62021TJ0485_RES
Vec T‑485/21
Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA)
proti
Agentúre Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky
Rozsudok Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z 25. septembra 2024
„Energetika – Vnútorný trh s elektrickou energiou – Región výpočtu kapacity – Región CORE – Prijatie metodiky zdieľania nákladov na redispečing a protiobchod zo strany ACER – Určenie úrovne tolerancie pre legitímne kruhové toky – Článok 16 ods. 13 nariadenia (EÚ) 2019/943“
Energetika – Vnútorný trh s elektrickou energiou – Nariadenie 2019/943 – Riadenie preťažení v elektrizačnej prenosovej sústave – Vykonávanie nápravných opatrení na zníženie medzioblastných preťažení – Metodika na rozdeľovanie nákladov na nápravné opatrenia – Zohľadnenie nápravných opatrení, ktoré sa vykonávajú na vnútorných prvkoch siete, ktorých úroveň napätia je rovná alebo vyššia ako 220 kV – Prípustnosť
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2019/943, odôvodnenia 2 a 35, článok 1 písm. a), článok 2 bod 3, ako aj článok 16 ods. 4, článok 16 ods. 8 prvý pododsek písm. b) a článok 16 ods. 13; nariadenie Komisie 2015/1222, odôvodnenia 2 a 12, článok 2 bod 2, článok 9 ods. 11, ako aj článok 74 ods. 2 a 4; nariadenie Komisie 2017/1485, článok 76 ods. 1 písm. b) body iii) a v)]
(pozri body 53 – 113, 119 – 133)
Agentúry Európskej únie – Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) – Právomoci – Rozsah – Prijatie metodiky na rozdeľovanie nákladov na nápravné opatrenia na účely zníženia preťažení v elektrizačnej prenosovej sústave – Presné vymedzenie právomocí ACER na základe objektívnych kritérií, ktoré môžu byť predmetom súdneho preskúmania – Prípustnosť
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2019/942, článok 5 ods. 3, články 6, 28 a 29; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2019/943, článok 16 ods. 13; nariadenie Komisie 2015/1222, článok 9 ods. 11]
(pozri body 114 – 117)
Energetika – Vnútorný trh s elektrickou energiou – Nariadenie 2019/943 – Riadenie preťažení v elektrizačnej prenosovej sústave – Vykonávanie nápravných opatrení na zníženie medzioblastných preťažení – Metodika na rozdeľovanie nákladov na nápravné opatrenia – Zohľadnenie uprednostnenia kruhových tokov pred vnútornými tokmi – Prípustnosť
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2019/943, odôvodnenie 27, článok 16 ods. 8 a 13]
(pozri body 142 – 157, 167)
Energetika – Vnútorný trh s elektrickou energiou – Nariadenie 2019/943 – Riadenie preťažení v elektrizačnej prenosovej sústave – Vykonávanie nápravných opatrení na zníženie medzioblastných preťažení – Metodika na rozdeľovanie nákladov na nápravné opatrenia – Vylúčenie nákladov, ktoré sú spôsobované kruhovými tokmi neprekračujúcimi určitú úroveň tolerancie – Určenie úrovne tolerancie Agentúrou pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) spôsobom, ktorý nezodpovedá platnému právnemu rámcu – Neprípustnosť – Výnimka – Implicitná právomoc ACER určiť úroveň tolerancie spôsobom, ktorý nezodpovedá platnému právnemu rámcu – Podmienky – Nesplnené podmienky
[Článok 4 ods. 3 ZEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2019/942, článok 6 ods. 10 druhý pododsek písm. a), ako aj článok 6 ods. 11 a 12; nariadenie Komisie 2015/1222, článok 9 ods. 11 a článok 74 ods. 6 písm. a)]
(pozri body 180 – 246, 250 – 256, 263 – 276)
Žaloba o neplatnosť – Rozsudok o určení neplatnosti – Účinky – Obmedzenie súdom Únie – Podmienky
(Článok 264 ods. 2 ZFEÚ)
(pozri body 281, 284 – 288)
Zhrnutie
Všeobecný súd vyhovel žalobe o neplatnosť, ktorú podal vnútroštátny regulačný orgán (ďalej len „VRO“), a zrušil rozhodnutie odvolacej rady Agentúry Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) (ďalej len „odvolacia rada“) z dôvodu, že je protiprávne, pokiaľ ide o určenie úrovne tolerancie pre kruhové toky. Všeobecný súd však potvrdil jednak zákonnosť pôsobnosti metodiky zdieľania nákladov na redispečing a protiobchod, ktorú prijala ACER, pričom zahrnula vnútorné prvky siete, ktoré nie sú „kritické“, a jednak uprednostnenie kruhových tokov pri rozdeľovaní nákladov.
