62022TJ0143
PRESUDA OPĆEG SUDA (četvrto vijeće)
7. lipnja 2023. (
*1
)
„Javna služba – Dužnosnici – Mirovina za nadživjele osobe – Odbijanje dodjele – Nadživjeli bračni drug – Pretpostavke za odobravanje – Trajanje braka – Prigovor nezakonitosti – Članak 80. prvi stavak Pravilnika – Članak 2. Priloga VII. Pravilniku – Mirovina za djecu preminule osobe – Odbijanje dodjele – Pojam ‚uzdržavano dijete’ – Pogreška koja se tiče prava”
U predmetu T‑143/22,
OP, koju zastupa F. Moyse, odvjetnik,
tužiteljica,
protiv
Europskog parlamenta, koji zastupaju J. Van Pottelberge i M. Windisch, u svojstvu agenata,
tuženik,
koji podupire
Vijeće Europske unije, koje zastupaju M. Bauer i M. Alver, u svojstvu agenata,
intervenijent,
OPĆI SUD (četvrto vijeće),
u sastavu: R. da Silva Passos, predsjednik, I. Reine i T. Pynnä (izvjestiteljica), suci,
tajnik: T. Henze, vršitelj dužnosti tajnika,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
uzimajući u obzir da stranke nisu podnijele zahtjev za zakazivanje rasprave u roku od tri tjedna od dostave obavijesti o zaključenju pisanog dijela postupka i da je stoga odlučio, u skladu s člankom 106. stavkom 3. Poslovnika Općeg suda, donijeti odluku bez provođenja usmenog dijela postupka,
donosi sljedeću
Presudu (
1
)
1
Svojom tužbom na temelju članka 270. UFEU‑a tužiteljica, osoba OP, zahtijeva, s jedne strane, poništenje odluke Europskog parlamenta od 7. lipnja 2021. u dijelu u kojem se njome odbija njezin zahtjev za mirovinu za nadživjele osobe zbog smrti njezina supruga, bivšeg dužnosnika Parlamenta, kao i, za račun svojeg sina A, poništenje iste odluke u dijelu u kojem se njome odbija njezin zahtjev za mirovinu za djecu preminule osobe za njihovog sina s invaliditetom (u daljnjem tekstu: pobijana odluka).
Okolnosti spora
2
Tužiteljica se udala za osobu B 1980. Odluka o razvodu braka bračnih drugova donesena je 2017. Tužiteljica je 29. siječnja 2021. ponovno sklopila brak s osobom B. Par je dobio četvero djece, među kojima sina, spomenutog u točki 1. ove presude, rođenog [povjerljivo] (
2
). Belgijska su tijela 2015. priznala da taj sin ima 66 % invaliditeta. U liječničkoj potvrdi o procjeni invaliditeta tužiteljičina sina od 9. travnja 2021. njegov je liječnik naveo da ima invaliditet [povjerljivo] procijenjen na 90 %.
3
Osoba B bila je bivši dužnosnik Parlamenta koji je otišao u mirovinu u lipnju 2019. Za njega je 18. lipnja 2020. utvrđeno da boluje od teške bolesti te je preminuo dana [povjerljivo].
4
Osoba B 22. ožujka 2021. opunomoćila je svoju kćer da upravlja njegovim odnosima sa zajedničkim sustavom zdravstvenog osiguranja institucija Europskih zajednica (ZSZO). Ona je istog dana elektroničkom poštom stupila u kontakt sa službama Parlamenta kako bi ih obavijestila o zdravstvenom stanju svojeg oca, ponovnom sklapanju braka svojih roditelja i o postojanju njihovo četvero djece. Također je postavila pitanja o pravima svoje majke na mirovinu za nadživjele osobe.
5
Kći para elektroničkom je poštom 25. ožujka 2021. službama Parlamenta dostavila dodatne informacije o svojim roditeljima. Također je navela da je smrt njezina oca neizbježna i da jedno dijete njezinih roditelja ima invaliditet. Ponovno je postavila svoje pitanje o pravima svoje majke na mirovinu za nadživjele osobe.
