62002TO0094_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål T-94/02,
Hugo Boss AG,
Metzingen (Tyskland), företrätt av advokaten E. Baud,
sökande,
mot
Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller), företrädd av M.O. Waelbroeck, i egenskap av ombud,
svarande,
svarande,
intervenient
Delta Holding SA,
tidigare Delta Protypos Biomichania Galaktos SA, Aten (Grekland), företrätt av advokaten
P. Kanellopoulos,
angående en talan beträffande det beslut som fattats av fjärde överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 12 december 2001 (ärende R53/2001-4) angående ett invändningsförfarande mellan Hugo Boss AG och Delta Protypos Biomichania Galaktos SA,
meddelar
FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (andra avdelningen)
sammansatt av ordföranden  J. Pirrung samt domarna A.W.H. Meij och N.J. Forwood,
justitiesekreterare: H. Jung,
följande
Beslut
Domskäl
Bakgrund, förfarande och parternas argument
1. Den 12 augusti 1996 ingav Delta Holding SA, tidigare Delta Protypos Biomichania Galaktos SA (nedan kallat Delta Holding), med stöd av rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3) i ändrad lydelse, en ansökan om registrering av ett gemenskapsvarumärke till Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (nedan kallad harmoniseringsbyrån).
2. Den 29 maj 1998 framställde sökanden en invändning med stöd av artikel 42 i förordning nr 40/94 mot registrering av det varumärke som ansökan gällde. Invändningen avslogs och sökanden överklagade invändningsenhetens beslut till harmoniseringsbyrån med stöd av artikel 59 i förordning nr 40/94.
3. Fjärde överklagandenämnden avslog överklagandet genom beslut av den 12 december 2001.
4. Sökanden har väckt talan mot överklagandenämndens beslut genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 27 mars 2002.
5. Delta Holding ingav en svarsinlaga den 26 augusti 2002.
6. Den 12 augusti 2002 ansökte Delta Biomichania Pagatou SA, även kallat Delta Ice Cream SA (nedan kallat Delta Ice Cream), med stöd av artikel 115 i förstainstansrättens rättegångsregler, om tillstånd att i förevarande mål intervenera till stöd för Delta Holdings yrkanden.
7. Delta Ice Cream anförde att det är ett dotterbolag till Delta Holding och att det bolaget har överlåtit ansökan om gemenskapsvarumärke till Delta Ice Cream vid en omstrukturering år 2002. Detta bekräftades genom en överenskommelse av den 29 april 2002 som ingavs till harmoniseringsbyrån den 5 juni 2002. Överlåtelsen registrerades hos harmoniseringsbyrån den 25 juli 2002 i enlighet med artiklarna 17 och 24 i förordning nr 40/94.
8. I sitt yttrande över interventionsansökan tillstyrkte harmoniseringsbyrån att Delta Ice Cream kunde deltaga i förfarandet vid förstainstansrätten i egenskap av intervenient med stöd av artikel 134 i rättegångsreglerna. Harmoniseringsbyrån framhöll de nackdelar som skulle bli följden om den nye innehavaren av rättigheterna knutna till ansökan om varumärke tilläts intervenera med stöd av artikel 40 i stadgan och artiklarna 115 och 116 i rättegångsreglerna.
9. Anmodad att närmare ange syftet med sin interventionsansökan angav Delta Ice Cream att det önskade deltaga i förfarandet vid förstainstansrätten såsom intervenient enligt artikel 134 i rättegångsreglerna, i stället för Delta Holding. I andra hand yrkade Delta Ice Cream att bolaget skulle tillåtas intervenera till stöd för Delta Holdings yrkanden i enlighet med artiklarna 115 och 116 i rättegångsreglerna. Delta Ice Cream yrkade vidare, för det fall bolaget skulle tillåtas ersätta Delta Holding i förevarande förfarande, att alla de yttranden och bevis som Delta Holding ingivit skulle anses vara ingivna av Delta Ice Cream.
10. De övriga parterna i förfarandet bereddes tillfälle att inkomma med yttrande över den sålunda preciserade ansökan.
11. Delta Holding angav sig inte ha någon invändning mot att bolaget, inom ramen för förevarande förfarande, ersattes av Delta Ice Cream. Harmoniseringsbyrån förklarade sig godkänna Delta Ice Creams ansökan om att ersätta Delta Holding. Sökanden inkom inte med något yttrande.
Bedömning
12. Talerätt med stöd av artikel 63 i förordning nr 49/94 tillkommer enligt artikel 63.4 i nämnda förordning var och en som varit part i förfarandet vid överklagandenämnden under förutsättning att beslutet gått denne emot.
13. Enligt artikel 134.1 och 134.2 i rättegångsreglerna kan alla parter i förfarandet i överklagandenämnden utom sökanden deltaga i förfarandet vid rätten i egenskap av intervenienter och de har i denna egenskap samma rättigheter i förfarandet som parterna.
