61986CC0199_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Bundesverwaltungsgericht har forelagt seks spoergsmaal vedroerende retsvirkningerne af, at Raadets forordning nr . 563/76 af 15 . marts 1976 - om obligatorisk opkoeb af skummetmaelkspulver, som interventionsorganerne ligger inde med, og som skal anvendes i foder ( EFT L 67, s . 18 ) - er blevet kendt ugyldig af Domstolen, navnlig for saa vidt angaar spoergsmaalet om ophaevelse af en i henhold til den annullerede forordning truffet afgoerelse om sikkerhedsstillelse samt frigivelse af sikkerhedsstillelsen .
2 . I forelaeggelseskendelsen henviser Bundesverwaltungsgericht ofte til Domstolens dom af 13 . maj 1981 ( International Chemical Corporation, sag 66/80, Sml . s . 1191 ).
3 . Min opfattelse af, hvorledes spoergsmaalene skal besvares, falder i vidt omfang sammen med Kommissionens . Paa dette sted vil jeg derfor kun fremsaette ganske korte bemaerkninger, og i oevrigt henvise til de af Kommissionen fremfoerte argumenter .
4 . A - Det foerste spoergsmaal drejer sig om, hvorvidt faellesskabsretten indeholder en grundsaetning, hvorefter en afgoerelse om sikkerhedsstillelse, som er
- truffet i henhold til den ugyldige raadsforordning ( EOEF ) nr . 563/76 af 15 . marts 1976 og
- anfaegtet ved retsmidler i henhold til national ret og dermed ikke blevet retskraftig,
og som i henhold til nationale bestemmelser skulle ophaeves paa grund af, at forordning ( EOEF ) nr . 563/76 er kendt ugyldig, alligevel ikke kan ophaeves .
5 . Jeg er enig med sagsoegeren i hovedsagen og med Kommissionen i, at spoergsmaalet boer besvares benaegtende .
6 . Efter min opfattelse giver hverken almindelige EF-retlige grundsaetninger eller forordning nr . 563/76 holdepunkt for, at en saadan regel skulle gaelde . I oevrigt er Domstolens ovennaevnte dom i ICC-sagen tavs med hensyn til, om der kan ske ophaevelse af afgoerelser om sikkerhedsstillelse, der er truffet i henhold til den ugyldige raadsforordning nr . 563/76 .
7 . B - Med det andet spoergsmaal har Bundesverwaltungsgericht oensket oplyst, om faellesskabsretten indeholder en grundsaetning, hvorefter en sikkerhed, der er stillet
- i henhold til en ugyldig forordning, nemlig forordning ( EOEF ) nr . 563/76, og
- anfaegtet ved nationale retsmidler og derefter ophaevet paa grund af, at forordning ( EOEF ) nr . 563/76 er kendt ugyldig,
alligevel ikke kan frigives .
8 . I henhold til Domstolens praksis ( jfr . dom af 12 . juni 1980, sag 130/79, Express Dairy Foods Limited mod Intervention Board for Agricultural Produce, Sml . s . 1887 ) henhoerer tvister vedroerende tilbagebetaling af beloeb, der er opkraevet paa Faellesskabets vegne i henhold til ugyldige EF-forordninger
" under de nationale retters kompetence og skal afgoeres af disse i henhold til deres nationale lovgivning, baade hvad angaar processuelle og materielle regler, for saa vidt som faellesskabsretten ikke bestemmer andet" ( praemis 11 ).
Logisk set maa dette ogsaa gaelde med hensyn til frigivelse af en sikkerhed, der er stillet i henhold til en afgoerelse, der ikke er blevet retskraftig .
9 . For saa vidt angaar den foreliggende sag, havde EF nemlig i artikel 5 i forordning nr . 563/76, udtrykkeligt fastsat foelgende : "For kontrakter, som afsluttes inden dagen for ikrafttraedelsen af denne forordning, baerer de personer, der successivt opkoeber de i artikel 2 og 3 naevnte varer eller de proteinvarer, som er opnaaet ved forarbejdning af disse varer, virkningen af den byrde, som foelger af den i denne forordning fastsatte ordning ".
10 . Det var derfor med foeje, at Domstolen i ICC-dommen lagde til grund, at med hensyn til saadanne aeldre kontrakter havde overvaeltningen af byrden fundet sted, og at en tilbagebetaling af sikkerheden derfor ville have medfoert en uberettiget berigelse for importoererne .
