62015TJ0076
PRESUDA OPĆEG SUDA (sedmo vijeće)
18. siječnja 2018. (
*1
)
„Istraživanje i tehnološki razvoj – EIT – Okvirni program za istraživanje i inovacije Obzor 2020. – Poziv na podnošenje prijedloga s ciljem imenovanja Zajednice znanja i inovacija – Odbijanje ponude tužitelja – Uredba (EZ) br. 294/2008 – Uredba (EU) br. 1290/2013 – Nezakonita delegacija nadležnosti”
U predmetu T‑76/15,
Kenup Foundation, sa sjedištem u Kalkari (Malta),
Candena GmbH, sa sjedištem u Lüneburgu (Njemačka),
CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo, sa sjedištem u Ajdovščini (Slovenija),
Evotec AG, sa sjedištem u Hamburgu (Njemačka),
koje su zastupali u početku U. Soltész, C. Wagner, H. Weiß i A. Richter, zatim U. Soltész, H. Weiß i A. Richter te naposljetku U. Soltész i H. Weiß, odvjetnici,
tužitelji,
koje podupiru
Republika Malta, koju zastupa M. E. Perici Calascione, u svojstvu agenta,
i
Stiftung Universität Lüneburg, koji zastupa F. Oehl, odvjetnik,
intervenijenti,
protiv
Europskog instituta za inovacije i tehnologiju (EIT), koji zastupa M. Kern, u svojstvu agenta, uz asistenciju P. de Bandta i M. Gherghinarua, odvjetnici,
tuženika,
povodom zahtjeva na temelju članka 263. UFEU‑a radi poništenja odluka od 9. prosinca 2014., čiji je smisao priopćen dopisom od 10. prosinca 2014., kojima je EIT imenovao Zajednicu znanja i inovacija (ZZI) „Inovacije za zdrav život i aktivno starenje” i odbio prijedlog konzorcija Kenup,
OPĆI SUD (sedmo vijeće),
u sastavu: V. Tomljenović, predsjednica, A. Marcoulli (izvjestitelj) i A. Kornezov, suci,
tajnik: E. Coulon,
donosi sljedeću
Presudu (
1
)
[omissis]
Postupak i zahtjevi stranaka
9
Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 18. veljače 2015. tužitelji, društva Kenup Foundation, Candena GmbH, CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (u daljnjem tekstu: istraživačko tijelo) i Evotec AG, pokrenuli su ovaj postupak.
10
EIT je 1. lipnja 2015. podnio odgovor na tužbu.
11
Odlukom od 6. srpnja 2015. predsjednik osmog vijeća Općeg suda odobrio je intervenciju Republike Malte u potporu zahtjevima tužitelja.
12
Rješenjem od 19. listopada 2015. predsjednik osmog vijeća Općeg suda odobrio je intervenciju Stiftung Universitäta Lüneburg u potporu zahtjevima tužitelja.
13
Intervencijski podnesak Republike Malte podnesen je 16. studenoga 2015.
14
Replika je podnesena tajništvu Općeg suda 16. studenoga 2015.
15
Intervencijski podnesak Stiftung Universitäta Lüneburg podnesen je 2. prosinca 2015.
16
Odgovor na repliku podnesen je tajništvu Općeg suda 27. siječnja 2016.
17
Budući da je sastav vijeća Općeg suda izmijenjen, ovaj je predmet dodijeljen sedmom vijeću, u kojem je imenovan novi sudac izvjestitelj.
18
Aktom od 10. svibnja 2016. tužitelji su podnijeli novi dokazni prijedlog, o kojemu su EIT, Republika Malta i Stiftung Universität Lüneburg podnijeli svoja očitovanja.
19
Opći je sud 5. svibnja 2017., kao mjeru upravljanja postupkom, uputio pisana pitanja strankama, koje su na njih odgovorile u zadanim rokovima.
