62025CJ0062
TIESAS SPRIEDUMS (astotā palāta)
2026. gada 26. martā (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Patērētāju aizsardzība – Direktīva 98/6/EK – Produktu cenu norādīšana – 2. panta a) punkts – Jēdziens “pārdošanas cena” – Tirdzniecība tiešsaistē – Paušāla apstrādes maksa, ja kopējais pasūtījums ir mazāks par minimālo summu – Šīs maksas neiekļaušana attiecīgā produkta pārdošanas cenā
Lietā C‑62/25
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Bundesgerichtshof (Federālā augstākā tiesa, Vācija) iesniegusi ar 2025. gada 23. janvāra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2025. gada 29. janvārī, tiesvedībā
Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
pret
JZ,
TIESA (astotā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja O. Spinjana‑Matei [O. Spineanu‑Matei], tiesneši N. Pisarra [N. Piçarra] (referents) un N. Fengers [N. Fenger],
ģenerāladvokāts: N. Emiliu [N. Emiliou],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. vārdā – P. Wassermann, Rechtsanwalt,
–
Vācijas valdības vārdā – J. Möller un P. Wagner, pārstāvji,
–
Eiropas Komisijas vārdā – P. Kienapfel un B.‑R. Killmann, pārstāvji,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/6/EK (1998. gada 16. februāris) par patērētāju aizsardzību, norādot patērētājiem piedāvāto produktu cenas (OV 1998, L 80, 27. lpp.), 2. panta a) punkta interpretāciju.
2
Šis lūgums iesniegts tiesvedībā starp Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. (Federālā patērētāju tiesību aizsardzības centru un asociāciju apvienība, Vācija; turpmāk tekstā – “BV”) un tiešsaistes veikala apsaimniekotāju JZ par iespējamo pienākumu tā interneta vietnē piedāvāto preču pārdošanas cenā iekļaut paušālu apstrādes maksu, kas jāsedz gadījumā, ja pasūtījums ir mazāks par minimālo summu.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
3
Direktīvas 98/6 2., 6. un 12. apsvērumā teikts:
“(2)
[..] patērētājiem jāgarantē augsts aizsardzības līmenis; [..] [Eiropas] Kopienai jāsniedz savs ieguldījums konkrētas darbības veidā, kas atbalstītu un papildinātu dalībvalstu īstenoto politiku saistībā ar precīzu, pārredzamu un nepārprotamu informāciju patērētājiem par viņiem piedāvāto produktu cenām;
[..]
(6)
[..] pienākums norādīt pārdošanas cenu un vienības cenu dod ievērojamu ieguldījumu patērētāju informācijas uzlabošanā, jo tas ir vieglākais ceļš, kā patērētājiem dot iespēju novērtēt un salīdzināt produktu cenu vislabākajā veidā, un tādējādi izdarīt uz informāciju un vienkāršiem salīdzinājumiem balstītu izvēli;
[..]
(12)
[..] Kopienas līmeņa noteikumi var nodrošināt viendabīgu un pārredzamu informāciju, kas iekšējā tirgū dos labumu visiem patērētājiem [..].”
4
Šīs direktīvas 1. pants izteikts šādā redakcijā:
“Šīs direktīvas mērķis ir noteikt pārdošanas cenas un mērvienības cenas norādīšanu produktiem, ko tirgotāji piedāvā patērētājiem, lai uzlabotu patērētāju informāciju un veicinātu cenu salīdzināšanu.”
5
Minētās direktīvas 2. pantā paredzēts:
“Šajā direktīvā:
a)
“pārdošanas cena” nozīmē produkta vienības vai dotā daudzuma galīgo cenu, ieskaitot [pievienotās vērtības nodokli (PVN)] un visus citus nodokļus;
[..].”
6
Šīs pašas direktīvas 4. panta 1. punkts formulēts šādi:
“Pārdošanas cenai un vienības cenai jābūt nepārprotamai, viegli nosakāmai un skaidri salasāmai. [..]”
Vācijas tiesības
7
Preisangabenverordnung (Noteikumi par cenu norādīšanu), redakcijā, kas piemērojama pamatlietā (turpmāk tekstā – “PAngV”), 2. panta 3. punktā paredzēts:
“Šajos noteikumos piemēro šādas definīcijas:
[..]
3.   “kopējā cena” – cena, ieskaitot apgrozījuma nodokli un citus cenas elementus, kas jāmaksā par preci vai pakalpojumu.”
