62010CO0573_RO
Părţi
Motivele
Dizpozitiv
Părţi
În cauza C‑573/10,
având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Curtea de Apel Timișoara (România), prin decizia din 28 octombrie 2010, primită de Curte la 8 decembrie 2010, în procedura
Sergiu Alexandru Micșa
împotriva
Administrației Finanțelor Publice Lugoj,
Direcției Generale a Finanțelor Publice Timiș,
Administrației Fondului pentru Mediu,
CURTEA (Camera a cincea),
compusă din domnul J.‑J. Kasel, președinte de cameră, domnii M. Ilešič (raportor) și E. Levits, judecători,
avocat general: doamna E. Sharpston,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
Curtea urmând să se pronunțe prin ordonanță motivată, conform articolului 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură,
după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Ordonanță
Motivele
1. Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolului 110 TFUE.
2. Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între domnul Micșa, pe de o parte, și Administrația Finanțelor Publice Lugoj, Direcția Generală a Finanțelor Publice Timiș și Administrația Fondului pentru Mediu, pe de altă parte, cu privire la o taxă pe care domnul Micșa a trebuit să o achite cu ocazia înmatriculării unui autovehicul provenit dintr‑un alt stat membru.
Cadrul juridic
Reglementarea Uniunii
3. „Normele europene de emisii” stabilesc limitele permise ale emisiilor de gaze de evacuare pentru autovehiculele noi comercializate în statele membre ale Uniunii Europene. Prima dintre aceste norme (denumită în general „Euro 1”) a fost introdusă prin Directiva 91/441/CEE a Consiliului din 26 iunie 1991 de modificare a Directivei 70/220/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile preconizate împotriva poluării aerului cu emisiile poluante provenite de la autovehicule (JO L 242, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 10, p. 135), care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1992. De atunci, normele în materie au fost înăsprite progresiv în vederea îmbunătățirii calității aerului în Uniune.
4. Norma „Euro 2” a fost instituită începând de la 1 ianuarie 1996. Legiuitorul Uniunii a introdus, ulterior, noi norme, printre care norma „Euro 4”, instituită începând cu 1 ianuarie 2005. În temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO L 171, p. 1), limita în vigoare în prezent este cea a normei „Euro 5”, iar instituirea unei norme „Euro 6” este prevăzută pentru anul 2014.
5. Pe de altă parte, Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă‑cadru) (JO L 263, p. 1) distinge autovehiculele din categoria M, care cuprinde „[autovehiculele] cu cel puțin patru roți, […] pentru transportul pasagerilor”, de cele din categoria N, care cuprinde „[autovehiculele] cu cel puțin patru roți, […] pentru transportul mărfurilor”. Aceste categorii cuprind subdiviziuni în funcție de numărul de locuri și de masa maximă (categoria M) sau numai în funcție de masa maximă (categoria N).
Reglementarea națională
6. Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 50/2008 din 21 aprilie 2008 pentru instituirea taxei pe poluare pentru autovehicule (Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 327 din 25 aprilie 2008, denumită în continuare „OUG nr. 50/2008”), care a intrat în vigoare la 1 iulie 2008, instituie, la articolul 3, o taxă pe poluare pentru autovehiculele din categoriile M1-M3 și N1-N3.
7. Potrivit articolului 4 litera a) din OUG nr. 50/2008, obligația de plată a taxei intervine „cu ocazia primei înmatriculări a unui autovehicul în România”.
8. Articolul 6 din OUG nr. 50/2008 prevede:
„(1) 	Suma de plată reprezentând taxa se calculează [...] după cum urmează:
a) pentru autovehiculele din categoria M1, cu norma de poluare Euro 3, Euro 4, Euro 5 sau Euro 6:
[…]
Suma de plată = [(A × B × 30/100) + (C × D × 70/100)] × (100 − E)/100,
unde:
A = valoarea combinată a emisiilor de CO 2, exprimată în grame/km;
B = taxa specifică, exprimată în euro/1 gram CO 2, prevăzută în coloana 3 din anexa nr. 1;
C = cilindree (capacitatea cilindrică);
D = taxa specifică pe cilindree, prevăzută în coloana 3 din anexa nr. 2;
E = cota de reducere a taxei, prevăzută în coloana 2 din anexa nr. 4;
[…]
b) pentru autovehiculele din categoria M1, cu norma de poluare non‑Euro, Euro 1 sau Euro 2, după formula:
[…]
[…]
(3) Cota fixă de reducere prevăzută în anexa nr. 4 este stabilită în funcție de vechimea autovehiculului, de rulajul mediu anual, de starea tehnică și nivelul de dotare al autovehiculului. […]
[…]”
9. Potrivit Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 208/2008 din 4 decembrie 2008 pentru stabilirea unor măsuri privind taxa pe poluare pentru autovehicule (Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 825 din 8 decembrie 2008, denumită în continuare „OUG nr. 208/2008”), autovehiculele a căror capacitate cilindrică nu depășește 2 000 cm 3 și care au fost înmatriculate pentru prima dată în România sau în alte state membre începând cu data de 15 decembrie 2008 se exceptează de la obligația de plată a taxei stabilite prin OUG nr. 50/2008.
