null
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (šestého senátu)
21. května 2026(*)
„ Předběžná otázka – Státní podpory – Bloková výjimka pro určité podpory v odvětvích zemědělství a lesnictví – Nařízení (EU) č. 702/2014 – Podpora na náhradu škod způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě – Snížení částky podpory v případě neuzavření pojištění s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí a týkající se nejvýznamnějších klimatických rizik v dotyčném členském státě nebo regionu – Článek 25 odst. 9 – Nemožnost příjemce podpory uzavřít požadované pojištění“
Ve spojených věcech C‑52/25 [Binanrier](i) a C‑53/25 [Beaudeluc]i,
jejichž předmětem jsou dvě žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané na základě článku 267 SFEU rozhodnutími cour d’appel de Mons (Odvolací soud v Monsu, Belgie) ze dne 21. ledna 2025, došlými Soudnímu dvoru dne 28. ledna 2025, v řízeních
RZ,
GT (C‑52/25),
AX,
UI (C‑53/25)
proti
Région wallonne,
SOUDNÍ DVŮR (šestý senát),
ve složení: A. Kumin, vykonávající funkci předsedy senátu, S. Gervasoni a M. Bošnjak (zpravodaj), soudci,
generální advokát: A. Biondi,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–        za belgickou vládu: P. Cottin, C. Pochet a M. Van Regemorter, jako zmocněnci, ve spolupráci s: X. Drion, advokát,
–        za Evropskou komisi: A. Bouquet, C. Kovács a S. Verschraegen, jako zmocněnci,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 15. ledna 2026,
vydává tento
Rozsudek
1        Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce se týkají výkladu čl. 25 odst. 9 nařízení Komise (EU) č. 702/2014 ze dne 25. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 [SFEU] prohlašují určité kategorie podpory v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech za slučitelné s vnitřním trhem (Úř. věst. 2014, L 193, s. 1).
2        Tyto žádosti byly předloženy v rámci dvou sporů mezi zemědělci RZ
a GT (věc C‑52/25) a zemědělci AX a UI (věc C‑53/25) na jedné straně a Région wallonne (Valonský region, Belgie) na straně druhé ve věci náhrady škod, které tito zemědělci utrpěli v důsledku sucha.
Právní rámec
Unijní právo
3        Body 10, 42 a 54 odůvodnění nařízení č. 702/2014, které bylo platné v době rozhodné z hlediska skutkových okolností sporů v původních řízeních a bylo poté
nahrazeno, uváděly:
„(10)      Obecné podmínky pro používání tohoto nařízení by měly být stanoveny na základě souboru společných zásad, které by zajistily, aby podpora sloužila společnému zájmu, měla jednoznačný motivační účinek, byla vhodná a přiměřená, byla poskytována zcela transparentně, podléhala kontrolnímu mechanismu a pravidelnému hodnocení a neměla negativní vliv na podmínky obchodu v rozsahu, který odporuje společnému zájmu.
[...]
(42)      Tyto kategorie podpory by měly zahrnovat zejména [...] podporu na řízení rizik a řešení krizí, například podporu na náhradu ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které lze přirovnat k přírodním pohromám [...]. Tato podpora by se měla zaměřovat zejména na zvýšení konkurenceschopnosti a životaschopnosti celého odvětví zemědělství.
[...]
(54)      Náležité řízení rizik a řešení krizí je klíčovým nástrojem pro udržitelné a konkurenceschopné odvětví zemědělství. Zemědělská prvovýroba je vystavena zvláštním přírodním, klimatickým a zdravotním rizikům a krizím. Podpora na řízení rizik a řešení krizí a podpora odvětví živočišné výroby by proto měla být omezena na malé a střední podniky [(MSP)], které působí v oblasti zemědělské prvovýroby. Státní podpora určená k náhradě ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním pohromám, podpora pro boj proti chorobám zvířat a škůdcům rostlin a podpora na platby pojistného by měla být omezena na pomoc příjemcům, kteří čelí zvláštním obtížím, přestože vynaložili přiměřené úsilí, aby tato rizika minimalizovali. Státní podpora by neměla mít za následek to, že příjemce svádí k zbytečnému riskování. Malé a střední podniky působící v oblasti zemědělské prvovýroby by měly samy nést následky neprozíravé volby produkčních metod nebo produktů.“
4        Článek 3 tohoto nařízení, nadepsaný „Podmínky vynětí z oznamovací povinnosti“, stanovil:
„Režimy podpory, jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimů podpory a podpora ad hoc jsou slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 2 nebo 3 [SFEU] a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 [SFEU], pokud příslušná podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v kapitole I tohoto nařízení i specifické podmínky stanovené pro danou kategorii podpory v kapitole III tohoto nařízení.“
5        Článek 25 uvedeného nařízení, nadepsaný „Podpora na náhradu škod způsobených nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě“, stanovil:
„1.      Podpora na odškodnění MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby za škody způsobené nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) [SFEU] a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 [SFEU], pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10 tohoto článku a v kapitole I.
