62024CO0632
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO PAVADUOTOJO NUTARTIS
2025 m. vasario 4 d. (
*1
)
„Apeliacinis skundas – Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – SESV 278 straipsnis – Prašymas sustabdyti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo vykdymą – Susipažinimas su Europos Komisijos dokumentais – Komisijos derybų dėl vakcinų nuo COVID‑19 pirkimo grupės narių pateiktos deklaracijos dėl interesų konflikto nebuvimo – Komisijos sprendimas neleisti susipažinti su šių asmenų tapatybe ir jų profesiniu statusu“
Byloje C‑632/24 P-R
dėl 2024 m. rugsėjo 27 d. pagal SESV 278 straipsnį pateikto prašymo sustabdyti vykdymą
Europos Komisija, atstovaujama A. Bouchagiar, M. Burón Pérez, G. Gattinara ir A. Spina,
apeliantė,
dalyvaujant kitoms proceso šalims:
Fabien Courtois ir kitoms šalims, kurių vardai ir pavardės nurodyti šios nutarties priede (
1
), atstovaujamiems avocat A. Durand,
ieškovams pirmojoje instancijoje,
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO PAVADUOTOJAS,
išklausęs generalinį advokatą M. Szpunar,
priima šią
Nutartį
1
Prašymu taikyti laikinąsias apsaugos priemones Europos Komisija pagal SESV 278 straipsnį Teisingumo Teismo prašo sustabdyti 2024 m. liepos 17 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Courtois ir kt. / Komisija (T‑761/21, EU:T:2024:477; toliau – skundžiamas sprendimas) rezoliucinės dalies 2 punkto vykdymą tiek, kiek juo panaikinamas 2022 m. vasario 28 d. Komisijos sprendimas C(2022) 1359 final, priimtas pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnį, juo Fabien Courtois ir kitiems priede nurodytiems fiziniams asmenims suteikta galimybė iš dalies susipažinti su tam tikrais dokumentais, susijusiais su šios institucijos vakcinų pirkimu per COVID‑19 pandemiją (toliau – ginčijamas sprendimas), ir šio sprendimo versija prancūzų kalba, kuri jiems buvo pateikta 2022 m. kovo 31 d., kiek tai susiję su Komisijos atsisakymu suteikti platesnę galimybę susipažinti su COVID‑19 vakcinų pirkimo derybų grupės (toliau – derybų grupė) narių pasirašytomis deklaracijomis dėl interesų konflikto nebuvimo, remiantis šio reglamento 4 straipsnio 1 dalies b punktu.
2
Šį prašymą Komisija pateikė tuo pačiu metu kaip ir 2024 m. rugsėjo 27 d. apeliacinį skundą pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį dėl tos pačios skundžiamo sprendimo dalies panaikinimo.
Ginčo aplinkybės
3
Ginčo aplinkybės nurodytos skundžiamo sprendimo 2–17 punktuose. Šios procedūros tikslais jas galima apibendrinti taip, kaip nurodyta toliau.
4
Atsižvelgdama į krizę, susijusią su COVID‑19 pandemija, 2020 m. birželio 17 d. Komisija paskelbė pranešimą „Europos Sąjungos vakcinų nuo COVID‑19 strategija“ [COM(2020) 245 final]. Šia strategija buvo siekiama paspartinti vakcinų nuo COVID‑19 kūrimą, gamybą ir naudojimą, ji buvo pagrįsta dviem ramsčiais. Pirmasis skirtas pakankamai vakcinų gamybai Europos Sąjungoje ir pakankamam tiekimui užtikrinti valstybėms narėms pagal išankstines pirkimo sutartis, sudarytas su vakcinų gamintojais pagal Skubios paramos priemonę, aktyvuotą 2020 m. balandžio 14 d. Tarybos reglamentu (ES) 2020/521, kuriuo pagal Reglamentą (ES) 2016/369 aktyvuojamas skubios paramos teikimas ir dėl COVID‑19 protrūkio iš dalies keičiamos to reglamento nuostatos (OL L 117, 2020, p. 3). Antruoju siekta pritaikyti Sąjungos reguliavimo sistemą atsižvelgiant į tuo metu susiklosčiusią ekstremalią padėtį ir pasinaudoti tuo metu buvusiu reguliavimo lankstumu siekiant paspartinti vakcinų kūrimą, leidimų joms suteikimą ir vakcinų tiekimą, kartu išlaikant vakcinų kokybės, saugos ir veiksmingumo standartus.
5
Atsižvelgdama į tai Komisija pažymėjo, kad valstybės narės nuo pat pradžių dalyvaus procedūroje ir kad visoms dalyvaujančioms valstybėms narėms bus atstovaujama valdančiojoje taryboje, kuri jai padės visais išankstinių pirkimo sutarčių aspektais prieš jas pasirašant. Komisija patikslino, kad derybų grupė, kurią sudaro ji pati ir valstybių narių ekspertai, bus atsakinga už derybas dėl išankstinių COVID‑19 vakcinų pirkimo sutarčių, jos turi būti sudarytos visų dalyvaujančių valstybių narių vardu. Komisija taip pat nurodė, kad bus atsakinga už viešųjų pirkimų procedūrą valstybių narių vardu ir už sudarytas išankstines pirkimo sutartis.
6
2021 m. gegužės 24 d. Komisijos pirmininkei adresuotu raštu ir tos pačios dienos elektroniniu laišku, adresuotu Komisijos Generaliniam sekretoriatui, du advokatai „86000 pirmųjų platformos https://dejavu/legal / peticijų pateikėjų [kuriems jie atstovavo ir tarp kurių buvo ieškovai pirmojoje instancijoje (toliau – pareiškėjai)] vardu ir jų naudai“ paprašė suteikti galimybę pagal Reglamentą Nr. 1049/2001 susipažinti su dokumentais, susijusiais su Komisijos ir valstybių narių vardu perkamomis vakcinomis atsižvelgiant į COVID‑19 pandemiją.
7
Šis pirminis prašymas buvo pateiktas dėl pirkimo sutarčių, kurias Komisija pasirašė su vakcinų gamintojais, Sąjungos atstovų, dalyvavusių derybose su šiais gamintojais, tapatybės ir profesinio ar institucinio vaidmens, taip pat dėl šių atstovų ir minėtų gamintojų interesų deklaracijų.
8
2021 m. liepos 30 d. Komisijos Sveikatos ir maisto saugos generalinio direktorato (GD) generalinė direktorė atsakė, kad nustatė 46 šį prašymą atitinkančius dokumentus, įskaitant 22 deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo, pasirašytas kiekvieno derybų grupės nario (toliau – deklaracijos dėl interesų konflikto nebuvimo), ir kad leidžiama iš dalies susipažinti su visais šiais dokumentais, išskyrus 17 dokumentų, vadinamų „Sąlygų dokumentų projektai“.
9
Pažymėtina, kad deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo pasirašiusio asmens tapatybė buvo paslėpta remiantis individo privatumo ir neliečiamumo apsauga, numatyta Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punkte. Be to, pareiškėjams buvo nusiųstas tik vienas jos egzempliorius, nes kitose deklaracijose skyrėsi tik pasirašančio asmens tapatybė, jo parašas ir pasirašymo data.
