61992CV0001_FI
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Tuomion perustelut
Euroopan yhteisöjen komissio on 27.2.1992 yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon jättämällään lausuntopyynnöllä pyytänyt yhteisöjen tuomioistuimen lausuntoa Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 228 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla, jossa määrätään seuraavaa:
"Neuvosto, komissio tai jäsenvaltio voi hankkia yhteisön tuomioistuimen lausunnon siitä, onko suunniteltu sopimus sopusoinnussa tämän sopimuksen määräysten kanssa. Jos yhteisön tuomioistuimen lausunto on kielteinen, sopimus voi tulla voimaan vain 236 artiklassa määrätyin edellytyksin."
I - Selvitys lausuntopyynnöstä
Yhteisöjen tuomioistuin antoi 14.12.1991 lausunnon 1/91 Euroopan talousalueen perustamista koskevan sopimusluonnoksen (jäljempänä ETA ja sopimus) yhteensopivuudesta ETY:n perustamissopimuksen määräysten kanssa. Kyseisen lausunnon mukaan sopimuksella perustettavaksi suunniteltu tuomioistuinten harjoittamaa valvontaa koskeva järjestelmä oli ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa.
Komission ja EFTA-maiden välisissä neuvotteluissa päästiin 14.2.1992 sopimukseen tietyistä muutoksista.
Tällä pyynnöllä komissio pyrkii saamaan yh- teisöjen tuomioistuimen lausunnon siitä, ovatko sopimuksen tällä tavoin uudelleen neuvotellut määräykset ja erityisesti sen uudet 56 ja 111 artikla sopusoinnussa ETY:n perustamissopimuksen kanssa.
Sopimuksen muutettujen määräysten teksti on lausuntopyynnön liitteenä. Yhteisöjen tuomioistuin antaa lausuntonsa sopimusluonnoksen ranskankielisen toisinnon perusteella. Jäljempänä ilmaisulla yhteisöjen tuomioistuin tarkoitetaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta.
II - Menettely
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti lausuntopyyntö on annettu tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille. Ainuttakaan kirjallista huomautusta ei ole esitetty.
Euroopan parlamentin on sen pyynnöstä sallittu esittää huomautuksia.
Julkisasiamiehiä yhteisöjen tuomioistuin on kuullut työjärjestyksensä 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti suljetuin ovin pidetyssä istunnossa 31.3.1992.
III - Uudelleen neuvotellun sopimuksen erittely
Sopimukseen tehdyt muutokset koskevat sen johdanto-osaa, sopimuksen neljättä osaa, jonka otsakkeena on "kilpailusäännöt ja muut yhteiset säännöt" (56 ja 64 artikla), seitsemännen osan, jonka otsakkeena on "toimielimiä koskevat määräykset", 3 lukua sekä pöytäkirjoja 33, 34 ja 35.
Sopimuksen johdanto-osaan lisätään perustelukappale seuraavasti:
"Considérant que, dans le plein respect de l'indépendance des tribunaux, l'objectif des parties contractantes est d'arriver et de maintenir une interprétation et une application uniformes du présent accord et de celles des dispositions de la législation communautaire qui sont en substance reprises dans l'accord et d'arriver à un traitement égal des individus et des opérateurs économiques au regard des quatre libertés et des conditions de concurrence".
Sopimuksen neljänteen osaan, jonka otsakkeena on "kilpailusäännöt ja muut yhteiset säännöt", lisättyjen uusien 56 ja 64 artiklan sanamuoto on seuraava:
"Article 56
1.
Les cas individuels tombant dans le champ d'application de l'article 53 sont traités par les autorités de surveillance conformément aux dispositions ci-après:
a)
les cas individuels où seul le commerce entre États de l'AELE est affecté sont traités par l'Autorité de surveillance de l'AELE;
b)
sans préjudice du sous-paragraphe c), l'Autorité de surveillance de l'AELE décide également, conformément aux dispositions de l'article 58 du protocole 21 et des règles adoptées pour sa
mise en oeuvre, du protocole 23 et de l'annexe XIV, des cas où le chiffre d'affaires des entreprises concernées sur le territoire des États de l'AELE est égal ou supérieur à 33% de leur chiffre d'affaires sur le territoire couvert par le présent accord;
c)
la Commission des Communautés européennes décide de tous les autres cas, ainsi que de ceux visés au sous-paragraphe b) ci-dessus dès lors que le commerce entre États membres de la Communauté est affecté, prenant en compte les dispositions prévues à l'article 58, au protocole 21, au protocole 23 et à l'annexe XIV.
2.
Les cas individuels tombant dans le champ d'application de l'article 54 sont traités par l'autorité de surveillance sur le territoire de laquelle est découverte une position dominante. Les règles prévues au paragraphe 1, sous b) et c), ci-dessus s'appliquent si la position dominante existe sur les territoires des deux autorités de surveillance.
3.(1) Les cas individuels tombant sous l'alinéa c) du paragraphe 1, dont les effets sur le commerce entre les États membres de la Communauté ou sur la concurrence à l'intérieur de la Communauté sont insignifiants, sont traités par l'Autorité de surveillance de l'AELE.
(1)
Procès-verbal agréé ad article 56, paragraphe 3.
Le terme "insignifiant" figurant à l'article 56, paragraphe 3, de l'accord doit être compris dans le sens qu'il a dans la communication de la Commission sur les accords d'importance mineure qui ne sont pas visés par les dispositions de l'article 85, paragraphe 1, du traité instituant la Communauté économique européenne (JO 1986, C 231, p. 2).
4.
Les termes 'entreprise' et 'chiffre d'affaires' sont aux fins de l'application du présent article définis au protocole 22."
"Article 64
1.
Si l'une des autorités de surveillance considère que l'application par l'autre autorité de surveillance des articles 61 et 62 et de l'article 5 du protocole 14 n'est pas conforme au maintien de conditions égales de concurrence sur le territoire couvert par le présent accord, des échanges de vues ont lieu endéans deux semaines conformément à la procédure prévue au protocole 27, paragraphe f).
Si une solution n'a pas été trouvée d'un commun accord à la fin de ce délai de deux semaines, l'autorité compétente de la partie contractante affectée par la distorsion de concurrence peut immédiatement adopter des mesures provisoires en vue d'y remédier.
Des consultations ont lieu au sein du Comité mixte de l'EEE en vue de trouver une solution communément acceptable.
Si dans les trois mois, le Comité mixte de l'EEE n'a pas été capable de trouver une telle solution, et si la pratique en question cause ou menace de causer une distorsion de concurrence en affectant les échanges entre les parties contractantes, les mesures provisoires peuvent être remplacées par des mesures définitives, strictement nécessaires pour compenser les effets d'une telle distorsion. Les mesures qui apportent le moins de perturbation au fonctionnement de l'accord doivent être choisies par priorité.
2.
Les dispositions du présent article s'appliquent également aux monopoles d'État qui sont établis après la signature du présent accord."
Toimielimiä koskevista määräyksistä muodostuvan sopimuksen seitsemännen osan 3 jakso (aiemmat 95-103 artikla), jonka otsakkeena oli "The EEA Courts", poistetaan. Nyt tähän osaan sisältyy 3 luku, jonka otsakkeena on "Homogénéité, procédure de surveillance et règlement des différends" ja jonka määräysten sanamuoto on seuraava:
"Section 1: de l'homogénéité
Article 105 (2)
1.
