62024TJ0575
BENDROJO TEISMO (prašymus priimti prejudicinį sprendimą nagrinėjanti kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. vasario 25 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Mokesčių sistema – Bendra PVM sistema – Taikymo sritis – Apmokestinimas – Viešosios teisės reglamentuojama įstaiga – Direktyvos 2006/112/EB 2, 9 ir 13 straipsniai – Savivaldybių bendradarbiavimas – Valdymo perdavimas – Įgaliotoji asociacija – Telematikos paslaugų teikimas asociacijos nariams“
Byloje T‑575/24
dėl hof van beroep te Antwerpen (Antverpeno apeliacinis teismas, Belgija) 2024 m. spalio 11 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2024 m. spalio 22 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Belgische Staat / Federale Overheidsdienst Financiën
prieš
Digipolis Antwerpen AG,
District09 AG
BENDRASIS TEISMAS (prašymus priimti prejudicinį sprendimą nagrinėjanti kolegija),
kurį per pasitarimus sudarė kolegijos pirmininkas S. Papasavvas, teisėjai N. Półtorak, M. Sampol Pucurull, G. Steinfatt (pranešėja) ir W. Valasidis,
generalinis advokatas J. Martín y Pérez de Nanclares,
posėdžio sekretorius L. Ramette, administratorius,
atsižvelgęs į tai, kad 2024 m. lapkričio 8 d. Teisingumo Teismas pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50b straipsnio trečią pastraipą perdavė Bendrajam Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą,
atsižvelgęs į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50b straipsnio pirmos pastraipos a punkte nurodytą sritį ir į tai, kad nėra savarankiško klausimo dėl išaiškinimo, kaip tai suprantama pagal minėto statuto 50b straipsnio antrą pastraipą,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2025 m. rugsėjo 5 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Belgijos vyriausybės, atstovaujamos D. Carmen ir F. Lambotte,
–
Digipolis Antwerpen AG ir District09 AG, atstovaujamų advocaat F. Soetaert,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos M. Herold ir W. Roels,
susipažinęs su 2025 m. spalio 22 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1; toliau – PVM direktyva) 2, 9 ir 13 straipsnių, taip pat dėl pridėtinės vertės mokesčio (toliau – PVM direktyva) neutralumo principo išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Belgische Staat / Federale Overheidsdienst Financiën (Belgijos valstybė – Federalinė viešoji finansų tarnyba) ginčą su Digipolis Antwerpen AG ir District09 AG, viešosios teisės reglamentuojamos asociacijos Digipolis teisių perėmėjų, dėl pastarosios tam tikriems nariams teikiamų paslaugų neapmokestinimo PVM.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3
PVM direktyvos 2 straipsnyje nustatyta:
„1.   PVM objektas yra šie sandoriai:
a)
prekių tiekimas už atlygį valstybės narės teritorijoje, kai prekes tiekia apmokestinamasis asmuo, veikdamas kaip toks;
<…>
c)
paslaugų teikimas už atlygį valstybės narės teritorijoje, kai paslaugas teikia apmokestinamasis asmuo, veikdamas kaip toks;
<…>“
4
PVM direktyvos 9 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Apmokestinamasis asmuo“ – asmuo, kuris savarankiškai bet kurioje vietoje vykdo ekonominę veiklą, neatsižvelgiant į tos veiklos tikslą ar rezultatą.
„Ekonominė veikla“ – gamintojų, prekybininkų ar paslaugas teikiančių asmenų veikla, įskaitant kasybą bei žemės ūkio veiklą ir laisvųjų profesijų veiklą <…>“
5
PVM direktyvos 11 straipsnyje nustatyta:
„Pasikonsultavusi su patariamuoju pridėtinės vertės mokesčio komitetu <…>, kiekviena valstybė narė gali atskiru apmokestinamuoju asmeniu laikyti tos valstybės narės teritorijoje įsisteigusius asmenis, kurie, būdami teisiškai savarankiški, yra glaudžiai susiję finansiniais, ekonominiais ir organizaciniais ryšiais.
<…>“
6
PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalis išdėstyta taip:
„Valstybinės, regioninės ir vietinės valdžios institucijos ir viešosios teisės reguliuojamos kitos įstaigos nelaikomos apmokestinamaisiais asmenimis, kai vykdo veiklą ar sandorius, kuriuos jie vykdo kaip valdžios institucijos, net renkant mokesčius, rinkliavas, įmokas ar kitus su šia veikla ar sandoriais susijusius mokesčius.
Tačiau joms vykdant tokią veiklą ar sandorius jos laikomos apmokestinamaisiais asmenimis, jei laikant jas neapmokestinamaisiais asmenimis būtų labai iškraipoma konkurencija.
Visais atvejais viešosios teisės reguliuojamos įstaigos laikomos apmokestinamaisiais asmenimis, kai jos vykdo I priede išvardytą veiklą, jei toji veikla nėra vykdoma tokiu smulkiu mastu, kad ją būtų galima laikyti visiškai nereikšminga.“
7
PVM direktyvos I priede pateikiamas jos 13 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje nurodytų veiklos rūšių sąrašas. Šio priedo 1 punkte minimos „[t]elekomunikacijų paslaugos“.
Belgijos teisė
PVM kodeksas
8
Prašyme priimti prejudicinį sprendimą pateikiamos nuorodos į Wetboek van de belasting over de toegevoegde waarde (Pridėtinės vertės mokesčio kodeksas; toliau – PVM kodeksas), nenurodant pagrindinės bylos faktinėms aplinkybėms taikytinos redakcijos ir nepakartojant nurodytų nuostatų.
9
Vis dėlto iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą galima suprasti, kad PVM kodekso 4, 6 ir 44 straipsniais siekiama į nacionalinę teisę perkelti atitinkamai PVM direktyvos 9, 13 ir 132 straipsnius. Taigi, šio kodekso 4 straipsnyje apibrėžiama apmokestinamojo asmens sąvoka, jo 6 straipsnyje reglamentuojamas tam tikrų viešosios teisės reguliuojamų įstaigų neapmokestinimas, o to paties kodekso 44 straipsnyje įtvirtintos tam tikros su visuomenės interesais susijusios veiklos išimtys.
Dekretas dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo
10
2001 m. liepos 6 d.decreet houdende de intergemeentelijke samenwerking (Dekretas dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo) (Belgisch Staatsblad, 2001 m. spalio 31 d., p. 37836) 10 straipsnyje numatyta:
„Dvi ar daugiau savivaldybių gali įsteigti juridinio asmens statusą turinčią bendradarbiavimo struktūrą, kad pasiektų tikslus, priklausančius susijusioms sritims. Jei dekrete nenumatyta kitaip, be savivaldybių ir provincijų, joje dalyvauti gali tik savarankiškos savivaldybių įstaigos, viešieji socialinės gerovės centrai ir jų asociacijos, jeigu jas sudaro tik viešieji juridiniai asmenys, taip pat kitos pagal šio dekreto nuostatas įsteigtos bendradarbiavimo struktūros.
<…>“
11
Dekreto dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo 12 straipsnyje nustatyta:
„1.   Savivaldybės priima sprendimą dėl administravimo įgaliojimų perdavimo pagal bendradarbiavimo struktūros įstatus.
