62001CJ0286_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-286/01,
Europeiska gemenskapernas kommission, inledningsvis företrädd av P. Nemitz och B. Mongin, därefter av H. van Lier, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
sökande,
mot
Republiken Frankrike, inledningsvis företrädd av G. de Bergues och A. Bréville-Viéville, därefter av G. de Bergues och V. Dan, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
svarande,
angående en talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandahållande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhällsomfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö (EGT L 101, s. 24) och enligt artikel 249 EG genom att inte inom den föreskrivna fristen anta samtliga lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva detta direktiv, i synnerhet artiklarna 6.3, 6.4, 10, 21 och 26.
meddelar
DOMSTOLEN
(tredje avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden F. Macken samt domarna C. Gulmann (referent) och J.-P. Puissochet,
generaladvokat: J. Mischo,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 23 april 2002 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 19 juli 2001, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandahållande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhällsomfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö (EGT L 101, s. 24, nedan kallat direktivet) och enligt artikel 249 EG genom att inte inom den föreskrivna fristen anta samtliga lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva detta direktiv, i synnerhet artiklarna 6.3, 6.4, 10, 21 och 26.
2 I artikel 32.1 första stycket i direktivet föreskrivs att medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 30 juni 1998 och att de genast skall underrätta kommissionen om detta.
3 Efter det att Republiken Frankrike hade erhållit en formell underrättelse och därigenom anmodats att inkomma med synpunkter beträffande direktivets införlivande med nationell rätt, riktade kommissionen den 19 juli 1999 ett motiverat yttrande till Frankrike och uppmanade denna medlemsstat att inom två månader från delgivningen av yttrandet vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet.
4 De franska myndigheterna besvarade kommissionens motiverade yttrande genom en skrivelse av den 22 oktober 1999. Till skrivelsen bifogades ett förslag till ett dekret. Syftet med detta dekret var att säkerställa att direktivet införlivades på ett fullständigt sätt.
5 Den 19 januari 2001 underrättade de franska myndigheterna kommissionen om att följande lag hade antagits: lag nr 2001-1 av den 3 januari 2001 om behörighet för regeringen att fatta beslut om att införliva gemenskapsdirektiv och om att genomföra vissa bestämmelser i gemenskapsrätten (JORF av den 4 januari 2001, s. 93).
6 Kommissionen ansåg inte att de uppgifter som den hade tillgång till gjorde det möjligt att dra slutsatsen att de bestämmelser som fordrades för att till fullo införliva direktivet med fransk rätt slutligt hade antagits och trätt i kraft. Kommissionen har därför väckt förevarande talan.
7 Den franska regeringen har inte bestridit att samtliga bestämmelser i direktivet inte införlivats vid utgången av den frist som hade fastställts i det motiverade yttrandet. Regeringen har emellertid gjort gällande att införlivandeförfarandet håller på att avslutas.
8 Den franska regeringen har gjort gällande att artiklarna 6.3 och 10.2 i direktivet har införlivats genom artiklarna 17-19 i ordonnance n, 2001-670, du 25 juillet 2001, portant adaptation au droit communautaire du code de la propriété intellectuelle et du code des postes et télécommunications (förordning nr 2001-670 av den 25 juli 2001 om anpassning till gemenskapsrätten av lagen om immaterialrätt och lagen om post och telekommunikation) (JORF av den 28 juli 2001, s. 12132, rättelse genom JORF av den 20 oktober 2001, s. 16564). Texten i detta beslut skickades till kommissionen per post den 1 augusti respektive den 3 oktober 2001.
9 Den franska regeringen har vidare gjort gällande att artiklarna 10.1 och 21 i direktivet har införlivats genom décret n, 2002-36, du 8 janvier 2002, relatif à certaines clauses types des cahiers des charges annexés aux autorisations délivrées en application de l'article L. 33-1 du code des postes et télécommunications (dekret nr 2002-36 av den 8 januari 2002 om vissa villkor i kontraktshandlingarna angående tillstånd som beviljas med tillämpning av artikel L. 33-1 i lagen om post och telekommunikation) (JORF av den 10 januari 2002, s. 585). Kommissionen underrättades om detta dekret den 31 januari 2002.
10 Vad gäller artikel 6.4 i direktivet har den franska regeringen gjort gällande att denna bestämmelse ännu inte har införlivats med fransk rätt, eftersom rådgivningsförfarandena måste respekteras. Vad avser artikel 26 i direktivet har den franska regeringen gjort gällande att den har beslutat att inrätta en organisation för "medling per telefon" i syfte att lösa tvister med konsumenter. Förfarandet för att upprätta denna organisation befinner sig fortfarande i ett skede då samråd pågår mellan berörda parter.
11 Enligt fast rättspraxis skall förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet, och domstolen skall inte beakta senare förändringar (se bland annat dom av den 7 februari 2002 i mål C-279/00, kommissionen mot Italien, REG 2002, s. I-0000, punkt 10).
12 Det är utrett att införlivandet av direktivet i förevarande fall inte har slutförts inom den tidsfrist som fastställts i det motiverade yttrandet för detta ändamål.
13 För övrigt har domstolen vid upprepade tillfällen fastställt att en medlemsstat inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter och tidsfrister som föreskrivs i ett direktiv (se bland annat dom av den 17 januari 2002 i mål C-423/00, kommissionen mot Belgien, REG 2002, s. I-0000, punkt 16).
14 Det finns således anledning att fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32 i direktivet genom att inte inom den föreskrivna fristen sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva direktivet, i synnerhet artiklarna 6.3, 6.4, 10, 21 och 26.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
15 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Republiken Frankrike skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Frankrike har tappat målet, skall denna stat ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(tredje avdelningen)
följande dom:
1) Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandahållande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhällsomfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö genom att inte inom den föreskrivna fristen anta samtliga lagar och andra författningar som är nödvändiga för att införliva detta direktiv, i synnerhet artiklarna 6.3, 6.4, 10, 21 och 26.
2) Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna.