CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL
JULIANE KOKOTT
prezentate la 6 februarie 2014(1)
Cauza C‑105/13
P. J. Vonk Noordegraaf
împotriva
Staatssecretaris van Economische Zaken
[cerere de decizie preliminară formulată de College van Beroep voor het bedrijfsleven (Țările de Jos)]
„Politica agricolă comună – Plăți directe – Recalcularea drepturilor de plată”
I –    Introducere
1.        Este admisibilă corectarea erorilor constatate la stabilirea drepturilor de plată în cadrul ajutoarelor acordate agricultorilor doar în defavoarea agricultorului, refuzându‑se însă o astfel de corectare în favoarea acestuia din urmă? Aceasta este problema care se ridică în speță.
2.        La prima vedere, este evident că, în cadrul corectării erorilor, eroarea trebuie să fie corectată sistematic, atât în defavoarea, cât și în favoarea agricultorului. Cu toate acestea, la o analiză mai aprofundată, principiul securității juridice, în cadrul aplicării acestuia în materia dreptului privind ajutoarele acordate agricultorilor, s‑ar putea opune acestei proceduri.
3.        Trebuie, așadar, să se analizeze mai detaliat în cele ce urmează atât temeiul juridic al corectării unor erori, cât și reglementarea privind garantarea securității juridice.
II – Cadrul juridic
A –    Regulamentul nr. 1782/2003
4.        Dreptul Uniunii a prevăzut în trecut sisteme diferite de sprijin al agricultorilor. În parte, s‑a sprijinit producția anumitor bunuri, la unele culturi existând însă și plăți pentru suprafața cultivată. Odată cu Regulamentul nr. 1782/2003(2), toate aceste scheme diferite de sprijin au fost transformate într‑un ajutor unic de funcționare.
5.        Potrivit articolului 37 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1782/2003, inițial, în acest scop, trebuia stabilit un așa‑numit cuantum de referință. Acesta era media plăților acordate unui agricultor în cadrul anumitor regimuri de ajutor pe o anumită perioadă înainte de trecerea la noul sistem.
6.        Pe baza acestui temei, au putut fi calculate, în conformitate cu articolul 43 din Regulamentul nr. 1782/2003, așa‑numitele drepturi de plată:
„(1)      Fără să aducă atingere articolului 48, orice agricultor beneficiază de un drept la plata pe hectar, calculat prin împărțirea cuantumului de referință la media pe trei ani a numărului total de hectare care dădeau dreptul, în perioada de referință, la plăți directe a căror listă figurează în anexa VI.
Numărul total de drepturi la plată este egal cu numărul mediu de hectare menționat anterior.
[...]
(3)      În [acest] sens[...] prin «suprafață furajeră» se înțelege suprafața exploatației disponibile pe parcursul întregului an calendaristic [...] pentru creșterea animalelor, inclusiv suprafețele utilizate în comun și suprafețele utilizate pentru culturi mixte. Această suprafață nu include:
–        clădirile, pădurile, iazurile, potecile;
[...]
(4)      Dacă nu se prevede altfel, drepturile la plata pe hectar nu se modifică.”
7.        În plus, prezintă interes noțiunea de hectar eligibil pentru ajutor, definită la articolul 44 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003:
„Prin «hectar eligibil pentru ajutor» se înțelege orice suprafață agricolă a exploatației, ocupată cu terenuri arabile și pășuni permanente, cu excepția suprafețelor ocupate cu culturi permanente sau păduri sau destinate unei activități neagricole.”
B –    Regulamentul nr. 73/2009
8.        Regulamentul nr. 1782/2003 a fost înlocuit cu Regulamentul nr. 73/2009(3), acesta făcând obiectul cererii de decizie preliminară.
9.        Potrivit articolului 33 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 73/2009, ajutorul din cadrul schemei de plată este disponibil pentru agricultori dacă aceștia dețin drepturi de plată pe care le‑au obținut în conformitate cu Regulamentul nr. 1782/2003.
10.      Articolul 34 din Regulamentul nr. 73/2009 prevede că drepturile de plată pot fi activate doar pe hectar eligibil cultivat:
„(1)      Ajutorul din cadrul schemei de plată unică se acordă agricultorilor la activarea drepturilor de plată pe hectar eligibil. Drepturile de plată activate vor acorda dreptul la plata sumei stabilite în cadrul schemei.
