62004TO0209_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa T-209/04,
Espanjan kuningaskunta, asiamiehenään abogado del Estado N. Díaz Abad, prosessiosoite Luxemburgissa,
kantajana,
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään T. van Rijn ja S. Pardo Quintillán, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaajana,
jossa on kyse laiminlyöntikanteesta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että komissio on lainvastaisesti pidättynyt ottamasta kantaa lupiin, joita Espanjan viranomaiset ovat hakeneet kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999 (EYVL L 337, s. 10) sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2369/2002 (EYVL L 358, s. 49), mukaisesti yhteisyritysten perustamiseksi,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Jaeger sekä tuomarit J. Azizi ja E. Cremona,
kirjaaja: H. Jung,
on antanut seuraavan
määräyksen
Tuomion perustelut
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Asiaa koskeva yhteisön lainsäädäntö
1. Kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2792/1999 (EYVL L 337, s. 10), luodaan 1 artiklan mukaan ”kehys kaikille jäsenvaltioiden alueella toteutettaville kalatalousalan rakenteellisille toimenpiteille”. Asetuksen 7 artiklassa tarkoitetaan otsikon ”Pyyntiponnistuksen säätely” alla toimenpiteitä, joita jäsenvaltiot voivat toteuttaa pyyntiponnistuksen säätelemiseksi, jotta monivuotisissa ohjausohjelmissa asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa. Näiden toimenpiteiden joukossa mainitaan alusten kalastustoiminnan lopettaminen pysyvästi, tarvittaessa siirtämällä alus pysyvästi kolmanteen maahan, mikä voi tapahtua yhteisyrityksen puitteissa.
2. Asetuksen N:o 2792/1999 8 artiklan mukaan yhteisyrityksellä tarkoitetaan ”yhden tai useamman kumppanin, jotka ovat aluksen rekisteröintipaikkana olevan kolmannen maan kansalaisia, muodostamaa kaupallista yritystä”.
3. Asetuksen N:o 2792/1999 muuttamisesta 20.12.2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2369/2002 (EYVL L 358, s. 49) muutettiin asetuksen N:o 2792/1999 7 artiklan 3 kohtaa, jossa säädetään nyt seuraavaa:
”Alusten kalastustoiminnan lopettamiseen pysyvästi voidaan päästä seuraavin toimenpitein:
a) – –
b) ennen 31 päivää joulukuuta 2004 tapahtuvalla aluksen siirtämisellä pysyvästi kolmanteen maahan, mikä voi tapahtua myös 8 artiklassa tarkoitetun yhteisyrityksen puitteissa, kyseisen maan toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella, edellyttäen, että
i) Euroopan yhteisön ja kolmannen maan, johon alus siirretään, välillä on kalastussopimus ja että on olemassa asianmukaiset takeet siitä, että kansainvälistä oikeutta ei todennäköisesti tässä yhteydessä rikota erityisesti meren luonnonvarojen säilyttämisen ja hoidon tai yhteisen kalastuspolitiikan muiden tavoitteiden ja kalastajien työolojen osalta.
Komissio voi tapauskohtaisesti myöntää poikkeuksia alusten siirtämiseksi pysyvästi kolmansiin maihin yhteisyritysten puitteissa, jos kalastussopimuksen tekeminen ei ole perusteltua yhteisön etujen kannalta ja jos muut siirtämisen edellytykset täyttyvät;
ii) kolmas maa, johon alus aiotaan siirtää, ei ole ehdokasvaltio;
iii) siirrosta aiheutuu pyyntiponnistuksen aleneminen siirretyn aluksen aikaisemmin hyödyntämien luonnonvarojen osalta; tätä perustetta ei kuitenkaan sovelleta, jos siirretty alus on menettänyt yhteisön kanssa tehdyn kalastussopimuksen tai muun sopimuksen mukaisia kalastusmahdollisuuksia;
iv) mikäli kolmas maa, johon alus aiotaan siirtää, ei ole asianomaisten alueellisten kalastusjärjestöjen sopimuspuoli tai yhteistyökumppani, tällaiset järjestöt eivät ole todenneet kyseisen maan sallivan kalavarojen kansainvälisten säilyttämistoimenpiteiden tehokkuutta vaarantavan kalastuksen. Komissio julkaisee säännöllisesti kyseisten maiden luettelon Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa.