10. Pentru autovehiculele care nu îndeplineau aceste criterii, cuantumul taxei menționate a fost majorat prin OUG nr. 208/2008.
11. OUG nr. 208/2008 a fost ulterior abrogată prin Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 218/2008 din 10 decembrie 2008 privind modificarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 50/2008 pentru instituirea taxei pe poluare pentru autovehicule (Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 836 din 11 decembrie 2008, denumită în continuare „OUG nr. 218/2008”), această nouă ordonanță prevăzând că autovehiculele din categoria M1 cu norma de poluare Euro 4 a căror capacitate cilindrică nu depășește 2 000 cm 3, precum și toate autovehiculele din categoria N1 cu norma de poluare Euro 4 care se înmatriculează pentru prima dată în România sau în alte state membre în perioada 15 decembrie 2008-31 decembrie 2009 se exceptează de la obligația de plată a taxei instituite prin OUG nr. 50/2008.
12. Pentru celelalte autovehicule din categoriile M1 și N1, cuantumul taxei nu s‑a modificat în raport cu cel stabilit prin OUG nr. 208/2008.
13. Prin Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 7/2009 din 18 februarie 2009 privind modificarea Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 50/2008 pentru instituirea taxei pe poluare pentru autovehicule (Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 103 din 19 februarie 2009, denumită în continuare „OUG nr. 7/2009”), anexele 1, 2 și 4 la OUG nr. 50/2008, cu modificările ulterioare, au fost înlocuite cu anexele 1-3 la OUG nr. 7/2009 menționată.
Acțiunea principală și întrebările preliminare
14. Domnul Micșa a înmatriculat în România, în cursul lunii mai a anului 2009, un autovehicul de ocazie cumpărat din Italia. Acest vehicul figurează printre vehiculele din categoria M1, are o capacitate cilindrică de 1 951 cm 3 și respectă, având în vedere emisiile pe care le produce, norma de poluare Euro 3. Acest vehicul a fost fabricat în 2000 și a fost înmatriculat în Italia în același an.
15. În vederea acestei înmatriculări în România, domnul Micșa a trebuit să plătească suma de 5 307 lei ca taxă pe poluare în temeiul OUG nr. 50/2008, cu modificările ulterioare. Ulterior, acesta a solicitat autorității competente restituirea acestei sume.
16. Împotriva refuzului de a se da curs cererii sale, domnul Micșa a introdus, la 20 iulie 2009, o acțiune la Tribunalul Timiș, prin care a solicitat ca pârâtele din acțiunea principală să fie obligate să îi restituie suma menționată. După respingerea acestei acțiuni, domnul Micșa a formulat, la 27 aprilie 2010, recurs la Curtea de Apel Timișoara. Acesta susține că taxa în cauză este incompatibilă cu articolul 110 TFUE.
17. În aceste condiții, Curtea de Apel Timișoara a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1) Art. 110 din TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune scutirii de plata unei taxe de poluare, în cazul primei înmatriculări pe teritoriul național, a unor vehicule având anumite caracteristici tehnice precis determinate, în condițiile în care pentru celelalte vehicule legea internă obligă la plata taxei?
2) În cazul în care art. 110 din TFUE se opune scutirii arătate de prima întrebare numai în anumite circumstanțe, atunci reprezintă o astfel de circumstanță împrejurarea că toate, cea mai mare parte sau o pondere semnificativă a autovehiculelor produse pe teritoriul național au caracteristicile tehnice care atrag scutirea (trebuie luat în considerare că astfel de caracteristici sunt întâlnite și la autovehicule produse în alte țări membre ale UE și că și pentru acestea intervine scutirea)?
3) În ipoteza în care răspunsul la întrebarea nr. 2 este afirmativ, care sunt caracteristicile unui produs care îl fac să fie similar, în sensul art. 110 TFUE, cu un autovehicul care are, cumulativ, următoarele caracteristici:
a) este nou (adică nu a mai fost niciodată vândut anterior într‑un alt scop decât al revânzării sau livrării sale și care astfel nu a mai fost niciodată înmatriculat) sau este de ocazie și a fost înmatriculat într‑un stat membru al Uniunii Europene în perioada 15 decembrie 2008-31 decembrie 2009 inclusiv;
b) a fost conceput și construit pentru transportul de pasageri și are, în afara scaunului conducătorului, cel mult opt locuri pe scaune (vehicule tip Ml, în sensul legii române) sau a fost conceput și construit pentru transportul de mărfuri cu o masă maximă care nu depășește 3,5 tone (vehicule tip N1, în sensul legii române);
c) are norma de poluare E4;
d) are capacitatea cilindrică până la 2.000 cm3 (caracteristică de interes numai pentru vehiculele de tip Ml)?”
