61981CJ0267_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved tre kendelser af 21 . maj 1981, indgaaet til Domstolen den 6 . oktober 1981, har Corte suprema di cassazione i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende
, dels fortolkningen af EOEF-traktatens artikel 177,
‚dels virkningen inden for Faellesskabet af Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel af 30 . oktober 1947 ( herefter benaevnt Den almindelige Overenskomst ) og af de toldprotokoller, som Faellesskabet inden for rammerne af denne overenskomst har afsluttet den 16 . juli 1962 og den 30 . juni 1967 ( herefter benaevnt toldprotokollerne ), samt vedroerende fortolkningen af praeamblen til Den almindelige Overenskomst og dennes artikler II, III, VI og VIII, i forbindelse med de naevnte toldprotokoller,
med henblik paa at kunne afgoere, om den opkraevning af afgift for administrative ydelser med 0,5 % af varevaerdien, der er indfoert ved lov nr . 330 af 15 . juni 1950 ( herefter benaevnt afgift for administrative ydelser ), er forenelig med de naevnte bestemmelser .
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under tvister mellem en raekke importoerer og det italienske finansministerium vedroerende opkraevning af afgift for administrative ydelser for forskellige varer indfoert fra tredjelande, der er deltagere i Den almindelige Overenskomst . Af forelaeggelseskendelserne fremgaar, at de omtvistede opkraevninger vedroerende perioden 1964-1967 i sag 267/81, 1965-1971 i sag 268/81 og oktober-december 1963 i sag 269/81 . Da importoererne i underinstansen og i ankeinstansen havde faaet medhold i deres paastand om, at staten skulle betale de erlagte afgifter tilbage, indgav finansministeriet kassationsanke til Corte di cassazione .
Tvistens forhistorie
3 Det bemaerkes, at Italien tiltraadte Den almindelige Overenskomst ved Annecy-protokollen af 10 . oktober 1949, der sattes i kraft ved lov af 5 . april 1950 . De toldindroemmelser, Italien herved gav, er opfoert i liste XXVII, der blev vedlagt bilagene til Den almindelige Overenskomst . Denne liste er blevet genforhandlet under flere paa hinanden foelgende toldkonferencer i aarene 1950-1960 .
4 Ved afslutningen af »Dillon-runden«, der fandt sted i 1960-1961, og i hvilken Faellesskabet for foerste gang deltog som saadant, blev der opstillet en liste XL-EOEF, der erstattede medlemsstaternes aeldre lister over indroemmelser, herunder Italiens liste XXVII . Den protokol, ved hvilken resultaterne af »Dillon-runden« blev vedtaget, blev tiltraadt baade af Faellesskabet og medlemsstaterne den 16 . juli 1962 . Denne protokol ses ikke at vaere blevet offentliggjort i EFT .
5 Liste XL-EOEF blev paa ny genstand for forhandlinger under »Kennedy-runden« 1964-1967, hvis resultat, der blev nedfaeldet i Genève-protokollen af 30 . juni 1967, blev godkendt ved Raadets beslutning af 27 . november 1967 ( JO L 305, s . 1 ). Det gunstige udfald af »Kennedy-runden« gjorde det muligt at indfoere den faelles toldtarif foer tiden, den 1 . juli 1968 .
6 Af det anfoerte fremgaar, at afgiften for administrative ydelser blev indfoert paa et tidspunkt, hvor Italien allerede havde tiltraadt Den almindelige Overenskomst og konsolideret tolden for en raekke varer ved den foerste udgave af liste XXVII, men foer Faellesskabet havde forhandlet de foerste toldprotokoller og indfoert den faelles toldtarif .
7 Kommissionen rettede den 22 . december 1967 i medfoer af EOEF-traktatens artikel 13, stk . 2, et direktiv til Italien ( 68/31 ) om fastsaettelse af den gradvise afskaffelse af afgiften for administrative ydelser i forbindelse med infoersel af varer hidroerende fra de oevrige medlemsstater ( JO L 12, s . 8 ). Ifoelge det naevnte direktiv skulle den omhandlede afgift have vaeret afskaffet i handelen inden for Faellesskabet den 1 . juli 1968 .
