62005CC0250_ET
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I. Sissejuhatus
1. Hessisches Finanzgericht esitab teist korda küsimuse kohtuvaidluse raames, mis puudutab teatud tüüpi tindiprinteritele (Epson Stylus Color) ette nähtud tindikassettide klassifitseerimist kombineeritud nomenklatuuri(2) (edaspidi ka „KN”).
2. Neid tindikassette puudutava esimese otsusega kvalifitseeris Euroopa Kohus tindi KN-i alamrubriiki 3215 90 80.(3) Ta põhjendas seda muu hulgas seisukohaga, et printeri mehhanismid ja elektroonilised funktsioonid ei ole sõltuvuses tindikasseti olemasolust.(4)
3. Põhikohtuasja kaebaja Turbon International GmbH (edaspidi „Turbon”) vaidlustas selle seisukoha eelotsusetaotluse esitanud kohtus. Tõendite läbivaatamise raames veendus eelotsusetaotluse esitanud kohus selles, et printer ei funktsioneeri ilma tindikassetita.
4. Selle tuvastamise tõttu kahtleb eelotsusetaotluse esitanud kohus esimese kohtuotsuse õigsuses ja küsib, kas tindikassetid ei ole siiski printeri osad, mida tuleks klassifitseerida KN‑i rubriiki 8473.
II. Õiguslik raamistik
A. Kombineeritud nomenklatuur
5. KN‑i esimese osa I jao A osas on sätestatud kaupade KN‑i klassifitseerimise üldreeglid (edaspidi „üldreeglid”):
„Kaupade [KN-i] klassifitseerimine toimub järgmiste põhimõtete kohaselt:
1. Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud.
2. a)	[...]
b) Iga viidet rubriigis mingile materjalile või ainele tuleb vaadelda kehtivana ka selle materjali või aine segu või ühendi kohta teiste materjalide või ainetega. Mis tahes viidet mingist materjalist või ainest kaubale tuleb vaadelda viitena kaupadele, mis täielikult või osaliselt koosnevad sellest materjalist või ainest. Rohkem kui ühest materjalist või ainest koosnevaid kaupu klassifitseeritakse reegli 3 kohaselt.
3. Kui reegli 2 punkti b kohaldamisel või mõnel muul põhjusel kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse rubriiki, toimub klassifitseerimine järgmiselt:
a) kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees. Kui aga kaks või enam rubriiki kirjeldavad vaid osa ainetest või materjalidest, mis sisalduvad segatud või kombineeritud tootes [...], siis vaadeldakse neid rubriike nende kaupade suhtes kui võrdselt sobivaid, [...];
b) segud, erinevatest materjalidest või komponentidest koosnevad kaubad ja jaekaubanduse jaoks mõeldud komplektina esitatud kaubad, mida pole võimalik klassifitseerida reegli 3 punkti a järgi, klassifitseeritakse materjali või komponendi järgi, mis määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav;
c) kaubad, mida ei saa klassifitseerida reegli 3 punkti a või b järgi, klassifitseeritakse rubriiki, mis on neid võrdsel määral kirjeldavate rubriikide numbrilises järjestuses kõige viimane.
[...]
5. Eespool nimetatud sätetele lisaks kasutatakse järgmiste kaupade suhtes järgmisi reegleid:
a) fotoaparaatide, muusikariistade, relvade, joonestusvahendite vutlarid, juveeltoodete etüid jms pakendid, mis on spetsiaalselt ette nähtud teatud toote või komplekti paigutamiseks, on sobivad pikaajaliseks kasutamiseks ning esitatakse tollile koos tootega, mille jaoks nad on ette nähtud, klassifitseeritakse koos nende toodetega nagu tavaliselt koos müüdavad kaubaartiklid. See reegel ei hõlma pakendeid, mis annavad kaubale kui tervikule tema põhiomadused;
b) võttes arvesse reegli 5 punkti a sätteid, klassifitseeritakse kaupu sisaldavad pakkematerjalid ja pakendid ( 1 ) koos kaupadega, kui nad on niisugused, nagu tavaliselt kasutatakse seda tüüpi kaupade puhul. Seda sätet ei kohaldata niisuguste pakkematerjalide või pakendite suhtes, mis on ilmselt sobivad mitmekordseks kasutamiseks.
6. Kaupade ametlik klassifitseerimine iga rubriigi alamrubriikidesse toimub nende alamrubriikide kirjelduste ja alamrubriikide kohta käivate märkuste põhjal, kasutades eespool toodud reegleid vajalike muudatustega ning arvestades, et omavahel on võrreldavad vaid sama taseme alamrubriigid. Selle reegli kohaldamisel kasutatakse ka vastavaid märkusi jaotiste ja gruppide kohta, kui kontekst ei nõua teisiti.”
6. KN‑i üldreegli 5.b joonealune märkus sätestab:
„Terminid pakkematerjal
ja pakendid
tähendavad välimisi või sisemisi tootepakendeid, hoidikuid, ümbriseid või toestusvahendeid, mis ei ole transportimisel kasutatavad vahendid (nt transportkonteinerid), presentkatted, veoseadeldised või transpordi lisaseadmed. Termin pakendid
ei hõlma üldreegli 5 punktis a nimetatud pakendeid.”
7. KN sisaldas asjaomasel ajahetkel(5) teise osa VI jaotise grupi 32 (park- ja värvaineekstraktid; tanniinid ja nende derivaadid; värvained ja pigmendid; värvid ja lakid; kitt ja muud mastiksid; tint) rubriigis 3215 järgnevaid kandeid:
„3215		Trükivärvid, tint ja tušš, kontsentreeritud, kontsentreerimata või tahked ained:
– Trükivärvid:
321511 00	– – must
3215 19 00	– – muud
3215 90	– muud:
3215 90 10	– – tint ja tušš
3215 90 80	– – muud”
8. Ühepoolne tollimaksumäär KN-i rubriigile 3215 90 80 oli asjaomasel ajahetkel 16%, kokkuleppeline tollimaksumäär 6,5%.(6)
9. KN‑i teise osa XVI jaotise grupp 84 (tuumareaktorid, katlad, masinad ja mehaanilised seadmed; nende osad) sisaldas asjaomasel ajahetkel rubriikides 8471 ja 8473 järgnevaid kandeid:
„8471		Arvutid, nende plokid; optilised või magnetriiderid, seadmed kodeeritud andmete kirjutamiseks andmekandjatele, mujal nimetamata seadmed nende andmete töötlemiseks:
[...]
