Ediție provizorie
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera întâi)
21 mai 2026(*)
„ Trimitere preliminară – Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere agresiunea militară împotriva Ucrainei – Regulamentul (UE) nr. 269/2014 – Articolul
2 alineatul
(1) – Înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Constituirea unui trust – Beneficiar al trustului inclus în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 – Înghețarea fondurilor și a resurselor economice transferate trustului – Noțiunile de «apartenență» și de «control» ”
În cauzele conexate C‑428/24 și C‑476/24,
având ca obiect cereri de decizie preliminară formulate în temeiul articolului 267 TFUE de Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Tribunalul Administrativ Regional din Lazio, Italia), prin deciziile din 7 mai 2024 și din 8 mai 2024, primite de Curte la 13 iunie 2024 și, respectiv, la 5 iulie 2024, în procedurile
FZ AR SpA
împotriva
Ministero dell’Economia e delle Finanze, Dipartimento del Tesoro, Comitato di Sicurezza Finanziaria,
Comando Generale della Guardia di Finanza, Nucleo Speciale di Polizia Valutaria,
Agenzia del Demanio,
cu participarea:
PN SpA,
FZ GO AG (C‑428/24),
și
SX Ltd
împotriva
Ministero dell’Economia e delle Finanze,
Comando Generale della Guardia di Finanza,
Agenzia del Demanio,
cu participarea:
SY Ltd (C‑476/24),
CURTEA (Camera întâi),
compusă din domnul F. Biltgen, președinte de cameră, domnul T. von Danwitz, vicepreședintele Curții, îndeplinind funcția de judecător al Camerei întâi, doamna I. Ziemele (raportoare) și domnii A. Kumin și S. Gervasoni, judecători,
avocat general: domnul M. Campos Sánchez‑Bordona,
grefier: domnul C. Di Bella, administrator,
având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 10 septembrie 2025,
luând în considerare observațiile prezentate:
–        pentru FZ AR SpA, de G. Cambareri, avvocato, și D. Bogaert, T. Bontinck, M. Brésart, S. Napolitano și F. Patuelli, avocats;
–        pentru FZ GO AG, de N. Montag, avocată, și de A. O’Neill, barrister;
–        pentru SX Ltd, de F. Centonze și A. Sacuzcci, avvocati;
–        pentru SY Ltd, de P. Busco, avvocato;
–        pentru guvernul italian, de S. Fiorentino, în calitate de agent, asistat de G. Palatiello și L. Paolucci, avvocati dello Stato, și de P. Cardinale, procuratore dello Stato;
–        pentru guvernul belgian, de L. Jans, C. Pochet și M. Van Regemorter, în calitate de agenți;
–        pentru guvernul finlandez, de M. Pere, în calitate de agent;
–        pentru Consiliul Uniunii Europene, de M. Di Gaetano, B. Driessen și P. Mahnič, în calitate de agenți;
–        pentru Comisia Europeană, de M. Carpus‑Carcea și L. Puccio, în calitate de agenți,
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Hotărâre
1        Cererile de decizie preliminară privesc interpretarea articolului
2 alineatul
(1) din Regulamentul (UE) nr. 269/2014 al Consiliului din 17 martie 2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2014, L 78, p. 6), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022 (JO 2022, L 51, p. 1) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 269/2014”).
2        Aceste cereri au fost formulate în cadrul a două litigii care se poartă, în cauza C‑428/24, între FZ AR SpA, pe de o parte, și Ministero dell’Economia e delle Finanze, Dipartimento del Tesoro, Comitato di Sicurezza Finanziaria (Ministerul Economiei și Finanțelor, Departamentul trezoreriei, Comitetul pentru securitate financiară, Italia), Comando Generale della Guardia di Finanza, Nucleo Speciale di Polizia Valutaria (Comandamentul general al gărzii financiare, Unitatea specială a poliției monetare, Italia) și Agenzia del Demanio (Regia domeniului public, Italia), pe de altă parte, precum și, în cauza C‑476/24, între SX Ltd, pe de o parte, și Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ministerul Economiei și Finanțelor), Comando Generale della Guardia di Finanza (Comandamentul general al poliției financiare) și Agenzia del Demanio (Regia domeniului public), pe de altă parte, în legătură cu înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale FZ AR și a resursei economice a societății SX constituite de o navă.
Cadrul juridic
Dreptul internațional
3        Articolul
2 din Convenția privind legea aplicabilă trusturilor și recunoașterea acestora, încheiată la Haga la 1 iulie 1985 (denumită în continuare „Convenția de la Haga”), semnată și ratificată de Republica Italiană, prevede:
„În sensul prezentei convenții, «trust» înseamnă raporturi juridice create, prin acte inter vivos sau mortis causa, de către o persoană, constituitorul, prin plasarea activelor sub controlul unui trustee în interesul unui beneficiar sau pentru un scop specific.
Trustul are următoarele caracteristici:
(a)      activele trustului constituie un fond separat și nu fac parte din patrimoniul trustee‑ului;
(b)      titlul asupra activelor trustului este stabilit în numele trustee‑ului sau al unei alte persoane în numele trustee‑ului;
(c)      trustee‑ul are puterea și obligația, pentru care este responsabil, de a administra, a utiliza sau a dispune de active în conformitate cu termenii trustului și în baza obligațiilor speciale care îi sunt impuse prin lege.
Faptul că constituitorul își rezervă anumite atribuții, precum și faptul că trustee‑ul deține el însuși anumite drepturi în calitate de beneficiar nu sunt în mod necesar incompatibile cu existența unui trust.”
4        Potrivit articolului 6 primul paragraf din această convenție:
„Trustul este reglementat de legea aleasă de constituitor. Alegerea trebuie să fie explicită sau să rezulte din dispozițiile actului constitutiv sau ale înscrisului care face dovada existenței trustului, interpretate, dacă este necesar, în lumina circumstanțelor cazului.”
5        Articolul 11 din convenția menționată prevede:
„Un trust creat în conformitate cu legea menționată în capitolul anterior este recunoscut ca atare.
Această recunoaștere implică cel puțin faptul că activele trustului constituie un patrimoniu separat de patrimoniul personal al trustee‑ului și că acesta poate acționa în justiție în calitate de reclamant sau pârât și poate compărea în calitate de trustee în fața unui notar sau a oricărei persoane care acționează în calitate oficială.
În măsura în care legea aplicabilă trustului impune sau prevede acest lucru, recunoașterea implică în special următoarele:
(a)      creditorii personali ai trustee‑ului nu pot recurge la măsuri de garanție împotriva activelor trustului;
(b)      activele trustului nu fac parte din patrimoniul trustee‑ului în cazul insolvenței sau falimentului acestuia;
(c)      activele trustului nu fac parte din bunurile matrimoniale ale trustee‑ului și nici din masa succesorală a acestuia;
(d)      activele trustului pot fi recuperate în cazul în care trustee‑ul, încălcând obligațiile care decurg din trust, a asociat activele trustului cu propriile sale bunuri sau le‑a înstrăinat.
Cu toate acestea, drepturile și obligațiile terțului deținător al activelor trustului rămân supuse legii stabilite de normele de alegere a legii forului.”
Dreptul Uniunii
Decizia 2014/145/PESC
6        Considerentele (1), (4) și (5) ale Deciziei 2014/145/PESC a Consiliului din 17 martie 2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2014, L 78, p. 16) au următorul cuprins:
„(1)      La 6 martie 2014, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre ale Uniunii [Europene] au condamnat cu fermitate încălcarea neprovocată a suveranității și integrității teritoriale a Ucrainei de către Federația Rusă și au îndemnat Federația Rusă să își retragă imediat forțele armate către zonele de staționare permanentă a acestora, în conformitate cu acordurile relevante. […]
Șefii de stat sau de guvern au considerat că decizia Consiliului Suprem al Republicii Autonome Crimeea de a desfășura un referendum cu privire la viitorul statut al teritoriului este contrară constituției ucrainene și prin urmare ilegală.
[…]
(4)      În contextul actual, ar trebui impuse restricții de călătorie și o înghețare a activelor în ceea ce privește persoanele responsabile pentru acțiuni care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei, inclusiv acțiuni privind viitorul statut al oricărei părți a teritoriului care contravin constituției Ucrainei, și persoanele, entitățile sau organismele asociate acestora.
(5)      Sunt necesare acțiuni suplimentare din partea Uniunii pentru punerea în aplicare a anumitor măsuri.”
Decizia (PESC) 2022/397 și Decizia (PESC) 2022/883
7        Ca reacție la agresiunea Federației Ruse împotriva Ucrainei
la 24 februarie 2022 și având în vedere gravitatea situației, Consiliul Uniunii Europene a modificat anexa la Decizia 2014/145 referitoare la lista persoanelor, entităților și organismelor menționate la articolele 1 și 2 din această decizie, inter alia, prin Decizia (PESC) 2022/397 din 9 martie 2022 (JO 2022, L 80, p. 31) și Decizia (PESC) 2022/883 din 3 iunie 2022 (JO 2022, L 153, p. 92).
Regulamentul nr. 269/2014
8        Considerentele (4)-(6) ale Regulamentului nr. 269/2014 enunță:
„(4)      La 17 martie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/145/PESC, în care se prevăd restricții de călătorie și înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale anumitor persoane responsabile de acțiuni care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei, inclusiv acțiuni referitoare la statutul viitor al oricărei părți a teritoriului care sunt contrare constituției Ucrainei, precum și ale persoanelor fizice sau juridice, ale entităților sau ale organismelor asociate acestora. Respectivele persoane fizice sau juridice, entități sau organisme sunt menționate în anexa la respectiva decizie.
(5)      O parte dintre aceste măsuri intră în domeniul de aplicare a [Tratatului FUE] și, prin urmare, este necesară o acțiune de reglementare la nivelul Uniunii pentru punerea lor în aplicare, în special pentru a asigura aplicarea lor uniformă în toate statele membre.
(6)      Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile consacrate, în special, în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și mai ales dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, precum și dreptul la protecția datelor cu caracter personal. Prezentul regulament ar trebui aplicat în conformitate cu drepturile și principiile menționate.”
