62005CC0299
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
JULIANE KOKOTT
prednesené 3. mája 2007 (
1
)
Vec C-299/05
Komisia Európskych spoločenstiev
proti
Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie
„Žaloba o neplatnosť — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 4 ods. 2a a článok 10a — Príloha IIa — Nariadenie (ES) č. 647/2005 — Osobitné nepríspevkové dávky“
I — Úvod
1.
Pôsobnosť nariadenia (EHS) č. 1408/71 (
2
) sa od nadobudnutia účinnosti nariadenia (EHS) č. 1247/92 (
3
) vzťahuje tiež na osobitné nepríspevkové dávky, teda dávky, ktoré súčasne vykazujú znaky sociálneho poistenia, ako aj znaky sociálnej pomoci. Tieto dávky však podliehajú osobitným pravidlám; predovšetkým sa tieto dávky nevyplácajú cudzincom.
2.
Nariadenie (ES) č. 647/2005 (
4
), ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenie (EHS) č. 1408/71 a nariadenie (EHS) č. 574/72 zaviedlo novú definíciu výrazu osobitné nepríspevkové dávky. Zákonodarca v súčasnosti tieto dávky označuje ako osobitné nepríspevkové peňažné dávky. (
5
) Okrem toho toto nariadenie zmenilo a doplnilo prílohu IIa, v ktorej sú vymenované rozličné vnútroštátne dávky patriace do tejto kategórie.
3.
Predmetnou žalobou o neplatnosť Komisia napáda položky v prílohe IIa, ktoré sa týkajú Fínska, Švédska a Spojeného kráľovstva. Komisia sa domnieva, že sporné dávky nie sú osobitnými dávkami v zmysle zmeneného a doplneného článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71, a preto musia byť z prílohy IIa vyčiarknuté.
II — Právny rámec
A — Právna úprava Spoločenstva
4.
Odôvodnenie č. 1 nariadenia č. 647/2005 znie:
„V nariadeniach (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 by sa mali urobiť určité zmeny a doplnenia, aby sa zohľadnil najnovší vývoj judikatúry Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, uľahčilo uplatňovanie týchto nariadení a premietli zmeny právnych predpisov členských štátov v oblasti sociálneho zabezpečenia.“
5.
Cieľ, ktorý zákonodarca sledoval zmenou a doplnením predpisov o osobitných nepríspevkových dávkach, je konkretizovaný v odôvodnení č. 3:
„Rozsudky v prípadoch Friedrich Jauch/Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter a Ghislain Leclere, Alina Deaconescu/Caisse nationale des prestations familiales, ktoré sa týkajú klasifikácie osobitných nepríspevkových peňažných dávok, vyžadujú, aby sa z dôvodu právnej istoty upresnili dve kumulatívne kritériá, ktoré sa majú vziať do úvahy, aby sa tieto dávky mohli uviesť v prílohe IIa nariadenia (EHS) č. 1408/71. Preto je dôvod na revidovanie tejto prílohy, berúc do úvahy aj zmeny a doplnenia v právnych predpisoch členských štátoch, ktoré upravujú tento typ dávok a ktoré, s ohľadom na svoj zmiešaný charakter, podliehajú osobitnej koordinácii. …“
6.
K zmenám a doplnkom, ktoré sa týkajú prílohy IIa nariadenia č. 1408/71, odôvodnenie č. 6 uvádza:
„Revízia prílohy IIa k nariadeniu (EHS) č. 1408/71 povedie k vypusteniu niektorých existujúcich položiek a, berúc do úvahy zmeny a doplnenia vnútroštátnych právnych predpisov niektorých členských štátov, k zaradeniu určitých nových položiek…“
7.
Článok 1 nariadenia č. 1408/71 stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
…
u)
i)
‚rodinné dávky‘ znamenajú všetky vecné dávky alebo peňažné dávky určené na pokrytie rodinných výdavkov podľa právnych predpisov v zmysle článku 4 ods. 1 písm. h) s výnimkou osobitného príspevku pri narodení [alebo osvojení — neoficiálny preklad] dieťaťa uvedeného v prílohe I.“
8.
Vecná pôsobnosť nariadenia č. 1408/71 bola dovtedy (
6
) vymedzená článkom 4 takto:
„1.   Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky právne predpisy, ktoré sa týkajú týchto častí sociálneho zabezpečenia:
a)
nemocenské dávky a dávky v materstve;
b)
dávky v invalidite vrátane tých, ktoré sú určené na udržanie alebo zlepšenie zárobkovej schopnosti,
…
h)
rodinné dávky.
2a.   Toto nariadenie sa taktiež vzťahuje na osobitné nepríspevkové dávky, ktoré sa poskytujú podľa iných právnych predpisov alebo iných systémov ako tie, ktoré sú uvedené v odseku 1 alebo tie, ktoré sú vylúčené na základe odseku 4, pokiaľ sú tieto dávky určené:
a)
na poskytovanie doplnkového, náhradného alebo pridruženého krytia proti rizikám, ktoré sú obsiahnuté v častiach sociálneho zabezpečenia uvedených v odseku 1 písm. a) až h),
alebo
b)
len ako osobitná ochrana pre zdravotne postihnuté osoby.
…
4.   Toto nariadenie sa nevzťahuje… na sociálnu pomoc…“
9.
Nariadenie č. 647/2005 zmenilo a doplnilo článok 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 takto:
„Tento článok sa vzťahuje na osobitné nepríspevkové peňažné dávky, ktoré sa poskytujú podľa právnych predpisov, ktorých osobný rozsah, ciele a/alebo podmienky na priznanie nároku majú znaky právnych predpisov v oblasti sociálneho zabezpečenia podľa odseku 1, ako aj v oblasti sociálnej pomoci.
‚Osobitné nepríspevkové peňažné dávky‘ sú dávky, ktoré:
a)
sú určené:
i)
na poskytovanie doplnkového, náhradného alebo pridruženého krytia proti rizikám, na ktoré sa vzťahujú časti sociálneho zabezpečenia uvedené v odseku 1 a ktoré zaručujú dotknutým osobám príjem na úrovni životného minima so zreteľom na hospodársku a sociálnu situáciu v dotknutom členskom štáte;
ii)
len ako osobitná ochrana pre zdravotne postihnuté osoby a sú úzko späté so sociálnym prostredím uvedenej osoby v dotknutom členskom štáte,
b)
sú financované výhradne z povinných daní určených na krytie všeobecných verejných výdavkov, a ktorých podmienky na poskytovanie a výpočet dávok nezávisia od akýchkoľvek príspevkov vo vzťahu k príjemcom dávok. Avšak dávky poskytnuté ako doplnok k príspevkovým dávkam sa nepovažujú z tohto jediného dôvodu za príspevkové dávky,
a
c)
ktoré sú uvedené v prílohe IIa.“
10.
Vyčiarknutím existujúcich položiek a zaradením niektorých nových dávok bod 2 prílohy I nariadenia č. 647/2005 úplne nanovo formuloval prílohu IIa (
7
) nariadenia č. 1408/71. V položkách týkajúcich sa Fínska, Švédska a Spojeného kráľovstva sú bez obsahových zmien uvedené najmä tieto dávky:
„W. FÍNSKO
…
b)
prídavok pri starostlivosti o dieťa [na starostlivosť o dieťa — neoficiálny preklad] (zákon o prídavkoch pri starostlivosti o dieťa, 444/69)[ (
8
)];
…
X. ŠVÉDSKO
…
c)
prídavok za zdravotné postihnutie a prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti (zákon 1998: 703)[ (
9
)];
Y. SPOJENÉ KRÁĽOVSTVO
…
d)
prídavok na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby [Disability Living Allowance and Disability Working Allowance Act 1991 z 27. júna 1991, odsek 1 a Disability Living Allowance and Disability Working Allowance (Northern Ireland) Order 1991 z 24. júla 1991, článok 3] [zákon o prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby a prídavku na prácu pre zdravotne postihnuté osoby 1991, 27. jún 1991, oddiel 1, a nariadenie o prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby a prídavku na prácu pre zdravotne postihnuté osoby (Severné Írsko), 1991, 24. júl 1991, článok 3][ (
10
)];
e)
prídavok na opatrovanie [Social Security Act 1975 z 20. marca 1975, odsek 35 a Social Security (Northern Ireland) Act 1975 z 20. marca 1975, odsek 35] [zákon o sociálnom zabezpečení 1975, 20. marec 1975, oddiel 35, a zákon o sociálnom zabezpečení (Severné Írsko) 1975, 20. marec 1975, oddiel 35][ (
11
)];
f)
Prídavok na starostlivosť [Social Security Act 1975 z 20. marca 1975, odsek 37 a Social Security (Northern Ireland) Act 1975 z 20. marca 1975, ods. 37] [zákon o sociálnom zabezpečení 1975, 20. marec 1975, oddiel 37, a zákon o sociálnom zabezpečení (Severné Írsko) 1975, 20. marec 1975, oddiel 37][ (
12
)].“
B — Vnútroštátna právna úprava
1. Fínsky prídavok na starostlivosť o dieťa (zákon o prídavkoch pri starostlivosti o dieťa, 444/1969)
11.
Fínsky zákon o prídavku na starostlivosť o dieťa priznáva nárok na poskytnutie peňažnej dávky v prípade, ak si dieťa v dôsledku choroby, zdravotného postihnutia alebo iného poškodenia vyžaduje osobitnú starostlivosť, opatrovanie alebo rehabilitáciu po dobu minimálne šiestich mesiacov, čo má za následok finančnú alebo inú záťaž. Oprávnenými osobami sú deti, ktoré ešte nedovŕšili vek 16 rokov a ktoré majú bydlisko vo Fínsku.
12.
Výška tohto prídavku sa riadi výlučne individuálnou potrebou starostlivosti, opatrovania, resp. rehabilitácie dieťaťa a poskytuje sa v troch sadzbách. Príjem rodičov dieťaťa vyžadujúceho starostlivosť ani doba platenia príspevkov, ani doba zamestnania rodičov sa nezohľadňujú. To, či sa táto dávka poskytne iba na určitý čas, alebo bez časového obmedzenia, závisí od doby, počas ktorej je dieťa odkázané na starostlivosť. Zmena zdravotného stavu dieťaťa môže viesť k strate nároku, resp. k zmene výšky prídavku.
13.
Podľa článku 4 fínskeho zákona nárok na prídavok na starostlivosť o dieťa zanikne, ak dieťa bude na dobu dlhšiu ako tri mesiace umiestnené v nemocnici alebo v inom verejnom, resp. štátom financovanom zariadení starostlivosti.
2. Prídavok za zdravotné postihnutie a prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti vo Švédsku (zákon 1998: 703)
14.
