62003TO0253(02)_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje T‑253/03
Akzo Nobel Chemicals Ltd,
įsteigta Surrey (Jungtinė Karalystė),
Akcros Chemicals Ltd, įsteigta Surrey,
atstovaujamos advokatų C. Swaak ir M. Mollica,
ieškovės,
palaikomos
Europos Sąjungos advokatūrų ir teisinių bendrijų tarybos (CCBE), įsteigtos Briuselyje (Belgija), atstovaujamos  QC
J. Flynn,
Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten,
įsteigtos Hagoje (Nyderlandai), atstovaujamos advokato O Brouwer,
Europos įmonių teisininkų asociacijos (ECLA), įsteigtos Briuselyje, atstovaujamos advokatų M. Dolmans, K. Nordlander, ir solicitor
J. Temple‑Lang,
ir
American Corporate Counsel Association (ACCA) – European Chapter,
įsteigtos Paryžiuje (Prancūzija), atstovaujamos advokato G. Berrisch ir solicitor D. Hull,
įstojusių į bylą šalių,
prieš
Europos Bendrijų Komisija,
atstovaujamą R. Wainwright ir C. Ingen‑Housz, vėliau Wainwright ir F. Castillo de la Torre,
atsakovę,
dėl International Bar Association
pateikto prašymo įstoti į šią bylą palaikyti ieškovių reikalavimus dėl 2003 m. gegužės 8 d. Sprendimo C (2003) 1533 galutinis, kuriuo atmetamas prašymas taikyti profesinės paslapties principą, apsaugantį bendravimą su advokatais ( legal professional privilege ), tam tikrų dokumentų, paimtų per tyrimą, nustatytą 1962 m. vasario 6 d. Tarybos reglamento Nr. 17, Pirmojo reglamento, įgyvendinančio Sutarties (85) ir (86) straipsnius (OL 13, 1962, p. 204), 14 straipsnio 3 dalyje, atžvilgiu, panaikinimo,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO PIRMOSIOS KOLEGIJOS PIRMININKAS
priima šią
Nutartį
Sprendimo motyvai
Bylos aplinkybės ir procesas
1. 2003 m. sausio 30 d. Komisija, remdamasi 1962 m. vasario 6 d. Tarybos reglamento Nr. 17, Pirmojo reglamento, įgyvendinančio Sutarties (85) ir (86) straipsnius (OL 13, 1962, p. 13), 14 straipsnio 3 dalimi, priėmė Sprendimą C (2003) 85/4, kuriame nurodė Akzo Nobel Chemicals Ltd
ir Akcros Chemicals Ltd
(toliau – ieškovės) bei jų antrinėms įmonėms sutikti, kad būtų atliktas tyrimas, kuriuo siekiama surinkti įrodymus dėl galimos konkurenciją pažeidžiančios veiklos (toliau – 2003 m. sausio 30 d. Sprendimas). 2003 m. vasario 10 d. Komisija to paties reglamento Nr. 17 14 straipsnio 3 dalies pagrindu priėmė Sprendimą C (2003) 559/4 (toliau – 2003 m. vasario 10 d. Sprendimas), kuriuo iš dalies pakeitė 2003 m. sausio 30 d. sprendimą.
2. 2003 m. vasario 12–13 dienomis šių sprendimų pagrindu ieškovių patalpose Eccles, Mančesteryje (Jungtinė Karalystė) buvo atliktas tyrimas. Per šį tyrimą Komisijos pareigūnai padarė daug dokumentų kopijų. Per tyrimą ieškovių atstovai Komisijos pareigūnus informavo, kad tam tikri dokumentai galėtų būti profesinė paslaptis, sauganti bendravimą su advokatais. Kai buvo analizuojami surinkti dokumentai, kilo ginčas dėl penkių dokumentų, kurie buvo vertinami dviem skirtingais būdais. Komisijos pareigūnai nepriėjo prie aiškios išvados, ar turi būti taikoma apsauga dviem dokumentams. Jie padarė šių dokumentų kopijas ir įdėjo į užantspauduotą voką, kuris buvo atplėštas tyrimo pabaigoje. Kitų trijų ginčijamų dokumentų atžvilgiu už tyrimą atsakingas Komisijos pareigūnas nusprendė, kad jie nėra profesinė paslaptis ir todėl padarė kopijas, kurias pridėjo su likusiais dokumentais prie bylos medžiagos, neįdėdamas jų į atskirą užantspauduotą voką
3. 2003 m. balandžio 11 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje pateiktame ieškinyje ieškovės prašo panaikinti 2003 m. vasario 10 d. Komisijos sprendimą ir prireikus 2003 m. sausio 30 d. Sprendimą, kuriuose reikalaujama, kad šios bendrovės ir jų antrinės įmonės sutiktų, jog būtų atliekamas tyrimas ( Akzo Nobel Chemicals ir Akcros Chemicals prieš Komisiją,
T‑125/03).
4. 2003 m. gegužės 8 d. Komisija reglamento Nr. 17 14 straipsnio 3 dalies pagrindu priėmė Sprendimą C (2003) 1533 galutinis (toliau – 2003 m. gegužės 8 d. Sprendimas), kuriuo atmetė ieškovių prašymą išsaugoti ginčijamų dokumentų konfidencialumą.
5. 2003 m. liepos 4 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje pateiktame ieškinyje ieškovės, remdamosi EB 230 straipsnio ketvirtąja pastraipa, prašė panaikinti 2003 m. gegužės 8 d. Sprendimą.
6. Atitinkamai 2003 m. liepos 30 d. ir 2003 m. rugpjūčio 7 d. ir 18 d. pateiktuose ieškiniuose Europos Sąjungos advokatūrų ir teisinių bendrijų taryba (Conseil des barreaux européens, toliau – CCBE), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten
(toliau – Nyderlandų advokatų taryba), Europos įmonių teisininkų asociacija ( l’Association européenne des juristes d’entreprise, toliau – ECLA) ir American Corporate Counsel Association
(ACCA) – European Chapter
pateikė prašymus įstoti į bylą palaikyti ieškovių reikalavimus. 2003 m. lapkričio 4 d. ir 2004 m. kovo 10 d. penktosios kolegijos pirmininko nutartimis CCBE, Nyderlandų advokatų tarybai ir ECLA buvo leista įstoti į bylą.
7. 2003 m. lapkričio 25 d. Section on Business Law of the International Bar Association
pateikė prašymą įstoti į bylą palaikyti ieškovių reikalavimus. 2004 m. gegužės 28 d. Nutartimi Pirmosios instancijos teismas atmetė šį prašymą įstoti į bylą.
8. 2006 m. vasario 20 d. International Bar Association (toliau – IBA), atstovaujama advokato J. Buhart, pateikė prašymą įstoti į bylą palaikyti ieškovių reikalavimus.
9. Savo prašyme prašanti įstoti į bylą IBA teigia, kad yra tiesiogiai ir ypač suinteresuota šios bylos baigtimi ir kad ji atitinka teismo praktikoje asociacijoms nustatytus reikalavimus, susijusius su prašymais įstoti į bylą. Pirmiausia IBA pažymi, kad ji yra tarptautinė asociacija, turinti teisinį subjektiškumą ir atstovaujanti daugeliui atitinkamame sektoriuje veikiančių ūkio subjektų. Iš tiesų ji yra didžiausia pasaulyje teisininkų asociacija. Antra, IBA teigia, kad jos tikslai apima jos narių interesų apsaugą, gynimą ir atstovavimą jiems, tarp kurių yra ir jų bendravimo profesinės paslapties principas, prireikus siekiant teisme užtikrinti, kad jos nariai galėtų verstis savo profesine veikla laisvai ir be kliūčių. Trečia, IBA pažymi, kad šioje byloje yra iškelti esminiai klausimai, susiję su profesinės paslapties principu, ir mano, jog Pirmosios instancijos požiūris dėl šių klausimų neabejotinai turės įtakos jos nariams visuose lygmenyse – nepriklausomiems teisininkams, advokatų taryboms ir įmonių teisininkų asociacijoms.
