Неокончателна редакция
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (първи състав)
21 май 2026 година (*)
„ Преюдициално запитване — Социална сигурност — Регламент (ЕО) № 883/2004 — Координация на системите за социална сигурност — Пенсии за осигурителен стаж и възраст — Член 51, параграф 1 — Осигурителни периоди, придобити от специфична дейност като заето или като самостоятелно заето лице или от дейност, обхваната от специална схема — Понятие за специална схема — Правила за сумиране на осигурителните периоди — Национална правна уредба, която предоставя по-благоприятно третиране на работниците от определени категории
професии — Членове 45 и 48 ДФЕС — Свободно движение на работници “
По дело C-717/24
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Najvyšší správny súd Slovenskej republiky (Върховен административен съд на Словашката република) с акт от 15 август 2024 г., постъпил в Съда на 21 октомври 2024 г., в рамките на производството по дело
BD
срещу
Sociálna poisťovňa, ústredie,
СЪДЪТ (първи състав),
състоящ се от: F. Biltgen, председател на състава, I. Ziemele, A. Kumin, S. Gervasoni (докладчик) и M. Bošnjak, съдии,
генерален адвокат: D. Spielmann,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
като има предвид становищата, представени:
–        за италианското правителство, от S. Fiorentino, в качеството на представител, подпомаган от P. Garofoli, avvocato dello Stato,
–        за полското правителство, от B. Majczyna и D. Lutostańska, в качеството на представители,
–        за Европейската комисия, от B.-R. Killmann и A. Tokár, в качеството на представители,
след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 18 декември 2025 г.,
постанови настоящото
Решение
1        Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (ОВ L 166, 2004 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 200, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в ОВ L 33, 2008 г., стр. 12) (наричан по-нататък „Регламент № 883/2004“).
2        Запитването е отправено в рамките на спор между BD и Sociálna poisťovňa, ústredie (Социалноосигурителен институт, централно управление, Словакия) по повод на отказа на последния да уважи молбата на BD да му бъде отпусната пенсия за осигурителен стаж и възраст при навършване на 55-годишна възраст поради дейността, която е упражнявал в качеството си на миньор в подземна мина.
Правна уредба
Правото на Съюза
Регламент № 1408/71
3        Член 45, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г. (ОВ L 28, 1997 г., стр. 1; Специално издание на
български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26 и поправка в ОВ L 32, 2008 г., стр. 31) (наричан по-нататък „Регламент № 1408/71“), е гласял:
„Когато съгласно законодателството на държава членка отпускането на определени обезщетения зависи от осигурителните периоди, които са завършени само при упражняването на професия, която подлежи на специална схема за заети лица или, [според случая], при реализиране на специфична трудова заетост, завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на други държави членки се вземат предвид за отпускането на тези обезщетения само, ако са завършени съгласно съответстваща схема или, ако не е изпълнено това условие, при упражняване на същата професия или, [според случая], при упражняване на същата трудова заетост. Ако, след като са взети предвид така завършените периоди, съответното лице не отговаря на условията за получаване на тези обезщетения, тези периоди се вземат предвид за отпускане на обезщетенията по общата схема или, ако не е изпълнено това условие, по приложимата схема за работници или служители, в зависимост от случая, при условие че съответното лице се е числяло към една или друга такава схема“.
Регламент № 883/2004
4        Съображения 1, 4 и 13 от Регламент № 883/2004 гласят:
„(1)      Правилата за координация на националните системи за социална сигурност се вписват в рамките на свободното движение на лица и следва да допринасят за подобряване на жизнения им стандарт и условията за заетост.
[...]
(4)      Необходимо е да се вземат предвид особеностите на националните законодателства в областта на социалната сигурност и да се изработи само система за координация.
[...]
(13)      Правилата за координация трябва да гарантират на лицата, които се движат в Общността, на лицата на тяхна издръжка и на преживелите ги лица, запазване
на придобитите или придобивани права и предимства“.