20
Aktom od 4. srpnja 2017. tužitelji su istaknuli novi tužbeni razlog i nove dokazne prijedloge, o kojima su EIT i Republika Malta podnijeli očitovanja.
21
Opći je sud (sedmo vijeće), primjenom članka 106. stavka 3. Poslovnika Općeg suda, odlučio presuditi bez provođenja usmenog dijela postupka.
22
Tužitelji, koje podupiru Republika Malta i Stiftung Universität Lüneburg, zahtijevaju u biti od Općeg suda da:
–
poništi odluke od 9. prosinca 2014., čiji je smisao priopćen dopisom od 10. prosinca 2014. (u daljnjem tekstu: pobijane odluke), kojima je EIT imenovao ZZI „Inovacije za zdrav život i aktivno starenje” i odbio prijedlog konzorcija Kenup;
–
naloži EIT‑u snošenje troškova.
23
EIT od Općeg suda zahtijeva da:
–
odbije tužbu;
–
naloži tužiteljima snošenje troškova, uključujući i troškove koje je sam snosio.
Pravo
[omissis]
Meritum
[omissis]
47
Opći sud najprije će ispitati prvi tužbeni razlog.
48
Tužitelji, koje podupiru Republika Malta i Stiftung Universität Lüneburg, tvrde da su svojom evaluacijom neovisni stručnjaci koje je imenovao EIT presegnuli svoju puku savjetodavnu ulogu dodijeljenu im zakonskim propisima. Naime, prema mišljenju tužitelja, tim stručnjacima dodijeljena je zadaća prethodnog odabira prijedloga te su oni, s tog naslova, mogli ukloniti prijedlog koji je podnio konzorcij Kenup bez donošenja odluke Upravnog odbora i bez ispitivanja potonjega. Međutim, iako stručnjaci igraju važnu ulogu u evaluaciji prijedloga ZZI‑ja, njihov odabir i imenovanje isključivo je u nadležnosti Upravnog odbora, bez mogućnosti delegiranja, posebice uzimajući u obzir temeljnu važnost takve odluke. Odluka o prethodnom odabiru koju su donijeli stručnjaci mogla bi se tim manje pripisati Upravnom odboru što potonji nije, protivno Uredbi br. 1290/2013, imenovao stručnjake, koji nisu primili nikakve upute ili smjernice, niti su bili podvrgnuti njegovu nadzoru, s obzirom na to da je u ovome slučaju te zadaće obavljao rukovoditelj, odnosno ravnatelj EIT‑a. S tim u svezi tužitelji tvrde da je ravnatelj EIT‑a neprimjereno utjecao na postupak evaluacije. Naposljetku, tužitelji smatraju da se, iako su stručnjaci imali veliku diskrecijsku ovlast, Upravni odbor nije mogao osloniti na njihovu evaluaciju bez njezine provjere.
49
EIT osporava te argumente, tvrdeći da je Upravni odbor usvojio odluku o imenovanju ZZI‑ja nakon postupka provedenog u skladu s propisima koji se primjenjuju na EIT i poziv na podnošenje prijedloga. EIT ustrajava na tome da organizacija i upravljanje pozivom na podnošenje prijedloga nisu isključiva odgovornost Upravnog odbora s obzirom na to da su funkcije povjerene i neovisnim stručnjacima i ravnatelju EIT‑a. S tim u svezi tvrdi da, suprotno onome što tvrde tužitelji, izbor stručnjaka ne spada u nadležnost Upravnog odbora. Nadalje, tvrdi da je cjelokupni postupak imenovanja ostao pod punim nadzorom Upravnog odbora. Stoga smatra da je potonji usvojio kriterije odabira ZZI‑ja, tekst poziva na podnošenje prijedloga i cjelokupni pristup evaluaciji. Također je odobrio profile, kriterije i postupak odabira neovisnih stručnjaka i sastav stručnih skupina. Osim toga, Upravni odbor uredno je obaviješten o rezultatima postupka evaluacije koji su proveli stručnjaci. Naposljetku, na kraju saslušanja on je sam donio odluku o imenovanju ZZI‑ja i odbijanju prijedloga konzorcija Kenup, pri čemu stručnjaci nisu donijeli nikakvu odluku o tom pitanju.
