62008CC0109
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
YVESA BOTA,
predstavljeni 12. marca 2009 (
1
)
Zadeva C-109/08
Komisija Evropskih skupnosti
proti
Helenski republiki
„Neizpolnitev obveznosti države — Členi 28 ES, 43 ES in 49 ES — Direktiva 98/34/ES — Tehnični standardi in tehnični predpisi — Nacionalna ureditev, ki se uporablja za električne, elektromehanske in elektronske igre za računalnike — Sodba Sodišča, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti — Neizvršitev sodbe — Člen 228 ES — Denarne sankcije“
1.
Komisija Evropskih skupnosti je to tožbo proti Helenski republiki vložila na podlagi člena 228 ES.
2.
Komisija tej državi članici očita, da ni izvršila sodbe z dne 26. oktobra 2006 v zadevi Komisija proti Grčiji (
2
). Sodišče je v tej sodbi ugotovilo, da tožena stranka ni izpolnila obveznosti iz členov 28 ES, 43 ES in 49 ES ter člena 8 Direktive 98/34/ES (
3
) s tem, ko je v nacionalno ureditev uvedla prepoved namestitve in izkoriščanja vseh električnih, elektromehanskih in elektronskih iger, vključno z vsemi igrami na računalnikih, v vseh javnih ali zasebnih prostorih, razen v igralnicah, katere kršitev ima za posledico kazenske ali upravne sankcije.
3.
Komisija Sodišču predlaga, naj ugotovi neizpolnitev obveznosti ter Helenski republiki naloži plačilo denarne kazni in pavšalnega zneska.
4.
V teh sklepnih predlogih bom potrdil, da Helenska republika dejansko ni izpolnila obveznosti iz člena 228 ES, ter Sodišču predlagal, naj ji zato naloži plačilo denarne kazni in pavšalnega zneska.
I – Pravni okvir
A – Skupnostna ureditev
1. Pogodba ES
5.
S členom 28 ES so prepovedane količinske omejitve pri uvozu in vsi ukrepi z enakim učinkom med državami članicami.
6.
S členom 43, prvi pododstavek, ES so prepovedane omejitve glede pravice do ustanavljanja za državljane ene države članice na ozemlju druge države članice.
7.
Nazadnje, s členom 49, prvi pododstavek, ES so prepovedane omejitve svobode opravljanja storitev v Skupnosti za državljane držav članic, ki imajo sedež v eni od držav Skupnosti, vendar ne v državi osebe, ki so ji storitve namenjene.
2. Sekundarna zakonodaja
8.
Namen Direktive 98/34 je zagotoviti čim večjo preglednost pobud držav članic v zvezi z uvedbo tehničnih standardov in tehničnih predpisov. Ker se z njo državam članicam nalaga, da morajo Komisiji sporočiti svoje osnutke tehničnih predpisov, je namen te direktive odpraviti ovire v trgovini, ki se pojavijo zaradi te vrste prepisov.
9.
V členu 1 navedene direktive je določeno:
„V tej direktivi naslednji izrazi pomenijo:
[…]
11.
‚tehnični predpis‘ tehnične specifikacije in druge zahteve ali predpisi o storitvah, skupaj z ustreznimi upravnimi določbami, katerih upoštevanje je formalno in dejansko obvezno pri trženju, zagotavljanju storitve, ustanovitvi dobavitelja storitve ali uporabi v državi članici ali njenem večjem delu, pa tudi zakoni in drugi predpisi držav članic, razen tistih, ki so določeni v členu 10 in prepovedujejo proizvodnjo, uvoz, trženje ali uporabo izdelka ali ki prepovedujejo opravljanje ali uporabo storitve ali ustanovitev dobavitelja storitve.
[…]“
10.
Člen 8(1), prvi odstavek, Direktive 98/34 se glasi:
„Države članice v skladu s členom 10 takoj sporočijo Komisiji vsak osnutek tehničnega predpisa, razen kadar gre le za prenos celotnega besedila mednarodnega ali evropskega standarda, ko zadostujejo podatki v zvezi z ustreznim standardom. Komisiji navedejo tudi razloge, na podlagi katerih je uzakonitev takega tehničnega predpisa potrebna, če ti niso že jasno razvidni v osnutku.“
B – Nacionalna ureditev, ki velja za električne, elektromehanske in elektronske igre
11.