5        Съгласно член 5 от посочения регламент, който е озаглавен „Равно третиране на обезщетения, доходи, факти и събития“:
„Освен ако друго не е предвидено в настоящия регламент и в светлината на установените специални разпоредби по прилагането, се прилага следното:
a)      когато, съгласно законодателството на компетентната държава членка, получаването на обезщетения от социалното осигуряване [или] на други доходи има определени правни последици, съответните разпоредби от това законодателство се прилагат също така и към получаването на равностойни обезщетения, придобити съгласно законодателството на друга държава членка или към доход, придобит в друга държава членка;
б)      когато, съгласно законодателството на компетентната държава членка, правните последици са резултат от настъпването на някои факти или събития, тази държава членка взема предвид подобни факти или събития, настъпили във всяка друга държава членка, като настъпили на нейната територия“.
6        Член 6 от същия регламент е озаглавен „Сумиране на периоди“ и има следното съдържание:
„Освен ако друго не е предвидено в настоящия регламент, компетентната институция на държава членка съгласно чието законодателство:
– придобиването, запазването, времетраенето или възстановяването на правото на обезщетения,
[…]
зависи от завършването на периоди на осигуряване, заетост или самостоятелна заетост или пребиваване, зачита до необходимия размер периодите на осигуряване, заетост или самостоятелна заетост или пребиваване, завършени съгласно законодателството на всяка друга държава членка, все едно че периодите са завършени съгласно прилаганото от нея законодателство “.
7        Член 51 от същия регламент е озаглавен „Специални разпоредби за зачитане на осигурителен период“ и предвижда в параграфи 1 и 2:
„Когато законодателството на държава
членка поставя отпускането на определени обезщетения в зависимост от осигурителен период, придобит само от специфична дейност като заето или като самостоятелно заето лице или от дейност, обхваната от специална схема за наети лица или самостоятелно заети лица, компетентната институция на тази държава членка зачита периодите, завършени съгласно законодателството на други държави членки, само ако е по съответстваща схема или, ако това не е налице — по същата професия или, ако е необходимо — по същата дейност като заето или като самостоятелно заето лице.
Ако, след като се зачетат така завършените периоди, заинтересованото лице не отговаря на условията за получаване на обезщетенията по специална схема, тези периоди се зачитат за целите на отпускане на обезщетенията по общата схема или ако това не е налице, по схемата, приложима за работници или служители, съгласно случая, при условие, че заинтересованото лице е било включено в някоя от тези схеми“.
8        Член 87 от Регламент № 883/2004 е озаглавен „Преходни разпоредби“ и предвижда в параграф 2:
„Всеки осигурителен период и, когато е необходимо, всеки период на заетост, самостоятелна заетост или пребиваване, завършен съгласно законодателството на държава членка преди датата на прилагане на настоящия регламент в съответната държава членка, се зачита за определянето на правата, придобити съгласно настоящия регламент“.
Чехословашкото право
9        Член 1 („Основни принципи“) от Zákon č. 100/1988 Zb. o sociálnom zabezpečení (Закон № 100/1988 за социалното осигуряване) от 16 юни 1988 г. (наричан по-нататък „Закон № 100/1988“), в редакцията, приложима от 1 октомври 1988 г. до 31 май 1992 г., е гласял:
„[…]
2)      Всеки гражданин има право на социално осигуряване по този закон. Държавата гарантира социалноосигурителните обезщетения и услуги.
[...]
4)      Размерът на пенсионните обезщетения зависи преди всичко [...] от продължителността на трудовия стаж и от категорията труд“ “.
10      Член 14 от Закон № 100/1988, в редакцията, приложима от 1 октомври 1988 г. до 31 май 1992 г.,
е гласял:
„1)      За целите на пенсионното осигуряване трудът се категоризира според вида на извършваната работа в три категории труд.
2)      От I категория е трудът на работниците, които непрекъснато и в рамките на един календарен месец работят предимно при рискови условия, което води до често и трайно увреждане на здравето на работниците поради излагане на вредни физични и химични въздействия, както следва:
a)      труд в минната промишленост с постоянно място на работа под земята в подземни мини;
b)      други видове труд в минната промишленост, при които работата се извършва под земята в подземни мини, [...]
[...]
4)      От III категория е трудът, който не се категоризира в първа или втора категория “.
