62024CJ0016
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kahdeksas jaosto)
27 päivänä helmikuuta 2025 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Tehokas oikeussuoja – Kansalliset säännöt, jotka koskevat asioiden jakamista tuomioistuimen tuomareille – Tuomioistuimen hallintopäällikön suorittama asioiden jakaminen – Nimetyn tuomarin toimivalta tarkistaa asioiden jakamisen sääntöjenmukaisuuus
Asiassa C‑16/24 [Sinalov] (
i
),
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Sofiyski gradski sadin (Sofian kaupungin alioikeus, Bulgaria) rikosasiaosaston 16. jaosto on esittänyt 11.1.2024 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 11.1.2024, saadakseen ennakkoratkaisun rikosasiassa, jossa vastaajana on
YR ym.,
ja jossa asian käsittelyyn osallistuu
Sofiyska gradska prokuratura,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. Rodin sekä tuomarit O. Spineanu-Matei (esittelevä tuomari) ja N. Fenger,
julkisasiamies: T. Ćapeta,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille on esittänyt
Euroopan komissio, asiamiehinään K. Herrmann, E. Rousseva ja P. J. O. Van Nuffel,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty rikosasiassa, jossa YR ym:ita syytetään osallistumisesta järjestäytyneeseen rikollisryhmään verorikosten tekemistä varten.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
Euroopan unionista tehty sopimus
3
SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa määrätään seuraavaa:
”Jäsenvaltiot säätävät tarvittavista muutoksenhakukeinoista tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla.”
Perusoikeuskirja
4
Perusoikeuskirjan 47 artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jokaisella, jonka unionin oikeudessa taattuja oikeuksia ja vapauksia on loukattu, on oltava tässä artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti käytettävissään tehokkaat oikeussuojakeinot tuomioistuimessa.
Jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa, joka on etukäteen laillisesti perustettu. – –”
Bulgarian oikeus
Tuomioistuinjärjestelmästä annettu laki
5
Tuomioistuinjärjestelmästä annetun lain (Zakon za sadebnata vlast) 9 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Asiat ja asiakirja-aineistot jaetaan lainkäyttöelimissä sattumanvaraisen valinnan periaatteen mukaisesti siten, että ne jaetaan saapumisjärjestyksessä yhdenmukaisen sähköisen jakamismenetelmän avulla 360b §:n vaatimuksia noudattaen.”
6
Kyseisen lain 86 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   Alueellisen tuomioistuimen presidentti vastaa alueellisen tuomioistuimen organisaation ja hallinnon yleisestä johtamisesta – –
– –
2) organisoimalla tuomareiden ja lautamiesten työn
– –
2.   Presidentin määräykset ja tuomioistuimen työn organisointia koskevat säännöt, jotka hän on hyväksynyt, sitovat kaikkia tuomareita ja tuomioistuimen henkilöstöä.”
7
Kyseisen lain 360b §:n sanamuoto on seuraava:
”1.   Oikeusviranomaiset käyttävät tietojärjestelmiä, jotka [Visshia sadeben savetin (ylin tuomioistuinneuvosto, Bulgaria)] täysistunto on hyväksynyt yhteisymmärryksessä oikeusministerin ja digitaalisesta hallinnosta vastaavan ministerin kanssa.
– –
6.   Oikeusviranomaisten on käytettävä 9 §:n ja 112 §:n 6 momentin mukaista yhdenmukaista sattumanvaraista asioiden jakamismenetelmää, ja jakamisen sattumanvaraisuus on voitava osoittaa julkisesti kryptografisin keinoin, jotka määritellään oikeusministerin yhdessä digitaalisesta hallinnosta vastaavan ministerin kanssa antamalla määräyksellä.”
Yhdenmukainen menetelmä
8
Ylin tuomioistuinneuvosto on vahvistanut asioiden sattumanvaraisen jakamisen periaatteen soveltamista piiri-, läänin-, hallinto-, sotilas-, muutoksenhaku- ja erityistuomioistuimissa koskevan yhdenmukaisen menetelmän (Edinna metodika po prilozhenieto na printsipa za sluchayno razpredelenie na delata v rayonnite, okrazhnite, administrativnite, voennite, apelativnite i spetsializiranite sadilishta, jäljempänä yhdenmukainen menetelmä).
9
Yhdenmukaisen menetelmän, jolla säännellään asioiden sattumanvaraista jakamista, 1 kohdan b alakohta kuuluu seuraavasti:
”Asiat jaetaan kaikissa tuomioistuimissa sattumanvaraisen valinnan periaatteen mukaisesti sähköisesti niiden saapumisjärjestyksen, asian aihepiirin ja tyypin mukaan ja noudattaen prosessuaalisia määräaikoja asioissa, jotka vaativat kiireellistä käsittelyä.”
10
Yhdenmukaisen menetelmän 3 kohdan mukaisesti tuomioistuimen hallintopäällikkö tai jaoston puheenjohtaja hoitaa asioiden jakamisen.
