62024CJ0887
DOMSTOLENS DOM (Niende Afdeling)
23. april 2026 (
*1
)
»Præjudiciel forelæggelse – indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om maskiner – tekniske standarder og forskrifter – direktiv 98/37/EF – maskine, der er udstyret med en normal stopanordning og en nødstopanordning – væsentlige sikkerheds- og sundhedskrav – fare for personers sikkerhed og sundhed – ubevidst eller bevidst udløsning af en af disse stopanordninger – stopstilling – bevidst handling, der kan låse nødstopanordningen«
I sag C-887/24,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF, indgivet af Oberlandesgericht München (den regionale appeldomstol i München, Tyskland) ved afgørelse af 9. december 2024, indgået til Domstolen den 20. december 2024, i sagen
YH
mod
Widl GmbH,
har
DOMSTOLEN (Niende Afdeling),
sammensat af afdelingsformanden, M. Condinanzi, og dommerne N. Jääskinen og A. Kornezov (refererende dommer),
generaladvokat: A. Biondi,
justitssekretær: A. Calot Escobar,
på grundlag af den skriftlige forhandling,
efter at der er afgivet indlæg af:
–
Europa-Kommissionen ved T.S. Bohr og M. Owsiany-Hornung, som befuldmægtigede,
og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse,
afsagt følgende
Dom
1
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/37/EF af 22. juni 1998 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om maskiner (EFT 1998, L 207, s. 1), herunder punkt 1.1.2, 1.2.1, 1.2.2, 1.2.4, 1.2.6, 1.2.7 og punkt 2.3, litra c), i bilag I hertil.
2
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem YH og Widl GmbH vedrørende erstatning for en skade, som YH har lidt, og som er forårsaget af en maskine, der er fremstilles af Widl.
Retsforskrifter
EU-retten
3
Følgende fremgår af anden, sjette, syvende og niende betragtning til direktiv 98/37:
»(2)
[D]et indre marked indebærer et område uden indre grænser, med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital[.]
[...]
(6)
[M]edlemsstaternes lovgivninger i forbindelse med forebyggelse af ulykker er meget forskellige; de præceptive bestemmelser på området, som ofte suppleres med de facto bindende tekniske specifikationer og/eller frivillige standarder, fører ikke nødvendigvis til forskellige sundheds- og sikkerhedsniveauer, men udgør dog på grund af deres forskelligartethed hindringer for samhandelen inden for [Det Europæiske Fællesskab]; desuden er der væsentlige forskelle mellem de nationale ordninger om godkendelse og attestering af maskinernes overensstemmelse[.]
(7)
[D]e gældende nationale bestemmelser vedrørende sikkerhed og sundhed, som sikrer beskyttelse mod risici, der skyldes maskiner, skal indbyrdes tilnærmes for at sikre den frie bevægelighed for maskiner uden at de nuværende og velbegrundede beskyttelsesniveauer i medlemsstaterne derved sænkes; de bestemmelser vedrørende maskinernes konstruktion og fremstilling, som er fastsat i dette direktiv, og som er af stor betydning for skabelsen af et sikrere arbejdsmiljø, udelukker ikke, at der kan fastsættes særbestemmelser om forebyggelse af visse risici, som arbejdstagerne udsættes for under arbejdet, eller bestemmelser om maskinernes anvendelse og tilrettelæggelse af arbejdstagernes sikkerhed på arbejdspladsen[.]
[...]
(9)
[H]vidbogen om gennemførelse af det indre marked, som Det Europæiske Råd godkendte i juni 1985 [(KOM(85) 310 endelig udg.)], indeholder i afsnit 65 og 68 bestemmelser om anvendelse af den nye metode til harmonisering af lovgivningerne; harmoniseringen af lovgivningerne bør derfor i det foreliggende tilfælde begrænses til at omfatte de forskrifter, der er nødvendige for at opfylde de absolut nødvendige og væsentlige krav med hensyn til sikkerhed og sundhed i forbindelse med maskiner; disse krav skal afløse de nationale forskrifter på området, fordi de er væsentlige[.]«
4
Dette direktivs artikel 3 har følgende ordlyd:
»De maskiner og sikkerhedskomponenter, som dette direktiv finder anvendelse på, skal opfylde de væsentlige sikkerheds- og sundhedskrav, der er anført i bilag I.«
5
Punkt 1.1.2 i bilag I til det nævnte direktiv med overskriften »Principper for integrering af sikkerheden« fastsætter følgende:
»a)
Maskinerne skal fremstilles således, at de kan fungere, indstilles og vedligeholdes, uden at personer udsættes for fare, når disse operationer foretages på de betingelser, der er foreskrevet af fabrikanten.