(2)      [...]
Cu excepția unui caz de forță majoră sau a unor circumstanțe excepționale, hectarele îndeplinesc condiția de eligibilitate pe parcursul întregului an calendaristic.”
11.      Articolul 36 din Regulamentul nr. 73/2009 privește modificarea drepturilor de plată:
„Drepturile la plata pe hectar nu se modifică, exceptând cazul în care prezentul regulament prevede dispoziții contrare.
Comisia, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 141 alineatul (2), stabilește începând din 2010 norme pentru modificarea drepturilor de plată, în special în cazul fracțiunilor de drepturi.”
12.      Caracterul definitiv al anumitor drepturi de plată este reglementat în special la articolul 137 din Regulamentul nr. 73/2009.
„(1)      Drepturile de plată alocate agricultorilor înainte de 1 ianuarie 2009 sunt considerate legale și reglementate începând cu 1 ianuarie 2010.
(2)      Alineatul (1) nu se aplică drepturilor de plată alocate agricultorilor pe baza unor cereri care prezintă greșeli materiale, cu excepția cazurilor în care eroarea nu a putut fi detectată în mod rezonabil de către agricultor.
(3)      [...]”
13.      Considerentul (49) al Regulamentului nr. 73/2009 prevede în acest sens următoarele:
„În alocarea inițială a drepturilor de plată de către statele membre, unele greșeli au dus la plăți deosebit de mari către agricultori. Această nerespectare a regulilor de alocare face, în mod normal, obiectul unei corecții financiare, până când sunt luate măsuri corective. Cu toate acestea, luând în considerare timpul care a trecut de la momentul când drepturile de plată au fost alocate pentru prima dată, corecția necesară ar duce la constrângeri legale și administrative disproporționate pentru statele membre. Din rațiuni de securitate juridică, alocarea acestor plăți ar trebui, în consecință, regularizată.”
C –    Normele de aplicare
14.      Normele de aplicare a Regulamentului nr. 1782/2003 și a Regulamentului nr. 73/2009 au fost prezentate inițial în Regulamentul nr. 796/2004(4), iar ulterior în Regulamentul nr. 1122/2009(5).
15.      Articolul 73a din Regulamentul nr. 796/2004 (în prezent, cu ușoare modificări, articolul 81 din Regulamentul nr. 1122/2009) cuprinde norme privind ajustarea drepturilor de plată:
„Recuperarea drepturilor acordate în mod necuvenit
(1)      În cazul în care, după ce agricultorilor li s‑au acordat drepturi la plată [...] se stabilește că anumite drepturi la plată s‑au acordat în mod necuvenit, agricultorul în cauză cedează drepturile acordate în mod necuvenit rezervei naționale [...]
[...]
(2)      În cazul în care, după ce agricultorilor li s‑au acordat drepturi la plată [...] se stabilește că valoarea drepturilor la plată este prea mare, respectiva valoare se ajustează în mod corespunzător. [...] Valoarea reducerii se alocă rezervei naționale [...]
[...]
(2a)      În cazul în care, în sensul aplicării dispozițiilor de la alineatele (1) și (2), se stabilește faptul că numărul de drepturi acordate unui agricultor [...] este incorect, precum și dacă atribuirea nejustificată nu are niciun efect asupra valorii totale a drepturilor primite de agricultor, statul membru recalculează drepturile de plată și corectează, după caz, tipul drepturilor atribuite agricultorului. Totuși, această dispoziție nu se aplică în cazul în care erorile ar fi putut fi detectate de către agricultori.”
III – Situația de fapt și cererea de decizie preliminară
16.      Litigiul dintre părțile din procedura principală privește ajutorul acordat fermei agricole a domnului Vonk Noordegraaf în anul 2009. Soluționarea litigiului prezintă însă importanță și pentru anii următori.