8 Da Italien ikke gennemfoerte dette direktiv, anlagde Kommissionen sag i medfoer af traktatens artikel 169, og ved dom af 18 . november 1970 ( sag 8/70, Sml . 1970, s . 187 ) fastslog Domstolen, at Italien havde tilsidesat traktatens artikel 13 og direktiv 68/31 . Dette resultat blev kort tid senere atter fastslaaet i den praejudicielle dom af 17 . december 1970 ( SACE, sag 33/70, Sml . 1970, s . 277 ).
9 Afgiften for administrative ydelser blev afskaffet ved lov nr . 447 af 24 . juni 1971 . Denne lov har tilbagevirkning til den 1 . juli 1968, for saa vidt angaar indfoersler af varer hidroerende fra Faellesskabets oevrige medlemsstater . Det fremgaar saaledes, at afgiften har omfattet indfoerslerne fra tredjelande, indtil den blev ophaevet ved naevnte lov .
10 Af det anfoerte foelger, at den i sag 267/81 omtvistede afgiftsopkraevning vedroerer tiden for toldprotokollen af 16 . juli 1962, at den fortsat fandt sted i den periode, hvor toldprotokollen af 30 . juni 1967 var gaeldende, men dog forud for indfoerelsen af den faelles toldtarif . Den omtvistede afgiftsopkraevning i sag 268/81 fandt sted i de tidsrum, i hvilke toldprotokollen af 16 . juli 1962 og senere toldprotokollen af 30 . juni 1967 var gaeldende, og fortsatte efter indfoerelsen af den faelles toldtarif . Den i sag 269/81 omtvistede afgift
opkraevning falder endelig i det hele i den periode, i hvilken toldprotokollen af 16 . juli 1962 var gaeldende .
11 Af forelaeggelseskendelserne fremgaar, at det italienske finansministerium foerst og fremmest har gjort gaeldende, at opkraevning af afgift for administrative ydelser ikke kan antages at vaere en mod artikel II i Den almindelige Overenskomst stridende foroegelse af afgiftsbyrden, idet afgiften er indfoert forud for vedtagelsen af faellesskabslisten XL-EOEF . Corte di cassazione har med henblik paa loesningen af dette problem formuleret tre i de tre sager enslydende praejudicielle spoergsmaal, der har foelgende ordlyd :
A ) Praeliminaert : Medfoerer den omstaendighed, at Faellesskabet er traadt i stedet for medlemsstaterne, hvad angaar opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til GATT og har forhandlet de toldindroemmelser og -konsolideringer, der har fundet sted inden for rammerne af denne overenskomst allerede foer den 1 . juli 1968, at overenskomstens bestemmelser og de ved de naevnte forhandlinger tilblevne lister herefter ogsaa skal anses for retsakter, som det tilkommer Domstolen at fortolke i henhold til traktatens artikel 177, i tilfaelde, i hvilke den nationale ret anmodes om at anvende eller dog om at fortolke disse regler med henblik paa afgoerelsen af tvister i retsforhold mellem private, uden at der herved bliver tale om en stillingtagen til gyldigheden eller ugyldigheden af en retsakt fra Faellesskabet ( og, i bekraeftende fald, fra hvilket tidspunkt og med hvilke begraensninger skal denne retsvirkning anses for indtraadt)?
B)Under forudsaetning af en bekraeftende besvarelse af ovenstaaende spoergsmaal : Hvilke virkninger, hvis der overhovedet bliver tale om virkninger, har det i Faellesskabets og medlemsstaternes retsordener, at Faellesskabet er traadt i stedet for medlemsstaterne, hvad angaar opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til GATT og har forhandlet den nye faelles liste XL-EOEF ( og i hvilken takt indtraeder disse virkninger, hvis de ikke indtraeder paa én gang)? Skal den nationale ret ved en fortolkning eller en anvendelse paa dette grundlag af en yngre national regel, der anses for stridende mod overenskomstens bestemmelser, laegge til grund, idet den herved henholder sig til den i traktatens artikel 177 fastlagte kompetencefordeling, at GATT-overenskomsten, jf . navnlig de i de foelgende spoergsmaal naevnte bestemmelser heri, kun har virkninger som en folkeretlig forpligtelse og ikke er umiddelbart anvendelig i intern ret eller,
omvendt, at den her har virkninger i retsforhold mellem private med samme rang som eller hoejere rang end den modstridende nationale regel?