Afin de parvenir à l'objectif, que les parties contractantes se sont fixé, d'arriver à une interprétation aussi uniforme que possible des dispositions du présent accord et de celles de la législation communautaire qui sont reprises en substance dans le présent accord, le Comité mixte de l'EEE agit conformément au présent article.
(2)
Procès-verbal agréé ad article 105.
Les décisions prises par le Comité mixte de l'EEE en vertu de cette disposition ne peuvent, en aucun cas, affecter la jurisprudence de la Cour de justice des Communautés européennes.
2.
Le Comité mixte de l'EEE procède à l'examen permanent du développement de la jurisprudence de la Cour de justice des Communautés européennes et de la Cour AELE. A cette fin, les arrêts de ces Cours sont transmis au Comité mixte de l'EEE qui agit de telle sorte à préserver l'interprétation homogène du présent accord.
3.
Si dans un délai de deux mois après que le Comité mixte de l'EEE a été saisi d'une divergence de jurisprudence de ces deux Cours, celui-ci n'a pas réussi à préserver l'interprétation homogène de l'accord, la procédure prévue à l'article 111 peut s'appliquer.
Article 106
Dans le souci d'assurer une interprétation du présent accord aussi uniforme que possible, dans le plein respect de l'indépendance des tribunaux, un système d'échange d'informations concernant les arrêts et/ou jugements rendus par la Cour de justice des Communautés européennes, le Tribunal de première instance des Communautés européennes, la Cour AELE et les juridictions de dernière instance des États de l'AELE est établi par le Comité mixte de l'EEE. Ce système comprend:
a)
la transmission au greffe de la Cour de justice des Communautés européennes des arrêts et/ou jugements rendus par les juridictions précitées sur l'interprétation et l'application du présent accord, d'une part, et du traité établissant la Communauté économique européenne et le traité établissant la Communauté européenne du charbon et de l'acier tels qu'amendés ou complétés, de même que les actes adoptés en application desdits traités pour autant qu'ils concernent des dispositions qui sont identiques en substance au présent accord, d'autre part;
b)
le classement de ces arrêts et/ou jugements auprès du greffe de la Cour de justice des Communautés européennes y inclus, si nécessaire, la reproduction et la publication de traductions et résumés;
c)
la communication par le greffe de la Cour de justice des Communautés européennes de tous les documents pertinents aux autorités nationales compétentes qui sont désignées par chaque partie contractante.
Article 107
Les dispositions permettant à un État de l'AELE d'autoriser ses juridictions de demander à la Cour de justice des Communautés européennes une décision sur l'interprétation d'une disposition de l'accord EEE figurent au protocole 34."
"Section 2: de la procédure de surveillance
Article 108
1.
Les États de l'AELE instituent une autorité de surveillance indépendante, appelée ci-après l'Autorité de surveillance de l'AELE, de même qu'ils créent des procédures analogues à celles qui prévalent dans la Communauté, y inclus des procédures en vue d'assurer le respect des obligations prévues par l'accord et le contrôle de la légalité des actes de l'Autorité de surveillance de l'AELE en matière de concurrence.
2.
Les États de l'AELE instituent une Cour de justice ci-après dénommée Cour AELE. La Cour AELE est compétente, conformément à un accord séparé conclu entre les États de l'AELE, notamment pour:
a)
les actions concernant la procédure de surveillance à l'égard des États de l'AELE;
b)
les recours contre les décisions prises par l'autorité de surveillance de l'AELE dans le domaine de la concurrence;
c)
le règlement des différends entre deux ou plusieurs États de l'AELE.
Article 109
1.
La Commission des Communautés européennes agissant sur base du traité instituant la Communauté économique européenne, du traité instituant la Communauté européenne du charbon et de l'acier et du présent accord, d'une part, et l'Autorité de surveillance de l'AELE, d'autre part, veillent au respect des obligations qui incombent aux parties contractantes en vertu du présent accord.
2.
En vue d'assurer une surveillance uniforme à l'intérieur de l'EEE, la Commission des Communautés européennes et l'Autorité de surveillance de l'AELE coopèrent, échangent des informations et se consultent sur toute question de politique de surveillance et les cas individuels.
3.
La Commission des Communautés européennes, d'une part, et l'Autorité de surveillance de l'AELE, d'autre part, reçoivent toute plainte relative à l'application de l'accord. Elles se communiquent mutuellement les plaintes reçues.
4.
Chacune de ces instances instruit les plaintes qui relèvent de sa compétence de surveillance et répercute, le cas échéant, les plaintes qui relèvent de la compétence de surveillance de l'autre instance à cette dernière.
5.
En cas de désaccord entre les deux instances sur la suite à donner à la plainte ou sur le résultat de l'instruction, chacune des deux instances peut saisir le Comité mixte de l'EEE qui est alors chargé de traiter l'affaire conformément à l'article 111 ci-après.
Article 110
Les décisions prises par l'Autorité de surveillance de l'AELE et la Commission des Communautés européennes qui comportent, à la charge des personnes autres que les États, une obligation pécuniaire forment titre exécutoire. Il en est de même des jugements rendus dans le cadre du présent accord par la Cour de justice des Communautés européennes, le Tribunal de première instance des Communautés européennes et la Cour AELE.
L'exécution forcée est régie par les règles de la procédure civile en vigueur dans l'État sur le territoire duquel elle a lieu. La formule exécutoire est apposée, sans autre contrôle que celui de la vérification de l'authenticité du titre, par l'autorité que chaque partie contractante désignera à cet effet et dont elle donnera connaissance aux autres parties contractantes, à l'Autorité de surveillance de l'AELE, à la Commission des Communautés européennes, à la Cour de justice des Communautés européennes, au Tribunal de première instance des Communautés européennes et à la Cour AELE.
Après l'accomplissement de ces formalités à la demande de l'intéressé, celui- ci peut poursuivre l'exécution forcée en saisissant directement l'organe compétent, conformément à la législation de l'État sur le territoire duquel l'exécution forcée doit avoir lieu.
L'exécution forcée ne peut être suspendue qu'en vertu d'une décision de la Cour de justice des Communautés européennes s'agissant des décisions de la Commission des Communautés européennes, de la Cour de justice des Communautés européennes ou du Tribunal de première instance des Communautés européennes, ou d'une décision de la Cour AELE s'agissant des décisions de l'Autorité de surveillance de l'AELE ou de la Cour AELE. Toutefois, le contrôle de la régularité des mesures d'exécution forcée relève de la compétence des juridictions des États concernés."
"Section 3: du règlement des différends
Article 111
1.
La Communauté ou un État de l'AELE peut soumettre tout différend relatif à l'interprétation ou à l'application du présent accord au Comité mixte de l'EEE conformément aux dispositions ci-après.
2.
Le Comité mixte de l'EEE peut régler le différend. Tous les éléments d'information utiles pour permettre un examen approfondi de la situation en vue de régler le différend et de rechercher une solution acceptable pour les parties contractantes sont fournis au Comité mixte de l'EEE. A cette fin, le Comité mixte de l'EEE examine toutes les possibilités en vue de maintenir le bon fonctionnement de l'accord.
