Byla C‑26/11
Belgische Petroleum Unie VZW ir kt.
prieš
Belgische Staat,
dalyvaujant Belgian Bioethanol Association VZW ir Belgian Biodiesel Board VZW
(Grondwettelijk Hof prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Direktyva 98/70/EB – Benzino ir dyzelinių degalų kokybė – 3–5 straipsniai – Degalams taikomi aplinkosauginiai rodikliai – Direktyva 98/34/EB – Informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka – 1 ir 8 straipsniai – „Techninio reglamento“ sąvoka – Pareiga pateikti techninių reglamentų projektus – Nacionalinės teisės norma, kuria naftos produktų bendrovės, tiekiančios į rinką benziną ir (arba) dyzelinius degalus, įpareigojamos tais pačiais kalendoriniais metais patiekti į rinką ir tam tikrą biodegalų kiekį“
Santrauka – 2013 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas
1.        Prejudiciniai klausimai – Kreipimasis į Teisingumo Teismą – Klausimas, kurį nacionalinis teismas iškėlė „ex officio“ – Leistinumas
(SESV 267 straipsnis)
2.        Prejudiciniai klausimai – Nacionalinio teismo kompetencija – Pateiktų klausimų būtinumo ir svarbos vertinimas
(SESV 267 straipsnis)
3.        Aplinka – Skatinimas naudoti biodegalus ar kitus atsinaujinančiuosius degalus – Teisės aktų derinimas – Direktyva 98/70 – Nacionalinės teisės norma, kurioje naftos produktų bendrovėms, tiekiančioms į rinką benziną ir (arba) dyzelino produktus, nustatomos privalomos biodegalų procentinės dalys – Leistinumas – Direktyvų 98/70, 2003/30 ir 2009/28 aiškinimas kartu
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/70, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/30, 3–5 straipsniai ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28)
4.        Teisės aktų derinimas – Informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka – Direktyva 98/34 – Valstybių narių pareiga pranešti Komisijai apie visus techninių reglamentų projektus – Pareigos pažeidimas – Pasekmės – Esminis procedūrinis pažeidimas, galintis lemti atitinkamų techninių reglamentų netaikymą
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34, iš dalies pakeistos Direktyva 98/48, 8 straipsnio 1 dalis)
5.        Teisės aktų derinimas – Informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarka – Valstybių narių pareiga pranešti Komisijai apie visus techninių reglamentų projektus – Tikslas ir apimtis – Nacionalinės teisės norma, kurioje naftos produktų bendrovėms, tiekiančioms į rinką benziną ir (arba) dyzelino produktus, nustatomos privalomos biodegalų procentinės dalys – Šios teisės normos pakeitimas Komisijos prašymu, siekiant pašalinti prekybos kliūtis – Pareiga pranešti Komisijai apie šios teisės normos projektą – Nebuvimas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34, iš dalies pakeistos Direktyva 98/48, 8 straipsnis ir 10 straipsnio 1 dalis)
1.        Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 23 punktą)
2.        Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 24–26 punktus)
3.        Direktyvos 98/70 dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės, iš dalies keičiančios Direktyvą 93/12, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/30, 3–5 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiama nacionalinės teisės norma, kuria, atsižvelgiant į valstybėms narėms Direktyva 2003/30 dėl skatinimo naudoti biokurą ir kitą atsinaujinantį kurą transporte, Direktyva 2009/28 dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičiančia bei vėliau panaikinančia direktyvas 2001/77 ir 2003/30, ir Direktyva 2009/30 nustatytą tikslą skatinti biodegalų naudojimą transporto sektoriuje, naftos produktų bendrovės, tiekiančios į rinką benziną ir (arba) dyzelinius degalus, įpareigojamos tais pačiais kalendoriniais metais patiekti į rinką, įmaišius į šiuos produktus, ir tam tikrą biodegalų kiekį, jei šis kiekis apskaičiuotas procentiškai nuo bendro jų per metus parduodamo šių produktų kiekio, o šios procentinės dalys atitinka Direktyvoje 98/70 nustatytas didžiausias ribines vertes.