10. Prašymas įstoti į bylą buvo įteiktas šalims Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 116 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos nustatyta tvarka
11. 2006 m. balandžio 11 d. pateiktu dokumentu ieškovės nusprendė, kad IBA įrodė savo suinteresuotumą šios bylos baigtimi ir prašė Pirmosios instancijos teismo patenkinti jos prašymą įstoti į bylą. Atskiru dokumentu, pateiktu tą pačią dieną, ieškovės prašė konfidencialaus nagrinėjimo IBA atžvilgiu.
12. 2006 m. kovo 27 d. dokumentu Komisija prašė Pirmosios instancijos teismo atmesti IBA prašymą įstoti į bylą. Ji tvirtina, kad IBA veikla, apibrėžta jos įstatų 1 straipsnyje, neapima nei jos narių interesų apsaugos, nei atstovavimo jiems; šios asociacijos tikslas yra tik „padėti“ savo nariams ir „užtikrinti“ teisės laikymąsi bei teisingumo vykdymą. Teismo praktikoje ypač didelis dėmesys skiriamas aplinkybei, kad asociacijos tikslas būtų aiškiai apibrėžtas jos įstatuose (2004 m. gegužės 28 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Nobel Chemicals ir Akcros Chemicals prieš Komisiją, T‑253/03, Rink. p. II‑1603, 20 punktas, kuria atmetamas Section on Business Law of the International Bar Association
prašymas įstoti į bylą, 20 punktas). Taip pat Komisija pažymi, kad Pirmosios instancijos teismas nustatė skirtumą tarp asociacijos siekio „užtikrinti“ savo narių interesus ir „atstovavimo jiems bei jų apsaugos“. Asociacija, siekianti užtikrinti tik vienos profesijos atstovų bendrus ir kolektyvinius interesus, nėra pakankamai suinteresuota, kad gautų leidimą įstoti į bylą (1999 m. birželio 25 d. Pirmosios instancijos teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutarties Pfizer Animal Health prieš Tarybą, T‑13/99, Rink. p. II‑0000, 28 punktas).
13. 2006 m. balandžio 5 d. ir 10 d. dokumentais atitinkamai CCBE ir Nyderlandų advokatų taryba pritarė IBA prašymui įstoti į bylą. Kitos į bylą įstojusios šalys nepateikė prieštaravimų dėl šio prašymo.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
14. Pagal Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antrąją pastraipą, kuri, remiantis šio Statuto 53 straipsnio pirmąja pastraipa, yra taikoma Pirmosios instancijos teismui, įstoti į šiame teisme nagrinėjamas bylas gali ne tik valstybės narės ir Bendrijos institucijos, bet ir bet kuris asmuo, įrodęs savo suinteresuotumą bylos baigtimi.
15. Pagal nusistovėjusią teismų praktiką atstovaujanti asociacija gali įstoti į bylą, jei jos tikslas yra jos narių apsauga bylose, kuriose iškelti esminiai klausimai, galintys pastariesiems turėti įtakos (1997 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties National Power ir PowerGen, C‑151/97 P(I) ir C‑157/97 P(I), Rink. p. I‑3491, 66 punktas ir 1998 m. rugsėjo 28 d. Nutarties Pharos prieš Komisiją, C‑151/98 P, Rink. p. I‑5441, 6 punktas). Tiksliau sakant, asociacijai gali būti leista įstoti į bylą, jei ji atstovauja daugeliui atitinkamame sektoriuje veikiančių ūkio subjektų, jos tikslai apima jos narių interesų apsaugą, byloje gali būti iškelti esminiai klausimai, turintys įtakos atitinkamo sektoriaus veiklai ir todėl jos narių interesams gali daryti didelę įtaką būsimas teismo sprendimas leisti įstoti į bylą (šiuo klausimu žr. 1993 m. gruodžio 8 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Kruidvat prieš Komisiją, T‑87/92, Rink. p. II‑1375, kuria atmetamas Yves Saint Laurent Parfums SA
prašymas įstoti į bylą, 14 punktą ir minėtos nutarties Akzo Nobel Chemicals ir Akcros Chemicals prieš Komisiją 18 punktą).