10
2021 m. rugpjūčio 13 d. pareiškėjai, remdamiesi Reglamento Nr. 1049/2001 7 straipsnio 2 dalimi, pateikė kartotinį prašymą, kad Komisija peržiūrėtų savo poziciją dėl visų dokumentų, su kuriais atsisakyta leisti iš dalies arba visiškai susipažinti.
11
Kadangi atsakymas į šitą prašymą nebuvo pateiktas, tai reiškė, kad 2021 m. rugsėjo 24 d. pagal Reglamento Nr. 1049/2001 8 straipsnio 3 dalį buvo priimtas implicitinis sprendimas atmesti prašymą.
12
2022 m. vasario 28 d. Komisija, pasikonsultavusi su atitinkamomis farmacijos įmonėmis pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 4 dalį, priėmė ginčijamą sprendimą, jo redakcija anglų kalba buvo įteikta pareiškėjams 2022 m. kovo 1 d. Konkrečiai kalbant, tame sprendime Komisija pakeitė dokumentų, atitinkančių prašymą leisti susipažinti su dokumentais, sąrašo sudėtį, tačiau nepakeitė savo pozicijos dėl galimybės iš dalies susipažinti su deklaracijomis dėl interesų konflikto nebuvimo.
13
2022 m. kovo 31 d. pareiškėjams buvo pateikta ginčijamo sprendimo redakcija prancūzų kalba.
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
14
2021 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo ieškinį, juo pareiškėjai prašė panaikinti implicitinį sprendimą atmesti prašymą. Vėliau jie patikslino savo reikalavimus taip, kad jie apimtų ir ginčijamą sprendimą, ir jo versiją prancūzų kalba.
15
Skundžiamo sprendimo 57 punkte Bendrasis Teismas priminė, kad, kaip matyti iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos, asmens duomenys gali būti perduoti trečiajam asmeniui pagal Reglamentą Nr. 1049/2001 tik jeigu šis perdavimas atitinka 2018 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1725 dėl fizinių asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, organams, tarnyboms ir agentūroms tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 ir Sprendimas Nr. 1247/2002/EB (OL L 295, 2018, p. 39), 9 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose numatytas sąlygas ir tai yra teisėtas duomenų tvarkymas pagal šio reglamento 5 straipsnio reikalavimus.
16
Dėl Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytos sąlygos, pagal kurią asmuo, prašantis leisti susipažinti su asmens duomenimis, turi įrodyti būtinybę juos atskleisti, kad būtų įgyvendintas specialus viešojo intereso tikslas, skundžiamo sprendimo 68, 69, 79 ir 85 punktuose Bendrasis Teismas nustatė, kad nagrinėjamu atveju ši sąlyga įvykdyta, nes pareiškėjai įrodė būtinybę susipažinti su derybų grupės narių, pasirašiusių deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo, tapatybe, kad būtų galima patikrinti jų nešališkumą. Vis dėlto to sprendimo 86 punkte Bendrasis Teismas konstatavo, kad siekiant šio tikslo nebūtina atskleisti deklaracijų pasirašymo datos ir derybų grupės narių ranka padėtų parašų.
17
Skundžiamo sprendimo 79 punkte, kiek tai susiję su Reglamento (ES) 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punkte numatytu esamų interesų palyginimu, Bendrasis Teismas nusprendė: kadangi pareiškėjai įrodė būtinybę perduoti asmens duomenis, o Komisija pagrįstai nusprendė, kad kyla rizika pažeisti atitinkamų derybų grupės narių privatumą, Komisija turėjo palygini konkuruojančius interesus.
18
Šiuo klausimu skundžiamo sprendimo 80 punkte Bendrasis Teismas konstatavo, kad, kaip matyti iš ginčijamo sprendimo, Komisija atsižvelgė, pirma, į techninį vaidmenį, kurį viešųjų pirkimų procese atliko derybų grupės nariai, ir, antra, į tai, kad pareiškėjai turėjo galimybę susipažinti su informacija, nes buvo iš dalies atskleista sutartyse aptarta tematika, taip pat nuasmeninta deklaracijų dėl interesų konflikto nebuvimo ir konfidencialumo laikymosi versija.
19
Skundžiamo sprendimo 81 punkte Bendrasis Teismas nustatė, kad taip darydama Komisija nepakankamai paaiškino, kodėl aplinkybė, kad derybų grupės narių vaidmuo yra tik techninio pobūdžio, turi būti svarbesnė už tikslą patikrinti, ar nėra interesų konflikto. To sprendimo 82 punkte jis pridūrė, kad iš ginčijamo sprendimo aiškiai nematyti papildomų argumentų, nurodytų jam pateiktame ieškinyje, susijusių su įvairių konkuruojančių interesų palyginimu, ir, be kita ko, argumentų, susijusių su galima derybų grupės narių hierarchine padėtimi.
20
Skundžiamo sprendimo 83 ir 84 punktuose Bendrasis Teismas konstatavo, kad nors pareiškėjai susipažino, be kita ko, su kiekvieno derybų grupės nario pasirašytos deklaracijos dėl interesų konflikto nebuvimo turiniu, konkretaus jų siekiamo viešojo intereso tikslo – leisti Sąjungos piliečiams įsitikinti, kad nėra jokio interesų konflikto tarp derybų grupės narių ir vakcinų gamintojų, nebuvo galima pasiekti neatskleidus minėtų asmenų tapatybės, nes vien tai, kad jie pasirašė tokią deklaraciją, neleido piliečiui pačiam įsitikinti, kad jie vykdė savo užduotis visiškai nepriklausomai.
21
Skundžiamo sprendimo 85 punkte Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad Komisija nepakankamai atsižvelgė į įvairias bylos aplinkybes, kad tinkamai palygintų atitinkamus interesus.
22
Taigi, kaip matyti iš skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 punkto, Bendrasis Teismas panaikino ginčijamą sprendimą ir jo versiją prancūzų kalba, kiek, be kita ko, Komisija, remdamasi Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punktu, neleido pareiškėjams plačiau susipažinti su deklaracijomis dėl interesų konflikto nebuvimo.
Šalių reikalavimai
23
Komisija Teisingumo Teismo prašo:
–
sustabdyti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 punkto vykdymą tiek, kiek juo panaikinamas ginčijamas sprendimas ir jo versija prancūzų kalba, kiek tai susiję su Komisijos atsisakymu leisti plačiau susipažinti su deklaracijomis dėl interesų konflikto nebuvimo, kol bus priimtas sprendimas, kuriuo užbaigiamas dėl skundžiamo sprendimo pateiktas apeliacinis procesas, ir
–
priteisti iš pareiškėjų bylinėjimosi išlaidas.
24
Pareiškėjai Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti laikinųjų apsaugos priemonių prašymą,
–
nepatenkinus pirmojo reikalavimo, atmesti šį prašymą tik tiek, kiek jis susijęs su F. Courtois pateiktu prašymu leisti susipažinti su dokumentais,
–
atmesti visus kitus Komisijos reikalavimus,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas arba, nepatenkinus šio reikalavimo, atidėti jų klausimo nagrinėjimą.
