62025CO0257
RJEŠENJE SUDA (sedmo vijeće)
8. prosinca 2025. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Mirovine sudaca – Osnovica za izračun – Neuzimanje u obzir naknade za privremeni premještaj – Isključenje zbog razloga povezanih sa zahtjevima neutraliziranja proračunskog deficita – Članak 2. UEU‑a – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU‑a – Načelo neovisnosti sudaca – Nadležnost zakonodavne i izvršne vlasti država članica za smanjivanje primanja sudaca – Pretpostavke”
U predmetu C‑257/25,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Tribunalul Neamţ (Viši sud u Neamțu, Rumunjska), odlukom od 7. veljače 2025., koju je Sud zaprimio 7. travnja 2025., u postupku
B. V.
protiv
I. J.,
SUD (sedmo vijeće),
u sastavu: F. Schalin, predsjednik vijeća, M. Gavalec (izvjestitelj) i Z. Csehi, suci,
nezavisni odvjetnik: D. Spielmann,
tajnik: A. Calot Escobar,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči obrazloženim rješenjem, u skladu s člankom 99. Poslovnika Suda,
donosi sljedeće
Rješenje
1
Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 2. i članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU‑a u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja).
2
Zahtjev je upućen u okviru spora između osobe B. V., umirovljenog suca, i I. J.-a (Pravosudna inspekcija, Rumunjska) povodom odbijanja potonjeg da mu izda standardnu potvrdu u kojoj se navode dnevnice za privremeni premještaj koje je primio B. V., u svrhu ponovnog obračuna njegovih mirovinskih prava.
Pravni okvir
Zakon o prijašnjem statusu pravosudnih dužnosnika
3
Člankom 82. stavkom 1. Legee nr. 303 privind statutul judecătorilor și procurorilor (Zakon br. 303 o statusu sudaca i državnih odvjetnika) od 28. lipnja 2004. (koji je ponovno objavljen u Monitorulu Oficial al României, dio I., br. 826 od 13. rujna 2005.), u verziji koja se primjenjuje u sporu iz glavnog postupka (u daljnjem tekstu: Zakon o prijašnjem statusu pravosudnih dužnosnika), u bitnome se predviđalo da suci s najmanje 25 godina radnog staža na sudačkim dužnostima „mogu, kada navrše 60 godina, ostvariti pravo na mirovinu u iznosu od 80 % osnovice za izračun koja uključuje bruto mjesečnu naknadu u trenutku prijma u službu ili bruto mjesečnu osnovnu plaću, ovisno o slučaju, i dodatke na plaću primljene za posljednji mjesec rada prije datuma odlaska u mirovinu”.
Odluka Vlade br. 1275 od 18. listopada 2005.
4
Člankom 7. Metodoloških pravila koja su odobrena Hotărâreom Guvernului nr. 1275 pentru aprobarea Normelor metodologice de aplicare a prevederilor Legii nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor, republicată, și ale Legii nr. 47/1992 privind organizarea și funcționarea Curții Constituționale, republicată, referitoare la pensiile de serviciu și la acordarea indemnizațiilor pentru creșterea copilului în vârstă de până la 2 ani (Odluka Vlade br. 1275 kojom se odobravaju Metodološka pravila o primjeni odredbi ponovno objavljenog Zakona br. 303/2004 o statusu sudaca i državnih odvjetnika te ponovno objavljenog Zakona br. 47/1992 o ustrojstvu i radu Ustavnog suda, koja uređuju mirovine i priznavanje doplataka za djecu mlađu od dvije godine) od 18. listopada 2005. (Monitorul Oficial al României, dio I., br. 979 od 3. studenoga 2005.), u stavcima 1. i 3. određuje se:
„1.   Mirovina iz članka 82. stavaka 1. i 2. iznosi 80 % prosječnog bruto dohotka ostvarenog tijekom posljednjih 12 mjeseci rada prije datuma odlaska u mirovinu.
[…]
3.   Osim bruto mjesečne naknade u trenutku prijma u službu, ostvareni bruto dohodak uključuje i trajnu ili privremenu dobit. Bruto dohodak ne uključuje iznose koji su primljeni kao dodaci na plaću, nagrade, naknade troškova i povrati prava koja se odnose na drugo razdoblje, ni naknadu u iznosu od sedam bruto mjesečnih naknada u trenutku prijma u službu predviđenu člankom 81. stavkom 1. Zakona ili druga prava koja nemaju karakter prava na plaću.”
5
U skladu s člankom 13. stavkom 1. točkom (b) tih metodoloških pravila:
„Za potrebe određivanja mirovine, dokumentacija za mirovinu mora sadržavati:
[…]
b)
standardnu potvrdu za mirovinu […] koju je izdao posljednji poslodavac i u kojoj se navodi radni staž na pravosudnoj dužnosti, radni staž samo na funkcijama suca i državnog odvjetnika, prosječni bruto dohodak ostvaren tijekom posljednjih 12 mjeseci rada prije datuma odlaska u mirovinu i bruto dohodak ostvaren na dan odlaska u mirovinu”.
OUG br. 27/2006
6
Člankom 13. stavkom 1. točkom (a) Ordonanțe de urgență a Guvernului nr. 27 privind salarizarea și alte drepturi ale judecătorilor, procurorilor și altor categorii de personal din sistemul justiției (Hitna uredba Vlade br. 27 o plaćama i drugim pravima sudaca, državnih odvjetnika i ostalih kategorija zaposlenih u pravosudnom sustavu) od 29. ožujka 2006. (Monitorul Oficial al României, dio I., br. 314 od 7. travnja 2006., u daljnjem tekstu: OUG br. 27/2006) predviđa se:
„Suci, državni odvjetnici, s njima izjednačeno osoblje i pravosudni savjetnici, koji su upućeni ili delegirani u mjesto koje se razlikuje od mjesta njihova boravišta, tijekom cijelog trajanja delegiranja ili upućivanja ostvaruju sljedeća prava:
a)
dnevnicu u iznosu od 2 % bruto mjesečne naknade u trenutku prijma u službu, pri čemu njezin iznos ne smije biti manji od iznosa predviđenog za zaposlene u tijelima koja se financiraju iz proračuna”.
Zakon o novom statusu pravosudnih dužnosnika
7
Legea nr. 303 privind statutul judecătorilor și procurorilor (Zakon br. 303 o statusu sudaca i državnih odvjetnika) od 15. studenoga 2022. (Monitorul Oficial al României, dio I., br. 1102 od 16. studenoga 2022.) stupila je na snagu 16. studenoga 2022. i izmijenjena je Legeom nr. 282 pentru modificarea și completarea unor acte normative din domeniul pensiilor de serviciu și a Legii nr. 227/2015 privind codul fiscal (Zakon br. 282 o izmjeni i dopuni regulatornih akata u području mirovina te Zakon br. 227/2015 o Poreznom zakoniku) od 19. listopada 2023. (Monitorul Oficial al României, dio I., br. 950 od 20. listopada 2023.) (u daljnjem tekstu: Zakon o novom statusu pravosudnih dužnosnika).
8
Nakon tih izmjena članak 211. Zakona o novom statusu pravosudnih dužnosnika dopunjen je stavkom 41. koji određuje da od 1. siječnja 2024.:
„Osnovica za izračun mirovine ne obuhvaća iznose koji su primljeni kao dodaci na plaću, nagrade, naknade troškova, povrati prava na plaću koja se odnose na razdoblje različito od onog koje se uzima u obzir za određivanje prava na mirovinu, dnevnice ili bilo koje drugo pravo koje nije trajno.”
