61996CJ0177_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-177/96,
angaaende en anmodning, som Rechtbank van eerste aanleg, Antwerpen (Belgien), i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende sag,
Belgische Staat
mod
Banque Indosuez m.fl.,
Det Europaeiske Faellesskab,
at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af Kommissionens beslutning nr. 2131/88/EKSF af 18. juli 1988 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Jugoslavien og om endelig opkraevning af den midlertidige antidumpingtold paa denne import (EFT L 188, s. 14),
har
DOMSTOLEN
(Sjette Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, H. Ragnemalm, og dommerne R. Schintgen, G.F. Mancini, P.J.G. Kapteyn (refererende dommer) og G. Hirsch,
generaladvokat: F.G. Jacobs
justitssekretaer: R. Grass,
efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:
- den belgiske regering ved kommitteret Jan Devadder, Ministeriet for Udenrigsanliggender, Udenrigshandel og Udviklingssamarbejde, som befuldmaegtiget, bistaaet af advokat Bernard van de Walle de Ghelcke, Bruxelles
- Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved Hubert van Vliet og Nicholas Khan, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede,
paa grundlag af den refererende dommers rapport,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 3. juli 1997,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 13. maj 1996, indgaaet til Domstolen den 22. maj 1996, har Rechtbank van eerste aanleg, Antwerpen, i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Kommissionens beslutning nr. 2131/88/EKSF af 18. juli 1988 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Jugoslavien og om endelig opkraevning af den midlertidige antidumpingtold paa denne import (EFT L 188, s. 14).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem den belgiske stat paa den ene side og Banque Indosuez (herefter »Indosuez«), et selskab henhoerende under schweizisk ret, det tyske selskab Stahlhandel Schmitz GmbH (herefter »Schmitz«) og det belgiske selskab Rijn- en Kanaalvaart Expeditie SA (herefter »Rijn- en Kanaalvaart Expeditie«) paa den anden side angaaende den antidumpingtold, som den belgiske stat har opkraevet i henhold til beslutning nr. 2131/88 om import til Faellesskabet af visse jern- og staalprodukter med oprindelse i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (herefter »FYROM« for Former Yugoslav Republic of Macedonia).
3 Schmitz importerede de omtvistede produkter til Den Belgisk-Luxembourgske OEkonomiske Union mellem den 1. maj og den 31. juli 1992. Det fremgaar af sagens akter, at varerne stammede fra virksomheden Rudnici i Zelezarnica Skopje (herefter »Rudnici«), som har hjemsted i Skopje, FYROM.
4 Beslutning nr. 2131/88 var oprindeligt baseret paa Kommissionens beslutning nr. 2177/84/EKSF af 27. juli 1984 (EFT L 201, s. 17) og dernaest paa Kommissionens beslutning nr. 2424/88/EKSF af 29. juli 1988 (EFT L 209, s. 18), begge vedroerende beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab. Beslutning nr. 2424/88 ophaevede og erstattede beslutning nr. 2177/84.
5 I henhold til ottende betragtning til beslutning nr. 2177/84 og anden betragtning til beslutning nr. 2424/88 blev den antidumpingordning, beslutningerne fastlagde, vedtaget i overensstemmelse med de bestaaende internationale forpligtelser, isaer dem, som foelger af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel og af aftalen om anvendelse af den naevnte artikel VI (antidumpingkodeks af 1979).
6 Kommissionen vedtog paa grundlag af artikel 11 i beslutning nr. 2177/84 beslutning nr. 2767/86/EKSF af 5. september 1986 (EFT L 254, s. 18), hvorved der indfoertes en midlertidig antidumpingtold paa 68 ECU pr. 1 000 kg paa visse plader af jern og staal med »oprindelse i Jugoslavien«. I 14. betragtning til beslutningen er Rudnici udtrykkeligt naevnt blandt de jugoslaviske eksportoerer af disse produkter.
7 Ved afgoerelse 86/639/EKSF af 23. december 1986 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingundersoegelsen vedroerende importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Jugoslavien og om afslutning af denne undersoegelse (EFT L 371, s. 84) godtog Kommissionen de tilsagn, der var afgivet af tre jugoslaviske eksportoerer, herunder Rudnici, om ikke laengere at forvolde nogen skade med de produkter, der var genstand for dumping. Som foelge af klager over misligholdelse af tilsagnet ophaevede Kommissionen imidlertid ved beslutning nr. 229/88/EKSF af 25. januar 1988 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Jugoslavien (EFT L 23, s. 13) afgoerelsen vedroerende sin godtagelse af disse eksportoerers tilsagn og genindfoerte den midlertidige antidumpingtold over for dem.
