne 15. februarja 2013. Vendar je bila ta transakcija izvedena – kot je ugotovila Komisija v točki 471 obrazložitve izpodbijanega sklepa in kot je v bistvu potrdila družba Crédit agricole – po uskladitvi nakupa med obema bankama, ki je privedla do tega, da sta trgovalca drug drugemu pomagala pri njunih dejavnostih in sta si rezultat razdelila med seboj. Zaradi zadevnega pogovora trgovalec družbe Crédit agricole ni predložil konkurenčne ponudbe in oba trgovalca sta tako delovala kot en sam trgovalec, da sta obveznice kupila po ceni, o kateri sta se dogovorila med seboj.
204
Čeprav se lahko izkaže, da je taka transakcija v interesu obeh zadevnih bank, še vedno ne more biti skladna z zahtevo, da mora vsak gospodarski subjekt samostojno določiti politiko, ki jo namerava voditi na notranjem trgu (glej sodbo z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točka 78 in navedena sodna praksa), kot je v bistvu ugotovila Komisija v točki 472 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
205
Drugič, družba Crédit agricole ne more uspeti niti s trditvijo, da podoben pogovor z dne 23. maja 2013 ni bil upoštevan v razmerju do tretje banke.
206
Po eni strani namreč podjetje, ki je s svojim ravnanjem kršilo člen 101 PDEU, ugotovitve take kršitve ne more izpodbijati s sklicevanjem na okoliščino, da drug gospodarski subjekt ni bil naslovnik sklepa o ugotovitvi iste kršitve (glej v tem smislu sodbo z dne 25. marca 2021, Xellia Pharmaceuticals in Alpharma/Komisija, C‑611/16 P, EU:C:2021:245, točka 166 in navedena sodna praksa).
207
Po drugi strani družba Crédit agricole razen pogovora z dne 23. maja 2013 in pogovora z dne 30. maja 2013 (glej točko 242 v nadaljevanju) ne navaja nobenega elementa, s katerim bi bilo mogoče dokazati, da je bil njen položaj primerljiv s položajem tretje banke iz točke 205 zgoraj, kar zadeva sporno enotno in trajajočo kršitev.
208
Torej družba Crédit agricole ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 468 do 472 ter nato 655, 674, 678 in 746 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je pogovor z dne 15. februarja 2013 trgovalcema družb Deutsche Bank in Crédit agricole omogočil uskladitev strategije trgovanja, vključno z njuno cenovno ravnjo in časom njunih ponudb, ter da je bil zato ta pogovor protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 19. marca 2013
209
Kar zadeva pogovor z dne 19. marca 2013, razvrščen v kategoriji 3 in 4, na katerega se nanašajo točke od 477 do 479 ter nato 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je iz njegovega prepisa razvidno, da sta se v razponu nekaj ur trgovalec družbe Crédit agricole in trgovalec družbe Credit Suisse pogovarjala o več obveznicah.
210
Ta izmenjava se je nanašala, prvič, na obveznico kbn/03/18s („just bid on kbn 03/18… 25-50mm… bid +38 and missed“, „I just got hit in 10mm at 38 on the system… and then got hit at 38.5 in gfi“), drugič, na obveznico EIB 04/16s („I covered up some shorts today… was short 100mm of these eib 04/16… bought most back… got some at 19 just now“) in, tretjič, na obveznico KFW 16s („decent purchase. I covered some kfw 16s… smallish at 17“).
211
Med isto izmenjavo sta trgovalca razkrila tudi ceno, po kateri sta vrednotila nizozemsko obveznico 09/15 („getting checked nther 09/15… seller“, „where u marking 8/4?“, „i had them marked at 6“, „ok i showed 8/4 2 way indiction to the guy… not come back [yet]“) in obveznico COE 04/17 („got hit in a few COE bits btw… coe 04/17 and coe 02/15… in case u short“; „small long 4/17s… where u got them marked?… i like that bond… have them +53 bid here“; „got them 51 middle.. so yeah same area“).
212
Izmenjave, ki so potekale 19. marca 2013, kažejo, da sta si trgovalca izmenjala informacije o cenah svojih ponudb za nakup nekaterih obveznic, o zadevnih količinah, o stanju svojega inventarja in o cenah, po katerih sta vrednotila eno od obveznic.
213
Izmenjane informacije so se nanašale na nedavno izvedene transakcije in na nedavne cene ali na primerjavo osebnih in aktualnih vrednotenj cene ene od obveznic, ki niso bili dostopni javnosti.
214
Nič ne kaže na to, da bi trgovalca razmišljala o možnosti skupne sklenitve transakcije. Poleg tega sta si posebej v zvezi z eno od vrst obveznic (COE 04/17) izmenjala informacije o cenah teh obveznic („have them +53 bid here“; „got them 51 middle“), čeprav sta vedela, da na transakcijo drug z drugim ne moreta računati, saj je vsak od njiju že bil v dolgi poziciji in je torej že imel take obveznice („got hit in a few COE bits btw..coe 04/17 and coe 02/15… in case u short“; „small long 4/17s“).
215
Iz tega sledi, da so se te izmenjave nanašale na občutljive poslovne informacije ter so prispevale k povečanju preglednosti med trgovalci in zmanjšanju negotovosti na trgu. Te izmenjave so torej udeležencem omogočile prilagoditev strategije vsakega od njih.
216
Torej družba Crédit agricole ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 477 do 479 ter nato 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 19. marca 2013 protikonkurenčen, ker je trgovalcema družb Deutsche Bank in Crédit agricole omogočil izmenjavo aktualnih ali prihodnjih občutljivih poslovnih informacij o njunih dejavnostih trgovanja ter izmenjavo o njunih strategijah trgovanja in oblikovanja cen.
– Pogovor z dne 21. marca 2013
217
V zvezi s pogovorom z dne 21. marca 2013, ki je bil razvrščen v kategorije 2, 3 in 4 ter na katerega se nanašajo točke od 480 do 487 ter 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je Komisija opredelila štiri izmenjave informacij, ki so potekale v različnih trenutkih dneva (med 8:08:22 in 8:18:40, med 11:29:22 in 12:26:04, med 14:43:55 in 14:51:28 ter med 15:25:38 in 15:34:26).
218
Družba Crédit agricole trdi, da so bile informacije, izmenjane med tem pogovorom, zakonite. Poleg tega izpodbija dejstvo, da je Komisija pogovor z dne 21. marca 2013 uvrstila v kategorijo 2. Glede tega kot primer natančneje napotuje na prvo in četrto izmenjavo.
219
V zvezi s tem, prvič, je treba poudariti, da v nasprotju s tem, na kar napeljujejo trditve družbe Crédit agricole, iz izpodbijanega sklepa ni razvidno, da bi Komisija menila, da prva, tretja in četrta izmenjava, navedene v točkah 480, 484 in 485 obrazložitve izpodbijanega sklepa, dokazujejo usklajevanje. Iz točk 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa je namreč razvidno, da je Komisija menila, da so te tri izmenjave informacij pomenile protikonkurenčne izmenjave informacij.
220
Drugič, kar zadeva drugo izmenjavo, ki je potekala 21. marca 2013 in je bila predstavljena v točki 482 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je iz točke 655 obrazložitve istega sklepa razvidno, da je Komisija to izmenjavo razvrstila med primere usklajevanja cen na trgu na splošno.
221
Med to izmenjavo je trgovalec družbe Crédit agricole trgovalca družbe Deutsche Bank vprašal, ali je dokument, ki ga je dobil prek drugega vira, dejansko seznam interesov („axe sheet“) navedenega trgovalca družbe Deutsche Bank („is that [your] axe sheet?“), to je seznam, s katerim je ta trgovalec predložil informacije o cenah in količinah obveznic, s katerimi je bil pripravljen trgovati. Trgovalec družbe Deutsche Bank je odgovoril, da je ta seznam interesov dejansko njegov. Nato sta se navedena trgovalca pogovarjala o načinu, kako je družba Crédit agricole dobila ta dokument. Trgovalec družbe Crédit agricole je povedal za napako pri pošiljanju in omenil zaskrbljenost svojega nadrejenega in „zmešnjavo“, ki jo je to povzročilo („he sent the sheet by mistake […] what a mess“). Trgovalec družbe Deutsche Bank je odgovoril, da se bo o tem pogovoril s svojim prodajnim oddelkom („will speak to my sales“). Nato sta trgovalca omenila osebo, ki naj bi storila zadevno napako, in trgovalec družbe Crédit agricole je smejé dejal, da se „njemu“ ne bi bilo treba obremenjevati, saj sam tako ali drugače ve za interese trgovalca Deutsche Bank („he shouldnt have bothered as i know your axes any[way] lol“), na kar je zadnji smejé odgovoril, da je točno tako („lol… yeah exactly“).
222
V zvezi s tem sicer drži, da ta izmenjava v nasprotju z navedbo iz točke 655 obrazložitve izpodbijanega sklepa ne kaže na usklajevanje cen, na splošno sporočenih trgu, ki bi spadalo v kategorijo 2. Iz te izmenjave je namreč razvidno, da je bil seznam interesov trgovalca družbe Deutsche Bank družbi Crédit agricole poslan zaradi napake, ki jo je storil eden od zaposlenih družbe Deutsche Bank.
223
Vendar je iz druge izmenjave med pogovorom z dne 21. marca 2013 razvidno, da je zaposleni pri družbi Deutsche Bank poslal seznam interesov enega od trgovalcev te banke drugi banki, to je družbi Crédit agricole. Poleg tega je iz navedene druge izmenjave razvidno, da sta si zadevna trgovalca izmenjevala občutljive informacije s posledico, da je trgovalec družbe Crédit agricole„tako ali drugače“ vedel za interese trgovalca družbe Deutsche Bank. Iz tega sledi, da navedena druga izmenjava podpira presojo Komisije, da je bil pogovor z dne 21. marca 2013 protikonkurenčen.
224
Tretjič, napaka pri presoji, ki jo je Komisija storila z razvrstitvijo pogovora z dne 21. marca 2013 v kategorijo 2, ne more omajati ugotovitve, da je bil ta pogovor kot celota protikonkurenčen in da je trgovalec družbe Crédit agricole sodeloval v njem.
225
Med prvo izmenjavo, ki je potekala 21. marca 2013, sta si namreč trgovalca izmenjala informacije o cenah transakcij, ki sta jih pravkar izvedla v zvezi z obveznico KFW („just bought 35mm kfw 04/16 and sold 100 mm kfw 01/14“, „i am showing them at +2“, „sold them… 100.89“, „i sold at 100.9125“) in o identiteti ene od strank („this is a [central bank] u delaing with right“). Med tretjo izmenjavo istega dne sta si zadevna trgovalca prav tako izmenjala informacije, in sicer o obveznici EIB 03/20, o svoji poziciji („long 75mm“), o cenah („where u marking“, „38/35“, „i bid 41“) in o stranki trgovalca družbe Crédit agricole („[Central bank] seller?“, „no [Asset Manager]“). Četrta izmenjava se je nanašala na obveznico CDC 09/13, pri čemer sta si trgovalca izmenjala informacije o svoji trgovalni poziciji („you need any cdc 09/13?… got 3mm“, „nah scrappy long myself“) in o cenah („where you marking these cdc?“, „100.40/50“, „perfect… sold my cdc… at 100.40…in canotrs… made a 100.40“).
226
Torej je Komisija ob upoštevanju vsebine prve, tretje in četrte izmenjave, ki so potekale 21. marca 2013, v točki 487 obrazložitve izpodbijanega sklepa upravičeno menila, da sta si trgovalec družbe Crédit agricole in trgovalec družbe Deutsche Bank izmenjala informacije o nedavnih transakcijah, identiteti nekaterih strank, svojih aktualnih pozicijah in aktualni ceni obveznic, to je informacije, ki lahko trgovalcem pomagajo zmanjšati negotovost na trgu in oceniti svoje namere glede oblikovanja cen za različne obveznice.
227
Torej družba Crédit agricole ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 480 do 487 ter nato 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 21. marca 2013 protikonkurenčen, ker je trgovalcema družb Deutsche Bank in Crédit agricole omogočil izmenjavo aktualnih ali prihodnjih občutljivih poslovnih informacij o njunih dejavnostih trgovanja ter izmenjavo o njunih strategijah trgovanja in oblikovanja cen.
– Pogovor z dne 24. maja 2013
228
Kar zadeva pogovor z dne 24. maja 2013, razvrščen v kategorijo 3, na katerega se nanašajo točke od 488 do 491 in nato 674 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole v bistvu trdi, da ob upoštevanju hitrosti trga ni protikonkurenčen.
229
Vendar je iz prepisa tega pogovora razvidno, da sta si trgovalec družbe Crédit agricole in trgovalec družbe Credit Suisse izmenjala občutljive poslovne informacije o ponudbah, ki sta jih dala nekaj minut pred tem stranki, poimenovani „the sprayer“, za obveznici EIB 08/16 („just bid eib 08/16…50mm… sprayer“; „ditto… i bid 99.80“; „s[a]me… he got.82 away“).
230
Komisija je torej upravičeno štela, da trgovalca nista uskladila svojih začetnih ponudb, da pa sta si izmenjala nedavne ali tekoče informacije o svojih cenah v okviru vsak svoje interakcije z isto stranko za isto obveznico. Ta izmenjava je prispevala k povečanju preglednosti in torej zmanjšanju negotovosti med trgovalcema s posledico, da bi ta lahko upoštevala izmenjane informacije, če bi se zadevna stranka kratkoročno spet obrnila nanju.
231
Poleg tega je Komisija v točkah 659 in 716 obrazložitve izpodbijanega sklepa pojasnila razloge, iz katerih so informacije o nedavnih transakcijah za trgovalce lahko upoštevne, pri čemer to presojo potrjujejo pojasnila, ki jih je predložila družba Crédit agricole v točki 2.15 tožbe in v skladu s katerimi mora „trgovalec […], da je konkurenčen, razumeti, kako so se cene spreminjale v preteklosti, da ve, kaj mora narediti za sklenitev poslov“.
232
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 488 do 491 in nato 674 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 24. maja 2013 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij in je bil zato protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 3. junija 2013
233
Kar zadeva pogovor z dne 3. junija 2013, razvrščen v kategorijo 4, na katerega se nanašajo točke od 492 do 494 in nato 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole v bistvu trdi, da je Komisija neupravičeno zavrnila njeno razlago, da je mogoče, da je trgovalec družbe Deutsche Bank njenega trgovalca vprašal, kako vrednoti eno od obveznic, zaradi možnosti vzpostavitve „back-to-back negociation“, to je trgovanja, v okviru katerega se eden od obeh trgovalcev strinja z nakupom obveznic pri tretji osebi, da jih nato del ponovno proda drugemu trgovalcu. Tako naj bi Komisija neupravičeno zavrnila možnost, da je želela družba Deutsche Bank pridobiti likvidna sredstva.
234
V zvezi s tem je treba poudariti, da tudi sama družba Crédit agricole razlago, ki jo predlaga, predstavlja zgolj kot „možnost“. Poleg tega je iz prepisa zadevnega pogovora razvidno, da sta si na pobudo trgovalca družbe Deutsche Bank („where you marking kfw 08/21?“) ta trgovalec in trgovalec družbe Crédit agricole izmenjala osebno vrednotenje cene ene od obveznic in z zadovoljstvom ugotovila, da je to podobno („sec…ct10-1/-5“, „yeah per[f]ect…i quoted +1/-4“). Nazadnje, iz tega pogovora je razvidno, da je trgovalec družbe Deutsche Bank v trenutku, ko je za vrednotenje vprašal trgovalca družbe Crédit agricole, trgoval s tretjo osebo („not a regular guy“). V tem pogovoru ni predvidena nikakršna nadaljnja transakcija s trgovalcem družbe Crédit agricole. Nasprotno, trgovalec družbe Crédit agricole je prejel informacijo o vrednotenju trgovalca družbe Deutsche Bank, ki bi jo lahko uporabil, če bi se zadevna tretja oseba odločila obrniti nanj.
235
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 492 do 494 ter nato 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 3. junija 2013 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij v zvezi z oblikovanjem cen trgovalcev v okviru tekočega trgovanja, kar je privedlo do povečanja preglednosti in zmanjšanja negotovosti na trgu, zato je bil ta pogovor protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 10. julija 2013
236
Kar zadeva pogovor z dne 10. julija 2013, razvrščen v kategorije 2, 3, 4 in 5, na katerega se nanašajo točke od 501 do 506 ter nato 655, 674, 678, 686 in 715 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole trdi, da je v tem pogovoru njen trgovalec trgovalcu družbe Deutsche Bank sicer razkril, da bo dal ponudbo po isti ceni, kot mu jo je pred tem sporočil v zvezi z obveznico ASIA 10/18. Vendar naj trgovalec družbe Deutsche Bank ne bi ohranil te ponudbe in naj bi svojo znižal, kar naj bi izključevalo kakršno koli usklajevanje. Poleg tega naj bi ta pogovor dokazoval, da je družba Crédit agricole na trgu majhen akter, katerega ravnanja ne morejo vplivati na trg.
237
S tem družba Crédit agricole navaja očitke le zoper prvi del pogovora, na katerega se nanašajo točke od 501 do 503 obrazložitve izpodbijanega sklepa (med 10:30:22 in 10:36:35), ne pa tudi drugega, na katerega se nanašajo točke od 504 do 506 njegove obrazložitve (med 10:52:39 in 10:58:13).
238
Kar zadeva del pogovora, na katerega se nanašajo očitki, je treba ugotoviti, da je trgovalec družbe Crédit agricole, preden je izvedel, da je trgovalec družbe Deutsche Bank znižal ceno svoje ponudbe, zadnjenavedenega vprašal, ali ga cena ponudbe, ki jo je nameraval dati na podlagi informacij, ki jih je pravkar prejel od njega, moti („gonna go 23 offered? do u mind..dont want to do in your face“). Trgovalec družbe Deutsche Bank je odgovoril nikalno („nah its cool… i am 24 offered in cantors“).
239
Ta pogovor kaže, da je trgovalec družbe Crédit agricole trgovalca družbe Deutsche Bank prosil za dovoljenje za to, da da ponudbo po točno določeni ceni za dano obveznico, in je to dovoljenje tudi dobil. Torej trgovalec družbe Crédit agricole odločitve o ponujeni ceni ni sprejel na podlagi individualne in samostojne presoje. Trgovalca sta skupaj določila ceno ponudbe, ki jo je dal eden od njiju. Ta pogovor torej razkriva usklajevanje ravnanj trgovalcev glede nečesa, kar bi moralo biti predmet individualne presoje.
240
Poleg tega je Splošno sodišče v zvezi s trditvijo banke Crédit agricole, da je trgovalec družbe Deutsche Bank na koncu znižal ceno svoje ponudbe, vsekakor že imelo priložnost razsoditi, da občasni in osamljeni primeri goljufije ali neizvajanja kartela s strani posameznega udeleženca, zlasti kadar gre za dolgotrajen kartel, sami po sebi ne morejo dokazati, da ta udeleženec ni izvajal kartela ali da je ravnal konkurenčno (sodba z dne 13. septembra 2013, Total Raffinage Marketing/Komisija, T‑566/08, EU:T:2013:423, točka 254).
241
Poleg tega okoliščina, da naj bi bila družba Crédit agricole le majhen akter na trgu OSSA, ne more omajati protikonkurenčnosti zadevnega pogovora.
242
Nazadnje, trditev v zvezi s tem, da Komisija ni podobno obravnavala tretje banke, kar zadeva pogovor z dne 30. maja 2013, v katerem je zadnjenavedena sodelovala, je treba zavrniti iz razlogov, navedenih v točkah 206 in 207 zgoraj.
243
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 501 do 506 ter nato 655, 674, 678, 686 in 715 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 10. julija 2013 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij in usklajevanje cen ter da je bil zato protikonkurenčen, čeprav je trgovalec družbe Deutsche Bank nazadnje znižal ponudbo.
– Pogovor z dne 25. julija 2013
244
Kar zadeva pogovor z dne 25. julija 2013, razvrščen v kategoriji 3 in 4, na katerega se nanašajo točke od 510 do 514 ter nato 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole trdi, da se ne nanaša na prihodnje informacije.
245
V zvezi s tem je iz prepisa tega pogovora razvidno, da sta trgovalca družb Crédit agricole in Deutsche Bank med njim razkrila količino transakcij, ki sta jih izvedla v zvezi z novo izdajo obveznice KFW zjutraj tistega dne. Trgovalec družbe Crédit agricole je namreč navedel, da je bila njegova ponudba za prodajo teh obveznic sprejeta za količino 50 milijonov („got lifted in the new one this morn… 50 mm“). Trgovalec družbe Deutsche Bank je odgovoril, da je prodal enake obveznice za količino 500 milijonov („i sold 500 mm of them this morning“). Poleg tega je trgovalec družbe Deutsche Bank razkril vrsto kupca („asia“), ki mu je prodal navedene obveznice za znesek 500 milijonov, in ceno prodaje navedenemu kupcu („+10“). Trgovalca družb Crédit agricole in Deutsche Bank sta si izmenjala tudi informacije o svoji aktualni poziciji. V zvezi s tem je trgovalec družbe Crédit agricole navedel: „had 100 on the book“, „still got 50“. Trgovalec družbe Deutsche Bank je pojasnil, da mu je po prodaji tega jutra uspelo pokriti svojo kratko pozicijo, potem ko je znova nakupil obveznice iz različnih virov po enotni ceni („i had zero… on the book“; „i lifted 14.5 everywhere… i got 150mm in creditex… on a no post… 100mm in icao… about 50mm in cantors… and rest in house“).
246
Čez nekaj minut istega dne je trgovalec družbe Deutsche Bank trgovalca družbe Crédit agricole vprašal, na kateri ravni bi ovrednotil ceno obveznic CADES 18 („where are those cades 18?… seen anything in them?“). Nato sta trgovalca razkrila vsak svojo aktualno pozicijo, to je „flat“, kar pomeni, da sta bila v nevtralni poziciji ali na ničli. Nazadnje, v odgovor na novo vprašanje trgovalca družbe Deutsche Bank („but i am mean where are they now“) je trgovalec družbe Crédit agricole navedel, kako trenutno vrednoti ceno te obveznice („50/48 probs“).
247
Tako sta si trgovalca družb Crédit agricole in Deutsche Bank v pogovoru z dne 25. julija 2013 izmenjala informacije o količini, ceni in izvoru ene od strank v zvezi z nedavno transakcijo. Poleg tega sta si navedena trgovalca ob dveh priložnostih izmenjala informacije o stanju svojega inventarja v zvezi s točno določenimi obveznicami. Nazadnje, navedena trgovalca sta se pogovarjala o tem, kako eden od njiju trenutno vrednoti ceno ene od obveznic, to je obveznice CADES 18.
248
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 510 do 514 ter nato 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 25. julija 2013 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij o nedavnih dejavnostih trgovanja in aktualnih cenah in pozicijah udeležencev ter je bil zato protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 6. avgusta 2014
249
Kar zadeva pogovor z dne 6. avgusta 2014, razvrščen v kategorijo 4, na katerega se nanašajo točke 563 in 564 ter nato 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole v bistvu trdi, da je Komisija neupravičeno zavrnila možnost, da je lahko šlo za legitimno vprašanje o ceni v okviru iskanja likvidnih sredstev.
250
V zvezi s tem je iz prepisa tega pogovora razvidno, da je med njim trgovalec družbe BofA trgovalca družbe Crédit agricole vprašal, kako vrednoti obveznico KBN 03/18 („where [you] marking kbn 03.18?“). Ta je navedel „48-45“, na kar je trgovalec družbe BofA odgovoril: „sounds about right“.
251
Torej sta si trgovalca med pogovorom z dne 6. avgusta 2014 izmenjala natančne informacije o lastnem aktualnem vrednotenju cene ene od obveznic, zaradi česar se je lahko zmanjšala njuna negotovost.
252
Razlaga družbe Crédit agricole, da gre v bistvu za legitimno vprašanje o ceni v okviru iskanja likvidnih sredstev, ni verjetna in ta banka ni dokazala, da neposredni dokazi, ki jih je imela na voljo Komisija v zvezi s pogovorom z dne 6. avgusta 2014, ne zadostujejo.
253
Najprej, nič v pogovoru, ki je potekal 6. avgusta 2014 tekom celega dne, to je med 6:53:53 in 16:30:05, ne kaže, da bi bilo vprašanje trgovalca družbe BofA utemeljeno z voljo po sklenitvi transakcije s trgovalcem družbe Crédit agricole.
254
Dalje, če bi trgovalec družbe BofA razmišljal o transakciji s trgovalcem družbe Crédit agricole, ne bi brez razlikovanja vprašal za ceno („where [you] marking kbn 03.18?“), ampak bi pojasnil, da se njegovo vprašanje nanaša na ceno nakupne ali prodajne ponudbe.
255
Nazadnje, kot je razvidno iz pogovorov, navedenih v točki 723 obrazložitve izpodbijanega sklepa, so pred pogovorom z dne 6. avgusta 2014 potekali še drugi taki pogovori, ki jih družba Crédit agricole ni veljavno izpodbijala in ki kažejo, da so taki pogovori potekali v okviru trgovanja med enim od trgovalcev in tretjo osebo, njihov namen pa je bil preveriti, da je nameravano vrednotenje v okviru tega trgovanja pravilno.
256
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah 563 in 564 ter nato 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 6. avgusta 2014 povod za izmenjavo informacij o cenovni strategiji in je bil zato protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 12. marca 2015
257
Kar zadeva pogovor z dne 12. marca 2015, razvrščen v kategorije 1, 3, 4 in 5, na katerega se nanašajo točke od 573 do 575 ter nato 674, 678, 686, 715, 746 in 848 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Crédit agricole priznava izmenjavo informacij, vendar izključuje, da bi ta pogovor lahko spadal v kategoriji 1 in 5, saj naj bi bil njegov cilj „verjetno“ preveriti, ali bi lahko trgovalec družbe Crédit agricole kupil obveznice BNG 23 od trgovalca družbe Credit Suisse. Ker naj bi bila taka razlaga verjetna, naj Komisija pogovora z dne 12. marca 2015 torej ne bi mogla opredeliti kot tajnega in zato kot „omejevanje zaradi cilja“.
258
V skladu s prepisom tega pogovora je trgovalec družbe Crédit agricole trgovalca družbe Credit Suisse vprašal, ali ima še obveznice BNG 23 („u still got bng 23“). Trgovalec družbe Credit Suisse je odgovoril pritrdilno, vendar je hkrati poudaril, da je prav tako dobil povpraševanje za ponudbo („yeah…but being asked to price up too“). Dodal je, da gre po njegovem mnenju za isto stranko („same guy i think“). Istočasno je trgovalcu družbe Crédit agricole poslal odlomek izmenjave, ki jo je pravkar imel s to stranko in ki je vsebovala količino in ceno, ki jo je ta predlagala („14:14:36 50mm BNG 2.5 JAN23 @ ct7 +34.5“). Trgovalec družbe Crédit agricole se je odzval z navedbo, da je stranka na obhodu („man this dude gets arou[nd] lol“). Dodal je, da ni problema in da stranko prepušča trgovalcu družbe Credit Suisse („[no problem] man u crack on“). Štirideset minut zatem je trgovalec družbe Crédit agricole trgovalca družbe Credit Suisse vprašal, ali je izvedel transakcijo („u get lifted?“).
259
Torej, prvič, iz tega pogovora je jasno razvidna izmenjava zelo natančnih in aktualnih informacij o ceni in količini ponudbe, ki jo je dala opredeljena stranka v okviru tekočega trgovanja s to stranko. Ta pogovor je bil torej povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij ter izmenjavo o strategiji trgovanja in oblikovanja cen. Zaradi teh izmenjav se je povečala preglednost med trgovalcema in zmanjšala njuna negotovost.
260
Drugič, ta pogovor še razkriva, da trgovalec družbe Crédit agricole po navedeni izmenjavi informacij ni dal ponudbe stranki, ki je navezala stik z njim, in je navezala stik tudi s trgovalcem družbe Credit Suisse („[no problem] man u crack on“).
261
Količina in cena, ki ju je zadevni stranki na koncu ponudil trgovalec družbe Credit Suisse, ter dejstvo, da je zgolj ta trgovalec dal ponudbo zadevni stranki, torej nista posledica samostojne izbire obeh trgovalcev, ampak uskladitve, ki jo je omogočil zadevni pogovor. Ta pogovor je namreč privedel do skupne določitve trgovalca, ki bo dal zadevno ponudbo po ceni, s katero sta bila udeleženca seznanjena. Tako se je trgovalec družbe Crédit agricole odpovedal temu, da bi dal ponudbo točno določeni stranki, ki jo je prepustil trgovalcu družbe Credit Suisse. To razlago potrjuje dejstvo, da je trgovalec družbe Crédit agricole več deset minut zatem svojega sogovornika vprašal, ali je izvedel transakcijo.
262
Te razlage, ki jo je upoštevala Komisija, ni mogoče omajati z razlago, ki jo ponuja družba Crédit agricole, to je, da naj bi bil ta pogovor dejansko neuspel poskus legitimne izmenjave.
263
V skladu s samim besedilom trditev družbe Crédit agricole naj bi bil cilj pogovora z dne 12. marca 2015 zgolj „verjetno“ preveriti, ali bi trgovalec družbe Crédit agricole lahko kupil zadevne OSSA, da bi imel zadostno zalogo za njihovo nadaljnjo prodajo tretji osebi, kar bi lahko storil le, če bi jih lahko kupil. Tako že iz trditev družbe Crédit agricole izhaja, da niti ta banka ne more z gotovostjo potrditi verodostojnosti alternativne razlage, ki jo predlaga.
264
Poleg tega je izmenjava med trgovalcema precej presegla potrebno za presojo, ali ima trgovalec družbe Credit Suisse na voljo likvidna sredstva in ali bi bilo mogoče izvesti domnevno transakcijo med obema trgovalcema. Trgovalec družbe Credit Suisse je namreč pojasnil, da gre za isto stranko ter je sporočil količino in ceno ponudbe, ki jo je naslovil na to stranko v okviru tekočega trgovanja.
265
Nazadnje, glede na vsebino predhodnih izmenjav sporočila „[no problem] man u crack on“ ni mogoče razumno razumeti kot izraza nezmožnosti trgovalca družbe Crédit agricole, da predloži ponudbo ali predlaga boljšo ceno kot trgovalec družbe Credit Suisse, torej ceno, s katero sploh ne bi smel biti seznanjen. Trgovalec družbe Crédit agricole se je odpovedal predložitvi ponudbe nekaj sekund po tem, ko mu je trgovalec družbe Credit Suisse razkril svojo ponudbo zadevni stranki. Trgovalec družbe Crédit agricole si torej ni prizadeval – kot bi se to zgodilo v normalnih konkurenčnih razmerah – najti alternativno rešitev za to, da bi lahko zadevni stranki dal ponudbo. Nasprotno, štirideset minut pozneje je trgovalca družbe Credit Suisse vprašal, ali je izvedel transakcijo.
266
Torej razlaga, ki jo predlaga družba Crédit agricole, ni verodostojna in vsekakor ne dosega zahtevanega dokaznega standarda za izpodbijanje razlage Komisije, kakršen izhaja iz sodne prakse, navedene v točki 186 zgoraj.
267
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 573 do 575 ter nato 674, 678, 686, 715, 746 in 848 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 12. marca 2015 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij in za usklajevanje cen in dejavnosti trgovanja ter je bil zato protikonkurenčen.
268
Iz tega sledi, da se trditve, s katerimi je želela družba Crédit agricole dokazati neobstoj protikonkurenčnosti pogovorov z dne 18. in 31. januarja 2013, 15. februarja 2013, 19. in 21. marca 2013, 24. maja 2013, 3. junija 2013, 10. in 25. julija 2013, 6. avgusta 2014 ter 12. marca 2015, zavrnejo.
ii) Pogovori, ki jih je družba Credit Suisse upravičena izpodbijati
– Pogovor z dne 28. septembra 2010
269
Kar zadeva pogovor z dne 28. septembra 2010, razvrščen v kategorije 3, 4 in 5, na katerega se nanašajo točke od 232 do 235 ter nato 674, 678, 686 in 746 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Credit Suisse trdi, da je njen trgovalec predlagal umik cene, prikazane na zaslonu borznega posrednika, da bi lahko namesto tega izvedel transakcijo s trgovalcem družbe Deutsche Bank po isti ceni, kot je bila prikazana na zaslonu tega posrednika.
270
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da družba Credit Suisse izpodbija le prvi del pogovora z dne 28. septembra 2010, torej izmenjave, ki so potekale med 5:46:31 in 5:48:17. Ne izpodbija namreč drugega dela tega pogovora, ki je potekal med 11:23:57 in 11:29:54 ter je po mnenju Komisije pomenil združevanje (pooling) informacij o trgu (market intelligence) glede prednostnih področij trgovanja in prihodnje dejavnosti točno določene stranke, ki so jo udeleženci poznali.
271
V prvem delu tega pogovora je trgovalec družbe Deutsche Bank, kot je navedla Komisija v točki 233 obrazložitve izpodbijanega sklepa, trgovalca družbe Credit Suisse „verjetno“ vprašal, ali je kupec ali prodajalec italijanskih obveznic 09/13 („wahts you better way ITALY 09/13“). V tem okviru je trgovalec družbe Deutsche Bank pojasnil, da se poskuša pogajati s tretjo osebo („trying to get a block out“). V odgovor je trgovalec družbe Credit Suisse pojasnil, da je pravkar prikazal dvosmerno ceno na zaslonu borznega posrednika BGC, in trgovalca družbe Deutsche Bank vprašal, ali naj umakne to ceno („cool…I’ve just gone 146/143 in bgc… shall i kill it?“). Trgovalec družbe Credit Suisse je pojasnil, da pravkar dela na „switch trade“ s „saj veš kom“ („i’m working [on] an order to sell Italy 13s to buy Spain 12s with u know who“). Ker trgovalec Credit Suisse od trgovalca družbe Deutsche Bank ni prejel odgovora, je sogovornika znova vprašal, ali naj umakne ceno („so will need to buy at 146ish to print it… shall i kill price?“). Trgovalec družbe Deutsche Bank je nato v bistvu odgovoril, da ni treba, da ni prepričan, ali bo potencialna stranka prišla ali ne, in da poskuša srečo („nah its cool…not sure if this guy will sell or not… but trying him now“).
272
Tako po eni strani iz prepisa zadevnega pogovora izhaja, da je trgovalec družbe Credit Suisse med tem pogovorom predlagal umik svoje cene s trga, potem ko je izvedel, da se trgovalec družbe Deutsche Bank pogaja s tretjo osebo. Ta predlog naj bi privedel do nekonkuriranja trgovalcu družbe Deutsche Bank, s čimer naj bi se povečale možnosti, da bo tretja oseba sklenila posel s trgovalcem družbe Deutsche Bank.
273
Po drugi strani ni mogoče z ničimer v izmenjanih izjavah podpreti trditve družbe Credit Suisse, da je njen trgovalec predlagal umik cene, prikazane na zaslonu borznega posrednika, da bi namesto tega izvedel transakcijo s trgovalcem družbe Deutsche Bank po isti ceni, kot je bila prikazana na zaslonu tega posrednika.
274
V zvezi s tem razlaga družbe Credit Suisse, da je želel trgovalec družbe Deutsche Bank dobiti likvidna sredstva pri trgovalcu prvonavedene družbe, da bi lahko nato izvedel večje naročilo pri eni od strank v zvezi s to obveznico, ni verjetna. Poleg tega ta banka ni dokazala, da neposredni dokazi, ki jih je imela Komisija na voljo v zvezi s pogovorom z dne 28. septembra 2010, ne zadostujejo.
275
Trgovalec družbe Credit Suisse je namreč trgovalcu družbe Deutsche Bank sporočil dvosmerno ceno, ki jo je pravkar prikazal na zaslonu borznega posrednika BGC, in mu še sporočil, da se pravkar pogaja o prodaji zadevnih italijanskih obveznic s točno določeno tretjo osebo („i’m working [on] an order to sell Italy 13s to buy Spain 12s with u know who“).
276
Ker se je trgovalec družbe Credit Suisse že pogajal o prodaji italijanskih obveznic s tretjo osebo, je malo verjetno, da bi predlagal umik svoje cene z zaslona borznega posrednika zato, ker je nameraval skleniti transakcijo s trgovalcem družbe Deutsche Bank.
277
Najverjetnejša razlaga je ta, da je trgovalec družbe Credit Suisse predlagal umik cene z zaslona borznega posrednika BGC, da bi tako omejil obseg mogoče konkurence in se izognil vsakršnemu tveganju, da bi bila ta cena v nasprotju z voljo trgovalca družbe Deutsche Bank, da izvede prodajo vseh obveznic skupaj tretji osebi. To razlago potrjuje tudi pogovor, ki ga družba Credit Suisse posebej ne izpodbija in je potekal nekaj dni pred tem, to je 24. septembra 2010, ko je trgovalec družbe Deutsche Bank predlagal umik svoje ponudbe z zaslona borznega posrednika Tullets, da ne bi posegal v strategijo trgovanja trgovalca družbe Credit Suisse (glej točko 230 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
278
Družba Credit Suisse torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 232 do 235 ter nato 674, 678, 686 in 746 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 28. septembra 2010 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij, izmenjave glede strategij trgovanja in oblikovanja cen in usklajevanje dejavnosti trgovanja ter je bil zato protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 8. februarja 2012
279
Družba Credit Suisse trdi, da izmenjava informacij o stanju inventarja vzdrževalcev trga omogoča lažje iskanje možnosti za transakcije med trgovalci. Navaja na primer pogovor z dne 8. februarja 2012, razvrščen v kategoriji 3 in 4, na katerega se nanašajo točke od 367 do 376 ter nato 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
280
V zvezi s tem je treba poudariti, da se družba Credit Suisse sklicuje le na prvi del pogovora, ki je potekal med trgovalcema družb Deutsche Bank in BofA 8. februarja 2012 med 2:58:05 in 3:10:51. Družba Credit Suisse namreč ne navaja nobene posebne trditve zoper druge dele tega pogovora, ki so potekali pozneje tega dne in ki so bili po mnenju Komisije povod za izmenjave o povpraševanjih strank in tekočih transakcijah.
281
Kar zadeva prvi del pogovora, ki je potekal 8. februarja 2012, prepis tega pogovora kaže, da sta se trgovalec družbe Deutsche Bank in trgovalec družbe BofA zaporedoma pogovarjala o transakcijah, ki sta jih pravkar izvajala ali sta jih nameravala izvesti z isto stranko v zvezi z več obveznicami.
282
Med temi izmenjavami sta se trgovalca pogovarjala o tekočem trgovanju v zvezi z obveznicami BNG 10/16 („just about to lose 50mm bng 10/16“; „getting [check]ed on that too“; „just sold them… 50mm“). Trgovalec družbe BofA je nato razkril ceno, ki jo je pokazal stranki za obveznice BNG 10/16 („i showed +127 fyi“) in trgovalec družbe Deutsche Bank mu je odgovoril, da je bila to cena, po kateri je pravkar sklenil transakcijo s to stranko („same… thats where i have been lifted“).
283
Poleg tega sta si trgovalca izmenjala informacije o ravnanju stranke v zvezi z drugimi obveznicami („same guy checking me on 100mm new neds“; „anyone got any ned 06/16“; „flat“; „i have some but about to get lifted“; „same guy?“; „y[ea]h“; „hes lifting all the cheap names… think he [might] lift me in 100mm coe17“).
284
Tako prvi del pogovora z dne 8. februarja 2012 ne zajema le izmenjave informacij o stanju inventarja trgovalcev. Trgovalca sta si izmenjala informacije, ki niso bile javne in so se nanašale na količine konkretnih obveznic, ki sta jih prodala ali sta jih nameravala prodati eni sami točno določeni stranki. Kar poleg tega zadeva točno določeno vrsto obveznic, sta si trgovalca izmenjala informacije o ceni, po kateri sta prodala ali nameravata prodati navedeno obveznico. Zadevni pogovor je torej odraz komentarjev v realnem času v zvezi z dejavnostmi trgovalcev, ki so bili povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij.
285
Družba Credit Suisse tako ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je menila, da prvi del pogovora z dne 8. februarja 2012 pomeni združevanje informacij, ki je trgovalcema omogočilo presojo namenov točno določene stranke in aktualnega trgovanja ter posledično ravnanje na trgu z manj negotovosti.
286
Družba Credit Suisse torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 367 do 376 ter nato 674 in 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 28. septembra 2010 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij in izmenjave glede strategij trgovanja in oblikovanja cen ter je bil zato protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 10. januarja 2013
287
Med pogovorom z dne 10. januarja 2013, razvrščenim v kategorije 3, 4 in 5 ter navedenim v točkah od 446 do 450 ter nato 674, 678 in 686 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je trgovalec družbe Credit Suisse vprašal, ali je ponudba za nakup, ki jo je videl (verjetno na zaslonu enega ali več borznih posrednikov) v zvezi z obveznicami KFW ponudba trgovalca družbe Deutsche Bank („is that your bid in KFW 4.375 18?“), na kar je ta odgovoril pritrdilno. Trgovalec družbe Credit Suisse je nato pojasnil, da se s tretjo osebo pogaja o „switch trade“, v okviru katere bi kupil navedene obveznice KFW in hkrati prodal drugo vrsto obveznic („I’m being checked on these vs the kommun“). Trgovalec družbe Deutsche Bank je nato odgovoril, da je v kratki poziciji, da potrebuje te obveznice in da je pripravljen zanje plačati kakršno koli ceno („i am short 50mm… badly need them… will pay whatever“). Nato je trgovalca družbe Credit Suisse vprašal, prvič, ali želi, da umakne svojo vidno ponudbo na zaslonu borznega posrednika („you want me to kill the bid?“) in, drugič, ali lahko ta dobi obveznice zanj („if you can get these for me will pay whatever man“). Trgovalec družbe Credit Suisse je odgovoril nikalno, pri čemer je pojasnil, da se bo potrudil po najboljših močeh, vendar bi bila lahko to izguba časa („nah, thats cool… i’ll do my best, but could just be time wasting“). Isti trgovalec je še poudaril, da ne posluje veliko s to stranko in da ni resnično prepričan o sklenitvi posla („guy who we dont do anything with, so not really sure“). Trgovalec Deutsche Bank je nato še enkrat predlagal umik svoje ponudbe z zaslona borznega posrednika („you want me to kill the bid?“), na kar je trgovalec družbe Credit Suisse odgovoril, da stranka ne išče najboljše ponudbe („not shopping it around“).
288
Družba Credit Suisse trdi, da je trgovalec družbe Deutsche Bank med tem pogovorom predlagal, da „ubije“ svojo ponudbo, ker je upal, da se bo trgovalec družbe Credit Suisse pogajal zanj in mu torej ne bo treba svoje kratke pozicije pokriti na zaslonu borznega posrednika. Odgovor trgovalca družbe Credit Suisse, to je „ne, kul je … potrudil se bom po najboljših močeh, vendar bi bila lahko to izguba časa“, naj bi pomenil, da trgovalcu družbe Deutsche Bank ni treba umakniti svoje ponudbe, saj pogajanja o transakciji s tretjo osebo niso še dovolj napredovala, da bi se lahko oprl na to in opustil iskanje obveznic na zaslonu borznega posrednika.
289
Vendar razlaga družbe Credit Suisse ni verjetna glede na izjave, izmenjane med pogovorom z dne 10. januarja 2013, ta banka pa ni dokazala, da so neposredni dokazi, ki jih je imela na voljo Komisija v zvezi s tem pogovorom, nezadostni.
290
Dejstvo, da trgovalec družbe Credit Suisse ni prosil za umik ponudbe trgovalca družbe Deutsche Bank, ker po njegovem mnenju stranka „ni iskala najboljše ponudbe“, kaže na to, da je trgovalec družbe Credit Suisse predlog za umik ponudbe razlagal kot voljo trgovalca družbe Deutsche Bank, da ne objavi konkurenčne ponudbe za nakup in tako ne poseže v tekoča pogajanja trgovalca družbe Credit Suisse. Poleg tega bi samostojen konkurent, ki bi kot trgovalec družbe Deutsche Bank tako zelo potreboval obveznice, da bi bil zanje pripravljen plačati kakršno koli ceno, poskušal povečati svoje možnosti, da najde prodajalca, prek številnih različnih kanalov in torej ne bi predlagal umika svoje ponudbe za nakup na zaslonu borznega posrednika.
291
Edina verjetna razlaga predloga trgovalca družbe Deutsche Bank, da umakne svojo ponudbo za nakup, je torej volja pomagati trgovalcu družbe Credit Suisse v pogajanjih s tretjo osebo.
292
Vsekakor je treba poudariti, da sta trgovalca, čeprav trgovalec družbe Deutsche Bank nazadnje ni umaknil svoje ponudbe, pokazala skupno voljo po uskladitvi svojega ravnanja, nato pa sta se skupaj odločila, da lahko ponudba družbe Deutsche Bank na zaslonu borznega posrednika ostane.
293
Kot pa trdi Komisija, dejstvo, da bi se lahko trgovalec družbe Deutsche Bank potencialno zanimal za poznejšo transakcijo s trgovalcem družbe Credit Suisse, če bi sklenil transakcijo s tretjo osebo, ne upravičuje take uskladitve med konkurentoma, saj mora vsak od njiju dati neodvisno konkurenčno ponudbo za sklenitev posla s tretjo osebo.
294
Poleg tega je bil pogovor z dne 10. januarja 2013 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij glede potencialne transakcije, ki bi lahko zanimala oba trgovalca, še zlasti glede ravnanja ene od strank. Trgovalec družbe Deutsche Bank je sporočil še informacije o svojem položaju. Ta informacija je okrepila domnevo trgovalca družbe Credit Suisse v zvezi s tem, da bi imel kupca, pripravljenega plačati kakršen koli znesek za obveznice, ki bi jih kupil pri stranki, kar je lahko trgovalec te družbe upošteval pri oblikovanju cene v razmerju do stranke.
295
Družba Credit Suisse torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 446 do 450 ter nato 674, 678, in 686 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 10. januarja 2013 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij, izmenjave glede strategij trgovanja in oblikovanja cen in usklajevanje dejavnosti trgovanja ter je bil zato protikonkurenčen.
– Pogovor z dne 12. marca 2015
296
Kar zadeva dvostranski pogovor, ki je potekal 12. marca 2015 med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcem družbe Crédit agricole ter ga neuspešno izpodbija družba Crédit agricole, kot je bilo navedeno v točkah od 257 do 267 zgoraj, s trditvami družbe Credit Suisse ni mogoče omajati presoje, da je bil navedeni pogovor protikonkurenčen.
297
Po eni strani pogovor, ki je potekal 12. marca 2015, ne razkriva le izmenjave zelo natančnih in aktualnih informacij o ponudbi, dani stranki v okviru tekočega trgovanja. Ta pogovor razkriva tudi uskladitev ravnanja, zaradi katere trgovalec družbe Crédit agricole ni predložil ponudbe potencialni stranki, ki je navezala stik z njim, potem ko se je uskladil s trgovalcem družbe Credit Suisse (glej točke od 259 do 261 zgoraj).
298
Po drugi strani alternativa, ki jo ponuja družba Credit Suisse, to je, da je poskušal trgovalec družbe Crédit agricole pri trgovalcu družbe Credit Suisse pridobiti likvidna sredstva, ni verjetna in ta banka ni dokazala, da neposredni dokazi, ki jih je imela na voljo Komisija, niso zadostovali v smislu sodne prakse, navedene v točki 186 zgoraj.
299
Če bi namreč trgovalec družbe Crédit agricole – kot trdi družba Credit Suisse – poskušal pridobiti likvidna sredstva, ne bi bilo koristno, da si trgovalca izmenjata občutljive poslovne informacije o strategiji stranke, o njeni identiteti in o cenovni ponudbi, ki jo je družba Credit Suisse dala navedeni stranki. Dovolj bi namreč bilo, da bi trgovalec družbe Credit Suisse trgovalcu družbe Crédit agricole že takoj pojasnil, da ne more z njim trgovati z obveznico, ali da bi mu dal ceno.
300
Družba Credit Suisse torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah od 573 do 575 ter nato 674, 678, 686, 715, 746 in 848 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bil pogovor z dne 12. marca 2015 povod za izmenjavo občutljivih poslovnih informacij in za usklajevanje cen in dejavnosti trgovanja ter je bil zato protikonkurenčen.
