PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)
2007. gada 13. februārī
Lieta T‑354/04
Gaetano Petralia
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Ierēdņi – Pagaidu darbinieki – Zinātniskais personāls – Klasificēšana pakāpē
Priekšmets Prasība atcelt Komisijas 2003. gada 7. oktobra lēmumu par prasītāja galīgo klasificēšanu B5 pakāpes 3. līmenī un 2004. gada
13. maija lēmumu, ar ko noraida prasītāja sūdzību
Nolēmums Prasību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.
Kopsavilkums
1.      Ierēdņi – Pagaidu darbinieki – Pieņemšana darbā – Darbinieks, kas pieņemts darbā saskaņā ar Pārējo darbinieku nodarbināšanas
kārtības 2. panta d) apakšpunktu
(Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta d) apakšpunkts un 8. panta ceturtā daļa)
2.      Ierēdņi – Civildienesta noteikumi – Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība – Kritēriji klasificēšanai pakāpē, pieņemot darbā
ierēdni – Piemērošana pagaidu darbiniekiem
(Civildienesta noteikumu 31. pants)
3.      Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Iecelšana pakāpē – Iecelšana augstākā karjeras pakāpē
(Civildienesta noteikumu 5. pants, 31. panta 2. punkts un I pielikums)
4.      Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Iecelšana pakāpē – Iecelšana augstākā karjeras pakāpē
(Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts)
5.      Ierēdņi – Principi – Tiesiskās paļāvības aizsardzība – Nosacījumi
6.      Ierēdņi – Vienlīdzīga attieksme
1.      No Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 8. panta ceturtās daļas pirmā un otrā ievilkuma skaidri izriet, ka minētās kārtības
2. panta d) apakšpunktā paredzētos pagaidu darbiniekus var pieņemt darbā gan kā zinātniskos un tehniskos darbiniekus, gan
kā darbiniekus administratīvu pienākumu veikšanai. Tomēr, lai ipso facto ietilptu zinātnisko darbinieku kategorijā, nepietiek, ka darbinieks ir pieņemts darbā saskaņā ar Kārtības 2. panta d) apakšpunktu,
lai uz pagaidu laiku ieņemtu pastāvīgu amatu, kas tiek atalgots kā pētniecisks un ieguldījumu darbs.
(skat. 65. punktu)
2.      Pat ja Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības noteikumos nav skaidri paredzēts, ka Civildienesta noteikumu 31. pants par
kritērijiem ierēdņu klasificēšanai pakāpē, pieņemot darbā, būtu piemērojams pagaidu darbiniekiem, šajā normā ietvertie noteikumi
tomēr ir pamatoti piemērojami pagaidu darbiniekiem saskaņā ar labas pārvaldības principu.
(skat. 5. un 85. punktu)
Atsauces
Pirmās instances tiesa: 1998. gada 17. novembris, T‑217/96 Fabert-Goossens/Komisija, Recueil FP, I‑A‑607. un II‑1841. lpp., 41. punkts; 1999. gada 6. jūlijs, T‑203/97 Forvass/Komisija, Recueil FP, I‑A‑129. un II‑705. lpp., 42. punkts; 2003. gada 17. decembris, T‑133/02 Chawdhry/Komisija, Recueil FP, I‑A‑329. un II‑1617. lpp., 35. punkts.
3.      Ja ar Civildienesta notikumu 31. panta 2. punktu iecēlējinstitūcijai vai – attiecībā uz pagaidu darbiniekiem – iestādei, kura
ir tiesīga noslēgt darba līgumus, ir piešķirta iespēja pieņemt ierēdni vai pagaidu darbinieku darbā augstākā karjeras pakāpē,
tad šīs iespējas izmantošana tomēr ir jāsaskaņo ar “karjeras” jēdziena prasībām, kuras izriet no Civildienesta noteikumu 5. panta
un I pielikuma. Tādējādi pieņemt darbā augstākā karjeras pakāpē drīkst tikai izņēmuma kārtā.
Šajā sakarā, ja iekšējos noteikumos par rīcības brīvības izmantošanu, kas paredzēta Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punktā,
kā alternatīvi gadījumi, uz kuriem var atsaukties, lai pieņemtu darbā augstākā karjeras pakāpē, ir paredzēta īpaša kvalifikācija
un īpašas dienesta vajadzības, kuru dēļ ir jāpieņem darbā īpaši kvalificēts darbinieks, tad iecēlējinstitūcijai vai iestādei,
kura ir tiesīga noslēgt darba līgumus, ir konkrēti jāizvērtē, vai tā tas ir darbā nesen pieņemtā ierēdņa vai pagaidu darbinieka
gadījumā, kad ir jāizmanto Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punktā paredzētās priekšrocības. Ja iestāde konstatē, ka konkrētais
gadījums atbilst kādam no iepriekš minētajiem, tad tai ir jāveic konkrēta šīs normas iespējamās piemērošanas izvērtēšana.
Šajā stadijā tā var, ņemot vērā vispārējās dienesta intereses, izlemt, vai personai ir vai nav jāpiešķir augstāka karjeras
pakāpe. Minētajā 31. panta 2. punktā izmantotais darbības vārds “var” nozīmē, ka šai iestādei nav pienākuma piemērot šo normu
un ka nesen darbā pieņemtajiem ierēdņiem un pagaidu darbiniekiem nav subjektīvu tiesību uz šādu klasificēšanu.