Švédske prídavky sa navzájom prelínajú a základné podmienky vzniku nároku na ich poskytnutie sú rovnaké. Prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti sa poskytuje dieťaťu do veku 19 rokov. Následne vzniká nárok na vyplácanie prídavku za zdravotné postihnutie. Poskytnutie týchto dávok nie je podmienené zárobkovou činnosťou ani dobou zamestnania alebo dobou platenia príspevkov. Neexistuje tu žiadne funkčné, resp. organizačné spojenie so systémom príspevkov. Obidve dávky vyžadujú podrobné individuálne skúmanie potreby. Ak sa táto potreba zmení, podmienky vzniku nároku sa opätovne preskúmajú.
a) Prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti
15.
Táto dávka sa vypláca rodičom, ktorých dieťa z dôvodu choroby, duševnej poruchy alebo iného postihnutia si po dobu minimálne šiestich mesiacov vyžaduje starostlivosť alebo dohľad. Nárok na prídavok na starostlivosť navyše vznikne aj v prípade, ak choroba alebo postihnutie dieťaťa spôsobí dodatočné náklady.
16.
Výška prídavku na starostlivosť, pre ktorý švédsky zákon stanovuje štyri rozdielne mesačné sadzby, sa riadi výlučne stupňom odkázanosti na starostlivosť a individuálnou potrebou dohľadu, ako aj výškou dodatočných nákladov. Rovnaké kritériá sú určujúcimi, pokiaľ ide o dobu poskytovania prídavku.
17.
Podmienky vzniku nároku sa okrem prípadu, že dôjde k zmene potreby, skúmajú na základe zákonom stanovených kritérií minimálne raz za dva roky. Nezohľadňuje sa pritom ani príjem rodičov a ani skutočnosť, či sa rodičia v dôsledku starostlivosti o svoje dieťa vzdali svojho zamestnania alebo obmedzili jeho výkon.
18.
Nárok na prídavok na starostlivosť zanikne v zásade vtedy, ak je dieťa umiestnené vo verejnom, resp. štátom financovanom zariadení starostlivosti.
b) Prídavok za zdravotné postihnutie
19.
Nárok na prídavok za zdravotné postihnutie majú poistenci, ktorí v dôsledku zníženia svojich schopností, ktoré nastalo pred dosiahnutím veku 65 rokov, sú odkázaní na trvalú podporu v každodennom živote (článok 5 ods. 1 švédskeho zákona), vyžadujú trvalú pomoc tretích osôb, aby mohli vykonávať svoje povolanie (článok 5 ods. 2), alebo v rozličných situáciách musia znášať značné dodatočné náklady (článok 5 ods. 3). Ak sú splnené všetky tri podmienky súčasne alebo podmienka v odseku 1, resp. v odseku 2 a súčasne podmienka v odseku 3, nárok sa posudzuje na základe celkovej potreby. Doba vyplácania prídavku a doba zamestnania príjemcu dávky sa pritom nezohľadňujú.
20.
Stupeň odkázanosti na starostlivosť, resp. výška dodatočných nákladov sú v konkrétnom prípade rozhodujúcimi pre výšku prídavku pre zdravotne postihnuté osoby; článok 6 švédskeho zákona stanovuje tri rozdielne sadzby dávky. Švédska vláda poukazuje na to, že na posúdenie potreby v konkrétnom prípade nie sú stanovené žiadne kritériá. Skôr sa zohľadní finančná záťaž na základe potreby oprávnenej osoby, pokiaľ je považovaná za primeranú a opodstatnenú.
3. Vnútroštátna právna úprava Spojeného kráľovstva
21.
Vznik nároku na prídavok na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby a nároku na prídavok na opatrovanie je v zásade viazaný na rovnaké podmienky. Prídavok na starostlivosť dopĺňa tieto dve dávky.
a) Prídavok na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby — Disability Living Allowance and Disability Working Allowance Act 1991 z 27. júna 1991, odsek 1, a Disability Living Allowance and Disability Working Allowance (Northern Ireland) Order 1991 z 24. júla 1991, článok 3
22.
Prídavok na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby pozostáva z dvoch zložiek, a to zo zložky starostlivosti a zložky pohyblivosti. Účastníci konania zhodne uviedli, že zložka pohyblivosti bola ako osobitná nepríspevková dávka v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii) nariadenia č. 1408/71 v znení nariadenia č. 647/2005 správne ponechaná v prílohe IIa.
23.
Zložka starostlivosti prináleží osobám ťažko telesne alebo duševne postihnutým vo veku do 65 rokov, ktorí častejšie alebo trvalejšie vyžadujú starostlivosť a spĺňajú kritérium bydliska, resp. miesta pobytu. Nárok na vyplácanie tejto dávky môže existovať aj po prekročení tohto veku, ak dávka bola poskytnutá už pred dosiahnutím veku 65 rokov. Vnútroštátna právna úprava konkrétne vyžaduje, aby počas bližšie uvedeného obdobia bola v súvislosti s telesnými funkciami oprávneného nevyhnutná zvýšená pozornosť tretej osoby počas dňa, prípadne v noci, alebo bol nevyhnutný stály dohľad nad touto osobou, aby sa zabránilo závažnému nebezpečenstvu pre oprávneného alebo iné osoby.
24.
Priznanie nároku na túto dávku, ako aj výška dávky sa riadia výlučne časovým rozsahom individuálnej potreby zvýšenej pozornosti, resp. dohľadu. Tri rozličné sadzby sa poskytujú bez ohľadu na to, či príjemca dávky má príjem, vykonáva zárobkovú činnosť, je práceneschopný alebo poberá iné sociálne dávky. Oprávnené osoby nie sú pri využívaní prostriedkov nijako obmedzené.
b) Prídavok na opatrovanie — Social Security Act 1975 z 20. marca 1975, odsek 35, a Social Security (Northern Ireland) Act 1975 z 20. marca 1975, odsek 35
25.
Prídavok na opatrovanie sa od prídavku na živobytie odlišuje tým, že nárok na neho môže vzniknúť až pri dosiahnutí veku 65 rokov a že pozná iba dve rozdielne sadzby. Priznanie nároku na túto dávku je vylúčené v prípade, ak oprávnený je už príjemcom prídavku na živobytie.
c) Prídavok na starostlivosť — Social Security Act 1975 z 20. marca 1975, odsek 37, a Social Security (Northern Ireland) Act 1975 z 20. marca 1975, odsek 37
26.
Prídavok na starostlivosť je určený súkromným osobám s bydliskom, resp. miestom pobytu v Spojenom kráľovstve, ktoré príjemcovi prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby, resp. prídavku na opatrovanie zabezpečujú pravidelnú bezplatnú starostlivosť v rozsahu minimálne 35 hodín týždenne. Z aktov nie je možné jednoznačne vyvodiť, či poskytnutie prídavku na starostlivosť závisí od príjmu opatrovateľa. (
13
)
III — Konanie a návrhy
27.
Dňa 26. júla 2005 podala Komisia žalobu na Súdny dvor a navrhuje, aby Súdny dvor:
—
zrušil ustanovenia položiek W. Fínsko, písm. b), X. Švédsko, písm. c), a Y. Spojené kráľovstvo, písm. d), e) a f), prílohy I bodu 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, a (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71,
—
zaviazal žalovaných na náhradu trov konania.
28.
Európsky parlament navrhuje, aby Súdny dvor:
—
vyhlásil žalobu Komisie za neprípustnú,
—
subsidiárne žalobu zamietol,
—
zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
29.
Rada navrhuje, aby Súdny dvor:
—
žalobu zamietol,
—
zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
30.
Spojené kráľovstvo, Švédske kráľovstvo a Fínsko vstúpili do konania ako vedľajší účastníci konania podporujúci návrhy Európskeho parlamentu a Rady.
IV — Právne posúdenie
A — O prípustnosti
1. O preklúzii žaloby a o existencii napadnuteľného právneho aktu
31.
Parlament zastáva názor, že predmetná žaloba o neplatnosť je z dôvodu preklúzie neprípustná. Pre počítanie dvojmesačnej lehoty podľa článku 230 ods. 5 ES nie je rozhodujúcim uverejnenie nariadenia č. 647/2005, keďže toto nariadenie — s výnimkou zmien v umiestnení dávok — ponechalo sporné dávky v prílohe nezmenené. Začatie plynutia lehoty vyvolal skôr právny akt, ktorý tieto dávky po prvýkrát zaradil do prílohy IIa nariadenia č. 1408/71. (
14
) Keďže zákonodarca z dôvodu prehľadnosti a transparentnosti nanovo formuloval prílohu IIa namiesto toho, aby vyčiarkol jednotlivé body, zásada právnej istoty zakazuje opätovné plynutie lehoty na podanie žaloby podľa článku 230 ods. 5 ES pre už existujúce právne predpisy.
32.
Parlament poukazuje na to, že nová definícia osobitných nepríspevkových peňažných dávok obsiahnutá v článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 nemala za následok hmotno-právnu zmenu právneho rámca, ale iba prispôsobila znenie ustanovenia výkladu Súdneho dvora (
15
).
33.
Komisia, odvolávajúc sa na odôvodnenie č. 3, s týmto tvrdením nesúhlasí a uvádza, že nie je pravdou, že nariadenie č. 647/2005 iba potvrdilo prílohu IIa. Kritériá na osobitné nepríspevkové dávky boli v súlade s judikatúrou zmenené a viaceré dávky, ktoré týmto kritériám nezodpovedali, boli z prílohy IIa odstránené. Úmysel vyčiarknuť dávky napadnuté v tomto konaní však v dôsledku nesúhlasu troch dotknutých členských štátov v Rade nebol realizovaný.
34.
Komisia sa navyše domnieva, že nové znenie sekundárneho právneho aktu je napadnuteľným rozhodnutím zákonodarcu dokonca aj vtedy, ak tento akt ponecháva obsah prílohy nezmenený. V prejednávanej veci to platí o to viac, že Komisia poukázala na čiastočný nesúlad prílohy s právom Spoločenstva.
35.
Žaloba je prípustná aj z toho dôvodu, že sa odvoláva na rozpor prílohy IIa so zásadou právnej istoty. (
16
) Tým, že zákonodarca v prílohe IIa ponechal položky, ktoré nepredstavovali skutočné osobitné nepríspevkové dávky, zabránil tomu, aby dotknuté subjekty mohli jasným a predvídateľným spôsobom poznať svoje práva vyplývajúce z právnej úpravy Spoločenstva a prípadne sa odvolať na exportovateľnosť dávky.
36.
Najprv je potrebné odlíšiť preklúziu žaloby od otázky, či nariadenie č. 647/2005, pokiaľ ide o napadnuté ustanovenia v prílohe IIa, je napadnuteľným právnym aktom.
