62019TJ0684_RES
Liidetud kohtuasjad T‑684/19 ja T‑704/19
Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (MEKH)jaFGSZ Földgázszállító Zrt.
versus
Euroopa Liidu Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet
Üldkohtu (teine koda laiendatud koosseisus) 16. märtsi 2022. aasta otsus
Energeetika – Määrus (EL) 2017/459 – Komisjoni vastuvõetud võrgueeskirjad, mis hõlmavad „võimsuse lisamise menetlust“ – ACERi otsus, millega kiidetakse heaks võimsuse lisamise hange – Õigusvastasuse vastuväide – Komisjoni pädevuse puudumine – Määruse (EÜ) nr 715/2009 artikli 6 lõige 11, artikli 7 lõige 3 ja artikli 8 lõige 6
Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Vastuvõetavuse tingimused – Euroopa Liidu Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti (ACER) otsus, millega kiidetakse heaks maagaasi ülekandevõrgus võimsuse lisamise hange – ACERi asutamise akt, milles nähakse ette ACERi otsuse vaidlustamiseks asutusesisene õiguskaitsevahend – ACERi otsuse peale esitatud tühistamishagi, ilma et asutusesisene õiguskaitse oleks ammendatud – Vastuvõetamatus
(ELTL artikli 263 viies lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2019/942, põhjendus 34 ning artiklid 28 ja 29)
(vt punktid 29–32, 35–39, 41 ja 42)
Institutsioonide aktid – Ajaline kohaldamine – Menetlusnormid – Materiaalõigusnormid – Eristamine
(vt punkt 33)
Tühistamishagi – Euroopa Liidu Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti (ACER) apellatsiooninõukogu otsuse peale esitatud kaebus – ACERi asutamise akt, millega välistatakse võimalus esitada Üldkohtule väited, millele apellatsiooninõukogus ei tuginetud – Õigusvastasuse vastuväide, mis esimest korda esitati tühistamishagi raames – Vastuvõetavus
(ELTL artiklid 263 ja 277; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2019/942, artikkel 29)
(vt punktid 47–51)
Õigusvastasuse vastuväide – Ulatus – Aktid, mille õigusvastasusele saab viidata – Määrus, mida ei ole vaidlustatud ELTL artikli 263 alusel – Õigusvastasuse vastuväide, mille esitas riigi ametivõim, kelle õigus esitada tühistamishagi ei ole ilmne – Vastuvõetavus
(ELTL artikli 263 neljas lõik ja artikkel 277; komisjoni määrus 2017/459)
(vt punktid 54 ja 55)
Õigusvastasuse vastuväide – Ulatus – Aktid, mille õigusvastasusele saab viidata – Vaidlustatud otsuse aluseks olev üldakt – Õigusliku seose vajalikkus vaidlustatud akti ja vaidlusaluse üldakti vahel
(ELTL artikkel 277)
(vt punkt 58)
Õigusaktide ühtlustamine – Ühtlustamismeetmed – Maagaasi siseturu ühiseeskirjad – Määrus nr 715/2009 – Maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimused – Komisjoni pädevus teatud valdkondades võrgueeskirjade kehtestamiseks – Ulatus – Komisjoni vastuvõetud võrgueeskirjad, mis hõlmavad võimsuse lisamise menetlust – Lubamatus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 715/2009, artikli 6 lõike 11 esimene lõik ja artikli 8 lõige 6; komisjoni määrus 2017/459, artiklid 22–31; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/73)
(vt punktid 66–74, 95–97, 100, 102–105, 109, 110, 114, 119, 123–126, 128, 134 ja 135)
Õigusaktide ühtlustamine – Ühtlustamismeetmed – Maagaasi siseturu ühiseeskirjad – Määrus nr 715/2009 – Maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimused – Võrgueeskirjade kehtestamine – Komisjoni määrus, millega kehtestatakse gaasi ülekandesüsteemide võimsuse jaotamise mehhanismide võrgueeskiri – Võimsuse lisamise menetluse rakendamine – Gaasi siseturu tõhusa toimimise tagamiseks ettenähtud meede – Õiguslik alus – ELTL artikkel 114
(ELTL artikkel 114; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 715/2009, artikkel 1; komisjoni määrus 2017/459, artiklid 22–31)
(vt punktid 83–88)
Euroopa Liidu institutsioonid – Pädevuse teostamine – Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks komisjonile antud pädevus – Kohustus mitte muuta seadusandliku alusakti olulisi elemente – Alusmäärus, mis annab komisjonile pädevuse võtta teatud valdkondades vastu võrgueeskirjad – Võrgueeskiri, mis sisaldab norme valdkonna kohta, mida alusmäärus ei puuduta – Lubamatus – Alusmääruse olulist osa puudutav muudatus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 715/2009, artikli 6 lõike 11 teine lõik, artikli 7 lõige 3 ja artikli 8 lõike 6 punkt g; komisjoni määrus 2017/459, artiklid 22–31; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/73)
(vt punktid 137–141)
Kokkuvõte
Aastal 2015 alustasid FGSZ Földgázszállító Zrt. (edaspidi „FGSZ“), kes on gaasi ülekandevõrgu haldur Ungaris, ning Bulgaaria, Rumeenia ja Austria ülekandevõrgu haldurid energiasõltumatuse suurendamiseks piirkondlikku koostööprojekti, tuues turule Musta mere gaasi. See projekt nägi ette lisandvõimsuse suurendamise kahes ühenduspunktis, millest üks on Ungari ja Austria vahel (edaspidi „HUAT‑projekt“). Selle käigus avaldasid FGSZ ja Austria gaasi ülekandevõrgu haldur Gas Connect Austria GmbH (edaspidi „GCA“) ühise hindamisaruande vastavalt määrusele 2017/459, millega kehtestatakse gaasi ülekandesüsteemide võimsuse jaotamise mehhanismide võrgueeskiri (
1
).
