62016CO0173
UZNESENIE SÚDNEHO DVORA (šiesta komora)
z 22. júna 2016 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Neexistencia dôvodných pochybností — Súdna právomoc v manželských veciach — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Článok 16 ods. 1 písm. a) — Určenie momentu začatia súdneho konania — Pojem ‚moment podania písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súd‘“
Vo veci C‑173/16,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Court of Appeal (Odvolací súd, Írsko) z 18. marca 2016 a doručený Súdnemu dvoru 29. marca 2016, ktorý súvisí s konaním:
M. H.
proti
M. H.,
SÚDNY DVOR (šiesta komora)
v zložení: predseda šiestej komory A. Arabadžiev, sudcovia C. G. Fernlund (spravodajca) a S. Rodin,
generálny advokát Y. Bot,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude rozhodnutá odôvodneným uznesením v súlade s článkom 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora,
vydal toto
Uznesenie
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 16 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pani M. H. a pánom M. H. vo veci ich rozvodu.
Právny rámec
Právo Únie
3
Článok 16 nariadenia č. 2201/2003 s názvom „Začatie konania na súde“ v odseku 1 stanovuje:
„Konanie na súde sa považuje za začaté:
a)
momentom podania písomnosti, ktorou sa začína konanie alebo rovnocennej písomnosti na súd, za predpokladu, že navrhovateľ neopomenul následne prijať kroky, ktoré bol povinný prijať, aby zabezpečil doručenie písomnosti odporcovi;
alebo
b)
ak sa písomnosť musí doručiť pred podaním na súd, momentom jej prevzatia orgánom povereným doručovaním za predpokladu, že žalobca neopomenul následne prijať kroky, ktoré musel prijať, aby zabezpečil podanie písomnosti na súde.“
4
Článok 19 ods. 1 a 3 tohto nariadenia stanovuje:
„1.   Ak sa vedú konania týkajúce sa rozvodu, rozluky alebo anulovania manželstva medzi rovnakými účastníkmi na súdoch rôznych členských štátov, súd, ktorý začal konať ako druhý, aj bez návrhu preruší konanie, až kým sa nepotvrdí právomoc súdu, ktorý ako prvý začal konať.
…
3.   Keď sa potvrdí právomoc súdu, ktorý ako prvý začal konať, súd, ktorý začal konať ako druhý, odmietne vykonávať svoju právomoc v prospech tohto súdu.
V takom prípade účastník, ktorý podal návrh súdu, ktorý začal konať ako druhý, môže podať svoj návrh na súd, ktorý začal konať ako prvý.“
Írske právo
5
Podľa procesných pravidiel uplatniteľných v Írsku, ako ich uviedol vnútroštátny súd, sa konanie začalo, keď kancelária príslušného súdu vydá (issued) návrh (summons). Doručenie návrhu sa pred začatím konania nepožaduje. Po tom, čo sa vydá návrh, doručí sa odporcovi.
6
Hoci sa konanie považuje za začaté až po tom, čo bol vydaný návrh, príslušný súd má právomoc rozhodnúť v danom konaní pred vydaním predvolania. Je to tak v naliehavých konaniach vo veciach rodinného práva.
Právo Spojeného kráľovstva
7
Podľa vnútroštátneho súdu procesné pravidlá uplatniteľné v Spojenom kráľovstve (Anglicko a Wales) sú podobné pravidlám uplatniteľným v Írsku uvedených v bodoch 5 a 6 tohto uznesenia. Namiesto návrhu je však návrh na začatie konania žalobou (petition).
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
8
Pán M. H., navrhovateľ vo veci samej, a pani M. H., odporkyňa vo veci samej, uzavreli manželstvo 26. júna 1982.
9
Odporkyňa vo veci samej podala návrh na rozvod, ktorý kancelária Súdu pre rodinné veci Spojeného kráľovstva (Anglicko a Wales) prijala 7. septembra 2015 o 7.53 hod. Tento návrh bol opatrený pečiatkou s vyznačeným dátumom najneskôr o 10.30 hod. v ten istý deň. Tento návrh bol potom vydaný tajomníkom tohto súdu 11. septembra 2015. Navrhovateľovi vo veci samej bol doručený 15. septembra 2015.
10
Navrhovateľ vo veci samej podal návrh na rozluku do kancelárie High Court (Vyšší súd, Írsko) 7. septembra 2015 približne o 14.30 hod., ktorá ho vydala o niečo neskôr ešte v ten istý deň. Návrh bol odporkyni vo veci samej doručený 9. septembra 2015.
11
Konanie o rozvode na návrh odporkyne vo veci samej na Súde pre rodinné veci Spojeného kráľovstva (Anglicko a Wales) sa považuje za začaté od 11. septembra 2015 a prebiehajúce na tomto súde od tohto dátumu. Konanie o rozluke začaté na návrh navrhovateľa vo veci samej na High Court (Vyšší súd) v Írsku sa považuje za začaté od 7. septembra 2015 a prebiehajúce na tomto súde od tohto dátumu.
12
V rámci konania začatého v Írsku navrhovateľ vo veci samej podal na High Court (Vyšší súd) návrh, aby tento súd na účely uplatnenia článku 19 nariadenia č. 2201/2003 vyhlásil, že tento súd je súdom, ktorý začal konanie ako prvý, a odporkyňa vo veci samej podala návrh na Súd pre rodinné veci Spojeného kráľovstva (Anglicko a Wales), aby vyhlásil, že tento súd začal konanie ako prvý.
13
High Court (Vyšší súd) na základe článku 16 nariadenia č. 2201/2003 rozhodol o týchto návrhoch tak, že Súd pre rodinné veci Spojeného kráľovstva (Anglicko a Wales) začal konanie ako prvý.
14
Navrhovateľ vo veci samej podal proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
15
Za týchto okolností Court of Appeal (Odvolací súd, Írsko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa ‚moment podania písomnosti, ktorou sa začína konanie… na súde‘ v zmysle článku 16 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2201/2003 vykladať ako:
a)
moment prijatia písomnosti, ktorou sa začína konanie, súdom, aj keď v súlade s vnútroštátnym právom konanie nie je ihneď začaté len z dôvodu tohto prijatia, alebo
b)
moment, keď v nadväznosti na prijatie písomnosti, ktorou sa začína konanie, sa konanie začalo v súlade s vnútroštátnym právom?“
16
Vnútroštátny súd požiadal Súdny dvor, aby o prejednávanej veci rozhodol v skrátenom konaní v súlade s článkom 105 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora.
O prejudiciálnej otázke
17
Podľa článku 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ak odpoveď na položenú prejudiciálnu otázku možno jednoznačne vyvodiť z judikatúry, Súdny dvor môže na návrh sudcu spravodajcu po vypočutí generálneho advokáta rozhodnúť formou odôvodneného uznesenia.
18
Toto ustanovenie je potrebné uplatniť v prejednávanej veci.
19
Vzhľadom na prejednanie tejto veci týmto uznesením, prijatým na základe článku 99 rokovacieho poriadku, treba rozhodnúť o návrhu na skrátené konanie.
20
Vnútroštátny súd sa v podstate pýta, či sa má článok 16 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2201/2003 vykladať v tom zmysle, že „moment podania písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súd“ v zmysle tohto ustanovenia, je moment, kedy sa podanie uskutoční na príslušnom súde, i keď týmto momentom samým osebe sa okamžite nezačína konanie podľa vnútroštátneho práva.
21
Súdny dvor nedávno v rozsudku zo 6. októbra 2015, A (C‑489/14, EU:C:2015:654), rozhodoval o prekážke začatej veci medzi dvoma konaniami na dvoch súdoch rozdielnych členských štátov, kde sa jedno konanie týkalo rozvodu a druhé rozluky.
22
Pokiaľ ide o účel pravidiel upravujúcich prekážku začatej veci uvedených v článku 19 nariadenia č. 2201/2003, Súdny dvor uviedol, že cieľom týchto pravidiel je zabrániť súbežným konaniam pred súdmi rôznych členských štátov a protichodným rozhodnutiam, ktoré by z nich mohli vyplynúť. Na tieto účely normotvorca Únie chcel zaviesť jasný a účinný mechanizmus riešenia prípadov prekážky začatej veci (pozri rozsudok zo 6. októbra 2015, A, C‑489/14, EU:C:2015:654, bod 29).