8471 60	– Sisend- või väljundseadmed, samas korpuses mäluseadet sisaldavad või mitte:
8471 60 10	– – tsiviilõhusõidukitele
– – muud:
8471 60 40	– – – printer
8471 60 50	– – – klahvistikud
8471 60 90	– – – muud
[...]
8473 	osad ja tarvikud (v.a katted, kandekastid jms), mida kasutatakse üksnes või peamiselt rubriikide 8469–8472 seadmete juures:
[...]
8473 30	– osad ja tarvikud rubriigi 8471 seadmetele:
8473 30 10	– – elektronlülitused
8473 30 90	– – muud
[...]”
10. Ühepoolne tollimaksumäär KN‑i rubriigile 8473 30 90 oli asjaomasel ajahetkel 12%, kokkuleppeline tollimaksumäär 1,6%.
11. KN‑i XVI jaotise selgitav märkus 2 nägi ette:
„2. Masinaosad […] klassifitseeritakse järgmiste reeglite kohaselt:
a) […]
b) muud osad, mida kasutatakse üksnes või peamiselt ühes kindlas masinas või mitmes sama rubriigi masinas [...], klassifitseeritakse koos nende masinatega või asjakohasesse rubriiki [...] 8473. [...]”
B. Harmoneeritud süsteem
12. KN tugineb harmoneeritud süsteemile (edaspidi „HS”). KN ja HS on multifunktsionaalsed nomenklatuurid, mis peavad hõlmama kõiki rahvusvahelises kaubanduses esinevaid kaupu. HS kehtestati Maailma Tolliorganisatsiooni rahvusvahelise konventsiooni raames. Ühendus on konventsiooni lepingupool.(7) KN võttis HS‑i süsteemi üle, kuid sisaldab rohkem alajaotusi, millel on ühenduse jaoks tariifiline ja statistiline eesmärk.
13. KN‑i üldreeglite, selle rubriikide ja märkuste sõnastus ei erine oluliselt HS‑i omadest. Seega saab HS‑i sätete kajastamisest loobuda. Samas annab Maailma Tolliorganisatsioon välja HS‑i selgitavaid märkusi, mis annavad kasulikke viiteid kaupade KN‑i klassifitseerimise kohta.
14. HS‑i reegli 2.b selgitustes X–XIII on kirjas:
„X) Reegel 2.b käsitleb [...] segusid ja [...] kaupu, mis koosnevad kahest või enamast materjalist või ainest. See reegel kehtib nende rubriikide kohta, milles on viide materjalile või ainele [...] või ainest valmistatud kaubale. [...]
XI) Selle reegli eesmärgiks on laiendada igat rubriiki, mis viitab materjalile või ainele, arvates sinna ka [...] kaupu, mis koosnevad osaliselt sellest materjalist või ainest.
XII) […]
XIII)	Sellest reeglist tulenevalt tuleb materjalide segusid [...] kaupu, mis koosnevad enam kui ühest materjalist või ainest ning mida esmapilgul saaks klassifitseerida mitmesse rubriiki, klassifitseerida, lähtudes reegli 3 põhimõtetest.”
15. HS‑i reegli 3.b selgitustes VII ja VIII on märgitud:
„VII)	Kõigil neil juhtudel tuleb kaupu klassifitseerida nii, nagu nad koosneksid materjalist või komponendist, mis määrab nende põhiiseloomu, kui selline kriteerium on rakendatav.
VIII)	Põhiiseloomu määrav tegur võib varieeruda sõltuvalt kauba liigist. Seda võib määrata näiteks materjal või komponendi olemus, maht, kogus, mass või väärtus ehk lähtuda koostismaterjali osast kauba kasutamisel.”
16. HS‑i reegli 5.a selgituses I on märgitud:
„Käesolev reegel laieneb ainult mahutitele, mis
1) omavad kuju või on sobitatud selliselt, et neis paikneksid teatud tooteliigid või komplektid, s.o nad on projekteeritud spetsiaalselt mingi toote jaoks. Mõned mahutid kordavad selle toote vormi, mida nad sisaldavad;
2) on sobivad pikaajaliseks kasutamiseks, s.o nende kasutamisaeg on võrreldav nende toodete kasutamisajaga, mille jaoks nad on ette nähtud. Neid mahuteid kasutatakse ka toote kaitsmiseks ajal, kui seda ei kasutata (näiteks transportimisel või hoidmisel). Need kriteeriumid eristavad mahuteid lihtsast pakendist;
3) tarnitakse koos toodetega, mille jaoks nad on ette nähtud, sõltumata sellest, kas tooted ise on pakitud transportimise mugavuse pärast eraldi või mitte. Kui neid tarnitakse eraldi, siis nad klassifitseeritakse vastavaid konteinereid kirjeldavatesse rubriikidesse
4) on sellist tüüpi, mida tavaliselt müüakse koos toodetega
ja
5) ei anna tootele tema põhiiseloomu.”
17. Vastavalt HS‑i reegli 5.b selgitusele IV reguleerib:
„[k]äesolev reegel [...] sellist tüüpi pakkematerjali ja pakkekonteinerite klassifitseerimist, mida tavaliselt kasutatakse nende kaupade pakkimiseks, mi lle juurde nad kuuluvad. Siiski see säte pole kohustav juhtudel, kui pakendil on selgelt väljenduv mitmekordse kasutamise iseloom, näiteks suru- või vedelgaaside balloonid ja tsisternid.”
18. HS‑i rubriigi 3215 selgitavad märkused täpsustavad:
„Sellesse rubriiki ei kuulu:
a) […]
b) Kuulsulepeade vahetussüdamikud, mis koosnevad kirjutussõlmest ja tindireservuaarist (rubriik 9608). Teiselt poolt, lihtsad tindiga täidetud vahetatavad ampullid tavalistele täitesulepeadele jäävad sellesse rubriiki
c) […]”
19. Vastavalt HS‑i rubriigi 8473 selgitavatele märkustele on
„[s]iia rubriiki kuuluvad lisaseadmed vahetatavad osad, mis on ettenähtud masinale kinnitamiseks selle konkreetseks operatsiooniks kohandamiseks, masina põhifunktsiooni suhtes abistava operatsiooni sooritamiseks või masina poolt tehtavate tööde ringi laiendamiseks”.