Dėl laikinųjų apsaugos priemonių prašymo
25
Reikia priminti, kad nors pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnį apeliacinis skundas dėl Bendrojo Teismo sprendimo iš principo neturi stabdomojo poveikio, Teisingumo Teismas pagal SESV 278 straipsnį gali, jei mano, kad to reikalauja aplinkybės, sustabdyti sprendimo, dėl kurio pateiktas apeliacinis skundas, vykdymą (2024 m. rugpjūčio 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojos Nutarties Puigdemont i Casamajó et Comín i Oliveres / Parlamentas, C‑600/22 P-R, EU:C:2024:673, 52 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
26
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 160 straipsnio 3 dalį prašymuose sustabdyti institucijos akto vykdymą pagal SESV 278 straipsnį turi būti nurodytas bylos dalykas, aplinkybės, patvirtinančios skubą, ir faktiniai bei teisiniai pagrindai, prima facie pagrindžiantys tai, kad prašoma laikinosios apsaugos priemonė būtų paskirta.
27
Laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas gali taikyti tokias priemones, jei nustatyta, kad jų taikymą prima facie pateisina faktinės ir teisinės aplinkybės (fumus boni juris) ir jos yra skubios dėl to, kad, siekiant išvengti didelės ir nepataisomos žalos tų priemonių prašančios šalies interesams, būtina, kad jos būtų priimtos ir pradėtų veikti prieš priimant sprendimą dėl ieškinio iš esmės. Laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas prireikus taip pat turi palyginti esamus interesus. Šios sąlygos yra kumuliacinės, todėl prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones turi būti atmestas, jei nėra tenkinama bent viena iš jų (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo Nutarties Vivendi / Komisija, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 56 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Dėl „fumus boni juris“
Argumentai
– Komisijos argumentai
28
Komisija teigia, kad sąlyga, susijusi su fumus boni juris, yra įvykdyta.
29
Ji mano, kad skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas klaidingai aiškino ir taikė Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytas sąlygas.
30
Dėl šioje nuostatoje numatytos sąlygos, kad asmuo, prašantis leisti susipažinti su dokumentais, turi įrodyti būtinybę perduoti asmens duomenis, kad būtų įgyvendintas specialus viešojo intereso tikslas, ji visų pirma teigia, kad Bendrasis Teismas iškraipė pirminę ir kartotinę paraišką dėl galimybės susipažinti su dokumentais, kai skundžiamo sprendimo 68 punkte nustatė, kad iš šių paraiškų galima daryti išvadą, jog pareiškėjai siekė patikrinti derybų grupės narių nešališkumą.
31
Be to, ji teigia, kad Bendrasis Teismas bet kuriuo atveju klaidingai nusprendė, kad šis tikslas yra specialus viešojo intereso tikslas, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punktą.
32
Galiausiai ji tvirtina, kad Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 73 punkte klaidingai nustatė, jog pareiškėjai įrodė būtinybę perduoti nagrinėjamus duomenis, t. y. derybų grupės narių pavardes, vardus ir profesinį ar institucinį vaidmenį, kad būtų pasiektas nustatytas tikslas.
33
Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos, visų pirma iš 2024 m. kovo 21 d. Sprendimo Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251), matyti, jog asmuo, prašantis leisti susipažinti su asmens duomenimis, turi įrodyti, kad jų perdavimas yra tinkamiausia priemonė iš visų numatytų siekiamam tikslui pasiekti, o tai, beje, Bendrasis Teismas priminė skundžiamo sprendimo 60 punkte.
34
Skundžiamo sprendimo 84 punkte Bendrasis Teismas tik konstatavo, kad derybų grupės narių pavardžių ir vardų atskleidimas pareiškėjams buvo būtinas siekiamam tikslui pasiekti, tačiau nepatikslino, kad tai yra vienintelė galima priemonė.
35
Komisija priduria, kad bet kuriuo atveju nuasmenintos deklaracijų dėl interesų konflikto nebuvimo versijos pateikimas pareiškėjams jau leido pasiekti užsibrėžtą tikslą, net jei šiuos dokumentus pasirašiusių asmenų tapatybė buvo paslėpta. Iš tiesų taip perdavus deklaracijas pareiškėjai galėjo patikrinti, ar derybų grupės nariai, kurie yra tarnautojai, laikėsi skaidrumo reikalavimų, taikomų visose su Sąjungos viešaisiais pirkimais susijusiose procedūrose. Jeigu būtų teigiama priešingai, būtų paneigtas pats šių deklaracijų galiojimas.
36
Dėl Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punkte taip pat numatytos sąlygos, kad institucija, kuriai pateiktas prašymas, turi patikrinti, ar yra priežasčių manyti, kad asmens duomenų perdavimas gali pažeisti teisėtus duomenų subjekto interesus, ir tokiu atveju, siekdama įvertinti prašomų duomenų perdavimo proporcingumą, turi palyginti įvairius konkuruojančius interesus, Komisija teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai skundžiamo sprendimo 85 punkte nustatė, kad ji tinkamai nepalygino šių interesų.
37
Ji teigia, kad, kaip Teisingumo Teismas nusprendė dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 7 ir 8 straipsniuose įtvirtintų teisių galimų apribojimų, ši analizė reiškia, kad reikia įvertinti, pirma, suvaržymo, kurį lemia asmens duomenų atskleidimas, dydį ir, antra, specialaus siekiamo viešojo intereso tikslo svarbą. Visų pirma ji remiasi 2022 m. lapkričio 22 d. Sprendimu Luxembourg Business Registers (C‑37/20 ir C‑601/20, EU:C:2022:912).
38
Jos teigimu, derybų grupės narių tapatybės atskleidimas būtų ypač didelis jų privataus gyvenimo suvaržymas, ypač dėl nepageidaujamų išorinių kontaktų, nes vakcinų nuo COVID‑19 gamybos tema yra jautri, tai Bendrasis Teismas pripažino skundžiamo sprendimo 77 punkte. Iškiltų rizika, kad ateityje didžioji visuomenės dalis šiuos asmenis sistemingai nurodys kaip atsakingus už bet kokią galimą problemą, susijusią su vakcinomis nuo COVID‑19. Be to, tokia rizika greitai materializuotųsi paskleidus šių asmenų tapatybę internete.
39
Komisija priduria, kad ši situacija labai pakenktų jos ir valstybių narių gebėjimui ateityje pasitelkti savo darbuotojus deryboms dėl tokių sutarčių ir jų sudarymui.
40
Vis dėlto, kadangi šios grupės nariai neužima aukštų hierarchinių pareigų institucijos hierarchijoje ir per derybų procedūrą atliko tik techninį vaidmenį, tikslas patikrinti jų nešališkumą yra mažiau svarbus nei tuo atveju, jeigu jis būtų susijęs su asmenimis, kurie per šią procedūrą turėjo realią sprendimų priėmimo galią.
41
Be to, šis tikslas negali pateisinti tokio didelio šių asmenų privataus gyvenimo suvaržymo, kuris kiltų atskleidus jų tapatybę.
42
Galiausiai minėtas tikslas iš esmės jau buvo pasiektas atskleidus nuasmenintas deklaracijų dėl interesų konflikto nebuvimo versijas.