– – ”
Asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö
4. Espanjan lainsäädännössä yhteisyrityksille myönnettävästä tuesta on säädetty 1.8.2003 annetun Real Decreton (kuninkaan asetus) nro 1048/2003 (BOE nro 184, 2.8.2003, s. 29958) V luvussa, jonka 60 §:ssä säädetään, että ”maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriö käsittelee asian, tekee päätöksen ja suorittaa maksut vastaavissa hakemuspyynnöissä tämän osalta säädettyä menettelyä noudattaen”.
5. Ordenin (asetus) APA/2222/2003, joka annettiin 1.8.2003 (BOE nro 186, 5.8.2003, s. 30277), 6 §:n 2 momentissa säädetään, että ”jos nimenomaista päätöstä ei ole tehty kolmen kuukauden määräajassa tukea koskevan hakemuksen tekemisestä, hakemus katsotaan hylätyksi”.
Tosiseikat
6. Espanjan viranomaiset ovat asetuksen N:o 2792/1999 7 artiklan 3 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaisesti lähettäneet komission yksiköille kaikkiaan 35 poikkeuslupahakemusta, jotka koskevat erilaisia hankkeita yhteisyritysten perustamiseksi. Kantaja mainitsee kannekirjelmässään muun muassa hakemukset, jotka koskevat hankkeita, jotka ovat esittäneet Pevega SA, jonka hakemus saapui komissioon 12.9.2003 (liittyen Pevegasa V -aluksen siirtämiseen), Pesquerías Santa Uxía SL, jonka hakemus vastaanotettiin 4.12.2003 (liittyen Madre Rosa -aluksen siirtämiseen), Balcagia CB, jonka hakemus vastaanotettiin 9.12.2003 (liittyen Balcagia-aluksen siirtämiseen), ja Calvopesca SA, jonka hakemus vastaanotettiin 16.12.2003 (liittyen Montefrisa IX- ja Montecelo-alusten siirtämiseen), sekä kolme Mariño Segundo SL:n esittämää hakemusta, jotka vastaanotettiin 22.12.2003 (liittyen Enterprace-, Oitz- ja Ramos Primero -alusten siirtämiseen).
7. Espanjan viranomaiset muistuttivat komissiota 8.1.2004 päivätyllä faksilla siitä, että ne eivät olleet edelleenkään saaneet vastausta Pevega SA:n esittämää hanketta koskevasta poikkeuksesta, ja ilmoittivat komissiolle, että ”laivanvarustaja [on ilmoittanut], että jos alusta ei ole viety maasta ennen 20.1. kuluvaa vuotta, – – lupa on menetetty lopullisesti”.
8. Kirjeessään, joka on päivätty 13.1.2004, komissio vastasi Espanjan viranomaisille, että se ”ei ole velvollinen noudattamaan mitään määräaikaa”, ja lisäsi, että
”kyseessä olevat yhteisyritysten perustamista koskevat hankkeet edellyttävät yksittäispoikkeusta komissiolta ennen hallintoviranomaisen päätöstä tuen myöntämisestä kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineestä. Tämä ei kuitenkaan estä laivanvarustajaa toteuttamasta tarvittavia toimenpiteitä, viemästä kyseessä olevaa alusta maasta ja perustamasta yhteisyritystä sen jälkeen, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat rekisteröineet hänen tukea koskevan hakemuksensa”.
9. Vastaajan yksiköt vastaanottivat 30.1.2004 täydentäviä tietoja, jotka koskivat muun muassa Balcagia-, Montefrisa IX-, Montecelo-, Enterprace- ja Ramos Primero -alusten aikaisempaa kalastustoimintaa.