11 . For saa vidt angaar kontrakter, som blev afsluttet efter den 19 . marts 1976, og hvor der ikke bestod nogen retlig forpligtelse til at overvaelte byrden som foelge af sikkerhedsstillelsen, kunne det alligevel antages, at den ordning, der var indfoert ved forordning nr . 563/76, havde foert til en tidsmaessig fordeling af de oekonomiske virkninger af saadan sikkerhedsstillelse, for saa vidt afgoerelsen om sikkerhedsstillelsen, som det var tilfaeldet i ICC-sagen, ikke var anfaegtet ved de nationale retsinstanser, inden Domstolen kendte forordningen ugyldig .
12 . En saadan formodning for, at byrden er overvaeltet, vil imidlertid ikke kunne opstilles med hensyn til kontrakter afsluttet efter den 19 . marts 1976, i forbindelse med hvilke afgoerelsen om sikkerhedsstillelse inden for en kort frist er anfaegtet ved retsmidler i henhold til national ret .
13 . Jeg skal derfor foreslaa, at den sondring, hvorefter tidspunktet for kontraktafslutningen er afgoerende, og som Kommissionen har gjort sig til talsmand for, ogsaa anvendes her, men at anden del af svaret aendres en smule, i den forstand, at det med hensyn til "nye" kontrakter kendes for ret, at saafremt afgoerelsen om sikkerhedsstillelse er anfaegtet ved retsmidler i henhold til national ret, inden Domstolen kendte forordning nr . 563/76 ugyldig, og derefter ophaevet af den grund, er ingen EF-retlig grundsaetning til hinder for, at sikkerheden frigives .
14 . C - Ogsaa med hensyn til det tredje spoergsmaal er jeg enig med Kommissionen i, at det - for saa vidt angaar spoergsmaalet om frigivelse af en sikkerhed - i faellesskabsretlig sammenhaeng er uden betydning, om sikkerheden er erklaeret fortabt foer eller efter, at forordning nr . 563/76 blev kendt ugyldig ved Domstolens domme af 5 . juli 1977 . Det afgoerende er det tidspunkt, hvor kontrakten afsluttes .
15 . For mig at se burde det problem, det tredje spoergsmaal drejer sig om, ikke have givet anledning til tvivl i en sag som den, der verserer for Bundesverwaltungsgericht .
16 . Det fremgaar af artikel 1, stk . 2, i Kommissionens forordning nr . 677/76 af 26 . marts 1976 om visse gennemfoerelsesbestemmelser for den i forordning ( EOEF ) nr . 563/76 fastsatte ordning vedroerende obligatorisk opkoeb af skummetmaelkspulver ( EFT L 81, s . 23 ), at "proteincertifikatet" er gyldigt i tre maaneder efter udstedelsen . Samme forordnings artikel 10, stk . 4, litra b ), bestemmer i oevrigt, at "sikkerhedsstillelsen fortabes, saafremt den paagaeldende ... ikke har fremlagt et af de beviser, der er omhandlet i stk . 1, litra b ), c ), d ), e ) og f ) inden seks maaneder efter datoen for udloebet af proteincertifikatets gyldighedsperiode ".
17 . En sikkerhed, som var stillet den 24 . marts 1976, burde saaledes vaere betragtet som "fortabt" den 24 . december 1976, det vil sige inden Domstolens domme af 5 . juli 1977 .
18 . Jeg mener egentlig, at det af ovennaevnte artikel 10 kunne udledes, at sikkerheden automatisk var fortabt efter udloebet af ni-maanedersfristen, og at betingelserne for at frigive sikkerheden ikke havde vaeret opfyldt .
19 . Ogsaa ud fra princippet om, at faellesskabsretten skal anvendes ensartet i hele Faellesskabet, maa dette for mig at se blive resultatet . Det maa saaledes ikke forekomme, at en myndighed i én medlemsstat forlaenger fristerne i en kommissionsforordning ved at udstede en "erklaering om fortabelse af sikkerhedsstillelsen" og saaledes lader retsvirkningerne raekke ud over det i forordningen angivne tidspunkt . En eventuel "erklaering om fortabelse" kan foelgelig kun udstedes til modtagerens orientering og for at fastslaa, og ikke for at erklaere, at en sikkerhed er fortabt .
