61987CC0071_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Under en loebende licitation med henblik paa udbud til salg af olivenolie, som det graeske interventionsorgan laa inde med, fik selskabet Inter-Kom tilslag for ca . 8 000 tons olie . Et parti paa 2 423 tons bomolie blev tildelt selskabet ved afgoerelse af 7 . september 1983 . Interventionsorganet opfordrede sagsoegeren til at hjemtage det naevnte parti senest den 6 . december 1983 i henhold til artikel 13, stk . 1, som aendret ( 1 ) ved forordning nr . 2960/77 om de naermere regler for salg af olivenolie fra interventionsorganerne ( 2 ). Denne artikel bestemmer, at hvis den paagaeldende koeber har faaet tilslag for en maengde paa over 3 000 tons, skal hjemtagelsen vaere afsluttet senest paa halvfemsindstyvendedagen efter modtagelsen af resultatet af hans deltagelse i licitationen .
2 . Artikel 15 i samme forordning bestemmer :
"Saafremt hjemtagelsen af olien ikke er afsluttet paa den i artikel 13, stk . 1, fastsatte dato :
a ) forbliver olien oplagret paa koeberens egen risiko;
b ) betaler koeberen interventionsorganet en lagergodtgoerelse, der beregnes paa grundlag af den endnu ikke hjemtagne maengde samt et beloeb, der skal fastsaettes, for hver periode paa 30 dage eller hver broekdel heraf, hvori maengden yderligere oplagres ."
3 . Indladningen af partiet paa 2 423 tons paabegyndtes fredag den 2 . december 1983 . Den blev afbrudt samme dag kl . 15.30 paa grund af "en uventet forvaerring af vejrforholdene ". Loerdag den 3 . og soendag den 4 . december 1983 var arbejdsfri dage . Mandag den 5 . december mellem kl . 16 og 20 blev leveringen stillet i bero paa grund af en stroemafbrydelse . Det bemaerkes, at saavel elektricitetsselskabet som den virksomhed, hvor olien var oplagret, hoerer under den graeske stat . Der var en ny afbrydelse i stroemforsyningen i fire timer den 6 . december 1983 . Foelgelig blev 882 642 tons olie foerst hjemtaget den 7 . december 1983, det vil sige efter udloebet af den fastsatte frist .
4 . Det graeske interventionsorgan afkraevede som foelge heraf Inter-Kom et beloeb paa 1 371 620 DR i lagergodtgoerelse under henvisning til artikel 15 i forordning nr . 2960/77 .
5 . Denne afgoerelse blev anfaegtet ved de nationale retter . I foerste instans doemtes den graeske stat til at frigive det tilbageholdte beloeb med den begrundelse, at forsinkelsen ved indladningen og modtagelsen af varen skyldtes uforudselige begivenheder, som Inter-Kom ikke havde haft nogen indflydelse paa, og fordi den graeske stat ikke havde vaeret i stand til at levere den solgte genstand til koeberen gennem det selskab, der var befuldmaegtiget til at opfylde kontrakten . Denne dom blev indanket for Appelretten i Athen, Foerste Afdeling, som har forelagt Domstolen fire spoergsmaal, som jeg vil naevnte, efterhaanden som jeg kommer til dem .
6 . Ved denne gennemgang gaar jeg ud fra, at der faktisk forelaa en overskridelse af fristen . Dette er tilfaeldet, hvis det graeske interventionsorgans afgoerelse af 7 . september 1983 om at tildele Inter-Kom partiet paa 2 423 tons naaede frem til selskabet samme dag . Da fristen paa 90 dage derefter begyndte at loebe den 8 . september 1983 kl . 0.00, udloeb den den 6 . december 1983 ved midnat . Dette fremgaar af artikel 3, stk . 1, og stk . 2, litra b ), i Raadets forordning nr . 1182/71 af 3 . juni 1971 om fastsaettelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter ( EFT 1971 II, s . 311 ). Problemet med den uoverensstemmelse, der synes at vaere mellem den graeske version og alle de andre sproglige versioner af denne forordning med hensyn til spoergsmaalet om fristens begyndelsestidspunkt, maa efter min opfattelse loeses ved at vaelge disse andre versioner . Dels er alle de forskellige sproglige versioner nemlig autentiske, og en fortolkning af en EF-retlig bestemmelse kan derfor foerst ske efter en sammenligning af de sproglige versioner ( Cilfit-dommen af 6 . oktober 1982, sag 283/81, Sml . s . 3415, 3430, praemis 18 ). Dels har Graekenland foerst tiltraadt Faellesskabet efter udstedelsen af denne forordning; foelgelig kan der kun vaere tale om en oversaettelsesfejl, naar den graeske version af bestemmelsen adskiller sig fra den, der blev offentliggjort i 1971 og siden da har vaeret opretholdt paa de andre sprog .