10. Kirjeellään, joka oli päivätty 17.2.2004, kantaja kehotti muodollisesti vastaajaa EY 232 artiklan mukaisesti toimimaan ”niiden hallinnollista lupaa koskevien hakemusten ratkaisemiseksi”, jotka koskivat seitsemää edellä mainittua yhteisyrityshanketta, jotka Pevega SA, Pesquerías Santa Uxía SL, Balcagia CB, Calvopesca SA et Mariño Segundo SL olivat esittäneet.
11. Päätöksillä, jotka on tehty 26.3.2004, on hyväksytty Pevega SA:n hakema poikkeus Pevegasa V -aluksen siirtämiseksi, Pesquerías Santa Uxía SL:n hakema poikkeus Madre Rosa -aluksen siirtämiseksi sekä Mariño Segundo SL:n hakema poikkeus Oitz-aluksen siirtämiseksi.
12. Espanjan kuningaskunnan pysyvä edustusto Euroopan unionissa vastaanotti 1.4.2004 komissiolta kirjeen, jossa tämä vahvisti vastaanottaneensa Espanjan kuningaskunnan toimimisvaatimuksen, ja huomautti olevansa tietoinen niistä vaikeuksista, jotka Espanjan viranomaiset ovat kohdanneet yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen täytäntöönpanossa, ja totesi tietyt eroavuudet asetuksen N:o 2792/1999 7 artiklan 3 kohdan tulkinnan suhteen. Komissio totesi kirjeensä lopuksi, että se harkitsisi joka tapauksessa Espanjan viranomaisten 12.9.2003 esittämää poikkeuslupahakemusta ja tekisi päätöksen toimimisvaatimuksessa ilmoitetussa määräajassa.
13. Komission yksiköt antoivat 17.6.2004 myönteisen lausunnon Mariño Segundo SL:n hakeman poikkeuksen osalta Ramos Primero -aluksen siirtämiseksi ja kielteiset lausunnot Mariño Segundo SL:n hakeman Enterprace-aluksen siirtämistä koskevan, Calvopesca SA:n hakeman Montefrisa IX- ja Montecelo-aluksen siirtämistä koskevan sekä Balcagia CB:n hakeman Balcagia-aluksen siirtämistä koskevan poikkeuksen osalta.
14. Ramos Primero -alusta koskevan asiakirja-aineiston arviointiin perustuvista lausunnoista neuvoteltiin edellytetyllä tavalla komission toimivaltaisissa yksiköissä. Ne toimitettiin tämän jälkeen komissiolle, joka 13.7.2004 päivätyssä kirjeessä tiedotti Espanjan hallitukselle, että se oli hyväksynyt pyydetyn poikkeuksen 12.7.2004 tekemällään päätöksellä.
15. Balcagia-, Montefrisa IX-, Montecelo- ja Enterprace-alusten siirtämiseen liittyvän kolmen muun hakemuksen osalta Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet komission yksiköille 30.6.2004, että ne ilmoittavat täydentävät tiedot, jotka niiden mielestä osoittavat pyyntiponnistuksen vähentämisen edellytyksen täyttyneen. Tämä tarkoitus on vahvistettu Espanjan maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriön 7.7.2004 lähettämässä faksissa. Tässä faksissa on ilmoitettu, että ”tässä kirjeessä esitettyjen seikkojen perusteella Espanjan viranomaiset pyytävät, ettei päätöstä tehdä kirjeessä mainituista kolmea yhteisyritystä koskevasta hankkeesta ennen kuin komissio on voinut tutkia ilmoitettavat täydentävät tiedot”.
16. Osa Espanjan viranomaisten lupaamista täydentävistä tiedoista, joka koskee erityisesti Montefrisa IX- ja Montecelo-aluksia, on lähetetty faksitse komissiolle 9.7.2004.
