61992CJ0381_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 21. oktober 1992 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Irland ikke har overholdt de forpligtelser, der paahviler det i henhold til EOEF-traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har sat de love og administrative bestemmelser i kraft, der er noedvendige for at efterkomme Raadets direktiv 88/407/EOEF af 14. juni 1988 om fastsaettelse af de veterinaerpolitimaessige krav i forbindelse med handelen inden for Faellesskabet med frosset tyresaed og indfoersel heraf (EFT L 194, s. 10), Raadets direktiv 90/120/EOEF af 5. marts 1990 om aendring af direktiv 88/407/EOEF (EFT L 71, s. 37) og Raadets direktiv 88/658/EOEF af 14. december 1988 om aendring af direktiv 77/99/EOEF om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med koedprodukter inden for Faellesskabet (EFT L 382, s. 15).
2 Med hensyn til direktiv 88/407 og direktiv 90/120, som skulle have vaeret gennemfoert henholdsvis den 1. januar og den 1. april 1990, har den irske regering som begrundelse for forsinkelsen paaberaabt sig, at de fornoedne lovaendringer er saerdeles komplicerede. Den har anfoert, at gennemfoerelsesforanstaltningerne traeder i kraft saa snart som muligt, og at de under alle omstaendigheder allerede anvendes i praksis, eftersom importen af frosset tyresaed til Irland finder sted i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i de omhandlede direktiver.
3 Den 16. september 1993 underrettede den irske regering Kommissionen om, at den havde vedtaget European Communities (Trade in Bovine Breeding Animals, their Semen, Ova and Embryos) Regulations 1993 (S.I. nr. 259 fra 1993), hvorved de naevnte direktiver gennemfoeres i irsk ret.
4 Ved skrivelse indgaaet til Domstolen den 24. november 1993 - efter generaladvokatens forslag til afgoerelse - har Kommissionen haevet sagen, for saa vidt angaar direktiv 88/407 og direktiv 90/120, men har gjort opmaerksom paa, at den viderefoerer sagen, for saa vidt angaar direktiv 88/658.
5 Det er derfor ufornoedent at undersoege klagepunkterne vedroerende direktiv 88/407 og direktiv 90/120.
6 Med hensyn til direktiv 88/658, som skulle gennemfoeres senest den 1. juli 1990, og - for visse bestemmelsers vedkommende - den 1. januar 1992, har den irske regering anfoert, at den har gennemfoert direktivet administrativt, naermere bestemt ved hjaelp af instrukser til vedkommende embedsmaend, og at den i oevrigt har underrettet Kommissionen om disse instrukser den 7. juni 1991. Den irske regering har tilfoejet, at direktivet under alle omstaendigheder ikke laengere finder anvendelse, da det er blevet afloest af Raadets direktiv 92/5/EOEF af 10. februar 1992 om aendring og ajourfoering af direktiv 77/99/EOEF om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med koedprodukter inden for Faellesskabet og om aendring af direktiv 64/433/EOEF (EFT L 57, s. 1), som traadte i kraft den 1. januar 1993. Under disse omstaendigheder finder den ikke, at den kan anses for at have gjort sig skyldig i traktatbrud.
7 For det foerste bemaerkes, at en rent administrativ praksis, som ifoelge sagens natur frit kan aendres af forvaltningen, og som ikke er bragt til offentlighedens kundskab paa passende maade, ikke kan anses for at udgoere en gyldig opfyldelse af forpligtelserne i henhold til traktaten (dom af 17.11.1992, sag C-236/91, Kommissionen mod Irland, Sml. I, s. 5933, praemis 6).
8 For det andet bemaerkes, at de forpligtelser, der blev paalagt medlemsstaterne ved direktiv 88/658, ikke er blevet ophaevet ved direktiv 92/5, men blot er blevet ajourfoert. Under disse omstaendigheder kunne Irland - selv om direktiv 88/658 ikke har vaeret gaeldende siden den 1. januar 1993 - kun antages at have afhjulpet det traktatbrud, der paatales under naervaerende sag, hvis det faktisk havde gennemfoert direktiv 92/5. Hvorom alting er, har Irland ikke gjort gaeldende, at det har gennemfoert sidstnaevnte direktiv.
9 Foelgelig vil der vaere at afsige dom for traktatbrud efter Kommissionens paastande vedroerende direktiv 88/658.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
10 I medfoer af procesreglementets artikel 69, stk. 5, foerste afsnit, paalaegges det den part, som haever sagen, at betale sagens omkostninger, medmindre det som foelge af den anden parts forhold findes berettiget, at denne betaler omkostningerne. Da Irland foerst har gennemfoert direktiv 88/407 og direktiv 90/120, efter at sagen var anlagt, boer det betale omkostningerne i forbindelse hermed. Da Irland i oevrigt har tabt sagen, boer det tillige i medfoer af procesreglementets artikel 69, stk. 2, betale sagens oevrige omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1) Irland har ikke overholdt de forpligtelser, der paahviler det i henhold til EOEF-traktaten, idet det ikke inden for den fastsatte frist har sat de love og administrative bestemmelser i kraft, der er noedvendige for at efterkomme Raadets direktiv 88/658/EOEF af 14. december 1988 om aendring af direktiv 77/99/EOEF om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med koedprodukter inden for Faellesskabet.
2) Irland betaler sagens omkostninger.