62006FJ0021_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci F‑21/06,
ktorej predmetom je žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE,
Joao da Silva, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti,
žalobca,
proti
Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: J. Currall, H. Kraemer, a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
ktorú v konaní podporuje:
Rada Európskej únie, v zastúpení: M. Arpio Santacruz a I. Sulce, splnomocnené zástupkyne,
vedľajší účastník konania,
SÚD PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora),
v zložení: predseda komory S. Van Raepenbusch (spravodajca), sudcovia I. Boruta a H. Kanninen,
tajomník: S. Boni, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 15. marca 2007,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Žalobou doručenou faxom kancelárii Súdu pre verejnú službu 2. marca 2006 (originál bol podaný 6. marca) pán da Silva predovšetkým navrhuje:
– zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 18. mája 2005 v rozsahu, v akom sa týka jeho zaradenia na miesto riaditeľa do platovej triedy A*14 platového stupňa 2,
– svoje zaradenie do platovej triedy A*15 v súlade s ustanoveniami oznámenia o voľnom pracovnom mieste COM/R/8003/03 uverejnenom 7. novembra 2003 (Ú. v. ES C 268 A, s. 1, ďalej len „oznámenie o voľnom pracovnom mieste“), ako aj
– úplné obnovenie jeho služobného postupu so spätným účinkom ku dňu jeho zaradenia do takto zmenenej platovej triedy a platového stupňa vrátane zaplatenia úrokov z omeškania.
Právny rámec
2. Článok 29 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev (ďalej len „služobný poriadok“) v znení platnom do 30. apríla 2004 bol formulovaný takto:
„1. Pred obsadením voľného miesta v orgáne menovací orgán najprv zváži:
a) či dané miesto môže byť obsadené povýšením alebo preložením úradníka v rámci orgánov;
b) či je potrebné vypísať výberové konania v rámci orgánu;
c) aké žiadosti o preloženie podali úradníci iných orgánov troch Európskych spoločenstiev,
a potom vykoná postup pre výberové konania na základe kvalifikácií alebo skúšok, alebo kvalifikácií aj skúšok. Postup výberového konania stanovuje príloha III.
Postup môže byť vykonaný aj s cieľom vytvorenia rezervy pre budúce prijímanie do zamestnania.
2. Menovací orgán môže použiť iný postup ako postup výberového konania pri prijímaní nových úradníkov triedy A 1 alebo A 2 a v mimoriadnych prípadoch aj pri prijímaní nových úradníkov na miesta, ktoré vyžadujú špeciálnu kvalifikáciu.“
3. Nariadením Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (Ú. v. EÚ L 124, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130), ktoré nadobudlo účinnosť 1. mája 2004, sa zaviedla nová štruktúra služobného postupu.
4. Z odôvodnenia č. 10 tohto nariadenia vyplýva:
„Existuje jednoznačná potreba posilniť zásadu rozvoja služobného postupu podľa zásluh stanovením tesnejšej väzby medzi výkonom a odmeňovaním tým, že zamestnanci budú prostredníctvom štrukturálnych zmien v systéme riadenia služobného postupu viac stimulovaní k dobrým pracovným výkonom pri zabezpečení rovnosti priemerných profesných profilov medzi novými a starými štruktúrami, v súlade s plánom pracovných miest a rozpočtovou disciplínou.“
5. Zavedenie tejto novej štruktúry služobného postupu bolo sprevádzané prechodnými opatreniami uvedenými v prílohe XIII služobného poriadku v znení zmien a doplnení nariadenia č. 723/2004. Článok 2 ods. 1 tejto prílohy predovšetkým ustanovuje, že pokiaľ ide o úradníkov, ktorí sú v jednom z administratívnych postavení uvedených v článku 35 služobného poriadku, platové triedy A 3 a A 2 sú premenované na A*14 a A*15.
6. Článok 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku uvádza:
„Zamestnanec, ktorý je k 30. aprílu 2004 zaradený v platovej triede A 3, je v prípade vymenovania za riaditeľa po tomto termíne preradený do nasledujúcej vyššej platovej triedy v súlade s článkom 7 ods. 5 tejto prílohy. Posledná veta článku 46 služobného poriadku sa neuplatňuje.“
7. Podľa článku 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku zamestnanci, ktorí boli zaradení do zoznamu vhodných uchádzačov pred 1. májom 2006 a boli prijatí do zamestnania medzi 1. májom 2004 a 30. aprílom 2006:
– ak bol zoznam vypracovaný pre kategóriu A*, B* alebo C*, budú zaradení do platovej triedy uverejnenej vo výberovom konaní,
– ak bol zoznam vypracovaný pre kategóriu A, LA, B alebo C, budú zaradení v súlade s touto tabuľkou:
>lt>1
8. Prechod od pôvodnej tabuľky odmien k novej tabuľke je predmetom článku 7 prílohy XIII služobného poriadku, ktorý predovšetkým v odseku 1 stanovuje, že „nové označenie platových tried podľa článku 2 ods. 1 tejto prílohy nepovedie k zmenám základného mesačného platu vyplácaného každému zamestnancovi“.
9. Podľa článku 19 prílohy XIII služobného poriadku:
„Ak počas prechodného obdobia od 1. mája 2004 do 31. decembra 2008 čistá mesačná odmena zamestnanca pred uplatnením všetkých korekčných koeficientov je nižšia, než čistá odmena, ktorú by dostal za rovnakých osobných podmienok v mesiaci pred 1. májom 2004, má zamestnanec nárok na vyrovnávací príspevok vo výške rozdielu. Toto ustanovenie sa neuplatňuje, ak zníženie čistej odmeny vyplynie z ročnej úpravy mzdy, uvedenej v prílohe XI služobného poriadku. Táto záruka čistého príjmu sa nevzťahuje na účinok osobitného odvodu, zmeny sadzby príspevkov na dôchodok alebo zmeny postupov pre prevod časti platu.“
10. Oznámenie o voľnom pracovnom mieste na účely obsadenia miesta riaditeľa so zaradením do platovej triedy A 2 riaditeľstva „Novo vznikajúce technológie a infraštruktúry, Aplikácie“ generálneho riaditeľstva (GR) „Informačná spoločnosť“ uverejnené 7. novembra 2003 stanovovalo v zmysle článku 29 ods. 2 služobného poriadku okrem podmienok prijímania do zamestnania, že „odmena a pracovné podmienky budú tie, ktoré sú stanovené pre zamestnancov platovej triedy A 2 Európskych spoločenstiev“. Lehota na podanie prihlášok bola určená do 5. decembra 2003.
