Laikina versija
TEISINGUMO TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. gegužės 21 d.(*)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į karinę agresiją prieš Ukrainą – Reglamentas (ES) Nr. 269/2014 – 2 straipsnio 1 dalis – Lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas – Patikos fondo įsteigimas – Patikos fondo naudos gavėjas, įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą – Patikos fondui perduotų lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas – „Priklausymo“ ir „kontrolės“ sąvokos “
Sujungtose bylose C‑428/24 ir C‑476/24
dėl Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lacijaus regiono administracinis teismas, Italija)) 2024 m. gegužės 7 d. ir 2024 m. gegužės 8 d. nutartimis, kurias Teisingumo Teismas gavo atitinkamai 2024 m. birželio 13 d. ir 2024 m. liepos 5 d., pagal SESV 267 straipsnį pateiktų prašymų priimti prejudicinį sprendimą bylose
FZ AR SpA
prieš
Ministero dell’Economia e delle Finanze, Dipartimento del Tesoro, Comitato di Sicurezza Finanziaria,
Comando Generale della Guardia di Finanza, Nucleo Speciale di Polizia Valutaria,
Agenzia del Demanio
dalyvaujant
PN SpA,
FZ GO AG (C‑428/24),
ir
SX Ltd
prieš
Ministero dell’Economia e delle Finanze,
Comando Generale della Guardia di Finanza,
Agenzia del Demanio
dalyvaujant
SY Ltd (C‑476/24)
TEISINGUMO TEISMAS (pirmoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas F. Biltgen, pirmosios kolegijos teisėjo pareigas einantis Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojas T. von Danwitz, teisėjai I. Ziemele (pranešėja), A. Kumin ir S. Gervasoni,
generalinis advokatas M. Campos Sánchez-Bordona,
posėdžio sekretorius C. Di Bella, administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2025 m. rugsėjo 10 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–        FZ AR SpA, atstovaujamos
avvocato G. Cambareri ir avocats D. Bogaert T. Bontinck, M. Brésart, S. Napolitano ir F. Patuelli,
–        FZ GO AG, atstovaujamos avocată N. Montag ir barrister A. O’Neill,
–        SX Ltd, atstovaujamos avvocati F. Centonze ir A. Saccucci,
–        SY Ltd,
avvocato atstovaujamos P. Busco,
–        Italijos vyriausybės, atstovaujamos S. Fiorentino, padedamo avvocati dello Stato G. Palatiello ir L. Paolucci bei procuratore dello Stato P. Cardinale,
–        Belgijos vyriausybės, atstovaujamos L. Jans, C. Pochet ir M. Van Regemorter,
–        Suomijos vyriausybės, atstovaujamos M. Pere,
–        Europos Sąjungos Tarybos, atstovaujamos M. Di Gaetano, B. Driessen ir P. Mahnič,
–        Europos Komisijos, atstovaujamos M. Carpus-Carcea ir L. Puccio,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1        Prašymai priimti prejudicinį sprendimą pateikti dėl 2014 m. kovo 17 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 269/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi (OL L 78, 2014, p. 6), iš dalies pakeisto 2022 m. vasario 25 d. Tarybos reglamentu (ES) 2022/330 (OL L 51, 2022, p. 1) (toliau – Reglamentas Nr. 269/2014), 2 straipsnio 1 dalies išaiškinimo.
2        Šie prašymai pateikti nagrinėjant du ginčus, atitinkamai byloje C‑428/24 FZ AR SpA ginčą su Ministero dell’Economia e delle Finanze Dipartimento del Tesoro, Comitato di Sicurezza Finanziaria (Ekonomikos ir finansų ministerija, Iždo departamentas, Finansinio saugumo komitetas, Italija), Commando Generale della Guardia di Finanza, Nucleo Speciale di Polizia Valutaria (Muitų ir finansų policijos generalinė vadovybė, Specialusis valiutų kontrolės policijos padalinys, Italija) ir Agenzia del Demanio (Viešojo turto valdymo agentūra, Italija), o byloje C‑476/24 SX Ltd ginčą su Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ekonomikos ir finansų ministerija, Commando Generale della Guardia di Finanza (Muitų ir finansų policijos generalinė vadovybė) ir Agenzia del Demanio (Viešojo turto valdymo agentūra) dėl FZ AR lėšų ir ekonominių išteklių bei SX ekonominių išteklių, kuriuos sudaro laivas, įšaldymo.
Teisinis pagrindas
Tarptautinė teisė
3        1985 m. liepos 1 d. Hagoje sudarytos konvencijos dėl patikos fondams ir jų pripažinimui taikytinos teisės ratifikavimo (toliau – Hagos konvencija), kurią pasirašė ir ratifikavo Italijos Respublika, 2 straipsnyje numatyta:
„Šioje konvencijoje patikos fondas – tai teisiniai santykiai, kuriuos teisės aktu inter vivos arba mortis causa nustatė tam tikras asmuo – patikėtojas, kai turtas buvo perduotas kontroliuojant patikėtiniui naudos gavėjo interesais arba siekiant konkretaus tikslo.
Patikos fondui būdingos šios savybės:
a)      patikos fondo turtas sudaro atskirą fondą ir nėra patikėtinio turto dalis;
b)      fondo turtas registruojamas patikėtinio vardu arba patikėtinio vardu veikiančio kito asmens vardu;
c)      patikėtinis turi teisę ir pareigą, už kurias yra atskaitingas, administruoti, valdyti turtą arba juo disponuoti pagal patikos fondo sąlygas, laikydamasis konkrečių teisėje jam nustatytų įpareigojimų.
Tai, kad patikėtojas išsaugo tam tikras prerogatyvas arba kad patikėtinis, kaip naudos gavėjas, turi tam tikrų teisių, nebūtinai yra nesuderinama su patikos fondo egzistavimu.“
4        Šios konvencijos 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodyta:
„Patikos fondui taikoma patikėtojo pasirinkta teisė. Pasirinkimas turi būti aiškus arba kilti iš patikos fondo steigimo arba jo egzistavimą patvirtinančio dokumento nuostatų, prireikus aiškinamų atsižvelgiant į bylos aplinkybes.“
5        Šios konvencijos 11 straipsnyje nustatyta:
„Patikos fondu pripažįstamas bet kuris pagal pirmesniame skyriuje nurodytą teisę įsteigtas patikos fondas.
Toks pripažinimas reiškia bent jau tai, kad patikos fondo turtas yra atskirtas nuo asmeninio patikėtinio turto ir kad patikėtinis gali veikti kaip ieškovas arba atsakovas ir prisistatyti notarui arba bet kuriam viešąsias funkcijas atliekančiam asmeniui kaip patikėtinis.
Tiek, kiek reikalaujama arba numatyta patikos fondui taikomoje teisėje, šis pripažinimas visų pirma reiškia, kad:
a)      asmeniniai patikėtinio kreditoriai negali taikyti patikos fondo turto užtikrinimo priemonių;
b)      fondo turtas patikėtinio nemokumo ar bankroto atveju nėra patikėtinio turto dalis;
c)      patikos fondo turtas nėra sutuoktinių turto teisinio režimo ar patikėtinio paveldėto turto dalis;
d)      į patikos fondo turtą galima pretenduoti tuo atveju, jei patikėtinis, pažeisdamas patikos fondo nustatytas pareigas, supainiojo patikos fondo turtą su savo asmeniniu turtu arba jį perleido.
Vis dėlto patikos fondo turtą valdančio trečiojo asmens teisėms ir pareigoms ir toliau taikoma teisė, nustatyta pagal kolizines teisės normas dėl teismo vietos.“
Sąjungos teisė
Sprendimas 2014/145/BUSP
6        2014 m. kovo 17 d. Tarybos sprendimo 2014/145/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi (OL 2014, L 78, p. 16), 1, 4 ir 5 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(1)      2014 m. kovo 6 d. [Europos] Sąjungos valstybių narių valstybių arba vyriausybių vadovai griežtai pasmerkė Rusijos Federacijos įvykdytą Ukrainos suverenumo ir teritorinio vientisumo pažeidimą, kuris nebuvo išprovokuotas, ir paragino Rusijos Federaciją nedelsiant sugrąžinti savo karines pajėgas į jų nuolatinio dislokavimo vietas, laikantis atitinkamų susitarimų. <...> Valstybių arba vyriausybių vadovai laikėsi nuomonės, kad Krymo Autonominės Respublikos Aukščiausiosios Tarybos sprendimas surengti referendumą dėl būsimo teritorijos statuso prieštarauja Ukrainos konstitucijai ir todėl yra neteisėtas;
<...>
(4)      dabartinėmis aplinkybėmis draudimas keliauti ir turto įšaldymas turėtų būti nustatytas asmenims, atsakingiems už veiksmus, kuriais siekiama pakenkti arba keliama grėsmė Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenumui ir nepriklausomybei, įskaitant Ukrainos konstitucijai prieštaraujančius veiksmus dėl būsimo bet kokios jos teritorijos dalies statuso, taip pat su jais susijusiems asmenims, subjektams bei organizacijoms;
(5)      tam tikroms priemonėms įgyvendinti reikalingi tolesni Sąjungos veiksmai.“
Sprendimas (BUSP) 2022/397 ir Sprendimas (BUSP) 2022/883
7        Reaguodama į 2022 m. vasario 24 d. Rusijos Federacijos agresiją prieš Ukrainą ir atsižvelgdama į padėties rimtumą, Europos Sąjungos Taryba iš dalies pakeitė Sprendimo 2014/145 priedą, susijusį su šio sprendimo 1 ir 2 straipsniuose nurodytų asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašu, be kita ko, 2022 m. kovo 9 d. Sprendimu (BUSP) 2022/397 (OL L 80, 2022, p. 31) ir 2022 m. birželio 3 d. Sprendimu (BUSP) 2022/883 (OL L 153, 2022, p. 92).
Reglamentas Nr. 269/2014
8        Reglamento Nr. 269/2014 4–6 konstatuojamosios dalys išdėstytos taip:
„(4)      2014 m. kovo 17 d. Taryba priėmė Sprendimą 2014/145/BUSP, kuriuo nustatomi kelionių apribojimai, skirti tam tikriems asmenims, atsakingiems už veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi, įskaitant Ukrainos Konstitucijai prieštaraujančius veiksmus dėl bet kurios teritorijos dalies būsimo statuso, ir su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ir įstaigoms, ir įšaldomas jų turtas ir ekonominiai ištekliai. Tie fiziniai arba juridiniai asmenys, subjektai ir įstaigos išvardyti to sprendimo priede;
(5)      kai kurios iš tų priemonių patenka į [SESV] taikymo sritį, todėl visų pirma siekiant užtikrinti, kad visose valstybėse narėse jos būtų taikomos vienodai, joms įgyvendinti būtina imtis reguliavimo veiksmų Sąjungos lygmeniu;
(6)      šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės ir principai, visų pirma tie, kurie pripažįstami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą bei teisė į asmens duomenų apsaugą. Šis reglamentas turėtų būti taikomas paisant šių teisių ir principų“.
9        Šio reglamento 1 straipsnyje numatyta:
„Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
<...>
d) ekonominiai ištekliai – bet kokios rūšies materialusis arba nematerialusis, kilnojamasis arba nekilnojamasis turtas, kuris nėra lėšos, tačiau gali būti panaudotas lėšoms, prekėms įsigyti ar paslaugoms gauti;
e) ekonominių išteklių įšaldymas – draudimas naudoti ekonominius išteklius lėšoms, prekėms įsigyti ar paslaugoms gauti bet kokiu būdu, įskaitant (tačiau ne tik) jų pardavimą, nuomą arba įkeitimą;
f) lėšų įšaldymas – bet kokio lėšų judėjimo, pervedimo, keitimo, naudojimo, galimybės jomis naudotis arba jų tvarkymo pakeičiant jų dydį, sumą, vietą, nuosavybę, valdymą, savybes, paskirtį arba atliekant bet kokius kitus pakeitimus, kurie leistų lėšas naudoti, įskaitant investicijų portfelio valdymą, draudimas;
g) lėšos – finansinis turtas ir visų rūšių išmokos, įskaitant (tačiau ne tik):
i)      grynuosius pinigus, čekius, piniginius reikalavimus, vekselius, pinigines perlaidas ir kitas mokėjimo priemones;
ii)      indėlius finansų įstaigose arba kituose subjektuose, sąskaitų balansus, skolas ir skolinius įsipareigojimus;
iii)      viešai ir privačiai parduodamus vertybinius popierius ir skolos dokumentus, įskaitant vertybinius popierius ir akcijas, vertybinių popierių sertifikatus, obligacijas, vekselius, pažymėjimus akcijoms įsigyti nustatytu laiku ir nustatyta kaina, bendrovių obligacijas ir sutartis dėl išvestinių vertybinių popierių;
iv)      palūkanas, dividendus arba kitas pajamas iš turto arba turto vertės prieaugio;
v)      paskolą, užskaitos teisę, garantijas, vykdymo įsipareigojimus arba kitus finansinius įsipareigojimus;
vi)      akredityvus, konosamentus, perdavimo aktus ir
vii)      dokumentus, kuriais patvirtinama lėšų ar kitų finansinių išteklių nuosavybės teisė;
<...>
10      Minėto reglamento 2 straipsnyje nurodyta:
„1.      Įšaldomos visos I priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms ar su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms priklausančios, jų nuosavybe esančios, jų valdomos ar kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
2.      Nesuteikiama galimybė I priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms ar su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms tiesiogiai arba netiesiogiai naudotis lėšomis ar ekonominiais ištekliais arba galimybė jais naudotis tų fizinių ar juridinių asmenų, subjektų arba organizacijų naudai.“
11      To paties reglamento 3 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„I priedas apima:
a)      fizinius asmenis, atsakingus už veiksmus ar politiką, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi, arba kuriais kenkiama stabilumui ar saugumui Ukrainoje arba į juos kėsinamasi, arba kurie trukdo tarptautinių organizacijų darbui Ukrainoje, ir tuos veiksmus bei tą politiką aktyviai remiančius ar įgyvendinančius fizinius asmenis;
<...>
d)      fizinius ir juridinius asmenis, subjektus ir įstaigas, materialiai ar finansiškai remiančius Rusijos sprendimus priimančius asmenis, atsakingus už Krymo aneksiją arba Ukrainos destabilizavimą, arba turinčius iš jų naudos;
e)      fizinius ir juridinius asmenis, subjektus ir įstaigas, vykdančius sandorius su separatistinėmis grupėmis Ukrainos Donbaso regione;
f)      fizinius ar juridinius asmenis, subjektus ir įstaigas, materialiai ar finansiškai remiančius Rusijos Federacijos vyriausybę, atsakingą už Krymo aneksiją ir Ukrainos destabilizavimą, arba turinčius iš jos naudos, ir
g)      įtakingus verslininkus ir juridinius asmenis, subjektus ir įstaigas, veikiančius ekonomikos sektoriuose, kurios yra didelių pajamų šaltinis Rusijos Federacijos vyriausybei, atsakingai už Krymo aneksiją ir Ukrainos destabilizavimą,
ir su jais susijusius fizinius ar juridinius asmenis, subjektus ir įstaigas“.
12      Reglamento Nr. 269/2014 9 straipsnyje nurodyta:
„Draudžiama sąmoningai ir apgalvotai dalyvauti veikloje, kurios tikslas arba poveikis yra išvengti 2 straipsnyje nurodytų priemonių.“
Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2022/396
13      2022 m. kovo 9 d. Taryba priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2022/396, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 269/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi (OL L 80, 2022, p. 1); juo į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą fizinių ir juridinių asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą buvo įtraukti 146 Rusijos Federacijos Tarybos nariai, kurie ratifikavo vyriausybės sprendimus dėl „Rusijos Federacijos ir Donecko liaudies respublikos bei Rusijos Federacijos ir Luhansko liaudies respublikos draugystės, bendradarbiavimo ir savitarpio pagalbos sutarties“, taip pat 14 asmenų, kurie remia Rusijos Federacijos vyriausybę ir gauna iš jos naudos arba suteikia jai esminį pajamų šaltinį, arba kurie susiję su į sąrašą įtrauktais asmenimis ar subjektais.
14      Šio įgyvendinimo reglamento 3–4 konstatuojamosios dalys išdėstytos taip:
„(3)      2022 m. vasario 24 d. Rusijos Federacijos Prezidentas paskelbė apie karinę operaciją Ukrainoje, ir Rusijos ginkluotosios pajėgos pradėjo Ukrainos puolimą. Tas puolimas yra akivaizdus Ukrainos teritorinio vientisumo, suvereniteto ir nepriklausomybės pažeidimas;
(4)      Europos Vadovų Taryba savo 2022 m. vasario 24 d. išvadose kuo griežčiausiai pasmerkė neišprovokuotą ir nemotyvuotą Rusijos Federacijos karinę agresiją prieš Ukrainą. Savo neteisėtais kariniais veiksmais Rusija šiurkščiai pažeidžia tarptautinę teisę ir JT Chartijos principus, taip pat kenkia saugumui bei stabilumui Europoje ir visame pasaulyje. Europos Vadovų Taryba, glaudžiai koordinuodama veiksmus su mūsų partneriais ir sąjungininkais, susitarė dėl tolesnių ribojamųjų priemonių, dėl kurių Rusija patirs didžiulių ir rimtų pasekmių už savo veiksmus.“
Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2022/878
15      Atsižvelgdama į padėties rimtumą, susijusį su Rusijos Federacijos ginkluotųjų pajėgų keliuose Ukrainos miestuose įvykdytais žiaurumais, 2022 m. birželio 3 d. Taryba priėmė įgyvendinimo reglamentą (ES) 2022/878, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 269/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi (OL L 153, 2022, p. 15); juo į Sprendimo 2014/145 I priede pateiktą fizinių ir juridinių asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą buvo įtraukti 65 asmenys ir 18 subjektų.
16      Šio įgyvendinimo reglamento 2–3 konstatuojamosios dalys išdėstytos taip:
„(2)      Sąjunga ir toliau tvirtai remia Ukrainos suverenitetą ir teritorinį vientisumą ir toliau smerkia veiksmus ir politiką, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui;
(3)      Sąjunga kuo griežčiausiai smerkia Rusijos Federacijos ginkluotųjų pajėgų Bučoje ir kituose Ukrainos miestuose įvykdytus žiaurumus, apie kuriuos buvo pranešta. Sąjunga remia visas priemones, kuriomis siekiama užtikrinti, kad Rusijos Federacijos ginkluotosios pajėgos atsakytų už žmogaus teisių pažeidimus ir tarptautinės humanitarinės teisės pažeidimus Ukrainoje.“
Direktyva 2015/849
17      2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 ir panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB bei Komisijos direktyva 2006/70/EB (OL L 141, 2015, p. 73), iš dalies pakeista 2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/843 (OL L 156, 2018, p. 43) (toliau – Direktyva 2015/849), 14 konstatuojamojoje dalyje skelbiama:
„poreikis turėti tikslią ir atnaujintą informaciją apie tikrąjį savininką yra esminis veiksnys randant nusikaltėlius, kurie priešingu atveju savo tapatybę galėtų dangstyti įmonės struktūra. <...>“ <...>
18      Šios direktyvos 3 straipsnyje nurodyta:
„Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
<...>
tikrasis savininkas – fizinis(-iai) asmuo(-enys), kuris(-ie) faktiškai yra kliento savininkas(-ai) arba jį kontroliuoja, ir (arba) fizinis(-iai) asmuo(-enys), kurio(-ių) vardu yra vykdomas sandoris ar veikla; tikruoju savininku laikomas bent:
<...>
b)      patikos fondų atveju – visi šie asmenys:
i)      patikėtojas (‑ai);
ii)      patikėtinis (‑iai);
iii)      saugotojas (‑ai) (jei esama);
iv)      naudos gavėjai arba (jei dar nenustatyti asmenys, gaunantys naudos iš juridinės struktūros ar juridinio asmens) asmenys, kurių interesams atstovauti ta juridinė struktūra ar juridinis asmuo yra pirmiausia įsteigti arba veikia;
v)      bet koks kitas fizinis asmuo, faktiškai kontroliuojantis patikos fondą per tiesioginę arba netiesioginę nuosavybę arba kitomis priemonėmis;
<...>“
Geriausia praktika
19      Taryba parengė dokumentą dėl geriausios praktikos, kurią turėtų taikyti skirtingos valstybės narės įgyvendindamos ribojamąsias priemones; šis dokumentas buvo atnaujintas 2018 m. gegužės 4 d. (dokumentas 8519/18), 2022 m. birželio 27 d. (dokumentas 10572/22) ir 2024 m. liepos 3 d. (dokumentas 11623/24).
20      2024 m. liepos 3 d. redakcijos Tarybos dokumento Nr. 11623/24 „[Europos Sąjungos] ribojamųjų priemonių veiksmingo įgyvendinimo geriausia praktika (toliau – geriausia praktika) 3 punkte nurodyta, kad geriausios praktikos pavyzdžiai turi būti laikomi bendro pobūdžio nebaigtinėmis rekomendacijomis, skirtomis veiksmingam ribojamųjų priemonių įgyvendinimui pagal taikytiną Sąjungos teisę ir nacionalinės teisės aktus. Ji nėra teisiškai privaloma ir neturėtų būti suprantama kaip rekomenduojanti veiksmus, kurie būtų nesuderinami su taikomais Sąjungos ar nacionalinės teisės aktais, įskaitant aktus dėl duomenų apsaugos.
21      Geriausios praktikos B skirsnio III dalyje „Finansinių ribojamųjų priemonių taikymo sritis“ yra 34 ir 35 punktai, kurie suformuluoti taip:
„34.      Įšaldymas taikomas visoms lėšoms ir ekonominiams ištekliams, kurie priklauso į sąrašą įtrauktiems asmenis ir subjektams arba yra jų turimi nuosavybės teise, taip pat toms lėšoms ir ekonominiams ištekliams, kuriuos tokie asmenys ir subjektai valdo arba kontroliuoja. Valdymas arba kontroliavimas turėtų būti suprantami kaip apimantys visas situacijas, kai nuosavybės teisės neturintis į sąrašą įtrauktas asmuo arba subjektas gali teisėtai naudotis lėšomis ar ekonominiais ištekliais, kurie nėra jo nuosavybė, arba juos perduoti be būtinybės gauti išankstinį teisėto savininko patvirtinimą.