11      Член 21 („Условия за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст“) от Закон № 100/1988, в редакцията, приложима от 1 октомври 1988 г. до 31 май 1992 г., е гласял в параграф 1:
„Всеки гражданин има право на пенсия за осигурителен стаж и възраст, ако е работил най-малко 25 години и е навършил възраст най-малко:
a)      55 години, ако е полагал поне 15 години труд, посочен в член 14, параграф 2, буква а) [...],
c)      55 години, ако е полагал поне 20 години труд, посочен в член 14, параграф 2, букви b)—h),
d)      58 години, ако е полагал поне 20 години труд, посочен в член 14, параграф 2, букви i)—l), или
e)      60 години“.
12      Закон № 100/1988 е изменен със Zákon č. 235/1992 Zb. o zrušení pracovných kategórií (Закон № 235/1992 относно премахването на категориите труд), от 28 април 1992 г., който влиза в сила на 1 юни 1992 г.
13      Член 14, параграф 1 от Закон № 100/1988, в реакцията съгласно Закон № 235/1992, е гласял:
„За целите на пенсионното осигуряване трудът, положен до 31 декември 1992 г., се категоризира в три категории в зависимост от вида на полагания труд. Професиите от I и II категория труд се посочват в списъците на професиите по сектори от I и II категория труд, публикувани до 1 юни 1992 г.; професиите, които не са категоризирани в I или II категория труд, се включват в III категория“.
14      Член 15 от Закон № 100/1998, в редакцията съгласно Закон № 235/1992, е предвиждал:
„За целите на пенсионното осигуряване трудът, положен след 31 декември 1992 г., се счита за III категория труд “.
15      Съгласно член 175 от Закон № 100/1998, в редакцията съгласно Закон № 235/1992:
„Правата, произтичащи от категоризирането на труда в I и II категория или на услугите в I и II категория, се предоставят до 31 декември 2016 г.“.
Словашкото право
16      Закон № 100/1988 е отменен със Zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení (Закон № 461/2003 за социалното осигуряване) от 30 октомври 2003 г. (наричан по-нататък „Закон № 461/2003“), който в редакцията, приложима към спора в главното производство, предвижда в член 1 („Предмет и обхват на закона“):
„1)       Настоящият закон урежда социалното осигуряване [и] определя неговия обхват [...].
[...]
3)      Настоящият закон не се прилага за служители на полицията, словашките разузнавателни служби, Службата за национална сигурност, служителите в затворите и съдебната полиция, в пожарната и спасителната служба, планинските спасителни служби, въоръжените служители на финансовата администрация [...], професионалните военнослужещи на въоръжените сили, специалните сили [...], социалното осигуряване на които се урежда със специални нормативни актове [...]“.
17      Член 65 („Условия за придобиване на правото на пенсия за осигурителен стаж и възраст“) от Закон № 461/2003 има следното съдържание:
„1)      Осигуреното лице може да иска да му бъде отпусната пенсия за осигурителен стаж и възраст, ако е правило вноски за пенсия в период от не по-малко от 15 години и е достигнало пенсионна възраст.
2)      Пенсионната възраст на осигуреното лице се определя съгласно приложение 3a, при спазване на член 274 от настоящия закон [...] “.
18      Съгласно член 112 („Промени в правото на обезщетения, в правото на изплащане на обезщетения и в размера на обезщетенията“) от Закон № 461/2003:
„1)       Обезщетението се отпуска [...] от датата, на която е дължимо, [...] не повече от три години преди датата, на която е било поискано [...], когато впоследствие се окаже, че това обезщетение [...]
d)      е отпуснато след датата, на която е дължимо “.
19      Член 274 от посочения закон гласи:
„1)       Правата, произтичащи от категоризирането на труда в I и II категория, са придобити.
[…]“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
20      Жалбоподателят в главното производство работи от 1 юли 1976 г. до 31 август 1995 г. като миньор в подземна мина, намираща се в Карвина, понастоящем на територията на Чешката република. Впоследствие той заема различни други длъжности в Чешката република, а след това в Словакия.
21      Съгласно законодателството на Чехословашката федеративна република професиите са класирани в три категории в зависимост от равнището на риска и тежестта на труда. В тази система професията миньор попада в категория I, която поражда право на пенсия за осигурителен стаж и възраст с навършване на 55-годишна възраст, при условие че заинтересованото лице е работило в продължение на 25 години, от които 15
в подземна мина.
22      През 1992 г. Чехословашката федеративна република приема ново законодателство, което предвижда премахването на различните категории труд, считано от 31 декември 1992 г., като от тази дата, за всички професии се прилагат правилата, приложими за категория III. От своя страна правата, придобити от полагането до 31 декември 1992 г. на I или II категория труд, се запазват до 31 декември 2016 г.
23      На 31 декември 1992 г. Чехословашката федеративна република престава да съществува и вследствие на това се създават две суверенни държави. В Чешката република различните категории труд са премахнати на тази дата. В Словакия обаче това премахване е отложено за 31 декември 1999 г.
24      През 2013 г., след като получава от социалноосигурителните органи в Чешката република пенсия за осигурителен стаж и възраст съгласно законодателството на тази държава членка, жалбоподателят в главното производство, който към посочения момент е на 55 години, подава в Словакия молба за определяне на неговата пенсия за осигурителен стаж и възраст. Тази молба обаче е отхвърлена от ответника в главното производство с мотива, че той не е навършил изискуемата възраст за получаване на такава пенсия.
25      В крайна сметка на жалбоподателя в главното производство е признато право на пенсия за осигурителен стаж и възраст, считано от 2 октомври 2020 г., когато е навършил 62 години и 8 месеца. Ответникът в главното производство обаче продължава да поддържа становището си, че той не може да претендира пенсия за осигурителен стаж и възраст, отпусната при по-благоприятни условия на лицата, работили като миньори в подземна мина в продължение на 15 години. В това отношение ответникът приема, че тъй като жалбоподателят в главното производство е упражнявал такава дейност на територията на настоящата Чешка република, той може да претендира пенсия за осигурителен стаж и възраст, считано от навършването на 55-годишна възраст, само при условие че удостовери, че в продължение на 15 години е полагал труд от категория I съгласно законодателството на тази държава членка. Според ответника в главното производство обаче към 31 декември 1992 г. — датата, на която е премахнато категоризирането на труда в Чешката република, жалбоподателят в главното производство е упражнявал дейност като миньор в подземна мина само в продължение на малко повече от 14 години.
26      Вследствие на това започва съдебен спор, в рамките на който жалбоподателят в главното производство изтъква, че за да установи дали е изпълнено условието за упражняване на дейност в продължение на 15 години, ответникът в главното производство е трябвало да зачете като период на заетост, през който е полаган труд от категория I, периода от 1 януари 1993 г. до 31 август 1995 г., по време на който той е продължил да упражнява дейност като миньор в подземна мина в Чешката република, при това въпреки премахването на категоризирането на труда в тази държава членка, считано от 31 декември 1992 г.
27      Сезирана с касационна жалба от жалбоподателя в главното производство, запитващата юрисдикция Najvyšší správny súd Slovenskej republiky (Върховен административен съд на Словашката република) иска да се установи как следва да се тълкува член 51, параграф 1 от Регламент № 883/2004 относно сумирането на периодите за целите на изчисляването на пенсията за осигурителен стаж и възраст, когато държавата членка, компетентна за отпускането на пенсионното обезщетение, е въвела специална схема за социална сигурност или когато тази държава членка, без да е установила такава специална схема, прилага специални правила за някои дейности.
28      Посочената юрисдикция изпитва съмнения по-специално поради несъответствията във формулировката на тази разпоредба на различните езици. Посочената разпоредба можела да се тълкува граматически по два начина. Съгласно първото тълкуване, което следвало по-специално от текста на посочената разпоредба на словашки, английски, френски и полски език, тя се прилагала не само в хипотезата, в която законодателството на държавата членка, компетентна за отпускането на пенсионното обезщетение, установявало специална схема за социална сигурност, но и по-общо, в случая, в който това законодателство предоставя някои особени предимства при упражняването на определена дейност, както е в правото в Словакия. Съгласно второто тълкуване в съответствие с текста на тази разпоредба на чешки и немски език, следвало да се приеме, че, напротив, тя се прилага само когато в държавата членка, компетентна за отпускането на пенсионното обезщетение, съществува специална схема, различна от общата.