3.
Si le différend porte sur l'interprétation des dispositions du présent accord, qui sont identiques en substance aux règles correspondantes du traité instituant la Communauté économique européenne et du traité instituant la Communauté européenne du charbon et de l'acier ou des actes adoptés en application de ces deux traités et si le différend n'a pas été réglé dans les trois mois après qu'il a été porté devant le Comité mixte de l'EEE, les parties contractantes, parties au différend, peuvent se mettre d'accord pour demander à la Cour de justice des Communautés européennes de se prononcer sur l'interprétation des règles pertinentes. Si le Comité mixte de l'EEE n'est pas parvenu à une solution du différend dans un délai de six mois à partir de la date à laquelle la procédure a été déclenchée ou si, dans ce même délai, les parties contractantes, parties au différend, n'ont pas décidé de demander à la Cour de justice des Communautés européennes de se prononcer, une partie contractante peut, en vue de remédier au déséquilibre possible:
-
soit prendre une mesure de sauvegarde répondant aux conditions de l'article 112, paragraphe 2, et conformément à la procédure prévue à l'article 113;
-
soit appliquer l'article 102 mutatis mutandis.
4.
Si le différend porte sur le champ d'application ou la durée des clauses de sauvegarde prises en vertu des articles 111, paragraphe 3, ou 112 ou sur la proportionnalité des mesures de rééquilibrage prises en vertu de l'article 114, et si le Comité mixte de l'EEE n'est pas parvenu à résoudre le différend dans un délai de trois mois après que le conflit a été porté devant lui, toute partie contractante peut porter le différend à l'arbitrage conformément aux procédures prévues au protocole 33. Aucune question d'interprétation des dispositions du présent accord auxquelles il est fait référence au paragraphe 3 ci-dessus ne peut être réglée dans le cadre de telles procédures d'arbitrage. La sentence arbitrale est contraignante pour les parties au différend."
Pöytäkirjassa 33, johon sopimuksen 111 artiklassa viitataan, on seuraavat määräykset:
"Protocole 33: sur l'arbitrage
1.
Si un différend est soumis à l'arbitrage, le tribunal arbitral sera composé de trois membres, à moins que les parties au différend n'en décident autrement.
2.
Chacune des deux parties au différend désignera un arbitre dans un délai de trente jours.
3.
Les deux arbitres désignés nommeront d'un commun accord un surarbitre qui sera ressortissant d'une des
parties contractantes, mais d'une nationalité différente de celle des arbitres désignés. Si les arbitres ne peuvent se mettre d'accord, dans les deux mois suivant leur désignation, le surarbitre sera choisi par eux sur une liste de sept personnes établie par le Comité mixte de l'EEE.
Le Comité mixte établit et tient à jour cette liste conformément à ses règles de procédure.
4.
A moins que les parties contractantes n'en décident autrement, le tribunal d'arbitrage fixe lui-même ses règles de procédure. Il prend les décisions à la majorité."
Sopimuksen 107 artiklassa viitataan pöytäkirjaan 34, jonka sanamuoto on seuraava:
"Protocole 34: concernant la possibilité pour les Cours et Tribunaux des États de l'AELE de demander à la Cour de justice des Communautés européennes de se prononcer sur l'interprétation des règles de l'EEE correspondant à des règles communautaires
Article premier
Lorsqu'une question d'interprétation des dispositions du présent accord qui sont identiques en substance aux dispositions des traités établissant les Communautés européennes, tels que modifiés ou complétés, ou des actes adoptés en vertu de ces traités, est soulevée dans une affaire pendante devant l'une des juridictions d'un État de l'AELE, cette juridiction peut, si elle l'estime nécessaire, demander à la Cour de justice des Communautés européennes, de se prononcer sur cette question.
Article 2
Un État de l'AELE, qui entend faire usage du présent protocole, notifie au dépositaire de l'accord et à la Cour de justice des Communautés européennes dans quelle mesure et selon quelles modalités le protocole s'appliquera à ses juridictions.
Article 3
Le dépositaire notifie aux parties contractantes toute notification effectuée conformément à l'article 2."
Pöytäkirjan 35 sanamuoto on seuraava:
"Protocole 35: sur la mise en oeuvre des règles de l'EEE
Considérant que le présent accord a pour but de réaliser un Espace économique européen homogène, basé sur des règles communes, sans qu'il soit demandé à aucune partie contractante detransférer des pouvoirs législatifs à aucune institution de l'Espace économique européen; et
qu'en conséquence un tel objectif ne peut être atteint que par des procédures nationales;
Article unique
Afin de régler d'éventuels conflits entre les dispositions résultant de la mise en oeuvre des règles de l'EEE et d'autres dispositions législatives, les États de l'AELE s'engagent à introduire, si nécessaire, dans leur législation une règle aux termes de laquelle les règles de l'EEE prévalent dans ces cas."
IV - Yhteenveto komission lausuntopyynnöstä
Komissio ilmoittaa neuvotelleensa sopimuksen uudelleen noudattaen yhteisöjen tuomioistuimen lausuntoa ja pyrkien mahdollisimman suureen yhdenmukaisuuteen. Välitön seuraus lausunnosta 1/91 oli, että ETA:n tuomioistuimen perustamisesta oli luovuttava ja suunniteltava EFTAn tuomioistuimen perustamista. Sopimuksen uudet määräykset jäsentyvät neljäksi aihepiiriksi: sopimuksen määräysten yhdenmukainen tulkinta, valvontamenettely, riitojen ratkaiseminen ja kilpailu.
Ensimmäisen aihepiirin osalta komissio tähdentää pitävänsä erittäin tärkeänä yhdenmukaisuutta, toisin sanoen sopimuksen ja niiden yhteisön oikeuden säännösten ja määräysten, jotka sopimuksessa merkittäviltä osin toistetaan, mahdollisimman yhtenäistä soveltamista ja tulkintaa. Tämä tavoite ilmaistaan nyt selvästi sopimuksen johdanto-osaan lisätyssä uudessa perustelukappaleessa ja sopimuksen uuden 105 artiklan 1 kohdassa, jossa määrätään myös menettelystä, jota on noudatettava, jos yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö kehittyy tai EFTAn tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on eroavuutta.
Mitä tulee yhteisöjen tuomioistuimen perusteluun, jonka mukaan yhdenmukaisuutta ei voitu taata sopimuksen 6 artiklan määräyksellä, komissio toteaa, että paras ratkaisu olisi ollut se, että EFTA-maat olisivat päättäneet hyväksyä yhteisöjen tuomioistuimen tästä alkaen antamat ratkaisut ja että kyseistä määräystä olisi muutettu vastaavasti. Koska tämä on osoittautunut EFTA-maille täysin mahdottomaksi hyväksyä, sopimuksen uudessa 105 artiklassa määrätään yhteisöjen tuomioistuimen uusien ratkaisujen "ottamisesta vastaan" sekakomitean toteuttamin toimenpitein, jotka näin ollen muodostuvat osaksi koko ETA:ssa sovellettavia sääntöjä. Sopimuspuolten yhteisesti hyväksymässä pöytäkirjamerkinnässä täsmennetään, että sekakomitean kyseisen määräyksen nojalla tekemät päätökset eivät saa missään tapauksessa olla ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa. Komission mukaan tämä on tarkoitus vahvistaa julistuksessa, joka sisällytetään neuvoston pöytäkirjaan sopimusta tehtäessä.