Formålet med de foranstaltninger, der træffes, skal være at fjerne enhver fare for ulykke i maskinens samlede, forventede levetid, herunder også monterings- og afmonteringsfaser, selv i det tilfælde, hvor farerne for ulykke skyldes unormale, men forudsigelige situationer.
b)
Ved valget af de bedst egnede løsninger skal fabrikanten tage hensyn til følgende principper i den anførte rækkefølge:
–
så vidt muligt fjerne eller mindske farerne (integrering af sikkerheden ved konstruktion og fremstilling af maskinen)
–
træffe de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger over for de farer, som ikke kan fjernes
–
give brugerne oplysninger om de tilbageværende farer som følge af, at de trufne beskyttelsesforanstaltninger er ufuldstændige, anføre, om en særlig uddannelse er påkrævet, og meddele, om individuelt beskyttelsesudstyr er nødvendigt.
c)
Ved konstruktionen og fremstillingen af maskinen og ved udarbejdelsen af brugsanvisningen skal fabrikanten ikke kun tage maskinens normale anvendelse i betragtning, men også den anvendelse af maskinen, der med rimelighed kan forventes.
Maskinen skal konstrueres således, at det undgås, at den anvendes på en unormal måde, hvis en sådan anvendelsesmåde frembyder fare. I de øvrige tilfælde skal brugsanvisningen indeholde oplysninger til brugeren om de måder, som det erfaringsmæssigt bør frarådes at anvende maskinen på.
[...]«
6
Dette bilags punkt 1.2.1, 1.2.2, 1.2.4, 1.2.6 og 1.2.7 bestemmer følgende:
»1.2.1. Betjeningsanordningernes sikkerhed og pålidelighed
Betjeningsanordningerne skal være konstrueret og fremstillet således, at de er sikre og pålidelige, og således, at der ikke opstår farlige situationer. De skal navnlig være konstrueret og fremstillet således,
–
at de kan modstå normale interne og eksterne belastninger
–
at refleksfejl ikke kan føre til farlige situationer.
1.2.2. Betjeningsanordninger
Betjeningsanordningerne skal være:
–
tydelige og lette at få øje på og i givet fald hensigtsmæssigt afmærket
–
anbragt, så de kan betjenes sikkert, hurtigt, uden spild af tid og entydigt
–
udformet således, at der er et logisk forhold mellem betjeningsanordningens bevægelse og den udløste handling
–
anbragt uden for de farlige områder, bortset fra om fornødent visse anordninger, f.eks. nødstop, indlæringskonsoller for robotter
–
anbragt således, at der ingen ekstra fare er ved betjeningen
–
udformet eller beskyttet således, at risiko for utilsigtet udløsning af funktioner, hvorved der kan opstå fare, er forhindret
–
fremstillet således, at de kan modstå den forventede belastning; der skal lægges særlig vægt på nødstop, der kan blive udsat for store belastninger.
[...]
1.2.4. Stopanordninger
Normalt stop
Hver maskine skal være forsynet med en betjeningsanordning, som gør det muligt at standse hele maskinen på betryggende vis.
Hver maskine skal være forsynet med en betjeningsanordning, som gør det muligt at standse hele maskinen på betryggende vis. Hvert arbejdssted skal være forsynet med en betjeningsanordning til standsning af enten alle bevægelige dele i maskinen eller blot en del af disse, alt efter risikoen, og således, at maskinen frembyder sikkerhed. Stopordren til maskinen skal have prioritet i forhold til igangsætningsordrerne.
Når maskinen eller dens farlige dele er standset, skal energitilførslen til de pågældende funktionsanordninger være afbrudt.
Nødstop
Alle maskiner skal være forsynet med et eller flere nødstop, hvormed umiddelbart truende eller allerede indtrufne farlige situationer kan afbødes. Denne forpligtelse gælder ikke for:
–
maskiner, hvor risikoen ikke kan mindskes ved montering af nødstop, enten fordi dette ikke nedsætter den for normal standsning nødvendige tid, eller fordi det ikke gør det muligt at træffe de særlige foranstaltninger, risikoen kræver
–
håndbårne og håndstyrede maskiner.
Nødstoppet skal:
–
omfatte let genkendelige og synlige betjeningsanordninger, som er hurtige at komme til
–
forårsage standsning af den faretruende proces på så kort tid som muligt uden at medføre yderligere fare
–
eventuelt igangsætte eller gøre det muligt at igangsætte visse beskyttelsesbevægelser.
