61988CC0054_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . I tre forenede sager, der er registreret under numrene C-54/88, C-91/88 og C-14/89, har Pretura di Conegliano, Pretura di Prato og Pretura di Pisa forelagt Domstolen enslydende praejudicielle spoergsmaal om fortolkningen af Traktatens bestemmelser om etableringsfrihed, for saa vidt angaar udoevelsen af visse paramedicinske erhverv .
2 . Den enslydende formulering af spoergsmaalene skyldes hovedsagelig, at de forelaeggende retter befandt sig i naesten samme situation . Der er tale om straffesager anlagt mod bioterapeuter og healere paa grundlag af artikel 348 i den italienske straffelov for uretmaessig udoevelse af laegegerning .
3 . Sag C-54/88 vedroerer straffesagen mod Eleonora Nino, som er medlem af Associazione italiana flussoterapeuti e pranoterapeuti ( herefter benaevnt "AIFEP ") paa grund af indgreb, hun havde foretaget som bioterapeut og healer . Sag C-91/88 vedroerer straffesagerne mod Bruna Gori og Rinaldo Prandina, som ogsaa er medlemmer af AIFEP, for udoevelse af virksomhed som healere . Endelig vedroerer sag C-14/89 straffesagen mod Pier Cesare Pierini, som er medlem af samme forening, paa grund af hans virksomhed som healer . Alle de tiltalte har for de nationale retter paaberaabt sig Traktatens bestemmelser om etableringsfrihed, idet de er af den opfattelse, at straffesagerne mod dem indebaerer en tilsidesaettelse af disse bestemmelser .
4 . Som den italienske regering og Kommissionen har anfoert, er der tilsyneladende ikke noget i de akter, der er indgivet til Domstolen, der viser, at de forelagte spoergsmaal vedroerer forhold, der henhoerer under faellesskabsretten og etableringsfriheden . Tvaertimod er der tale om rent interne forhold, hvor personer, som er statsborgere i Italien og bosat dér, for italienske retter er tiltalt for virksomhed udoevet i Italien . De sager, hvori der er truffet beslutning om praejudiciel forelaeggelse, udviser ingen af de tilknytningsmomenter til faellesskabsretten, der er anerkendt i Domstolens praksis, som f.eks . erhvervelse af de omhandlede faglige kvalifikationer eller udoevelse af det paagaeldende erhverv i en anden medlemsstat ( 1 ). Det forekommer mig derfor, at de forelaeggende retters spoergsmaal vedroerer situationer, som helt klart ikke henhoerer under de traktatbestemmelser, som Domstolen er blevet anmodet om at fortolke .
5 . Som det bl.a . er fremhaevet i dommen i sagen Kommissionen mod Belgien af 12 . februar 1987, er formaalet med artikel 52 nemlig :
"at sikre, at statsborgere fra andre medlemsstater, som, endogsaa sekundaert, etablerer sig i en anden medlemsstat med henblik paa at udoeve selvstaendig erhvervsvirksomhed dér, behandles efter samme regler som landets egne statsborgere, og den forbyder enhver form for forskelsbehandlng paa grundlag af nationalitet, for saa vidt som den begraenser etableringsfriheden" ( 2 ),
hvoraf - som Domstolen f.eks . har anfoert i dommen af 20 . april 1988 i Bekaert-sagen - foelger, at
"naar der ... ikke foreligger nogen som helst omstaendigheder, der overskrider de nationale rammer, kan EF' s etableringsregler ikke bringes i anvendelse" ( 3 )
6 . Jeg skal derfor foreslaa, at Domstolen ligesom i Bekaert-dommen kender for ret :
"EOEF-Traktatens bestemmelser om etableringsfrihed finder ikke anvendelse paa rent interne forhold i en medlemsstat som f.eks . forholdene for en medlemsstats statsborgere, der paa denne stats omraade udoever selvstaendig erhvervsvirksomhed, som de ikke kan paaberaabe sig, at de tidligere har uddannet sig til eller udoevet i en anden medlemsstat ".
(*) Originalsprog : fransk .
( 1 ) Dom af 7 . februar 1979, Knoors, praemis 24 ( 115/78, Sml . s . 399 ).
( 2 ) 221/85, praemis 10, ( Sml . 1987, s . 719 ).
( 3 ) 204/87, praemis 12, ( Sml . 1988, s . 2029 ).