61995CJ0303_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-303/95,
Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved Laura Pignataro og Maria Condou-Durande, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg,
sagsoeger,
mod
Den Italienske Republik ved professor Umberto Leanza, chef for Udenrigsministeriets Servizio del contenzioso diplomatico, som befuldmaegtiget, bistaaet af avvocato dello Stato Oscar Fiumara, og med valgt adresse i Luxembourg paa Den Italienske Ambassade, 5, rue Marie-Adelaïde,
sagsoegt,
angaaende en paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 91/157/EOEF af 18. marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer (EFT L 78, s. 38), idet den ikke har udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har givet Kommissionen meddelelse om saadanne bestemmelser,
har
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward, og dommerne J.-P. Puissochet, C. Gulmann, P. Jann og M. Wathelet (refererende dommer),
generaladvokat: C.O. Lenz
justitssekretaer: R. Grass,
paa grundlag af den refererende dommers rapport,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 11. juni 1996,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved staevning registreret paa Domstolens Justitskontor den 25. september 1995 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 91/157/EOEF af 18. marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer (EFT L 78, s. 38, herefter "direktivet"), idet den ikke har udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har givet Kommissionen meddelelse om saadanne bestemmelser.
2 I henhold til direktivets artikel 11 skulle medlemsstaterne traeffe de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme direktivet inden den 18. september 1992 og straks underrette Kommissionen herom.
3 Da Kommissionen ikke modtog nogen meddelelse om bestemmelser, som Den Italienske Republik havde udstedt for at efterkomme direktivet, opfordrede den den 21. december 1992 den italienske regering til at fremsaette sine bemaerkninger inden to maaneder.
4 Da den italienske regering ikke besvarede Kommissionens aabningsskrivelse, fremsendte Kommissionen den 9. december 1994 en begrundet udtalelse til den med opfordring til inden to maaneder at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme denne.
5 Den 7. april 1995 meddelte den italienske regering, at Ministeriet for Industri, Handel og Haandvaerk med henblik paa direktivets gennemfoerelse havde udarbejdet et udkast til bekendtgoerelse, der formelt var blevet meddelt de oevrige beroerte myndigheder. De andre kompetente ministeriers godkendelse kunne forventes snarest. Den italienske regerings skrivelse var endvidere bilagt en genpart af udkastet til bekendtgoerelse.
6 Kommissionen har herefter anlagt denne sag.
7 Den italienske regering har ikke bestridt, at den ikke inden for den fastsatte frist har truffet de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme direktivet. Sagsoegte har dog anfoert, at den paagaeldende interministerielle bekendtgoerelse er under udarbejdelse.
8 Da direktivet ikke er blevet gennemfoert inden for den fastsatte frist, maa der gives Kommissionen medhold i sagen.
9 Det maa herefter fastslaas, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til direktivet, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
10 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom. Kommissionen har nedlagt paastand om, at Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. Da Den Italienske Republik har tabt sagen, boer den doemmes til at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
1) Den Italienske Republik har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 91/157/EOEF af 18. marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet.
2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.