62016CC0376
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
PAOLO MENGOZZI
esitatud 28. septembril 2017 (
1
)
Kohtuasi C‑376/16 P
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet
(EUIPO)
versus
European Dynamics Luxembourg SA,
European Dynamics Belgium SA,
Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
Apellatsioonkaebus – Teenuste riigihanked – Tarkvara arendamine ja hooldusteenused – Otsus paigutada apellandi pakkumus paremusjärjestusel põhineva lepingu sõlmimisel neljandale järjekohale – Põhjendamiskohustus
1.
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) palub apellatsioonkaebusega tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 27. aprilli 2016. aasta otsuse European Dynamics Luxembourg jt vs. EUIPO (
2
), millega Üldkohus rahuldas European Dynamics Luxembourg SA, European Dynamics Belgium SA ja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (edaspidi koos „European Dynamics jt“) hagi, esiteks tühistades EUIPO otsuse, millega lükati tagasi European Dynamics Luxembourg’i pakkumus EUIPO korraldatud hankemenetluses, ning teiseks nõudes, et EUIPO hüvitaks kahju, mida European Dynamics Luxembourg kandis selle tõttu, et ta kaotas võimaluse olla tunnistatud edukaks pakkujaks.
2.
Kõnesolev kohtuasi annab Euroopa Kohtule võimaluse selgitada oma eelnevat kohtupraktikat silmas pidades nõudeid, mida hankijad peavad täitma hankemenetlustes esitatud pakkumuste tagasilükkamise otsuste põhjendamisel.
I. Õiguslik raamistik
3.
Käesolevas kohtuasjas tähtsate asjaolude toimumise ajal oli EUIPO teenuste riigihankelepingute sõlmimine reguleeritud nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (
3
) (mida on muudetud nõukogu 13. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1995/2006 (
4
)) (edaspidi „finantsmäärus“), esimese osa V jaotise sätetega ning komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse määruse nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad, (
5
) esimese osa V jaotise sätetega.
4.
Finantsmääruse artikli 100 lõige 2 sätestab:
„Tellija teeb kõikidele taotlejatele ja pakkujatele, kelle taotlused või pakkumised on tagasi lükatud, teatavaks tehtud otsuse ja kõikidele pakkujatele, kelle pakkumised on vastuvõetavad ja kes esitavad kirjaliku taotluse, eduka pakkumise tunnused ja suhtelised eelised ja selle pakkuja nime, kellega leping sõlmitakse.
Teatavaid andmeid ei ole siiski vaja avalikustada, kui see takistaks õigusnormide kohaldamist, oleks vastuolus üldiste huvidega või kahjustaks riigi osalusega või eraettevõtjate õigustatud ärihuve või võiks moonutada nendevahelist ausat konkurentsi.“
5.
Määruse nr 2342/2002 (määrusega nr 478/2007 muudetud redaktsioonis) artikli 149 lõikes 2 on sätestatud:
„Tellija teeb finantsmääruse artikli 100 lõikes 2 sätestatud teabe teatavaks hiljemalt viieteistkümne päeva möödumisel kirjaliku taotluse saamise kuupäevast.“
II. Vaidluse taust
6.
Viitan vaidlustatud kohtuotsuse punktidele 1–20, kus vaidluse taust on üksikasjalikult esitatud. Käesoleva menetluse puhul piirdun sellega, et meenutan, et 2011. aastal avaldas EUIPO hanketeate, et sõlmida hankeleping teatud infotehnoloogiateenuste osutamiseks.
7.
Hanketeate kohaselt oli selle hankelepingu eesmärk, mis pidi sõlmitama majanduslikult soodsaima pakkumuse esitajaga, sõlmida raamlepingud, mille maksimaalne kestus oli seitse aastat, kolme erineva infotehnoloogiateenuse osutajaga. Raamlepingud tuli sõlmida eraldi ja nn paremusjärjestuse mehhanismi alusel, mis tähendab, et kui esimesele järjekohale paigutatud pakkuja ei saa tellitud teenuseid osutada, pöördub EUIPO teisele kohale paigutatud pakkuja poole ja nii edasi.