Skutkové okolnosti
11. Žalobca nastúpil do služobného pomeru v Komisii 16. marca 1991 ako dočasný zamestnanec platovej triedy A 4 a bol zaradený na GR „Telekomunikácie, informačný priemysel a inovácie“.
12. Dňa 16. marca 1993 bol žalobca, stále ako dočasný zamestnanec, vymenovaný za vedúceho odboru B 3 „Mobilné komunikácie“ toho istého GR, neskôr nazvaného „Technológie a informačný a telekomunikačný priemysel“. Dňa 1. februára 1997 bol povýšený do platovej triedy A 3 platového stupňa 4.
13. Rozhodnutím zo 17. apríla 2002 bol žalobca vymenovaný za úradníka v skúšobnej dobe s účinnosťou od 16. marca 2002 a bol zaradený do platovej triedy A 3 platového stupňa 6. Zachoval si pracovné miesto, ktoré zastával, teda miesto vedúceho úradu. Dňa 16. decembra 2002 bol žalobca vymenovaný do stálej služby vo svojom zamestnaní.
14. Okrem iného bol dvakrát povolaný na obsadenie funkcie riaditeľa v súlade s článkom 7 ods. 2 služobného poriadku: prvýkrát od novembra 2002 do januára 2003 a druhýkrát od 16. apríla do 16. septembra 2004.
15. Dňa 20. novembra 2003 sa žalobca uchádzal o miesto uvedené v oznámení o voľnom pracovnom mieste.
16. Od 1. mája 2004, dátumu nadobudnutia účinnosti nariadenia č. 723/2004, bola platová trieda A 3 platový stupeň 7, do ktorej bol zaradený žalobca, premenovaná na A*14 platový stupeň 7.
17. Počas svojej schôdze 7. júla 2004 vymenovalo kolégium komisárov žalobcu na miesto riaditeľa uvedené v oznámení o voľnom pracovnom mieste. Bod 7.11 zápisnice z tejto schôdze uvádzal, že dátum nadobudnutia účinnosti rozhodnutia bude určený neskôr.
18. Dňa 1. januára 2005 dosiahol žalobca platový stupeň 8 platovej triedy A*14.
19. Listom z 11. januára 2005 pani S., riaditeľka riaditeľstva „Personál a služobný postup“ GR „Personál a administratíva“ informovala žalobcu o ťažkostiach, s ktorými sa strela administratíva pri stanovení jeho zaradenia, na základe čoho sa obrátila 25. októbra 2004 na právny servis, ktorého stanovisko ešte nebolo prijaté.
20. Listom z 21. februára 2005 zaslanom generálnemu riaditeľovi GR „Personál a administratíva“ žalobca vyjadril svoje počudovanie v súvislosti s omeškaním prijatia formálneho rozhodnutia jeho vymenovania na miesto riaditeľa, a to týmto spôsobom:
„Neprijatiu rozhodnutia, ktoré sa ma týka, rozumiem o to menej, že oznámenie o pracovnom mieste uverejnené v úradnom vestníku jasne stanovovalo, že ide o obsadenie platovej triedy A 2, teda platovej triedy A*15 [od 1. mája 2004]. Pre každý prípad vám oznamujem, že v súčasnosti som zaradený do platovej triedy A*14 [platový stupeň] 8, teda posledný stupeň platovej triedy A*14 a bolo by prinajmenšom obvyklé, aby som bol vymenovaný do platovej triedy A*15 bez straty mzdy.“
21. Oznámením z 2. marca 2005 informovala pani S. žalobcu, že administratíva zatiaľ nemohla vypracovať formálny akt vymenovania z dôvodov nezávislých na jej vôli, keďže právny servis zatiaľ v nadväznosti na otázku z 25. októbra 2004 nevydal svoje stanovisko.
22. Listom zo 7. apríla 2005 žalobca vyjadril poľutovanie nad neexistenciou akéhokoľvek formálneho rozhodnutia, ktoré by sa ho týkalo, a uviedol, že v prípade, ak nebude v lehote jedného týždňa prijaté žiadne „primerané a spravodlivé“ rozhodnutie, oboznámi so svojou situáciou komisárku pani Reding a predsedu Komisie pána Barrosa.
23. Oznámením z 8. apríla 2005 pani S. informovala žalobcu o skutočnosti, že keďže administratíva dostala stanovisko právneho servisu, mohla pripraviť formálne rozhodnutie o vymenovaní. Upresnila predovšetkým, že žalobca nemal dostatočný počet odpracovaných rokov v platovej triede A 3 (premenovanej na A*14 od 1. mája 2004) potrebných na jeho povýšenie ako „interného“ uchádzača do vyššej platovej triedy, a teda že ho nebolo možné povýšiť do platovej triedy A*15, ďalej že jeho vymenovanie muselo byť považované za nové prijatie do zamestnania do platovej triedy A*14 platového stupňa 2 bez korekčného koeficientu za uplatnenia bežných kritérií, a nakoniec, že nebolo možné, aby si žalobca zachoval svoju platovú triedu A*14 platový stupeň 8.
24. Listom z 11. apríla 2005 žalobca informoval generálneho riaditeľa GR „Personál a administratíva“, že nemôže akceptovať zaradenie, ktoré by znamenalo obmedzenie jeho „súčasných“ práv (odmena) a budúcich práv (dôchodok) a porušovalo oznámenie o voľnom pracovnom mieste, ako aj článok 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku. V dôsledku toho požiadal, aby mu pred tým, ako bude formálne rozhodnutie o vymenovaní predložené na podpis predsedovi Komisie, bolo podané vysvetlenie dôvodov, ktoré viedli administratívu k odchýleniu sa od oznámenia o voľnom pracovnom mieste a od vyššie uvedeného ustanovenia.
25. Rozhodnutím z 18. mája 2005, ktoré bolo podpísané predsedom Komisie a žalobcovi doručené 27. mája, bolo potvrdené vymenovanie žalobcu na miesto riaditeľa s účinnosťou od 16. septembra 2004 a jeho zaradenie bolo určené ako platová trieda A*14 platový stupeň 2, pričom odpracované roky pre tento stupeň sú účinné od 1. septembra 2004.