Det foerste spoergsmaal
7 . Appelretten, Athen, har foerst forelagt spoergsmaalet om, hvad udtrykket "paa koeberens egen risiko" i artikel 15, litra a ), i forordning nr . 2960/77 betyder .
8 . Jeg er ikke i besiddelse af oplysninger, som goer det muligt at drage den slutning, at dette udtryk har en anden betydning i faellesskabsretten end den, den har i de nationale retsordener . Dette indebaerer derfor, at saafremt den olie, der er givet tilslag for, skulle blive oedelagt eller forringet efter udloebet af den frist, der er fastsat for hjemtagelsen, skal koeberen ikke desto mindre betale hele den aftalte pris .
9 . Eftersom det ikke er blevet gjort gaeldende, at noget saadant er sket i den foreliggende sag, kan den omhandlede bestemmelse ikke spille nogen rolle ved afgoerelsen af hovedsagen .
10 . Jeg skal derfor foreslaa, at det foerste spoergsmaal besvares saaledes :
" Udtrykket 'paa koeberens egen risiko' i artikel 15, litra a ), i forordning nr . 2960/77 betyder, at hvis varen skulle blive oedelagt eller forringet, efter at fristen for hjemtagelsen er udloebet, skal koeberen ikke desto mindre betale hele den aftalte pris ."
11 . Spoergsmaalet om, hvorvidt reglen i artikel 15, litra a ), kan finde anvendelse, selv om koeberen ikke var ansvarlig for den forsinkede hjemtagelse af varen, henhoerer under en fortolkning, ikke af litra a ), men af den indledende saetning i artikel 15 (" saafremt hjemtagelsen af olien ikke er afsluttet paa den ... fastsatte dato "). Dette problem behandles i det andet og det fjerde spoergsmaal, som jeg nu vil undersoege .
Det andet og det fjerde spoergsmaal
12 . Den nationale ret har for det andet spurgt, om koeberen ogsaa "haefter for indtrufne begivenheder, som han ikke kan anses for ansvarlig for, f.eks . begivenheder som de i denne sag omhandlede, det vil sige daarligt vejr efter stroemafbrydelse hos Elaiourgiki, som skulle opfylde kontrakten ". Med det fjerde spoergsmaal oensker den oplyst, hvem af de to kontraherende parter der under disse omstaendigheder maa baere ansvaret for forsinkelsen, og hvad retsvirkningerne heraf er .
13 . Ved besvarelsen af disse spoergsmaal maa formaalet med artikel 15 i ovennaevnte forordning efter min mening tages som udgangspunkt . Det er udtrykt i fjortende betragtning til forordning nr . 2960/77, som er affattet saaledes :
" For at sikre, at den solgte olie afsaettes hurtigt, boer der dels fastsaettes et tidspunkt, (( fra )) hvilket den solgte olie skal stilles til koeberens raadighed, dels fastsaettes en frist for afslutning af hjemtagelsen af denne olie; det boer endvidere fastsaettes, at koeberen baerer konsekvenserne af en forsinkelse af hjemtagelsen" .
14 . Det drejede sig altsaa om at tilskynde tilslagsmodtagerne til at hjemtage olien inden for den fastsatte frist ved hjaelp af sanktionerne i artikel 15 . Men samtidig og med henblik herpaa har faellesskabslovgiver fastsat det tidspunkt, fra hvilket den solgte olie skal stilles til koeberens raadighed . Saaledes bestemmer artikel 13, stk . 1, andet punktum, at "hjemtagelsen kan paabegyndes, naar det i artikel 12, stk . 1, omhandlede foreloebige beloeb er betalt ". Fra dette tidspunkt skal det saelgende organ derfor vaere i stand til at levere varen .
15 . Heraf foelger, at saafremt leveringen kun kan ske ved hjaelp af tekniske anlaeg saasom pumper, skal det saelgende organ sikre, at disse anlaeg kan fungere, for at koeberen faktisk kan goere brug af sin ret til hjemtagelse af varen .