[...]
9.      Podpora poskytnutá podle tohoto článku se sníží o 50 %, pokud není poskytnuta příjemcům, kteří uzavřeli pojištění s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % jejich průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí a týkající se statisticky nejvýznamnějších klimatických rizik v dotyčném členském státě nebo regionu, na nějž se pojištění vztahuje.
[...]“
Belgické právo
6        Článek 6 arrêté du gouvernement wallon, du 23 août 2018, considérant comme une calamité agricole la sécheresse d’août 2016 à juin 2017, délimitant l’étendue géographique de cette calamité et déterminant l’indemnisation des dommages (vyhláška valonské vlády ze dne 23. srpna 2018, kterou se sucho v období od srpna 2016 do června 2017 uznává
za živelní pohromu v zemědělství, vymezuje se geografický rozsah této pohromy a stanoví se náhrada škody) (Moniteur belge ze dne 4. září 2018, s. 68445, dále jen „vyhláška ze dne 23. srpna 2018“), stanoví:
„V případě odškodnění se částky vyplývající z použití článku [5] sníží o padesát procent, pokud poškozený neuzavřel proti klimatickým rizikům pojištění s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na padesát procent jeho produkce.“
Spory v původních řízeních, předběžné otázky a řízení před Soudním dvorem
7        Žalobci v původním řízení, jejichž zemědělské podniky jsou tvořeny trvalými a dočasnými travními porosty a travnatými pozemky určenými ke krmení dobytka, utrpěli škody v důsledku období sucha
mezi srpnem 2016 a červnem 2017. Vyhláškou ze dne 23. srpna 2018 uznala valonská vláda (Belgie) toto sucho za
živelní pohromu v zemědělství, která
podle vnitrostátního práva zakládá nárok na odškodnění. Žalobci v původním řízení proto požádali o odškodnění.
8        Dne 31. října 2018 navrhl gouverneur de la province de Luxembourg (guvernér provincie Lucembursko, Belgie), aby bylo žalobcům v původním řízení přiznáno odškodnění ve výši snížené o polovinu podle článku 6 vyhlášky ze dne 23. srpna 2018, a to z důvodu, že neuzavřeli pojištění proti klimatickým rizikům s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % jejich produkce.
9        Žalobci v původním řízení zpochybnili opodstatněnost tohoto návrhu a tvrdili, že pojištění dostupné v Belgii neposkytuje zemědělským podnikům možnost pojistit se proti riziku sucha.
I přesto guvernér provincie Lucembursko přiznal dvěma rozhodnutími ze dne 10. prosince 2018 žalobcům v původním řízení odškodnění ve výši snížené o polovinu.
10      Dvěma rozsudky ze dne 15. března 2021 zamítl cour d’appel de Liège (Odvolací soud v Lutychu, Belgie) odvolání, které žalobci v původním řízení podali proti těmto dvěma rozhodnutím, z důvodu, že článek 6 vyhlášky ze dne 23. srpna 2018 je v souladu s čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014, podle kterého se podpora sníží o 50 %, pokud není poskytnuta příjemcům, kteří uzavřeli pojištění s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % jejich průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí a týkající se statisticky nejvýznamnějších klimatických rizik v dotyčném členském státě nebo regionu. Vzhledem k tomu, že
podle uvedeného soudu je v Belgii nejčastějším klimatickým jevem krupobití a v tomto členském státě existují pojištění proti rizikům spojeným s tímto typem klimatického jevu, byl uvedený soud toho názoru, že žalobci v původním řízení mohli takové pojištění uzavřít.
11      Tyto dva rozsudky zrušil Cour de cassation (Kasační soud, Belgie) rozsudky ze dne 19. ledna 2023 s odůvodněním, že cour d’appel de Liège (Odvolací soud v Lutychu) nezohlednil tvrzení žalobců v původním řízení, že nemohli uzavřít pojištění proti krupobití, jelikož toto pojištění nekryje škody způsobené na trvalých a dočasných travních porostech.