Sopimuksen uudessa 106 artiklassa ei toisteta aiemman 104 artiklan 1 kohtaa vaan siinä tyydytään ainoastaan ottamaan käyttöön yhteisöjen tuomioistuimen, EFTAn tuomioistuimen ja EFTA-maiden ylimmän oikeusasteen tuomioistuinten keskinäistä tietojen vaihtoa koskeva menettely.
Sopimuksen uudessa 107 artiklassa ja sen uudessa pöytäkirjassa 34 viitataan nyt yhteisöjen tuomioistuimen "päätöksiin", joilla on näin ollen EFTA-maita sitova vaikutus.
Toisen aihepiirin osalta komissio huomauttaa, että ETA:n tuomioistuimen perustamatta jättäminen merkitsi, että oli perustettava EFTAn tuomioistuin, jotta EFTA-maat pääsisivät osallisiksi samanlaisesta valvontamenettelystä, joka yhteisössä on käytössä, ja jotta yrityksille voitaisiin antaa kilpailuasioissa yhtenevät oikeussuojatakeet.
Kolmannen aihepiirin osalta komissio tähdentää, että sopimuksen uudessa 111 artiklassa otetaan käyttöön menettely, jossa pyritään ottamaan samanaikaisesti huomioon yhteisöjen tuomioistuimen lausunto 1/91 ja tarve määrätä riitojen ratkaisumenettelystä. Tältä osin komissio täsmentää, että jos EFTAn tuomioistuimella ei ole asiassa mitään toimivaltaa ja jos sellaisten sopimuksen määräysten tulkitseminen, jotka ovat sisällöltään samoja kuin yhteisön oikeuden säännökset ja määräykset, voidaan uskoa ainoastaan yhteisöjen tuomioistuimelle, riitojen ratkaisumenettelyn käyttöön ottaminen on välttämätöntä ottaen huomioon sopimuksen soveltamisalan.
Tällaisen menettelyn on oltava mahdollisimman suurelta osin sekakomitean sisäinen ja sen tulee johtaa poliittiseen yhteisymmärrykseen sopimuspuolten kesken. Jos tällaista yhteisymmärrystä ei voida saavuttaa, uudessa 111 artiklassa tehdään ero kiistojen välillä sen mukaan, koskevatko ne sellaista sopimuksen määräystä, joka on sisällöltään sama kuin vastaavat yhteisön oikeuden säännökset ja määräykset, vai suojatoimenpidettä tai tasapainottavaa toimenpidettä.
Jos riita koskee sellaista sopimuksen määräystä, joka on sisällöltään sama kuin vastaavat yhteisön oikeuden säännökset ja määräykset, kyseisen riidan osapuolina olevat sopimuspuolet voivat päättää pyytää yhteisöjen tuomioistuinta ratkaisemaan kiistanalaisen kysymyksen. Tällaisen tapauksen osalta sovitaan, vaikka sitä ei kirjata sopimukseen, että komissio saattaa asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja pyytää siltä ETY:n perustamissopimuksen 228 artiklassa tarkoitettua lausuntoa. Jollei sekakomitea ole tietyssä määräajassa päässyt minkäänlaiseen sopimukseen ratkaisusta, sopimuspuoli, joka katsoo kärsineensä vahinkoa, voi joko toteuttaa suojatoimenpiteitä tai keskeyttää sopimuksen soveltamisen.
Jos riita liittyy suojatoimenpiteeseen (111 artiklan uusi 3 kohta tai 112 artikla) tai tasapainottavaan toimenpiteeseen (114 artikla), mikä tahansa sopimuspuoli voi saattaa suojatoimenpiteen soveltamisalaa tai voimassaoloaikaa tai sitä, onko tasapainottava toimenpide oikeasuhteinen, koskevan kysymyksen ratkaistavaksi välimiesmenettelyssä. Välitystuomio sitoo riidan osapuolia, mutta sopimuksessa määrätään selvästi ja nimenomaisesti, että mitään sen tulkintaa koskevaa kysymystä ei voida ratkaista välimiesmenettelyssä. Välimiesten on tyydyttävä riidan perustana olevien tosiseikkojen selvittämiseen eivätkä he voi ratkaista oikeudellisia kysymyksiä. Välimiesmenettelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan pöytäkirjassa 33. Komissio katsoo, että välimiesmenettely on näin ollen lausunnon 1/91
40 ja 41 kohdan mukainen.
Neljännen aihepiirin osalta komissio katsoo, että sopimuksen uutta 56 artiklaa on tarkasteltava ottaen huomioon sen 53 ja 54 artiklan. Kyseisen uuden määräyksen soveltaminen yhdessä ETY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan kanssa johtaa tilanteeseen, jossa komission mukaan
yhteisöllä on toimivalta:
i)
yritysten välisten sopimusten, yritysten yhteenliittymien päätösten ja yritysten yhdenmukaistettujen menettelytapojen osalta:
-
selkeästi kaikissa "puhtaiksi" nimetyissä tapauksissa eli tapauksissa, joihin sovelletaan yksinomaan perustamissopimuksen 85 artiklaa, kun taas sopimuksen 53 artiklaa voidaan soveltaa ainoastaan, jos vaikutukset koskevat sopimuspuolten eli tässä tapauksessa yhteisön ja EFTA-maiden välistä kauppaa;
-
"sekatapauksiksi" nimetyissä tapauksissa eli tapauksissa, joissa on kysymys kilpailun rajoittamisesta ja joissa vaikutukset koskevat sekä jäsenvaltioiden keskinäistä että "sopimuspuolten" eli yhteisön ja EFTA-valtioiden välistä kauppaa (ja joissa näin ollen myös EFTAn valvontaviranomainen voisi periaatteessa vaatia itselleen toimivaltaa sopimuksen 53 artiklan perusteella).
Tällaisissa tapauksissa päätöksen tekee komissio yhteisön kilpailusääntöjen perusteella sellaisina kuin ne ovat täydennettyinä ETA-säännöillä ja sen päätökset ovat täytäntöönpanokelpoisia kaikkialla Euroopan talousalueella. "Sekatapausten" kuuluminen komission yksinomaiseen toimivaltaan ilmenee 56 artiklan 1 kohdan c alakohdasta, jossa määrätään, että komissio käsittelee kaikki "sekatapaukset", joissa vaikutukset koskevat jäsenvaltioiden keskinäistä kauppaa;
-
erityiseen "sekatapausten" tyyppiin nähden eli tapauksissa, joissa vaikutukset koskevat ainoastaan yhden jäsenvaltion ja yhden tai useamman EFTA-valtion välistä kauppaa.
Yhteisön oikeuden tähänastisten sääntöjen perusteella komissio ei voisi käsitellä tällaista tapausta (85 artiklassa määrätyt arviointiperusteet eivät täyttyisi).