43
Remdamasi principais, kuriuos Teisingumo Teismas nustatė 2022 m. lapkričio 22 d. Sprendime Luxembourg Business Registers (C‑37/20 ir C‑601/20, EU:C:2022:912, 65 ir 83 punktai), Komisija priduria, kad Bendrasis Teismas turėjo atsižvelgti į tai, kad pareigūnų interesų konflikto vykdant pareigas nebuvimo kontrolę valstybėse narėse turi atlikti tik kompetentingos institucijos, kurioms šioje srityje taikomos konkrečios pareigos. Be to, tam, kad būtų laikomasi proporcingumo reikalavimo, duomenų subjektai turėtų turėti pakankamas garantijas, kurios veiksmingai apsaugotų jų asmens duomenis nuo piktnaudžiavimo pavojų, o tokių garantijų poreikis yra dar svarbesnis, kai asmens duomenys tampa prieinami plačiajai visuomenei ir potencialiai neribotam asmenų skaičiui.
44
Vadinasi, derybų grupės narių tapatybės atskleidimas neproporcingai pažeistų jų privataus gyvenimo apsaugą.
45
Taigi skundžiamo sprendimo 85 punkte Bendrasis Teismas klaidingai nustatė, kad Komisija neteisingai palygino esamus interesus.
– Pareiškėjų argumentai
46
Pareiškėjai teigia, kad sąlyga, susijusi su fumus boni juris, nėra įvykdyta, nes Komisija, ginčydama skundžiamą sprendimą, nesiremia jokiu svariu pagrindu.
47
Dėl Komisijos nurodyto įrodymų iškraipymo jie, remdamiesi 2023 m. vasario 16 d. Sprendimu Komisija / Italija ir Ispanija (C‑635/20 P, EU:C:2023:98, 127 punktas), primena, kad įrodymų iškraipymas reiškia, jog Bendrasis Teismas akivaizdžiai viršijo protingo įrodymų vertinimo ribas ir kad nepakanka įrodyti, jog dokumentas gali būti aiškinamas kitaip nei tai daro Bendrasis Teismas. Jų teigimu, Komisija niekaip neįrodė, kad šios sąlygos buvo įvykdytos, o iš tikrųjų norėjo užginčyti Bendrojo Teismo atliktą faktinių aplinkybių vertinimą.
48
Dėl teisės klaidų, kurias Bendrasis Teismas tariamai padarė aiškindamas Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punktą, pareiškėjai visų pirma teigia, kad Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, jog tikslas patikrinti derybų grupės narių nešališkumą yra specialus viešojo intereso tikslas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
49
Šiuo klausimu jie pažymi, kad Komisija tuo pačiu metu negali, viena vertus, teigti, kad nagrinėjamas tikslas nėra „viešasis interesas“, ir, kita vertus, pripažinti, kad narių nešališkumo patikrinimas „atitinka viešąjį interesą“. Be to, jos argumentai yra prieštaringi, kai ji remiasi tiek būtinybe neatskleisti šių asmenų pavardžių, tiek tuo, kad jie derybose atliko tik visiškai techninio pobūdžio vaidmenį. Bet kuriuo atveju derybininko funkcija iš esmės yra daryti įtaką galutinio sprendimo turiniui.
50
Be to, pareiškėjai teigia, kad, priešingai, nei nurodo Komisija, deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo pasirašiusių derybų grupės narių tapatybės atskleidimas yra būtinas tam, kad būtų galima patikrinti jų nešališkumą, ir priduria, kad daugelio privačiai ar viešai dalyvavusių asmenų pavardės „toje pačioje byloje“ jau yra viešai prieinamos.
51
Galiausiai jie teigia, kad Bendrasis Teismas akivaizdžiai nepadarė teisės klaidos, kai skundžiamo sprendimo 85 punkte nusprendė, kad Komisija neteisingai palygino interesus, kaip numatyta Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punkte.
52
Šiuo klausimu jie ginčija Komisijos analizę, pagal kurią žala, padaryta atskleidus duomenų subjektų tapatybę, būtų didelė. Iš tiesų vien dėl to, kad derybų grupės nariai gali būti veikiami nepageidaujamų išorės kontaktų, nekyla pavojus, kad bus pakenkta jų fiziniam ir psichiniam neliečiamumui, kaip teigia Komisija. Jie pažymi, kad demokratinėje visuomenėje su bet kuriuo asmeniu, taip pat ir profesinę veiklą vykdančiu asmeniu, gali būti susisiekta ir be jo prašymo.
53
Pareiškėjų nuomone, tikslas patikrinti šių asmenų nešališkumą yra svarbus, nes derybininkai daro įtaką sprendimų priėmimo procesui. Jie dar kartą pabrėžia ribotą jų prašymo pobūdį, nes šis susijęs tik su duomenų subjektų tapatybe ir profesiniu vaidmeniu, taip pat tai, kad, kaip Bendrasis Teismas konstatavo skundžiamo sprendimo 84 punkte, deklaracijos dėl interesų konflikto nebuvimo, kurioje pasirašančio asmens tapatybė buvo paslėpta, pateikimas neleidžia patikrinti tokio asmens nešališkumo.
Vertinimas
54
Pagal suformuotą jurisprudenciją sąlyga dėl fumus boni juris yra tenkinama, kai bent vienas iš laikinąsias apsaugos priemones prašančios taikyti šalies nurodytų pagrindų, skirtų apeliaciniam skundui dėl bylos esmės pagrįsti, prima facie neatrodo neturintis svaraus pagrindo. Būtent taip yra tuo atveju, kai vienu iš šių pagrindų keliami sudėtingi teisės klausimai, kurių išspręsti iš karto neįmanoma ir kuriuos reikia išsamiai išanalizuoti, tačiau to negali padaryti laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas ir jie turi būti išnagrinėti per procesą dėl bylos esmės, arba kai iš šalių diskusijų matyti, kad egzistuoja dideli teisiniai prieštaravimai, ir nėra akivaizdu, kaip juos išspręsti (2019 m. gruodžio 20 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojos nutarties Puigdemont i Casamajó ir Comín i Oliveres / Parlamentas, C‑646/19 P(R), EU:C:2019:1149, 52 punktas ir 2020 m. balandžio 8 d. Nutarties Komisija / Lenkija, C-791/19 R, EU:C:2020:277, 52 punktas).
55
Antrasis pagrindas, kuriuo Komisija grindžia savo apeliacinį skundą, grindžiamas Bendrojo Teismo padarytomis teisės klaidomis aiškinant ir taikant Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punktą, dėl kurių jis padarė klaidingą išvadą, kad Komisija negalėjo grįsti atsisakymo leisti plačiau susipažinti su deklaracijomis dėl interesų konflikto nebuvimo, remdamasi Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punktu.
56
Pirmiausia reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją Reglamentu Nr. 1049/2001, kaip nurodyta jo 4 konstatuojamojoje dalyje ir 1 straipsnyje, siekiama užtikrinti visuomenei kuo platesnę teisę susipažinti su institucijų dokumentais (2012 m. birželio 28 d. Sprendimo Komisija / Éditions Odile Jacob, C‑404/10 P, EU:C:2012:393, 111 punktas; 2012 m. birželio 28 d. Sprendimo Komisija / Agrofert Holding, C‑477/10 P, EU:C:2012:394, 53 punktas ir 2013 m. lapkričio 14 d. Sprendimo LPN ir Suomija / Komisija, C‑514/11 P ir C‑605/11 P, EU:C:2013:738, 40 punktas).
