62007CJ0038
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
z 20. novembra 2008 (
*1
)
„Odvolanie — Odpustenie dovozného cla — Rozhodnutie Komisie — Článok 239 colného kódexu — Existencia špeciálnej situácie — Absencia podvodného konania — Hrubá nedbanlivosť dovozcu“
Vo veci C-38/07 P,
ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 29. januára 2007,
Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV, v zastúpení: H. de Bie, advocaat,
odvolateľka,
ďalší účastník konania:
Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci F. Tuytschaever, advocaat, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalovaná v prvostupňovom konaní,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J.-C. Bonichot, J. Makarczyk, P. Kūris a C. Toader (spravodajkyňa),
generálna advokátka: V. Trstenjak,
tajomník: C. Strömholm, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 22. mája 2008,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 4. septembra 2008,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
V odvolaní Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV (ďalej len „H & S“) žiada zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 30. novembra 2006, Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods/Komisia (T-382/04, ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým Súd prvého stupňa zamietol jej žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie REM 19/2002 zo, ktorým sa rozhodlo, že odpustenie dovozného cla nie je v konkrétnom prípade dôvodné (ďalej len „sporné rozhodnutie“).
Právny rámec
Právna úprava týkajúca sa colného zaradenia ryžového papiera
2
Nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382) zaviedlo komplexnú nomenklatúru tovaru, ktorý je predmetom dovozu alebo vývozu v rámci Európskeho spoločenstva (ďalej len „KN“), táto nomenklatúra sa nachádza v prílohe I tohto nariadenia.
3
Podpoložky 19019099 a 19059020 KN v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1624/97 z 13. augusta 1997, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu č.o2658/87 (Ú. v. ES L 224, s. 16), sa mohli uplatniť na vec samu.
4
Položky 1901 a 1905 KN, ako aj príslušné podpoložky v slovenskej verzii znejú takto:
„1901
Sladový výťažok; potravinové prípravky z múky, krupičky, krupice, škrobu alebo zo sladových výťažkov, neobsahujúce kakao…, inde nešpecifikované ani nezahrnuté; potravinové prípravky z tovaru položiek č. 0401 až 0404 neobsahujúce kakao…, inde nešpecifikované ani nezahrnuté:
…
1901 90 99
— — —
Ostatné:
…
1905
Chlieb, zákusky, koláče, sušienky a ostatné pekárske výrobky, tiež obsahujúce kakao; hostie, prázdne oblátky používané na farmaceutické účely, oblátky na pečenie, ryžové cesto a podobné výrobky:
…
1905 90
—
Ostatné:
…
1905 90 20
— —
Hostie, prázdne oblátky používané na farmaceutické účely, oblátky na pečenie, ryžové ‚papierové‘ cesto a podobné výrobky.“
5
Holandská verzia KN opisuje položku 1905 a príslušné podpoložky takto:
„1905
Brood, gebak, biscuits en andere bakkerswaren, ook indien deze producten cacao bevatten; ouwel in bladen, hosties, ouwels voor geneesmiddelen, plakouwels en dergelijke producten van meel of van zetmeel:
…
1905 90
—
andere:
…
1905 90 20
— —
ouwel in bladen, hosties, ouwels voor geneesmiddelen, plakouwels en dergelijke producten, van meel of van zetmeel.“
6
S cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie KN v rámci Spoločenstva môže Komisia Európskych spoločenstiev na základe článku 9 ods. 1 písm. a) prvej zarážky nariadenia č. 2658/87 prijať nariadenia o zaradení konkrétneho tovaru do KN.
7
Podľa prílohy nariadenia Komisie (ES) č. 1196/97 z 27. júna 1997 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. ES L 170, s. 13; Mim. vyd. 02/008, s. 314; ďalej len „nariadenie o zaradení“) sa podpoložka 19059020 KN vzťahuje na „potravinov[é] príprav[ky] vo forme suchých priesvitných plátkov rôznych veľkostí vyrobených z ryžovej múky, soli a vody“. V tejto prílohe sa súčasne upresňuje, že „tieto plátky sa po namočení vo vode… vo všeobecnosti používajú na výrobu ‚obálok‘ pre pružné rolády a podobné výrobky“.
Právna úprava, ktorá sa týka odpustenia dovozného cla
8
Článok 5 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z (Ú. v. ES 1997, L 17, s. 1; Mim. vyd. 02/008, s. 179, ďalej len „colný kódex“), stanovuje:
„1.   Za podmienok ustanovených v článku 64 odsek 2 s výnimkou predpisov prijatých na základe článku 243 odsek 2 písmeno b) si môže každá osoba v konaniach pred colnými orgánmi stanoviť zástupcu, ktorý môže vykonať všetky úkony a formality ustanovené colnými predpismi.
2.   Zastúpenie môže byť:
—
priame, pri ktorom zástupca koná v mene a v prospech inej osoby,
alebo
—
nepriame, pri ktorom zástupca koná vo vlastnom mene, ale na účet inej osoby.
…“
9
Článok 239 colného kódexu stanovuje:
„1.   Dovozné clo alebo vývozné clo môže byť vrátené alebo odpustené aj v iných prípadoch, než sú uvedené v článkoch 236, 237 a 238:
—
ak bude stanovené v súlade s postupom výboru,
—
ak vyplýva z okolností, ktoré nie je možné považovať za podvodné konanie alebo hrubú nedbanlivosť dotknutej osoby. Prípady, kedy je možné toto ustanovenie uplatniť, a postupy na ich uplatnenie sa stanovia v súlade s postupom výboru. Vrátenie alebo odpustenie môže podliehať zvláštnym podmienkam.
2.   Clo môže byť vrátené alebo odpustené z dôvodov uvedených v odseku 1 na základe žiadosti podanej príslušnému colnému úradu. …“
Skutkové okolnosti, ktoré vyplývajú z napadnutého rozsudku
10
Spoločnosť H & S, usadená v Holandsku, dováža ryžový papier z Vietnamu. Z tohto dôvodu využívala služby colného zástupcu, t. j. Switch Customs Brokers BV, ktorého poverila priamym zastúpením v zmysle článku 5 ods. 2 colného kódexu.
11
Spoločnosť H & S deklarovala ryžový papier, ktorý dovážala, pod kódom 19019099 KN. Listom z 21. marca 1996 holandská colná správa (ďalej len „colná správa“) oznámila žalobkyni, že sporný ryžový papier sa v skutočnosti mal zaradiť pod uvedený kód.
12
Dňa 27. júna 1997 Komisia prijala nariadenie o zaradení, ktoré bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev a nadobudlo účinnosť .
13
Opomenúc existenciu tohto nariadenia o zaradení, H & S naďalej dovážala ryžový papier pod kódom 19019099 KN a colná správa takéto zaradenie akceptovala ešte pri 29 colných vyhláseniach počas 6 mesiacov (pri kontrole dokumentov a v jednom prípade pri fyzickej kontrole). Dňa 16. marca 1998 táto správa informovala žalobkyňu, že sporný tovar nemal byť zaradený do podpoložky 19019099 KN, ale do podpoložky 19059020 KN. Neskôr v ten istý deň však správa rozhodla o správnosti jedného colného vyhlásenia zaraďujúceho ryžový papier do podpoložky 19019099 KN. Od žalobkyňa dovážala ryžový papier so zaradením do podpoložky 19059020 KN.
14
Listom z 22. novembra 2000 colná správa informovala H & S, že dodatočne zapísala do účtovnej evidencie dovozné clo v celkovej výške 645399,50 NLG (t. j. 292869,52 eura) za obdobie od do, pretože uvedená spoločnosť počas vyššie uvedeného obdobia sporný tovar zaradila chybne a nezaradila ho do kódu 19059020 KN v súlade s nariadením o zaradení. Po úprave bola uvedená suma s konečnou platnosťou stanovená na 636518,40 NLG podľa colných vyhlásení predložených v období od do s nesprávnym zaradením do podpoložky 19019099 KN.
15
V zmysle žiadosti, ktorú podala H & S, Holandské kráľovstvo požiadalo 13. septembra 2002 Komisiu, aby podľa článku 239 colného kódexu rozhodla, či odpustenie dovozného cla tejto spoločnosti je dôvodné.
