62007CC0459
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
PAOLO MENGOZZI
prednesené 4. novembra 2008 (
1
)
Vec C-459/07
Veli Elshani
proti
Hauptzollamt Linz
„Colný kódex Spoločenstva — Článok 202 a článok 233 prvý odsek písm. d) — Vznik colného dlhu — Nezákonný vstup tovaru — Zaistenie so zhabaním — Zánik colného dlhu — Okamih, v ktorom musí dôjsť k zaisteniu“
1.
Problematika, o ktorej má Súdny dvor v tejto veci rozhodnúť, je ako taká dosť obmedzená: v podstate ide totiž o poskytnutie výkladu jednej krátkej pasáže uvedenej v Colnom kódexe Spoločenstva, konkrétne o výraz „pri nezákonnom dovoze [vstupe — neoficiálny preklad]“, ktorý sa nachádza v článku 233 prvom odseku písm. d).
2.
Otázka však vo svojej zdanlivej jednoduchosti obsahuje dosť zložité aspekty. Na jednej strane totiž znenie tohto ustanovenia neposkytuje jednoznačné informácie na účely jeho výkladu. Na druhej strane voľba určitého výkladu môže mať podstatné praktické dôsledky, najmä pokiaľ ide o výber cla.
3.
Napokon je významné, že pôvod problému, ktorý vnútroštátny súd predkladá Súdnemu dvoru, vychádza z rozporu judikatúry, ktorý má vplyv na právnu vedu a podľa ktorého sú mnohé vnútroštátne judikáty v rozpore so správnym spôsobom výkladu citovaného článku 233.
4.
Okrem toho rozpor judikatúry, ktorý má na základe podnetu vnútroštátneho súdu vyriešiť Súdny dvor, má cezhraničný charakter, aj keď sa vzťahuje na dva štáty rovnakej jazykovej oblasti: dvomi judikatúrami, ktoré sa v súčasnosti prikláňajú k opačným výkladom, sú totiž na jednej strane rakúsky Verwaltungsgerichtshof a na druhej strane nemecký Bundesfinanzhof. Nedávno dvaja vplyvní predstavitelia týchto súdnych systémov predstavili v dvojdielnej eseji postoj svojich príslušných súdnych orgánov. (
2
)
I — Právny rámec
A — Ustanovenia colného kódexu
5.
Ustanovenia Colného kódexu Spoločenstva (
3
) podstatné pre tento prípad sú tieto:
„Článok 38
1.   Osoba, ktorá tovar prepravila na colné územie Spoločenstva, je povinná ho prepraviť bez zbytočného odkladu a prípadne po ceste určenej colnými orgánmi a v súlade s ich pokynmi:
a)
na colný úrad určený colnými orgánmi alebo na akékoľvek iné miesto určené alebo schválené týmito orgánmi; alebo
…
2.   Každá osoba, ktorá preberá zodpovednosť za prepravu tovaru po tom, ako bol tovar prepravený na colné územie Spoločenstva, hlavne v dôsledku prekládky, je taktiež zodpovedná aj za dodržiavanie povinností uvedených v odseku 1…
Článok 202
1.   Colný dlh pri dovoze [vstupe — neoficiálny preklad] vzniká:
a)
nezákonným dovozom [vstupom — neoficiálny preklad] tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu na colné územie Spoločenstva…
…
Na účely tohto článku nezákonným dovozom [vstupom — neoficiálny preklad] sa rozumie akýkoľvek dovoz [vstup — neoficiálny preklad] tovaru v rozpore s ustanoveniami článkov 38 až 41 a článku 177, druhá zarážka.
2.   Colný dlh vzniká v okamihu nezákonného dovozu [vstupu — neoficiálny preklad] tovaru.
…
Článok 203
1.   Colný dlh pri dovoze [vstupe — neoficiálny preklad] vzniká:
—
nezákonným odňatím tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu, spod colného dohľadu.
2.   Colný dlh vzniká v okamihu, keď je tovar odňatý spod colného dohľadu.
…
Článok 233
Bez toho, aby tým boli dotknuté platné právne predpisy týkajúce sa premlčania colného dlhu a nevybratia tohto dlhu z dôvodu vyhlásenia platobnej neschopnosti dlžníka súdom, colný dlh zaniká:
…
d)
ak je tovar, pri ktorom vznikol colný dlh podľa článku 202, zaistený pri nezákonnom dovoze [vstupe — neoficiálny preklad] a súčasne alebo následne zhabaný.
V prípade zaistenia a zhabania pre účely trestného práva sa považuje colný dlh za nezaniknutý, ak sú podľa trestného práva členského štátu colné platby základom pre určenie trestu alebo ak je existencia colného dlhu podkladom na začatie trestného konania.“
B — Ustanovenia vykonávacieho nariadenia
6.
Je tu tiež potrebné pripomenúť dve ustanovenia nariadenia, ktorým sa vykonáva colný kódex: (
4
)
„Článok 867
Zabavenie tovaru podľa článku 233 c) a d) kódexu nemá vplyv na colný štatút príslušného tovaru.
Článok 867a
1.   Tovar, ktorý nie je tovarom Spoločenstva, ktorý bol prenechaný v prospech štátu alebo zaistený alebo prepadnutý alebo zhabaný, sa považuje za tovar prepustený do režimu colné uskladňovanie.
2.   Colné orgány môžu predať tovar uvedený v odseku 1 len pod podmienkou, že kupujúci bezodkladne vykoná formality na pridelenie colne schváleného určenia tomuto tovaru.
Ak sa predaj uskutoční za cenu vrátane dovozných ciel, predaj sa považuje za rovnocenný s prepustením do režimu voľný obeh, pričom colné orgány samy vypočítajú clá a zaznamenajú ich do účtovníctva.
V týchto prípadoch sa predaj vykoná podľa postupov platných v členských štátoch.
3.   Ak sa administratíva rozhodne nakladať s tovarom uvedeným v odseku 1 inak ako ho predať, okamžite vykoná formality na pridelenie jedného z colne schválených určení ustanovených v článku 4 ods. 15 písm. a), b), c) a d) kódexu.“
II — Skutkový stav, konanie vo veci samej a prejudiciálne otázky
7.
Dňa 21. mája 2001 na základe odpočúvania telefonických hovorov zadržala rakúska polícia v blízkosti mesta Wels turistický autobus pochádzajúci z Kosova, v ktorom bolo nájdených 150 kartónov pašovaných cigariet, tie boli zaistené a následne zhabané a zničené.
8.
Dotknutý autobus vstúpil na colné územie Spoločenstva v Taliansku, v prístave Brindisi, presne neurčeného dňa medzi 19. a 21. májom 2001. Cieľom vozidla bolo mesto Eferding, kam autobus ešte v okamihu zásahu polície neprišiel.
9.
Rakúske colné orgány potom za dotknuté cigarety vymerali clo a žiadali jeho zaplatenie. Výška cla bola určená na 961,46 eura.
10.
