61989CJ0070_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 7. marts 1989, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktaten ved ikke inden for den fastsatte frist at have udstedt samtlige de ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for i national ret fuldt ud og behoerigt at gennemfoere Raadets direktiv 83/513/EOEF af 26. september 1983 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af cadmium (EFT L 291, s. 1).
2 Ved direktiv 76/464/EOEF af 4. maj 1976 om forurening, der er foraarsaget af udledning af visse farlige stoffer i Faellesskabets vandmiljoe (EFT L 129, s. 23), vedtog Raadet en liste over stoffer, der er kendetegnet ved toksicitet, persistens eller bioakkumulation. Cadmium er omfattet af denne liste. I henhold til direktivets artikel 6 skal Raadet for de paagaeldende stoffer vedtage graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger.
3 Ved direktiv 83/513 (herefter benaevnt "direktivet") blev der fastsat graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger, for saa vidt angaar cadmium. Fristen for at gennemfoere direktivet udloeb den 28. september 1985.
4 Under henvisning til underretningsforpligtelsen i direktivets artikel 6, stk. 1, meddelte de italienske myndigheder den 28. oktober 1985 Kommissionen, at de regler, der skulle indfoeres i henhold til direktivet, allerede var indeholdt i forskellige retsakter, naermere bestemt lov nr. 319 af 10. maj 1976 om beskyttelse mod vandforurening (GURI nr. 141 af 29.5.1976), aendringslov nr. 650 af 24. december 1979 (GURI nr. 352 af 29.12.1979), Det Faelles Ministerudvalgs cirkulaere af 29. december 1976 samt udvalgets beslutning af 4. februar 1977 (supplemento ordinario alla GURI nr. 69 af 21.2.1977).
5 Da Kommissionen fandt, at disse retsakter ikke var udtryk for en behoerig gennemfoerelse af direktivet, ivaerksatte den en traktatbrudsprocedure.
6 Vedroerende faktum, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
7 Kommissionen har gjort gaeldende, at italiensk lovgivning paa nedennaevnte syv omraader ikke opfylder direktivets krav.
8 For det foerste fastsaetter italiensk lovgivning ingen graensevaerdier udtrykt i gram cadmium udledt pr. kilogram behandlet cadmium, selv om der i henhold til direktivets bilag I skal indfoeres saadanne graensevaerdier.
9 For det andet skulle visse bestaaende industrianlaeg ifoelge italiensk lovgivning overholde graensevaerdierne senest den 1. marts 1989, selv om disse industrianlaeg i henhold til direktivets bilag I skulle overholde graensevaerdierne senest den 1. januar 1986.
10 For det tredje maales graensevaerdierne ifoelge italiensk lovgivning foer udledningen i miljoeet sker, selv om maalingerne i henhold til direktivets artikel 3, stk. 2, skal foretages det sted, hvor spildevandet udledes, dvs. dér, hvor det udledes fra industri- eller behandlingsanlaegget.
11 For det fjerde indeholder italiensk lovgivning ingen bestemmelser om kontrol med maengderne af behandlet cadmium, selv om der i henhold til direktivets bilag I, punkt 4, skal indfoeres en saadan ordning.
12 For det femte indeholder italiensk lovgivning ingen ordning med forudgaaende tilladelser til udledninger, selv om der i henhold til direktivets artikel 3, stk. 3 og 4, skal indfoeres en saadan ordning.
13 For det sjette er de analysemetoder til bestemmelse af cadmium i spildevand, som er fastsat i italiensk lovgivning, ikke i overensstemmelse med de analysemetoder, der er foreskrevet i direktivets artikel 3, stk. 5, og dets bilag III, punkt 1.
14 Endelig gives tilladelser til udledning efter den italienske ordning uden videre, og de regionale laboratorier, der skal gennemfoere kontrollen med udledninger, kan ikke udfoere den overvaagningsopgave, som i henhold til direktivets artikel 4 paahviler myndighederne i medlemsstaterne.
15 I svarskriftet har Den Italienske Republik ikke bestridt grundlaget for Kommissionens klagepunkter.
16 Det maa herefter statueres, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt samtlige de ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for i national ret fuldt ud og behoerigt at gennemfoere Raadets direktiv 83/513 af 26. september 1983 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af cadmium.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
17 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk. 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger. Den Italienske Republik har tabt sagen og boer derfor doemmes til at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-Traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt samtlige de ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, der er noedvendige for i national ret fuldt ud og behoerigt at gennemfoere Raadets direktiv 83/513/EOEF af 26. september 1983 om graensevaerdier og kvalitetsmaalsaetninger for udledninger af cadmium.
2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.