ORDONANȚA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PUBLICE
(Camera întâi)
4 noiembrie 2008
Cauza F‑87/07
Luigi Marcuccio
împotriva
Comisiei Comunităților Europene
„Funcție publică — Funcționari — Acțiune în despăgubire — Conduită pretins ilicită a serviciului medical al Comisiei — Inadmisibilitate — Nerespectarea unui termen rezonabil pentru introducerea unei cereri de despăgubiri”
Obiectul: Acțiune introdusă în temeiul articolelor 236 CE și 152 EA, prin care domnul Marcuccio solicită în principal o despăgubire
pentru prejudiciul pe care pretinde că l‑a suferit ca urmare a conduitei ilicite a serviciului medical al Comisiei la examinarea
a trei certificate medicale depuse de reclamant în vara anului 2001
Decizia: Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă. Obligă reclamantul la plata cheltuielilor de judecată.
Sumarul ordonanței
1.      Funcționari — Acțiune — Termene — Cerere de despăgubiri adresată unei instituții — Respectarea unui termen rezonabil
(Statutul Curții de Justiție art. 46; Statutul funcționarilor, art. 90)
2.      Funcționari — Acțiune — Acțiune în despăgubiri — Obiect — A declara — Inadmisibilitate vădită
(Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
1.       Funcționarilor sau agenților le revine sarcina de a sesiza într‑un termen rezonabil instituția cu orice cerere de despăgubire
din partea Comunității pentru un prejudiciu care ar fi imputabil acesteia, începând din momentul în care au avut cunoștință
de situația în legătură cu care se plâng. Caracterul rezonabil al termenului trebuie apreciat în funcție de împrejurările
proprii fiecărei cauze și, în special, de miza litigiului pentru persoana interesată, de complexitatea cauzei și de comportamentul
părților respective.
În această privință, trebuie de asemenea să se țină cont de comparația cu termenul de prescripție de cinci ani prevăzut în
materia acțiunilor în răspundere extracontractuală la articolul 46 din Statutul Curții de Justiție. Cu toate acestea, termenul
de cinci ani nu poate constitui o limită rigidă și intangibilă până la care orice cerere este admisibilă, oricare ar fi intervalul
de timp în care reclamantul a sesizat administrația cu cererea sa și împrejurările speței.
(a se vedea punctele 27-30)
Trimitere la:
Curte: 22 octombrie 1975, Meyer‑Burckhardt/Comisia, 9/75, Rec., p. 1171, punctele 7, 10 și 11
Tribunalul de Primă Instanță: 5 octombrie 2004, Eagle și alții/Comisia, T‑144/02, Rec., p. II‑3381, punctele 65, 66 și 71
Tribunalul Funcției Publice:1 februarie 2007, Tsarnavas/Comisia, F‑125/05, RecFP, p. I‑A‑1‑0000 și II‑A‑1‑0000, punctele 71,
76 și 77
2.      În cazul unei acțiuni în despăgubiri formulate de un funcționar, cererile care vizează în realitate recunoașterea de către
instanța comunitară a temeiniciei anumitor motive formulate în sprijinul acțiunii în despăgubiri sunt vădit inadmisibile pentru
că nu revine judecătorului sarcina să facă declarații în drept. Acesta este cazul cererilor prin care se urmărește ca instanța
comunitară să stabilească existența actelor, faptelor și comportamentelor în cauză, precum și caracterul lor ilicit.
(a se vedea punctul 36)
Trimitere la:
Curte: 13 iulie 1989, Jaenicke Cendoya/Comisia, 108/88, Rec., p. 2711, punctele 8 și 9