Administravimo įgaliojimų perdavimas reiškia, kad dalyvaujančios savivaldybės patiki bendradarbiavimo struktūrai įgyvendinti savo priimtus sprendimus, susijusius su nustatytais tikslais, t. y. dalyvaujančios savivaldybės atsisako teisės vykdyti tas pačias užduotis savarankiškai arba kartu su trečiosiomis šalimis.
2.   Skiriamos trys juridinio asmens statusą turinčios bendradarbiavimo struktūros formos:
<…>
3)
įgaliotoji asociacija: bendradarbiavimo struktūra, kuriai perduodami administravimo įgaliojimai ir kuriai dalyvaujančios savivaldybės patiki įgyvendinti vieną ar daugiau aiškiai apibrėžtų kompetencijų, susijusių su viena ar daugiau susijusių veiklos sričių.“
„Emanacijos“ teorija
12
Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą ir iš État belge / Service public fédéral Finances (Belgijos valstybė – Federalinė viešoji finansų tarnyba) atsakymo į per teismo posėdį pateiktą klausimą matyti, kad „emanacijos“ teorija yra „administracinio toleravimo“ pagrindas, t. y. mokesčių praktika, kilusi iš 1971 m. spalio 5 d.aanschrijving Nr. 148/1971 (Aplinkraštis Nr. 148/1971) ir 1975 m. vasario 27 d.aanschrijving Nr. 6/1975 (Aplinkraštis Nr. 6/1975).
13
Dėl šios praktikos taikymo srities prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pakartojo 2018 m. gegužės 25 d.Minister van Financiën (finansų ministras, Belgija) atsakymą į 2018 m. balandžio 19 d. parlamento klausimą Nr. 2188; jame nurodyta:
„Įgaliotosios asociacijos PVM tikslais iš tiesų prilyginamos savivaldybių įstaigoms, kai dalyvaujančios savivaldybės atsisako savo reguliavimo ir administravimo teisių. <…> Jeigu nariai atsisakė [savo teisių], taikoma vadinamoji „emanacijos“ teorija.
Pagal [„emanacijos“] teoriją į tai, kad veiklą vykdo įgaliotoji asociacija, neatsižvelgiama. PVM atžvilgiu laikoma, kad veiklą vykdo patys įgaliotosios asociacijos nariai.
Tai reiškia, kad veikla, kurią įgaliotoji asociacija vykdo trečiųjų asmenų naudai (perdavus administravimo įgaliojimus), PVM neapmokestinama, jei šiai veiklai PVM nebūtų taikomas ir tuo atveju, jeigu ją vykdytų patys asociacijos nariai.
Jei įgaliotoji asociacija trečiųjų asmenų vardu vykdo veiklą, kuri nepatenka į PVM taikymo sritį ar būtų PVM neapmokestinama, jei veiklą vykdytų patys asociacijos nariai, tokia įgaliotosios asociacijos vardu vykdoma veikla PVM taip pat neapmokestinama.
Vis dėlto veikla, kurią įgaliotoji asociacija vykdo tretiesiems asmenims, apmokestinama PVM, jeigu ji būtų apmokestinta PVM ir tuo atveju, jei veiklą vykdytų patys asociacijos nariai. Taigi šiuo atveju svarbus nario PVM statusas, nes taikant PVM kodekso 4, 6 ir (arba) 44 straipsnius reikia nustatyti, ar pats narys turėtų sąskaitoje faktūroje nurodyti PVM.
Faktas, kad pagal [„emanacijos“] teoriją neatsižvelgiama į tai, jog veiklą vykdo asociacija, o PVM tikslais laikoma, kad ją vykdo patys nariai, turi pasekmių ir paslaugoms, kurias įgaliotoji asociacija teikia nariams. Paslaugos, kurias įgaliotoji asociacija teikia nariams, laikomos paslaugomis jai pačiai.
Įgyvendinama perduotus administravimo įgaliojimus, įgaliotoji asociacija veikia „vietoj“ savo narių, o ne „jų vardu“. Sau teikiamos paslaugos paprastai nepatenka į PVM taikymo sritį, taigi įgaliotosios asociacijos ir jos narių iš esmės nesieja ir jokios PVM apmokestinamos paslaugos.
Narių statusas PVM atžvilgiu šiuo atveju neturi reikšmės, nes vidaus sandoriai nepatenka į PVM taikymo sritį, neatsižvelgiant į tai, ar narys laikytinas viešosios teisės reguliuojama įstaiga pagal PVM kodekso 6 straipsnį, ar įprastu apmokestinamuoju asmeniu pagal PVM kodekso 4 straipsnį.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
14
2003 m. Stad Gent (Gento miestas, Belgija), Openbaar centrum voor maatschappelijk welzijn Gent (Gento viešasis socialinės veiklos centras, Belgija), Stad Antwerpen (Antverpeno miestas, Belgija) ir Openbaar centrum voor maatschappelijk welzijn Antwerpen (Antverpeno viešasis socialinės veiklos centras, Belgija) (toliau kartu – nariai steigėjai) įsteigė Digipolis, viešosios teisės reglamentuojamą juridinį asmenį, kaip juridinio asmens statusą turinčią įgaliotąją asociaciją, kuriai perdavė valdymą.
15
Digipolis įstatų 2 straipsnyje buvo numatyta, kad jai taikomos Dekreto dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo nuostatos.
16
Pagal Digipolis įstatų 4 straipsnį šios asociacijos tikslas buvo telematikos ir jos taikomųjų programų valdymas, eksploatavimas, plėtra ir skatinimas. Digipolis turėjo nuolat veikti kaip strateginė priemonė kiekvieno savo nario atžvilgiu. Šiuo tikslu ji turėjo derinti savo politiką, strategiją ir veiklą su narių politika, strategija ir veikla. Tam jie turėjo siekti nustatyti abipusės sinergijos galimybes, vykdyti bendrus projektus ir organizuoti bendras telematikos paslaugas, kurios ekonominiu ir funkciniu požiūriais kiekvienam nariui būtų optimalesnės nei tuo atveju, kai nariai jas teiktų atskirai.
17
Pradinės redakcijos Digipolis įstatų 7 straipsnyje buvo numatyta, kad Digipolis dalyviai steigėjai yra Gento ir Antverpeno miestai, taip pat jų viešieji socialinės veiklos centrai.
18
2010 m. iš dalies pakeitus 7 straipsnį, steigėjų narių autonominės išorės agentūros galėjo prisijungti prie asociacijos, kaip tai padarė Autonoom Gemeentebedrijf Stedelijk Onderwijs Antwerpen (Antverpeno miesto autonominė savivaldybės švietimo įstaiga, Belgija), Autonoom Gemeentebedrijf Kinderopvang Antwerpen (Antverpeno miesto autonominė vaikų darželio administracija, Belgija), Autonoom Gemeentebedrijf voor Stadsontwikkeling Antwerpen (Antverpeno miesto autonominė miesto plėtros savivaldybės administracija, Belgija), Zorgbedrijf Antwerpen (Antverpeno miesto sveikatos ir socialinės pagalbos administracija, Belgija) ir Autonoom Gemeentebedrijf Stadsontwikkeling Gent (Gento miesto autonominė miesto plėtros savivaldybės administracija, Belgija) (toliau kartu – nariai).