8 Siden blev der i medfoer af artikel 1 i beslutning nr. 2131/88 indfoert en endelig antidumpingtold paa 48 ECU pr. 1 000 kg paa importen de omhandlede produkter »med oprindelse i Jugoslavien«. Denne beslutning traadte i kraft den 20. juli 1988 for en periode paa fem aar regnet fra naevnte dato.
9 Som foelge af en klage, der i februar 1990 blev indgivet af den jugoslaviske Jern- og Staalsammenslutning, genoptog Kommissionen i henhold til artikel 14 i beslutning nr. 2424/88 undersoegelsen vedroerende importen af de omhandlede varer.
10 Den 17. september 1991, mens denne undersoegelse endnu stod paa, erklaerede FYROM sig selvstaendig.
11 Ved afslutningen af den fornyede undersoegelse fastslog Kommissionen, at der fortsat udoevedes dumping, idet den dog ansaa dumpingmargenen for faldet. Den vedtog paa det grundlag beslutning nr. 2297/92/EKSF af 31. juli 1992 om aendring af beslutning nr. 2131/88/EKSF om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Republikken Slovenien og i de jugoslaviske republikker Makedonien, Montenegro og Serbien og om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende Republikken Kroatien og Republikken Bosnien-Hercegovina (EFT L 221, s. 36). Ved denne beslutning aendredes beslutning nr. 2131/88, idet den endelige antidumpingtold fastsattes til en lidt lavere sats paa 44 ECU pr. 1 000 kg. I henhold til artikel 1 i beslutning nr. 2131/88, som aendret, omhandlede beslutningen de paagaeldende produkter, saafremt de havde »oprindelse i Republikken Slovenien ... og de jugoslaviske republikker Makedonien ... Montenegro ... og Serbien«. Det fulgte af samme bestemmelse, at den endelige antidumpingtold ikke skulle laegges paa de varer, som stammede fra tre eksportoerer, herunder Rudnici, som foelge af de tilsagn, disse havde afgivet under den fornyede undersoegelse.
12 Beslutning nr. 2297/92 traadte dog ikke i kraft foer den 7. august 1992 og finder derfor ikke anvendelse paa den import, der er omhandlet i hovedsagen.
13 Schmitz har i lighed med sin kautionist, Indosuez, og toldklarereren Rijn- en Kanaalvaart Expeditie nedlagt paastand ved Rechtbank van eerste aanleg, Antwerpen, om, at den belgiske stat tilpligtes at tilbagebetale den erlagte antidumpingtold.
14 Ved dom af 29. juni 1994 afsagde den naevnte ret udeblivelsesdom mod den belgiske stat og tilpligtede denne at tilbagebetale tolden.
15 Den belgiske stat har gjort indsigelse mod naevnte dom og har bl.a. adciteret Det Europaeiske Faellesskab, som dog ikke har givet moede. Under denne sag har Schmitz, Indosuez og Rijn- en Kanaalvaart Expeditie gjort gaeldende, at beslutning nr. 2131/88 ikke finder anvendelse paa den omtvistede import. Da FYROM foerst blev anerkendt som selvstaendig stat i 1991, stammer de omhandlede produkter, der er erhvervet hos en producent med hjemsted i Skopje i 1992, for det foerste ikke laengere fra Jugoslavien, men fra FYROM. Dernaest foelger det af de folkeretlige regler for statssuccession, at Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) uden FYROM er successorstat for den tidligere Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien, saaledes at Den Foederative Republik Jugoslavien er indtraadt i sidstnaevntes forpligtelser, og saaledes, at der af den grund ikke i den omhandlede periode kan vaere blevet lagt nogen antidumpingtold paa produkter, der stammer fra FYROM.
16 Paa denne baggrund har den nationale ret besluttet at udsaette sagen og forelaegge Domstolen de to foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»1) Omfatter betegnelsen 'Jugoslavien' i beslutning nr. 2131/88/EKSF ligeledes Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, efter at denne har loesrevet sig fra (Rest-)Jugoslavien?