29      Като се позовава на съображения 1 и 13 от Регламент № 883/2004, запитващата юрисдикция подчертава, че ако се възприеме второто тълкуване, това би могло да доведе до възпрепятстване на свободното движение на работници, доколкото не били гарантирани придобитите или придобиваните от последните права и предимства. Всъщност работник, който упражнява специфична дейност в една държава членка и се ползва по силата на законодателството на тази държава с особени предимства, свързани с тази дейност в рамките на общата схема, без обаче спрямо него да се прилага отделна схема, можел да бъде разубеден да упражнява същата дейност в друга държава членка, при положение че осигурителните периоди, завършени при упражняването на посочената дейност, не се зачитали по също толкова благоприятен начин в другата държава членка.
30      Дори да се предположи, че член 51, параграф 1 от Регламент № 883/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага само при наличието на специална схема за социална сигурност, която е отделна от общата схема, този регламент не позволявал да се определят ясно характеристиките, по които може да се
установи такава схема. От това произтичала несигурност дали правилата, приложими в областта на пенсиите за осигурителен стаж и възраст за някои специфични дейности като предвидените в словашкото законодателство, могат да се квалифицират като „специална схема“ по смисъла на тази разпоредба.
31      В това отношение запитващата юрисдикция отбелязва, че в случая разглежданото национално законодателство не въвежда отделна схема, приложима само за миньорите в подземни мини, а напротив, въвежда схема за социална сигурност, приложима за всички работници. Тази юрисдикция обаче уточнява, че независимо от тази единна схема, за професията на миньорите в подземни мини, както и за другите професии от категория I, е предвидена
по-ниска пенсионна възраст.
32      При тези обстоятелства Najvyšší správny súd Slovenskej republiky (Върховен административен съд на Словашката република) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)      Трябва ли член 51, параграф 1 от Регламент
[…] № 883/2004 […] да се тълкува в смисъл, че се прилага за пенсия за осигурителен стаж и възраст, по отношение на която се взима решение от компетентната институция на държава членка, […] само при условие че съгласно законодателството на тази държава членка е създадена „специална схема за наети лица или самостоятелно заети лица“?
[А]ко е така, какво характеризира тази „специална схема“ (например че се управлява от отделна институция, че се самофинансира, или че е предназначена само за определена група работници или самостоятелно заети лица)?
2)      [Или член 51, параграф 1 от посочения регламент трябва да се тълкува в смисъл, че той се прилага към такава пенсия] дори ако законодателството на тази държава членка не предвижда такава „специална схема“, а единствено предвижда, че определена група лица, които са придобили осигурителни периоди единствено във връзка с определена дейност (например миньори, работещи в подземни мини), могат въз основа на тези периоди да получат пенсия за осигурителен стаж и възраст при по-благоприятни условия от други лица, упражняващи друга дейност като наети или самостоятелно заети лица?“.
По преюдициалните въпроси
33      С въпросите си, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 51, параграф 1 от Регламент № 883/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в него специфичен механизъм за сумиране на периодите се прилага както когато компетентната за отпускането на пенсионното обезщетение държава членка е въвела специална схема за социална сигурност, която формално се различава от общата схема и е специфична за определени професии или дейности, така и когато тази държава членка, без да е установила такава специална схема, запазва някои предимства при отпускането на такова обезщетение за определена категория лица, които са придобили осигурителни периоди при упражняване на определена професия или дейност. Ако отговорът е утвърдителен, запитващата юрисдикция иска да се установи кои са обстоятелствата, които дават възможност да се установи наличието на такава специална схема по смисъла на тази разпоредба.
34      В самото начало, що се отнася до приложимостта към спора по главното производство на Регламент № 883/2004, следва да се припомни, че съгласно член 87, параграф 2 от този регламент за целите на определянето на правото на обезщетение трябва да се зачете всеки осигурителен период и всеки период на заетост, самостоятелна заетост или пребиваване, завършен преди датата на прилагане на Регламента в съответната държава членка. Следователно обстоятелството, че разглежданите в главното производство периоди, през които са внасяни осигурителни вноски, предхождат влизането в сила на Регламент № 883/2004, както и присъединяването към Европейския съюз на съответните държави членки, в случая Словашката република и Чешката република, не е пречка за прилагането на този регламент към положение като разглежданото в главното производство (вж. в този смисъл и по аналогия решения от 18 април 2002 г., Duchon, C‑290/00, EU:C:2002:234, т. 32—34, и от 22 януари 2015 г., Balazs, C-401/13, EU:C:2015:26, т. 31 и 32).