<...>
35.      Iš esmės įšaldymas neturėtų daryti poveikio lėšoms ir ekonominiams ištekliams, kurie nėra į sąrašą įtrauktų asmenų ir subjektų nuosavybė, jiems nepriklauso, nėra jų valdomi ar kontroliuojami. <...> Analogiškai jis netaikomas į sąrašą neįtraukto subjekto, turinčio atskirą nuo į sąrašą įtraukto asmens ar subjekto juridinio asmens statusą, lėšoms ir ekonominiams ištekliams, išskyrus atvejus, kai jie yra kontroliuojami arba valdomi į sąrašo įtraukto asmens ar subjekto.
Tačiau vis dėlto įšaldymas praktiškai taikomas visoms lėšoms ir ekonominiams ištekliams, kurie nuosavybės teise bendrai priklauso į sąrašą įtrauktam asmeniui arba subjektui ir į sąrašą neįtrauktam asmeniui arba subjektui.“
22      Minėtame B skirsnyje taip pat yra VIII dalis, į ją, be kita ko, įtraukti geriausios praktikos 62–67 punktai, kurie išdėstyti taip:
„Pagrindimas
62.      Lėšos ir ekonominiai ištekliai, kurie priklauso, kuriuos nuosavybės teise turi, valdo arba kontroliuoja į sąrašą įtrauktas fizinis ar juridinis asmuo, privalo būti įšaldyti. 35 punkte išdėstytomis sąlygomis tai apima į sąrašą neįtrauktiems subjektams, kurie nuosavybės teise priklauso į sąrašą įtrauktiems asmenims arba subjektams ar yra jų valdomi, nuosavybės teise priklausantį turtą.
Priklausymas nuosavybės teise
63.      Kriterijus, į kurį reikia atsižvelgti vertinant, ar juridinis asmuo arba subjektas nuosavybės teise priklauso kitam asmeniui ar subjektui, yra daugiau nei 50 % nuosavybės teisių į subjektą arba daugumos dalies akcijų jame[.] Jeigu šis kriterijus tenkinamas, laikoma, kad juridinis asmuo ar subjektas nuosavybės teise priklauso kitam asmeniui ar subjektui.
Vertinant priklausymą nuosavybės teise, taip pat turėtų būti atsižvelgta į bendrą subjekto priklausymą nuosavybės teise. Pavyzdžiui, jei vienam į sąrašą įtrauktam asmeniui nuosavybės teise priklauso 30 % subjekto, o kitam į sąrašą įtrauktam asmeniui nuosavybės teise priklauso 25 % subjekto, tas subjektas iš esmės turėtų būti laikomas nuosavybės teise priklausančiu į sąrašą įtrauktiems asmenims.
Kontrolė
64.      Kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant, ar juridinis asmuo arba subjektas yra kontroliuojamas kito asmens ar subjekto, vienvaldiškai ar susitarus su kitu akcininku ar kita trečiąja šalimi, galėtų būti, inter alia:
a.      turėjimas teisės arba naudojimasis įgaliojimais skirti arba pašalinti tokio juridinio asmens ar subjekto administracinio, valdymo ar priežiūros organo narių daugumą;
b.      juridinio asmens ar subjekto administracinių, valdymo ar priežiūros organų daugumos narių, tas pareigas ėjusių einamaisiais ir ankstesniais finansiniais metais, paskyrimas tik pasinaudojus savo balsavimo teisėmis;
c.      pagal susitarimą su kitais juridinio asmens ar subjekto akcininkais arba nariais daugumos akcininkų arba narių balsavimo teisių tame juridiniame asmenyje ar subjekte vienvaldiškas kontroliavimas;
d.      turėti vyraujančią įtaką juridiniam asmeniui ar subjektui pagal susitarimą su tuo juridiniu asmeniu ar subjektu arba pagal steigimo sutarties ar įstatų nuostatą tais atvejais, kai tam juridiniam asmeniui ar subjektui taikoma teisė leidžia sudaryti tokį susitarimą arba priimti tokią nuostatą;
e.      turėjimas įgaliojimo naudotis teise turėti d punkte nurodytą vyraujančią įtaką nesant tos teisės turėtoju [pavyzdžiui, per priedangos įmonę];
f.      turėjimas teisės disponuoti visu juridinio asmens ar subjekto turtu ar jo dalimi;
g.      juridinio asmens ar subjekto veiklos valdymas vienodu pagrindu, kartu skelbiant konsoliduotąsias ataskaitas;
h.      juridinio asmens ar subjekto finansinių įsipareigojimų dalijimasis solidariai arba jų garantavimas.
65.      Jei tenkinamas kuris nors iš šių kriterijų, laikoma, kad tas juridinis asmuo arba subjektas yra kontroliuojamas kito asmens arba subjekto, nebent kiekvienu konkrečiu atveju gali būti nustatyta, kad yra priešingai.
66.      Tai, kad tenkinami pirmiau minėti priklausymo nuosavybės teise ar kontrolės kriterijai, gali būti ginčijama kiekvienu konkrečiu atveju.
67.      Toliau pateiktuose pavyzdžiuose apibūdinamos aplinkybės, kurios gali būti laikomos požymiais, kad į sąrašą įtrauktas asmuo ar subjektas kontroliuoja į sąrašą neįtrauktą subjektą. Šie pavyzdžiai nėra išsamūs ir yra tik iliustruojamojo pobūdžio:
<...>
e.      Naudojimasis patikos fondais, priedangos įmonėmis ir ribotos atsakomybės bendrovėmis
–        Subjektas priklauso pernelyg sudėtingai organizacinei struktūrai, kuri galbūt apima tokius subjektus kaip priedangos įmonės, ribotos atsakomybės bendrovės ir (arba) patikos fondai, susiję su į sąrašą įtrauktu asmeniu. Kai kurie iš šių subjektų buvo įsteigti arba pakeitė savo tapatybę prieš pat priimant sankcijų režimą ar įtraukiant asmenį į sąrašą arba iš karto po to (jei tai leidžiama pagal atitinkamus Tarybos reglamentus) ir (arba) nevykdo patikimos verslo veiklos.
–        Vienas ar keli patikos fondai yra naudojami kaip į sąrašą įtrauktam asmeniui priklausančio arba jo kontroliuojamo subjekto turto gavėjas (‑ai). Patikos fondų valdyme dalyvauja specialistai, priklausantys jurisdikcijai, kurioje buvo įsteigti (‑as) fondai (‑as).“
Italijos teisė
23      Italijos teisės sistemoje galimybė naudotis patikos priemone numatyta 1989 m. spalio 16 d.
Legge n. 364. – Ratifica ed esecuzione della convenzione sulla legge applicabile ai trusts e sul loro riconoscimento, adottata a L’Aja il 1º luglio 1985 (Įstatymas Nr. 364 dėl 1985 m. liepos 1 d. Hagos konvencijos dėl patikos fondams ir jų pripažinimui taikytinos teisės ratifikavimo ir vykdymo) (GURI, Nr. 261, 1989 m. lapkričio 8 d., paprastasis priedas Nr. 84).
24      Pagal 2007 m. birželio 22 d.
Decreto legislativo n. 109 – Misure per prevenire, contrastare e reprimere il finanziamento del terrorismo e l’attività dei Paesi che minacciano la pace e la sicurezza internazionale, in attuazione della direttiva 2005/60/CE (Įstatyminis dekretas Nr. 109, nustatantis priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią terorizmo ir šalių, keliančių grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui, veiklos finansavimui, kovoti su tuo ir bausti už tai, ir įgyvendinantis Direktyvą 2005/60/EB) (GURI, Nr. 172, 2007 m. liepos 26 d.), iš dalies pakeisto 2017 m. gegužės 25 d.
Decreto legislativo – Attuazione della direttiva (UE) 2015/849 relativa alla prevenzione dell’uso del sistema finanziario a scopo di riciclaggio dei proventi di attività criminose e di finanziamento del terrorismo e recante modifica delle direttive 2005/60/CE e 2006/70/CE e attuazione del regolamento (UE) n. 2015/847 riguardante i dati informativi che accompagnano i trasferimenti di fondi e che abroga il regolamento (CE) n. 1781/2006 (Įstatyminis dekretas Nr. 90 dėl Direktyvos (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2005/60/EB ir 2006/70/EB bei Reglamentas (ES) 2015/847 dėl informacijos, teikiamos pervedant lėšas, ir kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1781/2006, įgyvendinimo) (GURI, Nr. 140, 2017 m. birželio 19 d., paprastasis priedas Nr. 28), 3 straipsnio 6 dalį Comitato di Sicurezza Finanziaria (Finansinio saugumo komitetas, Italija) priima lėšų įšaldymo priemones, kurias pagal galiojančius teisės aktus nustato Jungtinių Tautų Organizacija (JT), Sąjunga ir Ekonomikos ir finansų ministerija.
25      Įstatyminio dekreto Nr. 109/2007 5 straipsnyje numatyta, kad įšaldytos lėšos negali būti pervestos, perleistos ar kokiu nors būdu panaudotos ir kad draudžiama tiesiogiai ar netiesiogiai leisti į sąrašą įtrauktiems asmenims ar subjektams naudotis lėšomis ar ekonominiais ištekliais arba naudoti jų naudai.
Pagrindinės bylos, prejudiciniai klausimai ir procesas Teisingumo Teisme
Pagrindinė byla C‑428/24
26      Italijos bendrovė FZ AR priklauso tarptautinei grupei FZ ir vykdo veiklą trąšų ir antiparazitinių produktų, augalų apsaugos produktų, taip pat šių produktų gamybai ir prekybai skirtų priemonių bei įrangos gamybos, importo, eksporto ir didmeninės prekybos srityje.
27      FZ AR 100 % priklauso Šveicarijos bendrovei FZ GO AG, kurios 90 % akcijų priklauso Kipro bendrovei NC Ltd. 99,38 % KN akcijų priklauso kitai Kipro bendrovei TR, kurios 75,10 % akcijų priklauso Kipro bendrovei WX Ltd. Pastaroji bendrovė 100 % priklauso bendrovei PX Limited, kuri pagal Kipro teisę teikia profesionalias patikos fondų valdymo paslaugas.
28      2015 m. rugsėjo 24 d. įsteigtas neatšaukiamas ir diskrecinis patikos fondas „XT“ (toliau – patikos fondas XT), reglamentuojamas pagal Bermudų įstatymus. Patikos fondo XT patikėtinė yra Kipro bendrovė WX Ltd; ji atsakinga už šiam patikos fondui perduoto turto ir ekonominių išteklių valdymą bei už FZ GO, atitinkamai ir FZ AR, finansinę priežiūrą.
29      Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad WX valdo ir kontroliuoja balsavimo teises, susijusias su jai priklausančiu kontroliniu akcijų paketu bendrovių „grandinėje“, kurią sudaro FZ GO ir FZ AR, ne savo vardu, o patikos fondo XT vardu ir sąskaita. Taigi šiam patikos fondui perduoti ištekliai taip pat apima FZ GO ir FZ AR kontrolinį akcijų paketą.
30      Iš nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą taip pat matyti, kad 2022 m. kovo 8 d. ZU, kuris buvo pirminis patikos fondo XT naudos gavėjas, buvo pakeistas jo sutuoktine TU.
31      2022 m. kovo 9 d., Sprendimu 2022/397 ir Įgyvendinimo reglamentu 2022/396 Taryba įtraukė ZU į asmenų, subjektų ir organizacijų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą, pateiktą Sprendimo 2014/145 I priede ir Reglamento Nr. 269/2014 I priede.
