62024CJ0215_RES
Predmet C-215/24 [Fira] (
i
)
YX
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputioTribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Local Criminal de Vila Nova de Gaia, Portugal)
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 11. rujna 2025.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka 2002/584/PUP – Europski uhidbeni nalog izdan radi izvršenja kazne zatvora – Članak 4. točka 6. – Razlog za moguće neizvršenje europskog uhidbenog naloga – Cilj društvene rehabilitacije – Boravište osuđene osobe – Preuzimanje izvršenja kazne od strane države izvršenja u skladu s njezinim domaćim pravom – Okvirna odluka 2008/909/PUP – Uzajamno priznavanje presuda u kaznenim predmetima radi njihova izvršenja u drugoj državi članici – Uvjetna odgoda izvršenja kazne zatvora o kojoj je odlučio sud države članice izvršenja – Članak 8. – Obveza države izvršenja da prizna presudu i izvrši kaznu – Članak 17. – Mogućnost države izvršenja da utvrdi postupke izvršenja”
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka 2008/909 o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima – Odbijanje države članice izvršenja da izvrši europski uhidbeni nalog izdan u svrhu izvršenja kazne zatvora ili mjere oduzimanja slobode – Preuzimanje obveze te države članice da izvrši kaznu – Naknadna uvjetna odgoda izvršenja kazne od strane drugog pravosudnog tijela navedene države članice – Nedopuštenost
(Okvirna odluka Vijeća 2008/909, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, čl. 8. st. 1. i čl. 17. st. 1.)
(t. 66., 71.-78., 83.-85. i izreka)
Kratak prikaz
U kontekstu postupka izvršenja europskog uhidbenog naloga izdanog u svrhu izvršenja kazne zatvora Sud pojašnjava da nadležno pravosudno tijelo države članice ne može, nakon što je odbilo postupiti po tom uhidbenom nalogu i obvezalo se izvršiti tu kaznu, uvjetno odgoditi izvršenje navedene kazne.
Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Local Criminal de Vila Nova de Gaia (Sud sudskog okruga Porto – Općinski kazneni sud u Vila Nova de Gaiji, Portugal), sud koji je uputio zahtjev, osudio je osobu YX na kaznu zatvora u trajanju od šest mjeseci. Budući da je osoba o kojoj je riječ premjestila svoje boravište u Španjolsku, taj je sud izdao europski uhidbeni nalog radi njezine predaje u svrhu izvršenja te kazne zatvora.
Nadležno španjolsko pravosudno tijelo je na temelju članka 4. točke 6. Okvirne odluke 2002/58 (
1
) odbilo predaju osobe YX sudu koji je uputio zahtjev, pri čemu je izjavilo da priznaje presudu koju je taj sud donio u svrhu njezina izvršenja u Španjolskoj.
Primjenom španjolskog Kaznenog zakonika Juzgado Central de lo Penal no 1 de Madrid (Središnji kazneni sud br. 1 u Madridu, Španjolska) zatim je uvjetno odgodio izvršenje kazne zatvora o kojoj je riječ u glavnom postupku uz rok kušnje na dvije godine.
Budući da takva odluka o odgodi može dovesti u pitanje ciljeve Okvirne odluke 2008/909 (
2
) i načelo uzajamnog priznavanja, sud koji je uputio zahtjev uputio je Sudu zahtjev za prethodnu odluku. Ističe da je nadležno tijelo države izvršenja u načelu dužno priznati osuđujuću presudu koju je izdalo tijelo države izdavanja i izvršiti izrečenu kaznu, čije trajanje i vrsta moraju odgovarati onima predviđenima tom presudom. Stoga prvonavedeno tijelo ne može, a da ne povrijedi članak 8. Okvirne odluke 2008/909, izmijeniti bit kazne koju je izreklo drugonavedeno tijelo i ne može uvjetno odgoditi izvršenje kazne koja je izrečena osobi o kojoj je riječ u državi izdavanja.