No iepriekš minētā izriet, ka iecēlējinstitūcijai vai iestādei, kura ir tiesīga noslēgt darba līgumus, Civildienesta noteikumu
31. panta ietvaros piemīt plaša rīcības brīvība, lai izvērtētu, vai attiecīgajam amatam ir nepieciešams īpaši kvalificēts
darbinieks jeb vai šim darbiniekam ir īpaša kvalifikācija. Tai ir arī paplašināta rīcības brīvība, kad, konstatējusi kādas
no šīm divām situācijām esamību, tā izvērtē sekas.
(skat. 88.–90., 92. un 93. punktu)
Atsauces
Tiesa: 1968. gada 28. marts, 33/67 Kurrer/Padome, Recueil, 187. un 202. lpp.; 1985. gada 6. jūnijs, 146/84 De Santis/Revīzijas palāta, Recueil, 1723. lpp., 9. un 11. punkts; 1999. gada 1. jūlijs, C‑155/98 P Alexopoulou/Komisija, Recueil, I‑4069. lpp., 32. un 33. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1995. gada 5. oktobris, T‑17/95 Alexopoulou/Komisija, Recueil FP, I‑A‑227. un II‑683. lpp., 21. punkts; 1998. gada 13. februāris, T‑195/96 Alexopoulou/Komisija, Recueil FP, I‑A‑51. un II‑117. lpp., 43. punkts; Chawdhry/Komisija, minēts iepriekš, 37. un 44. punkts; 2004. gada 26. oktobris, T‑55/03 Brendel/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑311. un II‑1437. lpp., 61. punkts; 2005. gada 15. novembris, T‑145/04 Righini/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑349. un II‑1547. lpp., 43., 44. un 52. punkts; 2006. gada 15. marts, T‑44/04 Kimman/Komisija, Krājums, I‑A‑2‑71. un II‑A‑2‑299. lpp., 28. un 94. punkts; 2006. gada 10. maijs, T‑331/04 R/Komisija, Krājumā nav publicēts, 18., 19., 23. un 24. punkts.
4.      Lēmuma par klasificēšanu pakāpē pārbaude tiesā nevar aizstāt vērtējumu, ko veic iecēlējinstitūcija vai iestāde, kura ir tiesīga
noslēgt darba līgumus. Kopienu tiesai ir vienīgi jāpārbauda, vai nav tikušas pārkāptas būtiskas formas prasības, vai iestāde
savu lēmumu nav pamatojusi ar nepareiziem vai nepilnīgiem faktiem un vai ar lēmumu nav nepareizi izmantotas pilnvaras, nav
pieļauta kļūda tiesību piemērošanā vai arī tam ir nepietiekams pamatojums. Visbeidzot, ir jāpārbauda, vai minētā iestāde savas
pilnvaras nav izmantojusi acīmredzami kļūdaini.
(skat. 94. punktu)
Atsauces
Pirmās instances tiesa: 2002. gada 3. oktobris, T‑6/02 Platte/Komisija, Recueil FP, I‑A‑189. un II‑973. lpp., 36. punkts; Chawdhry/Komisija, minēts iepriekš, 45. punkts; Brendel/Komisija, minēts iepriekš, 60. punkts; R/Komisija, minēts iepriekš, 26. punkts.
5.       Tiesības pieprasīt tiesiskās paļāvības aizsardzību, kas ir viens no Kopienas pamatprincipiem, ir visām privātpersonām, kas
atrodas tādā situācijā, kad Kopienu administrācija, sniedzot konkrētus solījumus, šai personai ir radījusi pamatotas cerības.
Darba attiecību ar šo iestādi gadījumā šiem solījumiem katrā ziņā ir jāatbilst Civildienesta noteikumu vai Pārējo darbinieku
nodarbināšanas kārtības normām.
(skat. 115. punktu)
Atsauce
Pirmās instaces tiesa: 2006. gada 23. februāris, T‑471/04 Karatzoglou/ERA, Krājums, I‑A‑2‑35. un II‑A‑2‑157. lpp., 33. un 34. punkts un tajos minētā judikatūra.
6.       Vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošana ir jāsaskaņo ar tiesiskuma principu, saskaņā ar kuru neviens nedrīkst sev par
labu atsaukties uz prettiesisku darbību, kas veikta cita labā. Pieņemot, ka iestāde, kurai ir tiesības slēgt darba līgumus,
būtu pieļāvusi kļūdu, klasificējot pagaidu darbiniekus kā zinātniskos un tehniskos darbiniekus, darbinieks, kurš pieņemts
darbā administratīvo pienākumu veikšanai, bet atrodas tādā pašā faktiskajā un juridiskajā situācijā kā iepriekš minētie darbinieki,
jo ir piedalījies tajā pašā atlases procedūrā un viņam ir tādi paši uzdevumi, nevar atsaukties uz vienlīdzīgas attieksmes
principa pārkāpumu.
(skat. 134. punktu)
Atsauces
Tiesa: 1984. gada 9. oktobris, 188/83 Witte/Parlaments, Recueil, 3465. lpp., 15. punkts; 1985. gada 4. jūlijs, 134/84 Williams/Revīzijas palāta, Recueil, 2225. lpp., 14. punkts; 2002. gada 14. marts, C‑340/98 Itālija/Padome, Recueil, I‑2663. lpp., 87.–93. punkts.