62018CJ0002_RES
Vec C‑2/18
Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė
(návrh na začatie prejudiciálneho konania_ktorý podal Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas)
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. novembra 2019
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná poľnohospodárska politika – Spoločná organizácia trhov – Mlieko a mliečne výrobky – Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 – Článok 148 ods. 4 – Zmluva o dodávke surového mlieka – Slobodné rokovanie o cene – Boj proti nekalým obchodným praktikám – Zákaz vyplácania odlišnej ceny výrobcom surového mlieka patriacim do skupiny vytvorenej podľa predaného denného množstva a zníženia cien bez odôvodnenia“
Poľnohospodárstvo – Spoločná organizácia trhov – Mlieko a mliečne výrobky – Zmluvné vzťahy v tomto sektore – Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje vyplácanie odlišnej ceny výrobcom surového mlieka patriacim do skupiny vytvorenej podľa predaného denného množstva – Prípustnosť – Podmienky – Právna úprava vhodná na dosiahnutie cieľa boja proti nekalým obchodným praktikám – Dodržiavanie zásady proporcionality
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1308/2013, článok 148)
(pozri body 30, 35, 45, 49 – 53, 56 – 57, 62, 70, bod 1 výroku)
Poľnohospodárstvo – Spoločná organizácia trhov – Mlieko a mliečne výrobky – Zmluvné vzťahy v tomto sektore – Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje nákupcom surového mlieka bez odôvodnenia znížiť cenu dohodnutú s výrobcami a ktorá podmieňuje každé zníženie ceny o viac ako 3 % vydaniu povolenia príslušným vnútroštátnym orgánom – Prípustnosť – Podmienky – Právna úprava vhodná na dosiahnutie cieľa boja proti nekalým obchodným praktikám – Dodržiavanie zásady proporcionality
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1308/2013, článok 148)
(pozri body 72 – 74, 78, 82, bod 2 výroku)
Zhrnutie
Právo Únie nebráni vnútroštátnym opatreniam v oblasti boja proti nekalým obchodným praktikám, ktoré majú za následok úpravu postupu slobodného rokovania o cenách v sektore surového mlieka
Súdny dvor vo svojom rozsudku z 13. novembra 2019, Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė (C‑2/18), rozhodol, že nariadenie č. 1308/2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami (
1
), nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na účely boja proti nekalým obchodným praktikám zakazuje nákupcom surového mlieka zaplatiť odlišnú kúpnu cenu výrobcom, ktorých treba považovať za patriacich do tej istej skupiny z hľadiska množstva surového mlieka predaného za deň, rovnakého zloženia a kvality, ako aj dodaného rovnakou metódou, keďže uvedená právna úprava je vhodná na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa a nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie uvedeného cieľa. Súdny dvor na účely boja proti nekalým obchodným praktikám taktiež spresnil, že členské štáty môžu prijať vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá zakazuje nákupcovi surového mlieka bez odôvodnenia znížiť cenu dohodnutú s výrobcom a ktorá podmieňuje každé zníženie ceny o viac ako 3 % vydaniu povolenia príslušným vnútroštátnym orgánom.
Spor vo veci samej patrí do rámca konania o preskúmavaní ústavnosti zákona o zákaze nekalého konania litovských hospodárskych subjektov kupujúcich a predávajúcich surové mlieko, predložený skupinou poslancov parlamentu Litovskej republiky. Tento zákon stanovoval okrem ustanovení týkajúcich sa dvoch vyššie uvedených zákazov, že predajcovia surového mlieka boli rozdelení do dvoch skupín, tvorených podľa množstva predaného mlieka za deň. Zákon taktiež uložil dotknutým subjektom povinnosť uzavrieť písanú zmluvu, ako stanovuje článok 148 ods. 1 nariadenia č. 1308/2013 pri kúpe surového mlieka. Cieľom týchto opatrení je predovšetkým bojovať proti nekalým obchodným praktikám nákupcov surového mlieka voči zmluvnej strane považovanej za slabšiu, konkrétne výrobcom mlieka, vzhľadom na osobitné vlastnosti tohto sektora. Vnútroštátny súd sa pýta, či dva vyššie uvedené zákazy boli v súlade so zásadou slobodného rokovania zakotvenou v článku 148 ods. 4 nariadenia č. 1308/2013.
Súdny dvor v prvom rade pripomenul, že spoločná poľnohospodárska politika patrí v súlade s článkom 4 ods. 2 písm. d) ZFEÚ do spoločnej právomoci Únie a členských štátov, pričom členské štáty tak disponujú legislatívnou právomocou, ktorá im umožňuje vykonávať svoju právomoc v rozsahu, v akom Únia nevykonala svoju právomoc. Súdny dvor ďalej uviedol, že zavedenie spoločnej organizácie trhov nebráni členským štátom uplatňovať vnútroštátne pravidlá, ktoré sledujú iný cieľ všeobecného záujmu, ako sú ciele, na ktoré sa vzťahuje táto spoločná organizácia trhov, aj keď tieto pravidlá môžu mať vplyv na fungovanie spoločného trhu v dotknutom odvetví. Súdny dvor v tejto súvislosti spresnil, že Únia prijatím nariadenia č. 1308/2013, a najmä článku 148 tohto nariadenia nevykonala úplne svoju právomoc v oblasti zmluvných vzťahov medzi stranami zmluvy o dodávke surového mlieka a že odkazy na niektoré nekalé obchodné praktiky, ktoré toto nariadenie obsahuje, neumožňujú preukázať, že cieľ boja proti nekalým praktikám je upravený uvedeným nariadením. Navyše podľa Súdneho dvora vykladať tento článok tak, že zakazuje členským štátom prijať akékoľvek opatrenie zamerané na boj proti nekalým obchodným praktikám v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, by bolo v rozpore s týmto cieľom sledovaným nariadením č. 1308/2013, zabezpečiť realizovateľný vývoj výroby, a tým aj vyplývajúcu primeranú životnú úroveň prvovýrobcov mlieka v súlade s cieľmi spoločnej poľnohospodárskej politiky, ako cieľ spočívajúci v zabezpečení zachovania účinnej hospodárskej súťaže na trhu s poľnohospodárskymi výrobkami. Súdny dvor teda uznal zostatkovú právomoc členských štátov na prijatie opatrení na boj proti nekalým obchodným praktikám, ktoré majú za následok úpravu postupu slobodného rokovania o cenách, aj keď tieto opatrenia majú vplyv na zásadu slobodného rokovania o cene splatnej za dodávku surového mlieka stanovenú v článku 148 nariadenia č. 1308/2013. Súdny dvor však uviedol, že takéto opatrenia musia byť primerané k cieľu, ktorý sledujú. V prejednávanej veci Súdny dvor rozhodol, že predmetná litovská právna úprava sa zdá byť vhodná na predchádzanie rizika, aby strana považovaná na slabšiu zmluvnú stranu – konkrétne výrobcovia mlieka – bola nútená prijať bezdôvodné zníženie ceny a bojovať tak proti prípadným nekalým obchodným praktikám, a že s prihliadnutím na ciele spoločnej poľnohospodárskej politiky, ako aj na riadne fungovanie spoločnej organizácie trhu táto právna úprava nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov, ktoré sleduje, čo však prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
(
1
)	Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 671), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2393 z 13. decembra 2017 (Ú. v. EÚ L 350, 2017, s. 15).