19
Digipolis teikė telematikos paslaugas ir tiekė susijusią kompiuterinę įrangą savo nariams ir tretiesiems asmenims.
20
Atlikusi 2014–2016 m. mokestinį patikrinimą, État belge / Service public fédéral Finances (Belgijos valstybė – Federalinė viešoji finansų tarnyba) nusprendė, kad narių, t. y. kitų narių, ne viešųjų subjektų, patenkančių į PVM kodekso 6 straipsnio taikymo sritį, atlyginimai ir įmokos turi būti apmokestinami PVM. État belge / Service public fédéral Finances (Belgijos valstybė – Federalinė viešoji finansų tarnyba) teigimu, nariai, kaip savarankiškos išorinės agentūros, iš tiesų turėjo būti laikomi apmokestinamaisiais asmenimis, kaip tai suprantama pagal PVM kodekso 4 straipsnį.
21
Atitinkamai 2017 m. gruodžio 15 d. ir 2018 m. sausio 9 d. buvo parengtas protokolas ir papildomas protokolas su patikslintomis sumomis, kuriuose État belge / Service public fédéral Finances pareikalavo iš Digipolis sumokėti PVM už 2014–2016 m. kartu su bauda ir palūkanomis.
22
Atsižvelgdama į PVM administratoriaus poziciją už 2014–2016 m., Digipolis sumokėjo PVM už 2017–2020 m. nuo narių atlyginimo ir pasinaudojo atitinkama teise į atskaitą. Vis dėlto 2020 m. lapkričio ir gruodžio mėn. PVM deklaracijose Digipolis paprašė grąžinti sumokėtą PVM. État belge / Service public fédéral Finances atmetė šį prašymą 2021 m. vasario 24 d. sprendimu.
23
Digipolis pareiškė ieškinį 2020 m. spalio 7 d. (už 2014–2016 m.) ir 2021 m. kovo 19 d. (už 2017–2020 m.) rechtbank van eerste aanleg Antwerpen, afdeling Antwerpen (Antverpeno pirmosios instancijos teismas, Antverpeno skyrius, Belgija), iš esmės prašydama grąžinti už šiuos metus sumokėtas sumas.
24
2020 m. Digipolis perleido savo veiklą Digipolis Antwerpen ir District09. 2021 m. sausio 1 d.Digipolis veikla nutraukta ir pradėta likvidavimo procedūra. 2021 m. birželio 30 d. likvidavimas buvo baigtas.
25
2022 m. spalio 7 d. sprendimu rechtbank van eerste aanleg Antwerpen, afdeling Antwerpen (Antverpeno pirmosios instancijos teismas, Antverpeno skyrius) pripažino, kad PVM reikalavimas už 2014–2016 m. yra nepagrįstas, ir priteisė iš État belge / Service public fédéral Finances grąžinti ginčijamas sumas kartu su delspinigiais. Dėl 2017–2020 m. jis nusprendė, kad sandoriai, kuriuos Digipolis vykdė savo narių naudai, nepatenka į PVM taikymo sritį.
26
Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen, afdeling Antwerpen (Antverpeno pirmosios instancijos teismas, Antverpeno skyrius) pažymėjo, kad pagrindinės bylos šalys neginčijo, kad Digipolis laikytina įgaliotąja asociacija, o „emanacijos“ teorija buvo taikytina nariams steigėjams, kurie pateko į PVM kodekso 6 straipsnio taikymo sritį, todėl ši asociacija veikė šių viešųjų institucijų vardu. Jis konstatavo, kad État belge / Service public fédéral Finances pripažino, jog nariai steigėjai atsisakė savo teisių reguliuoti ir valdyti telematikos paslaugas ir su jomis susijusias taikomąsias programas. Be to, rechtbank van eerste aanleg Antwerpen, afdeling Antwerpen (Antverpeno pirmosios instancijos teismas, Antverpeno skyrius) nurodė, kad iš Dekreto dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo 10 straipsnio matyti, jog, be savivaldybių ir provincijų, bendradarbiavimo struktūros, kaip antai autonominės savivaldybės įstaigos, gali prisijungti prie įgaliotosios asociacijos. Tuo remdamasis šis teismas nusprendė, kad įstoję į Digipolis visi šios asociacijos nariai sąmoningai atsisakė teisių reguliuoti ir valdyti telematikos paslaugas ir su jomis susijusias taikomąsias programas. Taigi, šio teismo teigimu, Digipolis veikė kaip savo narių tęsinys, o jos sudaryti sandoriai nebuvo apmokestinami, todėl nereikia daryti skirtumo tarp šių narių pagal jų apmokestinimą PVM ar ne.
27
État belge / Service public fédéral Finances pateikė apeliacinį skundą dėl 2022 m. spalio 7 d. sprendimo hof van beroep te Antwerpen (Antverpeno apeliacinis teismas, Belgija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
28
Hof van beroep te Antwerpen (Antverpeno apeliacinis teismas) nuomone, pagrindinės bylos šalys neginčija, kad „emanacijos“ teorija taikoma nariams steigėjams. Taigi, atsižvelgiant į tai, kad jie atsisakė savo reguliavimo ir valdymo teisių telematikos paslaugų teikimo srityje, Digipolis veikė narių steigėjų vardu, todėl turėtų būti laikoma jų pratęsimu. Hof van beroep te Antwerpen (Antverpeno apeliacinis teismas) taip pat pažymi, kad pagrindinės bylos šalys neginčija, jog narių steigėjų Digipolis sumokėtos sumos dėl to yra ne paslaugų teikimo kaina, o finansinis įnašas valdymo išlaidoms padengti, todėl jos neapmokestinamos PVM.
29
Vis dėlto pagrindinės bylos šalių ginčas susijęs su klausimu, ar Digipolis nariams teikiamos paslaugos turi būti laikomos paslaugomis sau, dėl ko už jas nereikia mokėti jokio PVM, ar šiuo atžvilgiu reikia atskirti Digipolis narius, patenkančius į PVM kodekso 6 straipsnio taikymo sritį, ir apmokestinamuosius asmenis, kaip tai suprantama pagal šio kodekso 4 straipsnį, todėl prisijungusiems nariams teikiamos paslaugos turi būti apmokestinamos PVM.
30
Šiomis aplinkybėmis hof van beroep te Antwerpen (Antverpeno apeliacinis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [PVM] direktyvos 2, 9 ir 13 straipsniai ir neutralumo principas pažeidžiami aiškinant šias nuostatas taip, kad administravimo įgaliojimus perdavę nariai dėl prisijungimo prie įgaliotosios asociacijos neturi prievolės mokėti PVM už įgaliotosios asociacijos teikiamas paslaugas, nes ši asociacija veikia vietoj savo narių, įgyvendindama jai perduotus administravimo įgaliojimus, o tai reiškia, kad paslaugos, kurias ji teikia savo nariams, laikomos jai pačiai suteiktomis paslaugomis, taigi, ekonominėje apyvartoje nedalyvaujama, o sandoriai nėra apmokestinami?
2.