6
Službe Parlamenta su kćeri para 29. ožujka 2021. poslale dokumente koje je trebala popuniti kako bi se ažurirao spis njezina oca. Kći para odgovorila je da je njezin otac preminuo dva dana ranije te je postavila pitanja o radnjama koje treba poduzeti.
7
Službe Parlamenta su 30. ožujka 2021. odgovorile kćeri para i zatražile da tužiteljica ispuni obrazac koji joj je poslan dan ranije. Istog je dana kći para službama Parlamenta poslala popunjene dokumente i dokaze.
8
Istog su dana službe Parlamenta potvrdile primitak popunjenih dokumenata i kćeri para poslale dokumente koje je trebalo ispuniti radi podnošenja zahtjeva s ciljem da njezin brat s invaliditetom ostvari mirovinu za djecu preminule osobe. Kći para istog je dana službama Parlamenta poslala jedan od tih pravilno ispunjenih dokumenata i obavijestila ih da će uskoro dostaviti i liječničku potvrdu.
9
Parlament je 9. travnja 2021. elektroničkom poštom obavijestio kćer para da se mirovina za djecu preminule osobe ne može dodijeliti njezinu bratu s invaliditetom jer zahtjev nije zaprimljen prije smrti osobe B.
10
Kći para je 15. travnja 2021. službama Parlamenta poslala poruku elektroničke pošte kojom je primila na znanje njihov odgovor u pogledu mirovine svojeg brata za djecu preminule osobe, podsjetila ih da potonji ima invaliditet već pet godina te im je dostavila dokumente koje je ispunio njihov obiteljski liječnik. Također im je postavila pitanja o naknadi troškova liječenja njezina brata i tužiteljice. Istog dana službe Parlamenta odgovorile su da naknada liječničkih troškova za njihova sina s invaliditetom nije bila moguća, s obzirom na to da potonji nije bio uzdržavano dijete u trenutku smrti osobe B. Opet istog dana, kći para poslala je putem elektroničke pošte odgovor službama Parlamenta pružajući dodatne informacije o situaciji svoje obitelji.
11
Načelnik Odjela Parlamenta za mirovine i socijalno osiguranje je 5. svibnja 2021. obavijestio tužiteljicu o svojoj odluci da joj se na temelju članka 70. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju) dodijeli naknada u slučaju smrti.
12
Službe Parlamenta su 7. lipnja 2021. pobijanom odlukom obavijestile tužiteljicu da, s jedne strane, u skladu s člancima 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, nije bilo moguće dodijeliti joj mirovinu za nadživjele osobe i da, s druge strane, s obzirom na to da u trenutku smrti osobe B nije bilo uzdržavane djece koju je priznao Odjel Parlamenta za individualna prava, njihov sin s invaliditetom također nema pravo na mirovinu za djecu preminule osobe.
13
Tužiteljica je 10. kolovoza 2021. Parlamentu podnijela žalbu kojom je zahtijevala, s jedne strane, poništenje pobijane odluke i, s druge strane, dodjelu mirovine za nadživjele osobe njoj te mirovine za djecu preminule osobe njezinu sinu.
14
Parlament je odlukom od 10. siječnja 2022. odbio tužiteljičinu žalbu (u daljnjem tekstu: odluka o odbijanju žalbe). Parlament je u toj odluci, upućujući na tekst članka 80. Pravilnika o osoblju, pojasnio da se dijete ne može priznati kao uzdržavano dijete na temelju članka 2. stavka 5. Priloga VII. Pravilniku o osoblju a da pritom upravi nije podnesen zahtjev u tu svrhu i da ona nije provjerila jesu li poštovani uvjeti koji se na njega odnose.
Zahtjevi stranaka
15
Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:
–
poništi pobijanu odluku;
–
poništi, eventualno, odluku o odbijanju žalbe;
–
njoj prizna pravo na mirovinu za nadživjele osobe i njezinu sinu, osobi A, pravo na mirovinu za djecu preminule osobe;
–
naloži Parlamentu snošenje troškova.