11
Yhdenmukaisen menetelmän 4.1.1 kohdassa, jolla säännellään ”erityisen käsittelevän tuomarin valintaa” rikosoikeudellisissa ja luonteeltaan rikosoikeudellisissa hallintoasioissa, todetaan seuraavaa:
”a)
Jos tuomioistuinmenettely päätetään ja asia palautetaan syyttäjälle lisätutkintaa varten ja palautetaan myöhemmin tuomioistuimeen, asia, joka on avattu uudella numerolla, jaetaan alun perin nimetylle esittelevälle tuomarille.
b)
Kun tuomioistuimen ratkaisu, jolla menettely päätetään toimivaltasyistä, kumotaan, uusi asia jaetaan alun perin nimetylle esittelevälle tuomarille.
c)
Jos asia palautetaan ensimmäisen asteen tuomioistuimeen hallinnollisen epäkohdan vuoksi ja palautetaan sitten samalle tuomioistuimelle, asia jaetaan alun perin nimetylle esittelevälle tuomarille.”
Rikosprosessilaki
12
Rikosprosessilain (Nakazatelno-protsesualen kodeks) 6 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Rikosasioita koskevasta lainkäytöstä vastaavat yksinomaan [Bulgarian tasavallan perustuslain (Konstitutsia na Republika Bulgaria)] mukaisesti perustetut tuomioistuimet.”
13
Tämän lain 10 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Tuomarit, lautamiehet, syyttäjät ja tutkintaelimet ovat tehtäviään hoitaessaan riippumattomia, ja heitä velvoittaa vain laki.”
14
Kyseisen lain 42 §:n 2 momentissa säädetään seuraavaa:
”Jos tuomioistuin toteaa, että asia kuuluu samantasoisen toisen tuomioistuimen toimivaltaan, sen on päätettävä asian käsittely ja siirrettävä asia kyseiselle tuomioistuimelle. – –”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
15
Spetsialisirana prokuratura (erityissyyttäjä, Bulgaria) nosti 30.10.2014 YR ym:ita vastaan syytteen osallistumisesta järjestäytyneeseen rikollisryhmään verorikosten tekemisen – tässä tapauksessa 6364428 Bulgarian levin (BGN) (n. 3254080 euroa) suuruisen arvonlisäveron maksamatta jättämisen – vuoksi tammikuun 2008 ja maaliskuun 2012 välisenä aikana ja saattoi asian Spetsializiran nakazatelen sadin (rikosasioita käsittelevä erityistuomioistuin, Bulgaria) käsiteltäväksi.
16
Ennakkoratkaisupyyntöön sisältyvän maininnan mukaan YR ym:iden syyllisyyden tunnustaminen merkitsee sitä, että heidän rangaistuksensa määrittämiseen sovelletaan laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta 25.10.2004 tehtyä neuvoston puitepäätöstä 2004/757/YOS (EUVL 2004, L 335, s. 8) ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta 24.10.2008 tehtyä neuvoston puitepäätöstä 2008/841/YOS (EUVL 2008, L 300, s. 42).
17
Asia jaettiin tuomari I. H:n käsiteltäväksi.
18
Tuomari I. H:n ja kahden lautamiehen muodostaman ratkaisukokoonpanon välipäätös asiakysymyksen tutkimista varten kumottiin valituksen johdosta 21.7.2022 menettelyvirheen vuoksi, ja asia palautettiin kyseiselle ratkaisukokoonpanolle.
19
Tuomari I. H. päätti 26.7.2022 antamallaan määräyksellä menettelyn YR ym:ita vastaan Spetsializiran nakazatelen sadin asianomaisessa jaostossa, joka lakkautettiin seuraavana päivänä, ja siinä vireillä olevat asiat siirrettiin Sofiyski gradski sadiin (Sofian kaupungin alioikeus, Bulgaria), johon kyseinen tuomari siirsi asian.
20
Tuomari I. H. siirrettiin 28.7.2022 tuomariksi Sofiyski gradski sadiin.
21
Kyseisen tuomioistuimen rikosasiaosaston hallintopäällikkö jakoi 4.8.2022 asian YR ym. tuomari H. K:n käsiteltäväksi sattumanvaraisen asioiden jakamismenetelmän avulla.