26. Oznámením z 30. mája 2005 žalobca informoval predsedu Komisie, že sa cítil byť povinný odmietnuť ponuku vymenovania za riaditeľa, pretože zaradenie do platovej triedy A*14 platového stupňa 2, ktoré z nej vyplývalo, by malo za následok zníženie jeho čistej mesačnej mzdy o približne 1 000 eur a znamenalo by implicitné zaradenie do nižšej platovej triedy predstavujúce skôr sankciu ako povýšenie. Navyše zdôraznil, že oznámenie o voľnom pracovnom mieste sa výslovne odvolávalo na platovú triedu A 2, od 1. mája 2004 premenovanú na A*15 a nepredložil by svoju kandidatúru, ak by mohol predpokladať zaradenie do platovej triedy A*14 platového stupňa 2. Požiadal predsedu Komisie pozastaviť svoje vymenovanie až do ukončenia konania pred podaním žaloby, ktoré zamýšľal iniciovať proti rozhodnutiu z 18. mája 2005, a tvrdil, že „spravodlivé rozhodnutie by znamenalo ponúknuť [mu] zaradenie, ktoré by nepoškodzovalo jeho právo(a) ani jeho odmenu“. Kópia tohto listu bola poslaná tiež generálnemu riaditeľovi GR „Personál a administratíva“.
27. Dňa 14. júla 2005 žalobca podal na základe článku 90 ods. 2 služobného poriadku sťažnosť, ktorou navrhoval jednak zrušenie rozhodnutia Komisie z 18. mája 2005 v rozsahu, v akom sa týka jeho zaradenia na miesto riaditeľa do platovej triedy A*14 platového stupňa 2 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), jednak zaradenie do platovej triedy A*15 bez straty mzdy s účinnosťou od 16. septembra 2004, alebo subsidiárne, vymenovanie do platového stupňa, ktorý nemení jeho platové podmienky pri zachovaní platovej triedy a platového stupňa, do ktorých bol doteraz zaradený, teda do platovej triedy A*14 platového stupňa 8.
28. Rozhodnutím zo 14. novembra 2005, oznámeným listom z 21. novembra, menovací orgán zamietol sťažnosť žalobcu.
29. Oznámením Úradu pre správu a likvidáciu individuálnych nárokov Komisie (ďalej len „PMO“) z 12. januára 2006 bol žalobca informovaný, že na základe článku 85 služobného poriadku mu bude zrazená suma 12 615,85 eur vo forme odstupňovaných zrážok od februára do júla 2006, aby sa tak pokryl prebytok, ktorý prevzal a ktorý zodpovedá rozdielu v odmene medzi jeho pôvodným zaradením do platovej triedy A*14 platového stupňa 8 a platovou triedou A*14 platovým stupňom 2, pridelenou vykonaním napadnutého rozhodnutia.
30. V oznámení z 23. januára 2006, ktoré bolo zaslané generálnemu riaditeľovi GR „Personál a administratíva“ a nadväzovalo na stretnutie žalobcu s týmto generálnym riaditeľom, žalobca uviedol, že nemohol „prijať miesto riaditeľa v platovej triede A*14 platovom stupni 2 bez koeficientu násobenia a nominálnej ochrany“, a žiadal „opraviť výšku jeho mzdy za január 2006… a zrušiť príkaz na vrátenie viac ako 12 600 eur za údajne ‚neoprávnene‘ poberané mzdy“. Žalobca v tomto oznámení ďalej zdôrazňuje:
„Pripomínam vám, že som nikdy neprijal moje vymenovanie do platovej triedy A*14 platového stupňa 2.“
31. Listom z 13. februára 2006 generálny riaditeľ GR „Personál a administratíva“ informoval žalobcu o skutočnosti, že so súhlasom kancelárie podpredsedu Komisie pána Kallasa nemá v úmysle navrhnúť kolégiu komisárov prehodnotiť napadnuté rozhodnutie.
32. Dňa 21. februára 2006 žalobca opätovne napísal generálnemu riaditeľovi GR „Personál a administratíva“ vo veci svojho odmietnutia miesta riaditeľa so zaradením do platovej triedy A*14 platového stupňa 2, pričom vyzval menovací orgán, aby zaujal k tejto otázke stanovisko, keďže od neho ešte nedostal žiadne vysvetlenie alebo odôvodnenie, a prijal všetky vhodné opatrenia na účel opravy výšky jeho mzdy od januára 2006. Zároveň požadoval zrušenie príkazu na vrátenie údajne neoprávnene prevzatej sumy. Generálneho riaditeľa GR „Personál a administratíva“ tiež informoval o svojom zámere podať žalobu proti zamietnutiu svojej sťažnosti predovšetkým z dôvodu jej povahy založenej na verejnom poriadku lehôt na opravné prostriedky a zároveň upresnil, že jeho žaloba nemôže byť považovaná za akt spochybňujúci jeho odmietnutie prijať miesto riaditeľa. Komisia na tento list neodpovedala.
33. Oznámením z 22. februára 2006 poslaným komisárovi Kallasovi komisárka Reding vyjadrila svoje počudovanie nad situáciou, v ktorej sa ocitol žalobca, a vyzvala pána Kallasa, aby sa osobne zaangažoval na účely nájdenia riešenia, a to s cieľom zabrániť tomu, aby bol s prípadom dotknutej osoby oboznámený Európsky parlament alebo širšia verejnosť.
Návrhy účastníkov konania a konanie
34. Žalobca navrhuje, aby Súd pre verejnú službu:
– vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú vrátane námietky nezákonnosti, ktorú obsahuje,
– zrušil napadnuté rozhodnutie,
– v dôsledku toho ho znovu zaradil do platovej triedy a platového stupňa, do ktorých mal byť riadne zaradený (alebo ich ekvivalent podľa zaradenia stanoveného služobným poriadkom v znení platnom od 1. mája 2004) podľa ustanovení oznámenia o voľnom pracovnom mieste,
– úplne obnovil jeho služobný postup so spätným účinkom ku dňu jeho zaradenia do takto zmenenej platovej triedy a platového stupňa (vrátane valorizácie jeho skúsenosti do takto zmeneného zaradenia, práv na postup a dôchodkových práv) vrátane zaplatenia úrokov z omeškania na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie uplatniteľnej počas dotknutého obdobia zvýšenej o dva percentuálne body zo všetkých súm predstavujúcich rozdiel medzi zaobchádzaním zodpovedajúcim jeho zaradeniu uvedenému v rozhodnutí o prijatí do zamestnania a zaradením, na ktoré by mal mať právo, a to až do dňa prijatia rozhodnutia o jeho správnom zaradení,
– zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania.
