62019CJ0790_RES
Byla C‑790/19
Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov
prieš
LG ir MH
(Curtea de Apel Braşov pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Finansų sistemos apsauga nuo jos panaudojimo pinigams plauti ir teroristams finansuoti – Direktyva (ES) 2015/849 – Direktyva 2005/60/EB – Pinigų plovimo nusikaltimas – Pagrindinio nusikaltimo vykdytojo atliktas plovimas („savų pinigų plovimas“)“
Teisės aktų derinimas – Finansų sistemos apsauga nuo jos panaudojimo pinigams plauti ir teroristams finansuoti – Direktyva 2005/60 – Dalykas – Pinigų plovimo nusikaltimas, kuris skiriasi nuo pagrindinio nusikaltimo, iš kurio gauti išplauti pinigai – Dviejų nusikaltimų vykdytojų sutapimas – Leistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60 1 straipsnio 2 dalies a punktas)
(žr. 48-54, 86 punktus ir rezoliucinę dalį)
Teisės aktų derinimas – Finansų sistemos apsauga nuo jos panaudojimo pinigams plauti ir teroristams finansuoti – Direktyvos 2005/60 ir 2015/849 – Pinigų plovimo nusikaltimas, kurį įvykdė pagrindinio nusikaltimo, iš kurio gauti išplauti pinigai, vykdytojas – Valstybių narių galimybė bausti pagrindinio nusikaltimo vykdytoją už pinigų plovimo nusikaltimą – Leistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60 1 straipsnio 2 dalies a punktas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2015/849 1 straipsnio 3 dalies a punktas)
(žr. 58-61, 65, 70-72 punktus)
Pagrindinės teisės – Ne bis in idem principas – Taikymo sąlygos – To paties pažeidimo buvimas – Vertinimo kriterijus – Veikų materialinės sudėties tapatumas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnis)
(žr. 77-80 punktus)
Teisės aktų derinimas – Finansų sistemos apsauga nuo jos panaudojimo pinigams plauti ir teroristams finansuoti – Direktyva 2005/60 – Dalykas – Pinigų plovimo nusikaltimas, kuris skiriasi nuo pagrindinio nusikaltimo, iš kurio gauti išplauti pinigai – Atskiros materialinės veikos – Pagrindinio nusikaltimo vykdytojas, kuris gali būti persekiojamas už pinigų plovimo nusikaltimą – Priimtinumas atsižvelgiant į ne bis in idem principą – Patikrinimas, kurį turi atlikti nacionalinis teismas – Apimtis
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60 1 straipsnio 2 dalies a punktas)
(žr. 81-85 punktus)
Santrauka
Tribunalul Brașov (Brašovo apygardos teismas, Rumunija) nuteisė bendrovės valdytoją LG laisvės atėmimo bausme, atidedant jos vykdymą, už 2009-2013 m. padarytą pinigų plovimo nusikaltimą, susidedantį iš 80 materialinių veikų. Atitinkami pinigai buvo gauti iš to paties asmens padaryto sukčiavimo mokesčiais nusikaltimo (toliau – pagrindinis nusikaltimas).
Gavęs apeliacinius skundus dėl šio sprendimo, Curtea de apel Brașov (Brašovo apeliacinis teismas, Rumunija), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, suabejojo, ar pagrindinio nusikaltimo vykdytojo tapatybė gali būti sutapti su pinigų plovimo nusikalstamo vykdytojo tapatybe.
Savo sprendime Teisingumo Teismas nusprendė, kad Direktyva 2005/60 (
1
) nedraudžia nacionalinės teisės aktų, kuriuose numatyta, kad pagrindinio nusikaltimo vykdytojas gali padaryti pinigų plovimo nusikaltimą.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia Teisingumo Teismas priminė, kad turto konversija arba perdavimas, žinant, kad šis turtas yra gautas iš nusikalstamos veiklos arba dalyvaujant tokioje veikloje, siekiant nuslėpti arba užmaskuoti neteisėtą turto kilmę arba siekiant padėti kokiam nors asmeniui, kuris dalyvauja nusikalstamoje veikloje, išvengti teisinių šios veikos pasekmių, yra veika, kuri padaryta tyčia, yra laikoma pinigų plovimo nusikaltimu (
2
). Vadinasi, tam, kad asmuo galėtų būti laikomas šio nusikaltimo vykdytoju, jis turi žinoti, kad šis turtas yra gautas iš nusikalstamos veiklos arba dalyvavimo tokioje veikloje. Kadangi ši sąlyga tikrai įvykdyta, kiek tai susiję su pagrindinio nusikaltimo vykdytoju, Direktyvoje 2005/60 neatmetama galimybė, kad jis taip pat gali būti pinigų plovimo nusikaltimo vykdytojas. Kadangi toks veiksmas yra materialinis aktas, kuris automatiškai nekyla iš nusikalstamos veiklos, iš kurios šis turtas gautas, jį gali atlikti ir pagrindinio nusikaltimo vykdytojas, ir trečiasis asmuo.