– Elektronsko sporočilo z dne 24. marca 2015
301
Kar zadeva elektronsko sporočilo trgovalca družbe Credit Suisse z dne 24. marca 2015, katerega naslovnik je bil trgovalec družbe Crédit agricole, ki je bilo razvrščeno v kategorijo 4 in se nanj nanašajo točki 576 in 577 ter nato točka 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa, družba Credit Suisse trdi, da poenostavlja opredelitev možnosti trgovanja med trgovalci, kar je še posebej pomembno ob koncu meseca in četrtletja, ko naj bi vzdrževalci trga izravnali svoj portfelj.
302
V zvezi s tem je treba poudariti, da je zadevno elektronsko sporočilo poslal trgovalec družbe Credit Suisse trgovalcu družbe Crédit agricole kot skrito kopijo, naslovljeno pa je bilo „CS US$ SSA BID AXES – month end: offer side bids“. To elektronsko sporočilo je vsebovalo seznam interesov, to je seznam, s katerim je navedeni trgovalec predložil informacije o cenah in količinah obveznic, s katerimi je bil pripravljen trgovati.
303
Iz točke 53 obrazložitve izpodbijanega sklepa je razvidno, da je iz seznama interesov razviden interes trgovalca posamezne banke za nakup ali prodajo določenih obveznic, namenjen pa je prodajnemu oddelku navedene banke ali borznemu posredniku.
304
Tako je trgovalec družbe Credit Suisse s tem, da je tak seznam poslal neposredno konkurenčnemu trgovalcu, tega trgovalca, to je trgovalca družbe Crédit agricole, obvestil o cenah, ki jih je ponudil svojim strankam za vrsto obveznic.
305
Taka informacija je občutljiva poslovna informacija. Taka poslovna občutljivost ni omajana s tem, da naj bi se seznam nanašal le na omejeno število obveznic ali da naj bi bile cene le indikativne.
306
Poleg tega ni družba Credit Suisse predložila nobenega dokaza, ki bi lahko kazal na to, da je želel njen trgovalec seznam interesov, ki ga je tako predložil, uporabiti za sklenitev transakcije s trgovalcem družbe Crédit agricole, da bi tako „izravnal portfelj“. Družba Credit Suisse ni nič bolj predložila niti dokazov, ki bi kazali na to, da je želel trgovalec družbe Crédit agricole pri družbi Credit Suisse pridobiti likvidna sredstva za eno od 21 obveznic z navedenega seznama.
307
Dejstvo, da se tak seznam ne naslovi na konkurenčnega trgovalca, je potrjeno s pogovorom z dne 21. marca 2013 med trgovalcema družbe Crédit agricole in družbe Deutsche Bank, preučenim v točkah od 220 do 223 zgoraj. Iz tega pogovora namreč po eni strani izhaja, da je to, da je zaposleni pri družbi Deutsche Bank trgovalcu družbe Crédit agricole poslal seznam interesov, opredeljeno kot napaka, po drugi strani pa še, da je navedeno pošiljanje povzročilo „zmešnjavo“ v družbi Crédit agricole.
308
Družba Credit Suisse torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je v točkah 576 in 577 ter nato 678 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je bilo elektronsko sporočilo z dne 24. marca 2015 protikonkurenčno.
309
Iz tega sledi, da se trditve, s katerimi je želela družba Credit Suisse dokazati neobstoj protikonkurenčnosti pogovorov z dne 28. septembra 2010, 8. februarja 2012, 10. januarja 2013 in 12. marca 2015 ter elektronskega sporočila z dne 24. marca 2015, zavrnejo.
3) Ugotovitev glede pogovorov, analiziranih v izpodbijanem sklepu
310
Iz vsega navedenega izhaja, da družbi Crédit agricole in Credit Suisse nista dokazali, da je Komisija storila napako, ker je menila, da pogovori, ki jih je analizirala, dokazujejo obstoj protikonkurenčnih sporazumov in/ali usklajenih ravnanj v smislu člena 101 PDEU ter, natančneje, obstoj na eni strani protikonkurenčnega usklajevanja cen in dejavnosti trgovanja ter na drugi strani izmenjav občutljivih poslovnih informacij.
311
Vendar ugotovitev iz točke 310 zgoraj ne vpliva na odgovor, ki ga je treba dati na prvi tožbeni razlog družbe Crédit agricole oziroma družbe Credit Suisse, ki se v bistvu nanašata na to, da je Komisija kršila člen 101 PDEU, ker je menila, da ugotovljeni sporazumi ali usklajena ravnanja pomenijo omejevanje konkurence „zaradi cilja“. Zaradi protikonkurenčnosti teh ravnanj namreč še ni nujno, da ta ravnanja samodejno pomenijo omejevanje „zaradi cilja“.
312
Da se omejevanje šteje za omejevanje konkurence „zaradi cilja“, ni dovolj, da je zgolj protikonkurenčno, ampak mora izkazovati tudi zadostno stopnjo škodljivosti za konkurenco (glej sodbo z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točka 67 in navedena sodna praksa).
313
Trditve, s katerimi družbi Crédit agricole in Credit Suisse izpodbijata obstoj omejevanja „zaradi cilja“, bodo torej preučene pozneje v okviru odgovora na prvi tožbeni razlog vsake od njiju.
c)
Obstoj enotne in trajajoče kršitve
314
Družba Crédit agricole z drugim delom drugega tožbenega razloga izpodbija trajajočo naravo kršitve, ki jo je ugotovila Komisija.
315
Družba Credit Suisse se v okviru svojega drugega tožbenega razloga v bistvu sklicuje na neobstoj dokazov in nezadostno obrazložitev na eni strani enotne narave kršitve, ki jo je ugotovila Komisija (prvi del), in na drugi strani trajajoče narave iste kršitve (tretji del). Kot je bilo ugotovljeno v zapisniku obravnave, je družba Credit Suisse umaknila trditev v zvezi z nezadostnostjo obrazložitve enotne in trajajoče narave sporne kršitve, ki jo je sprva zatrjevala v okviru drugega tožbenega razloga.
316
Trditve družb Crédit agricole in Credit Suisse je treba preučiti tako, da se razlikuje med na eni strani tistimi, s katerimi se izpodbija enotna narava kršitve, ki jo je ugotovila Komisija (prvi del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse), in na drugi strani tistimi, s katerimi se izpodbija njena trajajoča narava (drugi del drugega tožbenega razloga družba Crédit agricole in tretji del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse).
1) Enotna narava ugotovljene kršitve
317
Komisija je v točkah 757 in 758 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da so bili nizi sporazumov in/ali usklajenih ravnanj, ki jih je predhodno opredelila, del celovitega načrta s skupnim protikonkurenčnim ciljem. Ta cilj naj bi bil za zadevne banke čim bolj povečati svoje prihodke ob hkratni omejitvi izgub, do katerih bi lahko prišlo zaradi negotovosti, povezane z ravnanji drugih trgovalcev, in sicer z usklajevanjem cen in dejavnosti trgovanja ter z izmenjavo občutljivih poslovnih informacij v zvezi z OSSA, s katerimi se trguje na sekundarnem trgu. Tako naj bi zadevne banke želele omejiti ali izkriviti konkurenco, tako da so konkurenco med seboj nadomestile z vzajemno pomočjo s ciljem povečanja svojih prihodkov iz trgovanja z OSSA na tem trgu, zato naj bi bil včasih položaj takšen, kot bi trgovalci zadevnih bank trgovali v imenu enega samega podjetja, ne pa kot konkurenti.
318
Poleg tega je Komisija v točkah od 759 do 764 obrazložitve izpodbijanega sklepa v bistvu pojasnila štiri „objektivne elemente“, ki po njenem mnenju potrjujejo, da „so bili tajni stiki povezani in so se dopolnjevali“.
319
Prvič, zadevni produkti, to je OSSA, naj bi bili enotni in naj bi se z njimi trgovalo na enak način (točka 760 obrazložitve). Drugič, mehanizem, ki so ga uporabljali trgovalci, naj bi bil enak, to je stalno komuniciranje v klepetalnicah, ki so jih uporabljali samo oni (točka 761 obrazložitve). Tretjič, udeležena naj bi bila ista podjetja, to je družbe Deutsche Bank, BofA, Credit Suisse in Crédit agricole, sprememba pa naj bi bila ugotovljena le, ko je eden od vpletenih trgovalcev (ki so sestavljali zaprto skupino, v kateri so bile ves čas iste osebe) zamenjal delodajalca (točka 762 obrazložitve). Četrtič, zadevna ravnanja naj bi potekala po enaki „shemi“. Natančneje, trgovalci zadevnih bank naj bi bili v določenih obdobjih v stiku vsak dan in naj bi ohranjali komunikacijske kanale odprte ves dan. Prosto naj bi si izmenjevali informacije o svojih tekočih dejavnostih trgovanja v obliki komentarjev v realnem času v zvezi z dogodki, ki so se pravkar dogajali, zaradi česar naj bi lahko opredelili priložnosti za uskladitev svojih ravnanj in jih izkoristili (točki 763 in 764 obrazložitve).
320
Družba Credit Suisse s prvim delom drugega tožbenega razloga trdi, da Komisija ni dokazala obstoja celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem, ki bi povezoval ravnanja pred februarjem 2013 in po njem.
321
Ne da bi se bilo treba vprašati o natančnem obsegu tega, kar izpodbija družba Credit Suisse, ter, natančneje, o vprašanju, ali ta banka izpodbija obstoj celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem v celotnem obdobju, zajetem s kršitvijo, ki jo je ugotovila Komisija, in, natančneje, pred februarjem 2013 in po njem, kar iz tožbe ni jasno razvidno, je treba presoditi, ali je Komisija dokazala, prvič, obstoj takega celovitega načrta pred februarjem 2013 in v tem mesecu ter, drugič, nadaljevanje tega celovitega načrta po februarju 2013.
i) Obstoj celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem pred februarjem 2013 in v tem mesecu
322
Kot je razvidno iz pogovorov, ki so potekali pred februarjem 2013 in v tem mesecu ter so navedeni v točkah 166, od 168 do 171, od 188 do 208 in od 269 do 295 zgoraj, je Komisija v obravnavani zadevi s svojimi ugotovitvami lahko dokazala, da je bil cilj ravnanj udeležencev, to je izmenjav občutljivih poslovnih informacij ter usklajevanja njihovih cen in dejavnosti trgovanja, protikonkurenčen.
323
Natančneje, iz ugotovitev Komisije je razvidno, da je bil namen ravnanj trgovalcev zadevnih bank izmenjava občutljivih poslovnih informacij in izkoriščanje priložnosti za uskladitev ravnanja, kadar se je ponudila priložnost, zlasti kadar so udeleženci pokazali skupni interes za eno ali več posameznih OSSA ali kadar je k njim pristopila ista stranka v zvezi z isto OSSA. Ta ravnanja, katerih namen je bil normalne konkurenčne razmere nadomestiti z vzajemno pomočjo, so privedla do povečanja preglednosti ter torej zmanjšanja negotovosti in tveganja, včasih pa tudi do upravljanja portfeljev vsakega od udeležencev, kot da bi šlo za en sam portfelj. Udeleženci so tako lahko izkoristili svoja protikonkurenčna ravnanja v razmerju do strank in konkurentov.
324
Zato je Komisija upravičeno menila, da je bil enoten protikonkurenčni cilj, ki se je uresničeval z ravnanji zadevnih bank, čim bolj povečati prihodke teh bank ob hkratni omejitvi izgub.
325
Ta cilj se odraža tudi v nekaterih izrecnih izjavah, podanih med pogovori, navedenimi v točkah 166, 168 in 170 zgoraj, kot so „ok cool will show same level… and wont improve“ (pogovor z dne 2. junija 2010, naveden v točki 190 obrazložitve); „where u gonna be bidding kfw 20’s if asked?“ (pogovor z dne 31. avgusta 2010, naveden v točki 228 obrazložitve); „Let’s just keep that price up because I am not going to improve from there. Because they are just going to try and play one place against another“ (pogovor z dne 13. oktobra 2010, naveden v točki 236 obrazložitve); „take it out for now man… don’t want [to] have to pay 15!“ (pogovor z dne 20. oktobra 2010, naveden v točki 243 obrazložitve); „in case he comes to [you]… maybe worth showing same level… so we can max the dough“ (pogovor z dne 19. maja 2011, naveden v točki 294 obrazložitve).
326
Poleg tega pogovori, ki so potekali pred februarjem 2013 in v tem mesecu, navedeni v točkah 166, od 168 do 170, od 188 do 208 in od 269 do 295 zgoraj, pritrjujejo presojam iz izpodbijanega sklepa, to je, da pred februarjem 2013 in v tem mesecu še drugi objektivni elementi potrjujejo, da so bila protikonkurenčna ravnanja udeležencev povezana in so se po naravi dopolnjevala ter da so ta ravnanja z interakcijami prispevala k celovitemu načrtu s protikonkurenčnim ciljem, ki ga je opisala Komisija.
327
Prvič, protikonkurenčna ravnanja, ki jih je ugotovila Komisija, so se namreč vsa nanašala na OSSA, s katerimi se je kljub njihovi raznolikosti trgovalo na enak način, pri čemer so to dejavnost opravljali isti trgovalci znotraj istih oddelkov za trgovanje zadevnih bank. To presojo ponazarja več pogovorov, ki jih je analizirala Komisija v izpodbijanem sklepu in iz katerih je razvidno, da so si istega dne isti trgovalci izmenjali informacije ali uskladili svoja ravnanja v zvezi z različnimi OSSA (glej na primer pogovor z dne 8. februarja 2012, naveden v točkah od 279 do 286 zgoraj, in pogovor z dne 18. januarja 2013 naveden v točkah od 188 do 195 zgoraj).
328
Drugič, zadevna ravnanja so se izvajala po istem mehanizmu, ki je od začetka leta 2010 vključeval redne pogovore znotraj večstranskih trajnih klepetalnic, ki so jih dopolnjevali dvostranski pogovori. Ti pogovori so potekali znotraj zaprte majhne skupine trgovalcev, ki so se tekom celega dne pogovarjali o različnih OSSA (glej na primer pogovor z dne 28. septembra 2010, naveden v točkah od 269 do 278 zgoraj, in pogovor z dne 31. januarja 2013 naveden v točkah od 196 do 200 zgoraj).
329
Tretjič, pri teh ravnanjih je sodelovala stalna skupina podjetij, sestavljena iz družb Deutsche Bank, BofA in Credit Suisse. Ta skupina podjetij se je spremenila le, ko je januarja 2013 trgovalec družbe BofA zamenjal delodajalca in se je zaposlil pri družbi Crédit agricole, kar je privedlo do udeležbe zadnjenavedene banke.
330
Četrtič, zadevna ravnanja so potekala po isti shemi, ki je zajemala združevanje informacij ali iskrene pogovore o nedavnih, aktualnih ali prihodnjih ravnanjih, kar je trgovalcem zadevnih bank omogočilo, da so izkoristili priložnosti za usklajevanje ali izmenjave informacij ter so tako uresničevali enotni protikonkurenčni cilj, naveden v točki 317 zgoraj.
331
Obstoj celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem pred februarjem 2013 in v tem mesecu je potrjen še z drugimi elementi iz spisa, ki jih je zbrala Komisija.
332
V enem od pogovorov z dne 2. junija 2010, navedenem v točki 190 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je namreč trgovalec družbe BofA trgovalca družbe Deutsche Bank obvestil o ceni, po kateri je prodal obveznice točno določeni stranki. Trgovalec družbe Deutsche Bank je nato isti stranki ponudil isto ceno ter trgovalca družbe BofA obvestil, da je prodal enake obveznice in da je delovalo kot v sanjah („worked out a dream“).
333
Podobno se je Komisija v uvodni izjavi 810 izpodbijanega sklepa sklicevala na pogovore, iz katerih je razvidno, da je vsak od treh vpletenih trgovalcev sam priznal, da pripada skrivnemu „klubu“ („telling you man… just like you, me and [Credit Suisse’s trader] have a chatroom… all these accounts mst be in one chatroom as well“; „we should defo include him in the club….“).
334
Nazadnje, eden od trgovalcev, vpletenih v zadevna ravnanja, ki jih je preučila Komisija, je po prenehanju zaposlitve pri družbi BofA in zaposlitvi pri družbi Crédit agricole 10. januarja 2013 zaprosil za ponovno vključitev v domačo hišo („to be added back in the house!“), to je v trajno klepetalnico, katere člana sta bila trgovalec družbe Deutsche Bank in trgovalec družbe Credit Suisse.
335
Ker je imela torej Komisija na voljo dovolj elementov za ugotovitev obstoja celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem pred februarjem 2013 in v tem mesecu, ji v nasprotju s trditvijo družbe Credit Suisse ni bilo treba dokazati, da so udeleženci izrecno in predhodno sklenili celovit dogovor, v katerem je bilo opredeljeno njihovo delovanje na trgu ali, splošneje, da so predhodno formalizirali svoj namen, da bodo ravnali protikonkurenčno.
336
Glede na navedeno in ob predpostavki, da je družba Credit Suisse želela izpodbijati obstoj celovitega načrta med januarjem 2010 in februarjem 2013, ta družba ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je menila, da so bila ravnanja trgovalcev zadevnih bank v tem obdobju del celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem, kot je bil opredeljen s formulacijo, v bistvu navedeno v točki 317 zgoraj.
ii) Nadaljevanje celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem po februarju 2013
337
Kot je razvidno iz točk 94, 766, 767, 822, 823 in 847 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je družba Deutsche Bank konec februarja 2013 svojim trgovalcem prepovedala uporabo trajnih večstranskih klepetalnic („persistent multilateral chatrooms“).
338
Družba Credit Suisse trdi, da ta prepoved pomeni „temeljno dejstvo“, zaradi katerega so bili pogovori v takih klepetalnicah onemogočeni s posledico, da so pogovori med trgovalci zadevnih bank postali manj pogosti ali celo zgolj občasni. Zaradi te spremembe okoliščin naj ravnanja trgovalcev po februarju 2013 ne bi temeljila na enakem „mehanizmu“ in naj ne bi potekala po enaki „shemi“. V teh okoliščinah naj po februarju 2013 ne bi bilo mogoče uresničevati enotnega protikonkurenčnega cilja, ki ga je opredelila Komisija.
339
Komisija priznava sorazmerno zmanjšanje pogostosti protikonkurenčnih pogovorov v povezavi s prepovedjo, navedeno v točki 337 zgoraj, vendar hkrati zavrača trditev družbe Credit Suisse, da je bilo to zmanjšanje znatno in nenadno.
340
V obravnavani zadevi je treba ugotoviti, da dejstvo, da je družba Deutsche Bank svojim trgovalcem prepovedala uporabo trajnih večstranskih klepetalnic, ne more omajati ugotovitev Komisije v zvezi z obstojem celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem.
341
Ugotoviti je namreč treba, prvič, da družba Credit Suisse ne izpodbija objektivnih elementov, navedenih v točki 319 zgoraj, povezanih po eni strani s homogenostjo zadevnih produktov, to je OSSA, po drugi strani pa z dejstvom, da so bile udeležene iste banke, razen ko je eden od sodelujočih trgovalcev zamenjal banko.
342
Drugič, prepoved, navedena v točki 337 zgoraj, je sprožila odziv trgovalcev družbe Deutsche Bank, ponazorjen s pogovorom, ki je potekal med dvema trgovalcema te banke 25. februarja 2013 ter je naveden v točkah 473 in 761 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
343
Med tem pogovorom je trgovalec družbe Deutsche Bank, vpleten v sporno kršitev, enemu od kolegov iz iste banke povedal, da jih bo navedena prepoved resnično omejila („that’s gonna really hinder us“), saj naj ne bili več na tekočem z izmenjavami informacij med trgovalcema družb Crédit agricole in Credit Suisse („we not gonna know what flows are going on with [Crédit agricole’s trader] and [Credit Suisse’s trader]“).
344
Drugi trgovalec družbe Deutsche Bank je nato pojasnil: „what i do with [another trader] is we open a new room every day.. as long as its not permanent chat, its ok“, na kar je njegov sogovornik, vpleten v sporno kršitev, odgovoril: „ah ok.. gonna have to do that then“.
345
Tako so trgovalci bank, vpletenih v sporno kršitev, po tem, ko je družba Deutsche Bank svojim trgovalcem prepovedala uporabo trajnih večstranskih klepetalnic, svoje pogovore v trajnih večstranskih klepetalnicah nadomestili s pogovori v netrajnih dvostranskih klepetalnicah.
346
V zvezi s tem po eni strani ni sporno, da sta se trgovalca družb Credit Suisse in Crédit agricole do avgusta 2013 dvostransko še naprej pogovarjala v isti večstranski klepetalnici, ki je bila v uporabi skupaj s trgovalcem družbe Deutsche Bank pred februarjem 2013 in v tem mesecu, to je v klepetalnici PCHAT‑0x2000001313671, poimenovani „DB/CA/CS $ CHAT“. Kot je po drugi strani izrecno razvidno iz pogovora z dne 25. februarja 2013, navedenega v točki 344 zgoraj, prepoved trajnih večstranskih klepetalnic trgovalcem družbe Deutsche Bank ni preprečila uporabe netrajnih dvostranskih klepetalnic.
347
Poleg tega so se bili trgovalci zadevnih bank navajeni pogovarjati tudi dvostransko, saj so taki pogovori pred februarjem 2013 in v tem mesecu potekali kot dopolnilo k uporabi navedenih večstranskih klepetalnic, kar ni sporno.
348
Trgovalci zadevnih bank so torej prepoved uporabe večstranskih klepetalnic, naslovljeno na trgovalce družbe Deutsche Bank, poskusili izravnati z mrežo dvostranskih pogovorov. Ta okoliščina nakazuje namen, da se po februarju 2013 nadaljuje protikonkurenčni cilj, ki se je uresničeval od januarja 2010.
349
Tretjič, pogovori med trgovalci zadevnih bank so se po februarju 2013 dejansko nadaljevali. Iz preučitve pogovorov iz obdobja po februarju 2013 je razvidno, da so imeli navedeni pogovori protikonkurenčno vsebino, podobno vsebini pogovorov izpred februarja 2013.
350
Najprej, trgovalci so namreč še naprej usklajevali svoje cene, kar ponazarjajo na primer odlomki iz dvostranskih pogovorov iz časa po februarju 2013, navedenih v točki 167 zgoraj, dvostranska pogovora z dne 10. julija 2013 (glej točke od 236 do 243 zgoraj) in z dne 12. marca 2015 (glej točke od 257 do 267 in od 296 do 300 zgoraj) ter elektronsko sporočilo z dne 24. marca 2015 (glej točke od 301 do 308 zgoraj).
351
Dalje, trgovalci so še naprej na svojo pobudo ali na prošnjo razkrivali informacije, ki so jih lahko drugi trgovalci uporabili za opravljanje svojih dejavnosti trgovanja ali za opredeljevanje svoje strategije trgovanja ali oblikovanja cen, kar ponazarjajo na primer odlomki dvostranskih pogovorov iz obdobja po februarju 2013, navedenih v točki 168 zgoraj, ter dvostranski pogovori z dne 19. in 21. marca 2013 (glej točke od 209 do 216 in od 217 do 227 zgoraj), z dne 24. maja 2013 (glej točke od 228 do 232 zgoraj), z dne 25. julija 2013 (glej točke od 244 do 248 zgoraj) in z dne 12. marca 2015 (glej točke od 257 do 267 in od 296 do 300 zgoraj).
352
Nazadnje, trgovalci so še naprej usklajevali svoje dejavnosti trgovanja, kar ponazarjajo na primer odlomki iz dvostranskih pogovorov iz časa po februarju 2013, navedenih v točkah 170 in 171 zgoraj, ter dvostranska pogovora z dne 10. julija 2013 (glej točke od 236 do 243 zgoraj) in z dne 12. marca 2015 (glej točke od 257 do 268 in od 296 do 300 zgoraj).
353
Trgovalci zadevnih bank so se torej po februarju 2013 še naprej usklajevali na enak način, izmenjevali so si enake vrste občutljivih poslovnih informacij in uresničevali so protikonkurenčni cilj, enak tistemu izpred tega datuma.
354
Četrtič, s trditvami družbe Credit Suisse v zvezi s tem, da je prepoved uporabe trajnih večstranskih klepetalnic, naslovljena na trgovalce družbe Deutsche Bank, povzročila korenito spremembo v „mehanizmu“ in „shemi“ zatrjevane enotne kršitve, ni mogoče omajati ugotovitve, da je bil protikonkurenčni cilj, ki se je uresničeval s celovitim načrtom, ohranjen po februarju 2013.
355
Enotna narava kršitve namreč izhaja iz enotnosti cilja, ki so ga zasledovali udeleženci omejevalnega sporazuma, in ne iz podrobnih pravil uporabe tega omejevalnega sporazuma (glej v tem smislu sodbe z dne 15. marca 2000, Cimenteries CBR in drugi/Komisija, T‑25/95, T‑26/95, od T‑30/95 do T‑32/95, od T‑34/95 do T‑39/95, od T‑42/95 do T‑46/95, T‑48/95, od T‑50/95 do T‑65/95, od T‑68/95 do T‑71/95, T‑87/95, T‑88/95, T‑103/95 in T‑104/95, EU:T:2000:77, točka 4127, in z dne 8. julija 2008, Lafarge/Komisija, T‑54/03, neobjavljena, EU:T:2008:255, točka 482).
356
Razsojeno je bilo tudi, da ker je cilj protikonkurenčnih ravnanj ostal enak, dejstvo, da so se nekatere značilnosti ali intenzivnost teh ravnanj spremenile, ni odločilno (glej v tem smislu sodbo z dne 24. marca 2011, Aalberts Industries in drugi/Komisija, T‑385/06, EU:T:2011:114, točka 105).
357
Poleg tega v nasprotju s tem, na kar napeljuje družba Credit Suisse, enotni protikonkurenčni cilj, ugotovljen v izpodbijanem sklepu, ni odvisen od organizacije vsakodnevnih pogovorov. Kot je namreč razvidno iz točk od 607 do 611 in 763 obrazložitve izpodbijanega sklepa, so trgovalci zadevnih bank še naprej uresničevali ta cilj s prosto izmenjavo informacij o svojih tekočih dejavnostih trgovanja. Te izmenjave so bile v obliki komentarja dogodkov v realnem času, ko so se dogajali, zaradi česar so lahko opredelili in izkoristili priložnosti za uskladitev. Tako so si ti trgovalci prizadevali za uresničitev tega cilja v okviru protikonkurenčnih pogovorov v zvezi z danimi trgovanji ali kvečjemu v zvezi z upoštevnimi informacijami za dana obdobja. Za nadaljnje uresničevanje zadevnega protikonkurenčnega cilja torej niso bili potrebni trajni ali vsakodnevni pogovori.
358
Poleg tega protikonkurenčni pogovori tudi v obdobju pred februarjem 2013 niso bili nujno vsakodnevni, kot je to razvidno iz kronologije dogodkov, opisane v oddelku 4.2 izpodbijanega sklepa.
359
Nazadnje, res je, da je prepoved trajnih večstranskih klepetalnic trgovalcem zadevnih bank lahko otežila opredeljevanje priložnosti za uskladitev ali izmenjavo občutljivih poslovnih informacij, zlasti ker jim je bilo oteženo vzdrževanje „komentarjev v realnem času“.
360
Vendar družba Credit Suisse ne izpodbija tega, da so netrajne dvostranske klepetalnice delovale na enak način kot trajne večstranske klepetalnice. Enako kot trajne večstranske klepetalnice so tudi netrajne dvostranske klepetalnice prijavljenim trgovalcem omogočale izmenjave prek pošiljanja hipnih sporočil. Poleg tega so netrajne klepetalnice enako kot trajne večstranske klepetalnice prijavljenim trgovalcem omogočale komentiranje dogodkov, ki so se dogajali, čez cel dan in v realnem času. Dejansko je bila razlika med tema vrstama klepetalnic večinoma v številu udeležencev in v tem, ali je bilo treba vsak dan odpreti novo klepetalnico ali ne.
361
Torej – in ne da bi bilo treba presoditi druge utemeljitve, ki jih je Komisija v izpodbijanem sklepu navedla v odgovor na trditve, s katerimi so udeležene banke pojasnjevale sorazmeren upad pogostosti protikonkurenčnih pogovorov – trditev družbe Credit Suisse v zvezi s tem, da po februarju 2013 ni bilo več mogoče uresničevati enotnega protikonkurenčnega cilja, opredeljenega v izpodbijanem sklepu, ni mogoče sprejeti.
362
Prvi del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse je treba torej zavrniti.
363
Zavrniti je treba tudi postranske in razpršene trditve, s katerimi družba Crédit agricole izpodbija enotno naravo sporne kršitve.
364
Po eni strani družba Crédit agricole ni upravičena ob koncu prvega tožbenega razloga in v uvodnem delu drugega tožbenega razloga trditi, da je opredelitev kot „enotna in trajajoča kršitev“ nepravilna, če bi Splošno sodišče ugotovilo, da je Komisija enega od petih ločenih sporazumov ali usklajenih ravnanj nepravilno opredelila kot kršitev „zaradi cilja“. Te trditve namreč temeljijo na napačni premisi, da naj bi Komisija v izpodbijanem sklepu ugotovila pet ločenih kršitev (glej točke od 70 do 89 zgoraj).
365
Po drugi strani družba Crédit agricole ni nič bolj upravičena v okviru prvega dela drugega tožbenega razloga, ki se nanaša na neobstoj prispevka k celovitemu načrtu, trditi, da naj bi bil enotni protikonkurenčni cilj, ki ga je za zadevno enotno in trajajočo kršitev ugotovila Komisija, opredeljen presplošno, saj naj bi si vsaka banka prizadevala zmanjšati izgubo. Čeprav namreč drži, da enotni protikonkurenčni cilj, kot ga je predstavila Komisija, vključuje cilj povečanja prihodkov in zmanjšanja izgub z udeležbo pri sporni kršitvi, je iz točke 317 zgoraj razvidno, da je ta pojasnila tudi, da so si zadevne banke za uresničitev tega cilja prizadevale z usklajevanjem svojih ravnanj v zvezi s cenami in v zvezi s svojimi dejavnostmi trgovanja ter z izmenjavo občutljivih poslovnih informacij v zvezi z OSSA, s katerimi se je trgovalo na sekundarnem trgu. Tako so si udeležene banke z vzajemno pomočjo in torej z ravnanji, ki ne spadajo v normalne konkurenčne razmere, prizadevale za dodatno povečanje svojih prihodkov in dodatno ublažitev izgub v primerjavi z bankami, ki pri zadevnih ravnanjih niso sodelovale.
2) Trajajoča narava ugotovljene kršitve
366
Komisija je v točki 789 obrazložitve izpodbijanega sklepa pod naslovom „Trajajoča narava kršitve“ menila, da so ravnanja, ki jih je opisala v oddelku 4 svojega sklepa, del trajajočega procesa, ki je potekal po skupnem načrtu, in da ta ravnanja niso bila osamljeni ali občasni dogodki. Po mnenju Komisije so bili različni elementi kršitve, s katerimi se je uresničeval isti protikonkurenčni cilj, izoblikovani v okviru številnih in pogostih pogovorov med trgovalci zadevnih bank.
367
Družba Crédit agricole z drugim delom drugega tožbenega razloga zatrjuje „neobstoj trajajoče kršitve“. V odgovor na vprašanje Splošnega sodišča na obravnavi je navedla, da v okviru točk od 3.16 do 3.31 tega dela izpodbija trajajočo naravo svoje udeležbe pri kršitvi, da pa bi morale imeti prekinitve njene udeležbe in udeležbe drugih bank posledice tudi za trajajočo naravo sporne kršitve kot celote.
368
Družba Credit Suisse s tretjim delom drugega tožbenega razloga trdi, da Komisija ni dokazala trajajoče narave sporne kršitve po februarju 2013.
369
Zaporedoma je treba preučiti tretji del drugega tožbenega razloga, ki ga navaja družba Credit Suisse, in drugi del drugega tožbenega razloga, ki ga navaja družba Crédit agricole, v delu, v katerem se z navedenim drugim delom dokazuje neobstoj trajajoče narave sporne kršitve.
i) Tretji del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse, ki se nanaša na neobstoj dokaza o trajajoči naravi sporne kršitve po februarju 2013
370
Družba Credit Suisse s tretjim delom drugega tožbenega razloga trdi, da Komisija ni dokazala, da je bila sporna kršitev trajajoča po februarju 2013, to je trenutku, po katerem naj bi se ta kršitev znatno spremenila.
371
Uvodoma družba Credit Suisse trdi, da v obravnavani zadevi obstoječi komunikacijski kanal med zadevnimi trgovalci ni bil skriven in da so bile izmenjave v celoti zabeležene, tako da neobstoj dokazov o komunikaciji za dano obdobje dejansko dokazuje prekinitev ravnanja v tem obdobju. Tako naj bi bila napačna trditev Komisije, da je treba šibkost njenega dokazovanja pripisati razdrobljenim in nepopolnim dokazom.
372
Družba Credit Suisse meni, da bi morala Komisija ob upoštevanju dinamike zadevnega trga in kronologije dejstev iz obdobja po februarju 2013 predložiti dokaze, ki bi se navezovali na dejstva, ki bi si bila časovno dovolj blizu. Vendar naj bi bilo po februarju 2013 veliko dolgotrajnih razmikov, vključno s takimi, ki so trajali med 49 in 82 dni. Ob upoštevanju dvostranskih pogovorov med drugimi trgovalci brez trgovalca družbe Credit Suisse naj bi bilo deset obdobij nedejavnosti, dolgih 28 dni ali več.
373
V tem okviru družba Credit Suisse najprej trdi, da dejstvo, da so zadevne banke s svojimi ravnanji uresničevale skupni cilj, ne zadostuje kot dokaz trajajoče kršitve, če so na voljo dokazi ali indici, ki razkrivajo prekinitev te kršitve. S temi trditvami naj bi bilo mogoče podpreti kvečjemu enotno in „ponavljajočo se“ kršitev. Prav tako naj bi Komisija preprosto izvedla izpeljave, ki temeljijo na skupku dokazov kot celote, s čimer pa naj ne bi bila pravno zadostno dokazana trajajoča kršitev.
374
Dalje, družba Credit Suisse poudarja, da Komisija ni pojasnila, kako bi bili lahko razmiki, navedeni v točki 372 zgoraj, povezani, čeprav naj bi izmenjane informacije hitro zastarale, ta institucija pa naj bi poskušala podaljšati učinke nekaterih občasnih pogovorov, ugotovljenih po februarju 2013.
375
Nazadnje, po mnenju družbe Credit Suisse bi okoliščine zadeve in delovanje trga dejansko zahtevali „aktivne ukrepe“ in pogovore, ki bi potekali dokaj redno in v razmeroma kratkih časovnih presledkih. Komisiji naj te trditve ne bi uspelo ovreči.
376
V zvezi s tem je treba uvodoma zavrniti trditev družbe Credit Suisse, da v obravnavani zadevi obstoječi komunikacijski kanal med trgovalci zadevnih bank ni bil skriven in da so bile izmenjave v celoti zabeležene, tako da neobstoj dokaza o komunikaciji za dano obdobje dejansko dokazuje prekinitev ravnanja v tem obdobju.
377
Po eni strani tej trditvi nasprotujejo nekatera pojasnila iz izpodbijanega sklepa. Komisija je namreč v točki 777 obrazložitve tega sklepa navedla, da je normalno, da so po tem, ko je družba Deutsche Bank prepovedala uporabo trajnih večstranskih klepetalnic, dokazi o dvostranskih pogovorih postali bolj razpršeni, potem ko so bili trgovalci seznanjeni z dejstvom, da morajo prenehati uporabljati večstranske klepetalnice in da morajo torej „svoje pogovore prikriti pred internim nadzorom skladnosti“. Poleg tega je Komisija v točkah 82 in 778 obrazložitve istega sklepa pojasnila, da je bila med preiskavo obveščena, da so bili avdioposnetki telefonskih pogovorov trgovalca družbe BofA za obdobje med 29. novembrom 2014 in 3. septembrom 2015 izbrisani, ter da je bilo iz edine informacije, s katero je razpolagala, to je seznama izhodnih klicev, razvidno, da je bilo med novembrom 2014 in marcem 2015 opravljenih štirinajst klicev med trgovalcem družbe BofA in trgovalcem družbe Crédit agricole. Komisija je dodala, da je bil v sistemu družbe Crédit agricole zabeležen en sam od teh klicev, to je klic z dne 10. decembra 2014.
378
Po drugi strani neobstoja zunanjih znakov sporne kršitve v danem obdobju še ni mogoče samodejno razlagati kot prekinitve te kršitve v istem obdobju.
379
Tudi če so namreč zunanji znaki omejevalnega sporazuma med seboj ločeni z bolj ali manj dolgimi časovnimi obdobji, lahko Komisija v okviru presoje trajajoče narave kršitve, ki traja več let, šteje, da ta kršitev ni bila prekinjena, kadar po eni strani različni ukrepi, ki so del te kršitve, uresničujejo samo en cilj in se umeščajo v okvir enotne in trajajoče kršitve ter po drugi strani noben indic ali dokaz ne dokazuje, da se kršitev med temi obdobji ni nadaljevala (glej v tem smislu sodbi z dne 18. marca 2021, Pometon/Komisija, C‑440/19 P, EU:C:2021:214, točki 112 in 114, in z dne 17. maja 2013, Trelleborg Industrie in Trelleborg/Komisija, T‑147/09 in T‑148/09, EU:T:2013:259, točki 61 in 63).
380
Vendar načelo pravne varnosti zahteva, da mora Komisija predložiti vsaj dokaze glede dejstev, ki so si časovno dovolj blizu, da se lahko razumno potrdi, da je ta kršitev med dvema določenima datumoma trajala brez prekinitve (glej v tem smislu sodbo z dne 29. septembra 2021, Nichicon Corporation/Komisija, T‑342/18, EU:T:2021:635, točka 365 (neobjavljena) in navedena sodna praksa).
381
Čeprav je obdobje, ki loči dve kršitveni ravnanji, upoštevno merilo pri ugotavljanju trajajoče narave kršitve, pa vprašanja, ali je to obdobje dovolj dolgo, da bi pomenilo prekinitev kršitve, ni mogoče preučevati abstraktno. Nasprotno, preučiti ga je treba v povezavi z delovanjem zadevnega omejevalnega sporazuma (glej sodbo z dne 29. septembra 2021, Nichicon Corporation/Komisija, T‑342/18, EU:T:2021:635, točka 366 (neobjavljena) in navedena sodna praksa).
382
V obravnavani zadevi je na prvem mestu iz točk od 317 do 362 zgoraj razvidno, da so bila ravnanja udeležencev v celotnem obdobju kršitve umeščena v okvir celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem.
383
Iz tega izhaja, da je Komisija lahko štela, da je sporna kršitev trajala celotno obdobje kršitve, ugotovljeno v izpodbijanem sklepu, razen če bi bilo treba ugotoviti, da je bila navedena kršitev prekinjena (glej točke od 379 do 381 zgoraj).
384
Na drugem mestu, protikonkurenčni cilj, ki se je uresničeval, je bil čim bolj povečati prihodke zadevnih bank ob hkratni omejitvi njihovih izgub, do katerih bi lahko prišlo zaradi negotovosti, povezane z načinom, kako bodo ravnali drugi trgovalci. Ravnanja, ki so se izvajala, so se nanašala na različne OSSA in niso zajemala zgolj usklajevanja o cenah ali izmenjav informacij o cenah. Ta ravnanja so se namreč nanašala širše na dejavnosti trgovanja zadevnih bank.
385
Kot je razvidno iz točk 323 in 357 zgoraj, uresničevanje enotnega protikonkurenčnega cilja, ugotovljenega v izpodbijanem sklepu, v nasprotju s tem, na kar napeljuje družba Credit Suisse, ni bilo odvisno od organizacije vsakodnevnih pogovorov. Namen pogovorov med zadevnimi trgovalci je bil namreč opredeliti in izkoristiti priložnosti za uskladitev ali izmenjavo občutljivih poslovnih informacij.
386
Poleg tega ob upoštevanju navedenega zelo pogosto sodelovanje pri tajnih stikih ni bilo nujno za delovanje sporne kršitve, saj je bilo trgovanje z OSSA neodvisno. Morebitni uspeh danega tajnega stika namreč ni bil odvisen od sodelovanja pri vrsti stikov v zvezi z drugimi vrstami trgovanja.
387
Nazadnje, v pogovore, ki so potekali po februarju 2013, so bili vpleteni isti trgovalci kot v pogovore, za katere so bile leta 2010 vzpostavljene trajne večstranske klepetalnice. Ti trgovalci so se pogosto srečevali na družabnih dogodkih in so sestavljali zelo zaprto skupino, dobro poznano med trgovalci finančnega središča (City) v Londonu.
388
Na tretjem mestu, Komisija se je oprla na dokaze v zvezi z dejstvi, ki so si časovno dovolj blizu, pri čemer zaradi razmikov med dvema zunanjima znakoma kršitve ali dvema pogovoroma, za katere je Komisija lahko predložila dokaz, na kar se sklicuje družba Credit Suisse, ni mogoče šteti, da naj bi bila navedena kršitev v obdobju po februarju 2013 prekinjena.
389
V zvezi s tem, prvič, je treba poudariti, da družba Credit Suisse ne zatrjuje prekinitve kršitve pred februarjem 2013, čeprav je mogoče pred tem datumom – natančneje leta 2012 – med nekaterimi pogovori ugotoviti več razmikov, dolgih več kot en mesec.
390
Drugič, Komisija je v točki 534 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla več dokumentov, iz katerih je razvidno, da so trgovalci leta 2014 in 2015 trg OSSA dojemali kot trg, ki postaja vse težavnejši in manj dobičkonosen („no money in SSA anymore“, „no flows in SSA“, „no money in SSA“, „SSA is dead“). Ta pojav pojasnjuje, da so zadevni trgovalci vse več trgovali z drugimi finančnimi instrumenti, da bi tako izravnali upad dejavnosti na tem trgu. Ta upad dejavnosti, neodvisen od volje udeležencev pri enotni kršitvi, je pripomogel k zmanjšanju števila priložnosti za usklajevanje ali izmenjavo občutljivih poslovnih informacij.
391
Tretjič, iz preučitve na eni strani pogovorov iz obdobja pred razmiki, ki jih zatrjuje družba Credit Suisse, in na drugi strani pogovorov, ki so sledili navedenim razmikom, je razvidno, da ti pogovori ne vsebujejo ničesar, kar bi kazalo na to, da bi trgovalci zadevnih bank najprej pokazali voljo za končanje enotne kršitve in nato voljo, da se ta ponovno vzpostavi. Nasprotno, trgovalci so komunicirali v posebej sproščenem tonu, pogovori pa so spontani. Natančneje, protikonkurenčni pogovori, ki sledijo razmikom, ki jih zatrjuje družba Credit Suisse, ne vsebujejo nobene uvodne navedbe, ki bi kazala na potrebo po ponovni vzpostavitvi stika ali celo zaupanja, ki bi bilo pred tem med udeleženci porušeno. Ti pogovori tako dokazujejo trajno in stalno voljo udeleženih trgovalcev, da s svojimi ravnanji prispevajo k celovitemu načrtu z enotnim protikonkurenčnim ciljem, kot ga je opredelila Komisija v izpodbijanem sklepu.
392
Natančneje, kar zadeva 64-dnevni razmik med na eni strani pogovorom z dne 21. marca 2013 med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Deutsche Bank ter na drugi strani pogovorom z dne 24. maja 2013 med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Credit Suisse, je treba ugotoviti, da sta se ta pogovora sicer res nanašala na različne obveznice, da pa je bila vsebina pogovorov enaka. Zadevni trgovalci so si namreč izmenjali občutljive poslovne informacije o tekočih ali pravkar izvedenih dejavnostih trgovanja, še zlasti o svojih cenah in strankah (glej točke od 217 do 227 in od 228 do 232 zgoraj). Poleg tega so izjave iz teh pogovorov posebej sproščene, obnašanje trgovalcev pa je naravno. Ti pogovori ne vsebujejo ničesar, kar bi napeljevalo na to, da bi volja trgovalcev za izvajanje kršitve med tema dvema zunanjima znakoma zadevne kršitve prenehala.
393
Kar zadeva 60-dnevni razmik med pogovoroma z dne 11. oktobra 2013 in 10. decembra 2013 med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcem družbe Deutsche Bank, je treba ugotoviti, da sta se pogovora sicer nanašala na različne obveznice, da pa je bila njuna vsebina podobna. Med prvim od teh pogovorom je trgovalec družbe Credit Suisse umaknil prodajni nalog s platforme enega od borznih posrednikov („killed it“), potem ko je trgovalec družbe Deutsche Bank predlagal ta umik zaradi svoje dolge pozicije („i am long bro…if ok to scarp it that would be better“). V drugem od teh pogovorov je bil trgovalec družbe Deutsche Bank tisti, ki je predlagal umik svoje ponudbe za nakup („ah sorry bro…will kill it“), potem ko je izvedel za kratko pozicijo trgovalca družbe Credit Suisse („i’m small short“). Dejstvo, da trgovalec družbe Deutsche Bank po pridobitvi mnenja trgovalca družbe Credit Suisse nazadnje ni umaknil svoje ponudbe, ne omaje presoje, da navedena pogovora kažeta na kontinuiteto z vidika vsebine in na trajno obliko vzajemnosti, kar zadeva umik in predlog za umik ponudbe, ki bi lahko škodovala drugemu udeležencu omejevalnega sporazuma. Poleg tega ti pogovori ne vsebujejo ničesar, kar bi napeljevalo na to, da bi volja trgovalcev za izvajanje kršitve med tema dvema zunanjima znakoma zadevne kršitve prenehala. Iz prvega od teh pogovorov, to je pogovora z dne 11. oktobra 2013, ko so bili prijavljeni trgovalci vseh treh udeleženih bank, je poleg tega razvidna tudi volja, da se dogovorijo za družabno srečanje med službenim potovanjem v New York (Združene države Amerike) naslednji teden.
394
Kar zadeva 55-dnevni razmik med pogovoroma z dne 10. decembra 2013 in 3. februarja 2014 med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcem družbe Deutsche Bank, je treba ugotoviti, da sta se ta pogovora sicer nanašala na različne obveznice, da pa je bila njuna vsebina podobna. V prvem od teh pogovorov je trgovalec družbe Deutsche Bank predlagal umik svoje ponudbe, potem ko je izvedel za kratko pozicijo trgovalca družbe Credit Suisse (glej točko 393 zgoraj). V drugem od teh pogovorov trgovalec družbe Deutsche Bank ni izkoristil ponudbe, ki jo je dala družba Credit Suisse na platformi borznega posrednika, in mu torej po izmenjavi med obema trgovalcema ni prodal obveznice. Oba pogovora sta neposredna in spontana ter ne vsebujeta ničesar, kar bi napeljevalo na to, da bi volja obeh trgovalcev za prispevek k sporni kršitvi med tema dvema zunanjima znakoma zadevne kršitve prenehala.
395
Kar zadeva 82-dnevni razmik, ki ločuje na eni strani pogovor z dne 1. maja 2014 med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Credit Suisse ter na drugi strani pogovor z dne 22. julija 2014 med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcem družbe BofA, je treba poudariti, da sta se trgovalca družbe Crédit agricole in družbe Credit Suisse med prvim od teh pogovorov pogovarjala o ceni točno določene obveznice (KFW 5 1/8 03/16). Trgovalec družbe Crédit agricole je namreč vprašal „where u ma[rk]ing that sh1t[?]“. Trgovalec družbe Credit Suisse je pojasnil „got them marked +2 on the bid (2/-2)“, na kar je trgovalec družbe Crédit agricole odgovoril „perfect“. Ta izmenjava je tako trgovalcu družbe Crédit agricole omogočila preverjanje svojih cen pri trgovalcu družbe Credit Suisse. Med drugim od teh pogovorov je trgovalec družbe BofA, ki je pred tem sodeloval v pogovorih s preostalima trgovalcema, ko je delal za družbo Deutsche Bank, trgovalcu družbe Credit Suisse predlagal umik ponudbe za drugo obveznico. Trgovalec družbe BofA je prav tako podal svojo trgovalno pozicijo („sorry I didn’t realised kbn 19 in tullets was you… i went better bid… can kill it if you wanty… we are short 10mm…“).