37.
Žaloba Komisie o neplatnosť nariadenia č. 647/2005 bola nesporne podaná v lehote dvoch mesiacov od uverejnenia napadnutého právneho aktu v Úradnom vestníku, ktorú stanovuje článok 230 ods. 5 ES. (
17
)
38.
V skutočnosti Parlament namieta skôr to, že nariadenie č. 647/2005, pokiaľ ide o napadnuté ustanovenia, nie je napadnuteľným právnym aktom, ale iba potvrdzuje existujúcu právnu úpravu, a teda nemá za následok začatie plynutia novej lehoty na podanie žaloby.
39.
Žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES je prípustná proti všetkým opatreniam orgánov, ktoré smerujú k vyvolaniu záväzných právnych účinkov. (
18
)
40.
Súdny dvor v ustálenej judikatúre konštatoval, že rozhodnutia nemôžu byť predmetom žaloby o neplatnosť v prípade, ak ide o opakujúce sa právne akty. (
19
) Ak právny akt iba potvrdzuje predošlé opatrenie, nemôže založiť novú lehotu na podanie žaloby. (
20
) Žaloba o neplatnosť smerujúca proti potvrdzujúcemu aktu by totiž nepriamo napádala predošlé rozhodnutie, čím by bolo možné obísť lehotu na podanie žaloby stanovenú v článku 230 ods. 5 ES. (
21
)
41.
Otázku, či túto judikatúru možno preniesť aj na nariadenia, tu nie je potrebné skúmať. Nariadenie č. 647/2005 totiž nepotvrdzuje existujúcu právnu úpravu o osobitných nepríspevkových dávkach, ale mení doterajší právny stav.
42.
Skutočnosť, že nariadenie č. 647/2005 ponecháva napadnuté ustanovenia v prílohe IIa nezmenené, nie je relevantná pre otázku, či toto nariadenie vyvoláva v tomto smere záväzné právne účinky. V rozsudku Jauch (
22
) Súdny dvor konštatoval, že hmotno-právne kritériá stanovené v článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 vymedzujú právny rámec pre osobitné nepríspevkové dávky a samotný zápis dávky v prílohe IIa nevyvoláva žiadne samostatné právne účinky, ako Komisia správne poznamenáva.
43.
Nie je teda možné iba na základe prílohy IIa určiť, či nariadenie č. 647/2005 zmenilo právny stav vo vzťahu k osobitným nepríspevkovým dávkam. Skôr je potrebné skúmať dávky vymenované v prílohe s ohľadom na článok 4 ods. 2a. Toto ustanovenie bolo však nariadením č. 647/2005 zmenené. Odôvodnenie č. 3 nariadenia č. 647/2005 sa síce zmieňuje o upresnení kritérií so zreteľom na rozsudky vo veciach Jauch a Leclere (
23
). Ak by aj bolo možné zakomponovať kritériá Súdneho dvora v nezmenenej podobe do textu nariadenia, tieto kritériá by nadobudli inú právnu kvalitu.
44.
Taktiež námietka Parlamentu, že konania o nesplnení povinnosti vedené proti Fínsku, Švédsku a Spojenému kráľovstvu preukázali, že samotná Komisia vychádzala z existencie napadnutých ustanovení pred vydaním nariadenia č. 647/2005, nie je opodstatnená. V týchto konaniach totiž Komisia vytýkala, že dotknuté hmotno-právne predpisy nespĺňali podmienky uvedené v starom znení článku 4 ods. 2a.
45.
Ak by sme aj predpokladali, že nové znenie hmotno-právnych kritérií nezmenilo právny rámec pre osobitné nepríspevkové dávky, zákonodarca jednako prijal napadnuteľné rozhodnutie o jednotlivých položkách v prílohe IIa.
46.
Už vo svojom návrhu nariadenia č. 647/2005 (
24
) vyzvala Komisia Parlament a Radu, aby položky preskúmali. V návrhu odôvodnenia Rady k prijatiu spoločného stanoviska (
25
) Rada uviedla, že sa pokúšala dosiahnuť dohodu o kritériách pre zaradenie položiek do prílohy IIa a že na tomto základe by bolo možné dosiahnuť dohodu o zaradení väčšiny položiek. (
26
) Jednomyseľnú dohodu o návrhu Komisie na vyčiarknutie niektorých položiek z prílohy IIa sa nepodarilo dosiahnuť, keďže dotknuté členské štáty zastávali názor, že tieto položky spĺňali požiadavky nového znenia článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 (
27
). Aby došlo k prijatiu nariadenia, Rada však súhlasila s:
„ponechaním týchto položiek v prílohe IIa až dovtedy, kým Súdny dvor Európskych spoločenstiev vo svojom ďalšom rozsudku neobjasní rozhodujúce kritériá, čo prípadne môže mať za následok prepracovanie tejto prílohy.“ (
28
)
47.
Inými slovami povedané, prijatie nariadenia č. 647/2005 sa síce neopieralo o záver, že všetky položky obsiahnuté v prílohe IIa nesporne zodpovedajú nanovo formulovaným kritériám článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71. Zákonodarca sa však rozhodol ponechať v tomto prípade napadnuté položky v prílohe IIa, aby ich Súdny dvor mohol preskúmať.
48.
Námietka Parlamentu, že zákonodarca už v článku 70 ods. 2 nariadenia č. 883/2004 (
29
) doslovne použil nanovo formulované kritériá, nevedie k inému posúdeniu. Keďže Parlament a Rada ešte nestanovili obsah prílohy X (osobitné nepríspevkové peňažné dávky) k článku 70 ods. 2 písm. c) tohto nariadenia, Komisia v tomto prípade nemohla podať žalobu o neplatnosť, ktorou by dala podnet na preskúmanie zlučiteľnosti jednotlivých položiek s kritériami pre osobitné nepríspevkové dávky.
49.
Komisia napokon oprávnene uvádza, že zásada právnej istoty vyžaduje preskúmanie. V opačnom prípade by dotknutý subjekt bol ponechaný v pochybnostiach, či položky v prílohe IIa sú zlučiteľné s kritériami článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 minimálne dovtedy, kým by sa Súdny dvor v prejudiciálnom konaní mohol presne vyjadriť k povahe jednotlivých dávok.
50.
Na záver je teda potrebné konštatovať, že nariadenie č. 647/2005, pokiaľ ide o vytýkané ustanovenia v prílohe IIa, je napadnuteľný právny akt v zmysle článku 230 ods. 1 ES.
2. O čiastočnom zrušení nariadenia
51.
Podľa ustálenej judikatúry Súdny dvor nemôže čiastočne zrušiť právny akt, ak sú napadnuté časti právneho aktu nerozlučne spojené inými ustanoveniami tohto aktu, čím by ich zrušenie malo za následok zmenu podstaty právnej úpravy. (
30
)
52.
Keďže dávky uvedené v prílohe IIa, musia v každom okamihu spĺňať hmotno-právne požiadavky článku 4 ods. 2a nariadenia 1408/71, aby ich bolo možné považovať za osobitné nepríspevkové dávky (
31
), vyčiarknutie dávky z prílohy IIa nemá na kritériá žiaden dopad. Tým, že Súdny dvor vo výroku rozsudku Leclere (
32
) zrušil prílohu IIa v rozsahu, v akom uvádzala napadnutú luxemburskú dávku v materstve, pripustil, že položky v prílohe IIa nie sú neoddeliteľné časti.
B — O dôvodnosti
1. Úvodná poznámka k vytýkanému porušeniu práva
53.
Žaloba by bola dôvodná vtedy, ak by boli napadnuté ustanovenia prílohy I bodu 2 nariadenia č. 647/2005, teda nové znenie prílohy IIa v sporných položkách týkajúcich sa Fínska, Švédska a Spojeného kráľovstva, protiprávne.
54.
Komisia vytýka skutočnosť, že príslušné dávky nezodpovedajú kritériám nanovo formulovanej definícii osobitných nepríspevkových peňažných dávok v článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 (
33
), ktorá bola rovnako zavedená nariadením č. 647/2005.
55.
Na prvý pohľad je teda poukazované na rozpor medzi dvoma normami rovnakého stupňa právnej sily, keďže príloha I je rovnako časťou nariadenia č. 647/2005, teda pochádza od rovnakého zákonodarcu a bola prijatá v tom istom konaní ako ostatné časti nariadenia. Tento rozpor porušil zásadu právnej istoty. Táto základná právna zásada Spoločenstva totiž vyžaduje, aby právna úprava bola jasná a zrozumiteľná tak, aby dotknuté osoby mohli bez pochybností rozpoznať svoje práva a povinnosti a následne podniknúť primerané kroky. (
34
) Na základe samotného porušenia zásady právnej istoty však ešte nemožno určiť, či má byť zrušené iba jedno z odporujúcich si ustanovení rovnakého stupňa právnej sily, resp. ktoré to má byť.
56.
Z ustálenej judikatúry však vyplýva, že nejde iba o konflikt medzi normami rovnakého stupňa právnej sily. Východisko na objasnenie tejto problematiky ponúka rozsudok Jauch (
35
), v ktorom Súdny dvor uviedol:
„Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora… nariadenie č. 1408/71… vydané na základe článku 51 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 42 ES)… je potrebné vykladať s ohľadom na účel tohto článku; tento účel spočíva v poskytnutí čo možno najširšej slobody pohybu pracovníkom dochádzajúcim za prácou. Účel článku 48 Zmluvy ES, článku 49 Zmluvy ES (zmenené, teraz článok 39 ES a 40 ES), článku 50 Zmluvy ES (teraz článok 41 ES) a článku 51 Zmluvy ES by nebol dosiahnutý, ak by pracovníci, ktorí využijú svoje právo na voľný pohyb, stratili výhody sociálneho zabezpečenia, ktoré im priznávajú právne predpisy členského štátu, najmä ak tieto výhody predstavujú protiplnenie za príspevky, ktoré platili.“ [neoficiálny preklad]
57.
Napokon z judikatúry Jauch vyplýva prednosť článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 pred položkami obsiahnutými v prílohe IIa, ktorá má formálne rovnaký stupeň právnej sily. Táto prednosť vyplýva z toho, že Súdny dvor považuje článok 4 v spojení s článkom 10 a článkom 10a nariadenia č. 1408/71 za konkretizáciu zásady voľného pohybu pracovníkov, ktorá má vyšší stupeň právnej sily. S týmto záverom sa medzičasom stotožnila aj Komisia a, ako to uviedla na pojednávaní, usiluje sa zosúladiť prílohu IIa s požiadavkami judikatúry. Z toho vyplývajúce obmedzenie priestoru zákonodarcu pri vymedzení obsahu neurčitého právneho pojmu osobitných nepríspevkových dávok slúži na zabezpečenie voľného pohybu pracovníkov. Hoci pojem pracovník v zmysle nariadenia č. 1408/71 je širší ako v zmysle článku 39 ES, v prejednávanej veci dotknuté dávky v každom prípade prináležia tiež pracovníkom v zmysle zmluvy a ich rodinným príslušníkom.