Európska komisia prijala 24. júla 2015 nariadenie 2015/1222 (
1
). Toto nariadenie obsahuje viaceré požiadavky na prideľovanie medzioblastnej kapacity a na riadenie preťažení na dennom a vnútrodennom trhu v odvetví elektrickej energie, ku ktorým patrí okrem iného určenie spoločnej metodiky zdieľania nákladov na redispečing a protiobchod cezhraničného významu. (
2
)
Na základe tohto nariadenia predložili prevádzkovatelia prenosových sústav (ďalej len „PPS“) regiónu CORE (
3
) všetkým VRO tohto regiónu návrh tejto metodiky.
Keďže VRO regiónu CORE sa nepodarilo dospieť k dohode o tomto návrhu, ACER prijala 30. novembra 2020 podľa tohto nariadenia rozhodnutie o schválení metodiky zdieľania nákladov (ďalej len „sporná metodika zdieľania nákladov“).
Žalobkyňa, Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (Spolková agentúra pre elektrinu, plyn, telekomunikácie, poštu a železnice – BNetzA), ako nemecký VRO následne podala na odvolacej rade odvolanie proti tomuto rozhodnutiu. Po jeho zamietnutí podala na Všeobecnom súde žalobu o neplatnosť rozhodnutia odvolacej rady (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
Posúdenie Všeobecným súdom
Všeobecný súd preskúmal tri žalobné dôvody, ktoré uviedla žalobkyňa, konkrétne žalobný dôvod založený na neoprávnenom rozšírení pôsobnosti spornej metodiky zdieľania nákladov, žalobný dôvod založený na nesprávnom uprednostnení kruhových tokov pred vnútornými tokmi pri rozdeľovaní nákladov a žalobný dôvod založený na nesprávnom určení úrovne tolerancie pre legitímne kruhové toky.
O žalobnom dôvode týkajúcom sa pôsobnosti spornej metodiky zdieľania nákladov
Všeobecný súd najprv poukázal na to, že redispečing (
4
) a protiobchod (
5
) sú nákladné nápravné opatrenia (
6
), ktoré sa vykonávajú s cieľom zmierniť fyzické preťaženia v elektrizačnej prenosovej sústave.
V tejto súvislosti článok 74 ods. 2 a 4 nariadenia 2015/1222 upravuje prijatie riešení zdieľania nákladov na opatrenia cezhraničného významu a stanovuje, že metodika zdieľania nákladov musí vymedziť, ktoré náklady vzniknuté pri použití redispečingu alebo protiobchodu na zaručenie garantovateľnosti medzioblastnej kapacity sú oprávnené na zdieľanie medzi všetkými PPS v regióne výpočtu kapacity, v prejednávanom prípade regióne CORE.
Článok 16 ods. 13 nariadenia 2019/943 navyše upravuje rozdeľovanie nákladov na nápravné opatrenia na účely zníženia preťažení medzi dvoma ponukovými oblasťami (
7
) na základe toho, v akom rozsahu prispievajú toky vyplývajúce z transakcií v rámci oblasti k preťaženiu medzi dvoma ponukovými oblasťami.
Pôsobnosť spornej metodiky zdieľania nákladov sa nevzťahuje len na medzioblastné prvky siete (prepojovacie vedenia), ale aj na všetky vnútorné prvky siete, ktorých úroveň napätia je rovná alebo vyššia ako 220 kilovoltov (kV). Podľa tejto metodiky sú totiž opatrenia týkajúce sa redispečingu a protiobchodu cezhraničného významu v zásade všetky opatrenia, ktorých cieľom je zníženie preťažení na prvkoch siete cezhraničného významu, ktoré boli určené okrem iného prostredníctvom metodiky regionálnej koordinácie prevádzkovej bezpečnosti v regióne CORE (ďalej len „metodika ROSC“). Podľa metodiky ROSC sú prvky siete cezhraničného významu všetky kritické prvky siete, ktoré sa zohľadňujú pri výpočte medzioblastnej kapacity, a interné prvky siete, ktorých úroveň napätia je rovná alebo vyššia ako 220 kV.
