62019CJ0490_RES
Byla C‑490/19
Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier
prieš
Société Fromagère du Livradois SAS
(Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2020 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Žemės ūkis – Žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsauga – Reglamentas (EB) Nr. 510/2006 – Reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 – 13 straipsnio 1 dalies d punktas – Praktika, galinti suklaidinti vartotoją dėl tikrosios produkto kilmės – Produktui, kurio pavadinimas saugomas, būdingos formos ar išvaizdos atgaminimas – Saugoma kilmės vietos nuoroda (SKVN) „Morbier“
Žemės ūkis – Vienodi teisės aktai – Žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsauga – Reglamentai Nr. 510/2006 ir Nr. 1151/2012 – Įregistruotų pavadinimų apsauga – Apimtis – Veiksmai, kurie nėra trečiojo asmens atliekamas įregistruoto pavadinimo naudojimas – Įtraukimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1151/2012 13 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamento Nr. 510/2006 13 straipsnio 1 dalis)
(žr. 31 punktą ir rezoliucinę dalį)
Žemės ūkis – Vienodi teisės aktai – Žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsauga – Reglamentai Nr. 510/2006 ir Nr. 1151/2012 – Įregistruotų pavadinimų apsauga – Praktika, galinti suklaidinti vartotoją dėl tikrosios produkto kilmės – Sąvoka – Produktui, kuriam taikomas įregistruotas pavadinimas, būdingos formos ar išvaizdos atgaminimas – Įtraukimas – Sąlyga – Vertinimo kriterijai
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1151/2012 13 straipsnio 1 dalies d punktas; Tarybos reglamento Nr. 510/2006 13 straipsnio 1 dalies d punktas)
(žr. 33, 36–41 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Sąjungos teisė tam tikromis aplinkybėmis draudžia atgaminti pagal SKVN saugomo produkto formą ar išvaizdą
Reikia įvertinti, ar šis atgaminimas gali suklaidinti vartotoją, atsižvelgiant į visus svarbius veiksnius, įskaitant produkto pateikimo visuomenei ir prekybos sąlygas, taip pat faktines aplinkybes
„Morbier“ yra Juros masyve (Prancūzija) gaminamas sūris, kuriam nuo 2000 m. gruodžio 22 d. taikoma saugoma kilmės vietos nuoroda (SKVN). Jam būdinga juoda linija, horizontaliai skirianti sūrį į dvi dalis. Ši juoda linija, kuri iš pradžių susidarydavo dėl anglių sluoksnio, o dabar ją sudaro augalinės anglys, aiškiai nurodyta produkto aprašyme, pateiktame SKVN specifikacijoje.
Société Fromagère du Livradois SAS, nuo 1979 m. gaminanti morbier sūrį, nepatenka į geografinę teritoriją, kurioje galima naudoti pavadinimą „Morbier“. Todėl pasibaigus pereinamajam laikotarpiui ji savo sūriui naudoja pavadinimą „Montboissié du Haut Livradois“.
2013 m. Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier (toliau – Syndicat) kreipėsi į Tribunal de grande instance de Paris (Paryžiaus apygardos teismas, Prancūzija) su ieškiniu prieš Société Fromagère du Livradois. Syndicat teigimu, Société Fromagère du Livradois pažeidžia SKVN ir atlieka nesąžiningos bei kenksmingos konkurencijos veiksmus, nes gamina ir parduoda sūrį, vizualiai atvaizduojantį sūrį, kuriam taikoma SKVN „Morbier“, visų pirma dėl juodos linijos. Syndicat ieškinys buvo atmestas.
2017 m. paskelbtu sprendimu Cour d’appel de Paris (Paryžiaus apeliacinis teismas, Prancūzija) patvirtino šį atmetimą. Šio teismo teigimu, SKVN siekiama apsaugoti ne produkto išvaizdą ar savybes, bet jo pavadinimą, todėl pagal ją nedraudžiama gaminti produkto naudojant tas pačias technologijas. Tada Syndicat dėl šio sprendimo padavė kasacinį skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.
