62022TJ0084_RES
Дело T‑84/22
Credit Suisse Securities (Europe) Ltd и UBS Group AG, правоприемник на Credit Suisse Group AG, и UBS AG, правоприемник на Credit Suisse AG,
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (седми състав) от 23 юли 2025 година
„Конкуренция — Картели — Сектор на спот търговията на международния валутен пазар (Форекс) с валути на държавите от Г-10 — Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП — Обмен на информация — Споразумения или съгласувани практики, отнасящи се до търговия с валути на държавите от Г-10 — Ограничение на конкуренцията с оглед на целта — Единно продължено нарушение — Принцип на добра администрация — Право на защита — Глоби — Основен размер — Приблизителна стойност на продажбите — Член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1/2003 — Правомощие за пълен съдебен контрол“
Конкуренция — Административното производство — Решение на Комисията за установяване на нарушение — Доказване на нарушението и на неговата продължителност в тежест на Комисията — Обхват на тежестта на доказване — Координация и сътрудничество, несъвместими със задължението на всяко предприятие да определя независимо своето пазарно поведение — Съгласуване на цени и дейности по търгуване на облигации от финансовите брокери на финансовите институции — Обмен на чувствителна търговска информация — Действия с антиконкурентен характер
(член 101, параграф 1 ДФЕС)
(вж. т. 45—47, 85—88, 93—97, 102—106, 112—117, 122, 126, 134—136, 142—145, 150—163, 170—176 и 181)
Съдебно производство — Искова молба или жалба — Изисквания за форма — Кратко изложение на посочените основания — Общо препращане към други приложени към жалбата документи — Допустимост — Условия
(Статут на Съда, член 21; Процедурен правилник на Общия съд, член 76, буква г)
(вж. т. 65—74, 179 и 180)
Конкуренция — Административното производство — Решение на Комисията за установяване на нарушение — Задължение за мотивиране — Обхват
(член 101 и член 296, втора алинея ДФЕС)
(вж. т. 189, 321 и 364)
Картели — Нарушаване на конкуренцията — Критерии за преценка — Разграничаване между ограничения с оглед на целта и с оглед на резултата — Ограничаване с оглед на целта — Достатъчна степен на вредност — Преценка — Обмен на чувствителна търговска информация между финансови брокери на финансови институции — Обмен, целящ съгласуване на цените, разкриване на чувствителна търговска информация, както и съгласуване на дейности по търгуване — Обмен, съставляващ ограничение на конкуренцията с оглед на целта — Твърдени благоприятни за конкуренцията последици от обмена на информация — Ирелевантност
(член 101, параграф 1 ДФЕС)
(вж. т. 192—198, 211—217, 220—225, 228—230, 236—241, 243—246, 248—250, 252—254 и 296—302)
Конкуренция — Административното производство — Решение на Комисията за установяване на нарушение — Използване на изявления на други участвали в нарушението предприятия като доказателствени средства — Допустимост — Доказателствена сила на изявления, направени доброволно от основните участници в картел, за да се ползват от Известието относно сътрудничеството
(член 101 ДФЕС; Съобщение 2006/C 298/11 на Комисията)
(вж. т. 262—270)
Картели — Забрана — Нарушения — Споразумения и съгласувани практики, представляващи единно нарушение — Вменяване на отговорност на предприятие само за част от това нарушение — Условия
(член 101, параграф 1 ДФЕС)
(вж. т. 324—327, 329 и 349—353)
Конкуренция — Административното производство — Решение на Комисията за установяване на нарушение — Доказване на нарушението и на неговата продължителност в тежест на Комисията — Обхват на тежестта на доказване — Единно продължено нарушение — Единен характер на нарушението — Наличие на общ план, преследващ единна антиконкурентна цел
(член 101, параграф 1 ДФЕС)
(вж. т. 328 и 334—342)
Картели — Забрана — Нарушения — Споразумения и съгласувани практики, представляващи единно нарушение — Вменяване на отговорност на предприятие само за част от това нарушение — Мълчаливо одобрение без публично дистанциране или съобщаване на компетентните власти, което е достатъчно, за да се привлече отговорността на предприятието
(член 101, параграф 1 ДФЕС)
(вж. т. 357—362)
Конкуренция — Административното производство — Принцип на добра администрация — Изискване за безпристрастност — Обхват — Нарушение — Липса