35      Що се отнася до отговора, който следва да се предостави на поставените въпроси, следва да се отбележи, че от текста на френски език на член 51, параграф 1, първа алинея от Регламент № 883/2004, в който се посочва „в зависимост от осигурителен период, придобит само от специфична дейност като заето или като самостоятелно заето лице или от дейност, обхваната от специална схема“ може да се заключи, че поради използването на единствено число в израза „обхваната от специална схема“, съдържащото се в него правило за сумиране се прилага или когато става въпрос за професия, за която в компетентната държава членка се прилага специална
схема за социална сигурност, или когато законодателството на тази държава членка поставя получаването на определени обезщетения в зависимост от придобиването на периоди на осигуряване при определена дейност като заето или като самостоятелно заето лице, без за тази дейност непременно да се прилага специална схема. Този текст съответства по-специално на текста на тази разпоредба на словашки, английски, италиански, латвийски, полски и словенски език.
36      Текстът на посочената разпоредба на други езици обаче, по-специално на испански („sujetas a un régimen especial“), на немски („für die ein Sondersystem […] gilt“) и на гръцки език („για τα οποία ισχύει ειδικό σύστημα που εφαρμόζεται“) — поради използването на множествено число — изглежда указва, че прилагането на същата разпоредба във всички случаи предполага, че за разглежданите дейности и професии в компетентната държава членка се прилага специална схема.
37      Съгласно постоянната съдебна практика, формулировката, използвана в текста на правна разпоредба на Съюза на един от езиците, не може да служи като единствена основа за тълкуването на разпоредбата или да ѝ се отдава предимство пред текстовете на останалите езици. Подобен подход би бил несъвместим с изискването за еднакво прилагане на правото на Съюза. В случай на несъответствия между текстовете на различните езици обаче въпросната разпоредба трябва да се тълкува в зависимост от общата структура и целите на правната уредба, от която е част (вж. в този смисъл решения от 27 март 1990 г., Cricket St Thomas, C-372/88, EU:C:1990:140, т. 18 и 19, и от 20 ноември 2025 г., Lolach, C-327/24, EU:C:2025:901, т. 29).
38      Предвид несъответствията между текста на член 51, параграф 1, първа алинея от Регламент № 883/2004 на различните езици, посочени в точки 35 и 36 от настоящото решение, съобразно постоянната практика на Съда при тълкуването на тази разпоредба следва да се анализират контекстът и целите на правната уредба, от която тя е част (вж. в този смисъл решения от 17 ноември 1983 г., Merck, 292/82, EU:C:1983:335, т. 12, и от 25 февруари 2025 г., BSH Hausgeräte, C‑339/22, EU:C:2025:108, т. 27).
39      Що се отнася до общата структура на правната уредба, в която се вписва посочената разпоредба, следва да се отбележи, че член 6 от този регламент, който е част от дял I („Общи разпоредби“) от него, установява общо правило за сумиране на периоди. Съгласно това правило и освен ако не е предвидено друго в този регламент, компетентната институция на държава членка съгласно чието законодателство придобиването на право на обезщетения зависи от завършването на периоди на осигуряване, заетост или самостоятелна заетост или пребиваване, е длъжна да зачита еквивалентните периоди, завършени съгласно законодателството на друга държава членка, все едно че периодите са завършени съгласно прилаганото от нея законодателство.
40      Това общо правило за сумиране на периоди е конкретизирано и допълнено по отношение на пенсиите за осигурителен стаж и възраст в член 51 от Регламент № 883/2004, параграф 1 от който гарантира по-конкретно, че лицата, упражнявали дейност, предоставяща им право на специфични предимства в областта на пенсиите за осигурителен стаж и възраст, не губят тези предимства само поради обстоятелството, че са упражнили свободата си на движение, извършвайки тази дейност в друга държава членка.