Šiuo atžvilgiu Direktyvos 98/70 nuostatos, visų pirma jos 5 straipsnis, negali būti aiškinamos neatsižvelgiant į direktyvų 2003/30 ir 2009/28 nuostatas, kurios galiojo tuo metu, kai vyko pagrindinėje byloje nagrinėjami įvykiai ir buvo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą. Iš tiesų tai, kad direktyvos 2009/28 ir 2009/30 (pastarąja iš dalies pakeista Direktyva 98/70) buvo priimtos ir įsigaliojo tą pačią dieną, ir tai, kad jos kartu su Direktyva 2003/30 yra priemonių, skirtų skatinti atsinaujinančios energijos gamybą ir naudojimą, visumos dalis, rodo, jog Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė užtikrinti būtiną šių direktyvų darną. Direktyvoje 2003/30, kuria, remiantis jos 1 straipsniu, buvo siekiama skatinti naudoti biodegalus ir kitus atsinaujinančiuosius degalus siekiant jais pakeisti transporte naudojamus dyzelinius degalus ir benziną kiekvienoje valstybėje narėje, nebuvo numatyta, kokių priemonių valstybės narės turi imtis, kad pasiektų šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nurodytus nacionalinius rodomuosius planinius rodiklius, tačiau joms buvo palikta teisė laisvai pasirinkti, kokio pobūdžio priemones priimti. Taigi, iš Direktyvos 2003/30 19 konstatuojamosios dalies matyti, kad valstybės narės turėjo galimybių imtis įvairių priemonių šioje direktyvoje numatytiems tikslams pasiekti, kaip antai, be kita ko, neapmokestinimo tvarkos, finansinės pagalbos perdirbimo pramonei arba privalomos biodegalų procentinės dalies nustatymo naftos produktų bendrovėms.
Išvada, kad Direktyvos 98/70 5 straipsniu, siejamu su Direktyvos 2003/30 nuostatomis, valstybei narei nedraudžiama įpareigoti naftos produktų bendroves patiekti į jos rinką tam tikrą privalomą transporte naudojamų biodegalų procentinę dalį tam, kad būtų pasiekti nacionaliniai rodomieji planiniai rodikliai, kuriuos ji nustatė remdamasi pastarosios direktyvos 3 straipsnio 1 dalimi, darytina juo labiau, nes minėtas 5 straipsnis siejamas su Direktyvos 2009/28 nuostatomis, kurioje, kaip matyti iš jos 9 konstatuojamosios dalies ir 1 straipsnio, nustatyti privalomi nacionaliniai planiniai rodikliai, kuriais apibrėžiama, kokią dalį transporto sektoriuje suvartojamos energijos turi sudaryti atsinaujinančių išteklių energija.
(žr. 37–42, 47 punktus ir rezoliucinės dalies 1 punktą)
4.        Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 50 punktą)
5.        Direktyvos 98/34, nustatančios informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką, iš dalies pakeistos Direktyva 98/48, 8 straipsnis, siejamas su šios direktyvos 10 straipsnio 1 dalies paskutine įtrauka, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nereikalaujama pateikti nacionalinės teisės akto, kuriuo naftos produktų bendrovės, tiekiančios į rinką benziną ir (arba) dyzelinius degalus, įpareigojamos tais pačiais kalendoriniais metais patiekti į rinką ir tam tikrą procentinę dalį biodegalų, projekto, jeigu po pateikimo pagal minėto 8 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą šis projektas buvo pakeistas siekiant atsižvelgti į Komisijos pastabas dėl šio projekto ir jeigu vėliau toks pakeistas projektas jai buvo pateiktas.
(žr. 57 punktą ir rezoliucinės dalies 2 punktą)