58.
Zákonodarca Spoločenstva sa v tomto smere môže napriek tomu slobodne rozhodnúť, či prijme ustanovenia odchyľujúce sa od zásady, podľa ktorej dávky sociálneho zabezpečenia možno exportovať. (
36
) Takéto odchyľujúce ustanovenia, ktoré podmieňujú poskytnutie určitých osobitných dávok bydliskom príjemcu v tuzemsku, je však potrebné vykladať reštriktívne. (
37
)
59.
Z toho vyplýva, že zaradenie dávok do prílohy IIa nariadenia č. 1408/71 je v rozpore s článkami 39 ES a 42 ES, ak nie sú splnené podmienky pre ich kvalifikovanie ako osobitné nepríspevkové peňažné dávky podľa článku 4 ods. 2a nariadenia. (
38
) Obmedzenie voľného pohybu pracovníkov ustanoveniami stanovujúcimi podmienku bydliska vo vnútroštátnych predpisoch o dávkach sociálneho zabezpečenia je odôvodnené skôr iba v prípade „pravých“ osobitných nepríspevkových dávok.
60.
Ako Komisia na záver správne uviedla, je potrebné preskúmať, či napadnuté dávky spĺňajú kritériá osobitnej nepríspevkovej peňažnej dávky v zmysle článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 v znení nariadenia č. 647/2005. Ak by tomu tak nebolo, nariadenie č. 647/2005 by muselo byť zrušené v rozsahu, v akom stanovuje zápis príslušných dávok do prílohy IIa nariadenia č. 1408/71.
2. O systematike článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71
61.
Úvodná veta článku 4 ods. 2a vymedzuje osobitné nepríspevkové peňažné dávky ako dávky poskytnuté na základe právnych predpisov, ktorých osobný rozsah, ciele a/alebo podmienky na priznanie nároku majú znaky klasických dávok v oblasti sociálneho zabezpečenia podľa článku 4 ods. 1, ako aj v oblasti sociálnej pomoci.
62.
Článok 4 ods. 2a písm. a) vymenováva dve kategórie osobitných dávok, a síce dávky, (i) ktoré majú zabezpečiť doplnkové, náhradné alebo pridružené krytia proti štandardným rizikám v oblasti sociálneho zabezpečenia a oprávneným osobám zaručiť príjem na úrovni životného minima so zreteľom na hospodársku a sociálnu situáciu v dotknutom členskom štáte, a dávky, (ii) ktoré sú určené len ako osobitná ochrana pre zdravotne postihnutú osobu a sú úzko spojené so sociálnym prostredím tejto osoby v dotknutom členskom štáte.
63.
Okrem úvodnej vety iba bod i) výslovne stanovuje vzťah ku klasickej oblasti sociálneho zabezpečenia, ako aj záruku príjmu na úrovni životného minima ako prvok sociálnej pomoci. Bod ii) naproti tomu už opätovne neodkazuje na oblasť sociálneho zabezpečenia a sociálnej pomoci. Preto vzniká otázka, či dávky zamerané na osobitnú ochranu zdravotne postihnutej osoby musia rovnako spĺňať obidva znaky súčasne.
64.
Tomu nasvedčuje skutočnosť, že už úvodná veta článku 4 ods. 2a poukazuje na zmiešanú povahu dávok, ktorá sa vzťahuje na obidve kategórie osobitných dávok uvedené pod nasledujúcim písmenom a).
65.
Vzťah dávok k osobitnej ochrane zdravotne postihnutých osôb v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii) nariadenia č. 1408/71 k oblasti sociálneho zabezpečenia je nevyhnutný už z toho dôvodu, že v opačnom prípade by vonkoncom nebola založená pôsobnosť nariadenia č. 1408/71.
66.
Dodatočne musia vykazovať znaky sociálnej pomoci. Ak by totiž postačoval samotný vzťah k oblasti sociálneho zabezpečenia, dávky osobitnej ochrany zdravotne postihnutých osôb by zakaždým predstavovali osobitné dávky v zmysle bodu ii) a boli by podľa článku 10a nariadenia č. 1408/71 všeobecne vyňaté zo zásady vývozu exportovateľnosti dávok sociálneho zabezpečenia. Odhliadnuc od skutočnosti, že už samotné znenie úvodnej vety článku 4 ods. 2a vyznieva proti tejto skutočnosti, zdravotne postihnuté osoby by to neprimerane zaťažilo, keďže porovnateľné dávky poskytované osobám bez zdravotného postihnutia, napr. dávky na starostlivosť poskytované starým ľuďom, sú exportovateľné.
67.
Odhliadnuc od jednotlivých znakov osobitných nepríspevkových peňažných dávok, systematika nariadenia č. 1408/71, ktorú si ponechalo aj nariadenie č. 647/2005, v každom prípade vylučuje kvalifikáciu dávky ako osobitnej dávky, pokiaľ spadá iba pod článok 4 ods. 1. (
39
) Súdny dvor v ustálenej judikatúre považuje dávku za dávku sociálneho zabezpečenia vtedy, ak je jednak poskytovaná oprávnenej osobe na základe zákonom vymedzených skutkových znakov bez toho, aby sa v konkrétnom prípade uskutočnilo skúmanie osobnej potreby založené na voľnej úvahe, a jednak ak táto dávka sa týka niektorého z rizík vymenovaných v článku 4 ods. 1 nariadenia č. 1408/71. (
40
)
68.
Ak je zjavné, že namietané dávky nespadajú pod článok 4 ods. 1, ale vykazujú iba znaky dávky sociálneho zabezpečenia, potom zmiešaná povaha v zmysle článku 4 ods. 2a vyžaduje, aby dávky vykazovali tiež znaky sociálnej pomoci. Tak by tomu bolo v prípade, ak by bez ohľadu na určité doby zamestnania alebo doby platenia príspevkov boli poskytované v závislosti od odkázanosti, pričom potrebu by bolo možné určiť na základe objektívnych zákonných kritérií. (
41
)
69.
Dávky zamerané na osobitnú ochranu zdravotne postihnutých osôb sa navyše vyznačujú cieľom, ktorým je podpora integrácie zdravotne postihnutých osôb do spoločnosti a umožnenie ich účasti na spoločenskom živote.
3. Posúdenie sporných dávok
a) O povahe osobitnej dávky fínskeho prídavku na starostlivosť o dieťa
i) Zaradenie fínskeho prídavku na starostlivosť o dieťa do niektorej z oblastí sociálneho zabezpečenia uvedených v článku 4 ods. 1 nariadenia č. 1408/71
70.
Pre odpoveď na otázku, či fínsky prídavok na starostlivosť o dieťa možno zaradiť do niektorej z oblastí sociálneho zabezpečenia, je rozhodujúci účel tejto dávky.
71.
Rada, Parlament a fínska vláda uvádzajú, že účelom prídavku na starostlivosť o dieťa je zabezpečiť osobitnú ochranu a začlenenie zdravotne postihnutých alebo chorých detí do spoločnosti. Tento prídavok sleduje cieľ umožniť špecifické opatrenia starostlivosti, ako aj opatrenia fyzickej a duševnej rehabilitácie a zabrániť neskoršej pracovnej neschopnosti. Fínska vláda zdôrazňuje, že prídavok na starostlivosť o dieťaťa vo všeobecnosti nesleduje cieľ nahradiť straty príjmov rodičov (
42
) alebo pokryť rodinné výdavky.
72.
Komisia sa napriek tomu domnieva, že prídavok na starostlivosť o dieťa je v každom prípade určený na zmiernenie finančnej záťaže rodičov, ktorí sa v rodine starajú o svoje choré alebo zdravotne postihnuté dieťa namiesto toho, aby ho umiestnili v ústave. Jeho cieľom je teda zmierniť finančné straty, ktoré sú dôsledkom vzdania sa príjmu zo zamestnania na plný pracovný úväzok. S odvolaním sa na judikatúru Súdneho dvora (
43
) Komisia z uvedených znakov vyvodzuje, že prídavok na starostlivosť o dieťa je rodinná dávka v zmysle článku 1 písm. u) bodu i) nariadenia č. 1408/71.
73.
V rozsudku Offermans (
44
) Súdny dvor konštatoval, že pod výrazom „pokrytie rodinných výdavkov“ v zmysle článku 1 písm. u) bodu i) sa rozumie štátny prídavok do rozpočtu rodiny, ktorý má znížiť náklady na životné potreby detí.
74.
Fínska vláda však oprávnene poukazuje na to, že každá peňažná dávka má vplyv na prostriedky, ktoré má rodina k dispozícii. Samotné zvýšenie príjmu rodiny v dôsledku dávky teda nepostačuje na jej kvalifikáciu ako osobitnej dávky v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii). Skôr musí byť dávka cielene zameraná na odbremenenie rodiny od výdavkov spojených so životnými potrebami detí.
75.
Fínsky prídavok na starostlivosť o dieťa sa však nespája so všeobecnými výdavkami na živobytie, ale viaže sa na osobitnú potrebu starostlivosti o zdravotne postihnuté dieťa. Výška tejto dávky sa teda riadi mierou odkázanosti dieťaťa na starostlivosť a finančným zaťažením, ktoré z toho vyplýva. Okrem toho sa nárok na vyplatenie dávky zníži alebo zanikne, ak sa zdravotný stav dieťaťa zlepší, alebo ak je dieťa po dobu viac ako tri mesiace umiestnené vo verejnom alebo štátom financovanom zariadení starostlivosti. Rozhodujúcim je teda pretrvávanie osobitnej potreby.
76.
S cieľom umožniť špeciálne ošetrovateľské a rehabilitačné opatrenia v kruhu rodiny, ako aj zlepšiť životné podmienky oprávnenej osoby je cieľom prídavku na starostlivosť o dieťa, teda krytie rizika odkázanosti na starostlivosť. Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora (
45
) spadajú dávky starostlivosti ako nemocenské dávky do pôsobnosti článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71.
77.
Komisia nenamietala skutočnosť, že fínsky prídavok na starostlivosť o dieťa ako dávka starostlivosti spadá do rizika označeného v článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71. Skôr dávku nesprávne kvalifikovala ako rodinnú dávku v zmysle článku 4 ods. 1 písm. h). Žaloba Komisie by musela byť už na tomto mieste zamietnutá ako nedôvodná, ak by Súdny dvor bol viazaný na kvalifikáciu Komisie a nemohol by priradiť prídavok na starostlivosť o dieťa k inému z rizík uvedených v článku 4 ods. 1.
