Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEJ
ADVOKÁTKY
LAILA
MEDINA
prednesené
5. júna
2025(1)
Vec C‑111/24 P
German Chan
proti
Rade Európskej únie
„ Odvolanie – Spoločná
zahraničná a bezpečnostná
politika – Reštriktívne
opatrenia
vzhľadom
na
konanie,
ktorým
sa
narúša
alebo
ohrozuje
územná
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny – Zmrazenie
finančných
prostriedkov – Zaradenie
mena
odvolateľa
do
zoznamov
dotknutých
osôb,
subjektov a orgánov – Článok 2
ods. 1 písm. g)
rozhodnutia
2014/145/SZBP – Výklad – Pojem
‚popredný
podnikateľ‘ – Konkrétne
osobné
konanie z hľadiska
vplyvu
na
vládu
Ruskej
federácie – Preskúmanie
opodstatnenosti
žalobných
dôvodov
spochybňujúcich
všetky
kritériá
zaradenia
do
zoznamu
Všeobecným
súdom – Súdna
hospodárnosť – Účinná
súdna
ochrana – Právo
na
dobrú
povesť – Neúčinnosť “
I.      Úvod
1.        Tieto
návrhy
sa
týkajú
odvolania,
ktoré
podal
German
Chan(2) a ktorým
sa
domáha
zrušenia
rozsudku z 29. novembra
2023,
Chan/Rada
(T‑333/22,
EU:T:2023:758)(3).
Týmto
rozsudkom
Všeobecný
súd
zamietol
žalobu
odvolateľa,
podanú
na
základe
článku 263 ZFEÚ
proti:
–        rozhodnutiu
Rady
(SZBP)
2022/429 z 15. marca 2022,
ktorým
sa
mení
rozhodnutie
2014/145/SZBP o reštriktívnych
opatreniach
vzhľadom
na
konanie,
ktorým
sa
narúša
alebo
ohrozuje
územná
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny
(Ú. v. EÚ L 87I,
2022,
s. 44), a vykonávaciemu
nariadeniu
Rady
(EÚ)
2022/427 z 15. marca 2022,
ktorým
sa
vykonáva
nariadenie
(EÚ)
č. 269/2014 o reštriktívnych
opatreniach
vzhľadom
na
konanie
narúšajúce
alebo
ohrozujúce
územnú
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny
(Ú. v. EÚ L 87I,
2022,
s. 1)(4),
a
–        rozhodnutiu
Rady
(SZBP)
2022/1530
zo
14. septembra
2022,
ktorým
sa
mení
rozhodnutie
2014/145/SZBP o reštriktívnych
opatreniach
vzhľadom
na
konanie,
ktorým
sa
narúša
alebo
ohrozuje
územná
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny
(Ú. v. EÚ L 239,
2022,
s. 149), a vykonávaciemu
nariadeniu
Rady
(EÚ)
2022/1529
zo 14. septembra
2022,
ktorým
sa
vykonáva
nariadenie
(EÚ)
č. 269/2014 o reštriktívnych
opatreniach
vzhľadom
na
konanie
narúšajúce
alebo
ohrozujúce
územnú
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny
(Ú. v. EÚ L 239,
2022,
s. 1)(5),
v rozsahu, v akom
bolo
meno
odvolateľa
na
základe
týchto
aktov
zaradené
do
zoznamov,
ktoré
sú k nim
pripojené.
Na
základe
uvedených
aktov
Rada
Európskej
únie
zabránila
odvolateľovi
vo
vstupe
na
územie
členských
štátov
alebo v prechode
cez
toto
územie a zmrazila
všetky
jeho
finančné
prostriedky a hospodárske
zdroje
na
tomto
území.
2.        Prejednávaná
vec
sa
týka
jedného z prvých
odvolaní
podaných
na
Súdny
dvor v súvislosti s reštriktívnymi
opatreniami,
ktoré
Rada
prijala v roku
2022 v nadväznosti
na
inváziu
ozbrojených
síl
Ruskej
federácie
na
Ukrajinu.(6) Súdnemu
dvoru,
ktorý
zasadá
vo
veľkej
komore,
poskytuje
najmä
možnosť
stanoviť
výklad
kritéria
stanoveného v článku 1
ods. 1 písm. e) a článku 2
ods. 1 písm. g)
rozhodnutia
2014/145/SZBP(7),
zmeneného
rozhodnutím
(SZBP)
2022/329(8), a v článku 3
ods. 1 písm. g)
nariadenia
(EÚ)
č. 269/2014(9),
zmeneného
nariadením
Rady
(EÚ)
2022/330(10).
Toto
kritérium,
bežne
označované
ako
„kritérium
g)“,
sa
týka
zaradenia
popredných
podnikateľov
zapojených
do
hospodárskych
odvetví,
ktoré
poskytujú
významný
zdroj
príjmov
vláde
Ruskej
federácie,
do
zoznamu.
3.        Odvolateľ
okrem
iného
tvrdí,
že
Všeobecný
súd
nesprávne
vyložil
článok 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145(11) tým,
že v podstate
dospel k záveru,
že
splnenie
kritéria,
ktoré
sa v ňom
nachádza,
nevyžaduje,
aby
Rada
preukázala
akékoľvek
konkrétne
konanie
alebo
prínos
osoby
uvedenej
na
zozname,
najmä
pokiaľ
ide o vplyv
na
vládu
Ruskej
federácie,
alebo
aby
preukázala
prepojenie s režimom
tejto
krajiny.
Ďalej
tvrdí,
že
Všeobecný
súd
nesprávne
odmietol
preskúmať
žalobné
dôvody
uplatnené v prvostupňovom
konaní,
ktoré
spochybňujú
jeho
zaradenie
do
zoznamu
podľa
článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
4.        Táto
vec
súvisí s konaním
vo
veci C‑696/23 P prebiehajúcej
na
základe
odvolania,
ktoré
podal
Dmitrij
Alexandrovič
Pumpjanskij, s konaním
vo
veci C‑704/23 P prebiehajúcej
na
základe
odvolania,
ktoré
podal
Tigran
Chudaverdjan, s konaním
vo
veci C‑711/23 P prebiehajúcej
na
základe
odvolania,
ktoré
podal
Viktor
Filippovič
Rašnikov a s konaním
vo
veci C‑35/24 P prebiehajúcej
na
základe
odvolania,
ktoré
podal
Dmitrij
Arkadievič
Mazepin,
proti
rozsudkom
Všeobecného
súdu,
ktorými
sa
potvrdilo
zaradenie
mien
uvedených
osôb
do
zoznamov
osôb,
na
ktoré
sa
vzťahujú
reštriktívne
opatrenia
podľa
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
Návrhy v týchto
veciach
sa
takisto
prednášajú
dnes,
pričom
sa v nich
zameriavam
na
konkrétne
otázky,
ktoré
ma
Súdny
dvor
požiadal
preskúmať
okrem
iného v súvislosti s výkladom
kritéria
zaradenia
do
zoznamu
uvedeného v dotknutom
ustanovení, a to
najmä
vo
svetle
hlavných
spoločných
argumentov
predložených
odvolateľmi.
II.    Skutkové okolnosti a konanie
A.      Okolnosti predchádzajúce sporu
5.        Okolnosti
predchádzajúce
sporu
sú
opísané v bodoch 2
až
18
napadnutého
rozsudku.
Na
účely
týchto
návrhov
možno
tieto
skutočnosti
zhrnúť
odkazom
na
tieto
nesporné
skutočnosti.
6.        Odvolateľ
je
podnikateľ
ruskej a izraelskej
štátnej
príslušnosti.
7.        Dňa
17. marca 2014
prijala
Rada
Európskej
únie
na
základe
článku 29 ZEÚ
rozhodnutie
2014/145. V ten
istý
deň
prijala
Rada
na
základe
článku 215
ods. 2 ZFEÚ
nariadenie
č. 269/2014.
Obidva
akty
sa
týkali
reštriktívnych
opatrení
vzhľadom
na
konanie,
ktorým
sa
narúša
alebo
ohrozuje
územná
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny.
8.        Dňa
25. februára
2022
prijala
Rada
rozhodnutie
2022/329,
ktorým
sa
mení
rozhodnutie
2014/145, a nariadenie
2022/330,
ktorým
sa
mení
nariadenie
č. 269/2014,
pričom
predmetnými
aktmi
sa
okrem
iného
zmenili
kritériá,
podľa
ktorých
sa
na
fyzické
alebo
právnické
osoby,
subjekty
alebo
orgány
môžu
vzťahovať
predmetné
reštriktívne
opatrenia.
9.        Článok 1
ods. 1 písm. b) a e)
rozhodnutia
2014/145,
zmeneného
rozhodnutím
2022/329(12),
bráni
fyzickým
osobám
spĺňajúcim
určité
kritériá,
ktoré
sú v podstate
rovnaké
ako
kritériá
uvedené v článku 2
ods. 1 písm. d) a g)
uvedeného
rozhodnutia,
vo
vstupe
na
územie
členských
štátov
alebo v prechode
cez
toto
územie.
Článok 2
ods. 1 písm. g)
následne
stanovuje
zmrazenie
finančných
prostriedkov a hospodárskych
zdrojov
okrem
iného
od
fyzických
osôb
spĺňajúcich
tieto
kritériá.
10.      Konkrétne
článok 2
ods. 1 písm. d) a g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
stanovujú:
„1.      Zmrazujú
sa
všetky
finančné
prostriedky a hospodárske
zdroje,
ktoré
patria,
sú
vo
vlastníctve, v držbe
alebo
pod
kontrolou:
…
d)      fyzických
alebo
právnických
osôb,
subjektov
alebo
orgánov,
ktoré
materiálne
alebo
finančne
podporujú
ruských
činiteľov s rozhodovacou
právomocou
zodpovedných
za
anexiu
Krymu
alebo
za
destabilizáciu
Ukrajiny
alebo z nich
majú
prospech;
…
g)      popredných
podnikateľov
alebo
právnické
osoby,
subjekty
alebo
orgány
zapojené
[právnických
osôb,
subjektov
alebo
orgánov
zapojených – neoficiálny
preklad]
do
hospodárskych
odvetví,
ktoré
poskytujú
významný
zdroj
príjmov
vláde
Ruskej
federácie,
ktorá
je
zodpovedná
za
anexiu
Krymu a za
destabilizáciu
Ukrajiny,
…“
11.      Nariadenie
č. 269/2014,
zmenené
nariadením
2022/330(13),
vyžaduje
prijatie
opatrení
na
zmrazenie
finančných
prostriedkov a stanovuje
podrobné
podmienky
tohto
zmrazenia
finančných
prostriedkov,
ktoré
sú v podstate
rovnaké
ako
pravidlá
stanovené v zmenenom
rozhodnutí
2014/145.
Článok 3
ods. 1 písm. d) a g)
zmeneného
nariadenia
č. 269/2014 v podstate
preberá
znenie
článku 2
ods. 1 písm. d) a g)
uvedeného
rozhodnutia.
12.      Vzhľadom
na
závažnosť
situácie
na
Ukrajine
prijala
Rada
15. marca 2022
pôvodné
akty.
Meno
odvolateľa
bolo
doplnené
do
zoznamu
uvedeného v prílohe k zmenenému
rozhodnutiu
2014/145 a do
zoznamu
uvedeného v prílohe
1 k zmenenému
nariadeniu
č. 269/2014 z týchto
dôvodov:
„[Odvolateľ]
je
významným
akcionárom
konglomerátu
Alfa
Group,
ktorého
súčasťou
je
Alfa
Bank,
jeden z najväčších
ruských
daňovníkov.
Je
považovaný
za
jednu z najvplyvnejších
osôb v Rusku.
Podobne
ako
ostatní
vlastníci
banky
Alfa
Bank
(Michail
Fridman a Petr
Aven)
udržiava
úzke
vzťahy s Vladimírom
Putinom a naďalej
si
navzájom
poskytujú
významné
protislužby.
Vlastníci
skupiny
Alfa
Group z tohto
vzťahu
získavajú
obchodné a právne
výhody.
Najstaršia
dcéra
Vladimíra
Putina,
Maria,
viedla
charitatívny
projekt
Alfa‑Endo,
ktorý
financovala
banka
Alfa
Bank.
Vladimír
Putin
odmenil
skupinu
Alfa
Group
za jej
lojalitu
voči
ruským
orgánom
tým,
že
jej
poskytol
politickú
pomoc s jej
plánmi v oblasti
zahraničných
investícií.
Aktívne
teda
materiálne
alebo
finančne
podporuje
ruských
činiteľov s rozhodovacou
právomocou
zodpovedných
za
anexiu
Krymu
alebo
za
destabilizáciu
Ukrajiny a má z toho
prospech.
Je
takisto
jedným z popredných
ruských
podnikateľov
pôsobiacich v hospodárskych
odvetviach,
ktoré
poskytujú
významný
zdroj
príjmov
vláde
Ruskej
federácie,
ktorá
je
zodpovedná
za
anexiu
Krymu a za
destabilizáciu
Ukrajiny.“
13.      Dňa
16. marca 2022
Rada
uverejnila v Úradnom
vestníku
Európskej
únie
(Ú. v. EÚ C 121I,
2022,
s. 1)
oznámenie
určené
osobám,
na
ktoré
sa
vzťahujú
reštriktívne
opatrenia
stanovené v pôvodných
aktoch.
14.      Dňa
21. marca 2022
odvolateľ
požiadal
Radu,
aby
mu
umožnila
prístup k dokumentom,
na
základe
ktorých
boli
prijaté
reštriktívne
opatrenia,
ktoré
sa
ho
týkajú.
Rada
tejto
žiadosti
vyhovela
29. marca 2022.
15.      Dňa
1. júna
2022
odvolateľ
podal
Rade
žiadosť o preskúmanie.
16.      Dňa
14. septembra
2022
Rada
prijala
ponechávajúce
akty,
ktorými
predĺžila
platnosť
opatrení
prijatých
voči
odvolateľovi
do
15. marca 2023,
pričom
nezmenila
dôvody
zaradenia
jeho
mena
do
sporných
zoznamov.
B.      Konanie na Všeobecnom súde a napadnutý rozsudok
17.      Návrhom
podaným
do
kancelárie
Všeobecného
súdu
6. júna
2022
podal
odvolateľ
žalobu,
ktorou
sa
domáhal
zrušenia
pôvodných
aktov.
Následne
odvolateľ
podal
návrh
na
úpravu
žaloby s cieľom
zmeniť
žalobné
návrhy
svojej
žaloby
tak,
že
zahŕňali
návrh
na
zrušenie
ponechávajúcich
aktov.
18.      Na
podporu
svojej
žaloby
odvolateľ
uviedol
tri
žalobné
dôvody,
ktoré v podstate
vychádzali,
po
prvé z neexistencie
právneho
základu
pre
prijatie
kritéria
uvedeného v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
po
druhé z nedodržania
zásady
proporcionality a po
tretie
zo
zjavne
nesprávneho
posúdenia.
Odvolateľ
na
pojednávaní
uviedol,
že
prvými
dvoma
uvedenými
žalobnými
dôvodmi
sa
vlastne
snažil
uplatniť
námietku
nezákonnosti
podľa
článku 277 ZFEÚ
proti
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
Okrem
toho
odvolateľ
vo
svojom
návrhu
na
zmenu
žaloby
uviedol
štvrtý
žalobný
dôvod
smerujúci
proti
ponechávajúcim
aktom,
ktorý
vychádza z porušenia
podstatnej
procesnej
požiadavky, a najmä z porušenia
povinnosti
uskutočňovať
pravidelné
preskúmanie a povinnosti
odôvodnenia.
19.      Všeobecný
súd
napadnutým
rozsudkom
žalobu
odvolateľa
zamietol,
pričom
okrem
iného
uviedol
tieto
dôvody.
20.      Po
prvé
Všeobecný
súd
zamietol
námietku
odvolateľa,
že
kritérium
stanovené v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
je
nezákonné z dôvodu
absencie
právneho
základu.
Všeobecný
súd v tejto
súvislosti
pripomenul,
že
sporné
akty
vychádzali
zo
Zmlúv, a to
najmä z článku 29 ZEÚ,
pokiaľ
ide o rozhodnutia
2022/429 a 2022/1530, a z článku 215 ZFEÚ,
pokiaľ
ide o vykonávacie
nariadenia
2022/427 a 2022/1529.
Tieto
akty
preto
mali
relevantný
právny
základ v oblasti
spoločnej
zahraničnej a bezpečnostnej
politiky.(14) Všeobecný
súd
okrem
toho
konštatoval,
že
článok 215
ods. 2 ZFEÚ
umožňuje
Rade
prijať
reštriktívne
opatrenia
len
pod
podmienkou,
že
rozhodnutie
prijaté v súlade s hlavou V kapitolou
2
Zmluvy o EÚ
takéto
opatrenia
stanovuje.