50
Valja smatrati da se prvi tužbeni razlog sastoji od dva dijela. U prvom dijelu tužitelji u biti tvrde da je odluku kojom je odbijen prijedlog konzorcija Kenup donijelo nenadležno tijelo jer ona proizlazi iz odluke neovisnih stručnjaka, a ne iz formalne odluke Upravnog odbora. Drugim dijelom tužbenog razloga tužitelji se pozivaju na nezakonitu delegaciju, u korist neovisnih stručnjaka, nadležnosti prenesenih na Upravno vijeće, a da pritom potonje ne usmjerava i ne kontrolira njihove radove.
51
Uvodno, valja najprije podsjetiti da se, u skladu s člankom 1. stavkom 2. Uredbe br. 1290/2013., sudjelovanje u neizravnim mjerama koje se poduzimaju u svrhu provedbe Okvirnog programa Obzor 2020. uređuje odredbama Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL 2012., L 298, str. 1.) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.) i Delegirane uredbe, u skladu s posebnim pravilima definiranima Uredbom br. 1290/2013. U skladu s člankom 1. stavkom 3. Uredbe br. 1290/2013., Uredbom br. 294/2008 mogu se također ustanoviti pravila koja odstupaju od onih utvrđenih Uredbom br. 1290/2013.
52
Iz toga proizlazi da pri odabiru i imenovanju ZZI‑ja s ciljem provedbe Okvirnog programa Obzor 2020., kao u ovom slučaju, EIT mora prije svega postupati u skladu s pravilima utvrđenima Uredbom br. 294/2008, pravilima za sudjelovanje u Okvirnom programu Obzor 2020. i, naposljetku, Uredbom br. 1605/2002 i Delegiranom uredbom.
53
Nadalje valja podsjetiti da prema članku 4. Uredbe br. 294/2008, u verziji koja se primjenjuje na ovaj slučaj, „[t]ijela EIT‑a su […] Upravni odbor koji se sastoji od članova na visokoj razini s iskustvom u visokom obrazovanju, istraživanju, inovacijama i poslovanju. Odbor je odgovoran za upravljanje aktivnostima EIT‑a, za izbor, imenovanje i evaluaciju ZZI‑ja, kao i za sve druge strateške odluke”. Članak 5. te uredbe određuje da, „[r]adi postizanja svog cilja, EIT […] odabire i određuje ZZI‑je”. U skladu s člankom 7. navedene uredbe, „EIT odabire i određuje partnerstvo kako bi postalo ZZI na temelju konkurentnog, otvorenog i transparentnog postupka [te usvaja i objavljuje d]etaljne kriterije za odabir ZZI‑ja, na temelju načela izvrsnosti i relevantnosti inovacija”. Taj članak također navodi da će „vanjski i neovisni stručnjaci […] biti uključeni u proces izbora”.
54
Naposljetku, članak 15. Uredbe br. 1290/2013 određuje da se „[p]odneseni prijedlozi ocjenjuju […] na temelju [različitih] kriterija za dodjelu sredstava, [odnosno izvrsnosti, utjecaja i] kvalitete i učinkovitosti provedbe”, da se „[p]rijedlozi […] raspoređuju u skladu s rezultatima evaluacije”, da se „odabir […] vrši na temelju tog poretka” i da „[e]valuaciju provode neovisni stručnjaci”. Članak 40. te uredbe određuje tako da „Komisija i, prema potrebi, tijela za financiranje mogu imenovati neovisne stručnjake za evaluaciju prijedloga u skladu s člankom 15. ili savjetovanje ili pomoć pri […] evaluaciji prijedloga […]”.
