Laikina versija
GENERALINIO ADVOKATO
ANDREA BIONDI IŠVADA,
pateikta 2026 m. gegužės 7 d.(1)
Byla C‑238/25
Land Nordrhein-Westfalen
prieš
Bizerba,
įstojusi į bylą šalis:
Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
(Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas, Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisės aktų derinimas – Direktyva 2014/31/ES – Neautomatinės svarstyklės – Prietaisas, kuriuo registruojamas svėrimo rezultatas, bet jis nėra išspausdinamas ar atskirai matomas – „Neautomatinių svarstyklių“ sąvoka – Esminiai reikalavimai – Masės vertės nurodymas – Įprastos naudojimo sąlygos – Papildomi reikalavimai tiesioginiam pardavimui visuomenei – Darnieji standartai – EN 45501:2015 – CE ženklas ir papildomas metrologinis ženklas – Tinkamumo sąlygos “
I.      Įžanga
1.        Šioje byloje Teisingumo Teismo prašoma išaiškinti ir patikslinti Direktyvos 2014/31/ES(2) taikymo sritį, konkrečiai, ar prietaisas, kuris nustato kūno masę, registruoja svėrimo rezultatą ir perduoda jį išoriniam rodymo prietaisui, gali būti laikomas neautomatinėmis svarstyklėmis, o jei taip, kokiomis sąlygomis jis gali atitikti esminius direktyvos reikalavimus ir būti pažymėtas CE ženklu bei papildomu metrologiniu ženklu. Tai taip pat suteikia Teisingumo Teismui galimybę patikslinti suderinimo direktyvos nuostatų ir pagal ją priimtų techninių standartų santykį.
II.    Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
2.        Bizerba SE & Co. KG (toliau – Bizerba) gamina CS 300 modelį, t. y. svorio matavimo įrenginį, kuris integruojamas į kitų gamintojų kasos sistemas, naudojamas mažmeninėje prekyboje, ir kurį naudojant galima sverti prekes kasos operacijos metu (toliau – CS 300 modelis). Svorio matavimo rezultatai registruojami svėrimo programine įranga, kuri duomenis perduoda kasos kompiuteriui per duomenų sąsają. Svorio matavimo reikšmės vartotojams ir klientams rodomos kasos sistemos monitoriuje naudojant programinės įrangos modulį, kurį licencijuoja pati Bizerba. CS 300 modelyje nėra atskiro ekrano.
3.        „Tiesioginei viešajai prekybai naudojamoms neautomatinėms svarstyklėms, skirtoms skaičiuoti pinigų sumas“, kurių tipo nuoroda „CS 300“, Physikalisch-Technische Bundesanstalt (Vokietijos federalinis fizikos ir technikos institutas; toliau – PTB) 2016 m. iš pradžių išdavė ES tipo patvirtinimo sertifikatą, galiojusį iki 2019 m. kovo mėn. Dėl to Bizerba pateikė ES atitikties deklaraciją. Pasibaigus tipo patvirtinimo sertifikato galiojimo terminui, Fizikos ir technikos
institutas išdavė ES tipo tyrimo sertifikatą, galiojantį iki 2028 m. lapkričio mėn.(3)
4.        Regierungspräsidium Tübingen (Tiubingeno miesto administracija, Vokietija), kaip pripažinta atitikties vertinimo įstaiga, patvirtino Bizerba pateiktą kokybės užtikrinimo sistemą pagal Direktyvą 2014/31. Gavusi šį pripažinimą, Bizerba buvo įgaliota pritvirtinti metrologinį ženklą
pagal Direktyvos 2014/31 II priedo D formą(4). Remdamasi Fizikos ir technikos instituto išduotu ES tipo tyrimo sertifikatu ir Regierungspräsidium Tübingen (Tiubingeno miesto administracija) sertifikuota kokybės užtikrinimo sistema Bizerba 2020 m. išdavė CS 300 modelio matavimo priemonės ES atitikties deklaraciją. Pasibaigus gamybos procesui, Bizerba ant CS 300 modelio pritvirtina duomenų lentelę, kurioje, be kita ko, pateiktas CE ženklas ir papildomas metrologinis ženklas, prieš perduodama jį kasos sistemų gamintojams ir, atitinkamai, prieš pateikdama jį rinkai.
5.        Po 2019 m. vasario mėn. prekybos vietoje atlikto patikrinimo Land Nordrhein-Westfalen (Šiaurės Reino-Vestfalijos žemė, Vokietija; toliau – Land) priežiūros institucija nusprendė, kad prietaisas negali būti pažymėtas šiuo ženklu, kol jis nėra integruotas į kasos sistemą, turinčią savo ekraną. Taigi 2020 m. sausio 31 d. sprendimu ji uždraudė Bizerba šioje Land prekiauti prietaisais, pažymėtais CE ženklu ir (arba) metrologiniu ženklu, pritvirtintais iki šios integracijos.
6.        Verwaltungsgericht Köln (Kelno administracinis teismas, Vokietija) panaikinus šį sprendimą ir Oberverwaltungsgericht Nordrhein-Westfalen (Šiaurės Reino-Vestfalijos aukštesnysis administracinis teismas, Vokietija) šią išvadą patvirtinus, Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas, Vokietija) sustabdė bylos nagrinėjimą ir pateikė Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar matavimo priemonė taip pat yra „neautomatinės svarstyklės“, kaip jos suprantamos pagal Direktyvos 2014/31/ES 2 straipsnio 1 ir 2 dalis, tuo atveju, jei svėrimo rezultatas nėra išspausdinamas ar matomas, o tik registruojamas?“
7.        Rašytines pastabas pateikė Bizerba, Land, Vokietijos, Graikijos ir Austrijos vyriausybės bei Europos Komisija; visos šalys ir į bylą įstojusios šalys dalyvavo 2026 m. vasario 12 d. vykusiame teismo posėdyje.