Usto, prema mišljenju suda koji je uputio zahtjev, članak 17. Okvirne odluke 2008/909, na temelju kojeg je izvršenje kazne uređeno pravom države izvršenja, upućuje samo na mjere čiji je cilj osigurati materijalno izvršenje kazne zatvora i stoga ne uključuje, suprotno onomu što je smatrao Središnji kazneni sud br. 1 u Madridu, odluku o uvjetnoj odgodi izvršenja takve kazne.
Sud tako utvrđuje da je važno utvrditi treba li smatrati da se odlukom o uvjetnoj odgodi izvršenja kazne zatvora izmjenjuje osuđujuća presuda, u kojem bi se slučaju članku 8. stavku 1. Okvirne odluke 2008/909 protivilo to da nadležno tijelo države izvršenja izrekne takvu odgodu ili je takva odluka obuhvaćena izvršenjem te presude, u kojem slučaju bi članak 17. stavak 1. te okvirne odluke tom tijelu omogućio da izrekne takvu odgodu.
Ocjena Suda
Sud najprije ističe da se ni članak 8. stavak 1. ni članak 17. stavak 1. Okvirne odluke 2008/909 ne odnose izričito na slučaj u kojem nadležno tijelo države izvršenja uvjetno odgodi izvršenje kazne zatvora koju je izreklo nadležno tijelo države izdavanja. Konkretno, nijedan tekstualni element ne omogućuje da se utvrdi je li takva mjera uvjetne odgode obuhvaćena pojmom „postupci izvršenja” kazne u smislu članka 17. stavka 1. Okvirne odluke 2008/909.
Međutim, dok se prvim stavkom članka 17. te okvirne odluke predviđa da nadležna tijela države izvršenja izvršavaju isključivu nadležnost u pogledu svih postupaka izvršenja kazne i svih povezanih mjera, koje uključuju prijevremeni ili uvjetni otpust, stavcima 3. i 4. tog članka u korist nadležnog tijela države izdavateljice naloga predviđaju se, najprije, pravo na informiranje, na njezin zahtjev, o odredbama države izvršiteljice naloga koje se primjenjuju na mogućnost prijevremenog ili uvjetnog otpusta, zatim pravo na povlačenje potvrde (
3
), kojom se izražava suglasnost države izdavanja da se izrečena kazna izvrši u državi izvršenja i, naposljetku, mogućnost obavještavanja o uvjetima prijevremenog ili uvjetnog otpusta države izdavateljice naloga, kako bi ih nadležno tijelo države izvršenja uzelo u obzir.
Stoga, čak i ako bi se ovlasti koje su člankom 17. stavcima 3. i 4. te okvirne odluke priznate nadležnom tijelu države članice izdavanja trebale a fortiori primijeniti na odgodu izvršenja kazne zatvora, s obzirom na to da takva mjera nastupa prije svakog stvarnog izvršenja navedene kazne i stoga podrazumijeva, za razliku od prijevremenog ili uvjetnog otpusta, odgodu izvršenja te kazne u cijelosti, Sud utvrđuje da ih je zakonodavac Unije predvidio samo u pogledu uvjeta za prijevremeni ili uvjetni otpust.
Stoga Sud smatra da takva mjera uvjetne odgode izvršenja kazne zatvora nije obuhvaćena pojmom „postupci izvršenja” iz članka 17. stavka 1. Okvirne odluke 2008/909.
Tu ocjenu potvrđuje činjenica da se Okvirna odluka 2008/947 (
4
), čije područje primjene isključuje područje primjene Okvirne odluke 2008/909 (
5
), primjenjuje posebno na presude koje same sadržavaju odgodu izvršenja kazne zatvora ili su popraćene različitim probacijskim odlukama, a koje je u oba slučaja donijelo nadležno tijelo države izdavanja (
6
). Okvirna odluka 2008/947 tako potvrđuje da je uvjetna odgoda izvršenja kazne zatvora u nadležnosti nadležnog tijela države izdavanja, i, slijedom toga, obuhvaćena presudom koju treba priznati, a ne područjem izvršenja potonje presude i nadležnošću nadležnog tijela države izvršenja.
