61997CC0247_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 I den foreliggende sag anmodes Domstolen om at fortolke omfanget af en fritagelse for import- og eksportafgifter for braendstof. Denne fritagelse kan meddeles i henhold til artikel 112 i Raadets forordning (EOEF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en faellesskabsordning vedroerende fritagelse for import- og eksportafgifter (1), som aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1315/88 af 3. maj 1988 (2) (herefter »toldforordningen« eller blot »forordningen«). Sagen skyldes en anmodning om praejudiciel afgoerelse indgivet af Belgiens Cour de cassation (herefter »Cour de cassation«).
2 Selv om sagen drejer sig om opkraevning af nationale afgifter og ikke import- og eksportafgifter, bestemmes det i belgisk lovgivning, at fritagelse for afgift ved indfoersel kun indroemmes i samme omfang og paa samme betingelser som fritagelse for importafgifter (3). Eftersom importafgifter paa det paagaeldende tidspunkt var reguleret af toldforordningen, fandt denne anvendelse i den foreliggende sag.
De faktiske omstaendigheder
3 Sagsoegerne i den nationale sag er den belgiske virksomhed Transports A.M. Schoonbroodt SPRL samt virksomhedens to direktoerer (herefter samlet »Schoonbroodt«). Virksomheden leverer internationale transportydelser og har specialiseret sig i godstransport ved kontrolleret temperatur under anvendelse af store paahaengsvogne, som er udstyret med koeleanlaeg. Virksomhedens lastvogne koerer i hele Europa, navnlig i Frankrig, Spanien og Italien, og laengere vaek, nemlig til Polen og Rusland.
4 Konstruktoeren af Schoonbroodt's koeretoejer synes at have udstyret traekkoeretoejerne med to tanke, hvoraf den ene (en 100 liter-tank) blev anvendt til koeleanlaegget. Men da Schoonbroodt oenskede at oege braendstofkapaciteten i koeretoejerne, fik virksomheden monteret en ekstra tank paa 700 liter paa paahaengsvognene. Disse ekstra tanke blev monteret af forhandlere eller karosserifirmaer. Tankene er udstyret med en elektrisk pumpe, der styres af en kontakt paa paahaengsvognen, og kan bruges som drivmiddel for saavel koeleanlaegget som traekkoeretoejerne, hvortil de er direkte forbundet. Under den mundtlige forhandling anfoerte Schoonbroodt, at halvdelen af virksomhedens koeretoejer blev koebt med ekstra tanke, indbygget af konstruktoeren, og at hvad angaar den anden halvdel, blev tankene indbygget paa virksomhedens foranledning.
5 Ifoelge Schoonbroodt var der fire grunde til at oege braendstofkapaciteten i koeretoejerne: a) undgaa forsyningsvanskeligheder i lande, hvor braendstofforsyningen kan vaere uregelmaessig, og hvor en underloedig kvalitet af braendstofraffineringen goer det farligt at anvende lokal dieselolie i koeretoejerne, hvilket navnlig er tilfaeldet i de tidligere oestbloklande; b) undgaa tankning i lande, hvor braendstoffet er eksorbitant dyrt (som f.eks. Schweiz, de nordiske lande og indtil for nylig Italien); c) undgaa administrative vanskeligheder med hensyn til tilbagebetaling af moms; og d) at anvende saa faa forsyningssteder som muligt for med olieselskaberne at kunne forhandle sig frem til de laveste priser, og saaledes reducere omkostningerne og dermed forbedre virksomhedens rentabilitet.
6 Som anfoert ovenfor, bestemmes det i belgisk lovgivning, at fritagelser for afgift ved indfoersel kun indroemmes i samme omfang og paa samme betingelser som fritagelser for importafgifter. I henhold til artikel 112, stk. 1, litra a), i toldforordningen indroemmes der fritagelse for importafgifter for braendstof i »normale tanke« i motorkoeretoejer eller i specialcontainere som defineret i artikel 112, stk. 2, litra c). Ifoelge forordningens artikel 115 maa braendstof, der indfoeres med fritagelse for importafgifter, ikke overdrages, tappes eller oplagres (4). De belgiske myndigheder fandt, at braendstoffet i de ekstra 700 liter-tanke ikke kunne fritages for afgift, eftersom de ikke kunne betragtes som normale tanke i toldforordningens forstand.
7 Artikel 56 i den belgiske almindelige told- og afgiftslov af 18. juli 1977 bestemmer, at vognmaend og andre personer, som leder eller foretager transport af varer, ved indfoerslen skal angive varerne til det foerste toldsted eller toldekspeditionskontor ved graenser, i byer og paa steder, som er eller vil blive udpeget saavel med henblik paa indfoersel i almindelighed som med henblik paa indfoersel af afgiftspligtige varer i saerdeleshed.
8 Efter samme lovs artikel 220 straffes bl.a. vognmaend eller foerere af motorkoeretoejer, som ved indrejse eller udrejse soeger at undgaa de kraevede angivelser og hermed soeger at besvige statskassen.