17. Espanjan viranomaiset ovat lopuksi lähettäneet 26.4.2004 päivätyllä kirjeellään Gude González Hermanos SC:n esittämän Cosmos-aluksen siirtämiseen liittyvän täydentävän poikkeuslupahakemuksen. Kirjeellään, joka on päivätty 15.6.2004, komission yksiköt ovat vastanneet Espanjan viranomaisille mainiten, että tietyt hakemuksen tutkimisen kannalta olennaiset tiedot puuttuvat ja että ne täytyy näin ollen lähettää näille.
Asian käsittelyn vaiheet ja asianosaisten vaatimukset
18. Kantaja nosti tämän kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 10.6.2004 toimittamallaan kannekirjelmällä. Kantaja pyysi samana päivänä toimittamallaan erillisellä asiakirjalla, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ratkaisisi asian nopeutetussa menettelyssä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 a artiklan mukaisesti.
19. Kirjeessään, joka oli päivätty 28.6.2004, vastaaja ilmoitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle, ettei se vastustanut tämän kanteen käsittelemistä nopeutetussa menettelyssä.
20. Päätöksellään, joka tehtiin 12.7.2004, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (kolmas jaosto) hyväksyi pyynnön nopeutetusta menettelystä työjärjestyksen 76 a artiklan nojalla.
21. Prosessinjohtotoimena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kehotti asianosaisia vastaamaan kirjallisiin kysymyksiin. Asianosaiset noudattivat näitä kehotuksia asetetuissa määräajoissa.
22. Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
– toteaa, että vastaaja ei ole noudattanut asetuksen N:o 2792/1999, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2369/2002, 7 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tehnyt kohtuullisessa ajassa päätöstä haetuista luvista, minkä vuoksi se on syyllistynyt laiminlyöntiin
– velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
23. Vastaaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
– jättää kanteen tutkimatta siltä osin kuin se koskee Pevegasa V-, Madre Rosa-, Oitz- ja Cosmos-aluksiin liittyviä poikkeuslupahakemuksia
– toteaa, ettei kanteesta tarvitse enää lausua siltä osin kuin se koskee Ramos Primero -alukseen liittyvää poikkeuslupahakemusta
– toteaa kanteen perusteettomaksi siltä osin kuin se koskee Balcagia-, Montefrisa IX-, Montecelo- ja Enterprace-aluksiin liittyviä hakemuksia
– velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
Asianosaisten lausumat
24. Kantaja väittää, että tukea yhteisyrityksen perustamiseksi voidaan asetuksen N:o 2792/1999 nojalla saada 31.12.2004 saakka. Komissio myönsi kantajan mukaan tämän itsekin vastauksessaan parlamentin kysymykseen toteamalla asetuksen N:o 2369/2002 osalta, että ”komissio ei voi – – ilmaista, miten kelpoisuusperusteet kehittyvät tässä asetuksessa täsmennetyn määräpäivän eli 31.12.2004 jälkeen”. Kantaja lisää, että kun alus siirretään sellaiseen kolmanteen maahan, joka ei ole tehnyt kalastussopimusta Euroopan yhteisön kanssa, on välttämätöntä, että komissio myöntää siihen poikkeuksen.
25. Kantaja katsoo, että oikeudelliselta luonteeltaan tämä poikkeus on hallinnollinen ennakkolupa. Sen myöntämiseen liittyvän hallinnollista menettelyä koskevan lainsäädännön puuttuminen ei kuitenkaan oikeuta komissiota lykkäämään sille ratkaistavaksi toimitettujen asioiden ratkaisemista kohtuuttomasti. Vastaajalla oli joka tapauksessa lakiin perustuva velvollisuus ratkaista asia. Kantaja vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut toisentyyppisen hallinnollisen menettelyn eli kilpailusääntöjen rikkomista koskevan kantelumenettelyn osalta, jota varten ei myöskään ole ennalta määrättyä määräaikaa ratkaisun antamiselle, että komission on kohtuullisessa ajassa joko käynnistettävä menettely sitä vastaan, jota kantelu koskee, tai tehtävä lopullinen päätös kantelun hylkäämisestä (asia T-127/98, UPS Europe v. komissio, tuomio 9.9.1999, Kok. 1999, s. II-2633). Kantajan mukaan vastaaja on samoin käsiteltävänä olevassa asiassa velvollinen antamaan ratkaisun kohtuullisessa määräajassa, joka aivan ilmeisesti on jo päättynyt, koska kansallisen lainsäädännön mukainen määräaika toimivaltaisille Espanjan viranomaisille asian ratkaisemiseksi on ylittynyt.
