62024CJ0284_RES
Byla C‑284/24
LD
prieš
Criminal Injuries Compensation Tribunal ir kt.
(High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. spalio 2 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Direktyva 2004/80/EB – 12 straipsnio 2 dalis – Kompensacijos nukentėjusiesiems nuo smurtinių tyčinių nusikaltimų – Teisinga ir tinkama kompensacija – Nacionalinis teisinis reglamentavimas, pagal kurį kompensacija už patirtą skausmą ir kančias nemokama“
Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Direktyva 2004/80 – Kompensacijos nukentėjusiesiems nuo smurtinių tyčinių nusikaltimų – Valstybių narių pareiga parengti kompensacijų nukentėjusiesiems schemas – Teisingas ir tinkamas kompensavimas nukentėjusiesiems – Nacionalinė kompensacijų nukentėjusiesiems schema, pagal kurią nukentėjusiesiems už patirtą skausmą ir kančias nemokama jokios neturtinės žalos kompensacijos – Neleistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/29 2 straipsnio 1 dalies a punktas; Tarybos direktyvos 2004/80 2, 10 ir 14 konstatuojamosios dalys, 12 straipsnio 2 dalis ir 18 straipsnio 2 dalis)
(žr. 20–32, 34–39 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Gavęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą, Teisingumo Teismas nusprendė dėl kompensacijų nukentėjusiesiems nuo smurtinių tyčinių nusikaltimų schemos, pagal kurią, kaip pagal Airijos schemą, nemokama jokios kompensacijos už šių nukentėjusiųjų patirtą skausmą ir kančias, kiek tai susiję su neturtine žala, atitikties Direktyvai 2004/80 (
1
).
2015 m. liepos 12 d. LD nukentėjo nuo smurtinio kriminalinio užpuolimo, kurį asmenų grupė įvykdė priešais jo namus Dubline (Airija). Tų pačių metų spalio 1 d. jis pateikė Criminal Injuries Compensation Tribunal (Kompensacijų už nusikalstamomis veikomis padarytus sužalojimus teismas, Airija) prašymą kompensuoti žalą pagal Airijos kompensacijų nukentėjusiesiems schemą. Šiame prašyme jis nurodė dėl to užpuolimo patyręs, be kita ko, didelę akių traumą, dėl kurios visam laikui iš dalies prarado regėjimą. Be to, jis tvirtino patiriantis psichologinių problemų ir nerimą. Konstatavęs, kad LD patyrė sužalojimų ir turtinės žalos dėl smurtinio tyčinio nusikaltimo, nuo kurio nukentėjo, Kompensacijų už nusikalstamomis veikomis padarytus sužalojimus teismas skyrė jam 645,62 EUR sumą išlaidoms, kurias jis patyrė tiesiogiai dėl šio nusikaltimo, padengti.
2019 m. rugpjūčio 2 d. LD pareiškė ieškinį High Court (Aukštasis teismas, Airija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, ir, be kita ko, nurodė, kad Airijos kompensacijų nukentėjusiesiems schema yra nesuderinama su Direktyva 2004/80, nes pagal šią schemą nenumatyta teisingos ir tinkamos kompensacijos dėl to, kad kompensacija neskiriama už vadinamąją „bendrąją“ žalą, įskaitant kompensaciją už patirtą skausmą ir kančias (
2
).
Kilus abejonėms dėl to, kaip reikėtų aiškinti šios direktyvos 12 straipsnio 2 dalį, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kreipėsi į Teisingumo Teismą su prašymu priimti prejudicinį sprendimą.
Teisingumo Teismo vertinimas
Dėl nukentėjusiųjų nuo smurtinių tyčinių nusikaltimų patirtos neturtinės žalos atlyginimo Teisingumo Teismas nurodė: nors Direktyvos 2004/80 12 straipsnio 2 dalyje nėra aiškios nuorodos į tokią žalą, plati šios nuostatos formuluotė niekaip neapriboja joje numatytos kompensacijos apimties, kiek tai susiję su žala, prie kurios atlyginimo ji gali prisidėti.
