62017TJ0105_RES
Lieta T‑105/17
HSBC Holdings plc u.c.
pret
Eiropas Komisiju
Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2019. gada 24. septembra spriedums
Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Euro denominētu procentu likmju atvasināto instrumentu nozare – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums – EURIBOR starpbanku pamatlikmju manipulācijas – Apmaiņa ar konfidenciālu informāciju – Konkurences ierobežojums mērķa dēļ – Vienots un turpināts pārkāpums – Naudas sodi – Pamatsumma – Pārdošanas apjoma vērtība – Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts – Pienākums norādīt pamatojumu
Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums – Vērtējuma kritēriji – Aizliegtas vienošanās formulējums un mērķis, kā arī ekonomiskais un tiesiskais konteksts, kādā tā tiek izvērsta – Atšķirība starp pārkāpumiem mērķa dēļ un pārkāpumiem seku dēļ – Nolīguma pušu nodoms ierobežot konkurenci – Neobligāts kritērijs – Pārkāpums mērķa dēļ – Pietiekama kaitīguma pakāpe – Vērtējuma kritēriji – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms
(LESD 101. panta 1. punkts un 296. pants; EEZ līguma 53. pants)
(skat. 52.–58., 94.–111., 138.–155. un 174.–194. punktu)
Aizliegtas vienošanās – Saskaņotas darbības – Jēdziens – Informācijas apmaiņa starp konkurentiem – Konkurences apdraudējums – Vērtējums, ņemot vērā pārkāpuma raksturu – Informācija, kas var izkropļot parasto cenu sastāvdaļu noteikšanas gaitu atbilstīgajā nozarē – Pārkāpums mērķa dēļ – Nosacījumi
(LESD 101. panta 1. punkts; EEZ līguma 53. pants)
(skat. 59.–67., 94.–111., 138.–155. un 174.–194. punktu)
Aizliegtas vienošanās – Konkurences apdraudējums – Aksesuārs ierobežojums – Jēdziens – Ierobežojums, kas ir nepieciešams tāda pamatdarījuma īstenošanai, kuram nav pretkonkurences rakstura – Pamatdarījums, kas ir konkurences ierobežojums mērķa dēļ – Pierādījums par informācijas apmaiņas nepieciešamību
(LESD 101. panta 1. un 3. punkts; EEZ līguma 53. pants)
(skat. 157.–160. punktu)
Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Pārkāpumi – Nolīgumi un saskaņotas darbības, kas veido vienotu pārkāpumu – Uzņēmuma atzīšana par atbildīgu par visu pārkāpumu – Nosacījumi – Prakses un nelikumīgas darbības, kas ir daļa no kopējā plāna – Novērtēšana
(LESD 101. panta 1. punkts; EEZ līguma 53. pants)
(skat. 196.–205., 232.–237. un 248.–274. punktu)
Konkurence – Administratīvais process – Komisijas lēmums, ar kuru konstatēts pārkāpums – Komisijas pienākums pierādīt pārkāpumu un tā ilgumu – Pierādīšanas pienākuma apjoms – Komisijas izraudzīto pierādījumu nepieciešamā precizitātes pakāpe – Netiešu pierādījumu kopums – Pārbaude tiesā – Apjoms – Lēmums, par kuru tiesai ir šaubas – Nevainīguma prezumpcijas principa ievērošana
(LESD 101. panta 1. punkts; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 1. punkts; EEZ līguma 53. pants; Padomes Regulas Nr. 1/2003 2. pants)
(skat. 197.–205. punktu)
Konkurence – Administratīvais process – Izlīguma procedūra – Procedūra, kurā nav iesaistīti visi aizliegtās vienošanās dalībnieki – Nevainīguma prezumpcijas principa piemērojamība – Apjoms
(LESD 101. panta 1. punkts; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 48. panta 1. punkts; EEZ līguma 53. pants; Padomes Regulas Nr. 1/2003 33. pants; Komisijas Regulas Nr. 773/2004, kā tā grozīta ar Regulu Nr. 622/2008, 10.a pants)
