62017TJ0834_RES
Asia T-834/17
United Parcel Service, Inc.
vastaan
Euroopan komissio
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (laajennettu seitsemäs jaosto) 23.2.2022
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Kilpailu – Pienpakettien kansainvälisten pikatoimituspalvelujen markkinat ETA-alueella – Yrityskeskittymä – Päätös, jolla todetaan yrityskeskittymä sisämarkkinoille soveltumattomaksi – Päätöksen kumoaminen unionin yleisen tuomioistuimen tuomilla – Puolustautumisoikeudet – Sellaisen oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen – Syy-yhteys
Tuomioistuinmenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Yhteenveto kanneperusteista – Unionin toimielimen aiheuttamien vahinkojen korvaamista koskeva kanne – Vähimmäisedellytykset – Epätäsmällisyys tiettyjen oikeudellisia seikkoja ja tosiseikkoja koskevien perustelujen esittämisessä – Tutkittavaksi ottaminen
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artikla; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artiklan d alakohta)
(ks. 26–28 kohta)
Tuomioistuinmenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Yhteenveto kanneperusteista – Oikeudelliset perusteet, joita ei ole esitetty kannekirjelmässä – Yleinen viittaus muihin kannekirjelmän liitteenä oleviin asiakirjoihin – Tutkimatta jättäminen
(Unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artikla ja 53 artiklan ensimmäinen kohta; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artiklan b alakohta)
(ks. 31–34 kohta)
Tuomioistuinmenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Yhteenveto kanneperusteista – Oikeudelliset perusteet, joita ei ole esitetty kannekirjelmässä – Yleinen viittaus muihin asiakirjoihin – Tutkimatta jättäminen – Samassa tuomioistuimessa toisessa asiassa esitettyihin asiakirjoihin tehdyn viittauksen hyväksyttävyys – Tapauskohtainen arviointi – Olennainen edellytys – Asianosaisten ja erityisesti molempien asioiden kantajien identtisyys
(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artikla; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artiklan d kohta)
(ks. 51 kohta)
Tuomioistuinmenettely – Näytön esittäminen – Määräaika – Todisteiden ja näytön esittäminen myöhässä – Edellytykset
(Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artikla, 81 artiklan 1 kohta ja 85 artiklan 1, 2 ja 4 kohta)
(ks. 64–66, 69 ja 79 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Lainvastaisuus – Euroopan unionin kilpailuoikeuden riittävän ilmeinen rikkominen – Toimielimellä toimen antamisessa oleva harkintavalta – Unionin tuomioistuimet ottavat sen huomioon arvioidessaan lainvastaisuutta
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 82–88 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Lainvastaisuus – Sellaisen oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen – Oikeussääntö, jolla annetaan yksityisille oikeuksia – Käsite – Puolustautumisoikeudet – Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntyminen
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 95 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Lainvastaisuus – Sellaisen oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeinen rikkominen – Komissio on laiminlyönyt velvollisuutensa toimittaa yrityskeskittymästä ilmoittaneelle osapuolelle kyseisen keskittymän hintavaikutusten arvioimiseksi käytetyn ekonometrisen mallin viimeisen version – Asianosaisen puolustautumisoikeuksien riittävän ilmeinen loukkaaminen
(SEUT 340 artiklan toinen kohta; neuvoston asetuksen N:o 139/2004 18 artiklan 3 kohta)
(ks. 97–111, 117, 118, 122 ja 123 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Lainvastaisuus – Unionin toimen perustelujen puutteellisuus ei kuulu edellytyksiin
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 189 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Lainvastaisuus – Euroopan unionin kilpailuoikeuden riittävän ilmeinen rikkominen – Toimielimellä toimen antamisessa oleva harkintavalta – Komission päätös käyttää suorittanut yrityskeskittymien valvontamenettelyssä ekonometristä mallia, joka poikkeaa huomattavasti toimielimen tavanomaisesta käytännöstä – Kyse ei ole riittävän ilmeisestä rikkomisesta