Po viacerých odvolaniach proti rakúskym správnym orgánom (ktoré sa v podstate sústredili na problémy týkajúce sa zistenia presných skutkových okolností veci a osobitnej zodpovednosti zapojených osôb) bola otázka predložená vnútroštátnemu súdu. Tento súd s prihliadnutím na hlavnú úlohu článku 233 colného kódexu na účely rozhodnutia prerušil konanie a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Podmienky uplatnenia zániku colného dlhu uvedené v článku 233 prvom odseku písm. d) [colného kódexu] sa neviažu na okamih vzniku colného dlhu, ale na dobu po vzniku colného dlhu, pretože jeho predpokladom je colný dlh, ktorý ‚vznikol‘ podľa článku 202 colného kódexu. Treba slovné spojenie ‚pri nezákonnom dovoze [vstupe — neoficiálny preklad]‘ v zmysle článku 233 prvého odseku písm. d) colného kódexu vykladať tak, že
—
vstup tovaru na colné územie Spoločenstva, pri ktorom vznikol colný dlh podľa článku 202 colného kódexu, sa končí už jeho vstupom na pohraničnú colnicu alebo na iné miesto určené colnými orgánmi, najneskôr však v okamihu opustenia colných priestorov pohraničnej colnice alebo iného miesta určeného colnými orgánmi, pretože tovar sa tým dostal dovnútra colného územia, takže zaistenie a zhabanie tovaru po tomto okamihu už nevedie k zániku colného dlhu,
alebo vykladať tak, že
—
vstup tovaru na colné územie Spoločenstva, pri ktorom vznikol colný dlh podľa článku 202 colného kódexu trvá v zmysle hospodárskeho prístupu tak dlho, dokedy ešte trvá jeho preprava ako jednotný proces nadväzujúci na vstup tovaru na colné územie, a teda tovar na colnom území ešte neprišiel na prvé miesto určenia a jeho pohyb sa nezastavil, takže zaistenie a zhabanie tovaru až do tohto okamihu vedie k zániku colného dlhu?
2.
V prípade nezákonného konania v zmysle článku 202 colného kódexu, ktoré je odhalené pri dovoze tovaru, colný dlh povinne zaniká. Zaistenie tovaru bezprostredne pri vyňatí spod colného dohľadu ako nezákonnom konaní v zmysle článku 203 colného kódexu nevedie naproti tomu k okamžitému zániku colného dlhu. Treba článok 233 prvý odsek písm. d) colného kódexu vykladať tak, že tento zánik colného dlhu výslovne obmedzený na prípady vzniku colného dlhu podľa článku 202 colného kódexu napriek tomu spĺňa zásadu rovnosti zaobchádzania s nezákonným konaním?“
III — O prejudiciálnych otázkach
A — Prvá otázka
11.
Prvá z dvoch prejudiciálnych otázok, ktoré položil vnútroštátny súd, je nepochybne dôležitejšia a chúlostivejšia. Vnútroštátny súd ňou najmä navrhuje, aby Súdny dvor rozhodol o výklade pojmu „pri nezákonnom vstupe“, ktorý je uvedený v článku 233 colného kódexu. Konkrétne Unabhängiger Finanzsenat navrhuje istý druh otázky s viacerými odpoveďami, pričom uvádza dva možné alternatívne výklady. V skutočnosti, ako bude uvedené ďalej, by sa práve citovaný pojem mohol vykladať aj iným spôsobom.
12.
V každom prípade na úplné pochopenie problematiky, ktorú vzniesol vnútroštátny súd, je predovšetkým potrebné stručne uviesť dva postoje judikatúry, na ktoré sa odvoláva uznesenie o návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
1. „Široký“ výklad
13.
Podľa menej prísneho výkladu znenia článku 233 colného kódexu, ktorý okrem iného podporuje najmä rakúsky Verwaltungsgerichtshof, zánik colného dlhu pre pašovaný tovar, ktorý vstúpil do Spoločenstva, vzniká vo všetkých prípadoch, v ktorých bol tovar zaistený skôr, ako dosiahol svoje prvé miesto určenia vnútri colného územia Spoločenstva.
14.
V skúmanej veci mala teda skutočnosť, že zaistenie cigariet nastalo skôr, než autobus, v ktorom boli skryté cigarety, dosiahol svoj cieľ (mesto Eferding), za následok zánik colného dlhu.
15.
Tento postoj v rámci tohto konania zastáva najmä rakúska vláda.
16.
Rakúska vláda predovšetkým zdôrazňuje, že pojem vstup uvedený v článku 233 colného kódexu nie je v súlade s pojmom „dovoz“, ktorý sa uvádza v iných ustanoveniach tohto colného kódexu. Spravidla je totiž dovoz [vstup] okamžitý úkon, ktorý sa preto dovŕši samotným úkonom prekročenia hranice. Rakúska vláda však pripomína, že článok 202 colného kódexu definuje „nezákonný vstup“ ako „akýkoľvek dovoz tovaru v rozpore s ustanoveniami článkov 38 až 41 a článku 177, druhá zarážka“. Podľa tejto vlády by sa podobný pojem nedal vysvetliť použitím bežného pojmu vstup. Keby sa totiž pod „vstupom“ rozumel okamžitý úkon prekročenia hranice, nemalo by zmysel odvolávať sa na články 38 až 41 a 177 colného kódexu, ktoré odkazujú na úkony nasledujúce po prekročení hranice.
17.
V dôsledku toho podľa rakúskej vlády pojem „vstup“ uvedený v článkoch 202 a 233 colného kódexu predstavuje samostatný pojem, ktorý zahŕňa dlhší časový úsek než jednoduché okamžité prekročenie hranice. (
5
)
18.
Napokon, keby sa tu použil reštriktívnejší výklad, podľa tejto vlády by to znamenalo úplne nerozumne obmedziť počet prípadov, v ktorých by sa právny predpis mohol konkrétne uplatniť. (
6
)
19.
Fínska vláda navrhuje ešte menej reštriktívny výklad: podľa jej názoru totiž zánik colného dlhu uvedený v článku 233 by mal nastať vo všetkých prípadoch, v ktorých je možné preukázať, že tovar nezákonne dovezený na colné územie nebol uvedený do hospodárskeho obehu. Preto pod podmienkou, že tento tovar ešte nebol „prepustený do režimu voľný obeh“, povinnosť zaplatiť clo zanikne aj v prípade, keď k zaisteniu dôjde neskôr než v okamihu, keď dovar dosiahol svoje prvé miesto určenia vnútri colného územia Spoločenstva. (
7
)
20.
To by bolo v súlade s cieľom ustanovenia uvedeného v článku 233 colného kódexu, keďže včasné zaistenie tovaru by zabránilo akejkoľvek škode štátu. Na druhej strane v zmysle článku 867a nariadenia, ktorým sa vykonáva colný kódex, by prípadný následný predaj zhabaného tovaru znamenal platbu cla, a preto by sa clo aj tak vybralo.
21.
Okrem toho podľa fínskej vlády je reštriktívny výklad v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania, keďže by sa v prípadoch, ktoré by boli v konkrétnych okolnostiach veľmi podobné, radikálne rozdielne zaobchádzalo s tým, kto nezákonne dovezie tovar, ktorý sa mu zaistí pri prekročení hranice, a s tým, komu by bol tento tovar zaistený (aj keď len o niečo) neskôr. (
8
)
2. Reštriktívny výklad
22.