57
Vis dėlto kuo platesnės galimybės visuomenei susipažinti su dokumentais principui taikomi tam tikri apribojimai, pagrįsti viešojo arba privačiojo interesų pagrindais. Iš tiesų Reglamente Nr. 1049/2001, būtent jo 11 konstatuojamojoje dalyje ir 4 straipsnyje, numatyta išimčių sistema, kuri institucijas ir organus įpareigoja neatskleisti dokumentų, kai juos atskleidus būtų pakenkta kuriam nors iš šių interesų (šiuo klausimu žr. 2012 m. birželio 28 d. Sprendimo Komisija / Éditions Odile Jacob, C‑404/10 P, EU:C:2012:393, 111 punktą; 2012 m. birželio 28 d. Sprendimo Komisija / Agrofert Holding, C‑477/10 P, EU:C:2012:394, 53 punktą ir 2013 m. lapkričio 14 d. Sprendimo LPN ir Suomija / Komisija, C‑514/11 P ir C‑605/11 P, EU:C:2013:738, 40 punktą).
58
Pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punktą Sąjungos institucijos atsisako leisti susipažinti su dokumentu, kai tokio dokumento atskleidimas padarytų žalos individo privatumo ir neliečiamumo apsaugai, ypač pagal asmens duomenų apsaugą reglamentuojančius Sąjungos teisės aktus.
59
Taigi, kai prašymu siekiama susipažinti su asmens duomenimis, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2018/1725 3 straipsnio 1 punktą, taikomos visos šio reglamento nuostatos (pagal analogiją žr. 2015 m. liepos 16 d. Sprendimo ClientEarth ir PAN Europe / EFSA, C‑615/13 P, EU:C:2015:489, 44 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
60
Nagrinėjamu atveju neginčijama, kad prašoma informacija, t. y. derybų grupės narių vardai ir pavardės, iš kurių būtų galima nustatyti asmenų, dalyvavusių derybose dėl išankstinių COVID‑19 vakcinų pirkimo sutarčių, tapatybę, yra asmens duomenys, kaip jie suprantami pagal Reglamento 2018/1725 3 straipsnio 1 punktą, kuriame nurodyta bet kokia informacija apie fizinį asmenį, kurio tapatybė nustatyta arba kurio tapatybę galima nustatyti.
61
Taigi tokie duomenys gali būti perduoti trečiajam asmeniui pagal Reglamentą Nr. 1049/2001, tik jeigu šis perdavimas atitinka Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies a arba b punktuose numatytas sąlygas ir yra teisėtas tvarkymas pagal šio reglamento 5 straipsnio reikalavimus (pagal analogiją žr. 2014 m. spalio 2 d. Sprendimo Strack / Komisija, C‑127/13 P, EU:C:2014:2250, 104 punktą).
62
Apeliaciniame skunde Komisija, be kita ko, teigia, kad skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas padarė klaidą aiškindamas ir taikydamas Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punkte numatytą sąlygą, pagal kurią, kai asmens duomenų gavėjas įrodo, kad duomenis būtina jam perduoti siekiant specialaus viešojo intereso tikslo ir yra priežasčių manyti, kad toks duomenų perdavimas gali pažeisti teisėtus duomenų subjekto interesus, šių duomenų valdytojas, akivaizdžiai palyginęs skirtingų konkuruojančių interesų svarbą, turi nustatyti, ar proporcinga perduoti asmens duomenis atitinkamu konkrečiu tikslu. Iš tiesų, Komisijos teigimu, skundžiamo sprendimo 85 punkte Bendrasis Teismas klaidingai nustatė, kad ji nepakankamai atsižvelgė į įvairias bylos aplinkybes, kad tinkamai palygintų esamus interesus.
63
Šiuo klausimu atrodo, kad šioje byloje nagrinėjami interesai yra, viena vertus, derybų grupės narių interesas, kad jų tapatybė nebūtų atskleista, siekiant apsaugoti jų privatų gyvenimą, ir, kita vertus, kaip matyti iš skundžiamo sprendimo 66, 70, 71 ir 84 punktų, pareiškėjų interesas, kad derybų dėl išankstinių vakcinų nuo COVID‑19 pirkimo sutarčių procesas, kurį Komisija vykdė valstybių narių vardu, būtų skaidrus, kad Sąjungos piliečiai galėtų patikrinti šios grupės narių nešališkumą ir visų pirma įsitikinti, kad tarp šių asmenų ir vakcinų gamintojų nėra interesų konflikto.
64
Dėl atitinkamos šių įvairių interesų svarbos, kiek tai susiję su derybų grupės narių interesu neatskleisti jų tapatybės, reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją asmens duomenų atskleidimas tretiesiems asmenims yra Chartijos 7 ir 8 straipsniuose įtvirtintų pagrindinių teisių suvaržymas, nesvarbu, kaip pateikta informacija bus naudojama vėliau (2022 m. lapkričio 22 d. Sprendimo Luxembourg Business Registers, C‑37/20 ir C‑601/20, EU:C:2022:912, 39 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
65
Vertinant tokio suvaržymo dydį reikia atsižvelgti į atitinkamų asmens duomenų pobūdį, visų pirma į galimą šių duomenų jautrumą, taip pat į duomenų tvarkymo pobūdį ir konkrečią tvarką, ypač į asmenų, turinčių prieigą prie šių duomenų, skaičių ir prieigos prie jų tvarką. Prireikus taip pat reikia atsižvelgti į tai, ar yra priemonių, skirtų užkirsti keliui rizikai, kad šie duomenys bus tvarkomi piktnaudžiaujant (2024 m. kovo 21 d. Sprendimo Landeshauptstadt Wiesbaden, C‑61/22, EU:C:2024:251, 106 punktas).
66
Nagrinėjamu atveju asmens duomenys, kuriuos prašoma atskleisti, susiję su Komisijos ir valstybių narių pareigūnų, dalyvavusių derybose dėl išankstinių COVID‑19 vakcinų pirkimo sutarčių (šias derybas Komisija vykdė valstybių narių vardu) tapatybe ir profesine veikla.
67
Be to, neginčijama, kaip, beje, skundžiamo sprendimo 77 punkte pažymėjo Bendrasis Teismas, kad prašymas leisti susipažinti su šia informacija buvo pateiktas tokiomis aplinkybėmis, kai dalis Sąjungos piliečių labai nepasitikėjo Komisijos remiama vakcinų strategija. Tame 77 punkte Bendrasis Teismas pridūrė, kad tokiomis aplinkybėmis nepageidaujamų išorės kontaktų poveikis derybų grupės nariams, atskleidus jų tapatybę, nėra vien hipotetinis. To sprendimo 78 punkte Bendrasis Teismas pažymėjo, kad šios išvados nepaneigia tai, kad pareiškėjai nenorėjo gauti šios grupės narių adreso arba informacijos, patenkančios į Reglamento 2018/1725 10 straipsnio, susijusio su specialių kategorijų asmens duomenimis, taikymo sritį, nes atskleidus asmens tapatybę suteikiama galimybė atlikti paiešką apie jį, taigi ir gauti tokią informaciją.
68
Be to, atrodo, kad klausimo dėl skiepijimo nuo COVID‑19 strategijos jautrumą patvirtina didelis privačių asmenų, dalyvaujančių šiame teismo procese, skaičius, šie asmenys taip pat priklauso 86000 peticijos pareiškėjų grupei, jų vardu ir jų naudai Komisijai buvo pateikta pirminė paraiška.