Ar, atsižvelgiant į nurodytas nuostatas, šiuo klausimu turi būti daromas skirtumas tarp įgaliotosios asociacijos narių, kaip jie suprantami pagal [PVM] direktyvos 13 straipsnį, ir narių, kaip jie suprantami pagal šios direktyvos 9 ir 132 straipsnius?“
Dėl prejudicinių klausimų
31
Savo prejudiciniais klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar PVM direktyvos 2, 9 ir 13 straipsniai ir neutralumo principas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama viešosios teisės reglamentuojamą juridinį asmenį, veikiantį kaip įgaliotoji asociacija ir kurio veiklą sudaro telematikos paslaugų teikimas ir susijusios kompiuterinės įrangos tiekimas savo nariams, valdymo perdavimo atveju, atsižvelgiant į Belgijos mokesčių praktiką, pagal kurią šios paslaugos laikomos suteiktomis sau pačiam, laikyti PVM neapmokestinamuoju asmeniu, kiek tai susiję su paslaugomis, kurias jis teikia savo nariams, ir ar šiuo atžvilgiu reikia skirti šios asociacijos narius pagal jų statusą PVM atžvilgiu.
32
Taigi, siekiant prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pateikti naudingą atsakymą, reikia išnagrinėti, ar asociacija, kaip antai Digipolis, turi būti laikoma PVM apmokestinamuoju asmeniu ir ar nagrinėjamos Belgijos mokesčių praktikos taikymas gali turėti įtakos šiam kvalifikavimui.
33
PVM direktyva įtvirtina bendrą PVM sistemą, pagrįstą, be kita ko, vienodu apmokestinamųjų sandorių apibrėžimu (šiuo klausimu žr. 2021 m. vasario 25 d. Sprendimo Gmina Wrocław (Žemės ilgalaikės nuomos teisės pakeitimas), C‑604/19, EU:C:2021:132, 49 punktą).
34
Visų pirma, siekiant patikrinti, ar įgaliotosios asociacijos, kaip antai Digipolis, vykdoma veikla, skirta jos nariams, patenka į PVM direktyvos taikymo sritį, reikės išnagrinėti, pirma, ar ši veikla yra prekių tiekimas arba paslaugų teikimas už atlygį, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktus, ir, antra, ar ji buvo vykdoma savarankiškai vykdant ekonominę veiklą, kaip tai suprantama pagal minėtos direktyvos 9 straipsnio 1 dalį, todėl ši asociacija veikė kaip apmokestinamasis asmuo (šiuo klausimu žr. 2023 m. kovo 30 d. Sprendimo Gmina O., C‑612/21, EU:C:2023:279, 24 punktą). Be to, prireikus reikės patikrinti, ar, nukrypstant nuo PVM direktyvos 9 straipsnio 1 dalyje numatytos bendros apmokestinimo taisyklės, pagal tos pačios direktyvos 13 straipsnio 1 dalį įgaliotoji asociacija, kaip antai Digipolis, neturi apmokestinamojo asmens statuso nagrinėjamų sandorių atveju, nes taikant pastarąją nuostatą reikia iš anksto konstatuoti atitinkamos veiklos ekonominį pobūdį (šiuo klausimu žr. 2021 m. vasario 25 d. Sprendimo Gmina Wrocław (Žemės ilgalaikės nuomos teisės pakeitimas), C‑604/19, EU:C:2021:132, 66 punktą).
Dėl prekių tiekimo ar paslaugų teikimo už atlygį buvimo
35
Pagal suformuotą jurisprudenciją tam, kad tokie sandoriai būtų vykdomi „už atlygį“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2006/112 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktus, turi būti tiesioginis ryšys tarp prekių tiekimo ar paslaugų teikimo ir apmokestinamojo asmens realiai gauto atlygio. Toks tiesioginis ryšys nustatomas, jei tarp paslaugos teikėjo ir gavėjo egzistuoja teisinis ryšys, kuriuo remiantis abipusiškai pasikeičiama prievolėmis, o paslaugos teikėjo gautas atlygis yra realus atlygis už gavėjui atliktą prekių tiekimą ar paslaugų teikimą (2023 m. kovo 30 d. Sprendimo Gmina O., C‑612/21, EU:C:2023:279, 25 punktas ir 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 33 punktas). Be to, kriterijus, susijęs su teisinio ryšio, kuriam esant vykdomi minėti sandoriai ir mokamas atlygis už juos, buvimu, turi būti aiškinamas atsižvelgiant į visas kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes, kad nebūtų pažeistas mokesčių neutralumo principas, todėl jis turi būti aiškinamas plačiai (2023 m. balandžio 27 d. Sprendimo Fluvius Antwerpen, C‑677/21, EU:C:2023:348, 31 punktas).
36
Tam, kad atlygis būtų laikomas realiu atlygiu už suteiktą paslaugą, jis turi būti protingai proporcingas suteiktai paslaugai, nes už suteiktas ar teiktinas paslaugas atlyginus tik iš dalies nutrūksta tiesioginis šių paslaugų ir atlygio ryšys. Atsižvelgiant į tai, aplinkybė, kad ekonominis sandoris sudaromas už didesnę ar mažesnę kainą nei savikaina, taigi už didesnę ar mažesnę kainą nei įprasta rinkos kaina, neturi reikšmės kvalifikuojant šį sandorį kaip „sandorį už atlygį“. Iš tiesų ši aplinkybė negali turėti įtakos tiesioginiam suteiktų ar teiktinų paslaugų ir gauto ar gautino atlygio, kurio suma nustatoma iš anksto pagal nustatytus kriterijus, ryšiui (žr. 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 34 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
37
Tiesioginis ryšys tarp paslaugos ir atlygio nutrūksta, kai atlygis suteikiamas visiškai nemokamai ir atsitiktinai, todėl jo dydžio praktiškai neįmanoma nustatyti, arba jeigu jo dydis yra sunkiai apskaičiuojamas ar neaiškus atsižvelgiant į jo nustatymo aplinkybes (žr. 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 36 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
38
Aplinkybė, kad kompensacija nustatoma remiantis ne individualiomis paslaugomis, o kaip fiksuota suma per metus, savaime neturi įtakos suteiktos paslaugos ir gauto atlygio tiesioginiam ryšiui (žr. 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 38 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
39
Nagrinėjamu atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą ir Bendrajam Teismui pateiktų pastabų matyti, kad Digipolis iš savo narių gaudavo mokėjimus už telematikos paslaugas ir susijusios kompiuterinės įrangos tiekimą, kurie jai leido padengti savo išlaidas. Digipolis ir jos narių teisinį santykį lėmė jos įstatai, kurie savo ruožtu turėjo atitikti Dekretą dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo.
40
Kaip matyti iš šio sprendimo 36–38 punktuose nurodytos jurisprudencijos, nei tai, kad mokėjimai įgaliotojai asociacijai, kaip antai Digipolis, skirti tik šios asociacijos veiklos išlaidoms padengti ir neleidžiantys jai gauti pelno, nei aplinkybė, kad narių įnašai nustatomi iš anksto pagal skirtingus paskirstymo būdus ir taikant fiksuotą dydį, neprieštarauja tam, kad šios asociacijos savo narių naudai įvykdyti sandoriai būtų laikomi įvykdytais už atlygį, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvos 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktus.