55
Iz svih odredaba navedenih u točkama 53. i 54. ove presude proizlazi da, s jedne strane, odabir i imenovanje ZZI‑ja ulazi u nadležnost Upravnog odbora i da, s druge strane, neovisni stručnjaci sudjeluju u postupku odabira ocjenjivanjem prijedloga kako bi utvrdili njihov poredak. Upravni odbor obavlja odabir ZZI‑ja na temelju tog poretka.
56
S tim u svezi valja podsjetiti da iz sudske prakse proizlazi da, čak i kada EIT koristi pomoć vanjskih stručnjaka, on nije zbog toga izuzet od ocjene njihova rada (vidjeti, u tom smislu i po analogiji, presudu od 8. srpnja 2009., Zenab/Komisija, T‑33/06, neobjavljena, EU:T:2009:250, t. 64. i navedenu sudsku praksu).
57
S obzirom na te odredbe i načelo navedeno u točkama 51. do 56. ove presude, valja ocijeniti osnovanost svakog od dva dijela prvog tužbenog razloga.
Prvi dio
58
Valja najprije navesti da su pobijane odluke donesene u okviru postupka odabira ZZI‑ja „Inovacije za zdrav život i aktivno starenje”, kako je definiran pozivom na podnošenje prijedloga koji je usvojio EIT. Prema navodima u točki 7. tog poziva, za koje je nesporno da su ih poštovali i neovisni stručnjaci i EIT, prihvatljive prijedloge trebali su evaluirati vrhunski neovisni vanjski stručnjaci. Svaki je prijedlog tako pregledalo pet stručnjaka, odnosno tri tematska stručnjaka i dva tzv. „horizontalna” stručnjaka, od kojih svaki mora izraditi izvješće o evaluaciji o svakom prijedlogu. Stručna skupina trebala je zatim izraditi konsolidirano izvješće o evaluaciji za svaki prijedlog. Nadalje, tri najbolje svrstana prijedloga ocjenjuje druga skupina neovisnih stručnjaka zaduženih za donošenje konačne preporuke koja će sadržavati pregled tih triju prijedloga i preporuke o tome kako bi se oni mogli poboljšati ili ojačati. Naposljetku, predstavnike triju najbolje ocijenjenih prijedloga saslušava Upravni odbor prije nego što imenuje odabrani ZZI.
59
Iz prethodno navedenog proizlazi da su neovisni stručnjaci samo ocjenjivali proslijeđene prijedloge bez donošenja ikakve formalne odluke o eliminaciji ponuda raspoređenih ispod trećeg mjesta. Suprotno tvrdnjama tužitelja, formalnu odluku o odbijanju prijedloga konzorcija Kenup Upravni odbor donio je istodobno s odlukom o imenovanju prijedloga označenog imenom „InnoLife – Better, longer lives” kao ZZI „Inovacije za zdrav život i aktivno starenje”.
60
Slijedom navedenog, prvi dio tužbenog razloga treba odbiti.
Drugi dio
61
Iz postupka evaluacije prijedloga, kako je opisan u točki 58. ove presude, proizlazi da je stručna skupina zadužena za konačnu preporuku morala ispitati samo tri najbolje ocijenjena prijedloga nakon evaluacije prve stručne skupine. Osim toga, Upravni odbor trebao je saslušati samo predstavnike tih triju prijedloga. S tim u svezi treba napomenuti da je u pozivu na podnošenje prijedloga bilo jasno navedeno da će ZZI odabrati EIT na temelju, kao prvo, konsolidiranih izvješća o evaluaciji za tri najbolja prijedloga koje je izradila stručna skupina, kao drugo, izvješća koje je izradila skupina zadužena za konačnu preporuku i, kao treće, rezultata saslušanja. Stoga je EIT morao obaviti svoj odabir samo s obzirom na rad neovisnih stručnjaka, koji se odnosio na tri najbolje ocijenjena prijedloga, i na rezultat saslušanja provedenih s predstavnicima tih prijedloga.