Podľa reštriktívneho výkladu článku 233 colného kódexu, podľa ktorého, ako je uvedené vyššie, nedávno postupoval nemecký Bundesfinanzhof, sa zánik colného dlhu po zaistení a následnom zhabaní pašovaného tovaru obmedzuje na prípady, v ktorých k zaisteniu dôjde v presnom okamihu prekročenia hranice alebo pohraničnej colnice. A to preto, lebo výraz „pri nezákonnom vstupe“ naznačuje len presný okamih, v ktorom tovar vstupuje na colné územie Spoločenstva.
23.
V prípade, ktorý je predložený vnútroštátnemu súdu v konaní vo veci samej, skutočnosť, že zaistenie pašovaných cigariet nastalo v okamihu, ktorý nasledoval po prekročení hranice (ku ktorému, ako treba pripomenúť, došlo v prístave Brindisi v Taliansku), by vylúčil možnosť uplatniť tento dôvod oslobodenia. V dôsledku toho by napriek zaisteniu a zhabaniu pašovaného tovaru boli subjekty zodpovedné za nezákonný vstup cigariet povinné zaplatiť aj príslušné clo.
24.
Tento postoj v rámci tohto konania zastávajú najmä dánska vláda a Komisia.
25.
Dánska vláda sa prikláňa k reštriktívnemu výkladu článku 233 jednak zo systematických dôvodov, keďže v iných častiach colného kódexu označuje pojem „vstup“ okamžitý, a nie predĺžený úkon, (
9
) jednak z dôvodov právnej istoty, keďže pojmy ako „uvedenie do hospodárskeho obehu“ alebo „miesto určenia“ by boli príliš vágne. (
10
)
26.
Táto vláda sa okrem toho domnieva, že reštriktívny výklad, ktorý predstavuje v skutočnosti ďalší postih na ťarchu osoby, ktorá pašuje tovar na colné územie Spoločenstva, prispieva k predchádzaniu podvodom. (
11
)
27.
Komisia sa domnieva, že reštriktívny výklad je možné podporiť v prvom rade na základe doslovného výkladu článku 233 a porovnania medzi jeho rôznymi jazykovými zneniami. (
12
) Rovnaký výklad tiež posilňuje systematické chápanie, keďže pojem „vstup“ je jediný v celom colnom kódexe. Okrem toho, keďže ide o výnimku, mal by sa zánik colného dlhu upravený v článku 233 vykladať reštriktívne. (
13
)
3. Alternatívne stanovisko: postoj poľskej vlády
28.
Poľská vláda naopak navrhuje, aby Súdny dvor pristúpil k inému výkladu, podľa ktorého by nebola odpoveď na otázky položené vnútroštátnym súdom potrebná. Táto vláda totiž poukazuje na článok 867a vykonávacieho nariadenia, ktorý ustanovuje, že tovar, ktorý nie je tovarom Spoločenstva, ktorý bol zaistený alebo zhabaný, sa považuje za tovar prepustený do režimu colné uskladňovanie. Toto ustanovenie je lex specialis oproti predpisom, ktoré upravujú vznik a zánik colného dlhu: podľa poľskej vlády v prípadoch, v ktorých je možné uplatniť citovaný článok 867a, by colný dlh ani nevznikol, a teda by nebolo potrebné pýtať sa na podmienky jeho zániku v zmysle článku 233 colného kódexu. (
14
)
29.
Tá istá vláda tiež uvádza, že ak by platilo, že na zhabaný tovar sa vzťahuje clo, v prípade jeho následného predaja orgánmi verejnej správy by nastala situácia dvojitého platenia cla. (
15
)
4. Posúdenie
30.
Ako som už uviedol vyššie, otázka, na ktorú má Súdny dvor odpovedať, nie je najjednoduchšia. Znenie ustanovenia, ktoré sa má vyložiť, neposkytuje rozhodujúce informácie a všetky stanoviská účastníkov konania obsahujú veľmi zaujímavé prvky, ktoré si zaslúžia, aby sa zobrali čo najviac do úvahy.
31.
Odpoveď, ktorú chcem navrhnúť Súdnemu dvoru, je tá, ktorú podporuje rakúska vláda. Ďalej uvediem dôvody, ktoré ma vedú k tomu, aby som ju uprednostnil pred ostatnými možnými výkladmi, hoci aj tak, že uvediem niektoré jej problematické aspekty.
a) Rôzne jazykové verzie
32.
Komisia sa domnieva, že analýza rôznych jazykových verzií podporuje reštriktívny výklad článku 233, ktorý táto inštitúcia uprednostňuje. Má to vyplývať najmä z talianskeho a zo španielskeho znenia colného kódexu. Podľa toho, čo tvrdí Komisia, ostatné jazykové verzie, hoci menej zjavne, aj tak potvrdzujú reštriktívny výklad.
33.
Zdá sa mi však, že na rozdiel od tvrdenia Komisie analýza jazykových verzií (
16
) colného kódexu neumožňuje vyvodzovať rozhodujúce informácie o správnom výklade článku 233. Talianska verzia („all’atto dell’introduzione irregolare“) a španielska verzia („en el momento de la introducción irregular“) sú totiž zlučiteľné aj s myšlienkou „okamžitého“ vstupu tovaru, aj s jej predĺženou verziou. Keďže je totiž použitie pojmov „atto“ a „momento“ pôsobivé, je potrebné pripomenúť, že tieto pojmy sú iba súčasťou vety („all’atto di“ a „en el momento de“) a vôbec nevymedzujú ani nekvalifikujú vstup tovaru na colné územie. Z tohto hľadiska sa tieto dve citované verzie zdajú byť rovnocenné s ostatnými. (
17
) Na druhej strane, aj keby sme chceli povedať, že talianska a španielska verzia naznačujú sklon k udalosti, ktorá nastáva zároveň s prekročením hranice, ostáva skutočnosťou, že v ostatných jazykových verziách tento odtieň nie je prítomný.
34.
Na záver sa teda domnievam, že analýza rôznych jazykových verzií neobsahuje rozhodujúce prvky na účely výkladu.
b) O stanovisku poľskej vlády
35.
Pôvodné stanovisko poľskej vlády sa mi napriek tomu, že je zaujímavé, nezdá prijateľné. Domnievať sa totiž, že v prípadoch, keď je uplatniteľný článok 867a vykonávacieho nariadenia, colný dlh v zmysle článku 202 colného kódexu ani nevzniká, ako aj to, že by nebolo potrebné vykladať článok 233 prvý odsek písm. d) tohto kódexu, totiž znamená nakoniec priznať vykonávaciemu ustanoveniu (citovanému článku 867a) taký účinok, že bráni možnosti uplatňovať „hlavný“ právny predpis. Článok 233 prvý odsek písm. d), ktorého jediným predpokladom je vzniknutý colný dlh v zmysle článku 202, by totiž takto ostal bez predmetu, a teda neuplatniteľný.
36.
Okrem toho najmä samotný článok 233 prvý odsek písm. d) hovorí výslovne o colnom dlhu, ktorý „vznikol… podľa článku 202“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát). Inými slovami, je nepochybné, že colný dlh musí vzniknúť a potom zaniknúť.
37.
Treba však pripomenúť, že poľská vláda vo svojich pripomienkach správne zdôrazňuje nebezpečenstvo dvojitého uplatňovania cla na ten istý tovar a potrebu vyhnúť sa takejto situácii. K tomuto osobitnému problému sa vrátim neskôr. (
18
)
c) Okolnosti, ktoré nasvedčujú v prospech rozširujúceho výkladu
i) Pojem „nezákonný vstup“
38.
