EUR-Lex - 61998O0437 - SV
Avis juridique important
|
61998O0437
Domstolens beslut (första avdelningen) den 14 oktober 1999.
-
Industria del Frio Auxiliar Conservera SA mot Europeiska kommissionen.
-
Överklagande - Uppenbart att talan varit ogrundad - Hälsopolitik - Skyddsåtgärder - Beslut 95/119/EG.
-
Mål C-437/98 P.
Rättsfallssamling 1999 s. I-07145
Sammanfattning
Nyckelord
1 Förfarande - Beslut som fattats genom ett motiverat beslut - Villkor - Uppenbart att talan inte kan tas upp till sakprövning eller att den helt saknar rättslig grund - Grunder som redan har prövats inom ramen för ett tidigare mål eller som uppenbart är obefogade (Förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 111) 2 Överklagande - Grunder - Grund som åberopas för första gången i ett överklagande - Avvisning (EG-stadgan för domstolen, artikel 51) 3 Överklagande - Grunder - Domstolens prövning av bevisvärderingen - Omfattas inte utom då bevisningen har missuppfattats (EG-stadgan för domstolen, artikel 51) 4 Förfarande - Handläggning av mål vid förstainstansrätten - Hänskjutande till en avdelning med ett mindre antal domare än i den tidigare sammansättningen - Tillåtlighet (Förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 14)
Sammanfattning
1 Om det i enlighet med artikel 111 i förstainstansrättens rättegångsregler är uppenbart att talan inte kan tas upp till prövning eller att talan helt saknar rättslig grund, kan förstainstansrätten fatta ett motiverat beslut utan ytterligare behandling. När förstainstansrätten inom ramen för en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut fastställer att domstolen i huvudsak redan har prövat fem av de sex grunder som sökanden har åberopat i en tidigare dom där giltigheten av samma beslut har fastställts, och det är uppenbart att den sjätte grunden inte kan tas upp till sakprövning, har förstainstansrätten på goda grunder ansett att det är uppenbart att talan inte kan tas upp till sakprövning i den mening som avses i artikel 111 i förstainstansrättens rättegångsregler. 2 En grund som för första gången åberopas inom ramen för ett överklagande vid domstolen skall avvisas. Att tillåta en part att inom denna ram åberopa en grund som den inte åberopade vid förstainstansrätten skulle nämligen göra det möjligt för den att vid domstolen, som har en begränsad behörighet i samband med ett överklagande, anhängiggöra en mer omfattande tvist än den som förstainstansrätten behandlade. Domstolen är inom ramen för ett överklagande således endast behörig att pröva förstainstansrättens bedömning av de grunder som har behandlats vid den. 3 Förstainstansrättens bedömning av den bevisning som ingetts till den utgör inte en rättsfråga som domstolen kan pröva inom ramen för ett överklagande, utom då denna bevisning har missuppfattats eller då de materiella felaktigheterna i förstainstansrättens konstateranden framgår av handlingarna i det aktuella målet. 4 Syftet med artikel 14 i förstainstansrättens rättegångsregler - enligt vilken ett mål kan hänskjutas till rätten i plenum eller till en avdelning som är sammansatt av ett annat antal domare, på grund av att målets juridiska svårighetsgrad, dess betydelse eller särskilda omständigheter i övrigt påkallar det - är nämligen att göra det möjligt för förstainstansrätten att handlägga målen i den sammansättning som är lämpligast i varje enskilt fall i enlighet med kriterierna enligt denna bestämmelse. Varken lydelsen av eller ändamålet med artikel 14 i förstainstansrättens rättegångsregler gör det nämligen möjligt att sluta sig till att bestämmelsen utgör hinder för att i förekommande fall senare förordna att målet skall handläggas av förstainstansrätten i en sammansättning med ett mindre antal domare än den tidigare sammansättningen. Denna tolkning bekräftas bland annat av användningen av uttrycket "annat" i bestämmelsen.