8.
EUIPO teatas 11. augusti 2011. aasta kirjaga European Dynamics jt‑le hankemenetluse tulemused ja andis neile teada, et ta ei tunnistanud nende pakkumust edukaks (edaspidi „pakkumuse tagasilükkamise otsus“). See kiri sisaldas ka võrdlustabelit European Dynamics jt pakkumusele antud punktidega ja kolmele kõige kõrgemad hindamispunktid saanud pakkujale antud punktidega.
9.
EUIPO edastas 26. augusti 2011. aasta kirjaga European Dynamics jt‑le hindamisprotokolli väljavõtte, mis sisaldas nende pakkumusele antud kvalitatiivset hinnangut kolme tingimuse alusel, st tarkvara hooldusteenuste kvaliteet, äriplaan ja klienditeenuste kvaliteet, ning edastas neile kolm esimest kohta saanud edukate pakkujate nimed ning kaks tabelit: esiteks „Tehniliste pakkumuste võrdlustabel“, milles on esitatud nendele edukatele pakkujatele ja European Dynamics jt‑le nende tehniliste pakkumuste eest antud hindamispunktid ja märgitud punktide arvud, mis on saadud iga kolme eespool nimetatud kvalitatiivse kriteeriumi eest, ning teiseks „Pakkumuste võrdlev hindamistabel, mis lähtub nende majanduslikult soodsaimast laadist“, milles on märgitud kolmele edukale pakkujale ja European Dynamics jt‑le kvalitatiivsete kriteeriumide ja majandusliku hindamise eest antud punktide arv ning saadud punktide kogusumma. (
6
)
10.
EUIPO viitas 15. septembril 2011. aastal European Dynamics jt‑le saadetud kirjas põhjendustele, mis olid esitatud kahes eelmises punktis nimetatud kirjades ja mida ta pidas piisavaks, kuid esitas samas täiendavaid üksikasju majanduslike tingimuste kohta ja edastas täiendava võrdlustabeli. Selles tabelis oli märgitud kolmele edukale pakkujale ja European Dynamics jt‑le majanduslikuks hindamiseks kasutatud kahe kriteeriumi eest antud punktide arv ning hinnapakkumuse punktide kogusumma ja see summa pärast suhtelise osakaalu määra rakendamist. (
7
)
III. Üldkohtule esitatud hagi ja vaidlustatud kohtuotsus
11.
European Dynamics jt esitasid 21. oktoobril 2011 Üldkohtule hagi, millega nad palusid esiteks tühistada nende pakkumuse tagasilükkamise otsus ja EUIPO kõik muud seotud otsused, ja teiseks mõista EUIPO-lt välja 6750000 eurot neile võimaluse kaotusest tekkinud kahjude hüvitamiseks. Oma hagi põhjendamiseks esitasid European Dynamics jt kolm väidet, (
8
) millest esimese kohaselt on rikutud põhjendamiskohustust, teise kohaselt on tehtud mitu ilmset hindamisviga ja kolmanda kohaselt on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet.
12.
Vaidlustatud kohtuotsuses hindas Üldkohus kõigepealt kolmandat väidet, mille kohaselt on rikutud võrdse kohtlemise põhimõtet. Üldkohus lükkas kõigepealt tagasi selle väite kaks esimest osa ning nõustus seejärel kolmanda väiteosaga. Üldkohus leidis, et EUIPO oli ilmselgelt rikkunud oma hoolsuskohustust uurimisel, kas ühe pakkuja puhul esines mõni hankemenetlusest kõrvaldamise alus. (
9
)
13.
Üldkohus hindas seejärel teist väidet, mille kohaselt on tehtud mitu ilmset hindamisviga. Üldkohus osaliselt nõustus selle väitega ja osaliselt lükkas selle tagasi. Ta rõhutas, et kuivõrd ta tuvastas sellega seoses ilmsed hindamisvead või põhjendamisvead, mis kahjustavad European Dynamics jt pakkumuse hindamise õiguspärasust, siis on need rikkumised iseenesest piisavad, et tühistada pakkumuse tagasilükkamise otsus.