III. Teisinis pagrindas
A.      Direktyva 2014/31
8.        Direktyvos 2014/31 1 straipsnyje „Taikymo sritis“ nustatyta:
„1.      Ši direktyva taikoma visoms neautomatinėms svarstyklėms.
2.      Šios direktyvos taikymo tikslais išskiriamos šios neautomatinių svarstyklių naudojimo kategorijos:
<...>
f)      kainai pagal masę nustatyti tiesioginėje viešojoje prekyboje ir iš anksto fasuojant produktus[.]“
9.        Direktyvos 2014/31 2 straipsnio „Terminų apibrėžtys“ 1 ir 2 punktuose nurodyta:
„1.      svarstyklės – matavimo priemonė kūno masei nustatyti pagal kūną veikiančią sunkio jėgą. Svarstyklės taip pat gali būti naudojamos kitiems su mase susijusiems dydžiams, kiekiams, parametrams ar charakteristikoms nustatyti;
2.      neautomatinės svarstyklės arba svarstyklės – svėrimo priemonė, kurią sveriant valdo operatorius;
<...>
11.      darnusis standartas – darnusis standartas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 2 straipsnio 1 dalies c punkte(5)[.]“
10.      Tos pačios direktyvos 4 straipsnyje „Esminiai reikalavimai“ nustatyta:
„1 straipsnio 2 dalies a–f punktuose išvardytais tikslais naudojamos ar skirtos naudoti svarstyklės privalo atitikti esminius reikalavimus, nustatytus I priede.
Kai svarstykles sudaro arba jos yra sujungtos su įtaisais, kurie nenaudojami ar nėra skirti naudoti 1 straipsnio 2 dalies a–f punktuose išvardytais tikslais, tokiems įtaisams netaikomi tie esminiai reikalavimai.“
11.      Tos pačios direktyvos 6 straipsnio „Gamintojų pareigos“ 2 dalyje numatyta:
„2.      Gamintojai parengia II priede nurodytus svarstyklių, skirtų naudoti 1 straipsnio 2 dalies a–f punktuose išvardytais tikslais, techninius dokumentus ir atlieka atitinkamą 13 straipsnyje nurodytą atitikties vertinimo procedūrą arba paveda ją atlikti.
Jeigu atlikus tą atitikties vertinimo procedūrą nustatoma, kad svarstyklės, skirtos naudoti 1 straipsnio 2 dalies a–f punktuose išvardytais tikslais, atitinka taikomus reikalavimus, gamintojai parengia ES atitikties deklaraciją ir pažymi jas CE ženklu ir papildomu metrologiniu ženklu.“
12.      Direktyvos 2014/31 17 straipsnio „Žymėjimo CE ženklu, papildomu metrologiniu ženklu ir kitų žymėjimų taisyklės ir sąlygos“ 1 ir 2 dalyse nustatyta:
„1.      Svarstyklės arba jų duomenų lentelė žymimi CE ženklu ir papildomu metrologiniu ženklu taip, kad šie ženklai būtų matomi, įskaitomi ir neištrinami.
2.      Svarstyklės CE ženklu ir papildomu metrologiniu ženklu pažymimos prieš pateikiant jas rinkai.“
13.      Tos pačios direktyvos I priede „Esminiai reikalavimai“ numatyta:
„Vartojama Tarptautinės teisinės metrologijos organizacijos terminologija.
Preliminari pastaba
Kai svarstyklės turi arba yra sujungtos su daugiau kaip vienu rodmenų ar spausdinimo įtaisu, naudojamu siekiant 1 straipsnio 2 dalies a–f punktuose tikslų, tiems įtaisams, kurie pakartoja svėrimo operacijos rezultatus ir kurie negali turėti poveikio teisingam svarstyklių veikimui, esminiai reikalavimai netaikomi, jei svarstyklių dalis, kuri tenkina esminius reikalavimus, teisingai spausdina arba registruoja svėrimo rezultatus, jie nenutrinami ir yra prieinami abiem su matavimu susijusioms šalims. Tačiau tiesioginėje viešojoje prekyboje naudojamų svarstyklių rodmenų ir spausdinimo įtaisai pardavėjo ir pirkėjo pusėje turi atitikti pagrindinius reikalavimus.
Metrologiniai reikalavimai
<...>
Konstrukcija ir sandara
8.      Bendrieji reikalavimai
8.1.      Svarstyklių sandara ir konstrukcija turi būti tokia, kad, tinkamai jas naudojant ir tinkamai sumontavus, bei naudojant pagal paskirtį, nepakistų jų metrologinės savybės. Turi būti nurodyta masės vertė.
<...>
9.      Svėrimo rezultatų ir kitų svėrinio masių rodmenys
Svėrimo rezultatai ir kitos svėrinio masės turi būti rodomi tiksliai, nedviprasmiškai ir teisingai, o rodmenų įtaisas turi būti toks, kad normaliomis naudojimo sąlygomis jo parodymai būtų aiškiai matomi.
<...>
14.      Tiesioginei viešajai prekybai naudojamos svarstyklės, kurių didžiausia ribinė masė neviršija 100 kg: papildomi reikalavimai
Tiesioginei viešajai prekybai naudojamos svarstyklės turi rodyti visą pagrindinę informaciją, susijusią su svėrimu, o pinigų sumą skaičiuojančios svarstyklės, turi aiškiai rodyti pirkėjui, kaip skaičiuojama perkamo produkto kaina.
