NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
JULIANE KOKOTT
prednesené 3. decembra 2020(1)
Vec C‑559/19
Európska komisia
proti
Španielskemu kráľovstvu
(Zhoršenie stavu prírodnej zóny Doñana)
„Životné prostredie – Smernica 2000/60/ES – Rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva – Smernica 92/43/EHS – Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín – Zhoršenie stavu útvarov podzemnej vody v prírodnej zóne Doñana – Neexistencia ďalšieho popisu tých útvarov alebo skupín útvarov podzemnej vody v prírodnej zóne Doñana, ktoré boli identifikované ako rizikové vzhľadom na ciele – Adekvátne základné a doplnkové opatrenia plánu vodohospodárskeho manažmentu územia povodia Guadalquivir – Zhoršenie stavu rôznych prirodzených biotopov“
Obsah
I.      Úvod
1.        Na juhozápade Španielska leží prírodná zóna, kde boli označené významné chránené územia podľa smernice o biotopoch(2) a smernice o ochrane vtáctva(3). Tam sa však, väčšinou mimo týchto chránených území, nachádzajú aj najdôležitejšie pestovateľské oblasti „červeného ovocia“, najmä jahôd, na ktorých zavlažovanie sa vo veľkej miere využívajú podzemné vody. Tento odber vôd prinajmenšom v určitých oblastiach prekračuje prítok do podzemnej vody, takže úroveň hladiny podzemnej vody tam už niekoľko rokov klesá.
2.        Komisia v tom vidí porušenie zákazu zhoršenia stavu vody zakotveného v rámcovej smernici o vode(4) a zákazu poškodenia podľa smernice o biotopoch, a preto začala prejednávané konanie proti Španielsku.
3.        V súvislosti s rámcovou smernicou o vode ide o zhoršenie kvantitatívneho stavu podzemnej vody v celej oblasti Doñana. Ako však treba v tejto súvislosti chápať pojem zhoršenie? Myslí sa tým úbytok zásob podzemnej vody? Alebo sa nezmenené používanie podzemnej vody, napríklad na zavlažovanie poľnohospodárskych plôch, považuje iba za pretrvávanie existujúceho stavu bez ďalšieho zhoršenia? To je ústrednou otázkou prejednávaného konania.
4.        Okrem toho treba objasniť, ako sa má podľa rámcovej smernice o vode posudzovať pôvodný stav podzemných vôd a aké opatrenia musí členský štát prijať v záujme zlepšenia zlého kvantitatívneho stavu podzemnej vody.
5.        Naproti tomu namietané porušenie smernice o biotopoch sa netýka podzemných vôd, ktoré touto smernicou nie sú priamo chránené, ale zmeny chránených biotopov v uvedených chránených územiach. Sporné je v tejto súvislosti najmä to, či pokles úrovne hladiny podzemnej vody vedie k vyschnutiu týchto biotopov.
II.    Právny rámec
A.      Rámcová smernica o vode
6.        Článok 1 rámcovej smernice o vode obsahuje účel tejto smernice:
„Účelom tejto smernice je ustanoviť rámec ochrany vnútrozemských povrchových vôd, brakických vôd, pobrežných vôd a podzemných vôd, ktorý:
a)      zabráni ďalšiemu zhoršovaniu, ochráni a zlepší stav vodných ekosystémov, a s ohľadom na ich potrebu vody suchozemských ekosystémov a mokradí, ktoré sú priamo závislé od vodných ekosystémov,
…
a tým prispeje k:
–      zabezpečeniu dostatočných zásob kvalitnej povrchovej a podzemnej vod[y], aká je potrebná pre trvalo udržateľné, vyvážené a spravodlivé využívanie vody;
–      …“
7.        Článok 2 rámcovej smernice o vode obsahuje okrem iného tieto definície:
„…
11.      ‚Kolektor podzemnej vody‘ znamená podpovrchovú vrstvu alebo vrstvy hornín, alebo iných geologických vrstiev s dostatočnou pórovitosťou a priepustnosťou umožňujúce, buď významné prúdenie podzemnej vody, alebo odber významných množstiev podzemnej vody.
12.      ‚Útvar podzemnej vody‘ znamená vymedzený objem podzemnej vody v rámci kolektora alebo kolektorov podzemnej vody.
…
26.      ‚Kvantitatívny stav‘ je vyjadrenie, do akej miery je útvar podzemných vôd ovplyvnený priamymi a nepriamymi odbermi.
27.      ‚Využiteľný zdroj podzemnej vody‘ znamená celkový dlhodobý priemerný ročný prítok do útvaru podzemnej vody zmenšený o dlhodobý ročný odtok potrebný na dosiahnutie cieľov ekologickej kvality v povrchových vodách, ktoré sú s ním spojené a ktoré sú ustanovené v článku 4 tak, aby sa tak zabránilo výraznému zhoršeniu ekologického stavu takýchto vôd a akémukoľvek výraznému poškodeniu s nimi spojených suchozemských ekosystémov.
28.      ‚Dobrý kvantitatívny stav‘ je stav definovaný v tabuľke 2.1.2 prílohy V.
…“
8.        Bod 2.1.2 prílohy V rámcovej smernice o vode opisuje dobrý kvantitatívny stav podzemných vôd takto:
„Hladina podzemnej [vody] v útvare podzemnej vody je taká, že využiteľná kapacita zdroja podzemnej vody nie je prekročená dlhodobým priemerným ročným odoberaným množstvom.
Tomu zodpovedajúc, hladina podzemnej vody nepodlieha antropogénnym zmenám, ktoré by mali za následok:
–      nedosiahnutie environmentálnych cieľov podľa článku 4 pre súvisiace povrchové vody,
–      každé významné zhoršenie stavu takýchto vôd,
–      každé významné poškodenie suchozemských ekosystémov, ktoré priamo závisia od útvaru podzemnej vody,
a zmeny smeru prúdenia vyplývajúce zo zmien hladín sa môžu vyskytovať dočasne alebo trvalo v priestorovo ohraničenej oblasti, ale takéto zvraty nespôsobia prienik slanej vody alebo iné prieniky ani neindikujú trvalý a jasne identifikovateľný trend v smere prúdenia spôsobený antropogénnymi vplyvmi, ktorý by mohol viesť k takémuto prieniku.“
9.        V článku 4 ods. 1 písm. b) rámcovej smernice o vode je zakotvený zákaz zhoršenia stavu vody a povinnosť zlepšovania stavu vody vo vzťahu k podzemným vodám:
„i)      členské štáty zavedú potrebné opatrenia na zabránenie alebo obmedzenie vstupu znečisťujúcich látok do podzemnej vody a na zabránenie zhoršenia stavu všetkých útvarov podzemnej vody, v súlade s odsekmi 6 a 7, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 8 tohoto článku a s ohľadom na ustanovenia článku 11 ods. 3 písm. j);
ii)      členské štáty budú chrániť, zlepšovať a obnovovať všetky útvary podzemnej [vody], zabezpečia rovnováhu medzi odberom a dopĺňaním podzemnej vody s cieľom dosiahnutia dobrého stavu podzemných vôd najneskôr do 15 rokov od dátumu nadobudnutia platnosti [účinnosti – neoficiálny preklad] tejto smernice v súlade s ustanoveniami uvedenými v prílohe V, s podmienkou uplatniť predĺženie termínov [lehôt – neoficiálny preklad]v súlade s odsekom 4 a s využitím odsekov 5, 6 a 7, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 8 tohto článku a s ohľadom na ustanovenia článku 11 ods. 3 písm. j);
iii)      …“
10.      Článok 4 ods. 1 písm. c) rámcovej smernice o vode stanovuje ciele kvality rámcovej smernice o vode aj pre chránené oblasti:
„Členské štáty dosiahnu súlad so všetkými normami a cieľmi do 15 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice, pokiaľ nie je uvedené inak v právnych predpisoch spoločenstva, podľa ktorých boli jednotlivé chránené oblasti ustanovené.“
11.      Podľa článku 6 a prílohy IV rámcovej smernice o vode toto ustanovenie sa vzťahuje okrem iného aj na chránené územia podľa smernice o biotopoch a smernice o ochrane vtáctva.
12.      Článok 4 ods. 4 rámcovej smernice o vode umožňuje predĺženie určenej lehoty v záujme dosiahnutia dobrého stavu vôd:
„Lehoty stanovené v odseku 1 môžu byť predĺžené na účely postupného dosahovania cieľov pre vodné útvary za predpokladu, že nenastane žiadne ďalšie zhoršenie stavu ovplyvneného vodného útvaru, keď budú splnené všetky nasledujúce podmienky:
…“
13.      Článok 4 ods. 7 rámcovej smernice o vodách bez ohľadu na lehoty týkajúce sa povinnosti zlepšovania stavu vody za určitých podmienok pripúšťa odchýlenie sa od cieľov životného prostredia.
14.      Článok 5 rámcovej smernice o vodách upravuje evidenciu stavu vôd:
„1.      Každý členský štát zabezpečí, aby sa pre každ[é] správne územie povodia alebo pre časť medzinárodnej oblasti povodí nachádzajúcej sa na jeho území uskutočnila:
–      analýza jeho charakteristík,
–      preskúmanie vplyvov ľudskej činnosti na stav povrchových a podzemných vôd a
–      ekonomická analýza využívania vody
a to podľa technických špecifikácií uvedených v prílohách II a III a tak, aby bolo ich spracovanie ukončené [najneskôr] do štyroch rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice.
2.      Analýzy a prieskumy uvedené v odseku 1 budú prehodnotené a v prípade potreby aktualizované najneskôr do 13 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice a následne každých šesť rokov.“
15.      Bod 2.1 prílohy II rámcovej smernice o vode upravuje úvodný popis stavu útvarov podzemnej vody, ktorý predovšetkým obsahuje, „zhodnotenie… miery rizika, že nesplnia ciele, ktoré sú pre útvary podzemných vody stanovené v článku 4“. Bod 2.2. v určitých prípadoch stanovuje ďalší popis:
„Po úvodnom popise členské štáty uskutočnia ďalší popis tých útvarov alebo skupín útvarov podzemnej vody, ktoré boli identifikované ako rizikové s cieľom realizovať presnejšie vyhodnotenie významu príslušného rizika a identifikovať všetky opatrenia potrebné podľa článku 11. Preto bude táto charakteristika zahŕňať príslušné informácie o vplyve ľudskej činnosti a podľa potreby príslušné informácie o:
…
–      súpise pridružených povrchových systémov, vrátane suchozemských ekosystémov a útvarov povrchovej vody, s ktorými je útvar podzemnej vody dynamicky spojený,
–      odhadoch smerov a rýchlostí výmeny vody medzi útvarom podzemnej vody a súvisiacimi povrchovými systémami,
–      dostatočných údajo[ch] na výpočet dlhodobej priemernej ročnej rýchlosti celkového dopĺňania,
–      …“
16.      Článok 11 ods. 1 rámcovej smernice o vode upravuje, aké opatrenia prijmú členské štáty pre dosiahnutie cieľov smernice:
„1.      Každý členský štát zabezpečí pre každé správne územie povodia alebo pre časť medzinárodného správneho územia povodia na svojom území zavedenie programu opatrení, so zreteľom na výsledky analýz požadovaných podľa článku 5, pre dosiahnutie cieľov stanovených podľa článku 4. …
2.      Každý program opatrení bude zahŕňať ‚základné‘ opatrenia špecifikované v odseku 3, a v prípade potreby ‚doplnkové‘ opatrenia.
3.      ‚Základné opatrenia‘ sú minimálne požiadavky, ktoré treba splniť a ktoré pozostávajú z:
a)      tých opatrení, ktoré sú potrebné na vykonávanie právnych predpisov spoločenstva pre ochranu vôd vrátane opatrení požadovaných právnymi predpismi uvedenými v článku 10 a v časti A prílohy VI;
…
c)      opatrení na podporu efektívneho a trvalo udržateľného využívania vody, aby sa zabránilo ohrozeniu dosiahnutia cieľov ustanovených článkom 4;
…
e)      regulácií odberu sladkej povrchovej a podzemnej vody a vzdúvania sladkej povrchovej vody, vrátane registra alebo registrov odberov vody a požiadavky predchádzajúceho povolenia odberu a vzdúvania. Tieto regulácie sa budú pravidelne preverovať a podľa potreby aktualizovať. Členské štáty môžu vyňať z týchto regulácií odbery alebo vzdúvania, ktoré nemajú významný vplyv na stav vody;
…
4.      ‚Doplnkové opatrenia‘ sú opatrenia navrhnuté a zavedené dodatočne k základným opatreniam s cieľom dosiahnutia cieľov stanovených podľa článku 4. Časť B prílohy VI obsahuje otvorený zoznam takýchto opatrení.
…“
B.      Smernica o biotopoch
17.      Článok 1 písm. e) smernice o biotopoch definuje dobrý stav ochrany prirodzeného biotopu takto:
„Stav ochrany prirodzeného biotopu sa bude považovať za ‚priaznivý‘, keď:
–      jeho prirodzený rozsah a územie, ktoré pokrýva, zostávajú stabilné alebo sa zväčšujú a
–      existuje špecifická štruktúra a funkcie, ktoré sú potrebné na jeho dlhodobé udržanie, a je pravdepodobné, že budú ďalej existovať v dohľadnom čase, a
–      stav ochrany jeho typických druhov je priaznivý, ako je definované v bode i).“
18.      Článok 6 ods. 2, 3 a 4 smernice o biotopoch sú ústrednými ustanoveniami ochrany lokality:
„2.      Členské štáty podniknú primerané kroky, aby sa na osobitne chránených územiach predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré boli územia označené za chránené, pokiaľ by takéto rušenie bolo podstatné vo vzťahu k cieľom tejto smernice.
