61984J0246
RETSMØDERAPPORT
i sag 246/84 (
*1
)
I — Faktiske omstændigheder og skriftveksling
1.
Sagsøgeren, som er sprogrevisor i lønklasse LA 4 i Rådets generalsekretariat, blev ansat ved Rådet den 1. november 1980 som sprogrevisor i sprogtjenestens græske afdeling, som da var under oprettelse. Den 1. april 1982 blev Constantinopoulos, som var sprogrevisor i samme afdeling, udnævnt til midlertid chef for afdelingen, hvilken stilling han beklædte indtil april 1983. Han fortsatte med de facto at udføre arbejdet i denne stilling i den følgende tid indtil 1. december 1983. I hele denne periode varetog sagsøgeren afdelingens interne koordination og afløste for Constantinopoulos under dennes fravær.
Den 23. februar 1983 offentliggjorde Rådet meddelelsen om den almindelige udvælgelsesprøve LA/250 med henblik på at besætte stillingen som chef for sprogtjenestens græske afdeling (EFT C 51, s. 8). Det blev i denne meddelelse blandt andet præciseret, at kun de ansøgere kunne få adgang, som
»på datoen for offentliggørelsen af denne meddelelse om udvælgelsesprøve har mindst 10 års faglig erfaring med oversættelse eller revision af tekster, idet denne erfaring delvis kan omfatte erfaring i anden lingvistisk virksomhed«.
Sagsøgeren deltog i og bestod prøverne i forbindelse med denne udvælgelsesprøve og blev derefter opført på egnethedslisten som nummer et. Det fremgår af sagen, at der kun var to ansøgere på egnethedslisten, hvoraf den anden var Constantinopoulos, der var opført som nummer to. Ved afgørelse 11/83 af 13. december 1983 besatte ansættelsesmyndigheden den ledige stilling ved at udnævne Constantinopoulos til chef for afdelingen.
Den 21. marts 1984 indgav sagsøgeren klage i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 2, over afgørelse 11/83.
I sit svar af 20. juli 1984, som blev tilsendt sagsøgeren den 10. oktober 1984, fremhævede Rådets generalsekretær »sit frie skøn ved vurderingen af andre momenter end rækkefølgen på egnethedslisten, som f. eks. evner for det arbejde, som den stilling, der skal besættes, indebærer, samt betragtninger vedrørende tjenestens interesse«. I skrivelsen anføres det videre, at hensyn til tjenestens interesse i det foreliggende tilfælde berettiger, at man har foretrukket den udnævnte ansøger, som administrationen ikke har kunnet frakende »særlige evner til at udøve de funktioner, som den stilling, der skulle besættes, indebærer«.
2.
Ved stævning af 12. oktober 1984, registreret på Domstolens justitskontor den 15. oktober 1984, har sagsøgeren anlagt denne sag med påstand om annullation af afgørelse 11/83 af 13. december 1983 samt om tilkendelse af erstatning for det tab, han har lidt som følge af den nævnte afgørelse.
Domstolen, tredje afdeling, har på grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgående bevisførelse. Den har dog på sagsøgerens anmodning pålagt Rådet at fremlægge visse dokumenter vedrørende den pågældende udnævnelsesprocedure.
II — Parternes påstande
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
1. Formaliteten
—
Sagen antages til realitetsbehandling, og Domstolen erklærer sig kompetent til at påkende den,
—
det tages til efterretning, at sagsøgeren forbeholder sig ret til under retsforhandlingerne at fremlægge de nødvendige oplysninger,
—
det tages til efterretning, at sagsøgeren har tilbudt at bevise alle de faktiske omstændigheder, som han har påberåbt sig,
—
det pålægges sagsøgte at fremlægge og vedlægge sagsakterne alle administrative og andre dokumenter, som sagsøgeren ikke har kendskab til, navnlig
a)
den udnævnte ansøgers ansøgning vedlagt alle bevisdokumenter,
b)
den rapport, som udvælgelseskomiteen forelagde ansættelsesmyndigheden efter den pågældende udvælgelsesprøves afslutning,
c)
de interne notater og alle øvrige dokumenter, på grundlag af hvilke ansættelsesmyndigheden har besluttet at vælge den udnævnte ansøger og forbigå sagsøgeren,
d)
alle øvrige dokumenter, der har forbindelse med denne sag.