(член 101 ДФЕС, Харта на основните права на Европейския съюз, член 41)
(вж. т. 378—387)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Право на преценка на Комисията — Съдебен контрол — Правомощие на съда на Съюза за пълен съдебен контрол — Обхват — Заместване на мотивите на спорния акт
(членове 101, 261 и 263 ДФЕС, Регламент № 1/2003 на Съвета, член 31)
(вж. т. 391—394)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Определяне на основния размер — Определяне на стойността на продажбите — Използване на приблизителна стойност — Задължение за Комисията да вземе предвид най-добрите налични данни — Тежест на доказване, че това задължение е изпълнено
(член 101, параграф 1 ДФЕС, Регламент № 1/2003 на Съвета, член 23, параграф 3; Известие 2006/C 210/02 на Комисията, точки 13 и 15)
(вж. т. 403, 404, 424 и 426—443)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Метод на изчисление, определен в приетите от Комисията насоки — Задължение на Комисията да прилага Насоките при спазване на принципите за равно третиране и на оправдани правни очаквания
(член 101 ДФЕС; Споразумението за ЕИП, член 53; Регламент 1/2003 на Съвета, член 23, параграф 2; Известие 2006/C 210/02 на Комисията)
(вж. т. 425)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Принцип на равно третиране — Вземане предвид на присъщите за съответните предприятия разлики и обстоятелства
(член 101 ДФЕС; Регламент № 1/2003 на Съвета, член 23, параграф 2)
(вж. т. 444—446 и 492—494)
Конкуренция — Глоби — Решение за налагане на глоби — Задължение за мотивиране — Обхват
(членове 101 и 296 ДФЕС)
(вж. т. 465)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Определяне на основния размер — Тежест на нарушението — Критерии за преценка — Липса на обвързващ или изчерпателен списък с критерии — Свобода на преценка, предоставена на Комисията
(член101 ДФЕС, Регламент № 1/2003 на Съвета, член 23, параграф 3; Известие 2006/C 210/02 на Комисията, точки 19—23)
(вж. т. 472—477)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Коригиране на основния размер — Принцип на индивидуализиране на санкциите — Прилагане към отчитането на смекчаващите или отегчаващите обстоятелства
(Регламент № 1/2003 на Съвета, член 23, параграф 2; Известие 2006/C 210/02 на Комисията)
(вж. т. 493, 496 и 504)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Съдебен контрол — Правомощие на съда на Съюза за пълен съдебен контрол — Обхват — Определяне на размера на налаганата глоба — Критерии за преценка
(член 101_параграф 1 и член 261 ДФЕС, Регламент № 1/2003 на Съвета, член 23_параграф 3 и член 31)
(вж. т. 509—528)
Резюме
Общият съд потвърждава решението на Европейската комисия (
1
), доколкото с него се установява, че предприятията Credit Suisse Group, Credit Suisse и Credit Suisse Securities (Europe) (наричани по-нататък заедно „Credit Suisse“) са участвали в картел в сектора на спот търговията на международния валутен пазар с валути на държавите от Г-10 (
2
). Той обаче отменя глобата, наложена на Credit Suisse в решението на Комисията, поради грешката, допусната от тази институция във връзка с използването на някои данни при изчисляването на глобата, и като се произнася по направеното от жалбоподателите искане за намаляване на размера на глобата, я налага в по-малък размер от наложения с обжалваното решение.
Вследствие на искане за освобождаване от глоби и намаляване на техния размер, подадено през 2013 г. от UBS, Комисията започва разследване, за да определи дали съществува картел в сектора на спот търговията на международния валутен пазар с валути на държавите от Г-10. Спот сделките с валута могат да бъдат определени като споразумение между две страни за обмен на две валути, а именно за закупуване на определена сума („условна сума“) от първата валута срещу нейната равностойност във втората валута по стойността към момента на споразумението, тоест по обменните валутни курсове, които са в сила. Същите варират в зависимост от информацията за тяхната основна стойност. В краткосрочен план обменните валутни курсове се определят главно от потоците от нареждания на финансовите брокери, докато в дългосрочен план те се определят от основните пазарни фактори.