(skat. 283.–293. punktu)
Prasība atcelt tiesību aktu – Spriedums, ar kuru tiek atcelts tiesību akts – Apjoms – Savienības tiesību akta daļēja atcelšana – Tāda Komisijas lēmuma daļēja atcelšana, ar kuru tiek kvalificēta vienota un turpināta pārkāpuma dažāda veida pretkonkurences rīcība un tiek uzlikts naudas sods – Kontaktu konkurences ierobežošanas mērķa nepietiekams raksturojums – Tādu elementu nepietiekamība, kas ļauj noteiktu rīcību attiecināt uz uzņēmumu – Ietekmes uz pārkāpuma konstatējuma tiesiskumu neesamība
(LESD 101. pants un 264. panta pirmā daļa; EEZ līguma 53. pants)
(skat. 294.–296. punktu)
Konkurence – Naudas sodi – Lēmums, ar kuru uzliek naudas sodus – Pienākums norādīt pamatojumu – Apjoms – Komisijas iespēja atkāpties no pamatnostādnēm naudas sodu aprēķināšanai – Stingrākas prasības attiecībā uz pamatojumu
(LESD 101. panta 1. punkts un 296. panta otrā daļa; EEZ līguma 53. pants; Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts; Komisijas Paziņojuma 2006/C 210/02 37. punkts)
(skat. 338.–341. un 344.–353. punktu)
Konkurence – Naudas sodi – Apmērs – Noteikšana – Pamatsummas noteikšana – Pamatnostādnēs paredzētās metodoloģijas nepiemērošana – Pieļaujamība – Nosacījumi – Kompensācijas vērtība, kura gūta, ņemot vērā naudas ieņēmumus, kam piemērots samazinājuma koeficients – Ar samazinājuma koeficienta noteikšanu saistītā pamatojuma nepietiekamība
(LESD 101. panta 1. punkts; EEZ līguma 53. pants; Padomes Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkts; Komisijas Paziņojuma 2006/C 210/02, 13. un 37. punkts)
(skat. 318.–328. un 332.–334. punktu)
Rezumējums
Spriedumā HSBC Holdings u.c./Komisija (T‑105/17), kas pasludināts 2019. gada 24. septembrī, Vispārējā tiesa daļēji atcēla Komisijas lēmumu, kurā konstatēts, ka HSBC Holdings, kā arī citi uzņēmumi, kas darbojas euro denominētu procentu likmju atvasināto instrumentu (Euro Interest Rate Derivative, turpmāk tekstā – “EIRD”) tirgū, bija pārkāpuši LESD 101. pantu un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ) 53. pantu, jo tie bija piedalījušies vienotā un turpinātā pārkāpumā (
1
). Komisijas ieskatā, šo pārkāpumu veidoja tādu nolīgumu un/vai prakšu kopums, kas izpaudās kā darbinieku, kuri veic tirdzniecības darījumus, informācijas apmaiņa, pirmkārt, par manipulācijām ar EURIBOR likmēm, otrkārt, tirdzniecības pozīcijām saistībā ar EIRD un, treškārt, publiski nepieejamu detalizētu informāciju par viņu nodomiem un stratēģiju attiecībā uz EIRD cenām. Līdz ar to Komisija tiem uzlika naudas sodu.
Prasītājas Vispārējā tiesā cēla prasību, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts – galvenokārt – daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu un – pakārtoti – grozīt uzlikto naudas sodu.
Vispārējā tiesa vispirms pārbaudīja kvalificēšanu par ierobežojumu mērķa dēļ, kas bija attiecināta uz dažādām Komisijas norādīto darbību kategorijām. Pirmkārt, tā norādīja, ka Komisijas argumentācijā nav pieļauta neviena tiesību kļūda vai kļūda vērtējumā attiecībā uz darbībām, kas saistītas ar manipulācijām ar EURIBOR likmēm. Otrkārt, tas pats tika secināts par informācijas apmaiņu par nodomiem un stratēģiju attiecībā uz EIRD cenām.