9        Articolul 1 din acest regulament prevede:
„În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
[…]
(d)      «resurse economice» înseamnă activele de orice fel, corporale sau necorporale, mobiliare sau imobiliare, care nu sunt fonduri, dar pot fi utilizate pentru obținerea de fonduri, bunuri sau servicii;
(e)      «înghețarea resurselor economice» înseamnă împiedicarea utilizării resurselor economice pentru obținerea de fonduri, bunuri sau servicii în orice mod, inclusiv, dar nu exclusiv, prin vânzarea, închirierea sau ipotecarea acestora;
(f)      «înghețarea fondurilor» înseamnă orice acțiune menită să împiedice circulația, transferul, modificarea, utilizarea, accesul sau tranzacțiile cu fonduri susceptibile să aibă ca rezultat modificarea volumului, a valorii, a localizării, a proprietății, a deținerii, a naturii sau a destinației acestora sau orice modificare care ar permite utilizarea fondurilor, inclusiv gestionarea portofoliilor;
(g)      «fonduri» înseamnă activele financiare și beneficiile de orice natură, inclusiv, dar nelimitându‑se la:
(i)      numerar, cecuri, creanțe în numerar, cambii, ordine de plată și alte instrumente de plată;
(ii)      depozite la instituții financiare sau la alte entități, solduri de conturi, creanțe și titluri de creanță;
(iii)      valori mobiliare negociate la nivel public și privat și instrumente de datorie, inclusiv titluri și acțiuni, certificate reprezentând valori mobiliare, obligațiuni, bilete la ordin, warante, obligațiuni negarantate și instrumente financiare derivate;
(iv)      dobânzi, dividende sau alte venituri din active sau plusvaloare provenită din active sau generate de acestea;
(v)      credite, drepturi compensatorii, garanții, garanții de bună execuție sau alte angajamente financiare;
(vi)      scrisori de credit, conosamente, contracte de vânzare; și
(vii)      documente care atestă deținerea de cote‑părți dintr‑un fond sau din resurse financiare;
[…]”
10      Articolul 2 din regulamentul menționat prevede:
„(1)      Se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate de orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism sau de persoane fizice sau juridice, entități sau organisme asociate acestora, astfel cum figurează în lista din anexa I.
(2)      Se interzice punerea la dispoziție, direct sau indirect, a oricăror fonduri sau resurse economice către sau în beneficiul persoanelor fizice sau juridice, al entităților sau organismelor sau al persoanelor fizice sau juridice, al entităților sau organismelor asociate acestora, care figurează în lista din anexa I.”
11      Articolul 3 alineatul (1) din același regulament prevede:
„Anexa I include:
(a)      persoanele fizice care sunt responsabile de acțiuni sau politici care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei sau stabilitatea ori securitatea în Ucraina, care sprijină sau pun în aplicare astfel de acțiuni sau politici sau care obstrucționează activitatea organizațiilor internaționale în Ucraina;
[…]
(d)      persoanele fizice sau juridice, entitățile sau organismele care sprijină, cu resurse materiale sau financiare, factorii de decizie ruși care sunt responsabili de anexarea Crimeii sau de destabilizarea Ucrainei sau care beneficiază de pe urma acțiunilor acestora;
(e)      persoanele fizice sau juridice, entitățile sau organismele care desfășoară tranzacții cu grupările separatiste din regiunea Donbas a Ucrainei;
(f)      persoanele fizice sau juridice, entitățile sau organismele care sprijină, cu resurse materiale sau financiare, guvernul Federației Ruse, care este responsabil de anexarea Crimeei și de destabilizarea Ucrainei, sau care beneficiază de pe urma acțiunilor acestuia; sau
(g)      oamenii de afaceri importanți sau persoanele juridice, entitățile sau organismele implicate în sectoarele economice care furnizează o sursă substanțială de venituri guvernului Federației
Ruse, care este responsabil de anexarea Crimeei și de destabilizarea Ucrainei,
precum și persoanele fizice sau juridice, entitățile sau organismele asociate acestora.”
12      Potrivit articolului 9 din Regulamentul nr. 269/2014:
„Este interzisă participarea în cunoștință de cauză și deliberată la activități care au drept scop sau efect eludarea măsurilor menționate la articolul 2.”
Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/396
13      La 9 martie 2022, Consiliul a adoptat Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/396 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 80, p. 1), prin care au fost adăugați 146 de membri ai Consiliului Federației Ruse care au ratificat deciziile guvernului privind „Tratatul de prietenie, cooperare și asistență reciprocă dintre Federația Rusă și Republica Populară Donețk și, respectiv, dintre Federația Rusă și Republica Populară Luhansk” pe lista persoanelor fizice și juridice, a entităților și a organismelor cărora li se aplică măsurile restrictive care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, precum și 14 persoane care sprijină guvernul Federației Ruse sau obțin beneficii din partea acestuia ori îi furnizează o sursă substanțială de venituri sau care sunt asociate cu persoane sau entități incluse în această listă.
14      Considerentele (3) și (4) ale acestui regulament de punere în aplicare au următorul cuprins:
„(3)      La 24 februarie 2022, președintele Federației Ruse a anunțat o operațiune militară în Ucraina, iar forțele armate ruse au început un atac asupra Ucrainei. Atacul respectiv reprezintă o încălcare flagrantă a integrității teritoriale, a suveranității și a independenței Ucrainei.
(4)      În concluziile sale din 24 februarie 2022, Consiliul European a condamnat în cei mai fermi termeni posibili agresiunea militară neprovocată și nejustificată a Federației Ruse împotriva Ucrainei. Prin acțiunile sale militare ilegale, Rusia încalcă grav dreptul internațional și principiile Cartei ONU și subminează securitatea și stabilitatea europeană și mondială. Consiliul European a convenit asupra unor măsuri restrictive suplimentare care vor impune Rusiei consecințe grave și masive pentru acțiunile sale, în strânsă coordonare cu partenerii și aliații noștri.”
Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/878
15      Având în vedere gravitatea situației în raport cu atrocitățile care au fost comise de forțele armate ale Federației Ruse în mai multe orașe ucrainene, Consiliul a adoptat Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/878 al Consiliului din 3 iunie 2022 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 269/2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 153, p. 15), prin care a adăugat 65 de persoane și 18 entități pe lista persoanelor fizice și juridice, a entităților și a organismelor cărora li se aplică măsurile restrictive care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
16      Considerentele (2) și (3) ale acestui regulament de punere în aplicare au următorul cuprins:
„(2)      Uniunea rămâne neclintită în sprijinirea suveranității și integrității teritoriale a Ucrainei și continuă să condamne acțiunile și politicile care subminează integritatea teritorială a Ucrainei.
(3)      Uniunea condamnă în termenii cei mai fermi cu putință atrocitățile care, potrivit relatărilor, au fost comise de forțele armate ale Federației Ruse în Bucea și în alte orașe ucrainene. Uniunea sprijină toate măsurile menite să asigure tragerea la răspundere pentru încălcările de către forțele armate ale Federației Ruse ale drepturilor omului și ale dreptului internațional umanitar în Ucraina.”
Directiva 2015/849
17      Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei (JO 2015, L 141, p. 73), astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2018/843 a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 2018 (JO 2018, L 156, p. 43) (denumită în continuare „Directiva 2015/849”), enunță la considerentul (14):
„Deținerea unor informații corecte și actualizate privind beneficiarul real este un factor‑cheie în depistarea infractorilor care, altfel, și‑ar putea ascunde identitatea în spatele unei structuri de societate. […]”
18      Articolul 3 din această directivă prevede:
„În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:
[…]
6.      «beneficiar real» înseamnă orice persoană (persoane) fizică (fizice) care dețin(e) sau controlează în ultimă instanță clientul și/sau persoana fizică (persoanele fizice) în numele căreia (cărora) se realizează o tranzacție sau o activitate și care includ(e) cel puțin:
[…]
(b)      în cazul fiduciilor – toate persoanele următoare:
(i)      constituitorul (constituitorii);
(ii)      fiduciarul (fiduciarii);
(iii)      protectorul (protectorii), dacă există;
(iv)      beneficiarii sau, în cazul în care persoanele care beneficiază de construcția juridică sau entitatea juridică nu au fost încă identificate, categoria de persoane în al căror interes principal se constituie sau funcționează construcția juridică sau entitatea juridică;
(v)      oricare altă persoană fizică ce exercită controlul în ultimă instanță asupra fiduciei prin exercitarea directă sau indirectă a dreptului de proprietate sau prin alte mijloace;
[…]”
Bunele practici
19      Consiliul a stabilit un document de bune practici care trebuie instituite între statele membre în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor restrictive, care a fost actualizat printre altele la 4 mai 2018 (documentul 8519/18), la 27 iunie 2022 (documentul 10572/22) și la 3 iulie 2024 (documentul 11623/24).
20      Documentul 11623/24 al Consiliului, intitulat „Bune practici ale Uniunii Europene pentru punerea în aplicare eficientă a măsurilor restrictive”, în versiunea din 3 iulie 2024 (denumit în continuare „bunele practici”), prevede la punctul 3 că bunele practici trebuie să fie considerate recomandări neexhaustive, cu caracter general, pentru punerea în aplicare eficientă a măsurilor restrictive, în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul intern în vigoare. Acestea nu au forță juridică obligatorie și nu ar trebui interpretate în sensul recomandării unor măsuri incompatibile cu dreptul Uniunii sau cu dreptul intern în vigoare, inclusiv cu legislația privind protecția datelor.
21      Secțiunea B din bunele practici cuprinde o parte III, intitulată „Domeniul de aplicare al măsurilor restrictive cu caracter financiar”, care conține punctele 34 și 35, care au următorul cuprins:
„34.      Înghețarea acoperă toate fondurile și resursele economice care aparțin sau se află în proprietatea unor persoane și entități desemnate, precum și fondurile și resursele economice deținute de sau aflate sub controlul acestora. Deținerea sau controlul ar trebui interpretate drept acoperind toate situațiile în care, fără a avea un titlu de proprietate, o persoană sau o entitate desemnată are posibilitatea legală de a dispune de sau de a transfera fonduri sau resurse economice care nu se află în proprietatea lor, fără ca aceasta să necesite o aprobare prealabilă din partea proprietarului de drept. […]
35.      În principiu, înghețarea nu ar trebui să afecteze fondurile și resursele economice care nici nu se află în proprietatea, nici nu aparțin, nu sunt deținute de și nici nu se află sub controlul persoanelor sau entităților desemnate. […] În același sens, fondurile și resursele economice ale unei entități nedesemnate care are personalitate juridică distinctă față de o persoană sau o entitate desemnată nu sunt vizate, cu excepția cazului în care sunt controlate sau deținute de persoana respectivă. Cu toate acestea, fondurile și resursele economice aflate în proprietatea comună a unei persoane sau entități desemnate și a unei persoane sau entități nedesemnate sunt, în practică, vizate în întregimea lor.”