Nødstopanordningen skal være indrettet således, at den efter stopordre forbliver i stopstilling, til den bevidst tilbagestilles; anordningen må ikke kunne blokeres, uden at stopordre udløses; nødstoppet må kun kunne tilbagestilles ved en bevidst handling, og denne tilbagestilling må ikke bevirke, at maskinen går i gang, men kun muliggøre, at den kan starte igen.
[...]
1.2.6. Svigt i energitilførslen
Afbrydelse, genetablering efter afbrydelse eller variation, opad eller nedad, i energitilførslen til maskinen må ikke skabe farlige situationer.
Navnlig må følgende ikke forekomme:
–
at maskinen sættes i gang ved en fejltagelse
–
at standsning af maskinen forhindres, efter at der allerede er givet ordre hertil
–
at en bevægelig del i maskinen eller et arbejdsemne, som maskinen holder, falder ned eller udslynges
–
at automatisk eller manuel standsning af en af de bevægelige dele forhindres
–
at afskærmningen ikke er effektiv.
1.2.7. Svigt i styringskredsløbet
En fejl, der påvirker styringskredsløbets logik, et svigt i eller en forringelse af styringskredsløbet må ikke skabe farlige situationer.
Navnlig må følgende ikke forekomme:
–
at maskinen sættes i gang ved en fejltagelse
–
at standsning af maskinen forhindres, efter at der allerede er givet ordre hertil
–
at en bevægelig del i maskinen eller et arbejdsemne, som maskinen holder, falder ned eller udslynges
–
at automatisk eller manuel standsning af en af de bevægelige dele forhindres
–
at afskærmningen ikke er effektiv.«
7
I dette bilags punkt 2 med overskriften »Væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav for visse kategorier af maskiner« fastsættes i punkt 2.3 med overskriften »Maskiner til bearbejdning af træ og lignende materialer« følgende i litra c):
»Maskiner til bearbejdning af træ og maskiner, der bearbejder materialer med fysiske og teknologiske kendetegn, der svarer til træ, såsom kork, ben, hårdgummi, hård plast og lignende hårde materialer skal opfylde følgende væsentlige sikkerheds- og sundhedskrav:
[...]
c)
maskinen skal være udstyret med automatisk bremse, der standser værktøjet på tilstrækkelig kort tid, når der er fare for kontakt med værktøjet, mens farten tager af.«
Tysk ret
8
Direktiv 98/37 er blevet gennemført i tysk ret ved §§ 1 og 16 i Gesetz zur Neuordnung der Sicherheit von technischen Arbeitsmitteln und Verbraucherprodukten (lov om ny regulering af sikkerheden ved tekniske arbejdsmidler og forbrugerprodukter) af 6. januar 2004 (BGBl. 2004 I, s. 2).
9
I medfør af denne lovs § 1 vedtog den tyske lovgiver Gesetz über technische Arbeitsmittel und Verbraucherprodukte (Geräte- und Produktsicherheitsgesetz – GPSG) (lov om tekniske arbejdsredskaber og forbrugerprodukter (lov om udstyrs- og produktsikkerhed – GPSG)) af 6. januar 2004 (BGBl. 2004 I, s. 2).
10
I henhold til § 16 i loven om ny regulering af sikkerheden ved tekniske arbejdsmidler og forbrugerprodukter har den tyske lovgiver dels ændret Neunte Verordnung zum Gerätesicherheitsgesetz (niende bekendtgørelse vedrørende lov om sikkerhed ved udstyr (maskinbekendtgørelsen)) af 12. maj 1993 (BGBl. 1993 I, s. 704) (oprindeligt vedtaget i henhold til § 1 i Verordnung zum Gerätesicherheitsgesetz und zur Änderung von Verordnungen zum Gerätesicherheitsgesetz (bekendtgørelse vedrørende loven om sikkerhed ved udstyr og om ændring af bekendtgørelser til lov om sikkerhed ved udstyr) af 12. maj 1993 (BGBl. 1993 I, s. 704), dels omdøbt denne niende bekendtgørelse til »Neunte Verordnung zum Geräte- und Produktsicherheitsgesetz (Maschinenverordnung – 9e GSGV) (niende bekendtgørelse vedrørende loven om sikkerhed ved udstyr og produkter (maskinbekendtgørelsen) – 9. GSGV))«.