32      2022 m. birželio 3 d.
Sprendimu 2022/883 ir įgyvendinimo reglamentu Nr. 2022/878 Taryba įtraukė TU į asmenų, subjektų ir organizacijų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą, pateiktą reglamento Nr. 269/2014 I priede.
33      Sprendimu, apie kurį pranešta 2022 m. rugsėjo 28 d., Finansinio saugumo komitetas, remdamasis Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsniu ir Įstatyminiu dekretu Nr. 109/2007, nurodė įšaldyti FZ AR lėšas ir ekonominius išteklius, motyvuodamas tuo, kad FZ AR per Šveicarijos ir Kipro bendrovių struktūras buvo kontroliuojama patikos fondo XT, įsteigto pagal Bermudų įstatymą, ir
2022 m. kovo 8 d. ZU atsisakius naudos gavėjo statuso,
nuo 2022 m. kovo 9 d. TU buvo tikroji patikos fondo XT naudos gavėja. Taigi FZ AR turtas ir teisiniai santykiai iš tikrųjų buvo netiesiogiai priskirtini TU.
34      2022 m. spalio 28 d. FZ AR pateikė skundą Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lacijaus regiono administracinis teismas, Italija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas; tuo skundu prašė panaikinti minėtą sprendimą ir teigė, kad nors TU yra patikos fondo XT naudos gavėja, o šis fondas yra FZ GO (kuriai savo ruožtu priklauso 100 % FZ AR, kurios lėšos ir ekonominiai ištekliai buvo įšaldyti, kapitalo) kontrolės grandinės viršūnėje, TU net netiesiogiai nekontroliuoja tų lėšų ir išteklių.
35      FZ AR pažymi, kad, pirma, pagal Bermudų įstatymas diskrecinio patikos fondo („non-exhaustive discretionary trust“) naudos gavėjas neturi nei nuosavybės teisės į patikos fondo turtą, nei teisės naudotis jo turtu, o turi tik vilčių, kad patikėtinis pasinaudos savo diskrecija jo naudai.
36      Antra, pagal 2022 m. gegužės 30 d. patikos steigimo akte įtvirtintą atitikties sąlygą („compliance clause“) patikėtinis niekada negalės paskirstyti jokios ekonominės naudos, gaunamos iš patikos fondo turto, įskaitant FZ AR turtą, jokiam asmeniui ar subjektui, įskaitant naudos gavėją, jeigu toks paskirstymas pažeistų lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemones, priimtas pagal Sąjungos teisę. Patikėtinio administratoriai ir patikos fondo XT saugotojas įsipareigojo laikytis Europos, nacionalinių ar Jungtinių Tautų institucijų nustatytų sankcijų ir nepriimti nurodymų iš TU, kuri negali nei nutraukti patikos fondą XT iki numatytos jo
galiojimo pabaigos 2106 m., nei pasisavinti jo lėšų.
37      Institucijos atsakovės pagrindinėje byloje pabrėžė, jog tai, kad pagal Bermudų teisę ir patikos fondo XT steigimo akto 13 straipsnį draudžiamas bet koks naudos paskirstymas gavėjui, visiškai neužkerta kelio į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktam asmeniui naudoti išteklius, kuriems taikomas šio sprendimo 33 punkte nurodytas sprendimas dėl lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo, nes patikos fondas yra teisinis aktas, grindžiamas šalių valia; o jos gali pakeisti ar panaikinti patikos fondo steigimo akte įtvirtintas sutarties sąlygas, nutraukti jo veiklą ir
atkurti jį kitoje šalyje pagal kitos šalies teisės aktus.
38      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, viena vertus, pažymi, kad TU, kuri yra patikos fondo XT naudos gavėja ir kuri iš esmės yra FZ AR savininkė, neturi jokių šiam patikos fondui perduotų lėšų ir ekonominių išteklių valdymo ar kontrolės įgaliojimų.
39      Kita vertus, patikos fondas XT įsteigtas pagal įprastą patikos fondo steigimo modelį, t. y. patikėtinis, formaliai esantis turto, kurį šiam fondui perdavė patikėtojas, savininku, tą turtą administruoja ir valdo remdamasis patikos fondo steigimo aktu pagal patikos fondą reglamentuojančią teisę, ir pagal atitikties sąlygą patikėtinis to fondo naudos gavėjui negali perleisti tam fondui, aptariamu atveju TU, perduotų ekonominių išteklių tol, kol šis asmuo yra įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą.
Pagrindinė byla C‑476/24
40      Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą bei iš atitinkamo nacionalinio teismo atsakymo į Teisingumo Teismo prašymą pateikti paaiškinimų, kurį Teisingumo Teismo kanceliarija gavo 2025 m. liepos 2 d., matyti, kad neatšaukiamo diskrecinio patikos fondas „N Trust“ buvo įsteigto 2022 m. vasario 28 d. ir perėmė patikos fondo „S Trust“, kurios naudos gavėjas buvo ZU, teises. Vienintelė patikos fondo „N Trust“ naudos gavėja yra TU. Tarp ekonominių išteklių, kuriuos „S Trust“ perdavė „N Trust“, yra visos SX akcijos ir laivas „Sailing <...> A“ (toliau – laivas), kurio vienintelė savininkė yra SX.
41      „N Trust“ patikėtinė yra bendrovė SY Ltd, kuriai priklauso visas bendrovės SX kapitalas.
42      Kaip nurodyta šio sprendimo 31 punkte, 2022 m. kovo 9 d., Sprendimu 2022/397 ir Įgyvendinimo reglamentu 2022/396 Taryba įtraukė ZU į asmenų, subjektų ir organizacijų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą, pateiktą Sprendimo 2014/145 I priede ir Reglamento Nr. 269/2014 I priede.
43      2022 m. kovo 11 d. sprendimu Finansinio saugumo komitetas, remdamasis, be kita ko, 2022 m. sausio mėn. dokumentiniais įrodymais, konstatavo, kad laivas, kurio vertė įvertinta maždaug 530 mln. EUR, yra SX nuosavybė ir nurodė įšaldyti ekonominius išteklius, kuriuos sudaro laivas, nes iš tikrųjų šis laivas netiesiogiai siejamas ir priskirtinas ZU, kuris įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą, ir kuris yra tikrasis bendrovės SX savininkas.
44      2022 m. gegužės d. SX kreipėsi į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą su skundu, kuriuo, be kita ko, siekė, kad šis sprendimas būtų panaikintas, ir teigė, kad laivui negali būti taikoma turto įšaldymo priemonė, nes jis nėra pajamų ir (arba) pelno šaltinis, taigi nesudaro ekonominių išteklių bet yra turtas, skirtas tik asmeniniam naudojimui ar vartojimui. Be to, minėtu sprendimu pažeidžiama SX teisė į nuosavybę, saugoma pagal 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 17 straipsnį, nes ši bendrovė nėra įtraukta į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą.
45      Kaip nurodyta šio sprendimo 32 punkte, Sprendimu 2022/883 ir Įgyvendinimo reglamentu Nr. 2022/878 Taryba įtraukė ZU sutuoktinę TU į asmenų, subjektų ir organizacijų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą, pateiktą reglamento Nr. 269/2014 I priede.
46      Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme SX, nors sutiko, kad TU yra „N Trust“, kuri kontroliuoja šią bendrovę, esančią laivo savininke, naudos gavėja, vis dėlto teigė, kad nei TU, nei joks kitas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktas asmuo nedaro įtakos bendrovėms SY ar SX arba tiesiogiai ar netiesiogiai jų nekontroliuoja, neturi tiesioginių ar netiesioginių „N Trust“ perduoto turto, įskaitant laivą, nuosavybės ar valdymo teisių ar teisės tuo turtu disponuoti.
47      Pagal „N Trust“ reglamentuojančią teisę ir jo steigimo aktą patikėtinis negali paskirstyti naudos gavėjui jokios iš patikos fondo gautos ekonominės naudos. Iš tiesų šis gavėjas neturi jokių patikos fondo valdymo ar kontrolės įgaliojimų ir neturi teisės iš patikėtinio nei reikalauti paskirstyti naudą ar mokėjimus, nei juos gauti, nei duoti patikėtiniui nurodymų dėl turto valdymo, nei riboti šį diskrecinį valdymą ar jam nustatyti sąlygas, nei nutraukti patikos fondą XT iki numatytos jo
galiojimo pabaigos ar pasisavinti šio fondo turtą iki šios datos.
48      Be to, visi SX ir patikėtinio valdymo organai įsipareigojo imtis priemonių, kad iš esmės užtikrintų, jog į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktas asmuo negalėtų daryti jokios įtakos patikos fondo turtui ar jo kontroliuoti arba tiesiogiai ar netiesiogiai disponuoti jo lėšomis ar ekonominiais ištekliais ar jais naudotis, ir kad ZU ir TU būtų uždrausta patekti į laivą ir juo naudotis tol, kol jie įtraukti į šiame I priede esantį sąrašą.
49      Institucijos atsakovės pagrindinėje byloje, be kita ko, teigė, kad, nepaisant to, jog pagal patikos fondui taikytiną teisę bet koks naudos paskirstymas naudos gavėjui draudžiamas arba tampa neįmanomas dėl į jo steigimo aktą įtrauktos sąlygos, tai nereiškia, kad įšaldytų lėšų negali naudoti asmuo, kuriam taikoma lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemonė, nes patikos fondas yra šalių valia pagrįstas teisinis aktas.
50      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad aptariamu atveju į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktas asmuo yra „N Trust“, kuris iš esmės yra bendrovės SX savininkas, ir kuris pagal patikos fondą reglamentuojančius įstatymus ir šio fondo steigimo aktą neturi jokių įgaliojimų naudoti, paskirstyti, valdyti ir (arba) kontroliuoti minėtam patikos fondui perduotus ekonominius išteklius, naudos gavėjas.
Prejudiciniai klausimai
51      Abiejose sujungtose bylose C‑428/24 ir C‑476/24 prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta šio sprendimo 26–50 punktuose, kyla klausimas, ar turtas, ekonominiai ištekliai ir teisiniai santykiai, kurie perduoti patikos fondui, gali būti laikomi „priklausančiais“ į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktam patikos fondo naudos gavėjui, nors jis nėra jų naudotojas, nei valdytojas arba bent jau kaip „kontroliuojami“ šio gavėjo, siekiant taikyti šio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje numatytas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemones.
52      Šiuo klausimu jis nurodo, kad turto perdavimas patikos fondui nereiškia tikrojo šio turto nuosavybės perdavimo, o yra tik formalus neatlygintinas sandoris, siekiant suformuoti turtą, atskirtą tiek nuo patikėtojo, tiek nuo patikėtinio turto. Taigi toks turtas nebūtų galutinai atskirtas nuo patikėtojo turto ir toliau jam priklausytų pagal Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalį, bent jau iki jo galutinio perdavimo naudos gavėjams, o tai neleistų taikyti pagrindinėje byloje nagrinėjamų įšaldymo priemonių.