2. Realiteten
Der gives sagsøgeren medhold, og følgelig,
—
annulleres ansættelsesmyndighedens afgørelse 11/83, således at den kan vælge sagsøgeren ved besættelsen af stillingen som chef for den græske oversættelsesafdeling med tilbagevirkende kraft fra 1. december 1983,
—
forlænges i fornødent omfang gyldighedsperioden for den egnetheds- og ansættelsesliste, som blev udarbejdet af udvælgelseskomiteen efter udvælgelsesprøve LA/250,
—
tilpligtes sagsøgte at betale sagsøgeren erstatning for løntab fra den dag, da han ikke blev udnævnt, lig med forskellen mellem den løn, som han faktisk oppebar, og den, som han skulle have oppebåret, hvis han var blevet udnævnt til den omhandlede stilling den 1. december 1983 med indplacering i lønklasse IA 3, løntrin 3, for perioden fra 1. december 1983 til datoen for sagsøgerens udnævnelse til stillingen og i den lønklasse, som han har ret til, med renter,
—
tilpligtes sagsøgte at betale sagsøgeren en symbolsk erstatning på 1 BFR for ikke økonomisk skade,
—
tilpligtes sagsøgte at betale sagens omkostninger, og under alle omstændigheder anvendes Domstolens procesreglements artikel 70 samt artiklerne 69-73 på sagsøgeren.
Rådet har nedlagt følgende påstande:
—
frifindelse;
—
sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger i det omfang, de ikke påhviler sagsøgte i henhold til procesreglementets artikel 70.
III — Parternes anbringender og argumenter
1.
Sagsøgeren har for det første hævdet, at der er sket en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27, som bestemmer, at »det skal ved ansættelse tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet«. Tilsidesættelsen fremgår både af den omstændighed, at sagsøgeren har bedre kvalifikationsbeviser end den valgte ansøger, og at han var nummer et på egnethedslisten.
Med hensyn til kvalifikationsbeviserne har sagsøgeren anført, at han kunne fremlægge bevis for
—
ti års tjeneste som officiel oversætter i det græske udenrigsministerium;
—
seks års tjeneste som officiel oversætter ved NATO;
—
tre års tjeneste som sprogrevisor i Rådets generalsekretariat med bedømmelser fra meget god til udmærket;
—
tre års faglig erfaring som advokatfuldmægtig og syv års erfaring som advokat ved underretten i Athen;
—
tre års tjeneste (før han tog universitetseksamen) som ansat i Grækenlands Nationalbank;
—
studier efter universitetseksamen (Master of Laws ved London's Universitet), som blandt andet var specialiseret i EF-ret og EF's institutioner.
Hvad for det andet angår indplaceringen på egnethedslisten, har sagsøgeren fremhævet, at kun to ansøgere, nemlig ham selv (297 af 400 points) og den valgte ansøger (276 af 400 points) blev opført på egnethedslisten. Da de forskellige prøvers art og koefficienterne blev bestemt skønsmæssigt af ansættelsesmyndigheden, er den omstændighed, at man valgte den ansøger, der var nummer to på egnethedslisten, ensbetydende med at vælge den mindre kompetente person. Dette gælder så meget mere, som sagsøgeren i det foreliggende tilfælde opnåede de bedste karakterer, ikke blot i de sproglige og videnskabelig prøver, men også i prøven vedrørende organisations- og ledelsesevner.
Under disse omstændigheder kan Rådets opfattelse, hvorefter ansættelsesmyndigheden efter udarbejdelsen af egnethedslisten havde et skøn ved valget mellem de beståede ansøgere, ikke lægges til grund. Som Domstolen har fastslået i dommen af 15. december 1966 (Manlio Serio, 62/65, Smi. 1965-1968, s. 329), er administrationen ganske vist berettiget til at fravige den nøjagtige rækkefølge, som er et resultat af udvælgelsesprøven, ud fra motiver, som det påhviler den at vurdere, dog på betingelse af, at den ikke udhuler selve udvælgelsesbegrebet ved uden vægtig grund helt at se bort fra resultatet af udvælgelsesprøven.
Hertil kommer, at administrationen fra begyndelsen har givet udtryk for, at den foretrak den ansøger, der til syvende og sidst blev valgt, ved at overdrage ham midlertidigt at lede afdelingen. Derimod har sagsøgeren ikke haft mulighed for at vise sine evner ud over udvælgelsesprøven.
Den anfægtede retsakt er i øvrigt udtryk for magtfordrejning, fordi den har til formål efterfølgende at dække en beslutning, som allerede var truffet ved at overdrage den anden ansøger midlertidigt at lede afdelingen.
I denne forbindelse har sagsøgeren først anført, at Constantinopoulos' gode præstation under udøvelsen af hans funktioner ikke kunne tages i betragtning, når der ikke var nogen sammenligning mulig.
Han har endelig anført, at administrationen ikke kunne påberåbe sig sagsøgerens påståede langsomhed og overdrevne omhu, når han i sin bedømmelse havde opnået karakteren »udmærket« for kvaliteten af sit arbejde, sin faglige samvittighedsfuldhed og forhold i arbejdet, og karakteren »meget god« for alle andre bedømte punkter, altså også for hurtighed ved udførelsen af arbejdet.