„Nezákonný vstup“ je na účely, ktoré sú teraz podstatné, vymedzený v článku 202 colného kódexu, ktorý ho definuje ako „akýkoľvek dovoz tovaru v rozpore s ustanoveniami článkov 38 až 41 a článku 177, druhá zarážka“. Zdá sa mi však, že v pripomienkach, ktoré predložili účastníci konania písomne a na pojednávaní, sa obišiel bod, ktorý je podľa môjho názoru rozhodujúci.
39.
Je totiž jasné a nepopiera to ani Komisia, že vstup tovaru na colné územie Spoločenstva nie je „nezákonný“ dovtedy, kým osoba, ktorá dováža tento tovar, jednoznačne nepreukázala svoju vôľu neoznámiť príslušným colným orgánom vstup tovaru. To sa stane v prípade vstupu na kontrolovanom mieste hranice v okamihu, keď dotknutý subjekt opustí colnicu bez toho, aby deklaroval tovar, ktorý má so sebou. V prípade vstupu tovaru cez takzvanú zelenú hranicu, a teda úsek hranice, nad ktorou nie je dohľad, je okamihom, v ktorom nastane nezákonnosť, okamih, v ktorom sa prejavil úmysel nepriviezť tovar na colnicu. (
19
)
40.
„Nezákonný vstup“ teda existuje len potom, keď tento subjekt opustil hranicu alebo akokoľvek jednoznačne prejavil svoj úmysel neoznámiť tovar colným orgánom.
41.
Ako bolo uvedené, podľa reštriktívneho výkladu nastane zánik iba v prípade, keď k zaisteniu dôjde predtým, než ten, kto prepravuje tovar, opustí hranicu alebo preukáže svoj úmysel nedostaviť sa na príslušnú colnicu. Postupovať podľa tohto výkladu by však znamenalo domnievať sa, že zánik podľa článku 233 prvého odseku písm. d) colného kódexu sa na rozdiel od doslovného znenia ustanovenia týka „vstupu“, ktorý ešte nie je „nezákonný“.
42.
To by podľa môjho názoru znamenalo jasné skreslenie znenia právneho predpisu. O to viac, že v zmysle článku 202 ods. 2 colného kódexu „colný dlh vzniká v okamihu nezákonného dovozu tovaru“: takže pri dôkladnom pohľade by sa reštriktívny výklad skončil tak, že by mal zaniknúť colný dlh, ktorý ešte nevznikol.
43.
Alternatívne by okrem toho reštriktívny výklad mohol viesť k domnienke, že dotknutý zánik nikdy nenastane z dôvodu neexistencie výslovne uvedenej podmienky (to znamená „nezákonn[ého] vstupu“).
44.
V dôsledku toho si reštriktívny výklad nakoniec sám logicky protirečí, čo podľa mňa dokazuje jeho vlastnú slabosť.
ii) Potrebný účinok
45.
Hoci rakúska vláda výslovne nepoužíva tento výraz, uvádza, že reštriktívny výklad ustanovenia uvedeného v článku 233 prvom odseku písm. d) colného kódexu by mohol odňať tomuto ustanoveniu potrebný účinok. Pokiaľ ide o obmedzenie prípadov zániku colného dlhu na tie, pri ktorých zaistenie pašovaného tovaru nastane v okamihu prekročenia hranice, znamenalo by to spôsobiť, že toto ustanovenie by bolo takmer neuplatniteľné (alebo v každom prípade uplatniteľné vo veľmi malom počte prípadov): prakticky by totiž zaistenie pašovaného tovaru bežne nenastalo v okamihu prekročenia hranice, ale v nasledujúcom okamihu. (
20
)
46.
Zdá sa mi, že toto tvrdenie, ktoré ako také nie je rozhodujúce, si zaslúži pozornosť. Je dobre známe, že pri výklade práva Spoločenstva má zásada potrebného účinku rozhodujúcu úlohu: na základe nej sa musí vždy uprednostniť výklad, ktorý umožňuje aktu Spoločenstva dosiahnuť svoje ciele. (
21
) Z tohto hľadiska sa zdá nepochybné, že „široký“ výklad sa zdá byť vhodnejší na to, aby zabezpečil uplatňovanie tohto právneho predpisu.
iii) Proporcionalita
47.
Je známe, že Súdny dvor systematicky uznal medzi základnými zásadami existenciu zásady proporcionality. Táto zásada bola použitá na rozhodnutie o protiprávnosti sankcií, ktoré sa považovali za príliš prísne (a teda „neprimerané“) voči správaniu, ktoré postihovali. (
22
) Okrem toho na základe tejto zásady bolo potvrdené, že vo všeobecnosti, pokiaľ je k dispozícii viac sankcií, ktoré môžu byť uložené v osobitnom prípade, sa treba prikloniť k najmenej obmedzujúcemu opatreniu spomedzi tých, ktoré umožňujú dosiahnutie sledovaného cieľa. (
23
)
48.
Rozšírením úvahy na základe zásady proporcionality aj na výklad aktov Spoločenstva by bolo možné opýtať sa, či v prípade, keď sú možné dva výklady jedného právneho predpisu, ktorý subjektu spôsobuje negatívne účinky, nie je osoba, ktorá vykladá právo, povinná zvoliť si ten výklad, ktorý ukladá menej zaťažujúce povinnosti. V zásade sa mi to zdá byť rozumné a viedlo by to v tomto prípade k uprednostneniu „širokého“ výkladu.
49.
To však pod podmienkou, že oba možné výklady sú spôsobilé dosiahnuť cieľ, ktorý právny predpis, ktorý sa má vyložiť, stanovuje. A práve účel právneho predpisu, ktorý sa má vyložiť, bude v tomto prípade predmetom niektorých úvah.
iv) Dôvod právneho predpisu
50.
Aký je cieľ, ktorý si právny predpis, ktorý sa má vyložiť, v tomto prípade článok 233 prvý pododsek písm. d) colného kódexu, stanovuje dosiahnuť? Otázka je zjavne podstatná na účely výkladu.
51.
Zdá sa mi ťažké poprieť, že cieľom zániku colného dlhu ustanoveným v článku 233 prvom odseku písm. d) colného kódexu je vyhnúť sa uloženiu cla v prípade, keď tovar, hoci dovezený nezákonne na colné územie Spoločenstva, nebol uvedený na trh, a preto nepredstavoval konkurenčnú „hrozbu“ pre tovar Spoločenstva. (
24
)
52.
Je zrejmé, že prísny teleologický výklad právneho predpisu, vypracovaný na základe vyššie uvedených úvah, by mohol viesť k tvrdeniu, že zánik colného dlhu nastane vo všetkých prípadoch, v ktorých je pašovaný tovar zaistený predtým, než je uvedený na trh, bez ohľadu na miesto a okamih, v ktorom sa to stalo. V tomto zmysle sa napokon, ako som pripomenul vyššie, vyjadrila fínska vláda.
53.
Domnievam sa však, že takémuto osobitne „širokému“ výkladu článku 233 colného kódexu nemožno vyhovieť z jednoduchého dôvodu, že veľmi zjavne skresľuje znenie tohto ustanovenia.
54.