C)Fremdeles under forudsaetning af, at spoergsmaalet under A ) besvares bekraeftende, og at der foreligger en besvarelse af spoergsmaalet under B ) og med henblik paa en hensigtsmaessig vejledning af den nationale ret ved dennes fortolkning af den nationale regel :
C.1 ) Indeholder GATT-overenskomsten, og navnlig dennes praeambel ( nu artikel I, stk . 2 ) sammenholdt med artiklerne II ( nu III ), stk . 1, litra b ), og stk . 2, III ( nu IV ), stk . 2, VI og VIII, et forbud mod, at der paalaegges en vare, herunder ogsaa varer, der ikke er anfoert i den i naevnte artikel II ( nu III ) omhandlede lsite, ny told eller andre afgifter af enhver art ved eller i forbindelse med indfoersel?
C.2)Skal for de varer, der er opfoert i listen over de indroemmelser, en stat har givet efter sin tiltraedelse af GATT-overenskomsten, og navnlig, for saa vidt angaar de stater, der desuden er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, for de varer, som er anfoert i liste XL-EOEF, der foerst blev udfaerdiget ved afslutningen af »Dillon-runden« og senere efter »Kennedy-runden«, det tidspunkt, der er afgoerende for fastlaeggelsen af de af forhoejelsesforbudet i GATT-overenskomstens artikel II ( nu III ), stk . 1, litra b ), omfattede toldsatser og satser paa andre indfoerselsafgifter, antages at vaere tidspunktet for tiltraedelsen af overenskomsten eller tidspunktet for tiltraedelsen af den protokol, ved hvilken den nye indroemmelse indfoertes?
Virkningerne af, at Faellesskabet er traadt i medlemsstaternes sted for saa vidt angaar opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til Den almindelige Overenskomst ( spoergsmaal A )
12 Corte suprema di cassazione har omtalt Domstolens praksis vedroerende Faellesskabets indtraeden i medlemsstaternes sted, for saa vidt angaar opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til Den almindelige Overenskomst og vedroerende Domstolens kompetence til i medfoer af traktatens artikel 177 at fortolke bestemmelser i overenskomster, der binder Faellesskabet ( Corte di cassazione har herved navnlig henvist til dom af 12 . 12 . 1972, International Fruit Company, forenede sager 21-24/72, Sml . 1972, s . 295, dom af 24 . 10 . 1973, Schlueter, sag 9/73, Sml . s . 1135, dom af 30 . 4 . 1974, Haegeman, sag
181/73, Sml . s . 449 og dom af 11 . 11 . 1975, Nederlandse Spoorwegen, sag 38/75, Sml ., 2 . 1439 ), og har herefter spurgt, om Domstolens kompetence i medfoer af artikel 177 til at afgoere praejudicielle spoergsmaal ogsaa omfatter de relevante bestemmelser i Den almindelige Overenskomst og i de af Faellesskabet afsluttede toldprotokoller i saadanne tilfaelde, hvor den nationale ret anmodes om at anvende disse regler med henblik paa at afgoere tvister i retsforhold mellem private, uden at der herved bliver tale om en stillingtagen til gyldigheden eller ugyldigheden af en retsakt fra Faellesskabet .
13 Corte suprema di cassazione har endvidere udbedt sig naermere oplysninger om, fra hvornaar og med hvilke begraensninger Faellesskabets indtraeden i medlemsstaternes sted som anfoert har fundet sted, naar henses til, at Faellesskabet har forhandlet toldindroemmelser og gennemfoert konsolideringer i henhold til Den almindelige Overenskomst foer den 1 . juli 1968, da den faelles toldtarif traadte i kraft .