20 . Hvis man laegger til grund, at ni-maanedersfristen uden videre gaelder, bliver foelgen, at ingen sikkerhed, som er stillet i medfoer af forordning nr . 563/76, har kunnet inddrages senere end den 31 . juli 1977, for i henhold til forordningens artikel 11 fandt den kun anvendelse paa varer indfoert inden den 31 . oktober 1976 . Den normale gyldighedsperiode for forordning nr . 563/76 var saaledes udloebet noget inden Domstolens domme af 5 . juli 1977, som kendte den ugyldig .
21 . Af ovennaevnte grunde foretraekker jeg at aendre Kommissionens forslag til besvarelse af det tredje spoergsmaal en smule, nemlig derved, at udtrykket "en sikkerhed, der erklaeres fortabt" erstattes af udtrykket "en sikkerhed, der er fortabt ". Formuleringen bliver herefter foelgende :
"I faellesskabsretlig sammenhaeng er det med hensyn til spoergsmaalet om frigivelse af en sikkerhed uden betydning, om den er fortabt foer eller efter afsigelsen af Domstolens domme af 5 . juli 1977, hvorved forordning ( EOEF ) nr . 563/76 blev kendt ugyldig ."
22 . D - Spoergsmaalene 4 og 5 er kun forelagt for det tilfaelde, at spoergsmaal 3, litra a ) skulle blive besvaret bekraeftende . Da det ikke er sket, er det ufornoedent at besvare de foelgende spoergsmaal, herunder spoergsmaal 6 .
23 . Subsidiaert og for alle eventualiteters skyld skal jeg dog goere opmaerksom paa, at det af mine bemaerkninger ovenfor under afsnit B . foelger, at spoergsmaalene 4, litra b ) og 5, litra b ) efter min opfattelse boer besvares bekraeftende . Forholdet er med andre ord det, at :
- Sikkerhedsstillelsen allerede kan fortabes, mens der verserer en sag vedroerende lovligheden af afgoerelsen om sikkerhedsstillelsen, og
- naar de i de gaeldende bestemmelser fastsatte betingelser for, at en sikkerhed fortabes, er opfyldt, indtraeder de hermed forbundne retsvirkninger uden videre, og uden, at der herved stilles krav om en myndighedsafgoerelse, hvorved sikkerheden erklaeres fortabt .
24 . Endelig skal jeg med hensyn til spoergsmaal 6 - hvormed det oenskes oplyst, om faellesskabsretten regulerer den situation, at den afgoerelse om sikkerhedsstillelse, der er grundlaget for en stillet og allerede fortabt sikkerhed, efterfoelgende kendes retsstridig og ophaeves - endnu engang henvise til Domstolens dom af 12 . juni 1980 i sag 130/79, Express Dairy Foods Limited .
Sammenfatning
25 . Sammenfattende skal jeg foreslaa, at de spoergsmaal, Bundesverwaltungsgericht har forelagt, besvares saaledes :
"1 ) Faellesskabsretten indeholder ingen grundsaetning, hvorefter der ikke i henhold til nationale bestemmelser kan ske ophaevelse af en afgoerelse om sikkerhedsstillelse, der er truffet i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 563/76 - som Domstolen har kendt ugyldig - og senere i overensstemmelse med nationale processuelle regler indbragt for domstolene .
2 ) Saafremt proteinholdige varer erhvervet paa de i forordning ( EOEF ) nr . 563/76 fastsatte betingelser er videresolgt i henhold til kontrakter, der er afsluttet inden forordningens ikrafttraeden, er ethvert krav om frigivelse af sikkerhed, der er rejst i henhold til naevnte forordning, ubegrundet af de i dommen af 13 . maj 1981 i sag 66/80 anfoerte grunde .
Saafremt de opkoebte proteinholdige varer derimod mod sikkerhedsstillelse er videresolgt i henhold til kontrakter, der er afsluttet efter ikrafttraedelsen af forordning ( EOEF ) nr . 563/76, og afgoerelsen om sikkerhedsstillelse er anfaegtet ved nationale retsmidler, inden Domstolen kendte forordningen ugyldig, og derefter ophaevet paa grund af, at naevnte retsakt er tilsidesat, er ingen EF-retlig grundsaetning til hinder for at frigive sikkerheden .
3 ) I faellesskabsretlig sammenhaeng er det med hensyn til spoergsmaalet om frigivelse af en sikkerhed uden betydning, om den er fortabt foer eller efter afsigelsen af Domstolens domme af 5 . juli 1977, hvorved forordning ( EOEF ) nr . 563/76 blev kendt ugyldig .