<...>
Pinigų sumos skaičiavimo svarstyklės turi rodyti pagrindinius rodmenis tiek laiko, kad klientas spėtų juos perskaityti.
<...>
Svarstyklės neturi turėti savybių, dėl kurių tiesiogiai ar netiesiogiai būtų sunku suprasti rodmenis ar jie būtų neaiškūs.
<...>
Svarstyklės, panašios į tiesioginės viešosios prekybos svarstykles, kurios neatitinka šio punkto reikalavimų, turi būti pažymėtos nenutrinamu įrašu netoli ekrano: „Nenaudojamos tiesioginei viešajai prekybai“.
B.      Darnusis standartas EN 45501:2015
14.      Reikšmingas darnusis standartas(6) yra EN 45501:2015 „Metrologiniai neautomatinių svarstyklių aspektai“. Jame techniškai atskiriamos įvairios prietaiso sudedamosios dalys ir, be kita ko, „svėrimo modulis“ apibrėžiamas kaip prietaiso dalis, neturinti nuosavų priemonių rezultatui rodyti(7).
15.      Nuorodos į standartą EN 45501:2015 pateikiamos Komisijos komunikate, susijusiame su 2009 m. balandžio 23 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/23/EB(8) dėl neautomatinių svarstyklių taikymu(9). Darniojo standarto EN 45001:2015 ZZ priede nurodomos standarto nuostatos, kuriomis remiantis galima daryti prielaidą dėl atitikties pagal Direktyvos 2014/31 12 straipsnį(10).
16.      Minėto darniojo standarto 4.13.6 punkte „Visibility“ nurodyta: „[a]ll primary indications (4.13.1 <…>) shall be indicated clearly and simultaneously to both the vendor and the customer. If this is not possible with one display device two sets are necessary, one set each for the vendor and the customer.“ Vis dėlto šis punktas nėra įtrauktas į ZZ priede nurodytas nuostatas.
C.      Vokietijos teisė
17.      Direktyvą į nacionalinę teisę iš esmės perkėlė Mess- und Eichgesetz (MessEG)(11) ir Mess- und Eichverordnung (MessEV)(12), kurios matavimo priemonių pateikimą rinkai susieja su atitiktimi esminiams reikalavimams, patvirtintiems atitikties vertinimu ir pritvirtintu ženklu, ir suteikia priežiūros institucijoms atitinkamus įgaliojimus įsikišti.
IV.    Analizė
18.      Galbūt vertėtų iš pradžių trumpai aptarti sudėtinę reglamentavimo sistemą, kuria remiantis nagrinėjama byla: pirma, tai pirminis teisės aktas – Direktyva 2014/31, ir, antra, tai bendrųjų nuostatų rinkinys, kurį papildo ir patikslina antriniai šaltiniai, sudaryti iš suderintų teisės aktų.
19.      Šiuo metu plačiai pripažįstama didėjanti šių priemonių svarba Sąjungos valdymo sistemoje. Iš tiesų Teisingumo Teismas suteikė joms svarbos, kartu pabrėždamas kai kuriuos likusius dabartinės struktūros pažeidžiamumus. Sprendime James Elliott Construction(13) ir neseniai priimtame Sprendime Public.Resource.Org(14) Teisingumo Teismas pabrėžė, kad suderinimo taisyklės yra sudedamoji Sąjungos teisės sistemos dalis, todėl joms taikomi pagrindiniai šios teisės sistemos principai, kaip antai teisinio saugumo ir teisinės valstybės principai.
20.      Darnieji standartai, daugiausia pagrįsti tarptautiniais standartais, vis dėlto nebuvo skirti šiems tikslams visiškai pasiekti. Juos rengia Europos standartizacijos organizacijos(15), gavusios Komisijos įgaliojimus, taikydamos sudėtingus priėmimo procesus, kuriuose dalyvauja įvairūs suinteresuotieji subjektai. Kalbant apie jų turinį, pažymėtina, kad tai paprastai yra daugiasluoksnės techninės nuostatos, o jų priėmimas dažnai yra labai ilgas, todėl jie sunkiai spėja neatsilikti nuo technologinės
plėtros(16).
21.      Tai tikrai nėra abstrakti diskusija, o iš tikrųjų itin konkretus klausimas, nes darniųjų standartų laikymasis de facto yra privalomas. Iš tiesų suderinimas su šiais standartais sukuria atitikties Sąjungos teisei prezumpciją. Taigi neatitiktis turi rimtų pasekmių gamintojams, kurie turi įrodyti atitiktį esminiams reikalavimams kitais būdais, kurie dažnai yra techniškai sudėtingi ir brangūs.
22.      Kaip matyti iš šios bylos, dėl sudėtingų ir gausių norminių nuorodų tiek nacionalinėms valdžios institucijoms, tiek privatiems ekonominės veiklos vykdytojams kyla didelių sunkumų. Šiomis aplinkybėmis, mano nuomone, siekiant užtikrinti, pirma, pagrindinių Sąjungos principų laikymąsi ir, antra, visišką asmenų ir įmonių teisių apsaugą, reikia, kad atsakymai, kurie turi būti pateikti nacionaliniam teismui, atitiktų pateiktus Teisingumo Teismo bylose James Elliott Construction ir Public.Resource.Org.
23.      Taigi manau, kad šią analizę geriau plėtoti ne tradiciniu hierarchinio ryšio tarp šaltinių pagrindu, o sisteminiu šių šaltinių aiškinimu.
24.      Šiomis aplinkybėmis man atrodo naudinga priminti dar vieną sudėtingumo elementą. Bendrąja gaminių pardavimo sistema (toliau – „Bendroji sistema“), nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 768/2008/EB(17) ir Reglamentu (EB) Nr. 765/2008(18) dėl akreditavimo ir rinkos priežiūros, buvo apibrėžti bendrieji principai ir pagrindinės nuostatos, kurios turi būti taikomos visuose sektorių teisės aktuose, siekiant sukurti nuoseklų pagrindą šių teisės aktų peržiūrai ar konsolidavimui.