12      Věci byly vráceny ke cour d’appel de Mons (Odvolací soud v Monsu, Belgie), který je předkládajícím soudem. Žalobci v původním řízení před uvedeným soudem tvrdí, že v době, kdy nastala předmětná sucha, nebylo možné v Belgii pojistit zemědělský podnik proti takovému riziku. Dále tvrdí, že i když
existovala pojištění kryjící riziko krupobití, žalobci v původním řízení k nim nicméně neměli přístup, jelikož jejich zemědělská půda nebyla s ohledem na své zvláštní vlastnosti proti takovému riziku pojistitelná. Článek 6 vyhlášky ze dne 23. srpna 2018 je podle jejich názoru diskriminační, jelikož neumožňuje zemědělcům prokázat, že nemohli pojistit více než polovinu své produkce proti dotčenému riziku, či dokonce proti statisticky nejvýznamnějšímu klimatickému riziku v Belgii.
13      Předkládající soud se zamýšlí nad rozsahem působnosti
čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 a nad slučitelností článku 6 vyhlášky ze dne 23. srpna 2018 s tímto ustanovením. V této souvislosti poznamenává, že tento článek 6 nezohledňuje skutečnost, že pro poškozeného mohlo být nemožné pojistit se proti konkrétnímu klimatickému riziku, které mu způsobilo škodu, v projednávaném případě proti suchu, nebo pojistit svůj zemědělský podnik proti jiným klimatickým rizikům.
14      Za těchto podmínek se cour d’appel de Mons (Odvolací soud v Monsu) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)      Lze
čl. 25 [odst.] 9 [nařízení č. 702/2014], který stanoví, že podpora na odškodnění MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby za škody způsobené nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě [...], se sníží o 50 %, pokud není poskytnuta příjemcům, kteří uzavřeli pojištění s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % jejich průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí a týkající se statisticky nejvýznamnějších klimatických rizik v dotyčném členském státě nebo regionu, na něž se pojištění vztahuje, použít tehdy, je-li podpora určena k odškodnění zemědělských podniků za škody způsobené klimatickým jevem, který je považován za přírodní pohromu (v projednávané věci sucho) a nepatří ke statisticky nejvýznamnějším klimatickým rizikům v dotyčném členském státě (v projednávané věci v [Belgickém království])?
2)      Uplatní se snížení stanovené v tomto článku [25], pokud je podpora určena k odškodnění zemědělských podniků za škody způsobené klimatickým jevem, který je považován za přírodní pohromu (v projednávané věci sucho) a nepatří ke klimatickým rizikům, pro která existuje v dotyčném členském státě (v projednávané věci v [Belgickém království]) dostupné pojistné krytí, ačkoli existují pojistné smlouvy, které kryjí jiná
– statisticky významnější –
klimatická rizika (v projednávané věci krupobití) a které mohl uzavřít zemědělský podnik, který je příjemcem podpory?
3)      Umožňuje tentýž článek dotyčnému členskému státu, aby nesnížil podporu určenou k odškodnění zemědělských podniků za škody způsobené klimatickým jevem považovaným za přírodní pohromu, pokud příjemce podpory prokáže, že daný druh jeho produkce (v projednávané věci trvalé a dočasné travní porosty, jakož i travnaté pozemky určené ke krmení dobytka, nikoli k pěstování plodin) není v dotyčném členském státě (v projednávané věci v [Belgickém království]) pojistitelný proti statisticky nejvýznamnějším klimatickým rizikům do výše nejméně 50 % průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí jeho zemědělského podniku?“
15      Rozhodnutím předsedy Soudního dvora ze dne 24. února 2025 byly věci C‑52/25 a C‑53/25 spojeny pro účely písemné části řízení a rozsudku.
K předběžným otázkám
K první a druhé otázce
16      Podstatou první a druhé otázky předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je, zda čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že podpora na odškodnění MSP působícího v oblasti zemědělské prvovýroby za škodu způsobenou nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, musí být v případě, že tento MSP není pojištěn proti statisticky nejvýznamnějším klimatickým rizikům v dotyčném členském státě nebo regionu,
snížena o polovinu v situaci, kdy má dotčená podpora nahradit škodu způsobenou takovým klimatickým jevem, který nepatří mezi tato rizika a v dotyčném členském státě nebo regionu není
pojistitelným rizikem.