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 201–203, 209, 210 ja 215–228 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Syy-yhteys – Käsite – Todistustaakka
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 341 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Syy-yhteys – Vahinko, joka muodostuu kuluista, jotka ovat aiheutuneet osallistumisesta kahden kilpailevan yrityksen yrityskeskittymää koskevaan valvontamenettelyyn – Kantajan vapaasta valinnasta johtuvat kulut – Vahingon ja toimielimen menettelyn välisen välittömän syy-yhteyden puuttuminen
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 343 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Syy-yhteys – Vahinko, joka muodostuu kuluista, jotka liittyvät sopimukseen perustuvan irtisanomiskorvauksen maksamiseen sellaisen päätöksen johdosta, jolla ilmoitettu yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi – Asianosaisten tahdosta annetusta sopimusperusteisesta sitoumuksesta aiheutuneet kulut – Vahingon ja toimielimen toiminnan välillä ei ole syy-yhteyttä
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 344–350 kohta)
Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu – Edellytykset – Syy-yhteys – Tulonmenetys sellaisen päätöksen seurauksena, jolla ilmoitettu yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi – Yritys, joka on ilmoittanut luopuvansa hankkeesta kyseisen päätöksen johdosta – Puolustautumisoikeuksien loukkaaminen ilman ratkaisevaa vaikutusta suunniteltua yrityskeskittymää koskevan valvontamenettelyn lopputulokseen – Keskittymähankkeesta luopuminen – Vahingon ja toimielimen menettelyn välisen välittömän syy-yhteyden puuttuminen
(SEUT 340 artiklan toinen kohta)
(ks. 353–371 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin hylkää UPS:n ja ASL Aviation Holdingsin nostamat kaksi vahingonkorvauskannetta, joilla nämä yhtiöt vaativat korvausta taloudellisista vahingoista, jotka ne väittivät kärsineensä sellaisen komission päätöksen lainvastaisuuden vuoksi, jolla ilmoitettu yrityskeskittymä todettiin sisämarkkinoille soveltumattomaksi
Euroopan komissio totesi 30.1.2013 antamallaan päätöksellä (
1
) (jäljempänä riidanalainen päätös) United Parcel Service, Inc:n (jäljempänä UPS) ja TNT Express NV:n (jäljempänä TNT), jotka ovat pienpakettien kansainvälisten pikatoimituspalvelujen markkinoilla toimivia yrityksiä, välisen ilmoitetun yrityskeskittymän sisämarkkinoille soveltumattomaksi.
UPS ilmoitti julkisesti luopuvansa keskittymähankkeesta mutta nosti unionin yleisessä tuomioistuimessa kumoamiskanteen riidanalaisesta päätöksestä. Unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi kanteen 7.3.2017 antamallaan tuomiolla (
2
) ja unionin tuomioistuin hylkäsi komission tästä unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta tekemän valituksen 16.1.2019 antamallaan tuomiolla (
3
).
Tällä välin komissio totesi TNT:n ja FedEx Corpin (jäljempänä FedEx), joka on UPS:n kilpailija, välisen ilmoitetun yrityskeskittymän sisämarkkinoille soveltuvaksi (
4
).
UPS nosti vuoden 2017 lopulla komissiota vastaan vahingonkorvauskanteen, jolla se vaati korvausta riidanalaisen päätöksen lainvastaisuuden vuoksi väitetysti kärsimistään taloudellisista vahingoista (
5
). ASL Aviation Holdings DAC ja ASL Airlines (Ireland) Ltd (jäljempänä yhdessä ASL-yhtiöt), jotka olivat ennen riidanalaisen päätöksen antamista tehneet TNT:n kanssa liiketoimintasopimuksia, jotka oli määrä täyttää TNT:n ja UPS:n välisen yrityskeskittymän hyväksymisen jälkeen, nostivat vuonna 2018 vahingonkorvauskanteen (
6
).
Unionin yleisen tuomioistuimen laajennettu seitsemäs jaosto hylkää molemmat vahingonkorvauskanteet.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
UPS:n nostaman vahingonkorvauskanteen hylkääminen (asia T-834/17)
UPS väitti vahingonkorvauskanteessaan, että komissio oli riidanalaisen päätöksen antamalla syyllistynyt riittävän ilmeisiin unionin oikeuden rikkomisiin, jotka voivat johtaa sopimussuhteen ulkopuolisen unionin vastuun syntymiseen. UPS:n mukaan komissio ensinnäkin loukkasi sen menettelyllisiä oikeuksia hallinnollisessa menettelyssä, toiseksi laiminlöi perusteluvelvollisuuden ja kolmanneksi teki virheitä ilmoitetun keskittymän aineellisen arvioinnin osalta.
Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa aluksi, että sopimussuhteen ulkopuolisen unionin vastuun syntyminen edellyttää kolmen kumulatiivisen edellytyksen täyttymistä eli oikeussäännön, jolla annetaan yksityisille oikeuksia, riittävän ilmeistä rikkomista, vahingon tosiasiallisuutta sekä välitöntä syy-yhteyttä rikkomisen ja kärsityn vahingon välillä.
Ensinnäkin UPS moitti väitteellään menettelyllisten oikeuksiensa väitetystä loukkaamisesta hallinnollisessa menettelyssä komissiota yhtäältä siitä, ettei tämä ollut toimittanut sille ilmoitetun yrityskeskittymän hintavaikutusten analysoimisessa käytetyn ekonometrisen mallin lopullista versiota eikä keskittymän avulla saatavia tehokkuusetuja koskevia arviointiperusteita. UPS katsoi toisaalta, että komissio oli loukannut sen oikeutta tutustua FedExin hallinnollisen menettelyn aikana toimittamiin tietoihin.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa siitä, ettei komission käyttämän ekonometrisen mallin lopullista versiota annettu tiedoksi, että sovellettavan säännöstön nojalla komissiolla oli velvollisuus antaa kyseinen lopullinen versio tiedoksi UPS:lle. Koska komissiolla on tältä osin huomattavan vähän tai ei ollenkaan harkintavaltaa, se loukkasi UPS:n puolustautumisoikeuksia riittävän ilmeisellä tavalla, koska se ei antanut kyseistä mallia sille tiedoksi. Kun otetaan huomioon puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskeva oikeuskäytäntö ja unionin tuomioistuimen 16.1.2019 antama tuomio, tämä UPS:n oikeuksien loukkaaminen ei myöskään ollut anteeksiannettava unionin oikeuden väitetyn epäselvyyden vuoksi, kuten komissio väittää.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkää myös komission puolustautumisperusteen, jonka mukaan ekonometrisen mallin kehittämistä oli edeltänyt useita keskusteluja UPS:n kanssa. Koska komissio ei toimittanut ekonometrisen mallin lopullista versiota, se nimittäin paitsi jätti noudattamatta menettelyllistä velvoitetta, jonka tarkoituksena on taata unionin yrityskeskittymien valvontamenettelyn laillisuus ja oikeudenmukaisuus, myös saattoi UPS:n tilanteeseen, jossa tämä ei voi ymmärtää osaa riidanalaisen päätöksen perusteluista.
Sen sijaan siltä osin, ettei ilmoitetusta yrityskeskittymän avulla saatavia tehokkuusetuja koskevia arviointiperusteita ilmoitettu UPS:lle, unionin yleinen tuomioistuin toteaa, ettei missään yrityskeskittymien valvontaan sovellettavassa unionin oikeuden säännöksessä velvoiteta komissiota määrittämään etukäteen abstraktisti niitä erityisiä kriteerejä, joiden täyttyessä se myöntää, että tehokkuusetuja voidaan pitää todennettavana. Siten UPS:n väitteet, joilla se pyrkii osoittamaan, että komissio oli velvollinen ilmoittamaan sille erityiset arviointiperusteet ja näyttökynnykset, joita se soveltaa määrittääkseen, oliko kukin tehokkuusetu, johon asiassa vedottiin, todennettavissa, ovat oikeudellisesti perusteettomia.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkää lisäksi väitteen, jonka mukaan komissio olisi loukannut UPS:n oikeutta tutustua tiettyihin FedEx:n komissiolle hallinnollisen menettelyn aikana toimittamiin asiakirjoihin. Koska UPS ei käyttänyt oikeuksiaan tutustua asiakirjoihin ajoissa ja sovellettavassa lainsäädännössä säädetyissä muodoissa (eikä saattanut asiaa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan käsiteltäväksi), se ei nimittäin täytä edellytyksiä saadakseen korvausta vahingosta, jonka väitetään aiheutuneen mainittujen oikeuksien loukkaamisesta.
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa sen väitteen osalta, jonka mukaan komissio laiminlöi perusteluvelvollisuutensa, että unionin toimen perustelujen puutteellisuus ei lähtökohtaisesti voi sellaisenaan synnyttää unionin vastuuta.
Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin toteaa UPS:n väitteestä, joka koskee virheitä ilmoitetun keskittymän aineellisessa arvioinnissa, että vaikka komissio teki ilmoitetun keskittymän aineellisen arvioinnin yhteydessä tiettyjä virheitä, ne eivät ole riittävän ilmeisiä unionin oikeuden rikkomisia, jotta ne voisivat johtaa sopimussuhteen ulkopuolisen unionin vastuun syntymiseen. Unionin yleinen tuomioistuin täsmentää tältä osin, että vaikka komissio käytti omien sääntöjensä (Taloudellisten todisteiden esittämistä koskevat parhaat käytännöt) vastaisesti ekonometristä mallia, joka poikkeaa huomattavasti taloudellisissa asioissa noudatettavasta tavanomaisesta käytännöstä, sillä oli huomattava harkintavalta mainitun mallin määrittämisessä. Komissio ei myöskään tukeutunut ilmoitetun yrityskeskittymän vaikutuksia koskevassa analyysissään yksinomaan kyseiseen ekonometriseen malliin vaan suoritti myös yleisen analyysin kyseessä olevien markkinoiden ominaispiirteistä ja toi esiin kyseisten markkinoiden luonteen, ominaispiirteet ja suunnitellun yrityskeskittymän vaikutukset.
Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että UPS ei ole onnistunut osoittamaan ilmeisiä ja vakavia virheitä keskittymähankkeen tehokkuusetujen tai FedEx:n kilpailutilanteen todennettavuutta koskevassa arvioinnissa eikä mitään sellaista seikkaa, joka voisi osoittaa FedExin ja TNT:n keskittymää koskevan päätöksen epäyhdenvertaisen kohtelun suhteessa riidanalaiseen päätökseen.
Todettuaan, että UPS:n menettelyllisten oikeuksien riittävän ilmeinen loukkaaminen hallinnollisessa menettelyssä rajoittui siihen, että komission ilmoitetun yrityskeskittymän hintavaikutusten analysoimiseksi käyttämän ekonometrisen mallin lopullista versiota ei ollut annettu tiedoksi, unionin yleinen tuomioistuin tutki tämän jälkeen sen, oliko tämän lainvastaisuuden ja niiden vahinkojen, joihin UPS on vedonnut ja joita olivat ensinnäkin kulut sen osallistumisesta FedEx:n ja TNT:n välistä ilmoitettua yrityskeskittymää koskevaan valvontamenettelyyn, toiseksi TNT:lle sulautumissopimuksen irtisanomisen seurauksena maksettava irtisanomiskorvaus ja kolmanneksi sulautumissopimuksen täyttämisen mahdottomuudesta seurannut tulonmenetys, välillä suora syy-yhteys.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa ensinnäkin siitä, että UPS osallistui FedExin ja TNT:n välistä ilmoitettua yrityskeskittymää koskevaan valvontamenettelyyn, aiheutuneiden kulujen osalta, että osallistuminen oli selvästi seurausta UPS:n vapaasta valinnasta. Niinpä UPS:n menettelyllisten oikeuksien loukkaamista sen ja TNT:n välistä yrityskeskittymää koskevassa valvontamenettelyssä ei voida pitää niiden kustannusten ratkaisevana syynä, jotka liittyvät sen osallistumiseen FedEx:n ja TNT:n välistä yrityskeskittymää koskevaan valvontamenettelyyn. Koska irtisanomiskorvauksen maksaminen TNT:lle perustui UPS:n ja TNT:n väliseen sulautumissopimukseen sisältyvään sopimusvelvoitteeseen, riidanalaisen päätöksen lainvastaisuudet eivät voineet olla ratkaiseva syy tämän korvauksen maksamiselle TNT:lle.
Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin toteaa UPS:lle väitetysti aiheutuneesta tulonmenetyksestä, ettei voida olettaa, että jos UPS:n menettelyllisiä oikeuksia ei olisi loukattu sen ja TNT:n välistä yrityskeskittymää koskevassa valvontamenettelyssä, tämä yrityskeskittymä olisi todettu sisämarkkinoille soveltuvaksi. UPS ei ole myöskään osoittanut, että ilman tätä loukkaamista komissio olisi todennut mainitun yrityskeskittymän sisämarkkinoille soveltuvaksi, eikä toimittanut selvitysaineistoa, josta unionin yleinen tuomioistuin olisi voinut päätellä tämän. Lisäksi se, että UPS luopui suunnitellusta yrityskeskittymästä heti riidanalaisen päätöksen antamisen jälkeen, katkaisi todetun lainvastaisuuden ja väitetyn vahingon välisen suoran syy-yhteyden.