8
PAngV 3. panta 1. punkts formulēts šādi:
“Personai, kura kā uzņēmējs patērētājiem piedāvā preces vai pakalpojumus vai kura kā preču piegādātājs vai pakalpojumu sniedzējs izvieto patērētājiem paredzētu reklāmu, norādot cenas, jānorāda to kopējā cena.”
9
Saskaņā ar PAngV 6. panta 1. un 2. punktu:
“(1)   Personai, kas kā uzņēmējs piedāvā patērētājiem preces vai pakalpojumus, lai noslēgtu distances līgumu, papildus informācijai, kas prasīta 3. panta 1. un 2. punktā un 4. panta 1. un 2. punktā, jānorāda:
1.
ka par precēm vai pakalpojumiem pieprasītās cenas ietver [PVN] un citus cenas elementus, un
2.
ja ir jāmaksā transporta, piegādes vai nosūtīšanas izmaksas vai citas papildu izmaksas.
(2)   Ja ir jāmaksā transporta, piegādes vai nosūtīšanas izmaksas vai citas papildu izmaksas, jānorāda to summa, ja to var pamatoti aprēķināt iepriekš.”
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
10
JZ, izmantojot interneta vietni www.staubsaugerservice.de, tirgo putekļsūcēju palīgmateriālus, piederumus un rezerves daļas. 2022. gada 1. jūnijā viņš šajā vietnē piedāvāja putekļsūcēju filtrēšanas maisiņus par cenu 14,90 EUR un tīmekļvietnes augšmalā iekļāva norādes “bezmaksas piegāde 24 stundu laikā visā Vācijā” un “piegādes izmaksas ir iekļautas”.
11
Pa labi no norādītās cenas bija zvaigznīte. Novietojot kursoru uz tās, parādījās šāda norāde: “Ieskaitot PVN un pieskaitot papildmaksu.” Norādītā cena kā tāda nemainījās. Noklikšķinot uz zvaigznītes, klients tika novirzīts uz interneta vietnes apakšlapu, kurā bija ietverta šāda informācija:
“Papildmaksa
[..] Atkarībā no preču vērtības var rasties neatlīdzināma paušāla darījuma apstrādes maksa 3,95 EUR (preču vērtībai no 11 EUR) un 9 EUR (preču vērtībai līdz 11 EUR). Sākot no preču vērtības 29 EUR, šī paušālā apstrādes maksa/piemaksa principā nav jāmaksā.”
12
Pēc tam, kad klients izvēlēto preci bija ievietojis iepirkumu grozā, aplūkojot groza saturu, parādījās cenas norāde 14,90 EUR un arī vēl otra summa 3,95 EUR ar norādi “Uzcenojums/Atlaide par minimālo daudzumu (nav jāmaksā, sākot no pirkuma vērtības 29 EUR)”.
13
Tā kā BV šo cenas norādi uzskatīja par negodīgu, tā cēla prasību Landgericht Hannover (Hannoveres apgabaltiesa, Vācija), kurā tā citastarp prasīja piespriest JZ pārtraukt piedāvāt preces internetā, norādot cenas, kurās nav iekļauta paušāla darījuma apstrādes maksa. Minētā tiesa šo prasību apmierināja.
14
Pēc JZ iesniegtās apelācijas sūdzības Oberlandesgericht Celle (Federālās zemes Augstākā tiesa Cellē, Vācija) noraidīja BV prasību, nospriezdama, ka paušālā apstrādes maksa, kas tiek prasīta tikai tad, ja pasūtījuma kopējā vērtība, kurā ietilpst attiecīgā prece un, iespējams, citas preces, ir mazāka par noteiktu summu, ir jānorāda atsevišķi, jo tā nav daļa no attiecīgās preces kopējās cenas.
15
BV iesniedza revīzijas sūdzību (Revision) Bundesgerichtshof (Federālā augstākā tiesa, Vācija), proti, iesniedzējtiesā. Iesniedzējtiesas ieskatā atbilde uz jautājumu, vai paušāla apstrādes maksa, no kuras klients ir atbrīvots tikai tad, ja viņa pasūtījuma vērtība pārsniedz noteiktu summu, ir jāiekļauj produkta vienības pārdošanas cenā Direktīvas 98/6 2. panta a) punkta izpratnē, skaidri neizriet no šīs tiesību normas formulējuma, kurā pārdošanas cena ir definēta ne vien kā “produkta vienības galīgā cena”, bet arī kā produkta “dotā daudzuma” galīgā cena.