Podľa
Všeobecného
súdu
platí,
že
ak
je
táto
podmienka
splnená,
článok 215
ods. 2 ZFEÚ
slúži
ako
správny
právny
základ
pre
prijatie
aktov,
ktorými
sa
ukladajú
reštriktívne
opatrenia, a to
aj
voči
adresátom,
ktorí
nemajú
žiadnu
väzbu
na
vládnuci
režim
tretej
krajiny.(15)
21.      Po
druhé,
pokiaľ
ide o údajné
porušenie
zásady
proporcionality,
Všeobecný
súd
usúdil,
že
zákonnosť
opatrenia
prijatého v oblastiach,
ktoré
zahŕňajú
politické
rozhodnutia,
môže
byť
dotknutá
len
vtedy,
keď
je
opatrenie
zjavne
neprimerané
vzhľadom
na
cieľ,
ktorý
chce
príslušná
inštitúcia
sledovať.
Podľa
Všeobecného
súdu
existuje
racionálny
vzťah
medzi
(i)
zameraním
sa
na
popredných
podnikateľov
pôsobiacich v hospodárskych
odvetviach,
ktoré
prinášajú
značné
príjmy
vláde, a to
vzhľadom
na
ich
význam
pre
ruské
hospodárstvo, a (ii)
cieľom
reštriktívnych
opatrení v prejednávanej
veci,
ktorým
je
zvýšiť
tlak
na
Ruskú
federáciu a náklady
na
jej
konanie
zamerané
na
narušenie
územnej
celistvosti,
zvrchovanosti a nezávislosti
Ukrajiny.
Všeobecný
súd
preto
dospel k záveru,
že
prístup
zameraný
na
tieto
osoby
treba
považovať
za v súlade s týmto
cieľom a nemožno
ho
považovať
za
zjavne
neprimeraný
vzhľadom
na
tento
cieľ.(16)
22.      Po
tretie,
pokiaľ
ide o údajne
nesprávne
posúdenie
pri
uplatňovaní
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
na
odvolateľa,
Všeobecný
súd
dospel k záveru,
že
kritérium,
ktoré
je v ňom
uvedené,
zahŕňa
pojem
vplyvu v súvislosti s výkonom
činnosti v hospodárskych
odvetviach,
ktoré
poskytujú
významný
zdroj
príjmov
vláde
Ruskej
federácie,
bez
akejkoľvek
ďalšej
podmienky
týkajúcej
sa
prepojenia s režimom
tejto
vlády.
Podľa
Všeobecného
súdu
sa
Rada
týmto
kritériom
snažila
využiť
vplyv,
ktorý
môže
mať
dotknutá
kategória
osôb
na
ruský
režim, a to
tým,
že
bude
tieto
osoby
podnecovať k vyvíjaniu
tlaku
na
tento
ruský
režim,
aby
došlo k zmene
jeho
politiky.
Pojem
„poprední
podnikatelia“
teda
treba
chápať
tak,
že
sa
týka
dôležitosti
uvedených
osôb
najmä
vzhľadom
na
ich
profesijné
postavenie,
význam
ich
hospodárskych
činností,
rozsah
ich
kapitálovej
účasti
alebo
ich
funkcií v rámci
jednej
alebo
viacerých
spoločností, v ktorých
tieto
činnosti
vykonávajú.(17) Pokiaľ
ide o prejednávanú
vec,
Všeobecný
súd
uviedol,
že
Rada
predložila
dostatočne
konkrétny,
presný a konzistentný
súbor
dôkazov,
ktoré
môžu
preukázať,
že
odvolateľ
je
zapojený
do
hospodárskeho
odvetvia,
konkrétne
do
odvetvia
bankovníctva,
ktoré
predstavuje
významný
zdroj
príjmov
vlády
Ruskej
federácie.(18)
23.      Vzhľadom
na
uvedené
úvahy
Všeobecný
súd
dospel k záveru,
že
uvedenie
mena
odvolateľa v pôvodných
aktoch v súlade s kritériom
uvedeným v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
bolo
odôvodnené
dostatočne. V tejto
súvislosti
Všeobecný
súd
ďalej
uviedol,
že
nie
je
potrebné
preskúmať
odvolateľom
predložený
žalobný
dôvod,
podľa
ktorého
neexistujú
dostatočné
dôkazy
na
odôvodnenie
uplatnenia
kritéria
uvedeného v článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.(19)
III. Návrhy a konanie na Súdnom dvore
24.      Odvolateľ
svojím
odvolaním
doručeným
Súdnemu
dvoru
8. februára
2024
navrhuje,
aby
Súdny
dvor:
–        zrušil
napadnutý
rozsudok,
–        zrušil
sporné
akty,
–        subsidiárne
vrátil
vec
Všeobecnému
súdu
na
ďalšie
konanie,
–        uložil
Rade
povinnosť
nahradiť
trovy
konania.
25.      Rada
vo
svojom
vyjadrení k odvolaniu
predloženom
15. mája
2024
navrhuje,
aby
Súdny
dvor
odvolanie
zamietol a uložil
odvolateľovi
povinnosť
nahradiť
trovy
konania.
26.      Dňa
11. februára
2025
sa
uskutočnilo
pojednávanie,
na
ktorom
odvolateľ a Rada
odpovedali
na
ústne
otázky
položené
Súdnym
dvorom,
najmä
pokiaľ
ide o výklad
výrazu
„poprední
podnikatelia“
uvedeného v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145, a pokiaľ
ide o otázku,
či
mal
Všeobecný
súd
preskúmať
opodstatnenosť
spochybnenia
všetkých
kritérií
zaradenia
do
zoznamu,
ktoré
Rada
voči
odvolateľovi
uplatnila v sporných
aktoch,
vo
svetle
rozsudku z 29. novembra
2018,
Bank
Tejarat/Rada
(C‑248/17 P,
EU:C:2018:967).
IV.    Posúdenie
27.      Na
podporu
svojho
odvolania
odvolateľ
uvádza v podstate
sedem
odvolacích
dôvodov,
pričom
tvrdí,
že:
–        po
prvé
Všeobecný
súd
sa
dopustil
nesprávneho
právneho
posúdenia
tým,
že
nepreskúmal,
či
uplatnenie
článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
na
odvolateľa
bolo
opodstatnené,
–        po
druhé
Všeobecný
súd
sa
dopustil
nesprávneho
právneho
posúdenia
pri
výklade
výrazu
„poprední
podnikatelia“
uvedeného v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
–        po
tretie
Všeobecný
súd
porušil
článok 215
ods. 2 ZFEÚ,
–        po
štvrté
výklad
výrazu
„poprední
podnikatelia“
uvedeného v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
ktorý
podal
Všeobecný
súd,
porušuje
zásadu
právnej
istoty,
vlastnícke
právo a slobodu
podnikania,
–        po
piate
Všeobecný
súd
skreslil
význam
uvádzaných
dôkazov v neprospech
odvolateľa a porušil
povinnosť
odôvodnenia,
–        po
šieste
Všeobecný
súd
sa
dopustil
nesprávneho
právneho
posúdenia,
keď
dospel k záveru,
že
bankovníctvo
predstavuje
odvetvie,
ktoré
poskytuje
významný
zdroj
príjmov
vláde, v zmysle
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
–        po
siedme
Všeobecný
súd
porušil
právo
na
spravodlivý
proces a zásadu
rovnosti
zbraní.
28.      Súdny
dvor
požiadal o preskúmanie
konkrétnych
tvrdení
týkajúcich
sa
výkladu
výrazu
„poprední
podnikatelia“
uvedeného v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
ktoré
sa v podstate
týkajú
druhého a štvrtého
odvolacieho
dôvodu.
Okrem
toho
Súdny
dvor
požiadal o analýzu
tvrdení
odvolateľa
týkajúcich
sa
toho,
či
sa
Všeobecný
súd
dopustil
pochybenia
tým,
že
nepreskúmal
opodstatnenosť
uplatnenia
článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
na
odvolateľa.
Tieto
tvrdenia
sa
nachádzajú v prvom
odvolacom
dôvode.
Moje
posúdenie
sa
zameria
práve
na
tieto
hlavné
otázky,
na
ktoré
sa
sústredili
účastníci
konania
vo
svojich
ústnych
vyjadreniach
na
pojednávaní,
ako o to
požiadal
Súdny
dvor.
A.      Druhý a štvrtý odvolací dôvod
29.      Druhým a štvrtým
odvolacím
dôvodom
odvolateľ
tvrdí,
že
Všeobecný
súd
nesprávne
vyložil
kritérium
uvedené v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
Odvolateľ
Všeobecnému
súdu v podstate
vytýka,
že
konštatoval,
že
výraz
„poprední
podnikatelia“ v tomto
ustanovení
nevyžaduje,
aby
Rada
preukázala
akékoľvek
konkrétne
konanie
osoby
uvedenej
na
zozname,
najmä
pokiaľ
ide o vplyv
na
vládu
Ruskej
federácie,
alebo
aby
preukázala
akékoľvek
prepojenie s režimom
tejto
krajiny.