III. Põhikohtuasi, eelotsuse küsimused ja menetlus Euroopa Kohtus
A. Põhikohtuasi (esimene osa)
20. Turboni õiguseellane taotles 27. juunil 1997. aastal siduvat tollitariifiinformatsiooni tindikassettidele, mis on mõeldud kasutamiseks Epson Stylus Color tüüpi tindiprinterites ja millele ei ole sisse ehitatud trükipead.
21. Turboni õiguseellane on seisukohal, et tindikassetid oleks tulnud klassifitseerida KN‑i alamrubriiki 8473 30 90. Oberfinanzdirektion Frankfurt am Main klassifitseeris tindikassetid 22. augustil 1997 siiski KN‑i alamrubriiki 3215 90 80.
22. Pärast selle klassifitseerimisotsuse edutut vaidlustamist esitas Turboni õiguseellane selle peale 17. veebruaril 1998. aastal kaebuse Hessisches Finanzgerichtile Kasselis. Turbon võttis jaanuaris 1999 üle õiguseellase õigused ja kohustused.
B. Esimene eelotsusetaotlus
23. Hessisches Finanzgericht kahtles, kas tindikassetid on KN‑s õigesti klassifitseeritud. Seega peatas ta menetluse ja esitas Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse selle kohta, kas vaidlusalused tindikassetid tuleb klassifitseerida KN‑i alamrubriiki 3215 90 80 või nad on rubriiki 8471 kuuluva printeri osad või tarvikud, mis kantakse rubriiki 8473.
24. Eelotsuse küsimusele vastamisel kohaldas Euroopa Kohus KN‑i üldreegli 3 punkti b(8) .(9) Ühtlasi lähtus ta sellest, et kõne alla tuli tindikassettide klassifitseerimine kahte või enamasse KN‑i rubriiki.(10) Nimelt uuris Euroopa Kohus, mis moodustab tindikasseti põhiolemuse ja jõudis seisukohale, et selleks on tint.(11) Kasseti oluline funktsioon seisneb vaid selles, et hoiustada tinti ja varustada sellega printerit.(12) Lõpptulemusena võrdsustas Euroopa Kohus tindikassetid tavaliste täitesulepeadele mõeldud tindiga täidetud ampullidega.(13)
25. Seepärast ei pidanudki Euroopa Kohus võimalikuks tindikassettide klassifitseerimist printeri „osana” KN‑i rubriiki 8473.(14) Mõiste „osa” KN‑i rubriigi 8473 tähenduses eeldab, et esineb tervik, mille funktsioneerimiseks on see osa hädavajalik.(15) See ei ole aga nii tindikassettide puhul. Euroopa Kohus lähtus sealjuures eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmete ja komisjoni ettekande alusel sellest, et printeri mehaaniline ja elektrooniline funktsioneerimine ei sõltu tindikassettide olemasolust.(16) Mängimata printeri mehaanilise funktsioneerimise juures olulist rolli, ei saa tindikassette klassifitseerida printeri „osana” KN‑i rubriiki 8473.(17)
26. Euroopa Kohus välistas ka klassifitseerimise printeri „tarvikuna” KN‑i rubriiki 8473.(18) HS‑i rubriigi 8473 selgitavate märkuste kohaselt peaksid siis tindikassetid olema ette nähtud selleks, et kohandada printer konkreetseks operatsiooniks, laiendada printeri poolt tehtavate tööde ringi või sooritada printeri põhifunktsiooni suhtes abistavat operatsiooni.(19) Kassetid võimaldavad printeritel teostada vaid nende tavalist funktsiooni.(20)
27. Seega vastas Euroopa Kohus eelotsusetaotluse esitanud kohtule, et tindikassetid tuleb klassifitseerida KN‑i alamrubriiki 3215 90 80.
C. Põhikohtuasi (teine osa)
28. Menetluse jätkumisel Hessisches Finanzgerichtis vaidlustas Turbon kohe Euroopa Kohtu seisukoha, et printeri mehaaniliseks ja elektrooniliseks funktsioneerimiseks ei ole vajalik tindikasseti olemasolu. Hessisches Finanzgericht viis seepeale läbi asitõendi vaatluse. Sealjuures tuvastas eelotsusetaotluse esitanud kohus järgmist.
29. Printer lakkab täielikult töötamast trükipeal asuva lüliti tõttu, kui kahest tindikassetist üks eemaldatakse printerist. Punane lamp printeri juhtpaneelil annab märku sellest, et printer ei ole töövalmis tindikasseti puudumise tõttu.
30. Sellises töökorras ei võta printer vastu sellega ühendatud arvutilt andmeid ega ole võimeline neid töötlema ega konverteerima. Kui printeriga ühendatud arvutilt saadetakse printimiskäsk, siis ilmub arvuti monitorile teade, et printer on „ offline ”.
31. Samuti ei tee printer mehaanilisi liigutusi. Trükipea ei liigu ühest servast teise ja printer ei võta paberit sisse ega liiguta seda. Selles seisundis on printer võimeline vaid minema „puhkeasendisse” ja printeri nupu vajutamisel „puhkeasendist” „tindikasseti vahetamist võimaldavasse asendisse”.
32. See funktsiooniblokeering tuleneb printerisse alaliselt installeeritud tarkvarast, mitte aga sellega ühenduses olevasse arvutisse installeeritud draiveri tarkvarast. Kokkuvõttes tuvastas eelotsusetaotluse esitanud kohus, et seda tüüpi printerid, millele on ette nähtud tindikassetid, ei funktsioneeri ilma tindikassettideta ei mehaaniliselt ega elektrooniliselt.
33. Seevastu siis, kui on paigaldatud tindikassetid, käivitub printer: sisemise mehaanilise toimingu sooritamisega tagatakse, et tindiväljastussüsteemis poleks trükipea ja tindikasseti vahel õhku. Õhk selles süsteemis kahjustab pikemaajalise kasutamise korral igal juhul trükipead. Käivitumine on võimalik ka tühjade tindikassettidega – sellisel juhul imetakse õhk tindiväljastussüsteemi.
34. Pärast käivitumistsükli lõpetamist osutab roheline tuli printeri töövalmidusele. Kui printeriga ühendatud arvutist saadetakse printimiskäsk, siis võtab printer arvuti andmed, töötleb neid, haarab paberilehe ja paneb trükipea liikuma. Kui paigaldatud tindikassetid on veel täidetud, siis väljub sisenenud poogen printerist trükivärviga kaetult, muul juhul väljub see tühjana.