16
Atgādinot Tiesas judikatūru, saskaņā ar kuru produkta pārdošanas cenā noteikti ir jāiekļauj visi obligātie un paredzamie cenas elementi, kuri noteikti ir jāsedz patērētājam un kuri veido finanšu atlīdzību par šā produkta iegādi, minētā tiesa konkrētāk pauž šaubas, vai attiecīgā paušālā apstrādes maksa patērētājam ir obligāta un paredzama. Iesniedzējtiesa sliecas domāt, ka šī maksa nebūtu jāiekļauj pārdošanas cenā Direktīvas 98/6 2. panta a) punkta izpratnē. Tās ieskatā – labākais veids, kā izvairīties no patērētāja maldināšanas, ir, pirmkārt, norādīt pārdošanas cenu, neskaitot paušālu maksu par apstrādi, un, otrkārt, informēt patērētāju, ka šī maksa tiek piemērota, ja pasūtījuma summa ir mazāka par noteiktu slieksni, norādot tās apmēru.
17
Šādos apstākļos Bundesgerichtshof (Federālā augstākā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai paušāla maksa par darījuma apstrādi, kas nav jāmaksā tikai tad, ja kopējā pasūtījuma vērtība pārsniedz minimālo summu, jāierēķina norādāmajā produkta vienības pārdošanas cenā Direktīvas [98/6] 2. panta a) punkta izpratnē?”
Par prejudiciālo jautājumu
18
Ar vienīgo uzdoto jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai Direktīvas 98/6 2. panta a) punkts jāinterpretē tādējādi, ka jēdzienā “pārdošanas cena” ir jāiekļauj paušāla apstrādes maksa, kura, pirmkārt, variē atkarībā no pircēja pasūtītā konkrētā produkta, kā arī – attiecīgā gadījumā – citu pasūtīto produktu kopējās summas un kura, otrkārt, ir jāmaksā tikai tad, ja šā pasūtījuma kopējā vērtība ir mazāka par noteiktu minimālo summu.
19
Direktīvas 98/6 2. panta a) punktā “pārdošanas cena” ir definēta kā produkta vienības vai dotā daudzuma galīgā cena, proti, ieskaitot PVN un visus papildu nodokļus.
20
Pārdošanas cenai kā galīgajai cenai ir jāietver visi obligātie un paredzamie cenas elementi, proti, elementi, kuru samaksa noteikti jāveic patērētājam un kuri veido finanšu atlīdzību par attiecīgā produkta iegādi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 29. jūnijs, Verband Sozialer Wettbewerb (Nododams iepakojums), C‑543/21, EU:C:2023:527, 19. punkts un tajā minētā judikatūra).
21
No lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu, pirmkārt, izriet, ka paušāla apstrādes maksa tiek piemērota tikai tad, ja iegādāto preču kopējā vērtība ir mazāka par noteiktu minimālo vērtību. Otrkārt, kad šī paušālā maksa ir piemērojama, tās apmērs variē atkarībā no nopirkto preču kopējās summas.
22
Lai gan šī paušālā apstrādes maksa ir iekļauta ar attiecīgā produkta iegādi saistītajā finansiālajā atlīdzībā, to tomēr nevar uzskatīt par patērētājam “obligātu”. Proti, patērētājs var izvairīties no šīs maksas, pērkot vairākus – pat atšķirīgus – produktus, lai sasniegtu prasīto minimālo vērtību. Tomēr valsts tiesai ir jāpārbauda, vai šī iespēja izvairīties no paušālas apstrādes maksas ir reāla, it īpaši, ņemot vērā šīs minimālās vērtības apmēru.
23
Šīs maksas iekļaušana Direktīvas 98/6 2. panta a) punktā minētajā “pārdošanas cenā” tādējādi varētu apdraudēt šīs cenas galīgumu šā sprieduma 20. punktā atgādinātās judikatūras izpratnē. Tāpēc tā nav jāiekļauj jēdzienā “pārdošanas cena”.