V besedilu člena 1 zakona št. 3037/2002 (
4
), z naslovom „Kategorije iger“, je navedeno:
„V smislu določb tega zakona pomeni:
a)
‚mehanska igra‘: igra, za katero je prav tako nujna uporaba mišične moči igralca;
b)
‚električna igra‘: igra, za katero je kot podpora nujen električni mehanizem;
c)
‚elektromehanska igra‘: igra, za katero je nujen obstoj električnega mehanizma in uporaba mišične moči igralca;
d)
‚elektronska igra‘: igra, za katero sta razen podpore električnega, elektronskega ali drugega mehanizma nujna obstoj in uporaba programske opreme (programa);
e)
‚tehnično-rekreacijska igra‘: igra, katere namen je izključno rekreativen, njen rezultat pa je odvisen izključno od tehničnih in miselnih sposobnosti igralca.
V kategorijo tehnično-rekreacijskih iger spadajo prav tako igre s kartami, opredeljene kot ‚tehnične igre‘ na podlagi določb kraljevega dekreta (uzakonjen) št. 29/1971.“
12.
Člen 2(1) omenjenega zakona, naslovljen „Prepoved uporabe ali namestitve iger“, določa:
„Prepovedana je uporaba iger, opredeljenih v členu 1(b), (c) in (d), vključno z računalniki, na splošno v javnih prostorih, kot so hoteli, kavarne, dvorane združenj, ki so na razpolago kakršni koli javnosti, in vseh ostalih javnih ali zasebnih prostorih. Prepovedana je tudi namestitev teh iger.“
13.
V členu 3 istega zakona, naslovljen „Podjetja za internetne storitve“, je določeno:
„Prepoved iz člena 2 ne velja za namestitev in uporabo računalnikov v poslopjih internetnih storitev. Vendar pa je uporaba iger na teh računalnikih, ne glede na uporabljen način, prepovedana.
Delujoče podjetje, ki nudi internetne storitve, mora pridobiti posebno odobritev občine, na območju katere je poslopje, in če deluje na plovilu, od pristaniških oblasti v pristanišču odhoda. Ob prvi uporabi tega ukrepa mora podjetje pridobiti to odobritev v trimesečnem roku od začetka veljavnosti tega zakona.“
14.
Člen 4 zakona št. 3037/2002, naslovljen „Kazenske sankcije“, določa:
„1.   Vsaka oseba, ki uporablja ali upravlja središča ali druge prostore iz člena 2(1), v katerih se uporabljajo ali so nameščene igre, prepovedane na podlagi predhodnih členov, je kaznovana z najmanj trimesečno zaporno kaznijo in denarno kaznijo, ki zanaša najmanj 5000 EUR. Povratniki se kaznujejo z najmanj enoletno zaporno kaznijo in denarno kaznijo od 25.000 do 75.000 EUR. Sodišče prav tako odredi zaplenitev naprav za igro.
[…]“
II – Dejansko stanje
A – Sodba Komisija proti Grčiji
15.
Sodišče je v točki 1 izreka zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji razsodilo:
„Helenska republika z uvedbo prepovedi namestitve in izkoriščanja vseh električnih, elektromehanskih in elektronskih iger, vključno z vsemi igrami na računalnikih, v vseh javnih ali zasebnih prostorih, razen v igralnicah, v členih 2(1) in 3 zakona št. 3037/2002, katere kršitev ima za posledico kazenske ali upravne sankcije, predvidene v členih 4 in 5 tega zakona, ni izpolnila obveznosti, ki so ji naložene na podlagi členov 28 ES, 43 ES in 49 ES ter tudi člena 8 [Direktive 98/34].“
B – Predhodni postopek
16.
Komisija je 11. decembra 2006 od Helenske republike zahtevala, naj ji poroča o stanju izvršitve zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, Helenska republika pa ji je odgovorila z dopisom z dne . Grški organi s tem dopisom niso podali nobenih konkretnih podatkov v zvezi s spremembo sporne nacionalne ureditve, s katero bi izvršili sodbo Sodišča. Po drugi strani pa je ta država članica poudarila težo in kompleksnost vprašanja ter zagotovila, da pristojna ministrstva sodelujejo, da bi uvedla sprejemljivo ureditev, v kateri bi bili upoštevani pravo Skupnosti in načelo sorazmernosti.
17.
Ker je Komisija menila, da Helenska republika ni sprejela potrebnih ukrepov za izvršitev zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, je tej državi članici 23. marca 2007 na podlagi člena 228(2) ES poslala uradni opomin.
18.
Ker Helenska republika na ta opomin ni odgovorila, je Komisija 29. junija 2007 tej državi članici poslala obrazloženo mnenje, s katerim jo je pozvala, naj v dveh mesecih od vročitve tega mnenja sprejme ukrepe, potrebne za izvršitev te sodbe.