41      Тази разпоредба съответства на член 45, параграф 2 от Регламент № 1408/71, който Регламент № 883/2004 отменя и заменя, за да го модернизира и опрости, като същевременно запазва същата цел (вж. в този смисъл решение от 21 март 2018 г., Klein Schiphorst, C-551/16, EU:C:2018:200, т. 31).
42      Член 45, параграф 2 от Регламент № 1408/71 обаче не поставя предвидения в него механизъм за сумиране на периоди в зависимост от наличието в компетентната държава членка на специална схема за социална сигурност, която формално се различава от общата. Всъщност тази разпоредба е предвиждала, че когато съгласно законодателството на тази държава членка отпускането на някои обезщетения зависи завършването на осигурителните периоди в рамките на професия, подчинена на специална схема, или, според случая, при реализиране на специфична трудова заетост, завършените осигурителни периоди съгласно законодателството на други държави членки се вземат предвид за отпускането на тези обезщетения само, ако са завършени съгласно съответстваща схема или, ако не е изпълнено това условие, при упражняване на същата професия или, според случая, при упражняване на същата трудова заетост.
43      Тъй като при приемането на член 51, параграф 1 от Регламент № 883/2004 законодателят на Съюза не е възнамерявал да възприеме по-ограничителен метод на сумиране, както отбелязва генералният адвокат в точка 54 от заключението си, следва да се приеме, че тази разпоредба е предназначена да се прилага всеки път, когато са предвидени специални правила за определянето на пенсия за осигурителен стаж и възраст за някои професии или дейности в държавата членка, компетентна за отпускането на обезщетението, включително при липсата на специална схема за социална сигурност, която формално се различава от общата.
44      Това тълкуване не може да бъде поставено под въпрос от факта, че член 51, параграф 1, втора алинея от този регламент се отнася до хипотезата, при която, след зачитането на така завършените в друга държава членка периоди, заинтересованото лице не отговаря на необходимите условия за получаване на това обезщетение „по специална схема“, тъй като тази разпоредба предвижда също, че ако това не е налице, тези периоди могат да бъдат зачетени за отпускането на обезщетения по други схеми.
45      Освен това, що се отнася до преследваната с посочения регламент цел, следва да се припомни, че както следва от съображение 4 от него, той не цели да установи обща схема за социална сигурност, а само да осигури координацията на схемите за социална сигурност на държавите членки, като същевременно им оставя компетентността да уреждат съответните си системи, при условие че упражняват тази компетентност при спазване на правото на Съюза, и по-специално на признатата на всеки гражданин на Съюза свобода да се движи и да пребивава на територията на държавите членки (вж. в този смисъл и по аналогия решения от 21 февруари 2013 г., Salgado Gonzalez, C-282/11, EU:C:2013:86, т. 35—37 и от 7 декември 2017 г., Boguslawa Zaniewicz-Dybeck/Pensionsmyndigheten, C-189/16, EU:C:2017:946, т. 38—40).
46      В това отношение от практиката на Съда следва, че макар правото на Съюза да не изисква упражняването от работник на свободата му на движение да бъде неутрално от гледна точка на социалната сигурност, спазването на членове 45 ДФЕС и 48 ДФЕС все пак предполага работниците от други държави членки да не бъдат поставени в по-неблагоприятно положение в сравнение с тези, които упражняват или са упражнявали цялата си дейност в съответната държава членка (вж. в този смисъл решение от 14 март 2019 г., Vester, C‑134/18, EU:C:2019:212, т. 32 и 33).
47      От тази гледна точка е без значение, че държавата членка, компетентна за отпускането на пенсионното обезщетение, е въвела специална схема за социална сигурност, която формално се различава от общата, или че е избрала да приеме набор от правила, които са специфични за определени дейности или професии в рамките на общата схема. Всъщност, както бе посочено в точка 45 от настоящото решение, такива разлики представляват само отражение на организационния избор и на финансирането на системите за социална сигурност, които могат да се различават значително в различните държави членки.