24
Šo secinājumu apstiprina arī Direktīvas 98/6 mērķi, kas izklāstīti tās 1. pantā, lasot to šīs direktīvas 6. apsvēruma gaismā, proti, uzlabot patērētāju informēšanu un atvieglot pārdošanas cenu salīdzināšanu produktiem, ko tirgotāji piedāvā patērētājiem, lai patērētāji varētu izdarīt informācijā balstītu izvēli. Šajā ziņā šīs direktīvas 12. apsvērumā ir precizēts, ka tās mērķis ir nodrošināt viendabīgu un pārredzamu informāciju, kas iekšējā tirgū dos labumu visiem patērētājiem.
25
Turklāt saskaņā ar minētās direktīvas 4. panta 1. punktu, lasot to šīs direktīvas 2. apsvēruma gaismā, lai šī patērētājam sniegtā informācija būtu precīza, pārredzama un nepārprotama, patērētājiem piedāvāto produktu pārdošanas cenai ir jābūt nepārprotamai, viegli nosakāmai un skaidri salasāmai.
26
Šajā gadījumā, pirmkārt, paušālā apstrādes maksa ir piemērojama tikai dažiem attiecīgā produkta pirkumiem, proti, kad pasūtījuma kopējā summa ir mazāka par noteiktu minimālo summu. Otrkārt, atkarībā no pirkuma kopējās summas var tikt piemērotas dažādas paušālas apstrādes maksas. Šādos apstākļos šo maksu summas iekļaušana produkta pārdošanas cenā Direktīvas 98/6 2. panta a) punkta izpratnē patērētājus pakļautu riskam veikt nepareizus salīdzinājumus (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2023. gada 29. jūnijs, Verband Sozialer Wettbewerb (Nododams iepakojums), C‑543/21, EU:C:2023:527, 26. punkts).
27
Savukārt – kā pamatoti norāda iesniedzējtiesa – skaidra norāde par, iespējams, piemērojamo paušālo apstrādes maksu apmēru atsevišķi un papildus attiecīgā produkta pārdošanas cenai ļauj patērētājiem novērtēt un salīdzināt šāda produkta cenas un pirkumu izvēlēties apzināti, pamatojoties uz vienkāršiem salīdzinājumiem, atbilstoši Direktīvas 98/6 mērķiem, kas atgādināti šā sprieduma 24. punktā, kā arī prasībai par šo cenu pārredzamību un nepārprotamību, kas minēta šīs direktīvas 2. apsvērumā (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2023. gada 29. jūnijs, Verband Sozialer Wettbewerb (Nododams iepakojums), C‑543/21, EU:C:2023:527, 27. punkts).
28
Šajā kontekstā samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs vidusmēra patērētājs var summēt produkta cenu un paušālo maksu, lai noteiktu kopējo summu, kura tam ir jāmaksā pirkuma brīdī (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2023. gada 29. jūnijs, Verband Sozialer Wettbewerb (Nododams iepakojums), C‑543/21, EU:C:2023:527, 28. punkts).
29
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos iemeslus, uz uzdoto jautājumu jāatbild, ka Direktīvas 98/6 2. panta a) punkts jāinterpretē tādējādi, ka jēdzienā “pārdošanas cena” nav jāiekļauj paušāla apstrādes maksa, kura, pirmkārt, variē atkarībā no pircēja pasūtītā konkrētā produkta, kā arī – attiecīgā gadījumā – citu pasūtīto preču kopējās summas un kura, otrkārt, ir jāmaksā tikai tad, ja šā pasūtījuma kopējā vērtība ir mazāka par pārdevēja noteiktu minimālo summu, ar nosacījumu, ka šī maksa ir skaidri norādīta un šī summa nav noteikta tā, lai minētās maksas piemērošana būtu praktiski obligāta.
Par tiesāšanās izdevumiem
30
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (astotā palāta) nospriež:
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/6/EK (1998. gada 16. februāris) par patērētāju aizsardzību, norādot patērētājiem piedāvāto produktu cenas, 2. panta a) punkts
jāinterpretē tādējādi, ka
jēdzienā “pārdošanas cena” nav jāiekļauj paušāla apstrādes maksa, kura, pirmkārt, variē atkarībā no pircēja pasūtītā konkrētā produkta, kā arī – attiecīgā gadījumā – citu pasūtīto preču kopējās summas un kura, otrkārt, ir jāmaksā tikai tad, ja šā pasūtījuma kopējā vērtība ir mazāka par pārdevēja noteiktu minimālo summu, ar nosacījumu, ka šī maksa ir skaidri norādīta un šī summa nav noteikta tā, lai minētās maksas piemērošana būtu praktiski obligāta.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.