14.
Seejärel leidis Üldkohus esimese väite kohta, et vastavalt finantsmääruse artikli 100 lõikele 2 koostoimes ELTL artikli 296 teise lõiguga on pakkumuse tagasilükkamise otsuses tehtud mitu põhjendamisviga ja otsus tuleb tühistada ka sellel põhjusel.
15.
Viimaks rahuldas Üldkohus European Dynamics jt esitatud kahju hüvitamise nõude osas, mis puudutab võimaluse kaotamise hüvitamist. Hüvitise suuruse suhtes kutsus Üldkohus siiski pooli üles – ilma, et see mõjutaks Üldkohtu hilisemat otsust – saavutama selle summa kohta omavaheline kokkulepe ja esitama Üldkohtule kolme kuu jooksul alates käesoleva kohtuotsuse kuulutamisest andmed omavahelise kokkuleppe kohaselt kindlaks määratud hüvitise summa suuruse kohta või juhul, kui kokkulepet ei saavutata, esitama talle sama tähtaja jooksul nende nõuded konkreetsete summade tasumiseks.
IV. Menetlus Euroopa Kohtus ja poolte nõuded
16.
Oma apellatsioonkaebuses palub EUIPO Euroopa Kohtul:
–
esimese võimalusena tühistada vaidlustatud kohtuotsus tervikuna, jätta rahuldamata pakkumuse tagasilükkamise otsuse tühistamise nõue ning European Dynamics jt esitatud kahju hüvitamise nõue;
–
teise võimalusena tühistada vaidlustatud kohtuotsus tervikuna ja suunata kohtuasi tagasi Üldkohtusse;
–
kolmanda võimalusena tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, milles on nõutud, et EUIPO peab hüvitama kahju, mis tekkis European Dynamics jt‑l raamlepingu sõlmimise võimaluse kaotamise tõttu, ja suunata kohtuasi tagasi Üldkohtusse ning
–
mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja European Dynamics jt‑lt.
17.
European Dynamics jt ja paluvad Euroopa Kohtul:
–
jätta apellatsioonkaebus põhjendamatuse tõttu rahuldamata ja
–
mõista EUIPO‑lt välja kõik kohtumenetluse kulud.
V. Analüüs
18.
Oma apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitab EUIPO neli väidet. Esimene EUIPO väide on see, et Üldkohus otsustas ultra petita või rikkus õigusnormi võrdsete võimaluste ja hoolsuse põhimõtete tõlgendamisel ja rakendamisel ning igal juhul on ta moonutanud fakte. Teine EUIPO väide on see, et Üldkohus rikkus õigusnorme, kui ta tõlgendas ja kohaldas ilmsete hindamisvigade kriteeriumi. Kolmanda EUIPO väite kohaselt rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta kohaldas finantsmääruse artikli 100 lõiget 2 koosmõjus ELTL artikli 296 teise lõiguga. Neljas EUIPO väide on, et vaidlustatud kohtuotsuses on rikutud õigusnorme ja põhjendamiskohustust seoses võimaluse kaotamise eest kahjuhüvitise väljamõistmisega.
19.
Euroopa Kohtu palvel on käesolevas ettepanekus analüüsitud üksnes EUIPO apellatsioonkaebuse kolmandat väidet, mille kohaselt on rikutud finantsmääruse artikli 100 lõiget 2 koosmõjus ELTL artikli 296 teise lõiguga. Selles väites on nimelt käsitletud suhteliselt olulist õigusküsimust: küsimust, milline ulatus on hankija kohustusel põhjendada pakkumuse tagasilükkamise otsust, iseäranis seoses korrelatsiooniga, mis esineb ühelt poolt hindamisprotokollis esitatud konkreetsete negatiivsete hinnangute ja teiselt poolt hankija poolt netopunktide mahaarvamise vahel.
A.
Kokkuvõte asjakohastest vaidlustatud kohtuotsuse punktidest
20.