69
Taigi ši informacija leidžia pakankamai tikėtinai manyti, kad deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo pasirašiusių derybų grupės narių tapatybė, jei būtų atskleista, galėtų būti greitai išplatinta internete, ypač socialiniuose tinkluose.
70
Tokiu atveju šie duomenys būtų prieinami potencialiai neribotam asmenų skaičiui, todėl asmenys, siekiantys gauti šią informaciją dėl priežasčių, nesusijusių su priežastimis, pateisinančiomis jos atskleidimą, galėtų laisvai su ja susipažinti (šiuo klausimu žr. 2022 m. lapkričio 22 d. Sprendimo Luxembourg Business Registers, C‑37/20 ir C‑601/20, EU:C:2022:912, 42 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
71
Be to, pasekmės duomenų subjektams dėl galimo piktnaudžiavimo naudojant jų asmens duomenis, gali būti dar didesnės dėl to, kad, atskleidus plačiajai visuomenei šiuos duomenis, jie gali būti ne tik laisvai prieinami, bet ir saugomi bei platinami ir kad dėl tokio vėlesnio tvarkymo šiems asmenims tampa dar sunkiau, gal net neįmanoma, veiksmingai apsiginti nuo piktnaudžiavimo (šiuo klausimu žr. 2022 m. lapkričio 22 d. Sprendimo Luxembourg Business Registers, C‑37/20 ir C‑601/20, EU:C:2022:912, 43 punktą).
72
Tokia rizika yra dar didesnė dėl to, kad šioje byloje nagrinėjami duomenys susiję tik su labai ribotu fizinių asmenų skaičiumi.
73
Taigi negalima prima facie atmesti galimybės, kad šių asmenų tapatybės atskleidimą Teisingumo Teismas, nagrinėdamas jam pateiktą apeliacinį skundą, gali laikyti dideliu Chartijos 7 ir 8 straipsniuose įtvirtintų teisių suvaržymu.
74
Dėl pareiškėjų siekiamo tikslo užtikrinti Komisijos vykdomo derybų proceso skaidrumą, kad Sąjungos piliečiai galėtų patikrinti derybų grupės narių nešališkumą vakcinų gamintojų atžvilgiu, svarbos reikia priminti, kad dėl skaidrumo Sąjungos institucijoms suteikiamas didesnis teisėtumas, veiksmingumas ir atskaitingumas Sąjungos piliečiams demokratinėje sistemoje (šiuo klausimu žr. 2020 m. sausio 22 d. Sprendimo PTC Therapeutics International / EMA, C‑175/18 P, EU:C:2020:30, 53 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
75
Taigi, kaip Bendrasis Teismas pažymėjo skundžiamo sprendimo 71 punkte, procedūros, kurią Komisija vykdė derėdamasi su vakcinų nuo COVID‑19 gamintojais ir valstybių narių vardu sudarydama nagrinėjamas sutartis, skaidrumas gali padidinti Sąjungos piliečių pasitikėjimą šios institucijos propaguojama vakcinų strategija ir, be kita ko, kovoti su klaidingos informacijos apie derybų dėl minėtų sutarčių ir jų sudarymo sąlygas skleidimu.
76
Vis dėlto, kaip pažymėjo Komisija, pirmiausia kompetentingos valdžios institucijos turi patikrinti, ar Komisijos pareigūnai ir derybų grupei priklausantys valstybių narių pareigūnai laikosi etikos reikalavimų (pagal analogiją žr. 2022 m. lapkričio 22 d. Sprendimo Luxembourg Business Registers, C‑37/20 ir C‑601/20, EU:C:2022:912, 83 punktą).
77
Be to, visų pirma iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad institucija, prieš atskleisdama informaciją apie fizinį asmenį, palygina Sąjungos interesą užtikrinti savo veiksmų skaidrumą ir Chartijos 7 ir 8 straipsniuose įtvirtintų teisių pažeidimą, taigi negalima automatiškai teikti pirmenybės skaidrumo tikslui, palyginti su teise į asmens duomenų apsaugą (šiuo klausimu žr. 2010 m. lapkričio 9 d. Sprendimo Volker und Markus Schecke ir Eifert, C‑92/09 ir C‑93/09, EU:C:2010:662, 85 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
78
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, iš pirmo žvilgsnio negalima atmesti galimybės, kad Teisingumo Teismas, nagrinėdamas jam pateiktą apeliacinį skundą, nustatys, jog lyginant konkuruojančius interesus, kaip to reikalaujama pagal Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punktą, derybų grupės narių interesas neatskleisti jų tapatybės yra viršesnis už pareiškėjų siekiamą tikslą leisti patikrinti šių narių nešališkumą.
79
Taigi, nesant reikalo šioje byloje priimti sprendimo dėl Komisijos antrojo pagrindo, grindžiamo tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai taikė Reglamento 2018/1725 9 straipsnio 1 dalies b punktą, pagrįstumo (tai priklauso tik bylą iš esmės nagrinėjančio teismo kompetencijai), reikia konstatuoti, kad šis pagrindas iš pirmo žvilgsnio neatrodo neturintis rimto pagrindo.
80
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad sąlyga dėl fumus boni juris nagrinėjamu atveju yra įvykdyta.
Dėl skubos
Argumentai
81
Komisija teigia, kad skubos sąlyga yra įvykdyta atsižvelgiant į didelę ir nepataisomą žalą, kurią derybų grupės nariai patirtų, jeigu jų tapatybė būtų atskleista prieš Teisingumo Teismui priimant sprendimą dėl esmės.
82
Nurodydama 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Vivendi / Komisija (C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318) 81 punktą ji primena, kad Chartijos 7 ir 8 straipsniuose įtvirtintų pagrindinių teisių pažeidimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į visas nagrinėjamas aplinkybes, siekiant nustatyti, ar šio pažeidimo sukeltos žalos dydis ir pobūdis pateisina jos pripažinimą didele ir nepataisoma.
83
Komisija tvirtina, kad jei šioje byloje nebūtų patenkintas jos prašymas sustabdyti skundžiamo sprendimo vykdymą, siekdama jį įvykdyti ji turėtų atskleisti deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo pasirašiusių derybų grupės narių tapatybę.
84
Dėl žalos šiems asmenims realumo ji teigia, kad labai tikėtina, kad jie susidurs su nepageidaujamais išorės kontaktais, įskaitant tam tikrais atvejais išpuolius prieš jų fizinę neliečiamybę ir priekabiavimo veiksmus. Iš tiesų, atsižvelgiant į didžiulį klausimo, susijusio su vakcinomis nuo COVID‑19, jautrumą ir tvirtą pasipriešinimą, kurį šios vakcinos galėjo sukelti daugeliui žmonių, atskleidus derybų grupės narių tapatybę kiltų „reali agresijos grėsmė“, reaguojant ne tik į bet kokį Europos ar nacionalinių institucijų šiuo klausimu priimtą sprendimą, bet ir į galimą COVID‑19 vakcinų šalutinį poveikį.
85
Komisija priduria, kad tokia žala jai gali turėti tiesioginių pasekmių, nes ji, kaip atsakinga už derybų dėl išankstinio COVID‑19 vakcinų pirkimo ir pirkimo sutarčių sudarymo procedūros valdymą, privalo išvengti situacijų, kai derybų grupės nariai patiria žalą dėl savo pareigų vykdymo.