16 . I de perioder, hvor disse anlaeg ikke fungerer, f.eks . paa grund af stroemafbrydelse, er det saelgeren, som ikke er i stand til at opfylde sin forpligtelse til at stille varen "til raadighed ". Det er derfor ham, der baerer ansvaret for en forsinkelse, der skyldes saadanne haendelser .
17 . Dette ansvar er saerlig klart, naar de ansvarlige for kooperativet, som det er blevet godtgjort, i forvejen er blevet underrettet om stroemafbrydelserne og har givet deres samtykke hertil, men har forsoemt at underrette Inter-Kom herom .
18 . Med hensyn til afbrydelsen af indladningen paa grund af daarligt vejr gaar jeg i mangel af naermere oplysninger ud fra, at denne haendelse ikke har givet anledning til stroemafbrydelse, men at havet var saa oproert, at skibets bevaegelser som foelge heraf gjorde enhver indladning umulig .
19 . Hvis det forholder sig saaledes, satte denne begivenhed ikke saelgeren ude af stand til at levere varen, men forhindrede koeberen i at fortsaette hjemtagelsen .
20 . Der opstaar derfor et dobbelt problem :
- kan force majeure tages i betragtning i forbindelse med artikel 15 i forordning nr . 2960/77?
- kan den storm, som fandt sted, betragtes som et tilfaelde af force majeure?
21 . Med hensyn til det foerste aspekt af problemet deler jeg den holdning, Kommissionen har givet udtryk for i afsnit B, punkt 2, i sit indlaeg, hvorefter force majeure - selv om en bestemmelse herom ikke udtrykkeligt figurerer i teksten - kan anerkendes paa betingelse af, at den ikke er i modstrid med formaalet med de paagaeldende bestemmelser .
22 . Kommissionen har efter min opfattelse ret, naar den anfoerer, at den omtvistede bestemmelses "ratio legis" er at sikre en normal afsaetning af de oplagrede varer for at forhindre overfyldte lagre . En usaedvanlig forsinkelse hos en tilslagsmodtager kan ikke bringe dette formaal i alvorlig fare . Der boer derfor - i princippet - kunne tages hensyn til force majeure . Saaledes maa man givetvis anerkende, at der forelaa force majeure, hvis det skib, der skulle tage imod varen, var blevet oedelagt ved en brand, da det ankom til havnen i Eleusis .
23 . Alle tilfaelde af force majeure er imidlertid ikke saa klare, og det er derfor noedvendigt at henvise til de kriterier, der i den forbindelse er opstillet af Domstolen . Det foelger af disse, at begrebet force majeure, selv om det ikke forudsaetter absolut umulighed, dog indebaerer et krav om, at grunden til, at den paagaeldende handling ikke er udfoert er ganske usaedvanlige og uforudselige omstaendigheder, som den, der paaberaaber sig dem, ikke har nogen indflydelse paa, og hvis virkninger ikke kunne vaere undgaaet trods al udvist agtpaagivenhed ( jfr . senest dommen af 27 . oktober 1987, sag 109/86, Ioannis Theodorakis mod den graeske stat, praemis 7, Sml . s . 4319 ).
24 . Daarligt vejr er ganske vist en omstaendighed, som den, der paaberaaber sig det, ikke har nogen indflydelse paa, men i hvilket omfang er det uforudseligt?
25 . Burde en klog og forsigtig erhvervsdrivende, som ville laste i Elefsis-bugten i begyndelsen af december have taget den mulighed i betragtning, at der kunne forekomme atmosfaeriske forstyrrelser af et saadant omfang, at det umuliggjorde indladning og som foelge heraf have sat lidt laengere tid af til indladningen? Eller er saadanne forstyrrelser tvaertimod helt usaedvanlige paa dette sted og paa dette tidspunkt af aaret, saaledes at det ville vaere urimeligt at forlange, at den erhvervsdrivende skulle tage denne mulighed i betragtning?
26 . Det er klart, at det ikke tilkommer De Europaeiske Faellesskabers Domstol, men Appelretten i Athen, som skal tage stilling til sagens realitet, at besvare dette spoergsmaal .
27 . Det er imidlertid ikke udelukket, at Appelretten naar til den konklusion, at de to stroemafbrydelser varede lige saa laenge som hele overskridelsen af fristen, og at det derfor ikke er noedvendigt at undersoege, om vejret var en usaedvanlig og uforudselig begivenhed under omstaendigheder som dem, der foreligger i denne sag .