53      Vis dėlto prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar patikos fondo veikimo laikotarpiu, dėl jo ypatumų galima laikyti, kad patikos fondui perduotas turtas tam tikru mastu „priklauso“ naudos gavėjui, bent jau kartu su patikėtiniu ir patikėtoju, arba, prireikus, išimtinai, o tai leistų naudos gavėjo atžvilgiu taikyti lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemones, kaip antai numatytas Reglamento 269/2014 2 straipsnio 1 dalyje, net ir tuo atveju, kai į patikos fondo steigimo aktą įtraukta atitikties sąlyga, pagal kurią draudžiama perduoti turtą naudos gavėjui tol, kol jis yra įrašytas į šio reglamento I priede pateiktą sąrašą.
54      Šiuo klausimu prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad sąvoka „priklausymas“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalį, gali apimti ne tik nevaržomą ir išimtinę nuosavybės teisę į turtą, bet ir „netipines“ ar „hibridines“ situacijas, pavyzdžiui, kai asmuo gali disponuoti atitinkamu turtu arba jį kontroliuoti bet kokiu būdu. Taip būtų, pavyzdžiui, patikos fondo naudos gavėjo atveju, kuris, nors ir tiesiogiai nevaldytų į jį įnešto turto, juo nedisponuotų ir nebūtų formaliu jo savininku dėl patikos fondo steigimo akte šiuo klausimu nustatyto aiškaus draudimo objektyviai galėtų daryti esminę įtaką šiam turtui, nes jis yra galutinis jo gavėjas, o patikėtinis, valdydamas patikos fondą, vadovautųsi jo interesų apsauga.
55      Toks sąvokos „priklausymas“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalį, aiškinimas atitiktų šiuo straipsniu siekiamą tikslą ir juo būtų atsižvelgiama į tai, kad patikos fondas, bent iki tol, kol jam perduotas turtas bus galutinai priskirtas tretiesiems asmenims, būtų lengvai naudojamas mechanizmas, siekiant išvengti Sąjungos teisėje numatytų lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemonių taikymo. Tokį aiškinimą taip pat patvirtina Direktyvos 2015/849 3 straipsnio 6 dalies b punkto iv papunktis.
56      Galiausiai iš patikėtinio pareigos valdyti patikos fondui perduotą turtą ir ekonominius išteklius siekiant išimtinai naudos gavėjo interesų, galima daryti išvadą, kad pastarasis turi lemiamą įtaką (žr. šiuo klausimu 2020 m. kovo 4 d. Sprendimo Marine Harvest / Komisija, C‑10/18 P, EU:C:2020:149, 49 punktą) šiam turtui ir ištekliams bei juo „kontroliuoja“ neatsižvelgiant į tai, ar yra konkrečių įrodymų, patvirtinančių, kad tokia įtaka daroma.
57      Šiomis aplinkybėmis Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lacijaus regiono administracinis teismas) nutarė sustabdyti bylų nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus, kurie
sujungtose bylose C‑428/24 ir C‑476/24 suformuluoti vienodai:
„1.            Ar pagal [Reglamento Nr. 269/2014] 2 straipsnio 1 dalį draudžiamas toks aiškinimas, pagal kurį – į diskrecinį patikos fondą (kurio naudos gavėjas yra įtrauktas į minėto reglamento I priede pateiktą sąrašą) perduoto turto ar išteklių atveju – šis turtas ir (ar) ištekliai bet kuriuo atveju turi būti laikomi „priklausančiais“ patikos fondo naudos gavėjui, net jei pagal patikos fondui taikomą nacionalinę teisę (arba pagal į šio fondo steigimo aktą įtrauktą atitikties sąlygą) naudos gavėjui aiškiai draudžiama atlikti bet kokius veiksmus, susijusius su naudojimusi ir disponavimu patikos fondui perduotu turtu ir (ar) ištekliais, tol, kol jis yra įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą, arba bet kuriuo atveju per visą laikotarpį, kurį naudojimasis ir (ar) disponavimas šiuo turtu ir (ar) ištekliais sudaro Sąjungos teisės pažeidimą?
2.      Jei atsakymas į pirmąjį klausimą yra teigiamas, ar pagal [Reglamento Nr. 269/2014] 2 straipsnio 1 dalį draudžiamas toks aiškinimas, pagal kurį – į diskrecinį patikos fondą (kurio naudos gavėjas yra įtrauktas į minėto reglamento I priede pateiktą sąrašą) perduoto turto ar išteklių atveju – šis turtas ir (ar) ištekliai bet kuriuo atveju turi būti laikomi „kontroliuojamais“ patikos fondo naudos gavėjo, net jei pagal patikos fondui taikomą nacionalinę teisę (arba taip pat pagal į šio fondo steigimo aktą įtrauktą atitikties sąlygą) naudos gavėjui aiškiai draudžiama atlikti bet kokius veiksmus, susijusius su naudojimusi ir disponavimu patikos fondui perduotu turtu ir (ar) ištekliais, tol, kol jis yra įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą, arba bet kuriuo atveju per visą laikotarpį, kurį naudojimasis ir (ar) disponavimas šiuo turtu ir (ar) ištekliais sudaro Sąjungos teisės pažeidimą?“
Procesas Teisingumo Teisme
58      2024 m. rugpjūčio 29 d. Teisingumo Teismo pirmininko sprendimu bylos C‑428/24 ir C‑417/24 buvo sujungtos, kad būtų bendrai vykdoma rašytinė ir žodinė proceso dalys ir priimtas sprendimas.
59      Savo rašytinėse pastabose Italijos vyriausybė tvirtina, kad pagal SESV 275 straipsnio pirmą pastraipą Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos aiškinti Reglamento Nr. 269/2014, priimto remiantis nuostatomis, susijusiomis su Sąjungos užsienio ir saugumo politika, būtent SESV 215 straipsniu ir ES sutarties V antraštinės dalies 2 skyriaus nuostatomis.
60      Teisingumo Teismo paklausta, ar vis dar palaiko jurisdikcijos neturėjimu grindžiamą prieštaravimą, visų pirma atsižvelgiant į 2024 m. rugsėjo 10 d. sprendimą Neves 77 Solutions (C‑351/22, EU:C:2024:723, 39 ir 40 punktai), ši vyriausybė per posėdį Teisingumo Teisme aiškiai nurodė, kad atsisako minėto prieštaravimo.
Dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priimtinumo byloje C‑476/24
61      Formaliai nepateikdama prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo SX teigia, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamo sprendimo įšaldyti lėšas ir ekonominius išteklius priėmimo dieną, t. y. 2022 m. kovo 11 d., TU dar nebuvo įtraukta į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą. Byloje C‑476/24 prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimai susiję su patikos fondo naudos gavėjo, kuris nagrinėjamu atveju yra būtent TU, situacija.
62      Šiuo klausimu svarbu priminti, kad, vykstant SESV 267 straipsnyje numatytai procedūrai, tik pagrindinę bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas, atsakingas už sprendimo priėmimą, atsižvelgdamas į kiekvienos bylos aplinkybes turi įvertinti, ar jo sprendimui priimti būtinas prejudicinis sprendimas, ir Teisingumo Teismui pateikiamų klausimų svarbą. Todėl iš principo Teisingumo Teismas turi priimti sprendimą tuo atveju, kai pateikiami klausimai susiję su Sąjungos teisės išaiškinimu. Tuo remiantis reikia daryti išvadą, kad klausimams dėl Sąjungos teisės taikoma svarbos prezumpcija. Teisingumo Teismas gali atsisakyti priimti sprendimą dėl nacionalinio teismo pateikto prašymo tik jeigu akivaizdu, kad prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas visiškai nesusijęs su pagrindinėje byloje nagrinėjamo ginčo aplinkybėmis ar dalyku, jeigu problema hipotetinė arba jeigu Teisingumo Teismas neturi informacijos apie faktines ir teisines aplinkybes, būtinos tam, kad naudingai atsakytų į jam pateiktus klausimus (2025 m. birželio 24 d. Sprendimo GR REAL, C‑351/23, EU:C:2025:474, 45 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
63      Nagrinėjamu atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą bei iš atitinkamo nacionalinio teismo atsakymo į Teisingumo Teismo prašymą pateikti paaiškinimų, kurį Teisingumo Teismo kanceliarija gavo 2025 m. liepos 2 d., matyti, kad „S Trust“, kurio naudos gavėjas buvo ZU, 2022 m. vasario 28 d. tapo „N Trust“, kurio naudos gavėja yra TU. Tarp išteklių, kuriuos „S Trust“ perdavė „N Trust“, buvo visos bendrovės SX akcijos, taigi ir laivas, kurio vienintelė savininkė yra SX.
64      Savo atsakyme į minėtą prašymą pateikti paaiškinimų minėtas nacionalinis teismas nurodė, kad tai, jog pagrindinėje byloje nagrinėjamas sprendimas įšaldyti lėšas ir ekonominius išteklius, susijęs su „S Trust“ naudos gavėju ZU buvo priimtas 2022 m. kovo 11 d. remiantis 2022 m. sausio mėn. rašytiniais įrodymais nereiškia, kad nebuvo atliktas tyrimas ir to SX neginčijo. Be to, tai, kad vėliau „S Trust“ tapo „N Trust“ ir pasikeitė naudos gavėjas, paaiškėjo vykstant procesui prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme, tačiau SX šiuo pagrindu minėto sprendimo teisėtumo neginčijo.
65      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar šio sprendimo 63 ir 64 punktuose nurodytos aplinkybės gali turėti įtakos pagrindinėje byloje nagrinėjamo sprendimo įšaldyti lėšas ir ekonominius išteklius ar jo palikimo galioti teisėtumui. Taigi, atsižvelgiant į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo paaiškinimus, nėra akivaizdu, kad prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas visiškai nesusijęs su pagrindinėje byloje nagrinėjamo ginčo aplinkybėmis ar dalyku arba kad problema yra hipotetinė. Be to, Teisingumo Teismas turi faktinės ir teisinės informacijos, būtinos naudingai atsakyti į jam pateiktus klausimus.
66      Iš to matyti, kad prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C‑476/24 yra priimtinas.
Dėl prejudicinių klausimų
Pirminės pastabos
67      Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio dalis turi būti aiškinama taip, kad lėšų įšaldymo priemonė gali būti priimta dėl lėšų ar ekonominių išteklių, perduotų patikos fondui, kurių naudos gavėjas yra į įtrauktas Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą.
68      Šiuo klausimu, pirma, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje C‑428/24 matyti, kad patikos fondui XT perduoti ištekliai apima FZ AR, kurio lėšos ir ekonominiai ištekliai buvo įšaldyti, kontrolinį akcijų paketą.
69      Kiek tai susiję su byla C‑476/24, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad tarp išteklių, „S Trust“ perduotų „N Trust“, yra bendrovės SX, kuriai priklauso laivas, kuriam taikytas pagrindinėje byloje nagrinėjamų įšaldytų lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas, akcijos.
70      Iš prašymų priimti prejudicinį sprendimą šiose dviejose bylose ir ypač iš prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo prejudicinių klausimų matyti, kad jis remiasi prielaida, jog, pirma, bendrovės FZ AR ekonominiai ištekliai ir, antra,
laivas, priklausantis bendrovėms, kurių akcijos tiesiogiai ar netiesiogiai buvo įneštos į pagrindinėse bylose nagrinėjamus patikos fondus, taip pat laikytini šiems patikos fondams perduotais ekonominiais ištekliais.