В края на разследването си Комисията приема, че финансовите брокери на няколко предприятия, осъществяващи дейност в банковия и финансовия сектор, сред които Credit Suisse, са обменили информация, за да получат конкурентно предимство на спот валутния пазар. Освен това според нея тези действия са част от общ план, преследващ единна антиконкурентна цел. Поради това Комисията заключава, че Credit Suisse е нарушило член 101, параграф 1 ДФЕС, като е участвало в обмен на информация, вписващ се в рамките на единно продължено нарушение, който има за цел ограничаването или нарушаването на конкуренцията в сектора на спот търговията на международния валутен пазар с валути на държавите от Г-10, който обхваща цялото Европейско икономическо пространство (ЕИП). Вследствие на това тя му налага глоба в размер на 83294000 евро.
UBS Group, в качеството си на правоприемник на Credit Suisse Group, UBS, в качеството си на правоприемник на Credit Suisse, и Credit Suisse Securities (Europe) сезират Общия съд с жалба с главно искане за отмяна на обжалваното решение, а при условията на евентуалност — за намаляване на размера на наложената на Credit Suisse глоба.
Съображения на Общия съд
На първо място, Общият съд потвърждава антиконкурентния характер на почти всички обсъждания на финансовите брокери, проведени между май 2011 г. и юли 2012 г., в които Credit Suisse е участвало от 7 февруари до 12 юли 2012 г. (наричан по-нататък „релевантният период“), като тези обсъждания са под формата на обмен на чувствителна търговска информация.
По-конкретно, с едно изключение, обсъжданията между финансовите брокери на съответните банки и с участието на Credit Suisse разкриват обмен на точна, актуална и поверителна информация. С оглед на предмета, степента на точност и факта, че не са достъпни за конкурентите, които не присъстват в съответната чат стая, те предоставят търговско предимство на финансовите брокери — адресати, като им позволяват съответно да адаптират търговските си стратегии и да намалят несигурността, присъща на спот валутния пазар.
От това следва, че въпреки грешката си в преценката, що се отнася до антиконкурентния характер на едно от тези обсъждания, Комисията правилно е приела, че съответният обмен на информация позволява да се направи извод за съществуването на споразумения и/или съгласувани практики с антиконкурентен характер по смисъла на член 101 ДФЕС.
На второ място, по въпроса дали спорният обмен на информация представлява „ограничение с оглед на целта“, Общият съд припомня, че такава квалификация зависи от установяването на достатъчна степен на вредност на разглежданите споразумения за конкуренцията с оглед на тяхното съдържание, цели, на икономическия и на правния им контекст.
В случая, за да прецени икономическия контекст, в който се вписва разглежданият обмен на информация, Комисията е допуснала грешка, като е приела, че спот валутният пазар е бил прозрачен към момента на настъпване на фактите. На един прозрачен пазар информацията всъщност е незабавно и безплатно достъпна за всички участници на пазара, което не е така на спот валутния пазар предвид наличието на няколко вида информация.
Тази грешка в преценката обаче е без значение за квалифицирането на спорния обмен на информация като „ограничение с оглед на целта“. Всъщност този обмен на информация, който се отнася до спредовете в котировките, нарежданията на клиентите, откритите рискови позиции и настоящите или прогностичните търговски дейности, позволява да се намали нормалната несигурност, присъща на съответния пазар, и по този начин разкрива достатъчна степен на вредност за конкуренцията.
Що се отнася до доводите на жалбоподателите, че разглежданите действия са обосновани с оглед на благоприятните им последици за конкуренцията, Общият съд отбелязва, от една страна, че тези последици не следва да се вземат предвид като такива, когато става въпрос да се определи дали спорният обмен на информация представлява „ограничение с оглед на целта“. От друга страна, взимането предвид на твърдените легитимни цели не е от решаващо значение при тази преценка.
На трето място, Общият съд анализира основанието, с което се оспорва наличието на единно продължено нарушение. Според жалбоподателите Комисията не е доказала съществуването на цялостен план, преследващ единна антиконкурентна цел, за която Credit Suisse е имало намерение да допринесе и за която е знаело.