78.
Komisia však v žalobe ako žalobný dôvod neuviedla kvalifikáciu fínskej dávky ako rodinnej dávky, ale skôr namietala nezlučiteľnosť sporných dávok s kritériami článku 4 ods. 2a a judikatúrou Súdneho dvora. V tejto súvislosti Komisia všeobecne poukázala na to, že dávka má nevyhnutne zmiešanú povahu spočívajúcu v tom, že dávka jednak patrí do oblasti sociálneho zabezpečenia a jednak je závislá od odkázanosti. (
46
)
79.
Keďže osobitná povaha dávky si vyžaduje kumulatívne splnenie obidvoch kritérií, na nezlučiteľnosť dávky s kritériami článku 4 ods. 2a postačuje už to, ak sa preukáže, že jeden zo znakov chýba. Komisia svoju výhradu opiera o chýbajúci prvok sociálnej pomoci, ktorá bude preskúmaná v bode ii), a tento argument bližšie rozvádza v replike. (
47
) Zaradenie fínskej dávky pod článok 4 ods. 1 písm. h) je preto potrebné chápať ako tvrdenie, ktorým sa Komisia pokúsila podoprieť svoj prednesený žalobný dôvod.
80.
Súdny dvor je síce viazaný žalobnými dôvodmi uvedenými žalobcom, nie však jednotlivými tvrdeniami, ktoré uviedol na podporu týchto dôvodov. V opačnom prípade by pravdepodobne nemohol oprieť svoje rozhodnutie o relevantné právne úvahy. (
48
) Súdny dvor teda napriek protichodnej argumentácii Komisie môže zaradiť fínsky prídavok na starostlivosť o dieťa aj do inej oblasti sociálneho zabezpečenia v zmysle článku 4 ods. 1 nariadenia č. 1408/71.
ii) Poskytnutie dávky na základe zákonom vymedzených skutkových znakov a nezávislosť dávky od voľnej úvahy ohľadne osobnej potreby v konkrétnom prípade
81.
Fínsky prídavok na starostlivosť o dieťa je poskytovaný na základe zákonom vymedzených skutkových znakov. Ak sú splnené požiadavky stanovené ustanoveniami fínskeho zákona, z jeho článku 1 vyplýva nárok na vyplácanie prídavku na starostlivosť o dieťa.
82.
Rada, Parlament, ako aj fínska vláda na preukázanie osobitnej povahy prídavku na starostlivosť o dieťa uvádzajú, že priznanie tohto nároku závisí od komplexného posúdenia odkázanosti na starostlivosť, ako aj osobnej situácie dieťaťa v konkrétnom prípade, ktoré zahŕňa tiež finančnú záťaž spôsobenú stavom dieťaťa, nie však už od doby zamestnania rodičov alebo dobou platenia príspevkov. (
49
)
83.
Pri porovnaní dávok sociálneho zabezpečenia s dávkami sociálnej pomoci ako dvoch protichodných pojmov, možno z pojmu dávky sociálneho zabezpečenia, ako ho definoval Súdny dvor a contrario, vyvodiť, že sociálna pomoc je poskytovaná na základe rozhodnutia prijatého v rámci voľnej úvahy, ktoré vychádza z osobnej potreby.
84.
Z článku 2 fínskeho zákona vyplýva, že výška prídavku na starostlivosť o dieťa sa v konkrétnom prípade vypočíta na základe objektívnych kritérií, a to v prvom rade podľa stupňa finančného alebo iného zaťaženia vzhľadom na potrebu starostlivosti o dieťa. Rozsah potreby starostlivosti podľa fínskej vlády vyplýva z lekárskych posudkov, zo správy o nevyhnutnosti starostlivosti, resp. z ďalších správ lekárskych a sociálnych orgánov. Zo spisu jednoznačne nevyplýva, do akej miery zákonná úprava priznáva v tomto smere príslušnej dôchodkovej poisťovni „kela“ (kansaneläkelaitos) voľnú úvahu pri posudzovaní.
85.
Na rozdiel od tvrdení Rady a vlády Spojeného kráľovstva sa Komisia oprávnene domnieva, že bez ohľadu na voľnú úvahu vykazuje dávka znaky sociálnej pomoci iba vtedy, ak jej poskytnutie závisí od finančnej odkázanosti. (
50
) Iným spôsobom nie je možné dávky sociálnej pomoci odlíšiť od dávok sociálneho zabezpečenia. Tieto dávky sa totiž vyznačujú tým, že pokrývajú osobitnú potrebu vyvolanú inými osobnými okolnosťami bez toho, aby zohľadňovali príjem oprávnenej osoby. (
51
)
86.
Finančná odkázanosť však nie je kritériom pre priznanie nároku na prídavok na starostlivosť o dieťa. Podľa tvrdení fínskej vlády síce „kela“ pri posúdení zohľadňuje aj dodatočné rodinné výdavky, ako sú napríklad náklady na dopravu k lekárovi a iné záťaže, ktoré rodina uvádza v žiadosti o poskytnutie dávky. Nárok na prídavok na starostlivosť o dieťa však nezávisí od toho, či rodičia nemôžu vyrovnať dodatočné náklady z vlastných prostriedkov. Ich príjem a majetkové pomery sa skôr nezohľadnia.
87.
V rozsudku Kersbergen-Lap (
52
) však Súdny dvor konštatoval, že predmetný sporný prídavok sa podľa zákona o poistení pre prípad práceneschopnosti mladých zdravotne postihnutých osôb vyznačuje povahou dávky sociálnej pomoci napriek tomu, že je poskytovaný bez skúmania finančnej odkázanosti alebo majetku dotknutej osoby. V odôvodnení uviedol, že „väčšina zdravotne postihnutých mladých ľudí by bez tejto dávky nemala dostatočné prostriedky na živobytie“. (
53
)
88.
V prípade prídavku na starostlivosť o dieťa takýto záver nemožno vyvodiť na základe všeobecného pravidla. Príjemcovia prídavku na starostlivosť o dieťa, teda deti mladšie ako 16 rokov sa nachádzajú v životnej situácii, ktorá je odvodená od situácie ich rodičov. Odkázanosť dieťaťa na starostlivosť teda v zásade nemusí mať za následok jeho finančnú odkázanosť. To neplatí ani pri zohľadnení situácie rodičov. Napriek odkázanosti dieťaťa na starostlivosť môžu totiž rodičia disponovať dostatočnými finančnými prostriedkami z príjmov alebo z majetku, keďže poskytovanie dávky nie je podmienené vzdaním sa zamestnania jedného alebo obidvoch rodičov.
iii) Ďalšie podmienky v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii)
89.
Odhliadnuc od zistenia, že fínsky prídavok na starostlivosť o dieťa nie je osobitnou dávkou, nespĺňa ani ďalšie podmienky článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii). Táto dávka nie je určená len ako osobitná ochrana pre zdravotne postihnuté osoby, ale podľa článku 2 fínskeho zákona sa poskytuje aj deťom, ktorých odkázanosť na starostlivosť má svoj pôvod v chorobe. Ani dlhotrvajúcu alebo chronickú chorobu, ktorá vyvoláva potrebu osobitnej starostlivosti, nie je možné klásť na rovnakú úroveň so zdravotným postihnutím. (
54
)
90.
Osobitnú povahu dávky rovnako neodôvodňuje ani tvrdenie Rady, Parlamentu a fínskej vlády, že prídavok na starostlivosť o dieťa je úzko spojený so sociálno-ekonomickou situáciou vo Fínsku. Ak by sa aj sadzby dávok riadili výdavkami vynaloženými v dôsledku starostlivosti o zdravotne postihnuté alebo choré deti vo Fínsku, zvyšné kritériá zmiešanej dávky nie sú splnené.
iv) Predbežný záver
91.
Fínsky prídavok na starostlivosť o dieťa nie je osobitnou dávkou v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii) nariadenia č. 1408/71 v znení nariadenia č. 647/2005, ale predstavuje nemocenskú dávku v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71. Položku W. Fínsko, písm. b) prílohy I bodu 2 nariadenia č. 647/2005 je preto potrebné zrušiť.
b) O povahe osobitnej dávky, pokiaľ ide o švédsky prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti
92.
Švédsky prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti vykazuje veľkú podobnosť s fínskym prídavkom na starostlivosť o dieťa a odlišuje sa od neho iba tým, že namiesto troch stanovuje štyri rozličné mesačné sadzby dávky.
93.
Pokiaľ ide o cieľ tejto dávky, švédska vláda zdôrazňuje, že prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti má výlučne pokryť potrebu, ktorá prevyšuje potrebu dieťaťa, ktoré nie je zdravotne postihnuté. Z toho dôvodu sa táto dávka nevzťahuje na riziká zahrnuté v článku 4 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 1408/71. Prídavok na starostlivosť ako ekonomická podpora skôr zabezpečuje, aby chorému alebo zdravotne postihnutému dieťaťu sa doma dostalo čo možno najlepšej starostlivosti, ktorú si vyžaduje jeho vývoj, namiesto starostlivosti v zariadení. Cieľom prídavku na starostlivosť je preto výlučne osobitná ochrana zdravotne postihnutých, ktorá je úzko spojená so sociálnou situáciou dotknutej osoby v členskom štáte.
94.
Z cieľa tejto dávky vyplýva, že prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti kryje osobitnú potrebu v dôsledku odkázanosti dieťaťa na starostlivosť. Opačne, ako sa Komisia domnieva, teda nejde o rodinnú dávku v zmysle článku 1 písm. u) bodu i) a článku 4 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 1408/71, keďže nezahŕňa všeobecné náklady na výchovu a starostlivosť o dieťa. Skôr je potrebné túto dávku rovnako ako skúmanú fínsku dávku považovať za nemocenskú dávku v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71.
95.
Kvalifikovanie prídavku na starostlivosť ako osobitnej dávky v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii) neprichádza do úvahy, a to napriek tomu, že Rada, Parlament a švédska vláda tvrdia opak. Rovnako ako v prípade fínskeho prídavku na starostlivosť o dieťa aj v tomto prípade chýba zmiešaná povaha dávky, keďže táto dávka je poskytovaná bez ohľadu na príjem a na základe nároku vyplývajúceho z článku 8 švédskeho zákona a nezávisí od voľného uváženia finančnej odkázanosti v konkrétnom prípade.
96.