22
Jaosto, jonka puheenjohtajana kyseinen tuomari toimi, siirsi 27.9.2023 asian tuomari I. H:lle, koska tämä oli aiemmin osallistunut kyseisen asian käsittelyyn. Sofiyski gradski sadin rikosasiaosaston 16. jaosto, jonka puheenjohtajana tuomari I. H. toimii ja jota on unionin tuomioistuimeen 17.1.2024 saapuneen ennakkoratkaisupyynnön lisäyksen mukaisesti pidettävä ennakkoratkaisua pyytäneenä tuomioistuimena, on ottanut tämän asian siirtämisen huomioon ja katsonut, että asian jakamisen sääntöjenmukaisuus on oikeudellinen kysymys, joka sen on ratkaistava, eikä kyseisen tuomioistuimen rikosasiaosaston hallintopäällikön, koska asian jakamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt kuuluvat tuomioistuinlaitoksen organisaatioperiaatteisiin ja koska kunkin ratkaisukokoonpanon on tutkittava oma toimivaltaisuutensa. Istunnon, jossa syytetyille annettiin tilaisuus tulla kuulluiksi, jälkeen tuomari I. H. katsoi olevansa toimivaltainen käsittelemään kyseessä olevan asian.
23
Tämän siirtämisen ja siirron hyväksymisen vuoksi Sofiyski gradski sadin hallintopäällikkö aloitti kurinpitomenettelyt tuomari H. K:ta vastaan lähinnä siksi, ettei tämä ollut palauttanut kyseistä asiaa hänelle jaettavaksi uudelleen, ja tuomari I. H:ta vastaan siksi, että hän oli ottanut asian käsiteltäväkseen, vaikka sitä ei ollut jaettu sääntöjenmukaisesti hänelle.
24
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan YR ym:ita vastaan käytävän menettelyn tilanne ei vastaa tarkalleen mitään yhdenmukaisen menetelmän 4.1.1 kohdassa mainituista erityisen käsittelevän tuomarin valintaa koskevista tapauksista, vaan se lähinnä muistuttaa yhtä näistä tapauksista eli tilannetta, jossa ylioikeus sen jälkeen, kun se on kumonnut alioikeuden ratkaisun, palauttaa asian viimeksi mainittuun tuomioistuimeen asian käsittelyn jatkamista varten.
25
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee lisäksi, että Sofiyski gradski sadin hallintopäällikkö jakoi myös kaksi muuta asiaa, jotka olivat olleet tuomari I. H:n käsiteltävänä hänen toimiessaan tuomarina Spetsializiran nakazatelen sadissa, aluksi sattumanvaraisen asioiden jakamismenetelmän mukaisesti. Koska näin nimetyt tuomarit olivat kuitenkin katsoneet, että nämä asiat olisi pitänyt jakaa tuomari I. H:lle, he palauttivat ne kyseiselle hallintopäällikölle, joka jakoi ne uudelleen viimeksi mainitulle tuomarille käyttäen erityisen käsittelevän tuomarin valintamenetelmää.
26
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa myös, ettei yhdenmukaisella menetelmällä eikä asioiden sattumanvaraisesta jakamisesta Sofiyski gradski sadin rikosasiaosastossa ja tuomarien sijaistamisesta siellä annetulla työjärjestyksellä (Vatreshni pravila za sluchayno razpredelenie na delata i za zamestvane na sadii v Nakazatelno otdelenie na Sofiyski gradski sad) säännellä sen menetelmän valvontaa, jota hallintopäällikkö käyttää asian jakamisessa sattumanvaraisen jakamisen tai erityisen käsittelevän tuomarin valinnan osalta.
27
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että tätä valvontaa on pidettävä lainkäyttönä ja että tuomarin, jonka käsiteltäväksi hallintopäällikkö on asian jakanut, on näin ollen käytettävä sitä riippumattomasti asianosaisia kuultuaan ja ylemmän oikeusasteen tuomioistuimen valvonnassa. Se tukeutuu tältä osin tuomioistuinjärjestelmästä annetun lain 6 §:n 1 momenttiin ja 10 §:ään sekä analogisesti rikosprosessilain 42 §:n 2 momenttiin, joka koskee asian siirtämistä tuomioistuimesta toiseen.
28
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa kuitenkin, että muut instanssit katsovat, että jos asian jakamisen sääntöjenmukaisuudesta asioiden sattumanvaraisen jakamismenetelmän mukaisesti on epäilyksiä, tuomarin, jonka käsiteltäväksi asia on jaettu, on ilmoitettava siitä hallintopäällikölle, joka on yksin toimivaltainen arvioimaan asian jakamisen sääntöjenmukaisuutta, ja hänen on päätettävä, onko tarvittaessa käytettävä toista jakamismenetelmää eli erityisen käsittelevän tuomarin valintaa.
29
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa tässä yhteydessä liitynnän oman tilanteensa ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa tarkoitetun riippumattoman tuomioistuimen käsitteen välille kahdesta syystä. Kyse on nimittäin sen selvittämisestä, noudatetaanko periaatetta, jonka mukaan jokaisella on oikeus siihen, että riippumaton tuomioistuin käsittelee hänen asiansa, tilanteessa, jossa yhtäältä tuomioistuin ei voi lausua omasta toimivallastaan vaan sen pitäisi jättää tämä kysymys hallintopäällikön arvioitavaksi, kun korostetaan, että hän ei tässä ominaisuudessa hoida lainkäyttötehtäviä ja että hän on sen ratkaisukokoonpanon ulkopuolinen tekijä, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu tai jota on pyydetty käsittelemään asia, ja jossa toisaalta se, että kyseisen tuomioistuimen tuomari ratkaisee tätä koskevan asian, on kurinpitorikkomus.