86
Be to, jos teigimu, tokia žala turėtų būti laikoma didele ne tik dėl to, kad susijusi su galimu atitinkamų asmenų fizinės neliečiamybės ir psichinės sveikatos pažeidimu, bet ir atsižvelgiant į 2022 m. lapkričio 22 d. Sprendime Luxembourg Business Registers (C‑37/20 ir C‑601/20, EU:C:2022:912) įtvirtintus principus, nes asmens duomenų atskleidimas plačiajai visuomenei leidžia su jais susipažinti potencialiai neribotam asmenų skaičiui, prireikus dėl priežasčių, nesusijusių su tikslu, dėl kurio jie paskelbiami.
87
Be to, remdamasi 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutartimi Vivendi / Komisija (C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318) Komisija teigia, kad ši žala yra nepataisoma.
88
Galiausiai minėta žala gali atsirasti dar greičiau, nes atskleista informacija bus greitai išplatinta internete ir perduota socialiniuose tinkluose.
89
Pareiškėjai, priešingai, teigia, kad skubos sąlyga neįvykdyta.
90
Jie remiasi 2023 m. liepos 12 d. Europos Parlamento rezoliucija „COVID‑19 pandemija: įgyta patirtis ir rekomendacijos ateičiai“, kurioje raginama viešai skelbti deklaracijas dėl COVID‑19 vakcinų pirkimo sutarčių derybininkų interesų konflikto nebuvimo.
91
Jie pažymi, kad per teismo posėdį byloje, kurioje priimtas skundžiamas sprendimas, Komisija nusprendė būti atstovaujama kelių tarnautojų, kurių tapatybė galėjo būti taip žinoma.
92
Papildomai jie prašo atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones, kiek jis susijęs su F. Courtois (jis įsipareigoja užtikrinti Komisijos jam perduotos informacijos konfidencialumą) pateiktu prašymu leisti susipažinti su dokumentais.
Vertinimas
93
Pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūros tikslas – garantuoti būsimo galutinio sprendimo veiksmingumą, kad būtų išvengta Teisingumo Teismo užtikrinamos teisinės apsaugos spragų. Tam, kad būtų pasiektas šis tikslas, skuba turi būti įvertinta atsižvelgiant į būtinumą priimti laikinąjį sprendimą, kad būtų išvengta didelės ir nepataisomos žalos šaliai, kuri siekia laikinos apsaugos. Ši šalis turi įrodyti, kad nenorėdama patirti tokios žalos ji negali laukti, kol bus priimtas sprendimas dėl bylos esmės. Siekiant patvirtinti tokios didelės ir nepataisomos žalos egzistavimą, nereikia reikalauti absoliučiai tiksliai įrodyti, kad bus padaryta žala. Pakanka, kad šią žalą būtų galima pakankamai tiksliai numatyti (2018 m. gruodžio 17 d. Nutarties Komisija / Lenkija, C‑619/18 R, EU:C:2018:1021, 60 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
94
Be to, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas, vertindamas tik skubą, turi daryti prielaidą, kad taikyti laikinąsias apsaugos priemones prašančio subjekto pateikti prieštaravimai gali būti pagrįsti, tačiau tai nereiškia, kad teisėjas laikosi kokios nors pozicijos dėl tokių prieštaravimų esmės. Didelė ir nepataisoma žala, kurios tikėtinumą reikia įrodyti, yra ta, kuri atitinkamu atveju būtų padaryta atsisakius taikyti prašomas laikinąsias apsaugos priemones, jei ieškinys dėl esmės vėliau būtų patenkintas (2018 m. gruodžio 17 d. Nutarties Komisija / Lenkija, C‑619/18 R, EU:C:2018:1021, 61 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
95
Šioje byloje pirmiausia reikia pažymėti, kad žala, kuria remiasi Komisija, kiek tai susiję su teise į privataus gyvenimo gerbimą, tiesiogiai atsirastų dėl veiksmų, kurių, kaip mano, ji privalo imtis derybų grupės narių atžvilgiu, kad įvykdytų skundžiamą sprendimą (pagal analogiją žr. 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Vivendi / Komisija, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 74 punktą).
96
Iš to matyti, kad savo prašymu taikyti laikinąsias apsaugos priemones Komisija siekia veikti ne vietoj trečiųjų asmenų, kurie atskirai nukentėtų nuo ginčijamo sprendimo padarinių, bet asmeniškai, kad apsaugotų savo interesus ir pati nesukeltų didelės ir nepataisomos žalos tretiesiems asmenims, už kurią ji, beje, galėtų būti pripažinta atsakinga, jei ši žala būtų padaryta šiems tretiesiems asmenims dėl jų ryšių su Komisija, nes šie tretieji asmenys patys negalėtų gauti laikinos apsaugos, kad išvengtų tos žalos atsiradimo (pagal analogiją žr. 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Vivendi / Komisija, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 75 punktą).
97
Tokiomis aplinkybėmis Komisija gali remtis tokia žala, siekdama įrodyti, kad tenkinama skubos sąlyga (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Vivendi / Komisija, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 76 punktą).
98
Dėl klausimo, ar skundžiamo sprendimo vykdymas nedelsiant gali sukelti didelę ir nepataisomą žalą, kaip tai suprantama pagal šios nutarties 93 ir 94 punktuose nurodytą jurisprudenciją, pirmiausia reikia priminti, kad pagal SESV 266 straipsnį Komisija privalo imtis būtinų priemonių skundžiamam sprendimui įvykdyti. Nagrinėjamu atveju ši institucija, kaip pati nurodo, privalo atskleisti pareiškėjams asmenų, kurie pasirašė deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo, t. y. derybų grupės narių, tapatybę.
99
Be to, kiek tai susiję su žala, kuri gali kilti dėl tokio atskleidimo, iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad tam tikrų pagrindinių teisių, kaip antai Chartijos 7 straipsnyje įtvirtintos teisės į privataus gyvenimo gerbimą, pažeidimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į visas nagrinėjamas aplinkybes, siekiant nustatyti, ar dėl šio pažeidimo atsiradusios žalos dydis ir pobūdis pateisina tai, kad ši žala būtų laikoma didele ir nepataisoma (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Vivendi / Komisija, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 81 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
100
Šiuo klausimu, kaip konstatuota šios nutarties 73 punkte, atrodo (tikimybės laipsnis pakankamas siekiant taikyti laikinąsias apsaugos priemones), kad derybų grupės narių, pasirašiusių deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo, tapatybės atskleidimas gali sukelti didelį šių asmenų teisių, įtvirtintų Chartijos 7 ir 8 straipsniuose, suvaržymą.
101
Reikia pridurti, kad, nesant konkrečių ir tikslių garantijų, negalima teigti, kad tokios žalos tikrai būtų galima išvengti perduodant šiuos duomenis vienam asmeniui, kaip subsidiariai prašė pareiškėjai savo atsiliepime į apeliacinį skundą.
102
Be to, kadangi dėl tokio teisės į privatų gyvenimą pažeidimo atsiradusi neturtinė žala negali būti visiškai pašalinta pinigine kompensacija arba panaikinta a posteriori panaikinus skundžiamą sprendimą, ši žala turi būti laikoma nepataisoma (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Vivendi / Komisija, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 91 punktą).