Švédsky prídavok na starostlivosť o zdravotne postihnuté deti nie je nepríspevkovou peňažnou dávkou v zmysle článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71, ale predstavuje nemocenskú dávku v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia. Položka X. Švédsko, písm. c) prílohy I bodu 2 nariadenia č. 647/2005 musí byť preto zrušená.
c) O osobitnej povahe švédskeho prídavku za zdravotné postihnutie
97.
Vychádzajúc z účelu prídavku za zdravotné postihnutie je opäť potrebné skúmať, či táto dávka spadá do niektorej z oblastí sociálneho zabezpečenia uvedených v článku 4 ods. 1.
98.
Účastníci konania zhodne uvádzajú, že cieľom prídavku za zdravotné postihnutie je pokryť dodatočné každodenné náklady, ktoré oprávneným osobám vznikajú v dôsledku ich zdravotného postihnutia v každodennom živote. Rada, Parlament, ako aj švédska vláda z toho vyvodzujú, že táto dávka sa týka iných okolností ako okolností spôsobených chorobou, keďže zdravotné postihnutie nemožno klásť na rovnakú úroveň s chorobou. Slúži teda spoločenskej integrácii a výlučnej ochrane zdravotne postihnutých osôb. Ide teda o osobitnú dávku v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii). Komisia odvolávajúc sa na rozsudok Jauch (
55
) dochádza k záveru, že účelom tejto dávky je zlepšenie zdravotného stavu, ako aj životných podmienok osôb odkázaných na starostlivosť, a teda ako nemocenská dávka spadá pod článok 4 ods. 1 písm. a).
99.
Pri posudzovaní povahy prídavku za zdravotné postihnutie je potrebné rozlišovať medzi rozličnými variantmi nárokov.
100.
Pokiaľ prídavok za zdravotné postihnutie pokrýva osobitnú potrebu, ktorú spôsobuje odkázanosť príjemcu dávky na starostlivosť v dôsledku jeho zdravotného postihnutia (článok 5 bod 1 švédskeho zákona), zabezpečuje nevyhnutnú každodennú pomoc a starostlivosť o oprávnenú osobu. Ako Rada správne uvádza, dávka sleduje cieľ vytvoriť rovnaké východiskové podmienky a možnosti, aké majú ľudia bez zdravotného postihnutia. Tým, že zdravotne postihnutej osobe poskytnú finančné prostriedky na účely vykrytia potreby starostlivosti zo strany tretej osoby, jej cieľom je súčasne zlepšenie zdravotného stavu príjemcu dávky. Tým sa však táto dávka neviaže na zdravotné postihnutie ako také, ale iba kryje riziko odkázanosti na starostlivosť. V čom potreba starostlivosti spočíva, nemôže byť pre posúdenie podstaty dávky rozhodujúce. V tomto ohľade sa táto dávka nelíši od dávok starostlivosti, ktoré Súdny dvor v ustálenej judikatúre (
56
) kvalifikoval ako nemocenské dávky v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia.
101.
Z článku 5 bodu 2 švédskeho zákona vyplýva, že prídavok za zdravotné postihnutie má zabezpečiť aj zárobkovú schopnosť príjemcu dávky. V dôsledku toho prídavok za zdravotné postihnutie nesleduje cieľ zlepšiť zdravotný stav a životné podmienky zdravotne postihnutej osoby. Nemocenská dávka v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) tým je teda vylúčená. V rámci tohto variantu nároku však táto dávka súvisí s rizikom obmedzenia alebo vzdania sa výkonu zárobkovej činnosti a ako dávka v invalidite spadá pod článok 4 ods. 1 písm. b). (
57
) Rozdielne posúdenie Komisiou v tomto smere nebráni takejto kvalifikácii dávky. (
58
)
102.
V rámci tretieho variantu nároku (článok 5 bod 3 švédskeho zákona) dávka vyrovnáva ostatné dodatočné náklady, ktoré zdravotne postihnutá osoba musí niesť v rozličných situáciách. Švédsky zákon neupresňuje, aké dodatočné náklady konkrétne tretí variant zahŕňa. Ani účastníci konania vo svojich vyjadreniach túto otázku neobjasňujú. Okrem dodatočných finančných nákladov, napríklad na diétnu stravu, môžu prichádzať do úvahy tiež dodatočné náklady na špeciálne pomôcky, prístroje na pohyb a dopravu.
103.
Vzhľadom na rozmanitosť nákladov, ktoré prichádzajú do úvahy, nie je názor Komisie, že uvedená dávka slúži výlučne alebo prednostne zlepšeniu zdravotného stavu oprávnenej osoby, presvedčivý. Túto dávku by však bolo snáď možné zaradiť ako dávku v invalidite, keďže článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1408/71 zahŕňa podľa ustálenej judikatúry tiež prídavky pre zdravotne postihnuté osoby. (
59
)
104.
Otázkou, či túto dávku možno zaradiť do niektorej z oblastí sociálneho zabezpečenia, a prípadne, do ktorej oblasti, sa však napokon netreba zaoberať. Jednak tento variant dávky nie je samostatne uvedený v položke švédskych dávok v prílohe IIa nariadenia č. 1408/71, čím by čiastočné zrušenie iba vzhľadom na tento variant neprichádzalo do úvahy, ani ak by takáto dávka sledovala cieľ osobitnej ochrany zdravotne postihnutých osôb. (
60
) Okrem toho aj v tomto prípade chýba prvok sociálnej pomoci, ktorý dávke na účely kvalifikovania ako osobitnej dávky zabezpečuje zmiešanú povahu, keďže dávka je poskytovaná bez ohľadu na finančnú odkázanosť oprávnenej osoby.
105.
Ako bolo už uvedené v súvislosti s fínskym prídavkom na starostlivosť o dieťa, rozsudok Kersbergen-Lap a Dams-Schipper (
61
) nemení nič na tomto posúdení. Nie je pravdou, že zdravotne postihnuté osoby, ktoré vyžadujú časovo náročnú pomoc v bežnom živote, resp. stálu podporu pri výkone svojho zamestnania, alebo ktoré v dôsledku zníženej funkčnej schopnosti musia znášať dodatočné finančné náklady, spravidla nedisponujú dostatočnými existenčnými prostriedkami. Pokiaľ vykonávajú zárobkovú činnosť, môžu v každom prípade čiastočne zabezpečovať svoje živobytie zo svojho príjmu. Ak by aj tomu tak nebolo, nemožno vylúčiť, že oprávnené osoby majú majetok, ktorým pokryjú svoje živobytie.
106.
Švédsky prídavok za zdravotné postihnutie teda nespĺňa kritériá osobitnej nepríspevkovej dávky. Položku X. Švédsko, písm. c) príloha I bod 2 nariadenia č. 647/2005 je preto potrebné zrušiť v celom rozsahu.
d) O osobitnej povahe prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby, ako aj prídavku na opatrovanie podľa práva Spojeného kráľovstva
107.
Prídavok na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby a prídavok na opatrovanie sú s výnimkou vekového kritéria v podstate poskytované za rovnakých podmienok. Preto sa vo svojej podstate nemôžu líšiť. Keďže účastníci konania zhodne uznali zložku pohyblivosti prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby ako dávku v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii), je potrebné skúmať iba povahu zložky starostlivosti, ako aj prídavok na opatrovanie s ohľadom na účel dávky.
i) Posúdenie zložky starostlivosti prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby, ako aj prídavku na opatrovanie
108.
Komisia s odvolaním sa na rozsudok Jauch (
62
) zaraďuje tieto prídavky do kategórie nemocenských dávok v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a). Parlament, Rada, ako aj vláda Spojeného kráľovstva sa naproti tomu odvolávajú na rozsudky Snares (
63
) a Partridge (
64
) a podmienky pre osobitnú nepríspevkovú dávku v zmysle článku 4 ods. 2a písm. a) bodu ii) považujú za splnené. Prídavky prispievajú k tomu, aby sa oprávneným osobám zabezpečili, pokiaľ možno, podobné životné podmienky ako ostatným osobám, a preto sú spojené s ekonomickou a sociálnou situáciou príjemcu dávky.
109.
Zo závislosti dávok od nákladov tretej osoby vynaložených v rámci starostlivosti o zdravotne postihnutú osobu možno vyvodiť, že prídavky majú paušálne nahradiť viacero nákladov, ktoré spôsobuje odkázanosť príjemcu dávky na starostlivosť v dôsledku zdravotného postihnutia. Kritérium na priznanie prídavkov teda nie je postihnutie ako také, ale z neho vyplývajúca odkázanosť na starostlivosť. Postihnutie samo osebe totiž nepostačuje na získanie nároku na tieto prídavky. Podľa tvrdenia britskej vlády sa síce príjemcovia dávok môžu slobodne rozhodovať, ako naložia s prostriedkami. Zo skutočnosti, že zákonodarca viaže poskytnutie dávky na rozsah potreby starostlivosti však vyplýva, že prostriedky sú v prvom rade určené na vyrovnanie príslušných nákladov. Prídavky ako dávky starostlivosti spadajú podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora pod článok 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71. (
65
) Rozsudky Snares (
66
) a Partridge (
67
) tomuto zisteniu neodporujú, keďže Súdny dvor v týchto konaniach neskúmal povahu obidvoch prídavkov s ohľadom na hmotno-právne kritériá. (
68
)
110.
Parlament však namieta, že prídavky podľa práva Spojeného kráľovstva sa líšia od dávok starostlivosti, ktoré boli predmetom rozsudku Jauch, keďže nie sú závislé od nároku na dôchodok. Generálny advokát Alber v tejto súvislosti vo svojich návrhoch zdôraznil, že tento znak musí byť zohľadnený pri posúdení povahy dávky. (
69
)
111.
Na rozdiel od tohto názoru Súdny dvor nepovažoval pre zaradenie dávky za relevantné to, že prídavok na starostlivosť má so zreteľom na odkázanosť dotknutej osoby finančne doplniť dôchodok. (
70
) S odkazom na rozsudok Molenaar (
71
) Súdny dvor konštatoval, že okolnosti poskytnutia prídavku na starostlivosť nemenia nič na jeho povahe. (
72
)
112.
Sporným dávkam okrem toho chýbajú znaky sociálnej pomoci. Za podmienok § 72 Social Security Contributions and Benefits Act 1992 má oprávnená osoba nárok na zložku starostlivosti prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby. Nárok na prídavok na opatrovanie vzniká pri splnení podmienok § 64 tohto zákona.
113.
Výška týchto prídavkov sa riadi výlučne rozsahom potreby starostlivosti. Podľa § 65 ods. 3 Social Security Contributions and Benefits Act 1992 sa prizná vyššia sadzba prídavku na opatrovanie vtedy, ak oprávnená osoba po dobu bližšie určenú vyžaduje cez deň aj v noci opatrovanie. Vo všetkých ostatných prípadoch sa uplatní nižšia sadzba. § 72 ods. 4 tohto zákona stanovuje tri sadzby prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby rovnako v závislosti od doby a nákladov vynaložených pri poskytovaní starostlivosti. Finančná odkázanosť nemá v obidvoch prípadoch žiaden vplyv na výšku prídavkov.