396
Med tem 82-dnevnim razmikom je bil navedeni nekdanji trgovalec družbe Deutsche Bank od 1. aprila na dopustu, medtem ko je čakal, da bo junija 2014 zapustil to banko in začel delati pri družbi BofA. Posledica tega dogodka ni bila prekinitev kršitve, saj sta se trgovalec družbe Crédit agricole in trgovalec družbe Credit Suisse 1. maja 2014 pogovarjala o ceni ene od obveznic (glej točko 395 zgoraj). Nasprotno, dopust trgovalca družbe Deutsche Bank pred zamenjavo delodajalca je pripomogel k začasnemu zmanjšanju priložnosti za uskladitev ali izmenjavo občutljivih poslovnih informacij med vsemi tremi glavnimi vpletenimi trgovalci.
397
Nekdanji trgovalec družbe Deutsche Bank je nato 16. julija 2014 začel delati pri družbi BofA. Dejstvo, da je imel navedeni trgovalec šest dni zatem, to je 22. julija 2014, dvostranski pogovor s trgovalcem družbe Credit Suisse, v katerem mu je predlagal umik ponudbe („can kill it if you wanty“) in mu povedal za svojo trgovalno pozicijo („we are short 10 mm“), kaže na neprekinjeno voljo za izvajanje ravnanj, ki so bila del celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem, kot ga je opredelila Komisija. Na to nepretrgano voljo kažeta tudi neposredni ton, ki sta ga uporabljala oba udeleženca, in spontanost izmenjave.
398
Kar zadeva 67-dnevni razmik, ki ga zatrjuje družba Credit Suisse med domnevnim pogovorom z dne 24. avgusta 2014 in pogovorom z dne 29. oktobra 2014, je treba poudariti, da sklep, ki ga poskuša iz tega izpeljati ta družba, ni utemeljen, saj ni bil 24. avgusta 2014 ugotovljen nikakršen dvostranski pogovor. Pogovor, na katerega napotuje družba Credit Suisse, je dejansko potekal 24. septembra 2014, kar pomeni, da je razmik trajal 37 dni. Vsekakor ni iz teh pogovorov razvidna nikakršna prekinitev kršitve in, nasprotno, je mogoče ugotoviti, da sta si ob teh dveh priložnostih trgovalec družbe Crédit agricole in trgovalec družbe BofA še naprej izmenjevala informacije o svoji strategiji oblikovanja cen ter sta tako pokazala trajno in stalno voljo za delovanje v okviru enotne kršitve, ki jo je ugotovila Komisija v izpodbijanem sklepu.
399
Kar zadeva 70-dnevni razmik med na eni strani pogovorom z dne 29. oktobra 2014 med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe BofA ter na drugi strani pogovorom z dne 7. januarja 2015 med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Credit Suisse, nič v vsebini prvega od teh pogovorov ne kaže na voljo udeležencev po prekinitvi sporne kršitve, medtem ko nič v vsebini drugega od njiju ne kaže na voljo po vnovičnem izvajanju kršitve, ki bi bila prekinjena. Oba pogovora kažeta na izmenjavo informacij o cenah. Ta pogovora torej ponazarjata skupno in trajno voljo za nadaljnje uresničevanje celovitega načrta, ki ga je opredelila Komisija v izpodbijanem sklepu.
400
Nazadnje, kar zadeva 45-dnevni razmik med na eni strani pogovorom z dne 27. januarja 2015 med trgovalcem družbe BofA in trgovalcem družbe Crédit agricole ter na drugi strani pogovorom z dne 12. marca 2015 med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Credit Suisse, je treba ugotoviti, da je iz vsebine pogovora z dne 27. januarja 2015 razvidna izmenjava o cenah točno določene obveznice. Med tem pogovorom je trgovalec družbe BofA svojega sogovornika vprašal, kako vrednoti navedeno obveznico, trgovalec družbe Crédit agricole pa je na to vprašanje odgovoril. Ta pogovor ne vsebuje ničesar, kar bi nakazovalo, da sta trgovalca družb BofA in Crédit agricole v prihodnje nameravala končati vsak svoje ravnanje.
401
V zvezi s tem dejstva, da je pogovor z dne 27. januarja 2015 zadnji protikonkurenčni pogovor, upoštevan zoper družbo BofA, in da zaznamuje konec udeležbe te banke pri sporni kršitvi, ni mogoče razlagati kot prekinitev enotne kršitve, ki sta jo izvajala preostala udeležena trgovalca, to je trgovalec družbe Crédit agricole in trgovalec družbe Credit Suisse. Tako vsebina pogovora z dne 12. marca 2015 med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Credit Suisse kaže na izmenjavo zelo natančnih in aktualnih informacij o ponudbi, predlagani eni od strank, pa tudi na usklajevanje cen in dejavnosti trgovanja trgovalcev (glej točke od 257 do 267 in od 296 do 300 zgoraj). Pred to izmenjavo informacij in tem usklajevanjem ni nikakršne uvodne izjave, ki bi napeljevala na to, da bi bila enotna kršitev pred tem prekinjena. Nasprotno, izmenjava informacij in usklajevanje sta se zgodila nekaj sekund po tem, ko sta se udeleženca prijavila v netrajno klepetalnico.
402
Presoje iz točke 391 zgoraj je mogoče prenesti tudi na preostale razmike, ki jih je opredelila družba Credit Suisse in ki ločujejo druge pogovore, ki so potekali po februarju 2013.
403
Iz navedenega je razvidno, da je mogoče z okvirom delovanja ugotovljenega omejevalnega sporazuma, ki je trajal približno pet let in dva meseca, to je med 19. januarjem 2010 in 24. marcem 2015, podpreti ugotovitev, da je bila enotna kršitev trajajoča kljub razmikom, ki jih je navedla družba Credit Suisse.
404
Po eni strani so namreč trgovalci zadevnih bank še naprej uresničevali protikonkurenčni cilj, ki ga je ugotovila Komisija v izpodbijanem sklepu, tako da so si prosto izmenjevali informacije o svojih tekočih dejavnostih trgovanja. Te izmenjave so bile v obliki trajnega opisovanja dogodkov v realnem času, medtem ko so se dogajali, zaradi česar so lahko ti trgovalci opredelili in izkoristili priložnosti za medsebojno uskladitev in izmenjavo občutljivih poslovnih informacij, kadar se je ponudila priložnost, še zlasti kadar so izkazali skupen interes za eno ali več posameznih OSSA. Tako so si navedeni trgovalci prizadevali za uresničitev navedenega protikonkurenčnega cilja v okviru protikonkurenčnih izmenjav v zvezi z danimi trgovanji, ki so bila neodvisna drugo od drugega, ali celo v okviru protikonkurenčnih izmenjav v zvezi z upoštevnimi informacijami za dana obdobja. Za nadaljnje uresničevanje zadevnega protikonkurenčnega cilja torej niso bili potrebni trajni ali vsakodnevni pogovori.
405
Po drugi strani bi lahko več dogodkov, ki so se zgodili od februarja 2013, vplivalo na voljo vseh udeleženih trgovalcev, da sodelujejo pri celovitem načrtu z enotnim protikonkurenčnim ciljem, in sicer, prvič, prepoved uporabe trajnih večstranskih klepetalnic, naslovljena na trgovalce družbe Deutsche Bank v okviru povečanega nadzora v sektorju investicijskih bank, drugič, večmesečni dopust trgovalca družbe Deutsche Bank pred začetkom zaposlitve pri družbi BofA ali, tretjič, upad dejavnosti na trgu OSSA.
406
Vendar ni kljub tem dogodkom iz pogovorov, ki jih je opredelila Komisija, razvidno nikakršno prevpraševanje omejevalnega sporazuma in zlasti nikakršno omahovanje udeleženih trgovalcev glede njihove volje za to, da še naprej ravnajo protikonkurenčno. Trgovalci zadevnih bank so imeli še naprej sicer manj pogoste, vendar ponavljajoče se protikonkurenčne pogovore v zvezi z danimi trgovanji, ki so bila neodvisna drugo od drugega.
407
Odziv teh trgovalcev je mogoče pojasniti z dejstvom, da je protikonkurenčni cilj, ki so ga uresničevali, temeljil na njihovem skupnem razumevanju, da si medsebojno pomagajo, da bi imeli od tega vzajemno trajno korist. Na podlagi tega torej eden od trgovalcev lahko ni ukrepal v okviru konkretne transakcije ali je eno od transakcij delil z drugim trgovalcem in se tako odpovedal takojšnjemu dobičku. Eden od trgovalcev je lahko tudi izmenjal informacije z drugima trgovalcema, to je konkurentoma, s čimer se je odpovedal temu, da bo sam in nemudoma imel dobiček od navedenih informacij. Trgovalec namreč ni ukrepal, je delil transakcijo ali je izmenjal občutljive poslovne informacije, ker je pričakoval, da bosta druga trgovalca v prihodnje ravnala enako. V okviru delovanja zadevnega omejevalnega sporazuma so torej ravnanja, ki jih je ugotovila Komisija, in, splošneje, celovit načrt, katerega del so bila ta ravnanja, temeljila na vzajemnih pričakovanjih, ki so se utrdila z vsakim protikonkurenčnim pogovorom in katerih cilj je bil pridobiti trajno prednost v razmerju do strank in konkurenčnih trgovalcev ter nazadnje čim bolj povečati prihodke udeleženih trgovalcev ob hkratni omejitvi njihovih izgub (glej v tem smislu točke 643, 744, 746, 781 in 810 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
408
V teh okoliščinah Komisiji zaradi kratkosti rokov, v katerih so izmenjane informacije zastarele, na kar se sklicuje družba Credit Suisse, ni bilo treba pojasniti, kako so bili zapolnjeni ugotovljeni razmiki med dvema zunanjima znakoma kršitve. Poleg tega z navedeno kratkostjo ni mogoče omajati ugotovitve Komisije, da je bila zadevna enotna kršitev po naravi trajajoča.
409
Ob upoštevanju navedenega družba Credit Suisse ne more uspeti s trditvami, ki se v bistvu nanašajo na to, da Komisija ni predložila dokaza o dejstvih, ki bi si bila časovno dovolj blizu, da bi bilo mogoče ugotoviti obstoj trajajoče kršitve.
410
Te ugotovitve ni mogoče omajati s sodbo z dne 10. novembra 2017, Icap in drugi/Komisija (T‑180/15, EU:T:2017:795), na katero se sklicuje družba Credit Suisse.
411
Najprej je treba namreč poudariti, da je Splošno sodišče v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 10. novembra 2017, Icap in drugi/Komisija (T‑180/15, EU:T:2017:795), presojalo trajajočo naravo udeležbe posameznega podjetja, in ne trajajoče narave kršitve kot celote.
412
Dalje, cilj omejevalnega sporazuma in njegovo delovanje sta bila drugačna od cilja in delovanja sporne kršitve. V sodbi z dne 10. novembra 2017, Icap in drugi/Komisija (T‑180/15, EU:T:2017:795), je Splošno sodišče namreč kot okvir delovanja zadevnih kršitev upoštevalo dnevno naravo določanja obrestnih mer JPY LIBOR, to je enotne referenčne obrestne mere, ki se je uporabljala za številne finančne instrumente v japonskih jenih. To je bil okvir, v katerem bi morala Komisija ugotoviti aktivne ukrepe, sprejete, če že ne dnevno, potem pa vsaj v dovolj časovno omejenih razmikih.
413
V primerjavi s tem v obravnavani zadevi ob upoštevanju okvira delovanja omejevalnega sporazuma in, natančneje, ob upoštevanju dejstva, da je ta temeljil na ponavljajočem se sodelovanju v zvezi s posameznimi OSSA, Komisiji ni bilo treba ugotoviti „aktivnih ukrepov“, ki bi jih udeleženci pri omejevalnem sporazumu sprejemali tako pogosto kot v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 10. novembre 2017, Icap in drugi/Komisija (T‑180/15, EU:T:2017:795).
414
Vsekakor je treba navesti, da položaja udeležencev pri sporni kršitvi ni mogoče primerjati s položajem družbe Icap v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 10. novembra 2017, Icap in drugi/Komisija (T‑180/15, EU:T:2017:795). Družba Icap je imela namreč vlogo „pomagača“ pri omejevalnem sporazumu med bankami in njena gospodarska dejavnost ni bila enaka gospodarski dejavnosti navedenih bank. Natančneje, Splošno sodišče je ugotovilo, da se je Komisija oprla na to, da je družba Icap izvajala kršitve, za katere sta se v vsakem od primerov dogovorili banki, in da je zaradi delovanja omejevalnega sporazuma Komisija težje dokazala, da bi lahko družba Icap razumno predvidela, da prošnje, ki jih je nanjo naslovila ena od bank, spadajo v okvir tajnega dogovora z drugo banko. V obravnavani zadevi je Komisija ugotovila, da so udeležene banke neposredno sodelovale vsaj pri nekaterih vidikih ugotovljene enotne kršitve.
415
Enako ob upoštevanju razlik, značilnih za okvir delovanja sporne kršitve in okvir delovanja omejevalnega sporazuma, na katerega se je nanašala zadeva, v kateri je bila izdana sodba z dne 7. novembra 2019, Campine in Campine Recycling/Komisija (T‑240/17, neobjavljena, EU:T:2019:778), zlasti v zvezi z zadevnim proizvodom in pomenom dejavnika cene, presoj Splošnega sodišča iz zadnjenavedene sodbe ni mogoče prenesti na obravnavano zadevo.
416
Nazadnje, kar zadeva sklicevanje družbe Credit Suisse na sodbo z dne 14. januarja 2021, Kilpailu- ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2021:10), in na sklepne predloge generalnega pravobranilca G. Pitruzzelle v zadevi Kilpailu- ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2020:698), je treba poudariti, da se je navedena zadeva nanašala na določitev datuma konca enotne in trajajoče kršitve, da je lahko nacionalno sodišče, ki mu je bila predložena zadeva v glavni stvari, določilo začetek teka zastaralnega roka. Zadeva, v kateri je bila izrečena ta sodba, se torej ni nanašala na ugotovitev morebitne začasne prekinitve enotne kršitve in na presojo trajajoče narave navedene kršitve. Poleg tega iz sodne prakse, navedene v točkah od 379 do 381 zgoraj, v kateri se napotuje zlasti na okvir delovanja omejevalnega sporazuma, ni razvidno, da bi bilo treba, kot trdi družba Credit Suisse na podlagi sodbe z dne 14. januarja 2021, Kilpailu- ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2021:10), zavarovani pravni interes upoštevati pri presoji obstoja začasne prekinitve enotne kršitve.
417
Tretji del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse je treba torej zavrniti.
ii) Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole v delu, v katerem se želi z njim dokazati neobstoj trajajoče narave ugotovljene kršitve
418
Družba Crédit agricole trdi, da Komisija ni ustrezno upoštevala sprememb v naravi in pogostosti pogovorov proti koncu leta 2013 in v začetku leta 2014. Komisija naj bi jo poskušala razložiti s sklicevanjem na zmanjšanje donosnosti trga OSSA in nadomestitvijo trajnih večstranskih klepetalnic z dvostranskimi pogovori, kar naj bi pojasnjevalo, zakaj je na voljo manj dokazov. Vendar družba Crédit agricole meni, da bi moralo biti zaradi te nadomestitve verjetno na voljo več dokazov, saj naj bi bila ena sama večstranska klepetalnica nadomeščena z več dvostranskimi klepetalnicami. Poleg tega naj bi še druge banke poleg vlagateljice prošnje za imuniteto v obravnavani zadevi prav tako predložile listinske dokaze iz časa kršitve, zato naj bi zmanjšanje količine dokazov kazalo preprosto na jasno zmanjšanje števila pogovorov od oktobra 2013. To zmanjšanje naj bi bilo posledica zlasti dolgega obdobja odsotnosti trgovalca družbe Deutsche Bank, po katerem naj bi prišlo do enega samega primera „usklajevanja“, to je 12. marca 2015, pri čemer naj bi v zvezi z njim Komisija poleg tega napačno razložila izmenjavo, v kateri je bila udeležena družba Credit Suisse.
419
Uvodoma je treba iz razlogov, navedenih v točkah od 376 do 381 zgoraj, zavrniti trditev družbe Crédit agricole v zvezi s tem, da razmiki med protikonkurenčnimi pogovori pomenijo obdobja, v katerih zadevnega ravnanja ni bilo.
420
Prvič, kar zadeva trajajočo naravo kršitve, je treba ugotoviti, da – z morebitno izjemo trditev, zavrnjenih v točkah 363 in 364 zgoraj – družba Crédit agricole ni izpodbijala ugotovitev Komisije v zvezi z obstojem celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem.
421
Dalje, družba Crédit agricole je sicer navedla, da naj bi bili protikonkurenčni pogovori po oktobru 2013 še manj pogosti zlasti zato, ker je družba Deutsche Bank prepovedala uporabo trajnih večstranskih klepetalnic. Vendar družba Crédit agricole ne trdi, da bi bilo mogoče s to okoliščino omajati celovit načrt ali objektivne elemente, ki podpirajo obstoj tega načrta.
422
Vsekakor mehanizem in shema, skupna protikonkurenčnim pogovorom, ki so del sporne kršitve, zaradi te prepovedi in prehoda na mrežo dvostranskih pogovorov nista bila omajana (glej točke od 357 do 360 zgoraj).
423
Splošneje, Komisija ni storila napak v zvezi z obstojem celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem do marca 2015, z opredelitvijo petih kategorij ravnanj pa ni mogoče izpodbijati obstoja tega celovitega načrta (glej točke od 70 do 89 in 364 zgoraj).
424
Iz tega izhaja, da je Komisija lahko štela, da je sporna kršitev trajala celotno obdobje kršitve, ugotovljeno v izpodbijanem sklepu, razen če bi bilo treba ugotoviti, da je bila navedena kršitev prekinjena (glej točke od 379 do 381 zgoraj).
425
Drugič, kar zadeva druge elemente, o katerih so se pogovarjale stranke, je treba ugotoviti, da je družba Crédit agricole sicer izpostavila razlog Komisije v zvezi z upadom donosnosti trga OSSA, naveden zlasti v točki 534 obrazložitve izpodbijanega sklepa, vendar ta banka ni izpodbijala resničnosti te okoliščine. Dalje, čeprav se družba Crédit agricole sklicuje na zmanjšano udeležbo trgovalca družbe Deutsche Bank v določenem obdobju, ne izpodbija tega, da je bil razlog za to njegov „garden leave“, to je obdobje, v katerem je bil pred zaposlitvijo pri družbi BofA še zaposlen pri družbi Deutsche Bank, vendar ni delal. Družba Crédit agricole ni izpodbijala niti tega, da je navedeni trgovalec začel ponovno sodelovati v protikonkurenčnih pogovorih kmalu po prihodu v družbo BofA (glej točki 396 in 397 zgoraj ter točke 534, 557 in 558 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
426
Glede na navedeno in ker niso na voljo dokazi ali indici, ki bi kazali na nasprotno, je sicer mogoče, da je bila sporna kršitev manj intenzivna, vendar elementi, ki jih je navedla družba Crédit agricole, ne morejo vplivati na trajajočo naravo te kršitve in torej ne omogočajo ugotovitve, da je bilo uresničevanje sporne kršitve prekinjeno.
427
Tega ni mogoče omajati s preudarki iz izpodbijanega sklepa v zvezi s „stalnimi sporočili“ (točke 95, 96 in 761 obrazložitve). Po eni strani ni sporno, da so si bili trgovalci zadevnih bank razmeroma blizu na zasebni ravni in da so se pogosto pogovarjali, ne glede na to, ali so bili ti pogovori protikonkurenčni ali ne. Po drugi strani družba Crédit agricole ne izpodbija, da so bili vsaj v nekaterih obdobjih pred oktobrom 2013 protikonkurenčni pogovori pogosti.
428
Tretjič, s preostalimi trditvami družbe Crédit agricole ni mogoče izpodbiti trajajoče narave enotne kršitve, ki jo je ugotovila Komisija.
429
Po eni strani namreč preostale trditve družbe Crédit agricole vsekakor temeljijo na njenem osebnem položaju. Natančneje, preostale trditve te banke temeljijo na dolžini obdobij med posameznimi pogovori, v katerih je sodelovala in za katere je Komisija štela, da so protikonkurenčni, ali za katere družba Crédit agricole za posebne potrebe tega dela svojih trditev priznava, da so bili protikonkurenčni.
430
Tako so iz trditev družbe Crédit agricole v zelo veliki meri izvzeti pogovori, ki so po mnenju Komisije sestavni del enotne kršitve in v katerih sta sodelovala trgovalca preostalih dveh zadevnih bank. Natančneje, razmiki med dvema zunanjima znakoma kršitve, na katere se sklicuje družba Crédit agricole, ne upoštevajo ravnanja drugih udeležencev.
431
Po drugi strani družba Crédit agricole ni dokazala, da je mogoče zaradi njenega nesodelovanja pri enotni kršitvi v določenih obdobjih omajati trajajočo naravo navedene kršitve kot celote.
432
Torej s trditvami družbe Crédit agricole v delu, v katerem se je oprla na dolžino obdobij, ki so pretekla zgolj med dvema pogovoroma, v katerih je sodelovala, ni mogoče omajati ugotovitve Komisije, da je bila enotna kršitev, ugotovljena v izpodbijanem sklepu, po naravi trajajoča. Bi bilo pa mogoče z istimi trditvami dokazati prekinitev „udeležbe“ družbe Crédit agricole pri tej kršitvi, zato bodo pozneje preučene v okviru trditev v zvezi s tem.
433
Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole se torej zavrne v delu, v katerem se želi z njim dokazati neobstoj trajajoče narave enotne kršitve, ki jo je ugotovila Komisija.
d)
Udeležba družb Crédit agricole in Credit Suisse pri ugotovljeni enotni in trajajoči kršitvi
434
Opozoriti je treba, da je ugotovitev obstoja enotne in trajajoče kršitve ločena od vprašanja, ali se nekemu podjetju lahko pripiše odgovornost za to kršitev v celoti. Poleg tega je treba pripisljivost odgovornosti za enotno in trajajočo kršitev podjetju v celoti presojati glede na dva elementa, in sicer, prvič, namen navedenega podjetja prispevati k skupnim ciljem, za katere so si prizadevali vsi udeleženci, in, drugič, njegovo seznanjenost s kršitvenimi ravnanji, ki so jih predvidela ali izvajala druga podjetja, da bi dosegla iste cilje, ali da je lahko to ravnanje razumno predvidelo in je bilo pripravljeno sprejeti s tem povezano tveganje (glej točke od 148 do 153 zgoraj).
435
Komisija je v točkah od 780 do 787 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla razloge, iz katerih je menila, da so zadevne banke namerno prispevale k celovitemu načrtu. Natančneje, pojasnila je, da je iz dokazov, predstavljenih v oddelku 4.2 izpodbijanega sklepa, v katerem je kronološko predstavljen izbor več kot 200 pogovorov, ki so potekali med 19. januarjem 2010 in 12. marcem 2015, jasno razvidno, da je vsaka od zadevnih bank namerno prispevala k uresničevanju celovitega načrt z enotnim protikonkurenčnim ciljem prek ravnanj svojih zaposlenih v enem ali več danih obdobjih.
436
Komisija je v točkah od 807 do 826 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla razloge, iz katerih je menila, da je vsaka od zadevnih bank vedela za protikonkurenčna ravnanja drugih. Kar natančneje zadeva obdobje po februarju 2013, torej potem ko je družba Deutsche Bank svojim trgovalcem prepovedala uporabo trajnih večstranskih klepetalnic, je Komisija v bistvu navedla, da so se trgovalci zadevnih bank še naprej obveščali prek mreže dvostranskih klepetalnic, prek katerih sta dva prisotna trgovalca zadevnih bank v okviru danih dvostranskih pogovorov sporočala informacije, pridobljene od tretjega trgovalca, ki je bil odsoten. Dodala je, da so se navedene informacije nanašale na elemente iste vrste, kot so se izmenjevali med pogovori v večstranskih klepetalnicah.
437
Prvi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole se formalno nanaša na to, da ta banka ni prispevala k celovitemu načrtu.
438
Družba Credit Suisse v okviru drugega dela drugega tožbenega razloga trdi, da Komisija ni dokazala, da je neposredno sodelovala v dvostranskih pogovorih med drugimi bankami po februarju 2013 niti da je bila z njimi seznanjena ali bi jih lahko razumno predvidela.
1) Prvi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole, ki se formalno nanaša na to, da ta banka ni prispevala k celovitemu načrtu
439
Prvi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole se formalno nanaša na to, da ta banka ni prispevala k celovitemu načrtu. Vendar se v okviru tega dela sklicuje tudi na to, da ni bila seznanjena z nekaterimi ravnanji drugih zadevnih bank.
440
Trditve družbe Crédit agricole je treba preučiti tako, da se razlikuje med njenim namernim prispevkom k celovitemu načrtu na eni strani in njeno seznanjenostjo z vsemi ravnanji, ki so jih izvajale ali predvidele druge zadevne banke, na drugi strani.
i) Namerni prispevek družbe Crédit agricole k celovitemu načrtu
441
Prvič, družba Crédit agricole izpodbija svojo namero prispevati k celovitemu načrtu s skupnim ciljem, ker naj si ne bi prizadevala za to, da bi čim bolj povečala svoje prihodke, ampak prej za to, da bi pridobila ugled na sekundarnem trgu OSSA.
442
Drugič, družba Crédit agricole trdi, da bi morala Komisija, ker ta družba ni sodelovala v nekaterih kategorijah ravnanj, ki sestavljajo zadevno enotno in trajajočo kršitev, dokazati, da je bila seznanjena ali bi morala biti seznanjena s tem, da je njena udeležba v drugih kategorijah del širšega načrta. Po njenem mnenju so iz pogovorov, ki jih je v zvezi z njo upoštevala Komisija, dejansko razvidna legitimna prizadevanja za pridobitev likvidnih sredstev, seznanitev s cenami in izvedbo transakcij. V zvezi s tem družba Crédit agricole napotuje na trditve, ki jih je navedla v prvem tožbenem razlogu. K temu dodaja, da Komisija, tudi če se sprejme opredelitev kot „uskladitveni pogovor“, ni dokazala, da je ta banka sodelovala v prvi kategoriji usklajevanja, to je usklajevanju cen, predlaganih točno določenim strankam.
443
V zvezi s tem je treba na prvem mestu ugotoviti, da družba Crédit agricole ni pojasnila, kaj naj bi pomenil njen cilj pridobitve „ugleda“ na sekundarnem trgu OSSA niti zakaj naj ta cilj ne bi bil združljiv s ciljem drugih trgovalcev zadevnih bank, to je zmanjšati negotovost glede nameravanih ravnanj vsakega od njih v okviru danega trgovanja prek usklajevanj in izmenjav informacij (točka 757 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
444
Poleg tega je treba ugotoviti, da družba Crédit agricole ni izpodbijala ugotovitev iz točk 780 in 781 obrazložitve izpodbijanega sklepa, ki se nanašajo na namen zadevnih bank, da prispevajo k celovitemu načrtu, predvsem ugotovitev v zvezi z dejavnim sodelovanjem trgovalcev teh bank v večstranskih in dvostranskih klepetalnicah. Družba Crédit agricole ni izpodbijala niti tega, da se je njen trgovalec vključil v večstransko klepetalnico kmalu po prihodu v to banko, potem ko je prenehalo njegovo delovno razmerje pri družbi BofA (točka 784 obrazložitve in opomba 891 izpodbijanega sklepa).
445
Na drugem mestu, trditve družbe Crédit agricole so najprej brezpredmetne v delu, v katerem bi se z njimi izpodbijal njen namerni prispevek na podlagi napačne premise, da je Komisija ugotovila pet ločenih kršitev, ki ustrezajo petim kategorijam ravnanj, ki jih je ta institucija ugotovila v izpodbijanem sklepu (glej točki 87 in 89 zgoraj).
446
Dalje, Komisija je upravičeno menila, da je bila družba Crédit agricole seznanjena s pogovoroma z dne 31. januarja in 11. oktobra 2013, ki sta potekala v njeni navzočnosti in pri katerih je torej sodelovala (glej točke 133 in 134 ter od 196 do 200 zgoraj). Nasprotno, Komisija ni mogla zoper to banko veljavno upoštevati pogovora z dne 10. januarja 2013 (glej točko 145 zgoraj).
447
Nazadnje, iz pogovorov, ki jih družba Crédit agricole ni upravičena izpodbijati, na eni strani, in pogovorov, ki jih je ta banka upravičena izpodbijati in so bili preučeni v točkah od 188 do 268 zgoraj, na drugi strani, je razvidno, da je njen trgovalec prispeval k približno tridesetim protikonkurenčnim pogovorom med 11. januarjem 2013 in 24. marcem 2015 ter med drugim k pogovoru z dne 12. marca 2015, ki dokazuje obstoj ravnanja, ki spada v kategorijo 1, to je usklajevanja v zvezi s cenami, sporočenimi točno določenim nasprotnim strankam.
448
Na tretjem mestu, prispevek trgovalca družbe Crédit agricole k protikonkurenčnemu cilju, ki so ga uresničevali vsi udeleženci, je bil nameren. Protikonkurenčna ravnanja, pri katerih je ta trgovalec sodeloval, so imela namreč obliko usklajevanja cen in dejavnosti trgovanja. V tem okviru je pomagal konkurenčnima trgovalcema ali izkoristil njuno pomoč v skupnem interesu vseh udeležencev.
449
Poleg tega je trgovalec družbe Crédit agricole sodeloval pri izmenjavah protikonkurenčnih informacij. V zvezi s tem se je nujno zavedal tega, da bi v okviru običajnih poslovnih transakcij to, da bi konkurenčnim trgovalcem razkril informacije o svojih cenah, svojih strankah ali tekočem trgovanju, lahko oslabilo njegov položaj. Vendar je imel navedeni trgovalec v obravnavani zadevi zagotovilo, da informacije, ki jih je sporočal drugima trgovalcema, ne bodo uporabljene v njegovo škodo ter da mu bodo izmenjave informacij, pri katerih je sodeloval, prinesle prednost in mu omogočile uskladitev svojih dejavnosti z dejavnostmi preostalih trgovalcev.
450
Družba Crédit agricole torej ni dokazala, da je Komisija storila napako, ker je menila, da je trgovalec te banke namerno prispeval k uresničevanju enotnega protikonkurenčnega cilja, za uresničitev katerega so si prizadevali vsi udeleženci, in da so navedeni pogovori zajemali vse kategorije ravnanj, ki jih je opredelila Komisija.
ii) Seznanjenost družbe Crédit agricole z vsemi drugimi ravnanji, ki so jih izvajale ali predvidevale druge zadevne banke
451
Družba Crédit agricole trdi, da ni mogla biti seznanjena z ravnanji iz kategorije 1. Komisija naj bi kot dokaz o seznanjenosti z ravnanji iz te kategorije navedla zgolj nedoločne trditve, da so se trgovalci zadevnih bank poznali in so torej morali biti seznanjeni s temi ravnanji.
452
Poleg tega nekaj razpršenih odlomkov iz pisanj družbe Crédit agricole napeljuje na to, da splošneje izpodbija svojo seznanjenost z ravnanji drugih zadevnih bank in dejstvo, da bi jih lahko razumno predvidela, zlasti po tem, ko so trgovalci družbe Deutsche Bank februarja 2013 prenehali uporabljati trajne večstranske klepetalnice.
453
Na prvem mestu, v zvezi s tem v delu, v katerem družba Crédit agricole trdi, da ni bila seznanjena z obstojem ravnanj iz kategorije 1, ker naj bi se ta ravnanja razlikovala od drugih zadevnih ravnanj, zadostuje opozoriti, da Komisija ni ugotovila petih ločenih kršitev, ki bi ustrezale vsaki od petih kategorij ravnanj, ugotovljenih v izpodbijanem sklepu (glej točke od 70 do 89 zgoraj).
454
Komisija torej ni ugotovila, da je bila družba Crédit agricole natančno seznanjena z vsako od petih kategorij ravnanj, obravnavanih ločeno.
455
Vsekakor je iz točk od 257 do 268 zgoraj razvidno, da je trgovalec družbe Crédit agricole neposredno sodeloval v pogovoru z dne 12. marca 2015, ki dokazuje obstoj ravnanja, ki spada v kategorijo 1, to je usklajevanju v zvezi s cenami, sporočenimi točno določenim nasprotnim strankam.
456
Na drugem mestu in ob predpostavki, da je družba Crédit agricole s svojimi trditvami izpodbijala to, da je bila seznanjena ali da bi lahko razumno predvidela vsa ravnanja drugih zadevnih bank, ki spadajo predvsem v kategorijo 1, je treba ugotoviti spodaj navedeno.
457
Prvič, trgovalec družbe Crédit agricole je v okviru opravljanja svojih delovnih nalog pri tej banki neposredno sodeloval v protikonkurenčnih pogovorih, ki so potekali med dvema ali tremi trgovalci v trajnih večstranskih klepetalnicah 11., 18., 23. in 31. januarja 2013 ter 15. februarja 2013. Ti pogovori so bili povod za ravnanja, ki po mnenju Komisije spadajo v kategorije 2, 3, 4 in 5. Vendar so bili očitki družbe Crédit agricole zoper presoje Komisije v zvezi s pogovoroma z dne 18. in 31. januarja 2013 ter pogovorom z dne 15. februarja 2013 zavrnjeni v točkah od 188 do 208 zgoraj. Poleg tega je treba presoje Komisije, v skladu s katerimi je družba Crédit agricole sodelovala v več drugih protikonkurenčnih pogovorih, obravnavati kot dokončne, saj jih ta banka ni veljavno izpodbijala.
458
Drugič, družba Crédit agricole ne izpodbija, da je bila seznanjena z dejstvom, da je bila opustitev uporabe trajnih večstranskih klepetalnic s strani trgovalcev družbe Deutsche Bank posledica prepovedi, ki jo je februarja 2013 nanje naslovil njihov delodajalec.
459
Tretjič, družba Crédit agricole je neposredno sodelovala pri protikonkurenčnih dvostranskih izmenjavah po februarju 2013 z drugimi zadevnimi bankami. Te izmenjave so zajemale vsa ravnanja, ki jih je ugotovila Komisija, med drugim tudi ravnanja iz kategorije 1.
460
Po eni strani je namreč trgovalec družbe Crédit agricole sodeloval v protikonkurenčnih dvostranskih pogovorih s trgovalcem družbe Deutsche Bank in nato družbe BofA 21. marca, 3. junija, 2., 10., 12. in 25. julija in 4. septembra 2013, 6. avgusta, 24. septembra in 29. oktobra 2014 ter 7. in 27. januarja 2015.
461
Po drugi strani je trgovalec družbe Crédit agricole sodeloval v protikonkurenčnih dvostranskih pogovorih s trgovalcem družbe Credit Suisse 19. marca, 24. maja, 9. in 14. avgusta 2013, 4., 7. in 14. marca, 1. maja in 4. avgusta 2014 ter 12. in 24. marca 2015. Do avgusta 2013 sta trgovalca družb Crédit agricole in Credit Suisse še naprej uporabljala trajno večstransko klepetalnico, ki so jo pred februarjem 2013 in v tem mesecu uporabljale vse zadevne banke. Nazadnje, 24. marca 2015 je trgovalec družbe Crédit agricole prejel seznam interesov trgovalca družbe Credit Suisse.
462
Četrtič, trgovalec družbe Deutsche Bank je 11. oktobra 2013 povabil trgovalca družbe Crédit agricole v klepetalnico, v kateri sta sodelovala navedeni trgovalec družbe Deutsche Bank in trgovalec družbe Credit Suisse. Med izmenjavo, med katero je bil prisoten trgovalec družbe Crédit agricole, je trgovalec družbe Credit Suisse umaknil prodajno ponudbo (sale order), dano pri borznem posredniku (broker), potem ko mu je to predlagal trgovalec družbe Deutsche Bank („i am long bro…if ok to scarp it that would be better“).
463
Kot je razvidno iz točke 134 zgoraj, družba Crédit agricole ni dokazala, da se njen trgovalec ni seznanil z zadevnimi protikonkurenčnimi pogovori, ki so potekali 11. oktobra 2013 med 9:18:25 in 9:19:15 v klepetalnici CHAT-fs:5257AB6D 02E00121, v katero se je trgovalec te banke prijavil ob 8:44:58 istega dne.
464
Petič, še drugi pogovori, ki jih je navedla Komisija v izpodbijanem sklepu, kažejo na to, da je bil trgovalec družbe Crédit agricole seznanjen z obstojem pogovorov med trgovalcem družbe Deutsche Bank in trgovalcem družbe Credit Suisse ter s tem, da so se navedeni pogovori nanašali zlasti na dejavnosti trgovanja vsakega od njih.
465
Med pogovorom z dne 10. julija 2013 je namreč trgovalec družbe Deutsche Bank trgovalca družbe Crédit agricole obvestil o položaju trgovalca družbe Credit Suisse („[Credit Suisse’s trader] also been hit“) (točka 501 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
466
Enako je med pogovorom z dne 22. oktobra 2013, navedenim v točki 823 obrazložitve izpodbijanega sklepa trgovalec družbe Crédit agricole trgovalca družbe Deutsche Bank vprašal, ali ima še obveznice „ifc 18“ („u got any ifc 18 left“). Trgovalec družbe Deutsche Bank je odgovoril nikalno in pojasnil, da je zadnji kos prodal trgovalcu družbe Credit Suisse, ki bi jih lahko še vedno imel („nope… all sold…sold last piece to [Credit Suisse’s trader]… he might still have them“). Trgovalec družbe Crédit agricole je nato odgovoril, da ga bo vprašal („ok will ask him“).
467
Tako je družba Crédit agricole, ker je pred 25. februarjem 2013 sodelovala v trajnih večstranskih klepetalnicah, vedela, da sta se pred tem datumom trgovalca družb Deutsche Bank in Credit Suisse usklajevala. Ker je poleg tega trgovalec družbe Crédit agricole po tem datumu sodeloval v protikonkurenčnih dvostranskih pogovorih z vsakim od obeh navedenih trgovalcev in ker je imela Komisija na voljo elemente, iz katerih je bilo razvidno, da je po 25. februarju 2013 obstajala mreža dvostranskih pogovorov, v okviru katere so se vsi trije trgovalci še naprej pogovarjali o svojih dejavnostih trgovanja, je treba šteti, da je lahko navedeni trgovalec družbe Crédit agricole vsaj razumno predvidel, da med drugima dvema trgovalcema potekajo protikonkurenčni dvostranski pogovori.
468
Ugotovitev, da je lahko družba Crédit agricole vsaj razumno predvidela vsa ravnanja drugih bank, še zlasti usklajevanja o cenah, sporočenih nekaterim nasprotnim strankam, je potrjena še z drugimi elementi.
469
Prvič, po eni strani je treba opozoriti, da zaposleni svoje naloge opravlja v korist in pod vodstvom podjetja, za katero dela, in se tako šteje, da je del gospodarske enote, ki je to podjetje (glej sodbo z dne 21. julija 2016, VM Remonts in drugi, C‑542/14, EU:C:2016:578, točka 23 in navedena sodna praksa).
470
Seznanjenost, ki jo je zaposleni pridobil pred zaposlitvijo v novem podjetju in ki jo dejansko da na voljo temu novemu delodajalcu, je torej mogoče obravnavati kot skupno seznanjenost tudi s strani novega delodajalca.
471
Po drugi strani se lahko Komisija v skladu z ustaljeno sodno prakso opre na stike iz obdobja pred obdobjem kršitve ali po njem, da si tako izoblikuje celotno sliko in pokaže pripravljalne faze omejevalnega sporazuma ter podkrepi razlago nekaterih dokazov (glej v tem smislu sodbe z dne 8. julija 2008, Lafarge/Komisija, T‑54/03, neobjavljena, EU:T:2008:255, točka 428; z dne 2. februarja 2012, Denki Kagaku Kogyo in Denka Chemicals/Komisija, T‑83/08, neobjavljena, EU:T:2012:48, točka 188, in z dne 27. junija 2012, Coats Holdings/Komisija, T‑439/07, EU:T:2012:320, točka 60).
472
Komisija ima torej pravico uporabiti seznanjenost, ki jo je zaposleni pridobil pred zaposlitvijo v novem podjetju in ki jo dejansko da na voljo temu novemu delodajalcu, če ta seznanjenost podkrepljuje druge elemente, ki jih ima na voljo Komisija.
473
V obravnavani zadevi je trgovalec družbe Crédit agricole, preden je začel delati pri tej banki, kot trgovalec družbe BofA neposredno sodeloval pri ravnanjih, ki so potekala v trajnih večstranskih klepetalnicah in med dvostranskimi pogovori. Dalje, ravnanja trgovalca družbe Crédit agricole v okviru njegovih predhodnih delovnih nalog so spadala v vse kategorije, ki jih je ugotovila Komisija, med drugim v kategorijo 1 v zvezi z usklajevanjem cen, sporočenih nekaterim nasprotnim strankam.
474
Seznanjenost, ki jo je trgovalec družbe Crédit agricole pridobil v okviru predhodnih delovnih nalog, torej lahko podkrepi druge elemente, ki jih je Komisija upoštevala pri ugotovitvi, da je družba Crédit agricole lahko vsaj razumno predvidela vsa ravnanja drugih bank.
475
Drugič, Komisija je ugotovila, da je bil trgovalec družbe Crédit agricole član omejenega kroga trgovalcev, še posebej vpletenih v sporno kršitev. Ti trgovalci so se srečevali poslovno in zasebno ter se je nanje napotovalo kot na skupino (glej točke 425, 807, 809 in 810 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
476
Tretjič, kot je Komisija navedla v točki 809 obrazložitve in opombi 931 izpodbijanega sklepa, je iz dveh vzporednih pogovorov z dne 23. maja 2013, ki jih je ta institucija predložila v odgovor na pripravljalni ukrep ter sta potekali med trgovalcema družb Crédit agricole in Credit Suisse na eni strani in trgovalcema družb Credit Suisse in Deutsche Bank na drugi strani, razvidno, da so bili trgovalci zadevnih bank obravnavani kot „gang“, in sicer tudi po februarju 2013.
477
Trgovalec družbe Credit Suisse je med enim od pogovorov s trgovalcem družbe Crédit agricole povedal, da je srečal osebo, ki ga je vprašala, ali je del „ganga“, na kar ji je ironično odgovoril, da trgovalcema družb Deutsche Bank in Crédit agricole ne pove ničesar („met that […] girl last night… told her we should chat/help each other out etc. She turned around and said ‚but your part of the ‚gang‘, can I trust you?‘ she says, everyone talks about [our tight-knit group]… lol… I told her, I don’t tell [Deutsche Bank’s trader] or [Crédit agricole’s trader] anything…trust me!!“). Trgovalec družbe Crédit agricole je odgovoril s smehom.
478
Čez nekaj minut je trgovalec družbe Deutsche Bank v okviru vzporednega pogovora s trgovalcem družbe Credit Suisse pojasnil, da je pravkar govoril s trgovalcem družbe Crédit agricole, in mu skopiral vsebino sporočila, ki mu ga je ta poslal v zvezi s srečanjem prejšnjega dne. Trgovalec družbe Deutsche Bank je odgovoril s smehom.
479
Tako je lahko Komisija upravičeno štela, da je lahko družba Crédit agricole vsaj razumno predvidela vsa ravnanja, ki so jih izvajale ali predvidevale druge zadevne banke, in še zlasti to, da so se ta ravnanja nanašala na vse kategorije ravnanj, ki jih je Komisija opisala v izpodbijanem sklepu. Natančneje, Komisija je lahko upravičeno štela, da je lahko družba Crédit agricole vsaj razumno predvidela dvostranska pogovora z dne 25. septembra 2013 in 5. februarja 2014, v katera sta bili vključeni še drugi banki poleg banke Crédit agricole, to je banki Credit Suisse in Deutsche Bank, torej pogovora, ki spadata v kategorijo 1 (glej točki 528 in 529 ter točki 539 in 540 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
480
Torej družba Crédit agricole ne more upravičeno trditi, da ni mogla razumno predvideti vseh ravnanj drugih trgovalcev.
481
Prvi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole je treba torej zavrniti.
2) Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse, ki se nanaša na napake v zvezi z njeno seznanjenostjo z dvostranskimi pogovori med trgovalcema drugih bank ali v zvezi z dejstvom, da jih je lahko razumno predvidela
482
Družba Credit Suisse izpodbija to, da je Komisija ugotovila njeno odgovornost, v delu, v katerem naj bi ta odgovornost temeljila na eni strani na neposrednem sodelovanju te banke pri vseh ravnanjih, ki sestavljajo sporno kršitev, ter na drugi strani na dejstvu, da je bila navedena banka seznanjena z dvostranskimi pogovori, v katere sta bila vpletena trgovalca drugih bank, ali da jih je lahko razumno predvidela in je bila pripravljena sprejeti s tem povezano tveganje. Ti premisi naj bi bili namreč napačni.
483
Na prvem mestu, družba Credit Suisse trdi, da tudi če bi bilo dokazano, da je sodelovala pri vsaki „vrsti“ ravnanj, to še ne bi zadostovalo kot dokaz njenega sodelovanja pri vsakem protikonkurenčnem pogovoru niti za to, da se ji pripiše odgovornost za pogovore, v katere naj ne bi bila neposredno vpletena.
484
Na drugem mestu, ob upoštevanju tega, da se po mnenju družbe Credit Suisse z dvostranskimi pogovori iz obdobja po februarju 2013 ni mogel uresničevati isti skupni cilj kot s pogovori izpred tega datuma, naj bi bilo napačno šteti, da se je ta banka lahko zavedala ali bi morala razumno predvideti nadaljevanje „iste“ kršitve s strani drugih zadevnih bank. To naj bi držalo tudi, če bi bilo treba šteti, da so bili ti poznejši pogovori del istega celovitega načrta in so imeli isti cilj kot navedeni predhodni pogovori.
485
Družba Credit Suisse meni, da je mogoče z obrazložitvijo, ki jo je Komisija navedla v izpodbijanem sklepu, sicer res dokazati, da je bil njen trgovalec seznanjen z dejstvom, da sta preostala vpletena trgovalca, katerih osebna bližina je bila splošno znana, nadaljevala pogovore. Nasprotno pa, z navedeno obrazložitvijo naj ne bi bilo nikakor dokazano, da je bila lahko družba Credit Suisse seznanjena s protikonkurenčno naravo ali protikonkurenčnim ciljem dvostranskih pogovorov med preostalima trgovalcema zadevnih bank.
486
Uvodoma je treba opozoriti, da so bile trditve družbe Credit Suisse v zvezi z neobstojem celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem zavrnjene v točkah od 322 do 362 zgoraj. Trditve družbe Credit Suisse torej ni mogoče sprejeti v delu, v katerem temelji na neobstoju celovitega načrta, zlasti po februarju 2013.
487
Kar zadeva preostanek trditev družbe Credit Suisse, prvič, je treba ugotoviti, da ta banka ne izpodbija svojega neposrednega sodelovanja v številnih pogovorih, ki jih je Komisija preučila v izpodbijanem sklepu ter so potekali v trajnih večstranskih klepetalnicah med junijem 2010 in februarjem 2013.
488
Drugič, po eni strani je iz točke 110 zgoraj razvidno, da so očitki, za katere družba Credit Suisse šteje, da jih je podala zoper 25 pogovorov, navedenih v preglednici iz priloge k repliki, nedopustni, kar zadeva drugi del prvega tožbenega razloga v zvezi s kršitvijo člena 101 PDEU, ki naj bi jo storila Komisija, ker je menila, da „sporočila v zvezi z določitvijo cen“ pomenijo „omejevanje zaradi cilja“.
489
Po drugi strani so bile trditve, s katerimi je želela družba Credit Suisse dokazati neobstoj protikonkurenčnosti pogovorov z dne 28. septembra 2010, 8. februarja 2012 in 10. januarja 2013, zavrnjene v točkah od 269 do 295 zgoraj.
490
Tretjič, dokazano je, da je družba Credit Suisse neposredno sodelovala ali je bila vsaj seznanjena z obstojem protikonkurenčnih dvostranskih izmenjav pred februarjem 2013. Komisija je namreč navedla protikonkurenčne dvostranske pogovore v netrajnih klepetalnicah med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcem družbe Deutsche Bank z dne 19. in 20. maja 2011 (točki 294 in 297 obrazložitve) ter z dne 17. decembra 2012 (točka 444 obrazložitve), katerih vsebine družba Credit Suisse ne izpodbija.
491
Četrtič, družba Credit Suisse ne izpodbija, da je bila seznanjena z dejstvom, da so trgovalci družbe Deutsche Bank opustili uporabo trajnih večstranskih klepetalnic zaradi prepovedi uporabe takih klepetalnic, ki jo je februarja 2013 nanje naslovil njihov delodajalec, ne pa zaradi kakršnega koli namena trgovalcev družbe Deutsche Bank, da prenehajo sodelovati pri kršitvi (glej zlasti točke 94, 766, 767, 822, 823 in 847 obrazložitve).
