61985CC0199_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
A . 1 . I den sag, som Domstolen skal behandle i dag, haevdes det, at Den italienske Republik har tilsidesat Raadets direktiv af 26 . juli 1971 om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge - og anlaegskontrakter ( EFT 1971 II, s . 613 ), som er gennemfoert i italiensk ret ved lov nr . 584 af 8 . august 1977 .
2 . For saa vidt angaar bygge - og anlaegskontrakter af en vis stoerrelsesorden, som paataenkes indgaaet af staten eller lokale organer, bestemmer direktivet, at planen om at indgaa saadanne kontrakter skal offentliggoeres i De europaeiske Faellesskabers Tidende ( artikel 12 ). Formaalet hermed er at sikre, at alle interesserede virksomheder i Faellesskabet har mulighed for at afgive tilbud . Der kan imidlertid ifoelge artikel 9 indgaas bygge - og anlaegskontrakter uden at anvende direktivets beskrivelser, bl.a . i foelgende tilfaelde :
"b ) for arbejder, hvis udfoerelse af tekniske eller kunstneriske aarsager eller af aarsager, som haenger sammen med beskyttelse af en eneret, ikke kan overdrages til andre end én bestemt entreprenoer;
...
d ) i strengt fornoedent omfang, naar tvingende grunde af uopsaettelig karakter i forbindelse med begivenheder, som de ordregivende myndigheder ikke har kunnet forudse, ikke tillader at overholde de frister, som kraeves ved andre fremgangsmaader;
...".
3 . Om sagsforholdet skal jeg oplyse foelgende :
4 . I Milano kommune raadede Azienda Municipale Nettezza Urbana di Milano ( AMNU ), altsaa byens rengoeringsselskab, i halvfjerdserne over to forbraendingsanlaeg til affald, som det selv havde opfoert, og det blev besluttet at opfoere yderligere to tilsvarende anlaeg . Dette blev i forbindelse med nye lossepladser til deponering af affald anset for tilstraekkeligt .
5 . Efter den kendte ulykke i Seveso, hvori dioxin spillede en betydelig rolle, saa den naevnte virksomhed ( ifoelge Milano kommunes fremstilling ) i betragtning af den kendsgerning, at der fra det bestaaende forbraendingsanlaeg til affald blev udledt dioxin i luften, sig noedsaget til at saette en forbraendingsovn ud af drift og lade den anden arbejde med nedsat kapacitet samt - da det regionale miljoebeskyttelsesudvalg havde afgivet en negativ udtalelse - ogsaa at tage afstand fra planen om at opfoere endnu to ovne . Ifoelge kommunen har befolkningen desuden blokeret for den bestaaende losseplads . Det var derfor noedvendigt at opfoere et andet anlaeg til genanvendelse af fast affald . Med det formaal for oeje nedsatte Azienda' s bestyrelse i 1978 et raadgivende teknisk udvalg, der undersoegte en raekke virksomheder - ogsaa udenlandske - som kunne komme i betragtning . Efter nogle maaneders forloeb foreslog udvalget, at der blev indgaaet kontrakt med tre italienske virksomheder . Efter at et i april 1979 nedsat udvalg af sagkyndige havde gennemgaaet dette forberedende arbejde, besluttede Azienda' s administrationsudvalg i juli 1979 uden licitation at indgaa den naevnte bygge - og anlaegskontrakt med et konsortium bestaaende af tre italienske virksomheder . Milano' s byraad tiltraadte denne afgoerelse ved en beslutning af 15 . november 1979 .