Tällaisten tapausten osalta ETA:n piirissä päätösvaltainen elin ilmenee nyt ETA-sopimuksen 53 artiklasta, jossa lähdetään olettamuksesta, että vaikutukset koskevat sopimuspuolten välistä kauppaa, ja joka näin ollen kattaa edellä tarkoitetun tilanteen.
Kyseistä täysin uutta toimivaltaa komissio käyttää silloin, kun asianomaisten yritysten kokonaisliikevaihdosta Euroopan talousalueella vähemmän kuin 33 prosenttia kertyy EFTA-maiden alueelta. Tämä käy ilmi ETA-sopimuksen 56 artiklan 1 kohdan b alakohdasta;
ii)
määräävän markkina-aseman väärinkäytön osalta:
-
yhteisöllä on selkeästi toimivalta siltä osin, minkä voidaan katsoa kuuluvan sen sisäisiin asioihin jo pelkästään 86 artiklan ja edellä i kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa kuvattujen syiden perusteella;
-
yhteisöllä on niin ikään toimivalta erityiseen "puhtaiden" tapausten tyyppiin nähden (koska EFTAn valvontaviranomainen ei voisi vaatia itselleen toimivaltaa käsitellä näitä tapauksia) eli tapauksissa, joissa määräävä markkina-asema on ainoastaan yhteisössä mutta joissa sen väärinkäyttö vaikuttaa sekä jäsenvaltioiden keskinäiseen että sopimuspuolten väliseen kauppaan. Sopimuksen 54 artiklassa komissiolle annetaan mahdollisuus ottaa huomioon myös ne vaikutukset, jotka tällaisella väärinkäytöllä on EFTA-maiden alueella;
-
"sekatapauksiksi" nimetyissä tapauksissa eli tapauksissa, joissa määräävä markkina-asema on samanaikaisesti sekä yhteisössä että EFTAn alueella ja joissa sen väärinkäyttö vaikuttaa samanaikaisesti sekä jäsenvaltioiden keskinäiseen että sopimuspuolten väliseen kauppaan. Näissä tapauksissa komissio toimii Rooman sopimuksen sääntöjen perusteella sellaisina kuin ne ovat täydennettyinä ETA-sopimuksen 54 artiklan määräyksillä. Tämä yhteisön yksinomainen toimivalta ilmenee 56 artiklan 2 kohdasta, kun sitä tarkastellaan yhdessä saman artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa.
Sopimuksen perusteella valvontaviranomaisella on toimivalta:
a)
yritysten välisten sopimusten, yritysten yhteenliittymien päätösten ja yritysten yhdenmukaistettujen menettelytapojen osalta:
i) kaikissa "puhtaasti" EFTAa koskevissa tapauksissa eli tapauksissa, joissa vaikutukset koskevat ainoastaan EFTA-maiden keskinäistä kauppaa;
ii) "sekatapauksissa", kun vaikutukset eivät koske yhteisön jäsenvaltioiden keskinäistä kauppaa vaan ainoastaan yhden jäsenvaltion ja yhden tai useamman EFTA-maan välistä kauppaa kuitenkin sillä edellytyksellä, että asianomaisten yritysten kokonaisliikevaihdosta Euroopan talousalueella vähintään 33 prosenttia kertyy EFTAn alueelta;
iii) sekä tapauksissa, joissa vaikutukset yhteisössä ovat merkityksettömän vähäiset (de minimis -tapaukset).
Tässä on kyse "sekatapauksista", joissa vaikutukset koskevat jäsenvaltioiden keskinäistä kauppaa ja jotka siten kuuluvat periaatteessa yhteisön toimivaltaan, mutta joissa kyseiset vaikutukset ovat yhteisössä niin merkityksettömän vähäiset, että ne kuuluvat niiden merkitykseltään vähäisten sopimusten ryhmään, jotka 3.9.1986 annetun komission tiedonannon(3) mukaisesti eivät kuulu ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sen tulkinnut. Kyseisillä sopimuksilla voi kuitenkin olla huomionarvoisia vaikutuksia EFTA-maiden alueella. Näin ollen on johdonmukaista, että nämä tosiasiallisesti "puhtaasti" EFTAa koskevat tapaukset käsittelee EFTAn valvontaviranomainen. Asianomaisille yrityksille ei voida määrätä sakkoja tällaisten sopimusten vaikutuksista yhteisössä, koska EFTAn valvontaviranomaisen on otettava käyttöön yhteisön säännöstö ja sovellettava sitä ja koska edellä mainitussa komission tiedonannossa nimenomaisesti määrätään, että tällaisista sopimuksista ei voida määrätä sakkoa;
(3)
EYVL C 231, s. 2.
b)
määräävän markkina-aseman väärinkäytön osalta:
-"puhtaiksi" nimetyissä tapauksissa eli tapauksissa, joissa määräävä markkina-asema on ainoastaan EFTAn alueella tai sen merkittävällä osalla eikä sen väärinkäyttö vaikuta EFTA-maiden keskinäiseen kauppaan;
-erityiseen "puhtaiksi" nimettyjen tapausten (niistä voidaan käyttää tätä nimitystä, koska komissiolla ei joka tapauksessa olisi niissä toimivaltaa) tyyppiin nähden eli tapauksissa, joissa määräävä markkina-asema on EFTAn alueella, mutta sen väärinkäyttö vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.
Komissio toteaa edelleen, että uudessa 56 artiklassa ei määrätä mistään toimivallan siirtämisestä EFTAn valvontaviranomaiselle tai EFTAn tuomioistuimelle. Vielä lopuksi komissio tähdentää, että uudessa 64 artiklassa sopimuspuolille, jotka katsovat, ettei jokin sopimuspuoli ole noudattanut valtion tukea koskevia sääntöjä, annetaan mahdollisuus toteuttaa ensin väliaikaisia ja sen jälkeen pysyviä toimenpiteitä rikkomisen vaikutusten korjaamiseksi. Näitä toimenpiteitä ei ratkaista välimiesmenettelyssä.
V - Yhteenveto Euroopan parlamentin esittämistä huomautuksista
Parlamentti pitää valitettavana, että komissio on saattanut yhteisöjen tuomio-istuimen käsiteltäväksi ainoastaan yhden, vaikkakin tärkeän, ETA:n toimielinrakennetta koskevan näkökohdan. Parlamentti katsoo, että yhteisöjen tuomioistuinta olisi tullut pyytää tarkastelemaan toimielinjärjestelmää kokonaisuudessaan ja erityisesti parlamentin tehtävää päätöksentekomenettelyssä. Parlamentti arvioi sille sopimuksessa myönnetyn toimivallan olevan ristiriidassa sopimuksen johdanto-osassa esitetyn demokratiaperiaatteen kanssa.