2) Finder den antidumpingtold, der i henhold til beslutning nr. 2131/88/EKSF skal opkraeves ved import til Den Belgisk-Luxembourgske OEkonomiske Union af jern- og staalprodukter med oprindelse i Jugoslavien, ligeledes anvendelse paa import af saadanne produkter med oprindelse i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, der er foretaget i perioden fra den 1. maj 1992 til den 31. juli 1992?«
17 Det fremgaar af de faktiske omstaendigheder i hovedsagen, at den forelaeggende ret med disse to spoergsmaal reelt oensker oplyst, om den antidumpingtold, som i henhold til ordlyden af artikel 1 i beslutning nr. 2131/88 blev indfoert paa importen af visse jern- og staalprodukter »med oprindelse i Jugoslavien«, ligeledes finder anvendelse paa saadanne produkter, der er fremstillet af en producent og eksportoer, som, efter at have haft hjemsted i Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien, befandt sig med hjemsted i FYROM paa tidspunktet for import af de paagaeldende produkter som foelge af uafhaengighedserklaeringen.
18 Som Domstolen ved flere lejligheder har fremhaevet, er det ved fortolkning af en faellesskabsretlig regel noedvendigt baade at tage hensyn til dens ordlyd, den sammenhaeng, hvori den indgaar, og formaalet med den (dom af 30.7.1996, sag C-84/95, Bosphorus, Sml. I, s. 3953, praemis 11).
19 Det bemaerkes i den henseende, at de paagaeldende antidumpingforanstaltninger har til formaal at beskytte produktionen i Faellesskabet mod produkter, der importeres fra tredjelande til Faellesskabet til en pris, der er lavere end deres normale vaerdi, og som derfor kan skade producenterne i Faellesskabet.
20 Foelgelig udgoeres den vaesentlige kerne i antidumpingforanstaltningerne af produkter og deres oprindelse. For at undgaa, at en produktion i Faellesskabet tilfoejes skade, foreskriver antidumpingforanstaltningerne, at der indfoeres antidumpingtold paa import, der stammer fra et fastlagt geografisk omraade. Derfor bestemmes det i beslutning nr. 2424/88, at en beslutning om indfoerelse af midlertidig eller endelig antidumpingtold bl.a. skal indeholde oplysninger om den paagaeldende vare, oprindelses- eller eksportlandet og, om muligt, navnet paa leverandoeren.
21 Henset til, at den geografiske oprindelse af produkterne er det relevante kriterium paa antidumpingomraadet, har en aendret benaevnelse eller politisk organisering af det geografiske territorium, der er angivet som oprindelses- eller eksportland i en beslutning om indfoerelse af midlertidig eller endelig antidumpingtold, ingen indvirkning paa den oekonomiske maalsaetning med den indfoerte antidumpingtold, og en saadan aendring kan derfor ikke i sig selv bevirke, at tolden ikke finder anvendelse paa produkter fra det paagaeldende territorium.
22 Endvidere maa det, saaledes som Kommissionen har fremhaevet, antages, at der - saafremt en leverandoer, hvis produkter dumpes, kunne undgaa antidumpingtolden, blot fordi han har hjemsted paa et territorium, som af myndighederne er blevet erklaeret uafhaengigt - ville vaere risiko for, at antidumpingforanstaltningerne ikke opfyldte deres formaal, som er at forhindre, at en produktion i Faellesskabet tilfoejes skade. Den omstaendighed, at leverandoeren efter folkeretten henhoerer under en ny stat, forhindrer saaledes ikke, at den af ham udoevede dumpingpraksis fortsat tilfoejer produktion i Faellesskabet skade.
23 I den foreliggende sag var beslutning nr. 2131/88, som i henhold til sin ordlyd indfoerte en endelig antidumpingtold paa importen af visse jern- og staalprodukter »med oprindelse i Jugoslavien«, paa tidspunktet for vedtagelsen beregnet paa at finde anvendelse paa Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslaviens samlede territorium. Selv om denne republik i mellemtiden er blevet oploest i en raekke stater, kan det i beslutning nr. 2131/88 anvendte udtryk »Jugoslavien« kun betegne det samme geografiske omraade, hvilket tidligere svarede til denne republiks territorium, mens det nu svarer til de naevnte staters, herunder FYROM's, samlede territorier.