16
Parlament od Općeg suda zahtijeva da:
–
odbije tužbu;
–
naloži tužiteljici snošenje troškova.
Pravo
[omissis]
Zahtjev za poništenje
22
U prilog svojem zahtjevu za poništenje tužiteljica ističe šest tužbenih razloga radi utvrđenja nezakonitosti pobijane odluke, koji se u biti temelje:
–
prvi, koji se odnosi na njezinu mirovinu za nadživjele osobe, na prigovoru nezakonitosti članaka 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju;
–
drugi, koji se odnosi na njezinu mirovinu za nadživjele osobe, na pogrešci u primjeni članaka 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju;
–
treći, koji se odnosi na njezinu mirovinu za nadživjele osobe, na očitoj pogrešci u ocjeni njezine specifične situacije;
–
četvrti, koji se odnosi na mirovinu njezina sina za djecu preminule osobe, na prigovoru nezakonitosti članka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju;
–
peti, koji se odnosi na mirovinu njezina sina za djecu preminule osobe, na pogrešci koja se tiče prava u primjeni članka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju;
–
šesti, koji se odnosi na mirovinu njezina sina za djecu preminule osobe i na koji se podredno poziva, na Parlamentovoj povredi dužnosti brižnog postupanja.
[omissis]
Peti tužbeni razlog, koji se temelji na pogrešci koja se tiče prava u primjeni članka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju
[omissis]
– Osnovanost petog tužbenog razloga
79
Tužiteljica tvrdi da je Parlament počinio pogrešku u primjeni članka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju kada je svoje odbijanje da njezinu sinu prizna pravo na mirovinu za djecu preminule osobe obrazložio time što on u trenutku smrti njezina supruga nije bio priznat kao njegovo uzdržavano dijete.
80
Naime, tužiteljica smatra da se njezin sin nalazi u situaciji predviđenoj člankom 2. stavkom 5. Priloga VII. Pravilniku o osoblju, odnosno onoj djeteta koje se zbog invalidnosti ne može samo uzdržavati, i to tijekom čitavog trajanja invalidnosti. Stoga se zahtjevi iz članka 2. stavka 3. točke (b) Priloga VII. Pravilniku o osoblju ne primjenjuju jer dijete s invaliditetom ima automatski pravo na naknadu. Osim toga, Parlament je neopravdano zahtijevao da se dijete s invaliditetom priznalo prije smrti njegova roditelja dužnosnika, iako su službe Parlamenta bile obaviještene o tom djetetu prije te smrti. Službe Parlamenta zatražile su dodatne dokumente tek dva dana nakon smrti dužnosnika, a da su na pitanja kćeri preminulog dužnosnika odmah odgovorile, s administrativnim se formalnostima moglo započeti prije te smrti.
81
Parlament odgovara da se dijete, kako bi ostvarilo pravo na mirovinu za djecu preminule osobe, mora „priznati” kao uzdržavano u trenutku dužnosnikove smrti u skladu s člankom 80. Pravilnika o osoblju. U ovom slučaju dužnosnik nikada nije poduzeo radnje u vezi s naknadom za svoje punoljetno dijete s invaliditetom. Iz strukture i svrhe članka 2. stavka 5. Priloga VII. Pravilniku o osoblju proizlazi da se ta naknada određuje nakon zahtjeva kojim dužnosnik obavještava upravu o situaciji svojeg djeteta, a što zatim provjerava tijelo za imenovanje. Puka informacija o postojanju djeteta s invaliditetom, bez popratne dokumentacije, navedena u poruci elektroničke pošte koju je kći bivšeg dužnosnika uputila upravi, a čija je punomoć bila ograničena na upravljanje predmetima povezanima sa ZSZO‑om, nije dovoljna da bi se utvrdilo da dijete treba smatrati uzdržavanim.
