Soud: Nejvyšší soud 
Datum rozhodnutí: 10/17/2019 
Spisová značka: 30 Cdo 2357/2019 
ECLI: ECLI:CZ:NS:2019:30.CDO.2357.2019.1 
Typ rozhodnutí: USNESENÍ 
Heslo: Dovolání 
Přípustnost dovolání 
Příslušnost soudu mezinárodní 
Dotčené předpisy: čl. 4 Nařízení (ES) č. 1215/2012 
čl. 7 odst. 2 Nařízení (ES) č. 1215/2012 
§ 243c odst. 1 o. s. ř. ve znění od 30.09.2017 
Kategorie rozhodnutí: D  
 
30 Cdo 2357/2019-124  
 
 
USNESENÍ 
Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Pavla Simona a 
soudců Mgr. Víta Bičáka a JUDr. Bohumila Dvořáka v právní věci žalobkyně Trei Real Estate 
Czech Republic, s. r. o., IČO 25708261, se sídlem v Praze 8, Rohanské nábřeží 670/17, 
zastoupené Mgr. Radkem Hladkým, advokátem se sídlem v Praze 1, Národní 973/41, proti 
žalovanému Ľ. H., nar. XY, bytem XY, zastoupenému JUDr. Danielem Uličným, advokátem se 
sídlem v Praze 2, Slezská 949/32, o ochranu pověsti právnické osoby, vedené u Městského soudu 
v Praze pod sp. zn. 21 Cm 26/2016, o dovolání žalovaného proti usnesení Vrchního soudu v Praze 
ze dne 19. 3. 2019, č. j. 3 Cmo 186/2017-91, takto:  
Dovolání se odmítá.  
 
 Odůvodnění: 
 
Vrchní soud v Praze jako soud odvolací napadeným usnesením potvrdil usnesení Městského 
soudu v Praze jako soudu prvního stupně ze dne 14. 6. 2017, č. j. 21 Cm 26/2016-36, kterým soud 
zamítl námitku nedostatku mezinárodní příslušnosti uplatněnou žalovaným.  
Žalobkyně se žalobou došlou soudu dne 20. 10. 2016 domáhala po žalovaném zaplacení 1 000 
000 Kč s příslušenstvím, jako přiměřeného zadostiučinění, a uložení povinnosti žalovanému 
zdržet se umísťování motorových vozidel s nápisem „Za stavbu Vendo Park majiteľ TREI Real 
nezaplatil dodávateľom stavby OTNAVA“ na celém území České republiky a dále uložení 
povinnosti žalovanému zdržet se jednání, na základě kterých by byly třetí osoby informovány o 
tom, že žalobce nesplnil své povinnosti související se zaplacením ceny za dílo ohledně díla 
VENDO Park Mohelnice.  
Usnesení odvolacího soudu napadl žalovaný v plném rozsahu včasným dovoláním, které však 
Nejvyšší soud podle § 243c odst. 1 zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění účinném 
od 30. 9. 2017 (viz čl. II zákona č. 296/2017 Sb.), dále jen „o. s. ř.“, odmítl.  
Dovolací námitka, kterou žalovaný vyjádřil ve svém dovolání, spočívající v tom, že by 
mezinárodně příslušné měly být soudy státu sídla žalovaného, přípustnost dovolání ve smyslu §
237 o. s. ř. nezakládá. Odvolací soud totiž postupoval v souladu s judikaturou Nejvyššího soudu, 
pokud uzavřel, že vedle obecného soudu státu bydliště žalovaného [srov. čl. 4 nařízení 
Evropského Parlamentu a rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. 12. 2012 o příslušnosti a uznávání a 
výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (přepracované znění), dále jen 
„nařízení Brusel I bis“, dřívější čl. 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. 12. 2000 o 
příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, dále 
jen „nařízení Brusel I“], má žalobkyně možnost využít pravidla mezinárodní příslušnosti na výběr 
dané, zakládající mezinárodní i místní příslušnost ve věcech týkajících se deliktní nebo 
kvazideliktní odpovědnosti u soudu místa, kde došlo nebo může dojít ke škodné události (srov. čl. 
7 odst. 2 nařízení Brusel I bis, dřívější čl. 5 odst. 3 nařízení Brusel I). Srov. usnesení Nejvyššího 
soudu ze dne 14. 1. 2016, sp. zn. 30 Cdo 1941/2015, uveřejněné pod číslem 29/2017 Sbírky 
soudních rozhodnutí a stanovisek, nebo usnesení Nejvyššího soudu ze dne 31. 10. 2017, sp. zn. 30 
Cdo 3161/2017.  
Žalovaný namítá, že čl. 7 odst. 2 nařízení Brusel I bis nelze v tomto případě vykládat extenzivně 
ve vztahu k čl. 4 a 5 nařízení Brusel I bis. Z dovolání však není zjevné, v čem by měl tento 
extenzivní výklad spočívat. Nejvyšší soud proto neměl důvod, aby jakkoliv měnil svou výše 
uvedenou judikaturu.  
O náhradě nákladů řízení včetně nákladů řízení dovolacího rozhodne soud v rozhodnutí, jímž se 
řízení končí (§ 151 odst. 1 část věty před středníkem o. s. ř.).  
Poučení: Proti tomuto rozhodnutí není přípustný opravný prostředek. 
 
V Brně dne 17. 10. 2019 
 
 
JUDr. Pavel Simon 
předseda senátu