26. Kantaja huomauttaa, että 13.1.2004 päivätyssä kirjeessään vastaaja ehdottaa, että laivanvarustaja vie kyseisen aluksen maasta ilman, että poikkeusta on ensin saatu. Kantajan näkem yksen mukaan tämä ratkaisu on asetuksen N:o 2792/1999 liitteessä III olevan 1.1 kohdan b alakohdan ii alakohdan vastainen, koska siinä edellytetään, että alus on toimintakelpoinen palkkion myöntämisajankohtana, mikä ei toteudu, jos alus on jo viety maasta siihen mennessä, kun päätös tuen hyväksymisestä tehdään.
27. Kantaja katsoo tilanteen, joka on aiheutunut siitä, että komissio ei ole antanut ratkaisua kohtuullisessa ajassa, olevan äärimmäisen kiireellinen. Yhtäältä niitä tukia, joista Espanjan viranomaisten tulee antaa ratkaisu, ei voida myöntää kuin 31.12.2004 saakka. On kyse määräpäivästä, johon mennessä kansallisten viranomaisten on annettava tuen myöntämistä koskeva päätös tiedoksi sille, jota asia koskee. On otettava huomioon se, että siitä hetkestä lähtien, jolloin Espanjan viranomainen vastaanottaa komission tuen hyväksymistä koskevan tiedoksiannon, keskimäärin yksi kuukausi on välttämätön päätöksen tekemiseen, sillä tämä toimenpide, joka merkitsee sitoumusta menoihin, edellyttää sitä, että Intervención Delegada del Estado valvoo näitä menoja ja pitää niistä kirjaa. On lisäksi mahdollista, että näiden muodollisuuksien aikana todistukset ja asiakirjat, jotka kansallisen lainsäädännön mukaisesti sen, jota asia koskee, on toimitettava, eivät ole enää päteviä. Viranomaisten tulee tässä tapauksessa vaatia siltä, jota asia koskee, uudestaan nämä asiakirjat, mikä merkitsee kuluja, viivästyksiä sekä haittoja.
28. Toisaalta kansallisessa lainsäädännössä Espanjan viranomaisille ratkaisun antamiseksi asetettujen määräaikojen ylitys voi aiheuttaa valtiolle korvausvastuun tuen hakijan suhteen.
29. Vastaaja huomauttaa ensinnäkin, että päätökset, joilla on hyväksytty haettu poikkeus, on tehty 26.3.2004 kolmen toimimisvaatimuksessa viitatun yhteisyritystä koskevan hankkeen osalta, jotka koskivat Pevegasa V-, Madre Rosa- ja Oitz-alusten siirtämistä. Vaikka kantaja viittaa kannekirjelmässään näihin kolmeen tehtyyn päätökseen, ei ole helppo määritellä, koskeeko laiminlyöntikanne näitä vai ei, sillä kanteen kohde on äärimmäisen epämääräinen. Komissio vaatii, että laiminlyöntikanne on joka tapauksessa jätettävä tutkimatta näiden kolmen poikkeuslupahakemuksen osalta, koska kanteen kohteena oleva laiminlyönti on päättynyt näiden hakemusten osalta ennen tämän kanteen laatimista.
30. Vastaaja vetoaa toiseksi siihen, että Ramos Primero -aluksen siirtämistä koskeva päätös on tehty 12.7.2004. Se vaatii niin ollen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että lausunnon antaminen Espanjan kuningaskunnan laiminlyöntikanteesta raukeaa siltä osin, kuin kanne koskee tätä poikkeuslupahakemusta.