82
U tom pogledu valja podsjetiti na to da članak 80. prvi stavak Pravilnika o osoblju predviđa da, ako je dužnosnik preminuo a da pritom nije iza sebe ostavio bračnog druga koji ima pravo na mirovinu za nadživjele osobe, „djeca koju je pokojnik u trenutku smrti uzdržavao u smislu članka 2. Priloga VII. [Pravilniku o osoblju] imaju pravo na mirovinu za djecu preminule osobe […]”.
83
Najprije valja utvrditi da postoje razlike između različitih jezičnih verzija članka 80. prvog stavka Pravilnika o osoblju. Naime, dok se samo u francuskoj, talijanskoj i rumunjskoj verziji te odredbe upotrebljava izraz „enfants reconnus à […] charge (priznata uzdržavana djeca)”, u drugim se jezičnim verzijama ne upotrebljava izraz „reconnus (priznata)”. Tako se, primjerice, u njemačkoj verziji navodi „unterhaltsberechtigte Kinder”, u engleskoj verziji „children dependent on the deceased”, u finskoj verziji „virkamiehen huollettavina olevat lapset” i portugalskoj verziji „filhos qu sejam considerados como estando a seu cargo”.
84
Prema ustaljenoj praksi Suda, formulacija korištena u jednoj od jezičnih verzija neke odredbe prava Unije ne može služiti kao jedini temelj za tumačenje te odredbe ili imati prednost u odnosu na ostale jezične verzije. Naime, odredbe prava Unije moraju se tumačiti i primjenjivati ujednačeno s obzirom na verzije sastavljene na svim jezicima Unije. U slučaju neslaganja između različitih jezičnih verzija određenog teksta prava Unije, predmetnu odredbu potrebno je tumačiti s obzirom na opću strukturu i svrhu propisa kojeg je ona dio (vidjeti presudu od 12. rujna 2019., A i dr., C‑347/17, EU:C:2019:720, t. 38. i navedenu sudsku praksu; i presudu od 16. siječnja 2018., SE/Vijeće, T‑231/17, neobjavljenu, EU:T:2018:3, t. 34.).
85
Stoga članak 80. prvi stavak Pravilnika o osoblju treba tumačiti uzimajući u obzir svrhu te odredbe i kontekst u kojem se nalazi.
86
Što se tiče definicije korisnika mirovine za djecu preminule osobe, odnosno uzdržavane djece preminulog dužnosnika, članak 80. prvi stavak Pravilnika o osoblju upućuje na cijeli članak 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju, a ne samo na stavak 2. navedenog članka, u kojem je definiran pojam „uzdržavano dijete”. Dakle, radi dosljednosti propisa iz Pravilnika o osoblju, kako bi se definiralo pojam „uzdržavano dijete” valja uputiti na sve relevantne odredbe članka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju (presuda od 20. siječnja 2009., Klein/Komisija, F‑32/08, EU:F:2009:3, t. 39.).
87
Točno je da članak 2. stavak 5. Priloga VII. Pravilniku o osoblju izričito upućuje na naknadu za uzdržavano dijete, dok je stavak 2. tog članka općenitiji. Međutim, kriteriji predviđeni člankom 2. stavkom 5. Priloga VII. opravdani su ne samo u pogledu dodjele naknade za uzdržavano dijete nego i u pogledu dodjele mirovine za djecu preminule osobe. Naime, od određene dobi djeca moraju moći sama skrbiti za svoje potrebe i ne smiju biti teret za proračun Unije, što također vrijedi za novčana davanja predviđena člankom 80. Pravilnika o osoblju (vidjeti u tom smislu presudu od 20. siječnja 2009., Klein/Komisija, F‑32/08, EU:F:2009:3, t. 40.).