25.      Ji pakeitė išsamaus techninio
suderinimo logiką dviejų lygių modeliu: teisės aktų leidėjas nustato esminius funkcinius reikalavimus, nenurodydamas konkrečių techninių sprendimų; Europos standartizacijos organizacijos, Komisijos įgaliojimu(19), parengia darniuosius techninius standartus, kuriuose nurodomi šiuos reikalavimus atitinkantys techniniai sprendimai.
26.      Direktyva 2014/31, kuria pakeista ankstesnė Direktyva 2009/23, buvo suderinta su šiuo modeliu: I priede nustatyti esminiai reikalavimai, o II priede – atitikties vertinimo procedūros.
27.      Sprendimas funkciškai suformuluoti esminius reikalavimus, nenurodant konkrečių susijusių techninių sprendimų, atspindi technologinio neutralumo principą(20) ir reiškia, kad šie esminiai reikalavimai turi būti aiškinami savarankiškai, atsižvelgiant į jų formuluotę ir direktyvos tikslus, o ne į techninius sprendimus, kuriuos šiuo metu apima darnieji standartai(21).
28.      Taigi Direktyvoje 2014/31 apibrėžta sistema atskiriami Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatyti esminiai reikalavimai ir Europos standartizacijos institucijų parengti techniniai sprendimai, kurių laikymasis gali pagrįsti atitikties juose reglamentuojamiems reikalavimams prezumpciją.
29.      Kaip minėta šios išvados 14 punkte, iš tiesų svarstyklėms, atitinkančioms darniuosius standartus, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje(22), pagal direktyvos 12 straipsnį taikoma atitikties prezumpcija. Vis dėlto šiomis taisyklėmis negalima nei pakeisti, nei apriboti direktyvos nuostatų taikymo srities.
30.      Jeigu prietaisas nevisiškai atitinka darnųjį standartą, atitiktis gali būti nustatyta taikant vieną iš vertinimo procedūrų, numatytų Direktyvos 2014/31 13 straipsnyje.
31.      Atsižvelgiant į tai, pažymėtina, kad nors prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kelia Teisingumo Teismui formalų klausimą dėl vienintelės „neautomatinių svarstyklių“ sąvokos, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2014/31 2 straipsnio 1 ir 2 punktus, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad šiam teismui abejonių kyla ir dėl prietaiso atitikties esminiams I priedo reikalavimams ir atitinkamai dėl žymėjimo CE ženklu ir papildomu metrologiniu ženklu prieš jį integruojant į kasų sistemą teisėtumo.
32.      Taigi, siekdamas pateikti naudingą atsakymą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui Teisingumo Teismas turėtų išnagrinėti ne tik tai, ar toks prietaisas atitinka neautomatinių svarstyklių apibrėžtį, bet ir kokiomis sąlygomis jis gali atitikti to straipsnio 4 dalyje numatytus ir I priede apibrėžtus esminius reikalavimus bei turėti pritvirtintą ženklą, kai svėrimo rezultatas rodomas per prijungtą išorinį įrenginį.
A.      Dėl neautomatinių svarstyklių apibrėžties
33.      Prieš pradedant nagrinėti šį klausimą iš esmės, reikia patikslinti darniojo standarto EN 45501:2015 vaidmenį Direktyvos 2014/31 sistemoje.
34.      Šios direktyvos sistemoje esminius reikalavimus nustato Sąjungos teisės aktų leidėjas, o darniųjų standartų laikymusi gali būti grindžiama atitikties reikalavimams, kuriuos jie apima, prezumpcija. Iš to matyti, kad darnusis standartas gali suteikti naudingų techninių gairių, tačiau negali nei pakeisti, nei apriboti direktyvos nuostatų taikymo srities.
35.      Taigi vien aplinkybės, kad standarte EN 45501:2015 CS 300 modelis techniniu požiūriu kvalifikuojamas kaip „svėrimo modulis“, nepakanka, kad būtų atmesta galimybė, jog jis gali patekti į neautomatinių svarstyklių apibrėžtį, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2014/31 2 straipsnio 1 ir 2 punktus. Į šį klausimą pirmiausia reikia atsakyti atsižvelgiant į jo formuluotę, struktūrą ir tikslą(23).
36.      Be to, atitikties prezumpcija, susijusi su darniojo standarto EN 45501:2015 laikymusi, galioja tik tiek, kiek tai numatyta standarto nuostatose, nurodytose jo ZZ priede. Nuostatos, kurių nėra tame priede, pavyzdžiui, 4.13.6 punktas, gali būti vertinamos kaip techniniai konteksto elementai, tačiau pačios savaime nesudaro pagrindo prezumpcijai, numatytai Direktyvos 2014/31 12 straipsnyje.
37.      Direktyvos 2014/31 2 straipsnio 1 punkte pateikta „svarstyklių“ apibrėžtis grindžiama „masės nustatymo“ funkcija. Ši formuluotė yra neutrali, atsižvelgiant į tai, kaip rezultatas pateikiamas vartotojams. Masė yra „nustatoma“ tuo momentu, kai ji išmatuojama ir užregistruojama, nepriklausomai nuo to, ar šis reikšmė yra iš karto matoma: nustatymas loginiu ir funkciniu požiūriu eina prieš „rodymą“ ir nėra jo prielaida.