9
U obrazloženju nacrta zakona koje je dovelo do te zakonodavne izmjene navodi se da „[p]romjena iznosa mirovine ne znači oduzimanje prava na te mirovine njihovim korisnicima, nego se time prava na mirovinu nastoje smanjiti, u odnosu na trenutačno stanje, na temelju javne obveze kojom se tereti proračun države. Ponovni izračun mirovina ne znači ni ograničenje ustavnog prava, ali je nužan za smanjenje proračunskih troškova”.
Glavni postupak i prethodno pitanje
10
Tužitelj iz glavnog postupka, B. V., obavljao je dužnosti suca do 1. prosinca 2022., datuma njegova umirovljenja. Tijekom razdoblja u kojem je bio sudac koji obavlja funkciju inspektora u rumunjskoj Pravosudnoj inspekciji, odnosno od 28. prosinca 2018. do 1. prosinca 2022., primao je dnevnicu za privremeni premještaj koja je, u skladu s člankom 13. stavkom 1. točkom (a) OUG‑a br. 27/2006, iznosila 2 % bruto mjesečne naknade u trenutku prijma u službu.
11
Kako bi pokrenuo isplatu mirovine, B. V. je 10. studenoga 2022. zatražio od glavnog inspektora rumunjske Pravosudne inspekcije da mu izda standardnu potvrdu u kojoj se navodi bruto dohodak koji je ostvario u studenome 2022. i koji uključuje dnevnicu za privremeni premještaj. Za studeni 2022. ta je dnevnica iznosila 10143 rumunjskih leua (RON) (otprilike 2000 eura).
12
Rumunjska Pravosudna inspekcija odbila je prihvatiti B. V.-ov zahtjev jer ta naknada nije dio osnovice za izračun mirovine predviđene člankom 82. stavkom 1. Zakona o prijašnjem statusu pravosudnih dužnosnika.
13
U studenome 2023. B. V. je osporavao to odbijanje pred Tribunalulom Neamţ (Viši sud u Neamţu, Rumunjska), odnosno sudom koji je uputio zahtjev.
14
Iz zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da se rumunjskim sucima, od stupanja na snagu Zakona o prijašnjem statusu pravosudnih dužnosnika, priznaje pravo na mirovinu u visini 80 % osnovice za izračun koja uključuje, ovisno o slučaju, bruto mjesečnu naknadu u trenutku prijma u službu ili osnovnu mjesečnu bruto plaću, kao i dodatke na plaću primljene tijekom posljednjeg mjeseca rada prije umirovljenja.
15
Sud koji je uputio zahtjev ističe, s jedne strane, da je Înalta Curte de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud, Rumunjska), nakon što je dnevnicu za privremeni premještaj kvalificirao kao plaću, osobito u svojim odlukama od 7. veljače 2022. i od 13. ožujka 2023., odlukom od 11. studenoga 2024. (Monitorul Oficial al României, dio I., br. 1269 od 17. prosinca 2024.), isključio tu dnevnicu iz osnovice za izračun mirovine i, s druge strane, da se od 1. siječnja 2024. to rješenje izričito predviđa člankom 211. stavkom 41. Zakona o novom statusu pravosudnih dužnosnika.
16
U tom kontekstu sud koji je uputio zahtjev pita ne povređuje li, u nedostatku objektivnog kriterija u propisu kojim se uređuju primanja sudaca, isključenje navedene dnevnice iz osnovice za izračun mirovine načelo neovisnosti sudaca, koje proizlazi iz članaka 2. i 19. UEU‑a i članka 47. Povelje, i kojim se zahtijeva da suci primaju stabilnu plaću koja je povezana s važnošću i posebnostima dužnosti koju obavljaju. To uostalom naglašavaju različiti međunarodni instrumenti, osobito točka 54. Preporuke CM/Rec(2010)12 Odbora ministara Vijeća Europe, naslovljene „Suci: neovisnost, učinkovitost i odgovornosti”, donesene 17. studenoga 2010. i točka 6.4. Europske povelje o zakonima za suce, koju je 10. srpnja 1998. u Strasbourgu donijelo Vijeće Europe.