35. Žalovaná navrhuje, aby Súd pre verejnú službu:
– zamietol žalobu ako nedôvodnú,
– rozhodol o trovách konania.
36. Uznesením zo 17. mája 2006 Súd pre verejnú službu vyhovel návrhu Rady Európskej únie na vstúpenie vedľajšieho účastníka do konania na podporu žalobných návrhov žalovanej.
Právny stav
37. Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody založené na porušení:
– článku 2 ods. 1 a článku 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku,
– článku 7 ods. 1 služobného poriadku a zásady zákazu diskriminácie, rovnocennosti pracovných miest a platových tried, ako aj záujmu služby,
– zásad zákazu retroaktivity a právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery, ako aj nadobudnutých práv a práva na služobný postup,
– zásady správneho úradného postupu a povinnosti starostlivosti.
38. Subsidiárne, za predpokladu, ak by bol právny základ napadnutého rozhodnutia založený na článku 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku, žalobca proti tomuto ustanoveniu vznáša námietku nezákonnosti.
39. V prvom rade treba preskúmať spolu prvý, tretí a štvrtý žalobný dôvod.
Tvrdenia účastníkov konania
O údajnom porušení článku 2 ods. 1 a článku 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku
40. Pokiaľ ide o prvý žalobný dôvod, žalobca uvádza, že žalovaná robí rozdiel medzi „externým“ uchádzačom, ktorý sa zúčastňuje na postupe prijímania do zamestnania prístupnom tak pre uchádzačov už pracujúcich pre inštitúciu, ako aj pre uchádzačov, ktorí pre ňu nepracujú, a „interným“ uchádzačom, ktorý sa zúčastňuje na postupe prijímania do zamestnania prístupnom iba pre osoby už pracujúce pre túto inštitúciu. Na základe tohto rozdielu žalovaná uplatňuje článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku s cieľom vymedziť platovú triedu a platový stupeň žalobcu pri jeho vymenovaní, pretože platová trieda A 2 už od 1. mája 2004 neexistuje.
41. V tejto súvislosti žalobca nespochybňuje, že nedisponoval počtom odpracovaných rokov požadovaným na to, aby mohol predložiť svoju kandidatúru v postupe povýšenia podľa článku 29 ods. 1 služobného poriadku. Práve preto, že žalovaná by nenašla uchádzačov zodpovedajúcich požiadavkám pracovného miesta, ktoré sa malo obsadiť, ak by postupovala v rámci postupu povýšenia upraveného týmito ustanoveniami, však uskutočnila prijímanie do zamestnania na základe článku 29 ods. 2 služobného poriadku. Okrem toho, ak status úradníka v čase začatia výberového konania predstavuje podstatný rozdiel v právnom postavení uchádzača odôvodňujúcom uplatnenie odlišných štatutárnych ustanovení, žalobca mal status úradníka v čase, keď sa začalo výberové konanie, a teda jeho situácia nemohla byť upravená na základe ustanovení uplatniteľných na osoby novo prijaté do zamestnania.
42. Žalobca dodáva, že príloha XIII služobného poriadku, ktorá výslovne neupravuje prípad vymenovania, ktoré nastalo po 1. máji 2004 na základe postupu prijímania do zamestnania začatého pred týmto dátumom podľa článku 29 ods. 2 služobného poriadku, však stanovuje ustanovenia umožňujúce zmenu pôvodných platových tried na nové platové triedy definované v tejto prílohe. To je účel článku 2 ods. 1 prílohy XIII služobného poriadku, podľa ktorej bola platová trieda A 2 premenovaná na A*15.
43. Ak je aj pravda, že článok 2 ods. 1 prílohy XIII služobného poriadku sa týka iba platových tried úradníkov zastávajúcich k 1. máju 2004 niektorú z pozícií uvedených v článku 35 služobného poriadku, pričom žalobca k tomuto dátumu nebol riaditeľom ani na jednej z týchto pozícií, a teda nebol zaradený do platovej triedy A 2, nemení to nič na skutočnosti, že vzhľadom na neexistenciu osobitného ustanovenia by analogické uplatnenie článku 2 ods. 1 prílohy XIII služobného poriadku mohlo vyriešiť problém vyplývajúci zo „zmiznutia“ platovej triedy A 2 uvedenej v oznámení o voľnom pracovnom mieste a zabránilo by sa tak, aby žalobca, vymenovaný na vyššiu pracovnú pozíciu, bol zaradený do nižšej platovej triedy.
44. Na druhej strane žalobca vyvracia analogické uplatnenie článku 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku. Toto ustanovenie sa týka iba výberových konaní, zatiaľ čo článok 29 ods. 2 služobného poriadku stanovujúci postup, na základe ktorého bol vymenovaný za riaditeľa, výslovne stanovuje, že postup prijímania, ktorý zavádza, je odlišný od výberového konania. Okrem iného článok 12 ods. 3 tejto prílohy XIII služobného poriadku v rozsahu, v akom zavádza režim odchylný od pravidla konverzie platových tried obsiahnutého v článku 2 ods. 1 tej istej prílohy, by mal byť predmetom reštriktívneho výkladu. Subsidiárne žalobca vznáša námietku nezákonnosti proti článku 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku, ktorá je predmetom samostatných úvah v jeho písomných vyjadreniach.
45. Žalobca sa domnieva, že na účely definovania jeho zaradenia mala žalovaná uplatniť článok 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku, ktorý sa osobitne týka situácie úradníka platovej triedy A 3 k 30. aprílu 2004, ktorý za predpokladu, že je po tomto dátume vymenovaný za riaditeľa, musí byť povýšený do nasledujúcej vyššej platovej triedy.