16. Šiuo atveju reikia konstatuoti, pirma, kad IBA yra organizacija, atstovaujanti daugeliui ūkio subjektų, veikiančių šioje byloje nagrinėjamame sektoriuje. Iš tiesų jos nariai yra daugiau nei 20 000 nepriklausomų teisininkų, iš kurių apie 3 000 įmonių teisininkų, taip pat 195 advokatų tarybos ir daug įmonių teisininkų asociacijų, tarp kurių Įmonių teisininkų institutas.
17. Antra, iš IBA įstatų yra aišku, jog vienas iš šios asociacijos tikslų yra saugoti savo narių interesus. Pavyzdžiui, pagal IBA įstatų 1 straipsnio 2 ir 3 dalis jos tikslas yra padėti advokatų taryboms ir Law societies
bei jų nariams teisininkams užtikrinti ir gerinti profesijos vykdymą ir statusą, taip pat padėti savo nariams teisininkams visame pasaulyje teisinio išsilavinimo arba kitose srityse, užtikrinti ir gerinti visuomenei teikiamas teisines paslaugas. Taigi, priešingai nei tvirtina Komisija, IBA tikslas „padėti“ savo nariams turi būti suprastas kaip vienas iš šios asociacijos tikslų apsaugoti savo narių interesus. Nagrinėjamos įstatų nuostatos apima daugiau nei tik vienos profesijos atstovų bendrų ir kolektyvinių interesų užtikrinimą minėtos nutarties Pfizer Animal Health prieš Tarybą
prasme. Iš tiesų IBA įstatuose numatyti klausimai, galintys turėti tiesioginės įtakos konkretiems jos narių interesams, pavyzdžiui, advokato profesijos vykdymui ir statusui, bei teisinių paslaugų teikimui.
18. Galiausiai, trečia, kalbant apie aplinkybę, kad pagrindinėje byloje yra iškelti esminiai klausimai, susiję su advokato ir kliento bendravimo konfidencialumu, reikia nuspręsti, jog būsimas teismo sprendimas dėl leidimo įstoti į bylą gali turėti didelę įtaką tiek atitinkamo sektoriaus veiklai, tiek IBA narių interesams.
19. Todėl iš to, kas pasakyta, matyti, kad IBA pagrindė savo suinteresuotumą bylos baigtimi ir kad jai reikia leisti įstoti į bylą pagal Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antrąją pastraipą. Kadangi prašymas įstoti į bylą buvo pateiktas praėjus šešių savaičių terminui, numatytam Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 115 straipsnio 1 dalyje, IBA įstojimas į bylą pagal minėto reglamento 116 straipsnio 6 dalį turėtų apsiriboti pastabų pateikimu per žodinę proceso dalį. Todėl IBA gali gauti tik teismo posėdžio pranešimą, kuris bus parengtas šioje byloje. Taigi nėra reikalo spręsti klausimo dėl ieškovių prašymo, susijusio su konfidencialiu nagrinėjimu IBA atžvilgiu.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO PIRMOSIOS KOLEGIJOS PIRMININKAS
nutaria:
1. Leisti International Bar Association
įstoti į bylą T‑253/03 palaikyti ieškovių reikalavimus. Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 116 straipsnio 6 dalį kancleris per protingą terminą jai perduos teismo posėdžio pranešimą tam, kad ji galėtų pateikti savo pastabas per žodinę proceso dalį.
2. Atidėti bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimo klausimą.
Priimta 2007 m. vasario 26 d. Liuksemburge.