Keby sa totiž použil tento výklad, colný dlh týkajúci sa pašovaného tovaru by musel zaniknúť aj v prípade, keď je napríklad pašovaný tovar zaistený niekoľko mesiacov po jeho nezákonnom vstupe, po tom, ako bol ukrytý na „bezpečnom“ mieste, čakajúc na to, aby bol uvedený na trh. Je jasné, že podobný prípad nie je vôbec v súlade s ustanovením, ktoré je predmetom tejto diskusie, podľa ktorého colný dlh zanikne pre tovar, ktorý je zaistený „pri nezákonnom vstupe“. Inými slovami, podľa mňa je jasné, že právny predpis vyžaduje určitú časovú kontinuitu medzi okamihom, keď pašovaný tovar prekročil hranicu, a jeho zaistením.
55.
Hoci osobitne „veľkodušnému“ výkladu tohto právneho predpisu, ktorý som hypoteticky uviedol v bode 52, nie je možné vyhovieť, ostáva skutočnosťou, že dôvod ustanovenia, hoci neumožňuje úplne zmeniť jeho doslovný význam, ukladá povinnosť priznať mu rozsah pôsobnosti, ktorý sa čo najviac hodí na účely tohto právneho predpisu. V tomto prípade teda prihliadanie na ciele uvedeného právneho predpisu nasvedčuje v prospech výkladu, ktorý pri zachovaní doslovného znenia, v medziach, v akých nedošlo k uvedeniu pašovaných výrobkov na trh, rozširuje vejár situácií, v akých colný dlh zaniká.
56.
Je pravda, že reštriktívnejší výklad článku 233 prvého odseku písm. d) colného kódexu by viedol, ako uviedli najmä dánska vláda (vo svojich písomných pripomienkach) a Komisia (na pojednávaní), k vyššiemu zdôrazneniu sankčného/odrádzajúceho prvku právneho predpisu. V tejto súvislosti však pripomínam nasledujúcu skutočnosť.
57.
Ako bolo uvedené, dôvod zániku colného dlhu pre zaistený pašovaný tovar vyplýva zo skutočnosti, že tento tovar už nemôže predstavovať konkurenčnú hrozbu pre tovar Spoločenstva. Pokiaľ sa tieto výrobky úspešne uvedú do obehu, príslušné clá sa budú musieť zaplatiť v zmysle článku 867a vykonávacieho nariadenia.
58.
Úvahy Komisie a dánskej vlády, podľa ktorých sa uplatňovanie článku 233 colného kódexu so „sankčným“ duchom odôvodňuje skutočnosťou, že keď pašovaný tovar prekročil hranicu, je väčšia pravdepodobnosť, že bude uvedený do hospodárskeho obehu, a teda predstavovať škodu pre výrobky a pre štáty Spoločenstva, nemá pevný obsah a vychádza z logického omylu.
59.
Pokiaľ je totiž na jednej strane pašovaný tovar zaistený, nebezpečenstvo škody už neexistuje: pašované výrobky nebudú nekalo súťažiť s výrobkami Spoločenstva, a ak by boli uvedené do hospodárskeho obehu, bude to po zaplatení ciel. Na druhej strane, ak tieto výrobky uniknú zaisteniu, aj tak budú uvedené na trh a žiadne clo nebude zaplatené, bez ohľadu na viac či menej reštriktívny výklad článku 233.
60.
Nedá sa ani povedať, že sankčný účinok v skutočnosti pôsobí ako odrádzajúci prvok vo vzťahu k možným pašerákom. Najmä ak chcel normotvorca stanoviť platenie cla za pašovaný a zaistený tovar ako sankciu, v článku 233 colného kódexu nepredvídal prípad, v ktorom sa aj pašerákom priznáva zánik cla. Keby normotvorca Spoločenstva chcel dať tomuto právnemu predpisu skutočnú odrádzajúcu moc, neupravil by nijaký prípad zániku, tým by naopak odsúdil pašeráka vždy a akokoľvek zaplatiť clá zo zaisteného tovaru. Keby sa naopak postupovalo podľa reštriktívneho výkladu, táto „sankcia“ by postihla len pašeráka odhaleného v relatívne neskorej fáze jeho protiprávnej činnosti, pričom pašerák odhalený v počiatočnej fáze by bol od zaplatenia cla oslobodený.
61.
Domnievam sa však, že skutočné sankčné aspekty spojené s činnosťami pašovania sú predmetom trestnoprávnych predpisov a/alebo správnych predpisov, ktoré postihujú toto správanie. Podobné úvahy sa však musia považovať za cudzie úvahe o ukladaní cla, ktoré jediné je predmetom tohto konania.
62.
Potvrdzuje to posledný odsek článku 233 colného kódexu, ktorý práve na účely ochrany možnosti uloženia trestných sankcií aj v prípade zániku colného dlhu spresňuje, že na účely trestného práva sa v prípade zaistenia alebo zhabania pašovaného tovaru považuje colný dlh za nezaniknutý.
63.
Práve uvedený výklad napokon výslovne potvrdzuje rozsudok Súdneho dvora, ktorý si, hoci formálne odkazuje na právny rámec predchádzajúci nadobudnutiu účinnosti platného colného kódexu, podľa mňa zachoval svoju platnosť: v tomto rozsudku Súdny dvor najmä potvrdil, že „dôvody zániku sa musia zakladať na konštatovaní, že tovar v skutočnosti nedosiahol hospodárske určenie, čo odôvodňuje uplatnenie dovozného cla“. (
25
)
v) Historický vývoj právnej úpravy a jej výkladu
64.
Právna úprava zániku colného dlhu po zaistení a zhabaní pašovaného tovaru, uvedená v článku 233 prvom odseku písm. d) colného kódexu, je sprísnením režimu ustanoveného v tejto súvislosti v nariadení č. 2144/87 (
26
) do nadobudnutia účinnosti tohto colného kódexu. Toto nariadenie totiž ustanovovalo v článku 8 ods. 1 písm. b) zánik colného dlhu vo všetkých prípadoch zhabania tovaru.
65.
Nariadenie č. 450/2008, (
27
) obsahujúce nový colný kódex, ktorý onedlho nadobudne účinnosť, vo svojom článku 86 znova navrhuje „mäkkú“ líniu, ktorá bola uvedená už v nariadení č. 2144/87, pričom osobitne uvádza, že colný dlh zaniká, „ak je tovar, ktorý podlieha dovoznému clu alebo vývoznému clu, zhabaný“ [odsek 1 písm. d)], „ak je tovar, ktorý podlieha dovoznému alebo vývoznému clu, zaistený a zároveň alebo následne zhabaný“ [písmeno e)], ako aj „ak je tovar, ktorý podlieha dovoznému a vývoznému clu, zničený pod colným dohľadom alebo prenechaný v prospech štátu“ [písmeno f)]. Aj v novom colnom kódexe je teda okamih, v ktorom nastane zaistenie a/alebo zhabanie, irelevantný na účely zániku colného dlhu.
66.
Keďže v súčasnosti platný colný kódex je, pokiaľ ide o zánik colného dlhu pre pašovaný tovar, veľmi prísnym právnym predpisom, ktorý je z chronologického hľadiska vložený medzi dve oveľa menej prísne právne úpravy, zdá sa mi, že vykladať článok 233 prvý odsek písm. d) colného kódexu veľmi reštriktívne by veľmi pravdepodobne viedlo k skresleniu vnútornej logiky právneho poriadku Spoločenstva a predpokladanej vôle normotvorcu. (
28
)
vi) Problém zaistenia na „zelenej hranici“
67.