71      Reikia priminti, kad, antra, Italijos Respublika ratifikavo Hagos konvenciją.
72      Pagal šios konvencijos 2 straipsnį patikos fondas – tai teisiniai santykiai, kuriuos teisės aktu inter vivos arba mortis causa nustatė tam tikras asmuo – patikėtojas, kai turtas buvo perduotas kontroliuojant patikėtiniui naudos gavėjo interesais arba siekiant konkretaus tikslo.
73      Be to, iš šio Hagos konvencijos 2 straipsnio matyti, kad patikos fondui būdinga tai, kad patikos fondo turtas sudaro atskirą turtą ir nėra patikėtinio turto dalis, kad nuosavybės teisė į patikos fondo turtą registruojama patikėtinio arba kito asmens, veikiančio patikėtinio vardu, ir kad patikėtinis turi teisę ir pareigą, už kurias yra atskaitingas, administruoti, valdyti turtą arba juo disponuoti pagal patikos fondo sąlygas, laikydamasis konkrečių teisėje jam nustatytų įpareigojimų. Minėtame 2 straipsnyje taip pat numatyta, jog tai, kad patikėtojas išsaugo tam tikras prerogatyvas arba kad patikėtinis, kaip naudos gavėjas, turi tam tikrų teisių, nebūtinai yra nesuderinama su patikos fondo egzistavimu.
74      Šiuo klausimu prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad pagrindinėse bylose nagrinėjami patikos fondai buvo įsteigti pagal įprastą schemą: turtas, kurį patikėtojas perdavė patikos fondui, yra registruotas patikėtinio, kuris jį administruoja ir valdo pagal patikos fondo steigimo aktą, laikydamasis patikos fondui taikomų teisės nuostatų,
75      Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikslina, kad patikėtinis administruoja patikos turtą išimtinai naudos gavėjo, kurio valia yra lemiama, kiek tai susiję su patikos fondui perduotam turtui taikoma tvarka, interesais, tačiau neturi įgaliojimų naudoti, paskirstyti, valdyti arba kontroliuoti minėtam patikos fondui perduotus ekonominius išteklius. Be to, pagal patikos fondui taikomą teisę ir patikos fondo steigimo aktą naudos gavėjui draudžiama atlikti bet kokius veiksmus, susijusius su naudojimusi ir disponavimu patikos fondui perduotu turtu ar ištekliais, tol, kol tas asmuo yra įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą, arba bet kuriuo atveju tol, kol naudojimasis ar disponavimas šiuo turtu ar ištekliais sudaro Sąjungos teisės pažeidimą.
76      Būtent atsižvelgiant į šias faktines aplinkybes, kurių tikslumo Teisingumo Teismas neprivalo tikrinti per SESV 267 straipsnyje numatytą procedūrą (šiuo klausimu žr. 1978 m. kovo 16 d. Sprendimo Oehlschläger, 104/77, EU:C:1978:69, 4 punktą ir 2025 m. birželio 19 d. Sprendimo Bulgarian posts, C‑785/23, EU:C:2025:462, 40 punktą), reikia atsakyti į prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimus.
77      Trečia, kaip pažymėta šio sprendimo 31 punkte, Italijos valdžios institucijos laikėsi nuomonės, kad į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktas asmuo yra patikos fondo XT, kuris kontroliavo bendrovę FZ AR, kurios lėšoms ir ekonominiams ištekliams buvo taikomos lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemonės, „tikrasis savininkas“ (byla C‑428/24); tas pats
pasakytina dėl
laivo savininkės bendrovės SX, iš pradžių peduotos „S Trust“, vėliau – „N Trust“, „tikrojo savininko“ (byla C‑476/24).
78      Šiuo atžvilgiu svarbu pažymėti, kad nors sąvokos „tikrasis savininkas“ nėra Reglamento Nr. 269/2014 nuostatose, ji yra, be kita ko, vartojama Direktyvoje 2015/849.
79      Šios direktyvos 3 straipsnio 6 punkto b papunktyje numatyta, kad joje „tikrasis savininkas“ – fizinis (‑iai) asmuo (‑enys), kuris (‑ie) faktiškai yra kliento savininkas (‑ai) arba jį kontroliuoja, ir (arba) fizinis (‑iai) asmuo (‑enys), kurio (‑ių) vardu yra vykdomas sandoris ar veikla, ir kuris patikos fondų atveju apima bent patikėtinį (‑ius), patikėtoją (‑us), saugotoją (‑us), naudos gavėją (‑us) arba (jei dar nenustatyti asmenys, gaunantys naudos iš juridinės struktūros ar juridinio asmens) asmenis, kurių interesams atstovauti ta juridinė struktūra ar juridinis asmuo yra pirmiausia įsteigti arba veikia, taip pat bet kokį kitą fizinį asmenį, faktiškai kontroliuojantį patikos fondą per tiesioginę arba netiesioginę nuosavybę arba kitomis priemonėmis.
80      Tokia apibrėžtis, pagal kurią pripažįstama, kad su patikos fondu susiję asmenys (išskyrus patikėtinį), kaip antai patikėtojas, naudos gavėjai ar saugotojas gali turėti ar kontroliuoti patikos fondui perduotą turtą, iš tiesų yra pateikta Direktyvoje 2015/849 jos taikymo tikslais, tačiau ji vis dėlto atspindi tai, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas pripažįsta pagrindinę patikos fondo savybę – patikos fondo turto teisinės nuosavybės ir faktinės nuosavybės atskyrimą.
81      Toks atskyrimas sukelia pasekmes, į kurias reikia atsižvelgti ne tik finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos srityje, bet ir ribojamųjų priemonių, taikomų remiantis Reglamentu Nr. 269/2014, srityje.
Dėl esmės
82      Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad lėšos ir ekonominiai ištekliai, perduoti patikos fondui, kurio naudos gavėjas yra įtrauktas į šio reglamento I priede pateiktą sąrašą, pagal šią nuostatą turi būti laikomi „priklausančiais“ šiam naudos gavėjui arba jo „kontroliuojamais“, net jei pagal patikos fondui taikomą teisę ir patikos fondo steigimo akto sąlygas minėtam gavėjui draudžiama atlikti bet kokius veiksmus, susijusius su naudojimusi ir disponavimu šiomis lėšomis ir šiais ekonominiais ištekliais, tol, kol jis yra įtrauktas į šį sąrašą arba bet kuriuo atveju per visą laikotarpį, kurį naudojimasis ar disponavimas jais sudaro Sąjungos teisės pažeidimą.
83      Šiuo klausimu reikia priminti, kad Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad įšaldomos visos šio reglamento I priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms ar su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms priklausančios, jų nuosavybe esančios, jų valdomos ar kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
84      Nors sąvokos „ekonominiai ištekliai“, „ekonominių išteklių įšaldymas“, „lėšų įšaldymas“ ir „lėšos“ atitinkamai apibrėžtos Reglamento Nr. 269/2014 1 straipsnio d–g punktuose, šis reglamentas neapibrėžia jo 2 straipsnio 1 dalyje vartojamų sąvokų, susijusių su ryšiu tarp asmens, įtraukto į minėto reglamento I priede pateiktą sąrašą, ir lėšų bei ekonominių išteklių, kuriuos reikia įšaldyti, taip pat nenukreipia į nacionalinės teisės aktus, kuriais remiantis būtų galima nustatyti jų taikymo sritį.
85      Remiantis suformuota jurisprudencija, tiek iš vienodo Sąjungos teisės taikymo, tiek iš lygybės principo reikalavimų matyti, kad tuo atveju, kai Sąjungos teisės nuostatoje aiškiai nedaroma nuorodos į valstybių narių teisę, norint nustatyti šios nuostatos prasmę ir apimtį, jos sąvokos visoje Sąjungoje paprastai turi būti aiškinamos autonomiškai ir vienodai, atsižvelgiant ne tik į šios nuostatos tekstą, bet ir į jos kontekstą bei teisės aktu, kuriame ji įtvirtinta, siekiamus tikslus (1984 m. sausio 18 d. Sprendimo Ekro, 327/82, EU:C:1984:11, 11 punktas ir 2025 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Banco Santander (Banco Popular III pertvarkymas), C‑687/23, EU:C:2025:687, 46 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
86      Dėl Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies teksto reikia konstatuoti, kad šios nuostatos tekstas įvairiose kalbinėse versijose skiriasi. Kaip savo išvados 67 punkte pažymėjo generalinis advokatas, kai kuriose šios nuostatos kalbinėse versijose, kaip antai vokiečių, anglų, prancūzų, italų, latvių ir rumunų kalbomis („Eigentum, Besitz, gehalten oder kontrolliert werden“, „belonging to, owned, held or controlled“, „appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati“, „īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā“ ir „aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate“), nurodomi keturių rūšių santykiai tarp į šio reglamento I priede pateiktą sąrašą įrašyto asmens, subjekto ar organizacijos ir atitinkamo turto bei ekonominių išteklių, o šios nuostatos versijoje ispanų kalba kalbama tik apie trijų rūšių santykius („propiedad, tenencia o control“).
87      Be to, palyginus kalbines versijas, kuriose kalbama apie keturių rūšių santykius, matyti, kad kiekviena vienoje iš šių versijų vartojama sąvoka nebūtinai atitinka lygiavertę sąvoką kitoje iš šių kalbinių versijų. Taigi, jei versijose vokiečių, anglų, prancūzų, italų ir latvių kalbomis daroma nuoroda į sąvokas „nuosavybė“, „turėjimas“, „valdymas“ ir „kontrolė“ („Eigentum, Besitz, gehalten oder kontrolliert werden“, „belonging to, owned, held or controlled“, „appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati“ ir „īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā“), versijoje rumunų kalba vartojama frazė „aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate“, kuri, atrodo, neapima sąvokos „valdymas“.
88      Iš Teisingumo Teismo suformuotos jurisprudencijos matyti, kad Sąjungos teisės aktus būtina aiškinti vienodai, kilus abejonei, negalima nuostatos teksto vertinti izoliuotai, – atvirkščiai, jį aiškinti ir taikyti reikia atsižvelgiant į jo versijas kitomis oficialiosiomis kalbomis (1967 m. gruodžio 5 d. Sprendimo van der Vecht, 19/67, EU:C:1967:49, p. 456 ir 2025 m. spalio 9 d. Sprendimo On Air Media Professionals ir Different Media, C‑416/24 ir C‑417/24, EU:C:2025:765, 37 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
89      Vis dėlto Teisingumo Teismo suformuotoje jurisprudencijoje taip pat nustatyta, kad visoms Sąjungos akto kalbinėms versijoms iš principo turi būti teikiama vienoda reikšmė (1998 m. balandžio 2 d. Sprendimo EMU Tabac ir kt., C‑296/95, EU:C:198:152, 36 punktas ir 2025 m. spalio 9 d. Sprendimo On Air Media Professionals ir Different Media, C‑416/24 ir C‑417/24, EU:C:2025:765, 38 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
90      Esant neatitikimų tarp įvairių Sąjungos teisės akto teksto kalbinių versijų, atitinkama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į teisinio reglamentavimo, kurio dalis ji yra, bendrą struktūrą ir tikslą (1977 m. spalio 27 d. Sprendimo Bouchereau, 30/77, EU:C:1977:172, 14 punktas ir 2025 m. spalio 9 d. Sprendimo On Air Media Professionals ir Different Media, C‑416/24 ir C‑417/24, EU:C:2025:765, 39 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
91      Atsižvelgiant į tai, iš Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies teksto įvairiomis kalbinėmis versijomis galima daryti išvadą, kad šioje nuostatoje kalbama apie įvairius į šio reglamento I priede pateiktą sąrašą įtraukto asmens ar subjekto teisinius santykius su aptariamomis lėšomis ir ekonominiais ištekliais: nuo plačiausių, t. y. nuosavybės, iki situacijų, kai asmuo ar subjektas gali tiesiogiai ar netiesiogiai vykdyti faktinę tų lėšų ar išteklių kontrolę (šiuo klausimu žr. 2019 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo HTTS / Taryba, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, 69 punktą) arba gauti iš jų naudos.