9 Paa grundlag af disse bestemmelser har de belgiske myndigheder tiltalt Schoonbroodt for at have unddraget sig betaling af den saerlige afgift af 85 848 liter dieselolie, som er koebt uden for Belgien og indfoert til Belgien i tankene paa virksomhedens koeretoejer. Ifoelge den belgiske regering er dieselolien koebt i Luxembourg. Schoonbroodt var tiltalt for ikke at have afleveret den kraevede angivelse enten til det foerste toldsted eller ved ethvert andet toldekspeditionskontor, hvor en saadan angivelse kan afleveres. De paastaaede overtraedelser vedroerer perioden mellem den 17. februar 1992 og den 24. december 1992.
10 Ved dom afsagt af Tribunal correctionnel de Verviers den 17. maj 1995 blev Schoonbroodt frifundet med den begrundelse, at det ikke var bevist, at de omtvistede tanke ikke var normale tanke i forordningens forstand. Imidlertid fandt Cour d'appel de Liège ved dom af 8. maj 1996, at de omtvistede tanke ikke var i overensstemmelse med definitionen af normale tanke i forordningens artikel 112. Cour d'appel paalagde Schoonbroodt at betale forbrugsafgifterne samt en boede paa 4 403 440 BEF, som svarer til ti gange afgiftskravet, med renter og omkostninger. Cour d'appel bestemte ligeledes, at Schoonbroodt's traekkende koeretoejer og paahaengsvogne til en vaerdi af 88 373 377 BEF skulle beslaglaegges (varigheden af denne beslaglaeggelse fremgaar ikke) og idoemte de to direktoerer betinget frihedsstraf.
11 Schoonbroodt appellerede dommen til Cour de cassation, idet de anfaegtede afgoerelsen om, at deres tanke ikke var »normale tanke« som omhandlet i artikel 112 i forordning (EOEF) nr. 918/83. Cour de cassation har anmodet Domstolen om at besvare foelgende spoergsmaal:
»Skal tanke, som er anbragt paa containere, der er udstyret med et koeleanlaeg, og som skal anvendes i landevejsfjerntrafik, betragtes som 'normale' tanke som omhandlet i artikel 112 i forordning (EOEF) nr. 918/83 om en faellesskabsordning vedroerende fritagelse for import- og eksportafgifter, som aendret ved forordning (EOEF) nr. 1315/88, naar
1)
de naevnte tanke er indbygget af en af konstruktoerens forhandlere eller af et karosserifirma med en permanent anbringelse, der muliggoer direkte brug af braendstoffet som drivmiddel baade for koeretoejet og for koeleanlaeg, og
2)
formaalet med denne anbringelse er at give koeretoejet - traekkoeretoej og container - en tilstraekkelig raekkevidde med henblik paa at opfylde foelgende formaal:
a) imoedegaa forsyningsvanskeligheder i lande, hvor braendstofforsyningen er usikker, og hvor den underloedige kvalitet af braendstofraffineringen goer det farligt at anvende det paagaeldende braendstof i koeretoejerne
b)
undgaa tankning til undertiden prohibitive priser i lande, hvor braendstoffet er for dyrt
c)
undgaa vanskeligheder som foelge af pligten til at ansoege myndighederne om tilbagebetaling af moms i de lande, hvor moms opkraeves
d)
benytte saa faa servicestationer som muligt for med olieselskaberne at kunne forhandle sig frem til de laveste priser?«
12 Der er indgivet skriftlige indlaeg af Schoonbroodt, den belgiske, den finske og den franske regering samt af Kommissionen. Schoonbroodt, den belgiske regering og Kommissionen var repraesenteret under den mundtlige forhandling.
Faellesskabslovgivningen
13 Det anfoeres i anden betragtning til toldforordningen, at »en saadan beskatning [told i henhold til den faelles toldtarif] er unoedvendig under visse klart afgraensede forhold, hvor der paa grund af de saerlige omstaendigheder, hvorunder varerne indfoeres, ikke er behov for at anvende de saedvanlige foranstaltninger til beskyttelse af oekonomien«.
14 I henhold til forordningens artikel 112 er braendstof fritaget for importafgifter paa saerlige betingelser. I artiklen bestemmes foelgende:
»1. Med forbehold af artikel 113-115, indroemmes der fritagelse for importafgifter for:
a) braendstof i de normale tanke:
-
i privatbiler og erhvervskoeretoejer samt motorcykler
- i specialcontainere,
der bringes ind paa Faellesskabets toldomraade
b) ...
2. I stk. 1 forstaas ved:
a) 'erhvervskoeretoej': ethvert motorkoeretoej (herunder traekkende koeretoejer med eller uden paahaengsvogne), som i medfoer af kontruktionstype og udstyr er egnet og beregnet til, mod eller uden vederlag,
- at befordre mere end ni personer, foereren iberegnet
- at transportere varer
- samt ethvert motorkoeretoej til anden saerlig brug end egentlig transport
b) ...
c) 'normale tanke':
- tanke, der af konstruktoeren er indbygget i alle koeretoejer af samme type som det paagaeldende koeretoej, og hvis permanente anbringelse muliggoer direkte brug af braendstoffet som drivmiddel baade for koeretoejet og eventuelt under transporten for koeleanlaeg eller andre anlaeg
...