3.      Akýkoľvek plán alebo projekt, ktorý priamo nesúvisí so správou lokality alebo nie je potrebný pre ňu, ale môže pravdepodobne významne ovplyvniť túto lokalitu, či už samotne, alebo v spojení s inými plánmi alebo projektmi, podlieha primeranému odhadu jeho dosahov na danú lokalitu z hľadiska cieľov ochrany lokality. Na základe výsledkov zhodnotenia dosahov na lokalitu a podľa ustanovení odseku 4 príslušné vnútroštátne orgány súhlasia s plánom alebo projektom iba po presvedčení sa, že nepriaznivo neovplyvní integritu príslušnej lokality, a v prípade potreby po získaní stanoviska verejnosti.
4.      Ak sa aj napriek negatívnemu odhadu dosahov na lokalitu a pri neexistencii alternatívnych riešení plán alebo projekt musí realizovať z dôvodov vyššieho verejného záujmu, vrátane záujmov sociálnej a ekonomickej povahy, členský štát prijme všetky kompenzačné opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, že celková koherencia sústavy Natura 2000 bude ochránená. O prijatých kompenzačných opatreniach informuje Komisiu.
…“
III. Skutkový stav a konanie pred podaním žaloby
19.      Prírodná zóna Doñana sa nachádza na juhozápade Pyrenejského polostrova, v španielskej autonómnej oblasti Andalúzia. Zahŕňa okrem iného národný park Doñana (založený v roku 1969) a prírodný park Doñana (nazývaný tiež prírodný park ochrany životného prostredia alebo tzv. preparque Doñana, založený v roku 1989 a rozšírený v roku 1997). Komisia v roku 2006 zapísala tri dôležité chránené územia, konkrétne ZECA/LIC ES0000024 Doñana,(5) ZECA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste(6) a ZEC ES6150012 Dehesa de Estero a Montes de Moguerina(7) do zoznamu území európskeho významu v stredomorskej biogeografickej oblasti.(8) Prvé z uvedených území je od roku 1987 osobitným chráneným územím v zmysle smernice o ochrane vtáctva.(9)
20.      V územiach sa podľa štandardného formulára údajov nachádzajú prioritný typ biotopu 3170* – mediteránne dočasné tône, ako aj biotopy 92A0 – galériové lesy s vŕbou bielou (Salix alba) a topoľom bielym (Populus alba) a 92D0 – južné pobrežné galériové lesy a húštiny (Nerio‑Tamaricetea a Securinegion tinctoriae). Naproti tomu biotopy 91B0 – termofilné jaseňové lesy Fraxinus angustifolia a 9330 – lesy s Quercus suber sa nachádzajú len v dvoch územiach, nenachádzajú sa však v území ZEC ES6150012 „Dehesa del Estero y Montes de Moguer“.
21.      Tieto chránené územia zahŕňajú len časti prírodnej zóny Doñana, ktorá je predmetom prejednávaného konania. Na účely uplatnenia rámcovej smernice o vode bola táto prírodná zóna v prvom pláne vodohospodárskeho manažmentu v zmysle článku 13, konkrétne v Plan Hidrológico del Guadalquivir 2009 – 2015 (hydrologický plán povodia Guadalquivir 2009 – 2015)(10), zhrnutá takmer úplne v jednom jedinom útvare podzemnej vody, a to Almonte – Marismas.(11) Toto administratívne členenie vo veľkej miere zodpovedá geologickému kolektoru podzemnej vody s rovnakým názvom, ktorý však podľa tvrdenia Španielska zahŕňa ešte jeden susedný útvar podzemnej vody. Útvar podzemnej vody Almonte – Marismas nebol uvedený v článku 41 tohto plánu ako jeden z útvarov podzemnej vody, pri ktorých je ohrozený cieľ, ktorým je dosiahnutie dobrého kvantitatívneho stavu podzemnej vody. Naopak, cieľ dosiahnuť dobrý stav bol celkovo stanovený v roku 2015.(12)
22.      V druhom pláne vodohospodárskeho manažmentu, konkrétne v Plan Hidrológico del Guadalquivir 2016 – 2021 (hydrologický plán povodia Guadalquivir 2016 – 2021),(13) bol útvar podzemnej vody Almonte – Marismas rozdelený. Z piatich nových útvarov podzemnej vody sú tri, konkrétne Almonte (ES050MSBT000055101), Marismas (ES050MSBT000055102) a La Rocina (ES050MSBT000055105), v zlom kvantitatívnom stave.(14) Všetky tri majú nízku úroveň hladiny podzemnej vody,(15) z dvoch posledných sa okrem toho odoberá viac podzemnej vody, než sa stihne doplniť.(16)
23.      Po viacerých sťažnostiach a otázke, ktorá odznela v Európskom parlamente, Komisia začala vyšetrovanie, na základe ktorého 17. októbra 2014 podľa článku 258 ZFEÚ vyzvala Španielsko, aby zaujalo stanovisko k prípadným porušeniam rámcovej smernice o vode a smernice o biotopoch vo vzťahu k podzemným vodám v oblasti Doñana. Po odpovedi Španielska Komisia 29. apríla 2016 z dôvodu rovnakých výhrad doručila tomuto členskému štátu odôvodnené stanovisko a vyzvala ho, aby do 29. júna 2016 odstránil nezrovnalosti. Komisia napriek ďalším odpovediam Španielska napokon 22. júla 2019 podala prejednávanú žalobu.
IV.    Žalobné návrhy
24.      Európska komisia navrhuje, aby Súdny dvor
– určil, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby sa zabránilo zhoršovaniu stavu útvarov podzemnej vody v oblasti Doñana, nevykonalo dodatočné charakterizovanie tých útvarov, ktoré predstavujú riziko, pričom taktiež neurčilo potrebné opatrenia a tým, že nezahrnulo do programu opatrení Plan Hidrológico de la Demarcación Hidrográfica del Guadalquivir (Plán vodohospodárskeho manažmentu správneho územného povodia rieky Guadalquivir) primerané základné a doplnkové opatrenia, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 1 písm. a) a bodom 2.1.2 prílohy V, z článku 5 v spojení s bodom 2.2 prílohy II a z článku 11 ods. 1, článku 11 ods. 3 písm. a), c) a e) a článku 11 ods. 4 rámcovej smernice o vode,
– určil, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby sa zabránilo zhoršeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, pre ktoré boli označené územia, ktorými sa v tejto veci zaoberá (ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana sever a západ a ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero e Montes de Moguer), nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice o biotopoch,
– zaviazal Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.
25.      Španielske kráľovstvo uzatvára svoju odpoveď na žalobu tým, že nerešpektovanie rámcovej smernice o vode a smernice o biotopoch, ktoré Komisia v tomto konaní namieta, vôbec nie je dokázané. Naopak, Španielsko počas posledných rokov vo svojich plánoch a opatreniach vodohospodárskeho manažmentu preukázalo stálu snahu o zvrátenie negatívnych vplyvov vzniknutých v chránenom území Doñana prostredníctvom činností, ktoré boli podporované niekoľko desaťročí pred prijatím legislatívnych nástrojov Únie.
26.      Až v duplike Španielsko výslovne navrhuje, aby Súdny dvor
– vyhlásil žalobu za neprípustnú alebo ju prinajmenšom zamietol, ako aj
– uložil žalujúcej inštitúcii povinnosť nahradiť trovy konania.
27.      Účastníci konania podali svoje písomné pripomienky a vyjadrili sa na pojednávaní 17. septembra 2020.
V.      Právne posúdenie
28.      Podľa Komisie Španielsko vo vzťahu k podzemným vodám v oblasti Doñana porušilo zákaz zhoršenia stavu vody podľa rámcovej smernice o vode, a preto zároveň aj zákaz poškodenia podľa smernice o biotopoch vzhľadom na rôzne biotopy v chránených územiach oblasti Doñana. Španielsko okrem toho nesplnilo svoju vyšetrovaciu povinnosť podľa rámcovej smernice o vode a neprijalo ani opatrenia, ktoré sú podľa tejto smernice nevyhnutné na zabezpečenie dobrého stavu podzemnej vody.
29.      Hoci Komisia sa sústredila predovšetkým na rámcovú smernicu o vode, najprv preskúmam smernicu o biotopoch (k tomu pozri časť B), keďže v tejto oblasti už existuje ustálená judikatúra týkajúca sa zákazu zhoršenia stavu. Hoci túto judikatúru nemožno priamo uplatniť na výklad zákazu zhoršenia stavu vody podľa rámcovej smernice o vode (k tomu pozri časť D), umožňuje prinajmenšom porovnanie. Predtým, než preskúmam tento druhý zákaz, prešetrím posudzovacie povinnosti Španielska v oblasti práva vodného hospodárstva (k tomu pozri časť C), keďže toto posúdenie je základom ďalšieho prebratia rámcovej smernice o vode vrátane zákazu zhoršenia stavu vody. Na záver sa budem venovať výhradám voči opatreniam prijatým Španielskom v prírodnej zóne Doñana (k tomu pozri časť E). Najprv však treba overiť, či Španielsko vôbec podalo platné žalobné návrhy (k tomu pozri časť A).
A.      O žalobných návrhoch Španielska
30.      Španielsko v odpovedi na žalobu neuviedlo žiadne formálne návrhy, hoci podľa článku 124 ods. 1 písm. c) rokovacieho poriadku toto podanie má obsahovať návrhy žalovaného. Skutočnosť, že Španielsko v replike podá formálne návrhy, nemôže odstrániť prípadné porušenie článku 124 ods. 1 písm. c), keďže replika podľa článku 126 ods. 1 môže odpoveď na žalobu iba doplniť. Článok 127 ods. 1 preto umožňuje uviesť nové dôvody počas konania, ak sú tieto dôvody založené na právnych a skutkových okolnostiach, ktoré vyšli najavo v priebehu konania. To isté musí platiť a fortiori v prípade návrhov.
31.      Treba však uznať, že rokovací poriadok neurčuje konkrétnu formu návrhov. Návrhy preto možno podávať nielen výslovne, ale aj konkludentne. Aj záver ukončujúci odpoveď na žalobu preto možno chápať ako konkludentný návrh. Pokiaľ v nej Španielsko konštatuje, že porušenia rámcovej smernice o vode a smernice o biotopoch, ktoré namieta Komisia, nie sú preukázané, tento členský štát implicitne žiada zamietnutie žaloby ako nedôvodnej.
32.      Vo vzťahu k návrhu v replike, týkajúcemu sa trov konania, však odpoveď na žalobu neobsahuje žiadne dôkazy. Bol predložený oneskorene, a je teda neprípustný.
B.      Zákaz poškodenia podľa článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch
33.      Podľa Komisie si Španielsko nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice o biotopoch tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby sa zabránilo zhoršeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, pre ktoré boli označené územia ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana sever a západ a ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero e Montes de Moguer.
34.      V tejto súvislosti treba najprv spresniť predmet žalobného dôvodu a potom požiadavky na preukázanie porušenia článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch predtým, než bude možné v tomto kontexte posúdiť tvrdenia účastníkov konania.
1.      Predmet a prípustnosť žalobného dôvodu
35.      Komisia v tomto žalobnom dôvode tvrdí, že určité biotopy v troch chránených územiach označených podľa smernice o biotopoch boli poškodené úbytkom podzemnej vody. Tieto územia Komisia 19. júla 2006 zapísala do zoznamu území európskeho významu, a preto sa na ne podľa článku 4 ods. 5 od tohto okamihu vzťahuje článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch.
36.      Je pravda, že jedno z týchto chránených území bolo označené už v roku 1987 podľa smernice o ochrane vtáctva a v tejto súvislosti podliehalo najprv článku 4 tejto smernice, od roku 1994 sa naň podľa článku 7 smernice o biotopoch vzťahuje ochrana podľa článku 6 ods. 2 Komisia sa však neodvoláva na priame či nepriame narušenia chránených druhov vtáctva, takže táto ochrana je v prejednávanom konaní irelevantná.
37.      Španielsko považuje tento žalobný dôvod za neprípustný v rozsahu, v akom sa týka územia ES6150012 „Dehesa del Estero y Montes de Moguer“, pretože to by predstavovalo rozšírenie predmetu konania. Toto územie sa nenachádza v oblasti predchádzajúceho útvaru podzemnej vody Almonte‑Marismas, ale patrí k susednému útvaru podzemnej vody. Komisia však v odôvodnenom stanovisku obmedzila predmet konania na prvý z uvedených útvarov podzemnej vody.
38.      Tento argument treba odmietnuť. Komisia totiž toto územie od začiatku výslovne zahrnula do konania pred podaním žaloby.(17) Na účely porušenia smernice o biotopoch je navyše irelevantné, či chránené územie patrí do útvaru podzemnej vody, ktorý bol stanovený v rámci vykonania rámcovej smernice o vode. Chránené územie preto bolo a je predmetom konania.