14. Vidare kan personer som har ett berättigat intresse av utgången av tvisten tillåtas intervenera i förfarandet genom beslut i enlighet med artikel 40 i stadgan och artiklarna 115 och 116 i rättegångsreglerna.
15. Varken domstolens stadga eller förstainstansrättens rättegångsregler innehåller bestämmelser som uttryckligen reglerar en situation då en part i förfarandet i överklagandenämnden, efter överklagandenämndens beslut, överlåter den immateriella rättighet som berörs av tvisten. I synnerhet finns det inte någon bestämmelse som ger den nye rättsinnehavaren möjlighet att ersätta överlåtaren i förfarandet vid förstainstansrätten.
16. Möjligheten att intervenera enligt artikel 40 i stadgan och artiklarna 115 och 116 i rättegångsreglerna står under alla förhållanden öppen för den nye rättsinnehavaren. Denna möjlighet är emellertid inte i alla avseenden tillräcklig för att ta hänsyn till den särskilda situation som gäller för parterna i en immaterialrättslig tvist.
17. Av artikel 53 andra stycket i stadgan framgår det nämligen att särskilda förhållanden föreligger vad gäller immaterialrättstvister, vilket gör det nödvändigt med undantag från de bestämmelser där förfarandet vid förstainstansrätten regleras. Såsom harmoniseringsbyrån anfört har de särskilda bestämmelserna i fjärde avdelningen i rättegångsreglerna om tvister som rör immateriella rättigheter antagits för att de nämnda särskilda förhållandena skall beaktas. Ett av dessa särskilda förhållanden består i det faktum att dessa mål, vad gäller invändningsförfarandet, gäller tvister mellan privatpersoner. För detta ändamål har de särskilda bestämmelserna om intervenienters processuella rättigheter antagits. Således har, enligt artikel 134.2 i rättegångsreglerna, alla parter i förfarandet i överklagandenämnden, utom sökanden, en ställning som motsvarar ställning av part. Denna bestämmelse utgör således ett undantag från artikel 40 fjärde stycket i stadgan, enligt vilket syftet med yrkandena i interventionsansökan inte får vara annat än att stödja en av parternas yrkanden. Intervenienter enligt artikel 134 i rättegångsreglerna kan inte bara stödja en av parternas yrkanden, utan även framställa yrkanden och grunder som är självständiga i förhållande till parternas.
18. Om den som efterträtt en part vid överklagandenämnden endast kunde deltaga i tvisten genom intervention med stöd av artikel 40 i stadgan och artiklarna 115 och 116 i rättegångsreglerna, skulle hans eller hennes försvar av sina rättigheter kunna äventyras. Hans eller hennes ställning vid rätten motsvarar nämligen inte den ställning som en part har, samtidigt som den tidigare rättsinnehavaren efter överlåtelsen inte har intresse av att säkerställa försvaret på ett effektivt sätt.
19. Vid, som i förevarande fall, en överlåtelse av rättigheter knutna till en ansökan om gemenskapsvarumärke skulle tillämpningen av artikel 40 i stadgan och artiklarna 115 och 116 i rättegångsreglerna på den som efterträtt en part vid överklagandenämnden medföra att det uppstår en skillnad mellan dennes ställning vid överklagandenämnden, där han anses som den nye innehavaren av ansökan av gemenskapsvarumärke, och som sådan till fullo part i invändningsförfarandet, och hans eller hennes ställning vid förstainstansrätten. Slutligen skulle en tillämpning av dessa bestämmelser medföra en bristande överensstämmelse mellan den nye immaterialrättsinnehavarens ställning i sak och dennes ställning i förfarandet vid gemenskapsdomstolen.
20. Det finns följaktligen skäl att tillåta att den som efterträtt en part vid överklagandenämnden ersätter parten i förfarandet vid förstainstansrätten.
21. I motsats till vad harmoniseringsbyrån förordat är det emellertid inte möjligt att tillåta att en sådan substitution äger rum med full verkan så snart rättighetsöverlåtelsen har registrerats hos harmoniseringsbyrån.
22. Visserligen har det i praxis slagits fast att en talan som väckts av en part kan övertas av dennes efterträdare. Detta gäller särskilt när en fysisk person avlider eller när en juridisk person upphör att existera, eftersom samtliga dennes rättigheter och skyldigheter då överförs till en ny innehavare (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 20 oktober 1983 i mål 92/82, Gutmann mot kommissionen, REG 1983, s. 3127, punkt 2, av den 23 april 1986 i mål 294/83, Les Verts mot parlamentet, REG 1986, s. 1339, punkterna 13–18, svensk specialutgåva, volym 8, s. 529, och av den 9 september 2003 i mål C-361/01 P, Kik mot harmoniseringsbyrån, REG 2003, s. I-0000, punkt 19). I dessa fall ersätter efterträdaren ursprungsparten helt och hållet.