18. Curtea de Apel Timișoara a solicitat, în final, ca soluționarea cauzei să se facă potrivit procedurii accelerate prevăzute la articolul 104a din Regulamentul de procedură al Curții. Prin Ordonanța președintelui Curții din 31 ianuarie 2011, această cerere a fost respinsă.
Cu privire la întrebările preliminare
19. Conform articolului 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură al Curții, atunci când o întrebare formulată cu titlu preliminar este identică cu o întrebare asupra căreia Curtea s‑a pronunțat deja, aceasta, după ascultarea avocatului general, poate oricând să se pronunțe prin ordonanță motivată, în cuprinsul căreia se face trimitere la hotărârea anterioară.
20. Prin întrebările adresate, Curtea de Apel Timișoara solicită, în esență, să se stabilească dacă un regim de impozitare având caracteristicile celui instituit prin OUG nr. 50/2008, astfel cum a fost modificată, printre altele, prin OUG nr. 218/2008, este compatibil cu articolul 110 TFUE. Această cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare are același conținut cu cererea Tribunalului Gorj din cauza care a determinat pronunțarea Hotărârii din 7 iulie 2011, Nisipeanu (C‑263/10). Prin urmare, interpretarea articolului 110 TFUE reținută de Curte în acea hotărâre este valabilă și în prezenta cauză.
21. Astfel cum a amintit Curtea la punctul 24 din Hotărârea Nisipeanu, citată anterior, autovehiculele prezente pe piața unui stat membru sunt „produse naționale” ale acestuia, în sensul articolului 110 TFUE. Atunci când aceste produse sunt puse în vânzare pe piața vehiculelor de ocazie a acestui stat membru, ele trebuie considerate „produse similare” vehiculelor de ocazie importate de același tip, cu aceleași caracteristici și aceeași uzură. Astfel, vehiculele de ocazie cumpărate pe piața statului membru menționat și cele cumpărate, în scopul importării și punerii în circulație în acest stat, în alte state membre constituie produse concurente.
22. În această privință, articolul 110 TFUE obligă fiecare stat membru să aleagă taxele aplicate autovehiculelor și să le stabilească regimul astfel încât acestea să nu aibă ca efect favorizarea vânzării vehiculelor de ocazie naționale și descurajarea, în acest mod, a importului de vehicule de ocazie similare (Hotărârea Nisipeanu, citată anterior, punctul 25).
23. Or, astfel cum a statuat Curtea la punctele 26 și 27 din Hotărârea Nisipeanu, citată anterior, o reglementare precum OUG nr. 50/2008, atât în versiunea inițială, cât și în versiunile ulterioare, are ca efect descurajarea importării și punerii în circulație în România a unor vehicule de ocazie cumpărate în alte state membre, prin faptul că supune vehiculele de ocazie importate unei taxe care, în pofida aplicării unei reduceri ridicate pentru a ține seama de deprecierea lor, se poate apropia de un procent considerabil din valoarea lor de piață, în timp ce vehiculele similare puse în vânzare pe piața națională a vehiculelor de ocazie nu sunt în niciun fel grevate de o astfel de sarcină fiscală.
24. Întrucât acest efect al reglementării naționale în cauză în acțiunea principală este, având în vedere elementele amintite la punctele 21 și 22 din prezenta ordonanță, incompatibil cu articolul 110 TFUE, nu este necesară examinarea separată a diferitelor ipoteze evocate în întrebările preliminare astfel cum au fost formulate de Curtea de Apel Tim ișoara.
25. Având în vedere cele de mai sus, trebuie să se răspundă la aceste întrebări că articolul 110 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să instituie o taxă pe poluare aplicată autovehiculelor cu ocazia primei lor înmatriculări în acest stat membru dacă regimul acestei măsuri fiscale este astfel stabilit încât descurajează punerea în circulație, în statul membru menționat, a unor vehicule de ocazie cumpărate în alte state membre, fără însă a descuraja cumpărarea unor vehicule de ocazie având aceeași vechime și aceeași uzură de pe piața națională.
Cu privire la cheltuielile de judecată
26. Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată.
Dizpozitiv
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a cincea) declară:
Articolul 110 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să instituie o taxă pe poluare aplicată autovehiculelor cu ocazia primei lor înmatriculări în acest stat membru dacă regimul acestei măsuri fiscale este astfel stabilit încât descurajează punerea în circulație, în statul membru menționat, a unor vehicule de ocazie cumpărate în alte state membre, fără însă a descuraja cumpărarea unor vehicule de ocazie având aceeași vechime și aceeași uzură de pe piața națională.