19.
Ker Helenska republika na to obrazloženo mnenje ni odgovorila niti ni priglasila nobenega zakonodajnega ukrepa, s katerim bi izvršila navedeno sodbo, je Komisija v teh okoliščinah, ob upoštevanju, da Helenska republika ni zagotovila izvršitve zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, 10. marca 2008 vložila to tožbo.
III – Postopek pred Sodiščem in razvoj dogodkov med tem postopkom
20.
Komisija s tožbo Sodišče v bistvu poziva, naj ugotovi, da Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz člena 228(1) ES.
21.
Sodišču predlaga, naj:
—
ugotovi, da Helenska republika, s tem da ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, ni izpolnila obveznosti iz členov 28 ES, 43 ES in 49 ES ter člena 8 Direktive 98/34;
—
Helenski republiki naloži, naj Komisiji plača denarno kazen v višini 31.798,80 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi te sodbe, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi do popolne izvršitve zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji;
—
Helenski republiki naloži, naj Komisiji plača pavšalni znesek 9636 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, šteto od dneva njene izdaje do dneva njene popolne izvršitve (če se to zgodi pred razglasitvijo sodbe v tej zadevi) ali do dneva, ko bo izdana sodba v tej zadevi (če zgoraj navedena sodba Komisija proti Grčiji do takrat še ne bo popolnoma izvršena), in
—
Helenski republiki naloži plačilo stroškov.
22.
Helenska republika v odgovoru na tožbo Sodišču predlaga, naj tožbo zavrne in Komisiji naloži plačilo stroškov.
23.
Iz vsebine spisa izhaja, da je Helenska republika odgovor na obrazloženo mnenje poslala 12. marca 2008, torej dva dneva po tem, ko je Komisija vložila to tožbo. Komisiji sporoča, da je bil sklican odbor za pripravo zakonodaje, da bi oblikoval osnutek spremembe zakona.
24.
Poleg tega iz razprav na obravnavi izhaja, da naj bi Helenska republika v skladu s členom 8 Direktive 98/34 maja 2008 Komisiji predložila prvi osnutek spremembe zakona. Komisija naj bi nato predložila stališča z obrazloženim mnenjem z dne, na katero naj Helenska republika ne bi odgovorila. Vendar pa naj bi se stranki decembra 2008 srečali na sestanku v Atenah.
25.
Zastopnik Helenske republike je tudi navedel, da bi morala vlada hitro odobriti novi osnutek spremembe zakona, preden bi ga sporočili Komisiji, da bi se znova preučile njegove določbe na podlagi člena 8 Direktive 98/34. Ob koncu tega postopka bi moral o sprejetju tega osnutka glasovati parlament.
IV – Neizpolnitev obveznosti
A – Trditve strank
26.
Komisija poudarja, da Helenska republika do dneva vložitve tožbe ni priglasila nobenega zakonodajnega ukrepa, s katerim bi izvršila zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Grčiji. Zato Komisija Sodišču predlaga, naj ugotovi neizpolnitev obveznosti ter Helenski republiki naloži plačilo denarne kazni in pavšalnega zneska.
27.
Helenska republika ne izpodbija neizpolnitve obveznosti. Kljub temu pa trdi, da je treba tožbo Komisije zavrniti, saj naj bi zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Grčiji izvršila pred koncem tega postopka. Vsekakor Helenska republika navaja, da je treba denarne kazni znižati, da bi se upoštevala teža socialnih in gospodarskih problemov, zaradi katerih je bila sprejeta sporna nacionalna ureditev.
B – Presoja
28.
Člen 228 ES ne določa natančnega roka, v katerem je treba izvršiti sodbo. Kljub temu, kot je Sodišče nedavno opozorilo v sodbi z dne 9. decembra 2008 v zadevi Komisija proti Franciji (
5
), se zaradi interesa takojšnje in enotne uporabe prava Skupnosti zahteva, naj se izvrševanje začne takoj in naj se konča v najkrajšem mogočem času. (
6
)
29.
Po mnenju Sodišča je datum, po katerem se na podlagi člena 228 ES presoja neizpolnitev obveznosti, datum izteka roka, ki je določen v obrazloženem mnenju, izdanem na podlagi te določbe. (
7
)
30.
V tem primeru je očitno, da je bil na dan, ko se je iztekel dvomesečni rok, določen v obrazloženem mnenju z dne 29. junija 2007, rok, v katerem bi morala biti zagotovljena izvršitev zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, v kateri je bila zahtevana sprememba sporne nacionalne ureditve v skladu s členi 28 ES, 43 ES in 49 ES ter členom 8 Direktive 98/34, močno prekoračen, saj je od razglasitve navedene sodbe minilo skoraj deset mesecev.