Mitä tulee tuomioistuinten harjoittamaa valvontaa koskevan tarkistetun järjestelmän yhteensopivuuteen ETY:n perustamissopimuksen kanssa, parlamentti katsoo, että löydettyyn sovitteluratkaisuun sisältyy sellaisia puutteellisuuksia, että perustamissopimuksen mukainen tulkinta näyttää erittäin vaikealta saavuttaa. Parlamenttia ei tyydytä se, että yhteisöjen tuomioistuimen ja EFTAn tuomioistuinten antamien tuomioiden tulkitseminen on uskottu sekakomitealle. Myös 105 artiklassa ja siihen liitettäväksi suunnitellussa pöytäkirjamerkinnässä on epätäsmällisiä ilmaisuja. Niinpä 105 artiklan sanamuodolla ja viittauksella 111 artiklaan ei voida taata, että yhteisöjen tuomioistuimella olisi yksinomainen toimivalta tulkita yhteisön oikeutta. Viimeksi mainitussa määräyksessä ei anneta riittäviä takeita eriävän tulkinnan välttämisestä ja siinä jätetään sekakomitean harkittavaksi, saattaako se asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Tässä yhteydessä parlamentti suhtautuu varauksin siihen, että menettelystä, jota noudattaen pyyntö riidan ratkaisemisesta voidaan saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, ei ole määrätty sopimustekstissä itsessään. Päin vastoin toisessa määräyksessä, jossa ei täsmennetä, missä asiayhteydessä se on annettu, määrätään, että kyseinen asian saattaminen yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi on tehtävä ETY:n perustamissopimuksen 228 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Parlamentti huomauttaa vielä, että menettelyt ovat niin monimutkaisia ja rajaukset on tehty niin epätäsmällisellä tavalla, että uudelleen neuvotellut asiakirjaluonnokset on välttämätöntä tarkistaa ja korjata vielä uudelleen, nyt yksinomaan oikeusvarmuuden takaamiseksi ja niiden vaikeuksien poistamiseksi, joita on määritettäessä, mitä oikeutta tietyssä tilanteessa sovelletaan.
Yhteisöjen tuomioistuimen kannanotto
I
1
Tässä lausunnossaan yhteisöjen tuomioistuin tyytyy komission pyynnön mukaisesti tarkastelemaan ainoastaan sitä, ovatko sen 14.12.1991 antaman lausunnon perusteella uudelleen neuvotellut sopimuksen määräykset sopusoinnussa ETY:n perustamissopimuksen kanssa.
II
2
Kuten mainitun lausunnon perustana olleessa sopimuksen toisinnossa (jäljempänä aiempi toisinto), myös nyt käsiteltävänä olevassa sopimuksessa yhtenä sen tavoitteista on taata lain yhdenmukainen tulkinta ja soveltaminen ETA:ssa. Tämän sopimuksen johdanto-osan viimeisessä perustelukappaleessa ja 1 artiklassa täsmennetyn tavoitteen saavuttaminen on tarkoitus varmistaa sisällyttämällä ETA:ssa sovellettavaan oikeuteen määräyksiä, jotka ovat sanamuodoltaan yhteneviä vastaavien yhteisön oikeuden säännösten ja määräysten kanssa, sekä riitojen ratkaisemista varten siihen valituilla uusilla määräyksillä.
3
Sopimuksen uusissa määräyksissä määrätään seuraavista menettelyistä.
4
Sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaan EFTA-valtioiden tarkoituksena on perustaa EFTAn tuomioistuimeksi nimetty tuomioistuin. Erillisellä, EFTA-valtioiden kesken tehtävällä sopimuksella EFTAn tuomioistuimelle on tarkoitus myöntää toimivalta käsitellä erityisesti EFTA-valtioita koskevaan valvontamenettelyyn liittyvät kanteet ja EFTAn valvontaviranomaisen kilpailuasioissa tekemiä päätöksiä koskevat valitukset sekä ratkaista kahden tai useamman EFTA-valtion väliset riidat.
5
Sopimuksen 6 artiklan mukaan, jota ei ole muutettu, sopimuksen määräyksiä on niitä täytäntöön pantaessa ja sovellettaessa tulkittava yhteisöjen tuomioistuimen ennen sopimuksen allekirjoittamista antamien, ETY:n perustamissopimuksen, EHTY:n perustamissopimuksen sekä johdetun yhteisön oikeuden alaan kuuluvien säädösten vastaavia säännöksiä ja määräyksiä koskevien ratkaisujen mukaisesti.
6
Sopimuksen määräysten ja vastaavien yhteisön oikeuden säännösten ja määräysten mahdollisimman yhtenäistä tulkintaa koskevan tavoitteen saavuttamiseksi sopimuksen 105 artiklan 2 kohdassa määrätään, että sekakomitea seuraa jatkuvasti yhteisöjen tuomioistuimen ja EFTAn tuomioistuimen oikeuskäytännön kehitystä. Sekakomitea pyrkii säilyttämään sopimuksen yhdenmukaisen tulkinnan. Sopimuksen "105 artiklaan liitettävän yhteisesti hyväksytyn pöytäkirjamerkinnän" mukaan sekakomitean kyseisen määräyksen nojalla tekemät päätökset eivät saa missään tapauksessa olla ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa.
7
Sopimuksen 105 artiklan 3 kohdan nojalla 111 artiklassa määrättyä menettelyä voidaan soveltaa, jos sekakomitea ei kahden kuukauden kuluessa siitä, kun eroavuus mainittujen kahden tuomioistuimen oikeuskäytännössä on saatettu sen käsiteltäväksi, ole onnistunut säilyttämään sopimuksen yhdenmukaista tulkintaa.
8
Sopimuksen 111 artiklassa määrätään menettelystä sopimuksen tulkintaa tai soveltamista koskevien riitojen ratkaisemiseksi. Kyseisen artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan yhteisö tai EFTA-valtio voi saattaa tämän sisältöisen riidan sekakomitean ratkaistavaksi ja sekakomitea voi ratkaista sen.
9
Jos riita koskee sellaisten sopimuksen määräysten tulkintaa, jotka ovat sisällöltään samoja kuin vastaavat yhteisön oikeuden säännöt, eikä riitaa ole ratkaistu kolmen kuukauden kuluessa sen saattamisesta sekakomitean ratkaistavaksi, sopimuspuolet, jotka ovat riidan osapuolia, voivat 111 artiklan 3 kohdan mukaan sopia, että ne pyytävät yhteisöjen tuomioistuinta antamaan ratkaisun asian kannalta merkityksellisten sääntöjen tulkinnasta.
10
Sopimuksen 111 artiklan 4 kohdassa vahvistetaan edellytykset, joilla sopimuspuolet voivat saattaa niiden välisen riidan ratkaistavaksi välimiesmenettelyssä. Näiksi edellytyksiksi määrätään siinä, että riita koskee suojatoimenpiteiden soveltamisalaa tai kestoa taikka sitä, ovatko tasapainottavat toimenpiteet oikeasuhteisia, ja että sekakomitea ei ole onnistunut ratkaisemaan riitaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia saatettiin sen ratkaistavaksi. Lisäksi siinä täsmennetään, että välimiesmenettely toteutetaan pöytäkirjan 33 määräysten mukaisesti, että välimiesmenettelyssä ei voida ratkaista mitään niiden sopimuksen määräysten tulkintaa koskevaa kysymystä, jotka ovat sisällöltään samanlaisia kuin vastaavat yhteisön oikeuden säännökset ja määräykset, ja että välitystuomio sitoo riidan osapuolia.