114.
Britská vláda síce zdôrazňuje, že závislosť prídavkov od odkázanosti na starostlivosť je založená na domnienke, že príjemcami týchto dávok budú osoby, ktoré musia v dôsledku svojho zdravotného postihnutia znášať najvyššie dodatočné náklady, a teda ktoré sú na prídavky najviac odkázané.
115.
Štruktúra dávok v prejednávanej veci však neumožňuje stotožniť sa so záverom Súdneho dvora v rozsudku Kersbergen-Lap a Dams-Schipper (
73
), že väčšina oprávnených osôb by nemala dostatok existenčných prostriedkov, ak by nepoberala prídavky. Nezohľadnenie majetkových pomerov síce môže byť irelevantné, keďže väčšina oprávnených osôb pravdepodobne nedisponuje dostatočnými finančnými prostriedkami pochádzajúcimi z majetku. No ako britská vláda uvádza, uvedený nárok nepredpokladá neschopnosť zárobkovej činnosti. Približne 100000 príjemcov prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby podľa britskej vlády vykonáva zárobkovú činnosť. Nie je teda isté, či by väčšina oprávnených osôb bez poberania jedného z dvoch prídavkov nemala dostatok existenčných prostriedkov.
ii) Predbežný záver
116.
Prídavok na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby — s výnimkou zložky pohyblivosti — ako aj prídavok na opatrovanie sú nemocenskými dávkami v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71.
117.
Keďže zápis v položke Y. Spojené kráľovstvo, písm. d) uvádza zákonnú úpravu prídavku na opatrovanie vcelku bez toho, aby sa samostatne zmienil o zložke starostlivosti a zložke pohyblivosti, možno tento zápis zrušiť iba ako celok.
118.
Hoci by týmto spôsobom bola z prílohy IIa vyčiarknutá dávka, ktorá v častiach spĺňa podmienky pre osobitné dávky, nemohlo by to viesť k zachovaniu tohto zápisu ako celku. Príloha IIa nariadenia č. 1408/71 má totiž v záujme právnej istoty objasniť, ktoré dávky spadajú pod článok 4 ods. 2a písm. c) nariadenia. Pritom zásada právnej istoty vyžaduje, aby subjekt mohol z tohto predpisu jasne vyvodiť, aké sú jeho práva a povinnosti. (
74
) Ak by položka nebola vyčiarknutá ako celok, príjemca prídavku na opatrovanie by, pokiaľ nejde o zložku pohyblivosti, nemohol jasne rozpoznať, že dávka skutočne nie je osobitnou nepríspevkovou dávkou, o ktorú možno podľa článku 10a žiadať iba v mieste bydliska.
119.
Zákonodarca by však mohol zložku pohyblivosti prídavku na opatrovanie opätovne samostatne zaradiť do prílohy. Kým sa tak nestane, nie je možné zložku pohyblivosti považovať za osobitnú nepríspevkovú dávku, a to ani vtedy, ak sú splnené hmotno-právne podmienky. Podľa článku 4 ods. 2a písm. c) nariadenia č. 1408/71 sa totiž dodatočne vyžaduje zápis do prílohy IIa nariadenia.
120.
Podľa článku 231 ods. 2 ES môže Súdny dvor nariadiť, že účinky zrušeného nariadenia zostávajú zachované. To by prichádzalo do úvahy v súvislosti so zložkou pohyblivosti, keďže jej zaradenie do prílohy IIa nariadenia č. 1408/71 by bolo v zásade možné. Rovnako ako nemožno čiastočne zrušiť položku, Súdny dvor ju nemôže na účely zachovania jej účinkov rozdeliť.
e) O osobitnej povahe prídavku na starostlivosť podľa práva Spojeného kráľovstva
121.
Prídavok na starostlivosť je doplnkom k prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby, resp. prídavku na opatrovanie. Poskytuje sa totiž iba v prípadoch, ak osoba odkázaná na starostlivosť je príjemcom jedného z týchto dvoch prídavkov. V dôsledku komplementárnej povahy prídavku na starostlivosť podľa judikatúry Súdneho dvora (
75
) nie je dôvod posudzovať podstatu tejto dávky inak ako prídavok na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby a prídavok na opatrovanie. Prídavok na starostlivosť možno teda rovnako zaradiť do oblasti sociálneho zabezpečenia uvedeného v článku 4 ods.1 písm. a).
122.
Priznanie nároku na dávku, resp. jej výška opäť nie je závislá od finančnej odkázanosti. Pre posúdenie podstaty dávky je irelevantné, či príjem, resp. majetok opatrovanej osoby môže pokryť dávku, prípadne viesť k zániku nároku. Aj keď sa prídavok na starostlivosť poskytuje tretej osobe vykonávajúcej starostlivosť, predstavuje doplnkovú dávku pre príjemcu prídavku na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby, prípadne prídavku na opatrovanie. (
76
) Jeho príjem a majetok sa však pri priznaní nároku na prídavku na starostlivosť nezohľadňuje.
123.
Prídavok na starostlivosť preto ako nemocenská dávka spadá pod článok 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71. Položka Y. Spojené kráľovstvo, písm. f) prílohy I bodu 2 nariadenia č. 647/2005 musí byť teda zrušená.
V — O trovách
124.
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Ak je viac účastníkov konania, ktorí nemali úspech, Súdny dvor medzi nich rozdelí náhradu trov konania. Komisia takýto návrh podala. Náhradu trov konania je preto potrebné rozdeliť rovným dielom medzi Radu a Parlament.
125.
Podľa článku 69 ods. 4 rokovacieho poriadku členské štáty, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci konania, znášajú vlastné trovy konania. Fínsko, Švédsko a Spojené kráľovstvo musia teda znášať vlastné trovy konania.
VI — Návrh
126.
Na záver navrhujem Súdnemu dvoru, aby rozhodol takto:
1.
Príloha I bod 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, a (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71, položky W. Fínsko, písm. b), X. Švédsko, písm. c), a Y. Spojené kráľovstvo, písm. d), e) a f), sa zrušujú.
2.
Rada Európskej únie a Európsky parlament sú povinní rovným dielom nahradiť trovy konania s výnimkou trov Fínska, Švédska a Spojeného kráľovstva.
3.
Fínsko, Švédsko a Spojené kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania.
(
1
)	Jazyk prednesu: nemčina.
(
2
)	Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, 1971, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).
(
3
)	Nariadenie Rady (EHS) č. 1247/92 z 30. apríla 1992, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systému sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 136, 1992, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 41).
(
4
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, a (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71 (Ú. v. EÚ L 117, s. 1).
(
5
)	Obidva výrazy sa ďalej používajú ako synonymá.
(
6
)	Článok 4 nariadenia č. 1408/71 zmenený, doplnený a aktualizovaný nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3). Odsek 2a bol prvýkrát vložený nariadením č. 1247/92 (už citované v poznámke pod čiarou 3).
(
7
)	Pôvodne vložená nariadením č. 1247/92 (už citované v poznámke pod čiarou 3).
(
8
)	Prvýkrát zaradený do prílohy IIa do položky N. písm. a) Aktom o podmienkach pristúpenia Nórskeho kráľovstva, Rakúskej republiky, Fínskej republiky, Švédskeho kráľovstva a úpravách zmlúv, na základe ktorých je založená Európska únia, príloha I — zoznam podľa článku 29 prístupových aktov — IV. Sociálna politika — A. Sociálne zabezpečenie (Ú. v. ES C 241, s. 61).
(
9
)	Aktom o podmienkach pristúpenia Nórskeho kráľovstva, Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva (už citovaný v poznámke pod čiarou 8) boli do položky O písm. b) a c) prílohy IIa vložené dovtedy platné príslušné vnútroštátne predpisy.
(
10
)	Uvedený v prílohe IIa položke L. písm. f) od nadobudnutia platnosti nariadenia č. 1247/92 (už citované v poznámke pod čiarou 3).
(
11
)	Vložený do položky L. písm. d). prílohy IIa zavedenej nariadením č. 1247/92 (už citované v poznámke pod čiarou 3).
(
12
)	Zodpovedá položke L písm. b) prílohy IIa v pôvodnom znení nariadenia č. 1247/92 (už citované v poznámke pod čiarou 3).
(
13
)	Britská vláda vymedzuje prídavok na starostlivosť vo svojom vyjadrení ako vedľajší účastník konania ako dávku nezávislú od príjmu a vysvetľuje, že príjemca prídavku na starostlivosť môže vykonávať zárobkovú činnosť, pokiaľ je to zlučiteľné s požadovanou týždennou minimálnou starostlivosťou. Britská vláda uvádza, že približne 30000 oprávnených osôb vykonáva zamestnanie. Európsky parlament vo vyjadrení k žalobe naproti tomu tvrdí, že poskytnutie prídavku na starostlivosť závisí od toho, či opatrovateľ nedisponuje dostatočnými prostriedkami. Rovnako Komisia zrejme vychádzala z toho, že poskytnutie tejto dávky závisí od vlastného príjmu opatrovanej osoby. Z vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré boli pripojené ako príloha k vyjadreniu Rady k žalobe, takáto závislosť od príjmu nevyplýva.
(
14
)	Britské dávky už boli súčasťou prílohy IIa, ktorá bola nanovo vložená nariadením č. 1247/92 (už citované v poznámke pod čiarou 3). Prístupové akty z roku 1994 (už citované v poznámke pod čiarou 8) zaradili do zoznamu fínske, ako aj švédske dávky (pozri vyššie, bod 10 týchto návrhov).
(
15
)	Parlament poukazuje na rozsudky z 8. marca 2001, Jauch, C-215/99, Zb. s. I-1901, a z 31. mája 2001, Leclere a Deaconescu, C-43/99, Zb. s. I-4265.
(
16
)	Komisia v tejto súvislosti poukazuje na rozsudky z 9. júla 1981, Gondrand Frères a Garancini (169/80, Zb. s. 1931); z 13. februára 1996, Van Es Douane Agenten (C-143/93, Zb. s. I-569, bod 27); z 15. februára 1996, Duff a i. (C-63/93, Zb. s. I-569, bod 20), ako aj na rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. októbra 1997, Deutsche Bahn/Komisia (T-229/94, Zb. s. II-1689, bod 113).
