Förenade målen C‑333/15 och C‑334/15
María del Pilar Planes Bresco
mot
Comunidad Autónoma de Aragón
(begäran om förhandsavgörande från Tribunal Supremo)
”Begäran om förhandsavgörande – Gemensam jordbrukspolitik – Integrerat administrations- och kontrollsystem för vissa stödsystem – Förordning (EG) nr 1782/2003 – Systemet med samlat gårdsstöd – Artiklarna 43 och 44 – Stödrättigheter grundade på areal – Stödberättigande hektar– Permanent betesmark – Nationell lagstiftning enligt vilken stöd för permanent betesmark med en areal som överstiger den grovfoderareal som tidigare beaktats vid fastställandet av stödrättigheterna underkastas villkor om användning för djuruppfödning som är hänförlig till jordbruksföretaget”
Sammanfattning – Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 9 juni 2016
Jordbruk – Gemensam jordbrukspolitik – Systemet med samlat gårdsstöd – Begreppet stödberättigade hektar– Permanent betesmark – Omfattas – Villkor
(Rådets förordning nr 1782/2003, i dess lydelse enligt förordning nr 2012/2006, skälen 4 och 24 samt artiklarna 2 c, 3–5 och 44; kommissionens förordning nr 796/2004, artikel 2.2)
Förordning nr 1782/2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna nr 2019/93, nr 1452/2001, nr 1453/2001, nr 1454/2001, nr 1868/94, nr 1251/1999, nr 1254/1999, nr 1673/2000, nr 2358/71 och nr 2529/2001, i dess lydelse enligt förordning nr 2012/2006, ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, enligt vilken de permanenta betesmarker som en jordbrukare har deklarerat och som överstiger de arealer som tidigare lagts till grund för fastställandet av jordbrukarens stödrättigheter per hektar inte kan beaktas vid bedömningen av antalet hektar som berättigar till arealstöd för ett visst regleringsår, om inte jordbrukaren kan bevisa att dessa arealer faktiskt använts för djuruppfödning som är hänförlig till jordbruksföretaget under det aktuella regleringsåret.
Det framgår nämligen av artiklarna 2 c, 3, 4 och 5 i nämnda förordning att ett jordbruksföretags permanenta betesmarker berättigar till arealstöd när de ingår i detta företags jordbruksarealer och att verksamhet för att hålla marken i god jordbrukshävd och bevara miljön i sig utgör en jordbruksverksamhet. Den omständigheten att gräs eller annat örtartat foder som dessa arealer enligt artikel 2.2 i förordning nr 796/2004 om närmare föreskrifter för tillämpningen av de tvärvillkor, den modulering och det integrerade administrations- och kontrollsystem som föreskrivs i förordning nr 1782/2003 ska användas till inte direkt används för djuruppfödning hänförlig till jordbruksföretaget saknar härvidlag betydelse. Denna analys stöds av målen med förordning nr 1782/2003 och den betydelse som tillmäts permanenta betesmarker för att uppnå dessa mål.
I skäl 4 i direktiv 1782/2003 anges nämligen att permanent betesmark har positiva miljöeffekter, varför det bör antas bestämmelser för att främja bevarandet av befintlig permanent betesmark och undvika storskalig omvandling till åkermark. Miljöskydd, som är ett av unionens huvudsakliga mål, ska härvidlag anses vara ett mål för den gemensamma jordbrukspolitiken. Förordning nr 1782/2003 syftar även till, vilket framgår av skäl 24 i förordningen, att ersätta det system med direkt produktionsstöd med ett system med direktstöd till jordbruksföretagen, som är frikopplat från produktionen och som betalas ut direkt till jordbrukarna som tillägg till deras inkomst.
(se punkterna 43–47 och 49 samt domslutet)