Podľa názoru žalobkyne bolo potrebné vyňať z rozdeľovania tie náklady na nápravné opatrenia, ktoré sú určené pre vnútorné prvky siete, ktoré nie sú prepojovacími vedeniami alebo nanajvýš kritickými prvkami siete, keďže preťaženia na týchto prvkoch sú „vnútorné“ preťaženia, ktoré nepatria pod definíciu „medzioblastných“ preťažení.
V tejto súvislosti Všeobecný súd uviedol, že článok 74 ods. 4 písm. b) nariadenia 2015/1222 má zabezpečiť zdieľanie nákladov na nápravné opatrenia, ktoré majú zaručiť garantovateľnosť medzioblastnej kapacity. Keďže nariadenie 2015/1222 je vykonávacím aktom, má sa vykladať v súlade so základným nariadením k tomuto nariadeniu, teda nariadením 2019/943, ktorého článok 16 ods. 13 sa vzťahuje na náklady na nápravné opatrenia zavedené na účely zabezpečenia medzioblastného obchodu.
Na preskúmanie, či je sporná metodika zdieľania nákladov, ktorá bola potvrdená napadnutým rozhodnutím, zlučiteľná s vyššie uvedenými ustanoveniami, treba preto podľa článku 16 ods. 13 nariadenia 2019/943 určiť, ktoré preťaženia sa musia koordinovane znížiť, aby sa zabezpečil medzioblastný obchod, aby sa následne mohlo určiť, či nápravné opatrenia, ktorých sa týka sporná metodika zdieľania nákladov, majú zaručiť garantovateľnosť medzioblastnej kapacity v zmysle článku 74 ods. 4 písm. b) nariadenia 2015/1222.
Po prvé Všeobecný súd konštatoval, že samotná skutočnosť, že do pôsobnosti spornej metodiky zdieľania nákladov sú zahrnuté náklady vyvolané preťaženiami na prvkoch siete, ktorých úroveň napätia je rovná alebo vyššia ako 220 kV, nemôže byť v rozpore s článkom 16 ods. 13 nariadenia 2019/943, keďže podľa tohto ustanovenia sa len vyžaduje, aby sa určilo, ktoré preťaženia sa musia koordinovane znížiť, aby sa zabezpečil medzioblastný obchod.
Po druhé skutočnosť, že preťaženia sa môžu znížiť použitím až 30 % kapacity na každom kritickom prvku siete, hoci 70 % tejto kapacity musí zostať dostupných pre medzioblastný obchod, neznamená, že deliť sa musia len náklady na nápravné opatrenia, ktoré sa uskutočňujú v súvislosti s týmito kritickými prvkami siete. Nápravné opatrenia týkajúce sa iných než kritických prvkov siete totiž môžu prispievať k zmierneniu preťažení na kritických prvkoch siete, a tak zaručovať garantovateľnosť medzioblastnej kapacity.
Po tretie Všeobecný súd dodal, že nákladné nápravné opatrenia na redispečing a protiobchod sa vyskytujú len v rámci postupu regionálneho posudzovania prevádzkovej bezpečnosti (ďalej len „postup CROSA“), ktorý je stanovený v metodike ROSC a ktorého cieľom je okrem iného koordinovať nápravné opatrenia cezhraničného významu v zmysle tejto metodiky. Optimalizácia nápravných opatrení stanovená v tomto postupe vyžaduje určiť najúčinnejšie nápravné opatrenie, aby sa odstránili preťaženia na všetkých (kritických alebo iných než kritických) prvkoch, ktorých úroveň napätia je rovná alebo vyššia ako 220 kV.
