62021TJ0617_RES
Vec T‑617/21
B&Bartoni spol. s r.o.
proti
Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
Rozsudok Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z 22. marca 2023
„Dizajn Spoločenstva – Konanie o výmaze – Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci elektródu do horáka – Dôvod výmazu – Článok 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 6/2002 – Súčasť zloženého výrobku“
Dizajny Spoločenstva – Podmienky ochrany – Dizajn predstavujúci súčasť zloženého výrobku – Pojem – Kritériá posúdenia – Spotrebný charakter súčasti – Rozobratie a opätovné zostavenie zloženého výrobku pri výmene súčasti – Úplnosť zloženého výrobku – Zameniteľnosť súčasti
(Nariadenie Rady č. 6/2002, článok 4 ods. 2)
(pozri body 26, 35, 36, 45 – 47, 55, 56, 69)
Dizajny Spoločenstva – Rozhodnutia Úradu – Zákonnosť – Preskúmanie súdom Únie – Kritériá
(Nariadenie Rady č. 6/2002)
(pozri bod 38)
Dizajny Spoločenstva – Dôvody výmazu – Dizajn predstavujúci súčasť zloženého výrobku – Zobrazenie elektródy vkladanej do horáka
(Nariadenie Rady č. 6/2002, článok 4 ods. 2 a článok 25 ods. 1)
(pozri body 39, 49, 62, 70, 78)
Zhrnutie
Spoločnosť Hypertherm, Inc., je majiteľom dizajnu Spoločenstva zobrazujúceho elektródu, ktorá sa má vložiť do horáka tvoriaceho súčasť systému plazmového rezania. B&Bartoni spol. s.r.o. podala na Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) návrh na výmaz tohto dizajnu z dôvodu, že nespĺňa podmienky ochrany dizajnov Spoločenstva, pretože elektróda nebola počas bežného užívania horáka viditeľná (
1
). Výmazové oddelenie tomuto návrhu najskôr vyhovelo, ale následne ho zamietol odvolací senát, ktorý usúdil, že výrobok zobrazený v spornom dizajne, t. j. predmetnú elektródu, nemožno považovať za súčasť zloženého výrobku.
Všeobecný súd zasadajúci v rozšírenej komore podal výklad pojmu „súčasť zloženého výrobku“ v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia č. 6/2002. Ide o prvý raz, keď sa vyjadruje k otázke, či spotrebný tovar, akým je v prejednávanej veci elektróda, môže byť súčasťou zloženého výrobku.
Posúdenie Všeobecným súdom
Všeobecný súd najskôr uviedol, že otázka, či výrobok zodpovedá pojmu „súčasť zloženého výrobku“, sa musí posudzovať od prípadu k prípadu v závislosti od súboru relevantných nepriamych dôkazov. Preto na účely posúdenia, či predmetná elektróda predstavuje súčasť zloženého výrobku, skúma relevantnosť štyroch nepriamych dôkazov, ktoré odvolací senát zohľadnil v napadnutom rozhodnutí.
V prvom rade sa Všeobecný súd domnieva, že spotrebný charakter elektródy je relevantným nepriamym dôkazom na účely posúdenia, či táto elektróda predstavuje súčasť zloženého výrobku. Presnejšie, vzhľadom na chýbajúcu definíciu pojmu „súčasť zloženého výrobku“ v nariadení č. 6/2002 predstavujú typické vlastnosti spotrebného tovaru, ako je chýbajúca pevná a trvalá spojitosť so zloženým výrobkom, ako aj kúpa a pravidelné nahrádzanie elektródy z dôvodu jej krátkej životnosti, relevantné nepriame dôkazy na identifikáciu toho, čo predstavuje súčasť zloženého výrobku. V tejto súvislosti Všeobecný súd pripomenul, že súčasťami zloženého výrobku sú komponenty určené na zostavenie do zloženého priemyselného alebo remeselného výrobku, ktoré možno vymeniť takým spôsobom, aby sa umožnilo rozobratie a opätovné zostavenie takéhoto výrobku. Predmetná elektróda ako spotrebný materiál pre horák je však navrhnutá tak, aby sa dala ľahko spojiť s týmto horákom, rýchlo spotrebovať alebo používať a ľahko nahradiť konečným užívateľom bez toho, aby si táto činnosť vyžadovala rozobratie a opätovné zostavenie takéhoto výrobku. Okrem toho konečný užívateľ, ktorý pravidelne kupuje a nahrádza elektródu, je schopný vnímať a posúdiť jej vlastnosti bez ohľadu na jej viditeľnosť po namontovaní do horáka.
V druhom rade Všeobecný súd uviedol, že otázka, či si nahradenie výrobku vyžaduje rozobratie a opätovné zostavenie zloženého výrobku, je tiež relevantným faktorom, ktorý treba zohľadniť pri určení, či takýto výrobok predstavuje súčasť tohto posledného uvedeného výrobku. Zohľadnenie „rozobratia“ a „opätovného zostavenia“ totiž vychádza z nariadenia č. 6/2002 (
2
) a judikatúry (
3
) Súdneho dvora. Výrobok, ktorý si pri svojom nahradení nevyžaduje rozobratie a opätovné zostavenie výrobku, do ktorého je integrovaný, a ktorý je osobitne navrhnutý tak, aby ho koneční užívatelia pravidelne a ľahko vymieňali, tak môže predstavovať súčasť zloženého výrobku menej než výrobok, ktorého nahradenie bežne uskutočňujú odborníci s osobitnými schopnosťami na uskutočnenie uvedeného nahradenia. V prejednávanej veci je nahradenie elektródy pre konečného užívateľa jednoduchou operáciou, ktorú nemožno považovať za „rozobratie“ a „opätovného zostavenie“ horáka v zmysle nariadenia č. 6/2002.
V treťom rade Všeobecný súd na jednej strane konštatoval, že úplnosť zloženého výrobku bez predmetnej elektródy je relevantným nepriamym dôkazom na účely posúdenia pojmu „súčasť zloženého výrobku“. V tejto súvislosti zdôrazňuje to, že pri kúpe horáka bez elektródy, alebo v prípade, že je elektróda vybratá z horáka, koncový užívateľ nebude vnímať horák ako poškodený alebo neúplný. Naopak, zložený výrobok bez svojich súčastí nebude v zásade koncovým užívateľom vnímaný ako úplný výrobok spôsobilý na bežné použitie alebo ako výrobok v dobrom stave. Okrem toho, hoci horák a systém plazmového rezania nemôžu plniť svoju funkciu, a to rezať kov alebo vŕtať do kovu bez toho, aby tam bola nainštalovaná elektróda, neznamená to, že elektróda sa musí považovať za súčasť zloženého výrobku. Tvrdiť, že ak výrobok nemôže plniť funkciu, na ktorú je určený, bez iného výrobku, treba tento druhý uvedený výrobok považovať za súčasť prvého uvedeného výrobku, by totiž znamenalo, že veľký počet odlišných výrobkov, najmä spotrebného charakteru, bez ktorých by zložené výrobky nemohli plniť svoju funkciu, na ktorú sú určené, by sa nesprávne považovalo za súčasti uvedených zložených výrobkov.
Na druhej strane skutočnosť, že horák možno ponúkať na trhu bez elektródy a že táto elektróda je bežne predmetom samostatnej reklamy a predaja, predstavuje tiež relevantný nepriamy dôkaz na účely určenia, či predmetná elektróda predstavuje súčasť zloženého výrobku. Je pravda, že každý výrobca môže slobodne uvádzať na trh zložený výrobok spolu so svojimi súčasťami, alebo ich predávať samostatne, a takéto obchodné rozhodnutie nie je rozhodujúcim prvkom na posúdenie, či výrobok predstavuje súčasť iného výrobku. Je však neobvyklé, aby kúpa zloženého výrobku nezahŕňala jeho skutočné súčasti. V prejednávanej veci sa predmetný zložený výrobok, t. j. horák, predáva buď s predmetnými elektródami, alebo bez nich.
Vo štvrtom a poslednom rade Všeobecný súd usúdil, že zameniteľnosť elektródy je nepriamym dôkazom, ktorú treba zohľadniť v tejto analýze. Výrobok, ktorý nemôže byť nahradený iným nezhodným výrobkom, alebo používaný v rôznych zložených výrobkoch, je totiž v zásade o to viac spôsobilý byť dlhodobo prispôsobený uvedenému zloženému výrobku, a tak predstavovať jeho súčasť. V dôsledku toho skutočnosť, že predmetná elektróda môže byť nahradená odlišnou elektródou a že horáky rôzneho typu môžu používať predmetnú elektródu, je faktorom, ktorý treba zohľadniť na účely určenia, že táto elektróda nepredstavuje súčasť zloženého výrobku.
Vzhľadom na tieto úvahy Všeobecný súd usúdil, že nepriame dôkazy, z ktorých vychádzal odvolací senát, sú relevantné, a dospel k záveru, že odvolací senát nevychádzal z nesprávneho posúdenia, keď sa domnieval, že predmetná elektróda predstavuje samostatný výrobok, a nie súčasť zloženého výrobku.
(
1
)	Podľa článku 4 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (Ú. v. ES L 3, 2002, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142), dizajn použitý alebo stelesnený vo výrobku, ktorý predstavuje súčasť zloženého výrobku, sa považuje za nový a má osobitý charakter len vtedy, ak časť po začlenení do zloženého výrobku zostáva viditeľná počas bežného užívania zloženého výrobku.
(
2
)	Článok 3 písm. c) nariadenia č. 6/2002.
(
3
)	Rozsudok z 20. decembra 2017, Acacia a D’Amato (C‑397/16 a C‑435/16, EU:C:2017:992, bod 65).