30
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo myös, että sen tilanne voidaan rinnastaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan yhtäältä unionin oikeudessa edellytetyt riippumattomuuden ja puolueettomuuden takeet edellyttävät muun muassa tuomareiden nimittämistä koskevien sääntöjen olemassaoloa ja jonka mukaan toisaalta edellytetään, että nimittämisensä jälkeen tuomareihin ei kohdisteta mitään painostusta eivätkä he saa ohjeita tehtäviään hoitaessaan. Se, että hallintopäällikkö jakaa asian tietyn tuomarin käsiteltäväksi, rinnastuu nimittämiseen.
31
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa lisäksi, että tuomari H. K:ta ja tuomari I. H:ta vastaan aloitetut kurinpitotoimet liittyvät heidän lainkäyttötehtäviensä yhteydessä tekemien päätösten tai toteuttamien toimien sisältöön. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan kurinpitotoimiin voidaan kuitenkin ryhtyä tällaisissa tapauksissa vain täysin poikkeuksellisissa tilanteissa, joissa tuomarit ovat syyllistyneet vakavaan ja täysin anteeksiantamattomaan toimintaan, esimerkiksi jättämällä tahallisesti ja vilpillisessä mielessä tai erityisen törkeän huolimattomalla tavalla noudattamatta sellaisia kansallisen oikeuden ja unionin oikeussääntöjä, joiden noudattaminen heidän on tarkoitus varmistaa, tai syyllistymällä mielivaltaan tai oikeussuojan epäämiseen.
32
Lisäksi tuomari H. K:ta ja tuomari I. H:ta vastaan aloitetut kurinpitotoimet koskevat tilanteita, joissa he ovat väitetysti virheellisesti käyttäneet tuomioistuinten toimivaltaa eli toimivaltaa tarkistaa itse oma toimivaltaisuutensa, jolloin tällaisia seuraamusmenettelyjä ei unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan voida aloittaa.
33
Tässä tilanteessa Sofiyski gradski sadin rikosasiaosaston 16. jaosto on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”[1)
Onko [SEU] 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja [perusoikeuskirjan] 47 artiklan kanssa yhteensoveltuva kansallisen lainsäädännön, jossa säädetään oikeudenkäytön periaate, jonka mukaan rikosasian käsittelevä ja siinä ratkaisun antava tuomari valitaan satunnaisesti, sellainen tulkinta, jonka mukaan epäiltäessä, että tätä periaatetta on saatettu rikkoa hallintopäällikön jo tuomarille jakamassa asiassa, nämä epäilyt on poistettava ottaen huomioon – – että kyseessä on oikeudellinen kysymys, joka asiaa käsittelevän tuomioistuimen on ratkaistava – – myös asianosaisia kuultuaan tai valitusmenettelyssä – –, tai hallinnollinen kysymys, jolloin toimivalta arvioida asiaa kuuluu yksinomaan hallintopäällikölle?
[2)]
Sama kysymys esitetään [saman kansallisen lain] tulkinnasta, jonka mukaan tilanteessa, jossa tuomari, jonka käsiteltäväksi asia on jaettu, katsoo, että [rikosasian tutkimisesta ja ratkaisemisesta vastaavan tuomarin satunnaista valintaa koskevan kansallisen lain mukaisen] periaatteen nojalla [kyseinen] asia on – – annettava toisen tuomarin käsiteltäväksi, ja [siirtää] sen [kyseiselle toiselle] tuomarille, joka päättää ensin kuulla asianosaisia kontradiktorisessa menettelyssä ja tämän jälkeen tekee itsenäisesti ratkaisun omasta toimivallastaan, molemmat tuomarit tekevät kurinpitovastuun alaiseen virheen, koska heidän menettelynsä vahingoittaa tuomioistuinlaitoksen mainetta ja on heidän virkavelvollisuuksiensa vastaista?”
34
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toimitti unionin tuomioistuimeen 29.4.2024 saapuneella ennakkoratkaisupyynnön lisäyksellä jäljennöksen Sofiyski gradski sadin 25.4.2024 antamasta määräyksestä, joka oli annettu tuomari H. K:n ja tuomari I. H:n kurinpitomenettelyn yhteydessä ja jonka mukaan heille määrättiin kurinpitoseuraamus tämän tuomion 23 kohdassa mainittujen tekojen osalta.
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Ensimmäinen kysymys
35
Ensimmäinen kysymys koskee SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja perusoikeuskirjan 47 artiklan tulkintaa.
