61995TO0005_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag T-5/95 R,
Amicale des résidents du square d' Auvergne, Massy (Frankrig), ved advokat Jean-Marc Florand, Paris,
sagsoeger,
mod
Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved juridisk konsulent Giuliano Marenco og Wouter Wils, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg,
sagsoegt,
hvori der dels er fremsat begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af de beslutninger, der er indeholdt i Kommissionens skrivelser af 20. september 1994, 5. oktober 1994 og 26. oktober 1994, hvorved Kommissionen afviste en klage fra sagsoegeren over visse virksomheders paastaaede konkurrencebegraensende adfaerd, som skal have medfoert en forhoejelse af varmeudgifterne for beboerne paa square d' Auvergne, dels er fremsat begaering om, at det paalaegges Faellesskabet foreloebigt at betale sagsoegeren 150 000 ECU til daekning af unoedvendige udgifter, som ikke kan soeges tilbage, idet beloebet traekkes fra de omkostninger, der skal betales i hovedsagen,
har
PRAESIDENTEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS RET I FOERSTE INSTANS
afsagt foelgende
Kendelse
Dommens præmisser
Faktiske omstaendigheder og retsforhandlinger
1 Ved staevning indgivet til Rettens Justitskontor den 16. januar 1995 har sagsoegeren i medfoer af EF-traktatens artikel 173 anlagt sag med paastand om annullation af de "konstaterende beslutninger", der er indeholdt i Kommissionens skrivelser af 20. september 1994, 5. oktober 1994 og 26. oktober 1994, hvorved Kommissionen afviste en klage, som sagsoegeren havde indgivet over den franske stat og bestemte virksomheder vedroerende en paastaaet konkurrencebegraensende adfaerd fra de paagaeldende virksomheders side, som skal have medfoert en forhoejelse af varmeudgifterne for beboerne paa square d' Auvergne.
2 Ved saerskilt processkrift registreret paa Rettens Justitskontor samme dag har sagsoegeren endvidere i medfoer af EF-traktatens artikel 185 og 186 fremsat begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af de anfaegtede beslutninger og begaering om, at det paalaegges Faellesskabet foreloebigt at betale sagsoegeren 150 000 ECU til daekning af unoedvendige udgifter, som ikke kan soeges tilbage, idet beloebet traekkes fra de omkostninger, der skal betales i hovedsagen.
3 Kommissionen har i sit skriftlige indlaeg indgivet den 1. februar 1995 gjort gaeldende, at det er aabenbart, at begaeringen om foreloebige forholdsregler maa afvises.
4 Inden der tages stilling til begaeringen om foreloebige forholdsregler, skal der kort redegoeres for baggrunden for sagen, saaledes som den fremgaar af parternes indlaeg og de fremlagte dokumenter.
5 Ved skrivelse af 25. juli 1994 registeret hos Kommissionen den 5. september 1994 indgav sagsoegeren en klage over flere virksomheders adfaerd, som havde dannet grundlag for betydelige forhoejelser af varmeudgifterne for beboerne paa square d' Auvergne og derfor ifoelge sagsoegeren bl.a. var i strid med EF-traktatens artikel 85 og 86.
6 Ved skrivelse af 20. september 1994 meddelte direktoeren for direktorat C "Karteller, misbrug af dominerende markedsstilling og andre former for konkurrencefordrejning II" under Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence (GD IV) sagsoegerens repraesentant, at en yderligere behandling af sagen under de foreliggende omstaendigheder kun ville kunne foere til en afvisning af klagen. Han tilfoejede: "Jeg har saaledes paa baggrund af denne foreloebige undersoegelse til hensigt at traeffe de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at henlaegge sagen, medmindre De inden for en frist paa fire uger fremkommer med nye oplysninger, der vil kunne begrunde en fortsat behandling af sagen."
7 Ved skrivelse af 5. oktober 1994 meddelte en af kontorcheferne i GD IV' s direktorat B "Karteller, misbrug af dominerende markedsstilling og andre former for konkurrencefordrejning I" sagsoegerens repraesentant, at en gennemgang af sagens akter "ikke har paavist retlige eller faktiske momenter, der ville kunne begrunde en undersoegelse paa baggrund af Faellesskabets konkurrenceregler", og at sagsakterne derfor var blevet videresendt til Tjenesten for Forbrugerpolitik.
8 Ved skrivelse af 26. oktober 1994 meddelte en af kontorcheferne i Tjenesten for Forbrugerpolitik sagsoegerens repraesentant, at Kommissionen ikke kunne foretage sig noget i den paagaeldende sag, idet denne udelukkende henhoerer under de franske myndigheders kompetence.
Retlige bemaerkninger
9 I henhold til traktatens artikel 185 og 186, sammenholdt med artikel 4 i Raadets afgoerelse 88/591/EKSF, EOEF, Euratom af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans (EFT L 319, s. 1), som aendret ved Raadets afgoerelse 93/350/Euratom, EKSF, EOEF af 8. juni 1993 (EFT L 144, s. 21), kan Retten, hvis den skoenner, at forholdene kraever det, udsaette gennemfoerelsen af den anfaegtede retsakt eller foreskrive de noedvendige foreloebige forholdsregler.