22      Secțiunea B menționată cuprinde de asemenea o parte VIII, care conține printre altele punctele 62-67 din bunele practici, potrivit cărora:
„Justificare
62.       Fondurile și resursele economice care aparțin sau se află în proprietatea unor persoane fizice sau juridice înscrise pe listă ori care sunt deținute sau controlate de astfel de persoane trebuie înghețate. În condițiile prevăzute la punctul 35, acest lucru include activele deținute de entități neincluse pe listă, care sunt deținute sau controlate de persoane sau entități incluse pe listă.
Proprietate
63.      Criteriul de care trebuie să se țină seama atunci când se evaluează dacă o persoană juridică sau o entitate se află în proprietatea unei alte persoane sau entități este deținerea a 50 % sau mai mult din drepturile de proprietate ale unei entități sau deținerea unei participări majoritare la aceasta […] Dacă acest criteriu este îndeplinit, se consideră că persoana juridică sau entitatea se află în proprietatea unei alte persoane sau entități.
Atunci când se evaluează proprietatea, ar trebui să se țină seama, de asemenea, de proprietatea agregată a entității. De exemplu, dacă o persoană desemnată deține 30 % din entitate, iar o altă persoană desemnată deține 25 % din entitate, entitatea ar trebui, în principiu, să fie considerată ca fiind deținută de persoane desemnate.
Control
64.      Criteriul de care trebuie să se țină seama atunci când se evaluează dacă o persoană juridică sau o entitate este controlată de o altă persoană sau entitate, exclusiv sau în temeiul unui acord cu un alt acționar sau cu o altă terță parte, ar putea include, printre altele:
a.      deținerea dreptului sau exercitarea competenței de a numi sau de a revoca majoritatea membrilor organelor de administrare, de conducere sau de supraveghere ale unei astfel de persoane juridice sau entități;
b.      numirea, numai prin exercitarea dreptului de vot, a majorității membrilor organelor de administrare, de conducere sau de supraveghere ale unei persoane juridice sau ale unei entități care au deținut funcția respectivă în cursul exercițiului financiar în curs și în cel precedent;
c.      controlul exclusiv, în temeiul unui acord încheiat cu alți acționari sau membri ai unei persoane juridice sau ai unei entități, asupra majorității drepturilor de vot ale acționarilor sau membrilor persoanei juridice sau entității în cauză;
d.      deținerea dreptului de a exercita o influență dominantă asupra unei persoane juridice sau a unei entități în temeiul unui acord încheiat cu această persoană juridică sau entitate sau al unei dispoziții cuprinse în actul constitutiv sau în statutul acestora, în cazul în care legislația care reglementează regimul acelei persoane juridice sau acelei entități permite acest tip de acord sau de dispoziție;
e.      deținerea competenței de a exercita de facto dreptul de a exercita o influență dominantă menționată la litera (d), fără a fi deținătorul acestui drept [inclusiv, de exemplu, printr‑o societate de tip «cutie poștală»];
f.      deținerea dreptului de a utiliza, în tot sau în parte, activele unei persoane juridice sau ale unei entități;
g.      conducerea activităților unei persoane juridice sau ale unei entități într‑un mod unitar, publicând totodată bilanțuri consolidate;
h.      participarea, în comun și în mod solidar, la obligațiile financiare ale unei persoane juridice sau ale unei entități sau garantarea acestora.
65.      Dacă oricare dintre aceste criterii este îndeplinit, se consideră că persoana juridică sau entitatea este controlată de o altă persoană sau entitate, cu excepția situației în care se poate dovedi contrariul, de la caz la caz.
66.      Îndeplinirea criteriilor menționate anterior privind proprietatea sau controlul poate fi contestată de la caz la caz.
67.      Următoarele exemple descriu circumstanțe care se pot califica drept indicii că o persoană sau o entitate desemnată deține controlul asupra unei entități nedesemnate. Aceste exemple nu sunt exhaustive și sunt destinate doar ca orientări ilustrative:
[…]
e.      Utilizarea fiduciilor, a societăților fictive și a societăților cu răspundere limitată
–        O entitate face parte dintr‑o structură corporativă inutil de complexă, care poate implica entități precum societăți de tip «cutie poștală», societăți cu răspundere limitată și/sau fiducii legate de o persoană desemnată. Unele dintre aceste entități au fost înființate sau și‑au schimbat identitatea cu puțin timp înainte sau după adoptarea regimului de sancțiuni sau desemnarea persoanei (dacă acest lucru este permis de regulamentele relevante ale Consiliului) și/sau nu au nicio activitate economică credibilă.
–        Una sau mai multe fiducii sunt utilizate ca destinatar (destinatari) al (ai) activelor unei entități deținute sau controlate de o persoană desemnată. Administrarea fiduciilor implică profesioniști din jurisdicția în care au fost constituite fiduciile.”
Dreptul italian
23      În ordinea juridică italiană, posibilitatea de a utiliza instrumentul trustului este prevăzută de legge n. 364 – Ratifica ed esecuzione della convenzione sulla legge applicabile ai trusts e sul loro riconoscimento, adottata a L’Aja il 1o luglio 1985 (Legea nr. 364 privind ratificarea și punerea în aplicare a Convenției privind legea aplicabilă trusturilor și recunoașterii acestora, încheiată la Haga la 1 iulie 1985) din 16 octombrie 1989 (GURI nr. 261 din 8 noiembrie 1989, suplimentul ordinar nr. 84).
24      În conformitate cu articolul 3 alineatul 6 din decreto legislativo n. 109 – Misure per prevenire, contrastare e reprimere il finanziamento del terrorismo e l’attività dei Paesi che minacciano la pace e la sicurezza internazionale, in attuazione della direttiva 2005/60/CE (Decretul legislativ nr. 109 privind măsurile de prevenire, combatere și sancționare a finanțării terorismului și a activității țărilor care amenință pacea și securitatea internațională, în transpunerea Directivei 2005/60/CE) din 22 iunie 2007 (GURI nr. 172 din 26 iulie 2007), astfel cum a fost modificat prin decreto legislativo n. 90 – Attuazione della direttiva (UE) 2015/849 relativa alla prevenzione dell’uso del sistema finanziario a scopo di riciclaggio dei proventi di attività criminose e di finanziamento del terrorismo e recante modifica delle direttive 2005/60/CE e 2006/70/CE e attuazione del regolamento (UE) n. 2015/847 riguardante i dati informativi che accompagnano i trasferimenti di fondi e che abroga il regolamento (CE) n. 1781/2006 [Decretul legislativ nr. 90 de transpunere a Directivei (UE) 2015/849 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Directivelor 2005/60/CE și 2006/70/CE și de punere în aplicare a Regulamentului (UE) 2015/847 privind informațiile care însoțesc transferurile de fonduri și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1781/2006] din 25 mai 2017 (GURI nr. 140 din 19 iunie 2017, supliment ordinar nr. 28) (denumit în continuare „Decretul legislativ nr. 109/2007”), Comitato di Sicurezza Finanziaria (Comitetul pentru securitate financiară, Italia) are responsabilitatea adoptării măsurilor de înghețare decise de Organizația Națiunilor Unite (ONU), de Uniune și de Ministerul Economiei și Finanțelor în temeiul reglementării în vigoare.
25      Articolul
5 din Decretul legislativ nr. 109/2007 prevede că fondurile înghețate nu pot fi transferate, cesionate sau utilizate în niciun fel și că se interzice punerea de fonduri sau de resurse economice, în mod direct sau indirect, la dispoziția unor persoane sau entități desemnate ori utilizarea lor în beneficiul acestora.
Litigiile principale, întrebările preliminare și procedura în fața Curții
Litigiul principal în cauza C‑428/24
26      FZ AR este o societate italiană care face parte din grupul multinațional FZ și care își desfășoară activitatea în sectorul producției, importului, exportului și comerțului cu ridicata de produse fertilizante și antiparazitare, de produse fitosanitare, precum și de instrumente și de echipamente pentru producerea și comercializarea produselor menționate.
27      FZ AR este deținută în cotă de 100 % de FZ GO AG, o societate elvețiană, 90 % din părțile sociale ale acesteia aparținând NC Ltd, o societate cipriotă, iar 99,38 % din părțile sociale ale NC aparțin unei alte societăți cipriote denumite TR, deținută în cotă de 75,10 % de WX Ltd, o societate cipriotă. Această din urmă societate este deținută în cotă de 100 % de PX Limited, societate care furnizează servicii profesionale de administrare a trusturilor potrivit legii cipriote.
28      Trustul, irevocabil și discreționar, denumit „XT” (denumit în continuare „trustul XT”), care a fost creat la 24 septembrie 2015, este reglementat de legea din Bermuda. Trustee‑ul trustului XT este WX, care este responsabilă de gestionarea bunurilor și a resurselor economice transferate acestui trust, precum și de supravegherea financiară a FZ GO și, în consecință, a FZ AR.
29      Din decizia de trimitere reiese că WX gestionează și controlează drepturile de vot aferente participației de control pe care o deține într‑un „lanț” de societăți, care cuprinde FZ GO și FZ AR, nu în nume propriu, ci în numele și pe seama trustului XT. În consecință, resursele transferate acestui trust ar include și participația de control la FZ GO și la FZ AR.
30      Tot potrivit deciziei de trimitere, domnul ZU, care era beneficiarul inițial al trustului XT, a fost înlocuit de doamna TU, soția domnului ZU, la 8 martie 2022.
31      La 9 martie 2022, prin Decizia 2022/397 și prin Regulamentul de punere în aplicare 2022/396, Consiliul l‑a inclus pe domnul ZU în lista persoanelor, entităților și organismelor care fac obiectul unor măsuri restrictive, care figurează în anexa la Decizia 2014/145 și în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
32      La 3 iunie 2022, prin Decizia 2022/883 și prin Regulamentul de punere în aplicare 2022/878, Consiliul a inclus‑o pe doamna TU în lista persoanelor, entităților și organismelor care fac obiectul unor măsuri restrictive, care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
33      Prin decizia notificată la 28 septembrie 2022, Comitetul pentru securitate financiară a dispus, în temeiul articolului
2 din Regulamentul nr. 269/2014 și al Decretului legislativ nr. 109/2007, înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale FZ AR, pentru motivul că FZ AR era controlată, prin intermediul unor structuri de societăți elvețiene și cipriote, de trustul XT, constituit potrivit legii din Bermuda, și că, întrucât i‑a succedat domnului ZU, care a renunțat la calitatea de beneficiar la 8 martie 2022, doamna TU era, de la 9 martie 2022, beneficiarul real al trustului XT. Bunurile și raporturile juridice ale FZ AR ar fi putut să fie atribuite, așadar, în realitate, în mod indirect doamnei TU.