Turpretī Vispārējā tiesa norādīja, treškārt, ka atsevišķām apspriedēm, kuru laikā darbinieki, kas veic tirdzniecības darījumus, apmainījās ar informāciju par savām tirdzniecības pozīcijām, nebija Komisijas atzītā konkurenci ierobežojošā mērķa, jo šādas apspriedes nebija mazinājušas vai novērsušas nenoteiktības pakāpi tirgū tādējādi, lai Komisija no tā varētu izdarīt secinājumu par ietekmi uz cenu sastāvdaļu parasto noteikšanas gaitu EIRD nozarē, nepārbaudot to sekas. Līdz ar to Vispārējā tiesa noteica, ka apstrīdētajā lēmumā par šo jautājumu ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.
Tomēr Vispārējā tiesa šajā ziņā precizēja, ka minētā kļūda neietekmē tiesiskumu konstatējumam par prasītāju līdzdalību aplūkojamajā pārkāpumā, kā šis konstatējums formulēts apstrīdētajā lēmumā. Turpretī Vispārējā tiesa uzsvēra, ka pret konkurenci vērstu darbību skaits un intensitāte starp citiem faktoriem raksturo pārkāpuma smagumu, no kā ir atkarīgs naudas soda apmērs.
Novērtēdama naudas soda apmēru, Vispārējā tiesa bija aicināta izteikties par Komisijas veikto izvēli pieņemt metodoloģiju, kas ir minēta 2006. gada pamatnostādnēs (
2
), attiecībā uz pamatsummas noteikšanu ar atsauci uz pārdošanas apjomu, ņemot vērā, ka EIRD darījumi nerada pārdošanas apjomu šī vārda ierastajā nozīmē. Veicot pārbaudi, Vispārējā tiesa konstatēja, ka Komisija bija balstījusies uz kompensācijas vērtību, kas aprēķināta, pamatojoties uz naudas ieņēmumiem, kuri tika gūti no EIRD un kuriem tika piemērots samazinājuma koeficients 98,849 %, lai tiktu ņemta vērā EIRD nozarei raksturīgā summēšana neto izteiksmē, kas saistīta ar veiktajiem maksājumiem. Vispārējā tiesa uzsvēra, ka samazinājuma koeficientam ir būtiska nozīme, ņemot vērā īpaši lielo naudas ieņēmumu summu, kurai tas ir piemērojams. Vispārējā tiesa no tā secināja, ka, ņemot vērā būtisko nozīmi, kāda ir samazinājuma koeficientam Komisijas izmantotajā metodē, apstrīdētā lēmuma pamatojumam ir jāļauj attiecīgajiem uzņēmumiem saprast, kādā veidā Komisija bija nonākusi precīzi pie 98,849 % apmērā noteikta samazinājuma koeficienta, un Vispārējai tiesai – gan tiesību, gan faktu ziņā veikt padziļinātu pārbaudi par šo apstrīdētā lēmuma elementu. Tomēr dažādie pamatojumi, ko Komisija izvirzījusi apstrīdētajā lēmumā, neatbilda šīm prasībām. Vispārējā tiesa līdz ar to nepietiekama pamatojuma dēļ atcēla apstrīdēto lēmumu, ciktāl ar to prasītājām bija uzlikts naudas sods 33606000 EUR apmērā.
(
1
)	Lēmums C(2016) 8530 final (2016. gada 7. decembris) par procedūru saskaņā ar [LESD] 101. pantu un [EEZ līguma] 53. pantu (Lieta AT.39914 – Euro procentu likmju atvasinātie instrumenti (EIRD)).
(
2
)	Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.; turpmāk tekstā – “2006. gada pamatnostādnes”).