31. Kolmanneksi vastaaja huomauttaa Balcagia-, Montefrisa IX-, Montecelo- ja Enterprace-aluksia koskevien hankkeiden osalta, että sen yksiköt olivat 17.6.2004 antaneet niistä lausunnot ja toimittaneet ne komission ratkaistaviksi. Espanjan viranomaiset itsekin ovat vaatineet 7.7.2004, ettei vastaaja tee päätöstä näistä kolmesta hakemuksesta niin kauan kuin sen yksiköt eivät ole tutkineet täydentäviä tietoja, joita nämä viranomaiset ovat osittain sille toimittaneet 9.7.2004 tai jotka ne ovat sitoutuneet esittämään. Vastaajan mukaan kantaja on yksin vastuussa kyseisten päätösten tekemisen viivästymisestä, minkä vuoksi tämän kanne on täysin perusteeton näiden kolmen poikkeuslupahakemuksen osalta.
32. Neljänneksi, mitä tulee Cosmos-alusta koskevaan poikkeuslupahakemukseen, vastaaja vetoaa siihen, että tässä asiassa Espanjan viranomaiset eivät ole osoittaneet tälle muodollista toimimisvaatimusta, jolla olisi vaadittu päätöksen tekemistä. Muodollinen toimimisvaatimus helmikuussa 2004 tehtiin nimittäin aikaisemmin kuin kyseinen hakemus, eikä kantaja siten voi viitata siihen. Näissä olosuhteissa vastaaja katsoo, että kanne tulee jättää tutkimatta siltä osin kuin se koskee Cosmos-aluksen siirtämistä koskevaa poikkeuslupahakemusta, koska hakemuksen laatimista koskevia muotovaatimuksia ei ole noudatettu.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
33. Työjärjestyksen 111 artiklassa todetaan, että jos yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei selvästi ole toimivaltainen ratkaisemaan kannetta tai jos kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai kanne on selvästi täysin perusteeton, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi jatkamatta asian käsittelyä ratkaista asian perustellulla määräyksellä.
34. Työjärjestyksen 113 artiklan mukaisesti yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi milloin tahansa omasta aloitteestaan tutkia, onko asia jätettävä tutkimatta ehdottoman prosessinedellytyksen puuttumisen vuoksi, tai se voi todeta asianosaisia kuultuaan, että kanteesta on tullut perusteeton ja lausunnon antaminen asiassa raukeaa.
35. Tässä tapauksessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo saaneensa asiakirja-aineistosta riittävät tiedot asiasta sen ratkaisemista varten jatkamatta asian käsittelyä.
36. On ensinnäkin rajattava oikeudenkäynnin kohde. Kanteen kohde on yhtäältä nimittäin hyvin epämääräinen, koska se rajoittuu viittaamaan vain ”Espanjan viranomaisten hakemiin lupiin”. Toisaalta kanteessa viitataan kahdeksaan lupahakemukseen, joista seitsemän on mainittu toimimisvaatimuksessa.
37. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tämän osalta esittämän kysymyksen jälkeen kantaja on vedonnut 9.11.2004 siihen, että haetut poikkeukset, joita tarkoitetaan toimenpidepyynnöissä samoin kuin kanteessa ja jotka odottavat edelleen vastaajan hyväksyntää, koskevat Balcagia-, Montefrisa IX-, Montecelo- ja Enterprace-aluksia. Kantaja on todennut tämän osalta, että oikeudenkäynnin kohdetta on supistettu. Kantaja on muutoin todennut, että sen seikan, että kanteessa on viitattu Cosmos-alusta koskevaan poikkeuslupahakemukseen, tarkoituksena on ainoastaan kiinnittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen huomio siihen seikkaan, että ”ongelma on edelleen olemassa ja että se varaa oikeuden uuden menettelyn aloittamiseen tekemällä toimenpidepyynnön, joka kattaa merkittävän määrän aluksia”. Tästä seuraa yhtäältä, että kantaja on peruuttanut kanteensa Pevegasa V-, Madre Rosa-, Oitz- ja Ramos Primero -aluksia koskevien poikkeuslupahakemusten osalta ja toisaalta Cosmos-alusta koskeva poikkeuslupahakemus ei ole kanteen kohteena.