492
Petič, družba Credit Suisse je neposredno sodelovala pri protikonkurenčnih dvostranskih izmenjavah po februarju 2013 z drugimi zadevnimi bankami.
493
Po eni strani je namreč trgovalec družbe Credit Suisse sodeloval v protikonkurenčnih dvostranskih pogovorih s trgovalcem družbe Deutsche Bank in nato družbe BofA 13. marca, 27. avgusta, 25. septembra in 10. decembra 2013 ter 3. in 5. februarja, 28. marca in 22. julija 2014.
494
Dalje, trgovalec družbe Credit Suisse je sodeloval v protikonkurenčnih dvostranskih pogovorih s trgovalcem družbe Crédit agricole 19. marca, 24. maja, 9. in 14. avgusta 2013 ter 4., 7. in 14. marca, 1. maja in 4. avgusta 2014. Kot je razvidno iz točk od 296 do 308 zgoraj, je trgovalec družbe Credit Suisse sodeloval tudi pri protikonkurenčnih izmenjavah s trgovalcem družbe Crédit agricole 12. in 24. marca 2015. Do avgusta 2013 sta trgovalca družb Credit Suisse in Crédit agricole za svoje pogovore še naprej uporabljala trajno večstransko klepetalnico, ki so jo pred februarjem 2013 uporabljali vsi udeleženci.
495
Nazadnje, iz preučitve dvostranskih pogovorov, ki so potekali po februarju 2013 med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcema drugih zadevnih bank, je razvidno, da je ta banka sodelovala pri različnih vrstah ravnanj, ki sestavljajo enotno in trajajočo kršitev.
496
Šestič, kot je družba Credit Suisse potrdila na obravnavi, ta banka ne izpodbija, da je bil njen trgovalec seznanjen z obstojem vzporednih pogovorov s trgovalcema družb Deutsche Bank in Crédit agricole ter se jih je zavedal. Nasprotno, izpodbija to, da je bil njen trgovalec seznanjen s protikonkurenčnostjo pogovorov med drugima dvema trgovalcema.
497
V zvezi s tem, kar zadeva pogovore z dne 25. julija in 22. oktobra 2013 ter z dne 9. januarja 2014, navedene v točkah 808 in 823 obrazložitve izpodbijanega sklepa, drži – kot trdi družba Credit Suisse – da s temi pogovori samimi zase ni mogoče dokazati, da je bila prek svojega trgovalca seznanjena s protikonkurenčnostjo dvostranskih izmenjav med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Deutsche Bank, nato trgovalcem družbe BofA.
498
Vendar ti pogovori podpirajo presojo iz točke 808 obrazložitve izpodbijanega sklepa, v skladu s katero so se trgovalci kljub prepovedi uporabe trajnih večstranskih klepetalnic, naslovljene na trgovalce družbe Deutsche Bank, še naprej vzajemno obveščali prek mreže dvostranskih klepetalnic in so še naprej dvostransko razkrivali informacije, ki so jih pridobili od tretjega trgovalca, kar zadeva nekatere vidike, ki so se običajno obravnavali v večstranskih klepetalnicah.
499
Med dvostranskim pogovorom z dne 25. julija 2013 je namreč trgovalec družbe Credit Suisse trgovalca družbe Deutsche Bank obvestil, da je trgovalec družbe Crédit agricole „got lifted this am too“. Tako je trgovalec družbe Credit Suisse v okviru dvostranskega pogovora s trgovalcem družbe Deutsche Bank razkril informacije, ki jih je pridobil v okviru ločenega dvostranskega pogovora s trgovalcem družbe Crédit agricole v zvezi z dejavnostjo trgovanja zadnjenavedenega. Do tega razkritja je prišlo v okviru pogovora, med katerim je trgovalec družbe Deutsche Bank navedel: „i sold some kfw 09/15 aswell“, nato „thats me lifting 14.5 and 15 this morning“ in „still looking for those if you see any“. Trgovalec družbe Credit Suisse je trgovalcu družbe Deutsche Bank pojasnil: „i shorted those kfw 15s this am to my syndicate actually. probably a bit stupid for a short date, but should be ok“ in nato razkril transakcijo, ki jo je izvedel trgovalec družbe Crédit agricole. Spontanost, naravnost in odkritost tega pogovora kažejo, da je bilo tako za trgovalca družbe Credit Suisse kot tudi za trgovalca družbe Deutsche Bank nekaj običajnega, da si izmenjujeta natančne informacije ne le v zvezi s seboj, ampak tudi v zvezi s trgovalcem družbe Crédit agricole. Obnašanje trgovalca družbe Credit Suisse med pogovorom z dne 25. julija 2013 potrjuje vzdušje vzajemnega zaupanja med trgovalci družb Deutsche Bank, Crédit agricole in Credit Suisse. To obnašanje je torej element, ki podpira presojo iz točke 808 obrazložitve izpodbijanega sklepa v zvezi z obstojem mreže dvostranskih pogovorov, v okviru katere so se vsi trije trgovalci pogovarjali o svojih dejavnostih trgovanja, in torej podpira dejstvo, da je lahko trgovalec družbe Credit Suisse razumno predvidel, da sta si oba preostala trgovalca izmenjevala občutljive informacije, zlasti vsak o svojih dejavnostih trgovanja.
500
Poleg tega dejstvo, da je trgovalec družbe Deutsche Bank v poznejšem dvostranskem pogovoru istega dne, to je 25. julija 2013, prejel isto informacijo od samega trgovalca družbe Crédit agricole, ne omaje te presoje in podkrepljuje ugotovitev, da so si trgovalci zadevnih bank izmenjevali informacije o istih obveznicah in istih temah v okviru vzporednih dvostranskih pogovorov.
501
Kar zadeva pogovor z dne 9. januarja 2014, med katerim je trgovalec družbe Credit Suisse trgovalca družbe Crédit agricole obvestil, da se je pravkar pogovarjal s trgovalcem družbe Deutsche Bank („[was] just chatting to [Deutsche Bank’s trader]“), se ta dejansko ne nanaša na dvostranske pogovore v zvezi z dejavnostmi trgovanja in še manj na pogovore v zvezi z občutljivimi poslovnimi informacijami ali, splošneje, na protikonkurenčnost takih pogovorov. Kljub vsemu pa potrjuje dejstvo, da trgovalec družbe Credit Suisse ni nikakor okleval, preden je enemu od trgovalcev razkril obstoj stikov, ki jih je imel s tretjim od njih.
502
Kar zadeva dvostranski pogovor med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Deutsche Bank z dne 22. oktobra 2013, naveden v točki 466 zgoraj, sicer drži, da ni nobenega dokaza o tem, da se je trgovalec družbe Crédit agricole po tem pogovoru obrnil na trgovalca družbe Credit Suisse. Vendar je trgovalec družbe Crédit agricole po pogovoru s trgovalcem družbe Deutsche Bank napisal: „ok will ask him“. Pogovor z dne 22. oktobra 2013 torej kaže, da je bilo razkrivanje informacij v zvezi s tretjim trgovalcem, v obravnavani zadevi trgovalcem družbe Credit Suisse, enako naravno med tema drugima trgovalcema, kot je bilo naravno med trgovalcema družb Credit Suisse in Deutsche Bank, kot je bilo ugotovljeno v točki 499 zgoraj. Ta pogovor torej podpira presojo iz točke 808 obrazložitve izpodbijanega sklepa v zvezi z obstojem mreže dvostranskih pogovorov.
503
Sedmič, ugotoviti je treba, da je imela družba Credit Suisse 11. oktobra 2013 protikonkurenčni pogovor s trgovalcem družbe Deutsche Bank, med katerim je bil trgovalec družbe Crédit agricole „prisoten“ (glej točki 462 in 463 zgoraj). Ta pogovor, ki ga je družba Credit Suisse opredelila kot „večstranski“ in med katerim sta bila prisotna oba preostala trgovalca, je dodaten indic, ki kaže na to, da si je trgovalec družbe Credit Suisse lahko predstavljal obstoj protikonkurenčnih dvostranskih pogovorov med preostalima trgovalcema.
504
Tako je družba Credit Suisse, ker je pred 25. februarjem 2013 sodelovala v trajnih večstranskih klepetalnicah, vedela, da sta se pred tem datumom trgovalca družb Deutsche Bank in Crédit agricole usklajevala. Ker je poleg tega trgovalec družbe Credit Suisse pred tem datumom in po njem sodeloval v protikonkurenčnih dvostranskih pogovorih z vsakim od obeh navedenih trgovalcev in ker je imela Komisija na voljo elemente, iz katerih je bilo razvidno, da je po 25. februarju 2013 obstajala mreža dvostranskih pogovorov, v okviru katere so se vsi trije trgovalci še naprej pogovarjali o svojih dejavnostih trgovanja, je treba šteti, da je lahko trgovalec družbe Credit Suisse vsaj razumno predvidel, da med drugima dvema trgovalcema potekajo protikonkurenčni dvostranski pogovori.
505
V zvezi s tem niti z dejstvom, da družba Credit Suisse ni bila podrobno seznanjena s pogovori, v katerih njen trgovalec ni sodeloval, niti z dejstvom, da ni vedela za obstoj nekaterih od njih, ni mogoče omajati ugotovitve Komisije, da je bila udeležena pri enotni kršitvi in da ji je mogoče pripisati odgovornost za celotno kršitev (glej po analogiji sodbo z dne 14. decembra 2006, Raiffeisen Zentralbank Österreich in drugi/Komisija, od T‑259/02 do T‑264/02 in T‑271/02, EU:T:2006:396, točka 193).
506
Ugotovitev, da je lahko družba Credit Suisse vsaj razumno predvidela vsa ravnanja drugih bank, je potrjena še z drugimi elementi.
507
Najprej, Komisija je namreč ugotovila, da je bil trgovalec družbe Credit Suisse član omejenega kroga trgovalcev, še posebej vpletenih v sporno kršitev. Ti trgovalci so se srečevali poslovno in zasebno, tudi po februarju 2013, ter se je nanje napotovalo kot na skupino (glej točke 425, 807, 809 in 810 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
508
V zvezi s tem dvostranski pogovor med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe Credit Suisse z dne 8. marca 2013, katerega obstoja in vsebine družba Credit Suisse ne izpodbija, dokazuje, da so navedena trgovalca in trgovalec družbe Deutsche Bank še naprej vzdrževali redne stike in organizirali družabna srečanja.
509
Prav tako je iz pogovora z dne 23. maja 2013 med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcem družbe Deutsche Bank razvidno, da so drugi trgovalci trgovalce bank, vpletenih v kršitev, videli kot „gang“ (glej točko 478 zgoraj).
510
Nazadnje, pogovor med trgovalcem družbe Credit Suisse in trgovalcem družbe Deutsche Bank z dne 11. oktobra 2013 (točka 530 obrazložitve), med katerim je bil prisoten trgovalec družbe Crédit agricole, dokazuje, da so ti trije trgovalci predvideli srečanje med službenimi potovanji v New York teden dni zatem (glej točko 393 zgoraj).
511
V okviru analize vseh dokazov je ta okoliščina upoštevna pri dokazovanju, ali je družba Credit Suisse vedela oziroma je lahko razumno predvidela protikonkurenčno vsebino dvostranskih pogovorov, ki so potekali po februarju 2013 vse do datuma, ko se je njena udeležba pri sporni kršitvi končala, to je 24. marca 2015.
512
Glede na vse navedeno družba Credit Suisse ne more utemeljeno trditi, da „dokazi, ki jih je zbrala Komisija, ne zadostujejo, da bi bilo mogoče iz njih izpeljati, da bi bil kateri koli od trgovalcev dovolj seznanjen z vsebino komunikacij, pri katerih ni sodeloval, [in,] podredno, da ji ni mogoče pripisati odgovornosti za dvostranske pogovore med drugima trgovalcema po februarju 2013“.
513
Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse je treba torej zavrniti.
e)
Trajanje sodelovanja družb Crédit agricole in Credit Suisse pri sporni enotni in trajajoči kršitvi
514
Družba Crédit agricole v okviru drugega dela drugega tožbenega razloga izpodbija trajajočo naravo svojega sodelovanja pri sporni enotni kršitvi (glej točke od 428 do 432 zgoraj).
515
Družba Credit Suisse s četrtim delom drugega tožbenega razloga zatrjuje napake v zvezi s svojim sodelovanjem pri kršitvi po avgustu 2014.
1) Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole v delu, v katerem se želi z njim dokazati neobstoj trajajoče narave njene udeležbe pri ugotovljeni kršitvi
516
Komisija je v točki 790 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da bi bilo treba zadevnim bankam pripisati odgovornost za celotno enotno in trajajočo kršitev za obdobja, v katerih je bila vsaka od njih udeležena pri njej. V točki 842 obrazložitve tega sklepa je menila, da je bila družba Crédit agricole pri kršitvi udeležena od 10. januarja 2013 do 24. marca 2015, to je 804 dni ali 2,20 leta.
517
Družba Crédit agricole trdi, da Komisija trajajočo kršitev v obdobju 26 mesecev, to je med januarjem 2013 in marcem 2015, dokazuje le na podlagi 31 pogovorov, pri katerih je bila udeležena, pri čemer naj bi dve tretjini teh pogovorov potekali v prvih desetih mesecih tega obdobja, to je med januarjem in oktobrom 2013. S temi okoliščinami naj bi bili omajani ugotovitvi, da so bili po eni strani pogovori med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcema drugih zadevnih bank „stalni“ in da je bila po drugi strani ta banka udeležena pri trajajoči kršitvi, vsaj v zvezi z obdobjem po oktobru 2013.
518
Natančneje, na prvem mestu, družba Crédit agricole poudarja, da en sam pogovor utemeljuje trditev, da je sodelovala pri ravnanjih iz kategorije 1. Po mnenju te banke naj ta edini pogovor ne bi bil dovolj kot dokaz o usklajevanju v zvezi s cenami, ponujenimi točno določenim nasprotnim strankam, v več kot dveletnem obdobju. Podobno naj bi se Komisija v zvezi z ravnanji iz kategorije 2 oprla zgolj na štiri pogovore, ki naj bi dokazovali obstoj kršitve, ki je trajala več kot dve leti.
519
Na drugem mestu, v zatrjevani udeležbi družbe Crédit agricole naj bi bili veliki časovni razmiki, tudi če bi se upoštevalo vseh 31 pogovorov, ki jih je navedla Komisija.
520
Ker so se uporabljale klepetalnice platforme Bloomberg in so bili torej na voljo dokazi, naj bi ti razmiki nujno pomenili razmike brez kršitvenih ravnanj, ne pa obdobij, za katera naj Komisija ne bi imela na voljo dokazov.
521
Prav tako naj bi Komisija poskušala prevaliti dokazno breme z opiranjem na dejstvo, da se družba Crédit agricole ni javno distancirala od zadevnih ravnanj. Po drugi strani naj bi se Komisija napačno sklicevala na to, da je bila ta banka seznanjena z ravnanji drugih zadevnih bank, kar navedena banka izpodbija z enim od preostalih tožbenih razlogov.
522
V zvezi s tem je iz trditev družbe Crédit agricole razvidno, da je glavni element v podporo njeni trditvi trajanje razmikov med pogovori, pri katerih je sodeloval njen trgovalec, še zlasti če se nekateri od teh pogovorov ne bi smeli upoštevati.
523
Na prvem mestu in najprej, ugotoviti je treba, da Komisija ni storila napake v zvezi z obstojem celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem. Poleg tega opredelitev petih kategorij ravnanj v izpodbijanem sklepu ne more omajati obstoja tega celovitega načrta (glej točko 364 zgoraj).
524
Torej trditev družbe Crédit agricole ni mogoče sprejeti v delu, v katerem je za namene ugotovitve domnevne prekinitve svoje udeležbe pri sporni kršitvi razlikovala med kategorijami ravnanj, ki jih je opredelila Komisija v izpodbijanem sklepu, in se je odločila, da ne bo upoštevala nekaterih pogovorov.
525
Povedano drugače, trajajoče narave udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni enotni kršitvi ni mogoče presojati tako, da se po posameznih kategorijah preučijo ravnanja, ki jih je v zvezi z njo upoštevala Komisija. Navedeno trajajočo naravo je treba presojati glede na vsa zadevna ravnanja, pri katerih je trgovalec te banke sodeloval, s katerimi je bil seznanjen ali ki jih je lahko razumno predvidel, ne glede na to, v katero kategorijo ta ravnanja spadajo. Tako z neobstojem trajajočega sodelovanja družbe Crédit agricole pri ravnanjih zgolj iz kategorij 1 in 2 ali z neseznanjenostjo z ravnanji drugih udeležencev, ki spadajo v ti kategoriji – tudi če bi bila dokazana, kar pa ne drži – samima zase ni mogoče omajati ugotovitev Komisije glede trajajoče udeležbe te banke pri kršitvi.
526
Dalje, družba Crédit agricole se ne more utemeljeno sklicevati na razmike, ker naj bi bilo treba ugoditi njenemu tretjemu tožbenemu razlogu. Tretjemu tožbenemu razlogu družbe Crédit agricole je bilo namreč ugodeno le v zvezi s pogovorom z dne 10. januarja 2013, to je kronološko prvim pogovorom, ki ga je v zvezi z njo upoštevala Komisija.
527
Nazadnje, glede tega, da družba Crédit agricole trdi, da se pri izračunu razmikov med dvema zunanjima znakoma sporne kršitve ne bi smeli upoštevati pogovori, ki spadajo v nekatere od petih kategorij ravnanj, ker naj te kategorije ne bi bile zajete z „omejevanjem zaradi cilja“ ali ker naj bi nekateri od pogovorov pomenili „legitimne“ dejavnosti, je iz točk od 165 do 268 zgoraj razvidno, da so vsa ravnanja, ki jih je Komisija razvrstila v pet kategorij in pri katerih je družba Crédit agricole sodelovala, vključno z izmenjavami informacij, ne glede na to, ali pomenijo omejevanje zaradi cilja, protikonkurenčna. Natančneje, dopustni očitki družbe Crédit agricole zoper nekatere od pogovorov, v katerih je sodelovala in ki spadajo v vseh pet kategorij, ki jih je ugotovila Komisija, so bili zavrnjeni v točkah od 188 do 268 zgoraj.
528
Iz tega sledi, da pri presoji, ali razmiki med dvema zunanjima znakoma kršitvenega ravnanja družbe Crédit agricole lahko dokazujejo prekinitev udeležbe te banke pri kršitvi, ni mogoče izključiti nobenega od pogovorov, ki so bili upoštevani v zvezi z njo in v katerih je neposredno sodelovala, razen pogovora z dne 10. januarja 2013.
529
Na drugem mestu, v delu, v katerem se družba Crédit agricole sklicuje na petmesečni razmik v dokazih med septembrom 2013 in marcem 2014, je treba poudariti, da se s tem razmikom ne upoštevata prisotnost njenega trgovalca med pogovorom z dne 11. oktobra 2013 in torej njegovo sodelovanje v njem (glej točko 134 zgoraj).
530
Tako – in kot priznava Komisija – je največji razmik med dvema neposrednima udeležbama trgovalca družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi trajal približno štiri mesece in pol, to je med 11. oktobrom 2013 in 4. marcem 2014.
531
V zvezi s tem, prvič, je treba opozoriti, da je treba o tem, ali je trajanje teh razmikov dovolj dolgo ali ne, da lahko pomeni prekinitev, presojati v okviru delovanja sporne kršitve (glej točko 381 zgoraj).
532
Vendar v obravnavani zadevi zelo pogosto sodelovanje pri tajnih stikih ni bilo nujno za delovanje sporne kršitve, saj je bilo trgovanje z OSSA neodvisno. Morebitni uspeh danega tajnega stika namreč ni bil odvisen od sodelovanja pri vrsti stikov v zvezi z drugimi vrstami trgovanja (glej točke od 384 do 386 zgoraj).
533
Drugič, leti 2014 in 2015 je zaznamovalo zmanjšanje dejavnosti na trgu OSSA, neodvisno od volje udeležencev pri sporni enotni kršitvi, ki je pripomoglo k zmanjšanju števila priložnosti za usklajevanje ali izmenjavo občutljivih poslovnih informacij (glej točko 390 zgoraj).
534
Tretjič, iz preučitve pogovora z dne 11. oktobra 2013 in pogovora z dne 4. marca 2014 je razvidno, da ne vsebujeta ničesar, kar bi kazalo na to, da naj bi trgovalec družbe Crédit agricole sprva pokazal voljo za končanje svoje udeležbe pri enotni in trajajoči kršitvi ter nato voljo za ponovno udeležbo pri njej. Natančneje, ton in spontanost pogovora z dne 4. marca 2014 kažeta na trajno voljo trgovalca družbe Crédit agricole, da s svojimi ravnanji še naprej prispeva k celovitemu načrtu z enotnim protikonkurenčnim ciljem, kot ga je opredelila Komisija v izpodbijanem sklepu.
535
Podobna presoja je mogoča v zvezi s pogovori pred vsakokratnim razmikom v sodelovanju trgovalca družbe Crédit agricole in pogovori, ki tem razmikom sledijo.
536
Četrtič, zamenjava delodajalca enega od treh glavnih trgovalcev, vpletenih v kršitev, je prav tako lahko pripomogla k nekaterim razmikom med dvema zunanjima znakoma udeležbe trgovalca družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi (glej točko 396 zgoraj).
537
Petič, kot je razvidno iz točk od 451 do 481 zgoraj, je lahko trgovalec družbe Crédit agricole vsaj razumno predvidel obstoj protikonkurenčnih pogovorov med preostalima trgovalcema, tudi če v njih ni neposredno sodeloval.
538
Tako, najprej, zaradi razmikov med dvema zunanjima znakoma udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi še ni mogoče ugotoviti, da je bila navedena udeležba prekinjena.
539
Dalje, družba Crédit agricole ne izpodbija, da se ni javno distancirala od omejevalnega sporazuma.
540
Nazadnje, družba Crédit agricole ne navaja drugih okoliščin, s katerimi bi bilo mogoče dokazati prekinitev njene udeležbe pri sporni kršitvi, kot je prenehanje delovnih nalog trgovalca, ki je sodeloval pri protikonkurenčnem ravnanju, pred razmikom med dvema zunanjima znakoma udeležbe te banke pri navedeni kršitvi in njihov prevzem s strani drugega trgovalca, ki bi znova prispeval h kršitvi v obdobju za tem razmikom.
541
Torej ob upoštevanju, prvič, skupnega trajanja udeležbe družbe Crédit agricole, to je več kot dve leti, drugič, elementov, ki jih je imela ta banka na voljo glede okvira delovanja omejevalnega sporazuma, in razmikov med dvema zunanjima znakoma udeležbe trgovalca družbe Crédit agricole pri ugotovljeni kršitvi, tretjič, neobstoja javnega distanciranja s strani družbe Crédit agricole ter, četrtič, neobstoja drugih okoliščin, s katerimi bi ta banka dokazovala prekinitev svoje udeležbe pri sporni kršitvi, je Komisija brez prevalitve dokaznega bremena upravičeno ugotovila, da udeležba družbe Crédit agricole med 11. januarjem 2013 – to je datumom pogovora, ki ga ta banka veljavno ne izpodbija – in 24. marcem 2015 (točki 144 in 447 zgoraj) ni bila prekinjena.
542
Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole se zato v delu, v katerem se želi z njim dokazati neobstoj trajajoče narave njene udeležbe pri ugotovljeni kršitvi, zavrne.
2) Četrti del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse v zvezi s tem, da Komisija ni dokazala njene udeležbe pri kakršnem koli nezakonitem ravnanju po avgustu 2014
543
Komisija je v točki 842 obrazložitve izpodbijanega sklepa menila, da je družba Credit Suisse pri sporni enotni in trajajoči kršitvi sodelovala v obdobju od 21. junija 2010 do 24. marca 2015, to je 1738 dni ali 4,75 leta. Poleg tega je Komisija v točkah od 846 do 849 obrazložitve izpodbijanega sklepa zavrnila trditev družbe Credit Suisse v zvezi s tem, da ni dokazala sodelovanja te banke pri kršitvi med avgustom 2014 in marcem 2015.
544
Družba Credit Suisse s četrtim delom drugega tožbenega razloga trdi, da Komisija ni dokazala njenega sodelovanjem pri sporni kršitvi po avgustu 2014. V zvezi s tem naj bi bilo v izpodbijanem sklepu navedenih le šest pogovorov po tem datumu, na podlagi katerih naj bi bilo to sodelovanje podaljšano do 24. marca 2015. Vendar naj družba Credit Suisse ne bi sodelovala v prvih štirih od teh pogovorov, medtem ko izpodbija protikonkurenčnost zadnjih dveh, in sicer pogovora z dne 12. marca 2015 med svojim trgovalcem in trgovalcem družbe Crédit agricole ter elektronskega sporočila, ki ga je njen trgovalec poslal trgovalcu družbe Crédit agricole 24. marca 2015.
545
V zvezi s tem so bile po eni strani trditve, s katerimi je družba Credit Suisse izpodbijala to, da je bila seznanjena s protikonkurenčnimi dvostranskimi pogovori, v katerih so sodelovale druge banke, po februarju 2013 in do konca obdobja svoje udeležbe pri kršitvi, kot je bilo ugotovljeno v izpodbijanem sklepu, ali da je lahko te pogovore razumno predvidela, zavrnjene v točkah od 482 do 513 zgoraj.
546
Predvsem pa je po drugi strani iz točk od 296 do 308 zgoraj razvidno, da družba Credit Suisse ni dokazala obstoja napake, ki bi jo storila Komisija, ker je štela, da sta bila pogovor z dne 12. marca 2015 in elektronsko sporočilo z dne 24. marca 2015 protikonkurenčna.
547
Družba Credit Suisse torej ne more utemeljeno trditi, da Komisija ni dokazala njenega sodelovanjem pri kršitvi po avgustu 2014.
548
Četrti del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse je treba torej zavrniti.
f)
Ugotovitev glede drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse
549
Glede na navedeno se drugi tožbeni razlog družbe Credit Suisse zavrne.
550
Kar zadeva družbo Crédit agricole, je iz preizkusa njenega drugega tožbenega razloga razvidno, da ta banka ni dokazala, da je Komisija storila napako pri presoji, ker je menila, da je bila udeležena pri enotni in trajajoči kršitvi do 24. marca 2015. Nasprotno, opozoriti je treba, da Komisija ni mogla zoper družbo Crédit agricole veljavno upoštevati pogovora z dne 10. januarja 2013, ki je potekal po prvi prijavi njenega trgovalca v zadevno klepetalnico.
551
Iz tega sledi, da je Komisija storila napako, ker je v členu 1(c) izpodbijanega sklepa štela, da je družba Crédit agricole sodelovala pri enotni in trajajoči kršitvi od 10. januarja 2013, ne pa od 11. januarja 2013. Drugi tožbeni razlog te banke je treba torej sprejeti le v tem obsegu.
3.
Prvi tožbeni razlog družbe Crédit agricole in prvi tožbeni razlog družbe Credit Suisse, ki se nanašata na napake pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot omejevanja zaradi cilja
552
Komisija je v točkah od 739 do 749 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila protikonkurenčni cilj zadevnih ravnanj, pri čemer je med drugim poudarila:
„(747)
Udeleženi trgovalci so z vsemi zgoraj navedenimi ravnanji običajno konkurenco nadomestili s tajnimi ravnanji, tako da so včasih ravnali, kot da trgujejo za iste pozicije ali isti ‚portfelj‘. Vendar je bil ne glede na obliko, v kateri se je tajno ravnanje lahko izvajalo v posameznem primeru, njihov glavni cilj povečati lastne prihodke. Trgovalci so si za uresničitev tega cilja prizadevali z usklajevanjem v zvezi s cenami, izmenjevanjem občutljivih informacij o dejavnostih trgovanja, usklajevanjem svojih strategij trgovanja in oblikovanja cen ter usklajevanjem svojih dejavnosti trgovanja. S tem so zmanjšali negotovost in tveganje, izvajali transakcije pod zase ugodnimi pogoji, si razdelili trge in stranke ter vzdrževali konkurenčno prednost v razmerju do strank in drugih akterjev na trgu.
(748)
Udeleženi trgovalci so delovali na trgu (trgu [OSSA]), za katerega bi morali biti – kot za druge sofisticirane dolžniške trge – običajno značilni konkurenčne cene in drugi pogoji trgovanja. Udeležene banke so bile ustaljeni akterji na trgu v sektorju, zasnovanem za poenostavitev učinkovitega in konkurenčnega izdajanja dolžniškega kapitala in trgovanja z njim.
(749)
Zato je ugotovljeno, da je cilj sporazumov in/ali usklajenih ravnanj, opisanih v oddelku 4.2, omejevanje in/ali izkrivljanje konkurence v smislu člena 101(1) [PDEU] in člena 53(1) Sporazuma EGP.“
553
Družbi Crédit agricole in Credit Suisse v okviru vsaka svojega prvega tožbenega razloga Komisiji očitata, da je zadevna ravnanja napačno opredelila kot „omejevanje zaradi cilja“.
a)
Uvodne ugotovitve v zvezi s predmetom in podlago očitkov tožečih strank
1) Očitki družbe Crédit agricole
554
Družba Crédit agricole v okviru prvega tožbenega razloga, ki je razdeljen na dva dela, trdi, da Komisija ni predložila dokazov in zadostne obrazložitve o njenem sodelovanju pri omejevanju zaradi cilja.
555
Družba Crédit agricole se v prvem delu sklicuje na „napačno uporabo prava in napačno ugotovljeno dejansko stanje pri ugotovitvi, da kategorije v zvezi z izmenjavo informacij pomenijo omejevanja zaradi cilja, ki so lahko del [ugotovljene] enotne in trajajoče kršitve“.
556
V zvezi s tem trdi, prvič, da izmenjave informacij iz kategorije 3 („Izmenjave aktualnih ali prihodnjih občutljivih poslovnih informacij o svojih dejavnostih trgovanja in trgovinskih tokovih na sekundarnem trgu“) niso dosegale zadostne stopnje škodljivosti za konkurenco, da bi jih bilo mogoče opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, ter, drugič, da ravnanja iz kategorije 4 („Izmenjave, potrditve in usklajevanja strategij trgovanja in oblikovanja cen“) ne pomenijo izmenjav, potrditev in usklajevanj strategij trgovanja in oblikovanja cen, ampak da so bile to dejansko izmenjave informacij, ki prav tako ne dosegajo take zadostne stopnje škodljivosti.
557
Družba Crédit agricole v drugem delu prvega tožbenega razloga Komisiji očita „neizvedbo zahtevane analize za podkrepitev ugotovitve omejevanja zaradi cilja v zvezi s katero koli od [ugotovljenih] kategorij uskladitvenih ravnanj“, to je kategorijami 1 („Usklajevanje cen, sporočenih nekaterim nasprotnim strankam“), 2 („Usklajevanje cen, sporočenih trgu na splošno“) in 5 („Usklajevanje dejavnosti trgovanja“).
558
Uvodoma je treba ugotoviti, da so bile trditve družbe Crédit agricole glede neobstoja enotne in trajajoče kršitve ter glede njene neudeležbe pri njej zavrnjene v točki 550 zgoraj s pridržkom datuma njenega začetka, zato jih ni treba preizkusiti v okviru tega tožbenega razloga.
559
Ugotoviti je tudi treba, da družba Crédit agricole s trditvami, povzetimi v točkah 555 in 557 zgoraj, Komisiji očita, da je ugotovila, da je treba vsako od petih kategorij iz točke 613 obrazložitve izpodbijanega sklepa opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, čeprav naj ravnanja iz kategorij 3 in 4 ne bi bila dovolj škodljiva za konkurenco, v zvezi z ravnanji iz kategorij 1, 2 in 5 pa naj ne bi opravila zahtevane analize.
560
Vendar je bilo v točki 87 zgoraj že ugotovljeno, da te trditve temeljijo na napačnem razumevanju izpodbijanega sklepa, zato jih je treba zavrniti kot neutemeljene.
561
Poleg tega je bilo v točkah 106 in 107 zgoraj ugotovljeno, da je družba Crédit agricole v okviru prvega tožbenega razloga konkretno, natančno in podkrepljeno izpodbijala le pogovore z dne 18. in 31. januarja, 15. februarja, 19. in 21. marca, 24. maja, 3. junija in 10. in 25. julija 2013 ter 6. avgusta 2014 in 12. marca 2015, zato je treba presoje Komisije v zvezi z drugimi pogovori razen navedenih šteti za dokončno dokazane.
562
Ker pa se Splošno sodišče ne sme omejiti na preizkus trditev, ki jih navedejo stranke, le v okviru tožbenega razloga, dela tožbenega razloga ali očitka, v podporo katerega so bile formalno navedene, ampak jih mora presoditi tudi v podporo drugemu tožbenemu razlogu, delu tožbenega razloga ali očitka, kadar so navedene trditve upoštevne tudi v njihovo podporo (glej v tem smislu sodbo z dne 21. septembra 2023, Fachverband Spielhallen in LM/Komisija, C‑831/21 P, EU:C:2023:686, točke od 46 do 49), je treba prvi tožbeni razlog družbe Crédit agricole razlagati tako, da naj po eni strani Komisija ne bi opravila presoje gospodarskega okvira sporne kršitve kot celote ali naj bi bila njena presoja v zvezi s tem napačna ter da naj bi po drugi strani ta institucija napačno ugotovila, da je mogoče z enajstimi pogovori, navedenimi v točki 561 zgoraj, podpreti ugotovitev, da je imela enotna in trajajoča kršitev, ki jo je ugotovila, protikonkurenčni cilj.
2) Očitki družbe Credit Suisse
563
Družba Credit Suisse v okviru prvega tožbenega razloga, razdeljenega na tri dele, trdi, da je „Komisija kršila člen 101 PDEU in nezadostno obrazložila ugotovitev, da je ta banka ravnala s ciljem omejevanja ali izkrivljanja konkurence“.
564
V prvem delu prvega tožbenega razloga, ki je predstavljen kot primaren in je sestavljen iz štirih točk, družba Credit Suisse graja Komisijo, ker naj za namene presoje vseh pogovorov „ne bi dovolj upoštevala dejanskega in pravnega okvira trga OSSA ter [naj ne bi izpolnila] svoje dolžnosti predložitve dokazov o tem, da zadevna ravnanja omejujejo konkurenco zaradi cilja“.
565
Družba Credit Suisse v drugem delu prvega tožbenega razloga, ki ga navaja podredno in je sestavljen iz 24 točk, Komisiji očita, da je „ugotovila, […] da sporočila v zvezi z določitvijo cen pomenijo omejevanje konkurence zaradi cilja“, večinoma z obrazložitvijo, da naj bi taka sporočila „lahko spodbujala konkurenco“.
566
Družba Credit Suisse v tretjem delu prvega tožbenega razloga trdi, da je Komisija ob preučitvi pozitivnih posledic teh sporočil v zvezi z določitvijo cen za konkurenco kršila pravila o dokazovanju in njeno pravico do obrambe, ker za zadevna ravnanja ni uporabila pravil, ki se uporabljajo za dokazovanje protikonkurenčnega cilja, ampak tista, ki se uporabljajo za dokazovanje dopolnilne narave omejevanja v smislu točke 89 sodbe z dne 11. septembra 2014, MasterCard in drugi/Komisija (C‑382/12 P, EU:C:2014:2201).
567
Ob upoštevanju teh trditev je treba opozoriti, prvič, da je Komisija v točki 749 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da je treba zadevna ravnanja, opisana v oddelku 4.2 tega sklepa, opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, potem ko je v točki 104 njegove obrazložitve ugotovila, da so različne kategorije ravnanj, ki jih je upoštevala, opisane le za analitične namene ter so med seboj povezane in se pogosto prekrivajo.
568
Tako ta opredelitev ni bila upoštevana niti za vsako od zadevnih kategorij niti za vsako od zadevnih ravnanj. Torej je ni treba upoštevati za vseh 25 pogovorov, uvrščenih v kategorijo, ki jo je družba Credit Suisse opredelila pod imenom „sporočila v zvezi z določitvijo cen“, in katerih datumi so bili navedeni v prilogi C.1 k repliki te banke.
569
Drugič in kot je razvidno iz točke 110 zgoraj, ker očitki, ki se nanašajo posebej na 25 pogovorov, ki jih je družba Credit Suisse uvrstila v to kategorijo, poimenovano „sporočila v zvezi z določitvijo cen“, niso vsaj na kratko navedeni v tožbi ali repliki, so nedopustni.
570
Iz tega sledi, da je treba drugi del prvega tožbenega razloga družbe Credit Suisse, ki se nanaša na napačno opredelitev sporočil v zvezi z določitvijo cen kot „omejevanja zaradi cilja“, zavrniti.
571
Vendar je treba preučiti trditve, ki jih je družba Credit Suisse navedla v podporo drugemu delu prvega tožbenega razloga in se nanašajo na za konkurenco pozitivne posledice pogovorov v zvezi z določitvijo cen, zatrjevane v okviru prvega dela prvega tožbenega razloga, v delu, v katerem so z njimi podkrepljeni očitki v zvezi z napakami, ki naj bi jih storila Komisija pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot celote kot „omejevanja zaradi cilja“, zlasti zaradi nezadostnega upoštevanja pravnega in gospodarskega okvira sporne kršitve.
572
Tako je treba upoštevati trditve, s katerimi bi bilo mogoče omajati opredelitev zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“, čeprav so bile sicer res formalno navedene v podporo drugemu delu prvega tožbenega razloga, ki je bil zavrnjen, vendar so enako upoštevne za presojo prvega dela tega tožbenega razloga (glej po analogiji sodbo z dne 21. septembra 2023, Fachverband Spielhallen in LM/Komisija, C‑831/21 P, EU:C:2023:686, točka 48).
b)
Opredelitev zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“
1) Uvodne ugotovitve
573
Opozoriti je treba, da mora imeti tajni dogovor, da bi bil zajet s prepovedjo iz člena 101(1) PDEU, za „cilj oziroma posledico“ preprečevanje ali znatno omejevanje oziroma izkrivljanje konkurence na notranjem trgu (sodba z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točka 62).
574
Iz tega je razvidno, da se s to določbo, kot jo razlaga Sodišče, jasno razlikuje med pojmoma omejevanja zaradi cilja in omejevanja zaradi posledice, pri čemer se za vsakega od njiju uporabljajo različna dokazna pravila (sodba z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točka 63).
575
Tako pri praksah, opredeljenih kot „omejevanje zaradi cilja“, ni treba ugotavljati – in še toliko manj dokazovati – posledic za konkurenco, da jih je mogoče opredeliti kot „omejevanje konkurence“ v smislu člena 101(1) PDEU, saj izkušnje kažejo, da taka ravnanja povzročijo zmanjšanje proizvodnje in zvišanje cen, kar negativno vpliva na razdelitev virov zlasti v škodo potrošnikov. V zvezi z njimi se zahteva zgolj to, da se pokaže, da jih je dejansko mogoče opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, vendar preproste nepodkrepljene trditve za to vseeno ne zadostujejo (sodba z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točki 64 in 65).
576
Če pa ni mogoče dokazati protikonkurenčnega cilja sporazuma, sklepa podjetniškega združenja ali usklajenega ravnanja, je treba preučiti njegove posledice, da se dokaže, da je bila konkurenca dejansko preprečena ali znatno omejena oziroma izkrivljena (glej sodbo z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točka 66 in navedena sodna praksa).
577
Iz sodne prakse Sodišča, na katero je v bistvu opozorjeno v točkah od 623 do 626 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je razvidno tudi, da je treba pojem „omejevanje zaradi cilja“ razlagati ozko in da ga je mogoče uporabiti le za nekatera tajna dogovarjanja med podjetji, ki so sama po sebi in ob upoštevanju njihove vsebine, njihovih ciljev ter gospodarskega in pravnega okvira, v katerega so umeščena, za konkurenco tako škodljiva, da je mogoče šteti, da ugotavljanje njihovih posledic ni potrebno, saj je nekatere oblike dogovarjanja med podjetji že zaradi njihove narave mogoče obravnavati kot škodljive za pravilno delovanje običajnega konkurenčnega trga. Pri presoji navedenega okvira je treba upoštevati naravo zadevnega blaga in storitev ter dejanske pogoje delovanja in sestave zadevnega trga ali trgov (glej v tem smislu sodbo z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točki 67 in 68 ter navedena sodna praksa).
2) Stopnja škodljivosti za konkurenco, ki se zahteva za opredelitev ravnanja kot „omejevanja zaradi cilja“
578
Družba Crédit agricole meni, da sodna praksa določa „izjemno visok prag“ za ugotovitev, da je izmenjavo informacij mogoče opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, kar naj bi bilo potrjeno s točkami od 72 do 74 Smernic o uporabi člena 101 [PDEU] za sporazume o horizontalnem sodelovanju (UL 2011, C 11, str. 1) in sodbo z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija (T‑105/17, EU:T:2019:675, točka 184).
579
Družba Credit Suisse napeljuje tudi na to, da je mogoče opredelitev „omejevanje zaradi cilja“ v zvezi z nekim ravnanjem uporabiti le, kadar pridobljene izkušnje in ekonomska teorija „jasno“ kažejo, da je to ravnanje škodljivo za konkurenco.
580
V zvezi s tem iz točk od 573 do 577 zgoraj izhaja, da je morala Komisija za to, da je zadevna ravnanja opredelila kot „omejevanje zaradi cilja“, dokazati, da so ta ravnanja – naj gre za izmenjavo informacij ali druge vrste protikonkurenčnih ravnanj – dosegala ne izjemno visok prag škodljivosti za konkurenco, kot trdi družba Crédit agricole, ampak le zadostno stopnjo škodljivosti zanjo, kot je Sodišče opozorilo v sodbi z dne 12. januarja 2023, HSBC Holdings in drugi/Komisija (C‑883/19 P, EU:C:2023:11, točka 106).
581
Te ugotovitve, da Komisiji ni treba dokazati „izjemno visokega praga“ škodljivosti za konkurenco, da bi ta ravnanja opredelila kot „omejevanje zaradi cilja“, ni mogoče ovreči s točkami od 72 do 74 Smernic o uporabi člena 101 [PDEU] za sporazume o horizontalnem sodelovanju.
582
Zaradi dejstva, da je v teh smernicah navedeno, da „je ma[nj] verjetno, da se izmenjav[a] informacij glede prihodnjega ravnanja izvaja zaradi razlogov, ki bolj spodbujajo konkurenco, kot izmenjava dejanskih informacij“, bi se sicer res lahko zdelo, da so izmenjave informacij v zvezi s prihodnjimi ravnanji a priori bolj problematične kot izmenjave informacij o aktualnih podatkih. Vendar ni mogoče iz navedenih smernic nikakor izpeljati, da izmenjave aktualnih informacij ni mogoče opredeliti kot „omejevanja zaradi cilja“ ali da je za tako opredelitev potreben dokazni standard glede njihove škodljivosti za konkurenco, ki je višji od tistega, upoštevanega v sodni praksi, navedeni v točki 580 zgoraj.
583
Poleg tega družba Credit Suisse napačno trdi, da bi morali pridobljene izkušnje in ekonomska teorija „jasno“ kazati škodljivost za konkurenco in torej to, da so ravnanja, ki jih je Komisija opredelila kot „omejevanje zaradi cilja“, že po naravi protikonkurenčna.
584
Po drugi strani je Sodišče ne glede na točko 76 sodbe z dne 2. aprila 2020, Budapest Bank in drugi (C‑228/18, EU:C:2020:265), na katero se sklicuje ta banka, po izreku te sodbe izrecno razsodilo, da se nikakor ne zahteva, da je Komisija istovrstno ravnanje, kot je tisto, ki ga namerava opredeliti v dani zadevi, že prej obsodila, da bi ga bilo mogoče šteti za omejevanje konkurence zaradi cilja (glej v tem smislu sodbo z dne 25. marca 2021, Xellia Pharmaceuticals in Alpharma/Komisija, C‑611/16 P, EU:C:2021:245, točka 119).
585
Kar zadeva trditev glede ekonomske teorije, je treba ugotoviti, da ni družba Credit Suisse predložila nobenega elementa v njeno podporo niti ni opredelila njenega natančnega obsega. Dalje, v repliki je navedla, da ne trdi, da so pri dokazovanju, ali ima ravnanje protikonkurenčni cilj, odločilne navedbe iz ekonomske literature, niti ni želela Komisiji naložiti bremena pridobitve ekonomske literature, na podlagi katere bi lahko ugotovila, da ravnanje pomeni omejevanje konkurence zaradi cilja.
586
Poleg tega iz sodne prakse nikakor ne izhaja – kot trdi družba Crédit agricole – da bi bilo treba zadostno stopnjo škodljivosti ravnanja za konkurenco, zaradi katere ga je mogoče opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, presojati posamično in ločeno za vsako podjetje, ki sodeluje pri njem.
587
Nasprotno, to presojo, ki pogojuje dokazna pravila, ki se uporabljajo za zadevno ravnanje kot celoto (glej v tem smislu sodbo z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi, C‑307/18, EU:C:2020:52, točka 63), je treba opraviti ob upoštevanju objektivnih značilnosti navedenega ravnanja in ne glede na poseben položaj vsakega podjetja, ki je pri njem sodelovalo.
588
Torej, kot je družba Crédit agricole priznala na obravnavi, manj pomembna vloga, ki jo je imelo eno od podjetij v omejevalnem sporazumu, ne vpliva na to, da se ta z vidika vseh podjetij, udeleženih v njem, opredeli kot „omejevanje zaradi cilja“.
589
Družba Crédit agricole se iz istih razlogov za izpodbijanje opredelitve zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“ ne more uspešno sklicevati na to, da ni sodelovala pri nekaterih pogovorih, kot sta pogovora z dne 18. ali 31. januarja 2013, ali na dejstvo, da je Komisija v zvezi z njo navedla le en primer pogovorov, ki spadajo v kategorijo 1.
3) Presoja zadevnih ravnanj, ki jo je opravila Komisija
590
Kot je razvidno iz točk od 554 do 557 in od 563 do 566 zgoraj, družbi Crédit agricole in Credit Suisse Komisiji v bistvu očitata napake pri presoji gospodarskega okvira zadevnih ravnanj, pri presoji njihove škodljivosti za konkurenco in pri presoji v bistvu njihove „upravičenosti“.
i) Očitki v zvezi s presojo gospodarskega okvira zadevnih ravnanj, ki jo je opravila Komisija
591
Družbi Crédit agricole in Credit Suisse v okviru očitkov, ki se nanašajo na napačno opredelitev zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“, Komisiji skupaj ali ločeno očitata hkrati neobrazložitev in napačno obrazložitev izpodbijanega sklepa z vidika upoštevanja gospodarskega okvira sporne kršitve.
– Očitek družbe Crédit agricole, ki se nanaša na neobstoj presoje gospodarskega okvira sporne kršitve
592
Družba Crédit agricole z drugim delom prvega tožbenega razloga Komisiji očita zlasti „neizvedbo analize, ki se zahteva za podkrepitev ugotovitve kršitve zaradi cilja“.
593
Te trditve, ki jih je treba razumeti kot očitek Komisiji, da je kršila obveznost obrazložitve, kar zadeva gospodarski okvir sporne kršitve, so neutemeljene.
594
Iz točk od 3 do 65 obrazložitve izpodbijanega sklepa je namreč razvidno, da je Komisija podrobno predstavila zadevne produkte, akterje in delovanje sekundarnega trga OSSA ter prakse trgovanja na tem trgu. Natančneje, v točki 19 obrazložitve tega sklepa je predstavila posebno vlogo vzdrževalcev trga, pri čemer je opozorila na njihove funkcije.
595
Poleg tega je Komisija v odgovor na trditve zadevnih bank med upravnim postopkom v točkah od 690 do 734 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla razloge, iz katerih niti funkcija vzdrževalca trga, ki jo te banke opravljajo prostovoljno, niti koristnost oblikovanja cen (price discovery) ne omajeta njene presoje o protikonkurenčnem cilju zadevnih ravnanj.
596
Komisija je v tem okviru v točkah od 690 do 703 obrazložitve izpodbijanega sklepa ugotovila, da so imele zadevne banke pomembno funkcijo vzdrževanja trga, zato jim ni očitala pogovorov, namenjenih izključno trgovanju in izvrševanju dvostranskih transakcij ter izravnavi tveganj na trgu med trgovalci, kot je navedla v točki 662 obrazložitve tega sklepa (glej po analogiji sodbo z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija, T‑105/17, EU:T:2019:675, točka 152).