6 . Efter at Kommissionen havde faaet kendskab til denne procedure og til den manglende offentliggoerelse i EF-Tidende, udvekslede den i perioden 1980-1983 en raekke skrivelser med den italienske regering, hvorunder der blev henvist til det i indledningen naevnte direktiv og de i forbindelse hermed opstaaede betaenkeligheder samt anmodet om en raekke oplysninger . Da Kommissionen ikke fandt Milano kommunes redegoerelse tilfredsstillende, indledte den i august 1983 en forskriftsmaessig procedure efter EOEF-traktatens artikel 169 . I en skrivelse af 1 . august 1983 taltes der - paa grund af undladt offentliggoerelse - om tilsidesaettelse af direktivets artikel 12, ligesom kommunen i det foreliggende tilfaelde frakendtes ret til at paaberaabe sig artikel 9, litra b ) og d ). Med hensyn til artikel 9, litra b ), kunne det ikke anerkendes, at alene et konsortium af tre italienske virksomheder paa grund af saerlig teknisk kunnen eller gaeldende eneret kunne komme i betragtning . Efter en gennemgang af sagens akter fandt Kommissionen derimod, at ogsaa andre virksomheder i Faellesskabet var i stand til at gennemfoere byggeprojektet . For saa vidt angaar artikel 9, litra d ), kunne det ikke anerkendes, at der her var tale om tvingende grunde ( under henvisning til, at det oprindelig planlagte supplerende forbraendingsanlaeg efter Seveso-ulykken ikke kunne gennemfoeres paa grund af den regionale miljoemyndigheds negative udtalelse ). Kommissionen anfoerte yderligere, at den naevnte bestemmelse skal fortolkes restriktivt, saaledes at de tre betingelser samtidig skal vaere opfyldt . Henset til haendelsesforloebet i 1979 fandtes dette imidlertid ikke at vaere tilfaeldet, for det foerste fordi det ikke kunne vaere uforudsigeligt, at der skulle opfoeres et nyt anlaeg, og for det andet fordi der ikke blot kunne vaere tale om en tvingende noedvendighed ( nemlig erstatning af et gammelt anlaeg ), men derimod om en udvidelse af kapaciteten .
7 . I en skrivelse til Kommissionen af november 1983 fremsatte Milano' s borgmester sine bemaerkninger hertil . Med hensyn til artikel 9, litra b ), anfoertes, at det anlaeg, som de tre virksomheder, der havde faaet kontrakten, havde tilbudt, sikrede den hoejeste effektivitet, og det var derfor noedvendigt at anvende disse virksomheders eneret . Med hensyn til artikel 9, litra d ), henvistes endnu engang til noedvendigheden af at aendre tidligere projekter som foelge af Seveso-ulykken .
8 . Da det ikke overbeviste Kommissionen, afgav den i marts 1984 en begrundet udtalelse, jfr . EOEF-traktatens artikel 169 . Heri anfoerte Kommissionen - under fremhaevelse af den kendsgerning, at ogsaa andre virksomheder i Faellesskabet kunne gennemfoere det omhandlede projekt - at Milano kommune paa ingen maade havde givet oplysninger om den eneret, som de tre italienske virksomheder, som havde faaet kontrakten, angiveligt var i besiddelse af ( patentnummer, indfoerelse i patentregisteret ). For saa vidt angaar artikel 9, litra d ), kritiseredes det, at der ikke var foert tilstraekkeligt teknisk bevis, og man henviste til, at direktivets artikel 15 giver mulighed for en fremskyndet procedure . I slutningen af udtalelsen, hvorefter Milano kommune fandtes at have tilsidesat faellesskabsretten, opfordrede Kommissionen kommunen til "at traeffe de noedvendige foranstaltninger til inden for en frist af 30 dage at efterkomme udtalelsen" (" ad adottare le misure necessarie per conformarsi al presente parere motivato "); da Kommissionen antog, at det angiveligt tvingende arbejde var saa godt som afsluttet, saaledes at den indgaaede kontrakt ikke laengere kunne stilles i bero eller ophaeves, tilfoejede den i udtalelsen : "Som noedvendig foranstaltning kan navnlig anfoeres Milano kommunes skriftlige tilsagn om i fremtiden at overholde samtlige bestemmelser i direktiv 71/305/EOEF" (" per misure necessarie, deve essere inteso soprattutto un impegno scritto del Comune di Milano di rispettare in futuro tutte le disposizioni della direttiva 71/305/CEE ").