39.      Mimochodom, Španielsko vo svojej duplike tvrdí, že aj susedný útvar podzemnej vody je súčasťou rovnakého geologického útvaru, a to kolektora podzemnej vody Almonte‑Marismas. Oddelene od administratívneho členenia útvaru podzemnej vody Almonte‑Marismas bol evidovaný na účely uplatnenia rámcovej smernice o vode. Ak z tejto klasifikácie vyplynú nedorozumenia týkajúce sa rozsahu tohto žalobného dôvodu, spôsobilo ich samotné Španielsko. Na španielskej strane však v skutočnosti nič nesvedčí o nedorozumení.
2.      Kritérium článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch
40.      Komisia Španielsku vytýka, že strpením odberu podzemnej vody v prírodnej zóne Doñana porušila článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch. Podľa tohto ustanovenia členské štáty podniknú primerané kroky, aby sa na osobitne chránených územiach predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré boli územia označené za chránené, pokiaľ by takéto rušenie bolo podstatné vo vzťahu k cieľom tejto smernice.
41.      Komisia pritom na účely zistenia nesplnenia povinnosti v zmysle článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch nemusí dokázať príčinnú súvislosť medzi činnosťou a poškodením týchto chránených území.
42.      Pri výklade článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch treba skôr zohľadniť, že cieľom tohto ustanovenia a článku 6 ods. 3 je zabezpečiť podobnú úroveň ochrany.(18) Preskúmavacie kritérium preto musí byť pre obe ustanovenia rovnaké.(19)
43.      Plán alebo projekt je podľa článku 6 ods. 3 prípustný len vtedy, ak neexistuje žiadna dôvodná pochybnosť o tom, že ciele ochrany dotknutej lokality nebudú nepriaznivo ovplyvnené.(20) V záujme zabezpečiť to treba podľa článku 6 ods. 3 prvej vety vykonať v prvej fáze ex ante posúdenie vplyvov plánu alebo projektu na chránené územie, ak existuje pravdepodobnosť, že tento plán alebo projekt môže mať na toto územie významný vplyv.(21) V takomto prípade možno plán alebo projekt schváliť len vtedy, ak posúdenie vylúči akékoľvek dôvodné pochybnosti o tom, že lokalita ako taká nebude nepriaznivo ovplyvnená.(22)
44.      Ak nie je k dispozícii posúdenie vplyvov s takýmto záverom, na účely konštatovania nesplnenia povinnosti v zmysle článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch postačuje preukázať existenciu pravdepodobnosti, že určitá činnosť spôsobuje takéto porušenia.(23)
45.      Zjednodušené preukázanie nesplnenia povinnosti v zmysle článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch má za následok, že z konštatovania nesplnenia povinnosti nevyplýva nevyhnutne definitívna nezlučiteľnosť spornej činnosti s článkom 6. Naopak, členský štát môže primeraným posúdením, ktoré spĺňa požiadavky článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch, odstrániť akékoľvek dôvodné pochybnosti o tom, že daná činnosť má nepriaznivý vplyv na chránené územia. Alternatívne môže odôvodňovať činnosť podľa článku 6 ods. 4 smernice o biotopoch.(24)
46.      Je pravda, že takýto výklad článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch zakladá preskúmavacie povinnosti voči činnostiam, pri ktorých môže napokon vyjsť najavo, že nemajú nepriaznivý vplyv na chránené územia. To je však nevyhnutným dôsledkom rovnakej úrovne ochrany, ktorú poskytujú článok 6 ods. 2 a článok 6 ods. 3 Aj pri uplatnení článku 6 ods. 3 sa môže stať, že preskúmavané opatrenie napokon nemá nepriaznivý vplyv na ciele ochrany lokality.
47.      Táto úroveň ochrany je však odôvodnená ako prejav zásady predchádzania škodám, pretože len tak možno identifikovať a zabrániť plánom, projektom a iným činnostiam, ktoré majú nepriaznivý vplyv na lokality.(25)
3.      Uplatnenie
48.      Prejednávaný žalobný dôvod je teda dôvodný, ak Komisia preukáže pravdepodobnosť toho, že odber podzemnej vody významne narušuje chránené biotopy alebo druhy v troch uvedených chránených územiach.
49.      Ďalej preto preskúmam dotknutosť chránených biotopov [k tomu pozri časť a)], časovú uplatniteľnosť zákazu poškodenia od 19. júla 2006 [k tomu pozri časť b)] a pokus Španielska o vyvrátenie argumentov Komisie [k tomu pozri časť c).
a)      Dotknutosť chránených biotopov
50.      Keďže smernica o biotopoch nechráni podzemné vody ako také, odber podzemnej vody priamo neporušuje článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch.
51.      Komisia Španielsku skôr vytýka, že odber vedie k poklesu podzemnej vody, čo zhoršuje najmä výskyt prioritného typu biotopu 3170* – mediteránne dočasné tône, ale aj iných typov biotopov súvisiacich s povrchovými vodami. V tejto súvislosti ide o typy biotopov 92A0 – galériové lesy s vŕbou bielou (Salix alba) a topoľom bielym (Populus alba), 92D0 – južné pobrežné galériové lesy a húštiny (Nerio‑Tamaricetea a Securinegion tinctoriae), ako aj 91B0 – termofilné lesy Fraxinus angustifolia. Komisia sa okrem toho odvoláva aj na typ biotopu 9330 – lesy s Quercus suber. Tieto typy biotopov sa s výnimkou dvoch posledných typov biotopov, ktoré sa nenachádzajú v území ZEC ES6150012 „Dehesa del Estero y Montes de Moguer“, vyskytujú vo všetkých sporných lokalitách.(26)
52.      Španielsko namieta, že mnohé vody v dunách nezodpovedajú typu biotopu dočasných tôní. Poškodenie tohto typu biotopu je preto v skutočnosti vylúčené. Tento argument sa však obmedzuje na jednoduché tvrdenia, ktoré nie sú zlučiteľné s vedeckými dielami predloženými Komisiou a španielskymi údajmi uvedenými v štandardných formulároch, týkajúcimi sa chránených území, a nie sú navyše podložené vlastnými dôkazmi. Treba preto vychádzať z výskytu tohto typu biotopu.
53.      Dve štúdie(27) predložené Komisiou a ďalšie ňou citované štúdie(28) vychádzajú z hypotézy, že tône z dôvodu poklesu úrovne hladiny podzemnej vody v dôsledku nadmerného odberu čoraz zriedkavejšie privádzajú vodu a teraz sú závislé predovšetkým od zrážok. Viac ich preto ovplyvňujú obdobia sucha. Potvrdzuje to aj správa španielskej Consejo Superior de Investigaciones Científicas (Najvyššia rada vedeckého výskumu) adresovanej andalúzskemu ombudsmanovi.(29) Aj štúdia predložená Španielskom považuje za možné, že škody na stálych vodách a dočasných tôňach v blízkosti letoviska Matalascañas zapríčinil tamojší odber podzemnej vody.(30)
54.      Komisia okrem toho tvrdí, že odber podzemnej vody ovplyvňuje aj iné spomínané biotopy v chránených územiach, ktoré sú závislé od povrchových vôd. V tejto súvislosti sa odvoláva na rôzne štúdie, z ktorých vyplýva, že tieto biotopy sa v dôsledku poklesu podzemných vôd z dôvodu nadmerného odberu vody nepriaznivo menia, napríklad tým, že dochádza k vytesneniu vegetácie závislej od vlhkosti.(31)
55.      Komisia napokon poukazuje aj na narušenie typu biotopu 9330 – lesy s Quercus suber.(32)
56.      Komisia preto uviedla vedecky podložené skutočnosti, ktoré nasvedčujú tomu, že v dôsledku odberu podzemnej vody poklesla úroveň hladiny podzemnej vody a z toho vyplývala pravdepodobnosť nepriaznivého vplyvu na výskyt uvedených typov biotopov v chránených územiach.
57.      Španielsko namieta, že podzemná voda má nepatrný význam pre zachovanie najmä dočasných tôní, keďže tie sú napájané predovšetkým zrážkovou vodou. Aj keby bolo toto tvrdenie správne, nevyplýva z toho, že úroveň hladiny podzemnej vody nezohráva žiadnu rolu. Táto rola má veľký význam v obdobiach chudobných na zrážky, lebo túto vodu môže potom naplniť len podzemná voda.
58.      Španielsko preto nevyvrátilo tvrdenie Komisie týkajúce sa pravdepodobnosti toho, že odber podzemnej vody v prírodnej rezervácii Doñana má nepriaznivý vplyv na uvedené chránené biotopy v chránených územiach.
b)      Časová uplatniteľnosť zákazu poškodenia
59.      Španielsko však Komisii oponuje aj v tom, že problémy s podzemnou vodou v prírodnej rezervácii Doñana siahajú do obdobia, keď článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch ešte nebol uplatniteľný.
60.      Tento argument vyjadruje veľmi dôležitú námietku: zákaz poškodenia podľa článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch sa môže vzťahovať len na také nepriaznivé vplyvy, ktoré nastali po tom, čo toto ustanovenie nadobudlo účinnosť, čiže v prejednávanej veci po 19. júli 2006. Otázka, či biotopy v chránených územiach boli predtým zničené alebo nepriaznivo ovplyvnené, však z hľadiska tohto ustanovenia nie je relevantná. Platí to najmä pre pokles podzemnej vody v dôsledku odberu podzemnej vody pred uplatniteľnosťou zákazu poškodenia, ku ktorému v prejednávanej veci bezpochyby došlo.
61.      Zákaz poškodenia automaticky neukladá povinnosť znížiť alebo zastaviť predchádzajúci odber podzemnej vody. Je pravda, že úroveň hladiny podzemnej vody by v dôsledku takéhoto opatrenia stúpla, respektíve situácia by sa zlepšila. Zákaz poškodenia však nie je príkaz na zlepšenie. Neukladá teda povinnosť zlepšiť stav chránených biotopov.
62.      Argument Komisie preto treba zamietnuť v rozsahu, v akom Komisia vyžaduje opatrenia na obnovenie alebo zlepšenie biotopov, ktoré – ako opakovane uviedlo Španielsko – boli nepriaznivo ovplyvnené dávno pred uplatniteľnosťou článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch.
63.      Pokiaľ však pokračujúca činnosť, akou je odber podzemnej vody, prispieva k ďalšiemu zhoršeniu stavu chráneného výskytu typov biotopov alebo druhov, článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch je uplatniteľný. Táto činnosť síce určitým spôsobom už skôr narušila chránené územie, ale toto predchádzajúce narušenie je vyčerpané nepriaznivými vplyvmi, ku ktorým došlo pred označením chráneného územia. Naproti tomu nové nepriaznivé vplyvy na chránené územie porušujú zákaz poškodenia.
64.      Nič na tom nemenia ani úvahy týkajúce sa právnej istoty a dôvery v pokračovanie určitej činnosti. Za určitých okolností môžu odôvodňovať odchýlenie sa od článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch podľa článku 6 ods. 4,(33) ale výklad pojmu poškodenie nemenia.(34)
65.      Väčšina štúdií predložených alebo uvedených Komisiou sa týka buď obdobia pred 19. júlom 2006, teda pred uplatniteľnosťou článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch, alebo neobsahujú presné informácie o tom, kedy došlo k príslušným nepriaznivým vplyvom. Nesvedčia teda o tom, že identifikované nepriaznivé vplyvy treba považovať za porušenie tohto ustanovenia.
66.      Jeden článok z roku 2016, podľa ktorého odber podzemnej vody počas viac ako dvoch desaťročí viedol k postupnému poklesu podzemnej vody, však skutočne uvádza dôkazy poškodenia po 19. júli 2006.(35) Rovnakým smerom ukazuje správa adresovaná andalúzskemu ombudsmanovi, podľa ktorej útvar podzemnej vody Doñana a jeho okolie v rokoch 1994 až 2015 vykazovali negatívny trend s výrazným poklesom o 1,13 % ročne, čiže ďaleko nad rámec toho, čo by sa dalo pripísať zmenám množstva zrážok registrovaných v regióne.(36) Prinajmenšom počas posledných deviatich rokov tohto vývoja bol článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch uplatniteľný na tri chránené územia.
67.      Okrem toho plán správy chráneného územia Doñana Norte y Oeste, vypracovaný španielskymi úradmi, ktorý Komisia vyhodnocuje v replike, opisuje stav ochrany pobrežných biotopov z dôvodu poklesu úrovne hladiny podzemnej vody ako „nepriaznivý‑zlý“.(37) Podľa definície priaznivého stavu ochrany v článku 1 písm. e) smernice o biotopoch to znamená, že územia zahŕňajúce tieto biotopy sa zmenšujú a ich dlhodobé udržanie je otázne. Samotné španielske úrady preto vychádzajú z toho, že stav týchto biotopov sa bude z dôvodu vývoja podzemných vôd ďalej zhoršovať.
