62020CJ0275_RES
Predmet C-275/20
Europska komisija
protiv
Vijeća Europske unije
Presuda Suda (veliko vijeće) od 1. ožujka 2022.
„Tužba za poništenje – Odluka (EU) 2020/470 – Produljenje razdoblja prava audiovizualnih koprodukcija, kako je predviđeno člankom 5. Protokola o suradnji u području kulture uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane – Postupovna pravna osnova – Članak 218. stavak 7. UFEU-a – Primjenjivi postupak i pravilo o glasovanju”
Akti institucija – Postupak izrade – Pravila iz ugovorâ – Obvezujuća priroda – Mogućnost da institucija uspostavi izvedene pravne osnove – Nepostojanje
(t. 32.)
Međunarodni sporazumi – Sporazumi Unije – Izmjene – Postupovna pravna osnova – Članak 218. stavak 7. UFEU-a – Pojednostavljeni postupak uspostavljen protokolom priloženim Sporazumu o slobodnoj trgovini – Odluka Vijeća kojom se Komisiju ovlašćuje da odobri izmjenu tog sporazuma i uvode stroža pravila glasovanja – Povreda članka 218. UFEU-a – Određivanje primjenjivog postupka i pravila glasovanja
(čl. 218. st. 7. i st. 8. prvi podst. UFEU-a; odluke Vijeća 2015/2169, čl. 3. st. 1. i 2020/470)
(t. 33., 37.-49., 51.)
Tužba za poništenje – Poništavajuća presuda – Učinci – Ograničavanje od strane Suda – Održavanje na snazi učinaka pobijanog akta – Opravdanje koje se temelji na razlozima pravne sigurnosti
(čl. 264. st. 2.d UFEU-a)
(t. 54.-56.)
Kratak prikaz
Odlukom Vijeća 2020/470 (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) (
1
) produljeno je do 30. lipnja 2023. razdoblje prava audiovizualnih koprodukcija na temelju Protokola o suradnji u području kulture (
2
) uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane (
3
).
Tim se protokolom za te koprodukcije predviđa pravo da koriste odgovarajuće programe za promicanje regionalnog ili lokalnog kulturnog sadržaja (u daljnjem tekstu: predmetno pravo), koje se nakon početnog razdoblja od tri godine obnavlja za razdoblje od tri godine, a nakon toga se automatski obnavlja za daljnja razdoblja u istom trajanju, osim ako stranka ne ukine pravo slanjem pisane obavijesti najmanje tri mjeseca prije isteka početnog ili naknadnog razdoblja (
4
).
Pobijana odluka donesena je na temelju članka 3. stavka 1. Odluke 2015/2169 kojim je sklopljen Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane (
5
). Na temelju te odredbe Europska komisija obavještava Republiku Koreju o Unijinoj namjeri da ne produlji razdoblje primjene predmetnog prava, osim ako Vijeće Europske unije na prijedlog Komisije i četiri mjeseca prije isteka tog razdoblja primjene jednoglasno ne odluči nastaviti s primjenom tog prava.
Komisija je podnijela tužbu za poništenje pobijane odluke. Ističe samo jedan tužbeni razlog koji se temelji na tome da je Vijeće, temeljeći pobijanu odluku na članku 3. stavku 1. Odluke 2015/2169, nezakonito upotrijebilo „izvedenu pravnu osnovu”.
Sud je, odlučujući u velikom vijeću prvi put donio odluku o postupku i pravilu o glasovanju koji se u pojednostavljenom postupku primjenjuju radi izmjene sporazuma sklopljenog s Unijom, utvrđenom u članku 218. stavku 7. UFEU-a (
6
). Poništio je pobijanu odluku utvrdivši da postupak uspostavljen člankom 3. stavkom 1. Odluke 2015/2169, koji se provodi pobijanom odlukom, nije u skladu s člankom 218. UFEU-a s obzirom na to da se njime zahtijeva jednoglasno odlučivanje u Vijeću čak i kad se, za donošenje unutarnjeg pravila u području pokrivenom tom odlukom, primjenjuje pravilo o glasovanju kvalificiranom većinom.
Ocjena Suda
Sud je najprije primijetio da iz uvodne izjave 6. Odluke 2015/2169 (
7
) proizlazi da je pravni temelj postupka donošenja odluka iz članka 3. stavka 1. te odluke članak 218. stavak 7. UFEU-a. Sud je zatim ispitao ulazi li taj postupak donošenja odluka, proveden pobijanom odlukom, u područje primjene članka 218. stavka 7. UFEU-a i je li u skladu s člankom 218. UFEU-a.
Kao prvo, Sud je istaknuo, s jedne strane, da iz članka 5. stavka 8. točaka (a) i (b) Protokola proizlazi da stranke Sporazuma i, prema tome, Protokola, moraju svake tri godine, nakon procjene koju je proveo Odbor za suradnju u području kulture, ocijeniti namjeravaju li ili ne obnoviti predmetno pravo za novo razdoblje od tri godine. Članak 3. stavak 1. Odluke 2015/2169 u tom pogledu predviđa interni postupak u Uniji jer se njime Komisiji daje ovlast da okonča predmetno pravo po isteku svakog razdoblja od tri godine ili, ako smatra da to pravo treba obnoviti, da podnese prijedlog u tom smislu Vijeću prije isteka svakog razdoblja. Međutim, neobnavljanje tog prava dovodi do ukidanja prava uspostavljenog Protokolom koje se u načelu prešutno i automatski obnavlja svake tri godine. Stoga, taj postupak ovlašćuje Komisiju da donosi odluke o izmjeni tog protokola. Slijedom navedenog, članak 3. stavak 1. Odluke 2015/2169 čini ovlaštenje koje je Vijeće dalo Komisiji prilikom sklapanja Sporazuma, a samim time i Protokola koji mu je priložen, da u ime Unije odobri „izmjene sporazuma” u smislu članka 218. stavka 7. UFEU-a.