- tanke, der af konstruktoeren er indbygget i alle containere af samme type som den paagaeldende container, og hvis permanente anbringelse muliggoer direkte brug af braendstoffet under transporten som drivmiddel for koeleanlaeg eller andre anlaeg, som specialcontainere er udstyret med
d) 'specialcontainere': enhver container, der er forsynet med anordninger specielt til koele-, iltnings- eller varmeisoleringsanlaeg eller andre anlaeg.«
15 Selv om spoergsmaalet vedroerer toldforordningen, skal det bemaerkes, at paa tidspunktet for de paastaaede overtraedelser (17.2.1992 - 24.12.1992) forelaa der et gaeldende faellesskabsdirektiv paa omraadet. Dette direktiv harmoniserede bestemmelserne om afgiftsfri indfoersel af braendstof i braendstofbeholdere i erhvervskoeretoejer, som passerede medlemsstaternes faelles graenser (direktiv 68/297/EOEF (5), som aendret ved direktiv 85/347/EOEF (6): herefter »direktivet«).
16 Direktivet blev vedtaget i henhold til traktatens artikel 75 og 99 i forbindelse med indfoerelsen af en faelles transportpolitik (7) og med henblik paa »en harmonisering af konkurrencevilkaarene mellem de enkelte medlemsstaters transportvirksomheder« (8). Medlemsstaterne paalaegges i overensstemmelse med direktivet at gennemfoere »ensartede bestemmelser for den afgiftsfrie indfoersel af braendstof, som indeholdes i de normale tanke i de i en medlemsstat indregistrerede erhvervskoeretoejer, der passerer medlemsstaternes faelles graenser« (9). Direktivets definition af begreberne »erhvervskoeretoejer« og »normale tanke« (10) svarer til definitionerne i toldforordningen. I direktivets definition af normale tanke naevnes der ikke containere, men ifoelge den belgiske regering refererede den nationale ret fejlagtigt til containere, eftersom de paagaeldende tanke ikke er paamonteret containere, men paahaengsvogne, som er en del af koeretoejet. Saafremt det forholder sig saaledes, synes der ikke i den foreliggende sag at vaere en egentlig forskel mellem disse to definitioner.
17 Fritagelsen for afgifter paa braendstof i koeretoejer, som passerer medlemsstaternes faelles graenser er nu reguleret i Raadets direktiv 92/12/EOEF om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplaegning og omsaetning heraf samt om kontrol hermed (11), Raadets direktiv 92/81/EOEF om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier (12) samt Raadets direktiv 92/82/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af punktafgiftssatserne for mineralolier (13). Ingen af disse direktiver finder imidlertid anvendelse i den foreliggende sag, eftersom de ikke var traadt i kraft i 1992, da de paastaaede overtraedelser fandt sted.
Formaliteten
18 Toldforordningen, som vedroerer fritagelse for afgift ved indfoersel af varer til Faellesskabet, finder ikke anvendelse i den foreliggende sag som en faellesskabsretlig forskrift, eftersom tvisten vedroerer paalaeggelse af punktafgift. Forordningen er som ovenfor naevnt udelukkende relevant, fordi det i belgisk ret bestemmes, at fritagelse for punktafgift ved indfoersel kun skulle indroemmes i samme omfang og paa samme betingelser som fritagelse for importafgifter.
19 Domstolen har imidlertid fastslaaet, at den i henhold til traktatens artikel 177 er kompetent til at fortolke bestemmelser i faellesskabsretten i tilfaelde - som i den foreliggende sag - hvor de faktiske omstaendigheder i hovedsagen ligger uden for faellesskabsrettens anvendelsesomraade, men hvor det foelger af national ret, at faellesskabsretten skal finde anvendelse (14).
20 Det er endvidere muligt, at den relevante faellesskabslovgivning i den foreliggende sag er direktivet frem for forordningen, da direktivet var gaeldende paa tidspunktet for de faktiske omstaendigheder, og dets bestemmelser regulerede tilladelsen til at medtage afgiftsfrit braendstof i erhvervskoeretoejer, der passerede medlemsstaternes faelles graenser. Som anfoert kan de for denne sag relevante definitioner meget vel vaere de samme i forordningen og i direktivet. Forelaeggelsen kan derfor under alle omstaendigheder antages til realitetsbehandling, eftersom den nationale ret maatte oenske at anvende direktivet.