11
§ 2 i maskinbekendtgørelse – 9. GSGV har følgende ordlyd:
»Maskiner kan kun markedsføres, hvis de opfylder de væsentlige sikkerheds- og sundhedskrav, der er fastsat i bilag I til direktiv [98/37], og hvis de ikke bringer personers og i givet fald husdyrs eller goders sikkerhed og sundhed i fare, når de installeres og vedligeholdes på passende vis og anvendes i overensstemmelse med deres bestemmelse.«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
12
I 2009 købte YH af en forhandler en brændesav, der var fremstillet af Widl (herefter »den i hovedsagen omhandlede sav«).
13
Den i hovedsagen omhandlede sav kunne anvendes både som bord- og vippesav. Den var udstyret med en grøn startknap og en rød stopknap (herefter »den normale stopanordning«), der begge var placeret under en klap, og endvidere en rød knap til nødstop, der var placeret ovenpå denne klap (herefter henholdsvis »nødstopanordningen« eller »nødstoppet«).
14
Såvel den normale stopanordning som nødstopanordningen krævede, at der blev aktiveret en elektronisk bremse, for at klingen på den i hovedsagen omhandlede sav standsede efter ca. ti sekunder.
15
Den 14. december 2016 var YH ude for en ulykke med den i hovedsagen omhandlede sav. Han ville ændre saven fra vippe- til bordsav og slukkede for motoren ved at trykke på en af de nævnte stopanordninger. Da han læssede brændet på en trillebør, kom han ved en fejltagelse til at aktivere en af de nævnte anordninger igen, enten én gang i mindst fire til fem sekunder eller flere gange efter hinanden i i alt mindst fire til fem sekunder.
16
Som følge af denne handling blev bremseeffekten af klingen på den i hovedsagen omhandlede sav afbrudt, hvilket bevirkede, at klingen fortsatte med at rotere lydløst i cirka 11 minutter, mens den sænkede farten, indtil den standsede.
17
YH klappede beskyttelsen af klingen af den i hovedsagen omhandlede sav forover, men opdagede ikke, at den stadig roterede. Hans venstre pegefinger blev derefter ramt og skadet af klingen.
18
Som følge af denne ulykke anlagde YH sag ved Landgericht Deggendorf (den regionale ret i første instans i Deggendorf, Tyskland) mod Widl med påstand om erstatning for den alvorlige skade, som han havde lidt som følge af brugen af den i hovedsagen omhandlede sav.
19
Der blev udarbejdet en sagkyndig rapport i forbindelse med sagen for denne ret. I denne rapport konstaterede den sagkyndige, at selv om der var indstillet en bremsetid på 13 sekunder for klingen på den i hovedsagen omhandlede sav, kunne klingen standses på 8 til 9 sekunder ved en udløsning af nødstopanordningen. Den sagkyndige bemærkede desuden, at når nødstopanordningen blev udløst på ny, enten én gang i mindst 4 til 5 sekunder eller flere gange efter hinanden i i alt mindst 4 til 5 sekunder, standsede klingen ikke inden for den indstillede bremsetid, men fortsatte med at rotere i ca. 11 minutter.
20
Landgericht Deggendorf (den regionale ret i første instans i Deggendorf) frifandt sagsøgte i det af YH anlagt erstatningssøgsmål.
21
YH har iværksat appel til prøvelse af denne afgørelse om frifindelse ved Oberlandesgericht München (den regionale appeldomstol i München, Tyskland), som er den forelæggende ret. Han har i det væsentlige gjort gældende, at den i hovedsagen omhandlede sav ikke er i overensstemmelse med de sikkerhedskrav, der er fastsat i direktiv 98/37.
22
Den forelæggende ret har anført, at selv om YH i vidt omfang har bidraget til den skade, som han har lidt, kan Widl ligeledes holdes ansvarlig for en del af denne skade, såfremt den i hovedsagen omhandlede sav ikke opfylder de sikkerhedskrav, der er fastsat i direktiv 98/37.
23
I denne henseende finder den forelæggende ret, at den i hovedsagen omhandlede sav har en konstruktionsfejl og ikke opfylder sikkerhedskravene i artikel 3 i og bilag I til direktiv 98/37, bl.a. med den begrundelse, at hvis nødstopanordningen udløses på ny, enten én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden, bevirker dette, at savklingen fortsætter med at lydløst at rotere i ca. 11 minutter. Den forelæggende ret har anført, at det i en nødsituation ikke kan udelukkes, at en bruger i panik kan aktivere den omhandlede anordning enten én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden, og at det i et sådant tilfælde bør sikres, at savklingen standser, så sikkerhedskravene overholdes.