31.
Poleg tega se zdi, da Helenska republika do izteka tega roka ni sprejela nobenega od ukrepov, potrebnih za izvršitev navedene sodbe. Iz razprav na obravnavi namreč izhaja, da je bila Komisija o prvem ukrepu, sprejetem za izvršitev zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, obveščena šele maja 2008.
32.
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da Helenska republika, kot tudi sama priznava, ni izpolnila obveznosti iz člena 228(1) ES.
V – Denarne kazni zaradi neizpolnitve obveznosti
33.
Ker sem ugotovil, da Helenska republika ni izvršila zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, ji lahko Sodišče na podlagi člena 228(2), tretji pododstavek, ES naloži plačilo denarne kazni in/ali pavšalnega zneska.
34.
Namen tega postopka je spodbuditi državo članico kršiteljico, naj izvrši sodbo zaradi neizpolnitve obveznosti, in tako zagotoviti učinkovito uporabo prava Skupnosti.
35.
Denarna kazen je predvsem prisilne narave. Njen namen je izvesti gospodarski pritisk na državo članico, ki ne izvrši sodbe zaradi neizpolnitve obveznosti, da bi se jo spodbudilo k čim hitrejši odpravi ugotovljene neizpolnitve obveznosti. Sodišče torej državi članici naloži plačilo denarne kazni, če ta še vedno ni izvršila sodbe, s katero je bila prvotno ugotovljena njena neizpolnitev obveznosti.
36.
Naložitev pavšalnega zneska temelji bolj na presoji, kakšne so posledice neizpolnitve obveznosti zadevne države članice na zasebne in javne interese, zlasti če se je neizpolnitev obveznosti nadaljevala dolgo po sodbi, s katero je bila prvotno ugotovljena.
37.
Sodišče v skladu z ustaljeno sodno prakso določi višino denarne kazni ali pavšalnega zneska tako, da je prilagojena okoliščinam zadeve ter sorazmerna ugotovljeni neizpolnitvi obveznosti in plačilni sposobnosti zadevne države članice. (
8
)
38.
Kot je Sodišče poudarilo v sodbi z dne 12. julija 2005 v zadevi Komisija proti Franciji (
9
), kopičenje obeh vrst sankcij ni izključeno, zlasti če je neizpolnitev obveznosti trajala daljše obdobje in se lahko še nadaljuje.
39.
Vsekakor je Sodišče tisto, ki oceni primernost naložitve denarne kazni in izbere kazen, ki je najprimernejša glede na okoliščine zadeve. Sodišče je v zvezi s tem večkrat spomnilo, da ga ne zavezuje metoda izračuna denarnih kazni, ki jo je Komisija opredelila v sporočilu z dne 13. decembra 2005 (
10
), in da je ta le koristna oporna točka. (
11
)
A – Naložitev denarne kazni
1. Trditve strank
40.
Komisija je Sodišču predlagala, naj Helenski republiki naloži denarno kazen v višini 31.798,80 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, šteto od dneva izdaje sodbe v tej zadevi do popolne izvršitve prve sodbe.
41.
Komisija se je v ta namen oprla na metodo izračuna, ki jo je predstavila v sporočilu iz leta 2005. Ta dnevni znesek izhaja, kot določa navedena metoda izračuna, iz pomnožitve pavšalne osnove 600 EUR s koeficientom teže kršitve, ki je v tem primeru določen na 11 na lestvici od 1 do 20, koeficientom trajanja kršitve, v tem primeru določenim na 1,1 na lestvici od 1 do 3, in koeficientom „n“ za plačilno sposobnost vsake države članice, ki je za Helensko republiko določen na 4,38.
42.
Glede teže kršitve Komisija navaja, da sporna nacionalna ureditev krši tri od štirih temeljnih svoboščin iz Pogodbe. Poleg tega trdi, da grški organi niso izpolnili obveznosti iz člena 8(1), prvi odstavek, Direktive 98/34 niti niso v celoti sodelovali s Komisijo v predhodni fazi postopka, ki je bil sprožen na podlagi člena 228 ES. Komisija zato predlaga, naj bo koeficient teže določen na 11 (na lestvici od 1 do 20).
43.