34      La 28 octombrie 2022, FZ AR a introdus o acțiune la Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Tribunalul Administrativ Regional din Lazio, Italia), care este instanța de trimitere, prin care a solicitat anularea acestei decizii, susținând că, deși doamna TU este beneficiarul trustului XT, care se află la vârful lanțului de control al FZ GO, care deține, la rândul său, 100 % din capitalul FZ AR, ale cărui fonduri și resurse economice au fost înghețate, ea nu ar avea controlul, nici măcar indirect, asupra acestora.
35      FZ AR arată, pe de o parte, că, în cadrul unui trust discreționar (non‑exhaustive discretionary trust), în sensul legii din Bermuda, beneficiarul acestui trust nu are nici proprietatea asupra bunurilor trustului, nici dreptul de a beneficia de bunurile acestuia, ci ar avea doar o speranță că trustee‑ul își exercită puterea discreționară în favoarea sa.
36      Pe de altă parte, în temeiul clauzei de conformitate (compliance clause) (denumită în continuare „clauza de conformitate”), inserată în actul constitutiv al trustului, datat 30 mai 2022, trustee‑ul nu ar putea niciodată să distribuie niciun avantaj economic care provine din patrimoniul trustului, ceea ce include patrimoniul FZ AR, niciunei persoane sau entități, inclusiv beneficiarului, dacă o astfel de distribuire constituie o încălcare a măsurilor de înghețare a fondurilor și a resurselor economice adoptate în temeiul dreptului Uniunii. Administratorii trustee‑ului, precum și protectorul trustului XT s‑ar fi angajat să respecte sancțiunile decise de autoritățile europene, naționale sau ale Organizației Națiunilor Unite și să nu primească instrucțiuni din partea doamnei TU, care nu ar putea nici să pună capăt trustului XT înainte de scadența acestuia, prevăzută pentru anul 2106, nici să își însușească fondurile acestuia.
37      Autoritățile administrative pârâte din litigiul principal au subliniat că faptul că dreptul din Bermuda și articolul
13 din actul constitutiv al trustului XT interzic orice distribuire de avantaje către beneficiar nu exclude în totalitate posibilitatea ca persoana inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 să utilizeze resursele vizate de decizia de înghețare a fondurilor și a resurselor economice menționată la punctul 33 din prezenta hotărâre, dat fiind că trustul este un act juridic întemeiat pe voința părților, care pot modifica sau elimina clauzele contractuale care figurează în actul constitutiv al trustului, îi pot pune capăt și îl pot reconstitui într‑o altă țară supunându‑l unei alte legislații.
38      Instanța de trimitere observă, pe de o parte, că doamna TU, care este beneficiarul trustului XT și care ar fi în esență proprietara FZ AR, nu dispune de nicio putere de gestiune sau de control al fondurilor și al resurselor economice transferate acestui trust.
39      Pe de altă parte, trustul XT ar fi constituit potrivit modelului obișnuit de constituire a unui trust, și anume trustee‑ul, care este din punct de vedere nominal titularul bunurilor transferate trustului de constituitor, le administrează și le gestionează pe baza actului constitutiv al trustului, în conformitate cu legea care reglementează trustul, iar în temeiul clauzei de conformitate trustee‑ul nu poate transfera beneficiarului trustului resursele economice atribuite acestuia, în speță doamnei TU, atât timp cât această persoană va fi inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
Litigiul principal în cauza C‑476/24
40      Din decizia de trimitere, precum și din răspunsul instanței de trimitere la cererea de lămuriri care i‑a fost adresată de Curte, depusă la grefa Curții la 2 iulie 2025, reiese că trustul, irevocabil și discreționar, denumit „N Trust”, a fost creat la 28 februarie 2022 și a succedat trustului denumit „S Trust”, al cărui beneficiar era domnul ZU. Unicul beneficiar al N Trust este doamna TU. Printre resursele economice transferate de la S Trust către N Trust figurează totalitatea acțiunilor SX, precum și nava „Sailing
[…] A” (denumită în continuare „nava”), al cărei unic proprietar este SX.
41      Trustee‑ul trustului N Trust este SY Ltd, societate care deține, în această calitate, întregul capital al societății SX.
42      Astfel cum s‑a menționat la punctul 31 din prezenta hotărâre, la 9 martie 2022, prin Decizia 2022/397 și prin Regulamentul de punere în aplicare 2022/396, Consiliul l‑a inclus pe domnul ZU în lista persoanelor, entităților și organismelor care fac obiectul unor măsuri restrictive, care figurează în anexa la Decizia 2014/145 și în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
43      Prin decizia din 11 martie 2022, Comitetul pentru securitate financiară, după ce a constatat printre altele, pe baza unor mijloace de probă scrise din luna ianuarie 2022, că nava, cu o valoare estimată la aproximativ 530 de milioane de euro, se dovedea a fi proprietatea societății SX, a dispus înghețarea resursei economice constituite de navă, în măsura în care, în realitate, aceasta ar putea fi, în mod indirect, legată de domnul ZU
și atribuită acestuia, care este inclus în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, și care ar fi beneficiarul real al societății SX.
44      La 9 mai 2022, SX a sesizat instanța de trimitere cu o acțiune prin care a solicitat, printre altele, anularea acestei decizii, susținând că o navă nu poate face obiectul unei înghețări întrucât nu constituie o sursă de venituri și/sau de beneficii și nu este, așadar, o resursă economică, ci un bun destinat exclusiv utilizării sau consumului personal. În plus, decizia menționată ar aduce atingere dreptului de proprietate al lui SX, protejat de articolul
17 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950, din moment ce societatea menționată nu este inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
45      Astfel cum s‑a menționat la punctul 32 din prezenta hotărâre, prin Decizia 2022/883 și prin Regulamentul de punere în aplicare 2022/878, Consiliul a inclus‑o pe doamna TU, soția domnului ZU, în lista persoanelor, entităților și organismelor care fac obiectul unor măsuri restrictive, care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
46      În această privință, SX susține în fața instanței de trimitere – recunoscând că doamna TU este beneficiarul N Trust care controlează această societate, care este proprietara navei – că nici doamna TU, nici vreo altă persoană inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 nu ar avea influență asupra societăților SY ori SX sau nu ar deține controlul, direct sau indirect, asupra acestora, nu ar deține proprietatea sau posesia, directă sau indirectă, asupra activelor transferate către N trust, printre care nava, sau nu ar avea dreptul să dispună de aceste active.
47      În conformitate cu dreptul care reglementează N trust și cu actul său constitutiv, trustee‑ul nu ar putea distribui beneficiarului acestui trust niciun avantaj economic care să provină de la trust. Astfel, acest beneficiar nu ar avea nici cea mai mică putere de gestiune sau de control asupra trustului și nu ar avea dreptul să solicite nici obținerea de distribuiri de avantaje sau de plăți din partea trustee‑ului, nici să‑i dea instrucțiuni acestuia cu privire la administrarea bunurilor, nici să limiteze sau să supună unor condiții caracterul discreționar al acestei administrări, nici să pună capăt trustului înainte de încetarea acestuia prevăzută pentru anul 2106, nici să își aproprieze înainte de această dată bunurile trustului.
48      În plus, toate organele de administrare ale SX și ale trustee‑ului s‑ar fi angajat să ia măsuri pentru a garanta în esență că o persoană inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 nu poate exercita nicio influență sau control asupra bunurilor trustului sau nu poate dispune ori beneficia, direct sau indirect, de fondurile sau de resursele economice ale acestuia și că accesul și utilizarea navei le sunt interzise domnului ZU și doamnei TU atât timp cât ei vor rămâne incluși în lista care figurează în această anexă I.
49      Autoritățile administrative pârâte din litigiul principal au arătat în special că, în pofida faptului că, în conformitate cu dreptul aplicabil trustului, orice distribuire de avantaje în favoarea beneficiarului este interzisă sau făcută imposibilă printr‑o clauză inserată în actul constitutiv al acestuia, aceasta nu exclude posibilitatea ca resursa economică înghețată să poată fi utilizată de persoana desemnată prin măsura de înghețare a fondurilor și a resurselor economice, dat fiind că trustul este un act juridic întemeiat pe voința părților.
50      Instanța de trimitere arată că, în speță, persoana inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 este beneficiarul N Trust, care este în esență proprietarul societății SX, care, în temeiul legii care reglementează trustul și al actului constitutiv al acestui trust, nu dispune de nicio putere de utilizare, de distribuire, de gestiune și/sau de control al resurselor economice transferate trustului menționat.
Întrebările preliminare
51      În cele două cauze conexate C‑428/24 și C‑476/24, instanța de trimitere ridică problema dacă, având în vedere considerațiile expuse la punctele 26-50 din prezenta hotărâre, bunurile, resursele economice și raporturile juridice care fac obiectul aportului la trust pot fi considerate că „aparțin” beneficiarului trustului inclus în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, deși nu este nici utilizator, nici gestionar al acestora, sau, cel puțin, ca fiind „controlate” de către acest beneficiar, în scopul aplicării măsurilor de înghețare a fondurilor și a resurselor economice prevăzute la articolul 2 alineatul (1) din regulamentul menționat.
52      În această privință, ea arată că ar fi posibil să se considere că aportul unui bun la trust nu implică un veritabil transfer al proprietății asupra acestui bun, ci este o simplă operațiune formală, efectuată cu titlu gratuit, în vederea constituirii unui patrimoniu distinct atât față de cel al constituitorului, cât și față de cel al trustee‑ului. În consecință, un astfel de bun nu ar ieși în mod durabil din patrimoniul constituitorului și ar continua să îi aparțină, în sensul articolului
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014, cel puțin până la transferul său definitiv către beneficiari, ceea ce s‑ar opune aplicării măsurilor de înghețare în discuție în litigiul principal.
53      Cu toate acestea, instanța de trimitere ridică problema dacă, pe durata de viață a trustului, ca urmare a particularităților acestuia, este posibil să se considere că bunurile transferate trustului „aparțin” într‑o anumită măsură beneficiarului, cel puțin în mod concurent cu trustee‑ul și cu constituitorul sau, dacă este cazul, exclusiv, ceea ce ar permite adoptarea în privința beneficiarului a unor măsuri de înghețare a fondurilor și a resurselor economice precum cele prevăzute la articolul
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014, chiar și în prezența clauzei de conformitate în actul constitutiv al trustului care interzice orice transfer de bunuri către beneficiar atât timp cât acesta este inclus în lista care figurează în anexa I la acest regulament.