35. Kui printimisvalmis printeril puudub vaid paber, siis võtab see printimiskäsu saatmisel temaga ühendatud arvutilt andmed ja töötleb neid. Printimist siiski ei toimu. Kui paberileht sisestatakse ja vajutatakse vastavale printeri nupule, siis sooritab printer printimistoimingu ilma arvuti täiendava sekkumiseta.
D. Eelotsuse küsimus ja menetlus Euroopa Kohtus
36. Nendel põhjustel esitas Hessisches Finanzgericht 14. aprilli 2005. aasta kohtumäärusega, mis saabus Euroopa Kohtusse 15. juunil 2005, järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas vastupidi Euroopa Kohtu 7. veebruari 2002. aasta otsusele kohtuasjas C‑276/00, mille kohaselt tuleb nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisa, mida on muudetud komisjoni 9. septembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 1734/96, tõlgendada nii, et selline sisseehitatud trükipeata tindikassett, mis koosneb plastikust kestast, vahtmaterjalist, metallsõelast, tihenditest, kaitseribast, sildist, tindist ja pakkematerjalist ning mida nii kasseti kui tindi seisukohalt saab kasutada vaid printeris, millel on samad omadused kui tindiprinteril Epson Stylus Color, tuleb klassifitseerida kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 3215 90 80, ei peaks kirjeldatud tindikassetti tegelikult klassifitseerima printeri osa või tarvikuna KN‑i rubriiki 8473, kuna printeri mehaaniline ja elektrooniline funktsioneerimine sõltub sellise kassetti olemasolust?”
37. Menetluses Euroopa Kohtus esitasid märkusi Turbon, komisjon ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik.
IV. Õiguslik hinnang
38. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb kauba tariifsel klassifitseerimisel lähtuda selle kauba KN‑i rubriigi sõnastusega määratud objektiivsetest omadustest ja tunnustest, samuti selle kasutusotstarbest kuivõrd viimane on kaubale omane selle objektiivsete omaduste ja tunnuste alusel.(21) Lisaks kujutavad Maailma Tolliorganisatsiooni HS‑i selgitavad märkused endast tariifirubriikide tõlgendamisel tähtsat, kuid mitte õiguslikult siduvat abivahendit.(22)
39. Üldreeglites ettenähtud kauba klassifitseerimise juhised esitasin juba oma ettepanekutes kohtuasjades Ikegami ja Uroplasty.(23)
40. Esmalt tuleb täpselt registreerida klassifitseeritavate kaupade kasutusotstarve ja koostismaterjal. Vastavalt KN‑i üldreeglile 1 peab seejärel asjakohaste jaotiste ja gruppide rubriikide kirjelduste alusel viima läbi kaupade esialgse klassifitseerimise ja kontrollima, kas rubriikide sõnastuse ning asjakohaste jaotiste ja gruppide märkuste koosvaatlemine võimaldab selget klassifitseerimist. Kui see ei õnnestu, siis tuleb normikollisiooni lahendamiseks pöörduda üldreeglite 2–5 poole. Lõpuks järgneb siis klassifitseerimine alamrubriiki KN‑i üldreegli 6 alusel.
41. Oma esimeses otsuses otsustas Euroopa Kohus KN‑i üldreegli 3.b kohaselt klassifitseerida tindikassetid rubriiki 3215. Uus teave tindikassettide ja nende mõju kohta printerile näitavad asjaolusid siiski teises valguses. Seepärast räägivad kaks asjaolu selle kasuks, et tuleb klassifitseerida teisiti.
42. Esiteks viitab uus teave sellele, et KN‑i üldreeglid nõuavad klassifitseerimist rubriiki 8473. Teiseks puuduvad Euroopa Kohtu poolt esimeses otsuses valitud lähenemisviisis KN‑i üldreegli 3.b kohaldamise eeldused, millele Euroopa Kohus oma otsuses põhiliselt toetus.
43. KN‑i üldreegli 3.b kohaldamise eeldus on sõnaselgelt see, et kaupa saab klassifitseerida kahte rubriiki.(24) Oma esimese otsuse punktis 25 lähtus Euroopa Kohus ilmselt ka sellest, et tindikassettide klassifitseerimisel tulid kõne alla nii KN‑i rubriik 3215 kui ka rubriik 8473. Otsuse punktides 30–33 selgitab ta aga, et KN‑i rubriiki 8473 klassifitseerimise eeldused puuduvad.
44. Klassifitseerimine KN‑i rubriiki 3215 oleks seega pidanud järgnema KN‑i üldreegli 1 kohaselt koosmõjus üldreegliga 2.b või üldreegliga 5.b, mitte aga üldreegli 3 alusel. Üldreeglite süstemaatika lubab KN‑i üldreeglite 2–5 täiendavat kasutamist vaid siis, kui juba enne ei ole olnud võimalik üheselt klassifitseerida. Seega oleks pidanud olema määrav esimese otsuse mõttekäik punktides 30–33, mitte aga KN‑i üldreegli 3 kriteeriumid.
45. See nähtub ka analüüsist, mida ma järgnevalt teostan üldreeglite kohta esitatud andmete alusel.(25)
A. Kauba registreerimine
46. Euroopa Kohtus toimunud esimesest menetlusest tulenevatel andmetel koosneb tindikassett ristkülikukujulisest plastikust kestast, vahtmaterjalist, metallsõelast, tihendist, kaitseribast ja sildist. See sisaldab u 35 ml tinti. Kui tindi hinnaks arvutati 0,35 Saksa marka, ulatus kasseti väärtus umbes 4 Saksa margani. Kassett ja tint on spetsiaalselt ette nähtud Epson Stylus Color printerile ja neid saab ainult selle margi printeris kasutada. Kassetti on võimalik taaskasutada, kui see täidetakse uuesti tindiga.
47. Turbon täpsustab nüüd, et nii tindikassetid kui printer valmistati sarnaste vahenditega ja tolmuvabas keskkonnas. Need on kavandatud toimima koos printeriga täpselt nii, et nad tagavad isegi ekstreemsetes tingimustes kõrge kvaliteediga tindivoolu ning et tint ei saaks välja valguda. Seega ei ole tindikassett vaid pelgalt tindihoidla, vaid „printimise juhtimissüsteemi” integreeritud koostisosa.