Indlaeg for Domstolen
21 Jeg skal nu gennemgaa den argumentation, som er blevet gjort gaeldende for Domstolen. Denne er rettet mod forordningen. Direktivet blev foerst naevnt under retsmoedet af Kommissionen, der ikke mente, at det var noedvendigt at undersoege dette. I modsaetning til Schoonbroodt mener den belgiske, den finske og den franske regering samt Kommissionen, at der skal anlaegges en streng fortolkning af definitionen af »normale tanke« i forordningens artikel 112.
22 Det skal i denne henseende bemaerkes, at artikel 112 kraever, at tankene er indbygget af konstruktoeren i alle koeretoejer eller containere af samme type. For saa vidt angaar motorkoeretoejer, skal tankene vaere indbygget permanent, saaledes at direkte brug af braendstoffet som drivmiddel baade for koeretoejet og eventuelt under transporten for koeleanlaeg eller andre anlaeg muliggoeres. For saa vidt angaar containere skal braendstoffet anvendes direkte under transporten som drivmiddel for koeleanlaeg eller andre anlaeg, som specialcontainerne er udstyret med.
23 Ifoelge Schoonbroodt er formaalet med forordningen at forhindre farer, som skyldes import af brandbare stoffer i interimistiske tanke (benzindunke og andre dunke), samtidig med at transportvirksomhederne undgaar formaliteter vedroerende indholdet af deres benzintanke.
24 Schoonbroodt har anfoert, at ekstratankene stemmer overens med definitionen af normale tanke i forordningens forstand, idet de er indbygget permanent paa koeretoejerne og muliggoer brug af braendstoffet som drivmiddel til saavel koeretoejet som koeleanlaegget. Som anfoert ovenfor (15) har Schoonbroodt angivet baggrunden for indbygningen af ekstratanke, og denne fremgaar af det spoergsmaal, som Cour de cassation har stillet Domstolen.
25 Schoonbroodt er af den opfattelse, at den omstaendighed, at visse af ekstratankene er indbygget efterfoelgende af karosserifirmaer, som tager sig af den endelige udformning af koeretoejerne, er uden relevans, da konstruktoeren i praksis har en meget lille rolle: oftest konstruerer han blot chassiet (»skelettet«), idet det overlades til karosserifirmaer at foretage den endelige udformning ud fra koeretoejets anvendelse. Schoonbroodt har anfoert, at monteringen af tanke med stor kapacitet er en mulighed, som tilbydes i alle producenters kataloger, og at saadanne tanke ofte anvendes af transportfirmaer, som opererer over lange afstande. Schoonbroodt har anfoert, at det vil vaere i strid med principperne om fri konkurrence og frie varebevaegelser at hindre fritagelsen af braendstof i normale tanke, blot fordi de paagaeldende tanke ikke er indbygget af konstruktoeren, hvis det karosserifirma, som foretog indbygningen, udfoerte sit arbejde med lige saa stor sikkerhed og kompetence som konstruktoeren. Efter Schoonbroodt's opfattelse skal der henses til den aendrede praksis i koeretoejsproduktionen, nemlig at koeretoejerne i dag konstrueres efter kundens saerlige behov, som ikke noedvendigvis er identiske. I den appellerede dom anfaegtes de af Schoonbroodt forklarede faktiske omstaendigheder ikke, men det fremgaar af dommen, at disse ikke er tilstraekkelige til, at tankene kan omfattes af forordningens definition af normale tanke.
26 Den belgiske regerings svar paa Schoonbroodt's argument, hvorefter den aendrede praksis i koeretoejsproduktionen noedvendiggoer en videre fortolkning af udtrykket »konstruktoer«, er, at hvis det forholdt sig saaledes, ville det vaere en sag for faellesskabslovgiver og ikke for Domstolen.
27 Den belgiske regering har anfoert, at betydningen af ordet »constructeur« samt dets modstykke i andre sproglige versioner (manufacturer paa engelsk, fabrikant paa nederlandsk og Hersteller paa tysk) er ganske tydelig og ikke kan omfatte forhandlere eller karosserifirmaer. Den har tilfoejet, at de i forordningens artikel 112 indeholdte krav om, at tankene skal indbygges i alle koeretoejer af samme type bekraefter, at henvisningen til konstruktoeren i den paagaeldende artikel maa forstaas i ordets snaevreste betydning, da det kun er konstruktoeren, som kan garantere, at en bestemt genstand er indbygget i alle koeretoejer af samme type.
28 Under henvisning til Ethicon-sagen (16) goer den belgiske regering gaeldende, at eftersom bestemmelsen udgoer en undtagelse fra betaling af told, skal den fortolkes i henhold til de objektive kriterier, som udledes af dens formulering. Den henviser til den almindelige regel, hvorefter undtagelser skal fortolkes indskraenkende, og til det forhold, at det anfoeres i anden betragtning til forordningen, at det kun er »under visse klart afgraensede forhold«, at beskatning ikke er begrundet (17). Den belgiske regering mener, at en streng fortolkning er noedvendig for at garantere ligebehandling af transportfirmaerne. Den finder derfor, at de af Schoonbroodt paaberaabte argumenter vedroerende begrundelsen for at indbygge ekstratanke er uden relevans (18).