Reštriktívny výklad článku 233 je osobitne problematický vtedy, keď pašovaný tovar vstúpi do Spoločenstva cez „zelenú hranicu“. V takom prípade totiž môžu nastať dva spôsoby výkladu.
68.
Podľa prvého výkladu, ktorý posúdila sama Komisia v bode 26 svojich písomných pripomienok, v prípade pašovania cez hranicu, nad ktorou nie je dohľad, dochádza k nezákonnému vstupu už fyzickým prekročením hraničnej čiary. Je jasné, že na základe toho zánik colného dlhu podľa článku 233 prvého odseku písm. d) colného kódexu nenastane vlastne nikdy, pretože je takmer nemožné, aby k zaisteniu tovaru došlo presne na hraničnej čiare. Čiara je pojmovo geometrický útvar, ktorý nemá žiadnu hrúbku.
69.
Podľa iného výkladu, ktorý naopak zastávala Komisia na pojednávaní, v prípade vstupu tovaru cez „zelenú hranicu“ nastane nezákonný vstup v zmysle článku 233 v okamihu, keď sa osoba, ktorá prepravuje tovar, rozhodne postupovať inak, než postupom, ktorým sa má ísť, aby sa dospelo k najbližšej colnici, čím preukáže svoj úmysel pašovať príslušný tovar. (
29
)
70.
Pripomínam, že tento druhý „variant“ reštriktívneho výkladu je určite presvedčivejší než prvý: aspoň totiž nespôsobuje, že článok 233 prvý odsek písm. d) je virtuálne neuplatniteľný. Ponecháva však niektoré problémy, keďže je jasné, že v konkrétnom prípade nie je vždy ľahké určiť smer, pre ktorý sa rozhodol dovozca po prekročení hranice, a to najmä v lesných oblastiach alebo oblastiach s ťažkým prístupom, akými sú oblasti, v ktorých typicky prebieha čiara „zelenej hranice“.
71.
Aj z tohto hľadiska sa preto domnievam, že nereštriktívny výklad je potrebné uprednostniť.
d) Medze navrhnutého výkladu
72.
Hoci sa mi zdá, že výklad, ktorý navrhujem, je nepochybne ten, ktorý treba uprednostniť, ostáva skutočnosťou, že aj tak vyvoláva určité problémy.
73.
V prvom rade, ako už bolo uvedené, na to, aby sa dal článok 233 prvý odsek písm. d) colného kódexu vykladať nereštriktívne, je potrebné prijať, že pojem „vstup“ uvedený v článku 233 je iný, než pojem „dovoz“, ktorý sa nachádza v iných častiach colného kódexu. Je jasné, že v ideálnom prípade by bolo lepšie vyhnúť sa takejto odlišnosti vo významoch. Na druhej strane sa domnievam, že som preukázal, že priznať pojmu „vstup“ v článku 233 význam „okamžitý“ alebo časovo obmedzený, ktorý má nepochybne v iných častiach colného kódexu, by znamenalo vytvoriť viac nevýhod než tých, ktoré vyrieši.
74.
V druhom rade nereštriktívny výklad vyvoláva neistotu spojenú s prvým miestom určenia pašovaného tovaru. Je zrejmé, že „prvé miesto určenia“ je dosť neurčitý pojem, ktorý nie je možné ďalej vymedziť a vyžaduje si špecifikáciu posúdením z prípadu na prípad, ako to uznala sama rakúska vláda na pojednávaní. Okrem toho je tiež možné, že konkrétne môžu nastať prípady zaistenia tovaru, pri ktorých vôbec nie je jasné, či tento tovar už dosiahol svoje prvé miesto určenia vnútri colného územia Spoločenstva. V takých prípadoch by bolo potrebné pristúpiť k dôkladnejšiemu zisťovaniu: na druhej strane takéto vyšetrovanie je úplne bežné napríklad v rámci trestného práva a treba pripomenúť, že činnosť pašovania ako trestne postihnuteľná spravidla vyvoláva aj potrebu, aby miestne orgány vykonali zisťovanie na trestnoprávne účely. Respektíve by v prípade zaistenia tovaru „v pohybe“ mohla nastať domnienka, podľa ktorej ak nie je preukázaný opak, predpokladá sa, že prvé miesto určenia sa ešte nedosiahlo.
75.
Napokon sa nedá obísť ani skutočnosť, že reštriktívny výklad obsahuje rovnako vágne prvky. To platí najmä v prípade zaistenia pašovaného tovaru pri „zelenej hranici“, ako bolo uvedené vyššie. (
30
)
76.
V treťom rade navrhovaný výklad, hoci obmedzuje, nevylučuje nebezpečenstvo dvojitého platenia cla za ten istý tovar. (
31
) Táto situácia dvojitého platenia by totiž mohla vzniknúť v prípade tovaru zhabaného po dosiahnutí jeho prvého miesta určenia (tak, že by nenastal zánik colného dlhu), ktorý by bol predaný verejnými orgánmi s následným (druhým) zaplatením cla zo strany kupujúceho v zmysle článku 867a nariadenia č. 2454/93.
77.
Už som uviedol, že jediným spôsobom, ako sa úplne vyhnúť nebezpečenstvu dvojitého cla, je považovať colný dlh za zaniknutý vo všetkých prípadoch, v ktorých je pašovaný tovar zaistený a zhabaný predtým, než je uvedený na trh. Na druhej strane som tiež zdôraznil, že sa zdá, že toto riešenie, ktoré je uvedené v nariadení č. 2144/87 a teraz je znovu navrhnuté v nariadení č. 450/2008, nie je možné podporiť vzhľadom na doslovné znenie colného kódexu. (
32
)
e) Návrh k prvej otázke
78.
Domnievam sa, že uvedené medze a problémy nie sú vo svojej celistvosti také, aby vážne bránili výkladu, ktorý som načrtol vyššie. V každom prípade majú alternatívne výklady ešte viac významnejších nevýhod.
79.
V dôsledku toho navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prvú otázku, ktorú mu položil Unabhängiger Finanzsenat, tak, že rozhodne, že výraz „pri nezákonnom vstupe“ uvedený v článku 233 prvom odseku písm. d) colného kódexu sa musí vykladať tak, že odkazuje na časový úsek, ktorý začína plynúť od prekročenia hranice až do okamihu, v ktorom nezákonne dovezený tovar dosiahol svoje prvé miesto určenia vnútri územia Spoločenstva.
B — Druhá otázka
80.
Druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či skutočnosť, že článok 233 prvý odsek písm. d) colného kódexu stanovuje zánik colného dlhu len ako dôsledok zaistenia nezákonne dovezeného tovaru v zmysle článku 202 tohto colného kódexu, hoci nič podobné nie je upravené v prípade tovaru, ktorý bol zaistený po tom, ako ho osoba vyňala spod colného dohľadu v zmysle článku 203, nie je porušením zásady rovnosti zaobchádzania.
81.
Hneď sa zdá byť jasné, že druhá otázka otvára nezanedbateľné problémy z hľadiska svojej relevancie na účely rozhodnutia konania vo veci samej.