597
Vendar je Komisija kljub temu obrazloženo zavrnila trditve v zvezi z izvajanjem te funkcije vzdrževalca trga, pri čemer je v točki 695 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla, da je očitno, da vloga zadevnih bank kot trgovalca ni zajemala le „spodbujanja likvidnosti zaradi podpore svojim strankam, ki so želele trgovati z OSSA“, kot sta trdili tožeči stranki v upravnem postopku. Prav tako obrazloženo je pojasnila, da so zadevni pogovori presegali legitimno iskanje likvidnih sredstev zaradi ublažitve tveganj, zlasti ker so privedli do tega, da so se trgovalci usklajevali brez vednosti svojih strank, zato so se zmanjšale možnosti navedenih strank za to, da bi imele koristi od samostojno in konkurenčno oblikovanih cen. Prav tako so trgovalci sodelovali z medsebojnim deljenjem tega, kar so vedeli o pristopu svojih strank, da so s tem uresničevali transakcije, ki so ustrezale njihovim vzajemnim interesom (točka 703 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
598
Komisija je v točkah od 704 do 713 obrazložitve izpodbijanega sklepa pojasnila tudi razloge, iz katerih je bilo treba zavrniti trditve, ki so se nanašale na potrebo po oblikovanju cen, ki naj bi izhajala iz asimetrije informacij v korist nekaterih vlagateljev in v škodo zadevnih bank. Tako je v točki 709 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla, da so bili trgovalci OSSA specializirani za eno kategorijo vrednostnih papirjev in da je bilo mogoče pričakovati, da so dobro obveščeni o upoštevnih zunanjih dogodkih. V točki 710 obrazložitve tega sklepa je še navedla, da se zadevni trgovalci niso zadovoljili z izmenjavo informacij zaradi odbijanja „seznanjenih“ strank (smart-money clients), ampak so si izmenjevali občutljive poslovne informacije o vseh vrstah strank. Poleg tega je Komisija pojasnila razloge, iz katerih je zavrnila ugoditev trditvi v zvezi s pozitivnimi posledicami zadevnih izmenjav informacij za konkurenco (točka 713 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
599
Nazadnje, Komisija je v točkah od 714 do 719 obrazložitve izpodbijanega sklepa zavrnila trditev družbe Crédit agricole v zvezi z javnostjo ali hitro zastarelostjo izmenjanih podatkov, pri čemer je ugotovila zlasti koristnost informacij o nedavnih transakcijah za oceno trendov na trgu in prihodnjih priložnosti za trgovanje.
600
Glede na navedeno družba Crédit agricole ne more upravičeno trditi, da Komisija ni izpolnila obveznosti obrazložitve, kar zadeva opis gospodarskega okvira sporne kršitve.
601
Drugi del njenega prvega tožbenega razloga je zato treba zavrniti kot neutemeljen.
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na napačno presojo gospodarskega okvira sporne kršitve
602
Prvič, družbi Crédit agricole in Credit Suisse v okviru prvega dela vsaka svojega prvega tožbenega razloga Komisiji očitata, da ni dovolj upoštevala značilnosti trga OSSA. Natančneje, Komisija naj ne bi preučila oligopolne ali, nasprotno, atomistične narave tega trga, čeprav je koncentracija zadevnega trga upošteven element za presojo škodljivosti izmenjav informacij za konkurenco.
603
Drugič, Komisija naj bi napačno presodila delovanje sekundarnega trga OSSA, večinoma ker naj ne bi ustrezno upoštevala funkcije vzdrževalca trga, ki so jo izvajale zadevne banke, kar naj bi privedlo do napačne ugotovitve, da je mogoče za nekatera zadevna ravnanja šteti, da potrjujejo protikonkurenčni cilj enotne in trajajoče kršitve.
604
Tako naj Komisija ne bi pravilno upoštevala dejstva, da je to, da so vzdrževalci trga zagotavljali storitve takojšnjega izpolnjevanja naročil, pomenilo, da morajo trgovati med seboj ter da nenehno in poglobljeno iščejo cene („že znani podatki o trgu“) in vire likvidnih sredstev, pa tudi dejstva, da so med njimi obstajali določena stopnja sodelovanja in redni pretoki občutljivih poslovnih informacij. V zvezi s tem družba Crédit agricole trdi, da „trgoval[ci] mora[jo] […] razumeti, kako so se cene spreminjale v preteklosti, da ve[do], kaj mora[jo] narediti za sklenitev poslov“.
605
Tretjič, družba Credit Suisse meni, da Komisija ni izpolnila obveznosti predložitve dokaza o tem, da posebne okoliščine ne morejo vzbuditi dvoma o domnevni škodljivosti zadevnega sporazuma, kot naj bi se to zahtevalo v točki 48 sklepnih predlogov generalnega pravobranilca M. Bobka v zadevi Budapest Bank in drugi (C‑228/18, EU:C:2019:678).
606
Prvič, Komisija v zvezi z očitkom, ki se nanaša na nezadostno upoštevanje značilnosti trga OSSA, trdi, da je Sodišče že razsodilo, da lahko pri sporazumih, ki so posebej resna kršitev konkurence, analiza gospodarskega in pravnega okvira, v katerega je ravnanje umeščeno, vključuje le to, kar se izkaže za nujno potrebno, da bi se ugotovil obstoj omejevanja konkurence zaradi cilja (glej sodbo z dne 27. aprila 2017, FSL in drugi/Komisija, C‑469/15 P, EU:C:2017:308, točka 107 in navedena sodna praksa).
607
Vendar mora upoštevanje vseh elementov iz točke 577 zgoraj vsekakor razkriti, kateri so natančni razlogi, zaradi katerih je zadevno ravnanje tako škodljivo za konkurenco, da utemeljuje ugotovitev, da je cilj tega ravnanja preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence (glej v tem smislu sodbi z dne 11. septembra 2014, CB/Komisija, C‑67/13 P, EU:C:2014:2204, točka 69, in z dne 21. decembra 2023, European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, točka 168).
608
Poleg tega se v okviru, kakršen je okvir trga OSSA, Komisija ne more sklicevati na sodno prakso, navedeno v točki 606 zgoraj.
609
Tako je zlasti zato, ker na kompleksnem trgu, kakršen je ta v obravnavani zadevi, za katerega je značilen nenehen in velik pretok informacij med različnimi udeleženimi akterji, določitev zadostne stopnje škodljivosti zadevnih ravnanj zahteva podrobno analizo pogovorov, ki so potekali med trgovalci zadevnih bank. V zvezi s tem je Komisija v točkah 46 in 662 obrazložitve izpodbijanega sklepa sama priznala, da nekateri pogovori – tisti z družabnimi nameni ali tisti, katerih cilj je bil preučitev možnosti dvostranskih transakcij ali izmenjava o vsem že znanih podatkih o trgu – niso predmet tega sklepa.
610
Kot pa je bilo navedeno v točkah od 594 do 599 zgoraj, je treba ugotoviti, da je Komisija upoštevala zlasti naravo zadevnih produktov in funkcije, ki so jih opravljale zadevne banke.
611
Torej ta institucija v nasprotju s trditvijo družbe Credit Suisse ni zgolj s sklicevanjem na izmenjavo informacij na drugih trgih ali drugih finančnih trgih razen trga OSSA domnevala, da se zaradi zadevnih ravnanj znatno zmanjšujejo običajne negotovosti na trgu OSSA v korist zadevnih bank in v škodo drugih gospodarskih subjektov na trgu.
612
Čeprav drži, da Komisija v izpodbijanem sklepu ni izrecno upoštevala koncentracije trga OSSA, ji ni mogoče veljavno očitati take opustitve.
613
Poleg tega, da tožeči stranki namreč ne navajata, da bi potrebo po upoštevanju tega elementa pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“ uveljavljali v okviru upravnega postopka, očitki v zvezi z neizvedbo analize koncentracije trga OSSA večinoma temeljijo na splošnih napotilih na predhodno sodno prakso in tako iz njih ni mogoče razbrati pomena, ki naj bi ga imela taka analiza v obravnavani zadevi.
614
Tako tožeči stranki nista dokazali, zakaj naj bi bila ta analiza upoštevna v zvezi z ravnanji, ki so se jima očitala, to je usklajevanji cen, razdelitvijo trga ali strank oziroma izmenjavami občutljivih poslovnih informacij.
615
V zvezi z zadnjenavedenimi ravnanji je treba poleg tega navesti, da čeprav je Sodišče sprva lahko upoštevalo oligopolno naravo trga, na katerem je prišlo do izmenjave občutljivih poslovnih informacij (glej v tem smislu sodbo z dne 28. maja 1998, Deere/Komisija, C‑7/95 P, EU:C:1998:256, točke 75 in od 88 do 90), zlasti iz sodbe z dne 19. marca 2015, Dole Food in Dole Fresh Fruit Europe/Komisija (C‑286/13 P, EU:C:2015:184), izhaja, da je sodišče Unije lahko priznalo protikonkurenčni cilj takih izmenjav, ne da bi upoštevalo oligopolno naravo trga proizvodov, na katerem so potekale (glej v tem smislu sodbo z dne 29. septembra 2021, Nichicon Corporation/Komisija, T‑342/18, EU:T:2021:635, točke od 105 do 112 (neobjavljene)), ali celo v primeru neobstoja take tržne koncentracije (glej v tem smislu sodbo z dne 14. marca 2013, Dole Food in Dole Germany/Komisija, T‑588/08, EU:T:2013:130, točka 334).
616
Drugič, kar zadeva očitek v zvezi z napačno presojo delovanja trga OSSA, je treba po eni strani ugotoviti, da s trditvami družb Crédit agricole in Credit Suisse ni mogoče omajati ugotovitev Komisije iz točke 19 in točk od 690 do 697 obrazložitve izpodbijanega sklepa, da so zadevne banke funkcijo vzdrževalca trga opravljale prostovoljno, ne da bi jih zavezovale obveznosti, določene za imenovane vzdrževalce trga, njihova vloga pa ni bila zgolj spodbujati likvidnost za podporo svojim strankam, ki so želele trgovati z OSSA.
617
Iz šestih pogovorov, ki jih je Komisija navedla v podporo tem ugotovitvam (točki 693 in 696 obrazložitve izpodbijanega sklepa) in jih tožeči stranki ne izpodbijata, je namreč razvidno, da so te banke sicer res opravljale funkcijo vzdrževalca trga, vendar njihova dejavnost trgovanja ni bila omejena zgolj na to funkcijo, ampak so si hkrati tudi prizadevale za čim večji dobiček.
618
Po drugi strani je Komisija kljub temu, da zadevnim bankam ni bila uradno podeljena funkcija vzdrževalca trga, v izpodbijanem sklepu vseeno upoštevala opravljanje te funkcije.
619
Komisija je tako razlikovala med dejavnostmi trgovanja med vzdrževalci trga in končnimi vlagatelji (end-investors) ter tistimi med vzdrževalci trga, zlasti zaradi iskanja likvidnih sredstev (liquidity sourcing).
620
V tem smislu je v točkah 42 in 43 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla, da se ta zadeva ne nanaša na pogovore med zadevnimi gospodarskimi subjekti med običajnim opravljanjem svojih dejavnosti, ki se nanašajo na vprašanja, kot je zagotavljanje potrebnih informacij za preučitev možnosti transakcij med seboj kot potencialnimi nasprotnimi strankami ali kot potencialnimi strankami, oziroma na komentarje o že znanih podatkih o trgu, kar je potrdila v točkah od 661 do 663 in 699 obrazložitve izpodbijanega sklepa, pri čemer je navedla, da ni izpodbijala informacij, izmenjanih v okviru pogodbenih pogajanj med trgovalci zadevnih bank.
621
Tako je lahko Komisija zlasti v točkah 649 in 650 obrazložitve izpodbijanega sklepa upravičeno štela, da se družbi Crédit agricole in Credit Suisse ne moreta uspešno sklicevati na svojo funkcijo vzdrževalca trga, saj so njuna ravnanja presegala to, kar se običajno pričakuje od takih vzdrževalcev trga.
622
Tretjič, kar zadeva očitek, ki se nanaša na točko 48 sklepnih predlogov generalnega pravobranilca M. Bobka v zadevi Budapest Bank in drugi (C‑228/18, EU:C:2019:678), je treba ugotoviti, da je Komisija, kot je razvidno zlasti iz točk od 616 do 621 zgoraj, vsekakor pravilno zavrnila trditve tožečih strank, ki so se nanašale na posebne okoliščine trga OSSA in zlasti na funkcije vzdrževalcev trga zadevnih bank.
623
Torej je treba trditve družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na napačno presojo trga OSSA – in zlasti na njuno funkcijo vzdrževalcev trga – zavrniti kot neutemeljene.
624
Vendar ne glede na to, da Komisija v izpodbijanem sklepu ni ugotovila toliko kršitev, kolikor je kategorij, navedenih v točkah 103 in 613 obrazložitve izpodbijanega sklepa (točke 87, 364 in 445 zgoraj), ta ugotovitev ne vpliva na dejstvo, da je lahko ta institucija za vsako vrsto zadevnega ravnanja ali celo za vsak grajani pogovor opravila napačno presojo njihove zadostne škodljivosti za konkurenco, da so prispevali k opredelitvi zadevnih ravnanj kot celote kot „omejevanja zaradi cilja“, kar je treba preučiti v nadaljevanju.
ii) Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na nezadostno škodljivost zadevnih ravnanj za konkurenco
625
Družbi Crédit agricole in Credit Suisse v okviru očitkov, ki se nanašajo na napačno opredelitev zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“, Komisiji očitata, da je napačno štela, da so ta dovolj škodljiva za konkurenco, da jih je mogoče opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“.
626
Po navedbah družbe Crédit agricole naj se izmenjave informacij, razvrščenih v kategoriji 3 in 4, ne bi nanašale na prihodnje cene ali prihodnje informacije, ampak na predhodne cene, potencialne transakcije ali pomisleke, nepovezane s cenami v zvezi s točno določenimi strankami. Poleg tega naj ne bi spadale v okvir sistematičnih izmenjav. Takih izmenjav informacij – kot so tiste z dne 19. marca, 24. maja in 25. julija 2013, razvrščene v kategorijo 3, ter tiste z dne 19. marca in 3. junija 2013 ter 6. avgusta 2014, razvrščene v kategorijo 4 – naj torej ne bi bilo mogoče upoštevati za opredelitev zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“, saj „poleg razlage Komisije obstaja druga razlaga zanje, ki je očitno verjetna“. Poleg tega naj dejstvo, ki ga je upoštevala Komisija, to je, da naj bi zadevne izmenjave informacij povzročile asimetrijo informacij v korist zadevnih bank, ne bi bilo upoštevno, saj naj bi bila za trg OSSA že po naravi značilna asimetrija informacij. Nazadnje, Komisija naj ne bi preučila, ali so izmenjave informacij omogočile ublažitev ali odpravo stopnje negotovosti glede delovanja trga OSSA.
627
Niti za ravnanja, razvrščena v kategorije 1, 2 in 5, naj ne bi bilo mogoče šteti, da so dovolj škodljiva za konkurenco, da jih je mogoče upoštevati za to, da se zadevna ravnanja opredelijo kot „omejevanje zaradi cilja“, saj naj iz pogovorov z dne 18. in 31. januarja, 15. februarja, 21. marca in 10. julija 2013 ter 12. marca 2015 ne bi bilo razvidno nikakršno usklajevanje med zadevnimi bankami.
628
Družba Credit Suisse navaja, da vzdrževalcem trga ni mogoče očitati, da „ubijejo ceno“, prikazano na zaslonu borznega posrednika, da namesto tega izvedejo transakcije neposredno med seboj, kot se je to zgodilo v pogovorih z dne 28. septembra 2010 in 10. januarja 2013. Kot naj bi bilo razvidno iz točke 178 sodbe z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija (T‑105/17, EU:T:2019:675), naj ne bi bilo mogoče grajati niti tega, da si vzdrževalci trga izmenjujejo informacije o svojem stanju inventarja (dolge ali kratke pozicije), če naj bi to olajšalo iskanje možnosti za transakcije med trgovalci.
629
Uvodoma je treba ugotoviti, da je Splošno sodišče v točkah od 185 do 310 zgoraj že ugotovilo, da je Komisija upravičeno ugotovila, da so bila ta ravnanja protikonkurenčna.
630
Torej je treba v okviru preučitve očitkov tožečih strank, navedenih v točkah od 626 do 628 zgoraj, presoditi le, ali so ta ravnanja dovolj škodljiva za konkurenco, da jih je kot celoto mogoče opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“.
631
V zvezi s tem je treba opozoriti, prvič, da je Komisija zadevnim bankam očitala enotno in trajajočo kršitev, sestavljeno iz več kot 200 pogovorov iz priloge 1 k obvestilu o ugotovitvah o možnih kršitvah, na katero je napoteno v opombi 118 izpodbijanega sklepa, pri čemer jih je bilo več kot 120 analiziranih v besedilu tega sklepa in od katerih jih je – v okviru prvega tožbenega razloga vsake od njiju – družba Crédit agricole pravilno izpodbijala le enajst (glej točke od 100 do 107 ter 625 in 627 zgoraj), družba Credit Suisse pa tri (glej točke od 108 do 113 in 628 zgoraj).
632
Drugič, Komisija je kot „omejevanje zaradi cilja“ opredelila te pogovore kot celoto, ne da bi to opredelitev uporabila niti za vsakega od teh pogovorov niti za vsako od petih kategorij, v katere so bili razvrščeni.
633
Komisija je v točkah od 614 do 616 obrazložitve izpodbijanega sklepa kljub vsemu za ponazoritev navedla, da so iz pogovorov, razvrščenih v kategoriji 1 in 2, razvidna „usklajevanj[a] o cenah“ med zadevnimi bankami, da so iz tistih, razvrščenih v kategoriji 3 in 4, razvidna „razkritj[a] občutljivih informacij na lastno pobudo trgovalcev ali na prošnjo, da so jih lahko drugi trgovalci uporabili kot informacije o dejavnostih trgovanja ter o strategijah trgovanja in oblikovanja cen“, ter da so iz pogovorov, razvrščenih v kategorijo 5, razvidna „usklajevanj[a] dejavnosti trgovanja“.
634
Iz tega izhaja, da je treba ugotoviti, ali je mogoče z očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, preučenimi skupaj s štirinajstimi pogovori, ki sta jih ti veljavno izpodbijali, omajati opredelitev kot „omejevanje zaradi cilja“, ki jo je uporabila Komisija ter jo že podpirajo presoje v zvezi z več kot 120 pogovori, ki jih ti banki nista izpodbijali ali jih nista pravilno izpodbijali in jih je zato treba šteti za dokončno dokazane, pa tudi ugotovitve, ki jih je iz njih izpeljala Komisija.
635
Najprej je treba poudariti, kot je bilo že navedeno v točki 186 zgoraj, da kadar se Komisija v okviru ugotavljanja kršitve člena 101 PDEU sklicuje na listinske dokaze, morajo zadevna podjetja ne le predložiti verjetno alternativo tezi Komisije, temveč tudi zatrjevati, da dokazi, navedeni v izpodbijanem sklepu za ugotovitev obstoja kršitve, niso zadostni.
636
Kar na prvem mestu zadeva ravnanja, s katerimi so se usklajevale cene – pa naj so bila izvedena v razmerju do konkretnih nasprotnih strank ali trga na splošno – in ravnanja, s katerimi so se usklajevale dejavnosti trgovanja, je iz ustaljene sodne prakse razvidno, da so dovolj škodljiva za konkurenco, da jih je mogoče že po naravi šteti za škodljiva za pravilno delovanje običajnega konkurenčnega trga.
637
Prvonavedena ravnanja iz prejšnje točke se štejejo za horizontalne določitve cen med konkurenti, za katere je mogoče šteti, da imajo tako negativne posledice zlasti na ceno, količino in kakovost proizvodov in storitev, da za namene uporabe člena 101(1) PDEU ni treba dokazovati njihovih dejanskih posledic na trgu (glej sodbo z dne 2. aprila 2020, Budapest Bank in drugi, C‑228/18, EU:C:2020:265, točka 36 in navedena sodna praksa).
638
Kot je Komisija upravičeno navedla v točkah 645, 648 in 653 obrazložitve izpodbijanega sklepa, so se zadevne banke tako dogovorile o cenah, ki jih bo vsaka od njih ponudila stranki, bodisi z določitvijo enakih cen za to stranko bodisi z dogovorom, da bo ena od njih ponudila konkurenčnejšo ceno od druge. Pogovarjale so se tudi o svojih cenah za obveznice, ki jih bodo ponudile na trgu prek svojih prodajnih oddelkov ali borznih posrednikov, in skupaj oblikovale te cene, kar se je izvajalo v obliki predložitve ponudb za nakup ali prodajo borznim posrednikom z usklajenimi cenami ali pošiljanja seznamov interesov oziroma primerjalnih seznamov („comps lists“), to je seznamov, ki jih trgovalec predloži v okviru nove izdaje obveznic, iz katerih so razvidne cene podobnih obveznic s primerljivimi značilnostmi (dospelost, donosnost), kot jih imajo nove obveznice (točka 54 obrazložitve izpodbijanega sklepa), vsaka svojemu prodajnemu oddelku z usklajenimi cenami.
639
Drugonavedena ravnanja iz točke 636 zgoraj se štejejo za ravnanja, ki se nanašajo na razdelitev trga ali strank, katerih cilj je omejevanje konkurence (sodba z dne 19. decembra 2013, Siemens in drugi/Komisija, C‑239/11 P, C‑489/11 P in C‑498/11 P, neobjavljena, EU:C:2013:866, točka 218), kot je Komisija v bistvu navedla v točkah 646 in 681 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
640
Posledica takih ravnanj je bila ta, da zadevne banke niso dajale nakupnih ali prodajnih ponudb, da so umaknile (kill) nakupne ali prodajne ponudbe s trga, kadar bi lahko prišlo do konkurence ali interference druge z drugo, oziroma da so si razdelile transakcije in združile ali zmanjšale vsaka svojo pozicijo v odgovor na povpraševanje konkretne stranke (kot so si ga razkrile med seboj), s čimer je bila zlasti omejena pogajalska moč strank teh bank, kot je v bistvu ugotovila Komisija v točki 703 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
641
Poleg tega družbi Crédit agricole in Credit Suisse ne moreta veljavno trditi, da so bili pogovori z dne 28. septembra 2010, 10., 18. in 31. januarja, 15. februarja, 21. marca in 10. julija 2013 ter 12. marca 2015 napačno upoštevani pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot celote kot „omejevanja zaradi cilja“.
642
Kar zadeva pogovora z dne 18. in 31. januarja 2013, je bilo v točkah od 188 do 200 že ugotovljeno, da ni Komisija storila nobene napake glede protikonkurenčnosti teh izmenjav. Poleg tega se trditve družbe Crédit agricole v bistvu ne nanašajo na presojo konkretne škodljivosti zadevnih ravnanj z vidika konkurence.
643
Kar zadeva pogovora z dne 28. septembra 2010 in 10. januarja 2013 ter kot je razvidno iz točk od 269 do 278 in od 287 do 295 zgoraj, ta razkrivata vsaj usklajevanje dejavnosti trgovanja trgovalcev družb Credit Suisse in Deutsche Bank – v delu, v katerem je eden drugemu predlagal umik svoje cene, prikazane na zaslonu borznega posrednika, medtem ko se je zadnjenavedeni pogajal s tretjo osebo – ne da bi ti banki lahko dokazali, da dokazi, ki jih je predložila Komisija v zvezi s protikonkurenčnostjo teh pogovorov, ne zadostujejo.
644
Kar zadeva pogovor z dne 15. februarja 2013 in kot je razvidno iz točk od 201 do 208 zgoraj, ta razkriva vsaj usklajevanje o cenah, v okviru katerega sta se družbi Crédit agricole in Deutsche Bank pogovarjali in skupaj oblikovali svoje cene za obveznice, ki sta jih ponudili eni od strank, in sicer ne glede na to, da naj se tretji banki ne bi očital pogovor, za katerega družba Crédit agricole meni, da je bil podoben.
645
Kar zadeva pogovor z dne 21. marca 2013 in kot je razvidno iz točk od 217 do 227 zgoraj, sicer res ni mogoče šteti, da je iz njega razvidno usklajevanje cen. Vendar je treba ugotoviti, da družba Crédit agricole ni trdila in je še manj dokazala, da bi se izmenjave, do katerih je prišlo med tem pogovorom, napačno štele za izmenjave občutljivih poslovnih informacij z zadostno stopnjo škodljivosti za konkurenco, da so prispevale k opredelitvi zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“ (glej po analogiji sodbo z dne 12. januarja 2023, HSBC Holdings in drugi/Komisija, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, točka 151).
646
Kar zadeva pogovor z dne 10. julija 2013 in kot je razvidno iz točk od 236 do 243 zgoraj, ta razkriva vsaj usklajevanje o cenah in usklajevanje dejavnosti trgovanja družb Crédit agricole in Deutsche Bank, na podlagi katerega je trgovalec prvonavedene trgovalcu drugonavedene povedal, da bo dal ponudbo po isti ceni, kot mu jo je ta sporočil pred tem.
647
Nazadnje, kar zadeva pogovor z dne 12. marca 2015 in kot je razvidno iz točk od 257 do 267 zgoraj, ta razkriva vsaj ravnanje, s katerim je bil razdeljen trg, saj trgovalec družbe Crédit agricole ni dal ponudbe stranki, ki je navezala stik z njim in je navezala tudi stik s trgovalcem družbe Credit Suisse. Dalje, te ugotovitve ni mogoče omajati s trditvijo družbe Crédit agricole v zvezi s tem, da je bil ta pogovor, ki ga je začel trgovalec družbe Credit Suisse, „verjetno utemeljen s tem, da je ista stranka že prej trgovalca [družbe Crédit agricole] vprašala za ceno obveznic“, kot je to razvidno iz sodne prakse, navedene v točki 186 zgoraj.
648
Na drugem mestu, v zvezi z zadevnimi izmenjavami informacij, prvič, je treba ugotoviti, da se v nasprotju z nepodkrepljeno ad hoc trditvijo družbe Crédit agricole nanašajo na informacije, ki po eni strani niso dostopne javnosti in so po drugi strani poslovno občutljive.
649
Nedostopnost teh informacij javnosti je Komisija pravno zadostno dokazala v točkah od 714 do 719 obrazložitve izpodbijanega sklepa, v skladu s katerimi so bile mogoče le nekatere od njih delno opredeljive (discernible) prek zaslonov trgovalcev ali platform borznih posrednikov, vendar vsekakor ne da bi bilo mogoče opredeliti identiteto končnih nasprotnih strank.
650
Po navedbah družbe Crédit agricole trgovalci „nenehno in poglobljeno iščejo cene in vire likvidnih sredstev, [da] vedo, kje lahko kupijo in prodajo obveznice in po kakšni ceni“, kar naj bi utemeljevalo zadevne izmenjave. Kot pa je navedla Komisija v točkah 43 in 663 obrazložitve izpodbijanega sklepa, po eni strani informacije, izmenjane med strankami v zvezi z aktualno ali predvideno ponudbo cen, precej presegajo potrebno za namene oblikovanja cen zaradi pogajanj o dvostranskih transakcijah, po drugi strani pa bi bila v primeru, da bi bile izmenjane informacije dejansko dostopne javnosti, njihova izmenjava nekoristna.
651
Kar v zvezi s tem zadeva pogovor z dne 10. julija 2013, na katerega se sklicuje družba Crédit agricole, je treba ugotoviti, da ni ta banka – razen preproste trditve – predložila ničesar, s čimer bi bilo mogoče omajati ugotovitev, da informacije, izmenjane med tem pogovorom – med katerim je trgovalec družbe Crédit agricole trgovalcu družbe Deutsche Bank povedal, da bo dal ponudbo za obveznico po isti ceni, kot mu jo je zadnjenavedeni trgovalec pred tem sporočil – niso bile javne.
652
Komisija je poslovno občutljivost izmenjanih informacij pravno zadostno dokazala tudi v zvezi z informacijami, ki so se nanašale tako na aktualna in prihodnja trgovanja kot tudi na nedavna trgovanja. V zvezi s tem je Komisija v točkah 658 in 663 obrazložitve izpodbijanega sklepa zlasti ugotovila, da so se izmenjane informacije nanašale na dejavnosti strank, dejavnih na trgu danega dne, na njihove interese in prednostna področja trgovanja, kot jih je izrazila vsaka od zadevnih bank, vključno z obveznicami, ki bi jih stranka lahko imela ali iskala, in njihovo količino (volume), na to, ali bo stranka verjetno še naprej kupovala ali prodajala, in na ravni cen, ki jih je želela doseči ali jih je dosegla v nedavnih transakcijah.
653
Kar zadeva informacije v zvezi z nedavnimi trgovanji, je Komisija v točki 716 obrazložitve izpodbijanega sklepa prav tako ugotovila, da so bile lahko koristne za oceno trendov na trgu in prihodnjih poslovnih priložnosti, saj je bila seznanjenost s preteklimi rezultati za trgovalce zelo upoštevna informacija hkrati zaradi nadzora in možnosti prihodnjih pogodb, pri čemer se je sklicevala na točko 127 (neobjavljena) sodbe z dne 12. julija 2019, Sony in Sony Electronics/Komisija (T‑762/15, EU:T:2019:515).
654
Čeprav je glede na posebnost sektorja OSSA sklicevanje na zadevo iz sektorja, ki ni s prvonavedenim nikakor povezan, le malo upoštevno, nič manj ne drži, da je Komisija – v nasprotju s trditvijo družbe Crédit agricole – v izpodbijanem sklepu, zlasti v točki 659 njegove obrazložitve, jasno izpostavila, da so informacije v zvezi z nedavnimi trgovanji poslovno občutljive.
655
Poleg tega je poslovna občutljivost potrjena tako s poročilom družbe Compass Lexecon z dne 29. marca 2019, naslovljenim „The Economic Context of Price Discussions and the Exchange of ‚Sensitive Commercial Information‘ between Market Makers in SSA Bonds“ (Gospodarski okvir pogovorov o cenah in izmenjav „občutljivih poslovnih informacij“ med vzdrževalci trga v sektorju obveznic SSA, v nadaljevanju: prvo poročilo Compass Lexecon), ki ga je predložila družba Credit Suisse in je navedeno v točki 705 obrazložitve izpodbijanega sklepa, kot tudi v pisanjih družbe Crédit agricole. V zvezi s tem je zadnjenavedena banka izrecno navedla, da „mora trgovalec […], da je konkurenčen, razumeti, kako so se cene spreminjale v preteklosti, da ve, kaj mora narediti za sklenitev poslov“.
656
V zvezi s tem se družba Credit Suisse ne more uspešno sklicevati na točke od 185 do 191 sodbe z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija (T‑105/17, EU:T:2019:675), v katerih je Splošno sodišče opredelitev kot „omejevanje zaradi cilja“ zavrnilo v zvezi s pogovorom med trgovalcema, dejavnima na trgu eurskih obrestnih izvedenih finančnih instrumentov, ki se je nanašal na pozicije trgovanja.
657
Iz teh točk je namreč jasno razvidno, da razlog za to, da Splošno sodišče ni priznalo protikonkurenčnega cilja pogovora v zvezi s pozicijami trgovanja, ni v tem, da tak pogovor načelno ne more biti dovolj škodljiv za konkurenco, da bi ga bilo mogoče opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, ampak da Komisija v tej zadevi ni pravno zadostno dokazala, da je navedeni pogovor trgovalcema zagotovil prednost pri obveščenosti, na podlagi katere bi lahko prilagodila svoji trgovalni strategiji.
658
V obravnavanih zadevah pa je iz točk od 653 do 655 zgoraj razvidno, da je Komisija v izpodbijanem sklepu predložila tak dokaz.
659
Poleg tega je treba ugotoviti, da je Komisija v točki 665 obrazložitve izpodbijanega sklepa razlikovala med izmenjavami, ki so se nanašale na informacije v zvezi z nedavnimi dejavnostmi trgovanja, in tistimi „manjše vrednosti“, ki so se nanašale na bolj zgodovinske informacije.
660
Drugič, niti družba Crédit agricole niti družba Credit Suisse ne izpodbijata tega, da so zadevne izmenjave informacij potekale med omejenim številom gospodarskih subjektov na trgu OSSA.
661
V zvezi s tem je družba Credit Suisse v svojih pisanjih poleg tega navedla, da je bila prednost zadevnih ravnanj za zadevne banke ta, da so potekala znotraj „zaprte skupine“, ki jim je omogočila, „da so si ponudile manjše razpone, kot bi jih ponudile drugim vzdrževalcem trga, pri čemer so od nasprotne stranke zaupnice pričakovale vzajemnost“.
662
Kot je torej upravičeno ugotovila Komisija v točkah 658, 659, od 668 do 670, 672, 680 in od 740 do 742 obrazložitve izpodbijanega sklepa, so zadevne izmenjave informacij privedle do zmanjšanja negotovosti na trgu v korist zadevnih bank in s tem do asimetrije informacij, zaradi katere so te imele na voljo „veliko več informacij, kot bi jih lahko običajno pridobile“.
663
V skladu z ustaljeno sodno prakso pa pomenijo izmenjave informacij, ki lahko zmanjšajo ali odpravijo negotovosti pri zainteresiranih osebah glede datuma, obsega in načinov prilagajanja ravnanja na trgu, ki ga bodo opravila zadevna podjetja, zadostno stopnjo škodljivosti za konkurenco, da se šteje, da ni treba iskati njihovih posledic (glej v tem smislu sodbo z dne 12. januarja 2023, HSBC Holdings in drugi/Komisija, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, točki 115 in 116 ter navedena sodna praksa).
664
V zvezi s tem je iz točk od 279 do 286, od 209 do 216, od 228 do 232, od 233 do 235, od 244 do 248 in od 249 do 256 zgoraj razvidno, da imajo pogovori, kot so potekali 8. februarja 2012, 19. marca, 24. maja, 3. junija in 25. julija 2013 ter 6. avgusta 2014, take značilnosti.
665
Poleg tega je Sodišče razsodilo, da je treba za izmenjavo informacij, ki lahko odpravi negotovost pri zainteresiranih osebah glede datuma, obsega in načinov prilagajanja ravnanja na trgu, ki ga bodo opravila zadevna podjetja, šteti, da je dovolj škodljiva za konkurenco, ne glede na neposredne učinke na cene, ki jih plačajo končni potrošniki (glej v tem smislu sodbo z dne 12. januarja 2023, HSBC Holdings in drugi/Komisija, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, točki 203 in 204).
666
Komisija je zato upravičeno menila, da so bile na trgu OSSA izmenjave občutljivih poslovnih informacij med zadevnimi bankami dovolj škodljive za konkurenco, da prispevajo k temu, da se zadevna ravnanja kot celota opredelijo kot „omejevanje zaradi cilja“.
667
Taka ugotovitev še toliko bolj drži, ker je Komisija v točki 661 obrazložitve in opombi 740 izpodbijanega sklepa poudarila, da je trg OSSA trg, na katerem je obvladovanje tveganja in negotovosti eden ključnih parametrov konkurence, česar tožeči stranki ne izpodbijata, pri čemer se je upravičeno sklicevala na to, da so izmenjave informacij med konkurenti o podatku, ki se upošteva pri določanju cen in ni javen, še toliko bolj občutljive z vidika konkurence, če potekajo med trgovalci, ki delujejo kot „vzdrževalci trga“ (glej v tem smislu sodbo z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija, T‑105/17, EU:T:2019:675, točka 145).
668
Poleg tega se v nasprotju s trditvijo družbe Crédit agricole ugotovitev zadostne škodljivosti izmenjav občutljivih poslovnih informacij za konkurenco ne pogojuje s svojo „sistematičnostjo“, kot je to razvidno iz sodne prakse, navedene v točki 663 zgoraj.
669
Prav tako ni mogoče sprejeti trditve družbe Crédit agricole, ki se v bistvu nanaša na to, da je bila na trgu OSSA prisotna velika asimetrija informacij med vzdrževalci trga, zato naj povečanje te predhodno obstoječe asimetrije zaradi izmenjave zadevnih informacij ne bi bilo dovolj škodljivo za konkurenco.
670
Sorazmerna nepreglednost trga OSSA, ki privede do tega, da imajo lahko vzdrževalci trga težave pri določanju poštene cene obveznice, še ne pomeni, da med temi vzdrževalci trga obstaja asimetrija informacij, takoj ko se soočijo z navedeno nepreglednostjo. Pa tudi če bi ta asimetrija informacij obstajala, trditve družbe Crédit agricole trčijo ob polni učinek, ki ga je treba zagotoviti pojmu „omejevanje zaradi cilja“ in širše členu 101 PDEU, saj privedejo do relativizacije objektivne teže ravnanja, čeprav do njega pride na trgu, posebej občutljivem za ravnanja podjetij, ki ne določajo samostojno politike, ki jo nameravajo voditi na trgu.
671
Nazadnje, družba Credit Suisse ne more uspeti s sklicevanjem na sodbo z dne 23. novembra 2006, Asnef-Equifax in Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), da bi tako Komisiji odvzela možnost, da zadevne izmenjave občutljivih poslovnih informacij upošteva pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot celote kot „omejevanja zaradi cilja“.
672
Kot je bilo namreč že navedeno v točki 183 zgoraj, so se izmenjave informacij, zaradi katerih je bila izrečena sodba z dne 23. novembra 2006, Asnef-Equifax in Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), zelo jasno razlikovale od izmenjav, ugotovljenih in sankcioniranih v izpodbijanem sklepu, zlasti ker so se nanašale na anonimizirane informacije, nediskriminatorno na voljo vsem gospodarskim subjektom, ki delujejo na trgu.
673
Ob upoštevanju navedenega družbi Crédit agricole in Credit Suisse Komisiji neupravičeno očitata, da ni pravilno presodila škodljivosti zadevnih ravnanj, ko je ugotovila, da lahko prispevajo k temu, da se kot celota opredelijo kot „omejevanje zaradi cilja“.
iii) Očitki, ki se v bistvu nanašajo na „upravičenost“ zadevnih ravnanj
674
Iz navedenega izhaja, da so zadevna ravnanja kot celota dovolj škodljiva za konkurenco, da jih je Komisija lahko opredelila kot „omejevanje zaradi cilja“.
675
Vendar je treba preučiti, ali je mogoče to ugotovitev omajati s trditvami družb Crédit agricole in Credit Suisse v zvezi z „upravičenostjo“ zadevnih ravnanj.
676
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je družba Crédit agricole brez razlikovanja trdila, da so bili pogovori, ki so se ji očitali, „nujni“, „legitimni“, „pozitivni za konkurenco“ ali „neločljivo povezani s pravilnim delovanjem trga in bistveni zanj ter v širšo korist strank“.
677
Družba Credit Suisse je v podporo trditvi o napačni presoji gospodarskega okvira sporne kršitve brez razlikovanja trdila, da so bili zadevni pogovori „legitimni“ ali „pozitivni za konkurenco“.
678
Splošno sodišče je obe banki – glede na dvoumnost njunih navedb – v okviru ukrepa procesnega vodstva pozvalo, naj pojasnita, ali njune trditve temeljijo na točki 103 sodbe z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi (C‑307/18, EU:C:2020:52), in, če ni tako, naj pojasnita konceptualno podlago ali podlago iz sodne prakse, na kateri temeljijo.
679
Družba Crédit agricole je v odgovoru navedla, da se njene „glavne trditve ne opirajo na [to] točko [103]“, saj „kršitev Komisije presega neupoštevanje pozitivnih posledic za konkurenco“. Tako naj bi „imela ravnanja njenega trgovalca […] pozitivne posledice, tudi za konkurenco, kar bi morala Komisija upoštevati“.
680
Družba Credit Suisse je v odgovoru navedla, da je njena trditev v zvezi s tem, da zadevni pogovori niso bili dovolj škodljivi za konkurenco, da bi se opredelili kot „omejevanje zaradi cilja“, „podkrepljena s preudarki Sodišča iz [navedene] točke 103 […], na kateri pa ne temelji“. Kljub vsemu je družba Credit Suisse na obravnavi v odgovor na vprašanje Splošnega sodišča navedla, da se dejansko opira na navedeno točko 103.
681
V tem okviru je treba trditve družb Crédit agricole in Credit Suisse obravnavati, kot da se večinoma nanašajo na to, da so bila zadevna ravnanja pozitivna za konkurenco, dopolnilno pa še na to, da so bila „nujna“, „legitimna“ ali „neločljivo povezana in bistvena“.
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na pozitivne posledice zadevnih ravnanj za konkurenco
682
Družba Credit Suisse v okviru očitka, ki se nanaša na pozitivne posledice zadevnih ravnanj za konkurenco, trdi, da so prednostna razmerja med trgovalci bank, udeleženih pri sporni kršitvi, tem omogočila ne le izboljšanje kakovosti informacij, ki so si jih izmenjali, ampak tudi pridobitev likvidnih sredstev po boljših cenah zase in za svoje stranke.
683
Družba Credit Suisse se v podporo svojim trditvam sklicuje na prvo poročilo Compass Lexecon, v skladu s katerim sporočila v zvezi z določitvijo cen krepijo konkurenco med vzdrževalci trga in trgovalci, saj jih spodbujajo k objavi najboljših cen, da bi tako pritegnili pretoke naročil ter nato zmanjšali stroške transakcije in razpone.
684
Iz tega naj bi izhajalo, da Komisija v točkah 155, 376, 381, 603, 619, 658, 659 in 660 obrazložitve izpodbijanega sklepa ni mogla veljavno šteti, da so sporočila v zvezi z določitvijo cen zadevnim bankam omogočila presojo konkurenčnosti lastnih cen ali presojo pravilnosti svojega razumevanja trga zaradi povečanja njegove preglednosti in zmanjšanja negotovosti na njem. Ne bi naj mogla niti veljavno šteti, da so jim ta sporočila omogočila, da v svojo korist prilagodijo in določijo svojo strategijo v zvezi s trgom in drugimi trgovalci ter ustvarijo asimetrijo trga.
685
Zato družba Credit Suisse meni, da Komisija ni mogla ugotoviti, da so bila sporočila v zvezi z določitvijo cen že po naravi močno protikonkurenčna, niti, in fine, da je mogoče zadevna ravnanja opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“, zlasti ker so imele zadevne banke majhne skupne tržne deleže in je bil trg OSSA zelo konkurenčen.
686
Tudi družba Crédit agricole se je sklicevala na pozitivne posledice zadevnih ravnanj za konkurenco. V zvezi s tem je v točki 2.16 tožbe zgolj navedla, da „Komisija ni […] priznala, da imajo tovrstne informacije, posredovane med trgovalci, vrsto prednosti, saj se poenostavijo transakcije s partnerji in zagotavljanje likvidnih sredstev ter se omogoči določanje najboljših (najbolj konkurenčnih) cen, zlasti v korist strank“.
687
Kar zadeva upoštevanje domnevnih pozitivnih posledic ravnanja za konkurenco, iz sodb z dne 30. junija 1966, LTM (56/65, EU:C:1966:38, str. 359), in z dne 26. novembra 2015, Maxima Latvija (C‑345/14, EU:C:2015:784, točki 16 in 17), izhaja, da pri presoji gospodarskega in pravnega okvira, v katerega se umešča zadevno ravnanje, nikakor ni treba preučiti in še manj dokazati posledic tega ravnanja za konkurenco, ne glede na to, ali so te dejanske ali potencialne in negativne ali pozitivne (sodba z dne 21. decembra 2023, European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, točka 166).
688
Iz tega izhaja, da se pozitivne posledice za konkurenco, ki jih zatrjujeta tožeči stranki, ne upoštevajo v fazi opredelitve zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“.
689
Vsekakor je ob predpostavki, da je zatrjevane „pozitivne“ posledice teh ravnanj tako ali drugače mogoče ali treba upoštevati pri njihovi opredelitvi kot „omejevanje zaradi cilja“, treba navesti naslednje.
690
Družba Crédit agricole zgolj s trditvijo, navedeno v točki 686 zgoraj brez dodatnih pojasnil, ne more preprečiti opredelitve zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“.
691
Prav tako družba Credit Suisse ne more uspeti s trditvijo, da se je lahko po eni strani omejila že na dokaz o „verjetnosti na prvi pogled“, kar zadeva „pozitivne“ posledice svojih ravnanj, in da je po drugi strani Komisija kršila njeno pravico do obrambe, ker je zanjo uporabila neustrezna dokazna pravila.
692
Kar zadeva pomen „pozitivnih“ posledic, ki jih zatrjuje družba Credit Suisse, je treba ugotoviti, da se ta banka sklicuje na „pozitivne“ posledice, povezane izključno ali večinoma s 25 pogovori, ki se nanašajo na določanje cen, v zvezi s katerimi je bilo v točkah 110 in 569 zgoraj že opozorjeno, da njihovo izpodbijanje ni podkrepljeno in torej ni dopustno.
693
Torej je treba preučiti, ali lahko „pozitivne“ posledice takih pogovorov – če bi bile dokazane – preprečijo opredelitev vseh zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“, pri čemer v zvezi s temi ravnanji iz izpodbijanega sklepa izhaja, da imajo obliko izmenjav občutljivih poslovnih informacij, pa tudi usklajevanja cen in usklajevanja dejavnosti trgovanja (točki 614 in 616 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
694
V zvezi s tem trditev družbe Credit Suisse, ki večinoma temeljijo na prvem poročilu Compass Lexecon, ki ga je ta banka predložila v upravnem postopku, ni mogoče sprejeti.
695
Prvič, ugotoviti je treba, da se v skladu s točko 96 sodbe z dne 14. septembra 2022, Google in Alphabet/Komisija (Google Android) (T‑604/18, v pritožbenem postopku, EU:T:2022:541), o dokazni vrednosti izjav ali poročil, ki jih je na zahtevo ene od strank v podporo njenim trditvam predložila tretja oseba, ki se sklicuje na status strokovnjaka, presoja z več vidikov. Po eni strani mora njihov avtor predstaviti svoje kvalifikacije in izkušnje ter pojasniti, s katerega vidika so te upoštevne za podajo mnenja o preučevanem vprašanju. Po drugi strani morajo biti iz vsebine tega mnenja razvidni razlogi, iz katerih ga je smiselno upoštevati, pa naj gre za zanesljivost uporabljene metodologije ali upoštevnost odgovora, danega na to vprašanje za potrebe obravnavanih zadev. Splošno sodišče je v obravnavanih zadevah te dokumente preučilo ob upoštevanju teh načel in stališč, ki so jih v zvezi s tem predložile stranke.
696
Vendar je treba v zvezi z drugim od teh pogojev ugotoviti, da družba Credit Suisse kljub pozivu Splošnega sodišča, naj navede razloge, iz katerih je prvo poročilo Compass Lexecon smiselno upoštevati, ni predložila pojasnil.
697
Poleg tega je mogoče ugotoviti, da opis sektorja OSSA iz točk od 3.4 do 3.24 tega poročila ne vsebuje skoraj nobenega napotila na dokumente, s katerimi bi bilo mogoče podkrepiti utemeljenost tega opisa. Prav tako je v opisu vloge vzdrževalca trga v točkah 3.32 in 3.33 tega poročila napoteno na njegovo osrednjo vlogo ob navedbi primera trga podjetniških obveznic (corporate bonds) in napotilu na besedilo Komisije, v katerem je izrecno poudarjena razlika med trgom podjetniških obveznic in trgom OSSA.
698
Drugič, z ugotovitvami iz prvega poročila Compass Lexecon ni mogoče dokazati potrjenih „pozitivnih“ posledic sporočil v zvezi z določitvijo cen niti – še toliko manj – potrjenih „pozitivnih“ posledic vseh zadevnih ravnanj, ki niso omejena zgolj na taka sporočila.
699
V tem poročilu namreč ni nikakor ugotovljeno, da bi imela sporočila v zvezi z določitvijo cen potrjene „pozitivne“ posledice.
700
Nasprotno, iz točk 4.1 in 4.4 navedenega poročila je razvidno, da je v njem kljub ugotovitvi, da bi lahko ta sporočila privedla do usklajevanja cen, zgolj navedeno, da „so lahko pogovori o cenah in izmenjava ‚občutljivih poslovnih informacij‘, ker vzdrževalcem trga omogočajo učinkovitejšo določitev cene obveznice, z vidika konkurence nevtralni ali celo pozitivni za konkurenco“.