Z toho vyplýva, že všetky preťaženia, ktoré sa v regióne CORE koordinovane riešia v rámci postupu CROSA, sú „medzioblastné“ preťaženia v zmysle článku 16 ods. 13 nariadenia 2019/943 a že všetky nápravné opatrenia na zníženie predmetných preťažení aktivované v rámci tohto postupu prispievajú k zaručeniu garantovateľnosti medzioblastnej kapacity v zmysle článku 74 ods. 4 písm. b) nariadenia 2015/1222. Preto sa podľa zásady „znečisťovateľ platí“ náklady na tieto nápravné opatrenia majú rozdeliť medzi PPS.
O žalobnom dôvode týkajúcom sa uprednostnenia kruhových tokov
Žalobkyňa tvrdila, že sporná metodika zdieľania nákladov nesprávne zavádza uprednostnenie kruhových tokov považovaných za príčinu preťažení pred vnútornými tokmi, ktoré nie je v súlade s článkom 16 ods. 13 nariadenia 2019/943, podľa ktorého sa rozdeľovanie nákladov musí uskutočňovať „na základe príspevku k preťaženiu“ pripadajúceho na tieto toky.
Podľa spornej metodiky zdieľania nákladov sa v prípade, ak sa identifikuje preťaženie (
8
) na dotknutom prvku siete, stanoví poradie jednotlivých typov tokov, podľa ktorého sú kruhové toky spôsobujúce preťaženie, ktoré prekračujú určitú úroveň tolerancie, označené ako toky, ktoré v prvom rade prispievajú k prípadnému preťaženiu, zatiaľ čo vnútorné toky spôsobujúce preťaženie sú označené ako toky, ktoré v druhom rade prispievajú k tomuto preťaženiu.
Všeobecný súd, ktorý poukázal na to, že toky prispievajú k preťaženiu len v rozsahu, v akom prekračujú maximálnu kapacitu dotknutého prvku siete, konštatoval, že časť nákladov, ktorá sa týka vnútorných tokov a kruhových tokov, sa určuje podľa veľkosti týchto tokov, ktoré prevyšujú maximálnu kapacitu dotknutého prvku siete, v poradí stanovenom v spornej metodike zdieľania nákladov.
Okrem toho sa Všeobecný súd domnieval, že slovné spojenie „na základe príspevku k preťaženiu“ uvedené v článku 16 ods. 13 nariadenia 2019/943 možno chápať v tom zmysle, že všetky toky na dotknutom prvku siete rovnako „prispievajú“ k prípadnému preťaženiu. Všeobecný súd však konštatoval, že samotný článok 16 ods. 13 nariadenia 2019/943 zavádza rozlišovanie medzi vnútornými tokmi a kruhovými tokmi, keďže stanovuje určenie úrovne tolerancie pre toky vyplývajúce z vnútorných transakcií pod úrovňou, ktorú by bolo možné očakávať bez štrukturálneho preťaženia v ponukovej oblasti (ďalej len „úroveň tolerancie“). Zdá sa, že táto úroveň tolerancie sa musí určiť len pre kruhové toky, keďže sa má určiť pre každú jednotlivú hranicu ponukovej oblasti. Aj bez štrukturálneho preťaženia je navyše určenie úrovne tolerancie pre kruhové toky odôvodnené tým, že kruhové toky sú vo veľmi zahustenej elektrickej sústave do určitej miery nevyhnutné, a preto sa majú vylúčiť z rozdeľovania nákladov vyvolaných nápravnými opatreniami, ak neprekračujú úroveň tolerancie.
Za týchto okolností sa má článok 16 ods. 13 nariadenia 2019/943 vykladať v tom zmysle, že dovoľuje posudzovať vnútorné toky a kruhové toky, ktoré prekračujú úroveň tolerancie, pri rozdeľovaní nákladov na nápravné opatrenia odlišne, pričom také rozlišovanie sa vzhľadom na ich rozdielnu povahu v kontexte spornej právnej úpravy javí odôvodnené.