36
Aluksi on todettava yhtäältä, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sovelletaan pääasian asiayhteydessä. Kyseistä määräystä on tarkoitus soveltaa kaikkiin kansallisiin elimiin, jotka saattavat lausua tuomioistuimena kysymyksistä, jotka koskevat unionin oikeuden soveltamista tai tulkintaa ja jotka luetaan siten unionin oikeuteen kuuluviin aloihin (tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Koska ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on tällainen elin, siinä käytävän menettelyn on täytettävä kyseisen määräyksen mukaiset vaatimukset oikeudesta tehokkaaseen oikeussuojaan.
37
Koska toisaalta ensimmäinen kysymys koskee perusoikeuskirjan 47 artiklan tulkintaa, on muistutettava, että perusoikeuskirjan soveltamisala on jäsenvaltioiden toimenpiteiden osalta määritelty perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa, jonka mukaan perusoikeuskirjan määräykset koskevat jäsenvaltioita silloin, kun ne soveltavat unionin oikeutta. Tästä seuraa, että unionin oikeusjärjestyksessä taatut perusoikeudet on tarkoitettu sovellettaviksi kaikkiin unionin oikeudessa säänneltyihin tilanteisiin mutta ei muihin tilanteisiin (ks. vastaavasti tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus), C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 78 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
38
YR ym:ita vastaan vireillä olevan rikosoikeudellisen menettelyn osalta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin mainitsee ainoastaan, että vastaajia syytetään osallistumisesta järjestäytyneeseen rikollisryhmään sellaisten verorikosten tekemiseksi, jotka liittyvät erääntyneen arvonlisäveron maksamatta jättämiseen, ja että jos heidän syyllisyytensä todetaan, heidän rangaistuksensa määrittämiseen olisi sovellettava puitepäätöksiä 2004/757 ja 2008/841. Ennakkoratkaisupyyntöön ei kuitenkaan sisälly mitään sellaista mainintaa kyseiseen menettelyyn liittyvistä tosiseikoista, joka selventäisi näitä väitteitä ja antaisi unionin tuomioistuimelle mahdollisuuden tarkistaa, että kyseisessä menettelyssä todella sovelletaan unionin oikeutta.
39
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan c alakohdan mukaan ennakkoratkaisupyyntöön on sisällytettävä selostus niistä syistä, joiden vuoksi ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin on ryhtynyt tarkastelemaan kysymystä unionin oikeuden tiettyjen säännösten tulkinnasta tai pätevyydestä, sekä ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen toteama yhteys kyseisten säännösten ja pääasian oikeudenkäynnissä sovellettavien kansallisen oikeuden säännösten välillä. Tältä osin on syytä muistuttaa, että tämän selostuksen samoin kuin mainitun työjärjestyksen 94 artiklan a alakohdassa edellytetyn asiaa koskevien tosiseikkojen yhteenvedon perusteella unionin tuomioistuimen on voitava tarkastaa paitsi ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttyminen myös toimivaltansa vastata esitettyyn kysymykseen (määräys 9.9.2014, Parva Investitsionna Banka ym., C‑488/13, EU:C:2014:2191, 25 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
40
Näin ei ole nyt käsiteltävässä asiassa.
41
Perusoikeuskirjan 47 artikla on kuitenkin otettava asianmukaisesti huomioon tulkittaessa SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa. Koska viimeksi mainitussa määräyksessä velvoitetaan kaikki jäsenvaltiot säätämään tarvittavista oikeussuojakeinoista muun muassa perusoikeuskirjan 47 artiklassa tarkoitetun tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla, on niin, että vaikkei viimeksi mainittua artiklaa sovelletakaan pääasiassa, se on otettava asianmukaisesti huomioon tulkittaessa SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa (ks. vastaavasti tuomio 20.4.2021, Repubblika, C‑896/19, EU:C:2021:311, 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
42
Näin ollen on katsottava, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään lähinnä, onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, tulkittava siten, että kun jäsenvaltio on ottanut käyttöön asioiden jakamista tuomioistuimissa koskevan menetelmän, joka perustuu tietyin poikkeuksin periaatteeseen, jonka mukaan ratkaisukokoonpano on valittava sattumanvaraisesti, ja jonka soveltamiseen kunkin tuomioistuimen hallintopäällikkö osallistuu, se on esteenä sille, että kun tuomarilla, jonka käsiteltäväksi asia on jaettu, on epäilyksiä tämän asian käsiteltäväksi jakamisen sääntöjenmukaisuudesta, hän ei voi itse ratkaista tätä kysymystä eikä tarvittaessa siirtää asiaa saman tuomioistuimen toiselle tuomarille sillä perusteella, että asia olisi pitänyt jakaa tälle, vaan ensiksi mainitun tuomarin on siirrettävä kyseinen asia kyseisen tuomioistuimen hallintopäällikölle, jotta tämä voi tarkistaa asian alkuperäisen jakamisen sääntöjenmukaisuuden ja mahdollisesti jakaa sen uudelleen.