14 Det har som fremhaevet af Domstolen i de naevnte domme afgoerende betydning, at bestemmelserne i Den almindelige Overenskomst ligesom bestemmelserne i andre overenskomster, der forpligter Faellesskabet, anvendes paa samme maade over alt i Faellesskabet . Enhver uoverensstemmelse ved fortolkningen og anvendelsen af bestemmelser, der forpligter Faellesskabet over for tredjelande, ville nemlig ikke blot bringe enheden i handelspolitikken, der ifoelge traktatens artikel 113 skal baseres paa ensartede principper, i fare, men ogsaa foere til fordrejninger i samhandelen inden for Faellesskabet som foelge af den forskellige anvendelse i de forskellige medlemsstater af de aftaler, som er i kraft mellem Faellesskabet og tredjelande .
15 Heraf foelger, at den Domstolen tildelte kompetence til at sikre en ensartet fortolkning af faellesskabsretten ogsaa maa omfatte fastlaeggelsen af raekkevidden og virkningen i Faellesskabet af bestemmelsere i Den almindelige Overenskomst, samt fastlaeggelsen af virkningen af de inden for rammerne af overenskomsten afsluttede toldprotokoller . Det bliver herved uden stoerre betydning, om den nationale rets proevelse drejer sig om gyldigheden af faellesskabsretsakter eller nationale lovbestemmelsers forenelighed med forpligtelser, der paahviler Faellesskabet .
16 Saavel de faktiske omstaendigheder, der har givet anledning til de foreliggende sager, som de akter, ved hvilke Faellesskabet har optraadt som deltager i ordningen ifoelge Den almindelige Overenskomst, fordeler sig tidsmaessigt paa en saadan maade, at der opstaar saerlige problemer vedroerende den tidsmaessige anvendelse af de principper, der er udviklet i det foregaaende .
17 Det bemaerkes foerst, at Faellesskabets indtraeden i forpligtelserne i henhold til Den almindelige Overenskomst, som anfoert af Domstolen i dommen af 12 . december 1972 ( International Fruit Company, naevnt ovenfor ), fik virkninger fra den 1 . juli 1968, hvor den faelles toldtarif traadte i kraft . Paa naevnte tidspunkt blev Faellesskabet gennem en fremrykning af overgangsperiodens udloeb fuldt ud kompetent med hensyn til anvendelsen af Den almindelige Overenskomst .
18 Derimod har afslutningen af protokollerne for de af disse regulerede spoergsmaal, herunder indroemmelserne samt konsolideringerne ifoelge liste XL-EOEF, der indgaar som en uadskillelig del af disse protokoller, i henhold til traktatens artikel 228 medfoert, at staterne paa samme maade som selve Faellesskabet er blevet forpligtet . Af de ovenfor anfoerte grunde og uden at foregribe udtalelserne i det foelgende om protokollernes internretlige virkning er det under alle omstaendigheder vigtigt, at protokollerne fortolkes og anvendes paa samme maade i hele Faellesskabet .
19 Det heromhandlede spoergsmaal maa derfor besvares saaledes, at Faellesskabet er traadt i medlemsstaternes sted, for saa vidt angaar opfyldelsen af forpligtelserne i Den almindelige Overenskomst med virkning fra den 1 . juli 1968, da den faelles toldtarif traadte i kraft, og denne overenskomsts bestemmelser er derfor fra naevnte tidspunkt saadanne bestemmelser, som Domstolen i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 har kompetence til at fortolke, idet formaalet med denne fortolkning i oevrigt er uden betydning . For saa vidt angaar tiden foer naevnte dato, er det udelukkende medlemsstaternes domstole, der har denne fortolkningskompetence .
20 Vedroerende toldprotokollerne af 16 . juli 1962 og 30 . juni 1967 skal det fastslaas, at de udgoer retsakter fra Faellesskabets institutioner, jf . EOEF-traktatens artikel 177, stk . 1, litra b ), der som saadanne er omfattet af den Domstolen tillagte kompetence til at afgoere praejudicielle spoergsmaal .