16
Dňa 17. júna 2004 Komisia prijala sporné rozhodnutie. V uvedenom rozhodnutí Komisia konštatovala, že existovala špeciálna situácia v zmysle článku 239 colného kódexu. Komisia však rozhodla, že H & S konala hrubo nedbanlivo, lebo napriek tomu, že je skúseným hospodárskym subjektom a že nariadenie o zaradení odstránilo zložitosť právnej úpravy, ktorá predtým existovala, nepodnikla kroky potrebné na to, aby si preverila správnosť praxe colnej správy, ktorá bola evidentne v rozpore s týmto nariadením.
Konanie pred Súdom prvého stupňa a napadnutý rozsudok
17
Spoločnosť H & S návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 23. septembra 2004 podala žalobu proti spornému rozhodnutiu, ktorou na jednej strane žiadala zrušiť sporné rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo, že žiadosť o odpustenie cla nie je dôvodná, a na druhej strane žiadala zaviazať Komisiu na náhradu trov konania. Komisia navrhovala žalobu zamietnuť a zaviazať žalobkyňu na náhradu trov konania.
18
Na podporu svojej žaloby H &S uviedla tri žalobné dôvody týkajúce sa neplatnosti sporného rozhodnutia, ktoré spočívajú po prvé v porušení článku 239 colného kódexu, chybnom posúdení skutkových okolností a nedostatočnom odôvodnení tohto rozhodnutia, po druhé v porušení zásady riadnej správy vecí verejných, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a po tretie v porušení zásady proporcionality.
19
Súd prvého stupňa napadnutým rozsudkom žalobu H & S zamietol.
20
Vo svojom prvom žalobnom dôvode H & S uviedla najmä zložitosť právnej úpravy na základe skutočnosti, že holandská verzia KN na rozdiel od iných jazykových verzií neobsahovala výslovný odkaz na „sušené plátky cesta z múky“, takže sa táto spoločnosť, podobne ako colná správa, ktorá v minulosti schválila zaradenie tohto tovaru do podpoložky 19019099 KN, mohla v dobrej viere domnievať, že ryžové plátky patrili do tejto podpoložky. Okrem toho nariadenie o zaradení bolo v rozpore s holandskou verziou KN, a teda nemohlo byť voči nej použité.
21
Súčasne H & S uviedla, že nebola skúseným dovozcom a že profesionálnu skúsenosť jej colného zástupcu jej nemožno pripisovať. Z tohto hľadiska sa odvoláva na to, že eventuálna nedbanlivosť colného zástupcu, ktorý sa neoboznámil s nariadením o zaradení uverejneným v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, nemohla byť zohľadnená pri dokazovaní hrubej nedbanlivosti z jej strany.
22
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa najskôr v bode 43 napadnutého rozsudku upresnil, že vec sama sa týka výlučne otázky, či Komisia mohla oprávnene preukázať hrubú nedbanlivosť zo strany H & S, a potom Súd prvého stupňa v nasledujúcom bode tohto rozsudku pripomenul, že podľa judikatúry z rozsudku z 11. novembra 1999, Söhl a Söhlke (C-48/98, Zb. s. I-7877, bod 56), vyplýva, že z hľadiska posúdenia hrubej nedbanlivosti sa musí zohľadniť predovšetkým zložitosť ustanovení, ktorých nedodržanie viedlo k vzniku colného dlhu, profesionálna skúsenosť, ako aj starostlivosť hospodárskeho subjektu.
23
Súd prvého stupňa v bode 58 napadnutého rozsudku následne rozhodol, že uverejnenie nariadenia o zaradení ukončilo eventuálnu zložitosť právnej úpravy, ktorá vznikla v dôsledku niektorých chýbajúcich pojmov v holandskej verzii znenia podpoložky 19059020 KN. V bode 70 tohto rozsudku rozhodol, že znaky týkajúce sa eventuálnej hrubej nedbanlivosti colného zástupcu, vrátane jeho profesionálnej skúsenosti, sa musia pripísať H & S. Napokon Súd prvého stupňa v bode 75 tohto rozsudku pripomenul, že je povinnosťou každého hospodárskeho subjektu v prípade pochybností o správnom uplatnení ustanovení, ktorých nerešpektovanie môže viesť k vzniku colného dlhu, informovať sa a preskúmať všetky možné vysvetlenia, aby uvedené ustanovenia neporušil.
24
Z uvedeného teda Súd prvého stupňa v bode 87 napadnutého rozsudku vyvodil záver, že H & S a jej colný zástupca nepostupovali s primeranou starostlivosťou, ktorú vyžaduje článok 239 colného kódexu, lebo sa u colnej správy neinformovali na príčiny rozporu medzi vlastnou praxou uplatňovanou pri zaraďovaní a ustanoveniami nariadenia o zaradení.
25
Za týchto podmienok sa Súd prvého stupňa v bode 96 napadnutého rozsudku rozhodol, že H & S nepreukázala ani porušenie článku 239 colného kódexu zo strany Komisie, ani nesprávne posúdenie skutkových okolností z jej strany a ani nedostatočné odôvodnenie sporného rozhodnutia, a v dôsledku toho prvý žalobný dôvod zamietol.
26
Druhým žalobným dôvodom H & S vytýka Komisii predovšetkým to, že v rámci posúdenia starostlivosti dovozcu postupovala príliš tvrdo a tým porušila zásadu riadnej správy vecí verejných a nezohľadnila omyly colnej správy.
27
V tejto súvislosti sa Súd prvého stupňa v bode 103 napadnutého rozsudku domnieval, že nedbanlivosť colnej správy už bola zohľadnená v rámci posúdenia existencie špeciálnej situácie, avšak žalobkyňu nepochybne nemôže zbaviť dôsledkov vyplývajúcich z jej vlastnej nedbanlivosti.
28
Súd prvého stupňa v bode 111 napadnutého rozsudku v súvislosti s tretím žalobným dôvodom rozhodol, že ak nie sú splnené podmienky uplatnenia článku 239 colného kódexu, tak zamietnutie odpustenia cla neporušuje zásadu proporcionality.
O odvolaní
29
V odvolaní H & S navrhuje zrušiť napadnutý rozsudok a sporné rozhodnutie, ako aj zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.
30
Komisia navrhuje zamietnuť odvolanie ako nedôvodné a zaviazať H & S na náhradu trov konania.
31
Na podporu odvolania H & S uvádza v podstate jediný odvolací dôvod týkajúci sa porušenia článku 239 colného kódexu Súdom prvého stupňa v rámci posúdenia podmienky absencie hrubej nedbanlivosti hospodárskeho subjektu. Tento odvolací dôvod pozostáva z troch častí zodpovedajúcich trom znakom vyplývajúcim z judikatúry v rámci takéhoto posúdenia, t. j. zložitosť právnej úpravy, profesionálna skúsenosť a starostlivosť dovozcu.
32
Komisia tvrdí, že Súd prvého stupňa správne uplatnil článok 239 colného kódexu. Navyše len upresňujúc, že nemá v úmysle podať námietku neprípustnosti, uvádza, že H & S opakuje, niekedy doslovne, tvrdenia, ktoré už uviedla pred Súdom prvého stupňa.
O prípustnosti
33
Treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry z článku 225 ES, článku 51 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora a článku 112 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora vyplýva, že v odvolaní musí byť presne uvedené, ktoré časti rozsudku, ktorého zrušenie sa navrhuje, sa napádajú, ako aj právne argumenty, ktoré tento návrh osobitným spôsobom podporujú (rozsudok z 3. marca 2005, Biegi Nahrungsmittel a Commonfood/Komisia, C-499/03 P, Zb s. I-1751, bod 37 a tam citovaná judikatúra).
34
Odvolanie, ktoré sa obmedzuje na zopakovanie alebo na doslovnú reprodukciu dôvodov a tvrdení uvedených v konaní pred Súdom prvého stupňa, nespĺňa požiadavky odôvodnenia vyplývajúce z týchto ustanovení (pozri v tomto zmysle rozsudok Biegi Nahrungsmittel a Commonfood/Komisia, už citovaný, bod 38 a citovanú judikatúru).
35
Pokiaľ však odvolateľ napáda výklad alebo uplatnenie práva Spoločenstva Súdom prvého stupňa, možno v priebehu odvolacieho konania opätovne rozobrať právne otázky preskúmavané v prvostupňovom konaní. V konečnom dôsledku, ak by odvolateľ nemohol založiť svoje odvolanie na dôvodoch a tvrdeniach už použitých pred Súdom prvého stupňa, odvolacie konanie by bolo zbavené časti svojho významu (rozsudok Biegi Nahrungsmittel a Commonfood/Komisia, už citovaný, bod 39 a citovaná judikatúra).
36
Vo veci samej je nutné konštatovať, že odvolateľka, hoci sa odvoláva na všetko, čo už predložila na podporu svojej žaloby o neplatnosť pred Súdom prvého stupňa, spochybňuje výklad podaný Súdom prvého stupňa týkajúci sa podmienok, ktoré musia byť splnené na účely dodržania podmienky súvisiacej s absenciou hrubej nedbanlivosti dovozcu, ktorá je zakotvená v článku 239 colného kódexu.
37
Za týchto podmienok treba predmetné odvolanie preskúmať.
O prvej časti týkajúcej sa zložitosti právnej úpravy
Argumentácia účastníkov konania
38
Podľa H & S zaradenie ryžového papiera do podpoložky 19059020 KN ešte nie je definitívne, čo potvrdzuje aj skutočnosť, že Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) podal na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania vo veci zapísanej pod číslom C-375/07. Uvedená skutočnosť posilnila názor odvolateľky, ktorá sa domnieva, že ide o zložitú právnu úpravu najmä vzhľadom na nedostatky v znení holandskej verzie KN a neustále schvaľovanie údajného chybného zaradenia zo strany colnej správy. Odvolateľka okrem toho uvádza, že na rozdiel od rozhodnutia Súdu prvého stupňa nariadenie o zaradení nemohlo viesť k dvojznačnosti v zaradení sporného tovaru, lebo zaradenie zavedené týmto nariadením je v rozpore s KN a s judikatúrou Súdneho dvora, ktorá vyplýva z rozsudku z 11. augusta 1995, Uelzena Milchwerke (C-12/94, Zb. s. I-2397).
39
Podľa Komisie uplatňovaná právna úprava nie je zložitá a v každom prípade nariadenie o zaradení, ktorého uplatňovanie je vo veci samej sporné, objasnilo platné predpisy. Tvrdenia H & S sa v skutočnosti zameriavajú na otázku zložitosti zaradenia ryžového papiera. Táto argumentácia teda nesúvisí s konaním o odpustení cla, ale s existenciou colného dlhu, t. j. so žalobou proti zaradeniu tohto tovaru do podpoložky 19059020 KN zo strany colnej správy, ktorú na vnútroštátny súd podala H & S.
Posúdenie Súdnym dvorom
40
Treba pripomenúť, že pri posúdení, či došlo k hrubej nedbanlivosti v zmysle článku 239 colného kódexu, sa musí zohľadniť predovšetkým zložitosť ustanovení, ktorých nedodržanie viedlo k vzniku colného dlhu, ako aj profesionálna skúsenosť a starostlivosť hospodárskeho subjektu (rozsudok z 13. septembra 2007, Common Market Fertilizers/Komisia, C-443/05 P, Zb. s. I-7209, bod 174 a citovaná judikatúra).
41
V tejto súvislosti dôležitou indíciou preukazujúcou zložitú povahu riešeného problému je, či bolo potrebné vzhľadom na existujúce rozdiely v rôznych členských štátoch prijať nariadenie, ktoré definitívne upresňuje colnú položku, do ktorej sa má tovar zaradiť (pozri rozsudok z 1. apríla 1993, Hewlett Packard Francúzsko, C-250/91, Zb. s. I-1819, bod 23).
42
Vo veci samej však je nutné konštatovať, že odpustenie cla, ktoré žiada H & S, sa týka práve dovozných operácií uskutočnených po nadobudnutí účinnosti nariadenia o zaradení. Je síce pravda, že v súvislosti so zaradením sporného tovaru znenie podpoložky 19059020 KN v holandskej verzii mohlo byť menej podrobné ako znenie v iných jazykových verziách, pravdou zostáva, že toto nariadenie o zaradení, priamo uplatniteľné a záväzné vo všetkých častiach, explicitným a jednoznačným spôsobom opisuje výrobky, ktoré sa majú zaradiť do uvedenej podpoložky a s ktorými sa zhodujú výrobky dovážané odvolateľkou (pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. novembra 2008, Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading, C-375/07, Zb. s. I-8689, bod 52).
43
Z toho vyplýva, že Súd prvého stupňa sa nedopustil žiadnej chyby v právnom posúdení, keď v bode 58 napadnutého rozsudku rozhodol, že uverejnenie nariadenia o zaradení pomohlo odstrániť zložitosť právnej úpravy, ktorá vznikla absenciou niektorých pojmov v znení holandskej verzie položky 1905 KN a konkrétnejšie podpoložky 19059020 tejto položky.
44
Toto konštatovanie teda nie je spochybnené skutočnosťou, že Súdny dvor v bode 20 rozsudku z 26. júna 1990, Deutsche Fernsprecher (C-64/89, Zb. s. I-2535), rozhodol, že v prípade, o ktorý ide aj vo veci samej, keď hospodársky subjekt dva razy dostal potvrdenie správnosti chybnej položky, opakovaná chyba colného orgánu je dôkazom schopným preukázať, že riešený problém bol zložitej povahy.
45
Vo veci, ktorá viedla k vydaniu uvedeného rozsudku, ako už bolo spomenuté v bode 5 tohto rozsudku, žalobkyňa pochybovala o správnosti oslobodenia od cla, ktoré jej bolo poskytnuté, požiadala colný úrad o opätovné preskúmanie jej prípadu a dostala od riaditeľa tohto úradu potvrdenie oslobodenia od cla. Je jasné, že vo veci samej sa H & S neobrátila na colnú správu v súvislosti s jej postupom odporujúcim obsahu nariadenia o zaradení a takéto potvrdenie nezískala. Odvolateľka len podala colné vyhlásenia, ktoré boli schvaľované až do okamihu, keď si táto správa uvedomila nesprávne zaradenie.
46
Z vyššie uvedeného vyplýva, ako už Súd prvého stupňa rozhodol v bode 58 napadnutého rozsudku, že sporná colná právna úprava, v holandskej verzii uplatňovanej na skutkový stav prejednávanej veci, sa nevyznačovala osobitnou zložitosťou.
47
Prvú časť treba teda zamietnuť.
O druhej časti týkajúcej sa profesionálnej skúsenosti dovozcu
Argumentácia účastníkov konania
48
H & S tvrdí, že Súd prvého stupňa nespravodlivo rozhodol, že sa jej má pripísať profesionálna skúsenosť jej colného zástupcu. Tvrdí, že na jednej strane sa zaoberá len výrobou a obchodovaním, a teda vôbec sa nešpecializuje na dovoz. Na druhej strane výklad Súdu prvého stupňa je v rozpore s úmyslom zákonodarcu, lebo podnik priamo zastúpený zástupcom má menej možností dosiahnuť odpustenie cla ako spoločnosť, ktorá sama podala colné vyhlásenia.
49
Podľa Komisie Súd prvého stupňa správne rozhodol, že profesionálna skúsenosť colného zástupcu musí byť pripísaná dovážajúcemu podniku, lebo v prípade priameho zastúpenia colné vyhlásenie vyhotovuje colný zástupca v mene a na účet dovozcu. Odhliadnuc teda od skúsenosti jej zástupcu, Súd prvého stupňa v každom prípade rozhodol, že odvolateľka bola skúseným dovozcom.
Posúdenie Súdnym dvorom
50
Na to, aby bolo možné posúdiť profesionálnu skúsenosť dovozcu, ktorá sa zohľadňuje v rámci podmienky absencie hrubej nedbanlivosti v zmysle článku 239 colného kódexu, treba preskúmať, či ide o hospodársky subjekt, ktorého profesionálna činnosť spočíva v podstatnej miere v činnostiach dovozu a vývozu, a či tento subjekt pri výkone týchto činností už získal určitú skúsenosť (rozsudky Söhl & Söhlke, už citovaný, bod 57, ako aj Common Market Fertilizers/Komisia, už citovaný, bod 188).
51
Článok 5 ods. 2 colného kódexu však hospodárskemu subjektu umožňuje nechať sa zastupovať. Na účely výkonu všetkých úkonov a formalít ustanovených colnou právnou úpravou zastúpenie subjektu môže byť priame, pri ktorom zástupca koná v mene a v prospech tohto subjektu, alebo nepriame, pri ktorom zástupca koná vo vlastnom mene, ale na účet inej osoby (rozsudok Common Market Fertilizers/Komisia, už citovaný, bod 184).
