62019TJ0688_RES
Vec T‑688/19
VeriGraft AB
proti
Výkonnej agentúre pre Európsku radu pre inováciu a MSP
Rozsudok Všeobecného súdu (deviata komora) z 2. marca 2022
„Arbitrážna doložka – Dohoda o poskytnutí grantu uzatvorená v rámci rámcového programu pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ – Vypovedanie dohody – Odborné pochybenie – Postavenie príjemcu grantu alebo osoby konajúcej v mene príjemcu alebo na jeho účet“
Súdne konanie – Podanie návrhu na Všeobecný súd na základe arbitrážnej doložky – Právomoc Všeobecného súdu vymedzená výlučne článkami 256 a 272 ZFEÚ a arbitrážnou doložkou – Právomoc rozhodnúť o žalobe o neplatnosť rozhodnutia o vypovedaní dohody o poskytnutí grantu – Posúdenie
(Články 256 a 272 ZFEÚ)
(pozri body 52, 53)
Súdne konanie – Podanie návrhu na Všeobecný súd na základe arbitrážnej doložky – Určenie práva uplatniteľného na zmluvu – Uplatnenie práva Európskej únie ako hlavného prameňa práva – Subsidiárne uplatnenie vnútroštátneho práva – Uplatnenie Charty základných práv bez ohľadu na uplatniteľné právo zakotvené v uvedenej zmluve – Právomoc Všeobecného súdu preskúmať údajné porušenie práva žalobcu na obranu
(Článok 272 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 41; nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 966/2012 a č. 1291/2013)
(pozri body 55, 61 – 63)
Súdne konanie – Predloženie nových žalobných dôvodov počas súdneho konania – Žalobný dôvod uvedený po prvýkrát v štádiu repliky – Žalobný dôvod založený na okolnostiach, ktoré vyšli najavo v priebehu konania – Prípustnosť
(Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 84 ods. 1)
(pozri body 59, 60)
Priemysel – Činnosti potrebné na zabezpečenie konkurencieschopnosti priemyslu – Výskum a technický rozvoj – Rámcový program pre výskum a inováciu „Horizont 2020“ – Dohoda o poskytnutí grantu – Rozhodnutie Výkonnej agentúry pre malé a stredné podniky (EASME) o vypovedaní – Konanie vedúce k prijatiu individuálneho opatrenia – Právo na obranu – Povinnosť vypočuť dotknutú osobu pred prijatím rozhodnutia, ktoré jej spôsobuje ujmu – Rozsah
[Charta základných práv Európskej únie, článok 41 ods. 2 písm. a)]
(pozri body 65, 66, 72, 73)
Priemysel – Činnosti potrebné na zabezpečenie konkurencieschopnosti priemyslu – Výskum a technický rozvoj – Rámcový program pre výskum a inováciu „Horizont 2020“ – Dohoda o poskytnutí grantu – Rozhodnutie Výkonnej agentúry pre malé a stredné podniky (EASME) o vypovedaní – Vypovedanie podľa článku 50.3.1 dohody o poskytnutí grantu – Podmienky – Rozsah
(pozri body 99 – 102, 108, 109)
Zhrnutie
Žalobkyňa, VeriGraft AB, je švédska biotechnologická spoločnosť, ktorú v roku 2005 založili A a B, dvaja vyučujúci na švédskej univerzite. Špecializuje sa na odvetvie vývoja individualizovaných transplantátov, vyrábaných v procese kultivácie ľudských tkanív, určených na použitie v regeneratívnej medicíne. A, ktorá pôvodne vlastnila 41 % základného imania žalobkyne, postupne od roku 2014 previedla všetky svoje podiely, a okrem toho bola členkou správnej rady žalobkyne až do júla 2015, než bola jej pracovná zmluva 1. októbra 2016 vypovedaná.