54      În această privință, instanța de trimitere consideră că noțiunea de „apartenență”, în sensul articolului
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014, ar putea viza nu numai proprietatea deplină și exclusivă asupra bunului, ci și situații „atipice” sau „hibride”, și anume situații în care o persoană poate dispune de bunul în cauză sau îl poate controla indiferent în ce mod. Aceasta ar fi situația unui beneficiar al trustului care, fără a poseda în mod direct bunurile transferate trustului, fără a dispune de ele sau fără a fi proprietarul formal al lor, în temeiul interdicției exprese prevăzute în acest sens în actul constitutiv al trustului, ar fi în măsură să exercite o influență substanțială asupra acestor bunuri, întrucât ar fi destinatarul final al lor, iar protecția interesului său ar ghida trustee‑ul în gestionarea trustului.
55      O asemenea interpretare a noțiunii de „apartenență”, în sensul articolului
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014, ar fi conformă cu obiectivul urmărit de acest articol 2 și ar ține seama de faptul că un trust, cel puțin până când bunurile transferate acestuia sunt atribuite definitiv unor terți, ar constitui un mecanism, ușor de utilizat, pentru a eluda măsurile de înghețare a fondurilor și a resurselor economice prevăzute de dreptul Uniunii. În plus, aceasta ar fi confirmată de articolul
3 punctul 6 litera (b) subpunctul (iv) din Directiva 2015/849.
56      În sfârșit, s‑ar putea deduce din obligația trustee‑ului de a gestiona bunurile și resursele economice transferate trustului în interesul exclusiv al beneficiarului că acesta din urmă exercită o influență decisivă (a se vedea în această privință Hotărârea din 4 martie 2020, Marine Harvest/Comisia, C‑10/18 P, EU:C:2020:149, punctul 49) asupra acestor bunuri și a acestor resurse și se află într‑o poziție de „control” asupra lor, independent de existența unor elemente concrete care să demonstreze exercitarea unei asemenea influențe.
57      În aceste condiții, Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Tribunalul Administrativ Regional din Lazio) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare, formulate în mod identic în cele două cauze conexate C‑428/24 și C‑476/24:
„1)      Articolul 2 [alineatul] (1) din [Regulamentul nr. 269/2014] se opune unei interpretări potrivit căreia, în cazul activelor sau al resurselor transferate unui trust discreționar (al cărui beneficiar este inclus în lista din anexa I la acest regulament), aceste active și/sau resurse trebuie totuși considerate ca «aparținând» beneficiarului trustului, chiar dacă legea națională aplicabilă trustului (sau o clauză contractuală de conformitate inclusă în actul constitutiv al trustului) interzice în mod expres beneficiarului să efectueze orice act de folosință și de dispoziție cu privire la activele sau resursele transferate trustului pe toată durata includerii sale în lista din anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 sau, în orice caz, atâta timp cât folosința sau dispoziția de astfel de active sau resurse ar constitui o încălcare a dreptului Uniunii?
2)      În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolul 2 alineatul (1) din [Regulamentul nr. 269/2014] se opune unei interpretări potrivit căreia, în cazul activelor sau al resurselor transferate unui trust discreționar (al cărui beneficiar este inclus în lista din anexa I la acest regulament), aceste active și/sau resurse trebuie totuși considerate ca aflându‑se sub «controlul» beneficiarului trustului, chiar dacă legea națională aplicabilă trustului (sau o clauză contractuală de conformitate inclusă în actul constitutiv al trustului) interzice în mod expres beneficiarului să efectueze orice act de folosință și de dispoziție cu privire la activele sau resursele transferate trustului pe toată durata includerii sale în lista din anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 sau, în orice caz, atâta timp cât folosința sau dispoziția de astfel de active sau resurse ar constitui o încălcare a dreptului Uniunii?”
Procedura în fața Curții
58      Prin decizia președintelui Curții din 29 august 2024, cauzele C‑428/24 și C‑476/24 au fost conexate pentru buna desfășurare a fazei scrise
și a celei orale ale procedurii, precum și în vederea pronunțării hotărârii.
59      În observațiile sale scrise, guvernul italian a arătat că, în temeiul articolului
275 primul paragraf TFUE, Curtea nu este competentă să interpreteze Regulamentul nr. 269/2014, adoptat în temeiul dispozițiilor referitoare la politica externă și de securitate a Uniunii, mai precis în temeiul articolului 215 TFUE
și al dispozițiilor prevăzute în capitolul 2 din titlul V din Tratatul UE.
60      Întrebat de Curte cu privire la menținerea excepției de necompetență având în special în vedere Hotărârea din 10 septembrie 2024, Neves 77 Solutions (C‑351/22, EU:C:2024:723, punctele 39 și 40), acest guvern a renunțat în mod expres, în ședința desfășurată în fața Curții, la invocarea excepției menționate.
Cu privire la admisibilitatea cererii de decizie preliminară în cauza C‑476/24
61      Fără a ridica în mod formal o excepție de inadmisibilitate a cererii de decizie preliminară, SX arată că, la data deciziei de înghețare a fondurilor și a resurselor economice în discuție în litigiul principal, și anume la 11 martie 2022, doamna TU nu era încă inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014. Or, întrebările adresate de instanța de trimitere în cauza C‑476/24 vizează situația beneficiarului unui trust care, în speță, este tocmai doamna TU.
62      În această privință, trebuie amintit că, în cadrul procedurii prevăzute la articolul 267 TFUE, revine numai instanței naționale sesizate cu soluționarea litigiului principal și care trebuie să își asume răspunderea pentru hotărârea judecătorească ce urmează a fi pronunțată competența să aprecieze, în raport cu particularitățile cauzei, atât necesitatea unei decizii preliminare pentru a fi în măsură să pronunțe propria hotărâre, cât și pertinența întrebărilor pe care le adresează Curții. În consecință, în cazul în care întrebările adresate privesc interpretarea dreptului Uniunii, Curtea este, în principiu, obligată să se pronunțe. Rezultă că întrebările privind dreptul Uniunii beneficiază de o prezumție de pertinență. Respingerea de către Curte a unei cereri adresate de o instanță națională este posibilă numai dacă este evident că interpretarea solicitată a dreptului Uniunii nu are nicio legătură cu realitatea sau cu obiectul litigiului principal, atunci când problema este de natură ipotetică sau atunci când Curtea nu dispune de elementele de fapt și de drept necesare pentru a răspunde în mod util la întrebările care i‑au fost adresate (Hotărârea din 24 iunie 2025, GR REAL, C‑351/23, EU:C:2025:474, punctul 45 și jurisprudența citată).
63      În speță, din cererea de decizie preliminară, precum și din răspunsul instanței de trimitere la cererea de lămuriri care i‑a fost adresată de Curte, depusă la grefa Curții la 2 iulie 2025, reiese că S Trust, al cărui beneficiar era domnul ZU, ar fi devenit, la 28 februarie 2022, N Trust, al cărui beneficiar este doamna TU. Printre resursele transferate de S Trust către N Trust ar fi figurat totalitatea acțiunilor societății SX, precum și, prin aceasta, nava, al cărei unic proprietar ar fi SX.
64      În răspunsul său la cererea de lămuriri menționată, instanța de trimitere arată că împrejurarea că decizia de înghețare a fondurilor și a resurselor economice în discuție în litigiul principal, care îl privea pe domnul ZU, beneficiarul S Trust, a fost adoptată la 11 martie 2022 pe baza unor mijloace de probă scrise din luna ianuarie 2022 nu ar constitui o neregularitate a cercetării judecătorești și nu ar fi fost contestată de SX. În plus, faptul că S Trust a devenit N Trust, cu o schimbare a beneficiarului, ar fi apărut în cursul procedurii în fața instanței de trimitere, fără ca SX să conteste legalitatea deciziei menționate pe acest temei.
65      Revine instanței de trimitere sarcina de a aprecia dacă împrejurările prezentate la punctele 63 și 64 din prezenta hotărâre pot avea o incidență asupra legalității deciziei de înghețare a fondurilor și a resurselor economice în discuție în litigiul principal sau a menținerii acesteia. Având însă în vedere explicațiile furnizate de instanța de trimitere, nu reiese cu evidență că interpretarea solicitată a dreptului Uniunii nu are nicio legătură cu realitatea sau cu obiectul litigiului principal ori că problema este de natură ipotetică. În plus, Curtea dispune de elementele de fapt și de drept necesare pentru a răspunde în mod util la întrebările care îi sunt adresate.
66      În consecință, cererea de decizie preliminară în cauza C‑476/24 este admisibilă.
Cu privire la întrebările preliminare
Observații introductive
67      Prin intermediul întrebărilor formulate, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014 trebuie interpretat în sensul că o măsură de înghețare poate fi adoptată cu privire la fonduri și la resurse economice transferate unui trust al cărui beneficiar este inclus în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
68      În această privință, în primul rând, din decizia de trimitere în cauza C‑428/24 reiese că resursele transferate trustului XT includ participația de control la FZ AR, ale cărei fonduri și resurse economice au fost înghețate.
69      În ceea ce privește cauza C‑476/24, din decizia de trimitere reiese că printre resursele transferate de S Trust către N Trust figurează părțile sociale ale societății SX, care este proprietara navei care a făcut obiectul înghețării fondurilor și a resurselor economice în discuție în litigiul principal.
70      Din cererile de decizie preliminară în aceste două cauze, în special din formularea întrebărilor preliminare de către instanța de trimitere, reiese că aceasta se întemeiază pe premisa potrivit căreia, pe de o parte, resursele economice ale societății FZ AR și, pe de altă parte, nava, care aparțin unor societăți ale căror participații au fost transferate, direct sau indirect, trusturilor în discuție în litigiile principale, constituie și ele resurse economice transferate acestor trusturi.
71      Trebuie amintit, în al doilea rând, că Republica Italiană a ratificat Convenția de la Haga.
72      Potrivit articolului
2 din această convenție, termenul „trust” înseamnă raporturile juridice create, prin acte inter vivos sau mortis causa, de către o persoană, constituitorul, prin plasarea activelor sub controlul unui trustee în interesul unui beneficiar sau pentru un scop specific.
73      În plus, din acest articol
2 din Convenția de la Haga reiese că trustul are drept caracteristici faptul că activele trustului constituie un fond separat și nu fac parte din patrimoniul trustee‑ului, că titlul asupra activelor trustului este stabilit în numele trustee‑ului sau al unei alte persoane în numele trustee‑ului și că trustee‑ul are puterea și obligația, pentru care este responsabil, de a administra, de a utiliza sau de a dispune de active în conformitate cu termenii trustului și în baza obligațiilor speciale care îi sunt impuse prin lege. Articolul
2 menționat prevede de asemenea că faptul că constituitorul își rezervă anumite atribuții, precum și faptul că trustee‑ul deține el însuși anumite drepturi în calitate de beneficiar nu sunt în mod necesar incompatibile cu existența unui trust.