Helenska republika trdi, da je ta koeficient teže izrazito visok in da ne bi smel biti višji od 4. Tožena stranka v zvezi s tem navaja, da naj bi neizpolnitev obveznosti vplivala le na majhno področje dejavnosti, da se je sporna nacionalna ureditev uporabljala nediskriminatorno in da je bila poleg tega najprimernejša rešitev za gospodarske in socialne probleme, ki jih je povzročila nezdrava in nenadzorovana uporaba iger, tako da je bila utemeljena z nujnimi razlogi splošnega interesa. Nazadnje Helenska republika trdi, da koeficient teže, ki ga predlaga Komisija, krši načelo sorazmernosti. V zvezi s tem se opira na primerjavo svojega položaja s položajem držav članic, ki jim je bila na podlagi člena 226 ES naložena kazen v drugih zadevah.
44.
Glede trajanja neizpolnitve obveznosti Komisija navaja, da to znaša enajst mesecev, in sicer od razglasitve zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji do dneva, ko je sklenila vložiti to tožbo.
45.
Helenska republika trdi, da je treba ta koeficient znižati do najnižje vrednosti. Trdi, da se neizpolnitev obveznosti dejansko začne po izteku trimesečnega roka, določenega v dopisu z dne 11. decembra 2006, v katerem je Komisija od grških organov zahtevala podatke o stanju izvršitve zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji. Poleg tega se Helenska republika sklicuje na trajanje neizpolnitve obveznosti Francoske republike v zadevi, v kateri je bila izrečena zgoraj navedena sodba Komisija proti Franciji z dne, ki naj bi trajala veliko dlje in katere koeficient trajanja je bil določen na 3. (
12
)
2. Presoja
46.
Ob upoštevanju narave zadevne neizpolnitve obveznosti, ki še vedno traja, menim, da je plačilo denarne kazni najprimernejša rešitev glede na okoliščine te zadeve.
47.
Kot sem navedel, mora denarna kazen omogočiti zagotovitev kar najhitrejše izvršitve sodbe, s katero je bila predhodno ugotovljena neizpolnitev obveznosti. Njen znesek mora biti določen glede na stopnjo, ki je potrebna za prepričevanje, da mora zadevna država članica spremeniti ravnanje. (
13
)
48.
Sodišče pri izvrševanju pravice do proste presoje ta znesek opredeli tako, da je denarna kazen prilagojena okoliščinam zadeve ter sorazmerna ugotovljeni neizpolnitvi obveznosti in plačilni sposobnosti zadevne države članice. (
14
)
49.
Sodišče se večinoma zgleduje po merilih in matematičnih spremenljivkah, ki jih je Komisija določila v sporočilu iz leta 2005, ter tako upošteva stopnjo teže kršitve, njeno trajanje in plačilno sposobnost zadevne države članice. Sodišče pri uporabi teh meril upošteva tudi posledice neizvršitve sodbe Sodišča za zasebne in javne interese ter stopnjo nujnosti, da zadevna država članica izpolni svoje obveznosti. (
15
)
50.
Prvič, glede teže kršitve in zlasti posledic neizvršitve zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji za zasebne in javne interese menim, da je sedanja neizpolnitev obveznosti Helenske republike posebno pomembna, in sicer iz dveh razlogov.
51.
Po eni strani, kot je Sodišče presodilo v tej sodbi, sporna nacionalna ureditev krši načelo prostega pretoka blaga ter načeli svobode opravljanja storitev in svobode ustanavljanja znotraj Evropske unije, kar so tri od štirih temeljih svoboščin, ki so zagotovljene s Pogodbo.
52.
Zaradi te ureditve se zmanjšuje obseg uvoza iger, ki se zakonito proizvajajo in tržijo v drugih državah članicah. Poleg tega lahko taka zakonodaja ponudnikom, ki imajo sedež v drugih državah članicah, oteži ali celo prepreči, da bi ponujali storitve uporabe igralnih avtomatov, in lahko ne nazadnje gospodarske subjekte iz teh držav odvrne od odprtja sedeža v Grčiji.
53.
Očitno je, da Helenska republika z neizvršitvijo zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji pomembno vpliva na javne interese in vsekakor na zasebne interese uvoznikov, saj ima sporna prepoved zelo širok obseg.
54.
Po drugi strani je neizpolnitev obveznosti po mojem mnenju še resnejša, saj Helenska republika, kot izhaja iz razprav na obravnavi, ni prenehala uporabljati zadevne ureditve, gospodarskim subjektom pa so bile na podlagi te ureditve naložene denarne in zaporne kazni.
55.
Nazadnje je treba to bolj posebno neizpolnitev obveznosti, da se Komisija seznani z osnutki tehničnih predpisov, kot je določeno v členu 8 Direktive 98/34, šteti za resno, saj bi bilo upoštevanje te posebne obveznosti nujni pogoj za popolno uresničitev ciljev navedene direktive.
