FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM (tredje avdelningen)
den 10 novembre 2004
Mål T-165/03
Eduard Vonier
mot
Europeiska gemenskapernas kommission
”Tjänstemän ─ Uttagningsprov ─ Underlåtenhet att uppföra sökanden på förteckningen över godkända sökande ─ Nationellt seminarium ─ Uttagningskommitténs sammansättning ─ Muntligt prov ─ Privatliv ─ Språkkunskaper”
Fullständig text på tyska II - 0000
Saken:         Talan angående dels ogiltigförklaring av det beslut som uttagningskommittén i uttagningsprov KOM/A/6/01 fattat den 30 juli
2002 att inte ta upp sökanden i förteckningen över godkända sökande till tjänst som handläggare inom området yttre förbindelser,
dels en begäran om ersättning för den skada som han påstår sig ha lidit.
Avgörande:         Talan ogillas. Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.
Sammanfattning
1.     Tjänstemän ─ Uttagningsprov ─ Uttagningskommitté ─ Sammansättning ─ Ställföreträdande ordförande ─ Villkor ─ Icke iakttagna
─ Följder
(Tjänsteföreskrifterna, bilaga III, artikel 3)
2.     1.     Tjänstemän ─ Uttagningsprov ─ Uttagningskommitté ─ Sammansättning ─ Tillräcklig stabilitet för att säkerställa en enhetlig
betygssättning av de sökande ─ Frånvaro ─ Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter ─ Följder
(Tjänsteföreskrifterna, bilaga III, artikel 3)
3.     Tjänstemän ─ Uttagningsprov ─ Uttagningsprov på grundval av meriter och prov ─ Provens innehåll ─ Domstolsprövning ─ Gränser
4.     Gemenskapsrätt ─ Principer ─ Grundläggande rättigheter ─ Skydd för privatlivet ─ Begränsningar av utövandet av de grundläggande
rättigheter som svarar mot ändamål av allmänt intresse
5.     Förfarande ─ Ansökan genom vilken talan anhängiggjorts ─ Formkrav ─ Fastställelse av föremålet för tvisten ─ Kortfattad framställning
av grunderna för talan ─ Ansökan avseende ersättning för skada vållad av en gemenskapsinstitution
[Domstolens stadga, artikel 21 första stycket; förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 44.1 c]
6.     Tjänstemän ─ Institutionernas utomobligatoriska skadeståndsansvar ─ Villkor ─ Rättsstridighet ─ Skada ─ Orsakssamband – Kumulativa
villkor
1.     Den ställföreträdande ordföranden i en uttagningskommitté kan endast fungera som uttagningskommitténs ordförande när ordföranden
har avgått eller när ordföranden inte kan deltaga på grund av omständigheter som inte beror på administrationens vilja.
Under förutsättning att det inte är fråga om ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter medför ett åsidosättande av
denna regel inte att de beslut som uttagningskommittén fattar blir ogiltiga när beslutet inte utgör ett åsidosättande av sökandenas
rätt till likabehandling. Detta gäller särskilt när uttagningskommittén, vad gäller ett uttagningsprov med många sökande inom
två områden som skall leda till två separata reservlistor, är uppdelad i två sammansättningar för de muntliga proven där den
första sammansättningen prövar sökanden på ett område och den andra sammansättningen prövar sökanden inom det andra området.
(se punkterna 37, 38, 40 och 41)
Hänvisning till förstainstansrätten den 17 mars 1994 i mål T-44/91, Smets mot Kommissionen, REGP 1994, s. I-A-97 och II-319,
punkt 58; förstainstansrätten den 7 februari 2002 i mål T-193/00, Félix mot Kommissionen, REGP 2002, s. I‑A-23 och II-101,
punkt 37
2.     För att garantera att den bedömning som uttagningskommittén gör av sökande vid de muntliga proven sker med beaktande av villkoren
om jämlikhet och objektivitet måste uttagningskommitténs sammansättning i så stor utsträckning som möjligt förbli stabil så
att betygskriterierna blir enhetliga och tillämpas på ett enhetligt sätt.