9 . Derefter paalagde den italienske indenrigsminister amtmanden for Milano at opfordre Milano kommune til i fremtiden at rette sig efter direktivet og afgive en skriftlig garanti herom . I april 1984 efterkom borgmesteren opfordringen, idet han - efter en gennemgang af Kommissionens begrundede udtalelse og med overbevisning om, at kommunalstyrelsen havde handlet retmaessigt - erklaerede, "at Milano kommune i fremtiden vil traeffe alle forvaltningsafgoerelser i overensstemmelse med gaeldende bestemmelser, herunder samtlige bestemmelser i direktiv 71/305/EOEF, og at disse saavel formelt som materielt vil blive strengt overholdt" (" che il Comune di Milano uniformerà anche per il futuro la sua azione amministrativa alle norme di legge e di regolamento, ivi comprese le disposizioni tutte della direttiva n . 71/305/CEE, assicurandone il pieno rispetto, sia nella forma, che nella sostanza ").
10 . Som bekendt er den italienske regering af den opfattelse, at Milano kommune har efterkommet Kommissionens udtalelse rettidigt, og der har saaledes ikke vaeret grund til at anlaegge traktatbrudssag .
11 . Kommissionen har dog alligevel i juni 1985 indbragt sagen for Domstolen med paastand om, at det statueres, at Den italienske Republik og navnlig Milano kommune som lokalt organ har tilsidesat deres forpligtelser efter direktiv 71/305/EOEF, idet kommunen har besluttet at indgaa kontrakt uden licitation om opfoerelse af et anlaeg til genanvendelse af fast kommunalt affald og undladt at offentliggoere dette i De europaeiske Faellesskabers Tidende .
12 . Kommissionen mener nemlig for det foerste, at den af Milano' s borgmester afgivne erklaering ikke er entydig og saaledes ikke indeholder nogen garanti for, at udtalelsen fremtidig respekteres fuldt ud . For det andet fik Kommissionen i 1984 - via en finansieringsansoegning til Den europaeiske Investeringsbank, som Kommissionen skulle afgive udtalelse om - kendskab til, at direktivet igen, efter Kommissionens opfattelse, var blevet tilsidesat i Milano, idet der var indgaaet en en kontrakt for tilsvarende bygge - og anlaegsarbejder ( anlaeg i Muggiano til behandling af fast kommunalt affald med varme - og materialegenvinding ). Kommissionen henviste i oevrigt hertil i en telexmeddelelse af december 1984, hvori det anfoertes, at den som foelge af fortsaettelsen af et paatalt forhold ikke kunne anse den af Milano' s borgmester afgivne erklaering for tilfredsstillende . Senere ( efter indgivelse af svarskriftet i sagen ) erfarede Kommissionen ifoelge eget udsagn yderligere, at de i 1979 vedtagne arbejder aldrig var blevet paabegyndt, hvilket bestyrkede Kommissionen i dens synspunkt . Det boer tillige naevnes, at det under retssagen i besvarelse af et spoergsmaal fra Domstolen blev oplyst, at det i 1979 vedtagne projekt faktisk ikke blev gennemfoert ( da der nemlig i 1982 blev indfoert nye regler for bortskaffelse af affald, som noedvendiggjorde vaesentlige aendringer ), at det for Muggiano planlagte anlaeg - bortset fra disse aendringer - svarede til det i 1979 vedtagne, at opfoerelsen heraf ligeledes var overdraget de allerede naevnte tre italienske virksomheder, og at der i august 1986 kun var udfoert forberedende arbejder ( hvorimod Kommissionen under den mundtlige forhandling har anfoert, at arbejdet overhovedet ikke var paabegyndt paa dette tidspunkt ).
B . 13 . Paa grundlag af de skriftlige og mundtlige indlaeg skal jeg nu redegoere for min opfattelse af sagen :
I - Formaliteten
14 . Som bekendt er den italienske regering af den opfattelse - hvortil dens skriftlige indlaeg i oevrigt er begraenset - at sagen ikke kan antages til realitetsbehandling . For at kunne rejse et traktatbrudssoegsmaal i henhold til EOEF-traktatens artikel 169 er det en forudsaetning, at den beroerte medlemsstat ikke har efterkommet Kommissionens udtalelse inden for den fastsatte frist . Det er, siger regeringen, ikke tilfaeldet i den foreliggende sag, da udtalelsen foerst og fremmest (" soprattutto ") indeholdt en opfordring til Milano kommune til at afgive en skriftlig erklaering om, at direktivet i fremtiden vil blive overholdt, og denne opfordring blev fulgt ved fremsendelse af en erklaering af 19 . april 1984 fra Milano' s borgmester . For saa vidt Kommissionen ogsaa naevner begivenheder i 1984 ( kontrakt vedroerende opfoerelse af et anlaeg i Muggiano ), er det imidlertid klart, at dette forhold ikke kan inddrages i sagen, da der endnu ikke i henhold til EOEF-traktatens artikel 169 kunne afgives den begrundede udtalelse herom, som er en forudsaetning for et sagsanlaeg .
1 . 15 . For saa vidt angaar denne indsigelse, maa det vel paa grundlag af de sparsomme oplyste omstaendigheder anerkendes, at andet led kan forekomme begrundet . Naar henses til den strenge fortolkning af artikel 169, som Domstolen har anlagt i sine domme, er det faktisk ikke muligt under den foreliggende sag at behandle begivenheder fra 1984, som hverken var omtalt i Kommissionens aabningsskrivelse eller i den begrundede udtalelse . At goere det maa afvises, allerede fordi den italienske regering i besvarelse af et spoergsmaal har oplyst, at de oprindelig vedtagne projekter siden 1982 var aendret paa en raekke vaesentlige punkter, saaledes at der altsaa ikke blot var tale om en tidsmaessig forskydning af gennemfoerelsen af det oprindelige projekt, og fordi Kommissionen ikke har bestridt det .
16 . Naar Kommissionen i paastanden, der for saa vidt er holdt i ret generelle vendinger, omtaler Milano kommunes indgaaelse af en kontrakt om opfoerelse af et anlaeg til genanvendelse af fast kommunalt affald, kan der herved saaledes kun vaere tale om det indledningsvis naevnte forhold i 1979, og det skal udelukkende afgoeres, om direktivet er tilsidesat, for saa vidt angaar det forhold .
2 . 17 . Efter min mening er det dog saaledes, at denne afgraensning af sagens genstand ikke kan laegges til grund for en afvisning af sagen .
a ) 18 . For saa vidt angaar sagsoegtes vaesentlige indvending, kan det - saafremt Kommissionens udtalelse i sin helhed forstaas rigtigt - faktisk vanskeligt antages, at den i afslutningen fremsatte opfordring til at afgive en skriftlig erklaering om, at man fremtidig vil rette sig efter direktivet, er fulgt paa tilfredsstillende vis ved den af Milano' s borgmester allerede naevnte afgivne garanti .
19 . Bestraeber man sig paa at anlaegge en meningsfyldt fortolkning af opfordringen ( om den er korrekt fortolket i den italienske indenrigsministers skrivelse af 29 . marts 1984, kan ikke vaere afgoerende ), indeholder den vel - og heri maa jeg give Kommissionen medhold - en stiltiende anerkendelse af, at Milano kommune ikke handlede retmaessigt i 1979 . Denne udlaegning hviler paa den kendsgerning, at en saadan opfordring maa anses for et helt igennem usaedvanligt skridt ( da en efterkommelse heraf ikke medfoerer nogen aendring af retstilstanden, fordi direktivet uden videre efter sit eget indhold, i forbindelse med nationale gennemfoerelsesforanstaltninger, kraever opfyldelse; der kan heller ikke tales om en aendring af de faktiske omstaendigheder, da Kommissionen allerede ved skrivelse af august 1983 havde gjort Milano kommune opmaerksom paa retsforholdet ). Modtagerne kan saaledes kun opfatte opfordringen saaledes, at Kommissionen gaar ud fra, at den indgaaede kontrakt var opfyldt og derfor ikke kunne ophaeves, og opfordringen havde derfor alene til formaal at skabe garanti for, at en lignende handling ikke gentages, hvilket imidlertid utvivlsomt indebaerer en anerkendelse af det paatalte forholds retsstridighed .
20 . Den af Milano' s borgmester afgivne erklaering indeholder imidlertid paa ingen maade en formel, retlig anerkendelse af, at den i 1979 indgaaede kontrakt var i strid med direktivet, idet erklaeringen tvaertimod indledes med en udtrykkelig konstatering af, at borgmesteren var overbevist om, at byens administration havde handlet retmaessigt (" abbia agito legittimamente ").