17
U tim okolnostima, Tibunalul Neamţ (Viši sud u Neamţu) odlučio je prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Treba li članak 2. [UEU‑a] u kojem se utvrđuju vrijednosti na kojima se temelji Unija i upućuje na poštovanje vladavine prava i članak 19. stavak 1. drugi podstavak [UEU‑a], u vezi s člankom 47. [Povelje], na temelju kojih države članice osiguravaju djelotvornu sudsku zaštitu koja se temelji na pravu na pristup neovisnom i nepristranom sudu, tumačiti na način da se načelu neovisnosti sudaca protivi odbijanje da se u opseg pravâ na [mirovinu] uključi dio plaće koji se sastoji od [dnevnice za privremeni premještaj], a koji nije isplaćen na temelju povrata troškova koji su stvarno nastali zbog premještaja, kao što su troškovi putovanja, smještaja ili hrane, i koji se dodjeljuje sucima koji su imali status upućenih/delegiranih sudaca, jer to odbijanje odstupa od mehanizma prema kojem se [mirovina] sudaca određuje na temelju objektivnih kriterija koji ne ovise o proizvoljnom uplitanju izvršne i zakonodavne vlasti i dovodi do trajnog smanjenja visine plaća, čime se povređuju ustavna jamstva kojima se sucima osigurava [mirovina] koja odgovara dostojanstvu službe i opsegu njihovih obveza i kojima se jamči sudovanje neovisnih sudova i neovisnih sudaca?”
O prethodnom pitanju
18
Na temelju članka 99. Poslovnika Suda, kad se odgovor na pitanje postavljeno u prethodnom postupku može jasno izvesti iz sudske prakse, ili kad odgovor na takvo pitanje ne ostavlja mjesta nikakvoj razumnoj sumnji, Sud može u svakom trenutku na prijedlog suca izvjestitelja i nakon što sasluša nezavisnog odvjetnika odlučiti obrazloženim rješenjem.
19
Tu odredbu valja primijeniti u ovom predmetu.
20
Sud koji je uputio zahtjev svojim pitanjem u biti pita treba li članak 2. UEU‑a i članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU‑a, u vezi s člankom 47. Povelje, tumačiti na način da se načelu neovisnosti sudaca protivi odbijanje da se dnevnica za privremeni premještaj uzme u obzir za izračun mirovine kad takvo odbijanje, s jedne strane, odstupa od mehanizma prema kojem se mirovina sudaca određuje na temelju objektivnih kriterija koji ne ovise o proizvoljnom uplitanju izvršne i zakonodavne vlasti i, s druge strane, dovodi do trajnog smanjenja visine primanja umirovljenih sudaca.
21
Kao što to proizlazi iz sudske prakse Suda, iako, u skladu s načelom diobe vlasti, koje karakterizira funkcioniranje vladavine prava, neovisnost sudova mora biti zajamčena u odnosu na zakonodavnu i izvršnu vlast države članice, sama činjenica da su te vlasti uključene u određivanje primitaka od rada sudaca ne može sama po sebi dovesti do ovisnosti sudaca o navedenim vlastima niti izazvati sumnju u njihovu neovisnost ili nepristranost. Naime, države članice raspolažu širokom marginom prosudbe kada pripremaju svoj proračun i odlučuju između različitih stavki javnih rashoda. Ta široka margina prosudbe uključuje određivanje metode izračuna tih troškova i, osobito, primanja sudaca, pri čemu su nacionalna zakonodavna i izvršna vlast u najboljem položaju da uzmu u obzir poseban društveno‑gospodarski kontekst države članice u kojem taj proračun treba izraditi i zajamčenu neovisnost sudaca (presuda od 25. veljače 2025., Sąd Rejonowy w Białymstoku i Adoreikė, C‑146/23 i C‑374/23, EU:C:2025:109, t. 50. i 51.).