Dėl įgaliotosios asociacijos, kaip antai „Digipolis“, apmokestinimo PVM
41
PVM direktyvoje nustatyta labai plati PVM taikymo sritis. Iš tiesų PVM direktyvos 9 straipsnio 1 dalyje pavartoti žodžiai, ypač „[bet kuris] asmuo“, suteikia sąvokai „apmokestinamasis asmuo“ plačią prasmę, kuri paremta savarankiškai vykdoma ekonomine veikla, t. y. visi fiziniai ar juridiniai asmenys – ir viešieji, ir privatūs, ir net subjektai, neturintys teisinio subjektiškumo, kurie objektyviai tenkina šioje nuostatoje įtvirtintus kriterijus, – laikytini PVM apmokestinamais asmenimis, o sąvoka „ekonominė veikla“ pati apibrėžta plačiai, kaip apimanti visą gamintojų, prekybininkų ar paslaugas teikiančių asmenų veiklą, visų pirma materialaus ir nematerialaus turto naudojimą siekiant gauti nuolatinių pajamų. Būtent tokios veiklos buvimas pagrindžia kvalifikavimą kaip apmokestinamojo asmens (šiuo klausimu žr. 2025 m. balandžio 3 d. Sprendimo Grzera, C‑213/24, EU:C:2025:238, 18 ir 28 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
Dėl prekių tiekimo ar paslaugų teikimo vykdant ekonominę veiklą
42
Sąvoka „ekonominė veikla“, kaip ji suprantama pagal PVM direktyvos 9 straipsnio 1 dalį, yra objektyvi, nes veikla vertinama per se, neatsižvelgiant į jos tikslus ar rezultatus (žr. 2020 m. gruodžio 17 d. Sprendimo WEG Tevesstraße, C‑449/19, EU:C:2020:1038, 34 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2024 m. liepos 4 d. Sprendimo Latvijas Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas asociācija, C‑87/23, EU:C:2024:570, 42 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
43
Taigi paprastai veikla laikoma ekonomine veikla, kai ji yra nuolatinė ir vykdoma už atlygį, kurį gauna sandorio vykdytojas, o tai reiškia, kad pats atlyginimas turi būti nuolatinio pobūdžio (žr. 2023 m. balandžio 27 d. Sprendimo Fluvius Antwerpen, C‑677/21, EU:C:2023:348, 42 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 42 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
– Dėl pastovumo kriterijaus
44
Klausimas, ar veikla siekiama gauti nuolatinių pajamų, yra fakto klausimas, kuris turi būti vertinamas atsižvelgiant į visas bylos aplinkybes (žr. 2016 m. birželio 2 d. Sprendimo Lajvér, C‑263/15, EU:C:2016:392, 29 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
45
Tai, kad veikla vykdoma iš anksto nustatytą kelerių metų laikotarpį, netrukdo jos laikyti nuolatine (šiuo klausimu žr. 2016 m. birželio 2 d. Sprendimo Lajvér, C‑263/15, EU:C:2016:392, 30, 33 ir 37 punktus ir 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 45 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
46
Nagrinėjamu atveju Digipolis įsteigimas 18 metų laikotarpiui pagal savo įstatus ir Dekretą dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo, siekiant vykdyti telematikos veiklą, už kurią per visą šį laikotarpį buvo gauti mokėjimai iš jos narių, patvirtina, kad jo veikla vykdoma nuolat, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 43 punkte nurodytą jurisprudenciją.
– Dėl kriterijaus, susijusio su veiklos vykdymu „už atlygį“
47
Siekiant nustatyti, ar paslauga suteikta už atlygį taip, kad būtų laikoma ekonomine veikla, reikia išnagrinėti visas sąlygas, kurioms esant paslauga buvo teikiama (2016 m. gegužės 12 d. Sprendimo Gemeente Borsele ir Staatssecretaris van Financiën, C‑520/14, EU:C:2016:334, 29 punktas ir 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 43 punktas).
48
Taigi sąlygų, kuriomis suinteresuotasis asmuo teikia nagrinėjamas paslaugas, ir sąlygų, kuriomis šios rūšies paslaugos paprastai teikiamos, t. y. šiuo atveju – privataus paslaugų teikėjo telematikos srityje, palyginimas gali būti vienas iš būdų patikrinti, ar atitinkama veikla yra ekonominė veikla (šiuo klausimu žr. 2016 m. gegužės 12 d. Sprendimo Gemeente Borsele ir Staatssecretaris van Financiën, C‑520/14, EU:C:2016:334, 30 punktą ir 2023 m. kovo 30 d. Sprendimo Gmina L., C‑616/21, EU:C:2023:280, 43 punktą).
49
Šiomis aplinkybėmis gali būti svarbu atsižvelgti į tai, ar vykdant aptariamą veiklą asmuo, kurio apmokestinimas PVM yra nagrinėjamas, dalyvauja atitinkamoje rinkoje (šiuo klausimu žr. 2016 m. gegužės 12 d. Sprendimo Gemeente Borsele ir Staatssecretaris van Financiën, C‑520/14, EU:C:2016:334, 35 punktą).
50
Atliekant šį nagrinėjimą, kartu su kitais galima atsižvelgti į kitus veiksnius, kaip antai klientų skaičių ir pajamų sumą, ypač jeigu jie leidžia padengti ūkio subjekto veiklos išlaidas (2016 m. gegužės 12 d. Sprendimo Gemeente Borsele ir Staatssecretaris van Financiën, C‑520/14, EU:C:2016:334, 31 punktas ir 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 44 punktas).
51
Nagrinėjamu atveju, pirma, iš sąvokos „ekonominė veikla“ objektyvaus pobūdžio matyti, kad veikla vertinama „per se“, neatsižvelgiant į jos tikslus ar rezultatus (žr. šio sprendimo 42 punktą). Darytina išvada, kad tiek tai, jog pagrindinėje byloje nagrinėjamos paslaugos buvo suteiktos perduodant Digipolis narių telematikos valdymą, tiek tai, kad Digipolis turėjo vykdyti šią veiklą savo narių vardu, kad jie galėtų pasinaudoti masto ekonomija ir kad telematikos veikla būtų optimizuota personalo ir funkciniu požiūriu, neturi reikšmės.
52
Iš tiesų niekas nedraudžia, kad privatūs ūkio subjektai rinkoje vykdytų veiklą telematikos srityje.
53
Antra, nors Digipolis veikla telematikos srityje daugiausia buvo skirta jos nariams, o asmenų, kurie gali būti įgaliotosios asociacijos nariais, statusas griežtai ribojamas Dekretu dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo, atrodo, kad Digipolis kartais teikė savo paslaugas ir kitiems klientams. Iš tiesų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikslino, kad Digipolis taip pat teikė paslaugas tretiesiems asmenims.
54
Trečia, nors finansiniai įnašai, kasmet iš anksto nustatyti ir Digipolis narių mokami jai, nebuvo skirti pelnui gauti, jie vis dėlto turėjo padengti jos išlaidas (žr. šio sprendimo 39 punktą).