29 Ifoelge den finske regering er de paagaeldende tanke bestemt ikke omfattet af definitionen af normale tanke, eftersom normale tanke kun maa forsyne koeleanlaegget (eller andre anlaeg, som containere er udstyret med) og ikke den motor, der driver koeretoejet, mens de i den foreliggende sag kan anvendes som drivmiddel til begge formaal. (Dette synspunkt er imidlertid baseret paa den formodning, at de paagaeldende tanke er indbygget i containere, hvor, som allerede naevnt, den belgiske regering goer gaeldende, at den nationale ret fejlagtigt henviste til containere, eftersom tankene rent faktisk er indbygget i koeretoejerne).
30 Ligesom den belgiske regering goer den finske regering gaeldende, at anden betragtning til forordningen, som henviser til fritagelser under »visse klart afgraensede forhold«, medfoerer, at fritagelsen boer fortolkes strengt. Den finske regering er af den opfattelse, at tankene i princippet skal indbygges af konstruktoeren, eller i det mindste tilbydes som en valgmulighed, og at tanke, som er indbygget efter saerligt oenske eller efterfoelgende, ikke kan anses for normale tanke.
31 Den franske regering finder ikke, at de paagaeldende tanke kan anses for normale tanke navnlig med den begrundelse, at de ikke er indbygget af konstruktoeren. Ifoelge den franske regering er der en klar forskel mellem begrebet konstruktoer og forhandler, og saafremt formaalet havde vaeret at inddrage forhandlere, ville dette have fremgaaet tydeligt.
32 Ifoelge Kommissionen er udgangspunktet Domstolens dom i sagen Olasagasti m.fl.-sagen (19), hvori Domstolen under henvisning til Ethicon-sagen (20) fastslog, at »bestemmelser om toldsuspension skal fortolkes indskraenkende og i overensstemmelse med deres ordlyd, hvorfor det ikke er muligt at anvende dem paa produkter, som ikke er naevnt i bestemmelserne, og derved gaa ud over deres ordlyd«.
33 Kommissionen erkender, at Domstolen i adskillige sager har anlagt en mindre streng fortolkning af omfanget af en fritagelse for told af videnskabelige instrumenter (21). Men ifoelge Kommissionen var omstaendighederne i disse sager forskellig fra den foreliggende sag, idet der ikke var nogen praecis definition af udtrykket »videnskabeligt instrument«, og i betragtningerne til den for de paagaeldende sager relevante forordning henvises der til behovet for »i videst muligt omfang« at fritage videnskabeligt materiale.
34 Kommissionen er af den opfattelse, at tanke for at kunne betragtes som »normale tanke« i toldforordningens forstand skal opfylde tre betingelser: For det foerste skal de indbygges af konstruktoeren, for det andet skal de vaere indbygget i alle containere af samme type, og for det tredje skal de kun muliggoere direkte brug af braendstoffet under transporten som drivmiddel for koeleanlaeg eller andre saerlige anlaeg.
35 Kommissionen mener ikke, at nogen af disse betingelser er opfyldt: De paagaeldende ekstratanke blev indbygget af forhandlere eller karosserifirmaer og ikke af konstruktoeren. Den omstaendighed, at monteringen ikke blev foretaget af konstruktoeren, indikerer, at saadanne ekstratanke ikke er blevet indbygget i alle containere af samme type, hvilket Schoonbroodt selv har udtalt ved at anfoere, at ekstratankene udgjorde en valgmulighed, og tankene blev ikke blot anvendt som drivmiddel for koeleanlaeg, men ligeledes for koeretoejerne.
36 De foerste to betingelser finder anvendelse paa tanke, som enten er indbygget i koeretoejer eller i containere. Men som Kommissionen erkendte under retsmoedet, er argumentet vedroerende braendstofforsyningen som drivmiddel til koeretoejet baseret paa den formodning, at tankene var indbygget i containere og ikke i koeretoejet, hvilket den belgiske regering ikke mener var tilfaeldet. Kommissionen goer ikke desto mindre gaeldende, at det tredje element i definitionen af normale tanke ikke ville vaere opfyldt, saafremt, hvilket maaske var tilfaeldet, braendstoffet i ekstratankene ikke kunne bruges direkte.
Vurdering
37 Henset til direktivets eventuelle relevans for de faktiske omstaendigheder i den foreliggende sag, skal jeg kort henvise hertil. Men eftersom Cour de cassation har stillet sit fortolkningsspoergsmaal med hensyn til forordningen, og da alle indlaeg er foretaget paa grundlag heraf, skal jeg foerst gennemgaa forordningen.
38 Efter min opfattelse er udgangspunktet for fortolkningen af forordningen det princip, hvortil Kommissionen og den belgiske regering har henvist, nemlig at »beskrivelse af varer, for hvilke der er indroemmet toldsuspension, maa derfor fortolkes paa grundlag af objektive kriterier, som fremgaar af deres ordlyd« (22). Dette princip skyldes retssikkerhedshensyn og de vanskeligheder, de nationale toldvaesener staar overfor (23). Schoonbroodt's begrundelse for at anvende de ekstratanke, som naevnes i det forelagte spoergsmaal, er saaledes irrelevant for spoergsmaalet om, hvorvidt disse tanke er omfattet af definitionen af normale tanke i forordningens forstand.