68.      Komisia tým dostatočne preukázala pravdepodobnosť toho, že aktuálny odber podzemnej vody v prírodnej zóne Doñana od 19. júla 2006 spôsobil poškodenie chránených biotopov v troch chránených územiach.
c)      Nevyvrátenie argumentov Španielskom
69.      Principiálne je teraz úlohou Španielska vyvrátiť dôkazy o tejto pravdepodobnosti. Keďže článok 6 ods. 2 a článok 6 ods. 3 smernice o biotopoch poskytujú rovnakú úroveň ochrany, v tejto súvislosti treba uplatniť kritérium posudzovania vplyvov podľa článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch.(38) Určitá činnosť je teda prípustná len za predpokladu, že príslušné orgány nadobudli istotu, že plán alebo projekt nebude mať trvalo nepriaznivý vplyv na integritu predmetnej lokality. O taký prípad ide, keď z vedeckého hľadiska neexistuje žiadna rozumná pochybnosť, že tu takéto účinky nie sú.(39)
70.      Španielsko preto musí vylúčiť všetky dôvodné pochybnosti o tom, že pokračovanie v súčasnej praxi odberu podzemnej vody nemá škodlivý vplyv na chránené biotopy v chránených územiach.
71.      Španielsko sa v tejto súvislosti odvoláva najmä na dve ďalšie štúdie, z ktorých však iba jednu predložila Súdnemu dvoru. Tá potvrdzuje, že mnoho tôní je spojených s podzemnou vodou, pričom pokles úrovne hladiny podzemnej vody má na nich nepriaznivý vplyv.(40)
72.      Druhá práca(41) žiaľ nie je k dispozícii, ale podľa tvrdenia Španielska v konaní pred podaním žaloby svedčí len o tom, že už niekoľko sto rokov dochádza k dlhodobému prirodzenému vysychaniu a miznutiu lagún v dunovom regióne Doñana. Takýto vývoj však nevylučuje, že pokračujúci odber podzemnej vody ešte viac nepriaznivo ovplyvňuje uvedené biotopy.
73.      Španielsko teda nevyvrátilo argumenty Komisie. Potrebný je skôr komplexný vedecký výskum, ktorý stanovuje, kde sa od 19. júla 2006 vyskytovali spomínané typy biotopov v troch chránených územiach, a vylučuje, že odberom podzemnej vody boli nepriaznivo ovplyvnené na rozdiel od tvrdenia Komisie.(42)
74.      Španielsko sa napokon odvoláva na socioekonomické záujmy na pokračovaní v odbere podzemnej vody. Takéto záujmy môžu naozaj odôvodňovať nepriaznivý vplyv na chránené územia podľa kritérií článku 6 ods. 4 smernice o biotopoch.(43) Toto odôvodnenie však predpokladá najprv adekvátne preskúmanie vplyvov odberu podzemnej vody na dotknuté chránené územia, ako aj splnenie ostatných predpokladov tohto ustanovenia.(44) Momentálne nedošlo ani k adekvátnemu preskúmaniu, takže toto tvrdenie Španielska nemôže mať úspech. Okrem toho Španielsko by v prípade nepriaznivého vplyvu na prioritný typ biotopu 3170* – mediteránne dočasné tône musela získať aj stanovisko Komisie.
4.      Predbežný záver
75.      Treba preto konštatovať, že Španielsko porušilo článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch, keďže Komisia preukázala pravdepodobnosť značného nepriaznivého vplyvu na chránené typy biotopov v chránených územiach ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste und ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero y Montes de Moguer v dôsledku odberu podzemnej vody od 19. júla 2006.
C.      Povinnosť dodatočného charakterizovania útvarov podzemnej vody podľa článku 5 v spojení s bodom 2.2 prílohy II rámcovej smernice o vode
76.      Komisia v druhom žalobnom dôvode Španielsku vytýka, že neuplatnilo správne článok 5 ods. 1 v spojení s bodom 2.2 prílohy II rámcovej smernice o vode, keďže nevykonalo dopĺňajúcu charakterizáciu útvarov podzemnej vody v oblasti Doñana, ktoré predstavujú riziko, že nespĺňajú ciele kvality podľa článku 4.
77.      Podľa článku 5 ods. 1 rámcovej smernice o vode každý členský štát zabezpečí, aby sa pre každé správne územie povodia nachádzajúce sa na jeho území uskutočnilo preskúmanie vplyvov ľudskej činnosti na stav podzemných vôd, a to podľa technických špecifikácií uvedených v prílohách II a III a tak, aby bolo ich spracovanie ukončené najneskôr do štyroch rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice, čiže do 22. decembra 2004. článok 5 ods. 2 stanovuje, že analýzy a prieskumy uvedené v odseku 1 budú prehodnotené a v prípade potreby aktualizované najneskôr do 13 rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tejto smernice, čiže do 22. decembra 2013, a následne každých šesť rokov.
78.      Bod 2.1 prílohy II rámcovej smernice o vode upravuje podrobnosti tohto úvodného popisu. Bod 2.2 stanovuje, že po úvodnom popise členské štáty uskutočnia ďalší popis tých útvarov podzemnej vody, ktoré boli identifikované ako rizikové z hľadiska cieľa. Majú preto presnejšie vyhodnotiť mieru tohto rizika a identifikovať všetky opatrenia potrebné podľa článku 11.
1.      Popis v plánoch vodohospodárskeho manažmentu
79.      Komisia zakladá tento žalobný dôvod najprv na tom, že Španielsko v súvislosti s plánom vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2009 – 2015 nesprávne odhadlo riziko porušenia článku 4 rámcovej smernice o vode, keďže stav útvaru podzemnej vody Almonte‑Marismas charakterizovalo v tomto dokumente ako priaznivý. Plán pre roky 2016 – 2021 nenapravil tieto nezrovnalosti. Komisia uznáva, že rozdelenia na päť útvarov podzemnej vody, z ktorých tri vykazujú zlý kvantitatívny stav, umožňuje lepšie posúdenie situácie. Napriek tomu aj naďalej pretrvávajú nedostatky.
80.      Je prekvapujúce, že Komisia zakladá svoju kritiku popisu útvaru podzemnej vody na obsahu plánu vodohospodárskeho manažmentu. Popis a plán vodohospodárskeho manažmentu sú totiž rozdielne dokumenty, ktoré sú upravené v rôznych ustanoveniach, konkrétne v článkoch 5 a 13 rámcovej smernice o vode, a podliehajú rôznym požiadavkám. Popis treba predovšetkým vyhotoviť niekoľko rokov pred plánom vodohospodárskeho manažmentu, pričom slúži ako podklad pre obsah plánu. Plán vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2009 – 2015 v tomto zmysle odkazuje aj na skoršie dokumenty, ktoré obsahujú prvú diagnostiku stavu vôd,(45) a Španielsko v duplike odkazuje na prvú správu podľa článku 5 rámcovej smernice o vode, ktorá bola zverejnená v rokoch 2004 a 2005.
81.      Španielsko však netvrdí, že Komisia namieta proti nesprávnym dokumentom, ale iba vysvetľuje, že v oboch plánoch vodohospodárskeho manažmentu kritizovaných Komisiou vyhovelo článku 5 rámcovej smernice o vode.
82.      Takýto postup je sotva zlučiteľný s článkom 5 rámcovej smernice o vode, pretože popisy treba vykonať zakaždým niekoľko rokov pred zverejnením plánov vodohospodárskeho manažmentu. Komisia však nenamieta proti tomuto porušeniu lehoty.
83.      Námietkam Komisie sa preto treba venovať podrobne a prípadne preskúmať, či ich vyvracajú plány vodohospodárskeho manažmentu.
2.      Nesprávne posúdenie rizika v prvom pláne vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2009 – 2015
84.      Nesporné skutočnosti svedčia o tom, že Španielsko v rámci plánu vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2009 – 2015 nesprávne odhadlo riziko nesplnenia cieľov článku 4 rámcovej smernice o vode.
85.      Podľa druhého plánu vodohospodárskeho manažmentu totiž tri čiastkové útvary podzemnej vody vykazujú zlý kvantitatívny stav, hoci celkový útvar podzemnej vody Almonte‑Marismas mal podľa prvého plánu vodohospodárskeho manažmentu v roku 2015 vykazovať dobrý stav.
86.      Španielsko si aj bolo vedomé rizika tohto výsledku, keďže Plan de Ordenación del Territorio del ámbito de Doñana (územný plán oblasti Doñana) už v roku 2004 navrhoval určiť, že dochádza k nadmernému odberu podzemnej vody z kolektoru podzemnej vody. Komisia sa v tejto súvislosti odvoláva v replike na dve ďalšie španielske správy z rokov 2008 a 2009.(46) Aj samotné Španielsko tvrdí, že rizikom nesplnenia cieľa sa zaoberala prvá správa z rokov 2004 a 2005, požadovaná článkom 5 rámcovej smernice o vode.(47) Toto riziko napokon zodpovedá aj pretrvávajúcemu argumentu Španielska, že tento stav sa zakladá na odbere podzemnej vody v oblasti Doñana, ktorý sa už dlhší čas praktizuje.
87.      Španielsko vysvetľuje, že pri vypracovaní prvého plánu vodohospodárskeho manažmentu sa na základe všeobecných kritérií a porovnania so situáciou v iných oblastiach Španielska dospelo k záveru, že neexistuje žiadne riziko. Vzhľadom na nesporné skoršie vyjadrenia však tento argument nepreukazuje dostatočne, že pri prvom pláne vodohospodárskeho manažmentu mohlo Španielsko správne vylúčiť riziko nesplnenia cieľa. Na tieto účely najmä nestačí konštatovať, že útvar podzemnej vody Almonte‑Marismas vykazuje celkovo dobrý kvantitatívny stav. Ako Komisia správne zdôrazňuje v replike, ďalší popis je potrebný už aj vtedy, keď existuje riziko zlého stavu. Takéto riziko však existovalo už na základe poznatkov o tých častiach útvaru podzemnej vody, pri ktorých sa neskôr preukázal zlý stav.
88.      Zostáva teda konštatovať, že Španielsko v rámci prvého plánu vodohospodárskeho manažmentu porušilo článok 5 rámcovej smernice o vode, pretože tento členský štát neurčil podľa bodu 2.1 prílohy II smernice riziko nesplnenia cieľa a nepredložil ďalší popis podľa bodu 2.2 prílohy II.
3.      Druhý plán vodohospodárskeho manažmentu
89.      V čase uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku 29. júna 2016 však už platil plán vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2016 – 2021 z 8. januára 2016.
90.      Podľa článku 258 ods. 2 ZFEÚ len vtedy možno podať žalobu o nesplnenie povinnosti, ak dotknutý členský štát nevyhovie odôvodnenému stanovisku Komisie v lehote určenej v tomto stanovisku.(48) Existencia nesplnenia povinnosti sa tiež musí posudzovať podľa situácie v členskom štáte ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku.(49)
91.      Výnimočne možno namietať aj proti ukončeným porušeniam so silnými účinkami.(50) V prejednávanej veci však samotné porušenie článku 5 rámcovej smernice o vode trvá len dovtedy, kým Španielsko neprijme nevyhnutné opatrenia.
92.      Súdny dvor preto môže konštatovať porušenie článku 5 rámcovej smernice o vode len vtedy, ak ani druhý plán vodohospodárskeho manažmentu nie je zlučiteľný s týmto ustanovením.
93.      Komisia v tejto súvislosti tvrdí, že Španielsko uznalo nedostatky druhého plánu vodohospodárskeho manažmentu, územné členenie útvaru podzemnej vody je správne, bodov merania je primálo a odhad odberu podzemnej vody je neúplný. Len posledné z týchto tvrdení je však dôvodné.
a)      Uznanie porušenia Španielskom
94.      Komisia zastáva v replike názor, že Španielsko uznalo porušenie. Odvoláva sa pritom na to, že Confederación Hidrográfica del Guadalquivir (Hydrografická konfederácia Guadalquivir) začala konanie v záujme toho, aby sa vo vzťahu k predmetným trom útvarom podzemnej vody, ktoré sú v zlom kvantitatívnom stave, určilo „riziko, že sa nedosiahne dobrý kvantitatívny stav“. Nie je však zjavné, že toto konštatovanie stanovené vo vnútroštátnom práve zodpovedá ďalšiemu popisu podľa bodu 2.2 prílohy II rámcovej smernice o vode alebo že takýto popis by bez tohto konštatovania chýbal.
b)      O územnom členení útvaru podzemnej vody
95.      Komisia vo veci samej namieta predovšetkým proti územnému členeniu útvaru podzemnej vody. Komisia však nevysvetlila, v akom rozsahu toto členenie porušuje rámcovú smernicu o vode alebo prečo toto členenie bránilo adekvátnemu posúdeniu stavu podzemnej vody. Toto tvrdenie preto nie je presvedčivé.
c)      O počte bodov merania
96.      Komisia naďalej zastáva názor, že popis útvaru podzemnej vody spočíva na nedostatočných vedeckých údajoch, konkrétne na príliš malom počte bodov merania.
97.      Komisia však neuviedla, ktorým pravidlám článku 5 a prílohy II rámcovej smernice o vode nevyhovujú monitorovacie opatrenia Španielska. Osobitné ustanovenia o monitorovaní stavu vody, a to článok 8 a bod 2.2 prílohy V, vôbec nie sú spomenuté.
98.      Okrem toho, ani dôkazy uvedené na preukázanie údajného porušenia nie sú presvedčivé.
99.      Komisia sa odvoláva na vyjadrenia v druhom pláne vodohospodárskeho manažmentu a v štúdii pre roky 2012 – 2013. Z týchto dokumentov predovšetkým vyplýva, že vo vzťahu k útvarom podzemnej vody La Rocina a Marismas de Doñana neexistuje ani jeden jediný bod merania úrovne hladiny podzemnej vody a vo vzťahu k všetkým piatim útvarom podzemnej vody je spolu iba približne 20 bodov merania. Z toho len štyri existovali pred rokom 2015.