В случая Общият съд счита, че Комисията правилно е приела, че единната антиконкурентна цел, преследвана от финансовите брокери на засегнатите банки, е да смекчат нормалната несигурност, присъща на пазара на спот сделките с чуждестранна валута, като по този начин се подпомагат финансовите брокери при вземането на решения за определянето на цените и за управлението на риска. Обменът на чувствителна търговска информация, в който Credit Suisse е участвало, също имал тази цел.
Освен това редица обективни обстоятелства потвърждават, че възприетите от участниците антиконкурентни действия са били свързани и са били насочени към постигане на преследваната с общия план цел, установена от Комисията.
Най-напред, разглежданите действия следват един и същи начин на функциониране, а именно ежедневни и чести обсъждания на чувствителна търговска информация в рамките на частната чат стая, като достъпът до посочената чат стая е бил възможен само с лична покана.
По-нататък, разглежданите действия включват стабилна група от предприятия и се осъществяват между едни и същи физически лица, участващи от името на тези предприятия през паралелни или съседни периоди от време. Тази група се е разширила, след като финансовият брокер на една от тези банки е сменил работодателя си и е встъпил в длъжност в Credit Suisse, което е довело до участието на Credit Suisse в обмена на чувствителна търговска информация в разглежданата чат стая през целия релевантен период.
Накрая, всички разглеждани действия се отнасят до едни и същи стоки, а именно валутите на държавите от Г-10.
Що се отнася до намерението на Credit Suisse да допринесе за общата цел и за знанието му за неправомерните действия на другите участници, Общият съд потвърждава, от една страна, че предишната работа на финансовия брокер на Credit Suisse е част от контекста и може да бъде взета предвид, за да се установи, че Credit Suisse е знаело за нарушението.
От друга страна, Общият съд припомня, че констатацията за наличие на единно нарушение се отличава от въпроса дали едно предприятие може да бъде подведено под отговорност за това нарушение в неговата цялост. Освен това вменяването на дадено предприятие на отговорност за единното продължено нарушение в неговата цялост трябва да се преценява с оглед на два елемента, а именно, първо, неговият умишлен принос към общите цели, преследвани от всички участници, и второ, знанието му за предвижданите или вече извършени от други предприятия противоправни действия при преследването на същите цели или фактът, че то е могло разумно да ги предвиди и е било готово да понесе свързания с тях риск.
Credit Suisse обаче е подведено под отговорност за разглежданото нарушение не в неговата цялост, а доколкото е участвало в широкия и многократен обмен на текуща или ориентирана към бъдещето чувствителна търговска информация. Така изобщо не е необходимо да се анализира дали то е знаело за тайните споразумения на другите участници в това нарушение и дали е възнамерявало да допринесе със собствените си действия за преследваните от всички участници общи цели, тъй като тези обстоятелства нямат никакво значение за вменяването на отговорност на тази банка за твърдяното нарушение.
Освен това Общият съд счита, че Комисията с основание е приела, че тази банка е знаела за обмена, осъществяван в разглежданата чат стая, към която нейният финансов брокер е бил свързан, въпреки че този финансов брокер не е участвал активно в някои от анализираните в обжалваното решение обсъждания, и че при липсата на открито разграничаване на Credit Suisse или съобщаване за съответните практики на административните органи, същото може да бъде подведено под отговорност. Ситуацията би била различна само ако жалбоподателите са били в състояние да докажат с помощта на безспорни и точно датирани доказателства, че Credit Suisse действително не е знаело за неправомерния обмен или за случаи на неправомерен обмен, или е узнало за него/тях едва след изтичането на такъв период от време, след който съдържащата се в този обмен информация е загубила чувствителния си характер.
На четвърто и последно място, Общият съд разглежда правното основание, изведено от грешки, допуснати от Комисията на различните етапи от изчисляването на размера на наложената на Credit Suisse глоба.