48      Освен това тълкуване на член 51, параграф 1, първа алинея от Регламент № 883/2004 в смисъл, че тази разпоредба се прилага само за професии и дейности, обхванати от специална схема за социална сигурност, която по необходимост се различава от общата схема в държавата членка, компетентна за отпускането на пенсионното обезщетение, би било в противоречие с целта за свободно движение на работници, тъй като би поставило работниците, упражнили свободата си на движение, извършвайки трудова дейност или дейност, която дава право на пенсия за осигурителен стаж и възраст в тази държава членка при по-благоприятни условия от приложимите за другите работници, в по-неблагоприятно положение в сравнение с тези, които са упражнявали същата дейност само в последната държава членка.
49      От това следва, че член 51, параграф 1, първа алинея от Регламент № 883/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага във всички случаи, когато законодателството на държавата членка, компетентна за отпускането на пенсионното обезщетение за осигурителен стаж и възраст, предвижда в областта на пенсиите за осигурителен стаж и възраст специални правила за определени професии или дейности, включително когато тези правила не представляват или не се вписват в специална схема за социална сигурност, която формално се различава от общата схема.
50      Следва също да се уточни, че противно на поддържаното от Европейската комисия, завършването на периоди на внасяне на осигурителни вноски в друга държава членка при упражняването на определена професия или дейност не може да се зачете на основание член 5, буква б) от този регламент, който предвижда, че когато съгласно законодателството на компетентната държава членка, правните последици са резултат от настъпването на някои факти или събития, тази държава членка взема предвид подобни факти или събития, настъпили във всяка друга държава членка, като настъпили на нейната територия. Всъщност от текста на тази разпоредба е видно, че тя се отнася до зачитането в компетентната държава членка на настъпването на отделни факти или събития, настъпили в друга държава членка, като например раждане, смърт или злополука, и не урежда сумирането на завършени в друга държава членка периоди, през които са правени вноски.
51      В случая от акта за преюдициално запитване е видно, че запитващата юрисдикция иска да се установи дали периодите, придобити от жалбоподателя в главното производство като миньор в подземна мина в Чешката република между 1 януари 1993 г. и 31 август 1995 г., трябва да бъдат зачетени в Словашката република по силата на член 51, параграф 1, първа алинея от Регламент № 883/2004, за да се прецени дали е изпълнено условието да са правени вноски в продължение на петнадесет години като миньор в подземна мина, даващо право на определени предимства в областта на пенсиите за осигурителен стаж и възраст в тази държава членка. В това отношение, като се имат предвид данните, съдържащи се в акта за преюдициално запитване, е важно да се отбележи, от една страна, че словашкото законодателство е предвиждало за съответния период правила в областта на пенсиите за осигурителен стаж и възраст, специфични за дейността на миньор в подземна мина, и от друга страна, че периодите, придобити от жалбоподателя в главното производство в Чешката република, са били придобити при упражняването на тази дейност, поради което, освен ако не се установи друго при проверките, които запитващата юрисдикция следва да извърши, изглежда, че тези периоди трябва да се зачетат.
52      С оглед на изложените съображения на поставените въпроси следва да се отговори, че член 51, параграф 1, първа алинея от Регламент № 883/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденият в него специфичен механизъм за сумиране на периодите се прилага както когато компетентната за отпускането на пенсионното обезщетение държава членка е въвела специална схема за социална сигурност, която формално се различава от общата схема и е специфична за определени професии или дейности, така и когато тази държава членка, без да е установила такава специална схема, запазва някои предимства при отпускането на такова обезщетение за определена категория лица, които са придобили осигурителни периоди при упражняване на определена професия или дейност.
По съдебните разноски
53      С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (първи състав) реши:
Член 51, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност
трябва да се тълкува в смисъл, че
предвиденият в него специфичен механизъм за сумиране на периодите се прилага както когато компетентната за отпускането на пенсионното обезщетение държава членка е въвела специална схема за социална сигурност, която формално се различава от общата схема и е специфична за определени професии или дейности, така и когато тази държава членка, без да е установила такава специална схема, запазва някои предимства при отпускането на такова обезщетение за определена категория лица, които са придобили осигурителни периоди при упражняване на определена професия или дейност.
Подписи
*      Език на производството: словашки.