38. On todettava, että 5.11.2004 Espanjan viranomaiset ovat lähettäneet faksin vastaajalle ja ilmoittaneet, että Calvopesca-niminen yhtiö oli peruuttanut poikkeuslupahakemuksen, joka koski Montefrisa IX- ja Montecelo-alusten siirtämistä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kantajalle tämän osalta esittämän kysymyksen jälkeen kantaja väitti, että kanteella on yhä kohde, koska vastaaja ei ole vielä antanut ratkaisua Balcagia- ja Enterprace-aluksia koskevien hakemusten osalta.
39. Tästä seuraa, että kanteen kohde rajoittuu vastedes siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että komissio on laiminlyönyt velvoitteensa Balcagia- ja Enterprace-aluksia koskevien poikkeuslupahakemusten osalta.
40. Tämän osalta on ensinnäkin muistettava, että vastaajan yksiköt ovat 17.6.2004 antaneet kielteisen lausunnon näiden kahden hakemuksen osalta.
41. Toiseksi on korostettava, että Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet vastaajan yksiköille 30.6.2004, että ne ilmoittavat täydentävät tiedot osoittaakseen, että pyyntiponnistuksen alenemisen edellytys on täytetty. Tämä suunnitelma on vahvistettu 7.7.2004 päivätyllä faksilla, jossa on ilmoitettu, että ”kirjeessä esitettyjen seikkojen perusteella Espanjan viranomaiset vaativat, ettei kirjeessä mainituista (kahta) yhteisyritystä koskevasta hankkeesta tehdä päätöstä ennen kuin komissio voi tutkia täydentävät tiedot, jotka sille toimitetaan”.
42. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että kantaja itse on pyytänyt vastaajaa pidättymään tekemästä päätöksiä näistä kahdesta hakemuksesta niin kauan kuin vastaajan yksiköt eivät ole tutkineet tiettyjä täydentäviä tietoja.
43. Se seikka, että kantaja on esittänyt toimenpidepyynnön jälkeen uusia seikkoja, jotka voivat vaikuttaa vastaajan arviointiin, on poistanut tämän toimimisvelvollisuuden, koska viimeksi mainitulla ei ole kohtuudella ollut mahdollisuutta ratkaista poikkeuslupahakemuksia näiden uusien seikkojen esittämisen vuoksi (ks. vastaavasti asia T-286/97, Goldstein v. komissio, määräys 6.7.1998, Kok. 1998, s. II-2629, 28 ja 29 kohta).
44. Tästä seuraa, että kanne, jossa vaaditaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta toteamaan vastaajan laiminlyönti, on hylättävä selvästi täysin perusteettomana.
45. Lisäksi on todettava, että kantaja ei ole toimittanut uutta toimimisvaatimusta, joka liittyy kanteessa viitattuihin asioihin. Tässä suhteessa on huomattava, että esitettyään vastaajalle vaatimuksensa pidättyä päätöksen tekemisestä kyseisiä yhteisyrityksiä koskevien hankkeiden osalta, kantajan olisi pitänyt aloittaa uudestaan muodollinen toimimisvaatimusmenettely ennen laiminlyöntikanteen nostamista.
46. Edellä esitetyn johdosta kanne on hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
47. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian ja vastapuoli on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto)
on määrännyt seuraavaa:
1) Kanne hylätään siltä osin, kuin se koskee Balcagia- ja Enterprace-aluksiin liittyviä hakemuksia.
2) Muilta osin lausunnon antaminen asiassa raukeaa.
3) Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Annettiin Luxemburgissa 10 päivänä tammikuuta 2005.