За да определи размера на наложената глоба, Комисията прилага метода, предвиден в Насоките от 2006 г. (
3
). Що се отнася обаче до изчисляването на основния размер в рамките на този метод, тя решава да използва приблизителна стойност вместо стойността на продажбите, предвидена в точка 13 от този правен инструмент. Като отправна точка за изчисляването на тази приблизителна стойност Комисията използва годишните условни суми, съответстващи на най-търгуваните валутни двойки, на сделките, осъществени с контрагенти, намиращи се в ЕИП, през месеците на участие на предприятията в нарушението. Впоследствие тези годишни условни суми са умножени по корекционен коефициент, който се състои, от една страна, от корекционен коефициент, свързан с поддържането на пазара, и от друга страна, от корекционен коефициент, свързан с търговията за собствена сметка.
За да изчисли корекционния коефициент, свързан с поддържането на пазара, Комисията използва извадка, която се отнася до шестнадесет случая на обмен на информация, осъществени през 2011 г. и 2012 г.
След като припомня, че Комисията е трябвало да следи за вземането предвид на най-добрите налични данни, Общият съд отбелязва, че малкият брой елементи в извадката, повече от половината от които не се отнасят за релевантния период, не разкриват степента на детайлност, присъща за всяка валутна двойка, възприета от Комисията за релевантна при извършване на въпросното изчисление. При това положение не може да се приеме, че посочената извадка предоставя данни, които биха били достатъчни, за да се гарантира, че всички засегнати валутни двойки са пропорционално представени в светлината на логиката на корекционния коефициент, свързан с поддържането на пазара, а именно отчитането на факта, че доходите от сделки са включени в спреда между курс „продава“ и курс „купува“, прилаган при обмен на валутна двойка, включваща валута от ЕИП.
За сметка на това данните, предложени от жалбоподателите на Комисията за определяне на корекционния коефициент, свързан с поддържането на пазара, а именно данните на Bloomberg BFIX, представляват най-добрите налични данни за прилагане на методологията, определена от Комисията за изчисляване на приблизителната стойност.
Всъщност тези данни позволяват да се вземат предвид всички валутни двойки, включени в обхвата на валутите, засегнати от изчисляването на разглеждания корекционен коефициент, предоставят по-значителна извадка, за да се отразят пропорционално годишните условни суми, към които е приложен посоченият коефициент, и се отнасят до периода на нарушението на Credit Suisse. Следователно те трябва да се считат за по-последователни, пълни и надеждни от данните, на които Комисията се е основала, за да отрази икономическото значение на нарушението и относителната тежест на Credit Suisse в него.
Използването от Комисията на данните на Bloomberg BFIX не би нарушило и принципа на равно третиране по отношение на другите участници в нарушението, който не би могъл да възпрепятства да се вземат предвид индивидуализираните данни на предприятията, участващи в нарушението, като същевременно се прилага една и съща методология за изчисляване на приблизителната стойност. Всъщност използването на индивидуализирани данни относно спредовете в котировките за периода на участие на Credit Suisse в нарушението представлява само условие за прилагане на методологията, изготвена от Комисията и приложима за всички страни в посоченото нарушение, което не променя същността на нарушението, а може само да засили точността на приблизителната стойност на тази банка, що се отнася до значението и обхвата на нейната дейност през периода на участието ѝ в нарушението.
В светлината на гореизложеното Общият съд отменя глобата, наложена на Credit Suisse в обжалваното решение.
По-нататък, като се произнася по направеното от жалбоподателите искане за намаляване на размера на глобата в съответствие с правомощието за пълен съдебен контрол, което му е признато с член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент № 1/2003, и като взема предвид по-специално данните на Bloomberg BFIX при изчисляването на приблизителната стойност, Общият съд налага глоба в размер на 28920000 евро, за която жалбоподателите са солидарно отговорни.
(
1
)	Решение C(2021) 8612 final на Комисията от 2 декември 2021 година относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело AT.40135 — FOREX (Sterling Lads) (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
(
2
)	Валутите, засегнати от обжалваното решение, са следните: еврото (EUR), австралийският долар (AUD), канадският долар (CAD), швейцарският франк (CHF), датската крона (DKK), британската лира (GBP), японската йена (JPY), норвежката крона (NOK), новозеландският долар (NZD), шведската крона (SEK) и щатският долар (USD).
(
3
)	Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264, наричани по-нататък „Насоките от 2006 г.“).