62023TJ0350_EXT
A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE (második tanács)
2025. március 19. (
*1
)
„Szerződésen kívüli felelősség – Állami támogatások – A Bizottság amicus curiae minőségben való beavatkozása valamely nemzeti bíróság előtt – Az uniós intézménynek felrótt magatartás jogellenessége – Jogellenességi kifogás – Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése – Az (EU) 2015/1589 rendelet 29. cikkének (2) bekezdése – A hatalmi ágak szétválasztásának, a nemzeti bíróságok függetlenségének, valamint a hatékony jogorvoslathoz való jognak, a pártatlanságnak és a semlegességnek az elve”
A T‑350/23. sz. ügyben,
Rems Kargins (lakóhelye: Riga [Lettország], képviseli: O. Behrends ügyvéd)
felperes
az Európai Bizottság (képviselik: L. Flynn és B. Stromsky, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen,
támogatja:
az Európai Unió Tanácsa (képviselik: A.‑L. Meyer és A. Jensen, meghatalmazotti minőségben)
beavatkozó fél,
A TÖRVÉNYSZÉK (második tanács),
tagjai: A. Marcoulli elnök, V. Tomljenović (előadó) és W. Valasidis bírák,
hivatalvezető: P. Cullen tanácsos,
tekintettel az eljárás írásbeli szakaszára,
tekintettel a 2024. november 6‑i tárgyalásra,
meghozta a következő
Ítéletet (
1
)
1
Az EUMSZ 268. cikken és az EUMSZ 340. cikk második bekezdésén alapuló keresetében a felperes, Rems Kargins azon kár megtérítését kéri, amely őt az Európai Bizottság állítólagos jogellenes magatartása miatt érte amiatt, hogy az utóbbi amicus curiae minőségben fellépett a közte és egy harmadik társaság között az Augstākā tiesa (legfelsőbb bíróság, Lettország) előtt folyamatban lévő eljárásban.
[omissis]
A felek kérelmei
17
A felperes lényegében azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
állapítsa meg, hogy a Bizottság felelős a nemzeti bírósági eljárásban való fellépéssel neki okozott kárért;
–
kötelezze a Bizottságot az említett kár megtérítésére, amelynek összege legalább 15028841,93 euró, 2016. június 23‑tól a teljes kifizetésig évi 12%‑os kamattal növelve;
–
a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
18
A Bizottság azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
a keresetet mint megalapozatlant utasítsa el;
–
a felperest kötelezze a költségek viselésére.
19
Az Európai Unió Tanácsa lényegében a kereset elutasítását kéri.
A jogkérdésről
[omissis]
23
A jelen ügyben a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság jogellenes magatartást tanúsított, amikor amicus curiae minőségben észrevételeket tett az Augstākā tiesa (legfelsőbb bíróság) előtt.
[omissis]
A jogellenességi kifogásról
26
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék járulékosan állapítsa meg a 2015/1589 rendelet 29. cikke (2) bekezdésének alkalmazhatatlanságát, mivel az nem rendelkezik jogalappal, sérti az uniós jog több rendelkezését, nevezetesen az EUMSZ 267. cikket, az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének második albekezdését, az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 47. cikkét, és nem nyújt megfelelő eljárási garanciákat.
27
A Bizottság és a Tanács vitatja a felperes érvelését.
28
A 2015/1589 rendelet 29. cikke értelmében:
„(1)   Az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének vagy 108. cikkének alkalmazására irányuló eljárás során a tagállamok bíróságai felkérhetik a Bizottságot arra, hogy adjon át részükre birtokában lévő információkat, vagy véleményezzen az állami támogatási szabályok alkalmazására vonatkozó kérdéseket.
„(2)   Amennyiben az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének vagy 108. cikkének koherens alkalmazása megkívánja, a Bizottság saját kezdeményezésére írásbeli észrevételeket nyújthat be az állami támogatási szabályok alkalmazásáért felelős tagállami bíróságoknak. […]”
29
Először is, ami a 2015/1589 rendelet 29. cikkének (2) bekezdésében előírt mechanizmus jogalapját illeti, emlékeztetni kell arra, hogy az említett rendeletet az EUMSZ 109. cikk alapján fogadták el. Ez utóbbi rendelkezés előírja, hogy a Tanács megfelelő rendeleteket fogadhat el az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk alkalmazása érdekében. E rendelkezés tehát széles jogkört ruház a Tanácsra, amennyiben „megfelelő rendeletekre” hivatkozik, amennyiben azok az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk alkalmazásához kapcsolódnak.