100. Komisia však v rozpore s článkom 57 ods. 4 rokovacieho poriadku tieto dokumenty nepredložila a ani nespresnila, kde v rámci uvedených dokumentov sa tieto vyjadrenia nachádzajú. Okrem toho vo všeobecnosti odkazuje na internetový portál španielskej vlády, ktorý umožňuje prístup ku geografickým informáciám, avšak nevysvetlila, ako sa dá na tomto portáli k predmetným informáciám dostať.
101. Komisia preto neuniesla dôkazné bremeno, ktoré znáša v rámci žaloby podľa článku 258 ZFEÚ.(51)
102. Mimochodom, argumentácia odporuje aj štúdii spomínanej Komisiou, ktorú predložilo Španielsko spolu s odpoveďou na žalobu. V štúdii sa píše, že voľakedajší celkový útvar podzemnej vody Almonte‑Marismas bol skúmaný v 174 bodoch merania. To je jednoznačne viac bodov merania ako v iných oblastiach Španielska.(52)
103. Španielsko ináč namieta proti tejto výhrade a vysvetľuje, že v celej oblasti Doñana bolo využitých dokonca 290 miest merania úrovne hladiny podzemnej vody, čiže oveľa viac ako v celom zvyšnom území povodia Guadalquivir. Z týchto miest merania 170 miest vykazuje časové rady až do roku 1994.
104. Komisia na toto tvrdenie nereagovala.
105. Námietky Komisie týkajúce sa bodov merania preto treba zamietnuť v celom rozsahu.
d)      O nedostatkoch odhadu odberu
106. Komisia napokon namieta, že údaje o odbere podzemnej vody sa zakladajú na odhadoch štúdie z roku 2008, ktorá ignorovala nelegálny odber a odber pitnej vody, najmä na turistické účely na pobreží.
107. Naproti tomu Španielsko vyzdvihuje kvalitu tejto štúdie a v duplike vysvetľuje, že rozsah odberu pitnej vody v objeme 5 hm3/rok je nepatrný v porovnaní s odberom na poľnohospodárske účely v objeme 107 hm3/rok. Španielsko sa však nezaoberá konkrétnymi námietkami Komisie týkajúcimi sa odhadu nelegálneho odberu, ale v súvislosti s tretím žalobným dôvodom sa obmedzuje na to, aby voči Súdnemu dvoru odhadlo rozsah nelegálne zavlažovaných plôch (1100 hektárov) a na tomto základe odhadlo počet nelegálnych studní (500).
108. Tento argument Španielska nestačí na vyvrátenie námietky Komisie. Popis útvaru podzemnej vody, posúdenie rizika zlého kvantitatívneho stavu a prijatie opatrení potrebných na dosiahnutie dobrého stavu predpokladá komplexný a správny odhad odberu podzemnej vody. Zohľadniť preto treba aj odber pitnej vody, ktorý jednako predstavuje 4 – 5 % legálneho odberu na poľnohospodárske účely. A predovšetkým treba prinajmenšom odhadnúť a primerane zohľadniť nelegálny odber. Bez týchto faktorov nemožno ani správne posúdiť stav útvaru podzemnej vody, ani nemožno predvídať, či sú opatrenia na vytvorenie priaznivého kvantitatívneho stavu podzemnej vody a najmä na zamedzenie nelegálnemu odberu dostatočné.
4.      Predbežný záver
109. Španielsko teda porušilo článok 5 ods. 1 v spojení s bodom 2.2 prílohy II rámcovej smernice o vode, pretože v rámci odhadu odberu podzemnej vody nezohľadnilo odber pitnej vody a nelegálny odber.
D.      Zákaz zhoršenia stavu vody podľa článku 4 ods. 1 písm. b) bodu i) rámcovej smernice o vode
110. Komisia vo svojom prvom žalobnom dôvode namieta, že Španielsko neprijalo opatrenia potrebné na to, aby sa zabránilo zhoršovaniu stavu útvarov podzemnej vody v prírodnej zóne Doñana.
1.      Predmet žalobného dôvodu
111. Členské štáty podľa článku 4 ods. 1 písm. b) bodu i) rámcovej smernice o vode vo vzťahu k podzemným vodám zavedú potrebné opatrenia na zabránenie zhoršeniu stavu všetkých útvarov podzemnej vody (zákaz zhoršenia stavu vody). Okrem toho podľa článku 4 ods. 1 písm. b) bodu ii) budú chrániť, zlepšovať a obnovovať všetky útvary podzemnej vôd s cieľom dosiahnutia „dobrého stavu“, najneskôr do konca roku 2015 (povinnosť zlepšovania stavu vody).
112. Prejednávaný žalobný dôvod sa týka iba zákazu zhoršenia stavu vody. Tento zákaz vyvoláva záväzné účinky, a to v každej fáze postupu stanoveného v rámcovej smernici o vode,(53) ale – na rozdiel od názoru Komisie – nezačal platiť už uplynutím lehoty na prebratie rámcovej smernice o vode 22. decembra 2003. Naopak, voči členským štátom je záväzný až od 22. decembra 2009, teda dňu, ku ktorému mali členské štáty podľa smernice vypracovať a uplatňovať plány vodohospodárskeho manažmentu.(54)
113. Ďalej treba konštatovať, že výhrada Komisie sa týka výlučne zhoršenia kvantitatívneho stavu dotknutého vodného útvaru, ktoré podľa Komisie pramení v odbere podzemnej vody. Podľa dostupných dokumentov je síce problematický aj chemický stav podzemnej vody, najmä z dôvodu znečistenia dusičnanmi, ale Komisia v tejto súvislosti neuviedla žiadne námietky.
114. Napokon treba poznamenať, že zistené nedostatky v popise stavu podzemnej vody v prírodnej zóne Doñana vzbudzujú pochybnosti o tom, že Španielsko prijalo potrebné opatrenia na zabránenie zhoršeniu. V tejto súvislosti sa javí ako dôležité tak celkovo nesprávne posúdenie v prvom pláne vodohospodárskeho manažmentu, ako aj nezohľadnenie nelegálneho odberu podzemnej vody. Najmä tento druhý nedostatok navyše sťažuje komplexné posúdenie vývoja stavu podzemnej vody. Komisia to však jednako nedáva do súvislosti s výhradou zhoršenia, takže to nie je predmetom prejednávaného konania.
2.      O zhoršení stavu vody
115. Na účely preukázania zhoršenia stavu vody sa Komisia odvoláva jednak na zmeny v posúdení kvantitatívneho stavu podzemnej vody v prvých dvoch plánoch vodohospodárskeho manažmentu, a jednak uvádza argumenty týkajúce sa odberu podzemnej vody.
a)      O zmene z dobrého na zlý stav vody
116. Prvá skupina argumentov Komisie smeruje k tomu, že Španielsko plánom vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2016 – 2021 uznalo kvantitatívne zhoršenie troch útvarov podzemnej vody v porovnaní s plánom pre predchádzajúce roky 2009 – 2015. Kým prvý plán dokumentoval za prvé obdobie dobrý kvantitatívny stav podzemnej vody v oblasti Doñana, plán vzťahujúci sa na druhé obdobie dosvedčil zlý stav troch dotknutých útvarov podzemnej vody v tejto oblasti.
117. S týmto tvrdením treba súhlasiť v rozsahu, v akom zmena z dobrého na zlý stav predstavuje zhoršenie.
118. Predmetný vývoj však ešte nepreukazuje zhoršenie útvaru podzemnej vody. Rozdielne posúdenie kvantitatívneho stavu totiž spočíva v tom, že v súvislosti s prvým obdobím bol posúdený celý útvar podzemnej vody Almonte‑Marismas, avšak v súvislosti s druhým obdobím bol rozdelený na päť čiastkových útvarov podzemnej vody, z ktorých tri vykazujú zlý stav vody.
119. Nič nesvedčí o tom, že stav týchto útvarov podzemnej vody bol lepší pred rozdelením. Argumenty oboch účastníkov konania skôr potvrdzujú, že tento zlý stav existoval už v prvom období a predtým, ale zhrnutím do jedného veľkého útvaru podzemnej vody(55) spolu s dvomi ďalšími útvarmi podzemnej vody bol zakrytý, čiže „rozriedený“.
120. Komisia tak v replike uvádza, že už aj pri schválení prvého plánu vodohospodárskeho manažmentu sa zvažovalo, že stav celého útvaru podzemnej vody Almonte‑Marismas sa kvalifikuje ako zlý. Tomu zodpovedá tvrdenie Španielska, podľa ktorého sa stav týchto útvarov podzemnej vody zakladá na využívaní územia, ktoré existovalo už pred uplatniteľnosťou rámcovej smernice o vode.
121. Tento argument Komisie preto nedokazuje zhoršenie útvaru podzemnej vody.
b)      Zhoršenie zlého stavu vody
122. Treba preto preskúmať, či Komisia preukázala, že zlý stav troch útvarov podzemnej vody sa ešte ďalej zhoršil.
i)      Pojem zhoršenie stavu vody
123. Na tieto účely treba najprv objasniť, za akých podmienok ide o zhoršenie kvantitatívneho stavu útvaru podzemnej vody v zmysle článku 4 ods. 1 písm. b) bodu i) rámcovej smernice o vode.
124. Súdny dvor doposiaľ iba konštatoval, že aj útvary podzemnej vody v zlom stave sa môžu ďalej zhoršovať(56) a že prahová hodnota, pri ktorej prekročení sa konštatuje porušenie povinnosti zabrániť zhoršeniu stavu vodného útvaru, musí byť čo najnižšia.(57)
125. Ďalej treba pripomenúť, že tento zákaz zhoršenia stavu vody má iný predmet ochrany ako zákaz poškodenia podľa smernice o biotopoch. Článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch chráni určité biotopy a druhy, zatiaľ čo sporný zákaz zhoršenia stavu vody podľa článku 4 ods. 1 písm. b) bod i) rámcovej smernice o vode chráni kvantitatívny stav útvaru podzemnej vody. Zo zisteného porušenia článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch preto automaticky nevyplýva porušenie článku 4 ods. 1 písm. b) bodu i) rámcovej smernice o vode.
126. Zhoršenie kvantitatívneho stavu útvaru podzemnej vody možno – v zhode s Komisiou – intuitívne podmieňovať vývojom množstva podzemnej vody, teda úrovňou hladiny podzemnej vody v pôde. Pokles, teda redukcia množstva podzemnej vody, preto znamená zhoršenie kvantitatívneho stavu vody. Takto chápaný zákaz zhoršenia stavu vody by zakazoval odoberať viac podzemnej vody, než sa stihne doplniť. Podľa plánu vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2016 – 2021 sa tak deje prinajmenšom v dvoch dotknutých útvaroch podzemnej vody.(58)
127. Ukončenie nadmerného odberu podzemnej vody je však cieľom už aj povinnosti zlepšovania stavu vody podľa článku 4 ods. 1 písm. b) bodu ii) rámcovej smernice o vode, ktorej porušenie Komisia nenamieta. Podľa tejto povinnosti totiž treba vytvoriť rovnováhu medzi odberom a dopĺňaním podzemnej vody. Mimochodom, táto rovnováha zodpovedá definícii dobrého kvantitatívneho stavu v bode 2.1.2 prvej vete prílohy V, ktorý treba vytvoriť v zmysle povinnosti zlepšovania stavu vody.
128. Bolo by však rozporuplné, ak by normotvorca prostredníctvom zákazu zhoršenia stavu vody a povinnosti zlepšovania stavu vody vytvoril dve povinnosti, ktoré obe zakazujú odber podzemnej vody presahujúci dopĺňanie podzemnej vody.
129. Tento rozpor je zjavný z dôvodu lehôt na prebratie týchto dvoch povinností. Na rozdiel od zákazu zhoršenia stavu vody, ktorý treba dodržiavať už od konca roku 2009, povinnosť zlepšovania stavu vody treba plniť až od roku 2015. Okrem toho článok 4 ods. 4 za určitých podmienok umožňuje predĺženie tejto prechodnej lehoty do roku 2027, pričom Španielsko túto možnosť aj využilo.
130. Zákaz zhoršenia stavu vody pri zlom kvantitatívnom stave podzemnej vody preto nemôže požadovať pokles odberu podzemnej vody do takej miery, aby sa dosiahla rovnováha medzi odberom podzemnej vody a jej doplnením, čiže aby sa odoberalo menej vody, než vznikne. Požadovať môže len to, aby sa neodoberalo ešte viac vody ako doteraz, aby sa príčiny zlého stavu ešte viac nezhoršovali.
131. Naproti tomu jednoduchý pokles úrovne hladiny podzemnej vody, teda úbytok zásob podzemnej vody, ešte nemožno považovať za zhoršenie stavu vody. Takýto pokles, resp. úbytok je totiž nevyhnutným následkom toho, keď je odber vody väčší ako jej dopĺňanie.