48. Konstruktsiooni erilised tunnused on kaitsekiled ja väga õhukesed, pikad õhutuspilud, mis takistavad nii vedeliku asjatut aurustumist kui ka vaakumi tekkimist kassetis. Tänu vahtmaterjali kasutamisele ei ole raskusjõud tindi voolamisel vajalik. See eristab kassetti näiteks täitesulepeade tindiampullidest, mis vajavad raskusjõudu tindi voolamiseks sulepea teravikku.
49. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel tuleb pealegi lähtuda sellest, et printer on töövalmis ning teostab printimisprotsessi elektroonilisi ja mehaanilisi funktsioone vaid õigesti sisestatud, täidetud või tühja tindikassetiga. Vastasel juhul lülitub sisse printeri kaitsemehhanism, mis hoiab printerit puhkeasendis ning näitab, et printer ei ole töövalmis.(26)
50. Seega koosneb tindikassett põhiliselt kahest osast: kassetist ja tindist.
B. Asjaomaste rubriikide kirjelduse ja märkuste analüüs
51. Üldreeglite andmete kohaselt tuleb esiteks uurida, kas on võimalik klassifitseerimine vaid KN‑i üldreegli 1 kohaselt. Pidades silmas mõlemaid koostisosi ehk tinti ja kassetti, tulevad prima facie
kõne alla KN‑i rubriigid 3215 ja 8473.
1. KN‑i rubriigi 3215 analüüs
52. Tindikasseti koostisosaks olev tint vastab oma objektiivsete tunnuste ja omaduste põhjal KN‑i rubriigi 3215 „muudele tintidele”. Lähtudes selle füüsikalistest omadustest ja selle olemasolust kassetis, mis on ainult teatavas kindlas tindiprinteris kasutatav, osutab ka tindi kasutuseesmärk selle objektiivsete tunnuste ja omaduste alusel selle klassifitseerimisele „muude tint idena” KN‑i rubriiki 3215.
53. Seevastu kassetielement ei vasta KN‑i rubriigi 3215 tingimustele. Tindikasseti klassifitseerimine KN‑i rubriiki 3215 ainult KN‑i üldreegli 1 alusel ei ole järelikult võimalik.
2. KN‑i rubriigi 8473 analüüs
54. Tindikassett tuleks KN‑i üldreegli 1 kohaselt klassifitseerida hoopis KN‑i rubriiki 8473 „osa” või „tarvikuna”, mida kasutatakse ilmselgelt üksnes KN‑i rubriigi 8471 seadmete juures.
55. Printer, millele tindikassetid on mõeldud, tuleb vaieldamatult klassifitseerida KN‑i rubriiki 8471.
56. Euroopa Kohus tuvastas aga oma esimese otsuse punktis 32 õigusega, et tindikassetti ei ole võimalik klassifitseerida „tarvikuna” KN‑i rubriiki 8473. Nagu HS‑i rubriigi 8473 selgitav märkus ütleb, peetakse tarvikuks vaid seda, mis annab põhiseadmele lisafunktsiooni võrreldes standardfunktsioonidega.(27) See ei ole niimoodi tindikassettide puhul, mis küll tagavad printeri standardfunktsioonid, kuid mitte enamat.
57. Seevastu vastab praegu olemasoleva teabe kohaselt kassetielement KN‑i rubriigi 8473 tunnustele ja KN‑i XVI jaotise selgitava märkuse 2 punktile b.
58. Esiteks on kassetid – nagu seda nõuab KN‑i rubriigi 8473 sõnastus(28) – kohaldatavad vaid nendele printeritüüpidele, mille jaoks nad loodi.
59. Teiseks vastavad nad ka KN‑i rubriigi 8473 mõistele „osa” ja KN‑i XVI jaotise selgitava märkuse 2 punktile b. Mõiste „osa” eeldab kohtuasjas Peacock tehtud otsuse põhjal seda, et on olemas tervik, mille jaoks see osa on hädavajalik.(29)
60. Antud juhul on „tervik” selle nn Peacocki eksperimendi tähenduses printer kui funktsioneerimisüksus. „Osa” on kassett. Kassett peab seega olema printeri funktsioneerimiseks hädavajalik. Olemasolevate andmete kohaselt on kassett tõesti hädavajalik, kuna ta on oluline printimise juhtimissüsteemi osa.
61. Pärast normaalses, täidetud olekus kasseti paigaldamist tagab imemismehhanism printeri käivitamisel selle, et trükipead ja kassetti ühendavatesse kanalitesse ei ole jäänud õhku, kuna vastasel juhul saaks trükipea kahjustada. Seega on otsustava tähtsusega, et kassetid on loodud nii, et tagatud on õhukindel ühendus kontaktikohal. Kassettide puhul saavutatakse see nende välise kuju, sisemise ehituse ja sisseehitatud tihenditega.
62. Printimisfunktsiooni korrektseks toimimiseks on samuti oluline, et tagatud oleks paras tindivool. Kassetis garanteerivad selle kaitsekiled, spetsiifiliselt kujundatud õhutuspilud ja vahtmaterjal. Sealjuures on just vahtmaterjal kassetis printimissüsteemi mehaaniline element, kuna koos imemismehhanismiga teeb see kättesaadavaks õige koguse tinti. Eelkõige tagatakse seega tindivool ka ekstreemsetes tingimustes.
63. Lõpuks kaitseb kasseti sisse ehitatud metallsõel trükipead tindi võimaliku klombistumise eest.
64. Printeri funktsiooniks ehk printimiseks on seega hädavajalikud spetsiaalselt süsteemi vajadustele kohandatud kassetid. Neid kassette ei saa kusagil mujal kasutada ja printer ei ole ilma kassettideta – sõltumata tindi olemasolust – kasutatav.
65. See tuleb eriti selgelt ilmsiks printeri töötamisel. Eelotsusetaotluse esitanud kohus tuvastas nimelt, et printer ei tee ühtki printimisega seotud mehaanilist ega elektroonilist toimingut ilma korralikult paigaldatud kassetita. Selline printeri programmeerimine ei ole sugugi juhuslik, vaid kaitseb süsteemi kahjustuste eest.
66. Vastuargumendina ei saa siin tuua ka seda – nagu Ühendkuningriik Euroopa Kohtu menetluses ja Oberfinanzdirektion Koblenz(30) põhikohtuasjas märkisid –, et printimisest keeldumine kasseti eemaldamisel kuulub printeri normaalse ja mehaanilise tegevuse juurde, kuna printeri programmeerimisel on see tegevus kassettide eemaldamisel ette nähtud.