62
S tim u svezi, iz dokumenata u spisu proizlazi da su članovi Upravnog odbora imali na raspolaganju, posredstvom zaštićenog internetskog portala, sve prijedloge podnesene u okviru ZZI‑ja „Inovacije za zdrav život i aktivno starenje”, među kojima i prijedlog konzorcija Kenup. Nadalje, ravnatelj EIT‑a podsjetio je prije saslušanja Upravni odbor na različite faze postupka evaluacije, uključujući različite ocjene dane općenito i prema podkriterijima za pet podnesenih prijedloga. Nasuprot tomu, nijedna od analiza Kenupova prijedloga koju su proveli neovisni stručnjaci nije proslijeđena članovima Upravnog odbora. Naime, Prilog 1. Informativne bilješke od 1. prosinca 2014. koju je sastavio ravnatelj EIT‑a i uputio na članove Upravnog odbora, a koju je EIT dostavio u postupku na zahtjev Općeg suda, sadržavao je samo sažetak izvješća o evaluaciji koji je izradila stručna skupina u odnosu samo na prijedloge odabrane za saslušanja. Nadalje, iz postupka poziva na podnošenje prijedloga ne proizlazi, niti se to tvrdi, da su članovi Upravnog odbora prisustvovali radnim sastancima stručnjaka.
63
Doduše, kao što to tvrdi EIT u odgovoru na tužbu, članovi Upravnog odbora bili su slobodni postavljati pitanja i zatražiti dodatne informacije o svim prijedlozima i njihovu evaluaciju od strane stručnjaka. Međutim, kao što je to navedeno u točki 62. ove presude, članovi Upravnog odbora nisu imali na raspolaganju evaluacije ni sažetak evaluacija stručne skupine u odnosu na dva prijedloga koji nisu odabrani za saslušanja.
64
U svakom slučaju, moguće inicijative Upravnog odbora nisu mogle dovesti u pitanje činjenicu da su samo tri najbolje ocijenjena prijedloga od strane stručnjaka mogla biti imenovana kao ZZI „Inovacije za zdrav život i aktivno starenje”. Naime, postupak utvrđen u pozivu na podnošenje prijedloga onemogućavao je svaku mogućnost da Upravni odbor odabere prijedlog konzorcija Kenup i da pozove njegove predstavnike da sudjeluju u saslušanjima s obzirom na to da su neovisni stručnjaci rasporedili taj prijedlog na četvrto mjesto. Taj zaključak potvrđuje i tekst dopisa od 10. prosinca 2014. kojim je koordinator konzorcija Kenup izviješten o odbijanju njegova prijedloga, a u kojem se jasno povezuje to isključivanje s raspoređivanjem prijedloga konzorcija ispod trećeg mjesta. U tom smislu može se istaknuti, kao što su to učinili tužitelji, da je EIT u svojem odgovoru na njihov zahtjev za dodatne informacije naveo da je pozivom na podnošenje prijedloga stručnjacima delegirana nadležnost za predodabir prijedloga.
65
Stoga je prema postupku definiranom u pozivu na podnošenje prijedloga Upravni odbor mogao na kraju saslušanja samo izmijeniti poredak triju najboljih prijedloga koji su odredili stručnjaci, kao što je to uostalom naveo EIT u točki 63. odgovora na tužbu. Okolnost da se, prema članku 15. Uredbe br. 1290/2013, odabir ZZI‑ja provodi na temelju poretka prijedloga, u skladu s evaluacijom neovisnih stručnjaka, ne može podrazumijevati da je EIT, čak ni djelomično, vezan za redoslijed tako odabranih prijedloga.