701
Poleg tega so v točkah 4.27 in 4.47 prvega poročila Compass Lexecon ter točki A.39 tega poročila morebitne nevtralne ali „pozitivne“ posledice sporočil v zvezi z določitvijo cen pogojene s tem, da „imajo akterji na trgu primerljiv dostop do informacij o dejanskih razmerah na trgu“ ali da „je na trgu zadosten delež obveščenih gospodarskih subjektov“.
702
V bistvu so v prvem poročilu Compass Lexecon ugotovljene nevtralne ali „pozitivne“ posledice sporočil v zvezi z določitvijo cen (nasprotno od sporočil, katerih namen je uskladitev ravnanj), le kadar postane zaradi teh sporočil trg pregleden ali preglednejši za vsaj zadostno število gospodarskih subjektov na trgu OSSA.
703
Kot pa je upravičeno ugotovila Komisija v točki 742 obrazložitve izpodbijanega sklepa, so zadevna ravnanja povzročila pomembno asimetrijo informacij med štirimi bankami, udeleženimi v sporni kršitvi, na eni strani in drugimi bankami, ki delujejo na trgu OSSA, na drugi strani. Tako je ugotovila asimetrijo, nastalo zaradi tega, ker je bila vsaka od bank, udeleženih pri sporni kršitvi, seznanjena s cenami, ki jih bodo prikazale druge udeležene banke, ter s poslovnimi tokovi in posebnimi prednostnimi področji strank, o čemer konkurenčne banke, ki niso bile udeležene pri sporni kršitvi, niso vedele čisto ničesar.
704
To ugotovitev, ki pomeni, da ni bilo potrjenih „pozitivnih“ posledic sporočil v zvezi z določitvijo cen, sta navsezadnje potrdili tudi družbi Crédit agricole in Credit Suisse.
705
S sklicevanjem na to, da so banke, udeležene pri sporni kršitvi, predstavljale le majhen delež vzdrževalcev trga, ki so delovali na trgu OSSA, namreč implicitno priznavata, da pogoji, katerih izpolnitev se zahteva s prvim poročilom Compass Lexecon za to, da lahko sporočila v zvezi z določitvijo cen povzročijo morebitne nevtralne ali „pozitivne“ posledice, v obravnavani zadevi niso izpolnjeni.
706
Ker „pozitivne“ posledice teh sporočil niso potrjene, enako velja tudi za „pozitivne“ posledice drugih zadevnih ravnanj, ki jih družbi Crédit agricole in Credit Suisse nista podkrepljeno zatrjevali in za katere torej nista dokazali, da imajo take posledice.
707
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da družba Credit Suisse in še toliko manj družba Crédit agricole nista dokazali, da imajo zadevna ravnanja kot celota – nič bolj kot tista, ki se nanašajo le na „sporočila v zvezi z določitvijo cen“ – takšne „pozitivne“ posledice, da bi bila omajana opredelitev kot „omejevanje zaradi cilja“.
708
Komisija je torej v točki 713 obrazložitve izpodbijanega sklepa upravičeno zavrnila trditve, ki se nanašajo na pozitivne ali ugodne posledice zadevnih ravnanj za konkurenco.
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na „nujnost“, „legitimnost“, „pozitivnost“ ali „neločljivo povezanost in bistvenost“ zadevnih ravnanj
709
Kot je bilo navedeno v točki 678 zgoraj, sta bili družbi Crédit agricole in Credit Suisse z ukrepi procesnega vodstva pozvani, naj pojasnita konceptualno podlago ali podlago iz sodne prakse, na kateri temeljijo njune trditve zlasti o „nujnosti“, „legitimnosti“, „pozitivnosti“ ali „neločljivi povezanosti in bistvenosti“ zadevnih ravnanj.
710
Splošno sodišče ni moglo niti ob upoštevanju odgovorov na te ukrepe procesnega vodstva niti – in nič bolj – obravnav natančno opredeliti točnih podlag za te očitke.
711
To je okvir, v katerem je treba preučiti trditve družb Crédit agricole in Credit Suisse ob predpostavi, da bi bilo z njimi mogoče omajati opredelitev zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“.
712
V delu, v katerem se družbi Crédit agricole in Credit Suisse sklicujeta na „nujnost“ zadevnih ravnanj in torej verjetno na izvzetje pomožnih omejitev (ancillary restraints) pri glavni transakciji, je treba opozoriti, da če določena transakcija ali dejavnost zaradi svoje nevtralnosti ali pozitivnega učinka na konkurenco ne spada na področje uporabe načela prepovedi iz člena 101(1) PDEU, tudi omejitev poslovne samostojnosti enega ali več udeležencev v tej transakciji ali dejavnosti ne spada na področje uporabe navedenega načela prepovedi, če je ta omejitev objektivno nujna za izvršitev navedene transakcije ali dejavnosti in sorazmerna s cilji ene ali druge (glej sodbo z dne 11. septembra 2014, MasterCard in drugi/Komisija, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, točka 89 in navedena sodna praksa).
713
Tako je treba predvsem raziskati, ali bi bila izvršitev zadevne dejavnosti brez zadevne omejitve nemogoča (sodba z dne 11. septembra 2014, MasterCard in drugi/Komisija, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, točka 91).
714
V obravnavanih zadevah pa družbi Crédit agricole in Credit Suisse nikakor nista dokazali, da dejavnost trgovanja z OSSA ali dejavnost vzdrževalca trga OSSA ne bi bila mogoča, če ne bi bilo zadevnih ravnanj (glej po analogiji sodbo z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija, T‑105/17, EU:T:2019:675, točka 155).
715
Zgolj s trditvijo družbe Credit Suisse, da zaradi nelikvidnosti in nepreglednosti trga OSSA zagotavljanje storitev takojšnjega izpolnjevanja naročil zahteva določeno stopnjo sodelovanja in reden pretok občutljivih poslovnih informacij med vzdrževalci trga, ni mogoče omajati te ugotovitve.
716
Nasprotno, po eni strani družba Credit Suisse tudi sama priznava, da izmenjava informacij o stanju inventarja med vzdrževalci trga tem omogoča, da „lažje“ najdejo možnosti za transakcije med trgovalci, kar kaže na to, da vsaj za taka ravnanja izmenjave informacij niso bile objektivno potrebne za opravljanje dejavnosti bank v sektorju OSSA.
717
V zvezi s tem je treba tudi opozoriti, da zaradi dejstva, da bi bila dejavnost brez zadevne omejitve zgolj težje izvedljiva oziroma manj dobičkonosna, zadevna omejitev ne more šteti za „objektivno nujno“, kar se zahteva za njeno opredelitev kot pomožno (sodba z dne 11. septembra 2014, MasterCard in drugi/Komisija, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, točka 91).
718
Po drugi strani je bilo v točkah od 703 do 705 zgoraj že ugotovljeno, da je zadevna ravnanja izvajalo omejeno število bank, ki so delovale v sektorju OSSA, iz česar je mogoče z zadostno gotovostjo izpeljati, da so lahko vse banke, dejavne v tem sektorju, svojo dejavnost opravljale brez takih ravnanj.
719
V delu, v katerem se družbi Crédit agricole in Credit Suisse sklicujeta na „legitimnost“, „pozitivnost“ ali „neločljivo povezanost in bistvenost za delovanje trga in v širšo korist strank“, je treba ugotoviti, da se zdi, da je mogoče te trditve ob predpostavki, da se razlikujejo od tistih v zvezi s „pozitivnimi“ ali nujnimi posledicami vseh ali dela zadevnih ravnanj, razlagati tako, da je z njimi napoteno na rešitev, do katere je prišlo Sodišče v sodbi z dne 19. februarja 2002, Wouters in drugi (C‑309/99, EU:C:2002:98, točka 97).
720
Vendar družba Crédit agricole ni predložila elementov, s katerimi bi bilo mogoče dokazati, da bi bilo treba razlogovanje, izoblikovano v navedeni sodbi, prenesti na obravnavano zadevo (glej po analogiji sodbo z dne 27. februarja 2020, Komisija/Belgija (Računovodje), C‑384/18, EU:C:2020:124, točka 49).
721
V zvezi s tem okoliščina, na katero se sklicuje družba Credit Suisse in jo je Komisija zavrnila v točkah od 707 do 713 obrazložitve izpodbijanega sklepa, to je, da so bile na nelikvidnem in nepreglednem trgu OSSA zadevne banke z vidika informacij sistematično v manj ugodnem položaju v primerjavi z nasprotnimi strankami, ki niso zagotavljale stalne navzočnosti na trgu (smart money clients), ter da so morale zato ta primanjkljaj informacij izravnati z iskanjem informacij pri določenem številu virov, zlasti pri trgovalcih drugih bank, ne more preprečiti opredelitve kot „omejevanje zaradi cilja“, tudi če bi bila ta okoliščina potrjena.
722
Kot je razvidno iz točk 124, 127 in 128 sodbe z dne 25. marca 2021, Lundbeck/Komisija (C‑591/16 P, EU:C:2021:243), in je bilo v bistvu navedeno v točki 737 obrazložitve izpodbijanega sklepa, ni namreč mogoče sprejeti, da podjetja poskušajo omiliti učinke dejanskih položajev, ki jih štejejo za pretirano neugodne, kot so morebitne asimetrije obstoječih tveganj med gospodarskimi subjekti na trgu, s tajnimi dogovori, katerih cilj je odprava teh neugodnosti. Taki dejanski položaji namreč ne morejo upravičiti kršitve člena 101 PDEU, še manj pa ravnanja, za katero je bilo ugotovljeno, da je dovolj škodljivo za konkurenco, da se šteje kot „omejevanje zaradi cilja“.
723
To mora še toliko bolj držati v obravnavani zadevi, ker, prvič, je do zadevnih ravnanj prišlo v škodo vseh vrst strank zadevnih bank, ne pa le v škodo „seznanjenih“ strank (smart money clients), kot je to razvidno iz točke 710 obrazložitve izpodbijanega sklepa in česar družba Credit Suisse ne izpodbija.
724
Drugič, kot ugotavlja Komisija v točki 709 obrazložitve izpodbijanega sklepa, ne da bi družba Credit Suisse to izpodbijala, so zunanji dejavniki, ki vplivajo na ceno OSSA, politični in ekonomski dogodki, ki vplivajo na kreditna tveganja v zvezi z državo, regijo ali sektorjem, ter možnost, da bo isti izdajatelj izdal novo izdajo obveznic. Poleg tega ni nobenega razloga za to, da bi imela v današnjem času takojšnjega obveščanja in elektronskih komunikacij določena skupina vlagateljev boljši dostop do teh informacij. Nazadnje, velika večina vlagateljev upravlja paleto sredstev, ki zajemajo delnice, obveznice in devize, medtem ko se trgovalci OSSA specializirajo za eno od kategorij vrednostnih papirjev in naj bi bili dobro obveščeni o upoštevnih zunanjih dogodkih.
725
Tretjič, zadevne banke na trgu OSSA niso delovale izključno kot vzdrževalci trga in jasno je bilo, da njihova vloga trgovalca ni bila zgolj „spodbujati likvidnost za podporo svojim strankam, ki so želele trgovati z OSSA“, kot je upravičeno ugotovila Komisija v točkah od 690 do 697 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
726
Zadnjenavedeni razlog v povezavi z dejstvom, ugotovljenim v točki 19 obrazložitve izpodbijanega sklepa, da na trgu OSSA ni bilo uradno imenovanih vzdrževalcev trga in so torej zadevne banke to dejavnost opravljale prostovoljno, ne da bi jih zavezovali obveznost določanja dvosmernih cen in obveznost trgovanja z nasprotnimi strankami, prav tako utemeljuje ugotovitev, da zadevne banke s sklicevanjem na svojo vlogo vzdrževalca trga in na tveganje, ki naj bi se navezovalo nanjo, ne morejo preprečiti, da se njihova ravnanja opredelijo kot „omejevanje zaradi cilja“, kot je upravičeno ugotovila Komisija v točkah 712 in 713 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
727
Poleg tega sodne prakse, navedene v točki 719 zgoraj, ni mogoče uporabiti v primeru ravnanj, katerih „posledica“ ni le omejevanje ali vsaj potencialno omejevanje konkurence z omejevanjem svobode delovanja nekaterih podjetij, temveč so za to konkurenco tako škodljiva, da upravičujejo ugotovitev, da je preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence celo njihov „cilj“. Tako je treba to, ali zadevno ravnanje v posameznem primeru spada na področje uporabe te sodne prakse, ugotavljati le, če se po preučitvi tega ravnanja izkaže, da njegov cilj ni preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence (glej v tem smislu sodbe z dne 28. februarja 2013, Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas, C‑1/12, EU:C:2013:127, točka 69; z dne 4. septembra 2014, API in drugi, od C‑184/13 do C‑187/13, C‑194/13, C‑195/13 in C‑208/13, EU:C:2014:2147, točka 49; z dne 23. novembra 2017, CHEZ Elektro Bulgaria in FrontEx International, C‑427/16 in C‑428/16, EU:C:2017:890, točke 51, 53, 56 in 57, ter z dne 21. decembra 2023, European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, točka 186).
728
Te ugotovitve ne more omajati sklicevanje družbe Credit Suisse brez dodatnih pojasnil na celotno sodbo z dne 31. marca 1993, Ahlström Osakeyhtiö in drugi/Komisija (C‑89/85, C‑104/85, C‑114/85, C‑116/85, C‑117/85 in od C‑125/85 do C‑129/85, EU:C:1993:120), ali na točko 137 sodbe z dne 12. decembra 2014, Eni/Komisija (T‑558/08, EU:T:2014:1080).
729
Torej se družba Credit Suisse ne more uspešno sklicevati na to, da naj bi bil cilj zadevnih ravnanj štirim bankam naslovnicam izpodbijanega sklepa in njihovim strankam omogočiti pridobitev likvidnih sredstev po boljši ceni.
730
V zvezi s tem je treba tudi opozoriti, da člen 101 PDEU tako kot druga pravila o konkurenci iz Pogodbe ni namenjen le varstvu neposrednih interesov potrošnikov, ampak tudi interesov konkurentov in strukture trga ter s tem konkurence kot take (glej po analogiji sodbo z dne 19. marca 2015, Dole Food in Dole Fresh Fruit Europe/Komisija, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, točka 125 in navedena sodna praksa).
731
Kot pa je v bistvu navedla Komisija v točki 742 obrazložitve izpodbijanega sklepa, ni v obravnavani zadevi nobenega dvoma o tem, da so zadevna ravnanja, čeprav so imele banke naslovnice izpodbijanega sklepa in prek njih njihove stranke dobro razumljen interes za tako ravnanje, škodovala ne le konkurentom zadevnih bank na trgu OSSA in njihovim strankam, ampak tudi konkurenci kot taki.
732
Torej je Komisija v točkah od 704 do 713 in od 735 do 737 obrazložitve izpodbijanega sklepa upravičeno zavrnila trditve družb Crédit agricole in Credit Suisse v zvezi s tem, da naj bi „nujnost“, „legitimnost“, „pozitivnost“ ali „neločljiva povezanost in bistvenost“ zadevnih ravnanj preprečevali, da se ta opredelijo kot „omejevanje zaradi cilja“.
4) Sklepna ugotovitev glede opredelitve zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“
733
Komisija, ki je zadevna ravnanja presodila ob ustreznem upoštevanju njihove vsebine, z njimi zastavljenih ciljev in gospodarskega okvira, v katerega so bila umeščena, je v točki 749 obrazložitve izpodbijanega sklepa upravičeno ugotovila, da je treba sporazume in/ali usklajena ravnanja, opisane v oddelku 4.2 izpodbijanega sklepa, opredeliti kot „omejevanje zaradi cilja“ ter da ji torej ni treba dokazati protikonkurenčnih posledic, še zlasti tistih, ki se nanašajo na stopnjo negotovosti na trgu OSSA in izhajajo iz zadevnih izmenjav občutljivih poslovnih informacij.
734
Prvi tožbeni razlog družbe Crédit agricole in prvi tožbeni razlog družbe Credit Suisse je treba zato delno zavreči kot nedopustna in delno zavrniti kot neutemeljena.
4.
Četrti tožbeni razlog družbe Crédit agricole in tretji tožbeni razlog družbe Credit Suisse, ki se nanašata na nezadostno obrazložitev in napake pri določitvi zneska njunih glob
735
Komisija je v okviru določanja zneska glob, naloženih vsaki od zadevnih bank, na prvem mestu navedla, da so banke naklepno ali vsaj iz malomarnosti kršile člen 101 PDEU, zato jim ta institucija lahko naloži globo v skladu s členom 23(2) Uredbe št. 1/2003 (točke od 874 do 886 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
736
Komisija je na drugem mestu, ne da bi tožeči stranki to izpodbijali, v okviru izvajanja Smernic in natančneje določanja vrednosti prodaje, ki se uporabi kot izhodišče za določitev osnovnega zneska glob (točke od 13 do 18 Smernic), ugotovila, da finančni produkti, kot so OSSA, ne ustvarjajo prodaje v običajnem smislu in da je zato v obravnavani zadevi primerno določiti približek vrednosti prodaje (točki 889 in 890 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
737
Na tretjem mestu je Komisija za vsako od zadevnih bank izračunala osnovni znesek njihove globe, najprej z upoštevanjem 16‑odstotnega deleža približka vsake od njih zaradi teže sporne kršitve (v nadaljevanju: množilni količnik teže) (točke od 1 do 23 Smernic) (oddelek 8.2.4.1; točke od 939 do 949 obrazložitve izpodbijanega sklepa), nato s pomnožitvijo s količnikom trajanja za vsako od njih (v nadaljevanju: množilni količnik trajanja) (točka 24 Smernic) (oddelek 8.2.4.2; točki 950 in 951 obrazložitve) in nazadnje s prištetjem dodatnega 16‑odstotnega odvračilnega zneska (točka 24 Smernic) (oddelek 8.2.4.3; točke od 952 do 954 obrazložitve).
738
Na četrtem mestu je Komisija izvedla prilagoditev osnovnega zneska, izračunanega za vsako od zadevnih bank (točke od 27 do 35 Smernic). V zvezi z nobeno od teh bank ni ugotovila obteževalnih ali olajševalnih okoliščin. Po drugi strani pa je osnovni znesek družb BofA in Crédit agricole pomnožila s posebnim odvračilnim količnikom, ki je znašal 1,3 oziroma 1,2 (v nadaljevanju: posebni odvračilni količnik) (točki 30 in 31 Smernic) (točke od 955 do 966 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
739
Tožeči stranki v okviru prvega, tretjega, četrtega in petega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole ter v okviru tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse, sestavljenega iz štirih delov, izpodbijata osnovni znesek glob, ki sta jima bili naloženi, in sicer večinoma iz petih razlogov.
740
Prvič, družba Credit Suisse v okviru prvega dela tretjega tožbenega razloga Komisiji očita, da je kršila obveznost obrazložitve v zvezi s podatki, uporabljenimi za izračun približka.
741
Drugič, tožeči stranki v okviru tretjega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in v okviru drugega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse Komisiji očitata kršitev Smernic, kar zadeva način, kako je določila približek.
742
Tretjič, družba Crédit agricole v okviru prvega dela četrtega tožbenega razloga Komisiji očita kršitev točke 13 Smernic, načela dobrega upravljanja in obveznosti obrazložitve, ker se je odločila, da kot referenčnega obdobja za izračun približka ne bo upoštevala leta 2014, to je zadnjega celega leta udeležbe te banke pri sporni kršitvi.
743
Četrtič, tožeči stranki v okviru četrtega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in v okviru tretjega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse Komisiji očitata, da je storila napake pri presoji pri določitvi množilnega količnika teže.
744
Petič, tožeči stranki v okviru petega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in v okviru četrtega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse Komisiji očitata, da je storila napake pri presoji pri določitvi množilnega količnika trajanja.
745
Poleg tega družba Crédit agricole v okviru drugega in četrtega dela četrtega tožbenega razloga izpodbija prilagoditve, ki jih je opravila Komisija v zvezi z osnovnim zneskom globe, ki ji je bila naložena.
746
Natančneje, Komisiji očita, da je po eni strani pri določitvi posebnega odvračilnega količnika kršila načelo enakega obravnavanja in da je po drugi strani storila napake pri presoji pri preučitvi olajševalnih okoliščin, do katerih bi morala biti upravičena.
747
Ti očitki bodo zaporedoma preučeni v vrstnem redu, navedenem v točkah od 739 do 746 zgoraj, v skladu z metodologijo, opredeljeno v Smernicah. Na prvem mestu bo tako preučena določitev osnovnega zneska globe, na drugem mestu pa njegove prilagoditve.
a)
Očitki v zvezi z osnovnim zneskom glob, naloženih družbama Crédit agricole in Credit Suisse
1) Očitki v zvezi z zneskom približka
748
Kot je bilo opozorjeno v točki 736 zgoraj, je Komisija menila, da je za določitev zneska globe vsake od zadevnih bank primerno izračunati približek.
749
Komisija je ob upoštevanju posebnosti OSSA v točki 892 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla, da je treba kot izhodišče za izračun približka upoštevati nominalne količine in vrednosti (v nadaljevanju: nominalni zneski) OSSA, ki so jih zadevne banke izmenjale vsaka v svojem posamičnem obdobju udeležbe pri sporni kršitvi.
750
V ta namen je Komisija upoštevala nominalne letne zneske OSSA, s katerimi se je trgovalo, vsake od zadevnih bank z nasprotnimi strankami v EGP v obdobju njene udeležbe pri sporni kršitvi po tej metodi: „[n]ominalni zneski iz trgovanja v obdobju posamične udeležbe pri omejevalnem sporazumu se za obdobje enega leta določijo z uporabo količnika, izračunanega glede na trajanje posamične udeležbe, tako da se skupni znesek deli s številom celih mesecev udeležbe in se nato to mesečno povprečje pomnoži z 12“. Tako se je odločila, da ne bo upoštevala nominalnih zneskov za zadnje celo leto udeležbe vsake od zadevnih bank pri sporni kršitvi, s čimer je odstopila od točke 13 Smernic (točki 893 in 894 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
751
Nato je Komisija v točki 896 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla, da so se OSSA izmenjevale na sekundarnem trgu po ceni, izraženi v odstotnem deležu njihovega nominalnega zneska. Iz tega je izpeljala, da se je prihodek iz teh transakcij odražal v razponu med nakupno in prodajno ceno vsake OSSA, ki so jo trgovalci kupili in nato znova prodali (bid-ask spread), ter da je treba ta razpon upoštevati pri izračunu približka.
752
V ta namen je Komisija menila, da je treba nominalne letne zneske, upoštevane za vsako od zadevnih bank, pomnožiti s količnikom, ki temelji na tem razponu (v nadaljevanju: prilagoditveni količnik), to je povprečnim razponom, posebej določenim za vsako banko in zmanjšanim za polovico, da se je tako upoštevalo dejstvo, da je vsaka nakupna ali prodajna transakcija, ki jo je izvedla ena od bank, predstavljala le polovico celotne transakcije nakupa in ponovne prodaje posamezne OSSA (točke od 897 do 899 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
753
Komisija se je pri določitvi prilagoditvenega količnika za vsako od bank, prvič, odločila upoštevati 33 kategorij reprezentativnih OSSA, ki jih je izdalo osem izdajateljev in so bile porazdeljene v pet razredov ročnosti (od 0 do 3 leta, od 3 do 5 let, od 5 do 7 let, od 7 do 10 let in več kot 10 let), pri čemer so se upoštevale pripombe, ki so jih podale banke po prejemu dopisa v zvezi z globami (točki 902 in 931 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
754
Drugič, Komisija je za vsako banko in vsak dan njene udeležbe pri kršitvi opravila rekonstrukcijo dnevnega razpona po metodi, ki je v točki 901 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedena tako:
755
Ta dnevni razpon je bil torej za vsako zadevno banko enak povprečju dnevnega razpona vsake od 33 upoštevanih kategorij OSSA, tehtanemu glede na nominalne zneske iz trgovanja te banke po posameznem izdajatelju in dospelosti.
756
Komisija je za določitev razpona za vsako kategorijo reprezentativnih OSSA uporabila javne podatke, pridobljene s platforme Bloomberg, za katere je menila, da so ustrezni in preverljivi (točke 903, 926 in 927 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
757
Ta platforma omogoča seznanitev za vsako od kategorij reprezentativnih OSSA s povprečnim razponom na trgu ob koncu vsakega dne (end-of-day spread), izračunanim na podlagi „Bloomberg BGN composite price source“ (v nadaljevanju: podatki BGN), ki temelji na izvršljivih in indikativnih cenah več borznih posrednikov (točka 903 obrazložitve in opomba 1060 izpodbijanega sklepa).
758
Tretjič, Komisija je končni razpon za vsako zadevno banko izračunala na podlagi izračuna aritmetične sredine dnevnih razponov, ki so ustrezali dnevom njene udeležbe pri sporni kršitvi (804 dni, to je 574 delovnih dni, za družbo Crédit agricole in 1738 dni, to je 1242 delovnih dni, za družbo Credit Suisse), po metodi, ki je bila v točki 900 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedena tako:
759
Komisija je tako v točkah 904 in 905 obrazložitve izpodbijanega sklepa za družbo Crédit agricole upoštevala končni razpon v višini [0,120 %–0,140 %] in torej prilagoditveni količnik v višini [0,060 %–0,070 %] (znesek, zmanjšan za polovico), zaokrožen na tretjo decimalko navzdol, kar ustreza približku v višini 6.501.321 EUR. Komisija je za družbo Credit Suisse upoštevala končni razpon v višini [0,190 %–0,210 %] in torej prilagoditveni količnik v višini [0,095 %–0,105 %] (znesek, zmanjšan za polovico), zaokrožen na tretjo decimalko navzdol, kar ustreza približku v višini 12.890.852 EUR.
760
Ti izračuni so podrobno pojasnjeni v zaupni prilogi k izpodbijanemu sklepu, ki se nanaša posebej na vsako zadevno banko in je bila vročena samo njej.
761
V tem okviru po eni strani družba Credit Suisse Komisiji očita, da je kršila obveznost obrazložitve, ker ji ni predložila elementov, na podlagi katerih bi lahko ocenila, ali metoda izračuna globe vsebuje napake, po drugi strani pa družbi Crédit agricole in Credit Suisse Komisiji v bistvu očitata, da je kršila Smernice, ker naj podatki, ki jih je uporabila ta institucija, ne bi bili „najboljši razpoložljivi podatki“ v smislu točke 15 Smernic in naj torej ne bi odražali gospodarskega pomena sporne kršitve.
i) Očitek družbe Credit Suisse, ki se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev izračuna globe
762
Družba Credit Suisse v okviru prvega dela tretjega tožbenega razloga Komisiji očita, da je kršila obveznost obrazložitve, ker ji izpodbijani sklep „ne zagotavlja dovolj informacij za ponovitev izračuna prilagoditvenega količnika“.
763
Komisija naj ji po eni strani ne bi predložila podatkov BGN v zvezi z upoštevanimi reprezentativnimi OSSA, po drugi strani pa naj ne bi posodobila kod International Securities Identification Number (ISIN) teh OSSA, ki so bile spremenjene po tem, ko je bil dopis v zvezi z globami že poslan.
764
Poleg tega družba Credit Suisse trdi, da je poskusila ponoviti izračune Komisije in da je izračunala prilagoditveni količnik v višini ne [0,095 %–0,105 %], kakršnega je upoštevala Komisija, ampak v višini [0,095 %–0,105 %] (za tisočinko odstotne točke manjši razpon).
765
Družba Credit Suisse s tem prvim delom Komisiji v bistvu očita, da ji ni zagotovila potrebnih podatkov, na podlagi katerih bi lahko preverila, ali izpodbijani sklep – in natančneje njegov del v zvezi z izračunom prilagoditvenega količnika – vsebuje napako, ki bi omajala veljavnost izračuna globe, ki ji je bila naložena.
766
Kar na prvem mestu zadeva trditev družbe Credit Suisse v zvezi z nenavedbo posodobljenih kod ISIN v izpodbijanem sklepu, je treba že uvodoma ugotoviti, da Komisija ne more uspeti s trditvijo, da „sodna praksa – [torej] sodba z dne 15. julija 2021, Komisija/Landesbank Baden-Württemberg in CRU (C‑584/20 P in C‑621/20 P, EU:C:2021:601, točka 105) – ne zahteva, da izpodbijani sklep vsebuje informacije, na podlagi katerih bi družba Credit Suisse lahko ponovila [njene] izračune“.
767
Poleg tega, da je točka 105 sodbe z dne 15. julija 2021, Komisija/Landesbank Baden-Württemberg in CRU (C‑584/20 P in C‑621/20 P, EU:C:2021:601), bolj večplastna, kot želi prikazati Komisija, je namreč Sodišče že večkrat razsodilo, da ta institucija sicer ni dolžna navesti vseh številčnih podatkov v zvezi z vsako vmesno stopnjo načina izračuna sprejete globe, naložene na podlagi člena 101 PDEU, mora pa vendarle pojasniti, kako je pretehtala in ocenila elemente, ki jih je upoštevala (glej sodbo z dne 10. julija 2019, Komisija/Icap in drugi, C‑39/18 P, EU:C:2019:584, točka 31 in navedena sodna praksa).
768
V tem smislu je Splošno sodišče v okoliščinah, podobnih tem v obravnavanih zadevah, presodilo, da je bistveno, da obrazložitev izpodbijanega sklepa tožeči stranki omogoča, da preveri, ali približek, ki ga je izbrala Komisija, morda vsebuje tako napako, ki omogoča izpodbijanje njegove veljavnosti (sodba z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija, T‑105/17, EU:T:2019:675, točka 346).
769
Vendar je treba ugotoviti, da je Komisija v izpodbijanem sklepu in natančneje v prilogi k njemu družbi Credit Suisse omogočila, da natančno opredeli reprezentativne OSSA, upoštevane pri izračunu prilagoditvenega količnika, čeprav naj ne bi navedla njihovih posodobljenih kod ISIN.
770
Iz priloge k izpodbijanemu sklepu, naslovljene „Annex to Decision AT.40346 SSA bonds (Credit Suisse) (confidential data)“, je namreč jasno razvidno, da je Komisija družbi Credit Suisse omogočila preverjanje utemeljenosti njenih izračunov, saj je poleg nominalnega letnega zneska transakcij te banke (preglednica 1) navedla sestavne dele prilagoditvenega količnika, in sicer tehtanje glede na izdajatelje (preglednica 2), tehtanje glede na ročnost (preglednica 3) in osnovo za tehtanje (preglednica 4).
771
Poleg tega je Komisija, kar zadeva opredelitev reprezentativnih obveznic, uporabljenih za izračun prilagoditvenega količnika za družbo Credit Suisse, predložila preglednico za vsako od 33 kategorij zadevnih OSSA (preglednice od 5 do 12), v taki obliki:
772
Komisija je v njej za vsako od teh 33 kategorij OSSA opredelila več posameznih OSSA iz različnih obdobij sporne kršitve, na podlagi česar je opredelila 88 posameznih OSSA, kot je navedla družba Credit Suisse.
773
Kot upravičeno navaja Komisija, taka predstavitev omogoča dovolj natančno opredelitev izdajatelja zadevne OSSA, kuponske obrestne mere in dospelosti za vsako obdobje sporne kršitve, opredeljeno z datumom začetka in datumom konca, kar je sicer družba Credit Suisse izrecno priznala v točki 82 replike.
774
Torej ni mogoče uspeti z očitkom Komisiji, da ni izpolnila obveznosti obrazložitve, ker v izpodbijanem sklepu ni navedla ali ni posodobila kod ISIN reprezentativnih OSSA, upoštevanih pri izračunu prilagoditvenega količnika.
775
Poleg tega je mogoče ugotoviti, da je iz poročila Compass Lexecon z dne 7. julija 2021, priloženega tožbi družbe Credit Suisse in naslovljenega „Economic report on the calculation of Credit Suisse’s bid-ask spread adjustement factor“ (Ekonomsko poročilo o izračunu prilagoditvenega količnika razpona za družbo Credit Suisse), razvidno, da je lahko ta banka na podlagi izpodbijanega sklepa in priloge k njemu ali dopisa v zvezi z globami z gotovostjo opredelila kodo ISIN za 85 od 88 reprezentativnih OSSA, upoštevanih za izračun prilagoditvenega količnika.
776
V zvezi s preostalimi tremi reprezentativnimi OSSA družba Credit Suisse v istem poročilu navaja, da je lahko vsaka od njih prejela dve kodi ISIN. Vendar hkrati ugotavlja, da „je za vsako od njih obstajala ena sama koda ISIN, ki je ustrezala obveznici, za katero so bili podatki v zvezi z nakupno in prodajno ceno na voljo na BGN“.
777
Iz tega izhaja, da je lahko družba Credit Suisse brez težav razumela, da je Komisija, ki je navedla, da je podatke, upoštevane za izračune prilagoditvenih količnikov, pridobila iz podatkov BGN, uporabila OSSA, za katere so bili podatki na voljo.
778
Poleg tega je iz poročila Compass Lexecon z dne 11. februarja 2022, naslovljenega „The inability to replicate the calculation of Credit Suisse’s bid-ask spread adjustement factor“ (Nezmožnost ponovitve izračuna prilagoditvenega količnika razpona za družbo Credit Suisse), razvidno, da je „ne glede na kombinacijo spodnjih ISIN, uporabljenih za te reprezentativne obveznice, skupni povprečni razpon, ki ga izračunamo, vedno [enak]“.
779
Torej je družba Credit Suisse kljub morebitnim nenatančnostim v izpodbijanem sklepu in prilogi k njemu ali v dopisu v zvezi z globami, za katere ta banka tudi sama priznava, da ne spremenijo izida njenega izračuna, lahko opredelila vse reprezentativne OSSA, ki jih je Komisija upoštevala pri izračunu prilagoditvenega količnika, ter preverila njegovo točnost in utemeljenost.
780
Kar na drugem mestu zadeva trditev družbe Credit Suisse v zvezi s tem, da v izpodbijanem sklepu ni podatkov, upoštevanih pri izračunu prilagoditvenega količnika – to je podatkov BGN reprezentativnih OSSA, upoštevanih za izračun tega količnika – niti na podlagi tega dejstva ni mogoče ugotoviti, da je Komisija kršila obveznost obrazložitve izpodbijanega sklepa.
781
V zvezi s tem je treba opozoriti, da v obrazložitvi ni treba podrobno navesti vseh upoštevnih dejanskih in pravnih okoliščin, ker je treba na eni strani zadostnost obrazložitve presojati ne le glede na njeno besedilo, ampak tudi glede na sobesedilo in vsa pravna pravila, ki urejajo zadevno področje, ter ker je treba na drugi strani ustrezno upoštevati dejstvo, da je bil akt, ki posega v položaj, sprejet v okoliščinah, ki so naslovniku znane (glej v tem smislu sodbo z dne 15. julija 2021, Komisija/Landesbank Baden-Württemberg in EOR, C‑584/20 P in C‑621/20 P, EU:C:2021:601, točka 104 in navedena sodna praksa).
782
Vendar je bilo v obravnavani zadevi v točki 774 zgoraj že ugotovljeno, da so v izpodbijanem sklepu dovolj natančno opredeljene reprezentativne OSSA, upoštevane pri izračunu prilagoditvenega količnika.
783
Dalje, kot izhaja iz točke 927 obrazložitve izpodbijanega sklepa in česar družba Credit Suisse ni izpodbijala, so podatki BGN javni podatki, do katerih ima torej ta družba dostop.
784
Torej Komisiji v izpodbijanem sklepu ni bilo treba navesti vseh dnevnih podatkov BGN za vse reprezentativne OSSA, upoštevane pri izračunu prilagoditvenega količnika.
785
Poleg tega to, da družba Credit Suisse ne bi mogla ponoviti izračuna Komisije v zvezi s prilagoditvenim količnikom, v obravnavani zadevi še ne bi dokazovalo, da izpodbijani sklep v zvezi s tem ni dovolj obrazložen.
786
Komisija je namreč v dupliki – in ne da bi družba Credit Suisse na obravnavi to izpodbijala – zelo natančno pojasnila, da različen izid, do katerega je prišla ta banka, izhaja iz dveh napak, ki ju je ta storila pri izračunu in sta povezani z napačno uporabo preglednic 5 in 8 iz priloge k izpodbijanemu sklepu, ki se nanašata na kategoriji OSSA izdajateljev EIB oziroma BNG.
787
Nazadnje, ob predpostavki, da se družba Credit Suisse – v nasprotju z naslovom in besedilom prvega dela svojega tretjega tožbenega razloga – sklicuje na to, da ji Komisija med upravnim postopkom ni predložila podatkov BGN reprezentativnih OSSA, ki jih je upoštevala pri izračunu prilagoditvenega količnika, in njihovih posodobljenih kod ISIN, je tak očitek nepovezan z neobrazložitvijo izpodbijanega sklepa, zatrjevano v okviru tega dela tožbenega razloga.
788
Glede na navedeno je treba prvi del tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse zavrniti kot neutemeljen.
ii) Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na kršitve Smernic
789
V okviru očitkov družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na kršitve Smernic pri določitvi približka, ti banki, obravnavani skupaj ali ločeno, Komisiji očitata, najprej, da se je oprla na sklop reprezentativnih OSSA in torej ni uporabila metodologije za izračun razpona na podlagi podatkov njunih lastnih transakcij (druga trditev iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in druga trditev iz drugega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse), dalje, da je pri izračunu končnega razpona za vsako od teh bank opravila fiksno tehtanje OSSA, upoštevanih za celotno obdobje kršitve in za vse zadevne banke (prva trditev iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole), ter, nazadnje, da je upoštevala podatke BGN, s katerimi naj bi bili precenjeni razponi OSSA (tretja trditev iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in prva trditev iz drugega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse). Podredno družba Credit Suisse Komisiji očita, da ji je pripisala nominalne zneske drugih bank (tretja trditev iz drugega dela tretjega tožbenega razloga).
790
Ti štirje očitki bodo preučeni zaporedoma.
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na to, da je Komisija zavrnila uporabo metodologije za izračun razpona, ki bi temeljila na podatkih njunih lastnih transakcij
791
Kot je bilo že navedeno v točkah od 748 do 760 zgoraj, je treba uvodoma opozoriti, da je Komisija menila, da je za določitev osnovnega zneska globe primerno uporabiti približek, določen s pomnožitvijo nominalnih letnih zneskov za OSSA, ki si jih je izmenjala vsaka od zadevnih bank v obdobju svoje udeležbe pri sporni kršitvi, s prilagoditvenim količnikom, izračunanim tako, da se je upoštevalo 50 % končnega razpona vsake od teh bank, ki ustreza aritmetični sredini tehtanih dnevnih razponov za 33 kategorij reprezentativnih OSSA, izmenjanih v obdobju njene udeležbe pri tej kršitvi.
792
Iz točke 902 obrazložitve izpodbijanega sklepa v povezavi s točkami od 18 do 22 dopisov v zvezi z globami, naslovljenih na družbo Crédit agricole in družbo Credit Suisse, na katera je napoteno v tej točki obrazložitve, je razvidno, da je Komisija upoštevala vzorec 33 kategorij OSSA, ki jih je izdalo osem izdajateljev, ki so na podlagi nominalnih zneskov, ki so bili predmet trgovanja, med prvimi desetimi izdajatelji za vsaj tri banke, ter so razvrščene v pet razredov ročnosti. To izbiro pojasnjuje z velikim številom izdajateljev OSSA na trgu, pri čemer je pomen nekaterih zelo omejen, in s praktičnimi razlogi, pri čemer navaja, da so za vsak dan obdobja kršitve izbrane reprezentativne OSSA iste za vse banke in izhajajo iz razčlenitve nominalnih zneskov, ki so bili predmet trgovanja, glede na ročnost in izdajatelja, kot so jo predložile banke.
793
Komisija je v točkah 930 in 931 obrazložitve izpodbijanega sklepa še navedla, da je prilagodila tehtanje izdajateljev in ročnosti, upoštevanih v vzorcu, v primerjavi s prvotno upoštevano v vsakem od dopisov v zvezi z globami, da je tako upoštevala pripombe, ki so jih v zvezi s temi dopisi predložile družbe BofA, Crédit agricole in Credit Suisse.
794
V zvezi s tem je Komisija glede družbe Crédit agricole navedla, da je upoštevala razčlenitev glede na izdajatelje in ročnosti OSSA, katerih imetnica je bila ta banka, kakršno je predložila zadnjenavedena. Ta razčlenitev je predstavljena v preglednicah 2 in 3 iz priloge k izpodbijanemu sklepu, ki ju ni predložila ta banka v prilogi k tožbi, ampak Komisija v prilogi k odgovoru na tožbo. Ti preglednici, naslovljeni „Weight per issuer (Crédit agricole)“ in „Weight per maturity (Crédit agricole)“, sta v taki obliki:
795
Komisija je na podlagi povezanih podatkov iz navedenih preglednic 2 in 3 določila osnovo za izračun prilagoditvenega količnika, navedenega v preglednici 4 iz priloge k izpodbijanemu sklepu, za katero so bili uporabljeni podatki BGN za vsak dan udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi.
796
Poleg tega je Komisija v prilogi k izpodbijanemu sklepu navedla, da ni upoštevala vzorca OSSA, ki jih je izdala Agence française de développement (AFD), saj je bila ta prisotna le med vodilnimi 10 izdajatelji družbe Crédit agricole, ne pa tudi drugih strank.
797
Komisija je podobna pojasnila, kot so bila navedena v točkah 794 in 795 zgoraj, podala tudi v zvezi z družbo Credit Suisse, vendar jih ta banka v tožbi ni izpodbijala.
798
Družba Crédit agricole v okviru druge trditve iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga trdi, da se je Komisija odmaknila od točke 15 Smernic, ker ni uporabila „najboljših razpoložljivih podatkov“, saj je upoštevala vzorec 33 kategorij OSSA, za katere je menila, da so reprezentativne, ob čemer pa ni pojasnila dejanske reprezentativnosti OSSA, s katerimi je trgovala ta banka.
799
Tako po navedbah družbe Crédit agricole skoraj 99 % OSSA, ki jih je upoštevala Komisija, „ni bilo predmet trgovanja [te banke] v nobenem trenutku v obdobju njene udeležbe pri zatrjevani kršitvi ali niso bile predmet trgovanja na dan, ko naj bi bile reprezentativne“, zato naj OSSA, ki so bile upoštevane v zvezi z njo, ne bi odražale njene dejanske dejavnosti trgovanja.
800
Torej naj bi morala Komisija uporabiti OSSA, s katerimi je družba Crédit agricole dejansko trgovala v obdobju udeležbe pri sporni kršitvi, in sicer še toliko bolj, ker naj bi imela na voljo podrobnosti o njih in ker naj za to ne bi bilo potrebnih veliko več izračunov. Alternativno bi lahko Komisija preprosto izbrala obveznice, s katerimi je družba Crédit agricole v obdobju udeležbe pri sporni kršitvi najpogosteje trgovala, kar naj bi prav tako pomenilo razmeroma malo dodatnega dela in naj bi privedlo do precej bolj reprezentativnega izida.
801
V istem smislu družba Credit Suisse v okviru druge trditve iz drugega dela tretjega tožbenega razloga trdi, da bi se morala Komisija pri izračunu njenega končnega razpona opreti na podatke o njenih lastnih transakcijah, in sicer po alternativni metodologiji iz poročila družbe Compass Lexecon z dne 8. januarja 2021, naslovljeni „Economic response to the EC’s Letter“ (Ekonomski odgovor na dopis Komisije, v nadaljevanju: drugo poročilo Compass Lexecon), ki ga je predložila ta banka v upravnem postopku in prilogi k tožbi.
802
Ta metodologija, ki jo je Komisija zavrnila v točkah 923 in 924 obrazložitve izpodbijanega sklepa, naj bi odražala to, da je trg OSSA po naravi izven organiziranega trga vrednostnih papirjev, in to, da naj bi bili razponi družbe Credit Suisse manjši od razponov, ki izhajajo iz podatkov BGN.
803
Alternativna metodologija, ki jo predlaga družba Credit Suisse, naj bi namreč temeljila na podatkih o transakcijah te banke, ki so bile v danem obdobju predmet vsaj enega nakupa ali ene prodaje, to je bodisi „popolnoma uravnoteženih“ transakcijah, kadar sta bila teoretična zneska transakcij nakupa in prodaje enaka, bodisi „delno uravnoteženih“ transakcijah, kadar sta bila ta zneska različna. Družba Credit Suisse je na podlagi teh podatkov za vsako OSSA in vsak časovni razpon izračunala povprečno nakupno ceno in povprečno prodajno ceno, ki sta temeljili na tehtanem povprečju cen vseh popolnoma ali delno uravnoteženih transakcij. Poleg tega je upoštevala razliko med povprečnimi nakupnimi in prodajnimi cenami, da je tako ocenila razpon, ki bi ga lahko dejansko dobila.
804
Družba Credit Suisse poleg tega meni, da njena alternativna metodologija nima pomanjkljivosti, ki jih je Komisija navedla v točkah 923 in 924 obrazložitve izpodbijanega sklepa. Prvič, zaradi povprečnega trajanja 107 minut med dnevnimi transakcijami nakupa in prodaje pri „delno uravnoteženih“ transakcijah naj njena metodologija izračuna še ne bi bila manj primerna od metodologije Komisije. Drugič, dejstvo, da se „delno uravnotežene“ transakcije ne nanašajo na iste zneske, naj ne bi privedlo do izkrivljene mere. Razponi med „uravnoteženimi“ in „delno uravnoteženimi“ transakcijami naj bi bili namreč zelo podobni, zato naj bi bilo izkrivljanje majhno. Tretjič, trditev Komisije, da „uravnotežene transakcije“ niso reprezentativen vzorec, naj ne bi bila točna ob upoštevanju podobnosti razponov, na katere je bilo napoteno v prejšnjem stavku, in naj ne bi bila upoštevna, ker so „srednje cene na podlagi podatkov BGN zelo podobne srednjim cenam na podlagi podatkov o dejanskih transakcijah družbe Credit Suisse“. Četrtič, Komisija naj bi v predhodni praksi odločanja že uporabila podatke v zvezi z dejansko prodajo, ki naj bi jim dala prednost pred javno dostopnimi podatki.
805
Družbi Crédit agricole in Credit Suisse z vsemi trditvami, predstavljenimi v točkah od 798 do 804 zgoraj, Komisiji v bistvu očitata načelo uporabe vzorca OSSA kot reference za izračun prilagoditvenega količnika glob, naloženih v izpodbijanem sklepu, družba Crédit agricole pa še neobrazloženost in neustreznost vzorca 33 kategorij OSSA, ki jih je upoštevala ta institucija.
806
V zvezi s tem je treba najprej poudariti, da točka 15 Smernic Komisiji nalaga uporabo „najboljših razpoložljivih podatkov“ za določitev vrednosti prodaje podjetja, kot je opredeljena v točki 13 teh smernic, in ob upoštevanju točke 16 navedenih smernic.
807
Zato v okoliščinah, v katerih se je Komisija odločila odstopiti od točke 13 Smernic in se je zato odpovedala določitvi osnovnega zneska globe z uporabo vrednosti prodaje blaga ali storitev podjetja, neposredno ali posredno povezane s kršitvijo, točke 15 teh smernic ni mogoče neposredno uporabiti.
808
Poleg tega ima Komisija v skladu z ustaljeno sodno prakso široko diskrecijsko pravico glede metode izračuna glob v primeru kršitve pravil Unije na področju konkurence (sodba z dne 10. julija 2019, Komisija/Icap in drugi, C‑39/18 P, EU:C:2019:584, točka 25).
809
Čeprav se je Komisija s sprejetjem Smernic res sama omejila pri izvrševanju te diskrecijske pravice, ima možnost, da od njih odstopi, če navede razloge za to (glej v tem smislu sodbo z dne 10. julija 2019, Komisija/Icap in drugi, C‑39/18 P, EU:C:2019:584, točka 29 in navedena sodna praksa).
810
V zvezi s tem je Sodišče razsodilo, da se lahko metoda, ki je opisana v Smernicah in ki temelji na upoštevanju vrednosti prodaje zadevnih proizvodov, povezane s kršitvijo, za določitev osnovnega zneska glob, ki se naložijo, včasih izkaže kot neprilagojena glede na posebne okoliščine zadeve in da je Komisija upravičena uporabiti drugo metodo izračuna, kot je ta, ki je opisana v Smernicah (glej v tem smislu sodbo z dne 10. julija 2019, Komisija/Icap in drugi, C‑39/18 P, EU:C:2019:584, točka 27).
