61991CJ0292_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 13. september 1991, indgaaet til Domstolen den 20. november 1991, har Finanzgericht Muenchen i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 366 og 368 i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT 1985 L 302, s. 23, herefter benaevnt "tiltraedelsesakten"), af artikel 1 i protokol nr. 3 (herefter benaevnt "protokollen") til samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien, indgaaet i Beograd den 2. april 1980 (EFT 1983 L 41, s. 2, herefter benaevnt "samarbejdsaftalen") og af artikel 1 i Raadets forordning (EOEF) nr. 449/86 af 24. februar 1986 om fastlaeggelse af den ordning, der skal anvendes af Kongeriget Spanien og Republikken Portugal i samhandelen med visse tredjelande (EFT L 50, s. 40).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en retssag mellem Gebr. Weis GmbH (herefter benaevnt "sagsoegeren") og Hauptzollamt Wuerzburg (herefter benaevnt "sagsoegte") om efteropkraevning af importafgifter.
3 Det fremgaar af sagens akter, at sagsoegeren i forbindelse med en bevilling til passiv foraedling i aarene 1986 og 1987 sendte stoffer bl.a. med oprindelse i Portugal til virksomheder i Jugoslavien. Stofferne blev via Zollamt Aschaffenburg sendt til Jugoslavien. Dér blev de forarbejdet til herrebeklaedning. Faerdigvarerne foertes igen via dette Zollamt tilbage i Faellesskabet.
4 I forbindelse med ekspeditionen af de uforaedlede varer blev der hver gang af sagsoegeren udstedt varecertifikater, der blev forelagt Zollamt Aschaffenburg til attestation. For saa vidt angaar de foraedlede varer modtog Zollamt Aschaffenburg varecertifikater, der var attesteret af de jugoslaviske myndigheder, som Zollamt godkendte som dokumentation for, at udgangsmaterialerne havde oprindelse i Faellesskabet. De foraedlede varer blev derefter i medfoer af samarbejdsaftalens artikel 15 ekspederet toldfrit som praeferencevarer til fri omsaetning.
5 Samarbejdsaftalens artikel 15 bestemmer bl.a., at industrivarer "med oprindelse i Jugoslavien ... indfoeres i Faellesskabet uden kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning og uden told og afgifter med tilsvarende virkning." Ifoelge samarbejdsaftalens artikel 30 anses "varer med oprindelse i Faellesskabet" for "varer med oprindelse i Jugoslavien", saafremt de har undergaaet en tilstraekkelig bearbejdning eller forarbejdning i Jugoslavien, der ikke kan betragtes som "utilstraekkelig", jf. protokollens artikel 3, stk. 3. I det foreliggende tilfaelde var denne sidstnaevnte forudsaetning ubestridt opfyldt.
6 Efter en kontrol foretaget af Oberfinanzdirektion Nuernberg besluttede sagsoegte ved en afgoerelse om afgiftsaendring at opkraeve told. Sagsoegte begrundede dette med, at de omhandlede stoffer i henhold til den overgangsordning, der var gaeldende for varer med oprindelse i Portugal ° i henhold til hvilken der skulle opkraeves resttold af varer i samhandelen mellem dette land og de oevrige medlemslande ° ikke skulle anses for "varer med oprindelse i Faellesskabet".
7 Sagsoegeren gjorde under den retssag, selskabet havde anlagt ved Finanzgericht Muenchen til proevelse af denne afgoerelse, gaeldende, at den interne handelsordning mellem Faellesskabet bestaaende af ti lande og Portugal ikke kan vaere afgoerende for fortolkningen af samarbejdsaftalen, hvis artikel 30 uden indskraenkninger omfatter "varer med oprindelsesstatus" i Faellesskabet. Endvidere anfoerte sagsoegeren, at forvaltningens fortolkning i aarene 1986 og 1987 havde skabt en berettiget forventning hos sagsoegeren, som burde beskyttes.
8 Finanzgericht Muenchen fandt, at afgoerelsen af tvisten beroede paa en fortolkning af faellesskabsretten. Den har derfor forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"1) Skal artikel 366 og 368 i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse, sammenholdt med artikel 1 i forordning (EOEF) nr. 449/86 af 24.2.1986, fortolkes saaledes, at varer, der havde oprindelse i Portugal, efter artikel 1 i protokol nr. 3 til samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien i samhandelen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Jugoslavien i 1986 skulle anses for varer med oprindelse i Faellesskabet, og er det herved af betydning, om varerne befandt sig i fri omsaetning i Faellesskabet bestaaende af ti lande?