Spoergsmaalet om virkningerne i Faellesskabet af bestemmelserne i Den almindelige Overenskomst og de protokoller, er er afsluttet i tilslutning hertil ( spoergsmaal B )
21 Corte suprema di cassazione har dernaest spurgt om, hvilke virkninger der i Faellesskabets og medlemsstaternes retsorden kan foelge af den omstaendighed, at Faellesskabets er traadt i medlemsstaternes sted, for saa vidt angaar opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til Den almindelige Overenskomst . Specielt oenskes der en afklaring af, om Den almindelige Overenskomst sammen med de toldprotokoller, ved hvilke den nye toldliste XL-EOEF er blevet indfoert, har retsvirkninger saavel i Faellesskabets som i medlemsstaternes retsorden .
22 Corte suprema di cassazione oensker desuden for det tilfaelde, at virkningen i Faellesskabet af bestemmelserne i Den almindelige Overenskomst og i protokollerne skulle vaere forskellige paa forskellige tidspunkter, at faa afklaret, hvilke virkninger der i tidens loeb har vaeret tale om .
23 Domstolen har i dommene af 12 . december 1972 og 24 . oktober 1973 ( International Fruit Company og Schlueter, naevnt ovenfor ) afvist, at to bestemmelser i overenskomsten, nemlig artikel XI om afskaffelse af kvantitative restriktioner og artikel II om virkningen af listerne over indroemmelser, kan vaere umiddelbart anvendelige . Dette resultat har Domstolen stoettet paa en raekke overvejelser vedroerende systemet i Den almindelige Overenskomst, der hviler paa princippet om forhandlinger paa basis af gensidighed og faelles fordele, og karakteriseres af stor smidighed i bestemmelserne, saerligt i bestemmelserne om mulighederne for aendring, om foranstaltninger, der kan traeffes i ekstraordinaert vanskelige situationer, og om reguleringen af uoverensstemmelser mellem de kontraherende parter . De samme overvejelser kan fremsaettes vedroerende de af Corte suprema di cassazione naevnte artikler .
24 Om de toldprotokoller, der er afsluttet i tilslutning til Den almindelige Overenskomst, skal fremhaeves, at de kendetegnet ved henvisningen, gennem de til dem knyttede toldlister, til de deltagende parters toldtariffer . De kan derfor saavel ifoelge Den almindelige Overenskomst som deres eget system kun faa virkning via de kontraherende parters toldtarif, altsaa i det foreliggende tilfaelde den faelles toldtarif .
25 Der forelaa imidlertid en saerlig situation paa tidspunktet for de omtvistede afgiftsopkraevninger, idet disse for flertallets vedkommende fandt sted i tiden forud for indfoerelsen den 1 . juli 1968 af den faelles toldtarif . Tidsrummene foer og efter den 1 . juli 1968 maa derfor bedoemmes hver for sig .
26 Da hverken de omhandlede toldprotokoller eller de bestemmelser i Den almindelige Overenskomst, der er afgoerende for disses virkning, kan tillaegges umiddelbar anvendelighed, skal spoergsmaalet om retmaessigheden af opkraevningen af afgift for administrative ydelser, for saa vidt angaar tiden efter den 1 . juli 1968, alene behandles i lyset af den faelles toldtarif . Det er herved tilstraekkeligt at henvise til Domstolens dom af 13 . december 1973 ( Diamantarbeiders, forenede sager 37 og 38/73, Sml ., s . 1609 ), hvoraf det fremgaar, at medlemsstaterne i medfoer af traktatens bestemmelser om Toldunionen ( artiklerne 18-29 ) og om den faelles handelspolitik ( artikel 113 ) ikke maa aendre det afgiftsniveau, der foelger af den faelles toldtarif . En medlemsstat kan derfor ikke ensidigt forhoeje niveauet efter den faelles toldtarif ved at opkraeve supplerende national told eller afgifter .