92      Taigi minėta nuostata apima visas teisines ir faktines situacijas, kuriose asmuo turi galią, leidžiančią jam naudoti atitinkamas lėšas ir ekonominius išteklius, gauti iš jų naudos, disponuoti jais arba daryti jiems įtaką.
93      Siekiant užtikrinti šios nuostatos veiksmingumą, sąvoka „priklausymas“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima ne tik situacijas, kai tokia galia atitinkamų lėšų ir ekonominių išteklių atžvilgiu gali būti teisiškai patvirtinta, bet taip pat ir situacijas, kai asmuo ar subjektas faktiškai turi tokią galią, nepaisant to, kad teisiškai šią galią turintis asmuo yra kitas asmuo ar subjektas.
94      Lygiai taip pat sąvoka „kontrolė“ apima visas situacijas, kai fizinis ar juridinis asmuo gali daryti įtaką kito asmens pasirinkimui net ir tuo atveju, kai šių asmenų nesieja teisiniai nuosavybės ryšiai ar dalyvavimo valdant kapitalą ryšiai (šiuo klausimu žr. 2019 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo HTTS / Taryba, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, 71 ir 75 punktus).
95      Tuo remiantis darytina išvada, kad esant situacijai, susijusiai su patikos fondu, kurio naudos gavėjas yra įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą, aplinkybė, kad nuosavybės teisė į šiam patikos fondui perduotas lėšas ir ekonominius išteklius yra registruota patikėtinio arba jam tiesiogiai ar netiesiogiai priklausančio asmens ar subjekto vardu, ir kad pagal šiam patikos fondui taikomą teisę naudos gavėjas negali reikalauti iš patikėtinio įgyvendinti savo diskreciją jo naudai ir pagal ją nedraudžiama, kad minėto lėšos ir ištekliai būti laikomi priklausančiais šiam naudos gavėjui arba jo kontroliuojamais, kai tas gavėjas turi įgaliojimus juos naudoti, gauti iš jų naudos, jais disponuoti arba daryti įtaką jiems ar patikėtinio sprendimams dėl lėšų ir ekonominių išteklių, perduotų tam patikos fondui.
96      Tokį Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies aiškinimą patvirtina ir šios nuostatos kontekstas, ir šiuo reglamentu siekiami tikslai.
97      Dėl konteksto reikia pažymėti, pirma, kad Reglamento Nr. 269/2014 1 straipsnio e ir f punktuose sąvokos „ekonominių išteklių įšaldymas“ ir „lėšų įšaldymas“ apibrėžtos plačiai (pagal analogiją žr. 2021 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Bank Sepah, C 340/20, EU:C:2021:903, 45 punktą).
98      Reglamento Nr. 269/2014 1 straipsnio f punkte sąvoka „lėšų įšaldymas“ apibrėžta kaip „bet kokio lėšų judėjimo, pervedimo, keitimo, naudojimo, galimybės jomis naudotis arba jų tvarkymo pakeičiant jų dydį, sumą, vietą, nuosavybę, valdymą, savybes, paskirtį arba atliekant bet kokius kitus pakeitimus, kurie leistų lėšas naudoti, įskaitant investicijų portfelio valdymą, draudimas“.
99      Iš šios apibrėžties matyti, kad lėšų įšaldymu siekiama kuo labiau apriboti sandorius, kurie gali būti atliekami naudojant įšaldytas lėšas, o tai patvirtina didelis nurodytų atvejų skaičius ir žodžių junginys „bet kokio“. Kalbant apie priemones, kuriomis siekiama apriboti šiuos sandorius, pažymėtina, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas jas apibrėžė taip pat plačiai (pagal analogiją žr. 2021 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, 43 punktą).
100    Tai, kas išdėstyta, taip pat taikytina ir sąvokai „ekonominių išteklių įšaldymas“.
Ši sąvoka apibrėžta Reglamento Nr. 269/2014 1 straipsnio j punkte: „draudimas naudoti ekonominius išteklius lėšoms, prekėms ar paslaugoms įsigyti bet kokiu būdu, įskaitant jų pardavimą, nuomą arba įkeitimą“ (pagal analogiją žr. 2021 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, 44 punktą).
101    Tokia „ekonominių išteklių įšaldymo“ ir „lėšų įšaldymo“ sąvokų apibrėžtis netektų praktinės reikšmės, jeigu ryšiai tarp, viena vertus, asmenų ir subjektų, ir, kita vertus, lėšų ir ekonominių išteklių, kuriems taikomas įšaldymas, būtų aiškinami taip, kad jie neapima situacijų, kurios faktiškai atitinka priklausymo ar kontrolės situacijas, bet kurios formaliai negali būti kvalifikuojamos kaip tokios.
102    Antra, Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad šio reglamento I priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms ar su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms nesuteikiama galimybės tiesiogiai arba netiesiogiai naudotis lėšomis ar ekonominiais ištekliais arba galimybės jais naudotis tų fizinių ar juridinių asmenų, subjektų arba organizacijų naudai.
103    Teisingumo Teismas jau yra konstatavęs, kad šis draudimas leisti naudotis taip pat suformuluotas ypač plačiai (tai patvirtina žodžių „tiesiogiai ar netiesiogiai“ vartojimas), todėl apima bet kokį veiksmą, kurį atlikti pagal nacionalinę teisę būtina tam, kad į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktam asmeniui faktiškai būtų suteikta galimybė visa apimtimi naudotis atitinkamomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais (šiuo klausimu žr. 2019 m. sausio 17 d. Sprendimą SH, C‑168/17, EU:C:2019:36, 51 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
104    Trečia, pagal Reglamento Nr. 269/2014 9 straipsnį draudžiama sąmoningai ir apgalvotai dalyvauti veikloje, kurios tikslas arba poveikis yra tiesiogiai arba netiesiogiai apeiti šio reglamento 2 straipsnyje nurodytas priemones.
105    Reglamento Nr. 269/2014 9 straipsnis taikomas veiklai, kurios tikslas arba pasekmė yra išvengti šio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje numatytų priemonių taikymo ir kuri pagal to paties reglamento 2 straipsnio 2 dalį negali būti laikoma draudžiamais veiksmais (pagal analogiją žr. 2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Afrasiabi ir kt., C‑72/11, EU:C:2011:874, 60 ir 61 punktus).
106    Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 2 dalis ir 9 straipsnis kartu su jo 2 straipsnio 1 dalimi sudaro nuoseklią nuostatų, kuriomis padedama siekti šiame reglamente nustatytų tikslų, sistemą.
107    Vadinasi, minėto reglamento 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad nebūtų paneigtas to paties reglamento 2 straipsnio 2 dalies ir 9 straipsnio veiksmingumas.
108    Kaip buvo priminta šio sprendimo 80 punkte, patikos fondo įsteigimas leidžia atskirti patikos fondui perduoto turto teisinę nuosavybę nuo faktinės jo nuosavybės.
109    Šis atskyrimas bei kitos patikos fondo savybės, t. y. privatus šio mechanizmo pobūdis, jo steigimo ir keitimo lankstumas, dėl kurio toks mechanizmas gali tapti neskaidrus ir struktūriškai sudėtingas, leidžia patikos fondą naudoti ne tik teisėtais tikslais, bet ir siekiant nuslėpti ryšį, kurį naudos gavėjas išlaiko su patikos fondui perduotomis lėšomis ir ekonominiais ištekliais.
110    Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies aiškinimas, kad atitinkamos lėšos ir ekonominiai ištekliai laikomi priklausančiais patikos fondo naudos gavėjui arba jo kontroliuojamais, kai šis naudos gavėjas ir turi įgaliojimus, leidžiančius jam naudoti lėšas ir ekonominius išteklius, gauti iš jų naudos, jais disponuoti arba daryti įtaką jiems ar patikėtinio sprendimams dėl šių lėšų ir ekonominių išteklių, leidžia išvengti to, kad patikos fondas būtų naudojamas siekiant apeiti šioje nuostatoje įtvirtintas priemones, todėl turi būti laikomas atitinkančiu Reglamento Nr. 269/2014 9 straipsnį.
111    Dėl šio reglamento tikslų reikia priminti, viena vertus, kad jis buvo priimtas po to, kai 2014 m. Rusijos Federacija pažeidė Ukrainos suverenumą ir teritorinį vientisumą, ir kad nuo to laiko jis buvo kelis kartus iš dalies pakeistas reaguojant į 2022 m. vasario 24 d. pradėtą Rusijos Federacijos karinę agresiją prieš Ukrainą.
112    Kita vertus, įgyvendinimo reglamentai 2022/396 ir 2022/878, kuriais, be kita ko, atitinkamai ZU ir TU buvo įtraukti į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą, buvo priimti įvykus šiai karinei agresijai. Kaip priminta Įgyvendinimo reglamento 2022/396 4 konstatuojamojoje dalyje, savo neteisėtais kariniais veiksmais Rusijos Federacija šiurkščiai pažeidžia tarptautinę teisę ir JT Chartijos principus, taip pat kenkia saugumui bei stabilumui Europoje ir visame pasaulyje. Be to, kaip priminta Įgyvendinimo reglamento 2022/878 3 konstatuojamojoje dalyje, šis reglamentas, kuriuo TU įtraukta į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą, buvo priimtas dėl Rusijos Federacijos ginkluotųjų pajėgų, pažeidžiant žmogaus teises ir tarptautinę humanitarinę teisę, Bučoje ir kituose Ukrainos miestuose įvykdytų žiaurumų, apie kuriuos buvo pranešta.
113    Reglamentu Nr. 269/2014 siekiamų tikslų (t. y. Ukrainos teritorinio vientisumo, suvereniteto ir nepriklausomybės apsaugos ir Rusijos Federacijos padaryto tarptautinės teisės ir Jungtinių Tautų Chartijos principų pažeidimo nutraukimo), kuriuos apima platesnis tikslas išsaugoti taiką ir tarptautinį saugumą, remiantis ESS 21 straipsnyje nustatytais Sąjungos išorės veiksmų tikslais, svarba gali pateisinti neigiamas, netgi sunkias, pasekmes tam tikriems ūkio subjektams (šiuo klausimu žr. 2017 m. kovo 28 d. Sprendimo Rosneft, C‑72/15, EU:C:2017:236, 150 punktą), bet taip pat reikalauja, kad šis reglamentas būtų aiškinamas taip, kad būtų užtikrintas jame nustatytų ribojamųjų priemonių veiksmingumas ir išvengta, kad šių priemonių poveikis būtų neutralizuotas arba kad jis būtų apeinamas.
114    Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad patikos fondui perduoti lėšos ir ekonominiai ištekliai, gali būti laikomi priklausančiais šio patikos fondo gavėjui arba jo kontroliuojamais, todėl pateisina tai, kad kai minėto patikos fondo gavėjas yra įtrauktas į šio reglamento I priede pateiktą sąrašą, prireikus gali būti priimta šių lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemonė.