21 . Yderligere tilfoejer borgmesteren i sin erklaering - og det er et andet vaesentligt punkt - at Milano kommune ogsaa i fremtiden vil soerge for, at forvaltningsafgoerelserne tilpasses direktivet . Dermed gav han - efter alt at doemme - udtryk for, at kommunen i givet fald ogsaa fremover ville forholde sig som i 1979 .
22 . Saafremt erklaeringen laeses saaledes, kan den i strid med den italienske regerings opfattelse i virkeligheden ikke betragtes som en formel garanti for overholdelse af direktivets bestemmelser . Man kan snarere, ligesom Kommissionen, kritisere, at erklaeringen ikke var fuldstaendig, og at den heller ikke - paa grund af det i foerste saetning indeholdte forbehold - var entydig . Paa grundlag af dette sagsforhold kan det altsaa ikke fastslaas, at Milano' s borgmester har foretaget de noedvendige skridt til at efterkomme Kommissionens udtalelse .
b ) 23 . Ogsaa af en anden grund er det udelukket at antage, at kommunen fuldt ud har rettet sig efter udtalelsen .
24 . I sidste afsnit af udtalelsen siges det ganske vist, at der med "noedvendige foranstaltninger" i det vaesentlige menes, at Milano kommune skriftligt skal forpligte sig til i fremtiden at rette sig efter direktivet . I det foregaaende afsnit er der imidlertid helt generelt tale om de noedvendige foranstaltninger til opfyldelse af udtalelsen . Det kunne kun betyde, at saafremt Kommissionens antagelse vedroerende opfyldelsen af kontrakten ikke maatte holde stik ( og adressaten for udtalelsen vidste eller burde vide, at det forholdt sig saaledes, fordi man paa det tidspunkt end ikke havde fundet en byggegrund til opfoerelse af det planlagte anlaeg ), var det for Kommissionen afgoerende, at Milano kommune bragte situationen i overensstemmelse med udtalelsen . Ud fra dette synspunkt blev det altsaa ogsaa kraevet, at den indgaaede kontrakt blev ophaevet ( hvad der fuldt ud var muligt henset til dens retsstridighed ), og at der indledtes en for indgaaelse af kontrakten forskriftsmaessig procedure . Det burde sagsoegte saaledes have soerget for eller dog i det mindste ( saafremt det er rigtigt, at regeringen kun har ringe mulighed for i alvorlige situationer at paavirke selvstaendige kommuner, som foerst og fremmest er underlagt det regionale tilsyn ) tilstraekkelig tydeligt have understreget noedvendigheden af, at der paa kommunalt plan blev gjort en indsats for at ophaeve kontrakten og indlede en ny procedure .
25 . Da dette ikke er sket, og da indenrigsministerens skrivelse til amtmanden for Milano blot indeholdt en opfordring til at forelaegge den kendte skriftlige forpligtelse, som Milano kommune paatog sig, kan det i hvert fald slet ikke haevdes, at der inden for den fastsatte frist er truffet de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme udtalelsen, og at der derfor ikke var grund til at indbringe sagen for Domstolen .
c ) 26 . For saa vidt angaar formaliteten, skal der endelig paa grundlag af det oplyste sagsforhold tages stilling til, om Kommissionen overhovedet har interesse i at gennemfoere en sag, som begraenser sig til projekter fra 1979, hvorom man i dag yderligere ved, at de, som oprindelig besluttet, aldrig blev gennemfoert .