74      Instanța de trimitere arată, în această privință, că trusturile discreționare în discuție în litigiul principal ar fi fost constituite în conformitate cu schema obișnuită, potrivit căreia titlul referitor la bunurile transferate trustului de către constituitor este stabilit pe numele trustee‑ului, care le administrează și le gestionează în conformitate cu actul constitutiv al trustului, care trebuie să respecte legea care reglementează trustul.
75      Această instanță precizează că trustee‑ul ar administra bunurile trustului în interesul exclusiv al beneficiarului, a cărui voință ar fi determinantă în ceea ce privește regimul aplicabil bunurilor transferate trustului, fără însă ca acesta să dispună de puterea de utilizare, de distribuire, de gestiune sau de control al resurselor economice transferate trustului. În plus, dreptul aplicabil trustului și actul constitutiv al trustului ar interzice beneficiarului să îndeplinească orice act de folosință și de dispoziție asupra bunurilor sau a resurselor transferate trustului pe întreaga durată a includerii acestei persoane în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 sau, în orice caz, pe întreaga perioadă în care folosința sau dispunerea de aceste bunuri sau resurse ar constitui o încălcare a dreptului Uniunii.
76      Ținându‑se seama de aceste constatări de fapt, a căror exactitate nu revine Curții să o verifice în cadrul procedurii prevăzute la articolul 267 TFUE (a se vedea în acest sens Hotărârea din 16 martie 1978, Oehlschläger, 104/77, EU:C:1978:69, punctul 4, și Hotărârea din 19 iunie 2025, Bulgarian posts, C‑785/23, EU:C:2025:462, punctul 40), trebuie să se răspundă la întrebările adresate de instanța de trimitere.
77      În al treilea rând, așa cum s‑a arătat la punctele 31, 40 și 43 din prezenta hotărâre, autoritățile italiene au considerat că persoana inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 era „beneficiarul real”, în cauza C‑428/24, al trustului XT, care controla FZ AR, ale cărei fonduri și resurse economice au făcut obiectul măsurilor de înghețare a fondurilor și a resurselor economice, și, respectiv, în cauza C‑476/24, al SX, transferată inițial către S Trust, ulterior către N Trust, care este proprietarul navei.
78      În această privință, trebuie arătat că, deși noțiunea de „beneficiar real” nu apare în dispozițiile Regulamentului nr. 269/2014, ea figurează printre altele în Directiva 2015/849.
79      Această directivă prevede la articolul
3 punctul 6 litera (b) că, în sensul acesteia, „beneficiar real” înseamnă orice persoană (persoane) fizică (fizice) care dețin(e) sau controlează în ultimă instanță clientul și/sau persoana fizică (persoanele fizice) în numele căreia (cărora) se realizează o tranzacție sau o activitate și care includ(e) cel puțin, în cazul fiduciilor, constituitorul (constituitorii), fiduciarul (fiduciarii), protectorul (protectorii), beneficiarii sau, în cazul în care persoanele care beneficiază de construcția juridică sau entitatea juridică nu au fost încă identificate, categoria de persoane în al căror interes principal se constituie sau funcționează construcția juridică sau entitatea juridică, precum și oricare altă persoană fizică ce exercită controlul în ultimă instanță asupra fiduciei prin exercitarea directă sau indirectă a dreptului de proprietate sau prin alte mijloace.
80      Este adevărat că o asemenea definiție – care admite că persoanele implicate în trust, altele decât trustee‑ul, precum constituitorul, beneficiarii sau protectorul, sunt susceptibile să dețină sau să controleze bunurile transferate trustului – este enunțată în scopul aplicării Directivei 2015/849, dar ea reflectă totuși recunoașterea de către legiuitorul Uniunii a caracteristicii esențiale a trustului, și anume separația între calitatea de titular legal și cea de titular real al activelor trustului.
81      Or, o atare separare produce efecte de care trebuie să se țină seama nu numai în domeniul prevenirii utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, ci și în domeniul măsurilor restrictive adoptate în temeiul Regulamentului nr. 269/2014.
Cu privire la fond
82      Prin intermediul întrebărilor formulate, care trebuie analizate împreună, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014 trebuie interpretat în sensul că fondurile și resursele economice transferate unui trust, al cărui beneficiar este inclus în lista care figurează în anexa I la acest regulament, trebuie considerate ca „aparținând” acestui beneficiar sau ca fiind „controlate” de acesta, în sensul acestei dispoziții, chiar dacă dreptul aplicabil trustului și clauzele actului constitutiv al trustului interzic beneficiarului menționat să îndeplinească orice act de folosință și de dispoziție cu privire la aceste fonduri și aceste resurse economice pe toată durata includerii sale în această listă sau, în orice caz, pe întreaga perioadă în care folosința sau dispunerea de acestea ar constitui o încălcare a dreptului Uniunii.
83      În această privință, trebuie amintit că articolul
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014 prevede că se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate de orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism sau de persoane fizice sau juridice, entități sau organisme asociate acestora, astfel cum figurează în lista din anexa I la acest regulament.
84      Deși noțiunile de „resurse economice”, de „înghețare a resurselor economice”, de „înghețare a fondurilor” și de „fonduri” sunt definite la articolul
1 literele (d)-(g) din Regulamentul nr. 269/2014, acest regulament nu conține o definiție a noțiunilor utilizate la articolul
2 alineatul
(1) din acesta privind legătura dintre persoana inclusă în lista care figurează în anexa I la regulamentul menționat și fondurile și resursele economice care trebuie înghețate și nici nu face trimitere la drepturile naționale pentru a stabili domeniul lor de aplicare.
85      Potrivit unei jurisprudențe constante, atât din cerințele aplicării uniforme a dreptului Uniunii, cât și din principiul egalității rezultă că o dispoziție de drept al Uniunii care nu conține nicio trimitere expresă la dreptul statelor membre pentru a stabili sensul și domeniul său de aplicare trebuie, în mod normal, să primească în întreaga Uniune o interpretare autonomă și uniformă, care trebuie stabilită ținând seama nu numai de formularea respectivei dispoziții, ci și de contextul său și de obiectivele urmărite de reglementarea din care face parte această dispoziție [Hotărârea din 18 ianuarie 1984, Ekro, 327/82, EU:C:1984:11, punctul 11, și Hotărârea din 11 septembrie 2025, Banco Santander (Rezoluția bancară Banco Popular III), C‑687/23, EU:C:2025:687, punctul 46, precum și jurisprudența citată].
86      În ceea ce privește modul de redactare a articolului
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014, este necesar să se constate că formularea acestei dispoziții prezintă divergențe în diferitele sale versiuni lingvistice. Diferitele versiuni lingvistice ale dispoziției menționate vizează, pentru unele, precum cele în limbile germană, engleză, franceză, italiană, letonă și română („Eigentum, Besitz, gehalten oder kontrolliert werden”, „belonging to, owned, held or controlled”, „appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati”, „īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā” și „aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate”), patru tipuri de raporturi între persoana, entitatea sau organismul inclus în lista care figurează în anexa I la acest regulament și bunurile, precum și resursele economice în cauză, în timp ce versiunea în limba spaniolă a aceleiași dispoziții nu prevede decât trei tipuri de raporturi între acestea („propiedad, tenencia o control”).
87      În plus, din compararea versiunilor lingvistice care vizează patru tipuri de raporturi rezultă că fiecare noțiune utilizată în una dintre aceste versiuni nu corespunde în mod necesar unei noțiuni echivalente dintr‑o altă versiune. Astfel, deși versiunile în limbile germană, engleză, franceză, italiană și letonă fac referire la noțiunile de „proprietate”, „posesie”, „deținere” și „control” („Eigentum, Besitz, gehalten oder kontrolliert werden”, „belonging to, owned, held or controlled”, „appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati” și „īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā”), versiunea în limba română utilizează termenii „aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate”, care par să excludă noțiunea de „deținere”.
88      Rezultă din jurisprudența constantă a Curții că necesitatea unei interpretări uniforme a dispozițiilor dreptului Uniunii exclude posibilitatea ca, în caz de îndoială, textul unei dispoziții să fie privit în mod izolat și impune, dimpotrivă, ca acesta să fie interpretat și aplicat în lumina versiunilor existente în celelalte limbi oficiale (Hotărârea din 5 decembrie 1967, van der Vecht, 19/67, EU:C:1967:49, p. 456, și Hotărârea din 9 octombrie 2025, On Air Media Professionals și Different Media, C‑416/24 și C‑417/24, EU:C:2025:765, punctul 37, precum și jurisprudența citată).
89      Cu toate acestea, tot potrivit unei jurisprudențe constante, tuturor versiunilor lingvistice ale unui text de drept al Uniunii trebuie, din principiu, să li se recunoască aceeași valoare (Hotărârea din 2 aprilie 1998, EMU Tabac ș.a., C‑296/95, EU:C:1998:152, punctul 36, precum și Hotărârea din 9 octombrie 2025, On Air Media Professionals și Different Media, C‑416/24 și C‑417/24, EU:C:2025:765, punctul 38, precum și jurisprudența citată).
90      În caz de disparitate între diferitele versiuni lingvistice ale unui text al Uniunii, dispoziția în cauză trebuie să fie interpretată în funcție de economia generală și de finalitatea reglementării din care face parte (Hotărârea din 27 octombrie 1977, Bouchereau, 30/77, EU:C:1977:172, punctul 14, și Hotărârea din 9 octombrie 2025, On Air Media Professionals și Different Media, C‑416/24 și C‑417/24, EU:C:2025:765, punctul 39, precum și jurisprudența citată).
91      Din modul de redactare a articolului
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014 în diferitele sale versiuni lingvistice se poate deduce însă că această dispoziție vizează o varietate de raporturi juridice între persoana sau entitatea inclusă în lista care figurează în anexa I la acest regulament și fondurile și resursele economice în cauză, plecând de la raportul juridic cel mai extins, care este cel al proprietății, și ajungând până la situațiile în care persoana sau entitatea poate exercita o putere de facto asupra fondurilor și resurselor menționate, iar aceasta în mod direct sau indirect (a se vedea în acest sens Hotărârea din 10 septembrie 2019, HTTS/Consiliul, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, punctul 69), sau poate obține profit de pe urma lor.
92      Dispoziția menționată vizează astfel toate situațiile de drept și de fapt în care o persoană dispune de o putere care îi permite să utilizeze fondurile și resursele economice în cauză, să obțină profit de pe urma lor, să dispună de ele sau să aibă o influență asupra acestora.