10 Artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement foreskriver, at begaeringer, der vedroerer de i traktatens artikel 185 og 186 omhandlede foreloebige forholdsregler, skal angive de omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begaerede forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget. De begaerede forholdsregler skal vaere af midlertidig karakter, idet de ikke maa foregribe afgoerelsen i hovedsagen (jf. senest kendelse afsagt af Rettens praesident den 1.12.1994, sag T-353/94 R, Postbank mod Kommissionen, Sml. II, s. 0000, praemis 17).
Parternes argumenter
11 Sagsoegeren har til stoette for sin begaering om foreloebige forholdsregler for det foerste gjort gaeldende, at de omtvistede beslutninger er i strid med artikel 85, stk. 1, artikel 86, artikel 89, artikel 155 og artikel 190 i EF-traktaten, artikel 3, stk. 2, litra b), artikel 10, stk. 1, 2 og 3, og artikel 12 i Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 (EFT 1959-1962, s. 81), artikel 3 i Kommissionens forordning nr. 27 af 3. maj 1962, foerste forordning om gennemfoerelse af Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962 (EFT 1959-1962, s. 123), og artikel 6, 10 og 11 i Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Raadets forordning nr. 17 (EFT 1963-1964, s. 42).
12 Sagsoegeren har for det andet gjort gaeldende, at "de anfaegtede forhold, som kan have betydning for en stor del af Frankrig og eventuelt ogsaa for andre medlemsstater via datterselskaber, er af en saa alvorlig karakter og af et saadant omfang, at der er grundlag for at udsaette gennemfoerelsen af de paagaeldende beslutninger, med henblik paa at Kommissionen foretager de noedvendige undersoegelser uden en skadelig afbrydelse under behandlingen af hovedsagen".
13 Kommissionen finder, at begaeringen om foreloebige forholdsregler klart ikke opfylder betingelserne i artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement. Kommissionen har anfoert, at den ikke kan fremfoere sine synspunkter, da det ikke er naermere oplyst ° end ikke i oversigtsform ° hvilke faktiske og retlige momenter, begaeringen stoettes paa.
Retlig bedoemmelse
14 Indledningsvis bemaerkes, at begaeringen om foreloebige forholdsregler umiddelbart ikke synes at opfylde betingelserne i procesreglementets artikel 104, stk. 2. Der er nemlig ikke i begaeringen angivet nogen omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed. Endvidere indeholder begaeringen ingen naermere redegoerelse for de faktiske omstaendigheder, der danner baggrund for tvisten. Endelig er de anfoerte retlige grunde paa ingen maade underbygget af konkrete argumenter.
15 Der er ikke desto mindre grund til at erindre om, at det fremgaar af fast retspraksis, at spoergsmaalet om de begaerede foreloebige forholdsreglers uopsaettelighed skal vurderes paa baggrund af noedvendigheden af, at der traeffes en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at den begaerende part udsaettes for et alvorligt og uopretteligt tab, inden der traeffes afgoerelse i hovedsagen. Det paahviler den begaerende part at godtgoere, at det vil have alvorlige og uoprettelige konsekvenser for den paagaeldende, saafremt man afventer afgoerelsen i hovedsagen (jf. ovennaevnte kendelse i sagen Postbank mod Kommissionen, praemis 30).
16 Det bemaerkes herved, at sagsoegeren i sin begaering om foreloebige forholdsregler blot henviser til, "de anfaegtede forhold, som kan have betydning for en stor del af Frankrig og eventuelt ogsaa for andre medlemsstater via datterselskaber".
17 Dette anbringende fra sagsoegerens side er vagt og hypotetisk og ikke underbygget af nogen form for bevis for, at det paastaaede tab er alvorligt og uopretteligt.
18 Endvidere bemaerkes, at de af sagsoegeren anfoerte forhold under alle omstaendigheder ikke kan betragtes som en noedvendig eller endog sandsynlig foelge af gennemfoerelsen af de omtvistede beslutninger, som i oevrigt er beslutninger om at afvise klager og ikke kan goeres til genstand for en foreloebig forholdsregel i form af en udsaettelse.
19 Sagsoegeren har saaledes ikke godtgjort, at de omtvistede beslutninger paa baggrund af sagens saerlige omstaendigheder, saafremt begaeringen om udsaettelse ikke tages til foelge, vil kunne tilfoeje sagsoegeren et tab, som ikke ville kunne afhjaelpes i forbindelse med opfyldelsen af en eventuel dom fra Retten i hovedsagen, hvorved beslutningerne annulleres.
20 Hvad angaar begaeringen om, at det paalaegges Faellesskabet foreloebigt at betale sagsoegeren 150 000 ECU, som traekkes fra de omkostninger, der skal betales i hovedsagen, skal det blot bemaerkes, at afgoerelsen om sagens omkostninger traeffes ved den dom eller kendelse, hvorved sagens behandling afsluttes, jf. procesreglementets artikel 87, stk. 1. Da naervaerende kendelse kun er foreloebig, jf. procesreglementets artikel 107, stk. 4, skal der ikke paa dette trin i sagen traeffes afgoerelse om sagens omkostninger.
21 Det maa herefter, uden at det er noedvendigt at tage stilling til det retmaessige i de anbringender, sagsoegeren har gjort gaeldende i hovedsagen, fastslaas, at de retlige betingelser for at traeffe de begaerede foreloebige forholdsregler ikke er opfyldt, og at begaeringen derfor ikke kan tages til foelge.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
RETTENS PRAESIDENT
1) Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
2) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 16. februar 1995.