Be to, Teisingumo Teismas nagrinėjo Direktyvos 2005/60 norminį kontekstą ir, be kita ko, valstybių narių tarptautinius įsipareigojimus (
3
) ir šios direktyvos priėmimo dieną galiojančius Sąjungos teisės aktus (
4
). Šiuo klausimu jis patikslino, kad tą dieną valstybės narės galėjo savo baudžiamoje teisėje nenumatyti veikų, sudarančių pinigų plovimą, inkriminavimo, kiek tai susiję su pagrindinio nusikaltimo vykdytoju. Valstybių narių pareiga uždrausti tam tikrus veiksmus, pavyzdžiui, pinigų plovimą, nenustatant priemonių tokiam draudimui įgyvendinti, ir pinigų plovimo apibrėžimu tokiu būdu, kuriuo remiantis galima, tačiau nereikalaujama (kiek tai susiję su pagrindinio nusikaltimo vykdytoju), bausti už šioje nuostatoje numatytas veikas, paliekama valstybėms narėms tokia galimybė (
5
) pagal jų tarptautinius įsipareigojimus ir jų vidaus teisės pagrindinius principus. Be to, šių valstybių pareiga numatyti tokį baudžiamumą buvo nustatyta tik Direktyvoje 2018/1673 (
6
).
Galiausiai Teisingumo Teismas patikslina, kad šis baudžiamumas atitinka Direktyvos 2005/60 tikslus, nes tai gali apsunkinti iš nusikaltimo gautų lėšų įvedimą į finansų sistemą ir taip padėti užtikrinti gerą vidaus rinkos veikimą. Vadinasi, valstybė narė gali numatyti, kad pagrindinio nusikaltimo vykdytojas baudžiamas už pinigų plovimo nusikaltimą.
Be to, dėl ne bis in idem principo (
7
) ir būtent draudimo persekioti arba bausti baudžiamąja tvarka asmens už tą patį nusikaltimą Teisingumo Teismas priminė, kad svarbus to paties nusikaltimo buvimo vertinimo kriterijus yra faktinių aplinkybių tapatumas, suprantamas kaip konkrečių neatskiriamai tarpusavyje susijusių aplinkybių, dėl kurių atitinkamas asmuo išteisinamas arba galutinai nuteistas, visumos buvimas. Taigi draudžiama už tą pačią veiką skirti kelias baudžiamojo pobūdžio sankcijas pasibaigus įvairiems tam skirtiems procesams. Šiuo atveju ne bis in idem principas nedraudžia pagrindinio nusikaltimo vykdytojo persekioti už pinigų plovimo nusikaltimą, jeigu faktinės aplinkybės, dėl kurių vyksta baudžiamasis persekiojimas, nėra identiškos pagrindinio nusikaltimo sudedamosioms dalims. Šiuo klausimu Teisingumo Teismas patikslino, kad pinigų plovimą sudaro nuo pagrindinio nusikaltimo atskiras veiksmas, net jei pinigų plovimą vykdo šio pagrindinio nusikaltimo vykdytojas.
Teisingumo Teismas patikslino nacionaliniam teismui tenkančių patikrinimo pareigų apimtį. Taigi šis teismas turi patikrinti, ar dėl pagrindinio nusikaltimo buvo priimtas galutinis nuosprendis dėl jo vykdytojo išteisinimo ar nuteisimo ir ar pagrindinio nusikaltimo materialinės faktinės aplinkybės nėra identiškos toms, dėl kurių vykdytojas yra persekiojamas už pinigų plovimą.
(
1
)	2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui (OL L 309, 2005, p. 2) 1 straipsnio 2 dalies a punktas.
(
2
)	Direktyvos 2005/60 1 straipsnio 2 dalies a punktas.
(
3
)	1990 m. lapkričio 8 d. Strasbūre pasirašyta Europos Tarybos konvencija dėl pinigų plovimo ir nusikalstamu būdu įgytų pajamų paieškos, arešto bei konfiskavimo (Europos Tarybos sutarčių serija Nr. 141).
(
4
)	2001 m. birželio 26 d. Tarybos pamatinis sprendimas 2001/500/TVR dėl pinigų plovimo, nusikaltimo priemonių ir nusikalstamu būdu įgytų pajamų nustatymo, paieškos, įšaldymo, areštavimo ir konfiskavimo (OL L 182, 2001, p. 1).
(
5
)	Direktyvos 2005/60 1 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas.
(
6
)	2018 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/1673 dėl kovos su pinigų plovimu baudžiamosios teisės priemonėmis (OL L 284, 2018, p. 22).
(
7
)	Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnis.