62017CJ0339
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (piata komora)
z 5. júla 2018 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Názvy textilných vlákien a súvisiace požiadavky na označenie etiketami a iným označením – Nariadenie (EÚ) č. 1007/2011 – Články 7 a 9 – Čisté textilné výrobky – Textilné výrobky z viacerých druhov vlákien – Spôsoby označenia etiketami a iným označením“
Vo veci C‑339/17,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Landgericht Köln (Krajinský súd Kolín nad Rýnom, Nemecko) z 18. mája 2017 a doručený Súdnemu dvoru 7. júna 2017, ktorý súvisí s konaním:
Verein für lauteren Wettbewerb eV
proti
Princesport GmbH,
SÚDNY DVOR (piata komora),
v zložení: predseda piatej komory J. L. da Cruz Vilaça, sudcovia E. Levits, A. Borg Barthet, M. Berger (spravodajkyňa) a F. Biltgen,
generálny advokát: N. Wahl,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
Verein für lauteren Wettbewerb eV, v zastúpení: I. Siegfried, Rechtsanwältin,
–
Princesport GmbH, v zastúpení: M. Liesen, Rechtsanwalt,
–
nemecká vláda, v zastúpení: T. Henze a S. Eisenberg, splnomocnení zástupcovia,
–
česká vláda, v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil a A. Kasalická, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: K. Petersen a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jej návrhov,
vydal tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 7 ods. 1 a článku 9 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1007/2011 z 27. septembra 2011 o názvoch textilných vlákien a súvisiacom označení vláknového zloženia textilných výrobkov etiketou a iným označením, ktorým sa zrušuje smernica Rady 73/44/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/73/ES a 2008/121/ES (Ú. v. EÚ L 272, 2011, s. 1).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi združením Verein für lauteren Wettbewerb eV, ktorého cieľom je bojovať proti nekalej súťaži, na jednej strane a spoločnosťou Princesport GmbH na druhej strane vo veci požiadaviek na označenie etiketami a iným označením v rámci propagácie a distribúcie textilných výrobkov na internete spoločnosťou Princesport.
Právny rámec
Právo Únie
3
Odôvodnenie 10 nariadenia č. 1007/2011 spresňuje:
„Označenie vláknového zloženia etiketou alebo iným označením by malo byť povinné, aby sa zabezpečilo, aby všetci spotrebitelia v Únii mali k dispozícii správne a jednotné informácie. Toto nariadenie by však nemalo brániť hospodárskym subjektom uvádzať okrem toho aj prítomnosť malých množstiev vlákien, ktoré si vyžadujú osobitnú pozornosť na udržanie pôvodnej kvality textilného výrobku. V prípadoch, keď je technicky náročné uviesť vláknové zloženie textilného výrobku v čase jeho výroby, by malo byť možné uviesť na etikete a na inom označení iba tie vlákna, ktoré sú známe v čase výroby, za predpokladu, že predstavujú určité percento hotového výrobku.“
4
Článok 1 tohto nariadenia znie:
„V tomto nariadení sa ustanovujú pravidlá týkajúce sa používania názvov textilných vlákien a súvisiaceho označenia vláknového zloženia textilných výrobkov etiketou… s cieľom zlepšiť fungovanie vnútorného trhu a poskytnúť spotrebiteľom presné informácie.“
5
Článok 4 uvedeného nariadenia, nazvaný „Všeobecné požiadavky sprístupnenia na trhu textilných výrobkov“, stanovuje:
„Textilné výrobky sa sprístupnia na trhu len vtedy, ak sú označené etiketami alebo iným označením alebo ich sprevádzajú obchodné dokumenty v súlade s týmto nariadením.“
6
Podľa článku 5 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011:
„Pri opise vláknového zloženia na etiketách a iných označeniach textilných výrobkov sa používajú len názvy textilných vlákien uvedené v prílohe I.“
7
Článok 7 tohto nariadenia, nazvaný „Čisté textilné výrobky“, stanovuje:
„1.   Iba v prípade textilných výrobkov zložených výlučne z rovnakého vlákna sa môže na etikete alebo inom označení uviesť údaj ‚100 %‘, ‚čisté‘ alebo ‚len z‘.
Tieto alebo podobné termíny sa nepoužívajú pri iných textilných výrobkoch.