132. Kontrolná úvaha, ako by vyzeralo zlepšenie pretrvávajúceho zlého stavu vody, potvrdzuje tento záver: takéto zlepšenie nemožno obmedziť na prípad, keď sa odber zníži na množstvo novo vytvorenej podzemnej vody, lebo vtedy by sa už dosiahol dobrý kvantitatívny stav. Naopak, za zlepšenie sa má považovať každé zníženie odberu, aj keď sa naďalej odoberá viac vody, než sa stihne doplniť. Jednako aj v tomto prípade by úroveň hladiny vody s veľkou pravdepodobnosťou naďalej klesala. Španielsko okrem toho vysvetľuje, že takéto zlepšenie tu už bolo z dôvodu zatvorenia veľkého poľnohospodárskeho podniku.
133. Tak definícia dobrého kvantitatívneho stavu, ako aj vzťah medzi zákazom zhoršenia stavu vody a povinnosťou zlepšovania stavu vody vedú k tomu málo intuitívnemu záveru, že ani pokles úrovne hladiny podzemnej vody, ani nadmerný odber podzemnej vody z útvaru podzemnej vody, ktorý nie je v dobrom kvantitatívnom stave, sami osebe nezakladajú zhoršenie útvaru podzemnej vody.
134. Ďalšie zhoršenie zlého stavu vody by skôr predpokladalo nárast priebežného deficitu, teda stúpajúce nadmerné využívanie.
135. Prejednávaný prípad svedčí o tom, že toto reštriktívne chápanie zákazu zhoršenia stavu sa s najväčšou pravdepodobnosťou zakladá na hospodárskych úvahách normotvorcu. V zmysle obáv Španielska by totiž okamžité ukončenie nadmerného odberu v roku 2009 viedlo k značným škodám, najmä v poľnohospodárstve. Naproti tomu prechodné lehoty umožňujú hľadať riešenia, ktoré zohľadňujú poľnohospodárske záujmy, napríklad prívod povrchových vôd z iných oblastí alebo technické opatrenia na šetrenie vody. Úlohou zákazu zhoršenia stavu vody je v tejto súvislosti zabrániť rozšíreniu škodlivých praktík, napríklad zvýšeného odberu podzemnej vody na účely zavlažovania ďalších plôch.
136. Doplnenie definície dobrého kvantitatívneho stavu v bode 2.1.2 druhej vete prílohy V rámcovej smernice o vode nič nemení na tomto reštriktívnom výklade zákazu zhoršenia stavu vody. Podľa tohto ustanovenia hladina podzemnej vody v dobrom stave nepodlieha antropogénnym zmenám, t. j. zmenám spôsobeným človekom, ktoré by mali za následok (najmä):
–        nedosiahnutie environmentálnych cieľov podľa článku 4 pre súvisiace povrchové vody,
–        každé významné zhoršenie stavu takýchto vôd alebo
–        každé významné poškodenie suchozemských ekosystémov, ktoré priamo závisia od útvaru podzemnej vody.
137. Táto časť definície spomína ešte aj zmeny smeru prúdenia v podzemnej vode, ale v prejednávanej veci nejde o takéto zmeny.
138. Uvedená charakteristika je kvalitatívnej povahy a v tejto súvislosti dopĺňa kvantitatívny prístup podľa bodu 2.1.2 prvej vety prílohy V rámcovej smernice o vode. Útvar podzemnej vody, ktorý spôsobuje porušenie jedného z týchto kritérií, sa nachádza v zlom stave nezávisle od kvantitatívneho prístupu.
139. Zhoršenia povrchových vôd a suchozemských ekosystémov uvedené v druhej a tretej zarážke bodu 2.1.2 druhej vety prílohy V rámcovej smernice o vode však nemožno klásť na roveň so zhoršením kvantitatívneho stavu dotknutého útvaru podzemnej vody. Môžu porušovať iné zákazy zhoršenia podľa práva Únie, napríklad zákaz zhoršenia stavu povrchových vôd podľa článku 4 ods. 1 písm. a) bodu i) rámcovej smernice o vode alebo zákaz poškodenia chránených území podľa článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch. V súvislosti so stavom útvarov podzemných vôd sú však takéto zhoršenia iba náznakmi toho, že daný útvar podzemnej vody sa nachádza v zlom stave.
140. Takéto náznaky môžu navyše v určitých prípadoch svedčiť o tom, že kvantitatívny stav útvaru podzemnej vody sa zhoršuje tým, že z dobrého stavu sa zmení na zlý. Nemožno vylúčiť ani to, že v určitých prípadoch môžu poukazovať na ďalšie zhoršenie útvaru podzemnej vody, ktorý už je v zlom kvantitatívnom stave. Na to však nestačia obyčajné zhoršenia povrchových vôd a suchozemských ekosystémov, keďže to sa očakáva pri ďalšom poklese úrovne hladiny podzemnej vody. Platí to tak pri nezmenenom odbere, ale aj vtedy, keď úroveň hladiny podzemnej vody klesá pomalšie, pretože odber sa zmiernil. Zhoršenia povrchových vôd a suchozemských ekosystémov svedčia o zhoršení kvantitatívneho stavu podzemnej vody až vtedy, ak postupujú tak rýchlo, že treba predpokladať nárast nadmerného odberu podzemnej vody.
ii)    Argument týkajúci sa bilancie odberu
141. Čo sa týka nadmerného odberu podzemnej vody, existujú dôkazy o pretrvávajúcom nadmernom využívaní, nepreukázalo sa však, že nadmerné využívanie narastá. Len takýto nárast by však zakladal porušenie zákazu zhoršenia stavu vody.(59)
142. Komisia sa odvoláva na rôzne dokumenty španielskych orgánov, napríklad na správu hydrografickej konfederácie Guadalquivir o stave kolektora podzemnej vody regiónu Doñana pre hydrologické roky 2015 – 2016. Konfederácia v závere upozornila, že „zachovanie súčasnej úrovne a spôsobu využívania zdrojov podzemnej vody… by ohrozilo dobrý stav tohto kolektora podzemnej vody a s ním spojených suchozemských ekosystémov, o čom svedčí skutočnosť, že tri útvary podzemnej vody tvoriace systém nedosahujú dobrý kvantitatívny stav“(60). Aj Defensor del Pueblo de España (ombudsman, Španielsko) v rozhodnutí z 10. augusta 2018 navrhol konfederácii, aby útvary podzemnej vody Almonte, Marismas a Rocina vyhlásila za nadmerne využívaný kolektor podzemnej vody a aby povodia, rôzne nástroje plánovania vodných zdrojov, poľnohospodársku činnosť, ako aj ochranu prírodných zón koordinovala v akčnom pláne v záujme zabezpečiť trvalé využívanie zdrojov.(61) Konfederácia v reakcii na tento návrh podľa tvrdenia oboch účastníkov konania začala konanie s cieľom určiť „riziko, že sa nedosiahne dobrý kvantitatívny stav“ vo vzťahu k trom z piatich predmetných útvarov podzemnej vody.
143. Španielsko v odpovedi na žalobu nenamieta proti tomuto konkrétnemu tvrdeniu Komisie, ale vehementne zdôrazňuje, že existujúce problémy siahajú do obdobia pred uplatniteľnosťou rámcovej smernice o vode a že kompetentné orgány už vynaložili značné úsilie v prospech zlepšenia situácie.
144. Španielsko však prinajmenšom vo vzťahu k útvarom podzemnej vody Rocina a Marismas uvádza, že miera odberu presahuje dostupné zdroje podzemnej vody, a to o 34 %, resp. 7 %. Komisia vo svojej replike zdôrazňuje, že správy predložené Španielskom v odpovedi na žalobu týkajúce sa stavu kolektora podzemnej vody v rokoch 2013 – 2017 poukazujú na nadmerné využívanie tohto kolektora. Španielsko v duplike pripúšťa, že v troch útvaroch podzemnej vody, ktoré sú v zlom stave, podzemná voda klesá viac, než by sa očakávalo len na základe menšieho množstva zrážok.
145. Tento argument – podobne ako mnohé tvrdenia týkajúce sa zákazu poškodenia podľa smernice o biotopoch(62) – poukazuje na to, že stav prinajmenšom troch útvarov podzemnej vody je zlý. Tento zlý stav však presne ako pri zákaze poškodenia podľa smernice o biotopoch ešte neznamená, že stav sa zhoršil počas relevantného obdobia.(63) Španielsko skôr zastáva názor, že v mnohých aspektoch už došlo k zlepšeniam.
146. Komisia tak v konečnom dôsledku nepreukázala, že miera nadmerného odberu podzemnej vody stúpa.
iii) Argument týkajúci sa povrchových vôd a suchozemských ekosystémov
147. Komisia okrem toho zastáva názor, že existujú zhoršenia povrchových vôd a suchozemských ekosystémov, ktoré svedčia o zhoršení kvantitatívneho stavu útvaru podzemnej vody.
148. V tejto súvislosti odkazuje najmä na zhoršenia typov biotopov, ktoré zakladajú porušenie zákazu poškodenia podľa článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch.(64)
149. Komisia tým však demonštruje len to, že existujú dôkazy o zlom stave dotknutého útvaru podzemnej vody, nie však to, že tento stav sa naďalej zhoršuje.
150. Aj túto skupinu argumentov Komisie, a teda aj výhradu zhoršenia, preto treba zamietnuť v celom rozsahu.
c)      O odôvodnení zhoršenia
151. Pre prípad, že Súdny dvor predsa len stanoví zhoršenie kvantitatívneho stavu sporného útvaru podzemnej vody, treba sa zaoberať aj odôvodnením.
152. Španielsko uvádza, že v pláne vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2016 – 2021 uplatnilo výnimku podľa článku 4 ods. 4 rámcovej smernice o vode a realizáciu cieľov kvality podľa článku 4 ods. 1 písm. b) odsunulo na rok 2022, resp. 2027. Potrebné je to preto, lebo smernica o dusičnanoch nie je dostatočne dodržiavaná, a aj preto, lebo využívané poľnohospodárske plochy nemožno zmenšiť.(65)
153. Ako Komisia správne vysvetlila na pojednávaní, tento argument nie je relevantný z hľadiska prejednávaného žalobného dôvodu, pretože článok 4 ods. 4 rámcovej smernice o vode nemôže odôvodňovať zhoršenie podzemnej vody. Vyplýva to už zo zákazu zhoršenia v článku 4 ods. 1 písm. b) bode ii). Ten stanovuje, že zákaz platí v súlade s článkom 4 ods. 6 a 7 a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 ods. 8, resp. s ohľadom na článok 11 ods. 3 písm. j). Na rozdiel od povinnosti zlepšovania stavu vody podľa článku 4 ods. 1 písm. b) bodu ii) však toto ustanovenie nespomína článok 4 ods. 4 Okrem toho aj článok 4 ods. 4 zakotvuje, že predĺženie prechodného obdobia je prípustné len vtedy, ak nenastane žiadne ďalšie zhoršenie stavu dotknutého vodného útvaru.
154. Zhoršenie je teda odôvodniteľné len podľa článku 4 ods. 7 rámcovej smernice o vode.(66) Španielsko však podľa vlastných tvrdení na pojednávaní toto odôvodnenie výslovne nevyužilo. Nie je preto potrebné ďalej skúmať jeho podmienky.
155. Ak by teda Súdny dvor konštatoval zhoršenie podzemnej vody, toto zhoršenie nie je odôvodnené.
3.      Predbežný záver
156. Na základe úvah týkajúcich sa uplatnenia zákazu zhoršenia stavu vody však treba výhradu porušenia tohto zákazu zamietnuť.
E.      Programy opatrení podľa článku 11 rámcovej smernice o vode
157. Komisia napokon vo svojom treťom žalobnom dôvode zastáva názor, že Španielsko nezahrnulo do plánu vodohospodárskeho manažmentu správneho územného povodia rieky Guadalquivir základné a doplnkové opatrenia, čím si nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 11 ods. 1, článku 11 ods. 3 písm. a), c) a e) a článku 11 ods. 4 rámcovej smernice o vode.
158. Podľa článku 11 ods. 1 rámcovej smernice o vode každý členský štát zabezpečí pre každé správne územie povodia alebo pre časť medzinárodného správneho územia povodia na svojom území zavedenie programu opatrení, so zreteľom na výsledky analýz požadovaných podľa článku 5, pre dosiahnutie cieľov stanovených podľa článku 4.
159. Článok 11 ods. 3 písm. a), c) a e) rámcovej smernice o vode spresňuje niektoré zo základných opatrení, ktoré sa majú zahrnúť do týchto programov opatrení. Odsek 4 sa vzťahuje na doplnkové opatrenia, ktoré sú navrhnuté a zavedené dodatočne k základným opatreniam.
160. Presne tak ako ciele článku 4 rámcovej smernice o vode, aj výhrady zhrnuté v tomto žalobnom dôvode sa týkajú rôznych okruhov otázok.
161. Komisia smeruje svoju kritiku prevažne na jednotlivé opatrenia na vytvorenie dobrého kvantitatívneho stavu dotknutého útvaru podzemnej vody, čiže na prebratie povinnosti zlepšovania stavu vody podľa článku 4 ods. 1 písm. b) bodu ii) rámcovej smernice o vode. Tieto námietky však nie sú presvedčivé (k tomu pozri 1. časť).