46. Žalobca uznáva, že jeho vymenovanie nenastalo v dôsledku povýšenia v zmysle článku 45 služobného poriadku. Spochybňuje však výklad žalovanej, podľa ktorého sa článok 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku uplatňuje iba na situáciu povýšenia na základe tohto článku 45. Ak by totiž bolo úmyslom zákonodarcu obmedziť uvedené ustanovenie iba na situácie tohto typu, uprednostnil by termín „vymenovaný“ namiesto „povýšený“. Okrem iného skutočnosť, že nová štruktúra služobného postupu ustanovuje dve platové triedy pre pracovné miesto riaditeľa – A*14 a A*15 – oproti jednej platovej triede v predchádzajúcom systéme – A 2 – neznamená, že článok 5 ods. 5 tejto prílohy sa týka iba povýšení v zmysle článku 29 ods. 1 služobného poriadku.
47. Žalobca vyvodzuje záver, že žalovaná tým, že uplatnila článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku, porušila článok 2 ods. 1 a článok 5 ods. 5 tej istej prílohy. Dodáva, že ak existovalo viacero možností na stanovenie jeho zaradenia, žalovanej prináležalo vybrať takú, ktorá bola pre dotknutého najviac priaznivá, a to na základe povinnosti starostlivosti.
48. Žalovaná uvádza, že ak sporné pracovné miesto bolo uverejnené na základe článku 29 ods. 1 služobného poriadku, žalobca ani nemohol predložiť svoju kandidatúru, pretože na to, aby mohol byť povýšený do platovej triedy A 2, nedisponoval požadovaným počtom odpracovaných rokov ako úradník vymenovaný do stálej služby do platovej triedy A 3. Práve preto, že sporné pracovné miesto bolo prípustné pre „externých“ uchádzačov na základe článku 29 ods. 2 služobného poriadku, žalobca spĺňal podmienky a mohol sa zúčastniť na výberovom konaní. Z toho vyplýva, že uplatniteľné pravidlá sú tie, ktoré upravujú vymenovanie akéhokoľvek „externého“ uchádzača za úradníka. Počas pojednávania žalovaná prirovnala vymenovanie žalobcu na základe článku 29 ods. 2 služobného poriadku k „druhému prijatiu do zamestnania“ v rámci inštitúcie.
49. Podľa žalovanej táto úvaha nie je v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania, keďže skutočnosť, či uchádzač mal v čase začatia výberového konania postavenie úradníka, predstavuje podstatný rozdiel medzi uchádzačmi, ktorý odôvodňuje uplatnenie na žalobcu ustanovení služobného poriadku uplatniteľných na novo prijímaných úradníkov.
50. Pokiaľ ide o článok 2 ods. 1 prílohy XIII služobného poriadku, žalovaná zdôrazňuje, že ten sa týka iba osôb, ktoré už boli úradníkmi pred 1. májom 2004. Podľa žalovanej, ak uvedený článok 2 treba uplatniť na zaradenie do platovej triedy počas prijímania do zamestnania, logika ukladá uplatnenie tohto ustanovenia tak na prijímanie do zamestnania na základe výberového konania, ako aj na prijímanie do zamestnania na základe postupu podľa článku 29 ods. 2 služobného poriadku. Tieto dva postupy, hoci odlišné pokiaľ ide o ich cieľ, také nie sú pri zmene štruktúry služobného postupu vykonanej medzi uverejnením oznámenia o výberovom konaní alebo voľnom pracovnom mieste a vymenovaním.
51. Pokiaľ ide o uplatniteľnosť článku 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku, žalovaná tvrdí, že uvedené ustanovenie sa nachádza medzi ustanoveniami tejto prílohy, prostredníctvom ktorých zákonodarca mal v úmysle chrániť právo na služobný postup úradníkov, ktorí pred 1. májom 2004 už tento status mali, a týka sa iba povýšenia, teda postupu podľa článku 29 ods. 1 služobného poriadku a nie postupu podľa článku 29 ods. 2 služobného poriadku. Pokiaľ totiž ide o úradníkov v platovej triede A 3, ich právo na služobný postup pred 1. májom 2004 zahŕňalo možnosť povýšenia do platovej triedy A 2 v prípade vymenovania na pracovné miesto riaditeľa alebo hlavného radcu. V novej štruktúre služobného postupu je pracovné miesto riaditeľa zaradené do platovej triedy A*14 s možnosťou povýšenia do platovej triedy A*15. Článok 5 prílohy XIII služobného poriadku práve odchýlením sa od tohto pravidla ustanovuje povýšenie do platovej triedy A*15 pre úradníkov, ktorí mali pred 1. májom 2004 pôvodnú platovú triedu A 3, pri ich vymenovaní na pracovné miesto riaditeľa. Z tohto ustanovenia vyplýva, že v prípade obsadenia pracovného miesta riaditeľa podľa článku 29 ods. 1 služobného poriadku, by mal byť článok 5 ods. 5 prílohy XIII tohto služobného poriadku vykladaný v tom zmysle, že vymenovanie na toto pracovné miesto vyžaduje odpracovanie dvoch rokov v platovej triede A 3. Na druhej strane sa toto posledné menované ustanovenie nebude uplatňovať, ak sa prijímanie do zamestnania uskutoční podľa postupu stanoveného v článku 29 ods. 2 služobného poriadku.
O údajnom porušení zásad zákazu diskriminácie a právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery, nadobudnutých práv a práva na služobný postup
52. V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie vedie k jeho zaradeni u do nižšej platovej triedy. Pred formálnym prijatím napadnutého rozhodnutia bol zaradený do platovej triedy A*14 platového stupňa 8, zatiaľ čo v dôsledku tohto rozhodnutia bol zaradený do platovej triedy A*14 platového stupňa 2. Takýto výsledok poškodzuje práva nadobudnuté v súvislosti s jeho zaradením a jeho majetkové práva, ktoré sa podstatným spôsobom obmedzili, ako aj jeho právo na služobný postup.
53. Žalobca zdôrazňuje, že služobný poriadok zavádza tak vo svojom samotnom znení, ako aj v prechodných ustanoveniach, ktoré stanovuje, zásadu nadobudnutých práv. Zachovanie základného platu, ako aj úrovne odmeňovania bez ohľadu na zmenu názvov platových tried je totiž zaručené článkom 7 ods. 1 a článkom 19 prílohy XIII služobného poriadku. Takisto článok 45a služobného poriadku zaručuje, že vymenovanie do pozície skupiny funkcií AD nemení ani platovú triedu, ani platový stupeň dosiahnutý úradníkom v čase jeho vymenovania. Nakoniec článok 46 služobného poriadku zaručuje práva nadobudnuté odpracovanými rokmi v rámci platového stupňa v prípade vymenovania do vyššej platovej triedy.