17.      La originea litigiului se află trecerea, în cadrul ajutorului acordat agricultorilor, de la subvenționarea anumitor forme de producție agricolă la regimul de plată unică. La calcularea cuantumului plății, ajutorul pentru producție alocat anterior se împarte la suprafața agricolă deținută de agricultor. Pentru perioadele ulterioare de acordare a ajutorului, poate fi invocat dreptul de plată calculat astfel pe hectar eligibil, în măsura în care agricultorul dispune de suprafața corespunzătoare.
18.      Domnului Vonk Noordegraaf i s‑au acordat în trecut prime pentru vacile de alăptare și pentru tauri, al căror calcul nu se baza pe suprafața cultivată, ci pe numărul de animale. Prin decizia din 18 iulie 2006, media primelor obținute anterior, care constituie cuantumul de referință în temeiul articolului 37 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1782/2003, a fost împărțită la suprafața agricolă de care dispunea în perioada respectivă. Această suprafață a fost stabilită în acel moment ca fiind de 10,76 hectare. Acestuia i s‑au acordat, așadar, 10,76 drepturi de plată(6). Metoda de măsurare aplicată la stabilirea suprafeței a înregistrat suprafața brută a parcelelor inclusiv canalele, acostamentele și drumurile.
19.      Ca urmare a criticilor formulate de Comisie, în anul 2009, în Țările de Jos, a fost introdus un nou sistem de înregistrare a suprafețelor agricole. În cadrul acestui sistem, a fost luată în considerare doar suprafața netă a parcelelor, excluzând canalele, acostamentele și drumurile. Pe baza acestei metode, pentru anul 2009, s‑a recalculat suprafața eligibilă a exploatației agricole a domnului Vonk Noordegraaf, înregistrată deja din 2006, aceasta măsurând în prezent doar 8,34 hectare. Această reducere a suprafeței nu se bazează pe faptul că domnul Vonk Noordegraaf nu mai utilizează anumite suprafețe în scopuri agricole, ci doar pe un nou sistem de înregistrare, consecința fiind că mai poate solicita drepturi de plată doar în acest cuantum redus.
20.      Litigiul dintre părți privește și aspectul dacă plata unică a domnului Vonk Noordegraaf trebuie redusă corespunzător. Acesta din urmă solicită o recalculare a drepturilor sale de plată în sensul unei majorări a cuantumului acestora pe baza suprafeței reduse a exploatației. În opinia sa, împărțirea cuantumului de referință la 10,76 hectare a fost greșită. Acest cuantum ar fi trebuit împărțit la 8,34 hectare. S‑ar fi împiedicat astfel reducerea cuantumului total al ajutorului agricol cuvenit.
21.      Potrivit informațiilor furnizate de instanța de trimitere, dreptul olandez ar admite în principiu ajustarea corespunzătoare a drepturilor de plată. Deoarece există însă îndoieli cu privire la problema dacă o astfel de ajustare ar încălca dreptul Uniunii, College van Beroep voor het bedrijfsleven solicită Curții să se pronunțe cu titlu preliminar asupra următoarei întrebări:
„Regulamentul nr. 73/2009, în special articolele 34, 36 și 137 din acesta, se aplică în mod corect în cazul în care unui agricultor care a obținut drepturi de plată pe baza unei producții intensive și care au fost calculate în funcție de suprafața aflată în posesia sa nu i se plătește o parte importantă a acestor drepturi de plată doar pentru motivul că suprafața eligibilă determinată pentru plată este inferioară ca urmare a unei modificări a metodei de măsurare, deși, în conformitate cu metoda de măsurare aplicată de statul membru la activarea drepturilor de plată în temeiul articolului 34 din acest regulament, însă respinsă ulterior de Comisie, a declarat cu bună credință suprafața eligibilă în hectare aflată invariabil în posesia sa?”
22.      În cadrul procedurii, au depus înscrisuri Regatul Țărilor de Jos și Comisia Europeană. Nu a avut loc o procedură orală.
IV – Apreciere juridică
A –    Aprecieri cu privire la funcționarea sistemului plății unice
23.      Pentru înțelegerea cererii de decizie preliminară, este utilă explicarea sistemului plăților unice pe baza unui exemplu simplificat. Plata unică a unui agricultor rezultă în principiu, sub rezerva altor reglementări care nu prezintă interes în cazul de față, prin împărțirea ajutorului acordat pe baza sistemului anterior la suprafața exploatată de agricultor.