Edellä esitetyn perusteella unionin yleinen tuomioistuin päättelee, että UPS ei ole osoittanut, että sen menettelyllisten oikeuksien loukkaaminen sen ja TNT:n välisestä yrityskeskittymää koskevassa valvontamenettelyssä olisi ollut väitettyjen vahinkojen ratkaiseva syy. Niinpä se hylkää UPS:n vahingonkorvauskanteen kokonaisuudessaan.
ASL-yhtiöiden nostaman vahingonkorvauskanteen hylkääminen (asia T-540/18)
ASL-yhtiöiden nostamalla vahingonkorvauskanteella vaadittiin korvausta väitetystä tulonmenetyksestä, joka johtui siitä, että TNT:n kanssa tehtyjen liiketoimintasopimusten täyttäminen oli mahdotonta riidanalaisen päätöksen vuoksi. ASL-yhtiöt vetosivat kanteensa tueksi siihen, että komissio oli loukannut niiden ja UPS:n perusoikeuksia, sekä siihen, että komissio oli tehnyt vakavia ja ilmeisiä virheitä UPS:n ja TNT:n välistä ilmoitettua yrityskeskittymää koskevassa arvioinnissa.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa ensinnäkin, että ASL-yhtiöt eivät voi vedota oman korvausvaatimuksensa perusteeksi UPS:n puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen UPS:n ja TNT:n välistä yrityskeskittymää koskevassa valvontamenettelyssä. Unionin yleisen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vahingonkorvauskanteen tueksi esitetyn säännön tarjoaman suojan on nimittäin oltava tehokas siihen vetoavan henkilön osalta ja kyseisen henkilön on siten oltava yksi niistä, joille kyseessä olevalla säännöllä annetaan oikeuksia.
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi perusteettomana ASL-yhtiöiden perustelut, joiden mukaan komissio loukkasi UPS:n ja TNT:n välistä yrityskeskittymää koskevassa valvontamenettelyssä niiden perusoikeuksia ja erityisesti niiden oikeutta hyvään hallintoon, joka vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa. Tältä osin unionin yleinen tuomioistuin täsmentää, että koska ASL-yhtiöt olivat vapaasti päättäneet olla osallistumatta kyseiseen menettelyyn, ne eivät voineet perustellusti vedota siihen, että komissio olisi loukannut niiden perusoikeuksia kyseisessä menettelyssä.
Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin jättää tutkimatta kanneperusteen, jonka mukaan komissio teki vakavia ja ilmeisiä virheitä UPS:n ja TNT:n välistä yrityskeskittymää koskevassa arvioinnissa, koska ASL-yhtiöt viittasivat tältä osin ainoastaan UPS:n asiassa T-834/17 nostamaan kanteeseen.
Edellä esitetyn perusteella unionin yleinen tuomioistuin hylkää kanteen perusteettomana ja toteaa, etteivät ASL-yhtiöt ole osoittaneet, että riidanalaista päätöstä rasittaisi unionin oikeuden riittävän ilmeinen rikkominen.
(
1
)	Yrityskeskittymän toteamisesta sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi 30.1.2013 annettu komission päätös C(2013) 431 (asia COMP/M.6570 – UPS/TNT Express).
(
2
)	Tuomio 7.3.2017, United Parcel Service v. komissio (T-194/13, EU:T:2017:144).
(
3
)	Tuomio 16.1.2019, komissio v. United Parcel Service (C-265/17 P, EU:C:2019:23).
(
4
)	Keskittymän toteamisesta sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi (asia M.7630. – FedEx/TNT Express) 8.1.2016 annettu komission päätös, jonka tiivistelmä julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL 2016, C 450, s. 12).
(
5
)	Asia T-834/17, United Parcel Service v. komissio.
(
6
)	Asia T-540/18, ASL Aviation Holdings ja ASL Airlines (Ireland) v. komissio.