56.
Na podlagi teh elementov se mi koeficient teže, ki ga je Komisija določila na 11 (na lestvici od 1 do 20), ne zdi rezultat nepravilne presoje.
57.
Drugič, glede koeficienta v zvezi s trajanjem kršitve ugotavljam, da je Komisija ta koeficient, določen v višini 1,10 na mesec, izračunala ob upoštevanju datuma, ko je bila izrečena zgoraj navedena sodba Komisija proti Grčiji, to je 26. oktober 2006, in datuma, ko je sklenila vložiti to tožbo, to je glede na njene navedbe .
58.
Vendar je treba v skladu s sodno prakso Sodišča trajanje kršitve presojati ob upoštevanju trenutka, v katerem dejstva presoja Sodišče, in ne trenutka, v katerem mu Komisija predloži zadevo. (
16
) Vsekakor opozarjam, da Sodišča ne zavezuje lestvica od 1 do 3, ki jo predlaga Komisija. (
17
)
59.
V tej zadevi poudarjam, da neizpolnitev obveznosti Helenske republike traja 27 mesecev, saj je bila zgoraj navedena sodba Komisija proti Grčiji izrečena 26. oktobra 2006, obravnava v tej zadevi pa je potekala . Kot je na obravnavi priznal zastopnik Helenske republike, bi bila navedena sodba dejansko lahko izvršena hitreje.
60.
Zdi se mi namreč, da je bila za izvršitev zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji potrebna le zelo majhna sprememba sporne nacionalne ureditve, saj bi bilo treba področje uporabe te ureditve le omejiti na rekreacijske igre, ki bi se lahko spremenile v igre na srečo.
61.
Ob upoštevanju teh elementov menim, da je koeficient 1,1 primeren za upoštevanje trajanja kršitve.
62.
Tretjič, glede predloga Komisije, naj se osnovni znesek pomnoži s koeficientom, ki temelji na bruto domačem proizvodu zadevne države članice in številu glasov, ki jih ima ta v Svetu Evropske unije, je Sodišče večkrat presodilo, da se tako primerno izraža plačilna sposobnost te države članice, pri čemer se ohrani razumna razlika med različnimi državami članicami. (
18
) V tem primeru je v sporočilu iz leta 2005 koeficient za Helensko republiko določen na 4,38.
63.
Na podlagi teh elementov Sodišču predlagam, naj pomnoži koeficiente teže, trajanja in plačilne sposobnosti države članice z osnovnim zneskom 600 EUR, kot predlaga Komisija. (
19
)
64.
Ob upoštevanju zgoraj navedenih ugotovitev je rezultat pomnožitve osnovnega zneska 600 EUR s koeficienti, določenimi na 11 za težo kršitve, 1,1 za njeno trajanje in 4,38 za plačilno sposobnost Helenske republike, v tem primeru 31.798,80 EUR za vsak dan zamude.
65.
Četrtič, glede periodičnosti denarne kazni menim, da mora biti ta naložena na dnevni osnovi, saj se neizpolnitev obveznosti nanaša na izvršitev sodbe Sodišča, ki vključuje sprejetje osnutka spremembe zakona. (
20
)
66.
Ob upoštevanju vseh teh elementov Sodišču predlagam, naj Helenski republiki naloži, naj Komisiji na račun „Lastna sredstva Evropskih skupnosti“ plača denarno kazen v višini 31.798,80 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju ukrepov, potrebnih za zagotovitev popolne in celotne izvršitve zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi do popolne izvršitve prve sodbe.
B – Naložitev pavšalnega zneska
1. Trditve strank
67.
Komisija je Sodišču predlagala, naj Helenski republiki naloži pavšalni znesek 9636 EUR za vsak dan zamude pri izvršitvi zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji, šteto od dneva njene razglasitve do dneva njene popolne izvršitve ali do dneva, ko bo izrečena sodba v tej zadevi (če zgoraj navedena sodba Komisija proti Grčiji do takrat še ne bo popolnoma izvršena).
68.
Ta dnevni znesek izhaja iz pomnožitve osnovnega zneska 200 EUR s koeficientom teže kršitve, ki je v tem primeru določen na 11 – na lestvici od 1 do 20 – in s koeficientom „n“ za plačilno sposobnost Helenske republike, ki je določen na 4,38.
69.