43
Tältä osin on muistutettava, että unionin oikeuden nykytilassa siinä ei säännellä oikeuslaitoksen järjestämistä jäsenvaltioissa eikä erityisesti kansallisten tuomioistuinten perustamista, kokoonpanoa, toimivaltaa eikä toimintaa, joten tätä alaa koskevat säännöt kuuluvat lähtökohtaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Niiden on kuitenkin kyseistä toimivaltaa käyttäessään noudatettava niille unionin oikeuden nojalla kuuluvia velvoitteita (ks. vastaavasti tuomio 21.12.2021, Euro Box Promotion ym., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 ja C‑840/19, EU:C:2021:1034, 133 ja 180 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
44
Näin on erityisesti SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan perustuvien velvoitteiden osalta (tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 11.7.2024, Hann-Invest ym., C‑554/21, C‑622/21 ja C‑727/21, EU:C:2024:594, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); kyseisessä määräyksessä jäsenvaltiot velvoitetaan säätämään tarvittavista muutoksenhakukeinoista tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla.
45
Säännöillä, jotka koskevat asioiden jakamista tuomioistuimessa, on kuitenkin yhteys kyseisessä määräyksessä tarkoitettuun tehokkaan oikeussuojan käsitteeseen.
46
SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta johtuvat velvoitteet koskevat erityisesti sitä, että on olemassa etukäteen laillisesti perustettu tuomioistuin, kun otetaan huomioon erottamattomat yhteydet etukäteen laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevan takeen ja tuomareiden riippumattomuuden ja puolueettomuuden takeiden välillä (ks. vastaavasti tuomio 11.7.2024, Hann-Invest ym., C‑554/21, C‑622/21 ja C‑727/21, EU:C:2024:594, 55 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen), ja näitä takeita edellytetään myös SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa.
47
Tällä velvollisuudella, jonka mukaan oikeussuojajärjestelmään kuuluvat tuomioistuimet on perustettava etukäteen laillisesti unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla ja joka mainitaan myös perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa, ei tarkoiteta pelkästään tuomioistuimen olemassaolon lakisääteistä perustaa vaan myös tuomioistuimen kokoonpanoa kussakin asiassa sekä kaikkia muita kansallisen oikeuden säännöksiä, joiden noudattamatta jättämisestä seuraa se, että jonkin tai joidenkin tuomareiden osallistuminen asian käsittelyyn on sääntöjenvastaista (ks. vastaavasti tuomio 29.3.2022, Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, 121 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
48
Unionin oikeuteen perustuva tuomioistuinten riippumattomuuden vaatimus ei myöskään koske pelkästään lainsäädäntö- ja toimeenpanovallan käyttäjien taholta mahdollisesti tapahtuvaa aiheetonta vaikuttamista vaan myös asianomaisen tuomioistuimen sisällä tapahtuvaa aiheetonta vaikuttamista (ks. vastaavasti tuomio 11.7.2024, Hann-Invest ym., C‑554/21, C‑622/21 ja C‑727/21, EU:C:2024:594, 54 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
49
Lisäksi tuomitsemistehtävän hoitaminen on suojattava paitsi kaikelta ohjeiden antamisen muodossa tapahtuvalta suoralta vaikuttamiselta myös kaikenlaiselta epäsuoremmalta vaikuttamiselta, joka on omiaan vaikuttamaan tuomioistuimen ratkaisuihin (tuomio 14.11.2024, S. (Ratkaisukokoonpanon muuttaminen), C‑197/23, EU:C:2024:956, 62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
50
Tietyn asian ratkaisevan tuomarin nimeämistä koskevien sääntöjen rikkomisella voi kuitenkin olla tällainen vaikutus (ks. vastaavasti tuomio 14.11.2024, S. (Ratkaisukokoonpanon muuttaminen), C‑197/23, EU:C:2024:956, 55 kohta).
51
Kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, nyt käsiteltävässä asiassa kansallisessa oikeudessa on vahvistettu tuomioistuimissa sovellettava asioiden jakamismenetelmä, joka perustuu ratkaisukokoonpanon sattumanvaraisen jakamisen periaatteeseen, johon liittyy tiettyjä poikkeuksia, ja jonka soveltamiseen kyseisten tuomioistuinten hallintopäälliköt, jotka ovat itse niiden jäseniä, osallistuvat. Tällainen jakamismenetelmä ei itsessään ole omiaan saattamaan ratkaisukokoonpanoja alttiiksi asiattomalle vaikuttamiselle. Erityisesti jakamissääntöjen soveltamisessa tapahtunut virhe ei välttämättä merkitse tällaista vaikuttamista. Ei kuitenkaan voida sulkea pois muun muassa sitä, että sen, että asiaa ei jaeta tuomarille, joka on käsitellyt sitä menettelyn aikaisemmassa vaiheessa, tilanteessa, jossa kansallisessa oikeudessa säädetään tällaisesta jakamisesta, tarkoituksena voi olla sen välttäminen, että kyseinen tuomari jatkaisi asian käsittelyä.