811
Iz tega izhaja, da Komisiji, če svojo izbiro obrazloži in jo hkrati pravno zadostno utemelji, ni mogoče odvzeti možnosti, da za namene določitve osnovnega zneska globe uporabi metodo, ki upošteva reprezentativne vzorce dejavnosti zadevnih podjetij.
812
To, da podatki, ki izhajajo iz teh reprezentativnih vzorcev, niso enaki podatkom, ki izhajajo iz analize njihovih lastnih transakcij, je neločljivo povezano z uporabljeno metodo in Komisiji ne more preprečevati, da uporabi tako metodo izračuna, če se upoštevani vzorci izkažejo za dejansko reprezentativne.
813
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da se v sodni praksi priznava, da vrednost prodaje iz točke 13 Smernic ni – in niti ni treba, da je – povsem natančna slika pomena zadevne kršitve, kar enako velja tudi za približek vrednosti prodaje.
814
Sodišče namreč kljub potrditvi metodologije, ki jo je Komisija določila v točki 13 Smernic, priznava, da je po eni strani del prometa, ki je bil ustvarjen z blagom ali storitvami, ki so predmet kršitve, lahko le pokazatelj njenega obsega in odraža njen gospodarski pomen ter da se mu po drugi strani ne sme pripisati nesorazmeren pomen (glej v tem smislu sodbo z dne 19. marca 2009, Archer Daniels Midland/Komisija, C‑510/06 P, EU:C:2009:166, točki 74 in 76 ter navedena sodna praksa).
815
Podobno je Splošno sodišče razsodilo, da se za določitev globe na podlagi člena 101 PDEU ne uporabi natančen aritmetični postopek (sodbi z dne 5. oktobra 2011, Romana Tabacchi/Komisija, T‑11/06, EU:T:2011:560, točka 266, in z dne 15. julija 2015, SLM in Ori Martin/Komisija, T‑389/10 in T‑419/10, EU:T:2015:513, točka 436).
816
Če pa se Komisija pri izvajanju svoje široke diskrecijske pravice za presojo metodologije za izračun globe odloči, da od Smernic ne bo odstopila v celoti – kot ji je to dovoljeno s točko 37 – ampak odstopi zgolj od točke 13 – kot je to storila v obravnavanih zadevah – se ne sme oddaljiti od glavnih načel in logike, na katerih temeljijo navedene smernice (glej v tem smislu sodbo z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija, T‑105/17, EU:T:2019:675, točki 324 in 345), in zlasti od načela, izraženega v točki 15 teh smernic.
817
Tako mora Komisija ob izvajanju metodologije, ki jo opredeli, zlasti zagotoviti upoštevanje najboljših razpoložljivih podatkov pod temeljitim nadzorom pravnega in dejanskega položaja, ki ga opravi sodišče Unije (glej v tem smislu sodbi z dne 8. decembra 2011, Chalkor/Komisija, C‑386/10 P, EU:C:2011:815, točka 62, in z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija, T‑105/17, EU:T:2019:675, točka 348).
818
V tem okviru je treba presoditi, ali je Komisija obrazložila in pravno zadostno utemeljila to, da je odstopila od metodologije iz točke 13 Smernic in jo nadomestila z metodologijo, na podlagi katere je izračunala približek, tako da je nominalni letni znesek vsake od zadevnih bank pomnožila s prilagoditvenim količnikom, izračunanim na podlagi vzorca 33 kategorij OSSA, opisanega v točki 902 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
819
V zvezi s tem je treba na prvem mestu ugotoviti, da je Komisija v točkah od 887 do 890 obrazložitve izpodbijanega sklepa pojasnila – ne da bi tožeči stranki to izpodbijali – razloge, iz katerih je kot izhodišče za določitev osnovnega zneska globe uporabila približek.
820
V zvezi z uporabo vzorca 33 kategorija OSSA, ki jih je izdalo osem izdajateljev, na katere se nanaša točka 902 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je iz točk od 792 do 796 zgoraj razvidno, da je Komisija izpolnila obveznost obrazložitve, kar zadeva razloge, iz katerih je upoštevala teh osem izdajateljev OSSA – ne pa tudi nekaterih drugih izdajateljev, zlasti tistih s seznama vodilnih 10 izdajateljev družbe Crédit agricole – pa tudi razloge, iz katerih je upoštevala dospelosti OSSA, ki jih je izdalo teh osem izdajateljev.
821
Kar na drugem mestu zadeva utemeljenost izbire 33 kategorij OSSA, ki jih je upoštevala Komisija na podlagi njihove reprezentativnosti, je treba ugotoviti, da jih družba Credit Suisse ne izpodbija. Družba Crédit agricole ne izpodbija reprezentativnosti tega vzorca za vse banke, udeležene pri kršitvi, ampak trdi le, da ta vzorec ni reprezentativen za njeno dejavnost.
822
Vendar, prvič, je iz stolpca „Selected issuers“ v preglednici 2 iz priloge k izpodbijanemu sklepu, navedeni v točk 794 zgoraj, ki je družba Crédit agricole ne izpodbija, razvidno, da izdajatelji, ki jih je upoštevala Komisija, ustrezajo 78,8 % izdajateljev OSSA v portfelju te banke.
823
Drugič, ugotoviti je treba, da je iz preglednic 3 in 4 iz priloge k izpodbijanemu sklepu, ki sta navedeni v točkah 794 in 795 zgoraj in ju družba Crédit agricole prav tako ne izpodbija, razvidno, da je Komisija na podlagi osnove za izračun za osem izdajateljev OSSA, upoštevanih za vse zadevne banke, uporabila tehtanje ročnosti posebej za vsako od teh bank, ki ga je opredelila na podlagi podatkov, ki so ji jih predložile navedene banke med upravnim postopkom.
824
Torej je vzorec 33 kategorij OSSA, ki ga je upoštevala Komisija, dovolj reprezentativen med drugim za dejavnost družbe Crédit agricole, in sicer še toliko bolj, ker je Komisija v drugih fazah izračuna globe približek, ki ga je upoštevala za posamezno banko, še dodatno individualizirala.
825
Prilagoditveni količnik, uporabljen za posamezno banko, je namreč pomnožen z nominalnimi letnimi zneski posameznih bank, ki zajemajo vse izmenjane OSSA, in ne le nominalnih zneskov 33 kategorij reprezentativnih OSSA, ki jih je upoštevala Komisija za izračun prilagoditvenega količnika.
826
Poleg tega zadostne reprezentativnosti 33 kategorij OSSA, ki jih je upoštevala Komisija, ni mogoče omajati s trditvijo družbe Crédit agricole, da skoraj 99 % teh OSSA „ni bilo predmet trgovanja [te banke] v nobenem trenutku v obdobju njene udeležbe pri sporni kršitvi ali niso bile predmet trgovanja na dan, ko naj bi bile reprezentativne“.
827
Ugotoviti je namreč treba, da ta trditev ni podkrepljena z nobenim dokazom, zlasti številčnim, na podlagi katerega bi Splošno sodišče lahko presodilo o njeni utemeljenosti.
828
Čeprav se družba Crédit agricole s to trditvijo sklicuje na nedokazano okoliščino, da ni trgovala ali je malo trgovala z vsako od 86 – ne pa 88, kar zadeva to banko – posameznih OSSA, upoštevanih znotraj vsake od 33 kategorij reprezentativnih OSSA, kot so bile predstavljene v točkah 771 in 772 zgoraj, je treba ugotoviti, da ta banka ni dokazala, v čem naj bi se nakupna ali prodajna cena različnih posameznih OSSA, upoštevanih za vsako od teh 33 kategorij reprezentativnih OSSA, razlikovala od nakupne ali prodajne cene drugih OSSA, ki jih je izdal isti izdajatelj z enako ročnostjo in dospelostjo, kot so tiste, upoštevane v vsaki od navedenih 33 kategorij.
829
Poleg tega je ob upoštevanju elementov, ki jih ima na voljo Splošno sodišče, zlasti preglednic od 2 do 4 iz priloge k izpodbijanemu sklepu, ki so bile pripravljene na podlagi številčnih podatkov, ki jih je predložila sama družba Crédit agricole med upravnim postopkom in ki jih ta banka ne izpodbija, utemeljenost očitka družbe Crédit agricole še toliko manj potrjena, ker reprezentativnost ene od OSSA pomeni, da je banka lahko trgovala z drugimi OSSA, ne da bi bilo mogoče metodologiji, ki jo je uporabila Komisija, kaj očitati.
830
Kar na tretjem mestu zadeva alternativni metodologiji za izračun, ki ju predlagata družbi Crédit agricole in Credit Suisse, je treba ugotoviti, da ti banki Komisiji očitata, da ni uporabila metodologije za izračun prilagoditvenega količnika, ki bi temeljila na njunih transakcijah, družba Crédit agricole pa tej instituciji podredno še očita, da ni uporabila metodologije, ki bi temeljila na OSSA, s katerimi je ta banka v obdobju udeležbe pri sporni kršitvi najpogosteje trgovala.
831
Prvič, metodologija, ki bi temeljila na transakcijah družb Crédit agricole in Credit Suisse, bi za Komisijo – kot je ta upravičeno navedla v točki 923 obrazložitve izpodbijanega sklepa – pomenila izračun povprečnega razpona na podlagi transakcij nakupa in prodaje ali prodaje in nakupa, ki niso primerljive vsaj z dveh vidikov.
832
Iz točk 2.10 in 2.12 drugega poročilo Compass Lexecon je namreč razvidno, da alternativna metodologija, ki jo predlaga družba Credit Suisse, večinoma temelji na delno uravnoteženih transakcijah (partially balanced trades), ki so opredeljene kot transakcije v zvezi z obveznicami, ki so jih v določenem obdobju (dnevu, tednu ali mesecu) hkrati kupili in prodali trgovalci družbe Credit Suisse.
833
Vendar po eni strani tudi sama družba Credit Suisse v okviru trditev glede tega, kako je Komisija uporabila podatke BGN, priznava, da bi bilo pomembno upoštevati količino, ki je predmet trgovanja in lahko vpliva na razpon OSSA, s katerimi se trguje.
834
Primerjava transakcij nakupa in prodaje v različnih zneskih lahko torej izkrivi izračun razpona, medtem ko metodologija Komisije te pomanjkljivosti nima, saj se z njo primerjajo zneski, ki jih združuje platforma Bloomberg, kot je to razvidno iz opombe 1084 izpodbijanega sklepa.
835
Po drugi strani in kot je v bistvu navedla Komisija v točki 923 obrazložitve izpodbijanega sklepa, se lahko ob upoštevanju nestanovitnosti tečajev OSSA, ki jo družba Credit Suisse priznava, s primerjavo tečajev OSSA, med katerimi lahko mine „dan, teden ali mesec“ (po opredelitvi, podani v drugem poročilu Compass Lexecon za delno uravnotežene transakcije), izkrivi izračun razpona.
836
V zvezi s tem okoliščina, ki jo poudarja družba Credit Suisse, to je, da naj bi med dnevnima delno uravnoteženima transakcijama nakupa in prodaje povprečno preteklo 107 minut, ne zadostuje za izravnavo te pomanjkljivosti.
837
Ne omogoča namreč opredelitve, kakšen je povprečen čas za tedenske ali mesečne transakcije, ki se prav tako upoštevajo med delno uravnoteženimi transakcijami, niti kakšen je delež dnevnih delno uravnoteženih transakcij v primerjavi s tedenskimi ali mesečnimi delno uravnoteženimi transakcijami.
838
Metodologija Komisije nima niti te pomanjkljivosti. V skladu z njo se namreč primerjajo zneski v zvezi z nakupnimi in prodajnimi cenami OSSA, ki jih združuje platforma Bloomberg in so izračunani v istem trenutku, to je ob koncu dne, kot je to razvidno iz točke 921 obrazložitve izpodbijanega sklepa in česar družba Credit Suisse ne izpodbija.
839
Drugič, metodologija, ki bi temeljila na lastnih transakcijah družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki jo predlagata ti banki, bi privedla do tega, da bi se Komisija oprla na vzorec transakcij, katerega reprezentativnost ni dokazana.
840
Iz izjav družbe Crédit agricole, navedenih v točki 926 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je razvidno, da naj ta banka ne bi mogla imeti na voljo vseh cen svojih transakcij. V upravnem postopku se je tako sklicevala na to, da „je treba, če ni na voljo cena dejanskih transakcij, na podlagi katerih bi bilo mogoče izračunati razpon, uporabiti indikativne cenovne razpone (kot je BGN), ki so hkrati specifični za obveznico in specifični za dano obdobje“.
841
Prav tako je iz točke 2.12 drugega poročila Compass Lexecon razvidno, da naj bi v posameznih obdobjih delno uravnotežene transakcije družbe Credit Suisse, uporabljene kot osnova za pripravo tega poročila, predstavljale le od 14,2 do 59,2 % transakcij te banke, ob čemer naj bi v celoti uravnotežene transakcije predstavljale le med 1 in 2 %.
842
Družba Credit Suisse se ne more uspešno sklicevati na alternativno metodologijo za izračun, ki temelji na podatkih, ki se v nekaterih trenutkih njene udeležbe pri sporni kršitvi nanašajo na transakcije, reprezentativne le za približno 15 % vseh transakcij te banke.
843
Družba Credit Suisse ne more niti utemeljeno ugotoviti, da lahko, kadar delno uravnotežene transakcije zajemajo velik del vseh transakcij („med 14,2 % in 59,2 %“ v skladu s točko 2.27 drugega poročila Compass Lexecon), domneva, da je celota transakcij, za katere so bili izračunani razponi, reprezentativna za vse zadevne transakcije.
844
V zvezi s tem, nasprotno, metodologija Komisije nima te pomanjkljivosti, saj je ta institucija – kot je razvidno iz točke 903 obrazložitve izpodbijanega sklepa – uporabila vzorec reprezentativnih OSSA v portfelju posamezne banke tako z vidika izdajateljev kot tudi njihove ročnosti. Tako je namen te metodologije zagotoviti reprezentativnost celotne dejavnosti sankcioniranih bank, ne pa le njihovih delno uravnoteženih transakcij.
845
Tretjič, metodologija na podlagi podatkov o transakcijah družb Crédit agricole in Credit Suisse bi Komisijo prikrajšala za možnost, da ohrani dejavnik enotnosti iz svoje metode za izračun približka za vse zadevne banke – to je vzorec 33 kategorij reprezentativnih OSSA, ki se brez razlikovanja uporabi za vse banke – čeprav je namen osnovnega zneska globe ne le izpostaviti gospodarski pomen sporne kršitve, ampak tudi sorazmerno težo vsakega posameznega podjetja, udeleženega v njej, kot je to razvidno iz točke 6 Smernic.
846
Četrtič, metodologija, ki bi temeljila na podatkih o transakcijah zadevnih bank, bi tudi pomenila, da se opravijo izračuni, ki bi bili še veliko kompleksnejši od že tako kompleksnih izračunov, opravljenih v obravnavani zadevi, čeprav reprezentativnost upoštevanih OSSA, ugotovljena v točki 824 zgoraj, zagotavlja prav to, da upoštevani podatki ohranijo upoštevnost za izračun globe in omogočajo, da se gospodarski pomen sporne kršitve odrazi z natančnostjo, ki se zahteva s sodno prakso, navedeno v točki 813 zgoraj.
847
Metodologija, ki bi temeljila na podatkih o transakcijah zadevnih bank, bi namreč pomenila, da mora Komisija individualno – to je za vsako zadevno banko – opredeliti in uporabiti razpon donosnosti za vsako transakcijo, ugotovljeno za vsak dan udeležbe te banke pri sporni kršitvi, kot potrjuje predlog družbe Crédit agricole, naj se upošteva „metodologija […] na podlagi podatkov o transakcijah [te banke] v zvezi z obveznicami, ki so bile v danem obdobju predmet vsaj enega nakupa in ene prodaje“.
848
Poleg tega bi morala Komisija za to za vsako od zadevnih bank in vsako transakcijo opredeliti ustrezne nakupne in prodajne transakcije, na podlagi katerih bi lahko izračunala reprezentativni razpon, in to v okviru, v katerem – kot je bilo navedeno v točkah 833 in 835 zgoraj – ima znesek transakcij vpliv na njihovo ceno in nestanovitnost cene OSSA tekom dne otežuje ali celo onemogoča vsakršno zvezo med transakcijami, ki se zgodijo v različnih trenutkih.
849
Vendar bi taka metodologija – če že ne bi preveč otežila ali celo onemogočila izračuna prilagoditvenega količnika – za Komisijo pomenila nesorazmerno upravno breme (glej po analogiji sklepne predloge generalne pravobranilke J. Kokott v zadevi Pilkington Group in drugi/Komisija, C‑101/15 P, EU:C:2016:258, točka 37).
850
Petič, z dejstvom, da je Komisija v zadevi, v kateri je bil sprejet Sklep C(2016) 8530 final z dne 7. decembra 2016 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39914 – Evrski obrestni izvedeni finančni instrumenti), lahko uporabila podatke zadevnih bank, ji nikakor ne more biti naloženo, da jih uporabi v izpodbijanem sklepu. Poleg obstoječih razlik med obema zadevama, ki jih je Komisija ugotovila v točki 924 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je iz ustaljene sodne prakse razvidno, da te institucije njena predhodna upravna praksa ne zavezuje (glej v tem smislu sodbo z dne 19. marca 2009, Archer Daniels Midland/Komisija, C‑510/06 P, EU:C:2009:166, točka 82 in navedena sodna praksa).
851
Kar zadeva podredno metodo, ki jo predlaga družba Crédit agricole, je treba ugotoviti, da temelji na izboru OSSA, s čimer bi bila tudi po mnenju same družbe Crédit agricole kršena točka 15 Smernic. Dalje, poleg tega, da družba Crédit agricole ne opredeljuje OSSA, za katere meni, da so reprezentativne, bi imela ta metoda enake pomanjkljivosti, kot so bile navedene v točkah od 831 do 850 zgoraj.
852
Torej Komisija, ker je približek, na podlagi katerega je izračunala globe, naložene zadevnim bankam, določila ob upoštevanju vzorca 33 kategorij reprezentativnih OSSA, opisanega v točki 902 obrazložitve izpodbijanega sklepa, ni presegla diskrecijske pravice, ki ji je bila priznana za opredelitev metode za izračun glob, v okviru, v katerem – česar tožeči stranki ne izpodbijata – vrednost prodaje ni mogla biti ustrezen pokazatelj za namene izračuna navedenega osnovnega zneska.
853
Kot je Komisija upravičeno navedla v točki 933 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je metodologija, opisana v točkah od 889 do 905 obrazložitve izpodbijanega sklepa, jasna in koherentna ter omogoča pregledno in izvedljivo določitev približka. Koherentno se lahko uporabi za vse stranke, raven podrobnosti vsakega elementa pa je ustrezna za učinkovit, verodostojen in razumljiv izračun približka.
854
Kot je Komisija prav tako upravičeno ugotovila v točki 936 obrazložitve izpodbijanega sklepa, alternativne metodologije, ki sta jih predlagali družbi Crédit agricole in Credit Suisse, ne bi bile nič ustreznejše od metodologije, ki jo je uporabila ta institucija v izpodbijanem sklepu.
855
Glede na navedeno je treba drugo trditev iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in drugo trditev iz drugega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse zavrniti kot neutemeljeni.
– Očitek družbe Crédit agricole, da je bilo pri izračunu končnega razpona za vsako od zadevnih bank uporabljeno fiksno tehtanje OSSA, upoštevanih za celotno obdobje kršitve in za vse te banke
856
Družba Crédit agricole v okviru prve trditve iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga, kot izhaja iz njene tožbe, Komisiji očita, da „je izračunala [končni] razpon z uporabo fiksnih tehtanj za vsa upoštevna obdobja za vse banke, in ne le za upoštevno obdobje, ki se uporablja za [družbo Crédit agricole]“, ter da „zato ni upoštevala sprememb v modelu transakcij tako na splošno kot v zvezi s transakcijami same [družbe Crédit agricole]“.
857
Ta očitek družbe Crédit agricole, s katerim se v bistvu izpodbija točka 933 obrazložitve izpodbijanega sklepa, temelji na napačnem razumevanju metodologije, ki jo je upoštevala in uporabila Komisija, kakor izhaja zlasti iz točk 902 in 903 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
858
Kot je razvidno iz točke 903 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je Komisija sicer res upoštevala isti vzorec, sestavljen iz 33 kategorij reprezentativnih OSSA, na podlagi katerega je izračunala približek za vse zadevne banke, ter da je razčlenitev OSSA po posameznih izdajateljih in ročnosti za isto banko ostala enaka za celotno obdobje njene udeležbe pri sporni kršitvi. Vendar je iz iste točke 903 obrazložitve še razvidno, da je Komisija za vsako stranko in vsak delovni dan obdobja kršitve vsake od njih izračunala dnevni razpon na podlagi tehtanega povprečja teh 33 kategorij reprezentativnih OSSA.
859
Kar natančneje zadeva družbo Crédit agricole, ta ugotovitev izhaja tudi iz stolpca „Rescaled weights“ v preglednici 2 iz priloge k izpodbijanemu sklepu v povezavi s preglednicama 3 in 4 iz iste priloge, navedenima v točkah 794 in 795 zgoraj.
860
Iz teh preglednic je razvidno, da so bile referenčne OSSA sicer iste za vse zadevne banke v celotnem obdobju kršitve ter da je razčlenitev OSSA po posameznih izdajateljih in ročnosti za isto banko ostala enaka za celotno obdobje njene udeležbe pri sporni kršitvi, vendar je bila ta razčlenitev specifična za vsako banko in je bil na njeni podlagi določen dnevni razpon, ki je bil torej prav tako specifičen prav zanjo, zato so se upoštevale posebnosti njene dejavnosti trgovanja.
861
Kar poleg tega zadeva trditve družbe Crédit agricole iz replike, v katerih navaja, da je želela s svojimi trditvami Komisiji očitati neupoštevanje „tehtanja med dnevi“, je treba ugotoviti, da s to trditvijo – tudi če bi jo bilo mogoče kljub pozni predložitvi obravnavati kot dopustno – ni mogoče uspeti.
862
Družba Crédit agricole namreč v okviru teh trditev na podlagi „hipotetičnega“ primera – kot ga je sama poimenovala – zgolj navaja, da bi v primeru pomembnih sprememb v intenzivnosti trgovanja ene od bank med posameznimi dnevi metoda, ki jo je uporabila Komisija, težila k precenitvi dejavnosti bank. Vendar navedena banka ni predložila ničesar, kar bi dokazovalo, da je imela njena dejavnost v času njene udeležbe pri sporni kršitvi take značilnosti.
863
Glede na navedeno je treba prvo trditev iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole zavrniti kot neutemeljeno.
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na uporabo podatkov BGN
864
Komisija je v točki 903 obrazložitve izpodbijanega sklepa in v opombi 1060, na katero ta napotuje, navedla, da „so bili podatki o razponih […] za 33 [kategorij] reprezentativnih obveznic zbrani na podlagi zbirnega vira cen Bloomberg BGN[, ki je opisan kot] sestavljena cena v realnem času za podjetniške in državne obveznice“.
865
Komisija je v točki 918 obrazložitve izpodbijanega sklepa uporabo podatkov BGN utemeljila tako:
„Kar zadeva vir informacij o razponih, je v dopisu [o globah] pojasnjeno, da po analizi[…] ‚[p]odatki iz spisa ne pomenijo vzorca, ki bi sam zase zadostoval za zagotovitev, da so sorazmerno zastopane vse ročnosti in vsi upoštevni izdajatelji, ki so jih navedle stranke v odgovorih na zahteve Komisije po informacijah‘, zato je Komisija zbrala podatke o razponih med nakupnim in prodajnim tečajem iz zbirnega vira cen Bloomberg BGN na dnevni osnovi za reprezentativne obveznice. Z drugimi besedami, Komisija, ki je začasno predvidela hkratno uporabo podatkov iz svojega spisa in javnih podatkov in je ugotovila, da podatki iz spisa niso dovolj reprezentativni, se je odločila za najustreznejši vir podatkov za izračun razponov, ki so se uporabljali.“
866
V opombi 1084 k točki 921 obrazložitve izpodbijanega sklepa je Komisija navedla, da „so, kar zadeva aktualne cene, cene Bloomberg BGN sicer cene v realnem času in se izračunavajo znotraj istega dne sproti ob dotoku novih cen […], vendar sta, kar zadeva zgodovinske cene, na voljo le nakupna in prodajna cena ob koncu dne.“
867
Komisija je v opombi 1085 pod isto točko obrazložitve izpodbijanega sklepa dodala:
„Komisija je za izračun dnevnih razponov uporabila le nakupni in prodajni tečaj Bloomberg BGN. Nakupni in prodajni tečaj Bloomberg BGN se ocenita v istem trenutku (ob koncu dne). Torej pri izračunu razpona tako, da se od prodajnega tečaja Bloomberg BGN odšteje nakupni tečaj Bloomberg BGN, ne nastane časovni razmik, ki bi lahko izkrivil izid. Vendar tega razpona ob koncu dne ni mogoče uporabiti za cene znotraj istega dne […]. Nasprotno, v skladu s pristopom Komisije se uporablja povprečni razpon ob koncu dne za posamezno reprezentativno obveznico tekom celotnega obdobja udeležbe pri kršitvi, ki se uporabi za nominalne zneske, ki so bili predmet trgovanja.“
868
Tožeči stranki v okviru tretje trditve iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in v okviru prve trditve iz drugega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse Komisiji očitata upoštevanje podatkov BGN, ki naj ne bi bili ustrezni za izračun približka. Ti podatki naj bi napihnili ceno, po kateri so zadevne banke transakcije dejansko izvedle, in posledično prilagoditveni količnik, izračunan na njihovi podlagi.
869
V zvezi s tem družba Crédit agricole posebej navaja, da so v „omejenem vzorcu“ transakcij dejansko dobljeni razponi približno štirikrat nižji od razponov ob koncu dne, dobljenih na podlagi podatkov BGN. To naj bi dokazovalo, da so bili ti razponi umetno višji od dejanskih razponov. V teh okoliščinah naj bi morala Komisija upoštevati te „najboljše razpoložljive podatke“, čeprav jih je bilo mogoče uporabiti le informativno, zlasti „z zmanjšanjem končnega razpona z ustreznim količnikom“.
870
Družba Credit Suisse Komisiji očita uporabo podatkov BGN, ki naj bi temeljili na nepojasnjeni in nepregledni „ekskluzivni metodologiji“. Poleg tega naj bi se zdelo, da ti podatki bolj kot razpone pri izvedenih transakcijah odražajo prvotne cene in ocene glede cen, s čimer naj bi bilo mogoče zagotoviti le podatke o največjih razponih, ki jih lahko ta banka pričakuje, kot naj bi to izhajalo iz drugega poročila Compass Lexecon. Podatki BGN naj bi bili tudi nepopolni, ker naj ne bi upoštevali količine potencialnih transakcij, ki lahko vpliva na razpone. Dalje, precenjevali naj bi dobljene razpone, kadar družba Credit Suisse izvede transakcije z drugimi vzdrževalci trga, kot naj bi prav tako izhajalo iz drugega poročila Compass Lexecon. Poleg tega družba Credit Suisse meni, da Komisija ne bi smela zavrniti najustreznejšega vira podatkov z obrazložitvijo, da druga stranka v omejevalnem sporazumu ne more predložiti enakih podatkov.
871
Kot je bilo navedeno v točki 807 zgoraj, se točka 15 Smernic v obravnavani zadevi neposredno ne uporablja, saj je Komisija odstopila od metode za izračun glob, določene v točki 13 teh smernic.
872
Čeprav pa je Komisija ob uresničevanju svoje široke diskrecijske pravice v zvezi z metodo za izračun globe – v obravnavani zadevi upravičeno – opredelila metodo za izračun glob, alternativno metodi iz točke 13 teh smernic, mora pri izvajanju te metodologije kljub vsemu upoštevati najboljše razpoložljive podatke.
873
Opredeliti je torej treba, ali podatki BGN, na podlagi katerih je Komisija določila končni razpon, pomenijo najboljše razpoložljive podatke pri izvajanju metodologije, ki jo je opredelila.
874
V tem okviru in ob upoštevanju obrazložitve, ki jo je Komisija navedla v izpodbijanem sklepu (točki 903 in 918 obrazložitve), zlasti tiste, s katero je zavrnila trditve, na katere sta se sklicevali zadevni banki med upravnim postopkom (točke od 919 do 929 obrazložitve), ti ne moreta zgolj trditi, da so podatki, ki jih je uporabila Komisija, z enega ali več vidikov nezadostni, ampak, nasprotno, morata dokazati, da v okviru metodologije, ki jo je ta institucija zakonito opredelila, dejansko obstajajo boljši podatki od tistih, ki jih je uporabila, in da so ti podatki dejansko na voljo (glej po analogiji sodbo z dne 24. septembra 2019, HSBC Holdings in drugi/Komisija, T‑105/17, EU:T:2019:675, točka 324).
875
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da družba Crédit agricole na podlagi študije, ki je pred Splošnim sodiščem ni predložila in za katero sama priznava, da se nanaša na „omejen vzorec“ transakcij, večinoma trdi, da bi morala Komisija namesto podatkom BGN dati prednost dejanskim razponom, s katerimi je ta banka izvedla transakcije in ki bi jih bilo treba izračunati tako, da bi se „informativno“ oprli na zgoraj navedeni „omejeni vzorec“, na podlagi katerega bi opredelili „ustrezen“ količnik zmanjšanja razpona.
876
Vendar s takimi nenatančnimi in nezadostno podkrepljenimi elementi ni mogoče dokazati, da je bil na voljo drug sklop popolnih in koherentnih podatkov poleg sklopa, ki so ga sestavljali podatki BGN, ki jih je uporabila Komisija, in še toliko manj, da je bil boljši od njega.
877
Povsem nasprotno, to, da je družba Crédit agricole svoj očitek utemeljila zgolj z „omejenim vzorcem“ podatkov, prej nakazuje, da ta banka – in še manj Komisija – ni mogla opredeliti in natančno dokumentirati transakcij, ki jih je sama izvedla.
878
V zvezi s tem Splošno sodišče ne more mimo ugotovitve – kot je to razvidno iz točke 926 obrazložitve izpodbijanega sklepa – da je družba Crédit agricole v upravnem postopku poleg tega navedla, da „je treba, če ni na voljo cena dejanskih transakcij, na podlagi katerih bi bilo mogoče izračunati razpon, uporabiti indikativne cenovne razpone (kot je BGN), ki so hkrati specifični za obveznico in specifični za dano obdobje“, da „je ustrezen vir teh podatkov ponudnik podatkov Bloomberg, ki za vsako obveznico in za vsak dan zagotavlja nakupni in prodajni tečaj ob koncu dne“, ter da „[r]azlika med temi prodajnimi in nakupnimi tečaji za vsako obveznico in za vsak dan zagotavlja podatek o razponu ob koncu dne posebej za posamezno obveznico“, česar ta banka ne izpodbija.
879
Dalje, čeprav študija, na katero se sklicuje družba Crédit agricole, sovpada s trditvami, ki jih je ta banka navedla v upravnem postopku, je iz točke 925 obrazložitve izpodbijanega sklepa razvidno, da jih je Komisija upravičeno zavrnila, in sicer večinoma zato, ker v okviru metodologije, ki jo predlaga ta banka, zaradi nestanovitnosti cen znotraj istega dne nakupne cene obveznice ni mogoče primerjati z nakupno ceno obratne transakcije, izvršene istega dne.
880
Nazadnje, če je želela družba Crédit agricole svoje trditve utemeljiti na ekonomski študiji, ki jo je predložila v prilogi A.10 k tožbi, bi morala navesti natančne točke v podporo tem trditvam, ne pa da je zgolj omenila njen obstoj v uvodu k tožbi pod naslovom „Okvir tožbe“ in nanjo napotila v repliki v okviru očitka v zvezi z napako Komisije, kar zadeva referenčno obdobje, upoštevano za izračun globe, ki ji je bila naložena (prvi del njenega četrtega tožbenega razloga).
881
Podobno kot družba Crédit agricole tudi družba Credit Suisse trdi, da bi morala Komisija za določitev njenega prilagoditvenega količnika namesto podatkov BGN uporabiti dejanske razpone, s katerimi so bile transakcije te banke izvedene.
882
Družba Credit Suisse v podporo svoji trditvi navaja različne očitke glede podatkov BGN, ki jih je treba preučiti zaporedoma.
883
Uvodoma je treba zavrniti očitek v zvezi s tem, da naj bi Komisija zavrnila dejanske razpone, s katerimi so bile transakcije izvedene, in namesto njih uporabila podatke BGN, ker naj druga stranka v omejevalnem sporazumu ne bi mogla predložiti enakih podatkov.
884
Ta očitek temelji na napačnem razumevanju točke 918 obrazložitve izpodbijanega sklepa. V tej točki obrazložitve je navedeno, da je uporaba podatkov BGN upravičena, ker podatki iz spisa Komisije ne zagotavljajo vzorca, ki bi bil sam zase dovolj za zagotovitev, da so sorazmerno zastopane vse upoštevne ročnosti in vsi upoštevni izdajatelji, ki so jih navedle stranke v odgovorih na zahteve Komisije po informacijah.
885
Prav tako je treba zavrniti očitek družbe Credit Suisse v zvezi s tem, da ni znan način priprave podatkov BGN, zato naj ne bi bilo gotovo, kakšen obseg jim dodeliti.
886
Kot navaja družba Credit Suisse in kot je razvidno iz dokumentov, ki jih pripravlja platforma Bloomberg, sicer drži, da je način priprave podatkov BGN delno neznan. Vendar zato Komisija še ne more biti prikrajšana za možnost uporabe teh podatkov v obravnavani zadevi.
887
Kot je namreč po eni strani razvidno iz točk 33, 220 ali 725 obrazložitve izpodbijanega sklepa, so podatki, ki jih zagotavlja ta platforma, podatki, ki jih trgovalci obravnavajo kot zelo verodostojne, saj – kot navaja družba Credit Suisse – platforme, kakršna je platforma Bloomberg, zbirajo informacije o trgu in jih nato posredujejo vsem akterjem na trgu.
888
Kot je po drugi strani razvidno iz opombe 1060 izpodbijanega sklepa, ki se nanaša na dokument, ki ga je pripravila platforma Bloomberg, so podatki BGN vir, ki temelji na izvršljivih in indikativnih cenah več gospodarskih subjektov in ki navaja cene, ki so na voljo za dosego soglasja, in ki ga je – kot ugotavlja Komisija – pripravila z vidika postopka tretja oseba.
889
Torej ni mogoče veljavno trditi, da Komisija ne more uporabiti referenčnih podatkov, kot so podatki BGN, ker je način njihove priprave delno neznan, še zlasti ker družba Credit Suisse nikakor ni navedla nobene tržne platforme, ki bi zagotavljala točnejše in upoštevnejše podatke kot platforma Bloomberg.
890
Zavrniti je treba tudi očitek družbe Credit Suisse, ki temelji na besedilu točke 1.8 drugega poročila Compass Lexecon, to je, da se zdi, da podatki BGN „bolj kot razpone pri transakcijah odražajo prvotne cene in ocene glede cen“.
891
Iz tega poročila namreč ni z zadostno gotovostjo razvidno, da naj bi bil dejanski namen podatkov BGN ta, ki ga navajajo avtorji tega poročila, še zlasti brez bibliografskega napotila in v nasprotju z opredelitvijo, ki jo je uporabila Komisija na podlagi dokumenta, ki ga je pripravila platforma Bloomberg.
892
Poleg tega je treba ugotoviti, da je trditev, ki jo je iz navedenega poročila povzela družba Credit Suisse, pospremljena s to previdnostno navedbo avtorjev: „as such, we understand that“, s čimer je dokazna vrednost te trditve, ki ni drugače podkrepljena, precej omejena.
893
Nazadnje, kar zadeva očitke, ki se nanašajo na to, da podatki BGN ne upoštevajo vpliva izmenjanih količin na cene OSSA ali pa da precenjujejo dobljene razpone, kadar družba Credit Suisse izvede transakcije z drugimi vzdrževalci trga, je treba ugotoviti, da se ne zdijo neutemeljene.
894
Vendar zaradi te ugotovitve v obravnavani zadevi Komisiji še ni mogoče odvzeti možnosti uporabe podatkov BGN in tako razveljaviti zneska prilagoditvenega količnika, izračunanega na njihovi podlagi.
895
Po eni strani namreč Komisiji ni mogoče očitati, da je uporabila podatke, ki ne odražajo natančno dejanskih razponov, pri katerih je družba Credit Suisse izvedla transakcije, saj ta institucija, kot je razvidno iz točke 918 obrazložitve izpodbijanega sklepa, ki je družba Credit Suisse ne izpodbija, ni imela na voljo dovolj reprezentativnih točnih podatkov in je torej morala za rekonstrukcijo približka uporabiti metodologijo, ki je temeljila na nujno manj točnih alternativnih podatkih.
896
V tem smislu točka 16 Smernic določa, da „[k]adar so podatki, ki jih da podjetje na razpolago, nepopolni ali nezanesljivi, lahko Komisija določi vrednost prodaje tega podjetja na podlagi delnih podatkov, ki jih je dobila, in/ali katerih koli drugih informacij, za katere meni, da so upoštevne ali primerne“.
897
Po drugi strani je iz točk od 831 do 850 in 854 zgoraj razvidno, da metodologija, ki temelji na podatkih o transakcijah zadevnih bank, ne more biti ustreznejša kot metodologija, ki jo je uporabila Komisija v izpodbijanem sklepu.
898
Torej je treba v okviru metodologije, ki jo je izoblikovala Komisija in katere zakonitost je bila potrjena v točki 852 zgoraj, podatke BGN obravnavati kot najboljše razpoložljive podatke, še zlasti ob upoštevanju izjav družbe Crédit agricole o zanesljivosti teh podatkov za namene izračuna prilagoditvenega količnika iz točke 926 obrazložitve izpodbijanega sklepa, navedene v točki 878 zgoraj.
899
Zato je treba zavrniti tretjo trditev iz tretjega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in prvo trditev iz drugega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse.
– Očitek družbe Credit Suisse, ki se nanaša na precenitev njenega približka, ker so se v zvezi z njo upoštevali nominalni zneski drugih bank
900
Družba Credit Suisse v okviru tretje trditve iz drugega dela tretjega tožbenega razloga, ki je bila navedena podredno, če bi Splošno sodišče štelo, da je Komisija lahko uporabila podatke BGN, tej instituciji očita, da je precenila nominalne zneske, upoštevane v zvezi z njo, ker naj bi ji neupravičeno pripisala zneske, s katerimi so trgovale druge banke, in je zavrnila njene trditve v zvezi s tem iz točk 928 in 929 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
901
Ker so bile v nominalne zneske družbe Credit Suisse vključene transakcije, s katerimi ta banka kupuje likvidna sredstva (liquidity sourcing) (s plačilom cene drugemu vzdrževalcu trga), naj bi ji bile pripisane transakcije, za katere ni mogla prejeti prihodkov. Vzdrževalec trga naj bi namreč prejel maržo le za transakcije s stranko. V zvezi s tem družba Credit Suisse navaja, da cena, ki jo preprodajalec plača svojemu ponudniku, ni prišteta k izračunu vrednosti prodaje.
902
Poleg tega naj bi bila, ker so bili upoštevani nominalni zneski transakcij nakupa likvidnih sredstev, ki naj bi predstavljali od 37,8 do 41 % vseh transakcij družbe Credit Suisse, dvakrat obračunana ista transakcija, kadar so bile transakcije izvedene med dvema bankama, udeleženima pri sporni kršitvi.
903
Družba Credit Suisse s to trditvijo Komisiji v bistvu očita, da je v nominalne zneske (in ne v izračun prilagoditvenega količnika), ki jih je uporabila v zvezi z njo, vključila transakcije v zvezi z nakupom likvidnih sredstev, ki naj bi po njenem mnenju pomenile dobavne transakcije, ki se pri izračunu vrednosti prodaje ne smejo upoštevati.
904
Čeprav drži, da se sme pri določanju „vrednosti prodaje“ v smislu točke 13 Smernic za določitev osnovnega zneska globe upoštevati le znesek prodaje zadevnega podjetja in torej skupna cena, ki jo je to podjetje obračunalo svojim strankam na zadevnem trgu blaga ali storitev (glej v tem smislu sodbo z dne 1. februarja 2018, Kühne + Nagel International in drugi/Komisija, C‑261/16 P, neobjavljena, EU:C:2018:56, točki 66 in 67), to v obravnavani zadevi ob upoštevanju metodologije, ki jo je Komisija uporabila za določitev prilagoditvenega količnika, kljub vsemu ne drži.
905
Komisija je namreč v okviru metodologije, ki jo je uporabila in je bila opisana v točkah od 748 do 759 zgoraj, določila prilagoditveni količnik, enak polovici povprečnega razpona posamezne banke, da bi tako upoštevala dejstvo, da je vsaka nakupna ali prodajna transakcija banke predstavljala le polovico celotne transakcije nakupa in ponovne prodaje OSSA (točke od 897 do 899 obrazložitve izpodbijanega sklepa).
906
Kot je razvidno zlasti iz točke 11 dopisa v zvezi z globami in opombe 1054 izpodbijanega sklepa, iz tega izhaja, da je Komisija zaradi posebnosti trgovanja z OSSA želela določiti približek ne tako, da bi zoper prodajalca upoštevala celoten razpon vsake transakcije prodaje OSSA – zaradi česar v nominalne zneske zadevnih bank ne bi smela vključiti transakcij v zvezi z nakupi OSSA – ampak z upoštevanjem polovice razpona transakcije v zvezi s prodajalcem in polovice razpona transakcije v zvezi s kupcem.
907
Torej Komisija na podlagi take metodologije, katere veljavnost je bila ugotovljena v točki 852 zgoraj, ni imela druge izbire, kot da je v nominalne zneske vsake od zadevnih bank vključila ne le prodajne, ampak tudi nakupne transakcije, vključno s tistimi, katerih namen so bili nakupi likvidnih sredstev, ki poleg tega večinoma – če že ne v celoti – privedejo do poznejše prodajne transakcije.
908
Poleg tega in gledano v celoti je dejstvo, da je Komisija upoštevala polovico povprečnega razpona, uporabljenega za skupni znesek transakcije, enakovredno upoštevanju skupnega povprečnega razpona, uporabljenega za polovico zneska transakcije, kar izključuje kakršno koli dvojno obračunavanje nominalnega zneska te transakcije na eni strani pri kupcu in na drugi strani pri prodajalcu.
909
Nazadnje, v delu, v katerem družba Credit Suisse trdi, da se transakcije nakupa likvidnih sredstev z bankami, ki so sodelovale pri sporni kršitvi, ne bi smele upoštevati v nominalnih zneskih, je treba opozoriti, da je v okviru Smernic namen pojma „približek“ – podobno kot pojma „vrednost prodaje“ – kot izhodišče za izračun globe, naložene podjetju, uporabiti znesek, ki odraža gospodarski pomen sporne kršitve in težo tega podjetja v njej (glej v tem smislu sodbo z dne 9. julija 2015, InnoLux/Komisija, C‑231/14 P, EU:C:2015:451, točka 50 in navedena sodna praksa).
910
Iz tega izhaja, da je treba ob določitvi približka upoštevati vse transakcije, izvedene na trgu, na katerega se nanaša transakcija, podobno kot to velja za določitev vrednosti prodaje (glej v tem smislu sodbo z dne 1. februarja 2018, Panalpina World Transport (Holding) in drugi/Komisija, C‑271/16 P, neobjavljena, EU:C:2018:59, točka 30 in navedena sodna praksa), in sicer za vsako od podjetij, udeleženih pri sporni kršitvi, kot to izhaja iz točke 10 Smernic.
911
Ob upoštevanju metodologije, ki jo je uporabila Komisija in na katero je bilo opozorjeno v točkah od 748 do 759 zgoraj, v skladu s katero je za vsako zadevno banko določila približek, tako da je nominalne zneske pomnožila s prilagoditvenim količnikom, določenim na podlagi polovice lastnega povprečnega razpona, pa je logično, da je ta institucija za transakcijo nakupa likvidnih sredstev, ki jo je izvedla banka, udeležena pri sporni kršitvi, pri drugi banki, prav tako udeleženi pri sporni kršitvi, upoštevala nominalne zneske, ki ustrezajo tej operaciji za vsako od navedenih bank, podobno kot je to storila za vsako transakcijo nakupa likvidnih sredstev, ki jo je izvedla ena od bank, udeležena pri sporni kršitvi, pri drugi, neudeleženi banki.
912
Ta metodologija sicer res privede do upoštevanja nominalnega zneska, izmenjanega v dani transakciji nakupa likvidnih sredstev, tako za zadevnega prodajalca OSSA kot za njenega kupca.
913
Vendar to dvojno upoštevanje izhaja iz samih načel, ki urejajo določitev glob v skladu s Smernicami, še zlasti njihove točke 10, ki se uporablja za poseben okvir obravnavane zadeve, v kateri je Komisija določila približek z vidika ne le prodajnih, ampak tudi nakupnih transakcij.
914
Poleg tega bi to, da se iz izračuna približka izključi del transakcij, ki nedvomno spadajo na področje uporabe očitanega omejevalnega sporazuma, imelo za posledico umetno zmanjšanje gospodarskega pomena sporne kršitve, s čimer bi bil ogrožen cilj pregona in učinkovitega sankcioniranja kršitev člena 101 PDEU (glej po analogiji sodbo z dne 11. julija 2013, Team Relocations in drugi/Komisija, C‑444/11 P, neobjavljena, EU:C:2013:464, točka 77).
915
Komisija je torej v točki 929 obrazložitve izpodbijanega sklepa upravičeno menila, da mora v okviru metodologije, ki jo je zakonito opredelila in katere namen je bil določiti reprezentativni približek celotne dejavnosti zadevnih bank – in natančneje družbe Credit Suisse – v nominalne zneske, ki jih je upoštevala v zvezi s to banko, vključiti transakcije, povezane z nakupi likvidnih sredstev, vključno s tistimi, izvedenimi med bankami, ki so bile udeležene pri sporni kršitvi.
916
Tretjo trditev iz drugega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse je treba zato zavrniti kot neutemeljeno.
2) Očitek družbe Crédit agricole v zvezi z odločitvijo Komisije, da za izračun približka kot referenčno obdobje ne bo uporabila leta 2014
917
V skladu s točko 13 Smernic bo Komisija „[z]a določitev osnovnega zneska globe, ki se naloži, […] običajno uporabila prodajo podjetja v zadnjem celem poslovnem letu njegove udeležbe pri kršitvi“.
918
Vendar se je Komisija v točkah 894 in 935 obrazložitve izpodbijanega sklepa odločila, da bo za izračun približka odstopila od točke 13 Smernic.
919
V tem smislu je Komisija navedla, „da je letni približek vrednosti prodaje primerneje utemeljiti na vrednosti prodaje, ki so jo [zadevne banke] dejansko uresničile v mesecih, ki ustrezajo udeležbi vsake od njih pri kršitvi“, in da „so bili tako nominalni zneski, izmenjani v obdobju njihove posamične udeležbe pri omejevalnem sporazumu, izračunani za eno leto glede na trajanje udeležbe vsake od njih, tako da je bila vsota [nominalnih zneskov, ki jih je izmenjala banka v obdobju svoje udeležbe pri sporni kršitvi,] deljena s številom celih mesecev njene udeležbe, nato pa je bilo to mesečno povprečje pomnoženo z 12“.
920
Komisija je svojo izbiro utemeljila s tremi razlogi, in sicer s spremenljivo velikostjo trga OSSA, veliko nestanovitnostjo razponov v obdobju kršitve in različnimi obdobji, v katerih so bile zadevne banke udeležene pri sporni kršitvi.
921
Poleg tega je Komisija v točki 895 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla, da izmenjani nominalni letni zneski odražajo gospodarski pomen sporne kršitve in sorazmerno težo posameznega podjetja v njej, ne glede na obdobje njihove posamične udeležbe.
922
Družba Crédit agricole v okviru prvega dela četrtega tožbenega razloga trdi, da je Komisija, ker je upoštevala letno povprečje nominalnih zneskov OSSA, ki jih je izmenjala ta banka v obdobju svoje udeležbe pri sporni kršitvi, ne pa le nominalnih zneskov, ki jih je ta banka izmenjala v letu 2014 – zadnjem celem letu svoje udeležbe pri sporni kršitvi – kršila točko 13 Smernic, načelo dobrega upravljanja in obveznost obrazložitve.