24.      În acest scop, se calculează inițial un cuantum de referință care corespunde mediei pe ultimii trei ani a ajutorului acordat unui agricultor în cadrul regimului anterior trecerii la noul sistem (articolul 37 din Regulamentul nr. 1782/2003). Cuantumul de referință se împarte apoi la suprafața exploatată în medie în această perioadă. Pe această bază, agricultorul primește un anumit număr de drepturi de plată, care corespunde numărului de hectare ale suprafeței menționate, având o anumită valoare (articolul 43 din Regulamentul nr. 1782/2003).
25.      În situația în care cuantumul de referință al agricultorului este, așadar, de 8 000 de euro, deoarece aceasta este media ajutorului care i‑a fost acordat în perioada de referință, iar el a exploatat un număr de zece hectare, acestuia i se cuvin zece drepturi de plată a câte 800 de euro. Atâta vreme cât agricultorul exploatează aceeași suprafață, poate pretinde aceste drepturi, în cuantum total de 8 000 de euro, în fiecare an (articolul 34 din Regulamentul nr. 73/2009).
26.      Dacă însă, ulterior, rezultă că suprafețele din acest exemplu însumează în fapt doar opt hectare utilizate în scopuri agricole, restul fiind drumuri și canale, agricultorul va putea pretinde doar opt drepturi de plată.
27.      Obiectul speței de față este dacă astfel s‑ar reduce și valoarea totală a drepturilor de plată care i se cuvin, la de opt ori 800 de euro, și anume în total 6 400 de euro. O astfel de reducere ar fi evitată, dacă la plata drepturilor nu doar că s‑ar ține cont de noua suprafață calculată, ci s‑ar corecta și calculul drepturilor de plată. În această situație, agricultorul ar primi opt drepturi de plată a câte 1 000 de euro, putând invoca în continuare cei 8 000 de euro și pe baza suprafeței recalculate.
28.      Pentru a răspunde la cererea de decizie preliminară trebuie, așadar, să se clarifice dacă o astfel de ajustare este admisibilă, și anume dacă există un temei juridic în acest scop (a se vedea punctul B), iar în continuare dacă ajustarea ar încălca dispoziția articolului 137 din Regulamentul nr. 73/2009 cu privire la caracterul definitiv al drepturilor de plată alocate (a se vedea punctul C).
B –    Cu privire la condițiile unei ajustări
29.      Temeiul legal al unei ajustări l‑ar putea constitui articolul 73a din Regulamentul nr. 796/2004.
30.      Astfel, potrivit articolului 36 alineatul (1) din Regulamentul nr. 73/2009, drepturile la plata pe hectar nu s‑au modificat, în măsura în care regulamentul nu prevede altfel. Cu toate acestea, potrivit articolului 36 alineatul (2), Comisia poate emite norme de aplicare cu privire la modificarea drepturilor de plată.
31.      Deoarece prezenta cauză se referă doar la plățile pentru anul 2009, potrivit articolului 86 din Regulamentul nr. 1122/2009, sunt aplicabile și normele de aplicare ale Regulamentului nr. 796/2004. Acesta avea încă drept temei Regulamentul nr. 1782/2003, al cărui articol 43 alineatul (4) prevedea în mod similar cu articolul (36) din Regulamentul nr. 73/2009 că drepturile nu se modifică, în măsura în care nu se prevede altfel.
32.      După cum susține Comisia, temeiul juridic al unei recalculări ar putea fi articolul 73a alineatele (1) și (2a) din Regulamentul nr. 796/2004. Potrivit alineatului (1), dacă se stabilește că anumite drepturi de plată s‑au acordat în mod necuvenit, agricultorul în cauză este nevoit să cedeze drepturile acordate în mod necuvenit rezervei naționale. În cazul unei astfel de constatări, alineatul (2a) prevede ca dacă atribuirea nejustificată nu are niciun efect asupra valorii totale a drepturilor primite de agricultor, statul membru va recalcula drepturile de plată. Alineatul (2a) nu se aplică însă în cazul în care erorile ar fi putut fi detectate de agricultori.