30
E tekintetben egyrészt emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság központi és kizárólagos szerepet játszik a támogatási intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálata során. Másrészt a nemzeti bíróságok feladata, hogy az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése értelmében megvédjék a jogalanyok jogait a Bizottság végleges határozatának meghozataláig, és amennyiben ilyen végleges határozatot fogadnak el, az uniós jog elsőbbségének elve alapján meg kell állapítaniuk az e határozat kötelező jellegéből eredő következményeket.
31
Így mind a Bizottság, mind pedig a nemzeti bíróságok a jogalanyok EUMSZ 108. cikk szerinti jogainak védelme és az említett cikk szerinti határozatok következményei tekintetében feladatuk szerint kötelesek az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikket alkalmazni.
32
E körülmények között meg kell állapítani, hogy az EUMSZ 109. cikkben biztosított széles jogkör gyakorlása során a Tanács az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk alkalmazása szempontjából megfelelőnek tekinthette azt, hogy többek között az Unión belüli harmonizált alkalmazás, valamint a Bizottság és a nemzeti bíróságok közötti együttműködés céljából hatásköröket ruházzon a Bizottságra.
33
A 2015/1589 rendelet (37) preambulumbekezdése ugyanis kimondja, hogy az állami támogatási szabályok egységes alkalmazásához ki kell alakítani a tagállamok bíróságai és a Bizottság közötti együttműködés módozatait, amelyek a nemzeti bíróságok számára lehetővé teszik azt, hogy a Bizottságtól tájékoztatást vagy véleményt kérjenek az állami támogatásra vonatkozó szabályok alkalmazásával kapcsolatos kérdésekben, és a Bizottság számára azt, hogy a bíróságok részére írásbeli vagy szóbeli észrevételeket nyújtson be a közérdek védelmére vonatkozó kötelezettségével összhangban eljárva.
34
Egyébiránt a 2015/1589 rendelet (38) preambulumbekezdése mindenekelőtt pontosítja, hogy a Bizottság észrevételei nem sérthetik az EUMSZ 267. cikket, és azok jogilag nem kötik a nemzeti bíróságokat. Ezt követően pontosításra kerül, hogy az észrevételeket a nemzeti eljárási szabályoknak megfelelően kell benyújtani, ideértve azokat is, amelyek célja a felek jogainak védelme. Ezenkívül a Bizottság észrevételei tiszteletben tartják a nemzeti bíróságok függetlenségét. Végül, ami közelebbről a Bizottság által saját kezdeményezésére előterjesztett észrevételeket illeti, a Törvényszék pontosítja, hogy azok azokra az esetekre korlátozódnak, amelyek az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének vagy az EUMSZ 108. cikknek a koherens alkalmazása szempontjából jelentősek.
35
Következésképpen meg kell állapítani, hogy a Bizottság és a nemzeti bíróságok közötti, a 2015/1589 rendelet 29. cikkének (2) bekezdésében előírt együttműködési mechanizmus az EUMSZ 109. cikk értelmében megfelelőnek tekinthető az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk alkalmazása szempontjából.
36
E körülmények között el kell utasítani a felperes arra alapított érvét, hogy az elsődleges uniós jogban nincs alapja a 2015/1589 rendelet 29. cikkének (2) bekezdésében előírt mechanizmusnak.
37
Másodszor, ami az EUMSZ 267. cikkel való összeegyeztethetőséget illeti, meg kell állapítani, hogy a 2015/1589 rendelet 29. cikkéből nem tűnik ki, hogy a Bizottság akár a nemzeti bíróságok kérelmére, akár saját kezdeményezésére történő fellépésével beavatkozik vagy prejudikálja a nemzeti bíróságok azon lehetőségét vagy kötelezettségét, hogy az EUMSZ 267. cikk alapján előzetes döntéshozatal céljából kérdést terjesszenek a Bíróság elé.
38
Amint ugyanis arra a 2015/1589 rendelet (38) preambulumbekezdése rámutat, a Bizottság amicus curiae észrevételeit az EUMSZ 267. cikk sérelme nélkül kell értelmezni. Így az említett rendelet 29. cikkében előírt mechanizmus az EUSZ 4. cikkben előírt lojális együttműködés szellemébe illeszkedik. A nemzeti bíróságok számára biztosított azon lehetőségről van szó, hogy a Bizottságtól véleményeket kérjenek, és hogy a Bizottság az említett bíróságokra nézve nem kötelező erejű észrevételeket terjesszen elő. Olyan támogatásról van szó, amely a nemzeti bíróságok rendelkezésére áll, amennyiben azt az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk alkalmazása szempontjából hasznosnak ítélik.
