Věc C‑336/09 P
Polská republika
v.
Evropská komise
„Kasační opravný prostředek – Společná organizace trhů – Přechodná opatření, která mají být přijata po přistoupení nových členských států – Nařízení (ES) č. 60/2004, kterým se stanoví přechodná opatření v odvětví cukru – Žaloba na neplatnost – Lhůta – Výchozí bod – Opožděnost – Nepřípustnost – Důvody – Porušení zásad, na nichž je založeno společenství práva, a zásady účinné soudní ochrany“
Shrnutí rozsudku
Žaloba na neplatnost – Lhůty – Výchozí bod – Žaloba proti nařízení přijatému na základě aktu o přistoupení z roku 2003, podaná přistupujícím státem – Lhůta, která začíná běžet dnem, kdy smlouva a akt o přistoupení z roku 2003 vstoupily v platnost
(Článek 230 druhý a pátý pododstavec ES; smlouva o přistoupení z roku 2003, čl. 2 odst. 3)
Unie je unií práva, v níž její orgány podléhají přezkumu souladu svých aktů zejména se Smlouvou a s obecnými právními zásadami.
Tyto zásady představují samotný základ této unie a jejich dodržování znamená – jak napříště stanoví výslovně čl. 4 odst. 2 SEU – že nové členské státy musí být předmětem rovného zacházení v porovnání se starými členskými státy.
Nové členské státy tudíž musejí mít proti všem aktům, které jsou přijaty na základě čl. 2 odst. 3 smlouvy o přistoupení z roku 2003 a kterými jsou dotčeny jakožto členské státy, právo podat žalobu jakožto žalobci na základě čl. 230 druhého pododstavce ES.
Vzhledem k tomu, že toto postavení nové členské státy získaly až dnem vstupu smlouvy o přistoupení, jakož i aktu o přistoupení z roku 2003 v platnost, je třeba uvést, že vůči těmto státům lhůta k podání žaloby uvedená v čl. 230 pátém pododstavci ES začala běžet, pokud jde o tyto akty, až od tohoto data, tedy v daném případě ode dne 1. května 2004.
(viz body 36–39)