11
Pöytäkirjassa 34, johon sopimuksen 107 artiklassa viitataan, on määräyksiä EFTA-valtioiden mahdollisuudesta oikeuttaa tuomioistuimensa pyytämään yhteisöjen tuomioistuinta päättämään sellaisen sopimuksen määräyksen tulkinnasta, joka on sisällöltään sama kuin jokin yhteisön oikeuden säännös tai määräys.
III
12
Riitojen ratkaisumenettelyä koskevat uudet määräykset eroavat sopimuksen aiemman toisinnon määräyksistä pääasiallisesti seuraavissa kohdin.
13
Ensiksikään sopimuksella ei enää perusteta ETA:n tuomioistuinta. EFTAn tuomioistuin on toimivaltainen ainoastaan EFTAn piirissä, eikä sillä ole henkilöllisiä tai toiminnallisia yhteyksiä yhteisöjen tuomioistuimeen.
14
Toiseksi sopimuksessa määrätään kahdesta menettelystä, joista toisen tarkoituksena on sopimuksen yhdenmukaisen tulkinnan säilyttäminen ja toisella pyritään sopimuspuolten välisten riitojen ratkaisemiseen. Viimeksi mainitun menettelyn kuluessa asia voidaan saattaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi pyytämällä sitä antamaan ratkaisu asian kannalta merkityksellisten sääntöjen tulkinnasta.
15
Kolmanneksi EFTA-valtiot voivat 107 artiklan ja pöytäkirjan 34 mukaisesti oikeuttaa tuomioistuimensa pyytämään yhteisöjen tuomioistuinta päättämään - eikä enää "ilmaisemaan mielipiteensä", joka oli aiemmassa toisinnossa käytetty sanamuoto - sopimuksen määräyksen tulkinnasta.
16
Neljänneksi sopimuksessa ei enää ole määräystä, joka velvoittaisi yhteisöjen tuomioistuimen ottamaan asianmukaisella tavalla huomioon muiden tuomioistuinten oikeuskäytännön.
IV
17
Yhteisöjen tuomioistuin totesi 14.12.1991 antamassaan lausunnossa, että lain yhdenmukaista tulkintaa ja soveltamista ETA:ssa koskevan tavoitteen saavuttamista hankaloittavat erot sopimuksen ja toisaalta yhteisön oikeuden päämäärissä ja niissä asiayhteyksissä, joissa kyseisten päämäärien toteuttamiseksi toimitaan. Tämän ristiriidan huomioon ottaen yhteisöjen tuomioistuin totesi johtopäätöksenään, että suunniteltu tuomioistuinjärjestelmä oli omiaan saattamaan kyseenalaiseksi yhteisön oikeusjärjestyksen itsenäisyyden ja vaarantamaan sen erityisten tavoitteiden saavuttamisen.
18
Koska edellä todetut erot ovat edelleen olemassa, on aiheellista tutkia, ovatko sopimuksen uudet määräykset, joilla on korvattu ne, joiden yhteisöjen tuomioistuin oli katsonut olevan ristiriidassa yhteisön oikeuden itsenäisyyden kanssa, omiaan herättämään samanlaisia vastaväitteitä.
19
Tältä osin on aiheellista todeta, että sopimuksessa ei enää määrätä ETA:n tuomioistuimen perustamisesta vaan että siinä suunnitellaan perustettavaksi EFTAn tuomioistuin erillisellä, EFTA-valtioiden kesken tehtävällä sopimuksella. Tässä yhteydessä on tarpeen huomauttaa ainoastaan, että toisin kuin ETA:n tuomioistuimen osalta oli suunniteltu, EFTAn tuomioistuimen tarkoituksena ei ole käsitellä sopimuspuolten välisiä riitoja ja sen on tarkoitus käyttää toimivaltaansa ainoastaan EFTAn piirissä.
20
Näin ollen on vielä tutkittava, ovatko sopimuksen 105 ja 111 artiklassa määrätyt riitojen ratkaisumenettelyt sopusoinnussa ETY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 164 artiklan kanssa.
21
Jotta sopimuksen määräysten ja niiden yhteisön lainsäädännön säännösten ja määräysten, jotka sopimuksessa merkittäviltä osin toistetaan, tulkinta saataisiin mahdollisimman yhtenäiseksi, kyseisen sopimuksen 105 artiklassa myönnetään sekakomitealle toimivalta seurata jatkuvasti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja EFTAn tuomioistuimen oikeuskäytännön kehitystä ja pyrkiä säilyttämään sopimuksen yhdenmukainen tulkinta.
22
Jos kyseinen artikla olisi ymmärrettävä niin, että sekakomitealle annetaan siinä mahdollisuus kieltäytyä tunnustamasta sitovuutta, joka yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisuilla on yhteisön oikeusjärjestyksessä, tällaisen toimivallan myöntämisellä kyseiselle komitealle loukattaisiin yhteisön oikeusjärjestyksen itsenäisyyttä, jonka kunnioittamista yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä on valvoa ETY:n perustamissopimuksen 164 artiklan nojalla, ja se olisi näin ollen ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa.
23
Sopimuksen "105 artiklaan liitettävän yhteisesti hyväksytyn pöytäkirjamerkinnän" mukaan sekakomitean kyseisen määräyksen nojalla tekemät päätökset eivät saa kuitenkaan missään tapauksessa olla ristiriidassa yhteisöjen tuomio-istuimen oikeuskäytännön kanssa.
24
Kyseinen periaate on yhteisön oikeusjärjestyksen itsenäisyyden olennainen ja välttämätön tae.
25
Näin ollen toimivalta, joka sekakomitealle 105 artiklassa myönnetään sopimuksen yhdenmukaisen tulkinnan säilyttämiseksi, on sopusoinnussa ETY:n perustamissopimuksen kanssa ainoastaan, jos kyseinen periaate esitetään sopimuspuolia sitovana.
26
Sopimuksen 111 artiklan mukaan sekakomitealla on toimivalta ratkaista kaikki sopimuksen tulkintaa ja soveltamista koskevat riidat, jotka yhteisö tai jokin EFTA-valtio saattaa sen ratkaistaviksi, sekä 105 artiklan 3 kohdan mukaan myös tuomioistuinten oikeuskäytännön eroavuutta koskevat riidat, joita se ei ole kyennyt ratkaisemaan viimeksi mainitussa artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.
27
Jos sekakomitealle myönnetään tällainen toimivalta, tulee kuitenkin esille sama ongelma, joka jo mainittiin tämän lausunnon 22 kohdassa.
28
Tältä osin on kuitenkin aiheellista huomauttaa, että 105 artiklan 3 kohdan mukaan kyseisessä artiklassa määrätyn menettelyn ja sopimuksen 111 artiklassa määrätyn menettelyn välillä on yhteys ja että tämän yhteyden vuoksi näiden kahden artiklan määräyksiä on tulkittava järjestelmällisesti ja johdonmukaisesti. Tällainen tulkinta edellyttää välttämättä, että "105 artiklaan liitettävässä yhteisesti hyväksytyssä pöytäkirjamerkinnässä" esitettyä periaatetta noudatetaan myös silloin, kun sekakomitea pyrkii ratkaisemaan riidan hakemalla siihen 111 artiklan mukaisesti sopimuspuolten kannalta hyväksyttävää ratkaisua.