52
Tässä yhteydessä tulee esiin kysymys tällaisen jakamismenetelmän oikean soveltamisen tarkastamisesta tietyssä asiassa.
53
Tältä osin on todettava, että mahdollisuus tarkastaa tämän tuomion 47 kohdassa täsmennettyyn etukäteen laillisesti perustetun tuomioistuimen käsitteeseen liittyvien takeiden noudattaminen on tarpeen sen luottamuksen kannalta, joka demokraattisen yhteiskunnan tuomioistuinten on herätettävä yksityisissä. Unionin tuomioistuin on siten katsonut, että sen vaatimuksen noudattamisen valvominen, että jokainen tuomioistuin on kokoonpanonsa puolesta etukäteen laillisesti perustettu riippumaton ja puolueeton tuomioistuin, on olennainen muotomääräys, jonka noudattaminen kuuluu oikeusjärjestyksen perusteisiin (ks. vastaavasti tuomio 1.7.2008, Chronopost ja La Poste v. UFEX ym., C‑341/06 P ja C‑342/06 P, EU:C:2008:375, 46 kohta ja tuomio 8.5.2024, Asociația Forumul Judecătorilor din România (Tuomareiden ja syyttäjien yhdistykset), C‑53/23, EU:C:2024:388, 55 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Unionin tuomioistuin on katsonut, että tällainen valvonta on toteutettava kanteen tutkimisen yhteydessä tarvittaessa viran puolesta, jos tältä osin on vakavia epäilyjä (ks. vastaavasti tuomio 26.3.2020, Uudelleenkäsittely Simpson v. neuvosto ja HG v. komissio, C‑542/18 RX-II ja C‑543/18 RX-II, EU:C:2020:232, 57 ja 58 kohta).
54
Tehokasta oikeussuojaa ei nimittäin voida taata, jos sääntöjen, joihin perustuu tuomioistuimen asema etukäteen laillisesti perustettuna riippumattomana ja puolueettomana tuomioistuimena, noudattamista ei voitaisi asianosaisen pyynnöstä tai vakavien epäilysten vallitessa viran puolesta saattaa tuomioistuinvalvonnan kohteeksi tai jos tällaisten sääntöjen noudattamatta jättämisestä ei voitaisi määrätä mahdollista seuraamusta, koska tällöin nämä säännöt voitaisiin jättää huomiotta ilman, että sillä olisi minkäänlaista vaikutusta (ks. vastaavasti tuomio 14.11.2024, S. (Ratkaisukokoonpanon muuttaminen), C‑197/23, EU:C:2024:956, 66 kohta).
55
Tästä seuraa, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, luettuna perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, edellytetään, että asioiden jakamista koskevien kansallisen oikeuden sääntöjen noudattamiseen voidaan kohdistaa tuomioistuinvalvontaa sen määrittämiseksi, onko ratkaisukokoonpano, jolle tietty asia on jaettu, riippumaton, puolueeton ja etukäteen laillisesti perustettu tuomioistuin.
56
Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden toimivalta niiden tuomioistuinjärjestelmän organisoinnin osalta, sellaisena kuin se on palautettu mieleen tämän tuomion 43 kohdassa, unionin oikeus ei silti ole esteenä sille, että kun tuomari, jonka käsiteltäväksi asianomaisen tuomioistuimen hallintopäällikkö on jakanut asian, on epävarma kyseisen asian jakamisen sääntöjenmukaisuudesta sovellettaviin kansallisen oikeuden sääntöihin nähden, hänen on palautettava asia kyseiselle hallintopäällikölle, jotta tämä voi hänen lailliset oikeutensa huomioon ottaen tarkastaa tämän sääntöjenmukaisuuden, ja tarvittaessa otettava mainittu asia käsiteltäväkseen siinä tapauksessa, että alkuperäinen asian jakaminen vahvistetaan. Mainitun hallintopäällikön suorittaman asian jakamisen sääntöjenmukaisuutta on kuitenkin voitava valvoa tuomioistuimessa kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti.
57
Kaikkien edellä todettujen seikkojen perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että kun jäsenvaltio on ottanut käyttöön asioiden jakamista tuomioistuimissa koskevan järjestelmän, joka perustuu tietyin poikkeuksin periaatteeseen, jonka mukaan ratkaisukokoonpano on valittava sattumanvaraisesti, ja jonka soveltamiseen kunkin tuomioistuimen hallintopäällikkö osallistuu, se ei ole esteenä sille, että kun tuomarilla, jonka käsiteltäväksi asia on jaettu, on epäilyksiä tämän asian jakamisen sääntöjenmukaisuudesta, kyseinen tuomari ei saa itse ratkaista tätä kysymystä ja siirtää tarvittaessa asiaa saman tuomioistuimen toiselle tuomarille sillä perusteella, että asia olisi pitänyt jakaa tälle, vaan ensiksi mainitun tuomarin on palautettava kyseinen asia kyseisen tuomioistuimen hallintopäällikölle, jotta tämä voi tarkastaa alkuperäisen asian jakamisen sääntöjenmukaisuuden ja mahdollisesti jakaa sen uudelleen. Kyseisen hallintopäällikön suorittaman asian jakamisen sääntöjenmukaisuutta on kuitenkin voitava valvoa tuomioistuimessa kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti.