O žalobnom dôvode týkajúcom sa úrovne tolerancie pre kruhové toky
Žalobkyňa napádala aj úroveň tolerancie, ktorú určila ACER v spornej metodike zdieľania nákladov, ktorú odvolacia rada potvrdila v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ ide o kruhové toky. (
9
)
V tejto súvislosti Všeobecný súd poukázal na to, že podľa článku 16 ods. 13 nariadenia 2019/943 sú náklady vyvolané tokmi vyplývajúcimi z vnútorných transakcií, ktoré prispievajú k preťaženiu medzi dvoma ponukovými oblasťami, ale nachádzajú sa pod úrovňou, ktorú by bolo možné očakávať bez štrukturálneho preťaženia (
10
) v ponukovej oblasti, vylúčené z rozdeľovania nákladov na nápravné opatrenia v zmysle tohto ustanovenia. Z toho istého ustanovenia vyplýva, že PPS musia analyzovať a určiť úroveň tolerancie pre každú jednotlivú hranicu ponukovej oblasti.
Keďže PPS v prejednávanom prípade nevykonali potrebnú analýzu, ACER sa domnievala, že je oprávnená či dokonca povinná sama určiť predbežnú úroveň tolerancie, hoci nemala k dispozícii túto analýzu, aby predišla patovej situácii pri prijímaní spornej metodiky zdieľania nákladov. ACER teda určila spoločnú úroveň tolerancie pre všetky ponukové oblasti regiónu CORE, ktorá sa rovnomerne vydelí počtom ponukových oblastí, z ktorých pochádzajú kruhové toky.
Všeobecný súd však konštatoval, že úroveň tolerancie, ktorú určila ACER, nespĺňa požiadavky stanovené v článku 16 ods. 13 nariadenia 2019/943, podľa ktorých úroveň tolerancie musí zodpovedať „úrov[ni], ktorú by bolo možné očakávať bez štrukturálneho preťaženia“, a musí sa určiť „pre každú jednotlivú hranicu ponukovej oblasti“.
Pokiaľ ide o určenie prvej požiadavky, analýza, ktorá sa vyžaduje podľa článku 16 ods. 13 prvého pododseku nariadenia 2019/943, si vyžaduje okrem iného preskúmanie investícií do sústavy a prípadných konfigurácií ponukových oblastí na odstránenie štrukturálnych preťažení. ACER, ktorá pripúšťala, že takú analýzu nevykonala, však určila úroveň tolerancie na 10 % maximálnej kapacity dotknutého prvku siete ako „priemer“ odchylných stanovísk, ktoré predložili dotknutí PPS.
Čo sa týka druhej požiadavky, rozdeľovanie, ktoré vykonáva ACER, síce vedie k individuálnej úrovni tolerancie pre každú ponukovú oblasť, keďže táto úroveň sa určuje na základe maximálnej individuálnej kapacity každého relevantného prvku siete a na základe počtu ponukových oblastí, z ktorých pochádzajú kruhové toky prechádzajúce cez tieto prvky siete, avšak nezodpovedá individualizácii predpísanej v tomto článku, ktorá vyžaduje, aby sa úroveň tolerancie určila na základe znakov predmetných ponukových oblastí a jednotlivých hraníc medzi nimi.
Všeobecný súd následne preskúmal, či ACER v osobitnej situácii, o ktorú ide v prejednávanom prípade, disponovala implicitnou právomocou, ktorá ju oprávňovala určiť úroveň tolerancie inak než spôsobom predpísaným článkom 16 ods. 13 nariadenia 2019/943.
Najprv konštatoval, že vzhľadom na zásadu legality v zásade nemožno pripustiť možnosť, aby sa agentúra Únie ako ACER odklonila od uplatniteľného právneho rámca. Okrem toho nariadenie 2019/943 síce povoľuje ACER vydať za jasne vymedzených okolností predbežné rozhodnutie, avšak k týmto okolnostiam nepatrí určenie úrovne tolerancie v metodike na rozdeľovanie nákladov na nápravné opatrenia. Napokon samotné odvolanie sa na úvahy týkajúce sa efektívnosti nemôže postačovať na založenie právomoci ACER okrem prípadu, že to zodpovedá skutočnej potrebe zabezpečiť potrebný účinok predmetných ustanovení.