1. O potrebe odpovedať na túto otázku
82.
Tak Komisia, ako aj rakúska vláda, hoci každá trochu inak, tvrdia, že otázka zjavne nesúvisí s predmetom konania vo veci samej. (
33
)
83.
Zdá sa mi, že úvahy Komisie a rakúskej vlády sú správne. Postavenie žalobcu vo veci samej je totiž nepochybne upravené v článku 202 colného kódexu, ktorý sa zaoberá nezákonným vstupom tovaru cez hranicu. Naopak, prípad upravený v článku 203, ktorým je vyňatie spod colného dohľadu, vôbec nesúvisí s okolnosťami tohto konania.
84.
Je jasné, že keby bola v konkrétnom prípade situácia stanovená v článku 203 upravená priaznivejšie oproti úprave v článku 202, mohol by byť vznesený problém neplatnosti nepriaznivejších ustanovení z hľadiska zásady rovnosti zaobchádzania. V tomto prípade je však vo veci samej uplatniteľná právna úprava vyplývajúca z článku 202 — inak povedané, priaznivejšia právna úprava.
85.
Hoci je Súdny dvor — oprávnene — stále veľmi opatrný pri možnosti neodpovedať na prejudiciálnu otázku, podľa ustálenej judikatúry môže rozhodnúť, že neodpovie na prejudiciálnu otázku, ak je zrejmé, že posúdenie požadované vnútroštátnym súdom nemá žiadnu súvislosť so skutočnosťou alebo s predmetom sporu vo veci samej. (
34
) Zdá sa mi, že je jasné, že v tomto prípade má otázka zjavne hypotetický charakter, keďže nesúvisí s riešením konania vo veci samej. Domnievam sa preto, že Súdny dvor nemusí na druhú otázku odpovedať.
86.
Pokiaľ by však mal Súdny dvor túto otázku vecne preskúmať, budem sa teraz stručne zaoberať niektorými úvahami v tejto súvislosti.
2. Subsidiárne o vecnej stránke otázky
87.
V tejto súvislosti dánska vláda a fínska vláda tvrdia, že situácie upravené v článkoch 202 a 203 colného kódexu sú objektívne odlišné, a preto odlišné zaobchádzanie s nimi nespôsobuje porušenie zásady rovnosti zaobchádzania. (
35
)
88.
Zdá sa, že rakúska vláda sa naopak domnieva, že článok 233 skutočne bezdôvodne diskriminuje situácie podľa článku 202 a podľa článku 203: konkrétne takáto diskriminačná situácia by sa mohla prekonať uznaním zániku colného dlhu, podobne aj v prípade zaistenia tovaru vyňatého spod colného dohľadu v zmysle článku 203. Na druhej strane otázka ostáva aj tak úplne irelevantná, keďže situácia, ktorá je predmetom konania vo veci samej, je upravená v článku 202 colného kódexu. (
36
) Rakúska vláda okrem toho uvádza, že v novom colnom kódexe už problém nevznikne, pretože zánik colného dlhu je stanovený v prípade zaistenia a zhabania bez ohľadu na okamih, v ktorom, a na situáciu, v akej k zaisteniu a/alebo k zhabaniu došlo. (
37
)
89.
Na druhej strane Komisia na základe úvah podobných tým, ktoré zo všeobecnejšieho hľadiska rozvinula poľská vláda, (
38
) odkazuje na článok 867a vykonávacieho nariadenia a tvrdí, že keďže sa toto ustanovenie vzťahuje bez rozdielu na pašovaný tovar podľa článku 202 a tovar vyňatý spod colného dohľadu v zmysle článku 203 colného kódexu, nie je možné dospieť k záveru, že článok 233 prvý odsek písm. d) má diskriminačný obsah.
90.
Na to, aby bolo možné o otázke vecne rozhodnúť, považujem za nevyhnutné zdôrazniť značný skutkový rozdiel, ktorý existuje medzi prípadmi uvedenými v článku 202 a prípadmi uvedenými v článku 203 colného kódexu.
91.
Zatiaľ čo článok 202 sa týka „klasických“ situácií pašovania tovaru dovnútra colného územia Spoločenstva, článok 203 sa vzťahuje na akékoľvek konanie, prípadne opomenutie konať, v dôsledku ktorého sa zabráni príslušnému colnému orgánu, aj keď len dočasne, v prístupe k tovaru, ktorý podlieha colnej kontrole a v uskutočnení kontrol uvedených v colnom kódexe. (
39
)
92.
Inými slovami, v situáciách uvedených v článku 203 colného kódexu existuje v zásade väčšia pravdepodobnosť, že tovar vyňatý spod colného dohľadu bude uvedený do hospodárskeho obehu, keďže v skutočnosti sa nachádza vnútri colného územia. Zároveň je však existencia tohto tovaru colným orgánom známa. Už tieto skutkové okolnosti by mohli byť dostatočné na odôvodnenie rozdielneho zaobchádzania s týmito dvomi situáciami.
93.
Je tiež potrebné uviesť, že tovar vyňatý spod colného dohľadu v zmysle článku 203 colného kódexu je — pojmovo — tovar, ktorého vstup na colné územie bol už predtým oznámený. V dôsledku toho, ako správne uviedla dánska vláda, (
40
) možnosť zaistenia/zhabania (a teda potenciálnej uplatniteľnosti článku 233 colného kódexu) sa v konkrétnom prípade menej týka tovaru, ktorý patrí do pôsobnosti článku 203, ako nezákonne dovezeného tovaru v zmysle článku 202.
94.
Je pravda, že aj v tejto súvislosti sa zdá, že ustanovenie, ktoré je uvedené v novom colnom kódexe, ktorý onedlho nadobudne účinnosť, a upravuje vo všeobecnosti zánik colného dlhu pre všetok zhabaný tovar, je pravdepodobne logickejšie a „spravodlivejšie“. Na druhej strane sa domnievam, že vzhľadom na jasný obsah znenia článku 233 v súčasnosti platného colného kódexu, ktorý neustanovuje zánik pre zhabaný tovar patriaci do pôsobnosti článku 203 tohto colného kódexu, sú objektívne rozdiely medzi prípadom uvedeným v článku 202 a prípadom uvedeným v článku 203 dostatočné na to, aby sa rozdielne zaobchádzanie s týmito dvomi situáciami stanovenými normotvorcom Spoločenstva považovalo za odôvodnené (aj keď možno nie „optimálne“).
IV — Návrh
95.
Na základe predchádzajúcich úvah navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázky, ktoré mu položil Unabhängiger Finanzsenat, tak, že rozhodne, že výraz „pri nezákonnom vstupe“ uvedený v článku 233 prvom odseku písm. d) colného kódexu sa musí vykladať tak, že odkazuje na časový úsek, ktorý začína plynúť od prekročenia hranice až do okamihu, v ktorom nezákonne dovezený tovar dosiahol svoje prvé miesto určenia vnútri územia Spoločenstva.
(
1
)	Jazyk prednesu: taliančina.
(
2
)	HÖFINGER, K._RÜSKEN, R.: Wann erlischt die Zollschuld infolge Beschlagnahme und Einziehung von Schmuggelware?.In: Zeitschrift für Zölle und Verbrauchsteuern, č. 8/2007, s. 197.
(
3
)	Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).
(
4
)	Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).