38.      Panašiai, minėtos direktyvos 2 straipsnio 2 dalyje(24) pateiktoje „neautomatinių svarstyklių“ apibrėžtyje nėra jokios nuorodos į ekrano buvimą. Kadangi naudojant CS 300 modelį reikalingas operatoriaus įsikišimas – tai neginčijama aplinkybė – šis prietaisas atitinka šią apibrėžtį.
39.      Be to, Sprendime Marhon, nors jis ir buvo priimtas kitokiomis aplinkybėmis, Teisingumo Teismas paaiškino, kad Direktyvos 2014/31 taikymo sritis turi būti aiškinama plačiai ir kad šios direktyvos 2 straipsnio 1 ir 2 punktuose sąvoka „neautomatinės svarstyklės“ apibrėžiama atsižvelgiant į šių prietaisų atliekamą funkciją, bet ne į jų naudojimo būdus ar kategorijas(25).
40.      Taigi ir šioje byloje pirmiausia reikia remtis normine teisės akte nurodyta apibrėžtimi, neteikiant lemiamos reikšmės techniniams elementams, kurie šioje apibrėžtyje nėra minimi.
41.      Direktyvos 2014/31 struktūra patvirtina šį aiškinimą. Teisės aktų leidėjas žodį „matomas“ vartojo tik tuo atveju, kai ketino aiškiai nustatyti šį reikalavimą, pavyzdžiui, 17 straipsnio 1 dalyje dėl CE ženklo ir papildomo metrologinio ženklo matomumo ir 18 straipsnyje dėl riboto naudojimo simbolio(26). Tai, kad minėtos direktyvos I priedo 8.1 punkte nėra nurodytas toks
žodis, nėra atsitiktinumas: teisės aktų leidėjas panaudojo pasyviąją formą „turi būti nurodyta“, nepatikslindamas, kad nuoroda turi būti pateikta tiesiogiai ant prietaiso ar kad ji turi būti matoma visą gaminio naudojimo laiką.
42.      I priedo preliminarioje pastaboje aiškiai nurodytas atvejis, kai svarstyklės „turi arba yra sujungtos su daugiau kaip vienu rodmenų ar spausdinimo įtaisu“. Tai, kad abu atvejai („turi“ ir „yra sujungtos“) laikomi lygiaverčiais, rodo, kad teisės aktų leidėjas atsižvelgė į situacijas, kuriose rodymo įrenginys nėra įmontuotas į prietaiso korpusą. Prijungimas prie išorinio įrenginio nėra išimtis, o aiškiai numatytas atvejis; pagal I priede pateiktą preliminarią pastabą, nurodytą šių išvadų 13 punkte (toliau – preliminari pastaba), nereikalaujama, kad kiekvienas prietaisas turėtų bent vieną rodymo įrenginį, bet ji susijusi su atveju, kai prietaisas „turi“ arba „yra sujungtas“ su keliais įrenginiais.
43.      I priedo 8.3 punkte numatyta, kad „skaitmeniniai elektroniniai prietaisai visada turi tinkamai kontroliuoti matavimo proceso veikimą“, taip numatant, kad turi būti prijungtas rodymo prietaisas, tačiau nenurodant, ar jis turi būti fiziškai įmontuotas. Be to, I priedo 5 punkte, kuriame reikalaujama, kad svėrimo rezultatai turi atitikti „svėrimo rezultatus, gautus naudojant kitą rodmenų įtaisą“, suponuojamas indikacinis įtaisas, tačiau nereikalaujama, kad jis būtų integruotas.
44.      Iš Direktyvos 2014/31 I priedo 14 punkto negalima daryti kitokios išvados. Be abejo, jis suponuoja, kad tiesioginio pardavimo visuomenei atveju esminė informacija pirkėjui turi būti pateikta aiškiai ir pakankamai suprantamai. Vis dėlto ši nuostata susijusi su tuo, kaip prietaisas turi veikti įprastomis naudojimo sąlygomis.
45.      Integruotame svėrimo modulyje šios sąlygos įvykdomos, kai svėrimo modulis integruojamas į numatytą kasos sistemą, o rezultatas rodomas pardavėjui ir klientui skirtame terminale. Taigi 14 punkte nereikalaujama, kad rodymo prietaisas būtų integruotas į modulį, tačiau reikalaujama, kad jis būtų matavimo priemonių rinkinio, kurio atitiktis įvertinta, dalis.
46.      Direktyvos 2014/31 I priedo preliminarios pastabos antrasis sakinys patvirtina šį aiškinimą, nes jame reikalaujama, kad tiesioginio pardavimo visuomenei atveju pardavėjui ir klientui skirti rodmenų ir spausdinimo įrenginiai atitiktų esminius reikalavimus. Vis dėlto jame nereikalaujama, kad šie prietaisai būtinai būtų įmontuoti į metrologinį modulį.
47.      Net ir minėto priedo 14 punkte esanti nuoroda į užrašą „nenaudojamos tiesioginei viešajai prekybai“, kurį reikia pateikti „netoli rodmenų įtaiso“, nereiškia, kad ekranas turi sutapti su svėrimo moduliu; ji reiškia tik tai, kad konkrečiame prietaiso modelyje turi būti ekranas.
48.      Vokietijos, Graikijos ir Austrijos vyriausybės teigia, kad leidus naudoti neautomatines svarstykles be ekrano, būtų pakenkta visuomenės apsaugai nuo neteisingų svėrimo rezultatų ir apsunkintų atitikties vertinimus. Šioms pastaboms reikia skirti dėmesio, bet jos man neatrodo lemiamos.
49.      Siekiant visuomenės apsaugos tikslo nereikalaujama, kad apsauga būtų užtikrinama į modulį įdiegiant ekraną, tačiau įprastomis naudojimo sąlygomis svėrimo rezultatas turi būti prieinamas ir patikrinamas aiškiai bei neklaidinančiai. Išorinis prietaisas, jeigu jis yra įtrauktas į atitikties vertinimo konfigūraciją, gali atitikti tą reikalavimą lygiaverčiu būdu.
50.      Kalbant apie atitikties vertinimus, būtina, kad gamintojas ES tipo tyrimo sertifikate ir techninėje byloje tiksliai apibūdintų leidžiamas konfigūracijas, integravimo sąlygas ir vertinimo tvarką. Taigi ši išvada susijusi su techninių dokumentų ir atitikties vertinimo kokybe, o ne su svėrimo modulio, kurį galima integruoti, atitiktimi reikalavimams.
51.      Jei būtų remiamasi kai kurių suinteresuotųjų subjektų, pateikusių pastabas Teisingumo Teismui, argumentais, aiškinant būtų nustatytas struktūrinis reikalavimas – kad ekranas būtų įmontuotas pačiame modulyje – tai direktyvoje nėra numatyta. Mano nuomone, tai prieštarautų technologinio neutralumo principui, numatytam Bendrojoje sistemoje(27). Teisės aktuose neturi būti teikiama pirmenybė konkretiems techniniams sprendimams, jie taip pat neturi būti atmetami, o priemonių pasirinkimas turi būti paliktas gamintojui, su sąlyga, kad yra įvykdyti funkciniai reikalavimai.
52.      Bizerba teismo posėdyje pateikta analogija su kompiuterio struktūra – kai monitorius gali būti integruotas (kaip nešiojamajame kompiuteryje) arba išorinis, ir tai neturi įtakos prietaiso klasifikacijai – rodo bendrą principą: funkcija priklauso ne nuo ją atliekančio komponento fizinės vietos, o nuo visumos gebėjimo pasiekti laukiamą rezultatą. Svarstyklių atveju laukiamas rezultatas yra masės nustatymas ir rodymas; tai, ar rodymas vyksta įmontuotame ekrane, ar prijungtame terminale, nekeičia prietaiso funkcinio pobūdžio.
53.      Be to, atsižvelgiant į praktines pasekmes, manytina, kad CS 300 modeliui analogiškais prietaisais mažmeninės prekybos vietose prekiaujama ir jie naudojami kasos sistemose daugiau kaip dvidešimt metų, kaip Bizerba patvirtino per teismo posėdį, ir jai nebuvo prieštaraujama.
54.       Teismo posėdyje Teisingumo Teismo pateiktas klausimas, ar šiuo atveju prietaisas negalėtų būti tiesiog sertifikuotas kaip „svėrimo modulis“, o ne kaip „svėrimo priemonė“, parodo, kad šis kvalifikavimo skirtumas turi praktinę reikšmę. Kaip pažymi Bizerba, dėl paprasto modulio kvalifikavimo kasų sistemų gamintojams būtų užkirstas kelias integruoti prietaisą, patiems neįgijus galutinio prietaiso gamintojo statuso, su iš jo kylančiomis atitikties vertinimo pareigomis. Tai taptų didele kliūtimi modulinėms sistemoms patekti į bendrąją rinką, o tai prieštarautų Bendrojoje sistemoje(28) numatytiems tikslams – sudaryti palankesnes sąlygas prekybai ir užtikrinti technologinį neutralumą – bei, galiausiai, pačiam Direktyvos 2014/31 tikslui užtikrinti, kad šios priemonės atitiktų esminius reikalavimus.
55.      Taigi manau, kad Direktyvos 2014/31 2 straipsnio 1 ir 2 punktai turi būti aiškinami taip, kad prietaisas, kuris nustato kūno masę, registruoja svėrimo rezultatą, perduoda jį prijungtam išoriniam rodymo prietaisui ir kuriam reikalingas operatoriaus įsikišimas, gali būti laikomas neautomatinėmis svarstyklėmis, net jei svėrimo rezultatas nėra išspausdinamas ar atskirai matomas.
B.      Dėl esminių reikalavimų laikymosi
56.      Direktyvos 2014/31 I priedo 8.1 punkte reikalaujama nurodyti masės vertę; vis dėlto jame nenurodyta konkreti techninė priemonė, kaip tai padaryti.
57.      Be to, minėto priedo 9 punkte reikalaujama, kad nuoroda būtų lengvai įskaitoma įprastomis naudojimo sąlygomis. Jeigu prietaisas iš pradžių suprojektuotas taip, kad galėtų veikti kaip svėrimo modulio, kurį galima integruoti, dalis, prekybos vietoje šios sąlygos turi būti įvykdytos, kai modulis integruojamas į numatytą kasos sistemą.
58.      Tiesiogiai vartotojams skirtų prietaisų atveju tas pats taikoma ir I priedo 14 punktui: kai svėrimo rezultatas rodomas išoriniame terminale, atitiktis esminiams reikalavimams turi būti tikrinama ne tik svėrimo modulio atžvilgiu, bet ir visos sistemos, kurią sudaro šis modulis ir rodymo įrenginys, atžvilgiu. Darytina išvada, kad prietaisas be atskiro ekrano, suprojektuotas naudoti integruotame svėrimo modulyje, kuriame masės vertė rodoma naudojant prijungtą išorinį prietaisą, gali atitikti esminius I priedo 8.1, 9 ir, jei taikoma, 14 punktų reikalavimus, jeigu šis išorinis prietaisas patenka į svarstyklių, kurių atitiktis įvertinta, konfigūraciją.