Endelig kan administrationen ikke påberåbe sig den vanskelige menneskelige situation, som ville opstå for den ansøger, der til sidst blev udnævnt, hvis man havde foretrukket sagsøgeren for ham.
2.
Rådet har bestridt, at vedtægten er tilsidesat, og at der er tale om magtfordrejning.
Med hensyn til den påståede tilsidesættelse af vedtægten har Rådet fremhævet, at stillingen som chef for sprogtjenestens græske afdeling både kræver teknisk kompetence på det sproglige plan og menneskelige evner til at lede og koordinere en tjenestegren. I det foreliggende tilfælde var Rådet af den opfattelse, at Constantinopoulos var den mest egnede person til at udføre denne funktion, navnlig på grund sine organisatoriske evner og sin naturlige autoritet. Disse betragtninger foranledigede i øvrigt administrationen til midlertidigt at overdrage ham ledelsen af afdelingen.
Mere specifikt har Rådet forklaret, at det valgte at udnævne Constantinopoulos på grundlag af følgende betragtninger:
—
Constantinopoulos' udmærkede præstationer som chef for afdelingen i særligt vanskelige perioder;
—
visheden om, at der fortsat ville være vanskeligheder i en vis tid på grund af det begrænsede antal tjenestemænd i den pågældende afdeling;
—
den omstændighed, at der ikke kunne tages nogen risiko med hensyn til denne afdeling; da Constantinopoulos havde udvist særligt udmærkede egenskaber, ville Rådet ikke skille sig af med ham, blot fordi en anden ansøger eventuelt kunne udvise samme evner.
Hertil kommer, at forskellen mellem de to pågældende ansøgere (henholdsvis 297 af 400 og 276 af 400 points) ikke er ret stor, og at den valgte ansøger ydermere opnåede flere points end sagsøgeren (54 mod 46 points) under de mundtlige prøver, som også skulle tjene til at vurdere organisationsevner og evner til at lede en afdeling.
Sagsøgeren kan ikke over for disse betragtninger påberåbe sig sine kvalifikationsbeviser, som hævdes at være bedre end Constantinopoulos'. Rent bortset fra, at kvalifikationsbeviserne i det væsentlige tjener til at afgøre, om ansøgerne kan få adgang til prøverne, skal valget af den bedste ansøger ligeledes foretages på grundlag af en analyse af ansøgernes personlighed og navnlig af deres egnethed til at lede en stor enhed.
Med hensyn til anbringendet om magtfordrejning har Rådet bestridt, at det har ladet sig lede af andre betragtninger end betragtninger vedrørende ansøgernes kompetence. Selv om det er ubestrideligt, at der ville blive skabt en vanskelig situation ud fra menneskelige synspunkter, hvis den, som var chef i en periode, skulle arbejde under en af sine tidligere underordnedes myndighed, har disse betragtninger ikke for så vidt været en afgørende faktor ved Rådets valg.
Endvidere kan det ikke bebrejdes Rådet, at det ikke midlertidigt har overladt sagsøgeren ledelsen af afdelingen. Selv hvis man betragter udøvelsen af en sådan funktion som et middel til forberedelse til udvælgelsesprøven, har Rådet ikke været forpligtet til at tilbyde alle eventuelle deltagere i udvælgelsesprøven muligheden for midlertidigt at udøve den efter tur.
Hvad endelig angår kravet om erstatning, mener Rådet, at der under ingen omstændigheder kan gives sagsøgeren medhold heri. Selv hvis det antages, at den omtvistede afgørelse skal annulleres, følger det ikke deraf, at sagsøgeren er egnet til at lede afdelingen.
IV — Fremførelse af en ny søgsmålsgrund under sagens behandling
1.
Ved indlæg, indgået til Domstolen den 17. december 1985, dvs. efter skriftvekslingens afslutning, har sagsøgeren fremført en ny søgsmålsgrund, jfr. procesreglementets artikel 42, stk. 2, som går ud på, at den person, der blev udnævnt til stillingen, ikke opfyldte den betingelse om ti års faglig erfaring, der blev stillet i meddelelsen om udvælgelsesprøve LA/250.
Til støtte for dette anbringende har han gjort gældende, at der af de dokumenter, som Rådet har fremlagt på Domstolens anmodning, fremgår nye faktiske og retlige oplysninger af exceptionel betydning, som berettiger fremførelse af et nyt annullationsanbringende. Disse dokumenter viser nemlig, at der er modstrid mellem oplysningerne i den udnævnte persons første ansøgning til den oprindelige udvælgelsesprøve for sprogrevisorer (LA/198) og hans ansøgning til den omtvistede udvælgelsesprøve (LA/250).