Tvrdí,
že z niektorých
jazykových
verzií
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145 – ako
napríklad z francúzskej
jazykovej
verzie,
ktorá
používa
výraz
„femmes
et
hommes
d’affaires
influents“ – vyplýva,
že
na
uplatnenie
tohto
ustanovenia
sa
vyžaduje
existencia
vykonávania
vplyvu
na
uvedenú
vládu
alebo
existencia
prepojenia s ňou
na
účely
výkonu
tohto
vplyvu.
30.      Rada
tieto
argumenty
spochybňuje.
31.      Ako
vyplýva z bodu 10
vyššie, v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
sa
stanovuje
zmrazenie
všetkých
finančných
prostriedkov a hospodárskych
zdrojov,
ktoré
patria
„popredný[m]
podnikateľo[m]…
zapojen[ým]
do
hospodárskych
odvetví,
ktoré
poskytujú
významný
zdroj
príjmov
vláde
Ruskej
federácie,
ktorá
je
zodpovedná
za
anexiu
Krymu a za
destabilizáciu
Ukrajiny“,
alebo
ktoré
sú v ich
vlastníctve,
držbe
alebo
pod
ich
kontrolou.
32.      Podľa
ustálenej
judikatúry
platí,
že
pri
výklade
ustanovenia
práva
Únie
je
potrebné
zohľadniť
nielen
jeho
znenie,
ale
aj
jeho
kontext a ciele
sledované
právnou
úpravou,
ktorej
je
toto
ustanovenie
súčasťou.
To
platí
najmä v prípade,
keď
znenie
dotknutého
ustanovenia
práva
Únie
neobsahuje
výslovný
odkaz
na
právo
členských
štátov s cieľom
určiť
jeho
význam a obsah,
čo
platí
aj v prejednávanej
veci,
pokiaľ
ide o článok 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.(20)
33.      Po
prvé,
pokiaľ
ide o doslovný
výklad
výrazu
„poprední
podnikatelia“,
je
všeobecne
známe,
že
slovo
„podnikateľ“
odkazuje
na
osobu,
ktorá
pracuje v oblasti
podnikania,
zvyčajne
na
výkonnej
úrovni v spoločnosti.
Okrem
toho
slovo
„podnikanie“
odkazuje
na
vykonávanie
hospodárskej
alebo
obchodnej
činnosti.
Pojem
„podnikatelia“
uvedený v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
sa
preto
vzťahuje
na
osoby
vykonávajúce
hospodársku
alebo
obchodnú
činnosť v rámci
spoločnosti,
pričom
tieto
osoby
sú
vlastníkmi
takejto
spoločnosti
alebo v nej
majú
dôležité
postavenie.(21)
34.      Slovo
„popredný“
je
prídavné
meno,
ktorého
význam v angličtine
(„leading“)
je
„veľmi
dôležitý
alebo
najdôležitejší“(22).
Keďže
za
výrazom
„poprední
podnikatelia“
nasleduje v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
výraz
„zapojen[í]
do
hospodárskych
odvetví“,
pojem
„poprední“
treba
chápať
tak,
že
odkazuje
na
dôležitosť
dotknutého
podnikateľa v odvetví, v ktorom
pôsobí, a vplyv,
ktorý
táto
osoba
môže v danom
odvetví
vykonávať,
čo
je v podstate
záver,
ku
ktorému
Všeobecný
súd
dospel v bode 91
napadnutého
rozsudku.
Okrem
toho,
ako
sa
uvádza v tom
istom
bode,
postavenie
osoby
ako
„popredného“
podnikateľa
je
možné
preukázať
okrem
iného
na
základe
jeho
profesijného
postavenia,
významu
jeho
či
jej
hospodárskych
činností,
rozsahu
jeho
kapitálových
účastí
alebo
jeho
funkcií v rámci
jednej
alebo
viacerých
spoločností, v ktorých
tieto
činnosti
vykonáva.
Tento
záver
odvolateľ
vo
svojom
odvolaní
výslovne
nespochybňuje.
35.      Z toho
vyplýva,
že z hľadiska
doslovného
výkladu
sa
Všeobecný
súd
nedopustil
nesprávneho
posúdenia,
keď v bodoch 88
až
90
napadnutého
rozsudku v podstate
usúdil,
že
všetko,
čo
je
Rada
povinná
preukázať
na
účely
určenia,
že
osoba
je
„popredným
podnikateľom“
na
účely
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
je
to,
že
daná
osoba
vykonáva
hospodársku
alebo
obchodnú
činnosť a že
táto
osoba
je v súlade s prvkami
opísanými v bode 91
napadnutého
rozsudku
považovaná
za
veľmi
dôležitého
alebo
najdôležitejšieho
podnikateľa v hospodárskom
odvetví, v ktorom
pôsobí,
takže
je
schopná
vykonávať v rámci
tohto
odvetvia
vplyv.
36.      Je
pravda,
že v niektorých
jazykových
verziách
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
sa
podstatné
meno
„podnikatelia“
(businesspersons)
konkretizuje
slovom,
ktoré
je v angličtine
ekvivalentom
slova
„vplyvní“
(„influential“), a nie
slova
„poprední“
(„leading“).
Odvolateľ
sa
na
túto
skutočnosť
odvoláva a tvrdí,
že
podnikatelia,
ktorých
sa
toto
ustanovenie
týka,
musia
byť
schopní
vykonávať
vplyv
nielen v rámci
hospodárskeho
odvetvia, v ktorom
pôsobia,
ale
konkrétne
na
samotnú
vládu
Ruskej
federácie.
37.      V tejto
súvislosti
však
pripomínam,
že
podľa
ustálenej
judikatúry
Súdneho
dvora
formulácia
použitá v jednej z jazykových
verzií
ustanovenia
práva
Únie
sa
nemôže
chápať
ako
jediný
základ
na
výklad
tohto
ustanovenia.
Ustanovenia
práva
Únie
sa
totiž
majú
vykladať a uplatňovať
jednotným
spôsobom
pri
zohľadnení
existujúcich
verzií
vo
všetkých
jazykoch
Únie.(23)
38.      V prejednávanej
veci v súlade s vysvetleniami,
ktoré
Rada
poskytla
na
pojednávaní,
konštatujem,
že
12
jazykových
verzií
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145 v podstate
konkretizuje
podstatné
meno
„podnikatelia“
(„businesspersons“)
pomocou
slova,
ktoré
je v angličtine
ekvivalentom
slova
„poprední“
(„leading“).(24) Okrem
týchto
verzií
sa v niektorých
ďalších
verziách
používa
slovo,
ktoré
možno
do
angličtiny
preložiť
ako
„prominentní“
(„prominent“)
alebo
„hlavní“
(„principal“),
čo
zo
sémantického
hľadiska
sú
synonymá
výrazu
„poprední“
(„leading“).(25) Úvahy
uvedené v bode 34
vyššie,
týkajúce
sa
výkladu
výrazu
„poprední
podnikatelia“
(„leading
businesspersons“) v angličtine,
sú
preto
plne
uplatniteľné
na
všetky
uvedené
verzie.
39.      Naproti
tomu
len
francúzska,
lotyšská a litovská
jazyková
verzia
konkretizujú
podstatné
meno
„podnikatelia“
uvedené v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
prídavným
menom,
ktoré
by
sa
do
angličtiny
preložilo
ako
„vplyvný“
(„influential“).
Aj v týchto
jazykoch
je
však
jedným z hlavných
významov
slova
„vplyvný“
„dôležitosť“
subjektu.(26) V dôsledku
toho,
aby
sa
zabezpečil
jednotný
výklad a uplatňovanie
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
ako
to
vyžaduje
judikatúra
uvedená v bode 37
vyššie,
francúzska,
lotyšská a litovská
jazyková
verzia
výrazu
„poprední
podnikatelia“
by
sa
mala
vykladať
rovnako
ako
väčšina
jazykových
verzií
tohto
ustanovenia, a to
tak,
že
odkazuje
na
dôležitosť
dotknutého
podnikateľa v hospodárskom
odvetví, v ktorom
pôsobí a v rámci
ktorého
môže
mať
vplyv.
Všeobecný
súd
sa
teda v bode 92
napadnutého
rozsudku, v ktorom
dospel k rovnakému
záveru,
nedopustil
žiadneho
pochybenia.
40.      Z uvedených
úvah
vyplýva,
že z doslovného
hľadiska
tvrdenie
odvolateľa,
podľa
ktorého
výraz
„poprední
podnikatelia“,
ako
je
uvedený v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
vyžaduje,
aby
Rada
preukázala
konkrétne
konanie
osoby
uvedenej
na
zozname,
najmä
pokiaľ
ide o vplyv
na
vládu
Ruskej
federácie,
alebo
aby
preukázala
prepojenie s režimom
tejto
krajiny,
nie
je
dôvodné.