52
V tejto súvislosti Súdny dvor upresnil, že hospodársky subjekt, ktorý sa odvoláva na colného zástupcu či už v rámci priameho zastúpenia, alebo nepriameho, je v každom prípade dlžníkom colného dlhu voči colným orgánom a že sa nemôže zbaviť zodpovednosti odvolaním sa na chyby, ktorých sa dopustil tento zástupca (pozri rozsudok Common Market Fertilizers/Komisia, už citovaný, body 186 a 187).
53
Rovnako hospodársky subjekt, ktorý využije služby colného zástupcu, sa nemôže vyhnúť dodatočnému vybraniu cla odvolaním sa na vlastnú neskúsenosť v oblasti colných formalít. Hospodárske subjekty by totiž mohli obchádzať podmienku spojenú s profesionálnou skúsenosťou tým, že budú systematicky využívať služby odborníkov v colnej oblasti, a tým by, na rozdiel od toho, čo tvrdí H & S, hospodárske subjekty, ktoré samy vykonávajú colné operácie, boli znevýhodnené v konaní, ktoré upravuje článok 239 colného kódexu. Navyše, ako uznala samotná odvolateľka v bode 71 svojho odvolania, zastúpený hospodársky subjekt nepopierateľne profituje z profesionálnej skúsenosti vlastného colného zástupcu.
54
Z uvedeného vyplýva, že Súd prvého stupňa sa v bode 70 napadnutého rozsudku nedopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že v rozsahu, v akom zástupca konal v mene a na účet dovozcu, treba znaky eventuálnej nedbanlivosti tohto zástupcu, vrátane úrovne jeho profesionálnej skúsenosti, pripísať dovozcovi na účely posúdenia nedbanlivosti tohto dovozcu.
55
Pokiaľ ide o tvrdenia odvolateľky smerujúce k spochybneniu posúdenia Súdu prvého stupňa obsiahnutého v bode 63 napadnutého rozsudku, podľa ktorého aj samotná odvolateľka mala určitú skúsenosť v oblasti dovozu, treba pripomenúť, že posúdenie skutkových okolností nepredstavuje, s výnimkou prípadu skreslenia skutočností, ktoré sú mu predložené, právnu otázku, ktorá ako taká podlieha kontrole Súdneho dvora v rámci odvolacieho konania (pozri rozsudok Biegi Nahrungsmittel a Commonfood/Komisia, už citovaný, bod 40).
56
Z tohto dôvodu uvedená argumentácia musí byť zamietnutá ako neprípustná.
57
Z uvedeného vyplýva, že aj druhú časť treba zamietnuť.
O tretej časti týkajúcej sa starostlivosti dovozcu
Argumentácia účastníkov konania
58
H & S tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil článok 239 colného kódexu tým, že vyžadoval od dovozcu, aby jeho starostlivosť pretrvávala až do napadnutia colného zaradenia zo strany colnej správy. Vo veci samej táto spoločnosť nevidela dôvody konať, lebo na jednej strane zaradenie „nepečených“ výrobkov do colnej podpoložky 19019099 bolo podľa nej v súlade s KN a na druhej strane nariadenie o zaradení sa môže týkať len „pečených“ výrobkov. Navyše odvolateľka sa domnieva, že nemožno od hospodárskych subjektov žiadať, aby sa oboznámili s ustanoveniami uplatňovanými v iných jazykových verziách uverejnených v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Pokračujúc v colných vyhláseniach s uvedením podpoložky 19019099 KN, ktoré boli schválené colnou správou, teda konala s požadovanou starostlivosťou. Okrem toho, ak došlo k nedbanlivosti, potom túto nedbanlivosť zavinil jej colný zástupca a nemôže jej byť pripísaná. Napokon sa H & S domnieva, že ak by sa aj preukázalo, že z jej strany došlo k nedbanlivosti, jej nedbanlivosť by bola v porovnaní s nedbanlivosťou tejto správy zanedbateľná.
59
Komisia uvádza, že Súd prvého stupňa sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení podmienky týkajúcej sa nedbanlivosti hospodárskeho subjektu. Komisia pripomína, že podľa judikatúry je povinnosťou každého hospodárskeho subjektu, aby sa v prípade pochybností o správnom uplatnení ustanovení, ktorých nedodržanie môže viesť k vzniku colného dlhu, informoval a preskúmal všetky možné vysvetlenia, aby uvedené ustanovenia neporušil. Keďže je isté, že jednak H & S a jednak jej colný zástupca sa neoboznámili s nariadením o zaradení uverejneným v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, predstavuje táto skutočnosť sama osebe nedbanlivosť. A fortiori sa nemohli obrátiť na colnú správu v súvislosti s colnou položkou, ktorá sa má použiť z hľadiska správneho uplatnenia KN.