Kolmandas väites vaidleb EUIPO vastu Üldkohtu analüüsile, mis on esitatud vaidlustatud kohtuotsuse punktides 238–259, ning tema järeldusele, et vastavalt finantsmääruse artikli 100 lõikele 2 koostoimes ELTL artikli 296 teise lõiguga on pakkumuse tagasilükkamise otsuses tehtud mitu põhjendamisviga.
21.
Seoses European Dynamics jt esitatud väitega põhjendamiskohustuse rikkumise kohta tuletas Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuses kõigepealt meelde, et hankemenetluste puhul kehtivat põhjendamiskohustust käsitleva kohtupraktika kohaselt on hankijal põhimõtteliselt ulatuslik kaalutlusõigus lepingu sõlmimise kriteeriumide hierarhia valikul ja punktide valikul, mis tuleb omistada erinevatele kriteeriumidele ja allkriteeriumidele, ning ta ei pea esitama edutule pakkujale üksikasjalikku ülevaadet sellest, kuidas tema pakkumuse hindamisel iga üksikasja arvesse võeti. (
10
)
22.
Üldkohus märkis siiski, et kohtupraktikast tuleneb samuti, et olukorras, kus hankija on sellise valiku teinud, peab liidu kohus saama kontrollida hankedokumentide põhjal ja lepingu sõlmimise otsuse põhjenduste alusel erinevate lepingu sõlmimise tehniliste kriteeriumide ja allkriteeriumide vastavat osakaalu hindamisel, st kogusumma arvutamisel, ja iga kriteeriumi või allkriteeriumi miinimum- ja maksimumpunkte. (
11
)
23.
Üldkohus leidis lisaks, et kui hankija omistab sellele, kuidas kõnealune pakkumus neid erinevaid kriteeriume ja allkriteeriume täidab või ei täida, konkreetseid hinnanguid, mis on ilmselgelt asjakohased selle pakkumuse tervikhindamisel, siis hõlmab põhjendamiskohustus tingimata ka vajadust selgitada, kuidas eelkõige negatiivsed hinnangud tõid kaasa punktide vähendamise. (
12
)
24.
Üldkohus leidis seejärel, et selle nõude järgimine oli seda olulisem olukorras, nagu oli tegemist kõnealuses kohtuasjas, kus teatud allkriteeriumide alusel võimaliku netopunktide vähendamise tagajärg on hankija kohaldatud valemi alusel automaatselt see, et edukate pakkujate pakkumustele nende tehnilise kvaliteedi alusel antavate brutopunktide summa suureneb. Niisuguses olukorras oli European Dynamics jt‑l seega huvi teada, kui palju vähendati punkte iga allkriteeriumi alusel, mille suhtes hindamisprotokollis oli negatiivne hinnang, et nad saaks väita, et nimetatud hinnangu ilmselge eksliku laadi tõttu ei olnud see vähendamine – mis toob kaasa teiste pakkujate punktide vastava suurendamise – põhjendatud. (
13
)
25.
Seejärel järeldas Üldkohus esiteks, et pakkumuste hindamiseks kolme kvaliteedikriteeriumi alusel kohaldas hindamiskomisjon matemaatilist valemit või vähemalt andis allkriteeriumide või alapunktide alusel punktide murdosasid, ning teiseks, et EUIPO ei esitanud European Dynamics jt‑le erinevate allkriteeriumide või alapunktide alusel antud punktide arvutusviisi ja täpset jagunemist. EUIPO leidis nimelt, et European Dynamics jt‑l ei olnud õigust seda teada ning piisav oli, kui esitati iga kolme tehnilise või kvaliteedikriteeriumi lõplik punktisumma. (
14
)
26.
Neil asjaoludel nentis Üldkohus, et nii European Dynamics jt‑l kui ka Üldkohtul oli võimatu mõista, kuidas iga allkriteeriumi või koguni alapunkti eest maha võetud punktid arvutati või kuidas need täpselt jaotuvad, seega ei olnud ka võimalik kontrollida, kas ja mis ulatuses need vähendused tegelikult vastasid hindamisprotokollis esitatud negatiivsetele hinnangutele, ja seetõttu, kas need olid põhjendatud või vähemalt piisavalt usutavad. (
15
)
27.