41.      Po
druhé,
pokiaľ
ide o kontextuálny
výklad,
chcela
by
som
na
úvod
pripomenúť,
že
kritérium
zaradenia
do
zoznamu
týkajúce
sa
„popredných
podnikateľov“,
ako
je
stanovené v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
bolo
prvýkrát
zavedené
rozhodnutím
2022/329.
Toto
posledné
uvedené
rozhodnutie
bolo
prijaté
25. februára
2022,
teda
deň
potom,
ako
prezident
Ruskej
federácie
oznámil
vojenskú
operáciu
na
Ukrajine a ruské
ozbrojené
sily
začali
útok
na
túto
krajinu.(27)
42.      Okrem
toho
je
dôležité
zdôrazniť,
že
článok 2
ods. 1
rozhodnutia
2014/145
už
pred
zmenou
vykonanou
rozhodnutím
2022/329
obsahoval
kritérium
zaradenia
do
zoznamu,
ktoré v podstate
umožňovalo
zameranie
na
osoby,
ktoré
môžu
mať
individuálny
vplyv
na
vládu
Ruskej
federácie.
To
bol
najmä
prípad
článku 2
ods. 1 písm. d)
rozhodnutia
2014/145,
ktorý
sa v podstate
týkal
fyzických
osôb,
ktoré
aktívne
materiálne
alebo
finančne
podporujú
ruské
rozhodovacie
orgány
zodpovedné
za
narúšanie
alebo
ohrozovanie
územnej
celistvosti,
zvrchovanosti a nezávislosti
Ukrajiny
alebo
ktoré z nich
majú
prospech.
Ako
už
bolo
uvedené
vyššie,(28) toto
kritérium
zostalo
zachované
aj v zmenenom
rozhodnutí
2014/145, z čoho
vyvodzujem,
že
výklad
jeho
článku 2
ods. 1 písm. g),
podľa
ktorého
sa
vyžaduje
preukázanie
vplyvného
konania
voči
vláde
Ruskej
federácie a prepojenie s režimom,
ktorý v tejto
krajine
vládne,
ako
tvrdí
odvolateľ,
by
bol
jednoducho
nadbytočný, a teda z hľadiska
kontextuálneho
výkladu
nekonzistentný.
43.      Preto
sa
domnievam,
že
kontextuálny
výklad
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
nepodporuje
tvrdenie
odvolateľa.
44.      Po
tretie,
pokiaľ
ide o teleologický
výklad,
článok 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
je
súčasťou
právneho
rámca,
ktorým
bol
prijatý
bezprecedentný
súbor
reštriktívnych
opatrení
zameraných,
ako
správne
pripomenul
Všeobecný
súd v bodoch 52 a 88
napadnutého
rozsudku(29),
na
vyvíjanie
maximálneho
tlaku
na
Ruskú
federáciu
zvýšením
nákladov
na
jej
konanie
narúšajúce
územnú
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny.
45.      To
sú
totiž
ciele
reštriktívnych
opatrení
prijatých
voči
Rusku,
ako
sú v podstate
formulované v rozsudku z 25. júna
2020,
VTB
Bank/Rada
(C‑729/18 P,
EU:C:2020:499,
bod 59)(30),
ktorý
odkazuje
aj
na
rozsudok z 28. marca 2017,
Rosneft
(C‑72/15,
EU:C:2017:236,
bod 123)(31).
Obidva
rozsudky
sa
týkali
výkladu
odvetvových
reštriktívnych
opatrení
prijatých
vzhľadom
na
opatrenia
destabilizujúce
situáciu
na
Ukrajine,
ktoré
predchádzali
útoku
ruských
ozbrojených
síl
na
túto
krajinu z 24. februára
2022.(32) Na
rozdiel
od
tvrdení
odvolateľa
však
ciele,
ktoré
Súdny
dvor v týchto
rozsudkoch
identifikoval,
zostávajú
platné
pre
výklad
individuálnych
reštriktívnych
opatrení, o ktoré v prejednávanej
veci
ide,
pričom
treba
pripomenúť,
že
sektorové
aj
individuálne
reštriktívne
opatrenia
boli
prijaté v rámci
spoločnej
reakcie
na
situáciu,
ktorá
sa
od
ruského
útoku
ešte
viac
zhoršila,
ako
sa
výslovne
uvádza v odôvodneniach
10 a 11
rozhodnutia
2022/329,
ktorým
sa
mení
rozhodnutie
2014/145.(33)
46.      V tejto
súvislosti v súlade
so
závermi
Všeobecného
súdu
uvedenými v bodoch 52 a 53
napadnutého
rozsudku
zastávam
názor,
že
od
prijatia
reštriktívnych
opatrení
vo
vzťahu k popredným
podnikateľom,
na
ktorých
sa
zameriava
článok 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
možno
odôvodnene
očakávať,
že
dôjde k maximalizácii
tlaku
na
vládu
Ruskej
federácie,
aby
upustila
od
vojenskej
agresie
na
území
Ukrajiny.
Títo
poprední
podnikatelia
totiž
zohrávajú
ústrednú
úlohu
pri
zabezpečovaní
ziskovosti
hospodárskych
odvetví,
do
ktorých
sú
zapojení a ktoré v konečnom
dôsledku
posilňujú
finančné
zdroje,
ktoré
má
vláda
Ruskej
federácie k dispozícii
na
realizáciu
svojich
činností a politík. V dôsledku
toho
je
pravdepodobné,
že
reštriktívne
opatrenia, o ktoré
ide v prejednávanej
veci,
tým,
že
zasahujú
do
činnosti
dotknutých
popredných
podnikateľov,
obmedzia
príjmy,
ktoré
vláda
Ruskej
federácie získava z príslušných
odvetví
svojho
hospodárstva,
čím
sa
zvýšia
náklady
na
jej
vojenské
akcie a obmedzí
jej
schopnosť
narúšať
územnú
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny.
47.      Z toho
vyplýva,
ako
uviedol
Všeobecný
súd v bodoch 54 a 89
napadnutého
rozsudku,
že
existuje
racionálny
vzťah
medzi
zameraním
sa
na
popredných
podnikateľov
pôsobiacich v hospodárskych
odvetviach,
ktoré
poskytujú
významný
zdroj
príjmov
vláde
Ruskej
federácie,
na
jednej
strane a cieľom
reštriktívnych
opatrení v prejednávanej
veci
na
strane
druhej. V rozpore s tým,
čo
tvrdí
odvolateľ,
tento
vzťah
existuje
aj v prípade
neexistencie
konkrétneho
konania
osoby
uvedenej
na
zozname,
najmä
pokiaľ
ide o vplyv
na
vládu
Ruskej
federácie,
alebo v prípade
neexistencie
prepojenia
medzi
touto
osobou a režimom
vládnucim v tejto
krajine.
48.      Teleologický
výklad
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
si
preto
nevyžaduje
prehodnotenie
jazykového a kontextuálneho
výkladu
tohto
ustanovenia,
ako
je
uvedený v bodoch 40 a 43
vyššie. V skutočnosti
podporuje
názor,
že
výraz
„poprední
podnikatelia“
uvedený v tomto
ustanovení
vyžaduje,
aby
Rada
preukázala
len
to,
že
dotknutá
osoba
vykonáva
hospodársku
alebo
obchodnú
činnosť a že
táto
osoba
je
považovaná
prinajmenšom
za
veľmi
významného
podnikateľa v odvetví, v ktorom
pôsobí, a teda
je
schopná v tomto
odvetví
vykonávať
vplyv.
49.      Pokiaľ
ide o zvyšné
tvrdenia,
keďže
odvolateľ
uvádza,
že
je
ťažké
určiť,
akým
spôsobom
by
mali
konať
osoby
zapísané
do
zoznamu,
aby
neboli
do
zoznamu
zaradené
alebo
aby z neho
boli
vyradené,
je
dôležité
zdôrazniť,
že
poprední
podnikatelia
môžu
byť
zo
zoznamu
vyradení,
ak
môžu
preukázať,
že
odišli z pozície,
ktorá
bola
základom
ich
zápisu
do
zoznamu.
Aj
keď
totiž
táto
pozícia
môže
odôvodniť
prvotné
zaradenie
do
zoznamu,
nemôže
viesť k tomu,
že
situácia
dotknutej
osoby
bude
nemenná v čase a pravidelné
vykonávanie
preskúmania
nebude
mať
žiadny
potrebný
účinok,
pokiaľ
Rada
nepreukáže
pretrvávajúcu
existenciu
rizika
obchádzania,
čo
je
otázka,
ktorá v tomto
prípade
nebola
osobitne
nastolená.