(
5
)	Pripomienky rakúskej vlády, bod 10.
(
6
)	Tamže, bod 15.
(
7
)	Pripomienky fínskej vlády, body 13 a 14.
(
8
)	Tamže, body 16 a 17.
(
9
)	Pripomienky dánskej vlády, bod 16.
(
10
)	Tamže, bod 20.
(
11
)	Tamže, bod 26.
(
12
)	Pripomienky Komisie, body 15 až 23.
(
13
)	Tamže, bod 36.
(
14
)	Pripomienky poľskej vlády, body 18 až 26.
(
15
)	Tamže, bod 23.
(
16
)	Je známe, že Súdny dvor ustáleným spôsobom potvrdil, že v prípade pochybností o výklade je potrebné použiť porovnanie rôznych jazykových verzií aktov Spoločenstva ako nástroj výkladu. Pozri napríklad rozsudky z 5. decembra 1967, van der Vecht, 19/67, Zb. s. 445, najmä s. 454; z 12. júla 1979, Koschniske, 9/79, Zb. s. 2717, bod 6, a z 2. apríla 1998, EMU Tabac a iní, C-296/95, Zb. s. I-1605, bod 36. Pokiaľ ide osobitne o colný kódex, pozri rozsudok z 11. novembra 1999, Söhl & Söhlke, C-48/98, Zb. s. I-7877, bod 46.
(
17
)	Porovnaj napríklad francúzsku verziu („lors de l’introduction irrégulière“), anglickú verziu („upon their unlawful introduction“), nemeckú verziu („bei dem vorschriftswidrigen Verbringen“), holandskú verziu („bij het onregelmatig binnenbrengen“).
(
18
)	Pozri ďalej body 76 až 77.
(
19
)	Pozri v tejto súvislosti ďalej body 67 a nasl.
(
20
)	Pripomienky rakúskej vlády, bod 15.
(
21
)	Pojem a uplatňovanie zásady potrebného účinku sú témou, ktorej rozsah pôsobnosti presahuje rámec týchto návrhov, keďže ide o zásadu, ktorá charakterizovala výklad práva Spoločenstva Súdnym dvorom už od začiatku. Pozri napríklad rozsudky zo 6. októbra 1970, Grad, 9/70, Zb. s. 825, bod 5; z 21. októbra 1970, Haselhorst, 23/70, Zb. s. 881, bod 5; z 22. septembra 1988, Land de Sarre a i., 187/87, Zb. s. 5013, bod 19, a zo 14. októbra 1999, Adidas, C-223/98, Zb. s. I-7081, bod 24.
(
22
)	Porovnaj napríklad rozsudok z 20. februára 1979, Buitoni, 122/78, Zb. s. 677, bod 16. O zásade proporcionality ako požiadavke pre sankcie v oblasti ciel pozri vo všeobecnosti rozsudok zo 16. decembra 1992, Komisia/Grécko, C-210/91, Zb. s. I-6735, body 19 a 20.
(
23
)	Porovnaj napríklad rozsudky z 11. júla 1989, Schräder, 265/87, Zb. s. 2237, bod 21, a z 5. mája 1998, National Farmers’ Union a i., C-157/96, Zb. s. I-2211, bod 60 a citovanú judikatúru.
(
24
)	Porovnaj návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Tizzano 12. júna 2003 vo veci Hamann International, rozsudok zo 12. februára 2004, C-337/01, Zb. s. I-1791, bod 50.
(
25
)	Rozsudok z 5. októbra 1983, Esercizio Magazzini generali a Mellina Agosta, 186/82 a 187/82, Zb. s. 2951, bod 14.
(
26
)	Nariadenie Rady (EHS) č. 2144/87 z 13. júla 1987 o colnom dlhu [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 201, s. 15).
(
27
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (modernizovaný colný kódex) (Ú. v. EÚ L 145, s. 1).
(
28
)	Okrem toho pripomínam, že ani v Nemecku sa nepostupuje jednomyseľne podľa reštriktívneho výkladu. Ten je výsledkom nedávneho veľmi vplyvného výkladového stanoviska. Tento výklad bol aj predmetom silných kritík, na základe čiastočne podobných tvrdení, ako sú tie, ktoré sú uvedené v týchto návrhoch. K článku 233 porovnaj napríklad WITTE, P.: Zollkodex — Kommentar. 4. vydanie. Beck, München 2006.
(
29
)	Okrem toho uvádzam, že týmto postojom Komisia v podstate protirečí svojim vlastným tvrdeniam týkajúcim sa nevyhnutne „okamžitého“ charakteru vstupu, ktorý vyplýva z doslovného znenia článku 233. Porovnaj body 32 a nasl. vyššie.
(
30
)	Porovnaj body 67 a nasl. vyššie.
(
31
)	Z uvedeného je zrejmé, že postupovaním podľa reštriktívneho výkladu je toto nebezpečenstvo oveľa výraznejšie, keďže v takom prípade sa obmedzujú možnosti zániku colného dlhu na minimum.
(
32
)	Pozri body 53 a 54 vyššie.
(
33
)	Pripomienky rakúskej vlády, bod 22, a pripomienky Komisie, bod 44.
(
34
)	Pozri v tejto súvislosti len ako príklad rozsudky zo 16. júla 1992, Meilicke, C-83/91, Zb. s. I-4871, body 26 a nasl., a z 10. januára 2006, Cassa di Risparmio di Firenze a i., C-224/04, Zb. s. I-289, bod 75.
(
35
)	Pripomienky fínskej vlády, bod 22, a pripomienky dánskej vlády, bod 34.
(
36
)	Pripomienky rakúskej vlády, bod 22.
(
37
)	Tamže, bod 24. K tomuto aspektu pozri bod 65 vyššie.
(
38
)	Argumentácia Komisie má však niektoré temné stránky a odvoláva sa na ustanovenie, ktoré je charakterizované určitými rozdielmi medzi jednotlivými jazykovými verziami. Deviate odôvodnenie nariadenia č. 3665/93, ktoré totiž sama citovala a ktorým sa stanovil článok 867a do vykonávacieho nariadenia, v talianskom znení uvádza, že až kým nebude tovar prepustený do režimu voľný obeh, „può sorgere nei confronti di esse un'obbligazione doganale“ (môže v súvislosti s ním vzniknúť colný dlh). V rovnakom zmysle francúzske znenie („une dette douanière reste susceptible de naître à leur égard“), anglické znenie („a customs debt may still be incurred with regard to them“), španielske znenie („una deuda aduanera sigue siendo susceptible de nacer al respecto“), holandské znenie („een douaneschuld ten aanzien daarvan zou kunnen ontstaan“). Nemecké znenie naopak uvádza, že až do uvedenia do voľného obehu „entsteht keine Zollschuld im Hinblick auf sie“ (nevzniká voči nim žiadny colný dlh). Verzie nie sú nezlučiteľné, ale nepochybne zdôrazňujú odlišné aspekty.
(
39
)	Porovnaj rozsudok Hamann International, už citovaný v poznámke pod čiarou 24, bod 31; pozri tiež rozsudky z 1. februára 2001, D. Wandel, C-66/99, Zb. s. I-873, bod 47, a z 11. júla 2002, Liberexim, C-371/99, Zb. s. I-6227, bod 55.
(
40
)	Pripomienky dánskej vlády, bod 35.