67. Nagu Turbon õigesti märkis, viiks Peacocki eksperimendi selline tõlgendamine absurdini. Iga turvameede, mis puudutab süsteemi ühte osa, viiks selleni, et asjaomast osa ei saaks pidada osaks. Kui näiteks auto puhul on ette nähtud, et bensiinipumba rikke korral süütemehhanism ei käivitu ja salongis süttib punane lambike, siis ei oleks bensiinipump enam auto osa, kuna auto ju toimib olukorrale vastavalt.
68. Peacocki eksperimendi kohaselt peab terviku funktsioon, mille jaoks see osa on hädavajalik, olema vaid terviku tavaline, standardfunktsioon. See on auto puhul sõitmine ja printeri puhul printimine. Selleks vajab auto tema süsteemile ette nähtud bensiinipumpa ja printer tema süsteemile ette nähtud kassetti.
69. Seda seisukohta kinnitab teinegi aspekt. Paber ja tint on mõlemad tindiprinteri tarbematerjalid. Paberit müüakse tavaliselt standardsetes 500‑lehelistes pakkides. Neid ei saa siiski printerisse sisestada. Need paberid tuleb asetada printeris selleks ette nähtud sahtlisse. Alles see sahtel annab printeri mehaanilistele süsteemidele võimaluse paberit kasutada. Mõne printeri puhul saab paberisahtli selle paberiga täitmiseks välja võtta. Sellest hoolimata ei kahtle keegi selles, et tegemist on printeri osaga.
70. Ka kassette saab välja võtta ja uuesti täita. Odava taastäitmise tulemusena on „taastäitmispunktide” kujul tekkinud isegi iseseisev majandusharu.(31) Seega täidavad kassetid paberisahtliga sama ülesannet, nimelt annavad need tarbematerjali printeri mehaanilise süsteemi käsutusse selliselt, et seda saab kasutada printeri funktsioneerimiseks. Mõlemad on Peacocki eksperimendi tähenduses printeri osad.
71. Nagu Turbon märgib, jõudsid selle tulemuseni asjaomaste tindikassettide puhul ka ühenduse olulisimad kaubanduspartnerid Ameerika Ühendriigid ja Jaapan, ja seda ei ole ka vaidlustatud.
72. Seevastu ei ole tindil kassettides printeri osaga samaväärset tähtsust. Selle objektiivsete omaduste ja asjaolu tõttu, et seda tarnitakse kassettides, võib ta küll olla ainult seda tüüpi printerile ette nähtud, millele kassetid on loodud. Tint ei ole aga vajalik printeri mehaaniliseks ja elektrooniliseks funktsioneerimiseks, nagu selgus ka eelotsusetaotluse esitanud kohtu tõendite hindamisel läbi viidud funktsioonitestides.
73. Ka siin ei ole järelikult võimalik klassifitseerida tindikassetti KN‑i üldreegli 1 alusel KN‑i rubriiki 8473.
74. Kuna tindikassett koosneb kahest osast, mida küll eraldi vaadeldes võib ühte rubriiki klassifitseerida, aga kuna kaupa kui tervikut ei hõlma siiski ükski rubriik, tuleb tindikassettide klassifitseerimisel lähtuda KN‑i üldreeglitest 2–5.
C. Üldreeglite 2–5 kohaldamine
75. Üldreeglite struktuur nõuab, et reegleid 2–4 kohaldades peetakse kinni nende järjekohast. See ei kehti siiski üldreegli 5 puhul. Viimane paikneb teatud mõttes paralleelselt üldreeglitega 2–4 ja selle kohaldatavust saab kontrollida enne teisi. See on siinkohal soovitatav, sest kui kassett peaks osutuma tindi pakendiks või vutlariks üldreegli 5 mõttes, siis tuleneks sellest otseselt tindikasseti klassifitseerimine KN‑i rubriiki 3215.
1. Üldreegli 5 analüüs
76. KN‑i üldreegli 5 punkti a kohaselt vutlarid,
– nagu fotoaparaatide, muusikariistade, relvade, joonestusvahendite vutlarid, juveeltoodete etüid jms pakendid,
– mis on spetsiaalselt disainitud või ette nähtud teatud toote või komplekti paigutamiseks,
– mis on sobivad pikaajaliseks kasutamiseks
– ning mis esitatakse tollile koos tootega, mille jaoks need on mõeldud ja millega koos neid tavaliselt müüakse,
– mis ei anna kaubale kui tervikule tema põhiomadusi,
klassifitseeritakse koos nende toodetega, mille jaoks need on ette nähtud.(32)
77. Kassett ei sarnane mingil moel fotoaparaatide, muusikariistade, relvade, joonestusvahendite vutlaritega ega juveeltoodete etüidega. Nimetatud esemete puhul on tegemist erilise disainiga esemetega, mis on mõeldud pikaajaliseks kasutamiseks. Neid võetakse kasutamiseks vutlarist ja asetatakse seejärel sinna tagasi.(33) Seevastu tint kassetis on vedel tarbematerjal, mis üsna kiiresti kulub ja mida ei panda peale kasutamist kassetti tagasi.
78. Kassett ei ole ka tindi hoiustamiseks spetsiaalselt disainitud ega ette nähtud nagu see on fotoaparaatide, muusikariistade, relvade, joonestusvahendite vutlarite või juveelitoodete etüide puhul.(34) Kassett küll tagab selle, et tint ei voola välja, kuid selle ülesande täidaks edukalt ka tavaline kilekott. Kasseti spetsiifiline disain tuleneb pigem tema rollist printeri printimise juhtimissüsteemis.
79. Seega ei kuulu kassett mingil juhul vutlarite hulka KN‑i üldreegli 5 punkti a tähenduses.
80. KN‑i üldreegli 5 punkti b kohaselt klassifitseeritakse „pakkematerjalid ja pakendid” koos neis sisalduvate kaupadega, juhul kui
– need tähendavad välimisi või sisemisi tootepakendeid, hoidikuid, ümbriseid või toestusvahendeid,
– need ei ole transportimisel kasutatavad vahendid (nt transportkonteinerid), presentkatted, veoseadeldised või transpordi lisaseadmed,
– need ei ole üldreegli 5 punktis a nimetatud pakendid,
– need on selle kauba pakkimisel tavaliselt kasutatavad ja
– need ei ole üheselt määratud korduvkasutuseks.