55
Taigi asociacijai Digipolis mokėti įnašai negali būti prilyginti mokėjimams, kurių dydis atitinka tik nedidelę dalį patirtų išlaidų, o tai prieštarautų tam, kad pagrindinėje byloje nagrinėjama veikla būtų laikoma veikla, vykdoma „už atlygį“ (šiuo klausimu žr. 2009 m. spalio 29 d. Sprendimo Komisija / Suomija, C‑246/08, EU:C:2009:671, 37, 38, 50 ir 51 punktus; taip pat 2023 m. kovo 30 d. Sprendimo Gmina L., C‑616/21, EU:C:2023:280, 46 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
56
Ketvirta, dėl atsakovių pagrindinėje byloje nurodytos aplinkybės, kad Digipolis nevykdė aktyvaus rinkos tyrimo, kad galėtų teikti paslaugas tretiesiems asmenims, ir nedarė reklamos, buvo nuspręsta, kad iš jurisprudencijos negalima daryti išvados, jog aktyvi nekilnojamojo turto prekybos veikla yra būtina sąlyga tam, kad veikla, susijusi su nekilnojamojo turto valdymu, galėtų būti laikoma vykdoma siekiant gauti nuolatinių pajamų, todėl ją būtų galima laikyti „ekonomine“ (žr. 2021 m. vasario 25 d. Sprendimo Gmina Wrocław (Žemės ilgalaikės nuomos teisės pakeitimas), C‑604/19, EU:C:2021:132, 74 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Tokia jurisprudencija mutatis mutandis gali būti taikoma telematikos sričiai.
57
Taigi, nors sąlygos, kuriomis Digipolis vykdė telematikos paslaugų teikimo ir susijusios kompiuterinės įrangos tiekimo veiklą, nėra visiškai tapačios sąlygoms, kuriomis tokią veiklą vykdytų privatus ūkio subjektas, jos atrodo pakankamai panašios, kad šią veiklą būtų galima laikyti už atlygį vykdoma veikla.
Dėl savarankiškos ekonominės veiklos vykdymo
58
Kaip savo išvados 54 punkte priminė generalinis advokatas, savarankiškumo kriterijus, kaip ir sąvoka „apmokestinamasis asmuo“, turi būti aiškinamas plačiai.
59
Tie patys PVM direktyvos 9 straipsnio 1 dalyje numatytos savarankiškumo vykdant ekonominę veiklą sąlygos vertinimo kriterijai gali būti taikomi viešiesiems ir privatiems asmenims (2015 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo Gmina Wrocław, C‑276/14, EU:C:2015:635, 35 punktas).
60
Siekiant nustatyti, ar įgaliotoji asociacija, kaip antai Digipolis, savarankiškai vykdo ekonominę veiklą, reikia patikrinti, ar vykdydama savo veiklą ji yra pavaldi savo nariams (šiuo klausimu žr. 2015 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo Gmina Wrocław, C‑276/14, EU:C:2015:635, 33 punktą).
61
Šiuo klausimu siekiant nustatyti, ar yra pavaldumo ryšys, būtina įvertinti, ar atitinkamas asmuo vykdo veiklą savo vardu, sąskaita ir atsakomybe ir ar jis pats prisiima su ta veikla susijusią ekonominę riziką (2015 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo Gmina Wrocław, C‑276/14, EU:C:2015:635, 34 punktas ir 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Registrų, žemės ir PVM administracija (PVM – valdybos narys), C‑288/22, EU:C:2023:1024, 52 punktas).
62
Siekiant konstatuoti veiklos, vykdomos ūkio subjektų, kurie nebuvo integruoti į viešąją administraciją, savarankiškumą, jurisprudencijoje buvo atsižvelgta į tai, kad tarp šių ūkio subjektų ir viešosios valdžios institucijos nebuvo jokio hierarchinio pavaldumo ryšio, taip pat į tai, kad jie veikė savo sąskaita ir atsakomybe, laisvai organizavo savo darbą ir patys gaudavo pajamas sudarančius mokėjimus (žr. 2015 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo Gmina Wrocław, C‑276/14, EU:C:2015:635, 34 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Iš jurisprudencijos taip pat matyti, kad vienodų ekonominių interesų tarp grupės ir ją sudarančių asmenų nepakanka, kad būtų nustatyta, jog ši grupė nevykdo nagrinėjamos veiklos „savarankiškai“ (2020 m. gruodžio 17 d. Sprendimo WEG Tevesstraße, C‑449/19, EU:C:2020:1038, 32 punktas).
63
Iš jurisprudencijos taip pat matyti, kad aplinkybė, jog atitinkamas asmuo veikia ne savo vardu ir dėl savo interesų (šiuo klausimu žr. 2023 m. vasario 16 d. Sprendimo DGRFP Cluj, C‑519/21, EU:C:2023:106, 74–77 punktus) ir net neprisiima atsakomybės ir ekonominės rizikos dėl nagrinėjamo sandorio (2007 m. spalio 18 d. Sprendimo van der Steen, C‑355/06, EU:C:2007:615, 23–26 punktai ir 2019 m. birželio 13 d. Sprendimo IO (PVM – Stebėtojų tarybos nario veikla), C‑420/18, EU:C:2019:490, 42 ir 43 punktai), leidžia atmesti galimybę, kad ši veikla buvo vykdoma savarankiškai.
64
Žinoma, iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad, atsižvelgiant į PVM direktyvos tikslą, kuriuo siekiama vienodai ir pagal Europos Sąjungos taisykles nustatyti PVM apmokestinamąją vertę, apmokestinamojo asmens statusas visose valstybėse narėse turi būti aiškinamas vienodai ir vertinamas remiantis tik minėtos direktyvos 9 straipsnio 1 dalyje įtvirtintais kriterijais (žr. 2025 m. balandžio 3 d. Sprendimo Grzera, C‑213/24, EU:C:2025:238, 31 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
65
Vis dėlto atsižvelgti į nacionalinės teisės nuostatas gali būti naudinga nustatant, ar pagrindinės bylos aplinkybėmis tenkinami kriterijai, leidžiantys manyti, kad ekonominė veikla buvo vykdoma savarankiškai (2025 m. balandžio 3 d. Sprendimo Grzera, C‑213/24, EU:C:2025:238, 32 punktas). Nors galiausiai nacionaliniam teismui, kuris vienintelis turi jurisdikciją vertinti faktines aplinkybes ir aiškinti nacionalinę teisę, reikia nustatyti, ar aptariama veikla buvo vykdoma savarankiškai, Bendrasis Teismas, kuris turi pateikti naudingus atsakymus prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, turi jurisdikciją pateikti nurodymus, paremtus pagrindinės bylos medžiaga ir jam pateiktomis pastabomis, kad nacionalinis teismas galėtų priimti sprendimą konkrečioje nagrinėjamoje byloje (šiuo klausimu žr. 2016 m. gegužės 12 d. Sprendimo Gemeente Borsele ir Staatssecretaris van Financiën, C‑520/14, EU:C:2016:334, 32 punktą ir 2025 m. balandžio 3 d. Sprendimo Grzera, C‑213/24, EU:C:2025:238, 33 punktą).
66
Nagrinėjamu atveju, net jei Digipolis veiklą vykdė pagal savo narių, kuriems priklausė visas jos kapitalas, suteiktus įgaliojimus ir jeigu jos valdymo organus sudarė jos narių atstovai, o tai faktiškai apribojo savarankiškumą, ji buvo viešosios teisės reglamentuojamas juridinis asmuo, nepriklausomas nuo savo narių, turintis savo įstatus, buveinę, organus, kapitalą, turtą, biudžetą ir darbuotojus. Taigi iš šių aplinkybių, atrodo, matyti, kad ji nesudarė savo narių vidaus struktūros ir nebuvo į juos integruota, tačiau vykdydama veiklą turėjo pakankamą organizacinę laisvę, susijusią su žmogiškaisiais ir materialiaisiais ištekliais.
67
Digipolis, o ne jos nariai, taip pat dalyvavo mokesčių administratoriaus procese ir pareiškė ieškinį teisme, kad apgintų savo teises (žr. šio sprendimo 20–24 punktus).
68
Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar Digipolis veikė savo vardu ir sąskaita, kaip, atrodo, matyti iš šio sprendimo 66 ir 67 punktuose nurodytų aplinkybių.
69
Be to, atsižvelgiant į jos teisinį subjektiškumą, turtą ir įstatinį kapitalą, atrodo, kad Digipolis savo veiklą vykdė savo atsakomybe ir prisiėmė ekonominę riziką, susijusią su šios veiklos vykdymu, tačiau tai turi patikrinti ir prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
70
Šiomis aplinkybėmis atrodo, kad Digipolis savo veiklą vykdė savarankiškai, todėl atitiko sąlygas, kad būtų laikoma apmokestinamuoju asmeniu.
Dėl apmokestinimo nebuvimo, kurį lemia viešosios teisės subjekto, kaip viešosios valdžios institucijos, vykdoma veikla
71
Pagal PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies pirmą ir antrą pastraipas valstybinės, regioninės ir vietinės valdžios institucijos, taip pat viešosios teisės reguliuojamos kitos įstaigos nelaikomos apmokestinamaisiais asmenimis, kai vykdo veiklą ar sandorius, kuriuos jos vykdo kaip valdžios institucijos, nebent laikant jas neapmokestinamaisiais asmenimis būtų labai iškraipoma konkurencija.
72
Kaip bendrosios bet kokios ekonominio pobūdžio veiklos apmokestinimo PVM taisyklės išimtis, ši nuostata turi būti aiškinama siaurai (2021 m. vasario 25 d. Sprendimo Gmina Wrocław (Žemės ilgalaikės nuomos teisės pakeitimas), C‑604/19, EU:C:2021:132, 77 punktas).
73
Iš paties PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos teksto matyti, jog tam, kad būtų taikoma neapmokestinimo taisyklė, turi būti įvykdytos dvi kumuliacinės sąlygos: nagrinėjamą veiklą turi vykdyti viešosios valdžios subjektas ir jis turi veikti kaip valdžios institucija (2021 m. vasario 25 d. Sprendimo Gmina Wrocław (Žemės ilgalaikės nuomos teisės pakeitimas), C‑604/19, EU:C:2021:132, 78 punktas).
74
Visų pirma, kiek tai susiję su pirmąja iš šio sprendimo 73 punkte nurodytų sąlygų, iš Dekreto dėl savivaldybių bendradarbiavimo reglamentavimo 10 straipsnio matyti, kad dvi ar daugiau savivaldybių gali sukurti bendradarbiavimo struktūrą, turinčią teisinį subjektiškumą, siekdamos įgyvendinti susijusių sričių tikslus. Be to, iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą ir Digipolis registracijos Belgisch Staatsblad ištraukos matyti, kad Digipolis buvo viešosios teisės reglamentuojamas juridinis asmuo įgaliotosios asociacijos forma. Taigi atrodo, kad tokia įstaiga, kaip Digipolis, atitinka viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos apibrėžtį, kaip ji suprantama pagal PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
75
Be to, jau buvo nuspręsta, kad pagal Belgijos teisę įsteigta įgaliotoji asociacija, kaip antai Digipolis, atrodo, atitinka viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos apibrėžtį, kaip ji suprantama pagal PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalį (2023 m. balandžio 27 d. Sprendimo Fluvius Antwerpen, C‑677/21, EU:C:2023:348, 18 ir 50 punktai).
76
Vis dėlto reikia įsitikinti, ar įvykdyta antroji PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta sąlyga. Iš tiesų PVM neapmokestinama tik veikla, kurią vykdo viešosios teisės reglamentuojama įstaiga, veikianti kaip valdžios institucija.
77
Dėl šio sprendimo 76 punkte nurodytos antrosios sąlygos reikia pažymėti, kad tam tikros vykdomos veiklos būdai leidžia nustatyti viešosios valdžios subjektų neapmokestinimo aprėptį. Taigi kaip valdžios institucijos, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą, veiklą vykdo viešosios teisės subjektai pagal jiems taikomą teisinę tvarką, išskyrus veiklą, kurią jie vykdo tokiomis pačiomis teisinėmis sąlygomis kaip ir privatūs ūkio subjektai (žr. 2021 m. vasario 25 d. Sprendimo Gmina Wrocław (Žemės ilgalaikės nuomos teisės pakeitimas), C‑604/19, EU:C:2021:132, 78 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
78
Taip pat buvo nuspręsta, kad aptariamos veiklos objektas ir tikslas šiuo klausimu yra nesvarbūs ir kad tai, jog vykdant ją naudojamasi viešosios valdžios įgaliojimais, leidžia nustatyti, kad šiai veiklai taikoma viešosios teisės tvarka (žr. 2021 m. vasario 25 d. Sprendimo Gmina Wrocław (Žemės ilgalaikės nuomos teisės pakeitimas), C‑604/19, EU:C:2021:132, 79 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
79
Nagrinėjamu atveju jokia bylos medžiaga neleidžia manyti, kad vykdydama nagrinėjamą veiklą savo narių atžvilgiu Digipolis pasinaudojo viešosios valdžios prerogatyvomis. Priešingai, atrodo, kad Digipolis savo veiklą vykdė tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir privatūs ūkio subjektai, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
80
Antra, kadangi telematikos paslaugas gali teikti privatūs ūkio subjektai, įgaliotojų asociacijų, kaip antai pagrindinėje byloje, neapmokestinimas galėtų labai iškraipyti konkurenciją, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Taigi šios asociacijos turėtų būti laikomos apmokestinamaisiais asmenimis pagal PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą.
81
Trečia, kaip savo išvados 68 punkte teisingai teigia generalinis advokatas, pagal PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą viešosios teisės reguliuojamos įstaigos laikomos apmokestinamaisiais asmenimis, kai jos pakankamai dideliu mastu vykdo šios direktyvos I priede nurodytą veiklą. Ši veikla apima telekomunikacijų paslaugas. Tačiau visuotinai pripažįstama, kad telematika apima informatikos ir telekomunikacijų priemones. Bendrajam Teismui pateiktose pastabose Digipolis teisių perėmėjai taip pat patvirtina, kad sąvoka „telematika“ reiškia telekomunikacijų ir informacinių technologijų veiklą. Šiuo atveju, kadangi šios paslaugos buvo teikiamos ilgą laiką Digipolis nariams ar tretiesiems asmenims ir buvo pagrindinė Digipolis veikla, jų negalima laikyti nereikšmingomis.
82
Taigi neatrodo, kad PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa galėtų būti taikoma veiklai, kurią Digipolis vykdo savo narių atžvilgiu.
83
Be to, reikia pažymėti, kad prejudiciniame klausime minimas visas PVM direktyvos 13 straipsnis, kuriame taip pat yra 2 dalis, pagal kurią valstybės narės gali viešosios teisės reguliuojamų įstaigų vykdomą veiklą laikyti veikla, kurią tos įstaigos vykdo kaip valdžios institucijos, kai ta veikla neapmokestinama pagal tam tikras joje nurodytas šios direktyvos nuostatas. Vis dėlto iš to paties straipsnio 1 dalies antros ir trečios pastraipų galima daryti išvadą, kad įgaliotoji asociacija, kaip antai Digipolis, turi būti laikoma apmokestinamuoju asmeniu, neatsižvelgiant į tai, kad jos veikla gali būti kvalifikuojama kaip valdžios institucijos veikla, kaip tai suprantama pagal minėto 13 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą (žr. šio sprendimo 80 ir 81 punktus).
Dėl tokios įgaliotosios asociacijos, kaip „Digipolis“, narių statuso galimo poveikio PVM atžvilgiu
84
Visų pirma, kaip teisingai tvirtina Digipolis, pagal PVM direktyvos 2 straipsnio 1 dalį PVM apmokestinamas tik prekių tiekimas ir paslaugų teikimas valstybės narės teritorijoje, kai prekes tiekia „apmokestinamasis asmuo“, veikdamas kaip toks. Kaip savo išvados 75 ir 76 punktuose konstatavo generalinis advokatas, lemiamą reikšmę vertinant, ar šie sandoriai apmokestinami PVM, turi asmens, kuris vykdo nagrinėjamus sandorius, o ne jo tiekimų ar paslaugų gavėjų statusas ir veikla.
85
Antra, iš šio sprendimo 77 punkte nurodytos jurisprudencijos matyti, kad būtent nagrinėjamos veiklos vykdymo tvarka leidžia nustatyti viešosios teisės reglamentuojamų subjektų neapmokestinimo apimtį.
86
Taigi nagrinėjamu atveju vertinti, ar Digipolis atitinka PVM direktyvos 13 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje numatytą antrąją sąlygą, reikia atsižvelgiant būtent į telematikos paslaugų teikimą ir su tuo susijusios kompiuterinės įrangos tiekimą.
87
Viena vertus, kaip nurodyta šio sprendimo 79 punkte (su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas atliks vertinimą), nėra pagrindo manyti, kad veikla, kurią sudaro viešosios teisės reglamentuojamo subjekto telematikos paslaugų teikimas ir kompiuterinės įrangos teikimas, apima naudojimąsi viešosios valdžios prerogatyvomis. Kita vertus, ne tik dėl Digipolis neapmokestinimo PVM gali būti labai iškraipyta konkurencija, bet ir atrodo, kad ši veikla savaime pašalina galimybę neapmokestinti ją vykdančią viešosios teisės reglamentuojamą įstaigą (žr. šio sprendimo 80 ir 81 punktus).
Dėl PVM neutralumo principo aiškinimo
88
Mokesčių neutralumo principas reiškia tai, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas PVM srityje įgyvendina bendrąjį vienodo požiūrio principą. Pagal jį draudžiama PVM surinkimo srityje skirtingai vertinti tuos pačius sandorius vykdančius ūkio subjektus (2023 m. vasario 16 d. Sprendimo DGRFP Cluj, C‑519/21, EU:C:2023:106, 88 punktas).
89
Atsižvelgiant į pateiktą analizę, nereikia atsakyti į klausimą dėl Digipolis apmokestinimo PVM atsižvelgiant į PVM neutralumo principą.
Dėl galimų „emanacijos“ teorijos pasekmių įgaliotosios asociacijos, kaip antai „Digipolis“, apmokestinimui
90
Kaip savo išvados 57–61 punktuose iš esmės pažymėjo generalinis advokatas, Belgijos teisėje įtvirtinta „emanacijos“ teorija tiek, kiek ja sukuriama teisinė fikcija, pagal kurią įgaliotosios asociacijos paslaugų teikimas jos nariams vertinamas kaip šių narių atliekamas paslaugų teikimas sau, taigi neapmokestinamas PVM, lemtų neapmokestinimo atvejį, nenumatytą PVM direktyvoje, visų pirma jos 11 ir 13 straipsniuose.
91
Kadangi iš bylos medžiagos matyti, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kad Digipolis teikia paslaugas už atlygį ir savarankiškai vykdo ekonominę veiklą, ji iš principo turi būti laikoma PVM apmokestinamuoju asmeniu, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvą. Taikant emanacijos teoriją negalima paneigti šio statuso, kylančio iš PVM direktyvos, ir dėl jo minėti sandoriai negali būti neapmokestinami.
92
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į prejudicinius klausimus reikia atsakyti, kad PVM direktyvos 2, 9 ir 13 straipsniai turi būti aiškinami taip:
–
viešosios teisės reglamentuojamas juridinis asmuo, įsteigtas kaip įgaliotoji asociacija, kurios veiklą sudaro telematikos paslaugų teikimas ir susijusios kompiuterinės įrangos tiekimas savo nariams dėl valdymo perdavimo, turi būti laikomas PVM apmokestinamuoju asmeniu, ir šiuo aspektu nereikia daryti skirtumo tarp jo narių pagal jų statusą PVM atžvilgiu, jeigu šios paslaugos teikiamos už atlygį ir jeigu ši asociacija savarankiškai vykdo ekonominę veiklą,
–
nacionalinė mokesčių praktika, pagal kurią minėtos paslaugos vertinamos kaip įgaliotosios asociacijos narių teikiamos paslaugos sau, negali paneigti šios asociacijos apmokestinimo PVM.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
93
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (prašymus priimti prejudicinį sprendimą nagrinėjanti kolegija)
nusprendžia:
2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2, 9 ir 13 straipsniai
turi būti aiškinami taip:
–
viešosios teisės reglamentuojamas juridinis asmuo, įsteigtas kaip įgaliotoji asociacija, kurios veiklą sudaro telematikos paslaugų teikimas ir susijusios kompiuterinės įrangos tiekimas savo nariams dėl valdymo perdavimo, turi būti laikomas pridėtinės vertės mokesčiu (PVM) apmokestinamuoju asmeniu, ir šiuo aspektu nereikia daryti skirtumo tarp jo narių pagal jų statusą PVM atžvilgiu, jeigu šios paslaugos teikiamos už atlygį ir jeigu ši asociacija savarankiškai vykdo ekonominę veiklą,
–
nacionalinė mokesčių praktika, pagal kurią minėtos paslaugos vertinamos kaip įgaliotosios asociacijos narių teikiamos paslaugos sau, negali paneigti šios asociacijos apmokestinimo PVM.
Papasavvas
Półtorak
Sampol Pucurull
Steinfatt
Valasidis
Paskelbtas 2026 m. vasario 25 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: nyderlandų.