50.      Vzhľadom
na
vyššie
uvedené
úvahy
žiadna z výkladových
metód
vymedzených
judikatúrou
Súdneho
dvora
na
určenie
významu
ustanovenia
práva
Únie
nevyžaduje,
ako
tvrdí
odvolateľ,
existenciu
konania
dotknutej
osoby
spočívajúceho v ovplyvňovaní
vlády
Ruskej
federácie
alebo
existenciu
prepojenia
na
túto
vládu,
aby
mohla
byť
určitá
osoba
kvalifikovaná
ako
„popredný
podnikateľ“ v zmysle
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
51.      Podľa
môjho
názoru
sa
teda
nemožno
domnievať,
že
by
sa
Všeobecný
súd
pri
výklade
výrazu
„poprední
podnikatelia“
uvedeného v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
dopustil
nesprávneho
právneho
posúdenia
alebo
že
by
pri
ňom
porušil
zásadu
právnej
istoty.
52.      Druhý a štvrtý
odvolací
dôvod
preto
treba
zamietnuť.
B.      Prvý odvolací dôvod
53.      Prvým
odvolacím
dôvodom
odvolateľ
Všeobecnému
súdu
vytýka,
že
odmietol
preskúmať
žalobné
dôvody
uplatnené v prvostupňovom
konaní,
ktoré
spochybňujú
jeho
zaradenie
do
zoznamu
podľa
článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
Tvrdí,
že
ak
by
aj
Všeobecný
súd
správne
dospel k záveru,
že
toto
zaradenie
do
zoznamu
je
dôvodné
podľa
článku 2
ods. 1 písm. g)
tohto
zmeneného
rozhodnutia,
tým,
že
Všeobecný
súd
nepreskúmal
jeho
tvrdenia
týkajúce
sa
článku 2
ods. 1 písm. d)
tohto
rozhodnutia,
došlo k porušeniu
jeho
práva
na
účinnú
súdnu
ochranu a jeho
práva
na
dobrú
povesť.
Konkrétne
odvolateľ
tvrdí,
že
ak
má
napadnutý
akt
rôzne
právne
základy,
Všeobecný
súd
sa
nemôže
obmedziť
na
preskúmanie
platnosti
len
jedného z týchto
právnych
základov.
To
platí
ešte
viac v prejednávanej
veci,
kde
sa
kritériá
uvedené v článku 2
ods. 1 písm. d) a g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
zameriavajú
na
úplne
odlišné
situácie.
54.      Rada
tieto
tvrdenia
spochybňuje.
Uvádza,
že
prístup,
ktorý
zvolil
Všeobecný
súd v napadnutom
rozsudku,
bol
riadne
podporený
ustálenou
judikatúrou
Súdneho
dvora.
Rada
okrem
toho
namieta
proti
tomu,
ako
odvolateľ
rozlišuje
kritériá
uvedené v článku 2
ods. 1 písm. d) a g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
Tvrdí,
že
obidve
kritériá
sú
neutrálne,
pretože
ani
jedno z nich
nehodnotí
konanie
dotknutej
osoby
ani z nich
nevyplýva,
že
by
Rada
konanie
tejto
osoby
mala
akokoľvek
odsudzovať.
55.      Na
úvod
pripomínam,
že v sporných
aktoch(34) Rada
založila
zaradenie
odvolateľa
do
zoznamu
nielen
na
kritériu
uvedenom v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
ale
aj
na
kritériu
uvedenom v článku 2
ods. 1 písm. d)
tohto
rozhodnutia.
Rada v podstate
usúdila,
že
odvolateľ
aktívne,
materiálne
alebo
finančne
podporoval
ruských
činiteľov s rozhodovacou
právomocou
zodpovedných
za
anexiu
Krymu
alebo
destabilizáciu
Ukrajiny a že z nich
mal
aj
on
prospech.
Ako
vyplýva z odôvodnenia
poskytnutého
Radou(35),
medzi
dôvody, o ktoré
sa
toto
zaradenie
opiera,
patrí
blízky
vzťah
odvolateľa s prezidentom
Ruskej
federácie
Vladimírom
Putinom a významné
výhody,
ktoré
si
medzi
sebou
vymieňajú.
Rada
sa v tejto
súvislosti
spoliehala
aj
na
politickú
pomoc,
ktorú
pán
Putin
poskytol
skupine
Alfa
Group,
ktorej
hlavným
akcionárom
bol
odvolateľ, s cieľom
rozvíjať
jej
plány
zahraničných
investícií
ako
odmenu
za
lojalitu
tejto
skupiny.
56.      Je
dôležité
poznamenať,
že v bodoch 133
až
135
napadnutého
rozsudku
Všeobecný
súd
konštatoval,
že
dôvod
na
zaradenie
odvolateľa
do
sporných
zoznamov,
založený
na
jeho
postavení
popredného
podnikateľa
pôsobiaceho v hospodárskych
odvetviach,
ktoré
poskytujú
významný
zdroj
príjmov
vláde
Ruskej
federácie,
zodpovedajúci
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
je
dostatočne
podložený. V tejto
súvislosti
Všeobecný
súd
usúdil,
že
nie
je
potrebné
preskúmať
opodstatnenosť
ostatných
námietok
odvolateľa,
ktorými
chcel
spochybniť
posúdenie
Rady
týkajúce
sa
zaradenia
odvolateľa
do
zoznamu
podľa
článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
57.      Podľa
judikatúry
Súdneho
dvora,
na
ktorú
Všeobecný
súd
odkazuje v bode 134
napadnutého
rozsudku,
pokiaľ
ide o preskúmanie
zákonnosti
rozhodnutia o prijatí
reštriktívnych
opatrení a so
zreteľom
na
ich
preventívnu
povahu,
ak
sa
súd
Únie
domnieva,
že
aspoň
jeden z uvedených
dôvodov
je
dostatočne
presný a konkrétny,
je
podložený a predstavuje
sám
osebe
dostatočný
základ
tohto
rozhodnutia,
skutočnosť,
že
ostatné z týchto
dôvodov
túto
požiadavku
nespĺňajú,
nemôže
odôvodňovať
zrušenie
uvedeného
rozhodnutia.
58.      Toto
tvrdenie
bolo
pôvodne
formulované v rozsudku z 18. júla
2013,
Komisia a i./Kadi  (C‑584/10 P, C‑593/10 P a C‑595/10 P,
EU:C:2013:518)(36), v ktorom
Súdny
dvor
výslovne
odkázal
na
dôvody,
na
ktorých
sa
zakladá
uplatnenie
kritéria
pre
zaradenia
do
zoznamu
na
dotknutú
osobu.
Ak
je
aspoň
jeden z týchto
dôvodov
podložený a dostatočný,
potom
skutočnosť,
že
ostatné
dôvody
podložené a dostatočné
nie
sú,
neznamená,
že
toto
kritérium
bolo
uplatnené
nesprávne, a teda
že
rozhodnutie
Rady
je
nezákonné.(37) Vo
svojej
následnej
judikatúre,
konkrétne v rozsudku z 29. novembra
2018,
Bank
Tejarat/Rada
(C‑248/17 P,
EU:C:2018:967)(38),
Súdny
dvor
analogicky
použil
rovnakú
argumentáciu
na
situáciu,
keď
sa v rámci
odvolania
považuje
za
dôvodné
jedno z kritérií
pre
zaradenie
do
zoznamu – a nie
iba
dôvody
odôvodňujúce
uplatnenie
tohto
kritéria.
Podľa
Súdneho
dvora
sa
za
týchto
okolností
odvolací
dôvod
týkajúci
sa
akéhokoľvek
ďalšieho
kritéria
zaradenia
do
zoznamu
stáva v podstate
neúčinným,
pretože
výrok
napadnutého
rozsudku
treba
považovať
za
dôvodný.(39)
59.      Pokiaľ
ide o prejednávanú
vec,
chcela
by
som
predovšetkým
poznamenať,
že
prax
Všeobecného
súdu v oblasti
reštriktívnych
opatrení
sa
nezdá
byť
jednotná,
ako
to
dokazujú
prebiehajúce
veci, v ktorých
som
nedávno
predniesla
návrhy
(Timčenko/Rada, C‑702/23 P,
EU:C:2025:273, a Timčenko/Rada, C‑703/23 P,
EU:C:2025:274). V odvolaním
napadnutých
rozsudkoch v uvedených
veciach
sa
Všeobecný
súd
neopieral o judikatúru
Súdneho
dvora
vyplývajúcu
napríklad z rozsudku
Bank
Tejarat.
Skúmal
zákonnosť
sporných
rozhodnutí
Rady
jednak z hľadiska
článku 2
ods. 1 písm. a)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
ako
aj z hľadiska
jeho
článku 2
ods. 1 písm. d).