Kui pakkematerjalid ja pakendid on selles tähenduses üheselt mitmekordseks kasutuseks ette nähtud, siis ei ole see üldreegel neile siduv.(35)
81. Kassett vastab küll pakendi esialgsetele tunnustele KN‑i üldreegli 5 punkti b kohaselt. Ta on tõepoolest ka
tindi „väline pakend”. Euroopa Kohus lähtus oma esimeses otsuses suurel määral tindikassetist kui pakendist ja võrdles seda täitesulepea tindiampulliga.(36)
82. Tindikasseti funktsioon ei piirdu vaid pakendiks olemisega, nagu selleks on taastäidetav tindipurk või 500‑lehelise paberipaki ümbris. Lisaks sellele täidab ta printeri osana ka printeri töötamiseks hädavajalikke ülesandeid printimise juhtimissüsteemis.
83. KN‑i üldreegli 5 punkti b mõtte kohaselt kuuluvad selle alla siiski üksnes pakendid, mitte aga esemed, mis on samal ajal on pakendid ja mõne teise terviku osad. Juba ainuüksi seetõttu on KN‑i üldreegli 5 punkti b kohaldamine tindikassetile välistatud. Sellele lisandub veel asjaolu, et taastäidetavad tindikassetid on ilmselgelt ette nähtud korduvkasutuseks. Tindikassetid eristuvad seega mõlemas punktis tavalistele täitesulepeadele ette nähtud lihtsatest tindiampullidest.
84. Kuna tindiampullidesse tehakse sulepeasse asetamisel auk – st nad ei ole pärast täitesulepeast eemaldamist enam läbilaskmatud –, on nad vaid ühekordselt kasutatavad. Erinevalt käesolevatest tindikassettidest ei ole neil ühtki erilist konstruktsioonitunnust, mis annaks alust arvata, et nad osalevad näiteks aktiivselt tindi eraldamises ja kaitsevad süsteemi kahjustuste eest, vaid nad on lihtsad plastikmahutid.(37)
85. See erinevus ilmneb ka väärtussuhetes. Kui kasseti ja tindi väärtuse suhe on kasseti konstruktsioonitunnuste tõttu peaaegu 12:1, on tindiampullide puhul tegemist lihtsate plastikmahutitega, mille puhul uuesti täitmine ennast küll ära ei tasu.
86. HS‑i rubriigi 3215 selgitav märkus, millele Euroopa Kohus viitab oma esimese otsuse punktis 34, teeb seega KN‑i üldreegli 5 punkti b alusel järelduse üksnes tindiampullide osas: selle kohaselt kuuluvad sinna rubriiki ainuüksi lihtsad tindiga täidetud vahetatavad ampullid tavalistele
täitesulepeadele.(38) Seda liiki lihtsad tindiampullid vastavad kõikidele pakendile esitatavatele nõuetele KN‑i üldreegli 5 punkti b mõttes ja need tuleb klassifitseerida koos tindiga. Märkus üksnes selgitab seda. Isegi need tindiampullid, mis ei ole „lihtsad” tindiampullid ega ole mõeldud „tavalistele” täitesulepeadele, ei kuulu selle selgitava märkuse alla. Seda enam kehtib see süsteemi osa kohta, mis täidab ulatuslikumaid ülesandeid kui lihtsalt pakendiks olemine.
87. KN‑i üldreegli 5 alusel ei ole võimalik tindikassette üheselt KN‑i rubriiki 3215 klassifitseerida. Seetõttu tuleb kontrollida KN‑i üldreeglit 2 jj.
2. Üldreegli 2 analüüs
88. KN‑i üldreegli 2 punkt b(39) kehtib kaupadele, mis koosnevad kahest või enamast materjalist või ainest – nagu tindikassetid – ja rubriikidele, milles on viide materjalile või ainele või materjalist või ainest valm istatud kaubale.(40) Selle reegli eesmärk on laiendada neid rubriike, arvates sinna ka kaupu, mis koosnevad üksnes osaliselt sellest materjalist või ainest.(41) Järelikult hõlmab selle reegli kohaselt iga rubriik, mis hõlmab mingi kauba ühte osa, ka kogu kaupa isegi siis, kui kaubal on veel muid koostisosi.
89. Seega hõlmavad nii KN‑i rubriik 3215 – tindi tõttu – kui ka KN‑i rubriik 8473 – kasseti tõttu – kogu tindikassetti.
90. Kuna tindikassettide klassifitseerimisel tulevad järelikult kõne alla kaks rubriiki, tuleb kontrollida KN‑i üldreeglit 3.(42)
3. Üldreegli 3 analüüs
91. KN‑i üldreegli 3 punkti a(43) kohaselt on kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees. Kaks rubriiki, mis kirjeldavad vaid osa ainetest või materjalidest, mis sisalduvad kombineeritud tootes, on selle reegli kohaselt võrdselt sobivad. Rubriikide positiivse konkurentsi puhul, nagu see tekib KN‑i üldreegli 2 punkti b kohaldamisel, ei ole KN‑i üldreegli 3 punktist a abi.
92. KN‑i üldreegli 3 punkti b kohaselt tuleb järgmise etapina klassifitseerida erinevatest materjalidest või komponentidest koosnevad kaubad materjali või komponendi järgi, mis määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav.
93. Euroopa Kohus eeldas oma esimeses otsuses, et tint määrab tindikasseti põhiomadused. Selle eelduse juures lähtus Euroopa Kohus sellest, et tindikassett kujutab endast sarnaselt täitesulepea tindiampulliga lihtsalt tindi pakendit ega mängi printeri funktsioneerimisel mitte mingit rolli.(44)
94. See seisukoht praegu enam ei kehti. Pidades silmas kasseti kahekordset funktsiooni – nimelt samal ajal tindi pakendiks ja printeri funktsioneerimisüksuseks olemist(45) – ei ole enam võimalik tuvastada, et tint määraks tindikasseti kui terviku põhiomadused.
95. HS‑i reegli 3.b selgituses VIII on kirjas, et kauba põhiomadusi määrav tegur võib kauba liigist lähtuvalt sõltuda näiteks materjali või komponendi olemusest, mahust, kogusest, massist või väärtusest või lähtuda koostismaterjali osast kauba kasutamisel.(46)
96. Tindikasseti mõlema komponendi olemusest lähtuvalt on tegemist kombinatsiooniga printeri funktsiooniüksusest ja tarbematerjalist. Mõlemad komponendid on kauba kasutamisel võrdse osatähtsusega: tindi kasutamine ei ole võimalik ilma spetsiaalselt printerile ette nähtud kassetita. Kassette saab küll ilma tindita kasutada, kuid ka need ei täida tühjana printimise eesmärki. Seda fakti silmas pidades on nende komponentide maht, kogus, mass ja väärtus teisejärgulised.
