62022TJ0137_INF
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 13. rujna 2023. –Nizozemska/Komisija
(predmet T-137/22) (
1
)
„Tužba za poništenje – EFJP – Uredba (EU) br. 1306/2013 – Neopravdano plaćanje – Dopis kojim se odbija zahtjev za produljenje osmogodišnjeg roka za ostvarivanje povrata – Akt koji se ne može pobijati – Nedopuštenost”
1.
Tužba za poništenje – Akti koji se mogu pobijati – Pojam – Akti koji proizvode obvezujuće pravne učinke – Akti ili odluke doneseni tijekom pripremnog postupka koji sami čine konačnu fazu zasebnog posebnog postupka – Uključenost
(čl. 263. UFEU-a; Uredba br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 54. st. 2.)
(t. 30.-35., 45.-49.)
2.
Tužba za poništenje – Akti koji se mogu pobijati – Pojam – Akti koji proizvode obvezujuće pravne učinke – Pripremni akti – Isključenost – Pripremni akt za odluku o poravnanju računa ili odluku o potvrdi o sukladnosti – Akt kojim se konačno ne utvrđuje stajalište dotične institucije – Nedopuštenost
(čl. 263. UFEU-a; Uredba br. 1306/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 54. st. 3.; Uredba Komisije br. 908/2014, čl. 29. t. (e))
(t. 58., 60.-62.)
Izreka
1.
Tužba se odbacuje kao nedopuštena.
2.
Kraljevini Nizozemskoj nalaže se snošenje troškova.
(
1
)	SL C 198, 16. 5. 2022.