54. Žalovaná podľa neho tiež porušila zásadu ochrany legitímnej dôvery, pretože žalobca bol oprávnený očakávať, že rozhodnutie o vymenovaní vydané na základe postupu prijímania do zamestnania začatého dňa 7. novembra 2003 bude v súlade s oznámením o voľnom pracovnom mieste, pretože nič v služobnom poriadku neoprávňuje spochybnenie zaradenia úradníka z dôvodu jeho vymenovania do vyššej platovej triedy na základe článku 29 ods. 2 služobného poriadku.
55. Žalobca vytýka žalovanej, že v žiadnom okamihu nezobrala do úvahy skutočnosť, že bol úradníkom tak ku dňu začatia postupu prijímania do zamestnania, ako aj ku dňu prijatia napadnutého rozhodnutia. Okrem iného uplatnenie nových pravidiel založených na štatutárnej reforme nemôže mať za následok poškodenie práv nadobudnutých žalobcom v postavení úradníka pred 1. májom 2004.
56. Žalovaná uvádza, že žalobca nebol objektom zaradenia do nižšej platovej triedy, pretože jeho zaradenie do platovej triedy A*14 platového stupňa 2 vyplývalo z jeho vymenovania za riaditeľa v nadväznosti na postup prijímania do zamestnania podľa článku 29 ods. 2 služobného poriadku.
57. Pokiaľ ide o údajné porušenie nadobudnutých majetkových práv, žalovaná uvádza, že článok 7 ods. 1 a článok 19 prílohy XIII služobného poriadku sa týkajú takzvanej „nominálnej ochrany“ a vzťahujú sa na prípad úradníka, ktorého štatutárna situácia zostala po nadobudnutí účinnosti nariadenia č. 723/2004 nezmenená, pričom tak rušia vplyv zmien vykonaných týmto nariadením na stav, ktorý už existoval a naďalej existuje. Rozsah pôsobnosti článku 19 prílohy XIII služobného poriadku sa totiž týka situácií, v ktorých nadobudnutie účinnosti tohto nariadenia mohlo mať vplyv na dávky poberané úradníkmi. Článok 45a služobného poriadku sa týka certifikačného postupu, ktorý je skôr porovnateľný s postupom povýšenia, ktorý stanovuje článok 29 ods. 1 písm. a), body ii) a iii) služobného poriadku, ako s prijímaním do zamestnania.
58. Pokiaľ ide o údajné porušenie zásady legitímnej dôvery, žalobca nepreukázal, že administratíva mu poskytla presné, nepodmienečné a zhodné záruky, že jeho zaradenie bude predstavovať zaradenie do platovej triedy A*15. Žalovaná pripomína, že v súlade s judikatúrou môže legitímna dôvera vzniknúť iba zo záruk zlučiteľných s platnými pravidlami (rozsudky Súdu prvého stupňa z 30. júna 1993, Devillez a i./Parlament, T‑46/90, Zb. s. II‑699, bod 38, a z 11. júla 2002, Wasmeier/Komisia, T‑381/00, Zb. VS s. I‑A‑125 a II‑677, bod 106). Podľa žalovanej článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku jasne stanovuje zaradenie úradníkov prijatých do zamestnania pred 1. májom 2004 do platových tried uvedených v tomto článku bez toho, aby ponechával menovaciemu orgánu priestor pre voľnú úvahu.
59. Navyše oznámenie o konkrétnom voľnom pracovnom mieste, ak aj predstavuje zákonný rámec, ktorým je menovací orgán viazaný, pokiaľ ide o požadovanú kvalifikáciu uchádzača, nepredstavuje záväzný rámec, pokiaľ ide o obsah budúceho rozhodnutia o prijatí do zamestnania vybratého úradníka na základe tohto oznámenia. Toto rozhodnutie podlieha výlučne ustanoveniam služobného poriadku platného v čase jeho prijatia.
O údajnom porušení zásady správneho úradného postupu a povinnosti starostlivosti
60. Pokiaľ ide o štvrtý žalobný dôvod, žalobca sa domnieva, že žalovaná porušila zásadu správneho úradného postupu a povinnosť starostlivosti v rozsahu, v akom nemohol v žiadnom okamihu predpokladať, že bude prijatý do nižšej platovej triedy, ako je platová trieda uvedená v oznámení o voľnom pracovnom mieste ani ako je platová trieda spojená s pozíciou vedúceho útvaru o to viac, že rozhodnutie kolégia komisárov zo 7. júla 2004, ktorým bol vymenovaný za riaditeľa, neobsahovalo žiadnu informáciu týkajúcu sa jeho zaradenia a že napadnuté rozhodnutie neuvádzalo osobitný právny základ umožňujúci jeho zaradenie.
61. Žalobca poznamenáva, že otázka jeho zaradenia bola tak málo jasná, že GR „Personál a administratíva“ považovalo za potrebné obrátiť sa na právny servis, ktorému vydanie stanoviska trvalo značnú dobu.
62. Žalovaná uvádza, že tvrdenie žalobcu, podľa ktorého sa napadnuté rozhodnutie výslovne neodvoláva na článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku, nemá vplyv na dôvodnosť tohto rozhodnutia, ale predstavuje kritiku jeho odôvodnenia, ktoré môže v súlade s ustálenou judikatúrou byť doplnené v odpovedi na sťažnosť. Okrem toho dĺžka doby, ktorá uplynula medzi nástupom žalobcu na miesto riaditeľa a formálnym prijatím napadnutého rozhodnutia, ako aj konzultáciou právneho servisu, nie sú skutočnosti spôsobilé spochybniť zákonnosť tohto napadnutého rozhodnutia.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
63. Na úvod treba skonštatovať, že príloha XIII služobného poriadku, ktorej cieľom je stanoviť „prechodné opatrenia“ v nadväznosti na nadobudnutie účinnosti nariadenia č. 723/2004, neobsahuje žiadne ustanovenie upravujúce prípad úradníka vymenovaného na vyššie pracovné miesto po 1. máji 2004 na základe postupu prijímania do zamestnania, ktorý sa začal pred týmto dátumom podľa článku 29 ods. 2 služobného poriadku.
64. Ani článok 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku, na ktorý sa odvoláva žalobca, ani článok 12 ods. 3 tejto prílohy, ktorý v prejednávanej veci analogicky uplatnila žalovaná, nemožno na základe prvej analýzy uplatniť na daný prípad.