162. Článok 4 ods. 1 písm. c) rámcovej smernice o vode však popritom zakladá aj povinnosti vo vzťahu k dotknutým chráneným územiam podľa smernice o biotopoch, ktoré treba tiež zohľadniť v rámci článku 11 rámcovej smernice o vode. Jedna z námietok Komisie spadá do tejto kategórie. Je dôvodná (k tomu pozri 2. časť).
1.      Jednotlivé opatrenia na prebratie povinnosti zlepšovania stavu vody a zákazu zhoršenia stavu vody podľa rámcovej smernice o vode
163. Predmetom sporu medzi účastníkmi konania sú rôzne opatrenia na zlepšenie kvantitatívneho stavu podzemnej vody, táto diskusia však nevedie k cieľu.
164. Program opatrení totiž musí byť spôsobilý zabezpečiť dobrý stav v rámci stanovených lehôt. Spôsob dosiahnutia tohto výsledku je v kompetencii členského štátu, pokiaľ tým neporušuje žiadne špecifické povinnosti vyplývajúce z práva Únie. Ak teda Komisia nepovažuje určitý program ako taký za vyhovujúci, musí preukázať, že opatrenia sú celkovo nedostatočné. Východiskom takejto námietky môže byť napríklad už zistené porušenie článku 5 rámcovej smernice o vode, pretože na základe neúplných informácií o útvare podzemnej vody je sotva možné vypracovať adekvátne opatrenia. Námietky Komisie sa však na toto nevzťahujú.
165. Komisia skôr namieta voči jednotlivým opatreniam bez toho, aby preukázala, že tieto nedostatky celkovo znemožňujú dosiahnuť ciele článku 4 rámcovej smernice o vode. Komisia však môže osobitne namietať voči jednotlivým opatreniam v zásade len z dôvodu porušenia iných pravidiel. Námietky Komisie však nejdú týmto smerom a Komisia ani neodkazuje na špecifické požiadavky, ktoré by mohli vyplývať z článku 11 ods. 3 písm. a), c) a e), ako aj z článku 4 rámcovej smernice o vode.
166. Už len preto je tento žalobný dôvod nedôvodný.
167. Len pre prípad, že by Súdny dvor nezdieľal tento názor a predsa sa zaoberal námietkami proti jednotlivým opatreniam nezávislým od chránených území, preskúmam tieto opatrenia. Tvrdenia vzťahujúce sa na obdobie po uplynutí lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku 29. júna 2016 sú však irelevantné.(67)
a)      Legalizácia
168. Komisia namieta, že Španielsko prvýkrát povolilo zavlažovanie plôch, keď tieto už boli zavlažované v roku 2004. Vtedajší odber bol už vtedy rozsiahly a táto prax by sa nemala teraz zakotviť.
169. Tým si však Komisia zamieňa otázku, do akej miery vnútroštátne právo uznáva oprávnený záujem na principiálnom pokračovaní zavlažovania, s otázkou, či a ako treba celkovo zmierniť zavlažovanie. Ak Španielsko uvedeným prvým povolením legalizuje existujúce praktiky, to ešte neznamená, že nedôjde k potrebnému zmierneniu. Španielsko tak môže zmierniť odber napríklad tým, že nadobudne a vyradí poľnohospodárske plochy, ako sa aj stalo prinajmenšom v jednom prípade. Naproti tomu sa nezdá byť nutné, aby sa zmiernenie vykonalo práve na úkor tých poľnohospodárov, ktorí ešte nemajú formálne povolenie, ale podľa vnútroštátneho práva sa môžu dovolávať legitímnej dôvery v pokračovaní zavlažovania.
b)      Pridelenie prostriedkov
170. Komisia kritizuje aj pridelenie prostriedkov. Až 50 % rozpočtu je určeného na zlepšovanie a konsolidáciu plánov vodohospodárskeho manažmentu, ale len 0,34 % na uzavretie nelegálnych studní a 1,12 % na kontrolu. Komisia však nevysvetlila, na základe akých kritérií sa má preskúmať adekvátnosť pridelenia prostriedkov, nehovoriac o preukázaní porušenia takýchto kritérií.
171. Z tvrdenia Španielska týkajúceho sa kontrolných opatrení a sankčných opatrení po uplynutí lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku mimochodom vyplýva, že boli vykonané kontroly a sankcionované porušenia v značnom rozsahu.
c)      Prívod povrchových vôd na účely zavlažovania
172. Komisia ďalej namieta, že Španielsko na účely zmiernenia odberu podzemnej vody stanovuje prívod povrchových vôd zo susedných oblastí. Rôzne námietky Komisie proti týmto opatreniam však v konečnom dôsledku nie sú dôvodné.
173. Pokiaľ Komisia zastáva názor, že takýmto opatrením sa len presunie zaťaženie, je pravda, že nemožno vylúčiť, že táto kritika je správna. Komisia však nemá výhrady voči, resp. neobjasňuje zhoršenie dotknutých povrchových vôd.
174. Komisia ďalej uvádza, že chemický stav podzemnej vody sa týmto opatrením nezlepší. Nezdá sa však, že by porušenie súvisiace s chemickým stavom bolo predmetom prejednávaného konania. Toto tvrdenie by mimochodom nevylučovalo, že Španielsko prijme iné vhodné opatrenia na účely zlepšenia chemického stavu podzemnej vody.
175. Argument Komisie, že stav ekosystémov závislých od podzemnej vody sa transportom vody nezlepší, je málo presvedčivý. V prípade, že transport povrchových vôd zmierni spotrebu podzemnej vody a možno prostredníctvom vsakovania dokonca prispeje k tvorbe podzemnej vody, je to totiž v prospech týchto ekosystémov.
176. Komisia okrem toho tvrdí, že v očakávaní tohto prívodu vody došlo k ešte väčšiemu odberu podzemnej vody, a v tejto súvislosti odkazuje na časovo obmedzené povolenie zavlažovania poľnohospodárskych plôch s rozlohou 504 hektárov. Podľa nesporných tvrdení Španielska však v tejto súvislosti ide o plochy, ktoré už boli doposiaľ zavlažované, a len regulovali ich situáciu.
177. Komisia napokon namieta, že ešte nie je k dispozícii infraštruktúra potrebná na transport vody. Z povahy programu opatrení však vyplýva, že ho treba realizovať postupne, aby sa do určitého času podarilo dosiahnuť sledovaný cieľ.
2.      Zabránenie nepriaznivému vplyvu na chránené územie – odber vody pri Matalascañas
178. Komisia okrem toho namieta, že nie sú k dispozícii žiadne opatrenia na riešenie problémov súvisiacich s odberom vody pre potreby obce Matalascañas.
179. Táto obec leží v priamom susedstve chráneného územia ZEPA/LIC ES0000024 Doñana na pobreží a má vyslovene turistický charakter. Tamojší odber vody v objeme 2,5 hm3/rok síce v porovnaní s celkovým odberom nie je mimoriadne významný, avšak v rôznych vedeckých článkoch je spomínaný ako možná príčina zhoršenia výskytu prioritného typu biotopu 3170* – mediteránne dočasné tône, v okolí.(68)
180. Takýto nepriaznivý vplyv na chránené typy biotopov podľa smernice o biotopoch má význam z hľadiska programu opatrení podľa článku 11 rámcovej smernice o vode, pretože členské štáty podľa článku 4 ods. 1 písm. c), článku 6 a prílohy IV rámcovej smernice o vode musia popri všeobecných cieľoch kvality vody dosiahnuť aj súlad so všetkými normami a cieľmi dotknutých chránených území do roku 2015. Predmetom programu opatrení preto musí byť aj ukončenie už zisteného zhoršenia chránených typov biotopov, akými sú dočasné tône.(69)
181. Táto špecifická povinnosť sa odlišuje od povinnosti prijať opatrenia na dosiahnutie všeobecne dobrého stavu vôd, pretože vyžaduje ochranu určitých biotopov v rámci stanovených chránených území. Skutočnosťou, že Komisia nevysvetlila, prečo sú opatrenia celkovo nedostatočné na zabezpečenie dobrého kvantitatívneho stavu podzemnej vody v prírodnej zóne Doñana, preto nie je dotknutá táto špecifická povinnosť.
182. Naopak, v tejto súvislosti stačí, že Komisia už preukázala pravdepodobnosť významného vplyvu na chránené biotopy v chránených územiach podľa smernice o biotopoch. Táto pravdepodobnosť sa týka najmä výskytu prioritného typu biotopu 3170* – mediteránne dočasné tône, v blízkosti Matalascañas.
183. Španielsko na tento argument reaguje odkazom na štúdiu, z ktorej vyplývalo, že odber vody pri Matalascañas nemá vplyv na určitú tôň, konkrétne na Laguna Santa Olalla. Toto zistenie však nevylučuje nepriaznivý vplyv na iné dočasné tône, ktoré sú bližšie k obci alebo závisia od iných prúdení podzemnej vody.
184. Španielsko preto v programe malo stanoviť adekvátne opatrenia na zabránenie zhoršeniu chránených typov biotopov v dôsledku odberu podzemnej vody.
185. Naproti tomu pochybnosti o zhoršení neodôvodňujú úplné opomenutie opatrení. Naopak, prinajmenšom už preskúmanie nepriaznivého vplyvu na chránené typy biotopov, spomínané v súvislosti s porušením zákazu poškodenia podľa smernice o biotopoch,(70) mohlo byť prvým adekvátnym opatrením. Mohlo ukázať, či sú nutné ďalšie opatrenia.
3.      Predbežný záver
186. Španielsko teda porušilo článok 11 v spojení s článkom 4 ods. 1 písm. c) rámcovej smernice o vode, lebo program opatrení plánu vodohospodárskeho manažmentu pre roky 2016 – 2021 nestanovuje žiadne opatrenia na zabránenie nepriaznivému vplyvu na chránené typy biotopov v chránenom území ZEPA/LIC ES0000024 Doñana v dôsledku odberu vody pre potreby Matalascañas.
VI.    O trovách
187. Návrh Komisie týkajúci sa trov konania a neexistencia takéhoto návrhu zo strany Španielska nemá prakticky žiadny význam. Podľa článku 138 ods. 3 rokovacieho poriadku totiž každý účastník konania znáša vlastné trovy konania, ak mali účastníci konania úspech len v časti predmetu konania, ako je to v prejednávanej veci.
VII. Návrh
188. Súdnemu dvoru preto navrhujem, aby rozhodol takto:
1.      Keďže Európska komisia preukázala pravdepodobnosť značného nepriaznivého vplyvu na chránené typy biotopov v chránených územiach ZEPA/LIC ES0000024 Doñana, ZEPA/LIC ES6150009 Doñana Norte y Oeste a ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero y Montes de Moguer v dôsledku odberu podzemnej vody od 19. júla 2006, Španielske kráľovstvo porušilo článok 6 ods. 2 smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.
2.      Španielske kráľovstvo tým, že v rámci odhadu odberu podzemnej vody nezohľadnilo odber pitnej vody a nelegálny odber, porušilo článok 5 ods. 1 v spojení s bodom 2.2 prílohy II smernice 2000/60/ES, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva.
3.      Španielske kráľovstvo tým, že program opatrení v Plan Hidrológico del Guadalquivir 2016 – 2021 (hydrologický plán povodia Guadalquivir 2016 – 2021) nestanovuje žiadne opatrenia na zabránenie nepriaznivému vplyvu na chránené typy biotopov v chránenom území ZEPA/LIC ES0000024 Doñana v dôsledku odberu vody pre potreby Matalascañas, porušilo článok 11 v spojení s článkom 4 ods. 1 písm. c) smernice 2000/60.
4.      Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.
5.      Európska komisia a Španielske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.
1      Jazyk prednesu: nemčina.
2      Smernica 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7), zmenená smernicou Rady 2013/17/EÚ z 13. mája 2013 (Ú. v. EÚ L 158, 2013, s. 193).
3      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. EÚ 2010, L 20, s. 7), zmenená smernicou 2013/17/EÚ Rady z 13. mája 2013, ktorou sa z dôvodu pristúpenia Chorvátskej republiky upravujú určité smernice v oblasti životného prostredia (Ú. v. EÚ L 158, 2013, s. 193).
4      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1), zmenená smernicou Komisie 2014/101/EÚ z 30. októbra 2014 (Ú. v. EÚ L 311, 2014, s. 32).
5      Https://natura2000.eea.europa.eu/Natura2000/SDF.aspx?site=ES0000024&release=10.
6      Https://natura2000.eea.europa.eu/Natura2000/SDF.aspx?site=ES6150009&release=10.
7      Https://natura2000.eea.europa.eu/Natura2000/SDF.aspx?site=ES6150012&release=10.
8      Rozhodnutie Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť [oznámené pod číslom K(2006) 3261] (Ú. v. EÚ L 259, 2006, s. 1).
9      Https://natura2000.eea.europa.eu/Natura2000/SDF.aspx?site=ES0000024&release=10, bod 1.7.
10      Real Decreto 355/2013, de 17 de mayo, por el que se aprueba el Plan Hidrológico de la Demarcación Hidrográfica del Guadalquivir (Boletín Oficial del Estado č. 121 z 21. mája 2013, Sec. I, s. 38229).
11      TABLA T.II.1. – bod 0551.
12      TABLA T.VI.5.
13      Real Decreto 1/2016, de 8 de enero, por el que se aprueba la revisión de los Planes Hidrológicos de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Occidental, Guadalquivir, Ceuta, Melilla, Segura y Júcar, y de la parte española de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Oriental, Miño‑Sil, Duero, Tajo, Guadiana y Ebro (Boletín Oficial del Estado č. 16 z 19. januára 2016, Sec. I, s. 2972).