22
Ipak ostaje činjenica da nacionalna pravila o primanjima sudaca ne smiju kod pojedinaca pobuditi legitimne sumnje u pogledu neovisnosti dotičnih sudaca od utjecaja vanjskih čimbenika i njihove neutralnosti u odnosu na suprotstavljene interese. U tu svrhu, poveljama, izvješćima i drugim dokumentima koje izrađuju tijela Vijeća Europe ili koji su dio sustava Ujedinjenih naroda mogu se pružiti relevantne smjernice za tumačenje prava Unije ako postoje nacionalne odredbe donesene u tom području (presuda od 25. veljače 2025., Sąd Rejonowy w Białymstoku i Adoreikė, C‑146/23 i C‑374/23, EU:C:2025:109, t. 52. i 53.).
23
Kao što je to Sud istaknuo u točki 65. presude od 25. veljače 2025., Sąd Rejonowy w Białymstoku i Adoreikė (C‑146/23 i C‑374/23, EU:C:2025:109), zakonodavna i izvršna vlast države članice mogu odstupiti od nacionalnog propisa kojim se objektivno utvrđuju pravila za određivanje primanja sudaca, tako da odluče smanjiti ta primanja, pod uvjetom ispunjavanja određenog broja zahtjeva.
24
Kao prvo, u skladu s načelom pravne sigurnosti, mjera smanjenja plaće ili mirovine sudaca mora biti utvrđena zakonom, objektivna, predvidljiva i transparentna (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 25. i navedena sudska praksa).
25
U tom pogledu valja pojasniti da je zahtjev predvidljivosti ispunjen ako pojedinac može znati, iz teksta relevantne odredbe i, u slučaju potrebe, pomoću njezina tumačenja koje utvrđuju nacionalni sudovi o kojima je riječ, koji je doseg te odredbe (vidjeti po analogiji presude od 3. svibnja 2007., Advocaten voor de Wereld, C‑303/05, EU:C:2007:261, t. 50. i od 26. lipnja 2025., Makeleio i Zougla, C‑555/23 i C‑556/23, EU:C:2025:484, t. 88.). Naime, načelo pravne sigurnosti, koje zahtijeva da su pravna pravila jasna i precizna te da je njihova primjena za osobe predvidljiva, osobito kada mogu imati nepovoljne posljedice, ne može se shvatiti na način da obvezuje zakonodavca ili nacionalni sud, u okviru pravnog pravila koje prvi donosi, a drugi tumači, da navedu različite konkretne slučajeve u kojima se apstraktno pravno pravilo može primijeniti, s obzirom na to da se ne mogu unaprijed utvrditi svi ti slučajevi (vidjeti po analogiji presudu od 1. kolovoza 2025., Timčenko/Vijeće, C‑703/23 P, EU:C:2025:608, t. 33.).
26
Kao drugo, mjera smanjenja plaće ili mirovine sudaca mora biti opravdana ciljem od općeg interesa, kao što je zahtjev neutraliziranja prekomjernog državnog deficita, u smislu članka 126. stavka 1. UFEU‑a, pri čemu se pojašnjava da mogućnost države članice da se pozove na takav zahtjev ne pretpostavlja pokretanje postupka u skladu s Protokolom (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita, u prilogu UEU‑u i UFEU‑u (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 26. i navedena sudska praksa).
27
Proračunski razlozi koji opravdavaju donošenje mjere kojom se odstupa od općih pravila o primanjima sudaca moraju biti jasno objašnjeni. Osim toga, ne dovodeći u pitanje opravdane iznimne okolnosti, te se mjere ne smiju posebno odnositi samo na članove nacionalnih sudova i moraju biti dio općenitijeg okvira čiji je cilj da veći broj članova državne javne službe pridonese fiskalnom naporu koji se poduzima (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 27. i navedena sudska praksa).