Posúdenie Súdnym dvorom
60
Treba pripomenúť, že vrátenie alebo odpustenie dovozného cla, ktoré možno poskytnúť iba za určitých podmienok a vo vopred stanovených špecifických prípadoch, predstavuje výnimku z obvyklého režimu dovozov a vývozov a v dôsledku toho sa ustanovenia upravujúce takéto vrátenie alebo odpustenie vykladajú striktne. Absencia „hrubej nedbanlivosti“ je condition sine qua non pre možnosť žiadať vrátenie alebo odpustenie dovozného cla a tento pojem sa musí vykladať takým spôsobom, aby počet prípadov vrátenia alebo odpustenia zostal limitovaný (rozsudok Söhl a Söhlke, už citovaný, bod 52).
61
Ustanovenia Spoločenstva uplatňované v oblasti colného sadzobníka sú povinne uverejňované v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Tieto ustanovenia od dátumu ich uverejnenia tvoria jediné pozitívne právo v danej oblasti, pričom neznalosť tohto práva neospravedlňuje (pozri rozsudok z 12. júla 1989, Binder, 161/88, Zb. s. 2415, bod 19).
62
Ako už bolo uvedené v bode 42 tohto rozsudku, nariadenie o zaradení, ktoré je predmetom riadneho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, vrátane holandskej verzie, ktoré je teda priamo uplatniteľné a záväzné v celom rozsahu, explicitne a jednoznačne opisuje tovar, ktorý má byť zaradený do podpoložky 19059020 KN a ktorý sa zhoduje s tovarom, ktorý dováža H & S.
63
Z uvedeného vyplýva, že žalobkyňa nemôže tvrdiť, že sa mohla v dobrej viere domnievať, že uvedené nariadenie sa nevzťahuje na výrobky, ktoré dovážala v tomto prípade ako nepečené výrobky.
64
Pokiaľ ide o omyly colnej správy, ktoré žalobkyňu utvrdili vo výbere podpoložky 19019099 KN pre jej dovozné operácie, treba uviesť, že starostlivý hospodársky subjekt, ktorý sa oboznámil s nariadením o zaradení uverejnenom v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, o ktoré ide vo veci samej, nemôže jednoducho pokračovať v dovoze tovaru pod kódom KN len z dôvodu, že takéto zaradenie dotyčná správa schválila. Tolerovanie takejto nedbanlivosti by totiž podnietilo hospodárske subjekty, aby profitovali z omylov colných orgánov.
65
Súd prvého stupňa v bode 103 napadnutého rozsudku správne rozhodol, že omyl colnej správy, ktorý už vo veci samej bol zohľadnený v rámci skúmania existencie špeciálnej situácie, v zásade nemôže hospodársky subjekt zbaviť zodpovednosti za následky vlastnej nedbanlivosti.
66
V každom prípade treba zdôrazniť, že v situácii, v akej sa nachádza odvolateľka, je hospodárskemu subjektu umožnené spochybniť existenciu colného dlhu, prípadne odvolaním sa na nezákonnosť nariadenia o zaradení, čo H & S aj napadla na vnútroštátnom súde, ktorý podal na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania vo veci, v ktorej bolo rozhodnuté už citovaným rozsudkom Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading.
67
Pokiaľ ide o argumentáciu H & S smerujúcu k spochybneniu možnosti pripísať jej nedbanlivosť jej colného zástupcu, táto argumentácia vzhľadom na to, čo už bolo uvedené v bode 52 tohto rozsudku, nemôže uspieť.
68
Z toho vyplýva, že tretia časť sa musí zamietnuť.
69
Keďže tri časti jedného odvolacieho dôvodu, ktorý uviedla H & S na podporu svojho odvolania, boli zamietnuté, musí byť zamietnutý aj odvolací dôvod.
O trovách
70
Podľa článku 69 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 118 toho istého rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať H & S na náhradu trov konania a tá nemala úspech vo svojom dôvode, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
1.
Odvolanie sa zamieta.
2.
Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV je povinná nahradiť trovy konania.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.