88
Člankom 2. stavkom 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju pojam „uzdržavano dijete” definira se kao „zakonito, biološko ili posvojeno dijete dužnosnika ili njegova bračnog druga, koje dužnosnik uzdržava”. Stavkom 3. točkom (a) tog članka predviđa se da se naknada za uzdržavano dijete dodjeljuje po službenoj dužnosti za djecu koja još nisu napunila 18 godina, dok se stavak 5. istog članka konkretno odnosi na situaciju punoljetne djece s invaliditetom i predviđa da se „plaćanje naknade za dijete koje se zbog teške bolesti ili invalidnosti ne može samostalno uzdržavati nastavlja […] za vrijeme trajanja bolesti ili invalidnosti, neovisno o dobi”.
89
Osim toga, radi primjene članka 2. stavka 5. Priloga VII. Pravilniku o osoblju, tijelo za imenovanje mora u svakom pojedinom slučaju i uzimajući u obzir sve okolnosti predmetnog slučaja utvrditi je li riječ o teškoj bolesti ili invalidnosti koja onemogućava djetetu o kojem je riječ da se samostalno uzdržava (presuda od 21. listopada 2003., Birkhoff/Komisija, T‑302/01, EU:T:2003:276, t. 40.).
90
U tom pogledu, izraz „nastavlja” upotrijebljen u članku 2. stavku 5. Priloga VII. Pravilniku o osoblju ne znači da je zakonodavac želio zadržati pravo na naknadu za dijete s invaliditetom kada postane punoljetno, a da pritom ne uključuje situaciju u kojoj dijete ima invaliditet nakon što je postalo punoljetno. Naime, iz sudske prakse proizlazi da, iako ta odredba očito obuhvaća slučaj u kojem se isplate na temelju stavka 3. i one na temelju stavka 5. izvršavaju bez prekida, nije isključeno da isplata predmetne naknade može biti prekinuta (presuda od 30. studenoga 1994., Dornonville de la Cour/Komisija, T‑498/93, EU:T:1994:278, t. 33.).
91
Valja dodati da uzdržavano dijete u smislu članka 2. stavka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju, bilo da je riječ o zakonitom, biološkom ili posvojenom djetetu dužnosnika ili njegova bračnog druga, ima pravo na isplatu naknade ako ga dužnosnik stvarno uzdržava i usto ispunjava neki od uvjeta navedenih u stavcima 3. i 5. tog članka. Ono tako ili mora biti mlađe od 18 godina ili biti u dobi između 18 i 26 godina pri čemu se obrazuje ili strukovno osposobljava ili se zbog teške bolesti ili invalidnosti ne može samostalno uzdržavati. Ni u jednom se od tih triju slučajeva Pravilnikom o osoblju tijelu za imenovanje ne dodjeljuje nikakva diskrecijska ovlast za priznavanje predmetnog prava na mirovinu za djecu preminule osobe, nego mu se dodjeljuje ograničena nadležnost, u smislu da ono mora dodijeliti tu mirovinu ako utvrdi da su uvjeti ispunjeni ili je u suprotnom slučaju ne dodijeliti (vidjeti po analogiji presude od 21. listopada 2003., Birkhoff/Komisija, T‑302/01, EU:T:2003:276, t. 38. i od 17. studenoga 2021., KR/Komisija, T‑408/20, neobjavljenu, EU:T:2021:788, t. 23.).
92
Tako iz tumačenja odredbi članka 80. prvog stavka Pravilnika o osoblju u vezi s člankom 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju proizlazi da je pravo na mirovinu za djecu preminule osobe u slučaju poput onog tužiteljičina sina uvjetovano ispunjenjem triju uvjeta. Prva su dva uvjeta materijalna, u smislu da mora biti riječ o tome da se tužiteljičin sin zbog teške bolesti ili invalidnosti ne može samostalno uzdržavati i da ga je preminuli dužnosnik stvarno uzdržavao. Treći je uvjet vremenski, u smislu da je tužiteljičin sin morao biti na teret preminulog dužnosnika u trenutku njegove smrti.
93
Parlamentovi argumenti prema kojima bi trebalo dodati još jedan uvjet, u vezi s datumom odluke o priznavanju statusa uzdržavanog djeteta, nisu utemeljeni na članku 80. Pravilnika o osoblju, u vezi s člankom 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju, uzimajući u obzir kontekst tih odredbi i njihov cilj.