27 . Efter min opfattelse bestaar der i den foreliggende sag en saadan interesse - saafremt det overhovedet er en betingelse for en procedure efter EOEF-traktatens artikel 169 - og jeg mener ligeledes, at interessen er tilstraekkelig . Det er herved af betydning, at der i Milano i 1979 - i strid med direktivets principper - blev gennemfoert en procedure til indgaaelse af en kontrakt, som formelt blev afsluttet . Det er imidlertid fuldt ud muligt at rejse et soegsmaal efter artikel 169 for at paatale fortidige, fuldstaendig afsluttede sagsforhold, hvilket allerede i anden sammenhaeng er blevet helt klart . Yderligere er det af betydning, at Milano kommune i forbindelse med ivaerksaettelsen af proceduren paaberaaber sig direktivbestemmelser, hvis afklaring er af principiel betydning, da de altid igen vil kunne spille en rolle ( jeg skal her erindre om, at Kommissionen under den mundtlige forhandling har henvist til en raekke andre tilfaelde af tilsidesaettelse af direktivet paa kommunalt plan ). Ikke mindst er det ogsaa af interesse, at begivenhederne i 1979 aabenbart dannede en slags baggrund og udgangspunkt for senere handlingsprogrammer, hvorunder man fortsat undlod at anvende den normale procedure ifoelge direktivet . Faktisk blev opfoerelsen af det senere vedtagne anlaeg overdraget til de samme tre virksomheder, som fik betroet gennemfoerelsen af projektet fra 1979, hvilket lader formode, at der ikke blev gennemfoert en ny procedure, men derimod kun en tilpasning af kontrakterne fra 1979 .
d ) 28 . Der kan saaledes i virkeligheden ikke naeres vaesentlige betaenkeligheder ved at antage sagen til realitetsbehandling . Domstolen boer derfor ikke undlade at fortolke raadsdirektivet i lyset af den foreliggende sags saerlige omstaendigheder, saaledes at det bliver klart, hvilke forpligtelser der paahviler medlemsstaterne ifoelge direktivet .
II - Realiteten
29 . Det er ubestridt, at Milano i 1979 gennemfoerte en procedure til indgaaelse af en offentlig bygge - og anlaegskontrakt uden at tage hensyn til artikel 12 i raadsdirektiv 71/305, der bestemmer :
"De ordregivende myndigheder, som oensker at indgaa kontrakt om offentlige bygge - og anlaegsarbejder ved offentlig licitation eller bunden licitation, skal tilkendegive deres hensigt ved bekendtgoerelse derom .
Denne bekendtgoerelse skal sendes til Kontoret for De europaeiske Faellesskabers Officielle Publikationer, og den offentliggoeres fuldt ud i De europaeiske Faellesskabers Tidende paa Faellesskabernes officielle sprog ...".
30 . Der kan imidlertid kun vaere tale om overtraedelse af de faellesskabsretlige bestemmelser, saafremt det antages, at artikel 9 ikke finder anvendelse ( Milano kommune har paaberaabt sig artikel 9, litra b ) og d )). De relevante bestemmelser lyder saaledes :
"De ordregivende myndigheder kan indgaa deres bygge - og anlaegskontrakter uden at anvende dette direktivs bestemmelser - bortset fra bestemmelserne i artikel 10 - i foelgende tilfaelde :
...
b ) for arbejder, hvis udfoerelse af tekniske eller kunstneriske aarsager eller af aarsager, som haenger sammen med beskyttelse af en eneret, ikke kan overdrages til andre end én bestemt entreprenoer;
...
d ) i strengt fornoedent omfang, naar tvingende grunde af uopsaettelig karakter i forbindelse med begivenheder, som de ordregivende myndigheder ikke har kunnet forudse, ikke tillader at overholde de frister, som kraeves ved andre fremgangsmaader;
...".
31 . Herefter bliver kernespoergsmaalet, hvilken betydning der kan tillaegges sidstnaevnte bestemmelser, og om det er godtgjort, at forudsaetningerne for at anvende dem var til stede i 1979 . Her kan vi kun - for saa vidt angaar Italien - stoette os paa Milano kommunes - ikke saerlig detaljerede - oplysninger under den administrative procedure, idet den italienske regering for Domstolen jo naesten udelukkende har fremsat formalitetsindsigelser .
1 . 32 . Hvad for det foerste artikel 9, litra b ), angaar, har Kommissionen sikkert ret i, at der er tale om en undtagelsesbestemmelse, der principielt skal fortolkes snaevert, og at den ordregivende myndighed, som paaberaaber sig bestemmelsen, maa godtgoere, at forudsaetningerne herfor er opfyldt .