29
Edellä esitetystä seuraa, että sopimuksen 111 artiklassa sekakomitealle myönnetyllä toimivallalla ei heikennetä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön sitovuutta eikä sillä loukata yhteisön oikeusjärjestyksen itsenäisyyttä, jos voidaan osoittaa, että "105 artiklaan liitettävässä yhteisesti hyväksytyssä pöytäkirjamerkinnässä" esitetty periaate sitoo sopimuspuolia.
30
Tulkinta, jonka mukaan sekakomitean on noudatettava edellä esitettyä periaatetta 111 artiklan mukaisessa toiminnassaan, on ainoa johdonmukainen tulkinta siihen toimivaltaan nähden, joka kyseisen artiklan 3 kohdassa myönnetään yhteisöjen tuomioistuimelle, eli toimivaltaan tulkita asian kannalta merkityksellisiä sääntöjä.
31
Näin ollen on selvitettävä, onko viimeksi mainitun toimivallan myöntäminen yhteisöjen tuomioistuimelle sopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa.
32
Yhteisöjen tuomioistuimelle perustamissopimuksessa annettua toimivaltaa voidaan muuttaa ainoastaan perustamissopimuksen 236 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Sille voidaan kuitenkin myöntää uusia toimivaltuuksia yhteisön tekemässä kansainvälisessä sopimuksessa, jollei näillä valtuuksilla vääristetä yhteisöjen tuomioistuimen tehtävää sellaisena kuin se käsitetään ETY:n perustamissopimuksessa.
33
Juuri tässä samassa asiayhteydessä 14.12.1991 annetussa lausunnossa todettiin, että yhteisöjen tuomioistuimelle voidaan myöntää yhteisön tekemässä kansainvälisessä sopimuksessa toimivalta tulkita tällaisen sopimuksen määräyksiä sillä edellytyksellä, että sen ratkaisuilla on sitova vaikutus. Yhteisöjen tuomioistuimen tehtävä, sellaisena kuin se käsitetään perustamissopimuksessa, on nimittäin olla tuomioistuin, jonka ratkaisut ovat sitovia.
34
On totta, että sopimuksen 111 artiklan 3 kohdan mukaisessa asian saattamisessa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tarkoituksena ei ole antaa yhteisöjen tuomioistuimen tehtäväksi sellaisen riidan ratkaisemista, joka on vielä sekakomitean käsiteltävänä. Kuitenkin on niin, että tulkinta, jonka yhteisöjen tuomioistuin tällä tavoin antaa, on luonteeltaan sitova, kuten jo niiden sopimuksen kahden kielitoisinnon sanamuodosta ilmenee, jotka yhteisöjen tuomioistuimelle on toimitettu ja joissa käytetty ranskankielinen ilmaisu on "se prononcer" ja englanninkielinen ilmaisu vastaavasti "(to) give a ruling".
35
Edellä esitetystä seuraa, että jos yhteisöjen tuomioistuimelta pyydetään ratkaisua sopimuksen 111 artiklan 3 kohdan nojalla, yhteisöjen tuomioistuimen kiistanalaisista säännöistä antama tulkinta sitoo sekä sopimuspuolia että sekakomiteaa. Näin ollen kyseisellä määräyksellä yhteisöjen tuomioistuimelle myönnetty toimivalta tulkita sopimuksen määräyksiä riidan osapuolina olevien sopimuspuolten pyynnöstä on sopusoinnussa ETY:n perustamissopimuksen kanssa.
36
Välimiesmenettelyn osalta on tarpeen todeta ainoastaan, että sopimuksen 111 artiklan 4 kohdan mukaan kyseisessä menettelyssä ei voida ratkaista mitään niiden sopimuksen määräysten tulkintaa koskevaa kysymystä, jotka ovat vastaavien yhteisön oikeuden säännösten ja määräysten kanssa yhteneviä. Tästä seuraa, ettei riitojen ratkaiseminen välimiesmenettelyssä ole omiaan loukkaamaan yhteisön oikeusjärjestyksen itsenäisyyttä.
V
37
Mitä tulee sopimuksen määräyksiin EFTA-valtioiden mahdollisuudesta oikeuttaa tuomioistuimensa pyytämään yhteisöjen tuomioistuinta päättämään sopimuksen määräyksen tulkinnasta, tältä osin on tarpeen todeta ainoastaan, että 107 artiklan sanamuoto takaa niiden vastausten sitovan vaikutuksen, joita yhteisöjen tuomioistuimelta voidaan tällä tavoin pyytää. Näin ollen kyseinen menettely täyttää 14.12.1991 annetussa lausunnossa (Kok. 1991, s. I-6101) esitetyt vaatimukset ja se on siten sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa.
VI
38
Lopuksi on aiheellista arvioida, ovatko sopimuksen 56 artiklaan sisältyvät säännöt EFTAn valvontaviranomaisen ja Euroopan yhteisöjen komission keskinäisestä toimivallan jaosta kilpailuasioissa sopusoinnussa ETY:n perustamissopimuksen kanssa.
39
Kuten yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä (asia 22/70, komissio v. neuvosto, nk. ERTA-tapaus, tuomio 31.3.1971, Kok. 1971, s. 263; yhdistetyt asiat 3/76, 4/76 ja 6/76, Kramer, tuomio 14.7.1976, Kok. 1976, s. 1279 sekä 26.4.1977 annetun lausunnon 1/76, Kok. 1977, s. 741, 3 kohta) ilmenee, yhteisön toimivalta tehdä kansainvälisiä sopimuksia ei johdu ainoastaan sille ETY:n perustamissopimuksessa nimenomaisesti annetusta toimivallasta vaan se on johdettavissa myös muista perustamissopimuksen määräyksistä ja niistä säädöksistä, joita yhteisön toimielimet ovat kyseisten määräysten mukaisesti antaneet.
40
Näin ollen yhteisöllä on ETY:n perustamissopimuksen kilpailusääntöjen ja niiden soveltamiseksi tehtyjen toimielinten toimien nojalla toimivalta tehdä kyseisen alan kansainvälisiä sopimuksia.
41
On aiheellista todeta, että tähän yhteisön toimivaltaan sisältyy pakostakin mahdollisuus hyväksyä sopimusperusteiset säännöt sopimuspuolten keskinäisestä toimivallan jaosta kilpailuasioissa, jollei näillä säännöillä vääristetä yhteisön ja sen toimielinten toimivaltaa sellaisena kuin se käsitetään ETY:n perustamissopimuksessa.
42
Edellä esitetystä seuraa, että sopimuksen 56 artikla on sopusoinnussa ETY:n perustamissopimuksen kanssa.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on antanut seuraavan lausunnon:
Seuraavat sopimuksen määräykset ovat sopusoinnussa Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen kanssa:
1)
riitojen ratkaisemista koskevat sopimuksen määräykset siltä osin kuin periaate, jonka mukaan sekakomitean päätökset eivät saa missään tapauksessa olla ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, esitetään sopimuspuolia sitovana,
2)
toimivallan jakoa kilpailuasioissa koskeva sopimuksen 56 artikla.