Disse består nærmere bestemt i, at mens Constantinopoulos i sin første ansøgning erklærede, at han havde tre års faglig erfaring, fra 1976 til 1979 (Exantas Ltd Publishers, Athen, 1976-1978; Gerhardt Verlag, Berlin, 1976-1979), og at han havde fuldført studier efter sin universitetseksamen i syv år, fra 1968 til 1975 (Universität Bonn, 1968-1971; Freie Universität Berlin 1972-1975), erklærede han i sin anden ansøgning, at han havde ni års faglig erfaring, fra 1972 til 1980 (Exantas Ltd Publishers, Athen, 1972-1980; Gerhardt Verlag, Berlin, 1976-1979), og at han havde gennemført studier efter sin universitetseksamen i fem år (Universität Bonn og Freie Universität Berlin, 1968-1973).
Det viser sig altså, at den ansøger, der til sidst blev udnævnt, tredobler sin faglige erfaring ved at vedlægge en udtalelse fra præcis samme arbejdsgiver (Exantas Ltd Publishers), mens han samtidig erklærer, at hans studier efter universitetseksamen var af kortere varighed, idet han undlader at vedlægge beviser, som han havde vedlagt sin første ansøgning.
Rådet har heroverfor anført, at Constantinopoulos' studier efter universitetseksamen varede fra 1968 til 1975 (syv år), og at det er på grund af en fejltagelse, at året 1973 i ansøgningen til udvælgelsesprøve LA/250 er anført som året for afslutningen af hans studier.
Med hensyn til samme persons faglige erfaring har Rådet anført, at dennes varighed på tidspunktet for offentliggørelsen af meddelelsen om udvælgelsesprøve LA/250, nemlig den 23. februar 1983, var elleve år, nemlig fra 1972 til 1983; i hele denne periode arbejdede Constantinopoulos som oversætter og revisor af tekster. Disse oplysninger fremgår såvel af de to ansøgninger, som af det detaljerede curriculum vitae, som Rådet anmodede Constantinopoulos om, og hvoraf det fremgår, at denne i perioden fra 1972 til 1975 befandt sig i Berlin, hvor han samtidig samarbejdede med Exantas i Athen.
Forskellen mellem de to udtalelser fra Exantas vedrørende det tidspunkt, da Constantinopoulos påbegyndte sin faglige virksomhed hos dette firma, skyldes, at Constantinopoulos ved begge de to udvælgelsesprøver har begrænset sig til at fremlægge beviser, som dækker de stillede betingelser med hensyn til faglig erfaring i hver af disse.
V — Mundtlig forhandling
Under retsmødet den 21. oktober 1986 har Domstolen (tredje afdeling) hørt vidneudsagn fra Christos Constantinopoulos, chef for Rådets sprogtjenestes græske afdeling, og Thémistocle Banoussis, ansvarshavende for Exantas Ltd Publishers, vedrørende spørgsmålet om, »i hvilken periode og i hvilken egenskab Christos Constantinopoulos har arbejdet for Exantas Ltd Publishers«.
Constantinopoulos har i det væsentlige forklaret, at han mellem 1972 og 1980, da han tiltrådte tjenesten ved Rådet, dels boede i Berlin dels i Grækenland. I denne periode arbejdede han for forlaget Exantas som konsulent. Hans virksomhed omfattede forslag af bøger — på græsk og på andre sprog — til udgivelse, oversættelse af visse værker eller dele af værker og revision og sammenligning af oversættelser udført af andre oversættere. Denne virksomhed var fuldtidsarbejde. Selv om han ganske vist fra 1972 til 1975 parallelt hermed fulgte forelæsninger på universitetet (to eller tre om ugen), står det ikke desto mindre fast, at han helligede oversættelserne størstedelen af sin tid. Constantinopoulos har desuden præciseret, at han fra Exantas modtog en løn, som var på cirka 15000 DR om måneden i begyndelsen for til sidst at nå op nå cirka 35000-40000 DR, idet disse beløb blev forhøjet med en vis procentsats for de titler, som han havde medvirket til at udarbejde.
Banoussis har i det væsentlige bekræftet, at Constantinopoulos fra 1972 til 1980 har arbejdet for Exantas som konsulent. Dette arbejde omfattede forslag af bøger til serieudgivelse samt kontrol, revision og sammenligning af oversættelser. Hans løn var cirka 10000-15000 DR i begyndelsen og cirka 25000 DR senere; til denne løn kom en række tillæg og procenter for bestemte værker. Banoussis har desuden præciseret, at han betragtede Constantinopoulos som en af sine fuldtidsmedarbejdere.
U. Everling
Refererende dommer
(
*1
) – Processprog: Græsk.