Sama määruse alusel (
2
) esitas FGSZ Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatalile (MEKH), kes on Ungari energia- ja avalike teenuste sektorit reguleeriv amet, ametlikult HUAT‑projekti hanke ettepaneku, toonitades, et ta ei ole selle hanke korraldamise poolt. GCA omakorda esitas hanke ettepaneku Austria elektri- ja maagaasisektorit reguleerivale asutusele Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaftile (E‑Control).
E-Control kiitis HUAT‑projekti hanke ettepaneku heaks, samas kui MEKH lükkas selle tagasi. Kuna riigisisesed reguleerivad asutused kokkuleppele ei jõudnud, võttis Euroopa Liidu Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet (ACER) omakorda vastu otsuse, millega kiideti heaks HUAT‑projekti hanke ettepanek (edaspidi „esialgne otsus“).
MEKH ja FGSZ esitasid kumbki esialgse otsuse peale kaebuse ACERi apellatsiooninõukogule. Kuna apellatsiooninõukogu jättis nende kaebused rahuldamata, esitasid MEKH (kohtuasi T‑684/19) ja FGSZ (kohtuasi T‑704/19) Üldkohtule kaks hagiavaldust kaebuste rahuldamata jätmise otsuse tühistamiseks, kusjuures MEKH palus oma hagiavalduses ka esialgne otsus tühistada. Hagiavalduse põhjendamisel leidis MEKH eelkõige, et määruse 2017/459 V peatükk on õigusvastane.
Üldkohtu teine koda laiendatud koosseisus tunnistas oma kohtuotsuses MEKH tühistamishagi vastuvõetamatuks osas, milles see oli esitatud esialgse otsuse peale, ning nõustus viimase esitatud vastuvõetamatuse väitega ja seetõttu tühistas ACERi apellatsiooninõukogu otsuse kaebuste rahuldamata jätmise kohta.
Üldkohtu hinnang
Kõigepealt tunnistas Üldkohus vastuvõetamatuks MEKH tühistamishagi osas, milles see oli esitatud esialgse otsuse peale. Sellega seoses leidis Üldkohus, et sellise tühistamishagi vastuvõetavust, mille esitas füüsiline või juriidiline isik ACERi õigusakti peale, mille eesmärk on tekitada selle isiku suhtes õiguslikke tagajärgi, tuleb analüüsida lähtudes erikorrast, mis on sätestatud selle asutuse loonud aktis, nimelt määruses 2019/942 (
3
). Kõnealuse määruse kohaselt saab Üldkohtule tühistamishagi esitada üksnes ACERi apellatsiooninõukogu otsuse peale (
4
).
Vaatamata asjaolule, et MEKH ei esitanud määruse 2017/459 V peatüki õigusvastasuse väidet ACERi apellatsiooninõukogus, tunnistas Üldkohus selle väite, mille MEKH oli esitanud Üldkohtus, siiski viimati nimetatud kohtus vastuvõetavaks. Nimelt kuna üksnes liidu kohus on pädev tunnistama üldkohaldatava akti õigusvastaseks (
5
), oli MEKH-l õigus esitada see väide esimest korda Üldkohtus, selleks et vaidlustada ACERi apellatsiooninõukogu rahuldamata jätmise otsuse õiguspärasus.
Mis puudutab õigusvastasuse väite põhjendatust, siis märkis Üldkohus kõigepealt, et määrus 2017/459, millega kehtestatakse gaasi ülekandesüsteemide võimsuse jaotamise mehhanismide võrgueeskirjad, näeb oma V peatükis ette võimsuse lisamise menetluse, mis võib ülekandevõrgu halduritele kaasa tuua kohustuse teha investeeringuid, mis on vajalikud võrgus lisandvõimsuste loomiseks. Nimelt selgub V peatüki enda sõnastusest (
6
), et kui selles ette nähtud erinevad tingimused on täidetud, alustatakse lisandvõimsuse hanget, mis tähendab, et ülekandevõrgu haldurid on kohustatud tegema selleks vajalikke investeeringuid.
Edasi analüüsis Üldkohus seda, kas komisjon ületas võrgueeskirjade väljatöötamisel, millega nähakse ette selline võimsuse lisamise menetlus, selle pädevuse piire, mis on talle antud alusmäärusega, nimelt määrusega nr 715/2009 maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta (
7
).
Arvestades asjaolu, et alusmääruse kohaselt oli komisjon pädev vastu võtma võrgueeskirju üksnes ammendavalt loetletud valdkondades ja tingimusel, et Euroopa maagaasi ülekandevõrgu haldurite võrgustik (edaspidi „ENTSOG“) ei olnud sellist eeskirja asjaomases valdkonnas veel välja töötanud (
8
), kontrollis Üldkohus esiteks, kas määruse 2017/459 V peatükk on mõne viidatud valdkonnaga seostatav.
Selle käigus ilmnes alusmääruse grammatilisel tõlgendamisel, et alusmääruses loetletud valdkonnad ei hõlma võrgus lisandvõimsuste loomise küsimust. Samuti ilmnes alusmääruse kontekstipõhisest tõlgendamisest, et eristatakse ühelt poolt valdkondi, mille puhul on ENTSOG pädev välja töötama võrgueeskirju, ning teiselt poolt võrgus lisandvõimsuse loomiseks selliste vajalike investeeringute raamistikku, mille puhul koordineerib ENTSOG seda, kuidas liikmesriigid oma vastavat pädevust kasutavad. Lisaks märkis Üldkohus, et direktiivi 2009/73, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju, (
9
) alusel on ülekandevõrgu halduritel olenevalt olukorrast kohustus teha investeeringuid, mis on vajalikud selliste lisandvõimsuste loomiseks. Seejuures peavad liikmesriigid jälgima selle kohustuse täitmist, ilma et ENTSOG või komisjon loetaks selles osas normatiivselt pädevaks. Lõpuks ei võimalda ükski alusmääruse põhjendus tuvastada eesmärki, mis seisneb selles, et ENTSOGile ja järelikult komisjonile antakse pädevus välja töötada võrgueeskirjad, mis hõlmavad selliste lisandvõimsuste loomiseks vajalike investeeringute küsimust.
Kuna määruse 2017/459 V peatükk ei ole seostatav alusmääruses mõne ammendavalt loetletud valdkonnaga, analüüsis Üldkohus teiseks seda, kas komisjon oli pädev välja töötama sätteid lisandvõimsusega seotud protsessi kohta alusmääruse teiste normide alusel, mis lubavad komisjonil võrgueeskirjade vastuvõtmisel muuta alusmääruse ebaolulisi osi (
10
).
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et alusakti olulisteks säteteks on need, mille vastuvõtmiseks on vaja teha liidu seadusandja vastutusalasse kuuluvaid poliitilisi valikuid. Kõnealuses asjas tegi liidu seadusandja poliitilise valiku, mis seisneb selles, et ta andis lisandvõimsuste loomist puudutavate normide rakendamise vaid liikmesriikidele, kuna ENTSOGile ja sellest tulenevalt komisjonile antud pädevus võimsuse jaotamise eeskirjade valdkonnas (
11
) puudutab vaid olemasolevaid võrguvõimsusi. Järelikult puudutab V peatükiga tehtud muudatus, millega seda pädevust laiendati lisandvõimsuse loomisele, alusmääruse olulist osa.
Seega jõudis Üldkohus järeldusele, et komisjonile ei olnud antud pädevust kehtestada lisandvõimsusi puudutav protsess, ning ta nõustus õigusvastasuse väitega ja tunnistas määruse 2017/459 V peatüki kohaldamatuks. Kuna ACERi apellatsiooninõukogu otsuses, millega kaebused jäeti rahuldamata, kohaldati seda peatükki, rahuldas Üldkohus lisaks tühistamishagid osas, milles need olid suunatud selle otsuse vastu, ning tühistas selle erga omnes.
(
1
)	Komisjoni 16. märtsi 2017. aasta määruse (EL) 2017/459, millega kehtestatakse gaasi ülekandesüsteemide võimsuse jaotamise mehhanismide võrgueeskiri ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 984/2013 (ELT 2017, L 72, lk 1), artikkel 26.
(
2
)	Määruse 2017/459 artikli 28 lõige 1.
(
3
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuni 2019. aasta määrus (EL) 2019/942, millega asutatakse Euroopa Liidu Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostöö Amet (uuesti sõnastatud) (ELT 2019, L 158, lk 22).
(
4
)	Määruse 2019/942 põhjendus 34 ning artiklid 28 ja 29.
(
5
)	ELTL artikkel 277.
(
6
)	Määruse 2017/459 artikli 22 lõige 3.
(
7
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 715/2009 maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1775/2005 (ELT 2009, L 211, lk 36) (edaspidi „alusmäärus“).
(
8
)	Alusmääruse artikkel 6.
(
9
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ (ELT 2009, L 211, lk 94).
(
10
)	Alusmääruse artikli 6 lõike 11 teine lõik ja artikli 7 lõige 3.
(
11
)	Alusmääruse artikli 8 lõike 6 punkt g.