66
S tim u svezi činjenica da članovi konzorcija Kenup nisu osporavali uvjete poziva na podnošenje prijedloga prije okončanja tog poziva ne može ih lišiti mogućnosti da u okviru ovog postupka istaknu nepravilnost postupka odabira definiranog tim pozivom na podnošenje prijedloga. U tom smislu može se podsjetiti da dokument koji se odnosi na poziv na podnošenje ponuda, kao što je to u ovom slučaju poziv na podnošenje prijedloga, nije akt koji se može pobijati tužbom za poništenje na temelju članka 263. četvrtog stavka UFEU‑a. Pobijane odluke bile su, dakle, prvi akti koje su tužitelji mogli pobijati i, stoga, prvi akti na temelju kojih su mogli neizravno osporavati zakonitost postupka odabira ZZI‑ja koji je utvrdio EIT (vidjeti u tom smislu presudu od 20. rujna 2011., Evropaïki Dynamiki/EIB, T‑461/08, EU:T:2011:494, t. 73. i 74. i navedenu sudsku praksu). Slijedom toga, EIT ne može uspješno tvrditi da isključenje konzorcija Kenup proizlazi iz stroge primjene postupka poziva na podnošenje prijedloga koji je definirao Upravni odbor.
67
Iz svih prethodnih razmatranja proizlazi da tužitelji utemeljeno tvrde kako Upravni odbor nije u potpunosti izvršavao nadležnosti odabira prijedloga, protivno članku 4. Uredbe br. 294/2008, jer je dio navedenih nadležnosti delegiran stručnjacima a da navedeni odbor nije mogao ni u kojem trenutku učinkovito ocijeniti njihov rad na prijedlozima koji nisu bili svrstani među prva tri.
68
Okolnost da je Upravni odbor usvojio tekst poziva na podnošenje prijedloga, kriterije odabira ZZI‑ja i kriterije odabira stručnjaka zaduženih za evaluaciju prijedloga te da je nadzirao cijeli postupak koji je doveo do njihova odabira ne može dovesti u pitanje to utvrđenje.
69
Iz toga slijedi da prvi tužbeni razlog, razmatran u svojem drugom dijelu, treba prihvatiti te iz tog razloga poništiti odluku kojom je EIZ odbio prijedlog konzorcija Kenup i s njim usko povezanu odluku kojom je imenovao prijedlog označen pod imenom „InnoLife – Better, longer lives” a da pritom nema potrebe odlučivati o ostalih devet tužbenih razloga, posebice o razlogu koji se temelji na postojanju sukoba interesa u odnosu na članove Upravnog odbora, među ostalim glede toga je li EIT poduzeo sve potrebne korake kako bi se osiguralo nepristrano i objektivno obnašanje funkcije navedenih članova s obzirom na to da, uostalom, s jedne strane, obveza nepristranosti obuhvaća subjektivnu, ali i objektivnu nepristranost potonjih, u smislu da tijelo, ured i agencija Unije moraju pružiti dovoljno jamstava da isključe svaku legitimnu sumnju u tom pogledu (vidjeti, po analogiji, presudu od 11. srpnja 2013., Ziegler/Komisija, C‑439/11 P, EU:C:2013:513, t. 155.), i da, s druge strane, takav nadzor mora biti proveden neovisno o svakoj ocjeni njihove stručnosti.
[omissis]
Slijedom navedenoga,
OPĆI SUD (sedmo vijeće)
proglašava i presuđuje:
1.
Poništavaju se odluke od 9. prosinca 2014., čiji je smisao priopćen dopisom od 10. prosinca 2014., kojima je Europski institut za inovacije i tehnologiju (EIT) imenovao Zajednicu znanja i inovacija (ZZI) „Inovacije za zdrav život i aktivno starenje” i odbio prijedlog konzorcija Kenup.
2.
EIT će snositi vlastite troškove i troškove društava Kenup Foundation, Candena GmbH, CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo i Evotec AG.
Tomljenović
Marcoulli
Kornezov
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 18. siječnja 2018.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski
(
1
)	Objavljuju se samo one točke presude čije objavljivanje Opći sud smatra potrebnim.