62022CJ0225_RES
Byla C‑225/22
„R“ S.A.
prieš AW „T“ sp. z o.o.
(Sąd Apelacyjny w Krakowie prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisinė valstybė – Teisėjų nepriklausomumas – ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa – Veiksminga teisminė gynyba Sąjungos teisei priklausančiose srityse – Nacionalinės teisės nuostatos ir jurisprudencija, pagal kurias nacionaliniams teismams draudžiama abejoti teismų ir konstitucinių organų legitimumu ar konstatuoti arba vertinti jų teisėjų skyrimo teisėtumą – Žemesnės instancijos teismo atliekamas tikrinimas, ar aukštesnės instancijos teismas atitinka reikalavimus dėl pagal įstatymą įsteigto nepriklausomo ir nešališko teismo užtikrinimo – Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych Sądu Najwyższego (Aukščiausiojo Teismo Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija, Lenkija) – Instancija, kuri nėra pagal įstatymą įsteigtas nepriklausomas ir nešališkas teismas – Sąjungos teisės viršenybė – Galimybė laikyti teismo sprendimą neegzistuojančiu“
Valstybės narės – Įsipareigojimai – Veiksmingai teisminei gynybai užtikrinti reikalingų teisių gynimo priemonių nustatymas – Teisėjų nepriklausomumo principo laikymasis – Teisė į pagal įstatymą įsteigtą nepriklausomą ir nešališką teismą – Sąjungos teisės viršenybė ir tiesioginis veikimas – Nacionalinės teisės nuostatos ir konstitucinė jurisprudencija, pagal kurias nacionalinis teismas privalo laikytis aukštesnės instancijos teismo kolegijos priimto sprendimo – Kolegija, kurioje yra teisėjų, kurie neatitinka nepriklausomumo, nešališkumo ir įsteigimo pagal įstatymą reikalavimų – Nacionalinės teisės nuostatos, neleidžiančios tokiam teismui tikrinti tos kolegijos sudarymo teisėtumo – Neleistinumas
(ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
(žr. 44, 47, 53, 55–58, 62, 63 punktus, rezoliucinės dalies 1 punktą)
Valstybės narės – Įsipareigojimai – Veiksmingai teisminei gynybai užtikrinti reikalingų teisių gynimo priemonių nustatymas – Teisėjų nepriklausomumo principo laikymasis – Teisė į pagal įstatymą įsteigtą nepriklausomą ir nešališką teismą – Nacionalinių teismų pareigos – Paskutinės instancijos teisminio organo, neatitinkančio nepriklausomumo, nešališkumo ir įsteigimo pagal įstatymą reikalavimų, sprendimas – Bylos grąžinimas žemesnės instancijos teismui nagrinėti iš naujo – Pareiga laikyti tokį sprendimą neegzistuojančiu – Sąlyga
(ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
(žr. 66–70 punktus, rezoliucinės dalies 2 punktą)
Santrauka
Gavęs Sąd Apelacyjny w Krakowie (Krokuvos apeliacinis teismas, Lenkija) prašymą priimti prejudicinį sprendimą, Teisingumo Teismas nusprendė dėl teisminio organo, kuris neturi pagal įstatymą įsteigto nepriklausomo ir nešališko teismo, kaip jis suprantamas pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, statuso, priimto sprendimo poveikio.
2021 m. spalio mėn. Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych Sądu Najwyższego (Aukščiausiojo Teismo Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija, Lenkija) panaikino 2006 m. sprendimą, kuris buvo įgijęs res judicata galią, ir grąžino prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui atitinkamą bylą nagrinėti iš naujo.
Šiomis aplinkybėmis jis mano, kad dėl Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegijos teisėjų skyrimo procedūros pažeidimų ši kolegija nėra pagal įstatymą įsteigtas teismas, kaip jis suprantamas pagal Sąjungos teisę. Todėl nereikia nagrinėti tokio organo sprendimų poveikio.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas dar pažymi, kad pagal Trybunał Konstytucyjny (Konstitucinis Teismas, Lenkija) sprendimus ir nacionalinės teisės nuostatas (
1
) jam draudžiama vertinti teisėjų skyrimo teisėtumą, taigi ir tikrinti, ar Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija gali būti laikoma pagal įstatymą įsteigtu nepriklausomu ir nešališku teismu. Abejodamas dėl šios konstitucinės jurisprudencijos ir nacionalinės teisės nuostatų atitikties ESS 19 straipsnio 1 dalies antrai pastraipai, siejamai su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsniu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas paklausė Teisingumo Teismo, ar jis gali jų netaikyti ir 2021 m. spalio mėn. sprendimą laikyti neegzistuojančiu.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirma, dėl draudimo nagrinėti Aukščiausiojo Teismo teisėjų skyrimo teisėtumą Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Chartijos 47 straipsniu, ir Sąjungos teisės viršenybės principą draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos ir jos konstitucinė jurisprudencija, pagal kurias reikalaujama, kad nacionalinis teismas laikytųsi aukštesnės instancijos teismo priimto sprendimo, jei šis nacionalinis teismas, remdamasis Teisingumo Teismo jurisprudencija, konstatuoja, kad vienas ar keli kolegiją sudarantys teisėjai neatitinka nepriklausomumo, nešališkumo ir įsteigimo pagal įstatymą reikalavimų, ir jam draudžiama tikrinti kolegijos sudėties teisėtumą.