28
Kao što to predviđa točka 54. Preporuke CM/Rec(2010)12 od 17. studenoga 2010., „[p]osebnim zakonom treba uvesti pravila kojima bi se primanja zaštitila od smanjenja koja bi postojala posebno za suce”. S druge strane, kao što je to pojašnjeno u točki 57. obrazloženja te preporuke, „[o]dredba koja se odnosi na nesmanjivanje primanja posebno za suce nije u suprotnosti sa smanjenjem primanja u okviru javnih politika koje se odnose na opće smanjenje plaća javnih službenika”.
29
Stoga, kada država članica donese mjere proračunskih ograničenja koje pogađaju njezine javne dužnosnike i službenike, ona može, u društvu u kojem prevladava solidarnost, kao što je to istaknuto u članku 2. UEU‑a, odlučiti primijeniti te mjere i na nacionalne suce (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 29. i navedena sudska praksa).
30
Kao treće, u skladu s načelom proporcionalnosti, koje je opće načelo prava Unije, svaka mjera za smanjenje primanja sudaca mora biti prikladna za jamčenje ostvarenja postavljenog cilja u općem interesu koji uključuje neutraliziranje prekomjernog državnog deficita, ograničena na ono što je krajnje nužno za postizanje tog cilja i ne smije biti neproporcionalna u odnosu na navedeni cilj, što podrazumijeva odvagivanje između neutraliziranja prekomjernog državnog deficita i zadiranja u načelo neovisnosti sudaca (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 30.).
31
S obzirom na navedeno, uzimajući u obzir široku marginu prosudbe priznatu državama članicama kada pripremaju svoj proračun i odlučuju između različitih stavki javnih rashoda, kako je navedeno u točki 21. ovog rješenja, država članica može donijeti zakonodavnu mjeru kojom se ne nastoji odstupiti od temeljnog propisa kojim se utvrđuju primanja sudaca radi suočavanja s proračunskom krizom, nego izmijeniti taj propis za budućnost, smanjenjem njihovih primanja, kako bi se poboljšala njezina dugoročna proračunska situacija (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 32.).
32
Načelu neovisnosti sudaca, koje proizlazi iz članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU‑a, u vezi s člankom 2. UEU‑a, ne može se protiviti takva izmjena, čak i ako nije vremenski ograničena, pod uvjetom da je novoutvrđena visina plaće sudaca i dalje dovoljna da se osigura njihova neovisnost. Naime, očuvanje neovisnosti sudaca zahtijeva da, unatoč tomu što se na njih primjenjuje mjera proračunskog ograničenja, visina plaće sudaca uvijek odgovara važnosti dužnosti koje obavljaju kako bi bili zaštićeni od vanjskih intervencija ili pritisaka koji mogu ugroziti njihovu neovisnost u prosudbi i utjecati na njihove odluke (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 33. i 34.).
33
Visina plaće sudaca mora biti dovoljno visoka, s obzirom na socioekonomski kontekst dotične države članice, da bi im se dodijelila određena ekonomska neovisnost koja ih može zaštititi od rizika eventualne vanjske intervencije ili pritisaka koji bi mogli ugroziti neutralnost njihovih odluka. Stoga visina te plaće mora biti takva da suce štiti od svakog rizika od korupcije. Ocjena primjerenosti plaća sudaca pretpostavlja, osobito, uzimanje u obzir gospodarske, socijalne i financijske situacije dotične države članice. U tom je pogledu primjereno usporediti prosječne primitke od rada sudaca s prosječnom plaćom u navedenoj državi (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 35. i 36.).
34
Ta razmatranja vrijede mutatis mutandis za umirovljene suce. Naime, činjenica da aktivni suci imaju jamstvo da će nakon odlaska u mirovinu primati dovoljno visoku mirovinu može ih zaštititi od svakog rizika od korupcije tijekom njihova aktivnog razdoblja (presuda od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 37. i navedena sudska praksa).