14      Príloha VII k druhému plánu vodohospodárskeho manažmentu, s. 68 a príloha 3.
15      Príloha VII k druhému plánu vodohospodárskeho manažmentu, s. 60 (La Rocina v tejto tabuľke chýba, ale vyplýva to aj z tabuľky na s. 68 a z prílohy 3).
16      Príloha VII k druhému plánu vodohospodárskeho manažmentu, s. 56.
17      Pozri napríklad body 79 a 83 výzvy k vyjadreniu (príloha A.1 [s. 72 a 73] žaloby), ako aj body 58 a 62 odôvodneného stanoviska (príloha A.3 [s. 187 a 188] žaloby).
18      Rozsudky zo 4. marca 2010, Komisia/Francúzsko (C‑241/08, EU:C:2010:114, bod 30), a z 24. novembra 2011, Komisia/Španielsko (Alto Sil) (C‑404/09, EU:C:2011:768, bod 142).
19      Pozri moje návrhy vo veciach Komisia/Bulharsko (Kaliakra) (C‑141/14, EU:C:2015:528, bod 86) a Komisia/Grécko (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:105, bod 40).
20      Rozsudky zo 7. septembra 2004, Waddenvereniging a Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, bod 59); z 8. novembra 2016, Lesoochranárske zoskupenie VLK (C‑243/15, EU:C:2016:838, bod 42), a z 29. júla 2019, Inter‑Environnement Wallonie a Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, bod 120).
21      Rozsudky zo 7. septembra 2004, Waddenvereniging a Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, bod 43); zo 17. apríla 2018, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C‑441/17, EU:C:2018:255, bod 111); a z 29. júla 2019, Inter‑Environnement Wallonie a Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, bod 134).
22      Rozsudky zo 17. apríla 2018, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C‑441/17, EU:C:2018:255, bod 114), a z 29. júla 2019, Inter‑Environnement Wallonie a Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, bod 120).
23      Rozsudky z 24. novembra 2011, Komisia/Španielsko (Alto Sil) (C‑404/09, EU:C:2011:768, bod 142); zo 14. januára 2016, Komisia/Bulharsko (Kaliakra) (C‑141/14, EU:C:2016:8, bod 58), a z 10. novembra 2016, Komisia/Grécko (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:847, bod 29). Pozri rozsudky zo 14. januára 2016, Grüne Liga Sachsen a i. (C‑399/14, EU:C:2016:10, bod 42), a zo 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment a i. (C‑293/17 a C‑294/17, EU:C:2018:882, bod 85).
24      Pozri moje návrhy vo veci Komisia/Bulharsko (Kaliakra) (C‑141/14, EU:C:2015:528, bod 86) a Komisia/Grécko (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:105, bod 40), ako aj v súvislosti s článkom 6 ods. 4 rozsudky z 24. novembra 2011, Komisia/Španielsko (Alto Sil) (C‑404/09, EU:C:2011:768, bod 156 a 192), a z 10. novembra 2016, Komisia/Grécko (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:847, bod 30).
25      Pozri rozsudky zo 7. septembra 2004, Waddenvereniging a Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, bod 58), a zo 17. apríla 2018, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C‑441/17, EU:C:2018:255, bod 118).
26      Pozri bod 20 vyššie.
27      DÍAZ PANIAGUA, C.: Funcionalidad de los sistemas acuáticos temporales de Doñana en la conservación de flora y fauna, in: Oficina de Coordinación de la Investigación, Estación Biológica de Doñana, Consejo Superior de Investigaciones Científicas, Resultados de la Investigación en el Espacio Natural De Doñana, 2009, s. 42 – 48, (príloha A.14 [s. 528] k žalobe), ako aj MANZANO, M., CUSTODIO, E.: El acuífero de Doñana y su relación con el medio natural, in: GARCÍA NOVO, F., MARÍN, C. (eds.): Doñana, Agua y Biosfera. Confederación hidrográfica del Guadalquivir, Ministerio de Medio Ambiente, Madrid, 2016, s. 133 – 142 (príloha A.21 [s. 932] k žalobe).
28      DÍAZ‑PANIAGUA, C., ARAGONÉS, D.: Permanent and temporary ponds in Doñana National Park (SW Spain) are threatened by desiccation. In: Limnetica, 34 (2), 2015, 407 – 424; BUSTAMANTE J., ARAGONÉS D., AFÁN I.: Effect of Protection Level in the Hydroperiod of Water Bodies on Doñana’s Aeolian Sands. In: Remote Sensing 8, 2016, 867.
29      Príloha A.26 [s. 1259] žaloby.
30      Tragsatec, Seguimiento por teledetección de la superficie inundada de las lagunas de los mantos eólicos de Doñana y de la masa vegetal de su entorno (máj 2016), s. 53, (príloha B.9 [s. 1195 {1247}] odpovede na žalobu).
31      TRICK, T., CUSTODIO, E.: Hydrodynamic characteristics of the western Doñana Region (area of El Abalario), Huelva, Spain. In: Hydrogeology Journal 2004, 12: 321 – 335, CUSTODIO, E., MANZANO, M., MONTES, C.: Perspectiva general del papel y gestión de las aguas subterráneas en el Área de Doñana, Sudoeste de España. In: Boletín Geológico y Minero, 2008, 119(1): 81 – 92 (príloha A.22 [s. 943] k žalobe), a CUSTODIO E., MANZANO M., MONTES C.: Las aguas subterráneas en Doñana: Aspectos ecológicos y sociales. Agencia Andaluza del Agua, Consejería de Medio Ambiente, 2009 (príloha A.23 [s. 956] k žalobe).
32      CUSTODIO, E. a i.: c. d. v poznámke pod čiarou 31, s. 192 [s. 1147].
33      Pozri bod 45 vyššie a moje návrhy, ktoré som predniesla vo veci Komisia/Bulharsko (Kaliakra) (C‑141/14, EU:C:2015:528, bod 134).
34      Pozri rozsudok z 9. júla 2020, Naturschutzbund Deutschland ‑ Landesverband Schleswig‑Holstein (C‑297/19, EU:C:2020:533, bod 48), a návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Sharpston vo veci Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2009:440, bod 59 a nasl., najmä bod 65).
35      Citované v poznámke pod čiarou 27, s. 142 (s. 943 príloh k žalobe).
36      Citované v poznámke pod čiarou 29, s. 1261 príloh k žalobe.
37      Plan de Gestión de la Zona Especial de Conservación Doñana Norte y Oeste (ES6150009) (Boletín Oficial de la Junta de Andalucía, Número 103 – Viernes, 31 de mayo de 2019, s. 85 [s. 219]).
38      Pozri body 42 a 44 vyššie.
39      Rozsudky zo 7. septembra 2004, Waddenvereniging a Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, bod 59); z 8. novembra 2016, Lesoochranárske zoskupenie VLK (C‑243/15, EU:C:2016:838, bod 42), a zo 17. apríla 2018, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C‑441/17, EU:C:2018:255, bod 117).
40      Citované v poznámke pod čiarou 30, s. 7, 13.
41      SOUSA MARTÍN, A., GARCÍA MURILLO, P.: Historia ecológica y evolución de las lagunas peridunales del Parque Nacional de Doñana. Serie Técnica „Naturaleza y Parques Nacionales“, Editada por el Organismo Autónomo Parques Nacionales, Ministerio de Medio Ambiente.
42      Pozri v súvislosti s požiadavkami na takýto výskum rozsudok zo 7. novembra 2018, Holohan a i. (C‑461/17, EU:C:2018:883, body 37 až 40).
43      Pozri rozsudky z 24. novembra 2011, Komisia/Španielsko (Alto Sil) (C‑404/09, EU:C:2011:768, body 156 a 192), a z 10. novembra 2016, Komisia/Grécko (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:847, bod 30), ako aj moje návrhy vo veciach Komisia/Bulharsko (Kaliakra) (C‑141/14, EU:C:2015:528, bod 134) a Komisia/Grécko (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:105, bod 58).
44      Rozsudky z 20. septembra 2007, Komisia/Taliansko (Santa Caterina) (C‑304/05, EU:C:2007:532, bod 83); zo 17. apríla 2018, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C‑441/17, EU:C:2018:255, bod 191), a z 29. júla 2019, Inter‑Environnement Wallonie a Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, bod 150).
45      Memoria z mája 2013, oddiel 1.2.4.1. (s. 3).
46      Instituto Geológico y Minero de España, Evaluación de impactos de las extracciones en el acuífero de Almonte Marismas en la zona del Plan Especial de ordenación de los regadíos de la Corona Forestal de Doñana, (2009) (príloha A.5 k žalobe), a správa španielskej Consejo Superior de Investigaciones Científicas (Najvyššia rada vedeckého výskumu) adresovaná andalúzskemu ombudsmanovi (príloha A.26).
47      Bod 70 dupliky.
48      Rozsudky z 31. marca 1992, Komisia/Taliansko (C‑362/90, EU:C:1992:158, bod 9); z 27. októbra 2005, Komisia/Taliansko (C‑525/03, EU:C:2005:648, bod 13), a z 18. mája 2006, Komisia/Španielsko (vydra) (C‑221/04, EU:C:2006:329, body 22 a 23).
49      Rozsudky zo 16. decembra 1997, Komisia/Taliansko (C‑316/96, EU:C:1997:614, bod 14); zo 6. decembra 2007, Komisia/Nemecko (C‑456/05, EU:C:2007:755), a z 29. júla 2019, Komisia/Rakúsko (Stavební inžinieri, patentoví zástupcovia a veterinárni lekári) (C‑209/18, EU:C:2019:632, bod 48).
50      Rozsudok z 27. marca 2019, Komisia/Nemecko (OTIF) (C‑620/16, EU:C:2019:256, body 43 až 52).
51      Pozri rozsudok z 10. novembra 2016, Komisia/Grécko (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:847, bod 112).
52      Confederación Hidrográfica del Guadalquivir, Informe del estado de la Masa de agua subterránea Almonte‑Marismas – Año hidrológico 2012 – 2013, marec 2014, s. 5 [príloha B.2 vyjadrenia k žalobe (s. 89)].
53      Rozsudok z 28. mája 2020, Land Nordrhein‑Westfalen (C‑535/18, EU:C:2020:391, body 72 a 73).
54      Rozsudky z 11. septembra 2012, Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias a i. (C‑43/10, EU:C:2012:560, body 53 a 56), a zo 4. mája 2016, Komisia/Rakúsko (Rieka Schwarze Sulm) (C‑346/14, EU:C:2016:322, bod 49).
55      O tom pozri body 21 a 22 vyššie.
56      Rozsudky z 1. júla 2015, Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (C‑461/13, EU:C:2015:433, bod 69), a z 28. mája 2020, Land Nordrhein‑Westfalen (C‑535/18, EU:C:2020:391, body 97 a 98, ako aj 110).
57      Rozsudky z 1. júla 2015, Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (C‑461/13, EU:C:2015:433, bod 67), a z 28. mája 2020, Land Nordrhein‑Westfalen (C‑535/18, EU:C:2020:391, bod 101).
58      Pozri bod 22 vyššie.
59      Pozri bod 134 vyššie.
60      Confederación Hidrográfica del Guadalquivir, Informe de estado de los acuíferos del entorno de Doñana ‑ Año hidrológico 2015 – 2016, apríl 2017 [príloha A.15 žaloby (s. 674 prílohy)].
61      Sugerencia: Protección del agua subterránea de Almonte, Marismas y Rocina, en Doñana. Declaración de acuífero sobre explotado y aprobar un programa de actuación que garantice su uso sostenible, queja número 17012981, 10. august 2018 [príloha A.16 žaloby (s. 870 prílohy)].
62      Pozri body 50 až 57 vyššie.
63      Pozri body 59 až 62 vyššie.
64      Pozri body 50 až 57 vyššie.
65      S. 19 prílohy VIII k druhému plánu vodohospodárskeho manažmentu.
66      Rozsudky z 1. júla 2015, Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (C‑461/13, EU:C:2015:433, bod 50); zo 4. mája 2016, Komisia/Rakúsko (Rieka Schwarze Sulm) (C‑346/14, EU:C:2016:322, bod 64), a z 28. mája 2020, Land Nordrhein‑Westfalen (C‑535/18, EU:C:2020:391, bod 75).
67      O tom pozri bod 90 vyššie.
68      MANZANO, M., CUSTODIO, E.: El acuífero de Doñana y su relación con el medio natural. In: GARCÍA NOVO, F., MARÍN, C. (eds.): Doñana, Agua y Biosfera. Confederación hidrográfica del Guadalquivir, Ministerio de Medio Ambiente, Madrid, 2016, s. 133 (137) (príloha A.21 [S. 932] žaloby); správa španielskej Najvyššej rady vedeckého výskumu andalúzskemu ombudsmanovi (príloha A.26 [s. 1259 {1262}] žaloby); Tragsatec, Seguimiento por teledetección de la superficie inundada de las lagunas de los mantos eólicos de Doñana y de la masa vegetal de su entorno (máj 2016), s. 53, <príloha B.9 [s. 1195 (1247)] vyjadrenia k žalobe>.
69      Pozri bod 48 a nasl. vyššie.
70      Pozri body 73 a 74 vyššie.