C.      CE ženklas ir metrologinis ženklas: sąlygos ir pritvirtinimo momentas
59.      Dar reikia nustatyti, ar CE ženklas ir papildomas metrologinis ženklas gali būti pritvirtinti prieš fiziškai integruojant modulį į kasos sistemą. Šiuo klausimu reikia atsižvelgti ne tik į faktinę operacijų seką, bet ir į atitikties vertinimo dalyką.
60.      Nors šis vertinimas apėmė ne tik atskirą modulį, bet ir visą prietaisą, kaip apibrėžta ES tipo tyrimo sertifikate ir techninėje byloje, įskaitant leistinas ryšio su ekranu konfigūracijas, iš esmės nėra kliūčių, kad ženklas būtų pritvirtintas ant modulio prieš galutinai jį integruojant.
61.      Vis dėlto toks ženklinimas neatitiktų direktyvos nuostatų, jeigu juo būtų siekiama įrodyti modulio atitiktį nepriklausomai nuo bet kokios vėlesnės konfigūracijos arba nuo konfigūracijos, kurios neapima atitikties vertinimas.
62.      Vokietijos vyriausybė per posėdį patikslino, kad iš esmės ji neginčija modulinės svėrimo įrangos, turinčios išorinį rodymo įrenginį, net jeigu jis yra atskirame korpuse, tinkamumo. Konkrečiai, ginčas susijęs su ženklo pritvirtinimo momentu: Vokietijos Federacinės Respublikos nuomone, jis negali būti uždėtas anksčiau nei surinkus visą „svarstyklių modulio ir rodymo įrenginio“ komplektą, nes tik tada galima įvertinti viso prietaiso atitiktį reikalavimams, įskaitant signalo perdavimo į ekraną tikslumą.
63.      Vokietijos vyriausybės išreikštos abejonės techniniu požiūriu nėra nepagrįstos. Kaip pažymėta per teismo posėdį, net jei svėrimo modulis veikia tinkamai, signalo perdavimo trūkumas, pavyzdžiui, kabelių perdavimo klaida, gali lemti klaidingą rezultatų rodymą prekybos vietos (POS) terminale. Būtent šis pavojus pateisina sąlygą, kad atitikties vertinimas turi apimti visą „modulį + kasos sistemos /
rodymo įrenginio tipą“ ES tipo tyrimo sertifikate numatytose konfigūracijose. Nepakanka atskirai patikrinti modulio veikimo, bet reikia įsitikinti, kad rezultatas tinkamai perduodamas ir rodomas numatytoje konfigūracijoje.
64.      Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turės patikrinti, ar konkrečiu atveju ant prietaiso pritvirtintas ženklas iš tikrųjų atitinka atitikties vertinimą, susijusį su atitinkama integruota konfigūracija.
65.      Jei taip nebūtų, tai reikštų ne abstraktų atsisakymą pripažinti integruojamo svėrimo modulio priimtinumą, o išvadą, kad šiuo atveju ženklinimas neatitinka reikalavimų.
66.      Galiausiai Direktyvoje 2014/31 nenustatyta tam tikra priemonės techninė struktūra, bet reikalaujama, kad būtų galima patikrinti, ar visos naudoti skirtos priemonės atitinka esminius reikalavimus.
67.      Taigi lemiamas veiksnys yra ne į modulį įmontuoto ekrano nebuvimas, o tai, kad rodymo funkcija įprastomis naudojimo sąlygomis užtikrinama išoriniu įrenginiu, įtrauktu į atitikties vertinimo objektą.
68.      Tomis pačiomis sąlygomis CE ženklas ir papildomas metrologinis ženklas gali būti pritvirtinami prieš modulį fiziškai integruojant, su sąlyga, kad negalima patvirtinti kitų konfigūracijų, išskyrus tas, kurios iš tikrųjų numatytos atitikties vertinime, atitikties.
V.      Išvada
69.      Atsižvelgdamas į atliktą analizę, siūlau Teisingumui Teismui taip atsakyti į Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas, Vokietija) pateiktą klausimą:
1.      2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/31/ES dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su neautomatinių svarstyklių tiekimu rinkai, suderinimo 2 straipsnio 1 ir 2 punktai turi būti aiškinami taip, kad prietaisas, kuris nustato kūno masę pagal sunkio jėgą, registruoja svėrimo rezultatą, perduoda jį prijungtam išoriniam rodymo prietaisui ir kuriam reikalingas operatoriaus įsikišimas, gali būti laikomas „neautomatinėmis svarstyklėmis“, net jei svėrimo rezultatas nėra išspausdinamas ar atskirai matomas.
2.      Direktyvos 2014/31/ES 4 straipsnis, siejamas su šios direktyvos I priedo preliminaria pastaba ir to paties priedo 8.1, 9 bei 14 punktais, taip pat su minėtos direktyvos 6 straipsnio 2 dalimi ir 17 straipsniu, turi būti aiškinamas taip:
toks prietaisas gali atitikti direktyvos esminius reikalavimus, jeigu rodymo funkcija įprastomis naudojimo sąlygomis užtikrinama išoriniu rodymo įrenginiu, kuris yra atitikties vertinimo objekto – prietaiso komplekto – dalis;
svarstyklių, skirtų tiesioginei viešajai prekybai, atveju išoriniam rodymo įrenginiui taikomi esminiai reikalavimai, tačiau jis turi būti neatskiriama tokių svarstyklių dalis, kad būtų galima atlikti jo atitikties vertinimą;
CE ženklas ir papildomas metrologinis ženklas gali būti pritvirtinti prie modulio iki jo fizinio integravimo tik tuo atveju, jei atliekant atitikties vertinimą jau įvertintos visos atitinkamos konfigūracijos, kurioms taikomas ES tipo tyrimo sertifikatas ir techninė byla, matavimo priemonės; prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar taip yra nagrinėjamu atveju.