39 Som Kommissionen har bemaerket, er definitionens ordlyd ganske klar: Den kraever bl.a., at braendstoftankene for at henhoere under begrebet »normale tanke« i forordningens forstand skal vaere indbygget af konstruktoeren og skal vaere indbygget i alle koeretoejer af samme type. I modsaetning til disse krav var i det mindste nogle af de paagaeldende tanke i denne sag indbygget af forhandlere eller karosserifirmaer, og ikke af konstruktoeren, og Schoonbroodt naevner selv, at ekstratankene udgoer en valgmulighed.
40 Det er korrekt, at det er vigtigt at tage hensyn til kravet om retssikkerhed fra skatteydernes synspunkt. Domstolen har adskillige gange fastslaaet, at retssikkerhedsprincippet er et grundlaeggende princip i faellesskabsretten, som kraever, at en ordning, der paalaegger skatteborgeren byrder, er klar og utvetydig, for at han ikke skal vaere i tvivl om sine rettigheder og pligter, saaledes at han kan handle derefter. Saaledes skal tvetydige foranstaltninger, som paalaegger borgeren byrder, fortolkes til dennes fordel: jf. f.eks. Gondrand Frères og Garancini-dommen (24). Jeg mener imidlertid ikke, at den foreliggende sag indeholder en saadan tvetydighed.
41 Det kan goeres gaeldende, at udtrykket »konstruktoer« skal fortolkes vidt, for saaledes at tage hensyn til den ifoelge Schoonbroodt meget udbredte praksis, hvorefter forhandlere og karosserifirmaer udfoerer en del af produktionen. Domstolen tager lejlighedsvis hensyn til den tekniske udvikling ved fortolkningen af den faelles toldtarif: i Chem-Tec-dommen (25) udtalte Domstolen f.eks., at udtrykket »pakning« i en af de forklarende bemaerkninger skulle fortolkes i lyset af den tekniske udvikling, som specielt inden for emballageindustrien gaar hurtigt. Men i Analog Devices-dommen (26) fastslog Domstolen, at selv om den tekniske udvikling, som sigter mod en bredere anvendelse af integrerede kredsloeb, kan begrunde udarbejdelsen af en ny toldmaessig klassifikation, paahviler det faellesskabsinstitutionerne at udfoere denne aendring. I mangel af en saadan aendring kan fortolkningen ikke aendres som foelge af den tekniske udvikling.
42 Jeg er imidlertid af den opfattelse, at udtrykket »konstruktoer« i sig selv er entydigt. Endvidere indroemmer forordningen kun fritagelser under »visse klart afgraensede forhold«, og Domstolen fastslog i Ethicon-dommen, at beskrivelser af varer, for hvilke der er indroemmet toldsuspension, ikke maa anvendes imod deres ordlyd, »selv om saadanne produkter ikke i kraft af deres egenskaber eller anvendelse adskiller sig fra de produkter, der omfattes af suspensionen«. Efter min mening foelger det heraf, at den omstaendighed, at det i praksis nu er forhandlere eller karosserifirmaer, som udfoerer en del af konstruktoerens arbejde, og med samme kompetence og resultat, ikke kan tages i betragtning, medmindre - maaske - de handler som konstruktoerens repraesentant i fremstillingsprocessen.
43 Under alle omstaendigheder, selv om man maatte indroemme en vis skoensmargen ved fortolkningen af udtrykket »konstruktoer«, synes det klart, at naar en ekstratank fremgaar som en valgmulighed, hvilket Schoonbroodt erkender er tilfaeldet, er den ikke noedvendigvis indbygget i alle koeretoejer af samme type. Efter min opfattelse er definitionen af »normale tanke« i forordningens artikel 112 saaledes tilstraekkelig tydelig, og der foreligger intet brud paa retssikkerhedsprincippet.
44 Jeg konkluderer derfor, at udtrykket »normale tanke« i toldforordningens artikel 112 skal fortolkes saaledes, at det ikke omfatter ekstratanke, der som valgmulighed er indbygget i koeretoejer eller containere.
45 Jeg skal nu gennemgaa direktivets definition af »normale tanke«. Som allerede naevnt synes denne definition at vaere identisk med definitionen i forordningen, for saa vidt angaar de spoergsmaal, som kan have relevans i denne sag. Det kan goeres gaeldende, at der er forskellige hensyn at tage ved fortolkningen af et direktiv vedroerende fritagelse for told i forbindelse med det indre marked og en forordning om fritagelse for told i forbindelse med indfoersel i Faellesskabet fra tredjelande. Henset til direktivets tydelige formulering ser jeg imidlertid ingen anledning til i den foreliggende sag at fortolke fritagelsen i henhold til direktivet videre end fritagelsen i henhold til forordningen.