Selle põhjal järeldas Üldkohus, et pakkumuse tagasilükkamise otsus ei olnud piisavalt põhjendatud seoses korrelatsiooniga, mis esineb ühelt poolt hindamisprotokollis esitatud konkreetsete negatiivsete hinnangute ja teiselt poolt hankija poolt netopunktide mahaarvamise vahel. (
16
)
B.
Poolte argumendid
28.
EUIPO väidab, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta tuvastas, et kuna EUIPO ei toonud välja, milline negatiivne kommentaar tõi kaasa millise punktide mahaarvamise iga konkreetse allkriteeriumi või alapunkti puhul, ei olnud ta oma otsust piisavalt põhjendanud. EUIPO väitel ei ole sellist nõuet ette nähtud ei finantsmääruse artikli 100 lõikes 2 ega Euroopa Kohtu praktikas.
29.
Esiteks leiab ta, et finantsmääruse artikli 100 lõige 2 ei näe ette mingit õigusnormidest tulenevat kohustust esitada üksikasjalik ülevaade kogu kriitikast, mida võeti arvesse edutu pakkuja pakkumuse hindamisel. Seda enam ei ole selles sättes mingit kohustust lisada igale kriitilisele hinnangule mahaarvatud punktide arv ja seletada täpselt selle kriitika alusel tegelikult vähendatud punktide arvu. Kõnealune säte näeb üksnes ette kohustuse teha tagasilükatud pakkumuse esitajale teatavaks tema pakkumuse tagasilükkamise põhjused (käesolevas asjas see, et pakkumuses ei pakutud parimat hinna ja kvaliteedi suhet pärast hindamisvalemi kohaldamist), eduka pakkumuse tunnused ja suhtelised eelised. Kuna käesolevas asjas said European Dynamics jt iga hindamiskriteeriumi eest parima tehnilise hinde, ei olnud eduka pakkumuse eeliste kohta pealegi mingit teavet esitada.
30.
Teiseks kinnitab tema väitel Euroopa Kohtu praktika, et hankijalt ei saa eeldada, et ta esitaks edutule pakkujale üksikasjaliku analüüsi selle kohta, kuidas tema pakkumuse iga üksikasja hindamisel arvesse võeti. EUIPO viitab konkreetselt Euroopa Kohtu 4. oktoobri 2012. aasta otsusele Evropaïki Dynamiki vs. komisjon. (
17
) Seevastu leiab EUIPO analoogia alusel, et hankijalt ei saa eeldada, et ta täpsustaks iga konkreetse kommentaari kohta, kas see põhjustas punktide vähendamise (ja mahaarvatud punktide arvu) või punktide lisamise (ja lisatud punktide arvu). Peale selle väidab ta, et kuna Üldkohus nõudis, et lepingut sõlmiv asutus täpsustaks selgelt korrelatsiooni negatiivsete kommentaaride ja iga alapunkti eest antud punktide arvu vahel, ega arvestanud hindamiskriteeriumi tervikliku hindamise laiemat konteksti, kaldus Üldkohus kõrvale Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast ja kohaldas põhjendamiskohustuse osas palju rangemat kriteeriumi, kui on nõutud vastavalt finantsmääruse artikli 100 lõikele 2.
31.
European Dynamics jt toetavad Üldkohtu lähenemisviisi. Nad leiavad, et hinnatud punktide jaotuse avaldamine oli vajalik. Käesolevas asjas ei olnud Üldkohtul võimalik oma kohtulikku kontrolli teostada, omamata andmeid kvaliteedikriteeriumidele, konkreetsetele allkriteeriumidele ja alapunktidele antud punktide kohta. Nõudes punktide jaotuse esitamist, ei kohaldanud Üldkohus seega nende arvates mitte sugugi finantsmääruse sätetega ja kohtupraktikast tulenevate juhtnööridega võrreldes rangemat kriteeriumi.
C.
Hinnang
32.