103
Galiausiai tokia žala a priori būtų nepataisoma, nes atskleidus nagrinėjamus duomenis kiltų pavojus, kad jie bus greitai išplatinti internete, atsižvelgiant į klausimų, susijusių su COVID‑19 vakcinomis, jautrumą, todėl, jei skundžiamas sprendimas būtų panaikintas, būtų praktiškai neįmanoma vėliau jų ištrinti.
104
Bet kuriuo atveju, nepatenkinus šio prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones, Teisingumo Teismui pateiktas apeliacinis skundas iš esmės netektų reikšmės siekiant atsakyti į klausimą, ar skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas nepagrįstai panaikino Komisijos sprendimą atsisakyti atskleisti derybų grupės narių tapatybę. Iš tiesų, net jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad taip buvo, šie duomenys jau būtų neatšaukiamai atskleisti.
105
Darytina išvada, kad nagrinėjamu atveju skubos sąlyga yra įvykdyta.
Dėl interesų palyginimo
Argumentai
106
Komisija teigia, kad interesų palyginimas skatina laikinai palikti galioti ginčijamo sprendimo padarinius, kiek tai susiję su jos atsisakymu atskleisti derybų grupės narių, parengusių deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo, tapatybę.
107
Ji tvirtina, kad pareiškėjai neginčijo šių deklaracijų galiojimo ir kad vienos iš šių deklaracijų nuasmenintos versijos pateikimas jau leidžia patikrinti jas pasirašiusių asmenų nešališkumą.
108
Komisija priduria, kad šias deklaracijas pasirašiusių asmenų nešališkumą Europos Audito Rūmai patvirtino specialiojoje ataskaitoje Nr. 29/2022 „COVID‑19 vakcinų pirkimas Europos Sąjungoje“. Galiausiai Parlamento specialusis komitetas dėl COVID‑19 pandemijos padarė tas pačias išvadas.
109
Pareiškėjai teigia priešingai, kad interesų pusiausvyra yra palankesnė skundžiamo sprendimo vykdymui nedelsiant, kiek tai susiję su Komisijos atsisakymo atskleisti derybų grupės narių, parengusių deklaracijas dėl interesų konflikto nebuvimo, tapatybę panaikinimu.
110
Jie mano, kad jiems perduota nuasmeninta deklaracija yra tik dokumento pavyzdys ir neleidžia patikrinti jį pasirašiusio asmens nešališkumo.
111
Pareiškėjai priduria, kad Komisija nepateikė nei Audito Rūmų ataskaitos, kuria ji remiasi, nei šio dokumento ištraukų. Be to, jie teigia, kad 2023 m. liepos 12 d. Rezoliucijoje „COVID‑19 pandemija: įgyta patirtis ir rekomendacijos ateičiai“ (2022/2076(INI)) Parlamentas nurodo „skaidrumo trūkumą“ sudarant išankstines vakcinų nuo COVID‑19 pirkimo sutartis, ir pabrėžia, kad reikia sudaryti sąlygas patikrinti šių sutarčių derybininkų nešališkumą.
Vertinimas
112
Kadangi daugumoje laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrų tiek prašomas vykdymo sustabdymas, tiek atsisakymas jį taikyti gali iš dalies sukelti tam tikrų galutinių padarinių, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas, nagrinėjantis prašymą sustabdyti vykdymą, turi palyginti su kiekvienu galimu sprendimu susijusius pavojus. Konkrečiai kalbant, ši užduotis visų pirma reiškia, kad reikia išnagrinėti, ar šalies, kuri prašo taikyti laikinąsias apsaugos priemones, interesas, kad būtų sustabdytas ginčijamo akto vykdymas, yra svarbesnis už interesą nedelsiant taikyti šį aktą. Atliekant šią analizę reikia nustatyti, ar tai, kad bylą iš esmės nagrinėjantis teisėjas panaikintų šį aktą, leistų pakeisti padėtį, kuri susiklostė dėl jo taikymo iškart, ir, priešingai, kokių kliūčių taikymo sustabdymas galėtų sukurti siekiant skundžiamu aktu siekiamų tikslų tuo atveju, jeigu ieškinys dėl esmės būtų atmestas (Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo 2024 m. rugsėjo 6 d. Nutarties Aylo Freesites / Komisija, C‑511/24 P(R), EU:C:2024:719, 18 punktas).
113
Nagrinėjamu atveju, kaip konstatuota šios nutarties 103 punkte, jeigu būtų atsisakyta sustabdyti Komisijos prašomą skundžiamo sprendimo vykdymą, nebūtų galima pakeisti situacijos asmenų (jų tapatybę dėl to atskleistų Komisija) tokiu atveju, jei Teisingumo Teismas panaikintų skundžiamą sprendimą, nagrinėdamas bylą iš esmės. Iš tiesų, perdavus šiuos duomenis, nėra jokios garantijos, kad jie nebus platinami internete. Tokiomis aplinkybėmis duomenų subjektų privataus gyvenimo suvaržymas būtų negrįžtamas.
114
Be to, neįrodyta ir net neteigiama, kad Komisijos prašomas skundžiamo sprendimo vykdymo sustabdymas galėtų kliudyti visiškam šio sprendimo veiksmingumui tuo atveju, jei Teisingumo Teismas atmestų dėl jo pateiktą apeliacinį skundą.
115
Taigi šioje byloje esamų interesų palyginimas yra palankus sustabdyti skundžiamo sprendimo vykdymą, kaip to prašo Komisija.
116
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, reikia patenkinti Komisijos prašymą sustabdyti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 punkto vykdymą tiek, kiek juo panaikinamas sprendimas atsisakyti suteikti platesnę galimybę susipažinti su deklaracijomis dėl interesų konflikto nebuvimo, kol bus priimtas sprendimas, kuriuo bus užbaigtas apeliacinis procesas byloje C‑632/24 P.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
117
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 137 straipsnį, taikomą apeliaciniame procese pagal šio reglamento 184 straipsnio 1 dalį, bylinėjimosi išlaidų klausimas sprendžiamas sprendime arba nutartyje, kuriais užbaigiamas procesas.
Remdamasi šiais motyvais, Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojas nutaria:
1.
Sustabdyti 2024 m. liepos 17 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Courtois ir kt. / Komisija (T‑761/21, EU:T:2024:477) rezoliucinės dalies 2 punkto vykdymą tiek, kiek juo panaikinamas 2022 m. vasario 28 d. Komisijos sprendimas C(2022) 1359 final, priimtas pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnį, juo Fabien Courtois ir kitiems priede nurodytiems fiziniams asmenims suteikta galimybė iš dalies susipažinti su tam tikrais dokumentais, susijusiais su šios institucijos vakcinų pirkimu per COVID‑19 pandemiją, ir šio sprendimo versija prancūzų kalba, kuri jiems buvo pateikta 2022 m. kovo 31 d., kiek tai susiję su Komisijos atsisakymu suteikti platesnę galimybę susipažinti su COVID‑19 vakcinų pirkimo derybų grupės narių pasirašytomis deklaracijomis dėl interesų konflikto nebuvimo, remiantis šio reglamento 4 straipsnio 1 dalies b punktu, kol bus priimtas sprendimas, kuriuo bus užbaigtas apeliacinis procesas byloje C‑632/24 P.
2.
Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.
(
1
)	Kitų šalių sąrašas pridedamas tik prie šalims pateiktos versijos.