Komisija je ocenila, da je končna vsota pavšalnega zneska, za katerega predlaga, naj se naloži Helenski republiki, 3.420.780 EUR. Ta znesek izhaja iz pomnožitve dnevne vsote pavšalnega zneska, to je 9636 EUR, s številom dni od datuma, ko je bila izrečena zgoraj navedena sodba Komisija proti Grčiji, to je 26. oktober 2006, do datuma, ko je Komisija sklenila vložiti to tožbo, to je, kar je 355 dni.
70.
Helenska republika trdi, da se ji ne bi smelo naložiti plačila pavšalnega zneska, saj se ta denarna kazen nanaša na preteklo ravnanje države članice. Po njenem mnenju višina pavšalnega zneska, ki ga predlaga Komisija, ni sorazmerna glede na težo in trajanje kršitve ter je previsoka, če upoštevamo zlasti problematično naravo ureditve iger v Grčiji.
2. Presoja
71.
Kot sem navedel, je namen pavšalnega zneska kaznovati neizpolnitev obveznosti države članice, pri čemer se upoštevajo posledice, ki jih je povzročila ta neizpolnitev obveznosti, in njeno trajanje. Namen pavšalnega zneska je tudi preprečiti ponovitev podobnih kršitev prava Skupnosti.
72.
Naložitev pavšalnega zneska ni avtomatična, njegov izračun pa ni odvisen ne od natančno določene matematične formule ne od seznama vnaprej določenih meril, kar je mogoče takrat, ko Sodišče izračunava znesek denarne kazni.
73.
Sodna praksa nam kljub temu ponuja nekatere smernice glede meril in okoliščin, ki jih je treba upoštevati pri izračunu pavšalnega zneska.
74.
Sodišče je v zgoraj navedeni novejši sodbi Komisija proti Franciji z dne 9. decembra 2008 natančno navedlo, da mora naložitev plačila pavšalnega zneska „v vsakem posameznem primeru temeljiti na upoštevanju vseh bistvenih elementov, ki se nanašajo na značilnosti ugotovljene neizpolnitve in na ravnanje države članice“. (
21
)
75.
Sodišče je v tej zadevi za izračun pavšalnega zneska, naloženega Francoski republiki, upoštevalo te okoliščine:
—
ravnanje Francoske republike glede njenih obveznosti do Skupnosti na posebnem področju gensko spremenjenih organizmov; v zvezi s tem je Sodišče poudarilo, da je ta država članica na tem posebnem področju večkrat ravnala protipravno;
—
trajanje neizpolnitve obveznosti od razglasitve sodbe, s katero je bila ugotovljena neizpolnitev obveznosti; v zvezi s tem je Sodišče preučilo, ali bi bilo to zamudo mogoče utemeljiti, in
—
teža neizpolnitve obveznosti; v zvezi s tem je Sodišče upoštevalo učinek protipravnega ravnanja na zadevne javne in zasebne interese. (
22
)
76.
V tej zadevi je po mojem mnenju naložitev plačila pavšalnega zneska utemeljena predvsem z upoštevanjem teže kršitve.
77.
Kot sem navedel, ravnanje Helenske republike namreč pomembno vpliva na javne interese in vsekakor na zasebne interese gospodarskih subjektov, saj sporna nacionalna ureditev krši tri od štirih temeljnih svoboščin, ki so zagotovljene s Pogodbo. Ta neizpolnitev obveznosti je po mojem mnenju še resnejša, ker Helenska republika ni prenehala uporabljati zadevne ureditve, gospodarskim subjektom pa so bile podlagi te ureditve naložene denarne in zaporne kazni ter se jim še vedno nalagajo.
78.
Glede trajanja neizpolnitve obveznosti od razglasitve zgoraj navedene sodbe Komisija proti Grčiji je Helenska republika priznala zamudo pri izvrševanju te sodbe in navedla, da bi bila ta uskladitev lahko hitrejša.
79.
Trditve Helenske republike, na podlagi katerih naj bi bilo to zamudo mogoče utemeljiti z upoštevanjem občutljivosti in vznemirjenosti, ki bi ju v Grčiji povzročila popolna liberalizacija iger, po mojem mnenju niso dopustne, saj mi noben element iz spisa ne omogoča, da bi lahko razlikoval med posebnim položajem Helenske republike in položajem drugih držav članic. Poleg tega opozarjam, da se v skladu z ustaljeno sodno prakso država članica ne more sklicevati na določbe, prakso ali stanje notranjega pravnega reda, da bi upravičila nespoštovanje obveznosti, naloženih s pravom Skupnosti. (
23
)
80.