Sanktionens forholdsmaessighed
46 Jeg skal endelig gennemgaa Schoonbroodt's anmodning om, at Domstolen tager stilling til problemet om, hvorvidt de paalagte sanktioner er i strid med proportionalitetsprincippet. Schoonbroodt goer gaeldende, at sanktionerne er uforholdsmaessige, eftersom den paalagte boede og frihedsstraf er ti gange afgiftskravet, og vaerdien af den af myndighederne konfiskerede ejendom er tohundrede gange vaerdien af afgiften.
47 Spoergsmaalet om de paalagte sanktioners forholdsmaessighed er ikke blevet rejst af Cour de cassation, og Schoonbroodt erkender ligeledes, at virksomheden ikke har rejst dette spoergsmaal i det for denne ret fremlagte svarskrift, men blot i en note til proceduren. Schoonbroodt goer ikke desto mindre gaeldende, at Cour de cassation ifoelge belgisk ret har kompetence til paa eget initiativ at stille et spoergsmaal om lovligheden af en af myndighederne udoevet handling, og at den burde have gjort dette.
48 Det haender, at Domstolen undersoeger et faellesskabsretligt spoergsmaal, som ikke er blevet stillet af den nationale ret, saafremt besvarelsen heraf goer det muligt at loese det af den nationale ret stillede spoergsmaal. I den foreliggende sag er spoergsmaalet om forholdsmaessigheden af den af den belgiske stat paalagte boede imidlertid et accessorisk spoergsmaal, og Domstolens synspunkt om, hvorvidt boederne er i overensstemmelse med faellesskabsretten, bidrager ikke til at loese det af den nationale ret stillede spoergsmaal, nemlig om de paagaeldende tanke er omfattet af den fritagelse for afgift, der er foreskrevet i forordningen.
49 Selv om en afgoerelse af dette punkt ville falde uden for rammerne af denne sag, skal det alligevel bemaerkes, at boederne kan vaere i strid med faellesskabsretten, saafremt de maatte vaere stoerre end de boeder, der paalaegges for manglende betaling af afgift af braendstof i en ren national situation. Selv om visse forskelle i behandlingen af overtraedelser i forbindelse med import kunne begrundes ved de forskellige omstaendigheder ved import (f.eks. en forskellig afgiftssats eller en forskellig grad af vanskelighed med hensyn til anvendelsen) maa denne forskel ikke vaere uforholdsmaessig under hensyn til graden af ulighed mellem graenseoverskridende og rent interne situationer (27). Og selv i mangel af enhver form for forskelsbehandling, saafremt de paalagte boeder for afgiftsunddragelse var saa hoeje, at de i urimelig grad hindrede den frie bevaegelighed for varer eller tjenesteydelser (som f.eks. som her ved at konfiskere koeretoejer), kan saadanne boeder efter min mening udgoere en tilsidesaettelse af traktatens artikel 30 eller 59 (28). Saafremt sagen direkte henhoerte under faellesskabsrettens anvendelsesomraade, ville en sanktion, som indbefattede konfiskation af koeretoejer, blive genstand for en undersoegelse af, hvorvidt der forelaa en overtraedelse af faellesskabsrettens grundlaeggende rettigheder, herunder retten til ejendom og retten til at udoeve et erhverv eller en profession. En begraensning af de grundlaeggende rettigheder kan under visse omstaendigheder begrundes, men ved anvendelsen af proportionalitetsprincippet maatte den nationale ret kraeve en staerkere begrundelse, hvor der forelaa et indgreb i saadanne rettigheder.
Forslag til afgoerelse
50 Paa baggrund af ovenstaaende mener jeg, at de af Cour de cassation stillede spoergsmaal skal besvares saaledes:
»1) Udtrykket 'normale tanke' i artikel 112 i Raadets forordning (EOEF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en faellesskabsordning vedroerende fritagelse for import- og eksportafgifter, som aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1315/88 af 3. maj 1988, skal fortolkes saaledes, at det ikke omfatter ekstratanke, der som en valgmulighed er indbygget i motorkoeretoejer eller containere.
2) Formaalet med at indbygge ekstra braendstoftanke har ingen relevans for spoergsmaalet om, hvorvidt de udgoer 'normale tanke' i forordningens forstand.«
(1) - EFT L 105, s. 1.
(2) - Forordning om aendring af forordning (EOEF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif og forordning nr. 918/83, EFT L 123, s. 2. Toldforordningen er ligeledes ved andre lejligheder blevet aendret, men disse aendringer har ingen relevans for den foreliggende sag.
(3) - Artikel 1, stk. 4, og artikel 2 i den belgiske ministerielle bekendtgoerelse af 17.2.1960 om fritagelse for afgift ved indfoersel, Moniteur belge af 18.2.1960, s. 1041.
(4) - Jf. punkt 14 nedenfor.
