USNESENÍ SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE
(prvního senátu)
1. srpna 2016
Věc F‑23/13
Mario Animali a další
v.
Evropská komise
„Veřejná služba – Úředníci – Důchody – Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu – Převod nároků na důchod nabytých v jiných systémech do důchodového systému Unie – Rozhodnutí o započtení příspěvkových let uplatňující nová obecná prováděcí ustanovení týkající se článků 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu – Článek 81 jednacího řádu – Zjevně neopodstatněná žaloba“
Předmět:      Žaloba podaná na základě článku 270 SFEU, jenž je použitelný na Smlouvu o ESAE na základě jejího článku 106a, kterou se Mario Animali, Hilke Riemer-Sullivan, Bo Skovsboell a Michal Strojwas domáhali zrušení rozhodnutí Evropské komise o započtení příspěvkových let do důchodového systému Evropské unie v návaznosti na převod jejich nároků na důchod nabytých před jejich nástupem do služebního poměru u Unie, a v případě potřeby i zrušení rozhodnutí o zamítnutí jejich stížností.
Rozhodnutí:      Žaloba se zamítá jako zjevně neopodstatněná. Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
Shrnutí
1.      Akty orgánů – Časová použitelnost – Okamžité použití nového pravidla na budoucí účinky situace, která vznikla za platnosti dřívějšího pravidla – Přijetí nových obecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu – Uplatnění na převod nabytých nároků na důchod, o který bylo požádáno před přijetím nového pravidla, ale který byl uskutečněn po jeho vstupu v platnost – Porušení řádně nabytých práv – Neexistence
(Služební řád úředníků, příloha VIII, čl. 11 odst. 2)
2.      Úředníci – Důchody – Nároky na důchod nabyté před nástupem do služebního poměru u Unie – Převod do unijního systému – Přijetí nových obecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu – Rozdílné zacházení s úředníky, jimž byla kapitálová hodnota představující jejich nároky na důchod převedena do systému Unie před a po vstupu uvedených ustanovení v platnost – Porušení zásady rovného zacházení – Neexistence
(Služební řád úředníků, příloha VIII, čl. 11 odst. 2)
1.      Použití nových obecných prováděcích ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu na převod nároků na důchod nabytých v rámci jiného důchodového systému do důchodového systému Unie, o který bylo požádáno před přijetím uvedených ustanovení, avšak který byl uskutečněn až po jejich vstupu v platnost, není v rozporu s čl. 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu.
V tomto ohledu podle obecně uznávané zásady platí, že není-li stanoveno jinak, nové pravidlo se použije okamžitě na situace, které vzniknou, jakož i na budoucí účinky situací, které mají původ, aniž však byly zcela dovršeny za působnosti dřívějšího pravidla. Jinak je tomu pouze u situací, které vznikly a byly definitivně ustaveny za působnosti předchozího pravidla a zakládají nabytá práva. Právo je považováno za nabyté, pokud skutečnost, která vedla k jeho vzniku, nastala před legislativní změnou. To však není případ práva, u kterého skutečnost, která ho zakládá, nenastala za působnosti právního předpisu, který byl změněn.
Článek 11 odst. 2 přílohy VIII služebního řádu přitom nebrání takovému okamžitému použití nových obecných prováděcích ustanovení.
Kromě toho, oznámení návrhu na započtení příspěvkových let úředníkovi nebo zaměstnanci, který podal žádost o převod nároků na důchod nabytých v rámci jiného systému do důchodového systému Unie, a tím spíše ani samotné podání takové žádosti nemění právní postavení dotyčné osoby a nemají právně závazné účinky. Úředník nebo zaměstnanec tedy nenabyl práv, která by mohla být porušena uplatněním nových ustanovení.
Kromě toho právo úředníka nebo zaměstnance na započtení příspěvkových let vzniká plně až převedením kapitálové hodnoty představující jeho nároky nabyté v jiném režimu do důchodového systému Unie.
(viz body 46 až 49 a 51)
Odkazy:
Tribunál Evropské unie: rozsudek ze dne 13. října 2015, Komise v. Verile a Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, body 151 až 154 a citovaná judikatura
2.      Orgán tím, že přijme nová obecná prováděcí ustanovení k článkům 11 a 12 přílohy VIII služebního řádu, která mají za následek rozdílné zacházení s úředníky, jimž byla kapitálová hodnota představující jejich nároky na důchod nabyté v jiném systému převedena do systému Unie před vstupem uvedených ustanovení v platnost, a s úředníky, u nichž došlo k tomuto převodu po uvedeném vstupu v platnost, neporušuje zásadu rovného zacházení, jelikož rozdílné zacházení se týká úředníků, kteří netvoří jednu a tutéž kategorii.
Úředníci, u nichž nebyla kapitálová hodnota představující jejich nároky na důchod nabyté v jiném systému převedena v okamžiku vstupu nových ustanovení v platnost do důchodového systému Unie, se totiž nenacházeli ve stejné právní situaci jako úředníci, jejichž nároky na důchod nabyté před jejich nástupem do služebního poměru již byly před tímto datem převedeny do důchodového systému Unie ve formě kapitálové hodnoty a bylo přijato vůči nim rozhodnutí týkající se započtení příspěvkových let v tomto posledně jmenovaném systému. První z nich ještě měli nároky na důchod v jiném systému, kdežto u druhých již došlo k převodu kapitálové hodnoty, vedoucímu k zániku těchto nároků a odpovídajícímu započtení příspěvkových let v důchodovém systému Unie.
Takové rozdílné zacházení má mimoto základ také v objektivním prvku nezávislém na vůli dotyčného orgánu, tedy v rychlosti zpracování dotčené žádosti o převod kapitálové hodnoty dotyčným externím důchodovým systémem.
(viz bod 56)
Odkazy:
Tribunál Evropské unie: rozsudek ze dne 13. října 2015, Komise v. Verile a Gjergji, T‑104/14 P, EU:T:2015:776, body 177 až 180