Kaip matyti iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos, negalima daryti jokio skirtumo pagal žalos, kurią galėjo patirti nukentėjusieji nuo padarytų nusikaltimų, rūšis ar pasekmes, kurios gali kilti šiems nukentėjusiesiems. Net darant prielaidą, kad Direktyvos 2004/80 18 straipsnio 2 dalies tekstas, kuris versijose, be kita ko, prancūzų ir rumunų kalbomis susijęs tik su „sužalojimais“, gali rodyti tokio skirtumo buvimą, reikia pažymėti, kad keliose kitose šios nuostatos kalbinėse versijose sąvoka „žala“ nėra siejama su jokiu būdvardžiu, kuriuo būtų siekiama apriboti jos apimtį. Europos Sąjungos teisės nuostatos turi būti aiškinamos ir taikomos vienodai, atsižvelgiant į versijas, parengtas visomis Sąjungos kalbomis, o esant įvairių kalbinių versijų neatitikimų nagrinėjama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į teisės akto, kurio dalis ji yra, bendrą struktūrą ir tikslą.
Viena vertus, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad jokia kita Direktyvos 2004/80 nuostata neleidžia manyti, kad reikia atskirti į jos taikymo sritį patenkančias nukentėjusiųjų patirtos žalos ar nuostolių rūšis. Kita vertus, jis nurodė, kad priemonėmis, kuriomis siekiama palengvinti kompensacijų nukentėjusiesiems nuo nusikaltimų gavimą, turėtų būti padedama siekti tikslo užtikrinti atitinkamų asmenų neliečiamybės apsaugą (
3
). Be to, ši direktyva gerbia pagrindines teises ir laikosi principų, patvirtintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (
4
). Kaip matyti iš šios chartijos 3 straipsnio 1 dalies, asmens neliečiamybė turi būti suvokiama kaip fizinis ir psichinis neliečiamumas. Taigi Direktyvos 2004/80 12 straipsnio 2 dalyje numatytas kompensavimas prireikus turi padėti atlyginti bet kokią neturtinę žalą, įskaitant žalą už patirtą skausmą ir kančias.
Todėl Teisingumo Teismas nusprendė, kad Direktyvos 2004/80 12 straipsnio 2 daliai prieštarauja nacionalinė kompensacijų nukentėjusiesiems nuo smurtinių tyčinių nusikaltimų schema, pagal kurią iš principo nemokama jokios kompensacijos už šių nukentėjusiųjų patirtą skausmą ir kančias, kiek tai susiję su neturtine žala. Nors būtina užtikrinti nacionalinių kompensacijų schemų finansinį gyvybingumą, – dėl to valstybės narės nebūtinai turi numatyti visišką šių nukentėjusiųjų patirtos turtinės ir neturtinės žalos atlyginimą, – teisinga ir tinkama kompensacija, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, reikalauja nustatant tokią kompensaciją atsižvelgti į padarytų nusikalstamų veikų pasekmių nukentėjusiesiems sunkumą, taip pat žalos atlyginimą, kurį tokie nukentėjusieji gali gauti dėl nusikalstamą veiką padariusio asmens deliktinės atsakomybės.
(
1
)	2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/80/EB dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms (OL L 261, 2004, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 65). Konkrečiai kalbant, pagal šios direktyvos 12 straipsnio 2 dalį visos valstybės narės užtikrina, kad jų nacionalinės taisyklės numatytų kompensacijų nukentėjusiesiems nuo smurtinių tyčinių nusikaltimų, padarytų atitinkamose jų teritorijose, schemas, kurios garantuotų teisingą ir tinkamą kompensaciją nukentėjusiesiems.
(
2
)	1974 m. nustatytos Airijos kompensacijų nukentėjusiesiems schemos pirminėje versijoje buvo numatyta atlyginti vadinamąją „bendrąją“ žalą (angl. general damages), įskaitant žalą už patirtą skausmą ir kančias (angl. pain and suffering). 1986 m. balandžio 1 d. iš dalies pakeitus šią schemą, už patirtą skausmą ir kančias, kaip už vadinamąją „bendrąją“ žalą, neskiriama jokios kompensacijos, nes atitinkamų nuostatų apimtis (iki jų dalinio pakeitimo) turėjo sunkių pasekmių Airijos valstybės, kuri tuo metu išgyveno gilios ekonominės recesijos laikotarpį, finansams.
(
3
)	Žr. Direktyvos 2004/80 2 konstatuojamąją dalį.
(
4
)	Žr. Direktyvos 2004/80 14 konstatuojamąją dalį.