(5) - Raadets direktiv af 19.7.1968 om gennemfoerelse af ensartede bestemmelser for afgiftsfri indfoersel af braendstof, som indeholdes i erhvervsmotorkoeretoejers braendstofbeholdere, EFT 1968 II, s. 307.
(6) - Raadets direktiv af 8.7.1985, EFT L 183, s. 22.
(7) - Foerste betragtning til direktivet.
(8) - Tredje betragtning.
(9) - Direktivets artikel 1.
(10) - Direktivets artikel 2.
(11) - EFT L 76, s. 1, som aendret ved Raadets direktiv 92/108/EOEF af 14.12.1992, EFT L 390, s. 124, og Raadets direktiv 94/74/EF af 22.12.1994, EFT L 365, s. 46, og ved Raadets direktiv 96/99/EF af 30.12.1996, EFT 1997 L 8, s. 12.
(12) - EFT L 316, s. 12, som aendret ved direktiv 92/108 og direktiv 94/74, anfoert i fodnote 11. Jf. ligeledes Raadets beslutning i henhold til direktiv 92/81, som goer det muligt at nedsaette punktafgiften for visse mineralolier, eller at fritage dem herfra: Raadets beslutning 97/425/EF af 30.6.1997, EFT L 182, s. 22, og Raadets beslutning 98/275/EF af 21.4.1998, EFT L 126, s. 31.
(13) - EFT L 316, s. 19, som aendret ved direktiv 94/74, anfoert i fodnote 11.
(14) - Jf. domme af 17.7.1997, hhv. sag C-28/95, Leur-Bloem, Sml. I, s. 4161, praemis 27-34, og sag C-130/95, Giloy, Sml. I, s. 4291, praemis 23-28, samt dom af 8.11.1990, sag C-231/89, Gmurzynska-Bscher, Sml. I, s. 4003.
(15) - I punkt 5.
(16) - Dom af 18.3.1986, sag 58/85, Sml. s. 1131.
(17) - Jf. ovenfor, punkt 13.
(18) - Forklaret ovenfor i punkt 5.
(19) - Dom af 12.12.1996, forenede sager C-47/95 til C-50/95, C-60/95, C-81/95, C-92/95 og C-148/95, Sml. I, s. 6579.
(20) - Anfoert i fodnote 16.
(21) - Dom af 10.11.1983, sag 300/82, Gesamthochschule Essen, Sml. s. 3643, af 26.1.1984, sag 45/83, Ludwig-Maximilians-Universitaet Muenchen, Sml. s. 267, af 29.1.1985, sag 234/83, Gesamthochschule Duisburg, Sml. s. 327, og af 21.1.1987, sag 13/84, Control Data mod Kommissionen, Sml. s. 275.
(22) - Ethicon-dommen, anfoert i fodnote 16.
(23) - Dommens praemis 12.
(24) - Dom af 9.7.1981, sag 169/80, Sml. s. 1931, praemis 17 og 18. Jf. ligeledes dom af 22.2.1989, forenede sager 92/87 og 93/87, Kommissionen mod Frankrig, Sml. s. 405, praemis 22, og af 20.11.1997, sag C-338/95, Wiener SI, Sml. I, s. 6495, praemis 19.
(25) - Dom af 15.2.1982, sag 278/80, Sml. s. 439, praemis 14.
(26) - Dom af 19.11.1981, sag 122/80, Sml. s. 2781, praemis 12. Jf. ligeledes dom af 20.1.1989, sag 234/87, Casio Computer, Sml. s. 63, praemis 12.
(27) - Jf. i forbindelse med momsordningen dom af 25.2.1988, sag 299/86, Drexl, Sml. s. 1213, af 1.7.1993, sag C-312/91, Metalsa, Sml. I, s. 3751, og af 2.8.1993, sag C-276/91, Kommissionen mod Frankrig, Sml. I, s. 4413.
(28) - Vedroerende forholdsmaessigheden af boeder i medlemsstaterne i forbindelse med toldovertraedelser og deres befoejelser i forbindelse med moms, jf. hhv. dom af 16.12.1992, sag C-210/91, Kommissionen mod Graekenland, Sml. I, s. 6735, og af 18.12.1997, forenede sager C-286/94, C-340/95, C-401/95 og C-47/96, Molenheide m.fl., Sml. I, s. 7281. Om boedestoerrelsen i forbindelse med falske angivelser med hensyn til varernes oprindelse, jf. domme af 15.12.1976, sag 41/76, Donckerwolcke og Schon, Sml. s. 1921, af 30.11.1977, sag 52/77, Cayrol, Sml. s. 2261, og af 28.3.1979, sag 179/78, Rivoira, Sml. s. 1147. Jf. ligeledes dom af 4.10.1991, sag C-367/89, Richardt og »Les Accessoires scientifiques«, Sml. I, s. 4621, i forbindelse med boeder for overtraedelse af en foranstaltning, som udgoer en hindring for transit af varer, der er truffet i overensstemmelse med traktatens artikel 36.