17      Podle čl. 25 odst. 1 nařízení č. 702/2014 je podpora na odškodnění MSP působících v oblasti zemědělské prvovýroby za škody způsobené nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU, pokud splňuje podmínky stanovené zejména v odstavcích 2 až 10 uvedeného článku 25.
18      Mezi zmíněná ustanovení patří čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014, podle kterého se podpora poskytnutá podle tohoto článku 25 sníží o 50 %, pokud není poskytnuta příjemcům, kteří uzavřeli pojištění s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % jejich průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí a týkající se statisticky nejvýznamnějších klimatických rizik v dotyčném členském státě nebo regionu, na nějž se pojištění vztahuje.
19      Za účelem odpovědi na položené otázky je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury je při výkladu ustanovení unijního práva třeba vzít v úvahu nejen jeho znění, ale i jeho kontext a zejména jeho cíl [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 13. listopadu 2025, JYSK, C‑117/24, EU:C:2025:872, bod 23 a citovaná judikatura].
20      Pokud jde o znění čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014, toto ustanovení upřesňuje, že podpora poskytnutá podle tohoto článku 25 se v zásadě sníží o polovinu, pokud příjemce neuzavřel pojištění s pojistnou ochranou vztahující se „alespoň na 50 % [jeho] průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí“, a pokud jde o definici krytých rizik, „týkající se statisticky nejvýznamnějších klimatických rizik v dotyčném členském státě nebo regionu [...]“
21      Toto ustanovení tedy stanoví dvě kumulativní podmínky, které musí splňovat pojištění uzavřené příjemcem podpory, aby v jeho případě nebylo uplatněno snížení výše této podpory o polovinu. Toto ustanovení nijak nezmiňuje klimatické riziko, které je konkrétně příčinou škody vedoucí k poskytnutí podpory, ani uzavření pojištění kryjícího právě toto riziko. Z doslovného výkladu čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 tudíž vyplývá, že otázka, jaká je povaha klimatického rizika, které je konkrétně příčinou nahraditelné škody, ani otázka, zda toto konkrétní riziko – v projednávaném případě sucho – bylo skutečně pojistitelné, nejsou relevantní pro posouzení, zda musí být dotčená podpora na základě tohoto ustanovení snížena o polovinu. Jedinou skutečností, kterou
musí příslušné vnitrostátní orgány v této souvislosti ověřit, je, zda potenciální příjemce podpory uzavřel pojištění, které splňuje výše uvedené podmínky, zejména zda se pojistil proti riziku, které patří mezi statisticky nejvýznamnější rizika v dotyčném členském státě nebo regionu.
22      Takový výklad je plně v souladu s cílem sledovaným čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014.
23      Jak vyplývá z bodu 54 odůvodnění tohoto nařízení, podpory na náhradu škod způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním pohromám, jsou součástí náležitého řízení rizik a řešení krizí a mají za cíl pomoci MSP, které čelí zvláštním obtížím, přestože vynaložily přiměřené úsilí, minimalizovat zejména klimatická rizika, jimž je vystavena zemědělská prvovýroba. Z bodů 10 a 42 odůvodnění uvedeného nařízení rovněž vyplývá, že takové podpory by měly mít jednoznačný motivační účinek a zároveň zvýšit konkurenceschopnost a životaschopnost celého zemědělského odvětví Unie.
24      Cílem snížení podpory stanoveného v čl. 25 odst. 9 tohoto nařízení je proto motivovat MSP působící v oblasti zemědělské prvovýroby k uzavření pojištění kryjícího klimatická rizika, jimž jsou statisticky nejvíce vystaveny. Unijní normotvůrce se tím, že pro poskytnutí celé částky podpory stanovil podmínku, že potenciální příjemci podpory uzavřeli pojištění, které může minimalizovat finanční důsledky předvídatelných klimatických rizik na jejich zemědělskou činnost, snažil snížit ekonomickou závislost dotčených MSP na zemědělských podporách poskytovaných v rámci systémů náhrad škod způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, a zároveň obecně omezit celkový objem těchto podpor.
25      Skutečnost, že se částka podpory poskytnuté na škody způsobené klimatickým jevem sníží podle čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 o polovinu v situaci, kdy takový jev nepatří mezi statisticky nejvýznamnější klimatická rizika v dotyčném členském státě nebo regionu a není v tomto státě či regionu pojistitelný, se přitom nejeví být v rozporu s uvedeným cílem. Pokud by naopak bylo třeba mít za to, že v takové situaci by příjemci podpory nemohla být výše této podpory snížena o polovinu, mohl by být celkový motivační účinek směřující k co možná nejúplnějšímu pojistnému krytí oslaben v celém odvětví zemědělské prvovýroby.