1      Originalo kalba: italų.
2      2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/31/ES dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su neautomatinių svarstyklių tiekimu rinkai, suderinimo (OL L 96, 2014, p. 107).
3      ES tipo tyrimo sertifikatu, kurį išduoda kompetentinga įstaiga, patvirtinama, kad tipinis gaminio pavyzdys atitinka taikomus esminius reikalavimus ir yra tolesnės atitikties deklaracijos pagrindas. Žr. Direktyvos 2014/31/ES II priedo B formą.
4      D forma – atitikties vertinimo procedūra, pagrįsta gamybos proceso kokybės užtikrinimu.
5      2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1025/2012 dėl Europos standartizacijos, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 89/686/EEB ir 93/15/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/9/EB, 94/25/EB, 95/16/EB, 97/23/EB, 98/34/EB, 2004/22/EB, 2007/23/EB, 2009/23/EB ir 2009/105/EB ir panaikinamas Tarybos sprendimas 87/95/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1673/2006/EB (OL L 316, 2012, p. 12).
6      Žr.
šios išvados
9 punktą.
7      Žr. darniojo standarto EN 45501:2015 T.2.2.7 punktą „Weighing module“, kurio formuluotė yra tokia: „Part of the weighing instrument that comprises all mechanical and electronic devices (i.e. load receptor, load-transmitting device, load cell, and analog data processing device or digital data processing device) but not having the means to display the weighing result. It may optionally have devices for further processing (digital) data and operating the instrument.“
8      Siekiant išsamumo, Direktyva 2009/23/EB (OL L 122, 2009, p. 6) buvo panaikinta Direktyva 2014/31.
9      OL C 300, 2015, p. 3. Beje, kaip nurodyta minėtame komunikate, „[s]tandartus priima Europos standartizacijos organizacijos anglų kalba (CEN ir CENELEC juos taip pat skelbia prancūzų ir vokiečių kalbomis). <...>“.
10      Direktyvos 2014/31 12 straipsnyje „Svarstyklių atitikties prezumpcija“ nustatyta: „[j]ei svarstyklės atitinka darniuosius standartus arba tam tikras jų dalis, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikoma, kad jos atitinka I priede nustatytus esminius reikalavimus, kuriuos apima tie standartai ar jų dalys.“
11      2013 m. liepos 25 d. Įstatymas dėl matavimo priemonių pateikimo ir tiekimo rinkai, jų naudojimo ir kalibravimo, taip pat dėl iš anksto supakuotų pakuočių (BGBl.
2013 I, p. 2722).
12      2014 m. gruodžio 11 d. Įstatymas dėl matavimo priemonių pateikimo ir tiekimo rinkai, jų naudojimo ir kalibravimo (BGBl. 2010, 2011 I).
13      2016 m. spalio 27 d. Sprendimas James Elliott Construction (C-613/14, EU:C:2016:821, 38–40 punktai).
14      2024 m. kovo 5 d. Sprendimas Public.Resource.Org ir kt. (C-588/21 P, EU:C:2024:201, 70 punktas).
15      Europos standartizacijos organizacijos yra oficialiai pripažintos Reglamentu Nr. 1025/2012. Tai yra Europos standartizacijos komitetas „CEN“, Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetas „CENELEC“ ir Europos telekomunikacijų standartų institutas „ETSI“.
16      Šie susirūpinimą keliantys klausimai yra gerai žinomi. Europos Sąjungos institucijos iš tiesų puikiai supranta, kad reikia iš naujo apsvarstyti šio Sąjungos valdymo modelio pagrindus. Žr.
https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/14511-Standardisation-Regulation-revision_en.
17      2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 768/2008/EB dėl bendrosios gaminių pardavimo sistemos ir panaikinantis Sprendimą 93/465/EEB (OL L 218, 2008, p. 82).
18      2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 765/2008, nustatantis su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus ir panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 339/93 (OL L 218, 2008, p. 30).
19      Tai atliekama oficialiu aktu, kuriuo Komisija įgalioja standartizacijos įstaigą parengti techninį standartą, apimantį esminius konkrečios direktyvos reikalavimus.
20      Žr. 2024 m. birželio 20 d. Sprendimą byloje GEMA (C-135/23, EU:C:2024:526);
jame Teisingumo Teismas nusprendė, kad vadovaujantis technologinio neutralumo principu, „teisės akte turi būti bendrai nustatytos asmenų teisės ir pareigos, kad nebūtų sudarytos palankesnės sąlygos naudoti vienas technologijas kitų sąskaita“ (37 punktas).
21      Šiuo klausimu žr. Komisijos komunikatą „2022 m. Mėlynasis vadovas dėl gaminius reglamentuojančių ES taisyklių įgyvendinimo“ (OL C 247, 2022, p. 1, 1.1 punktas).
22      Kaip ir darniajame standarte EN 45501:2015,
žr. 11 pastabą.
23      Pagal suformuotą jurisprudenciją aiškinant Sąjungos teisės nuostatą reikia atsižvelgti ne tik į jos formuluotę, bet ir į kontekstą ir teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus. Žr. 2024 m. liepos 4 d. Sprendimą Marhon (C-283/23, EU:C:2024:569, 26 punktas).
24      Žr. šios išvados 9 punktą, kuriame pateikta „neautomatinių svarstyklių“ apibrėžtis.
25      Žr. 2024 m. liepos 4 d. Sprendimą Marhon (C-283/23, EU:C:2024:569, 27 ir 30 punktai).
26      Naudojimo apribojimo simbolis nurodytas Direktyvos 2014/31 III priedo 3 punkte.
27      Žr.
šios išvados
27 punktą.
28      Žr. šios išvados 24 punktą.