To
znamená,
že
prístup,
ktorý
Súdny
dvor
zaujme v prejednávanej
veci,
môže
mať
významné
dôsledky
pre
rozhodovaciu
prax
Všeobecného
súdu.
60.      Je
pritom
dôležité
pripomenúť,
že v rámci
žaloby o neplatnosť
sa
neúčinnosť
uplatneného
žalobného
dôvodu
týka
jeho
nespôsobilosti
viesť k zrušeniu,
ktorého
sa
žalobca
domáha, v prípade
jeho
dôvodnosti.(40) Zvyčajne
je
neúčinným
žalobným
dôvodom
taký
žalobný
dôvod,
ktorý
napáda
určitý
aspekt
opatrenia v prípadoch,
keď
sa
opatrenie
môže
podľa
práva
zakladať
výlučne
na
iných
dôvodoch
alebo
úvahách.(41) Za
týchto
okolností
zásada
procesnej
hospodárnosti
umožňuje
Všeobecnému
súdu
takýto
žalobný
dôvod
nepreskúmať,
keďže
by v každom
prípade
nemal
vplyv
na
zákonnosť
sporného
aktu.(42)
61.       V prejednávanej
veci
platí,
že
aj
keby
Všeobecný
súd
konštatoval,
že
Rada
na
žalobcu
nesprávne
uplatnila
článok 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
výrok
rozhodnutia
Rady – ktorý
mu v podstate
zakazuje
vstup
na
územia
členských
štátov a zmrazuje
všetky
jeho
finančné
prostriedky
na
týchto
územiach – by
nebol
dotknutý a sporné
akty
by
aj
tak
museli
byť
vyhlásené
za
zákonné.
Na
presne
takúto
situáciu
sa
odkazuje v rozsudku
Bank
Tejarat,
ktorý
vychádza z ustálenej
premisy,
že
zrušenie
aktu
sa
týka
len
výrokovej
časti
aktu,
ktorá
podlieha
súdnemu
preskúmaniu, a nie
dôvodov,
na
ktorých
dotknutá
inštitúcia
svoje
rozhodnutie
založila.
62.      Navyše
aj
keď
akty
inštitúcií
Únie
požívajú
domnienku
zákonnosti,
ako
odvolateľ
tvrdí, táto
domnienka
sa
vzťahuje
len
na
výrokovú
časť
predmetného
aktu,
nie
na
dôvody,
na
ktorých
je
táto
výroková
časť
založená.
To
znamená,
že
ak
Všeobecný
súd z dôvodu
procesnej
hospodárnosti
odmietne
preskúmať
opodstatnenosť
jedného z kritérií
zaradenia
do
zoznamu
uplatnených
na
osobu,
na
ktorú
sa
vzťahujú
reštriktívne
opatrenia,
ako
sa
stalo v prejednávanej
veci,
nemožno
uplatniť
domnienku,
že
posúdenie
alternatívneho
kritéria
Radou
bolo
rozsudkom
Všeobecného
súdu
potvrdené. V tejto
súvislosti
sa
domnievam,
že
odvolateľ
sa
mýli,
keď
tvrdí,
že
nepreskúmanie
jeho
zaradenia
do
zoznamu
podľa
článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
Všeobecným
súdom
môže
mať
vplyv
na
jeho
právo
na
účinnú
súdnu
ochranu.
63.      Okrem
toho
je
pravda,
že
na
rozdiel
od
rozsudku
Bank
Tejarat
sa
obidve
kritériá
zaradenia
do
zoznamu
uplatnené v prejednávanej
veci
nielenže
zameriavajú
na
odlišné
situácie,
ale
majú
aj
výrazne
odlišnú
povahu.
Ako
vyplýva z prvej
časti
týchto
návrhov,
článok 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145 v konečnom
dôsledku
umožňuje
zaradenie
osoby
do
zoznamu z dôvodu,
že
je
ako
popredný
podnikateľ
zapojená
do
hospodárskeho
odvetvia,
ktoré
je
pre
vládu
Ruskej
federácie
ziskové.
Naopak,
podľa
článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
sa
osobe
uvedenej v zozname
pripisuje
konanie
spočívajúce v materiálnej
alebo
finančnej
podpore
ruských
činiteľov s rozhodovacou
právomocou
zodpovedných
za
anexiu
Krymu
alebo
za
destabilizáciu
Ukrajiny
alebo v získaní
prospechu z nich.
64.      Rozdielna
povaha
kritérií
zaradenia
do
zoznamu,
ktoré
boli
uplatnené
na
odvolateľa v sporných
aktoch,
však
nemôže
spochybniť
koncepčné
úvahy
uvedené v bodoch 60 a 61
vyššie.
Táto
odlišná
povaha
navyše
ani
nespôsobuje,
že
by
sa
tieto
kritériá
zaradenia
do
zoznamu
zmenili
na
samostatné
prvky,
ktoré
by
bolo
možné
oddeliť
od
zvyšku
rozhodnutia
Rady,
čo
by v súlade s judikatúrou
Súdneho
dvora(43) umožnilo
čiastočné
zrušenie
tohto
rozhodnutia.
65.      Súdny
dvor
napokon
rozhodol,
že
osoba,
ktorej
meno
bolo
zaradené
do
zoznamu
osôb,
ktorých
majetok
sa
zmrazuje,
má
naďalej
prinajmenšom
morálny
záujem
na
dosiahnutí
zrušenia
tohto
zaradenia, a teda
na
tom,
aby
súd
Únie
uznal,
že
do
takéhoto
zoznamu
nemala
byť
nikdy
zaradená, a to
vzhľadom
na
dôsledky
pre
jej
povesť, a to
aj
po
tom,
čo
jej
meno
bolo z uvedeného
zoznamu
vymazané.(44) Súdny
dvor v uvedenom
rozsudku
potvrdil,
že
osoba
má
na
základe
svojho
práva
na
dobrú
povesť
záujem
domáhať
sa
zrušenia
rozhodnutia
Rady o zaradení
do
zoznamu
aj
vtedy,
keď
táto
inštitúcia
po
pravidelnom
preskúmaní
rozhodne o jej
vyradení
zo
zoznamu.
Opäť
však
konštatujem,
že v prejednávanej
veci
je
situácia
odlišná,
keďže
preskúmanie
alternatívneho
kritéria
zaradenia
Všeobecným
súdom
by v žiadnom
prípade
nemohlo
viesť k zrušeniu
sporných
aktov. Z tohto
dôvodu a v súlade s diskusiami,
ktoré
sa
uskutočnili
počas
pojednávania,
je
prostriedkom
nápravy,
ktorý
má
odvolateľ k dispozícii
na
ochranu
svojej
povesti,
žaloba o náhradu
škody
podľa
článku 340 ZFEÚ(45).
66.      Vzhľadom
na
vyššie
uvedené
úvahy
sa
domnievam,
že
Všeobecný
súd
mohol
dospieť k záveru,
že
ak
sa
zistí
opodstatnenosť
jedného z kritérií
odôvodňujúcich
zaradenie
osoby
do
zoznamu,
nie
je
potrebné
ďalej
skúmať
dôvody, o ktoré
sa
opiera
alternatívne
kritérium
zaradenia,
na
ktoré
sa
Rada
odvoláva
ako
na
základ
toho
istého
rozhodnutia. V dôsledku
toho, a keďže
Všeobecný
súd
nemusel
preskúmať
opodstatnenosť
zaradenia
do
zoznamu
podľa
článku 2
ods. 1 písm. d)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
sa
odvolateľ
mýli,
keď
tvrdí,
že
sa
tento
súd
dopustil
nesprávneho
právneho
posúdenia.
67.      Prvý
odvolací
dôvod
treba
preto
zamietnuť.
V.      Návrh
68.      Vzhľadom
na
analýzu
uvedenú v týchto
návrhoch
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
zamietol
odvolanie,
pokiaľ
ide o druhý a štvrtý
odvolací
dôvod v rozsahu, v akom
sa
týkajú
výkladu
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
Okrem
toho
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
zamietol
odvolanie,
pokiaľ
ide o prvý
odvolací
dôvod.
69.      Nevyjadrujem
sa k ostatným
odvolacím
dôvodom,
ktoré
predložil
odvolateľ,
ani k tomu,
ktorému
účastníkovi
konania
sa
má
uložiť
povinnosť
nahradiť
trovy
konania
podľa
článku 184
ods. 2
Rokovacieho
poriadku
Súdneho
dvora.
1      Jazyk
prednesu:
angličtina.
2      Ďalej
len
„odvolateľ“.
3      Ďalej
len
„napadnutý
rozsudok“.
4      Ďalej
spoločne
len
„pôvodné
akty“.