V tejto súvislosti ACER odôvodnila nevyhnutnosť prijať spornú metodiku zdieľania nákladov bez toho, aby počkala na analýzu, ktorá sa vyžadovala podľa článku 16 ods. 13 nariadenia 2019/943, okrem iného lehotou stanovenou na tento účel a omeškaním PPS pri vypracovaní návrhu metodiky zdieľania nákladov. Po prvé však lehota na prijatie predmetnej metodiky určená pre ACER bola orientačná, a preto ju bolo možné predĺžiť. Po druhé povinnosť určiť úroveň tolerancie na základe vykonania analýzy, ktorá sa vyžadovala podľa článku 16 ods. 13 nariadenia 2019/943, začala platiť po tom, čo PPS regiónu CORE predložili všetkým VRO regiónu CORE na schválenie svoj návrh metodiky zdieľania nákladov. ACER navyše nepreukázala, že uľahčila vypracovanie tejto analýzy, hoci to podľa zásady lojálnej spolupráce mala urobiť.
Keďže ACER nepreukázala skutočnú potrebu zabezpečiť potrebný účinok predmetných ustanovení, pri určovaní úrovne tolerancie v spornej metodike zdieľania nákladov sa nemohla oprieť o implicitnú právomoc.
Vzhľadom na vyššie uvedené Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie prijaté odvolacou radou v rozsahu, v akom sa ním potvrdzuje rozhodnutie ACER z 30. novembra 2020 a zamieta odvolanie žalobkyne proti tomuto rozhodnutiu.
(
1
)	Nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1222 z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24).
(
2
)	Článok 74 nariadenia 2015/2022.
(
3
)	Región CORE je geografická oblasť výpočtu kapacity stanovená podľa článku 15 nariadenia 2015/1222, ktorú tvoria Belgicko, Česká republika, Nemecko, Francúzsko, Chorvátsko, Luxembursko, Maďarsko, Holandsko, Rakúsko, Poľsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko.
(
4
)	V článku 2 bode 26 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 54) je redispečing vymedzený ako opatrenie, ktoré aktivuje jeden alebo viacerí PPS alebo prevádzkovatelia distribučných sústav prostredníctvom zmeny modelu výroby a/alebo zaťaženia s cieľom zmeniť fyzické toky v elektrizačnej sústave a zmierniť fyzické preťaženie alebo inak zabezpečiť bezpečnosť sústavy.
(
5
)	Podľa článku 2 bodu 27 nariadenia 2019/943 protiobchod označuje medzioblastnú výmenu, ktorú iniciovali prevádzkovatelia sústav medzi dvoma ponukovými oblasťami s cieľom zmierniť fyzické preťaženie. Preťaženie, ktoré predstavuje riziko pre prevádzkovú bezpečnosť, ktoré si vyžaduje nápravné opatrenie, je v článku 2 bode 4 nariadenia 2019/943 vymedzené ako situácia, pri ktorej nie je možné prijať všetky požiadavky účastníkov trhu na obchodovanie medzi sieťovými oblasťami, pretože by významným spôsobom ovplyvnili fyzické toky na prvkoch siete, ktoré tieto toky nedokážu prijať. Preťaženie spôsobujú fyzické toky.
(
6
)	Nápravné opatrenie podľa článku 2 bodu 13 nariadenia 2015/1222 označuje každé opatrenie, ktoré uplatňuje PPS alebo niekoľkí PPS s cieľom zachovať prevádzkovú bezpečnosť.
(
7
)	Ponuková oblasť je v článku 2 bode 65 nariadenia 2019/943 vymedzená ako „najväčšie zemepisné územie, v rámci ktorého si účastníci trhu môžu vymieňať elektrickú energiu bez prideľovania kapacity“.
(
8
)	Preťaženie zodpovedá v zásade objemu tokov, ktorý prekračuje maximálnu kapacitu dotknutého prvku siete.
(
9
)	Podľa spornej metodiky zdieľania nákladov sú kruhové toky „fyzické toky na niektorom prvku siete, pri ktorých sa zdroj a príjemca nachádzajú v tej istej ponukovej oblasti a prvok siete alebo dokonca len jeho časť sa nachádzajú v inej ponukovej oblasti“.
(
10
)	Štrukturálne preťaženie je vymedzené v článku 2 bode 6 nariadenia 2019/943 ako „preťaženie v prenosovej sústave, ktoré je možné jednoznačne vymedziť, je predvídateľné, v priebehu času geograficky stabilné a ktoré sa často opakovane vyskytuje v bežných podmienkach elektrizačnej sústavy“.