93      Or, pentru a garanta efectul util al aceleiași dispoziții, noțiunea de „apartenență” trebuie interpretată în sensul că acoperă nu numai situațiile în care o astfel de putere asupra fondurilor și resurselor economice în cauză poate fi atestată din punct de vedere juridic, ci și situațiile în care o persoană sau o entitate deține în fapt această putere, în pofida împrejurării că, din punct de vedere juridic, titularul puterii menționate este o altă persoană sau o altă entitate.
94      De asemenea, noțiunea de „control” include toate situațiile în care o persoană fizică sau juridică este în măsură să influențeze alegerile unei alte persoane, iar aceasta chiar și în lipsa vreunei legături juridice, de proprietate și de participare la capital între una și cealaltă dintre aceste persoane (a se vedea în acest sens Hotărârea din 10 septembrie 2019, HTTS/Consiliul, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, punctele 71 și 75).
95      Rezultă că, într‑o situație care implică un trust al cărui beneficiar este inclus în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, împrejurarea că titlul referitor la fondurile și la resursele economice transferate acestui trust este stabilit în numele trustee‑ului sau în numele unei persoane sau al unei entități care îi aparține sau pe care o controlează direct sau indirect și că beneficiarul nu îi poate solicita trustee‑ului, în conformitate cu dreptul aplicabil trustului menționat, să își exercite puterea discreționară în favoarea sa nu se opune ca fondurile menționate și resursele menționate să fie considerate ca aparținând acestui beneficiar sau ca fiind controlate de acesta, atunci când beneficiarul respectiv dispune de o putere care îi permite să utilizeze aceleași fonduri și resurse, să obțină profit de pe urma lor, să dispună de ele sau să aibă o influență asupra acestora ori asupra alegerilor efectuate de trustee în privința fondurilor și resurselor economice transferate aceluiași trust.
96      O asemenea interpretare a articolului
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014 este confirmată atât de contextul în care se înscrie această dispoziție, cât și de obiectivele urmărite de acest regulament.
97      În ceea ce privește contextul, trebuie arătat, în primul rând, că articolul
1 literele (e) și (f) din Regulamentul nr. 269/2014 definește în mod larg noțiunile de „înghețare a resurselor economice” și, respectiv, de „înghețare a fondurilor” (a se vedea prin analogie Hotărârea din 11 noiembrie 2021, Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, punctul 44).
98      Astfel, articolul 1 litera (f) din Regulamentul nr. 269/2014 definește noțiunea de „înghețare a fondurilor” ca fiind „orice acțiune menită să împiedice circulația, transferul, modificarea, utilizarea, accesul sau tranzacțiile cu fonduri susceptibile să aibă ca rezultat modificarea volumului, a valorii, a localizării, a proprietății, a deținerii, a naturii sau a destinației acestora sau orice modificare care ar permite utilizarea fondurilor, inclusiv gestionarea portofoliilor”.
99      Din această definiție reiese că prin înghețarea fondurilor se urmărește să se limiteze la maximum operațiunile susceptibile să fie desfășurate cu privire la fondurile înghețate, aspect care este atestat de numărul ridicat de ipoteze vizate și de utilizarea termenului „orice”. În ceea ce privește mijloacele pentru a ajunge la limitarea acestor operațiuni, ele sunt definite de asemenea în mod extensiv de legiuitorul Uniunii (a se vedea prin analogie Hotărârea din 11 noiembrie 2021, Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, punctul 43).
100    Considerațiile care precedă sunt valabile și în ceea ce privește noțiunea de „înghețare a resurselor economice”. Astfel, această noțiune este definită la articolul 1 litera (e) din Regulamentul nr. 269/2014 ca fiind „împiedicarea utilizării resurselor economice pentru obținerea de fonduri, bunuri sau servicii în orice mod, inclusiv, dar nu exclusiv, prin vânzarea, închirierea sau ipotecarea acestora” (a se vedea prin analogie Hotărârea din 11 noiembrie 2021, Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, punctul 44).
101    O asemenea definiție a noțiunilor de „înghețare a resurselor economice” și de „înghețare a fondurilor” ar fi lipsită de efect util dacă legăturile dintre, pe de o parte, persoane și entități și, pe de altă parte, fondurile și resursele economice supuse înghețării ar fi interpretate astfel încât să excludă situațiile care, în fapt, corespund unor situații de apartenență sau de control, dar care, pe plan formal, nu pot fi calificate ca atare.
102    În al doilea rând, articolul
2 alineatul
(2) din Regulamentul nr. 269/2014 prevede că se interzice punerea la dispoziție, direct sau indirect, a oricăror fonduri sau resurse economice către sau în beneficiul persoanelor fizice sau juridice, al entităților sau organismelor sau al persoanelor fizice sau juridice, al entităților sau organismelor asociate acestora, care figurează în lista din anexa I la acest regulament.
103    Curtea a avut deja ocazia să constate că această interdicție de punere la dispoziție este și ea formulată într‑un mod deosebit de larg, aspect atestat de utilizarea termenilor „direct sau indirect”, și să statueze că ea include, în consecință, orice act a cărui îndeplinire este necesară, potrivit dreptului național aplicabil, pentru a permite persoanei incluse în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 să obțină efectiv puterea de a dispune pe deplin de fondurile sau de resursele economice în cauză (a se vedea în acest sens Hotărârea din 17 ianuarie 2019, SH, C‑168/17, EU:C:2019:36, punctul 51 și jurisprudența citată).
104    În al treilea rând, potrivit articolului
9 din Regulamentul nr. 269/2014, este interzisă participarea în cunoștință de cauză și deliberată la activități care au drept scop sau efect eludarea măsurilor menționate la articolul 2 din acest regulament.
105    Articolul
9 din Regulamentul nr. 269/2014 vizează activitățile care au ca scop sau ca rezultat sustragerea autorului lor de la aplicarea măsurilor prevăzute la articolul
2 alineatul
(1) din acest regulament și care nu ar putea fi considerate ca fiind acte de punere la dispoziție interzise de articolul
2 alineatul
(2) din regulamentul menționat (a se vedea prin analogie Hotărârea din 21 decembrie 2011, Afrasiabi ș.a., C‑72/11, EU:C:2011:874, punctele 60 și 61).
106    Articolul
2 alineatul
(2) și articolul
9 din Regulamentul nr. 269/2014 constituie, împreună cu articolul
2 alineatul
(1) din acesta, un sistem coerent de dispoziții care contribuie la realizarea obiectivelor stabilite de acest regulament.
107    Prin urmare, articolul
2 alineatul
(1) din regulamentul menționat trebuie interpretat astfel încât să nu repună în discuție efectul util al articolului
2 alineatul
(2) și al articolului
9 din același regulament.
108    În această privință, după cum s‑a amintit la punctul 80 din prezenta hotărâre, crearea unui trust permite disocierea calității de titular legal de calitatea de titular real al bunurilor atribuite trustului.
109    Această disociere, precum și alte caracteristici ale trustului, și anume caracterul privat al acestui mecanism, ușurința și flexibilitatea constituirii și modificării lui, care pot conduce la opacitatea și la complexitatea structurală a unui astfel de mecanism, permit utilizarea lui nu numai în scopuri legitime, ci și pentru a disimula legătura pe care beneficiarul o întreține cu fondurile și cu resursele economice transferate trustului.
110    O interpretare a articolului
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014 în sensul că se consideră că fondurile și resursele economice în cauză aparțin beneficiarului trustului sau sunt controlate de acesta, atunci când acest beneficiar dispune de o putere care îi permite să utilizeze fondurile și resursele economice, să obțină profit de pe urma lor, să dispună de ele sau să aibă o influență asupra acestora ori asupra alegerilor efectuate de trustee în privința acestor fonduri și resurse economice permite să se evite ca trustul să fie utilizat în scopul eludării măsurilor prevăzute la această dispoziție și trebuie, așadar, să fie considerată conformă cu articolul
9 din Regulamentul nr. 269/2014.
111    În ceea ce privește obiectivele acestui regulament, trebuie amintit, pe de o parte, că acesta a fost adoptat ca urmare a încălcării, în anul 2014, de către Federația Rusă a suveranității și a integrității teritoriale a Ucrainei și că el a fost modificat de atunci de mai multe ori ca reacție la agresiunea militară a Federației Ruse împotriva Ucrainei, la 24 februarie 2022.
112    Pe de altă parte, Regulamentele de punere în aplicare 2022/396 și 2022/878, care privesc, printre altele, includerea domnului ZU și, respectiv, a doamnei TU în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 au fost adoptate ca urmare a acestei agresiuni militare. După cum amintește considerentul (4) al Regulamentului de punere în aplicare 2022/396, prin acțiunile sale militare ilegale, Federația Rusă încalcă grav dreptul internațional și principiile Cartei Organizației Națiunilor Unite și subminează securitatea și stabilitatea europeană și mondială. În plus, astfel cum se amintește în considerentul (3) al Regulamentului de punere în aplicare 2022/878, adoptarea acestuia, prin care doamna TU a fost inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, a intervenit ca urmare a atrocităților care, potrivit relatărilor, au fost comise de forțele armate ale Federației Ruse în Bucea și în alte orașe ucrainene, cu încălcarea drepturilor omului și a dreptului internațional umanitar.
113    Importanța obiectivelor urmărite de Regulamentul nr. 269/2014, și anume protejarea integrității teritoriale, a suveranității și a independenței Ucrainei, precum și încetarea încălcării de către Federația Rusă a dreptului internațional și a principiilor Cartei Organizației Națiunilor Unite, care se înscriu în obiectivul mai larg al menținerii păcii și securității internaționale, în conformitate cu obiectivele acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 TUE, este nu numai de natură să justifice consecințe negative, chiar considerabile, pentru anumiți operatori (a se vedea în acest sens Hotărârea din 28 martie 2017, Rosneft, C‑72/15, EU:C:2017:236, punctul 150), ci și impune ca acest regulament să fie interpretat astfel încât să garanteze eficacitatea măsurilor restrictive instituite de acesta și să evite ca efectul acestor măsuri să fie neutralizat sau ca măsurile menționate să fie eludate.
114    Rezultă din ceea ce precedă că articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 trebuie interpretat în sensul că fondurile și resursele economice transferate unui trust pot fi considerate ca aparținând beneficiarului acestui trust sau ca fiind controlate de acesta, justificând, în consecință, ca, atunci când beneficiarul trustului menționat este inclus în lista care figurează în anexa I la acest regulament, o măsură de înghețare să poată, dacă este cazul, să fie adoptată în privința acestor fonduri și a acestor resurse economice.