5      Ďalej
spoločne
len
„ponechávajúce
akty“ a spolu s pôvodnými
aktmi
len
„sporné
akty“.
6      Pozri
tiež
rozsudok z 13. marca 2025,
Šuvalov/Rada
(C‑271/24 P,
EU:C:2025:180), a návrhy,
ktoré
som
predniesla
vo
veci
Timčenko/Rada
(C‑702/23 P,
EU:C:2025:273) a vo
veci
Timčenko/Rada
(C‑703/23 P,
EU:C:2025:274).
7      Rozhodnutie
Rady
zo
17. marca 2014 o reštriktívnych
opatreniach
vzhľadom
na
konanie,
ktorým
sa
narúša
alebo
ohrozuje
územná
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny
(Ú. v. EÚ L 78,
2014,
s. 16).
8      Rozhodnutie
Rady z 25. februára
2022,
ktorým
sa
mení
rozhodnutie
2014/145
(Ú. v. EÚ L 50,
2022,
s. 1).
9      Nariadenie
Rady
zo
17. marca 2014 o reštriktívnych
opatreniach
vzhľadom
na
konanie
narúšajúce
alebo
ohrozujúce
územnú
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny
(Ú. v. EÚ L 78,
2014,
s. 6).
10      Nariadenie
Rady z 25. februára
2022,
ktorým
sa
mení
nariadenie
č. 269/2014
(Ú. v. EÚ L 51,
2022,
s. 1).
11      V záujme
stručnosti
by
sa
odkazy
na
kritérium
stanovené v článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145
mali
chápať
aj
ako
odkazy
na
kritérium
stanovené v článku 1
ods. 1 písm. e)
uvedeného
rozhodnutia a v článku 3
ods. 1 písm. g)
zmeneného
nariadenia
č. 269/2014.
Pozri
body 9 a 11
nižšie.
12      Ďalej
len
„zmenené
rozhodnutie
2014/145“.
13      Ďalej
len
„zmenené
nariadenie
č. 269/2014“.
14      Napadnutý
rozsudok
(body 31 a 32).
15      Napadnutý
rozsudok
(body 37
až
39).
16      Napadnutý
rozsudok
(body 51
až
56).
17      Napadnutý
rozsudok
(body 88
až
91).
18      Napadnutý
rozsudok
(bod 111).
19      Napadnutý
rozsudok
(body 133 a 134).
20      Rozsudok z 20. marca 2025, DL (C‑61/24, EU:C:2025:197, bod 38 a citovaná judikatúra).
21      V tejto
súvislosti
pozri
vymedzenie
uvedené v Cambridge
Dictionary, k dispozícii
na
internetovej
stránke
https://dictionary.cambridge.org/dictionary/english/businessperson.
22      Pozri
okrem
iného
vymedzenie
uvedené v Cambridge
Dictionary, k dispozícii
na
internetovej
stránke
https://dictionary.cambridge.org/dictionary/learnerenglish/leading.
23      Pozri
rozsudok z 28. novembra
2024,
Másdi
(C‑169/23,
EU:C:2024:988,
bod 42 a citovaná
judikatúra).
24      Pozri
bulharskú,
českú,
nemeckú,
estónsku,
chorvátsku,
taliansku,
maďarskú,
poľskú,
slovenskú,
slovinskú,
fínsku a švédsku
jazykovú
verziu
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
25      Pozri
holandskú,
portugalskú,
španielsku,
írsku a rumunskú
jazykovú
verziu
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145.
26      Pozri
okrem
iného
vymedzenie v slovníku
LeRobert, k dispozícii
na
internetovej
stránke
https://dictionnaire.lerobert.com/definition/influent.
27      Pozri
odôvodnenie
9
rozhodnutia
2022/329.
28      Pozri
bod 10
vyššie.
29      V krátkosti
pripomínam,
že
závery
Všeobecného
súdu
uvedené v bodoch 52
až
54
napadnutého
rozsudku,
pokiaľ
ide o ciele
sledované
reštriktívnymi
opatreniami, o ktoré
ide v prejednávanej
veci,
sú
súčasťou
posúdenia
vykonaného
uvedeným
súdom v súvislosti s námietkou
nezákonnosti
vznesenou
odvolateľom v prvostupňovom
konaní
podľa
článku 277 ZFEÚ
vo
svetle
zásady
proporcionality.
Sú
však v súlade
so
záverom,
ktorý
Všeobecný
súd
uviedol v bode 88
napadnutého
rozsudku v rámci
posúdenia
výkladu
článku 2
ods. 1 písm. g)
zmeneného
rozhodnutia
2014/145,
ktoré
umožňuje
všetky
tieto
závery
posudzovať
spoločne.
30      Pozri
tiež
rozsudok
zo
17. septembra
2020,
Rosneft a i./Rada
(C‑732/18 P,
EU:C:2020:727,
bod 85).
31      Pozri
návrhy,
ktoré
som
predniesla
vo
veci
Timčenko/Rada
(C‑703/23 P,
EU:C:2025:274,
bod 52).
32      Pozri
rozhodnutie
Rady
2014/512/SZBP z 31. júla
2014 o reštriktívnych
opatreniach s ohľadom
na
konanie
Ruska,
ktorým
destabilizuje
situáciu
na
Ukrajine
(Ú. v. EÚ L 229,
2014,
s. 13),
ktoré
bolo
zmenené, a nariadenie
Rady
(EÚ)
č. 833/2014 z 31. júla
2014 o reštriktívnych
opatreniach s ohľadom
na
konanie
Ruska,
ktorým
destabilizuje
situáciu
na
Ukrajine
(Ú. v. EÚ L 229,
2014,
s. 1).
33      Upozorňujem
Súdny
dvor
aj
na
odôvodnenia
2 a 4
rozhodnutia
2022/329, v ktorých
sa
uvádza,
že
Európska
únia
„naďalej
neochvejne
podporuje
zvrchovanosť a územnú
celistvosť
Ukrajiny“, a poukazuje
na
potrebu
prijať
ďalšie
reštriktívne
opatrenia,
ktoré
by
pre
Rusko
mali
ďalekosiahle a závažné
dôsledky
za
jeho
vojenskú
agresiu.
Okrem
toho
sa v odôvodnení
10
rozhodnutia
2022/329
uvádza,
že
reakcia
Európskej
únie
„bude
zahŕňať
odvetvové
aj
individuálne
reštriktívne
opatrenia“
ako
reakciu
na
„nevyprovokovanú
inváziu
ozbrojených
síl
Ruskej
federácie
na
Ukrajinu“. Z tohto
tvrdenia
je
zrejmé,
že
tieto
dva
typy
opatrení
sú
vzájomne
prepojené
prvky,
ktoré
sledujú
rovnaký
cieľ.
34      Pozri
bod 13
vyššie.
35      Pozri
bod 12
vyššie.
36      Ďalej
len
„rozsudok
Kadi
II“.
37      Rozsudok
Kadi
II
(bod 130).
38       Ďalej
len
„rozsudok
Bank
Tejarat“.
39       Rozsudok
Bank
Tejarat
(body 60 a 61).
Pojmy,
ktoré
Súdny
dvor v týchto
bodoch
použil,
sa
zdajú
byť
nejednoznačné,
keďže
namiesto
„kritérií“
odkazuje
na
„dôvody“. Z bodu 57
však
jednoznačne
vyplýva,
že
Súdny
dvor v tomto
prípade
odkazuje
na
príslušné
kritériá
zaradenia
do
zoznamu, a nie
na
dôvody,
na
základe
ktorých
boli
tieto
kritériá
uplatnené.
40      Pozri
rozsudok z 21. septembra
2000,
EFMA/Rada
(C‑46/98 P,
EU:C:2000:474,
bod 38).
41      Pozri
návrhy,
ktoré
predniesol
generálny
advokát
Mengozzi
vo
veci
Evropaïki
Dynamiki/ECB
(C‑401/09 P,
EU:C:2011:31,
bod 88).
42      Pozri
návrhy,
ktoré
predniesol
generálny
advokát
La
Pergola
vo
veci
EFMA/Rada
(C‑46/98 P,
EU:C:1999:547,
bod 10).
43      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok
zo 16. júla
2015,
Komisia/Rada
(C‑425/13,
EU:C:2015:483,
bod 94 a citovaná
judikatúra).
44       Pozri
rozsudok z 31. januára
2019,
Islamic
Republic
of
Iran
Shipping
Lines a i./Rada
(C‑225/17 P,
EU:C:2019:82,
bod 31 a citovaná
judikatúra).
45      Pozri v tejto
súvislosti
rozsudok z 30. mája
2017,
Safa
Nicu
Sepahan/Rada
(C‑45/15 P,
EU:C:2017:402,
bod 49).