33 . Vi staar yderligere over for den kendsgerning, at man ikke har bestridt Kommissionens konstatering af, at der - ifoelge de af den gennemgaaede sagsdokumenter - ud over de virksomheder, som fik kontrakten, ogsaa findes andre virksomheder i Faellesskabet, som ville vaere i stand til at opfoere et saadant anlaeg . Milano kommune har blot gjort gaeldende ( jfr . skrivelsen af 11 . oktober 1983 ), at det nedsatte raadgivende tekniske udvalg var naaet til det resultat, at det anlaeg, som var projekteret af de tre italienske virksomheder, som fik kontrakten, boed paa den stoerste driftssikkerhed (" garanzie di migliore funzionalità "). For saa vidt angaar anvendelsen af artikel 9, litra b ), er dette imidlertid naeppe tilstraekkeligt til at godtgoere, at der er tale om "arbejder hvis udfoerelse af tekniske ... aarsager ... ikke kan overdrages til andre end én bestemt entreprenoer", idet der jo hverken er redegjort eller foert bevis for projektets detaljer .
34 . Naar nu Milano kommune i forbindelse med artikel 9, litra b ), vil paaberaabe sig, at de tre italienske virksomheder, som alene var i stand til at sikre en fornuftig gennemfoerelse af projektet, var indehavere af en eneret, er det tilstraekkeligt, som Kommissionen, at henvise til, at der for saa vidt aldrig er givet naermere oplysninger herom ( f.eks . om patentnumre eller indfoerelse i et patentregister ), hvorfor dette argument ikke er tilstraekkelig bevist .
35 . Det ses derfor ikke, at Milano kommune med rette har paaberaabt sig direktivets artikel 9, litra b ), og at det derfor var begrundet ikke at anvende direktivets artikel 12 .
2 . 36 . For saa vidt angaar artikel 9, litra d ), gaelder det ligeledes her, hvad der allerede er fremhaevet vedroerende artikel 9, litra b ), nemlig at bestemmelsen principielt skal fortolkes restriktivt, og at alle de anfoerte forudsaetninger ifoelge bestemmelsens ordlyd samtidig skal vaere opfyldt .
37 . Under de foreliggende omstaendigheder er det vel imidlertid ikke noedvendigt at beskaeftige sig med bestemmelserne i deres helhed . Ifoelge Kommissionens indlaeg under den mundtlige forhandling andrager den noedvendige ekstra tid for at overholde direktivet ( frist til offentliggoerelse, overholdelse af fristen for indgivelse af tilbud og tid til at gennemgaa tilbudene ) nogle maaneder . Faktisk er det her nok at henvise til det, der allerede er anfoert vedroerende sagens forloeb indtil november 1979, for at frakende kommunen en interesse, da Azienda' s administrationsudvalg allerede siden september 1978 var orienteret om situationen, og efter nedsaettelsen af et undersoegelsesudvalg blev der allerede efter et par maaneder talt om de tre italienske virksomheder, som senere fik kontrakten, og som yderligere blev vurderet af en i april 1979 nedsat ekspertgruppe og endelig ved beslutning af juli 1979 fik kontrakten overdraget, hvilket kommunen i november 1979 stadfaestede . Der kan yderligere henvises til det forhold, at man inden 1984 ( eftersom der ikke var fundet en passende byggegrund ) ikke vidste, hvor anlaegget skulle opfoeres, at det i 1984 blev besluttet at opfoere anlaegget i Muggiano, at det i finansieringsansoegningen til Den europaeiske Investeringsbank blev anfoert, at arbejdet var paabegyndt i 1984 og ville vaere afsluttet inden 1987, samt endelig at det i besvarelse af Domstolens spoergsmaal i august 1986 blev oplyst, at der indtil da var udfoert forberedende arbejder (" interventi preliminari ") ( hvilket Kommissionen i oevrigt udtrykkeligt har bestridt under den mundtlige forhandling ).
38 . Naar henses til dette sagsforhold, ses det faktisk ikke, hvorledes det kan haevdes, at der ved overholdelse af de i direktivet fastsatte frister, som gaelder for offentliggoerelsen, maa regnes med store tab . Milano kommune kan saaledes heller ikke paaberaabe sig direktivets artikel 9, litra d ).
C . 39 . Herefter boer resultatet blive, at Domstolen fremmer sagen til paakendelse, giver Kommissionen medhold og statuerer traktatbrud . Som foelge heraf boer sagsoegte betale sagens omkostninger .
(*) 0versat fra tysk .