(
17
)	Nariadenie bolo uverejnené 4. mája 2005. Žaloba bola síce podaná až 26. júla 2005. Podľa článku 81 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora však lehota začína plynúť štrnásty deň po uverejnení opatrenia a podľa článku 81 ods. 2 tohto rokovacieho poriadku sa predlžuje o desaťdňovú lehotu zohľadňujúcu vzdialenosť.
(
18
)	Pozri návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka J. Kokott 16. júna 2005, Taliansko/Komisia (rozsudok C-324/03 a C-431/03, Zb. s. I-10043), bod 45 a tam citovanú judikatúru.
(
19
)	Rozsudky z 22. marca 1961, SNUPAT/Hohe Behörde, 42/59 a 49/59, Zb. s. 111, 158; z 25. októbra 1977, Metro/Komisia, 26/76, Zb. s. 1875, bod 4; z 15. decembra 1988, Irish Cement Ltd./Komisia, 166/86 a 20/86, Zb. s. 6473, bod 16; z 25. mája 1993, Foyer culturel du Sart-Tilman/Komisia, C-199/91, Zb. s. I-2667, bod 23; z 11. januára 1996, Zunis Holding SA a i./Komisia, C-480/93 P, Zb. s. I-1, bod 13 a nasl., a z 9. decembra 2004, Komisia/Greencore, C-123/03, Zb. s. I-11647, bod 39.
(
20
)	Rozsudok z 15. júna 1976, Wack/Komisia, 1/76, Zb. s. 1017, bod 7.
(
21
)	Rozsudky z 29. júna 1995, Španielsko/Komisia, C-135/93, Zb. s. I-1651, bod 17, a z 5. mája 1998, Spojené kráľovstvo/Komisia, C-180/96, Zb. s. I-2265, bod 28.
(
22
)	Už citovaný v poznámke po čiarou 15, bod 21.
(
23
)	Už citované v poznámke pod čiarou 15.
(
24
)	Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov__ samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, a nariadenie Rady (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71, KOM(2003) 468 v konečnom znení z 31. júla 2003, s. 7/8.
(
25
)	Návrh odôvodnenia Rady, prijatie spoločného stanoviska Rady týkajúceho sa prijatia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, a nariadenie Rady (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 z 5. novembra 2004, 12062/04 ADD 1, SOC 382, CODEC 968, spoločný spis viacerých inštitúcií, 2003/0184 (COD). Pozri v celkovom kontexte tiež vyjadrenie Rady k žalobe, body 8 až 11.
(
26
)	Návrh odôvodnenia Rady (už citovaný v poznámke pod čiarou 25), pozri tiež odôvodnenie č. 6 nariadenia č. 647/2005 (už citované v poznámke pod čiarou 4).
(
27
)	Návrh odôvodnenia Rady (už citovaný v poznámke pod čiarou 25, s. 7).
(
28
)	Návrh odôvodnenia Rady (už citovaný v poznámke pod čiarou 25, s. 8).
(
29
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 200, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).
(
30
)	Pozri návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka J. Kokott 8. septembra 2005, Parlament/Rada (rozsudok C-540/03, Zb. s. I-5769), bod 46 a citovanú judikatúru.
(
31
)	Pozri rozsudok Jauch (už citovaný v poznámke pod čiarou 15, body 21 a 22), ako aj body 56 a nasl. týchto návrhov.
(
32
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 15.
(
33
)	Pozri stranu 7 žaloby, bod III: „MOYEN: INCOMPATIBILITE AU REGARD DES CRITERES DE L’ARTICLE 4 PARAGRAPHE 2 BIS ET DE LA JURISPRUDENCE DE LA COUR DES PRESTATIONS FIGURANT AU POINT 2 DE L’ANNEXE I SOUS W. b), X. c) et Y. d) e) et f) DU REGLEMENT N° 647/2005“.
(
34
)	Rozsudky Gondrand Frères a Garancini, už citovaný v poznámke pod čiarou 16; Van Es Douane Agenten, už citovaný v poznámke pod čiarou 16, bod 27, a z 10. januára 2006, International Air Transport Association a i., C-344/04, Zb. s. I-403, bod 68.
(
35
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 20. Pozri tiež rozsudok z 21. februára 2006, Hosse, C-286/03, Zb. s. I-1771, bod 24.
(
36
)	Rozsudky zo 4. novembra 1997, Snares, C-20/96, Zb. s. I-6057, bod 41; Jauch, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 21, a Hosse, už citovaný v poznámke pod čiarou 35, bod 25.
(
37
)	Pozri rozsudky Jauch, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 21; Hosse, už citovaný v poznámke pod čiarou 35, bod 25, a zo 16. januára 2007, Perez Naranjo, C-265/05, Zb. s. I-347, bod 29.
(
38
)	Pozri rozsudok Leclere, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 37.
(
39
)	Rozsudok Hosse, už citovaný v poznámke pod čiarou 35, bod 36.
(
40
)	Pozri návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka J. Kokott z 20. októbra 2005, Hosse (rozsudok C-286/03, Zb. s. I-1771), bod 51 a tam citovanú judikatúru.
(
41
)	Pozri návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka J. Kokott z 25. novembra 2003, Skalka (rozsudok C-160/02 Zb. s. I-5613, body 55 a 56).
(
42
)	Fínska republika uvádza, že prípadné straty príjmov sú vykryté prídavkom na dieťa (erityishoitoraha). Tento prídavok je poskytovaný na základe zákona 1224/2004 o nemocenskom poistení (sairausvakuutuslaki) a predstavuje dávku sociálneho zabezpečenia v zmysle nariadenia č. 1408/71.
(
43
)	Rozsudok zo 6. júla 1992, Hughes, C-78/91, Zb. s. I-4839, body 15 až 17, 19 a 20; z 15. marca 2001, Offermanns, C-85/99, Zb. s. I-2261, bod 41; zo 7. novembra 2002, Maaheimo, C-333/00, Zb. s. I-10087, body 24 a 25, a z 10. októbra 1996, Hoever a Zachow, C-245/94 a C-312/94, Zb. s. I-4895, bod 25.
(
44
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 43, bod 41.
(
45
)	Rozsudky z 5. marca 1998, Molenaar, C-160/96, Zb. s. I-843, body 22, 24 a 25; Jauch, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 28; z 8. júla 2004, Gaumain-Cerri, C-502/01 a C-31/02, Zb. s. I-6483, bod 20, a Hosse, už citovaný v poznámke pod čiarou 35, bod 46.
(
46
)	Pozri body 18 a 19 žaloby.
(
47
)	To je prípustné, pozri rozsudky z 19. mája 1983, Verros/Parlament (306/81, Zb. s. 1755, body 9 a 10), ako aj z 22. novembra 2001, Holandsko/Rada (C-301/97, Zb. s. I-8853, bod 169).
(
48
)	Pozri v celkovom kontexte uznesenie z 27. septembra 2004, UER/Komisia, C-470/02 P, neuverejnené v Zbierke, bod 69, ako aj návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Léger 2. apríla 1998, Parlament/Gutiérrez de Quijano y Lloréns (rozsudok C-252/96 P, Zb. s. I-7421), body 34 až 37, a návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Cosmas 6. júla 1999, Holandsko a van der Wal/Komisia (rozsudok C-174/98 P a C-189/98 P, Zb. s. I-1), body 95 a 96.
(
49
)	Pozri návrhy Hosse, už citované v poznámke po čiarou 40, bod 67.
(
50
)	Tamže, bod 69.
(
51
)	Tamže.
(
52
)	Rozsudok zo 6. júla 2006, Kersbergen-Lap a Dams-Schipper, C-154/05, Zb. s. I-6249, body 31 a 32.
(
53
)	Rozsudok Kersbergen-Lap a Dams-Schipper, už citovaný v poznámke pod čiarou 52, bod 32.
(
54
)	Pozri k odlíšeniu pojmu zdravotné postihnutie v zmysle smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79), od pojmu choroba: rozsudok z 11. júla 2006, Chacón Navas (C-13/05, Zb. s. I-6467, body 43 a nasl.).
(
55
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 28.
(
56
)	Pozri rozsudky už citované v poznámke pod čiarou 45.
(
57
)	Pozri rozsudky zo 16. novembra 1972, Heinze, 14/72, Zb. s. I-1105, bod 8; Land Niedersachsen, 15/72, s. 1127, bod 8, a Allgemeine Ortskrankenkasse Hamburg, 16/72, Zb. s. 1141, bod 8.
(
58
)	Pozri body 77 a nasl. vyššie.
(
59
)	Rozsudky z 28. mája 1974, Callemeyen, 187/73, Zb. s. 553, bod 11; z 9. októbra 1974, Biason, 24/74, Zb. s. 999, bod 12; z 20. júna 1991, Newton, C-356/89, Zb. s. I-3017, bod 15; z 27. mája 1993, Schmid, C-310/91, Zb. s. I-3011, bod 10; z 13. novembra 1974, Costa, 39/74, Zb. s. 1251, bod 11, a z 20. apríla 1994, Youfsi, C-58/93, Zb. s. I-1353, bod 25.
(
60
)	K tejto problematike pozri podrobnejšie ďalší text, body 116 až 119.
(
61
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 52.
(
62
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 28.
(
63
)	Rozsudok Snares (už citovaný v poznámke pod čiarou 36), ktorého predmetom bol prídavok na živobytie pre zdravotne postihnuté osoby.
(
64
)	Rozsudok z 11. júna 1998, Partridge (C-297/96, Zb. s. I-3467), ktorého predmetom je prídavok na opatrovanie.
(
65
)	Pozri rozsudky už citované v poznámke pod čiarou 45.
(
66
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 63.
(
67
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 64.
(
68
)	Rozsudok Jauch, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 17.
(
69
)	Návrhy zo 14. decembra 2000, Jauch (rozsudok C-215/99, Zb. s. I-1901), body 98 a 99.
(
70
)	Rozsudok Jauch, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 28.
(
71
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 45.
(
72
)	Rozsudok Jauch, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, bod 28.
(
73
)	Už citovaný v poznámke pod čiarou 52, bod 32.
(
74
)	Pozri rozsudky už citované v poznámke pod čiarou 16, ako aj rozsudky zo 4. júna 2002, Komisia/Francúzsko, C-483/99, Zb. s. I-4781, bod 50; z 13. mája 2005, Komisia/Španielsko, C-463/00, Zb. s. I-4581, body 74 a 75, a z 25. januára 2007, Festersen, C-370/05, Zb. s. I-1129, bod 43.
(
75
)	Pozri napokon rozsudok Gaumain-Cerri, už citovaný v poznámke pod čiarou 45, body 20 a 21, ako aj rozsudok Molenaar, už citovaný v poznámke pod čiarou 45.
(
76
)	Pozri rozsudok Gaumain-Cerri, už citovaný v poznámke pod čiarou 45, bod 21.