24
Den forelæggende ret er imidlertid i tvivl om fortolkningen af punkt 1.2.4 i bilag I til direktiv 98/37. Den er af den opfattelse, at sætningsleddet i dette punkt, hvorefter »[n]ødstopanordningen skal være indrettet således, at den efter stopordre forbliver i stopstilling, til den bevidst tilbagestilles«, kan fortolkes således, at hvis nødstopsanordningen udløses på ny, skal den ikke forblive i stopstilling. Ifølge en sådan fortolkning opfylder den i hovedsagen omhandlede sav sikkerhedskravene i direktiv 98/37. Den forelæggende ret ønsker desuden oplyst, om en sådan bevidst eller ubevidst handling udgør en »bevidst handling« til tilbagestilling af den nævnte anordning som omhandlet i punkt 1.2.4 i bilag I til direktiv 98/37.
25
På denne baggrund har Oberlandesgericht München (den regionale appeldomstol i München) besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal artikel 3 i direktiv [98/37], sammenholdt med bilag I hertil, […] navnlig punkt 1.1.2, 1.2.1, 1.2.2, 1.2.4, 1.2.6, 1.2.7 og [punkt] 2.3, litra c), [heri,] fortolkes således, at nødstopanordningen på en rundsav opfylder direktivets sikkerhedskrav, når bremseeffekten afbrydes efter stopordre, som følge af at nødstopanordningen – bevidst eller ubevidst – udløses på ny [i længere tid] eller uafbrudt i mindst 4 til 5 sekunder, og savklingen ikke standser med det samme, men farten derimod lydløst tager af i løbet af 11 minutter?
2)
a)
Skal artikel 3 i direktiv [98/37], sammenholdt med punkt 1.2.4 i bilag I hertil, fortolkes således, at også det forhold, at der ubevidst eller ved en fejltagelse (på ny) gives stopordre under bremsningen, er en »handling« som omhandlet i sidstnævnte bestemmelse?
b)
Såfremt spørgsmål 2. a) skal besvares bekræftende, er en sådan ubevidst eller fejlagtig stopordre da en »bevidst handling«, der kan tilbagestille nødstoppet, i henhold til artikel 3 i direktiv [98/37], sammenholdt med punkt 1.2.4 i bilag I hertil?
3)
a)
Skal artikel 3 i direktiv [98/37], sammenholdt med punkt 1.2.4 i bilag I hertil, fortolkes således, at der kun er tale om en »handling« i henhold til sidstnævnte bestemmelse, når nødstopanordningen bevidst udløses (på ny)?
b)
Såfremt spørgsmål 3. a) besvares bekræftende, er en sådan bevidst betjening da en »bevidst handling«, der kan tilbagestille nødstoppet, i henhold til artikel 3 i direktiv [98/37] 1998, sammenholdt med punkt 1.2.4 i bilag I hertil?«
Retsforhandlingerne for Domstolen
26
Ved afgørelse truffet af Domstolens præsident den 3. marts 2024 blev den forelæggende ret tilsendt en anmodning om oplysninger med henblik på for det første at afklare, om bestemmelserne i direktiv 98/37 var blevet gennemført i tysk ret, henset til den omstændighed, at bestemmelserne i dette direktiv inden for rammerne af en tvist mellem private som den i hovedsagen omhandlede ikke i sig selv kan skabe forpligtelser for sagsøgte i hovedsagen uden gennemførelse i national ret. For det andet anmodede Domstolen denne ret om at præcisere, om YH i forbindelse med sin ulykke havde udløst den normale stopanordning eller nødstopanordningen.
27
Den 20. marts 2025 besvarede den forelæggende ret denne anmodning om oplysninger. For det første bemærkede den, at bestemmelserne i direktiv 98/37 var blevet gennemført i tysk ret ved maskinbekendtgørelsen – 9. GSGV, hvis § 2 fastsætter, at maskiner kun kan markedsføres, hvis de opfylder de væsentlige sikkerheds- og sundhedskrav, der er fastsat i bilag I til direktiv [98/37], hvis de ikke bringer personers og i givet fald husdyrs eller goders sikkerhed og sundhed i fare, når de installeres og vedligeholdes på passende vis og anvendes i overensstemmelse med deres bestemmelse. For det andet præciserede den forelæggende ret, at YH for Landgericht Deggendorf (den regionale ret i første instans i Deggendorf,) havde oplyst, at han i forbindelse med ulykken havde udløst den normale stopanordning, mens han for den forelæggende ret havde oplyst, at han havde udløst nødstopanordningen. Ifølge den forelæggende ret er det imidlertid ikke nødvendigt at fastslå, hvilken af disse anordninger der blev aktiveret, da begge anordninger har samme funktion, nemlig at bremse den i hovedsagen omhandlede sav.