23
Z výrazov „súd, ktorý ako prvý začal konať“ a „súd, ktorý začal konať ako druhý“, uvedených v článku 19 ods. 1 a 3 nariadenia č. 2201/2003, teda vyplýva, že tento mechanizmus sa zakladá na chronologickom poradí, v akom dané súdy začali konať.
24
Na účely určenia momentu, kedy sa konanie na súde považuje za začaté, a ktorý súd začal konať ako prvý, treba odkázať na článok 16 uvedeného nariadenia, nazvaný „Začatie konania na súde“.
25
Súdny dvor v bode 30 uznesenia zo 16. júla 2015, P (C‑507/14, neuverejnené, EU:C:2015:512), rozhodol, že tento článok obsahuje autonómnu definíciu momentu, ktorý treba považovať za začiatok konania na súde. Normotvorca Únie prijal jednotnú definíciu momentu začatia konania na súde, ktorý sa podľa príslušného procesného systému vymedzuje uskutočnením jediného kroku, a to podaním písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo doručením, pričom však zohľadňuje následné skutočné uskutočnenie druhého kroku. Podľa článku 16 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2201/2003 konanie na súde sa teda začína momentom podania písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súde, za predpokladu, že navrhovateľ neopomenul následne prijať kroky, ktoré musel prijať, aby zabezpečil doručenie písomnosti odporcovi (uznesenie zo 16. júla 2015, P, C‑507/14, neuverejnené, EU:C:2015:512, bod 32).
26
Súdny dvor konštatoval, že podľa článku 16 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2201/2003 začatie konania na súde si vyžaduje splnenie nie dvoch podmienok, konkrétne podanie písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súde, ako aj doručenie alebo oznámenie tejto písomnosti odporcovi, ale len jednej, ktorou je buď podanie písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súde. Podľa tohto ustanovenia len toto podanie predstavuje začiatok konania na súde za predpokladu, že navrhovateľ neopomenul následne prijať kroky, ktoré musel prijať, aby zabezpečil doručenie písomnosti odporcovi (uznesenie zo 16. júla 2015, P, C‑507/14, neuverejnené, EU:C:2015:512, bod 37).
27
Čo sa týka tejto podmienky Súdny dvor uviedol, že jej cieľom je zabezpečiť ochranu proti zneužitiu konania. Na účely overenia uvedenej podmienky sa teda nezohľadňujú prieťahy súvisiace s príslušným súdnym systémom, ale len nedostatok náležitej starostlivosti navrhovateľa (uznesenie zo 16. júla 2015, P, C‑507/14, neuverejnené, EU:C:2015:512, bod 34).
28
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, ako uviedol aj vnútroštátny súd, že po tom, čo sa určí, ktorá z dvoch možností stanovených v článku 16 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia č. 2201/2003 sa podľa voľby dotknutého členského štátu uplatní, moment začatia konania na súde spočíva len na objektívnom zistení, kedy bola v rámci prvej možnosti stanovenej v tomto článku 16 ods. 1 písm. a) na tomto súde podaná písomnosť, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocenná písomnosť, nezávisle od akéhokoľvek vnútroštátneho procesného pravidla určujúceho, kedy a za akých podmienok sa konanie začína alebo sa považuje za prebiehajúce, ak navrhovateľ následne nezanedbal podmienku týkajúcu sa doručovania a oznamovania tejto písomnosti odporcovi.
29
Na položenú otázku treba preto odpovedať, že článok 16 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2201/2003 sa má vykladať v tom zmysle, že „moment podania písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súd“ v zmysle tohto ustanovenia, je moment, kedy sa podanie uskutoční na príslušnom súde, i keď týmto momentom samým osebe sa okamžite nezačína konanie podľa vnútroštátneho práva.
O trovách
30
Vzhľadom na to, že konanie má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol takto:
Článok 16 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že „moment podania písomnosti, ktorou sa začína konanie, alebo rovnocennej písomnosti na súd“ v zmysle tohto ustanovenia, je moment, kedy sa podanie uskutoční na príslušnom súde, i keď týmto momentom samým osebe sa okamžite nezačína konanie podľa vnútroštátneho práva.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.