62021TJ0618_RES
Predmet T-618/21
WV
protiv
Prevoditeljskog centra za tijela Europske unije
Presuda Općeg suda (sedmo vijeće) od 5. listopada 2022.
„Javna služba – Privremeno osoblje – Bolovanje – Neopravdani izostanci – Raskid ugovora o radu bez otkaznog roka – Članak 16. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije – Članak 48. točka (b) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije – Odgovornost”
Dužnosnici – Privremeno osoblje – Raskid ugovora o radu na neodređeno vrijeme nakon završetka bolovanja – Pretpostavke – Kumulativnost
(Uvjeti zaposlenja ostalih službenika, čl. 16. drugi st. i čl. 48. t. (b))
(t. 29.)
Dužnosnici – Privremeno osoblje – Raskid ugovora o radu na neodređeno vrijeme nakon završetka bolovanja – Pretpostavke – Prekoračenje vremenskog ograničenja propisanog za plaćeno bolovanje – Obveza provjere upravnih tijela – Nepoštovanje zbog neopravdanih izostanaka člana osoblja – Nedopuštenost
(Uvjeti zaposlenja ostalih službenika, čl. 16. drugi st. i čl. 48. t. (b))
(t. 35., 36., 41.)
Dužnosnici – Privremeno osoblje – Raskid ugovora o radu na neodređeno vrijeme nakon završetka bolovanja – Pretpostavke – Nemogućnost člana osoblja da nastavi obavljati poslove – Datum koji treba uzeti u obzir – Datum nakon proteka vremenskog ograničenja propisanog za plaćeno bolovanje
(Uvjeti zaposlenja ostalih službenika, čl. 16. drugi st. i čl. 48. t. (b))
(t. 40.)
Kratak prikaz
Osoba WV zaposlila se u Prevoditeljskom centru za tijela Europske unije (CdT) 1997. godine te je 2004. potpisala ugovor o radu na neodređeno vrijeme. Od 23. srpnja do 15. studenoga 2019. bila je na plaćenom bolovanju. CdT je njezin izostanak od 18. studenoga 2019. do 7. veljače 2020. smatrao neopravdanim. Njezine izostanke od 8. veljače do 10. travnja 2020. i od 29. travnja do 4. svibnja 2020. CdT je pak prihvatio kao opravdane. Tužiteljevi izostanci od 5. svibnja 2020. smatrani su neopravdanima.
Odvjetnica osobe WV zatražila je utvrđivanje njezine invalidnosti. Navela je da s obzirom na njezino zdravstveno stanje povratak u uobičajene radne okolnosti nije zamisliv u bliskoj budućnosti. Dopisom od 14. rujna 2020. CdT je odbio taj zahtjev i obavijestio osobu WV da namjerava primijeniti članak 48. točku (b) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (u daljnjem tekstu: UZOS) u svrhu raskida njezina ugovora o radu.
Na temelju prethodno navedene odredbe kojom se predviđa mogućnost raskida ugovora o radu bez otkaznog roka u slučaju da član osoblja nije u mogućnosti nastaviti obavljati svoje poslove nakon završetka plaćenog bolovanja, 26. studenoga 2020. donesena je odluka o raskidu ugovora o radu osobe WV bez otkaznog roka. Osoba WV potom je Općem sudu podnijela tužbu za poništenje te odluke (u daljnjem tekstu: pobijana odluka).
Opći sud je prihvatio tužbu i poništio pobijanu odluku. U svojoj se presudi Opći sud izjasnio o pitanju o kojem se dosad nije odlučivalo u sudskoj praksi, a to je može li uprava raskinuti ugovor o radu člana osoblja na temelju članka 48. točke (b) UZOS-a samo na osnovi njegovih neopravdanih izostanaka kao i interesa službe a da se pritom ne ispituje jesu li ispunjeni uvjeti iz članka 16. drugog stavka UZOS-a na koji upućuje njegov članak 48. točka (b).