2) Saafremt spoergsmaal 1 besvares benaegtende:
Var toldmyndighedens fejl ved at behandle saadanne varer som varer med oprindelse i Faellesskabet kendelig for den erhvervsdrivende?"
9 Hvad naermere angaar hovedsagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb og de skriftlige indlaeg for Domstolen henvises til den refererende dommers rapport. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
10 Saafremt det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende, skal sagsoegeren ikke betale den kraevede told. Besvares det foerste spoergsmaal derimod benaegtende, skal der heller ikke betales nogen told, saafremt ogsaa den nationale rets andet spoergsmaal besvares benaegtende.
11 Som sagen foreligger, boer det andet spoergsmaal behandles foerst.
12 Med dette spoergsmaal oensker Finanzgericht en afgoerelse af, om fejlen, saafremt sagsoegte med urette antog, at varer med oprindelse i Portugal paa det paagaeldende tidspunkt var "varer med oprindelse i Faellesskabet", burde have vaeret kendelig for en erhvervsdrivende som sagsoegeren.
13 Dette spoergsmaal maa, som Kommissionen og generaladvokaten med rette har anfoert, besvares i lyset af artikel 5, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om efteropkraevning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkraevet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale saadanne afgifter (EFT L 197, s. 1).
14 I medfoer af denne bestemmelse kan de kompetente toldmyndigheder undlade at foretage efteropkraevning af importafgift, saafremt foelgende tre betingelser alle er opfyldt: Den oprindelige undladelse af opkraevning af afgifterne skal skyldes en fejl, som de kompetente myndigheder selv har begaaet, den afgiftspligtige skal have handlet i god tro, og han skal have overholdt samtlige bestemmelser i de gaeldende forskrifter vedroerende toldangivelsen (dom af 22.10.1987, sag 314/85, Foto-Frost, Sml. s. 4199, praemis 22-26).
15 Efter Domstolens faste praksis ° bl.a. dom af 24. juni 1991 (sag C-348/89, Mecanarte, Sml. I, s. 3299) ° har den afgiftspligtige krav paa, at der undlades efteropkraevning, saafremt alle disse betingelser er opfyldt.
16 Det andet spoergsmaal fra den nationale ret gaar i realiteten ud paa, om en erhvervsdrivende som sagsoegeren ° under forudsaetning af at den foerste og den tredje betingelse er opfyldt ° opfylder den anden betingelse om god tro.
17 Det er herved tilstraekkeligt at fastslaa, at selv om varer med oprindelse i Portugal heller ikke efter Portugals tiltraedelse til Faellesskabet skulle anses for "varer med oprindelse i Faellesskabet" i forbindelse med anvendelse af samarbejdsaftalen, var dette paa ingen maade kendeligt for en erhvervsdrivende som sagsoegeren blot ved laesning af de gaeldende bestemmelser. Betingelsen vedroerende god tro maa derfor anses for opfyldt.
18 Det andet spoergsmaal forelagt af Finanzgericht Muenchen maa derfor besvares med, at saafremt en toldmyndighed med urette har antaget, at varer med oprindelse i Portugal ved anvendelse af samarbejdsaftalen mellem Faellesskabet og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien skulle anses for varer med oprindelse i Faellesskabet, og der ikke er opkraevet importafgift, og importoeren i sin toldangivelse har overholdt samtlige bestemmelser i gaeldende forskrifter, kan der ikke foretages efteropkraevning af denne importafgift.
19 I betragtning af denne besvarelse af det andet spoergsmaal er det unoedvendigt at besvare det foerste spoergsmaal.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Finanzgericht Muenchen ved kendelse af 13. september 1991, for ret:
Saafremt en toldmyndighed med urette har antaget, at varer med oprindelse i Portugal ved anvendelse af samarbejdsaftalen mellem Faellesskabet og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien skulle anses for varer med oprindelse i Faellesskabet, og der ikke er opkraevet importafgift, og importoeren i sin toldangivelse har overholdt samtlige bestemmelser i gaeldende forskrifter, kan der ikke foretages efteropkraevning af denne importafgift.