24 Heraf foelger, at den af beslutning nr. 2131/88 omhandlede antidumpingtold finder anvendelse paa jern- og staalprodukter, der er fremstillet af en producent og eksportoer, som, efter at have haft hjemsted i Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien, befandt sig med hjemsted i FYROM paa tidspunktet for import af de paagaeldende produkter som foelge af uafhaengighedserklaeringen.
25 Hvad angaar Schmitz', Indosuez' og Rijn- en Kanaalvaart Expeditie's argument om, at beslutning nr. 2131/88 ikke finder anvendelse paa varer med oprindelse i FYROM i medfoer af de folkeretlige regler, som gaelder for statssuccession, bemaerkes blot, at de paagaeldende principper ikke direkte finder anvendelse paa antidumpingtold, eftersom denne ikke udgoer en statslig gaeldspost, men er told, som skyldes af private.
26 Endelig skal det, som generaladvokaten har bemaerket i punkt 33 ff. i sit forslag til afgoerelse, undersoeges, om det er foreneligt med retssikkerhedsprincippet at lade alle de stater, der befinder sig paa den tidligere Socialistiske Foederative Republik Jugoslaviens territorium, vaere omfattet af udtrykket »Jugoslavien«.
27 Herved udtales, at retssikkerhedsprincippet er et grundlaeggende faellesskabsretligt princip, som kraever, at en ordning, der paalaegger en afgiftspligtig byrder, er klar og utvetydig, for at han ikke skal vaere i tvivl om sine rettigheder og pligter, saaledes at han kan handle derefter (dom af 13.2.1996, sag C-143/93, Van Es Douane Agenten, Sml. I, s. 431, praemis 27).
28 Det boer derfor undersoeges, om beslutning nr. 2131/88 giver borgere og virksomheder mulighed for at have sikkert kendskab til deres retsstilling for saa vidt angaar betalingen af antidumpingtold af produkter, som de har importeret fra FYROM i den omhandlede periode.
29 I kraft af anvendelsen af udtrykket »Jugoslavien« fremgaar det i den henseende klart af beslutning nr. 2131/88, at den finder anvendelse paa hele det territorium, der er indeholdt inden for graenserne af Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien. Da beslutningen blev vedtaget, kunne udtrykket »Jugoslavien« ikke betyde noget andet.
30 Som allerede anfoert ovenfor i praemis 23, har det i ovennaevnte beslutning anvendte udtryk siden Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslaviens sammenbrud kun kunnet betegne denne tidligere republiks omraade.
31 Foelgelig har borgerne og virksomhederne haft mulighed for at have sikkert kendskab til raekkevidden af beslutning nr. 2131/88, og navnlig til deres pligt til at betale antidumpingtold af produkter importeret fra FYROM.
32 Paa grundlag af ovenstaaende bemaerkninger boer spoergsmaalene besvares med, at den antidumpingtold, som i henhold til ordlyden af artikel 1 i beslutning nr. 2131/88 blev indfoert paa importen af visse jern- og staalprodukter »med oprindelse i Jugoslavien«, finder ligeledes anvendelse paa saadanne produkter, der er fremstillet af en producent og eksportoer, som, efter at have haft hjemsted i Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien, befandt sig med hjemsted i FYROM paa tidspunktet for import af de paagaeldende produkter som foelge af uafhaengighedserklaeringen.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
33 De udgifter, der er afholdt af den belgiske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Sjette Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Rechtbank van eerste aanleg, Antwerpen, ved kendelse af 13. maj 1996, for ret:
Den antidumpingtold, som i henhold til ordlyden af artikel 1 i beslutning nr. 2131/88/EKSF af 18. juli 1988 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse plader af jern og staal med oprindelse i Jugoslavien og om endelig opkraevning af den midlertidige antidumpingtold paa denne import blev indfoert paa importen af visse jern- og staalprodukter »med oprindelse i Jugoslavien«, finder ligeledes anvendelse paa saadanne produkter, der er fremstillet af en producent og eksportoer, som, efter at have haft hjemsted i Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien, befandt sig med hjemsted i FYROM paa tidspunktet for import af de paagaeldende produkter som foelge af uafhaengighedserklaeringen.