26      S ohledem na výše uvedené je třeba na první a druhou otázku odpovědět, že čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že podpora na odškodnění MSP působícího v oblasti zemědělské prvovýroby za škodu způsobenou nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, musí být v případě, že tento MSP není pojištěn proti statisticky nejvýznamnějším klimatickým rizikům v dotyčném členském státě nebo regionu, snížena o polovinu v situaci, kdy má dotčená podpora nahradit škodu způsobenou takovým klimatickým jevem, který nepatří mezi tato rizika a v dotyčném členském státě nebo regionu není pojistitelným rizikem.
K třetí otázce
27      Podstatou třetí otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že podpora na odškodnění MSP působícího v oblasti zemědělské prvovýroby za škodu způsobenou nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, musí být snížena o polovinu, pokud tento MSP nemohl
vzhledem k nabídce dostupné na relevantním pojistném trhu uzavřít pro daný druh své produkce
pojištění splňující podmínky uvedeného ustanovení.
28      Z bodu 21 tohoto rozsudku vyplývá, že čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 se omezuje na stanovení dvou podmínek, které musí splňovat pojištění, jež musí příjemce podpory poskytnuté podle tohoto článku 25 uzavřít, aby tato podpora nebyla v souladu s tímto ustanovením snížena o polovinu.
29      Znění čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 tedy samo o sobě neumožňuje určit, zda jsou příslušné vnitrostátní orgány povinny před snížením podpory v souladu s tímto ustanovením ověřit, zda měl příjemce podpory vzhledem k nabídce dostupné na relevantním pojistném trhu skutečně možnost uzavřít pro daný druh své produkce
pojištění splňující podmínky stanovené v tomto ustanovení. Toto znění zejména neumožňuje jednoznačně dospět k závěru, že snížení podpory o polovinu, které je stanoveno jako obecné pravidlo, se neuplatní v případě, že příjemce nemá k takovému pojištění přístup.
Za těchto podmínek je pro účely odpovědi na třetí otázku třeba provést teleologický výklad tohoto čl. 25 odst. 9.
30      V této souvislosti má snížení podpory stanovené v tomto ustanovení za cíl motivovat MSP působící v oblasti zemědělské prvovýroby k tomu, aby uzavíraly pojištění kryjící klimatická rizika, jimž jsou statisticky nejvíce vystaveny, a tím snížit jejich ekonomickou závislost na zemědělských podporách poskytovaných v rámci systémů náhrad škod způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, jak vyplývá z bodu 24 tohoto rozsudku.
31      V rámci náležitého řízení rizik a řešení krizí spadá uzavření pojištění, které splňuje podmínky stanovené v čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014,
pod přiměřené úsilí, které lze od MSP působících v odvětví zemědělské prvovýroby legitimně požadovat, aby se minimalizovaly finanční dopady předvídatelných klimatických rizik na jejich činnost. Nevynaložil-li příjemce podpory takové úsilí a náležitě nepojistil svůj podnik, je podstatné snížení podpory stanovené v čl. 25 odst. 9 tohoto nařízení odůvodněné jakožto přímý důsledek tohoto jednání.
32      Jak v podstatě uvedl generální advokát v bodech 28 a 29 svého stanoviska, takový důsledek však nelze uplatnit ve výjimečném případě, kdy pojištění splňující požadavky čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 není na dotčeném trhu k dispozici. V takovém případě nelze příjemci podpory vytýkat, že nevynaložil veškeré přiměřené úsilí, aby finanční důsledky předvídatelných klimatických rizik na svou činnost minimalizoval uzavřením takového pojištění. Tento příjemce totiž neměl možnost
snížit z vlastní iniciativy svou ekonomickou závislost na systémech odškodnění, takže motivační účel, jímž je vedeno snížení podpory, se stává bezpředmětným. Takový závěr platí tím spíše, že příjemce podpory je i nadále vystaven všem finančním důsledkům utrpěných škod, které má nahradit podpora, o niž může požádat.