23. Dessa synpunkter gör sig emellertid inte gällande vid en överlåtelse av vissa delar av en immaterialrätt.
24. För det första påverkar en överlåtelse av en immaterialrätt, oavsett om den sker separat eller inom ramen för en företagsöverlåtelse, inte i sig den tidigare rättsinnehavarens existens eller behörighet att föra talan inför domstol. Under sådana förhållanden och i avsaknad av uttryckliga bestämmelser härom, kan den tidigare innehavaren inte fråntas sin egenskap av part i förfarandet vid förstainstansrätten, såvida han eller hon inte haft möjlighet att ta ställning i frågan och inte framfört några invändningar.
25. För det andra kan partsubstitution under förfarandet vid förstainstansrätten äventyra de andra parternas rättmätiga intressen. Substitutionen kan följaktligen inte äga rum utan att dessa har hörts.
26. För det tredje gäller tvisterna vid förstainstansrätten inte enbart immaterialrätter på gemenskapsnivå, såsom gemenskapsvarumärken eller rättigheter knutna till ansökan om registrering av sådana märken, utan även immaterialrätter grundade på medlemsstaternas rättsordningar. Efterträdarens ställning kan inte variera beroende på om den rättighet som överförts till honom eller henne föreligger på gemenskapsnivå eller på nationell nivå. Förutsättningarna för en tredje mans rätt att godkänna eller invända mot en överlåtelse av immaterialrätt, vilken garanteras genom en medlemsstats nationella rättsordning, regleras av denna rättsordning. Förstainstansrätten kan inte alltid enkelt kontrollera om dessa förutsättningar är uppfyllda. Att under dessa förutsättningar tillåta en substitution skulle skapa en osäkerhet vad gäller parterna i förfarandet vid förstainstansrätten, vilket kan få skadliga konsekvenser.
27. Substitutionen kan följaktligen endast tillåtas genom ett beslut av förstainstansrätten. Med hänsyn till att det huvudsakligen handlar om ett beslut att tillåta en ny part i tvisten finner rätten skäl att genom analogi tillämpa de processuella bestämmelserna i artiklarna 115 och 116 i rättegångsreglerna.
28. Efterträdarens ansökan om att få ersätta tidigare rättsinnehavare skall således ges in inom de tidsfrister som föreskrivs i artikel 115.1 i rättegångsreglerna och, i tillämpliga delar, uppfylla de formkrav som följer av artikel 115.2 i dessa regler.
29. I analogi med artikel 116.1 i rättegångsreglerna skall substitutionsansökan delges parterna och de skall beredas tillfälle att yttra sig skriftligen eller muntligen. Eftersom den tidigare rättsinnehavaren upphör att vara part i förfarandet vid förstainstansrätten om substitution sker kan interventionen inte äga rum om han eller hon invänder mot det. I sådant fall kan efterträdaren tillåtas intervenera med stöd av artikel 40 i stadgan. Den möjligheten står även öppen för honom eller henne när det framgår att substitution inte är lämplig, antingen på grund av att en substitution skulle äventyra övriga parters rättmätiga intressen på ett sätt som inte vägs upp av den tidigare rättsinnehavarens och efterträdarens rättmätiga intressen, eller av andra skäl.
30. I analogi med artikel 116.1 tredje stycket i rättegångsreglerna skall beslut angående substitutionsansökan tas antingen av ordföranden på den avdelning som tilldelats målet, eller, om ordföranden hänskjuter ärendet till avdelningen, av denna.
31. Efterträdaren måste godta målet sådant det föreligger vid tidpunkten för substitutionen. I synnerhet är han bunden av de processåtgärder som eventuellt vidtagits av den tidigare innehavaren. I förekommande fall kan han eller hon ges tillstånd att inlämna en duplik i enlighet med artikel 135.2 i rättegångsreglerna, men enbart substitutionen i sig utgör inte fullgott skäl för att sådant tillstånd skall ges. Under alla förhållanden har den efterträdare som har tillåtits ersätta den tidigare rättsinnehavaren, i enlighet med de principer som redovisats ovan, möjlighet att försvara sin ståndpunkt vid förhandlingen.
32. I förevarande fall har Delta Holding, den tidigare innehavaren av de rättigheter som är knutna till ansökan om gemenskapsvarumärke, förklarat sig inte ha några invändningar mot substitutionen, och harmoniseringsbyrån har förklarat sig godta densamma. Sökanden har inte framfört några invändningar. Under sådana förhållanden finner rätten skäl att tillåta Delta Ice Cream att ersätta Delta Holding såsom intervenient med stöd av artikel 134 i rättegångsreglerna.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
33. Eftersom förevarande ansökan om intervention utgör en rättegångsfråga kommer beslut om rättegångskostnader att meddelas senare.
Domslut
På dessa grunder fattar,
FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (andra avdelningen)
följande beslut:
1) Delta Biomichania Pagatou SA tillåts intervenera med stöd av artikel 134 i rättegångsreglerna, och ersätta Delta Holding SA, tidigare Delta Protypos Biomichania Galaktos SA.
Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.