Usto, mogućnost države izvršenja da osim u slučajevima izričito predviđenima u člancima 8. i 17. Okvirne odluke 2008/909 promijeni kaznu izrečenu u državi izdavateljici naloga ili postupke njezina izvršenja mogla bi ugroziti posebno uzajamno povjerenje država članica u njihove odnosne pravosudne sustave i stoga biti protivna cilju jačanja suradnje između država članica u pogledu izvršenja presuda u kaznenim stvarima. Ti članci 8. i 17. stoga imaju središnju ulogu u ostvarivanju tog cilja kada za priznavanje i izvršenje presuda u kaznenim stvarima određuju opseg i ograničenja nadležnosti priznatih nadležnim tijelima države izvršenja.
Zbog tih razloga Sud zaključuje da je uvjetna odgoda izvršenja kazne zatvora obuhvaćena područjem primjene članka 8. Okvirne odluke 2008/909 i da je posljedično ne može odobriti nadležno tijelo države izvršenja na temelju članka 17. te okvirne odluke.
Naposljetku, Sud pojašnjava da okolnost da opoziv odgode izvršenja kazne zatvora zbog toga što je dotična osoba povrijedila objektivan uvjet te odgode izvršenja ne predstavlja odluku u smislu članka 4.a Okvirne odluke 2002/584 (
7
) te da stoga može biti obuhvaćen izvršenjem izrečene kazne, ne znači nužno da je odluka o tome treba li odobriti uvjetnu odgodu izvršenja kazne zatvora odluka iste vrste.
(
i
)	Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.
(
1
)	Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83. i ispravak SL 2013., L 222, str. 14.; u daljnjem tekstu: Okvirna odluka 2002/584) U skladu s člankom 4. točkom 6. te okvirne odluke, pravosudno tijelo izvršenja može odbiti izvršenje europskog uhidbenog naloga ako je on izdan u svrhe izvršenja kazne zatvora ili mjere oduzimanja slobode, a tražena osoba se nalazi, boravi u državi članici izvršenja ili je njezin državljanin, a ta država članica obvezuje se izvršiti tu kaznu ili mjeru oduzimanja slobode u skladu s odredbama svojega domaćeg prava.
(
2
)	Okvirna odluka Vijeća 2008/909/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja presuda u kaznenim predmetima kojima se izriču kazne zatvora ili mjere koje uključuju oduzimanje slobode s ciljem njihova izvršenja u Europskoj uniji (SL 2008., L 327, str. 27.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 111.), kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009. (SL 2009., L 81, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 169.; u daljnjem tekstu: Okvirna odluka 2008/909)
(
3
)	Riječ je o potvrdi iz članka 4. Okvirne odluke 2008/909, čije prosljeđivanje predstavlja jednu od formalnosti koja se mora poštovati u slučaju kad država izvršenja preuzme izvršenje kazne zatvora izrečene u državi izdavanja.
(
4
)	Okvirna odluka Vijeća 2008/947/PUP od 27. studenoga 2008. o primjeni načela uzajamnog priznavanja na presude i probacijske odluke s ciljem nadzora probacijskih mjera i alternativnih sankcija (SL 2008., L 337, str. 102.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 148.)
(
5
)	Članak 1. stavak 3. točka (a) Okvirne odluke 2008/947
(
6
)	Članak 2. točke 1., 2. i 5. Okvirne odluke 2008/947
(
7
)	Vidjeti u tom smislu presude od 22. prosinca 2017., Ardic (C-571/17 PPU, EU:C:2017:1026, t. 77. i 78.) i od 23. ožujka 2023., Minister for Justice and Equality (Opoziv uvjetnih osuda) (C-514/21 i C-515/21, EU:C:2023:235, t. 53. i 54.).