33      Z toho plyne, že není namístě snížit podporu poskytnutou podle článku 25 nařízení č. 702/2014 v souladu s ustanoveními odstavce 9 tohoto článku 25, je-li prokázáno, že vzhledem k nabídce dostupné na relevantním pojistném trhu neměl příjemce podpory možnost uzavřít pro daný druh své produkce
pojištění splňující podmínky stanovené tímto ustanovením. V případě potřeby musí příjemce podpory prokázat skutkové a právní okolnosti, které dokládají existenci takové situace.
34      V této souvislosti je třeba upřesnit, že takový výklad čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 není v rozporu s požadavkem jednotného výkladu tohoto ustanovení. Jak totiž v podstatě uvedl generální advokát v bodě 33 svého stanoviska, tento výklad umožňuje zajistit, aby ke snížení podpory podle uvedeného ustanovení docházelo na základě objektivního kritéria a v souladu s požadavkem náležitého řízení rizik a řešení krizí.
35      Dále je třeba upřesnit, že nic nenasvědčuje tomu, že by takový výklad mohl vést k narušení hospodářské soutěže v unijním odvětví zemědělské prvovýroby. Naopak skutečnost, že podpora poskytnutá podle článku 25 nařízení č. 2014/702 nesmí být snížena v souladu s ustanoveními odstavce 9 tohoto článku 25 v situaci, kdy příjemce této podpory neměl možnost uzavřít pojištění splňující podmínky stanovené posledně uvedeným odstavcem, může odstranit nevýhody, které pro MSP působící v tomto odvětví vyplývají z neexistence evropského pojistného trhu, který by mohl v každém členském státě nabízet komplexní a jednotné pojistné služby.
36      V projednávaném případě z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že v Belgii je nejvýznamnějším klimatickým rizikem krupobití a v době rozhodné z hlediska skutkových okolností sporu v původním řízení bylo na belgickém pojistném trhu k dispozici pojistné krytí tohoto rizika. Žalobci v původním řízení však tvrdí, že vzhledem ke specifikům jejich zemědělských podniků, které se vyznačují trvalými a dočasnými travními porosty, jakož i travnatými pozemky určenými ke krmení dobytka, nemohli pojištění proti krupobití s pojistnou ochranou vztahující se alespoň na 50 % jejich průměrné roční produkce nebo příjmu souvisejícího s produkcí uzavřít.
37      Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda lze s přihlédnutím ke všem
poznatkům, které má k dispozici, prokázat, že vzhledem k nabídce dostupné na relevantním pojistném trhu žalobci v původním řízení skutečně neměli možnost uzavřít pojištění splňující podmínky stanovené v čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014.
38      S ohledem na výše uvedené je třeba na třetí otázku odpovědět, že čl. 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že podpora na odškodnění MSP působícího v oblasti zemědělské prvovýroby za škodu způsobenou nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, nesmí být snížena o polovinu, pokud tento MSP nemohl vzhledem k nabídce dostupné na relevantním pojistném trhu uzavřít pro daný druh své produkce pojištění splňující podmínky uvedeného ustanovení.
K nákladům řízení
39      Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto:
1)      Článek 25 odst. 9 nařízení Komise (EU) č. 702/2014 ze dne 25. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 [SFEU] prohlašují určité kategorie podpory v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech za slučitelné s vnitřním trhem,
musí být vykládán v tom smyslu, že
podpora na odškodnění malého a středního podniku (MSP) působícího v oblasti zemědělské prvovýroby za škodu způsobenou nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, musí být v případě, že tento MSP není pojištěn proti statisticky nejvýznamnějším klimatickým rizikům v dotyčném členském státě nebo regionu, snížena o polovinu v situaci, kdy má dotčená podpora nahradit škodu způsobenou takovým klimatickým jevem, který nepatří mezi tato rizika a v dotyčném členském státě nebo regionu není pojistitelným rizikem.
2)      Článek 25 odst. 9 nařízení č. 702/2014
musí být vykládán v tom smyslu, že
podpora na odškodnění malého a středního podniku (MSP) působícího v oblasti zemědělské prvovýroby za škodu způsobenou nepříznivým klimatickým jevem, který může být přirovnán k přírodní pohromě, nesmí být snížena o polovinu, pokud tento MSP nemohl vzhledem k nabídce dostupné na relevantním pojistném trhu uzavřít pro daný druh své produkce pojištění splňující podmínky uvedeného ustanovení.
Podpisy
*      Jednací jazyk: francouzština.
i      Názvy projednávaných věcí jsou fiktivní. Neodpovídají skutečnému jménu žádné ze zúčastněných stran.