39
E tekintetben a Bíróság megállapította, hogy ha a nemzeti bíróságnak kétségei vagy nehézségei vannak az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk alkalmazását illetően, mindig a rendelkezésére állt az a lehetőség, hogy a Bizottsághoz forduljon a célból, hogy ez utóbbi segítséget nyújtson számára a jóhiszemű együttműködés elvének megfelelően (lásd ebben az értelemben: 2014. február 13‑iMediaset ítélet, C‑69/13, EU:C:2014:71, 30. pont).
40
Hasonlóképpen, a hivatalból eljáró Bizottság azon lehetőségét illetően, hogy írásbeli észrevételeket nyújtson be a tagállami bíróságokhoz, a Bíróság az [EUMSZ 101. cikkben] és [az EUMSZ 102. cikkben] meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16‑i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.) 15. cikkének (3) bekezdése tekintetében megállapította, hogy a 2015/1589 rendelet 29. cikkének (2) bekezdésében előírttal azonos mechanizmus, amely szerint az ilyen együttműködési mechanizmus az EUSZ 4. cikkben említett lojális együttműködés általános elvének keretébe illeszkedik, amely elv különös jelentőséggel bír, amennyiben azt a tagállamok igazságügyi hatóságaival együtt hozzák létre, amelyek feladata az uniós jog nemzeti jogrendben való alkalmazásának és tiszteletben tartásának biztosítása (lásd ebben az értelemben: 2009. június 11‑iX ítélet, C‑429/07, EU:C:2009:359, 21. pont).
41
Ezzel szemben a nemzeti bíróságoknak az EUMSZ 267. cikk szerinti azon lehetősége vagy kötelezettsége, hogy előzetes döntéshozatal céljából kérdést terjesszenek elő, az uniós jog egységes alkalmazásának és elsőbbségének elvén alapul. Így e rendelkezés felhatalmazza – adott esetben kötelezi – a nemzeti bíróságokat arra, hogy előzetes döntéshozatal iránti kérelmet terjesszenek elő akkor, amikor a nemzeti bíróság akár hivatalból, akár a felek kérelmére megállapítja, hogy a jogvita érdeme az e cikk első bekezdésében felsorolt kérdések valamelyikére vonatkozik. Ebből következően a nemzeti bíróságok a lehető legszélesebb lehetőséggel rendelkeznek arra, hogy a Bírósághoz forduljanak, ha azt állapítják meg, hogy az előttük folyamatban lévő ügyben a közösségi jog valamely rendelkezésének értelmezésére vagy érvényességére vonatkozó, a Bíróság döntését igénylő kérdés merül fel (lásd: 2011. július 21‑iKelly ítélet, C‑104/10, EU:C:2011:506, 61. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
42
Az EUMSZ 267. cikkben előírt mechanizmus és a 2015/1589 rendelet 29. cikkében előírt mechanizmus tehát egymást kiegészítő mechanizmusokat képeznek, amelyek nem zárják ki egymást, mivel teljesen elképzelhető, hogy azt követően, hogy észrevételeket kapott a Bizottságtól a 2015/1589 rendelet 29. cikke alapján az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó kérdéssel kapcsolatban, a nemzeti bíróság ugyanezen témára vonatkozóan az EUMSZ 267. cikk alapján előzetes döntéshozatal céljából kérdést terjeszt a Bíróság elé.
43
A 2019. március 5‑iEesti Pagar ítélet (C‑349/17, EU:C:2019:172) alapjául szolgáló ügyben ugyanis a Bíróság az EUMSZ 267. cikk alapján előzetes döntéshozatal iránti kérelem keretében határozott, míg az érintett nemzeti bíróság előtti alapeljárásban a Bizottság amicus curiae minőségben észrevételeket terjesztett elő (2019. március 5‑iEesti Pagar ítélet, C‑349/17, EU:C:2019:172, 37. pont).
44
Egyébiránt emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság amicus curiae minőségben tett észrevételei nem kötelezőek a nemzeti bíróságokra nézve.
45
E tekintetben a Bíróság megállapította, hogy a nemzeti bíróságok azon lehetősége, hogy felvilágosítást kérjenek a Bizottságtól az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikk alkalmazásával kapcsolatban, nem érinti a nemzeti bíróságok azon lehetőségét vagy kötelezettségét, hogy az EUMSZ 267. cikk alapján előzetes döntéshozatal céljából kérdést terjesszenek a Bíróság elé az említett rendelkezések értelmezésére vonatkozóan (lásd ebben az értelemben: 1996. július 11‑iSFEI és társai ítélet, C‑39/94, EU:C:1996:285, 50. és 51. pont).