2.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 8 ods. 3, sa textilný výrobok, ktorý obsahuje najviac 2 hmotnostné % cudzích vlákien, tiež môže považovať za zložený výlučne z rovnakého vlákna za predpokladu, že toto množstvo je odôvodnené ako technologicky nevyhnutné z hľadiska správnej výrobnej praxe a nie je pridané v rámci bežného postupu.
Textilný výrobok, ktorý prešiel procesom mykania, sa tiež môže považovať za zložený výlučne z rovnakého vlákna, ak obsahuje najviac 5 hmotnostných % cudzích vlákien, za predpokladu, že toto množstvo je odôvodnené ako technologicky nevyhnutné z hľadiska správnej výrobnej praxe a nie je pridané v rámci bežného postupu.“
8
Článok 9 ods. 1 a 5 uvedeného nariadenia, nazvaný „Textilné výrobky z viacerých druhov vlákien“, stanovuje:
„1.   Textilný výrobok je označený etiketou alebo iným označením, na ktorom je uvedený názov a hmotnostné percento všetkých obsiahnutých vlákien v zostupnom poradí.
…
5.   Odchylne od odseku 1 tohto článku sa vlákna, ktoré zatiaľ nie sú uvedené v prílohe I, môžu označovať pojmom ‚iné vlákna‘, pred alebo za ktorým sa hneď uvedie ich celkové hmotnostné percento.“
9
Článok 14 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 stanovuje:
„Textilné výrobky sa označujú etiketou alebo iným označením, aby sa uviedlo ich vláknové zloženie, pri každom sprístupnení na trhu.
Označenie textilných výrobkov etiketou a iným označením je trvalé, ľahko čitateľné, viditeľné a prístupné a v prípade etikety aj pevne pripevnené.“
10
Článok 16 tohto nariadenia stanovuje:
„1.   Pri sprístupňovaní textilného výrobku na trhu sa opisy zloženia z textilných vlákien uvedené v článkoch 5, 7, 8 a 9 uvádzajú v katalógoch a obchodnej literatúre, na obaloch, etiketách a iných označeniach tak, aby boli ľahko čitateľné, viditeľné, jasné a napísané tlačou, ktorá je jednotná, čo sa týka jej veľkosti, štýlu a písma. Táto informácia je pre spotrebiteľa pred kúpou jasne viditeľná aj v prípadoch, keď sa nákup uskutočňuje elektronicky.
2.   Ochranné známky alebo názov podniku sa môžu uviesť bezprostredne pred alebo za opismi zloženia z textilných vlákien uvedenými v článkoch 5, 7, 8 a 9.
…
Ďalšie informácie sa vždy uvádzajú oddelene.
3.   Označenie etiketou alebo iné označenia sú v úradnom jazyku alebo jazykoch členského štátu, na ktorého území sa textilné výrobky sprístupňujú na trhu pre spotrebiteľa, pokiaľ dotknutý členský štát nestanoví inak.
…“
Nemecké právo
11
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že Verein für lauteren Wettbewerb poukazuje na porušenie určitých ustanovení Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb (zákon o nekalej súťaži, ďalej len „UWG“) tak v znení platnom do 10. decembra 2015 (ďalej len „predchádzajúce znenie“), ako aj v znení platnom po tomto dátume (ďalej len „nové znenie“).
12
§ 4 bod 11 UWG (predchádzajúce znenie) stanovoval:
„Nekalej obchodnej praktiky sa dopustí najmä ten, kto
…
11.   koná v rozpore s právnym predpisom, ktorý je určený aj na to, aby v záujme účastníkov trhu reguloval trhové správanie.“
13
Tento § 4 bod 11 UWG bol nahradený § 3a UWG (nové znenie). Toto posledné uvedené ustanovenie stanovuje:
„Nekalej praktiky sa dopustí ten, kto koná v rozpore s právnym predpisom, ktorý je určený najmä na to, aby v záujme subjektov pôsobiacich na trhu reguloval trhové správanie, ak toto konanie môže citeľne obmedziť záujmy spotrebiteľov, iných subjektov na trhu alebo konkurentov.“
14
Podľa § 8 UWG:
„1.   Každá nekalá obchodná praktika podľa § 3 alebo § 7 môže mať za následok prijatie opatrenia na skončenie konania alebo v prípade nebezpečenstva recidívy opatrenia na zdržanie sa konania alebo na zákaz konania. Nárok na vydanie opatrenia na zákaz konania existuje dovtedy, kým existuje hrozba takejto nekalej obchodnej praktiky v zmysle § 3 alebo § 7.
…
3.   Návrh na prijatie opatrení uvedených v odseku 1 môžu podať:
…
(2)
združenia s právnou subjektivitou podporujúce obchodné alebo samostatné podnikateľské záujmy, pokiaľ k nim patrí veľký počet podnikateľov, ktorí distribuujú tovar alebo služby rovnakého alebo podobného druhu na tom istom trhu, ak sú najmä z personálneho, materiálneho a finančného hľadiska spôsobilé skutočne splniť svoje štatutárne úlohy spočívajúce v ochrane obchodných alebo samostatných podnikateľských záujmov, a ak sa nekalé praktiky týkajú záujmov ich členov,
(3)
oprávnené subjekty, ktoré preukážu, že sú zapísané na zozname oprávnených subjektov podľa § 4 Unterlassungsklagegesetz [zákon o žalobách na zdržanie sa konania] alebo na zozname Európskej komisie podľa článku 4 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/22/ES z 23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov (Ú. v. EÚ L 110, 2009, s. 30),
…“
15
V návrhu na začatie prejudiciálneho konania Landgericht Köln (Krajinský súd Kolín nad Rýnom, Nemecko) spresňuje, že z judikatúry Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor, Nemecko) vyplýva, že cieľom ustanovení nariadenia č. 1007/2011 o označovaní textilných výrobkov je chrániť spotrebiteľov, a sú preto ustanoveniami, ktoré regulujú správanie sa na trhu v zmysle § 3a UWG (nové znenie) a § 4 bodu 11 UWG (predchádzajúce znenie).
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
16
Vzhľadom na to, že sa Verein für lauteren Wettbewerb domnievalo, že Princesport nedodržiava požiadavky na označenie etiketami alebo iným označením v rámci internetovej propagácie a distribúcie svojich textilných výrobkov zložených výlučne z rovnakého vlákna, v dôsledku čoho porušuje určité ustanovenia UWG, ako aj článok 5 ods. 1, článok 9 ods. 1 a článok 16 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011, podalo proti tejto spoločnosti žalobu.
17
Dňa 5. júla 2016 bol voči spoločnosti Princesport vydaný rozsudok pre zmeškanie. Táto spoločnosť podala proti poslednému uvedenému rozsudku odvolanie na vnútroštátny súd. V tomto rámci Princesport v podstate tvrdí, že článok 7 nariadenia č. 1007/2011 nestanovuje povinnosť označovať čisté textilné výrobky údajom „čistý“ alebo „len z“, ale spresňuje len, že jedine tieto výrobky môžu byť označené týmto údajom.
18
Verein für lauteren Wettbewerb sa naopak domnieva, že je povinné, aby boli čisté textilné výrobky takto označené. Na tento účel by bolo iba možné vybrať si spomedzi troch alternatív prezentácie, ktoré sú uvedené v článku 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011, a to z údajov „100 %“, „čisté“ alebo „len z“. Okrem toho povinnosť stanovená v článku 9 nariadenia č. 1007/2011, podľa ktorej treba uviesť hmotnostné percento textilných vlákien použitých vo výrobku, sa vzťahuje aj na výrobky zložené výlučne z rovnakého vlákna. Navyše údaj „čisté“ nemožno použiť spolu s údajom „100 %“, ale iba namiesto neho.
19
Za týchto okolností Landgericht Köln (Krajinský súd Kolín nad Rýnom) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 7 ods. 1 [nariadenia č. 1007/2011] vykladať v tom zmysle, že treba nevyhnutne spresniť, že ide o čistý textilný výrobok zložený výlučne z rovnakého vlákna?
2.
Je nevyhnutné použiť jeden z troch údajov ‚100 %‘, ‚čisté‘ alebo ‚len z‘, uvedených v článku 7 [nariadenia č. 1007/2011], alebo v prípade týchto výrobkov ide iba o možnosť a nie o povinnosť?
3.
Vzťahuje sa povinnosť uvedená v článku 9 ods. 1 [nariadenia č. 1007/2011], a to označiť textilný výrobok etiketou alebo iným označením, na ktorom je uvedený názov a hmotnostné percento všetkých obsiahnutých vlákien, aj na čisté textilné výrobky patriace pod článok 7 nariadenia [č. 1007/2011]?“
O prejudiciálnych otázkach
Úvodné pripomienky
20
Treba uviesť, že taká situácia, o akú ide vo veci samej, keď sa dotknuté textilné výrobky predávajú prostredníctvom on‑line katalógu, patrí do pôsobnosti nariadenia č. 1007/2011.
21
Článok 16 ods. 1 tohto nariadenia totiž výslovne uvádza, že pri sprístupňovaní textilného výrobku na trhu sa opisy zloženia z textilných vlákien uvedené v článkoch 5, 7, 8 a 9 daného nariadenia uvádzajú najmä v katalógoch tak, aby boli ľahko čitateľné, viditeľné a jasné. Okrem toho posledné uvedené ustanovenie spresňuje, že táto informácia by mala byť pre spotrebiteľa pred kúpou jasne viditeľná aj v prípadoch, keď sa nákup uskutočňuje elektronicky.
22
Z toho vyplýva, že požiadavky na označenie etiketami a iným označením, aké sú spresnené najmä v článkoch 7 a 9 nariadenia č. 1007/2011, sa uplatňujú pri propagácii a predaji textilných výrobkov na internete.
O prvej otázke
23
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sa článok 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 má vykladať v tom zmysle, že stanovuje povinnosť, aby na etikete alebo inom označení takého textilného výrobku, akými sú výrobky uvádzané na trh vo veci samej, bolo spresnené, že ide o čistý textilný výrobok zložený výlučne z rovnakého vlákna.
24
Táto otázka sa týka existencie všeobecnej povinnosti označovať čisté textilné výrobky etiketami alebo iným označením s cieľom uviesť ich vláknové zloženie.
25
V tejto súvislosti treba konštatovať, že zo znenia článku 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011, podľa ktorého „iba v prípade textilných výrobkov zložených výlučne z rovnakého vlákna sa môže na etikete alebo inom označení uviesť údaj ‚100 %‘, ‚čisté‘ alebo ‚len z‘“, nevyplýva takáto všeobecná povinnosť, a preto neposkytuje odpoveď na prvú otázku. Toto ustanovenie totiž na jednej strane spresňuje to, čo je pre čistý textilný výrobok určujúce, a to skutočnosť, aby bol zložený výlučne z rovnakého vlákna, a na druhej strane uvádza spôsoby označovania takéhoto výrobku etiketami alebo iným označením.
26
Treba však preskúmať, či nariadenie č. 1007/2011 stanovuje v prípade čistých textilných výrobkov všeobecnú povinnosť označovania etiketami alebo iným označením s cieľom uviesť ich vláknové zloženie.
27
Hoci z formálneho hľadiska vnútroštátny súd svoju prvú otázku totiž obmedzil na výklad článku 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011, Súdnemu dvoru to nebráni, aby vnútroštátnemu súdu poskytol všetky aspekty výkladu práva Únie, ktoré môžu byť užitočné na rozhodnutie vo veci, ktorú prejednáva, a to bez ohľadu na to, či ich vnútroštátny súd uviedol alebo neuviedol vo svojich otázkach (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 16. júna 2016, Lesar, C‑159/15, EU:C:2016:451, bod 22, a z 18. januára 2017, Wortmann, C‑365/15, EU:C:2017:19, bod 33).
28
V prvom rade treba spresniť, že všeobecná povinnosť označovať textilné výrobky vrátane čistých textilných výrobkov etiketami alebo iným označením s cieľom uviesť ich vláknové zloženie jednoznačne vyplýva z článku 4 a článku 14 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 v spojení s jeho odôvodnením 10.
29
Článok 4 uvedeného nariadenia totiž predovšetkým stanovuje, že iba textilné výrobky, ktoré sú označené etiketami alebo iným označením alebo ich sprevádzajú obchodné dokumenty v súlade s tým istým nariadením, sa môžu sprístupniť na trhu.
30
Článok 14 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 1007/2011 následne výslovne stanovuje, že „textilné výrobky sa označujú etiketou alebo iným označením, aby sa uviedlo ich vláknové zloženie, pri každom sprístupnení na trhu“.
31
Napokon v odôvodnení 10 tohto nariadenia je zdôraznené, že označenie vláknového zloženia etiketou alebo iným označením „by malo byť povinné“.
32
V druhom rade povinnosť uvádzať na etikete alebo inom označení vlákno, z ktorého sa dotknutý textilný výrobok skladá, umožňuje zabezpečiť, aby mali spotrebitelia k dispozícii správne a presné informácie. Poskytnúť takéto informácie všetkým spotrebiteľom v Európskej únii však v súlade s článkom 1 nariadenia č. 1007/2011 v spojení s jeho odôvodnením 10 predstavuje jeden z cieľov tohto nariadenia.
33
Vzhľadom na uvedené úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 4 a článok 14 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 1007/2011 v spojení s odôvodnením 10 tohto nariadenia sa majú vykladať v tom zmysle, že stanovujú všeobecnú povinnosť označovať všetky textilné výrobky, vrátane čistých textilných výrobkov, ako sú definované v článku 7 uvedeného nariadenia, etiketami alebo iným označením s cieľom uviesť ich vláknové zloženie.
O druhej otázke
34
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 má vykladať v tom zmysle, že stanovuje povinnosť používať na etikete alebo inom označení čistého textilného výrobku jeden z troch údajov, ktoré sú v tomto ustanovení uvedené, a to „100 %“, „čisté“ alebo „len z“.
35
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že článok 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 stanovuje, že „iba v prípade textilných výrobkov zložených výlučne z rovnakého vlákna sa môže na etikete alebo inom označení uviesť údaj ‚100 %‘, ‚čisté‘ alebo ‚len z‘“. Iba čisté textilné výrobky zložené výlučne z rovnakého vlákna tak „môžu“ byť označené etiketou alebo iným označením, ktoré obsahuje jeden z troch údajov uvedených v tomto ustanovení.
36
Z toho, že v tomto ustanovení bol použitý výraz „môže“, jednoznačne vyplýva, že použitie údajov „100 %“, „čisté“ alebo „len z“ nepredstavuje povinnosť, ale obyčajnú možnosť. Na základe tohto ustanovenia tak možno na etikete alebo inom označení dotknutého čistého textilného výrobku uviesť názov textilného vlákna, z ktorého sa tento výrobok skladá, bez toho, aby bolo potrebné uviesť jeden z týchto troch údajov.
37
Navyše z výkladu a contrario článku 7 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 1007/2011 vyplýva, že údaje, ktoré sú „podobné“ ako tie, ktoré sa uvádzajú v odseku 1 prvom pododseku tohto článku, môžu byť použité pri čistých textilných výrobkoch. V dôsledku toho výrazy „100 %“, „čisté“ a „len z“ predstavujú iba príklady údajov, ktoré sa môžu nachádzať na etikete alebo inom označení na účely spresnenia, že dotknutý textilný výrobok sa skladá z rovnakého vlákna.
38
Okrem toho takýto výklad článku 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 zodpovedá cieľu sledovanému týmto nariadením, ako sa uvádza v bode 32 tohto rozsudku. Etiketa alebo iné označenie, ktoré obsahuje názov jediného textilného vlákna, totiž umožňuje spotrebiteľovi získať správnu a presnú informáciu o vláknovom zložení dotknutého textilného výrobku.
39
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že v rámci druhej otázky sa vnútroštátny súd tiež pýta, či sa článok 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 má vykladať v tom zmysle, že bráni možnosti kombinovaného používania troch údajov nachádzajúcich sa v tomto ustanovení.
40
V tejto súvislosti treba na jednej strane uviesť, že samotné znenie článku 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 nebráni kombinovanému používaniu týchto údajov. Na druhej strane takýto výklad tohto ustanovenia tiež zodpovedá cieľu, ktorý sleduje toto nariadenie, ako sa uvádza v bode 32 tohto rozsudku.
41
V každom prípade treba uviesť, že možnosť kombinovane uvádzať na etikete alebo inom označení dotknutého čistého textilného výrobku tri údaje nachádzajúce sa v uvedenom ustanovení zostáva obmedzená v rozsahu, v akom tieto údaje – použité s cieľom spresniť, že tento textilný výrobok sa skladá výlučne z rovnakého vlákna – predstavujú synonymá, ktorých zdvojené používanie by bolo pravdepodobne nadbytočné.
42
Navyše zo spisu predloženého Súdnemu dvoru nevyplýva, že by taká praktika, o akú ide vo veci samej, predstavovala nekalú alebo klamlivú obchodnú praktiku, zakázanú smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).
43
Vzhľadom na uvedené úvahy treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 sa má vykladať v tom zmysle, že nestanovuje povinnosť používať na etikete alebo inom označení čistého textilného výrobku jeden z troch údajov, ktoré sú v tomto ustanovení uvedené, a to „100 %“, „čisté“, alebo „len z“. V prípade, že sa tieto údaje používajú, môžu sa používať aj kombinovane.
O tretej otázke
44
Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 9 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 má vykladať v tom zmysle, že povinnosť uvádzať na etikete alebo inom označení názov alebo hmotnostné percento všetkých vlákien, ktoré dotknutý textilných výrobok obsahuje, sa uplatňuje aj na čistý textilný výrobok.
45
V tejto súvislosti treba konštatovať, že článok 9 nariadenia č. 1007/2011 sa uplatňuje na „textilné výrobky z viacerých druhov vlákien“, zatiaľ čo článok 7 tohto nariadenia sa týka „čistých textilných výrobkov“. Každý z týchto článkov tak ohraničuje svoju pôsobnosť na konkrétnu kategóriu textilných výrobkov. Z toho vyplýva, že čisté textilné výrobky nemôžu patriť do pôsobnosti článku 9 uvedeného nariadenia, takže požiadavky uvedené v odseku 1 tohto článku sa na takéto výrobky nemôžu vzťahovať.
46
Okrem toho, keďže čistý textilný výrobok sa zo svojej podstaty skladá z rovnakého vlákna, povinnosť uvádzať hmotnostné percento „všetkých obsiahnutých vlákien v zostupnom poradí“ sa na takýto výrobok nemôže uplatňovať.
47
Navyše treba zdôrazniť, že ak by sa povinnosť uvádzať hmotnostné percento všetkých vlákien, ktoré sú v textilnom výrobku obsiahnuté, stanovená v článku 9 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011, vzťahovala na čisté textilné výrobky, článok 7 ods. 1 tohto nariadenia, ktorý – ako vyplýva z bodu 43 tohto rozsudku – sa má vykladať v tom zmysle, že používanie údajov „100 %“, „čisté“ alebo „len z“ predstavuje obyčajnú možnosť, by tak nemal dôvod na svoju existenciu.
48
Okrem toho treba uviesť, že obmedzenie pôsobnosti článku 9 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 neohrozuje cieľ spočívajúci v ochrane spotrebiteľa, ktorý sleduje toto nariadenie v súlade s článkom 1 uvedeného nariadenia v spojení s jeho odôvodnením 10.
49
Z bodu 33 tohto rozsudku totiž vyplýva, že uvedenie vlákna, ktoré je obsiahnuté v dotknutom čistom textilnom výrobku, na etikete alebo inom označení, zostáva v každom prípade povinné.
50
Vzhľadom na uvedené úvahy treba na tretiu otázku odpovedať tak, že článok 9 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť uvádzať na etikete alebo inom označení názov alebo hmotnostné percento všetkých vlákien, ktoré dotknutý textilný výrobok obsahuje, sa neuplatňuje na čistý textilný výrobok.
O trovách
51
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:
1.
Článok 4 a článok 14 ods. 1 prvý pododsek nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1007/2011 z 27. septembra 2011 o názvoch textilných vlákien a súvisiacom označení vláknového zloženia textilných výrobkov etiketou a iným označením, ktorým sa zrušuje smernica Rady 73/44/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/73/ES a 2008/121/ES, v spojení s odôvodnením 10 tohto nariadenia sa majú vykladať v tom zmysle, že stanovujú všeobecnú povinnosť označovať všetky textilné výrobky, vrátane čistých textilných výrobkov, ako sú definované v článku 7 uvedeného nariadenia, etiketami alebo iným označením s cieľom uviesť ich vláknové zloženie.
2.
Článok 7 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 sa má vykladať v tom zmysle, že nestanovuje povinnosť používať na etikete alebo inom označení čistého textilného výrobku jeden z troch údajov, ktoré sú v tomto ustanovení uvedené, a to „100 %“, „čisté“ alebo „len z“. V prípade, že sa tieto údaje používajú, môžu sa používať aj kombinovane.
3.
Článok 9 ods. 1 nariadenia č. 1007/2011 sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť uvádzať na etikete alebo inom označení názov alebo hmotnostné percento všetkých vlákien, ktoré dotknutý textilných výrobok obsahuje, sa neuplatňuje na čistý textilný výrobok.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.