62018TJ0292_RES
Predmet T-292/18
Portugalska Republika
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (peto vijeće) od 30. siječnja 2020.
„EFJP i EPFRR – Izdaci isključeni iz financiranja – Izdaci nastali za Portugal – Članci 32. i 33. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 – Članak 54. Uredbe (EU) br. 1306/2013 – Pojam ‚nacionalni sud’”
Poljoprivreda – Zajednička poljoprivredna politika – Financiranje iz EFJP-a i EPFRR-a – Poravnanje računa – Iznosi koji se mogu povratiti od države članice – Neizvršenje u predviđenim rokovima povrata iznosa koje država duguje zbog nepravilnosti ili nepažnje – Različiti rokovi ovisno o tome je li povrat u postupku pred nacionalnim sudovima – Pojam „nacionalni sud” – Povrat u postupku porezne ovrhe koji provodi upravna služba – Služba koja izvršava samo upravne funkcije i koja ne ispunjava zahtjev neovisnosti – Isključenost
(čl. 267. UFEU-a; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 1306/2013, čl. 54. st. 2.; Uredba Komisije br. 1290/2005, čl. 32. st. 5. i čl. 33. st. 8.)
(t. 33.-37., 47.-49., 55., 56.)
Poljoprivreda – Zajednička poljoprivredna politika – Financiranje iz EFJP-a i EPFRR-a – Poravnanje računa – Načela – Obveza država članica da postupaju s dužnom pažnjom
(čl. 4. st. 3. UEU-a; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 1306/2013, čl. 58. st. 1.; Uredba Vijeća br. 1290/2005, čl. 9. st. 1. t. (a))
(t. 59.-67.)
Kratak prikaz
Opći je sud presudom Portugal/Komisija (T-292/18) od 30. siječnja 2020. odbio tužbu za djelomično poništenje koju je Portugalska Republika podnijela protiv Provedbene odluke Europske komisije (EU) 2018/304 (
1
) jer se njome iz financiranja Europske unije isključuju određeni izdatci, u iznosu od 1052101,05 eura, nastali za navedenu državu članicu u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR).
Člankom 32. stavkom 5. Uredbe br. 1290/2005 (
2
) predviđa se da, ako do povrata neopravdano isplaćenih iznosa zbog nepravilnosti ili nepažnje nije došlo u roku od četiri godine od prvog upravnog ili sudskog nalaza, ili u roku od osam godina ako je povrat u postupku pred nacionalnim sudovima, predmetna država članica snosi 50 % posljedica neizvršenog povrata, a proračun Unije preostalih 50 % (pravilo o raspodjeli financijske odgovornosti zbog neizvršenog povrata, takozvano pravilo 50/50) (
3
).
Pobijana odluka proizlazi iz utvrđenja do kojeg je Komisija došla u okviru svoje zadaće provjere nacionalnih postupaka za povrat neopravdanih plaćanja pokrenutih zbog nepravilnosti, a prema kojem su portugalska tijela pogrešno kategorizirala određene izdatke nastale u okviru EFJP-a ili EPFRR-a i koji su trebali biti vraćeni. Komisija je smatrala da su dugovi prema portugalskoj agenciji za plaćanje, čiji je povrat bio u ovršnom postupku koji su vodila portugalska porezna tijela, bili pogrešno kategorizirani kao dugovi čiji je povrat „bio u postupku pred nacionalnim sudovima”, u smislu navedene odredbe. Prema njezinu mišljenju, pravilo 50/50 već je trebalo primijeniti na te dugove u slučaju neizvršenog povrata nakon četiri godine, a ne tek nakon osam godina, kao što su tvrdila portugalska tijela.
Zbog neslaganja s tim tumačenjem Portugalska je Republika zatražila poništenje pobijane odluke tvrdeći da su prisilne naplate dužnih iznosa u okviru upravnih odnosa u Portugalu provedene u postupku porezne ovrhe, koji treba smatrati postupkom sudske naravi. Prema mišljenju te države članice, pravilo 50/50 trebalo je stoga primijeniti samo ako nakon osam godina ne dođe do povrata.
U prilog svojoj tužbi za poništenje pobijane odluke, Portugalska je Republika istaknula samo jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članaka 32. i 33. Uredbe br. 1290/2005 i članka 54. Uredbe br. 1306/2013 jer je Komisija pogrešno smatrala da dugovi prema portugalskoj agenciji za plaćanje – čiji je povrat bio u ovršnom postupku koji vode porezna tijela – ne predstavljaju dugove čiji je povrat bio u postupku pred nacionalnim sudovima, u smislu navedenih članaka.
Opći je sud u odbijajućoj presudi najprije podsjetio na to da se pojam „nacionalni sud”, koji je odlučujuć za određivanje područja primjene pravila 50/50, ne može prepustiti ocjeni svake države članice te zahtijeva autonomno i jedinstveno tumačenje u cijeloj Uniji, pri čemu treba voditi računa o kontekstu odredaba kojih je dio te o cilju koji se želi postići uredbama br. 1290/2005 i 1306/2013.
U cilju tumačenja pojma „nacionalni sud” iz navedenih članaka, Opći se sud pozvao na kriterije Suda kako bi ocijenio je li tijelo koje je uputilo zahtjev „sud”, u smislu članka u smislu članka 267. UFEU-a.
Nakon što je prema tim kriterijima ispitao obilježja nadležne portugalske službe porezne uprave, Opći je sud zaključio da se navedena služba ne može okvalificirati kao „nacionalni sud”. Naime, ona ne izvršava sudsku funkciju nego samo funkcije upravne prirode i nije joj zadaća donijeti odluku u sporu niti nadzirati zakonitost potvrde o dugu koju je izdala portugalska agencija za plaćanje. Usto, takva služba ne ispunjava zahtjev neovisnosti.
Opći je sud iz toga zaključio da se, suprotno tvrdnjama portugalske vlade, postupak porezne ovrhe pokrenut pred nadležnom službom porezne uprave ne može okvalificirati kao povrat koji je pokrenut pred „nacionalnim sudovima” u smislu navedenih članaka uredaba br. 1290/2005 i 1306/2013, barem ne u slučaju kada nema intervencije upravnih i poreznih sudova.
Prema tome, Portugalska je Republika trebala okončati postupak porezne ovrhe pred nadležnom službom porezne uprave u prekluzivnom roku od četiri godine iz navedenih odredaba. Opći je sud stoga zaključio da je Komisija mogla valjano isključiti određene izdatke iz financiranja Unije zato što su bili predmet postupka porezne ovrhe pred nadležnom službom porezne uprave više od četiri godine.
(
1
)	Provedbena odluka Komisije (EU) 2018/304 od 27. veljače 2018. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2018., L 59, str. 3.)
(
2
)	Uredba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (SL 2005., L 209, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 14., svezak 1., str. 44.)
(
3
)	Člankom 32. Uredbe br. 1290/2005 utvrđuju se posebne odredbe za EFJP. Članak 33. stavak 8. navedene uredbe sadržava istovjetne odredbe za EPFRR. Navedene su odredbe u bitnome preuzete u članku 54. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike (SL 2013., L 347, str. 549. i ispravak SL 2018., L 233, str. 3.) kojom je stavljena izvan snage i zamijenjena Uredba br. 1290/2005.