94
Najprije valja istaknuti da članak 80. treći stavak Pravilnika o osoblju predviđa da, ako dužnosnik ili osoba koja ima pravo na starosnu mirovinu premine, a da nisu ispunjeni uvjeti utvrđeni u prvom stavku tog članka, uzdržavana djeca u smislu članka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju imaju pravo na mirovinu za djecu preminule osobe u skladu s člankom 21. Priloga VIII. Pravilniku. Ta odredba, koja se odnosi na isto pravo na mirovinu za djecu preminule osobe, ne upućuje na postupovni uvjet postojanja odluke o priznavanju koja je trebala biti donesena prije dužnosnikove smrti.
95
Isto tako, člankom 37. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije, kojim se predviđa sličan mehanizam isplate mirovine za djecu preminule osobe namijenjene uzdržavanoj djeci službenika Unije, ne propisuje se nikakav uvjet koji se odnosi na datum priznavanja statusa uzdržavanog djeteta. Naprotiv, člankom 37. prvim stavkom Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije propisuje se pravo na naknadu za djecu preminule osobe „za koju se smatra da ih je službenik [ili osoba koja ima pravo na starosnu mirovinu ili naknadu za invalidnost] uzdržavao u trenutku smrti [potonjeg]” u skladu s uvjetima utvrđenima u članku 80. Pravilnika o osoblju.
96
Doduše, kao što to ističe Parlament, naknada za uzdržavano dijete dodjeljuje se po službenoj dužnosti u slučaju djeteta mlađeg od 18 godina, ali se u drugim slučajevima dodjeljuje na zahtjev zainteresiranog dužnosnika (presuda od 14. prosinca 1990., Brems/Vijeće, T‑75/89, EU:T:1990:88, t. 23.). Međutim, jedina je funkcija tog zahtjeva omogućiti tijelu za imenovanje da provjeri jesu li ispunjeni materijalni i vremenski uvjeti iz točke 92. ove presude i da, ako je to slučaj, dodijeli naknadu za uzdržavano dijete. Zahtjev prema kojem su službe Parlamenta trebale donijeti priznanje prije smrti, a koji nije propisan tim odredbama, dodatan je uvjet koji se u tu svrhu ne može zahtijevati.
97
Osim toga, navedene odredbe ne predviđaju poseban oblik zahtjeva niti da mu se prilože popratni dokumenti. Tako, primjerice, iz činjenica u predmetu u kojem je donesena presuda od 30. studenoga 1994., Dornonville de la Cour/Komisija (T‑498/93, EU:T:1994:278), proizlazi da je naknada za uzdržavano dijete tužiteljici u tom predmetu dodijeljena retroaktivno, od trenutka kada se od tužiteljice zatražilo da pošalje popratnu dokumentaciju.
98
Nadalje, presuđeno je da naknada za uzdržavano dijete ima socijalni cilj koji je opravdan troškovima koji proizlaze iz trenutačne i konkretne potrebe povezane s postojanjem djeteta i njegovim stvarnim uzdržavanjem (vidjeti presudu od 7. svibnja 1992., Vijeće/Brems, C‑70/91 P, EU:C:1992:201, t. 9. i navedenu sudsku praksu). Dodjela mirovine za djecu preminule osobe uzdržavanoj djeci preminulog dužnosnika ima sličan cilj. Međutim, takav cilj ne bi bio ispunjen ako bi tijelo za imenovanje moglo odbiti dodijeliti mirovinu za djecu preminule osobe zbog razloga koji nisu povezani s djetetovom situacijom kao ni materijalnim uvjetima i vremenskim uvjetom kako su navedeni u točki 92. ove presude.