923
Družba Crédit agricole v podporo temu delu v tožbi trdi, da Komisija v izpodbijanem sklepu ni pojasnila niti narave niti obsega velike nestanovitnosti razponov. Pojasnila naj ne bi niti, zakaj je bila v obravnavani zadevi potrebna uporaba letnega povprečja nominalnih zneskov izmenjanih OSSA, zlasti kar zadeva njeno udeležbo, ki se je začela po obdobju velike nestanovitnosti v letu 2011. Poleg tega družba Crédit agricole meni, da velika nestanovitnost razponov, na katero se sklicuje Komisija, ni upravičevala odstopanja od točke 13 Smernic. To naj bi držalo še toliko manj, ker naj bi, kar zadeva družbo Crédit agricole, razlika med nominalnimi letnimi zneski na eni strani in nominalnimi zneski, izmenjanimi v letu 2014, na drugi strani znašala 10 %.
924
Družba Crédit agricole v repliki dodaja, da je utemeljitev Komisije v zvezi z različnimi obdobji udeležbe različnih zadevnih bank pri sporni kršitvi absurdna in v nasprotju s prakso odločanja te institucije.
925
Najprej, kar zadeva trditev v zvezi z neobrazložitvijo izpodbijanega sklepa glede odločitve Komisije, da odstopi od točke 13 Smernic, je treba ugotoviti, da točki 894 in 935 obrazložitve izpodbijanega sklepa, katerih bistvena vsebina je navedena v točkah od 918 do 921 zgoraj, jasno in nedvoumno izražata razloge za to odločitev, da so se lahko zadevne banke seznanile z njeno utemeljitvijo in da lahko Splošno sodišče opravi nadzor (glej v tem smislu sodbo z dne 23. novembra 2021, Svet/Hamas, C‑833/19 P, EU:C:2021:950, točka 74 in navedena sodna praksa).
926
Kot trdi družba Crédit agricole, sicer drži, da Komisija v izpodbijanem sklepu ni podkrepila niti narave niti obsega velike nestanovitnosti razponov, ki jo zatrjuje.
927
Vendar bi bilo čezmerno zahtevati posebno obrazložitev za vsak količinski element, na katerega se opira razlogovanje Komisije, če je to, kot je bilo ugotovljeno v točkah od 765 do 788, jasno in nedvoumno izraženo (glej po analogiji sodbo z dne 1. julija 2008, Chronopost in La Poste/UFEX in drugi, C‑341/06 P in C‑342/06 P, EU:C:2008:375, točki 108 in 111 ter navedena sodna praksa).
928
To še toliko bolj drži v obravnavani zadevi, saj je družba Crédit agricole po eni strani pred Splošnim sodiščem navedla različne trditve, s katerimi je izpodbijala veliko nestanovitnost razponov, na katero se je oprla Komisija, in je bilo tej omogočeno, da svoje ravnanje utemelji v okviru obravnave te zadeve (glej po analogiji sodbo z dne 1. julija 2008, Chronopost in La Poste/UFEX in drugi, C‑341/06 P in C‑342/06 P, EU:C:2008:375, točka 110).
929
Po drugi strani ni mogoče razumno šteti, da je bila družba Crédit agricole kot akter na trgu OSSA, ker nista bila natančno pojasnjena narava in obseg nestanovitnosti razponov OSSA, prikrajšana za možnost, da sama presodi, ali je objektivna ugotovitev iz točk 894, 899 in 935 obrazložitve izpodbijanega sklepa v zvezi z veliko nestanovitnostjo trga OSSA v obdobju kršitve potrjena ali, nasprotno, napačna.
930
Družba Crédit agricole se torej ne more uspešno sklicevati na neobrazložitev izpodbijanega sklepa, kar zadeva razloge, s katerimi je utemeljena odločitev Komisije, da odstopi od točke 13 Smernic in da namesto nominalnih zneskov, ki jih je ta banka izmenjala v letu 2014, uporabi letno povprečje nominalnih zneskov, ki jih je navedena banka izmenjala v celotnem obdobju svoje udeležbe pri sporni kršitvi.
931
Dalje, kar zadeva utemeljenost odločitve Komisije, je treba opozoriti, da je s točko 13 Smernic Komisiji dovoljeno odstopiti od pravila, na podlagi katerega se pri izračunu zneska globe upošteva prodaja, ki jo zadevno podjetje ustvari v zadnjem celem letu udeležbe pri sporni kršitvi, če ta institucija navedeno odstopanje pravno zadostno utemelji (glej v tem smislu sodbo z dne 17. decembra 2014, Pilkington Group in drugi/Komisija, T‑72/09, neobjavljena, EU:T:2014:1094, točki 212 in 213 ter navedena sodna praksa).
932
V obravnavani zadevi je Komisija v točkah 894 in 935 obrazložitve izpodbijanega sklepa svojo odločitev, da odstopi od pravila, določenega s točko 13 Smernic, utemeljila s tremi razlogi, navedenimi v točki 920 zgoraj.
933
Kot pa je razvidno iz točke 923 zgoraj, je družba Crédit agricole utemeljenost odstopanja od točke 13 Smernic Komisije v tožbi izpodbijala le z izpodbijanjem drugega razloga, ki ga je navedla Komisija, to je razloga v zvezi z veliko nestanovitnostjo razponov OSSA v obdobju kršitve.
934
Iz tega izhaja, da je treba prvi in tretji razlog, ki se nanašata na spreminjanje velikosti trga OSSA v obdobju kršitve in različnih obdobjih, v katerih so bile zadevne banke udeležene pri kršitvi, obravnavati kot dokončno dokazana in upoštevna za to, da se v obravnavani zadevi utemelji odstopanje od točke 13 Smernic.
935
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je družba Crédit agricole v repliki sicer izpodbijala tretji razlog, ki ga je navedla Komisija.
936
Vendar te trditve niso bile navedene v okviru tožbe in so torej nove, ne temeljijo na dejanskih ali pravnih elementih, ki so bili razkriti v postopku, in jih ni mogoče razumeti kot razširitev njenih trditev v zvezi z veliko nestanovitnostjo razponov OSSA, zato so prepozne in torej v skladu s členom 84(1) Poslovnika nedopustne (glej v tem smislu sodbo z dne 14. maja 2019, Commune de Fessenheim in drugi/Komisija, T‑751/17, EU:T:2019:330, točka 60).
937
Po teh pojasnilih je treba ugotoviti, da je iz dokazov, ki jih je predložila Komisija na podlagi ukrepa procesnega vodstva in ki se nanašajo na vzorec OSSA (EIB in CADES) z ročnostjo od 0 do 3 leta ter ročnostjo od 7 do 10 let, razvidno, da so v obdobju kršitve te OSSA dejansko beležile velike razpone, še zlasti med koncem leta 2011 in koncem leta 2013.
938
Ta okoliščina v povezavi z neizpodbijanim dejstvom, da se je velikost trga OSSA v obdobju kršitve spreminjala, kaže na to, da je bil izračun letnih nominalnih zneskov – zaradi česar se je pri izračunu osnovnega zneska globe upoštevalo celotno obdobje kršitve vsake zadevne banke – nujen za to, da se je odrazil gospodarski pomen te kršitve, kot navaja Komisija v točki 895 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
939
Če bi se namreč upoštevalo le zadnje leto udeležbe vsake banke pri sporni kršitvi, bi Komisija podcenila gospodarski pomen te kršitve, saj sploh ne bi upoštevala let 2012 in 2013, v katerih je bil vpliv te kršitve največji zlasti zaradi velike nestanovitnosti razponov.
940
Take ugotovitve ni mogoče omajati s trditvijo družbe Crédit agricole, ki v bistvu navaja, da je njena udeležba pri kršitvi – ki se je začela 11. januarja 2013 in se je končala 24. marca 2015 – sovpadala z obdobjem, v katerem je bila nestanovitnost razponov manjša, zaradi česar naj Komisija v zvezi z njo ne bi smela odstopiti od točke 13 Smernic.
941
Če namreč za družbo Crédit agricole ne bi bili izračunani letni nominalni zneski, Komisija ne bi upoštevala istega referenčnega obdobja za izračun osnovnega zneska njene globe, kot ga je upoštevala za druge zadevne banke, zato ne bi mogla naložiti glob, ki bi odražale sorazmerno težo vsake od zadevnih bank v sporni kršitvi, kot je to v bistvu razvidno iz točke 895 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
942
Dalje, glede na to, da je leto 2013 – in tudi začetek leta 2014 – zaznamovala nestanovitnost, ki je bila sicer precej manj izrazita kot v letih 2012 in 2013, vendar izrazitejša kot tista v obdobju od začetka leta 2014, bi izračun osnovnega zneska globe za družbo Crédit agricole na podlagi nominalnih zneskov, ki jih je ta izmenjala zgolj v letu 2014, povzročil kršitev načela enakega obravnavanja v škodo drugih bank, ki so sodelovale pri sporni kršitvi.
943
V tem primeru bi bila družba Crédit agricole edina banka, za katero bi bil osnovni znesek globe izračunan na podlagi leta, v katerem je bila nestanovitnost razponov majhna, in sicer kljub dejstvu, da je pri sporni kršitvi sodelovala tudi v letu 2013, ki ga je zaznamovala nezanemarljiva nestanovitnost razponov OSSA.
944
Nazadnje, družba Crédit agricole ni predložila ničesar, s čimer bi bilo mogoče dokazati, da nominalni letni zneski iz njej lastnih razlogov ne odražajo njene resnične velikosti in gospodarske moči ter obsega kršitve, ki jo je storila (glej v tem smislu sodbo z dne 11. julija 2014, Esso in drugi/Komisija, T‑540/08, EU:T:2014:630, točka 96 in navedena sodna praksa).
945
V zvezi s tem ni dovolj dejstvo, ki ga je izpostavila družba Crédit agricole, to je, da se nominalni letni približek, upoštevan v zvezi z njo, razlikuje le za 10 % glede na nominalne zneske, ki jih je ta banka izmenjala v letu 2014.
946
Torej je lahko Komisija, ne da bi storila napako, v obravnavani zadevi odstopila od točke 13 Smernic, kar zadeva izračun osnovnega zneska glob, naloženih zadevnim bankam in, natančneje, družbi Crédit agricole.
947
Kar nazadnje zadeva kršitev načela dobrega upravljanja, ki jo zatrjuje družba Crédit agricole, je treba ugotoviti, da ni podkrepljeno s trditvami, ločenimi od tistih, s katerimi se graja odločitev Komisije, da kot referenčno obdobje za izračun približka ne bo upoštevala leta 2014, zato jo je treba zavrniti iz istih razlogov, kot so bili ugotovljeni v točkah od 931 do 946 zgoraj.
948
Glede na navedeno je treba prvi del četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole zavrniti.
3) Očitki v zvezi z množilnim količnikom teže (točke od 20 do 23 Smernic)
949
Komisija je v točkah 940 in 941 obrazložitve izpodbijanega sklepa upoštevala 16‑odstotni množilni količnik teže kršitve.
950
Ta množilni količnik teže je večinoma utemeljila z dejstvom, da je sporna kršitev zajemala celoten EGP ter je imela obliko sporazumov o določitvi cen, tajnih izmenjav informacij, delitev trga in delitev strank, kar so ravnanja, ki se prištevajo med najhujša omejevanja konkurence.
951
Tožeči stranki v okviru četrtega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in v okviru tretjega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse izpodbijata 16‑odstotni množilni količnik teže, ki ga je uporabila Komisija.
952
Prvič, družba Crédit agricole trdi, da Komisija ne bi smela za vse banke, ki so bile udeležene pri sporni kršitvi, uporabiti skupnega količnika teže in da bi morala v zvezi z njo uporabiti „ustreznejši“ množilni količnik teže.
953
Po mnenju družbe Crédit agricole bi bilo treba uporabiti individualiziran nižji množilni količnik teže, in sicer zaradi spoštovanja načela enakega obravnavanja in skladnosti s sodbama z dne 7. junija 1983, Musique Diffusion française in drugi/Komisija (od 100/80 do 103/80, EU:C:1983:158, točka 129), in z dne 8. julija 1999, Komisija/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356, točka 90). V skladu s tema sodbama naj bi morala Komisija pri določitvi množilnega količnika teže upoštevati trajanje sporne kršitve, ravnanje – včasih manj pomembno – zadevnih podjetij, njihovo vlogo pri vzpostaviti te kršitve, dobička, ki so ga ustvarila, in velikost vsakega od njih.
954
Družba Crédit agricole naj bi bila pri kršitvi udeležena manj dolgo kot druge banke in naj ne bi prispevala k njeni vzpostavitvi. Poleg tega naj bi bil njen trgovalec manj dejaven kot trgovalci drugih bank. Nazadnje, družba Crédit agricole naj bi bila le „zelo majhen akter“ na trgu OSSA, na katerega naj bi ta banka vstopila šele v letih 2012/2013.
955
V zvezi s tem je treba uvodoma navesti, da se družba Crédit agricole ne more uspešno sklicevati na sodbi z dne 7. junija 1983, Musique Diffusion française in drugi/Komisija (od 100/80 do 103/80, EU:C:1983:158, točka 129), in z dne 8. julija 1999, Komisija/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356, točka 90), saj ti nista bili izrečeni v okviru tožb zoper sklepe, sprejete v obdobju, v katerem je bil izračun glob, naloženih na podlagi člena 101 PDEU, urejen s Smernicami, s katerimi se je Komisija sama omejila pri izvajanju svoje diskrecijske pravice.
956
Kot namreč izrecno izhaja iz sodb z dne 7. junija 1983, Musique Diffusion française in drugi/Komisija (od 100/80 do 103/80, EU:C:1983:158), in z dne 8. julija 1999, Komisija/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356), se globe izračunajo na podlagi člena 15(2) Uredbe št. 17: Prva uredba o izvajanju členov [101] in [102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 3) – ki je v bistvu povzeta v členu 23 Uredbe št. 1/2003 – in ne na podlagi Smernic, zlasti točk od 20 do 23 teh smernic (glej v tem smislu sodbo z dne 16. junija 2011, Team Relocations in drugi/Komisija, T‑204/08 in T‑212/08, EU:T:2011:286, točka 87).
957
Iz tega izhaja, da Komisiji na podlagi sodb z dne 7. junija 1983, Musique Diffusion française in drugi/Komisija (od 100/80 do 103/80, EU:C:1983:158), in z dne 8. julija 1999, Komisija/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356), ni mogoče naložiti, da v fazi določitve množilnega količnika teže (točke od 20 do 23 Smernic) poleg lastne teže sporne kršitve upošteva še druge elemente, ki jih je ta institucija vsekakor in v skladu s sodno prakso (glej v tem smislu sodbo z dne 16. junija 2011, Team Relocations in drugi/Komisija, T‑204/08 in T‑212/08, EU:T:2011:286, točka 87) ustrezno upoštevala v drugih fazah izračuna globe, naložene tej banki.
958
Poleg tega je treba opozoriti, da čeprav Komisija pri izračunu glob, naloženih na podlagi člena 101 PDEU, ne sme odstopiti od načela enakega obravnavanja (glej v tem smislu sodbo z dne 14. maja 1998, BPB de Eendracht/Komisija, T‑311/94, EU:T:1998:93, točka 309), iz točke 22 Smernic in sodne prakse v zvezi z množilnim količnikom teže izhaja, da ta načeloma odraža težo sporne kršitve, ne pa težo v zvezi z udeležbo vsakega od zadevnih podjetij pri tej kršitvi (glej v tem smislu na podlagi Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 15(2) uredbe št. 17 in člena 65(5) [PJ] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 1, str. 171) sodbo z dne 12. novembra 2009, Carbone-Lorraine/Komisija, C‑554/08 P, neobjavljena, EU:C:2009:702, točki 27 in 29; na podlagi Smernic sodbi z dne 12. decembra 2012, Novácke chemické závody/Komisija, T‑352/09, EU:T:2012:673, točka 58, in z dne 14. maja 2014, Reagens/Komisija, T‑30/10, neobjavljena, EU:T:2014:253, točka 240).
959
Tako se presoja posamičnih okoliščin načeloma opravi ne v okviru presoje teže kršitve, to je ob določitvi osnovnega zneska globe, ampak v okviru prilagoditve osnovnega zneska glede na olajševalne in obteževalne okoliščine (glej v tem smislu sodbo z dne 11. julija 2013, Team Relocations in drugi/Komisija, C‑444/11 P, neobjavljena, EU:C:2013:464, točka 103).
960
V tem smislu je v točkah od 19 do 22 Smernic predvidena določitev množilnega količnika teže za zadevno kršitev, ne pa za vsako podjetje, udeleženo pri tej kršitvi.
961
V obravnavani zadevi 16‑odstotnega množilnega količnika teže za kršitev, kakršna je kršitev, ugotovljena v izpodbijanem sklepu, ni mogoče šteti za neustreznega ali nesorazmernega.
962
Kot je namreč Komisija upravičeno navedla v točkah od 939 do 941 obrazložitve izpodbijanega sklepa, je sporna kršitev zajemala celoten EGP ter je imela obliko sporazumov o določitvi cen, tajnih izmenjav informacij, delitev trga in delitev strank, kar so ravnanja, ki se prištevajo med najhujša omejevanja konkurence.
963
Poleg tega je 16‑odstotni množilni količnik teže veliko nižji od zgornje meje razpona iz točk 21 in 23 Smernic za omejevanja konkurence v taki obliki.
964
Komisija je v točkah 21 in 23 Smernic navedla, da bo na splošno upoštevala delež do 30 % vrednosti prodaje, pri čemer pa bo pri kršitvah, kot so horizontalni sporazumi o določitvi cen in razdelitvi trga – kar je opredelitev, uporabljena v izpodbijanem sklepu – uporabljen delež na splošno „v zgornjem delu […] razpona“.
965
Dalje in v nasprotju s trditvijo družbe Crédit agricole, množilni količnik teže, upoštevan v zvezi z njo, ne razkriva nikakršne kršitve načela enakega obravnavanja.
966
Posebne značilnosti te banke in upoštevne značilnosti njene udeležbe pri sporni kršitvi so se namreč ustrezno upoštevale v drugih fazah izračuna globe v skladu z obveznostjo Komisije, da upošteva posamično ravnanje zadevnega podjetja (glej v tem smislu sodbo z dne 11. julija 2013, Team Relocations in drugi/Komisija, C‑444/11 P, neobjavljena, EU:C:2013:464, točke 99, 100, 105 in 106).
967
Tako je Komisija zaradi krajše udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi in dejstva, da ta ni sodelovala pri njeni vzpostavitvi – element, tesno povezan s trajanjem njene udeležbe pri tej kršitvi – v zvezi z njo upoštevala količnik trajanja 2,20 leta, medtem ko je bil za družbo BofA uporabljen količnik 3,28 leta, za družbo Credit Suisse 4,75 leta, za družbo Deutsche Bank pa 4,18 leta, kot je to razvidno iz točke 951 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
968
Prav tako je bila manjša velikost te banke upoštevana v okviru približka, ki je bil zaradi manjše količine nominalnih zneskov, ki jih je izmenjala navedena banka, veliko nižji od približka drugih bank, kot je to razvidno iz točke 905 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
969
Nazadnje, Komisiji v obravnavani zadevi ni bilo treba upoštevati tega, da je bil trgovalec družbe Crédit agricole v času sporne kršitve manj dejaven kot trgovalci drugih bank.
970
Poleg tega, da družba Crédit agricole ne zatrjuje in še manj dokazuje, da je izpolnila pogoje iz tretje alinee točke 29 Smernic, se v skladu z ustaljeno sodno prakso opustitveni načini udeležbe pri kršitvi, kot je prisotnost podjetja na sestankih, na katerih so bili sklenjeni sporazumi s protikonkurenčnim ciljem, ne da bi se temu očitno nasprotovalo, razlagajo kot sostorilstvo, ki povzroči njegovo odgovornost v okviru člena 101 PDEU, ker je posledica tihega odobravanja nezakonite pobude brez javnega distanciranja od njene vsebine ali brez njene prijave upravnim organom spodbujanje nadaljevanja kršitve, zaradi česar je oteženo njeno odkritje (glej sodbo z dne 21. januarja 2016, Eturas in drugi, C‑74/14, EU:C:2016:42, točka 28 in navedena sodna praksa).
971
Torej je Komisija, ne da bi storila napako, zlasti v zvezi z družbo Crédit agricole lahko upoštevala 16‑odstotni množilni količnik teže.
972
Ta trditev enako velja tudi za družbo Credit Suisse in je ni mogoče omajati s trditvijo te banke, s katero ta v eni sami točki tožbe zgolj trdi, da je „z globo, [ki ji je bila] naložena, […] precej precenjena teža kršitve[, ker] Komisija ni dokazala, da so bila sporočila v zvezi z določitvijo cen protikonkurenčna zaradi cilja (drugi del prvega tožbenega razloga)“, da „ni obstajal celovit načrt z istim skupnim ciljem pred februarjem 2013 in po njem (prvi del drugega tožbenega razloga)“, da „ni bila seznanjena z domnevno protikonkurenčnimi dvostranskimi sporočili – in naj jih ne bi mogla razumno predvideti – ki so bila izmenjana med bankami po februarju 2013 (drugi del drugega tožbenega razloga)“, ter da „Komisija ni pravno zadostno dokazala, da je bilo ravnanje po februarju 2013 trajajoče (tretji del drugega tožbenega razloga)“.
973
Ti štirje očitki so namreč popolnoma enaki očitkom, ki jih je družba Credit Suisse navedla, Splošno sodišče pa zavrnilo v okviru drugega dela prvega tožbenega razloga ter prvega, drugega in tretjega dela drugega tožbenega razloga, na katere ta banka tudi izrecno napotuje.
974
Iz tega izhaja, da je treba četrti del četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in tretji del tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse zavrniti kot neutemeljena.
4) Očitki v zvezi z množilnim količnikom trajanja (točka 24 Smernic)
975
Komisija je v točkah 950 in 951 obrazložitve izpodbijanega sklepa navedla, da je množilni količnik trajanja iz točke 24 Smernic izračunala na podlagi števila dni udeležbe vsake zadevne banke pri sporni kršitvi, kot je bilo določeno v točki 842 obrazložitve tega sklepa.
976
Komisija je tako upoštevala množilni količnik trajanja 2,20 leta v zvezi z družbo Crédit agricole, ker je njena udeležba pri sporni kršitvi trajala 804 dni, in množilni količnik trajanja 4,75 leta v zvezi z družbo Credit Suisse, ker je njena udeležba pri sporni kršitvi trajala 1738 dni.
977
Tožeči stranki v okviru petega dela četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in v okviru četrtega dela tretjega tožbenega razloga družbe Credit Suisse izpodbijata množilni količnik trajanja, uporabljen v zvezi z njima.
i) Očitki v zvezi z množilnim količnikom trajanja 2,20 leta, uporabljenim za družbo Crédit agricole
978
Družba Crédit agricole s petim delom četrtega tožbenega razloga Komisiji očita, da je upoštevala množilni količnik trajanja 2,20 leta, ker naj bi bila ta banka pri sporni kršitvi udeležena od 10. januarja 2013 do 24. marca 2015.
979
Kot pa naj bi dokazala v okviru prvega in drugega tožbenega razloga, naj njena udeležba pri sporni kršitvi po koncu leta 2013 ali najpozneje po začetku leta 2014 ne bi bila dokazana.
980
Komisija naj namreč ne bi upoštevala ali naj bi zanemarila več odločilnih elementov v zvezi s trajanjem kršitve. Prvič, zmanjšanje števila dokazov, ki so na voljo od konca oktobra 2013, naj bi dokazovalo prenehanje sporne kršitve precej pred datumom, ki ga je upoštevala Komisija, kar naj bi bilo potrjeno z neobstojem pogovorov med trgovalcem družbe Crédit agricole in trgovalcem družbe BofA, potem ko je ta v prvem četrtletju 2014 iz družbe Deutsche Bank odšel v družbo BofA. Drugič, očitana ravnanja – ali vsaj izmenjave informacij – naj ne bi imela protikonkurenčnega cilja ter naj bi bila v letu 2013 in v začetku leta 2014 preveč redka.
981
V zvezi s tem je treba uvodoma ugotoviti, da množilni količnik trajanja, uporabljen za določitev zneska globe, naložene na podlagi člena 101 PDEU, ni povezan s težo in torej protikonkurenčnostjo kršitve zaradi cilja ali zaradi posledice, s čimer je utemeljena naložitev te globe.
982
Torej je treba trditev družbe Crédit agricole v zvezi z neobstojem protikonkurenčnega cilja zadevnih ravnanj – ki je bila poleg tega zavrnjena zgoraj – zavrniti.
983
Poleg tega je treba ugotoviti, da so bile trditve družbe Crédit agricole v zvezi z neobstojem trajajoče narave sporne kršitve in napako Komisije glede datuma konca udeležbe te banke pri navedeni kršitvi že zavrnjene v okviru odgovora na njen drugi tožbeni razlog.
984
Vendar je bilo v točki 145 zgoraj ugotovljeno, da se Komisija ni mogla veljavno opreti na pogovor z dne 10. januarja 2013 in da je treba zato začetek udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi prenesti na 11. januar 2013.
985
Ker je Komisija izid izračuna množilnega količnika trajanja zaokrožila na dve decimalki navzdol (zlasti za družbi Credit Suisse in Deutsche Bank) in ker skrajšanje trajanja udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi za en dan – z 804 na 803 dni – povzroči zmanjšanje tega količnika z 2,20 na 2,19, je treba ugotoviti napako pri izračunu množilnega količnika trajanja, uporabljenega za to banko.
986
Peti del četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole je treba zato sprejeti.
ii) Očitki v zvezi z množilnim količnikom trajanja 4,75 leta, uporabljenim za družbo Credit Suisse
987
Družba Credit Suisse s četrtim delom tretjega tožbenega razloga Komisiji očita, da je upoštevala množilni količnik trajanja 4,75 leta, ker naj bi bila ta banka pri sporni kršitvi udeležena od 21. junija 2010 do 24. marca 2015. Kot pa naj bi dokazala v okviru četrtega dela drugega tožbenega razloga, naj njena udeležba pri kršitvi po avgustu 2014 ne bi bila dokazana.
988
Ker je bil četrti dela drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse zavrnjen, je treba zavrniti tudi četrti del njenega tretjega tožbenega razloga.
b)
Očitki v zvezi s prilagoditvijo osnovnega zneska globe, naložene družbi Crédit agricole
989
Kar zadeva prilagoditev osnovnega zneska globe družbe Crédit agricole, ki jo je opravila Komisija v skladu z oddelkom 2 Smernic, ta banka Komisiji v okviru enega od delov četrtega dela četrtega tožbenega razloga oziroma drugega dela četrtega tožbenega razloga očita, da je po eni strani storila napake pri presoji med preučitvijo olajševalnih okoliščin in da je po drugi strani kršila načelo enakega obravnavanja z določitvijo posebnega odvračilnega količnika, uporabljenega zanjo (točka 30 Smernic).
990
Vendar je treba ugotoviti, da ni družba Crédit agricole v četrtem delu četrtega tožbenega razloga izoblikovala nobene trditve v podporo zatrjevanim napakam pri presoji med preučitvijo olajševalnih okoliščin in je zgolj grajala presojo Komisije glede množilnega količnika teže sporne kršitve, upoštevanega v točki 941 obrazložitve tega sklepa.
991
Zato je treba v skladu s členom 76(d) Poslovnika to trditev, ki se nanaša na napake pri presoji, kar zadeva preučitev olajševalnih okoliščin, in je bila navedena v okviru četrtega dela njenega četrtega tožbenega razloga, zavreči kot nedopustno.
992
Zato bodo v okviru izpodbijanja prilagoditev osnovnega zneska globe preučeni le očitki družbe Crédit agricole glede prilagoditve, opravljene na podlagi posebnega odvračilnega količnika (točka 30 Smernic), ki se nanašajo na kršitev načela enakega obravnavanja.
993
Družba Crédit agricole v podporo svoji trditvi navaja, da Komisija v točki 964 obrazložitve izpodbijanega sklepa ni mogla, ne da bi kršila načelo enakega obravnavanja, zanjo in za družbo BofA uporabiti posebnega odvračilnega količnika – v višini 1,2 oziroma 1,3 – v skladu s točko 30 Smernic zaradi velikega obsega njunega prometa, ki je leta 2020 znašal približno 55 oziroma 73 milijard EUR, medtem ko tega ni storila v zvezi z družbo Credit Suisse, čeprav je ta v istem letu prav tako imela velik promet, in sicer v obsegu približno 21 milijard EUR.
994
V zvezi s tem je Sodišče že razsodilo – kot izhaja iz točke 30 Smernic, katere nezakonitosti družba Crédit agricole sicer ne zatrjuje – da dejstvo, da je promet enega podjetja še posebej velik v primerjavi s prometom drugih podjetij, ki so bila udeležena pri omejevalnem sporazumu, utemeljuje to, da se za zagotovitev odvračilnega učinka globe ta poveča glede na gospodarsko moč zadevnega podjetja (glej v tem smislu sodbo z dne 17. junija 2010, Lafarge/Komisija, C‑413/08 P, EU:C:2010:346, točka 102, in sklep z dne 2. februarja 2012, Elf Aquitaine/Komisija, C‑404/11 P, neobjavljen, EU:C:2012:56, točka 86 in navedena sodna praksa).
995
Dalje, čeprav Komisija v danem sklepu pri določanju posebnih odvračilnih množilnih količnikov ne more odstopiti od spoštovanja načela enakega obravnavanja (glej v tem smislu sodbo z dne 13. decembra 2012, Versalis in Eni/Komisija, T‑103/08, neobjavljena, EU:T:2012:686, točka 324), zadevna podjetja kljub vsemu ne morejo grajati določitve teh količnikov, ker ni natančne sorazmernosti med njimi in prometom različnih zadevnih podjetij (glej v tem smislu sodbi z dne 18. julija 2013, Dow Chemical in drugi/Komisija, C‑499/11 P, EU:C:2013:482, točki 88 in 91, in z dne 19. decembra 2013, Siemens in drugi/Komisija, C‑239/11 P, C‑489/11 P in C‑498/11 P, neobjavljena, EU:C:2013:866, točki 302 in 303).
996
V obravnavani zadevi iz točke 964 obrazložitve izpodbijanega sklepa izrecno izhaja, da sta bila posebna odvračilna množilna količnika, ki ju je Komisija upoštevala v zvezi z družbama BofA in Crédit agricole, določena glede na sorazmeren obseg prometa teh podjetij.
997
Poleg tega družba Crédit agricole ne izpodbija, da je bil leta 2020 promet družbe Credit Suisse, ki sicer v točki 964 obrazložitve ni naveden, ga je pa navedla družba Crédit agricole v tožbi, precej manjši od njenega in od prometa družbe BofA.
998
Promet družbe Credit Suisse je bil namreč 3,38-krat manjši od prometa družbe BofA in 2,62-krat manjši od prometa družbe Crédit agricole, kar pomeni, da je imela med bankami, udeleženimi pri sporni kršitvi, družba Credit Suisse precej manjšo gospodarsko moč.
999
Iz tega izhaja, da je lahko Komisija, da bi zagotovila odvračilni učinek globe v zvezi z družbama BofA in Crédit agricole, upravičeno uporabila posebni odvračilni količnik, medtem ko, ne da bi kršila načelo enakega obravnavanja, takega količnika ni uporabila za družbo Credit Suisse.
1000
Drugi del četrtega tožbenega razloga družbe Crédit agricole je treba zato zavrniti kot neutemeljen.
1001
Glede na navedeno je treba četrti tožbeni razlog družbe Crédit agricole in tretji tožbeni razlog družbe Credit Suisse delno zavreči kot nedopustna in delno zavrniti kot neutemeljena.
5.
Sklepna ugotovitev o predlogih za razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa
1002
Iz vsega navedenega izhaja, da se prvi razlog za razglasitev ničnosti, ki ga je navedla družba Crédit agricole v zadevi T‑386/21, in vsi razlogi za razglasitev ničnosti, ki jih je navedla družba Credit Suisse v zadevi T‑406/21, zavrnejo.
1003
Torej je treba v zadevi T‑406/21 prvi in drugi predlog, s katerima družba Credit Suisse v bistvu predlaga razglasitev ničnosti v celoti ali delne ničnosti člena 1(d) izpodbijanega sklepa in razglasitev ničnosti v celoti ali, podredno, delne ničnosti globe, ki ji je bila naložena v členu 2(d) tega sklepa, zavrniti.
1004
Ker družba Credit Suisse Splošnemu sodišču ne predlaga, naj izvrši svojo neomejeno pristojnost, določeno v členu 261 PDEU in členu 31 Uredbe št. 1/2003 (glej točke 46 in od 67 do 69 zgoraj), je treba tožbo, ki jo je vložila ta banka v zadevi T‑406/21, v celoti zavrniti.
1005
Nasprotno, iz preizkusa drugega in tretjega tožbenega razloga, ki ju je navedla družba Crédit agricole, je razvidno, da je njena udeležba pri enotni in trajajoči kršitvi, ugotovljena v izpodbijanem sklepu, dokazana le od 11. januarja 2013 ter da je Komisija torej storila napako, ker je v členu 1(c) navedenega sklepa menila, da je bilo to podjetje pri enotni in trajajoči kršitvi udeleženo od 10. januarja 2013.
1006
Kot je razvidno iz preizkusa četrtega tožbenega razloga, je Komisija torej kršila člen 23(3) Uredbe št. 1/2003, ker je za namene izračuna globe, naložene v členu 2(c) izpodbijanega sklepa, štela, da je kršitev, ki jo je storila družba Crédit agricole, trajala 2,20 leta.
1007
Iz tega sledi, da je treba prvi in drugi predlog družbe Crédit agricole delno sprejeti ter da je treba po eni strani člen 1(c) izpodbijanega sklepa razglasiti za ničen v delu, v katerem je Komisija v njem ugotovila, da je bila družba Crédit agricole udeležena pri enotni in trajajoči kršitvi od 10. januarja 2013, ter da je treba po drugi strani člen 2(c) istega sklepa razglasiti za ničen v delu, v katerem je z njim znesek globe, naložene družbi Crédit agricole, določen v višini 3.993.000 EUR.
1008
Ker nezakonitosti, ugotovljene v zadevi T‑386/21, vplivajo na določitev zneska globe in ker družba Crédit agricole v okviru drugega predloga predlaga znižanje globe, ki ji je bila naložena, mora Splošno sodišče posledice, ki jih je treba izpeljati iz navedenih nezakonitosti, preučiti v okviru svoje neomejene pristojnosti.
F. Predlogi družbe Crédit agricole v okviru neomejene pristojnosti
1009
Družba Crédit agricole v okviru drugega podrednega predloga Splošnemu sodišču predlaga, naj uporabi svojo neomejeno pristojnost za znižanje zneska globe, ki ji je bila naložena.
1010
Sodišče Unije je pri izvajanju svoje neomejene pristojnosti, določene v členu 261 PDEU in členu 31 Uredbe št. 1/2003, pristojno, da poleg zgolj nadzora nad zakonitostjo sankcije presojo Komisije, avtorice akta, v katerem je bila prvotno določena višina zneska te sankcije, za določitev tega zneska nadomesti s svojo presojo (glej sodbo z dne 21. januarja 2016, Galp Energía España in drugi/Komisija, C‑603/13 P, EU:C:2016:38, točka 75 in navedena sodna praksa) ter tako odpravi, zniža ali zviša naloženo globo.
1011
Da bi določilo znesek globe, naložene podjetju, je sodišče Unije na podlagi svoje neomejene pristojnosti pristojno, da samo presodi okoliščine obravnavane zadeve in vrsto zadevne kršitve. To izvajanje na podlagi člena 23(3) Uredbe št. 1/2003 pomeni, da je treba za vsako kaznovano podjetje upoštevati težo in trajanje zadevne kršitve ob spoštovanju predvsem načel obrazložitve, sorazmernosti, individualizacije sankcij in enakega obravnavanja, ne da bi bilo sodišče Unije vezano na okvirna pravila, ki jih je Komisija določila v svojih smernicah, čeprav ga te lahko vodijo (glej v tem smislu sodbo z dne 21. januarja 2016, Galp Energía España in drugi/Komisija, C‑603/13 P, EU:C:2016:38, točki 89 in 90).
1012
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je Splošno sodišče v točkah 145, 551, 984 in 1005 zgoraj ugotovilo, da je Komisija kot začetek udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi napačno upoštevala 10. januar 2013, kar pomeni, da je treba ta datum prenesti na 11. januar 2013. Vendar je ob pridržku vpliva te ugotovitve na trajanje udeležbe te banke pri sporni kršitvi in na množilni količnik trajanja, uporabljen zanjo, kot neutemeljene zavrnilo očitke navedene banke zoper druge elemente, povezane z določitvijo zneska globe, ki ji je bila naložena, zlasti tiste v zvezi s težo sporne kršitve.
1013
V teh okoliščinah Splošno sodišče meni, da se lahko v okviru izvajanja svoje neomejene pristojnosti strinja z zakonito utemeljenimi presojami, ki jih je Komisija opravila v točkah od 868 do 949 in od 952 do 971 obrazložitve izpodbijanega sklepa.
1014
Vendar mora kljub vsemu opredeliti, ali je treba ob upoštevanju metodologije za izračun približka zaradi skrajšanja udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi s 574 delovnih dni na 573 delovnih dni spremeniti znesek globe, naložene tej banki.
1015
To skrajšanje namreč ne pomeni zgolj znižanja nominalnih letnih zneskov, ki jih je upoštevala Komisija, ampak tudi presojo posledic črtanja podatkov v zvezi z 10. januarjem 2013 za izračun končnega razpona te banke, od katerega je neposredno odvisen prilagoditveni količnik, upoštevan v zvezi z njo.
1016
Splošno sodišče mora tudi preučiti, ali je treba zaradi množilnega količnika trajanja, uporabljenega za družbo Crédit agricole, kot je bil predviden v točki 985 zgoraj, spremeniti znesek globe, naložene tej banki.
1017
Vendar Splošno sodišče ob upoštevanju zlasti pravila zaokroževanja na tretjo decimalko navzdol, ki ga je uporabila Komisija za izračun prilagoditvenega količnika (glej točko 759 zgoraj), pa tudi trajanja – čeprav malo skrajšanega – udeležbe družbe Crédit agricole pri sporni kršitvi in teže te kršitve meni, da ni treba spremeniti zneska globe, naložene tej banki za enotno in trajajočo kršitev iz člena 1 tega sklepa v obdobju od 11. januarja 2013 do 24. marca 2015.
1018
Zato je treba znesek globe, naložene družbi Crédit agricole, določiti na 3.993.000 EUR.
IV. Stroški
1019
V skladu s členom 134(1) Poslovnika se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki.
1020
Družba Crédit agricole s svojimi predlogi skoraj v celoti ni uspela, zato se ji v skladu s predlogi Komisije naloži plačilo stroškov v zadevi T‑386/21.
1021
Družba Credit Suisse s svojimi predlogi v celoti ni uspela, zato se ji v skladu s predlogi Komisije naloži plačilo stroškov v zadevi T‑406/21.
Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (peti razširjeni senat),
razsodilo:
1.
Zadevi T‑386/21 in T‑406/21 se združita za izdajo sodbe.
2.
V zadevi T‑386/21:
–
se člen 1(c) Sklepa Komisije C(2021) 2871 final z dne 28. aprila 2021 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.40346 – Obveznice SSA) razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim ugotovljeno, da sta družbi Crédit agricole SA in Crédit agricole Corporate and Investment Bank pri kršitvi sodelovali od 10. januarja 2013 do 24. marca 2015, in ne od 11. januarja 2013 do 24. marca 2015;
–
se člen 2(c) Sklepa C(2021) 2871 final razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim določen znesek globe, za katero sta solidarno odgovorni družbi Crédit agricole Corporate and Investment Bank in Crédit agricole, na 3.993.000 EUR;
–
se znesek globe, naložene družbama Crédit agricole Corporate and Investment Bank in Crédit agricole v členu 2(c) Sklepa C(2021) 2871 final, določi na 3.993.000 EUR;
–
se v preostalem tožba zavrne.
–
Družbama Crédit agricole in Crédit agricole Corporate and Investment Bank se naloži plačilo stroškov.
3.
V zadevi T‑406/21:
–
se tožba zavrne;
–
se družbama UBS Group AG in Credit Suisse Securities (Europe) Ltd naloži plačilo stroškov.
Svenningsen
Tomljenović
Mac Eochaidh
Martín y Pérez de Nanclares
Stancu
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu 6. novembra 2024.
Podpisi
Kazalo
I. Dejansko stanje
A. Sektor OSSA
1. Cena OSSA na sekundarnem trgu
a) Oblikovanje cen na sekundarnem trgu
b) Dvosmerne cene, ki jih ponujajo vzdrževalci trga
2. Trgovalne pozicije in trgovalno tveganje
3. Izmenjave med bankami prek posrednikov
B. Postopek, v katerem je bil sprejet izpodbijani sklep
C. Izpodbijani sklep
1. Ugotovitev sporne kršitve
2. Naložitev glob
3. Izrek
II. Predlogi strank
III. Pravo
A. Predlogi za nerazkritje nekaterih podatkov javnosti
B. Predmet tožb družb Crédit agricole in Credit Suisse
1. Tožba družbe Crédit agricole
2. Tožba družbe Credit Suisse
C. Predmet kršitve, ugotovljen v izpodbijanem sklepu
D. Dopustnost očitkov zoper razlago pogovorov, analiziranih v izpodbijanem sklepu
1. Ugovori nedopustnosti, ki se nanašajo na očitke družbe Crédit agricole
2. Ugovori nedopustnosti, ki se nanašajo na očitke družbe Credit Suisse
E. Predlogi družb Crédit agricole in Credit Suisse za razglasitev ničnosti
1. Tretji tožbeni razlog družbe Crédit agricole, ki se nanaša na kršitev načela domneve nedolžnosti
2. Drugi tožbeni razlog družbe Crédit agricole in drugi tožbeni razlog družbe Credit Suisse, ki se nanašata na napake pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot enotne in trajajoče kršitve
a) Uvodne ugotovitve
b) Obstoj protikonkurenčnih sporazumov in/ali usklajenih ravnanj
1) Pogovori, za katere je bilo ugotovljeno, da so protikonkurenčni
2) Protikonkurenčnost pogovorov, ki sta jih družbi Crédit agricole in Credit Suisse upravičeni izpodbijati
i) Pogovori, ki jih je družba Crédit agricole upravičena izpodbijati
– Pogovor z dne 18. januarja 2013
– Pogovor z dne 31. januarja 2013
– Pogovor z dne 15. februarja 2013
– Pogovor z dne 19. marca 2013
– Pogovor z dne 21. marca 2013
– Pogovor z dne 24. maja 2013
– Pogovor z dne 3. junija 2013
– Pogovor z dne 10. julija 2013
– Pogovor z dne 25. julija 2013
– Pogovor z dne 6. avgusta 2014
– Pogovor z dne 12. marca 2015
ii) Pogovori, ki jih je družba Credit Suisse upravičena izpodbijati
– Pogovor z dne 28. septembra 2010
– Pogovor z dne 8. februarja 2012
– Pogovor z dne 10. januarja 2013
– Pogovor z dne 12. marca 2015
– Elektronsko sporočilo z dne 24. marca 2015
3) Ugotovitev glede pogovorov, analiziranih v izpodbijanem sklepu
c) Obstoj enotne in trajajoče kršitve
1) Enotna narava ugotovljene kršitve
i) Obstoj celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem pred februarjem 2013 in v tem mesecu
ii) Nadaljevanje celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem po februarju 2013
2) Trajajoča narava ugotovljene kršitve
i) Tretji del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse, ki se nanaša na neobstoj dokaza o trajajoči naravi sporne kršitve po februarju 2013
ii) Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole v delu, v katerem se želi z njim dokazati neobstoj trajajoče narave ugotovljene kršitve
d) Udeležba družb Crédit agricole in Credit Suisse pri ugotovljeni enotni in trajajoči kršitvi
1) Prvi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole, ki se formalno nanaša na to, da ta banka ni prispevala k celovitemu načrtu
i) Namerni prispevek družbe Crédit agricole k celovitemu načrtu
ii) Seznanjenost družbe Crédit agricole z vsemi drugimi ravnanji, ki so jih izvajale ali predvidevale druge zadevne banke
2) Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse, ki se nanaša na napake v zvezi z njeno seznanjenostjo z dvostranskimi pogovori med trgovalcema drugih bank ali v zvezi z dejstvom, da jih je lahko razumno predvidela
e) Trajanje sodelovanja družb Crédit agricole in Credit Suisse pri sporni enotni in trajajoči kršitvi
1) Drugi del drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole v delu, v katerem se želi z njim dokazati neobstoj trajajoče narave njene udeležbe pri ugotovljeni kršitvi
2) Četrti del drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse v zvezi s tem, da Komisija ni dokazala njene udeležbe pri kakršnem koli nezakonitem ravnanju po avgustu 2014
f) Ugotovitev glede drugega tožbenega razloga družbe Crédit agricole in drugega tožbenega razloga družbe Credit Suisse
3. Prvi tožbeni razlog družbe Crédit agricole in prvi tožbeni razlog družbe Credit Suisse, ki se nanašata na napake pri opredelitvi zadevnih ravnanj kot omejevanja zaradi cilja
a) Uvodne ugotovitve v zvezi s predmetom in podlago očitkov tožečih strank
1) Očitki družbe Crédit agricole
2) Očitki družbe Credit Suisse
b) Opredelitev zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“
1) Uvodne ugotovitve
2) Stopnja škodljivosti za konkurenco, ki se zahteva za opredelitev ravnanja kot „omejevanja zaradi cilja“
3) Presoja zadevnih ravnanj, ki jo je opravila Komisija
i) Očitki v zvezi s presojo gospodarskega okvira zadevnih ravnanj, ki jo je opravila Komisija
– Očitek družbe Crédit agricole, ki se nanaša na neobstoj presoje gospodarskega okvira sporne kršitve
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na napačno presojo gospodarskega okvira sporne kršitve
ii) Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na nezadostno škodljivost zadevnih ravnanj za konkurenco
iii) Očitki, ki se v bistvu nanašajo na „upravičenost“ zadevnih ravnanj
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na pozitivne posledice zadevnih ravnanj za konkurenco
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na „nujnost“, „legitimnost“, „pozitivnost“ ali „neločljivo povezanost in bistvenost“ zadevnih ravnanj
4) Sklepna ugotovitev glede opredelitve zadevnih ravnanj kot „omejevanja zaradi cilja“
4. Četrti tožbeni razlog družbe Crédit agricole in tretji tožbeni razlog družbe Credit Suisse, ki se nanašata na nezadostno obrazložitev in napake pri določitvi zneska njunih glob
a) Očitki v zvezi z osnovnim zneskom glob, naloženih družbama Crédit agricole in Credit Suisse
1) Očitki v zvezi z zneskom približka
i) Očitek družbe Credit Suisse, ki se nanaša na pomanjkljivo obrazložitev izračuna globe
ii) Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na kršitve Smernic
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na to, da je Komisija zavrnila uporabo metodologije za izračun razpona, ki bi temeljila na podatkih njunih lastnih transakcij
– Očitek družbe Crédit agricole, da je bilo pri izračunu končnega razpona za vsako od zadevnih bank uporabljeno fiksno tehtanje OSSA, upoštevanih za celotno obdobje kršitve in za vse te banke
– Očitki družb Crédit agricole in Credit Suisse, ki se nanašajo na uporabo podatkov BGN
– Očitek družbe Credit Suisse, ki se nanaša na precenitev njenega približka, ker so se v zvezi z njo upoštevali nominalni zneski drugih bank
2) Očitek družbe Crédit agricole v zvezi z odločitvijo Komisije, da za izračun približka kot referenčno obdobje ne bo uporabila leta 2014
3) Očitki v zvezi z množilnim količnikom teže (točke od 20 do 23 Smernic)
4) Očitki v zvezi z množilnim količnikom trajanja (točka 24 Smernic)
i) Očitki v zvezi z množilnim količnikom trajanja 2,20 leta, uporabljenim za družbo Crédit agricole
ii) Očitki v zvezi z množilnim količnikom trajanja 4,75 leta, uporabljenim za družbo Credit Suisse
b) Očitki v zvezi s prilagoditvijo osnovnega zneska globe, naložene družbi Crédit agricole
5. Sklepna ugotovitev o predlogih za razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa
F. Predlogi družbe Crédit agricole v okviru neomejene pristojnosti
IV. Stroški
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina