62022TJ0307_RES
Vec T‑307/22
A2B Connect BV a i.
proti
Rade Európskej únie
Rozsudok Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 26. marca 2025
„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine – Dočasný zákaz vysielania a pozastavenie povolení na vysielanie obsahu určitých médií – Dočasný zákaz reklamy na výrobky alebo služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Právomoc Rady – Sloboda prejavu a právo na informácie – Proporcionalita – Povinnosť odôvodnenia“
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu na Ukrajine – Dočasný zákaz vysielania obsahu určitých médií – Zákaz reklamy na výrobky a služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Súdne preskúmanie zákonnosti – Rozsah – Ustanovenie so všeobecnou pôsobnosťou, ktoré sa týka individuálneho reštriktívneho opatrenia – Zahrnutie
[Článok 24 ods. 1, články 29 a 40 ZEÚ; článok 263 štvrtý odsek a článok 275 druhý odsek ZFEÚ; rozhodnutie Rady 2014/512/SZBP, zmenené rozhodnutiami (SZBP) 2022/351 a (SZBP) 2022/884, článok 4g ods. 1 a 3; nariadenie Rady č. 833/2014, článok 2f ods. 1 a 3, nariadenia Rady 2022/350 a 2022/879]
(pozri body 23 – 33)
Akty inštitúcií – Rozhodnutia – Osobitné ustanovenia o spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike (SZBP) – Právomoc Únie v oblasti SZBP – Rozsah – Rozhodnutia stanovujúce opatrenia, ktoré môžu priamo meniť právne postavenie jednotlivcov – Zahrnutie – Vymedzenie predmetu reštriktívnych opatrení Radou – Dočasný zákaz vysielania obsahu určitých médií – Prípustnosť – Zákaz reklamy na výrobky a služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Právomoc prijímať sankcie priznaná vnútroštátnemu regulačnému orgánu – Neexistencia vplyvu
[Článok 24 ods. 1, články 29 a 40 ZEÚ; článok 263 štvrtý odsek a článok 275 druhý odsek ZFEÚ; rozhodnutie Rady 2014/512/SZBP, zmenené rozhodnutiami (SZBP) 2022/351 a (SZBP) 2022/884, článok 4g ods. 1 a 3; nariadenie Rady č. 833/2014, článok 2f ods. 1 a 3, nariadenia Rady 2022/350 a 2022/879]
(pozri body 44 – 54)
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu na Ukrajine – Dočasný zákaz vysielania obsahu určitých médií – Zákaz reklamy na výrobky a služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Súdne preskúmanie zákonnosti – Rozsah – Žaloba o neplatnosť – Regulačný akt, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Únie prijaté v rámci spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky – Právomoc súdov Únie – Zahrnutie
(Článok 215 ZFEÚ; nariadenia Rady č. 833/2014, 2022/350 a 2022/879)
(pozri body 61, 62)
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine – Dočasný zákaz vysielania obsahu určitých médií – Zákaz reklamy na výrobky a služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Všeobecne záväzné akty – Prípustnosť odôvodnenia uvádzajúceho len celkovú situáciu, ktorá viedla k prijatiu aktu a všeobecných cieľov, ktoré tento akt sleduje
(Článok 29 ZEÚ; článok 215 a článok 296 druhý odsek ZFEÚ; nariadenie Rady č. 833/2014, článok 2f ods. 1 a 3, nariadenia 2022/350 a 2022/879)
(pozri body 70 – 73, 76 – 81, 85)
Základné práva – Sloboda prejavu – Zakotvenie tak v Charte základných práv, ako aj v Európskom dohovore o ľudských právach – Rovnaký zmysel a rozsah – Úroveň ochrany zabezpečená Chartou, ktorá nie je v rozpore s úrovňou zaručenou uvedeným dohovorom
(Charta základných práv Európskej únie, článok 11)
(pozri body 102, 103, 105 – 107)
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia proti určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu na Ukrajine – Dočasný zákaz vysielania obsahu určitých médií – Zákaz reklamy na výrobky a služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Obmedzenie práva na slobodu prejavu – Prípustnosť – Podmienka – Obmedzenie stanovené zákonom – Pojem – Akty so všeobecnou pôsobnosťou, ktoré majú jasný a predvídateľný právny základ v práve Únie – Zahrnutie
(Charta základných práv Európskej únie, článok 11 a článok 52 ods. 1; nariadenie Rady č. 833/2014, článok 2f ods. 1 a 3, nariadenia 2022/350 a 2022/879)
(pozri body 104, 111 – 115)
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia proti určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu na Ukrajine – Dočasný zákaz vysielania obsahu určitých médií – Zákaz reklamy na výrobky a služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Obmedzenie práva na slobodu prejavu – Prípustnosť – Podmienka – Rešpektovanie podstaty slobody prejavu – Pojem – Akty dočasnej a zvrátiteľnej povahy, ktoré nespochybňujú túto slobodu ako takú – Zahrnutie
(Charta základných práv Európskej únie, článok 11 a článok 52 ods. 1; nariadenie Rady č. 833/2014, článok 2f ods. 1 a 3, nariadenia Rady 2022/350 a 2022/879)
(pozri body 116 – 118, 120, 121)
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia proti určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu na Ukrajine – Dočasný zákaz vysielania obsahu určitých médií – Zákaz reklamy na výrobky a služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Obmedzenie práva na slobodu prejavu – Prípustnosť – Podmienka – Sledovanie cieľa všeobecného záujmu, ktorý je ako taký uznaný Úniou – Pojem – Ochrana verejného poriadku a bezpečnosti Únie – Zachovanie medzinárodného mieru a bezpečnosti – Zahrnutie
[Článok 3 ods. 1 a 5 a článok 21 ods. 2 písm. c) ZEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 11 a článok 52 ods. 1; nariadenie Rady č. 883/2014, článok 2f ods. 1 a 3, nariadenia Rady 2022/350 a 2022/879]
(pozri body 122, 123)
Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia proti určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu na Ukrajine – Dočasný zákaz vysielania obsahu určitých médií – Zákaz reklamy na výrobky a služby v obsahu vytvorenom alebo vysielanom určitými médiami – Obmedzenie práva na slobodu prejavu – Prípustnosť – Podmienka – Dodržanie zásady proporcionality – Porušenie – Neexistencia
(Charta základných práv Európskej únie, článok 11 a článok 52 ods. 1; nariadenie Rady č. 833/2014, článok 2f ods. 1 a 3, nariadenia 2022/350 a 2022/879)
(pozri body 124 – 135)
Žaloba o neplatnosť – Žalobné dôvody – Žaloba proti nariadeniam Rady, ktorými sa prijímajú reštriktívne opatrenia s ohľadom na situáciu na Ukrajine – Žalobný dôvod založený na porušení práva na slobodu prejavu a na informácie užívateľov služieb poskytovateľa internetových služieb – Nemožnosť dotknutého prevádzkovateľa dovolávať sa práva na slobodu prejavu a na informácie jeho užívateľov
(Článok 263 ZFEÚ)
(pozri body 136 – 140)
Zhrnutie
Všeobecný súd vo svojom rozsudku zamietol žalobu o neplatnosť podanú žalobkyňami proti aktom, ktorými Rada zakázala všetkým prevádzkovateľom usadeným v Európskej únii jednak vysielať, povoľovať alebo uľahčovať vysielanie obsahu právnickými osobami, subjektmi alebo orgánmi uvedenými v prílohe k napadnutým aktom, alebo k nemu inak prispievať a jednak zakázala reklamu výrobkov alebo služieb v nimi vysielanom obsahu (
1
). V predmetnej veci mal Všeobecný súd možnosť rozhodnúť predovšetkým o podmienkach uznania jeho právomoci rozhodovať o zákonnosti rozhodnutí prijatých v rámci spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky (SZBP) vo vzťahu k žalobcom, na ktorých sa dané zákazy vzťahujú.
Tento rozsudok patrí do kontextu série reštriktívnych opatrení prijatých Úniou v nadväznosti na vojenskú agresiu Ruskej federácie voči Ukrajine 24. februára 2022. Žalobkyne, ktoré sú usadené v Holandsku a ktorých mená nie sú uvedené na zoznamoch pripojených k sporným aktom, sú poskytovateľmi služieb prístupu na internet pre jednotlivcov alebo podniky.
Žalobkyne sa na podporu svojej žaloby dovolávajú nedostatku právomoci Rady prijať napadnuté akty, ako aj porušenia práva na slobodu prejavu a na informácie (
2
) a práva na riadnu správu vecí verejných (
3
) zaručených Chartou základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).
Posúdenie Všeobecným súdom
Po tom, čo Všeobecný súd ex offo preskúmal otázku svojej právomoci rozhodovať o zákonnosti sporných aktov, dospel v prvom rade k záveru, že je potrebné rozhodnúť len o zákonnosti napadnutých nariadení. V tejto súvislosti najprv pripomenul, že v súlade s článkom 275 druhým odsekom ZFEÚ je to práve individuálna povaha aktov prijatých na základe ustanovení týkajúcich sa SZBP, ktorá umožňuje prístup k súdom Únie. Rozhodnutie stanovujúce reštriktívne opatrenia možno považovať za individuálne, ak je dotknutá osoba týmto rozhodnutím menovite dotknutá. Vzhľadom na to, že mená žalobkýň sa nenachádzajú ani v hlavnej časti rozhodnutia 2014/512, ani v jeho prílohe IX v znení zmien, Všeobecný súd konštatoval, že napadnuté rozhodnutia nepredstavujú reštriktívne opatrenia voči žalobkyniam. Predmetné reštriktívne opatrenia treba totiž chápať tak, že majú voči žalobkyniam všeobecnú pôsobnosť, keďže patria medzi subjekty patriace do všeobecnej a abstraktnej kategórie „prevádzkovateľov“, ktorým je zakázané šíriť obsah pochádzajúci od „právnických osôb, subjektov alebo orgánov“ uvedených v prílohe IX k rozhodnutiu 2014/512 v znení zmien, a na ktoré majú tieto opatrenia individuálny dosah.
Žalobkyne sa preto nemôžu odvolávať na individuálnu povahu daných reštriktívnych opatrení vo vzťahu k médiám uvedeným v hlavnej časti rozhodnutia 2014/512, v znení zmien, s cieľom založiť právomoc Všeobecného súdu rozhodovať o ich žalobe o neplatnosť. Naproti tomu Všeobecný súd musí zabezpečiť úplné preskúmanie zákonnosti aktov Únie, akými sú napadnuté nariadenia, ktoré boli prijaté na základe článku 215 ZFEÚ.
Pokiaľ ide v druhom rade o právomoc Rady prijať dotknuté nariadenia, Všeobecný súd na jednej strane pripomenul, že podľa článku 215 ods. 2 ZFEÚ je predpokladom na overenie právomoci Rady prijať napadnuté nariadenia, aby Rada mala právomoc prijať napadnuté rozhodnutia, ktoré jej túto právomoc priznávajú, a na druhej strane pripomenul, že Únia vo vzťahoch so zvyškom sveta podporuje svoje hodnoty a záujmy a prispieva k ochrane svojich občanov (
4
), k mieru, bezpečnosti, ako aj k prísnemu dodržiavaniu medzinárodného práva. Všeobecný súd ďalej uviedol, že zo znenia článkov 21, 23, článku 24 ods. 1, článku 25, článku 28 ods. 1 prvého pododseku a článku 29 ZEÚ vyplýva, že pojem „pozícia Únie“ si vyžaduje široký výklad, z čoho vyplýva, že na základe článku 29 ZEÚ môžu byť prijaté najmä rozhodnutia stanovujúce opatrenia, ktoré môžu priamo meniť právne postavenie jednotlivcov. Okrem toho Rada disponuje širokými právomocami na účely vymedzenia predmetu reštriktívnych opatrení, ktoré Únia prijíma v oblasti SZBP. Mohla sa preto oprávnene domnievať, že vzhľadom na medzinárodnú krízu vyvolanú agresiou Ruskej federácie voči Ukrajine, môže medzi opatrenia vhodné ako reakcia na vážne ohrozenie mieru na hraniciach Únie a na porušenie medzinárodného práva patriť aj zákaz vysielania obsahu niektorých médií, ktoré sú pod kontrolou vedúcich predstaviteľov Ruskej federácie, z dôvodu, že podporujú túto agresiu prostredníctvom nepretržitých a koordinovaných propagandistických akcií zameraných na občiansku spoločnosť v Únii a v susedných krajinách, a zákaz reklamy výrobkov alebo služieb v obsahu vytvorenom alebo vysielanom príslušnými médiami.
Všeobecný súd v tejto súvislosti poznamenal, že keďže propaganda a dezinformačné kampane vedené uvedenými médiami môžu narušiť základy demokratických spoločností a sú neoddeliteľnou súčasťou nástrojov vedenia modernej vojny, predmetné reštriktívne opatrenia patria tiež do rámca plnenia cieľov, ktoré Únii stanovuje článok 3 ods. 1 a 5 ZEÚ. Keďže v tejto súvislosti predmetné činnosti predstavujú závažnú a priamu hrozbu pre verejný poriadok a bezpečnosť Únie, tieto opatrenia, ktorých cieľom je chrániť hodnoty Únie, jej základné záujmy, jej bezpečnosť, nezávislosť a zachovanie mieru, sú teda priamo spojené s cieľmi SZBP. (
5
)
Okrem toho Všeobecný súd zdôraznil, že okolnosť, že vnútroštátne regulačné orgány majú právomoc sankcionovať audiovizuálne médium za neprimeraný redakčný obsah, nebráni právomoci Rady prijať reštriktívne opatrenia, ktorých cieľom je dočasne a zvrátiteľne zakázať vysielanie určitého mediálneho obsahu. Právomoc priznaná vnútroštátnym správnym orgánom vnútroštátnymi právnymi predpismi totiž nesleduje rovnaké ciele, nie je založená na rovnakých hodnotách a nemôže zaručiť rovnaké výsledky ako jednotný a okamžitý zásah na celom území Únie, ktorý možno uskutočniť na základe SZBP.
Napokon Všeobecný súd poznamenal, že prijatie napadnutých aktov nemôže byť spochybnené tým, že Únia má možnosť zasiahnuť v oblasti audiovizuálnych služieb na základe iných kategórií právomocí upravených Zmluvou o FEÚ. (
6
) Uskutočňovaním politík uvedených v článkoch 3 až 6 ZFEÚ totiž nesmie byť dotknuté uplatňovanie postupov a príslušného rozsahu právomocí inštitúcií ustanovených Zmluvami na výkon právomocí Únie v rámci SZBP. (
7
)
Pokiaľ ide v treťom rade o údajné porušenie práva na riadnu správu vecí verejných, Všeobecný súd konštatoval, že Rada napadnuté nariadenia odôvodnila dostatočne. V tejto súvislosti pripomenul, že pokiaľ ide o ustanovenia so všeobecnou pôsobnosťou, odôvodnenie sa môže obmedziť na jednej strane na uvedenie celkovej situácie, ktorá viedla k ich prijatiu, a na strane druhej na uvedenie všeobecných cieľov, ktoré sa usilujú dosiahnuť, a že právo Únie neukladá Rade žiadnu povinnosť zverejniť dokumentáciu týkajúcu sa jej rozhodovacieho procesu.
Vo štvrtom a poslednom rade, pokiaľ ide o údajné porušenie slobody prejavu a práva na informácie, konkrétne slobody rozširovať informácie, Všeobecný súd pripomenul, že práva a slobody zakotvené v článku 11 Charty nie sú absolútnymi výsadami, ale musia sa vnímať vo vzťahu k ich úlohe v spoločnosti. Aj za predpokladu, že by jednak poskytovatelia internetových služieb, akými sú žalobkyne, mohli byť považovaní za nositeľov samostatného práva na slobodu rozširovať informácie a jednak, že dočasný zákaz prispievať k vysielaniu obsahu médií, na ktoré sa vzťahujú predmetné reštriktívne opatrenia, a zákaz reklamy produktov alebo služieb v obsahu vysielanom týmito médiami, by mohli predstavovať zásah do výkonu uvedenej slobody, Všeobecný súd pripomenul, že obmedzenia výkonu práv zakotvených v Charte možno pripustiť. (
8
)
V tejto veci sa Všeobecný súd domnieval, že vzhľadom na povahu a cieľ predmetných zákazov bolo vhodné, aby rovnako ako akýkoľvek iný prostriedok prenosu alebo distribúcie obsahu Rada zohľadnila i poskytovateľov internetových služieb, akými sú žalobkyne, ako prevádzkovateľov, ktorí majú zabezpečiť vykonávanie, a teda účinnosť týchto zákazov na území Únie.
Všeobecný súd napokon konštatoval, že žalobkyne sa na podporu svojej žaloby o neplatnosť nemôžu dovolávať práva používateľov ich služieb prijímať informácie, keďže im toto právo nepatrí.
(
1
)	Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/351 z 1. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 65, 2022, s. 5), nariadenie Rady (EÚ) 2022/350 z 1. marca 2022, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 833/2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 65, 2022, s. 1), rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/884 z 3. júna 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 153, 2022, s. 128), a nariadenie Rady (EÚ) 2022/879 z 3. júna 2022, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 833/2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 153, 2022, s. 53).
(
2
)	Článok 11 Charty.
(
3
)	Článok 41 Charty.
(
4
)	Článok 3 ods. 5 ZEÚ.
(
5
)	Článok 21 ods. 2 písm. a) a c) ZEÚ.
(
6
)	Článok 4 ods. 2 ZFEÚ.
(
7
)	Podľa článku 40 druhého odseku ZEÚ.
(
8
)	Článok 52 ods. 1 Charty.