35
U tom pogledu valja spomenuti točku 54. Preporuke CM/Rec(2010)12 od 17. studenoga 2010., u skladu s kojom „[t]rebaju postojati jamstva za […] isplatu mirovine, koja bi trebala biti razumne visine u odnosu na primanja tijekom radnog vijeka”. Isto tako, iz točke 6.4. Europske povelje o zakonima za suce, spomenute u točki 16. ovog rješenja, proizlazi da taj zakon treba jamčiti sucima „koji su navršili zakonsku dob za prestanak dužnosti[,] nakon što su je tijekom određenog razdoblja obavljali u profesionalnom svojstvu[,] isplatu mirovine čiji iznos mora biti što je moguće bliži iznosu njihovih posljednjih primanja za obavljanje sudačke dužnosti”.
36
Kao četvrto, mjera smanjenja plaće mora biti predmet djelotvornog sudskog nadzora u skladu s postupovnim pravilima predviđenima pravom dotične države članice.
37
Iako u okviru postupka predviđenog člankom 267. UFEU‑a nije na Sudu da u određenom predmetu primijeni pravila prava Unije, on može – na temelju spisa glavnog predmeta kao i pisanih očitovanja kojima raspolaže a kako bi sudovima koji su uputili zahtjeve dao koristan odgovor – dati upute koje će tim sudovima omogućiti donošenje odluke (presuda od 25. veljače 2025., Sąd Rejonowy w Białymstoku i Adoreikė, C‑146/23 i C‑374/23, EU:C:2025:109, t. 77. i navedena sudska praksa).
38
U tom pogledu Sud ističe da se u ovom slučaju pitanje je li dnevnica za privremeni premještaj plaća nije izričito riješilo ni Zakonom o prijašnjem statusu pravosudnih dužnosnika, ni Odlukom Vlade br. 1275 od 18. listopada 2005., ni OUG‑om br. 27/2006. Uzimajući u obzir i fluktuacije koje su u tom pogledu istaknute u sudskoj praksi Înalte Curtea de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud), navedenoj u točki 15. ovog rješenja, očito je da se ne može smatrati da se pravo na uključivanje te dnevnice u izračun mirovine temelji na dostatnoj osnovi u rumunjskom pravu (vidjeti po analogiji presudu od 5. lipnja 2025., Curtea de Apel Bucureşti (Ukidanje otpremnine prilikom odlaska u mirovinu sudaca), C‑762/23, EU:C:2025:400, t. 48.).
39
S obzirom na prethodna razmatranja, na upućeno pitanje valja odgovoriti tako da članak 2. UEU‑a i članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU‑a u vezi s člankom 47. Povelje treba tumačiti na način da se načelu neovisnosti sudaca ne protivi odbijanje da se dnevnica za privremeni premještaj uzme u obzir prilikom izračuna mirovine kad takvo odbijanje, s jedne strane, odstupa od mehanizma prema kojem se mirovina sudaca određuje na temelju objektivnih kriterija koji ne ovise o proizvoljnom uplitanju izvršne i zakonodavne vlasti i, s druge strane, dovodi do trajnog smanjenja visine primanja umirovljenih sudaca.
Troškovi
40
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (sedmo vijeće) odlučuje:
Članak 2. UEU‑a i članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU‑a u vezi s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima treba tumačiti na način da se načelu neovisnosti sudaca ne protivi odbijanje da se dnevnica za privremeni premještaj uzme u obzir prilikom izračuna mirovine kad takvo odbijanje, s jedne strane, odstupa od mehanizma prema kojem se mirovina sudaca određuje na temelju objektivnih kriterija koji ne ovise o proizvoljnom uplitanju izvršne i zakonodavne vlasti i, s druge strane, dovodi do trajnog smanjenja visine primanja umirovljenih sudaca.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: rumunjski