28 . Ud fra disse betragtninger skal jeg foreslaa, at det andet og det fjerde spoergsmaal besvares saaledes :
" Koeberen boer ikke baere konsekvenserne af en forsinkelse ved hjemtagelsen af varen, naar forsinkelsen skyldes en stroemafbrydelse, som midlertidigt har sat saelgeren ude af stand til at levere varen, eller en periode med daarligt vejr, der kan betragtes som et tilfaelde af force majeure . "
Det tredje spoergsmaal
29 . Den nationale ret har endvidere forelagt det spoergsmaal : "Hvilke konsekvenser det i henhold til de naevnte bestemmelser har for koeberen, at han foerst begyndte at indlade varen 4 dage foer udloebet af fristen paa 90 dage?"
30 . Kommissionen har ubestrideligt ret, naar den vedroerende dette spoergsmaal goer gaeldende, at "fristerne er fastsat for at blive brugt, og at de erhvervsdrivende kan have legitime grunde til at bestemme, at de foerst vil overholde deres forpligtelser kort tid foer udloebet af de fastsatte frister ".
31 . Koeberen skal imidlertid beregne den tid, der skal til for at foretage hjemtagelsen af varen uden at overskride fristen, meget omhyggeligt .
32 . Afgoerelsen af den sag, som er indbragt for Appelretten, Athen, afhaenger derfor af, om de 4 dage, som tilslagsmodtageren har sat af til indladningen, under normale omstaendigheder, det vil sige uden stroemafbrydelser og storm ( for saa vidt som Appelretten anerkender, at en del af forsinkelsen skyldtes stormen, og at denne ikke var forudselig ), var tilstraekkeligt til at gennemfoere hjemtagelsen af en saadan maengde olie .
33 . Umiddelbart synes dette at vaere tilfaeldet . Det bestrides nemlig ikke, at kooperativet trods stroemafbrydelsen i fire timer i loebet af den 6 . december 1983 leverede 713 086 kg . olie til Inter-Kom . Ved denne sags slutning var der ifoelge den graeske regering en maengde paa 882 642 kg . olie tilbage i tanken, som foerst blev udtaget den foelgende dag, det vil sige den 7 . december 1983 . Teknisk var det derfor i hvert fald muligt at hjemtage 882 tons olie om dagen . Heraf foelger, at indladningen af en maengde paa 2 423 tons kunne gennemfoeres ske paa lidt under 3 dage .
34 . Da Domstolen imidlertid ikke under en praejudiciel sag kan afgoere et konkret spoergsmaal i hovedsagen, skal jeg foreslaa, at det tredje spoergsmaal besvares saaledes :
" I henhold til artikel 13, stk . 1, i forordning nr . 2960/77 er det tilstraekkeligt, at koeberen paabegynder hjemtagelsen af olien paa et saadant tidspunkt, at indladningen - under normale forhold - kan afsluttes foer fristens udloeb ."
Konklusion
35 . Sammenfattende vil jeg foreslaa foelgende besvarelse af de spoergsmaal, der er forelagt af Appelretten, Athen :
"1 ) Udtrykket 'paa koeberens egen risiko' i artikel 15, litra a ), i forordning nr . 2960/77 betyder, at hvis varen skulle blive oedelagt eller forringet, efter at fristen for hjemtagelsen er udloebet, skal koeberen ikke desto mindre betale hele den aftalte pris .
2 ) Koeberen boer ikke baere konsekvenserne af en forsinkelse ved hjemtagelsen af varen, naar forsinkelsen skyldes en stroemafbrydelse, som midlertidigt har sat saelgeren ude af stand til at levere varen, eller en periode med daarligt vejr, der kan betragtes som et tilfaelde af force majeure .
3 ) I henhold til artikel 13, stk . 1, i forordning nr . 2960/77 er det tilstraekkeligt, at koeberen paabegynder hjemtagelsen af olien paa et saadant tidspunkt, at indladningen - under normale forhold - kan afsluttes foer fristens udloeb ."
( 1 ) Forordningens artikel 13 er blevet aendret ved Kommissionens forordning nr . 883/79 af 3 . maj 1979 om aendring af forordning nr . 2960/77 ( EFT L 111 af 4.5.1979, s . 16 ), og ved Kommissionens forordning nr . 2041/83 af 22 . juli 1983 om sjette aendring af forordning nr . 2960/77 ( EFT L 200 af 23.7.1983, s . 25 ).
( 2 ) EFT L 348 af 30.12.1977, s . 46 .