115    Nagrinėjamu atveju prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad naudos gavėjas neturi įgaliojimų naudoti, paskirstyti, valdyti ar kontroliuoti pagrindinėse bylose aptariamiems patikos fondams perduotų lėšų ir ekonominių išteklių.
116    Nors vykstant SESV 267 straipsniu grindžiamai procedūrai Teisingumo Teismas neturi teisės kvestionuoti tokio prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo vertinimo, vis dėlto, norint pateikti naudingą atsakymą tam teismui, reikia paaiškinti, kad siekdamas nustatyti, ar nagrinėjamose pagrindinėse bylose aptariamais atvejais patikos fondų naudos gavėjai turi įgaliojimus, leidžiančius jiems naudoti šiems patikos fondams perduotas lėšas ir ekonominius išteklius, gauti iš jų naudos, jais disponuoti arba daryti įtaką jiems ar patikėtinio sprendimams dėl šių lėšų ir ekonominių išteklių, prašymus pateikęs teismas negali remtis vien tik patikos fondui taikytina teise, bet taip pat turi atsižvelgti į atitinkamas faktines aplinkybes.
117    Iš prašymų priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinėse bylose aptariami patikos fondai yra diskreciniai fondai, įsteigti ir reglamentuojami pagal Bermudų teisę. Teisingumo Teisme buvo teigiama, kad tokių patikos fondų atveju naudos gavėjai neturi jokios nuosavybės teisės į patikos fondo turtą, kol patikėtinis nenusprendžia įgyvendinti savo diskrecijos jų naudai, kad jie negali daryti įtakos patikėtiniui ar reikšti pretenzijų į patikos fondo turtą ar gauti mokėjimų nuo į jam perduotų lėšų. Patikėtinis patikos fondą valdo nepriklausomai ir vadovaudamasis esamų ar būsimų naudos gavėjų interesus ir savo nuožiūra sprendžia dėl naudos gavėjui paskirstymo principo, laiko ir sumos.
118    Tačiau net jei iki šio paskirstymo naudos gavėjas formaliai neturi jokių teisių į patikos fondui perduotas lėšas ir ekonominius išteklius, tai, kad jie valdomi vien vadovaujantis šio naudos gavėjo interesais, yra požymis, kad jie gali priklausyti naudos gavėjui arba būti jo kontroliuojami.
119    Naudos gavėjas gali daryti įtaką patikos fondui perduotoms lėšoms ir ekonominiams ištekliams ar patikėtinio sprendimams dėl jų, taip pat naudoti šias lėšas ir šiuos ekonominius išteklius, iš jų gauti naudos ar jais disponuoti, net jeigu ta įtaka ar galimybė nėra formaliai įtvirtinta teisiniuose dokumentuose, taigi, į tai irgi turi atsižvelgti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
120    Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, be kita ko, turi atsižvelgti į naudos gavėjo ir kitų asmenų, susijusių su patikos fondu, kaip antai patikėtinio, patikėtojo ar saugotojo, santykius. Iš tiesų tai, kad į patikėtinio ar saugotojo pareigas paskirti patikimi asmenys, kuriuos su naudos gavėju sieja profesinis ar asmeninis ryšys ir kurie gali laikytis jo nurodymų ar pasiūlymų dėl patikos fondo ir jo turto administravimo, gali rodyti naudos gavėjo įtaką patikos fondui perduotoms lėšoms ir ekonominiams ištekliams ar patikėtinio sprendimams dėl jų, taip pat įgaliojimus naudoti patikos fondo lėšas ir ekonominius išteklius, gauti iš jų naudos ar jais disponuoti.
121    Be to, patikos fondo lėšų ir ekonominių išteklių skyrimas veiklai, kurią naudos gavėjas arba jam priklausantys, jo kontroliuojami ar su juo susiję asmenys ar subjektai yra vieninteliai arba pagrindiniai gavėjai ar naudos gavėjai, gali būti požymis, kad tas naudos gavėjas turi įtaką patikos fondui ir jam perduotam turtui bei ištekliams ir kad naudos gavėjas gali iš jų gauti naudos arba jais disponuoti.
122    Jei prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatuotų, kad naudos gavėjas nėra patikos fondo turto ir teisinių santykių naudotojas, dar reikėtų patikrinti, ar patikos fondui perduotos bendrovės netiekia prekių ar neteikia paslaugų subjektams, kurie visiškai ar didžiąja dalimi priklauso naudos gavėjui ar yra jo kontroliuojami.
123    Vis dėlto prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodyta aplinkybė, kad pagal patikos fondui taikomos teisės nuostatas ir patikos fondo steigimo akto sąlygas šiam naudos gavėjui draudžiama atlikti bet kokius veiksmus, susijusius su naudojimusi ir disponavimu patikos fondui perduotomis lėšomis ir ekonominiais ištekliais, tol, kol naudos gavėjas yra įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą arba bet kuriuo atveju per visą laikotarpį, kurį naudojimasis ar disponavimas jais sudaro Sąjungos teisės pažeidimą, negali būti lemiama.
124    Viena vertus, draudimas tiesiogiai ar netiesiogiai leisti į šį sąrašą įtrauktiems asmenims naudotis lėšomis ir ekonominiais ištekliais yra numatytas Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 2 dalyje.
125    Nors, kaip matyti iš šio sprendimo 106 ir 107 punktų, Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 2 dalis ir 9 straipsnis kartu su jo 2 straipsnio 1 dalimi sudaro nuoseklią nuostatų, padedančių siekti šiame reglamente nustatytų tikslų, sistemą, kuri turi būti aiškinama taip, kad nebūtų paneigtas šių nuostatų veiksmingumas, vis dėlto kiekviena iš jų turi atskirą taikymo sritį. Ryšių tarp į minėtą sąrašą įtraukto asmens ir patikos fondui, kurio naudos gavėjas yra šis asmuo, perduotų lėšų ir ekonominių išteklių, nustatymas yra atskiras klausimas, nesusijęs su draudimu leisti naudotis, numatytu šio reglamento 2 straipsnio 2 dalyje (pagal analogiją žr. 2026 m. kovo 12 d.
EM, C‑84/24, EU:C:2026:181, 98 punktą).
126    Kita vertus, kadangi nėra pareigos patikos fondo steigimo aktą ir jo pakeitimus skelbti viešai, galiojančios steigimo akto ir jo pakeitimų versijos gali būti neprieinamos susipažinti ir bet kuriuo atveju gali būti keičiamos. Pagal šį steigimo aktą prisiimti vienašaliai įsipareigojimai taip pat gali būti atšaukti.
127    Galiausiai reikia pažymėti, kad nepagrįstai sudėtingų struktūrų ir patikos fondų, susijusių su į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktu asmeniu, naudojimas savaime gali būti požymis, kad toks asmuo kontroliuoja į šį sąrašą neįtrauktą subjektą. Tokia išvada atsispindi geriausios praktikos gairėse, ypač jų 63, 64 ir 67 punktuose.
128    Reikia patikslinti, kad prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas galėtų konstatuoti, kad naudos gavėjas daro įtaką patikos fondui perduotoms lėšoms ir ekonominiams ištekliams, jeigu naudos gavėjui tiesiogiai ar netiesiogiai priklauso didžioji dalis kapitalo ar patikėtinio balsavimo teisių dauguma arba teisė paskirti ar atleisti daugumą patikėtinio administracinio, valdymo ar priežiūros organo narių, arba teisė daryti lemiamą įtaką patikėtiniui, be kita ko, remiantis tarp jų sudarytu susitarimu, įskaitant per priedangos bendroves.
129    Taigi, aplinkybė, kad kai kurie į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą neįtraukti subjektai buvo įsteigti arba pakeitė savo tapatybę prieš pat sankcijų režimo nustatymą ar asmens įtraukimą į sąrašą ir (arba) nevykdo jokios patikimos komercinės veiklos, taip pat aplinkybė, kad vienas ar keli patikos fondai naudojami kaip subjekto, kuris priklauso į sąrašą įtrauktam asmeniui ar yra jo kontroliuojamas, turto gavėjai, ir tai, kad patikos fondų valdymą atlieka tos jurisdikcijos, kurioje patikos fondai buvo įsteigti, specialistai, laikytina požymiu, kad į tą sąrašą įtraukti asmenys kontroliuoja į jį neįtrauktus subjektus.
130    Be to, tais atvejais, kai, kaip pagrindinėse bylose, bendrovės perduodamos patikos fondui, patikos fondo naudos gavėjo įtaka joms gali būti konstatuota, be kita ko, kai patikėtinis yra ne šių bendrovių administratorius, o tik jų kapitalo turėtojas. Tokiu atveju prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti minėtų bendrovių administratorių įgaliojimus bei šių administratorių ir naudos gavėjo santykius.
131    Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip: lėšos ir ekonominiai ištekliai, perduoti patikos fondui, kurio naudos gavėjas yra įtrauktas į šio reglamento I priede pateiktą sąrašą, pagal šią nuostatą turi būti laikomi „priklausančiais“ šiam naudos gavėjui arba jo „kontroliuojamais“, net jei pagal patikos fondui taikomą teisę ir patikos fondo steigimo akto sąlygas minėtam gavėjui draudžiama atlikti bet kokius veiksmus, susijusius su naudojimusi ir disponavimu šiomis lėšomis ir šiais ekonominiais ištekliais, tol, kol jis yra įtrauktas į šį sąrašą arba bet kuriuo atveju per visą laikotarpį, kurį naudojimasis ar disponavimas jais sudaro Sąjungos teisės pažeidimą, jeigu šis naudos gavėjas gali
naudoti patikos fondui perduotas lėšas ir ekonominius išteklius, gauti iš jų naudos, jais disponuoti arba daryti įtaką jiems ar patikėtinio sprendimams dėl šių lėšų ir ekonominių išteklių.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
132    Kadangi šis procesas pagrindinių bylų šalims yra vienas iš etapų prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamose bylose, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
2014 m. kovo 17 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 269/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi, iš dalies pakeisto 2022 m. vasario 25 d. Tarybos reglamentu (ES) 2022/330, 2 straipsnio 1 dalis
turi būti aiškinama taip:
lėšos ir ekonominiai ištekliai, perduoti patikos fondui, kurio naudos gavėjas yra įtrauktas į iš dalies pakeisto Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą, pagal šią nuostatą turi būti laikomi „priklausančiais“ šiam naudos gavėjui arba jo „kontroliuojamais“, net jei pagal patikos fondui taikomą teisę ir patikos fondo steigimo akto sąlygas minėtam gavėjui draudžiama atlikti bet kokius veiksmus, susijusius su naudojimusi ir disponavimu šiomis lėšomis ir šiais ekonominiais ištekliais, tol, kol jis yra įtrauktas į šį sąrašą arba bet kuriuo atveju per visą laikotarpį, kurį naudojimasis ar disponavimas jais sudaro Sąjungos teisės pažeidimą, jeigu šis naudos gavėjas gali naudoti patikos fondui perduotas lėšas ir ekonominius išteklius, gauti iš jų naudos, jais disponuoti arba daryti įtaką jiems ar patikėtinio sprendimams dėl šių lėšų ir ekonominių išteklių.
Parašai.
*      Proceso kalba: italų.