Výkonná agentúra pre malé a stredné podniky (EASME) (
1
) žalobkyni v roku 2017 v rámci rámcového programu pre výskum a inovácie „Horizont 2020“ (
2
) a realizácie nástroja na podporu inovácií v malých a stredných podnikoch (MSP) (
3
) poskytla grant. Žalobkyňa totiž predložila návrh týkajúci sa uvádzania na trh individualizovaného kardiovaskulárneho produktu zodpovedajúceho projektu „Individualizované žily pochádzajúce z kultivácie ľudských tkanív ako prvá liečba pre pacientov trpiacich chronickou žilovou nedostatočnosťou P‑TEV“. Z dohody o poskytnutí grantu podpísanej medzi žalobkyňou a EASME vyplývalo dodržiavanie „najvyšších štandardov integrity výskumu“ (článok 34.1) a osobitných etických požiadaviek v prípade „činností, ktoré vyvolávajú etické otázky“ (článok 34.2).
V nadväznosti na vyšetrovanie Univerzity v Göteborgu, ktoré zapojilo švédsky Ústredný etický výbor (ďalej len „CEPN“), týkajúce sa tvrdení o nesprávnom postupe pri vedeckých výskumoch, ktoré viedla A, bolo odporučené jej prepustenie. Samotná EASME po tom, čo preskúmala pokrok v projekte P‑TEV a vykonala niekoľko etických auditov týkajúcich sa žalobkyne, v nadväznosti na postup stanovený v článku 50.3.2 dohody o poskytnutí grantu a po tom, čo si v tejto súvislosti od žalobkyne vyžiadala písomné pripomienky, žalobkyňu prostredníctvom listov informovala o svojom zámere vypovedať uvedenú dohodu: najprv v októbri 2018 o skutočnosti, že päť nevyriešených etických problémov, ktoré podľa EASME predstavujú „vážne porušenie“ povinností žalobkyne podľa článku 50.3.1 písm. l) dohody naďalej pretrváva, neskôr vo februári a apríli 2019 o skutočnosti, že CEPN rozhodol, že A, spoluzakladateľka žalobkyne, sa v publikáciách, ktoré neskôr slúžili na podporu vedeckého hodnotenia, ktoré EASME vypracovala na účel poskytnutia grantu, dopustila chýb, ktoré podľa EASME predstavujú zo strany žalobkyne „závažné odborné pochybenie“ podľa článku 50.3.1 písm. f) dohody. Žalobkyňa pred Všeobecným súdom na základe článku 272 ZFEÚ tvrdila, že vypovedanie dohody o poskytnutí grantu zo strany EASME bolo neplatné.
Všeobecný súd vo svojom rozsudku najprv vyhlásil, že má právomoc preskúmať žalobný dôvod založený na porušení práva na obranu v rámci žaloby podanej na základe článku 272 ZFEÚ. Okrem toho z vecného hľadiska ide o prvú vec, v ktorej Všeobecný súd dospel k záveru, že agentúra Únie nesprávne vypovedala dohodu o poskytnutí grantu, uzavretú v rámci rámcového programu Horizont 2020, z dôvodu odborného pochybenia.
Posúdenie Všeobecným súdom
Pokiaľ ide o žalobný dôvod založený na porušení práva na obranu, Všeobecný súd na úvod pripomenul, že okolnosť, že právo uplatniteľné na dotknutú zmluvu nezabezpečuje rovnaké záruky ako tie, ktoré priznáva Charta základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta)“ a všeobecné zásady práva Únie, EASME neoslobodzuje od jej povinnosti zabezpečiť ich dodržiavanie vo vzťahu k jej zmluvným stranám. Ak sa totiž zmluvné strany rozhodnú vo svojej zmluve prostredníctvom arbitrážnej doložky zveriť súdu Únie právomoc rozhodovať o sporoch týkajúcich sa tejto zmluvy, tento súd bude mať právomoc posúdiť prípadné porušenia Charty a všeobecných zásad práva Únie bez ohľadu na uplatniteľné právo zakotvené v uvedenej zmluve. V dôsledku toho má Všeobecný súd právomoc preskúmať uvedený žalobný dôvod. Pokiaľ ide o vec samu, Všeobecný súd uviedol, že podľa článku 41 Charty sa právo byť vypočutý uplatňuje všeobecne. Keď sa individuálne opatrenie môže dotknutej osoby nepriaznivo dotýkať, toto právo znamená, že dotknutej osobe sa pred prijatím rozhodnutia, ktoré sa jej týka, musí umožniť, aby účinne vyjadrila svoje stanovisko k existencii a relevantnosti skutočností a okolností prejednávanej veci. V prejednávanej veci Všeobecný súd poznamenal, že dôvody vypovedania dohody o poskytnutí grantu boli žalobkyni oznámené v druhom predbežnom informatívnom liste z 18. februára 2019 a že žalobkyňa mohla zaujať k tejto veci stanovisko, takže EASME neporušila právo žalobkyne byť vypočutá.