Ocjena Općeg suda
Opći sud pojašnjava da iz članka 16. drugog stavka i članka 48. točke (b) UZOS-a proizlazi da se ugovorni odnos člana osoblja može raskinuti ako su ispunjena dva uvjeta, odnosno prekoračenje vremenskog ograničenja propisanog za plaćeno bolovanje i njegova nemogućnost da nastavi obavljati poslove nakon proteka navedenog ograničenja.
Kad je riječ o prvom uvjetu koji se odnosi na prekoračenje vremenskog ograničenja propisanog za plaćeno bolovanje, Opći sud podsjeća na to da je plaćeno bolovanje navedeno u članku 48. točki (b) UZOS-a, nakon kojeg treba ocijeniti može li član osoblja nastaviti obavljati poslove, ono koje je predviđeno člankom 16. drugim stavkom UZOS-a.
Iz tumačenja članka 48. točke (b) UZOS-a u vezi s njegovim člankom 16. drugim stavkom proizlazi da se ugovor člana osoblja može raskinuti bez otkaznog roka nakon završetka njegova plaćenog bolovanja u slučaju da to bolovanje premašuje razdoblje od tri mjeseca ili trajanje službe dotičnog člana osoblja ako je ono dulje.
Stoga, kako bi raskinuo tužiteljev ugovor o radu na osnovi članka 48. točke (b) UZOS-a, CdT je bio obvezan provjeriti je li taj uvjet ispunjen.
Opći sud je u tom pogledu utvrdio da je CdT smatrao da su neopravdani izostanci osobe WV, time što su okončali njezino pravo na plaćeno bolovanje, upravu oslobodili obveze da provjeri je li ispunjen uvjet koji se odnosi na prekoračenje vremenskog ograničenja određenog za njezino plaćeno bolovanje. Međutim, ni članak 48. točka (b) UZOS-a, na kojem se temelji pobijana odluka, kao ni odredbe njegova članka 16. drugog stavka koje propisuju potonji uvjet ne predviđaju da odluka o raskidu ugovora bez otkaznog roka može biti donesena bez prethodne provjere toga je li premašeno vremensko ograničenje određeno za plaćeno bolovanje koje se odobrava dotičnom članu osoblja u skladu s uvjetima iz članka 16. drugog stavka UZOS-a. Osim toga, ni iz jedne od tih odredbi ne proizlazi, kao ni iz članka 59. Pravilnika o osoblju – koji posebice uređuje pravni režim koji se primjenjuje na bolovanje i neopravdane izostanke – da se provjera uvjeta koji se odnosi na prekoračenje vremenskog ograničenja propisanog za plaćeno bolovanje iz članka 16. drugog stavka UZOS-a u slučaju neopravdanog izostanka na datum spornog raskida kao i prije tog datuma može zamijeniti utvrđenjem tog izostanka. Posljedično, CdT je pobijanom odlukom primijenio uvjet neopravdanog izostanka koji nije predviđen člankom 48. točkom (b) ni člankom 16. drugim stavkom UZOS-a te je raskinuo ugovor o radu na neodređeno vrijeme osobe WV a da pritom nije provjerio je li ispunjen prvi uvjet predviđen tim odredbama.
Kad je riječ o drugom uvjetu, koji se odnosi na nemogućnost člana osoblja da nastavi obavljati poslove nakon proteka vremenskog ograničenja propisanog za plaćeno bolovanje, Opći sud utvrdio je da iz dopisa odvjetnice osobe WV proizlazi da je potonja priznala kako nije u mogućnosti nastaviti obavljati poslove, o čemu je CdT vodio računa u pobijanoj odluci preuzevši sadržaj navedenih dopisa.
Međutim, budući da je datum na koji je trebalo utvrditi tu nemogućnost u skladu s člankom 48. točkom (b) UZOS-a nastupio nakon proteka vremenskog ograničenja za plaćeno bolovanje, za koje je prethodno navedeno da ga CdT nije razmatrao, ne može se smatrati da je drugi uvjet ispunjen. Prema tome, Opći sud je zaključio da je donošenjem pobijane odluke CdT povrijedio članak 48. točku (b) i članak 16. drugi stavak UZOS-a.