EUIPO apellatsioonkaebuses esitatud kolmanda väitega seoses tõstatatakse sisuliselt küsimus, kas Üldkohus leidis õigesti, et pakkumuse tagasilükkamise otsus ei vastanud põhjendamiskohustustele, mis tulenevad finantsmääruse artikli 100 lõikest 2 ja ELTL artikli 296 teisest lõigust, nii nagu neid on kohtupraktikas tõlgendatud, või kas Üldkohus kohaldas liiga ranget kriteeriumi võrreldes nende sätetega ja Euroopa Kohtu praktikaga selles valdkonnas.
33.
Vaidlustatud kohtuotsuses leidis Üldkohus sisuliselt, et pakkumuse tagasilükkamise otsus ei olnud piisavalt põhjendatud, sest põhjenduste alusel, mis EUIPO esitas oma erinevates European Dynamics jt‑le saadetud kirjades, ei saanud ei European Dynamics jt ega Üldkohus ise mõista, kuidas iga allkriteeriumi või koguni alapunkti eest maha võetud punktid arvutati või kuidas need täpselt jaotuvad hindamiskriteeriumide alusel, mistõttu ei olnud võimalik mõista korrelatsiooni, mis esineb mitme selle allkriteeriumi suhtes antud negatiivsete hinnangute ja nendega seotud netopunktide vähendamise vahel EUIPO poolt. Neil asjaoludel leidis Üldkohus, et tal ei ole võimalik kontrollida, kas ja mis ulatuses need punktide vähendused vastavad kõnealustele hinnangutele, ega kontrollida nende vähendamiste õiguspärasust ja seega punktide kogusummat.
34.
Hankijatel lasuva põhjendamiskohustuse kohta tuleb kõigepealt meenutada, et finantsmääruse artikli 100 lõike 2 esimese lõigu kohaselt teeb hankija kõikidele taotlejatele või pakkujatele, kelle taotlused või pakkumused on tagasi lükatud, teatavaks selle otsuse põhjused, ja kõikidele pakkujatele, kelle pakkumused on vastuvõetavad ja kes esitavad kirjaliku taotluse, eduka pakkumuse tunnused ja suhtelised eelised ja selle pakkuja nime, kellega leping sõlmitakse.
35.
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb siiski, et hankijalt ei saa nõuda, et ta edastaks edutule pakkujale lisaks tema pakkumuse tagasilükkamise põhjendustele esiteks põhjaliku kokkuvõtte selle kohta, kuidas tema pakkumuse iga üksikasja selle hindamisel arvesse võeti, ning esitaks teiseks eduka pakkumuse tunnuste ja suhteliste eeliste teatavaks tegemise raames eduka pakkumuse ja edutu pakkuja pakkumuse põhjaliku võrdleva hinnangu. (
18
)
36.
Samuti ei ole hankijal kohustust esitada edutule pakkujale tema kirjaliku taotluse alusel hindamisprotokolli täielikku koopiat. (
19
)
37.
Peale selle tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb ELTL artikli 296 teises lõigus nõutud põhjendamiskohustust hinnata juhtumi asjaolude alusel, eelkõige akti sisu ja esitatud põhjenduste laadi arvesse võttes. (
20
)
38.
Käesolevas asjas nähtub vaidlustatud kohtuotsuse punktidest 12–18, millest on tehtud kokkuvõte käesoleva ettepaneku punktides 8–10, et EUIPO põhjendas Üldkohtus vaidlustatud pakkumuse tagasilükkamise otsust kolmes kirjas: 11. augusti 2011. aasta, 26. augusti 2011. aasta ja 15. septembri 2011. aasta kirjas.
39.
Vaidlust ei ole küsimuses, et EUIPO edastas oma kirjades European Dynamics jt‑le hindamisprotokolli väljavõtte, mis sisaldas nende pakkumusele antud kvalitatiivse hinnangu, kolme eduka pakkuja nimed ning kolm tabelit, kus olid esitatud punktisummad, mis need kolm pakkujat ja European Dynamics jt olid saanud, täpsemalt tehniliste pakkumuste võrdlustabeli, pakkumuste võrdleva hindamistabeli, mis lähtub nende majanduslikult soodsaimast laadist, ning majanduslikke kriteeriume käsitleva võrdlustabeli. Need tabelid võimaldasid European Dynamics jt‑l saada ülevaate nende pakkumusele ja edukate pakkujate pakkumustele antud punktidest seoses nii kvalitatiivsete kui ka majanduslike kriteeriumidega ning nende mõjust lõplikule koondhindele.
40.
Nagu aga nähtub vaidlustatud kohtuotsuse punktist 252, nentis Üldkohus – ja EUIPO ei vaidle vastu –, et hindamiskomisjon kohaldas matemaatilist valemit või andis allkriteeriumide või alapunktide alusel punktide murdosasid ning hindamisprotokollis olid sellega seoses esitatud konkreetsed negatiivsed hinnangud, millest tulenesid konkreetsed punktide vähendamised.
41.
Tuleb aga nentida, et EUIPO ei edastanud võrdlevalt European Dynamics jt ja edukate pakkujate saadud punktide arvu, mis oleks iga kord jaotatud allkriteeriumide alusel, ega selgitanud arvutusmeetodit, mida hindamiskomisjon konkreetselt kasutas igale allkriteeriumile üldhinnangus eraldi osakaalu andmiseks.
42.
Neil asjaoludel ei olnud European Dynamics jt‑l ega Üldkohtul võimalik mõista iga selle allkriteeriumi osakaalu hindamisel, st punktide koguarvu kindlaksmääramisel, ega teha kindlaks korrelatsiooni konkreetsete negatiivsete kommentaaride ja punktide koguarvu mõjutanud punktide vähendamiste vahel.
43.
Ehkki kohtupraktikast tuleneb, et põhjendamiskohustust peab hindama juhtumi asjaolude alusel ning ei saa nõuda, et põhjendustes oleks välja toodud kõik asjakohased faktilised ja õiguslikud asjaolud, kuivõrd küsimust, kas akti põhjendused vastavad ELTL artikli 296 nõuetele, tuleb hinnata mitte üksnes lähtuvalt selle akti sõnastusest, vaid ka selle kontekstist ning kõikidest asjaomast valdkonda reguleerivatest õigusaktidest, siis samas peab ELTL artiklis 296 nõutud põhjendustest siiski selgelt ja üheselt selguma akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab huvitatud isikutel võetud meetme põhjuseid mõista ja pädeval kohtul kontrolli teostada. (
21
)
44.
Sellest tulenevalt peab nentima, et otsuses, mis ei võimalda pakkujal mõista oma pakkumuse tagasilükkamise põhjusi ega teha kindlaks edukaks tunnistatud pakkujate pakkumuste tunnuseid ja suhtelisi eeliseid, ning mis ei võimalda liidu kohtul kontrollida selles sisalduva hinnangu õiguspärasust, ei saa olla täidetud põhjendamiskohustused, mis on esitatud finantsmääruse artikli 100 lõike 2 esimeses lõigus koostoimes ELTL artikli 296 teise lõiguga.
45.
Neil asjaoludel leian, et Üldkohus ei rikkunud õigusnormi, kui ta leidis, et pakkumuse tagasilükkamise otsus ei olnud piisavalt põhjendatud.
46.
Seda järeldust ei sea kahtluse alla erinevad EUIPO esitatud argumendid.
47.
Mis puudutab esiteks asjaolu, et EUIPO tugines Euroopa Kohtu 4. oktoobri 2012. aasta otsusele Evropaïki Dynamiki vs. komisjon, (
22
) siis piisab märkimisest, et erinevalt käesolevast kohtuasjast võimaldasid selles kohtuasjas esiteks Euroopa Komisjoni edastatud hindamisprotokollide väljavõtted tuletada punktide arvu, mille kõnealune kaebaja oli saanud võrreldes eduka pakkujaga ja mis olid iga kord jaotatud allkriteeriumide kaupa, ning iga allkriteeriumi osakaalu üldhinnangus, ning teiseks selgitasid edastatud hindamiskomisjoni kommentaarid iga hindamiskriteeriumi puhul, milliste allkriteeriumide tõttu pidas komisjon eduka pakkuja või asjaomase kaebaja pakkumust paremaks. (
23
)
48.