Šiomis aplinkybėmis Cour de cassation (Kasacinis teismas, Prancūzija) prašė Teisingumo Teismo išaiškinti reglamentų Nr. 510/2006 (
1
) ir Nr. 1151/2012 (
2
) atitinkamas 13 straipsnių 1 dalis, kuriose numatyta įregistruotų pavadinimų apsauga. Konkrečiau kalbant, kilo klausimas, ar produkto, kuriam taikoma SKVN, fizinių savybių panaudojimas, nenaudojant įregistruoto pavadinimo, gali reikšti praktiką, galinčią suklaidinti vartotojus dėl tikrosios produkto kilmės, draudžiamą pagal abiejų minėtų reglamentų 13 straipsnių 1 dalių d punktus. Taigi Teisingumo Teismas pirmą kartą turėjo išaiškinti šiuos 13 straipsnių 1 dalių d punktus.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirma, Teisingumo Teismas nusprendė, kad reglamentų Nr. 510/2006 ir Nr. 1151/2012 13 straipsnių 1 dalys apima ne vien draudimą trečiajam asmeniui naudoti įregistruotą pavadinimą. Antra, Teisingumo Teismas konstatavo, kad pagal atitinkamus šių dviejų reglamentų 13 straipsnių 1 dalių d punktus draudžiama atgaminti produkto, kuriam taikomas įregistruotas pavadinimas, formą ar išvaizdą, jeigu dėl tokio atgaminimo vartotojas gali manyti, kad nagrinėjamam produktui taikomas šis įregistruotas pavadinimas. Šiuo klausimu reikia įvertinti, ar minėtas atgaminimas gali suklaidinti pakankamai informuotą, protingai pastabų ir nuovokų Europos vartotoją, atsižvelgiant į visus šiuo atveju svarbius veiksnius, įskaitant nagrinėjamų produktų pateikimo visuomenei ir prekybos sąlygas bei faktines aplinkybes.
Prieš padarydamas šias išvadas Teisingumo Teismas visų pirma priminė, kad reglamentų Nr. 510/2006 ir 1151/2012 13 straipsnių 1 dalyse pateikiamas laipsniškas draudžiamų veiksmų sąrašas ir neapsiribojama vien draudimu naudoti patį įregistruotą pavadinimą. Taigi, nors šių reglamentų 13 straipsnių 1 dalių d punktuose konkrečiai nenurodyti draudžiami veiksmai, šie punktai iš esmės apima visus veiksmus (išskyrus draudžiamus pagal 13 straipsnių 1 dalių a–c punktus), kurie vartotoją gali suklaidinti dėl tikrosios nagrinėjamo produkto kilmės.
Toliau dėl klausimo, ar produkto, kuriam taikomas pavadinimas, formos ar išvaizdos atgaminimas gali reikšti tokią praktiką, galinčią suklaidinti vartotojus, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad iš tiesų reglamentuose Nr. 510/2006 ir Nr. 1151/2012 numatytos apsaugos dalykas yra įregistruotas pavadinimas, o ne produktas, kuriam šis pavadinimas taikomas. Todėl ja nesiekiama uždrausti naudoti gamybos technologijas arba atkurti vieną ar kelias savybes, nurodytas produkto, kuriam taikomas įregistruotas pavadinimas, specifikacijoje, remiantis tuo, kad jos nurodytos šioje specifikacijoje.
Vis dėlto SKVN yra saugomos, nes žymi tam tikros kokybės ar tam tikrų savybių turintį produktą. Vadinasi, SKVN ir produktas, kuriam ji taikoma, yra glaudžiai susiję. Todėl negalima atmesti galimybės, kad į 13 straipsnių 1 dalių d punktų taikymo sritį gali patekti produkto, kuriam taikomas įregistruotas pavadinimas, formos ar išvaizdos atgaminimas, nors šio pavadinimo nėra nei ant nagrinėjamo produkto, nei ant jo pakuotės. Taip būtų tuomet, jeigu šis atgaminimas galėtų suklaidinti vartotoją dėl tikrosios nagrinėjamo produkto kilmės.
Siekiant nustatyti, ar taip yra, visų pirma reikia įvertinti, ar produkto, kuriam taikomas įregistruotas pavadinimas, išvaizdos elementas yra referencinė ir labai išskirtinė savybė, todėl jo atgaminimas kartu su visais šiuo atveju reikšmingais veiksniais galėtų leisti vartotojui manyti, kad produktui, apimančiam šį atgaminimą, yra taikomas šis įregistruotas pavadinimas.
(
1
)	2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (OL L 93, 2006, p. 12).
(
2
)	2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, 2012, p. 1).