S druge strane, člankom 5. stavkom 8. točkama (a) i (b) Protokola predviđa se pojednostavljeni postupak u smislu da je za okončanje predmetnog prava dovoljno da stranka sporazuma to učini pisanom obavijesti tri mjeseca prije isteka dotičnog razdoblja, s obzirom na to da se navedeno pravo, u suprotnom, automatski obnavlja.
Osim toga, može se smatrati da se pravila iz članka 3. stavka 1. Odluke 2015/2169 mogu smatrati primjenom mogućnosti, koja je predviđena člankom 218. stavkom 7. UFEU-a, da Vijeće za ovlaštenje koje daje Komisiji postavi posebne uvjete, s obzirom na to da se tom odredbom Odluke 2015/2169 Komisiji nalaže da, ako potonja smatra da predmetno pravo valja obnoviti na razdoblje od tri godine, u tom smislu dâ prijedlog Vijeću četiri mjeseca prije isteka tekućeg razdoblja.
Iz toga slijedi da postupak uspostavljen člankom 3. stavkom 1. Odluke 2015/2169, koji se provodi pobijanom odlukom, ulazi u područje primjene članka 218. stavka 7. UFEU-a, tako da ta odluka nije trebala biti donesena u skladu s redovnim postupkom predviđenim u članku 218. stavku 6. točki (a) UFEU-a.
Kao drugo, Sud je utvrdio da, budući da se člankom 218. stavkom 7. UFEU-a ne predviđa nikakvo pravilo o glasovanju radi donošenja odluka u pogledu kojih je Vijeće, u okviru ovlaštenja koje je ono dalo Komisiji na temelju te odredbe, zadržalo svoju nadležnost, primjenjivo pravilo o glasovanju mora se odrediti u svakom pojedinačnom slučaju polazeći od članka 218. stavka 8. UFEU-a (
8
). Iz te odredbe proizlazi da Vijeće u pravilu odlučuje kvalificiranom većinom i da samo u slučajevima iz drugog podstavka odlučuje jednoglasno. Prvi slučaj u kojem se člankom 218. stavkom 8. drugim podstavkom UFEU-a zahtijeva da Vijeće jednoglasno odluči, koji je ovdje jedini relevantan slučaj, odnosi se na situaciju u kojoj sporazum obuhvaća područje za koje se zahtijeva jednoglasnost za donošenje nekog akta Unije. Budući da predmetno pravo ne ulazi u takvo područje, postupak uspostavljen člankom 3. stavkom 1. Odluke 2015/2169 nije u skladu s člankom 218. UFEU-a jer se njime zahtijeva jednoglasno odlučivanje. Naime, pravilo o glasovanju primjenjivo na donošenje odluka poput pobijane odluke stoga treba, u tim okolnostima, biti ono predviđeno člankom 218. stavkom 8. prvim podstavkom UFEU-a, odnosno glasovanje kvalificiranom većinom u Vijeću.
Stoga je Sud poništio pobijanu odluku. Međutim, odlučio je da, zbog pravne sigurnosti, ta odluka zadrži na snazi svoje učinke dok se ne otklone utvrđeni razlozi poništenja.
(
1
)	Odluka Vijeća (EU) 2020/470 od 25. ožujka 2020. u pogledu produljenja razdoblja prava audiovizualnih koprodukcija, kako je predviđeno člankom 5. Protokola o suradnji u području kulture uz Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane (SL 2020., L 101, str. 1.)
(
2
)	Na temelju članka 5. Protokola o suradnji u području kulture (SL 2011., L 127, str. 1418.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 14., str. 1418., u daljnjem tekstu: Protokol)
(
3
)	Sporazum o slobodnoj trgovini između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane (SL 2011., L 127, str. 6.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 14., str. 6., u daljnjem tekstu: Sporazum)
(
4
)	Članak 5. stavak 8. točke (a) i (b) Protokola
(
5
)	Odluka Vijeća (EU) 2015/2169 od 1. listopada 2015. (SL 2015., L 307, str. 2.)
(
6
)	U članku 218. stavku 7. UFEU-a predviđa se da pri sklapanju sporazuma Vijeće može, odstupajući od stavaka 5., 6. i 9., ovlastiti pregovarača da odobri izmjene sporazuma u ime Unije ako je njime predviđeno da se one usvajaju pojednostavljenim postupkom ili ako ih usvaja tijelo osnovano tim sporazumom. Vijeće za takvo ovlaštenje može postaviti posebne uvjete.
(
7
)	U uvodnoj izjavi 6. Odluke 2015/2169 navodi se da, u skladu s člankom 218. stavkom 7. UFEU-a, Vijeće može o ovlasti Komisiju za odobravanje određenih ograničenih izmjena Sporazuma i da bi Komisiju trebalo ovlastiti da proglasi istek predmetnog prava, osim ako ne odluči produljiti primjenu tog prava i ako to odobri Vijeće u skladu s posebnim postupkom, uzimajući u obzir i osjetljivu prirodu tog elementa sporazuma i činjenicu da ga sklapaju Unija i njezine države članice.
(
8
)	U članku 218. stavku 8. prvom podstavku UFEU-a predviđa se: „Vijeće tijekom čitavog postupka odlučuje kvalificiranom većinom.” U drugom podstavku propisuje se: „Međutim, Vijeće odlučuje jednoglasno kada se sporazum odnosi na područje za koje je za donošenje akta Unije potrebna jednoglasna odluka kao i za sporazume o pridruživanju i sporazume iz članka 212. s državama koje su kandidatkinje za pristupanje.[…]”.