115    În speță, instanța de trimitere arată că beneficiarul nu dispune de puterea de a utiliza, de a distribui, de a gestiona sau de a controla fondurile și resursele economice transferate trusturilor în discuție în litigiile principale.
116    Deși nu este de competența Curții, în cadrul procedurii întemeiate pe articolul 267 TFUE, să repună în discuție o astfel de apreciere a instanței de trimitere, trebuie totuși precizat, pentru a oferi un răspuns util acesteia din urmă, că, pentru a stabili dacă, în situațiile în discuție în litigiile principale, beneficiarul trusturilor în discuție în litigiile principale are puterea care îi permite să utilizeze fondurile și resursele economice transferate acestor trusturi, să obțină profit de pe urma lor, să dispună de ele sau să aibă o influență asupra acestora ori asupra alegerilor efectuate de trustee în privința acestor fonduri și resurse economice, instanța de trimitere nu se poate raporta doar la dreptul aplicabil trustului, ci ar trebui să țină în egală măsură seama de împrejurări de fapt pertinente.
117    În această privință, din deciziile de trimitere rezultă că trusturile în discuție în litigiile principale sunt trusturi discreționare, constituite și reglementate potrivit dreptului din Bermuda. S‑a susținut în fața Curții că, în cadrul unor asemenea trusturi, beneficiarii nu ar avea niciun drept de proprietate asupra bunurilor trustului atât timp cât trustee‑ul nu decide să își exercite puterea discreționară în favoarea lor și că ei nu ar putea influența trustee‑ul și nici nu ar putea pretinde bunuri ale trustului sau plăți din fondurile transferate acestuia. Trustee‑ul ar gestiona trustul în mod independent și în interesul superior al beneficiarilor, actuali sau viitori, și ar decide în mod discreționar cu privire la principiul, momentul și cuantumul distribuirii de avantaje către beneficiar.
118    Or, chiar dacă înainte de această distribuire beneficiarul nu dispune în mod formal de niciun drept asupra fondurilor și resurselor economice transferate trustului, împrejurarea că ele sunt gestionate exclusiv în interesul acestui beneficiar constituie un indiciu că ele pot aparține beneficiarului sau pot fi controlate de el.
119    Astfel, beneficiarul poate să exercite o influență asupra fondurilor și resurselor economice transferate trustului sau asupra alegerilor efectuate de trustee în privința acestora, precum și să utilizeze aceste fonduri și aceste resurse economice, să obțină profit de pe urma lor sau să dispună de ele, fără ca această influență sau această posibilitate să fie formalizată în acte juridice, aspect de care instanța de trimitere trebuie de asemenea să țină seama.
120    În această privință, instanța de trimitere trebuie în special să ia în considerare relațiile dintre beneficiar, pe de o parte, și celelalte persoane implicate în trust, precum trustee‑ul, constituitorul sau protectorul, pe de altă parte. Astfel, împrejurarea că rolul fiduciarului sau al protectorului este ocupat de persoane de încredere ale beneficiarului, legate de acesta prin legături profesionale sau personale, care sunt susceptibile să urmeze instrucțiunile sau sugestiile sale în ceea ce privește administrarea trustului și a bunurilor sale, poate constitui un indiciu al influenței beneficiarului asupra fondurilor și resurselor economice transferate trustului sau asupra alegerilor efectuate de trustee în privința acestora, precum și al puterii de a utiliza fondurile și resursele economice transferate trustului, de a obține profit de pe urma lor sau de a dispune de ele.
121    În plus, alocarea fondurilor și resurselor economice transferate trustului unor activități – în care beneficiarul sau persoanele ori entitățile care îi aparțin, care sunt controlate de el sau sunt legate de acesta, sunt singurii sau principalii destinatari sau beneficiari – poate constitui un indiciu al influenței beneficiarului asupra trustului și asupra bunurilor și resurselor transferate acestuia, precum și al puterii beneficiarului de a obține profit de pe urma lor sau de a dispune de ele.
122    În această privință, dacă instanța de trimitere ar constata că beneficiarul nu este utilizatorul bunurilor și al raporturilor juridice transferate trustului, ar mai trebui să verifice și dacă societățile transferate trustului nu furnizează bunuri sau servicii entităților deținute exclusiv sau majoritar de beneficiar sau controlate de acesta.
123    În schimb, împrejurarea, evidențiată de instanța de trimitere, că dispozițiile dreptului aplicabil trustului și clauzele actului constitutiv al trustului interzic acestui beneficiar să îndeplinească orice act de folosință și de dispoziție cu privire la fondurile și resursele economice transferate trustului pe întreaga durată a includerii beneficiarului în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 sau, în orice caz, pe întreaga perioadă în care folosința sau dispunerea de acestea ar constitui o încălcare a dreptului Uniunii, nu poate fi determinantă.
124    Astfel, pe de o parte, interdicția de a pune la dispoziția persoanelor incluse în această listă, direct sau indirect, fonduri și resurse economice este prevăzută la articolul
2 alineatul
(2) din Regulamentul nr. 269/2014.
125    Or, deși, așa cum rezultă din cuprinsul punctelor 106 și 107 din prezenta hotărâre, articolul
2 alineatul
(2) și articolul
9 din Regulamentul nr. 269/2014 constituie, împreună cu articolul
2 alineatul
(1) din acesta, un sistem coerent de dispoziții care contribuie la realizarea obiectivelor stabilite de acest regulament, care trebuie interpretat astfel încât să nu repună în discuție efectul util al acestor dispoziții, fiecare dintre ele are totuși un domeniu de aplicare propriu. Identificarea legăturilor dintre persoana inclusă în lista menționată și fondurile și resursele economice transferate unui trust al cărui beneficiar este această persoană constituie o chestiune distinctă de interdicția punerii la dispoziție, prevăzută la articolul
2 alineatul
(2) din regulamentul menționat (a se vedea prin analogie Hotărârea din 12 martie 2026, EM System, C‑84/24, EU:C:2026:181, punctul 98).
126    Pe de altă parte, întrucât actul constitutiv al trustului, precum și modificările aduse acestuia nu sunt supuse obligației de publicitate, versiunile în vigoare ale acestui act constitutiv și ale modificărilor sale pot să nu fie făcute disponibile și, în orice caz, pot să fie modificate. Angajamentele unilaterale asumate în cadrul actului constitutiv menționat pot fi, de asemenea, revocate.
127    În sfârșit, este necesar să se arate că recurgerea la structuri inutil de complexe, precum trusturile legate de o persoană inclusă în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, poate în sine constitui un indiciu al controlului unei astfel de persoane asupra unei entități care nu este inclusă în această listă. O asemenea constatare este, în plus, reflectată în bunele practici, în special la punctele 63, 64 și 67 din acestea.
128    Astfel, trebuie precizat că o influență a beneficiarului asupra fondurilor și resurselor economice transferate trustului ar putea fi constatată de instanța de trimitere dacă beneficiarul ar deține, direct sau indirect, majoritatea capitalului sau a drepturilor de vot ale trustee‑ului ori dreptul de a numi sau de a înlătura majoritatea membrilor organului administrativ, de management sau de supraveghere al trustee‑ului ori dreptul de a exercita o influență decisivă asupra trustee‑ului, de exemplu în temeiul unui acord încheiat între aceștia, inclusiv prin intermediul unor societăți de tip „cutie poștală”.
129    Astfel, constituie un indiciu al controlului persoanelor incluse în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 asupra unor entități care nu sunt incluse în această listă faptul că unele dintre aceste entități au fost înființate sau și‑au schimbat identitatea cu puțin timp înainte de adoptarea regimului de sancțiuni sau înainte de desemnarea persoanei și/sau nu exercită nicio activitate comercială credibilă, faptul că una sau mai multe fiducii sunt utilizate ca destinatari ai activelor unei entități deținute sau controlate de o persoană desemnată, precum și faptul că gestionarea fiduciilor implică intervenția unor profesioniști din jurisdicția în care au fost constituite fiduciile.
130    În plus, în situațiile în care, precum situația în discuție în litigiile principale, societățile sunt transferate trustului, o influență a beneficiarului trustului asupra acestora poate fi constatată printre altele atunci când trustee‑ul nu este administratorul acestor societăți, ci doar deținătorul capitalului lor. Într‑o asemenea ipoteză, revine instanței de trimitere sarcina de a verifica puterile administratorilor societăților menționate, precum și raporturile dintre acești administratori și beneficiarul trustului.
131    Ținând seama de tot ceea ce precedă, trebuie să se răspundă la întrebările adresate că articolul
2 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 269/2014 trebuie interpretat în sensul că fondurile și resursele economice transferate unui trust, al cărui beneficiar este inclus în lista care figurează în anexa I la acest regulament, trebuie considerate ca „aparținând” acestui beneficiar sau ca fiind „controlate” de acesta, în sensul acestei dispoziții, chiar dacă dreptul aplicabil trustului și clauzele actului constitutiv al trustului interzic beneficiarului menționat să îndeplinească orice act de folosință și de dispoziție cu privire la aceste fonduri și aceste resurse economice pe toată durata includerii sale în această listă sau, în orice caz, pe întreaga perioadă în care folosința sau dispunerea de acestea ar constitui o încălcare a dreptului Uniunii, în măsura în care același beneficiar poate utiliza fondurile și resursele economice transferate trustului, poate obține profit de pe urma lor, poate dispune de ele sau poate avea o influență asupra acestora ori asupra alegerilor făcute de trustee cu privire la aceste fonduri și aceste resurse economice.
Cu privire la cheltuielile de judecată
132    Întrucât, în privința părților din litigiile principale, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera întâi) declară:
Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 269/2014 al Consiliului din 17 martie 2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2022/330 al Consiliului din 25 februarie 2022,
trebuie interpretat în sensul că
fondurile și resursele economice transferate unui trust, al cărui beneficiar este inclus în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, astfel cum a fost modificat, trebuie considerate ca „aparținând” acestui beneficiar sau ca fiind „controlate” de acesta, în sensul acestei dispoziții, chiar dacă dreptul aplicabil trustului și clauzele actului constitutiv al trustului interzic beneficiarului menționat să îndeplinească orice act de folosință și de dispoziție cu privire la aceste fonduri și aceste resurse economice pe toată durata includerii sale în această listă sau, în orice caz, pe întreaga perioadă în care folosința sau dispunerea de acestea ar constitui o încălcare a dreptului Uniunii, în măsura în care același beneficiar poate utiliza fondurile și resursele economice transferate trustului, poate obține profit de pe urma lor, poate dispune de ele sau poate avea o influență asupra acestora ori asupra alegerilor făcute de trustee cu privire la aceste fonduri și aceste resurse economice.
Semnături
*      Limba de procedură: italiana.