33.      Ar putea rezulta de aici nu doar posibilitatea, ci și obligația de a recalcula drepturile de plată pentru exploatația domnului Vonk Noordegraaf, deoarece, în speță, nu ar avea un efect asupra valorii totale a drepturilor primite. Această valoare corespunde doar cuantumului de referință nemodificat, și anume mediei ajutoarelor primite înainte de trecerea la plata unică. Se presupune de asemenea că domnul Vonk Noordegraaf nu ar fi putut detecta erorile la stabilirea suprafeței eligibile, deoarece acestea se datorau metodei de măsurare utilizate de autoritățile olandeze.
34.      Țările de Jos contestă însă faptul că alocarea inițială a drepturilor de plată în anul 2006 nu ar fi fost corectă.
35.      Așadar, trebuie să se verifice dacă numărul drepturilor de plată alocate a fost incorectă, deoarece la stabilirea suprafeței eligibile au fost incluse și zone, cum ar fi drumuri și canale, care începând cu anul 2009 nu au mai fost luate în considerare la stabilirea suprafețelor. În acest caz, exploatației i s‑ar fi alocat un număr prea mare de drepturi de plată cu o valoare în cuantum foarte redus.
36.      Potrivit versiunii inițiale a articolului 44 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003, inițial, au fost considerate suprafețe eligibile doar terenurile arabile și pășunile permanente(7), adăugându‑se ulterior și suprafețe utilizate pentru alte culturi(8). Potrivit acestei dispoziții, deja în acea perioadă, alte suprafețe, în special drumuri și canale, nu erau eligibile.
37.      Este adevărat că articolul 43 din Regulamentul nr. 1782/2003 nu prevede în mod expres că la calcularea drepturilor de plată se va ține seama doar de suprafețele eligibile. Potrivit considerentului (30) al regulamentului, drepturile de plată se vor acorda în funcție de suprafețele eligibile ale agricultorului. În mod corespunzător, pentru modalitatea alternativă de alocare a drepturilor de plată prevăzută la articolul 59, sunt menționate expres suprafețele eligibile. Prin urmare, se presupune că la calcularea drepturilor de plată ar trebui luate în considerare aceleași suprafețe ca la plata ulterioară a ajutorului.
38.      Pe de altă parte, articolul 43 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1782/2003 precizează că suprafețele furajere luate în calcul nu includ iazurile și drumurile. Prin urmare, nu se poate presupune că astfel de zone ar fi incluse în alte suprafețe agricole.
39.      Încă din anul 2006, la calcularea drepturilor de plată nu puteau fi luate în considerare suprafețele care nu erau utilizate ca teren arabil sau pășuni ori pentru alte culturi recunoscute. În cazul în care s‑ar fi realizat însă o asemenea luare în considerare, după cum se arată în cererea de decizie preliminară, numărul stabilit al drepturilor de plată în sensul articolului 73a alineatul 2a din Regulamentul nr. 796/2004 nu ar fi fost incorect de la început.
40.      Astfel, trebuie să se rețină că, potrivit articolului 73a alineatul (2a) din Regulamentul nr. 796/2004, statul membru competent va recalcula drepturile de plată ale agricultorului atunci când, la calcularea inițială a drepturilor de plată, un ajutor anterior acordat prin intermediul primelor pentru vacile de alăptare și pentru tauri a fost împărțit, pe baza metodei utilizate în respectivul stat membru pentru stabilirea suprafețelor eligibile, la un număr excesiv de hectare.
C –    Cu privire la caracterul definitiv al drepturilor de plată
41.      În opinia Țărilor de Jos, recalcularea drepturilor de plată ar încălca articolul 137 alineatul (1) din Regulamentul nr. 73/2009. Potrivit acestei dispoziții, drepturile de plată alocate agricultorilor înainte de 1 ianuarie 2009 sunt considerate legale și reglementate începând cu 1 ianuarie 2010.
42.      Țările de Jos interpretează această dispoziție în sensul că, începând cu 1 ianuarie 2010, eventualele greșeli la stabilirea hectarelor eligibile pentru ajutor în cadrul alocării inițiale a drepturilor de plată înainte de 1 ianuarie 2009 nu mai pot fi corectate.