Šiuo atveju Teisingumo Teismas pažymėjo, kad 2021 m. sprendimą dėl peržiūros priėmė paskutinės instancijos institucija, kurios teismo statuso Teisingumo Teismas nepripažino Sprendime Krajowa Rada Sądownictwa (Leidimas teisėjui toliau eiti pareigas) (
2
), nes ši institucija neatitinka nepriklausomumo, nešališkumo ir įsteigimo pagal įstatymą sąlygų, kaip tai suprantama pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą. Atsižvelgiant į Sąjungos teisės viršenybės principą ir tokio Teisingumo Teismo sprendimo poveikį, teismas negali neatsižvelgti į šią aplinkybę. Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas galiausiai turės patikrinti, ar teisėjai, įėję į 2021 m. sprendimą priėmusios Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegijos sudėtį, buvo paskirti tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir trys teisėjai, kurie sudarė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusią instanciją byloje, kurioje priimtas Sprendimas Krajowa Rada Sądownictwa (Leidimas teisėjui toliau eiti pareigas).
Vis dėlto iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos matyti, kad penki teisėjai, kurie kartu su dviem teismo tarėjais įėjo į šios kolegijos sudėtį, buvo paskirti tą pačią dieną ir tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusią instanciją sudarę teisėjai byloje, kurioje priimtas tas sprendimas. To, kad atitinkamoje instancijoje yra vienas teisėjas, paskirtas tokiomis pačiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėtos toje byloje, pakanka, kad ši instancija nebūtų laikoma pagal įstatymą įsteigtu nepriklausomu ir nešališku teismu.
Be to, dėl nacionalinės teisės nuostatų ir Konstitucinio Teismo sprendimų, kurie draudžia prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui tikrinti, ar kita institucija laikosi iš Sąjungos teisės kylančių reikalavimų dėl pagal įstatymą įsteigto nepriklausomo ir nešališko teismo užtikrinimo, Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad šios nuostatos yra nesuderinamos su Sąjungos teise (
3
). Tokia pati išvada darytina ir dėl Konstitucinio Teismo sprendimų, kurių taikymo sritis yra analogiška šių nuostatų taikymo sričiai.
Antra, dėl institucijos, kuri pažeidė nepriklausomumo, nešališkumo ir įsteigimo pagal įstatymą reikalavimus, priimto sprendimo poveikio Teisingumo Teismas nusprendė, kad tuo atveju, kai remiantis Teisingumo Teismo sprendimu konstatuojama, jog paskutinės instancijos teisminis organas neatitinka šių reikalavimų, tokio organo sprendimas, kuriuo atitinkama byla grąžinama žemesnės instancijos teismui nagrinėti iš naujo, turi būti laikomas neegzistuojančiu, jeigu atsižvelgiant į nagrinėjamą procesinę situaciją tai būtina Sąjungos teisės viršenybei užtikrinti.
Šiuo atveju negalima veiksmingai remtis su teisinio saugumo principu ar tariama res judicata galia susijusiais argumentais, kad būtų užkirstas kelias teismui tokį sprendimą laikyti neegzistuojančiu. Iš bylos medžiagos matyti, kad tokia pasekmė yra būtina pagrindinėje byloje, nes, nors 2021 m. spalio mėn. sprendimas yra galutinis, ši byla buvo grąžinta prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui. Taigi, tokiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi laikyti tą sprendimą neegzistuojančiu.
(
1
)	Pagal 2001 m. liepos 27 d.Ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Įstatymas dėl bendrosios kompetencijos teismų organizavimo) (Dz. U. Nr. 98, pozicija 1070) su vėlesniais pakeitimais, padarytais 2019 m. gruodžio 20 d.Ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw (Dz. U. 2020, pozicija 190) (Įstatymas, kuriuo iš dalies keičiamas Įstatymas dėl bendrosios kompetencijos teismų organizavimo, Aukščiausiojo Teismo įstatymas ir kai kurie kiti įstatymai), „[b]endrosios kompetencijos teismas ar kitas valdžios organas negali nustatyti ar vertinti teisėjo paskyrimo <...> teisėtumo“. Be to, pagal šio įstatymo 107 straipsnio 1 dalį drausminiu nusižengimu laikoma tai, kad teisėjas ginčija, be kita ko, kito teisėjo paskyrimo teisėtumą arba Lenkijos Respublikos konstitucinio organo įgaliojimus.
(
2
)	2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimas Krajowa Rada Sądownictwa (Leidimas teisėjui toliau eiti pareigas) (C‑718/21, EU:C:2023:1015).
(
3
)	2023 m. birželio 5 d. Sprendimas Komisija / Lenkija (Teisėjų nepriklausomumas ir privatus gyvenimas) (C‑204/21, EU:C:2023:442).