27 Afgifter, der fandtes paa tidspunktet for den faelles toldtarifs ikrafttraeden, vil dog, som det fremgaar af samme dom, navnlig af retssikkerhedshensyn kun kunne antages at vaere uanvendelige i medfoer af saerlige af Faellesskabet trufne bestemmelser .
28 Da der ikke for den omtvistede afgift i det omfang, den finder anvendelse paa indfoersel af varer, der hidroerer fra tredjelande, er blevet truffet nogen saadan bestemmelse, maa det fastslaas, at denne lovligt har kunnet opkraeves i tiden efter indfoerelsen af den faelles toldtarif og indtil ophaevelsen af lov nr . 330 .
29 Ved vurderingen af retsstillingen i tiden foer indfoerelsen af den faelles toldtarif maa der henses til beskaffenheden og virkningerne af de toldprotokoller, ved hvilke liste XL-EOEF har erstattet medlemsstaternes tidligere nationale lister .
30 Medlemsstaterne var dengang i gang med at tilpasse deres nationale toldsatser til den faelles toldtarif i overensstemmelse med traktatens artikler
23-26 . Heraf foelger, at hverken den faelles toldtarif eller de indroemmelser og konsolideringer, der blev vedtaget ved de dengang forhandlede protokoller, for medlemsstaterne har udgjort en klar forpligtelse, men at de har vaeret et maal, som disse burde indrette deres tilpasningsbestraebelser efter .
31 Dette spoergsmaal fra Corte suprema di cassazione maa derfor besvares saaledes, at for saa vidt angaar tiden foer den 1 . juli 1968, har toldprotokollerne af 16 . juli 1962 og 30 . juni 1967 ikke medfoert nogen beskyttelse for private mod, at en medlemsstat opkraever en afgift paa varer indfoert fra tredjelande, og at der, for saa vidt angaar tiden efter den 1 . juli 1968, ikke har foreligget nogen faellesskabsretlig bestemmelse, hvorefter det har vaeret udelukket for de samme varer at opkraeve en afgift som afgiften for administrative ydelser, idet afgiften allerede fandtes paa naevnte dato .
32 Naar henses til besvarelsen af de to foerste spoergsmaal, har spoergsmaal C ikke laengere nogen genstand .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
33 De udgifter, der er afholdt af Den franske Republiks regering, af Den italienske Republiks regering, af kongeriget Nederlandenes regering, af Det forenede Kongeriges regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt den af Corte suprema di cassazione ved kendelser af 21 . maj 1981, for ret :
1 . Faellesskabet er traadt i medlemsstaternes sted, for saa vidt angaar opfyldelsen af forpligtelserne i Den almindelige Overenskomst om Told og
Udenrigshandel med virkning fra den 1 . juli 1968, da den faelles toldtarif traadte i kraft, og overenskomstens bestemmelser er derfor fra naevnte tidspunkt saadanne bestemmelser, som Domstolen i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 har kompetence til at fortolke, idet formaalet med denne fortolkning i oevrigt er uden betydning . For saa vidt angaar tiden foer naevnte dato, er det udelukkende medlemsstaternes domstole, der har denne fortolkningskompetence .
2.Toldprotokollerne af 16 . juli 1962 og 30 . juni 1967 udgoer retsakter fra Faellesskabets institutioner, jf . EOEF-traktatens artikel 177, stk . 1, litra b ), og omfattes som saadanne af den Domstolen tillagte kompetence til at afgoere praejudicielle spoergsmaal .
3.For saa vidt angaar tiden foer den 1 . juli 1968, har toldprotokollerne af 16 . juli 1962 og 30 . juni 1967 ikke medfoert nogen beskyttelse for private mod, at en medlemsstat opkraever en afgift paa varer indfoert fra tredjelande . For saa vidt angaar tiden efter den 1 . juli 1968, har der ikke foreligget nogen faellesskabsretlig bestemmelse, hvorefter det har vaeret udelukket for de samme varer at opkraeve en afgift som afgiften for administrative ydelser, jf . italiensk lov nr . 330 af 15 . juni 1950, idet afgiften allerede fandtes paa foerstnaevnte dato .