Toinen kysymys
58
Toisella kysymyksellään, joka on esitetty samassa kansallisessa lainsäädännöllisessä asiayhteydessä kuin ensimmäinen kysymys, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, onko SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa ja perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jos tuomari, jonka käsiteltäväksi asia on jaettu sattumanvaraisen asioiden jakamismenetelmän mukaisesti, katsoo, että tämä asia olisi poikkeuksellisesti pitänyt jakaa erityisesti saman tuomioistuimen toiselle tuomarille, ja tämä viimeksi mainittu suostuu lausumaan omasta toimivallastaan, voidaan katsoa, että nämä kaksi tuomaria ovat syyllistyneet kurinpitorikkomukseen.
59
Tässä yhteydessä on muistutettava, että SEUT 267 artiklan mukaan pyydetyn ennakkoratkaisun on oltava tarpeen, jotta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi ”antaa päätöksen” käsiteltäväkseen saatetussa asiassa. Sekä kyseisen artiklan sanamuodon että rakenteen perusteella yhtäältä ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa on oltava vireillä oikeusriita, jossa tämän on annettava ratkaisu, jossa otetaan huomioon kyseinen tuomio (ks. vastaavasti tuomio 22.3.2022, Prokurator Generalny (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaosto – Nimitys), C‑508/19, EU:C:2022:201, 62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen), eikä toisaalta unionin tuomioistuin voi vastata ennakkoratkaisukysymykseen, jos on ilmeistä, että unionin oikeuden tulkitsemisella, jota kansallinen tuomioistuin on pyytänyt, ei ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävän asian tosiseikkoihin tai kohteeseen (tuomio 21.9.2023, Juan, C‑164/22, EU:C:2023:684, 42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
60
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu rikosoikeudellinen menettely YR ym:ita vastaan eikä kurinpitomenettelyä, joka koskee tuomareita I. H. ja H. K. Kun otetaan huomioon ennakkoratkaisupyyntö, kysymys siitä, voiko se, että nämä kaksi tuomaria tekevät tiettyjä päätöksiä näitä rikosoikeudellisia menettelyjä koskevan asian jakamisesta, tarkoittaa kurinpidollisia laiminlyöntejä, ei vaikuta olevan merkityksellinen mainittujen menettelyjen yhteydessä annettavan ratkaisun kannalta, koska ennakkoratkaisupyynnössä ei esitetä perusteltuja tietoja näiden kahden menettelyn välisestä tosiasiallisesta yhteydestä.
61
Siten toinen kysymys saattaa olla merkityksellinen vain liittyen siihen kurinpitomenettelyyn, joka oli ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevan päätöksen tekopäivänä vireillä muussa elimessä kuin ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa ja jonka yhteydessä se olisi lisäksi voitu esittää (ks. analogisesti määräys 22.12.2022, Sąd Najwyższy, C‑491/20–C‑496/20, C‑506/20, C‑509/20 ja C‑511/20, EU:C:2022:1046, 84 ja 85 kohta).
62
Toinen kysymys on näin ollen jätettävä tutkimatta.
Oikeudenkäyntikulut
63
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa,
on tulkittava siten, että
kun jäsenvaltio on ottanut käyttöön asioiden jakamista tuomioistuimissa koskevan järjestelmän, joka perustuu tietyin poikkeuksin periaatteeseen, jonka mukaan ratkaisukokoonpano on valittava sattumanvaraisesti, ja jonka soveltamiseen kunkin tuomioistuimen hallintopäällikkö osallistuu, se ei ole esteenä sille, että kun tuomarilla, jonka käsiteltäväksi asia on jaettu, on epäilyksiä tämän asian jakamisen sääntöjenmukaisuudesta, kyseinen tuomari ei saa itse ratkaista tätä kysymystä ja siirtää tarvittaessa asiaa saman tuomioistuimen toiselle tuomarille sillä perusteella, että asia olisi pitänyt jakaa tälle, vaan ensiksi mainitun tuomarin on palautettava kyseinen asia kyseisen tuomioistuimen hallintopäällikölle, jotta tämä voi tarkastaa alkuperäisen asian jakamisen sääntöjenmukaisuuden ja mahdollisesti jakaa sen uudelleen. Kyseisen hallintopäällikön suorittaman asian jakamisen sääntöjenmukaisuutta on kuitenkin voitava valvoa tuomioistuimessa kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: bulgaria.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa asian minkään asianosaisen todellista nimeä.