Mis puudutab teiseks argumenti, et kuna European Dynamics jt said käesolevas asjas iga hindamiskriteeriumi eest parima tehnilise hinde, ei olnud neil mingit huvi saada teavet edukate pakkumuste suhteliste eeliste kohta, siis piisab sellest, kui märkida, et EUIPO ei vaidle vastu Üldkohtu arutluskäigule vaidlustatud kohtuotsuse punktis 253, mille kohaselt European Dynamics jt‑l oli huvi saada teada, mis ulatuses hankija esitatud negatiivsed hinnangud läksid neile maksma netopunkte. (
24
)
49.
Kõiki neid kaalutlusi arvestades leian, et EUIPO kolmas apellatsioonkaebuse väide tuleb tagasi lükata.
VI. Ettepanek
50.
Eespool esitatud kaalutlusi arvestades ja teiste apellatsioonkaebuse väidete põhjendatust hindamata teen Euroopa Kohtule ettepaneku lükata kolmas väide põhjendamatuse tõttu tagasi. Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.
(
1
)	Algkeel: prantsuse.
(
2
)	T‑556/11, edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus“, EU:T:2016:248.
(
3
)	EÜT 2002, L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74.
(
4
)	ELT 2006, L 390, lk 1. Määrus nr 1605/2002 tunnistati kehtetuks alates 1. jaanuarist 2013 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus nr 1605/2002 (ELT 2012, L 298, lk 1).
(
5
)	EÜT 2002, L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145. Seda määrust muudeti komisjoni 23. aprilli 2007. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007 (ELT 2007, L 111, lk 13).
(
6
)	Need kaks tabelit on esitatud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 14.
(
7
)	Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 18.
(
8
)	Pärast EUIPO vastust Üldkohtu menetlust korraldavatele meetmetele ja menetlustoimingutele esitasid European Dynamics jt uue väite, mille kohaselt EUIPO on rikkunud hankedokumente, kui ta nõustus Informática El Corte Ingles SA – Altia Consultores SA Temporary Associationi (IECI) hinnapakkumusega, ehkki see sisaldas muutujat ja hinnavahemikku. Üldkohus lükkas selle väite tagasi vaidlustatud kohtuotsuse punktis 230 ja sellele järgnevates punktides.
(
9
)	Vaidlustatud kohtuotsuse punktid 61–78.
(
10
)	Vt vaidlustatud kohtuotsuse punktid 244 ja 250.
(
11
)	Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 250.
(
12
)	Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 250.
(
13
)	Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 251.
(
14
)	Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 252.
(
15
)	Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 252.
(
16
)	Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 254.
(
17
)	C‑629/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:617.
(
18
)	Kohtuotsus, 4.10.2012, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (C‑629/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:617, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
19
)	Kohtuotsus, 4.10.2012, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (C‑629/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:617, punkt 22 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
20
)	Kohtuotsus, 4.10.2012, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (C‑629/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:617, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
21
)	Vt muu hulgas kohtuotsused, 2.4.1998, komisjon vs. Sytraval ja Brink’s France (C‑367/95 P, EU:C:1998:154, punkt 63), ning 10.3.2016, HeidelbergCement vs. komisjon (C‑247/14 P, EU:C:2016:149, punkt 16).
(
22
)	C‑629/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:617.
(
23
)	Vt eelkõige selle kohtuotsuse punktid 26 ja 28 ning Üldkohtu otsus, 20.9.2011, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (T‑298/09, ei avaldata, EU:T:2011:496, punkt 45), mis nimetatud kohtuasja raames vaidlustati Euroopa Kohtus (see punkt on esitatud kõnealuse Euroopa Kohtu otsuse punktis 11).
(
24
)	Vt selle kohta ka vaidlustatud kohtuotsuse punkt 227 ja eriti punkt 228.