Pokiaľ ide ďalej o žalobný dôvod založený na porušení článku 50.3.1 písm. f) dohody, Všeobecný súd konštatoval, ako sa uvádza v uvedenom predbežnom informatívnom liste, že EASME vypovedala dohodu o poskytnutí grantu práve na základe tohto článku, a to z dôvodu, že A bola uznaná vinnou z odborného pochybenia. Všeobecný súd okrem toho poznamenal, že EASME vyjadrila názor, že práve odborné pochybenie, ktorého sa dopustila A, a nie akékoľvek pochybenie, ktorého sa dopustila samotná žalobkyňa, vyvolalo pochybnosti o schopnosti žalobkyne realizovať projekt P‑TEV, pričom príjemcom v uvedenej dohode nebola A, ale žalobkyňa. Keďže žalobkyňa okrem toho pracovnú zmluvu A vypovedala v decembri 2016, A opustila správnu radu žalobkyne v júli 2015 a podiel A na základnom imaní žalobkyne bol v čase podania žiadosti o poskytnutie grantu na projekt P‑TEV a až do predaja celého tohto podielu nižší, než je podľa švédskeho práva obchodných spoločností prahová hodnota umožňujúca prijímať rozhodnutia v mene žalobkyne, Všeobecný súd konštatoval, že A nepatrila do kategórie osôb, na ktoré sa vzťahuje článok 50.3.1 písm. f) dohody o poskytnutí grantu. Všeobecný súd vyvodil záver, že vypovedanie dohody o poskytnutí grantu zo strany EASME podľa článku 50.3.1 písm. f) uvedenej dohody z dôvodu, ktorý táto agentúra uviedla, bolo nedôvodné. V tejto súvislosti uviedol, pokiaľ ide o tvrdenia, ktoré EASME vzniesla v priebehu súdneho konania, že tieto tvrdenia predstavujú nové odôvodnenie vypovedania zmluvy o poskytnutí grantu, ktoré by nevyhnutne narušilo účinnosť postupu vypovedania stanoveného v článku 50.3.2 tejto dohody, ak by bolo prijaté. Napokon Všeobecný súd tiež odmietol tvrdenia EASME založené na nesprávnom predpoklade, že žalobkyňa jej úmyselne zatajila chyby vo výskumoch, ktoré mali vplyv na práce citované v návrhu týkajúcom sa projektu P‑TEV.
Vzhľadom na tieto úvahy Všeobecný súd rozhodol, že rozhodnutie EASME vypovedať dohodu o poskytnutí grantu uzavretú so spoločnosťou VeriGraft je neplatné.
(
1
)	Táto agentúra, ktorá bola zriadená vykonávacím rozhodnutím Komisie zo 17. decembra 2013, ktorým sa zriaďuje Výkonná agentúra pre malé a stredné podniky a zrušujú rozhodnutia 2004/20/ES a 2007/372/ES (2013/771/EÚ) (Ú. v. EÚ L 341, 2013, s. 73), sa od 1. apríla 2021 stala Výkonnou agentúrou pre Európsku radu pre inovácie a MSP (Eismea).
(
2
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1291/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa zriaďuje program Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a zrušuje rozhodnutie č. 1982/2006/ES (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 104) (ďalej len „rámcový program Horizont 2020“).
(
3
)	Rozhodnutie Rady 2013/743/EÚ z 3. decembra 2013, ktorým sa zriaďuje osobitný program na vykonávanie programu Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2006/971/ES, 2006/972/ES, 2006/973/ES, 2006/974/ES a 2006/975/ES (2013/743/EÚ) (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 965).