De præjudicielle spørgsmål
28
Med sine tre spørgsmål, som skal behandles samlet, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 3 i direktiv 98/37 samt punkt 1.1.2, 1.2.1, 1.2.2, 1.2.4, 1.2.6, 1.2.7 og punkt 2.3, litra c), i bilag I hertil skal fortolkes således, at en normal stopanordning og/eller en nødstopanordning på en rundsav til træ opfylder de sikkerheds- og sundhedskrav, der er fastsat i disse bestemmelser, når bremsningen af denne sav efter stopordre til maskinen afbrydes, som følge af at den omhandlede nødstopanordning – bevidst eller ubevidst – udløses enten én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden, og savklingen ikke standser med det samme, men farten derimod lydløst tager af indtil standsning efter flere minutter.
29
Det skal i denne henseende bemærkes, at direktiv 98/37 på EU-plan udtømmende harmoniserer reglerne vedrørende de væsentlige krav til maskiners sikkerhed og om attesteringen af, at maskiner opfylder disse krav, men den nævnte udtømmende harmonisering vedrører derudover også reglerne for den adfærd, medlemsstaterne kan udvise i relation til de maskiner, der forudsættes at være i overensstemmelse med de pågældende krav (jf. i denne retning dom af 17.4.2007, AGM-COS.MET, C-470/03, EU:C:2007:213, præmis 53).
30
Dette direktiv har nemlig i henhold til anden, sjette, syvende og niende betragtning til formål at sikre den frie bevægelighed for maskiner i det indre marked og at tilgodese de forskrifter, der er nødvendige for at opfylde de absolut nødvendige og væsentlige krav med hensyn til sikkerhed og sundhed i forbindelse med maskiner ved at erstatte de nationale ordninger for overensstemmelses- og attesteringscertifikater med en harmoniseret ordning. I den forbindelse opregner direktivet – særligt i artikel 3 og bilag I – de væsentlige krav med hensyn til sikkerhed og sundhed, som maskinerne og sikkerhedskomponenterne, der er fremstillet i medlemsstaterne, skal opfylde (dom af 8.9.2005, Yonemoto, C-40/04, EU:C:2005:519, præmis 31, og af 17.4.2007, AGM-COS.MET, C-470/03, EU:C:2007:213, præmis 52).
31
For det første bemærkes, at blandt disse krav fastsætter dette bilags punkt 1.1.2 de principper for integrering af sikkerheden, som maskiner og deres sikkerhedskomponenter skal opfylde. I henhold til punkt 1.1.2, litra a), skal maskinerne navnlig fremstilles således, at de kan fungere, indstilles og vedligeholdes, uden at personer udsættes for fare, når disse operationer foretages på de betingelser, der er foreskrevet af fabrikanten. Denne bestemmelse fremsætter endvidere, at formålet med de foranstaltninger, der træffes, skal være at fjerne enhver fare for ulykke i maskinens samlede, forventede levetid, herunder også monterings- og afmonteringsfaser, selv i det tilfælde, hvor farerne for ulykke skyldes unormale, men forudsigelige situationer.
32
I henhold til punkt 1.1.2, litra b), i bilag I til direktiv 98/37 skal fabrikanten derudover ved valget af de bedst egnede løsninger i den anførte rækkefølge først fjerne eller mindske farerne for sikkerheden eller sundheden, dernæst træffe de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger over for de farer, som ikke kan fjernes, og endelig give brugerne oplysninger om de tilbageværende farer, som følge af at de trufne beskyttelsesforanstaltninger er ufuldstændige, anføre, om en særlig uddannelse er påkrævet, og meddele, om individuelt beskyttelsesudstyr er nødvendigt.
33
Ifølge det princip, der er omhandlet i dette bilags punkt 1.1.2, litra c), skal fabrikanten endvidere ved konstruktionen og fremstillingen af maskinen og ved udarbejdelsen af brugsanvisningen ikke kun tage maskinens normale anvendelse i betragtning, men også den anvendelse af maskinen, der med rimelighed kan forventes.
34
For det andet fastsætter det nævnte bilags punkt 1.2.1 dels, at betjeningsanordningerne skal være konstrueret og fremstillet således, at de er sikre og pålidelige, og således, at der ikke opstår farlige situationer, dels at de navnlig skal være konstrueret og fremstillet således, at refleksfejl ikke kan føre til farlige situationer, mens samme bilags punkt 1.2.2 bl.a. fastsætter, at betjeningsanordningerne skal være udformet således, at der er et logisk forhold mellem deres bevægelse og den udløste handling.
35
For det tredje kræver punkt 1.2.4 i bilaget til direktiv 98/37, at hver maskine skal være forsynet med en betjeningsanordning, som gør det muligt at standse hele maskinen på betryggende vis, dvs. en normal stopanordning, og, med forbehold for særlige undtagelser, som ikke er relevante for afgørelsen af tvisten i hovedsagen, med et eller flere nødstop, hvormed umiddelbart truende eller allerede indtrufne farlige situationer kan afbødes.
36
Hvad på den ene side angår den normale stopanordning bestemmer dette punkt 1.2.4, at denne anordning skal gøre det muligt at standse enten alle bevægelige dele i maskinen eller blot en del af disse, alt efter risikoen, således at maskinen frembyder sikkerhed. Endvidere skal stopordren til maskinen skal have prioritet i forhold til igangsætningsordrerne. Når maskinen eller dens farlige dele er standset, skal energitilførslen til de pågældende funktionsanordninger være afbrudt.
37
Hvad på den anden side angår nødstopanordningen fastsætter punkt 1.2.4, at nødstoppet skal omfatte let genkendelige og synlige betjeningsanordninger, som er hurtige at komme til. Den skal derudover forårsage standsning af den faretruende proces på så kort tid som muligt uden at medføre yderligere fare og eventuelt igangsætte eller gøre det muligt at igangsætte visse beskyttelsesbevægelser.
38
I samme punkt 1.2.4 præciseres det endvidere, at »[n]ødstopanordningen skal være indrettet således, at den efter stopordre forbliver i stopstilling, til den bevidst tilbagestilles«, og at nødstoppet kun må kunne tilbagestilles ved en bevidst handling. Endvidere må det kun være muligt at tilbagestille nødstopanordningen ved en passende manøvre, og denne tilbagestilling må ikke bevirke, at maskinen går i gang, men kun muliggøre, at den kan starte igen.
39
Det følger heraf, at nødstoppet skal udløse en stopordre, som bevirker, at nødstopanordningen forbliver i stopstilling. Den omstændighed, at man eventuelt holder op med at betjene nødstopanordningen, må således ikke bevirke, at denne anordning tilbagestilles, da nødstoppet kun må kunne tilbagestilles ved en bevidst handling. Begrebet »bevidst handling«, der er omhandlet i punkt 1.2.4 i bilag I til direktiv 98/37, skal således forstås som en præcis handling, der adskiller sig fra nødstoppet, og som specifikt har til formål at tilbagestille nødstoppet.
40
Det skal endvidere fremhæves, at den omstændighed, at nødstoppet ved en sådan passende handling tilbagestilles, under ingen omstændigheder må bevirke, at maskinen går i gang. Nødstoppet skal nemlig kun muliggøre, at maskinen kan starte igen ved en efterfølgende aktivering af en anden betjeningsanordning.
41
For det fjerde bestemmer punkt 1.2.6 og 1.2.7 i bilag I til direktiv 98/37 i det væsentlige, at ingen fejl, der påvirker styringskredsløbets logik, eller svigt i tilførslen til styringskredsløbet må skabe farlige situationer eller bevirke, at standsning af maskinen forhindres, efter at der allerede er givet ordre hertil.
42
For det femte og endelig skal det bemærkes, at dette bilags punkt 2.3 fastsætter yderligere krav til maskiner til bearbejdning af træ såsom den sav, der er omhandlet i hovedsagen.
43
Hvad navnlig angår bremsning af sådanne maskiner fastsættes det i punkt 2.3, litra c), i bilag I til direktiv 98/37, at maskinen skal være udstyret med automatisk bremse, der standser værktøjet på tilstrækkelig kort tid, når der er fare for kontakt med værktøjet, mens farten tager af.
44
Et sådant krav er en ekstra sikkerhedsforanstaltning for maskiner til bearbejdning af træ og har til formål at sikre, at sundheds- og sikkerhedskravene overholdes, navnlig ved at værktøjet på den omhandlede maskine til bearbejdning af træ, herunder klinger, fræsere osv., forbliver standset i tilstrækkelig kort tid, når der er fare for kontakt med dette værktøj, mens farten tager af.
45
I det foreliggende tilfælde fremgår det af anmodningen om præjudiciel afgørelse, at YH efter have udløst en stopordre utilsigtet aktiverede nødstopanordningen eller den normale stopanordning, enten én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden, hvilket bevirkede, at bremsningen blev afbrudt, og at klingen på den i hovedsagen omhandlede sav fortsatte med at rotere lydløst i flere minutter.