97. Otsides vastust küsimusele, kas kauba komponent on selle kauba põhiomaduste suhtes määrava tähtsusega, tuleb Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt uurida, kas see kaup säilitaks oma iseloomulikud omadused ka siis, kui selle üks või teine komponent eemaldataks.(47)
98. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu tuvastuste kohaselt on tindikassettide põhiomadus see, et nad varustavad tänu oma konstruktsioonile trükipead tindiga, olles üksteisega harmoneeruvatest elementidest koosneva printimissüsteemi osa, mis on kohaldatud süsteemi vajadustele. Nagu äsja tuvastatud, ei ole kummalgi komponendil siiski seda omadust ilma teise komponendita.
99. Järelikult ei määra kumbki komponent üksi tindikasseti põhiomadusi. Sellisel juhul viitab KN‑i üldreegli 3 punkt b KN‑i üldreegli 3 punktile c.
100. KN‑i üldreegli 3 punkti c kohaselt tuleb kaup, mida ei saa klassifitseerida reegli 3 punkti a või b järgi, klassifitseerida rubriiki, mis on konkureerivate rubriikide numbrilises järjestuses kõige viimane.(48)
101. Sellekohaselt tuleb tindikassett klassifitseerida KN‑i rubriiki 8473.
102. Seoses alamrubriiki klassifitseerimisega tuleb kõne alla vaid KN‑i alamrubriik 8473 30 90.
V. Ettepanek
103. Eelnevatel kaalutlustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Hessisches Finanzgerichti eelotsuse küsimusele järgmiselt:
Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta lisa I, mida on muudetud komisjoni 9. septembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 1743/96, tuleb tõlgendada nii, et sellised tindikassetid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis koosnevad plastikust kestast, vahtmaterjalist, metallsõelast, tihendist, kaitseribast, sildist, tindist ja pakkematerjalist ning mida nii kasseti kui ka kui ka tindi seisukohalt saab kasutada ainult samasuguste omadustega printerites nagu Epson Stylus Color tindiprinterid, tuleb klassifitseerida kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 8473 30 90.
(1) .
(2)  –	Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisa, siin komisjoni 9. septembri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 1743/96 I lisa redaktsioonis (EÜT L 238, lk 1).
(3)  –	Vt 7. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas C‑276/00: Turbon International (EKL 2002, lk I‑1389).
(4)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 30.
(5)  –	Vt viide 2. joonealuses märkuses.
(6)  –	Põhiliselt kehtib kaupadele, mida imporditakse GATT‑i liikmesriikidest, kokkuleppeline tollimaksumäär, teistele kaupadele ühepoolne tollimaksumäär.
(7)  –	Vt rahvusvaheline kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsioon, EÜT 1987, L 198, lk 3.
(8)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 5.
(9)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punktid 25 ja 33.
(10)  –	Vt KN‑i üldreegli 3 punkti b sõnastus, mis seda eeldab ja eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 25.
(11)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punktid 26 ja 27.
(12)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 27.
(13)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 34.
(14)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punktid 29–31.
(15)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 30.
(16)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 30.
(17)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 31.
(18)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 29 ja 32.
(19)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 32.
(20)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 32.
(21)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 21, ja 17. märtsi 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑467/03: Ikegami Electronics (EKL 2005, lk I‑2389, punktid 17 ja 23).
(22)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 22, 10. detsembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑328/97: Glob-Sped AG (EKL 1998, lk I‑8357, punkt 26) ja 6. novembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C‑201/96: LTM (EKL 1997, lk I‑6147, punkt 17).
(23)  –	Vt minu ettepanekud 20. jaanuari 2005. aasta kohtuasjas C‑467/03: Ikegami Electronics (EKL 2005, lk I‑2389, punktid 31–36) ja 19. jaanuari 2006. aasta kohtuasjas C‑514/04: Uroplasty BV (EKL 2006, lk I‑2671, punktid 42–44).
(24)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 5.
(25)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 40.
(26)  –	Vt nende andmete kohta selle ettepaneku punktid 29–35.
(27)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 19.
(28)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 9.
(29)  –	Vt 19. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C‑339/98: Peacock (EKL 2000, lk I‑8947, punkt 21).
(30)  –	Oberfinanzdirektion Koblenz võttis 1. augustil 1998 muu hulgas üle ka Oberfinanzdirektion Frankfurti tolliosakonna ülesanded.
(31)  –	Kuna tindikassettide täitmine on keerulisem kui paberisahtli täitmine, siis lõppkasutaja seda reeglina ise tegema ei hakka.
(32)  – Vt käesoleva ettepaneku punkt 5.
(33)  –	Vt ka eespool käesoleva ettepaneku punktis 16 viidatud HS‑i reegli 5.a selgituse I punkt 2.
(34)  –	Vt ka eespool käeoleva ettepaneku punktis 16 viidatud HS‑i reegli 5.a selgituse I punkt 1.
(35)  – Vt käesoleva ettepaneku punktid 5 ja 6.
(36)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punktid 27, 28 ja 34.
(37)  –	Selle asemel on enamasti võimalik kasutada ka konvertereid, mis selgitab, et siin on tegemist vaid anumaga, mis tinti kätte annab ja mitte eriosaga, mis on vajalik süsteemi funktsioneerimiseks.
(38)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 18.
(39)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 5.
(40)  –	See ilmneb eelkõige HS‑i reegli 2.b selgituses X, vt käesoleva ettepaneku punkt 14.
(41)  –	Vt eespool käesoleva ettepaneku punktis 14 viidatud HS‑i reegli 2.b selgitus XI.
(42)  –	Vt eespool käesoleva ettepaneku punktis 14 viidatud HS‑i reegli 2.b selgitus XIII.
(43)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 5.
(44)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punktid 27, 28 ja 34.
(45)  –	Vt käesoleva ettepaneku punktid 60–65, 69 ja 70 ning 81–86.
(46)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 15.
(47)  –	Vt eespool 3. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 26, 10. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑288/99: VauDe Sport (EKL 2001, lk I‑3683, punkt 25) ja 21. juuni 1988. aasta otsus kohtuasjas 253/87: Sportex (EKL 1988, lk 3351, punkt 8).
(48)  –	Vt käesoleva ettepaneku punkt 5.