65. Tieto ustanovenia sa totiž týkajú výlučne možností obsadiť pracovné miesto voľné v rámci inštitúcie prostredníctvom povýšenia na základe článku 29 ods. 1 písm. a) bodu iii) služobného poriadku, pokiaľ ide o článok 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku, alebo prostredníctvom výberového konania, pokiaľ ide o článok 12 ods. 3 tej istej prílohy.
66. Ak aj je pravdou, že článok 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku sa všeobecným spôsobom odvoláva na „vymenovanie“ úradníka v platovej triede A 3 k 30. aprílu 2004 za riaditeľa po tomto dátume, zároveň upresňuje, že dotknutá osoba je „povýšená“ do nasledovnej vyššej platovej triedy a že posledná veta článku 46 služobného poriadku, ktorá sa týka povýšenia, sa neuplatňuje.
67. Treba však skonštatovať, že konanie o prijatí do pracovného pomeru ustanovené článkom 29 ods. 2 služobného poriadku, ktoré sa v prejednávanej veci uplatnilo, sa netýka ani povýšenia vo vlastnom slova zmysle a ani, ako vyplýva zo samotného znenia tohto ustanovenia, výberového konania.
68. Nič to nemení na skutočnosti, že prípad žalobcu nastoľuje otázku vymedzenia jeho zaradenia, ktorá napriek absencii osobitných ustanovení v služobnom poriadku nemôže zostať bez odpovede zo strany administratívy. Hoci článok 5 ods. 5 alebo článok 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku nemožno ako také uplatniť, nie je vylúčené, že systém stanovený jedným z týchto ustanovení zostane v prejednávanej veci zachovaný pri uplatnení jednej zo všeobecných zásad práva verejnej služby Spoločenstva, tak ako sú uvedené v rámci tretieho a štvrtého žalobného dôvodu.
69. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že žalobca, ktorý bol k 30. aprílu 2004 v platovej triede A 3 platovom stupni 7 (premenovanej od 1. mája 2004 na platovú triedu A*14 platový stupeň 7, na základe článku 2 ods. 1 prílohy XIII služobného poriadku), bol vymenovaný za riaditeľa na základe postupu prijímania do zamestnania podľa článku 29 ods. 2 služobného poriadku a zaradený do platovej triedy A*14 platového stupňa 2, teda do rovnakej platovej triedy ako tá, do ktorej bol zaradený pred tým, ale do nižšieho platového stupňa.
70. Predovšetkým treba preskúmať vzhľadom na zásadu, podľa ktorej má každý úradník právo na služobný postup v rámci svojej inštitúcie, či takéto zaradenie môže byť platne odôvodnené alebo či, ako tvrdí žalobca, prináležalo menovaciemu orgánu zaradiť ho do nasledujúcej vyššej platovej triedy, teda do A*15.
71. Po prvé zásada, podľa ktorej má každý úradník právo na služobný postup v rámci svojej inštitúcie, bola spomenutá Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa v súvislosti s poradím dôležitosti stanoveným v článku 29 ods. 1 služobného poriadku, podľa ktorého menovací orgán, keď uvažuje o obsadení voľných pracovných miest, najskôr posúdi možnosti povýšenia alebo preloženia v rámci inštitúcie a po tomto posúdení možnosti uskutočnenia interného výberového konania v inštitúcii (rozsudok Súdneho dvora z 13. decembra 1984, Vlachos/Súdny dvor, 20/83 a 21/83, Zb. s. 4149, body 19, 23 a 24; rozsudky Súdu prvého stupňa z 19. februára 1998, Campogrande/Komisia, T‑3/97, Zb. VS s. I‑A‑89 a II‑215, bod 65, a z 23. apríla 2002, Campolargo/Komisia, T‑372/00, Zb. VS s. I‑A‑49 a II‑223, body 91 a 92).
72. To však neznamená, že zásada, podľa ktorej má každý úradník právo na služobný postup v rámci svojej inštitúcie, je vyjadrená iba v súvislosti s poradím dôležitosti stanoveným v článku 29 ods. 1 služobného poriadku.
73. Po druhé treba zdôrazniť, že článok 29 ods. 2 služobného poriadku bol vykladaný v tom zmysle, že ponúka úradníkom a zamestnancom možnosť, bezpochyby výnimočnú, ktorou je vymenovanie na vyššie pracovné miesto, a teda kariérny postup. Postup prijímania do zamestnania stanovený týmto ustanovením sa totiž netýka iba prijímania osôb, ktoré ešte nie sú v služobnom pomere v Spoločenstvách, ale tiež úradníkov a zamestnancov, ktorí už sú v službe. Ako rozhodol Súdny dvor vo svojom rozsudku z 5. decembra 1974 (Van Belle/Rada, 176/73, Zb. s. 1361, bod 10), nebolo by ani spravodlivé, ani v súlade so záujmom služby, keby sa toto konanie mohlo uplatniť iba vo vzťahu k uchádzačom, ktorí nie sú úradníkmi, hoci nahrádza interné alebo všeobecné výberové konanie, z ktorého uchádzači - úradníci nemôžu byť vylúčení.
74. Inými slovami, podľa vzoru všeobecného výberového konania (rozsudok Van Belle/Rada, už citovaný, bod 8), postup stanovený v článku 29 ods. 2 služobného poriadku nepredstavuje výlučne spôsob externého prijímania do zamestnania, na rozdiel od interného výberového konania alebo vymenovania do vyššej platovej triedy prostredníctvom povýšenia, pretože je prístupný tak externým uchádzačom, ktorí nie sú z inštitúcií Spoločenstva, ako aj iným uchádzačom, ktorí už sú v postavení úradníkov alebo zamestnancov.
75. Za týchto podmienok v rozpore s tým, čo tvrdí žalovaná, nemožno považovať vymenovanie úradníka v činnom postavení na vyššie pracovné miesto na základle článku 29 ods. 2 služobného poriadku alebo prijatie do zamestnania v rámci inštitúcie s účinkom prerušenia jeho služobného postupu. V takom prípade sa treba skôr domnievať, že postup zvolený menovacím orgánom musí byť prirovnaný k postupu povýšenia tak, ako rozhodol Súdny dvor vo svojom rozsudku Vlachos/Súdny dvor (už citovaný, bod 23) v súvislosti s obsadením pracovného miesta prostredníctvom interného výberového konania v rámci inštitúcie.