46
Selv hvis det antages, at nødstoppet kan tilbagestilles i overensstemmelse med brugsanvisningen til den omhandlede maskine gennem en stopordre af nødstoppet enten én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, forholder det sig ikke desto mindre således, at denne tilbagestilling under ingen omstændigheder må bevirke, at maskinen går i gang, således som det udtrykkeligt er fastsat i punkt 1.2.4 i bilag I til direktiv 98/37, og som det er anført i denne doms præmis 38.
47
Den omstændighed, at de – bevidste eller ubevidste – handlinger, der er beskrevet i denne doms præmis 45, har haft til følge, at bremsningen er afbrudt, og at den i hovedsagen omhandlede savklinge fortsatte med at rotere lydløst i flere minutter, er således i strid med det krav, der er fastsat i punkt 1.2.4 i bilag I til direktiv 98/37, og kan derfor ikke anses for en »bevidst handling« til tilbagestilling af nødstopanordningen som omhandlet i samme punkt 1.2.4.
48
Den samme konklusion gælder mutatis mutandis i det tilfælde, hvor YH har udløst den normale stopanordning enten én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden. Selv om den normale stopanordning og nødstopanordningen udviser visse forskelle med hensyn til de væsentlige sundheds- og sikkerhedskrav, der stilles til hver af dem, er de nemlig i det væsentlige underlagt de samme principper for integrering af sikkerheden og har samme væsentlige funktion, nemlig standsning af den pågældende maskine, således at den frembyder sikkerhed. En aktivering af den normale stopanordning, uanset om det er én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden, må således på ingen måde bevirke, at den standsning, som den pågældende betjeningsanordning skal muliggøre, afbrydes, og dermed at den omhandlede savklinge fortsætter med at rotere i flere minutter.
49
Desuden synes en sådan manglende standsning også at være i strid med både principperne for integrering af sikkerheden, som maskiner og deres sikkerhedskomponenter skal opfylde, jf. punkt 1.1.2 i bilag I til direktiv 98/37, og de sikkerheds- og sundhedskrav, der følger af dette bilags punkt 1.2.1, 1.2.2, 1.2.6, 1.2.7 og punkt 2.3, litra c), og som der er henvist til i denne doms præmis 31-34 og 41-44, for så vidt som den udsætter personer, der bruger den omhandlede maskine, for en øget fare for deres sikkerhed og sundhed. Som den forelæggende ret har fremhævet, er det nemlig helt forudsigeligt, at en person, der betjener denne maskine, i en paniksituation – med det formål at standse den så hurtigt som muligt – enten trykker én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden på maskinens normale stopanordning eller nødstopanordning. Idet disse anordninger under sådanne omstændigheder gør det muligt for klingen på den omhandlede maskine at fortsætte med at rotere lydløst i flere minutter i stedet for på tilstrækkelig kort tid at standse værktøjet, tilsidesætter de samtlige ovennævnte krav.
50
Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal de forelagte spørgsmål besvares med, at artikel 3 i direktiv 98/37 samt punkt 1.1.2, 1.2.1, 1.2.2, 1.2.4, 1.2.6, 1.2.7 og punkt 2.3, litra c), i bilag I hertil skal fortolkes således, at en normal stopanordning og/eller en nødstopanordning på en rundsav til træ ikke opfylder de sikkerheds- og sundhedskrav, der er fastsat i disse bestemmelser, når bremsningen af denne sav efter stopordre til maskinen afbrydes, som følge af at den omhandlede nødstopanordning – bevidst eller ubevidst – udløses enten én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden, og savklingen ikke standser med det samme, men farten derimod lydløst tager af indtil standsning efter flere minutter.
Sagsomkostninger
51
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Niende Afdeling) for ret:
Artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/37/EF af 22. juni 1998 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om maskiner, herunder punkt 1.1.2, 1.2.1, 1.2.2, 1.2.4, 1.2.6, 1.2.7 og punkt 2.3, litra c), i bilag I hertil,
skal fortolkes således, at
en normal stopanordning og/eller en nødstopanordning på en rundsav til træ ikke opfylder de sikkerheds- og sundhedskrav, der er fastsat i disse bestemmelser, når bremsningen af denne sav efter stopordre til maskinen afbrydes, som følge af at den omhandlede nødstopanordning – bevidst eller ubevidst – udløses enten én gang i længere tid eller flere gange efter hinanden, og savklingen ikke standser med det samme, men farten derimod lydløst tager af indtil standsning efter flere minutter.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: tysk.