99
Iako je točno da odredbe prava Unije koje propisuju pravo na novčana davanja treba usko tumačiti (presuda od 30. studenoga 1994., Dornonville de la Cour/Komisija, T‑498/93, EU:T:1994:278, t. 39.), iz prethodnih razmatranja proizlazi da je u skladu sa socijalnim ciljem koji se želi postići isplatom mirovine za djecu preminule osobe u korist takvog djeteta koje se ne može samostalno uzdržavati samo ona primjena odredaba članka 80. Pravilnika o osoblju u vezi s člankom 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju koja uzima u obzir opću strukturu propisa o mirovini za djecu preminule osobe kao i pojedinačnu situaciju u kojoj se nalazi osoba o kojoj je riječ, odnosno dijete koje je teško bolesno ili ima invaliditet (vidjeti u tom smislu i po analogiji presude od 30. studenoga 1994., Dornonville de la Cour/Komisija, T‑498/93, EU:T:1994:278, t. 39. i od 29. studenoga 2011., Birkhoff/Komisija, T‑10/11 P, EU:T:2011:699, t. 50.).
100
Stoga izraz „u trenutku smrti” iz članka 80. prvog stavka Pravilnika o osoblju treba shvatiti tako da se odnosi na datum koji treba uzeti u obzir kako bi se ocijenilo ispunjava li dijete preminulog dužnosnika uvjete iz članka 2. Priloga VII. Pravilniku o osoblju, a ne na datum na koji tijelo za imenovanje mora donijeti odluku u tom pogledu. To znači da, pod uvjetom da su materijalni uvjeti za uzdržavano dijete bili ispunjeni prije dužnosnikove smrti, nije potrebno prije smrti poduzeti administrativne radnje za ostvarivanje prava na naknadu za uzdržavano dijete.
101
Iz svega prethodno navedenog proizlazi da je Parlament pogrešno primijenio članak 80. Pravilnika o osoblju, u vezi s člankom 2. Priloga VII. Pravilniku, time što je odbio dodijeliti mirovinu za djecu preminule osobe tužiteljičinom sinu zbog toga što ga odjel za individualna prava u trenutku smrti osobe B još nije bio priznao kao dijete koje potonji uzdržava.
102
Dakle, peti tužbeni razlog treba prihvatiti. Stoga, budući da se odbijanje dodjele mirovine za djecu preminule osobe temelji na jednom razlogu i da iz prethodno navedenog proizlazi da taj razlog nije osnovan, pobijanu odluku treba poništiti u dijelu u kojem se odnosi na odbijanje dodjele tužiteljičinom sinu mirovine za djecu preminule osobe, pri čemu nije potrebno odlučiti o četvrtom i šestom tužbenom razlogu koji su također usmjereni protiv odbijanja dodjele mirovine za djecu preminule osobe.
– Zaključak o zahtjevu za poništenje
[omissis]
104
Nasuprot tomu, pobijanu odluku treba poništiti u dijelu u kojem se odnosi na odbijanje dodjele tužiteljičinom sinu mirovine za djecu preminule osobe, pri čemu nije potrebno odlučiti o četvrtom i šestom tužbenom razlogu.
Tužbeni zahtjev kojim se želi priznati tužiteljičino pravo na mirovinu za nadživjele osobe i pravo njezina sina na mirovinu za djecu preminule osobe
105
Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da joj prizna pravo na mirovinu za nadživjele osobe i pravo njezina sina na mirovinu za djecu preminule osobe. Također zahtijeva od Općeg suda da njezinu sinu dodijeli navedenu mirovinu.
106
Člankom 91. stavkom 1. drugom rečenicom Pravilnika o osoblju sudu Unije dodjeljuje se neograničena nadležnost i zadaća, među ostalim, sveobuhvatno riješiti sporove koji se pred njim vode i zajamčiti praktičnu učinkovitost presuda o poništenju koje donese u predmetima u vezi s javnom službom (vidjeti presudu od 20. svibnja 2010., Gogos/Komisija, C‑583/08 P, EU:C:2010:287, t. 49. i 50. i navedenu sudsku praksu).
107
Kada izvršava svoju neograničenu nadležnost sud Unije ne izdaje naloge dotičnim institucijama ili tijelima, nego ima, po potrebi, nadležnost da ih nadomjesti odlukama koje nužno uključuju zaključke do kojih dođe na kraju svoje pravne ocjene spora (presuda od 24. studenoga 2021., KL/EIB, T‑370/20, EU:T:2021:822, t. 113.).