Med hänsyn till likabehandlingsprincipens betydelse i anställningsförfaranden kan det förhållandet att uttagningskommittén
inte iakttar kravet på en stabil sammansättning anses utgöra ett åsidosättande av väsentliga formföreskrifter. Följaktligen
skall ett beslut som är behäftat med ett sådant fel ogiltigförklaras utan att den berörde är skyldig att bevisa någon särskild
negativ verkan på sina egna rättigheter eller påvisa att uttagningsprovets resultat kunde blivit annorlunda om formföreskrifterna
i fråga iakttagits.
(se punkt 39)
Hänvisning till förstainstansrätten den 23 mars 2000 i mål T-95/98, Gogos mot Kommissionen, REGP 2000, s. I-A-51 och II-219,
punkt 41; ovannämnda målet Félix mot Kommissionen, punkt 37
3.     Förstainstansrätten kritiserar inte det detaljerade innehållet i ett uttagningsprov under förutsättning att provet inte avviker
från vad som angivits i meddelandet om uttagningsprov och överensstämmer med provets ändamål.
(se punkt 51)
Hänvisning till Tribunal 20 januari 2004 i mål T-195/02, Briganti mot kommissionen, ännu ej publicerad i rättsfallssamlingen,
punkt 50
4.     Rätten till skydd för privatlivet i artikel 8 i Europakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och artikel
7 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna är en del av de allmänna rättsprinciper som domstolen skall
säkerställa skyddet av. Denna rätt utgör emellertid inte en absolut rättighet. Den kan begränsas på villkor att begränsningarna
verkligen svarar mot mål av allmänt intresse som eftersträvas av gemenskapen och de inte vad gäller det eftersträvade målet
utgör ett oproportionerligt och oacceptabelt ingripande som undergräver själva kärnan i de garanterade rättigheterna.
(se punkt 56)
Hänvisning till domstolen den 5 oktober 1994 i mål C-404/92 P, X mot Kommissionen, REG 1994, s. I-4737, punkt 18; förstainstansrätten
den 15 maj 1997 i mål T-273/94, N mot Kommissionen, REGP 1997, s. I-A-97 och II-289, punkt 73
5.     Enligt artikel 21 första stycket i EG-stadgan för domstolen och artikel 44.1 c i förstainstansrättens rättegångsregler skall
varje ansökan innehålla uppgifter om tvisteföremålet och en kort framställning av grunderna för talan. Dessa uppgifter skall
vara tillräckligt klara och precisa för att svaranden skall kunna förbereda sitt försvar och förstainstansrätten skall kunna
pröva talan, i förekommande fall utan att ha tillgång till andra uppgifter. För att en talan följaktligen skall kunna tas
upp till sakprövning måste de väsentligaste faktiska och rättsliga omständigheter som talan grundas på åtminstone kortfattat
men på ett sammanhängande och begripligt sätt framgå av innehållet i själva ansökan.
För att uppfylla dessa krav skall en ansökan om ersättning för skada som har vållats av en gemenskapsinstitution innehålla
uppgifter som gör det möjligt att fastställa vilket handlande sökanden lägger institutionen till last, skälen till att sökanden
anser att det finns ett orsakssamband mellan detta handlande och den skada som han påstår sig ha lidit samt arten och omfattningen
av denna skada.
(se punkterna 74 och 75)
Hänvisning till förstainstansrätten den 29 januari 1998 i mål T-157/96, Affatato mot Kommissionen, REGP 1998, s. I-A-41 och
II-97, punkterna 44 och 45
6.     Eftersom gemenskapen endast ådrar sig utomobligatoriskt skadeståndsansvar om ett antal villkor är uppfyllda, nämligen att
det agerande som läggs institutionen till last är rättsstridigt, att det verkligen föreligger en skada och att det finns ett
orsakssamband mellan agerandet och den åberopade skadan, är det tillräckligt att ett av dessa villkor inte är uppfyllt för
att skadeståndstalan skall ogillas i sin helhet, utan att det är nödvändigt att pröva de andra villkoren för att detta skadeståndsansvar
skall kunna göras gällande.
(se punkt 78)
Hänvisning till domstolen den 14 oktober 1999 i mål C-104/97 P, Atlanta mot Europeiska gemenskapen, REG 1999, s. I-6983, punkt
65