43.      La prima vedere, această opinie ar putea fi contrazisă de dispoziția articolului 137 alineatul (2) prima teză din Regulamentul nr. 73/2009, potrivit căreia alineatul (1) nu se aplică în cazul drepturilor de plată alocate agricultorilor pe baza unor cereri care prezintă greșeli materiale. Așadar, potrivit articolului 34 din Regulamentul nr. 1782/2003, cererea de calculare a drepturilor de plată ar fi trebuit să cuprindă informațiile eronate referitoare la suprafețe care erau cunoscute de autoritățile olandeze, așadar, suprafața brută a parcelelor, inclusiv drumurile și canalele.
44.      Cu toate acestea, este posibil ca o asemenea împrejurare să nu prezinte relevanță deoarece, potrivit articolului 137 alineatul (2) a doua teză, alineatul (1) se aplică însă în cazurile în care eroarea nu a putut fi detectată în mod rezonabil de agricultor. Această situație se regăsește în prezenta cauză, în măsura în care cererea se întemeiază pe metoda olandeză oficială de identificare a suprafeței.
45.      Comisia consideră însă că, din motive legate de aplicarea în timp, articolul 137 din Regulamentul nr. 73/2009 nu ar fi aplicabil. În pofida faptului că autoritățile olandeze au adoptat decizia atacată abia după 1 ianuarie 2010, aceasta se referă la ajutoarele acordate pentru anul 2009. Interpretăm opinia Comisiei în sensul că autoritățile competente ar fi trebuit să efectueze corecția în cadrul examinării cererii, în sensul articolului 73a alineatul (2a) din Regulamentul nr. 796/2004, deoarece eroarea la alocarea drepturilor de plată a devenit evidentă în acest cadru. În această privință, nu ar putea prezenta relevanță dacă decizia privind o măsură de ajutor a fost adoptată înainte sau după 1 ianuarie 2010, în condițiile în care aceasta se referă la o perioadă anterioară acestei date.
46.      În concluzie, această opinie nu poate fi contrazisă. Ar fi dificil de acceptat ca o dezavantajare nejustificată a solicitantului să fie admisă doar în cazul în care autoritățile competente examinează o cerere cu o celeritate deosebită, în timp ce examinarea cu întârziere s‑ar opune unei remedieri.
47.      Așadar, soluția nu poate fi limitarea aplicabilității în timp a articolului 137 alineatul (1) din Regulamentul nr. 73/2009, contrar modului său de redactare, deoarece problema de bază a acestei prevederi ar continua să existe: aceasta își depășește obiectivul, opunându‑se, prin modul de redactare, corectării erorilor din trecut, dezavantajând astfel în viitor agricultori de bună credință în ceea ce privește ajutorul acordat.
48.      Astfel, trebuie să se verifice dacă articolul 137 alineatul (1) din Regulamentul nr. 73/2009 se opune, în general și indiferent de momentul inițierii procedurii, ajustărilor efectuate în temeiul articolului 73a alineatul (2a) din Regulamentul nr. 796/2004.
49.      Potrivit modului său de redactare, articolul 137 alineatul (1) din Regulamentul nr. 73/2009 aplică în mod cuprinzător principiul securității juridice în privința alocării drepturilor de plată. În conformitate cu acest principiu, 1 ianuarie 2010 trebuie interpretată ca fiind ultima dată posibilă pentru solicitarea unei corecții.
50.      Potrivit considerentului (49) al Regulamentului nr. 73/2009, articolul 137 alineatul (1) este menit doar să asigure caracterul definitiv al unor anumite alocări. Această dispoziție a fost introdusă ulterior pentru a permite statelor membre renunțarea la solicitarea de rambursare a unor anumite plăți în cuantum deosebit de mare, care au fost efectuate în mod eronat.
51.      Acest obiectiv apare și în alineatul (2), menționat deja la articolul 137 din Regulamentul nr. 73/2009. Această dispoziție limitează întinderea securității juridice întemeiată pe alineatul (1), în sensul că exclude aplicarea acesteia în cazul agricultorilor care sunt răspunzători pentru greșelile efectuate la calcularea drepturilor de plată. Este vorba, așadar, despre protecția agricultorilor care au primit plăți deosebit de mari în lipsa unei vinovății a acestora, însă nu este vorba, în sens invers, despre faptul că pe viitor trebuie să se prevadă un dezavantaj în sarcina agricultorilor în lipsa unei vinovății a acestora.
52.      În speță, doar această interpretare poate conduce la luarea în considerare în mod coerent a rezultatelor îmbunătățite cu privire la suprafețele eligibile deoarece, în caz contrar, noua dimensiune a suprafețelor agricole ale unei exploatații, stabilită cu o precizie mai mare, va fi luată în considerare pe viitor doar în defavoarea agricultorului, însă nu și dacă ar produce efecte favorabile acestuia. Acest fapt nu ar prezenta coerență.
53.      În calitate de emitent al normelor de aplicare, Comisia a confirmat această interpretare a articolului 137 din Regulamentul nr. 73/2009 prin versiunea articolului 81 din Regulamentul nr. 1122/2009, care corespunde în mare parte articolului 73a din Regulamentul nr. 796/2004, aplicabil în speță. Față de Regulamentul nr. 796/2004, potrivit articolului 81 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 1122/2009, competențele de ajustare au fost completate cu mențiunea că sunt aplicabile fără a aduce atingere articolului 137 din Regulamentul nr. 73/2009. Astfel, agricultorii de bună credință cărora le‑au fost acordate plăți deosebit de mari trebuie să fie exceptați. În schimb, la articolul 81 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1122/2009, Comisia a renunțat să facă o trimitere corespunzătoare. Această dispoziție permite corectarea greșelilor care nu au condus la plăți deosebit de mari, iar în lipsa unei trimiteri corespunzătoare la articolul 137 din Regulamentul nr. 73/2009, ea nu intră în sfera de reglementare a acestuia. Aceeași concluzie este valabilă și în cazul articolului 73a alineatul (2a) din Regulamentul nr. 796/2004, care corespunde articolului 81 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1122/2009.
54.      Astfel, articolul 137 din Regulamentul nr. 73/2009 nu se aplică unei corecții efectuate în temeiul articolului 73a alineatul (2a) din Regulamentul nr. 796/2004.
V –    Concluzie
55.      În consecință, propunem Curții să se pronunțe după cum urmează:
„Statul membru recalculează drepturile de plată ale unui agricultor în temeiul articolului 73a alineatul (2a) din Regulamentul nr. 796/2004, dacă la calculul inițial al drepturilor de plată, pe baza metodei utilizate pentru stabilirea suprafețelor eligibile în acest stat membru, un ajutor anterior constând în prime pentru vaci de alăptare și pentru tauri a fost împărțit la un număr excesiv de hectare. Articolul 137 din Regulamentul nr. 73/2009 nu este aplicabil unei corecții efectuate potrivit articolului 73a alineatul (2a) din Regulamentul nr. 796/2004.”
1 – Limba originală: germana.
2 – Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori [...] (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177). În pofida modificărilor ulterioare multiple, în cazul de față prezintă interes mai ales versiunea inițială.
3 –      Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (JO L 30, p. 16), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 360/2010 al Comisiei din 27 aprilie 2010 de modificare a anexei IV și a anexei VIII la Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune (JO L 106, p. 1).
4 –      Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a ecocondiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 [...] (JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 380/2009 al Comisiei din 8 mai 2009 (JO L 116, p. 9).
5 –      Regulamentul (CE) nr. 1122/2009 al Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea, modularea și sistemul integrat de administrare și control în cadrul schemelor de ajutor direct pentru agricultori prevăzute de regulamentul respectiv, precum și de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește ecocondiționalitatea în cadrul schemei de ajutoare prevăzute pentru sectorul vitivinicol (JO L 316, p. 65), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 146/2010 al Comisiei din 23 februarie 2010 (JO L 47, p. 1).
6 –      Raportul dintre suprafețe și drepturile de plată va mai fi prezentat la punctul 25.
7 –      A se vedea Hotărârea din 14 octombrie 2010, Landkreis Bad Dürkheim (C‑61/09, Rep., p. I‑9763, în special punctele 37 și 43).
8 –      A se vedea Regulamentul (CE) nr. 1182/2007 al Comisiei din 26 septembrie 2007, cu modificările ulterioare (JO L 273, p. 1).