108
Valja podsjetiti na to da prema sudskoj praksi „sporove financijske naravi” u smislu članka 91. stavka 1. druge rečenice Pravilnika o osoblju ne čine samo tužbe za utvrđivanje odgovornosti koje službenici podnesu protiv institucije ili tijela Unije, nego i svi sporovi u kojima se zahtijeva da takva institucija ili tijelo isplate nositeljima prava iznos koji oni smatraju da im se duguje na temelju Pravilnika o osoblju (vidjeti u tom smislu presude od 18. prosinca 2007., Weißenfels/Parlament, C‑135/06 P, EU:C:2007:812, t. 65., i od 20. svibnja 2010., Gogos/Komisija, C‑583/08 P, EU:C:2010:287, t. 45.).
109
Iz toga slijedi da je ovaj spor, koji se odnosi na isplatu mirovine za nadživjele osobe i mirovine za djecu preminule osobe, spor financijske naravi.
[omissis]
111
Što se tiče dodjele mirovine za djecu preminule osobe, djelomično poništenje pobijane odluke znači da Parlament na temelju članka 266. UFEU‑a mora donijeti novu odluku u pogledu dodjele mirovine za djecu preminule osobe tužiteljičinom sinu. Stoga je na tijelu za imenovanje da, s obzirom na obrazloženje ove presude, ponovno ispita situaciju tužiteljičina sina kako bi provjerilo jesu li ispunjeni uvjeti navedeni u točki 92. ove presude. Tako se u ovom trenutku ne može zaključiti, s obzirom na to da je na tijelu za imenovanje da provede to ispitivanje, ima li tužiteljičin sin pravo na mirovinu za djecu preminule osobe (presuda od 28. rujna 2011., Allen/Komisija, F‑23/10, EU:F:2011:162, t. 117.; vidjeti također, a contrario, presudu od 24. studenoga 2021., KL/EIB, T‑370/20, EU:T:2021:822, t. 121.).
112
Prema tome, tužiteljičin zahtjev da se prizna pravo njezina sina na mirovinu za djecu preminule osobe i da joj se dodijeli navedena mirovina treba odbiti kao preuranjen.
Troškovi
113
U skladu s člankom 134. stavkom 3. Poslovnika Općeg suda, ako stranke djelomično uspiju u svojim zahtjevima, svaka stranka snosi vlastite troškove. Međutim, sukladno članku 135. stavku 1. istog poslovnika, Opći sud može odlučiti da, ako to zahtijeva pravičnost, stranka koja ne uspije u postupku snosi, osim vlastitih troškova, samo dio troškova druge stranke odnosno da uopće nije dužna snositi troškove po toj osnovi.
114
U ovom slučaju, Parlament i tužiteljica djelomično su uspjeli u svojim zahtjevima. Uzimajući u obzir okolnosti ovog slučaja, Parlamentu valja naložiti da, osim vlastitih troškova, snosi i tužiteljičine troškove.
115
Vijeće će snositi vlastite troškove u skladu s člankom 138. stavkom 1. Poslovnika.
Slijedom navedenog,
OPĆI SUD (četvrto vijeće)
proglašava i presuđuje:
1.
Odluka Europskog parlamenta od 7. lipnja 2021. poništava se u dijelu u kojem se njome odbija zahtjev osobe A za mirovinu za djecu preminule osobe.
2.
U preostalom dijelu tužba se odbija.
3.
Parlamentu se nalaže snošenje vlastitih troškova kao i onih osobe OP.
4.
Vijeće Europske unije snosit će vlastite troškove.
da Silva Passos
Reine
Pynnä
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 7. lipnja 2023.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: francuski
(
1
)	Navedene su samo one točke presude za koje Opći sud smatra da ih je korisno objaviti.
(
2
)	Povjerljivi su podaci izostavljeni.