Kar nazadnje zadeva ravnanje Helenske republike, se mi zdi, da je ta država članica izkazala sorazmerno pasivno ravnanje do začetka predhodne faze tega postopka. Šele dva dneva po tem, ko je Komisija vložila to tožbo, to je 12. marca 2008, je namreč Helenska republika navedla, da je bil sklican odbor za pripravo zakonodaje, da bi oblikoval osnutek spremembe zakona.
81.
Ob upoštevanju vseh teh elementov je po mojem mnenju predlog, naj se Helenski republiki naloži plačilo pavšalnega zneska v višini 2 milijonov EUR, pravična ocenitev okoliščin tega primera.
VI – Stroški
82.
V skladu s členom 69(2), prvi pododstavek, Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker je Komisija predlagala, naj se Helenski republiki naloži plačilo stroškov, in ker ta s predlogi ni uspela, menim, da ji je treba naložiti plačilo stroškov.
VII – Predlog
83.
Ob upoštevanju navedenih ugotovitev Sodišču predlagam, naj:
—
odloči, da Helenska republika, s tem da ni spremenila člena 2(1) in 3 člena zakona št. 3037/2002, s katerima se uvaja prepoved namestitve in uporabe vseh električnih, elektromehanskih in elektronskih iger, skupaj z vsemi računalniškimi igrami, v vseh javnih ali zasebnih prostorih, razen igralnicah, katere kršitev ima za posledico kazenske ali upravne sankcije, v skladu s členi 28 ES, 43 ES in 49 ES ter členom 8 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 98/34/ES z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/48/ES z dne, ni sprejela vseh ukrepov, potrebnih za izvršitev sodbe Sodišča z dne v zadevi Komisija proti Grčiji (C-65/05), in zato ni izpolnila obveznosti iz člena 228 ES;
—
Helenski republiki naloži, naj Komisiji Evropskih skupnosti na račun „Lastna sredstva Evropskih skupnosti“ plača denarno kazen v višini 31.798,80 EUR za vsak dan zamude pri sprejetju ukrepov, potrebnih za zagotovitev popolne in celotne izvršitve zgoraj navedene sodbe, šteto od dneva razglasitve sodbe v tej zadevi do popolne izvršitve zgoraj navedene sodbe;
—
Helenski republiki naloži, naj Komisiji Evropskih skupnosti na račun „Lastna sredstva Evropskih skupnosti“ plača pavšalni znesek v višini 2 milijonov EUR;
—
Helenski republiki naloži plačilo stroškov.
(
1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
2
)	C-65/05, ZOdl., str. I-10341.
(
3
)	Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (UL L 204, str. 37), kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne (UL L 217, str. 18, v nadaljevanju: Direktiva 98/34).
(
4
)	FEK A’ 174/30.7.2002.
(
5
)	C-121/07, ZOdl., str. I-9159.
(
6
)	Točka 21 in navedena sodna praksa.
(
7
)	Točka 22 in navedena sodna praksa.
(
8
)	V zvezi s tem glej zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Franciji, točka 64 in navedena sodna praksa.
(
9
)	C-304/02, ZOdl., str. I-6263.
(
10
)	Sporočilo Komisije o izvajanju člena 228 Pogodbe ES (SEC(2005)1658, v nadaljevanju: sporočilo iz leta 2005).
(
11
)	V zvezi s tem glej zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Franciji z dne 12. julija 2005, točka 103 in navedena sodna praksa.
(
12
)	Točka 108.
(
13
)	V zvezi s tem glej sodbo z dne 14. marca 2006 v zadevi Komisija proti Franciji (C-177/04, ZOdl., str. I-2461, točka 60 in navedena sodna praksa).
(
14
)	Ibidem, točka 61 in navedena sodna praksa.
(
15
)	Ibidem, točka 62 in navedena sodna praksa.
(
16
)	Ibidem, točka 71.
(
17
)	Idem.
(
18
)	Glej zlasti zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Franciji z dne 14. marca 2006, točka 75 in navedena sodna praksa.
(
19
)	Glej zlasti sodbo z dne 10. januarja 2008 v zadevi Komisija proti Portugalski (C-70/06, ZOdl., str. I-1, točka 50), v kateri je Sodišče potrdilo osnovni znesek 600 EUR, kot je določen v sporočilu iz leta 2005.
(
20
)	Ibidem, točka 52 in navedena sodna praksa.
(
21
)	Točka 62.
(
22
)	Glej tudi zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Franciji z dne 12. julija 2005, točka 114.
(
23
)	V zvezi s tem glej zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Franciji z dne 9. decembra 2008, točka 72 in navedena sodna praksa.