46
Ebből következik, hogy a felperes állításával ellentétben a 2015/1589 rendelet 29. cikkében előírt mechanizmus nem ellentétes az EUMSZ 267. cikkel.
47
Harmadszor, ami a felperes azon érveit illeti, amelyek szerint a 2015/1589 rendelet 29. cikkében előírt mechanizmus összeegyeztethetetlen az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével, mivel beavatkozik a Bíróságnak az érintett tagállam esetleges kötelezettségszegésének vizsgálatára vonatkozó hatáskörébe, az alábbiakat kell megállapítani.
48
Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése értelmében a Bizottság közvetlenül a Bírósághoz fordulhat kötelezettségszegési eljárás keretében, ha egy tagállam nem tesz eleget egy olyan bizottsági határozatnak, amely az EUMSZ 107. cikk értelmében megállapítja, hogy egy állami támogatás nem egyeztethető össze a belső piaccal, és azt meg kell szüntetni vagy módosítani kell.
49
Ezzel szemben az EUMSZ 108. cikkből nem tűnik ki, hogy a Bizottság azon lehetőségét, hogy közvetlenül a Bírósághoz forduljon, megakadályozná, hogy fellépett amicus curiae minőségben a 2015/1589 rendelet 29. cikke alapján. Hasonlóképpen, ez utóbbi rendelkezésből nem tűnik ki, hogy az amicus curiae minőségben való fellépés lehetősége a Bizottság azon lehetőségétől függne, hogy az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének második albekezdése alapján a Bírósághoz fordulhat‑e, vagy sem. Ebből következik, hogy a 2015/1589 rendelet 29. cikkében előírt mechanizmus semmilyen módon nem érinti az állami támogatások Bizottság általi, az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésében előírt ellenőrzésének mechanizmusát. Így az a tény, hogy valamely nemzeti jogvita keretében a Bizottság nem bírósági minőségben jár el azáltal, hogy a nemzeti bíróságok számára nem kötelező erejű észrevételeket terjeszt elő, nem érinti azt az eljárást, amelyet a Bizottság az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése alapján abban az esetben indíthat, ha úgy ítéli meg, hogy valamely állami intézkedés ellentétes az EUMSZ 107. cikkel, és azt meg kell szüntetni vagy módosítani kell.
50
Különálló, egymást kiegészítő mechanizmusokról van tehát szó, amelyek nem zárják ki egymást.
51
Ebből következik, hogy a 2015/1589 rendelet 29. cikkében előírt mechanizmus nem ellentétes az EUMSZ 108. cikkel.
52
A felperes azon, egyáltalán nem alátámasztott érve, amely szerint maga az EUMSZ 108. cikk jogellenes, még ha elfogadhatónak is tekintjük, teljesen megalapozatlan. Az állami támogatásoknak az EUMSZ 107. cikkben előírt tilalma ugyanis a belső piac működésének alapját képezi, amely piacon a versenyt állami intézkedések nem torzíthatják. Hasonlóképpen, az EUMSZ 108. cikk által a Bizottság számára biztosított felügyeleti funkció alapvető eleme az állami támogatások ellenőrzésére vonatkozóan a Szerződések által létrehozott rendszernek.
53
Negyedszer, ami a 2015/1589 rendelet 29. cikke (2) bekezdésének alkalmazását szabályozó eljárási garanciákat illeti, e rendelet (38) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy a Bizottság észrevételeit a nemzeti eljárási szabályoknak megfelelően kell benyújtani, ideértve azon szabályokat is, amelyek célja a felek jogainak védelme, és amelyek tiszteletben tartják a nemzeti bíróságok függetlenségét.
54
Következésképpen a szóban forgó nemzeti eljárás keretében a nemzeti jog által előírt eljárási garanciákat kell alkalmazni, amely jognak meg kell felelnie az EUSZ 19. cikknek és a Charta 47. cikkének. El kell tehát utasítani a felperes azon érvét, amely szerint a 2015/1589 rendelet 29. cikkében előírt mechanizmus nem ír elő elegendő eljárási garanciát.
[omissis]
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (második tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék a keresetet elutasítja.
2)
Rems Kargins maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.
3)
Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.
Marcoulli
Tomljenović
Valasidis
Kihirdetve Luxembourgban, a 2025. március 19‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.
(
1
)	A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.