76. Keďže vymenovanie úradníka na vyššie pracovné miesto predstavuje postup v jeho kariére, nemôže byť spojené so znížením jeho platovej triedy alebo platového stupňa a následne poklesom jeho odmeny bez toho, aby bola porušená zásada, podľa ktorej je každý úradník oprávnený na služobný postup v rámci svojej inštitúcie a ktorá bola prevzatá do služobného poriadku.
77. Z tabuľky základných mesačných príjmov stanovených pre každú platovú triedu a platový stupeň v článku 66 služobného poriadku a prechodne v článku 2 prílohy XIII služobného poriadku totiž vyplýva, že akýkoľvek postup v kariére, dokonca v rámci platovej triedy, musí za normálnych okolností viesť k zvýšeniu základného mesačného príjmu a ak sa tak nestane, prinajmenšom k zachovaniu úrovne odmeny poberanej pred vymenovaním na vyššie pracovné miesto. Takýto mzdový postup zodpovedá cieľu uvedenému v odôvodnení 10 nariadenia č. 723/2004 a podporuje článok 46 služobného poriadku, ktorý pre prípad povýšenia stanovuje zaradenie úradníka do prvého, či dokonca druhého platového stupňa vyššej platovej triedy.
78. Po tretie vzhľadom na vyššie uvedené treba ešte stanoviť zaradenie, ktoré malo byť priznané žalobcovi v nadväznosti na jeho vymenovanie do pozície riaditeľa.
79. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že pracovné miesto, akým je post riaditeľa, môže byť zaradené do platových tried A*14 a A*15 v súlade s prílohou XIII.1 („Typy pracovných miest v prechodnom období“) služobného poriadku. Keďže osobitný postup stanovený v článku 29 ods. 2 služobného poriadku môže byť prirovnaný k povýšeniu, ak sa vzťahuje na úradníka alebo zamestnanca v činnom postavení, ako vyplýva z bodu 75 tohto rozsudku, treba sa inšpirovať riešením uplatneným samotným zákonodarcom Spoločenstva v článku 5 ods. 5 prílohy XIII služobného poriadku a stanoviť tak v súlade s článkom 7 ods. 5 tej istej prílohy zaradenie do „nasledovnej vyššej platovej triedy“, teda v prejednávanej veci do platovej triedy A*15, keďže žalobca bol pred svojím vymenovaním na pozíciu riaditeľa vedúci útvaru v platovej triede A*14.
80. Takéto riešenie sa uplatní o to viac, že je v súlade s povinnosťou starostlivosti, ktorá prináleží administratíve a ktorá podľa ustálenej judikatúry predovšetkým znamená, že ak príslušný orgán rozhoduje o situácii úradníka, zoberie do úvahy všetky skutočnosti, ktoré môžu byť určujúce pre jeho rozhodnutie a zohľadňuje pritom nielen záujem služby, ale aj záujem dotknutého úradníka (rozsudok Súdneho dvora z 29. júna 1994, Klinke/Súdny dvor, C‑298/93 P, Zb. s. I‑3009, bod 38; rozsudky Súdu prvého stupňa z 20. júna 1990, Burban/Parlament, T‑133/89, Zb. s. II‑245, bod 27, a z 1. júna 1999, Rodríguez Pérez a i./Komisia, T‑114/98 a T‑115/98, Zb. VS s. I‑A‑97 a II‑529, bod 32). V prejednávanej veci totiž bez toho, aby to bolo v rozpore s platnými štatutárnymi pravidlami, mal žalobca legitímny záujem na tom, aby sa neznížila jeho odmena po tom, ako bol vymenovaný na vyššie pracovné miesto na základe uznania jeho osobných zásluh.
81. Napokon, pokiaľ ide o návrhy žaloby týkajúce sa obnovenia služobného postupu žalobcu, treba skonštatovať, že sa na ne vzťahujú opatrenia, ktoré žalovaná bude vyzvaná prijať, aby zabezpečila vykonanie tohto rozsudku.
82. Vzhľadom na predchádzajúce je potrebné vyvodiť záver, že menovací orgán porušil zásadu, podľa ktorej je každý úradník oprávnený na služobný postup v rámci jeho inštitúcie, tým, že priznal žalobcovi vymenovanému na vyššie pracovné miesto po 1. máji 2004 na základe postupu prijímania do zamestnania, ktorý bol vyhlásený pred týmto dátumom podľa článku 29 ods. 2 služobného poriadku, zaradenie do nižšej platovej triedy a platového stupňa, ako sú tie, do ktorých bol zaradený pred svojím vymenovaním.
83. Následne bez toho, aby bolo potrebné preskúmať ostatné tvrdenia uvedené na podporu prvého, tretieho a štvrtého žalobného dôvodu, ako aj druhý žalobný dôvod a vznesenú námietku nezákonnosti článku 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku, napadnuté rozhodnutie treba zrušiť.
O trovách
84. Ako rozhodol Súd pre verejnú službu vo svojom rozsudku z 26. apríla 2006, Falcione/Komisia (F‑16/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, body 77 až 86), dovtedy, kým nenadobudne účinnosť Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu a predovšetkým osobitné ustanovenia týkajúce sa trov konania, treba uplatňovať Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev uplatniteľný mutatis mutandis
na Súd pre verejnú službu na základe článku 3 ods. 4 rozhodnutia Rady 2004/752/ES, Euratom z 2. novembra 2004, ktorým sa zriaďuje Súd pre verejnú službu Európskej únie (Ú. v. EÚ L 333, s. 7), až do nadobudnutia účinnosti Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu.
85. Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalovaná nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
86. Okrem iného podľa článku 87 ods. 4 prvého pododseku toho istého rokovacieho poriadku členské štáty a inštitúcie, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci konania, znášajú svoje vlastné trovy konania. V dôsledku toho Rada ako vedľajší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.
Výrok
Z týchto dôvodov
SÚD PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora)
rozhodol a vyhlásil:
1. Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 18. mája 2005, ktorým bol pán da Silva zaradený na miesto riaditeľa do platovej triedy A*14 platového stupňa 2, sa zrušuje.
2. Komisia Európskych spoločenstiev znáša trovy konania pána da Silva, ako aj svoje vlastné trovy konania.
3. Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.