61989CJ0182_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 25 . maj 1989, har Kommissionen i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser iht . artikel 10, stk . 1, litra b ), i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3626/82 af 3 . december 1982 om gennemfoerelse i Faellesskabet af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter ( EFT L 384, s . 1 ), samt iht . EOEF-Traktatens artikel 5 og 189, idet den har udstedt importtilladelser for mere end 6 000 skind af vilde katte af arterne Felis geoffroyi og Felis wiedii hidroerende fra Bolivia . Under den mundtlige forhandling har Kommissionen frafaldet sit anbringende om tilsidesaettelse af Traktatens artikler 5 og 189 .
2 Konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter ( herefter benaevnt "Washington-konventionen ") af 3 . marts 1973 ( EFT 1982, L 384, s . 7 ) regulerer den internationale handel med visse dyre - og plantearter, saavel som dele eller produkter af disse dyr og planter, som paa rimelig let maade kan identificeres . Paa det for sagen relevante tidspunkt var arterne af vilde katte Felis geoffroyi og Felis wiedii omfattet af Washington-konventionens liste II . Listen omfatter arter, som kan blive truet af udryddelse, medmindre handelen underkastes strenge forholdsregler for at undgaa, at de udnyttes paa en maade, der er uforenelig med deres overlevelse .
3 Forordning nr . 3626/82 blev udstedt for at sikre en ensartet anvendelse af de handelspolitiske foranstaltninger, som gennemfoerer Washington-konventionens bestemmelser . Med hensyn til visse arter, herunder de omhandlede vilde katte, er der i forordningen fastsat strengere foranstaltninger end i Washington-konventionen . Paa davaerende tidspunkt kraevedes der ved indfoersel til Faellesskabet af arterne Felis geoffroyi og Felis wiedii i henhold til forordningens artikel 3, stk . 2, fremlaeggelse af en indfoerselstilladelse udstedt i henhold til betingelserne i forordningens artikel 10, stk . 1, litra b ).
4 Forordningens artikel 10, stk . 1, litra b ), foerste led, har foelgende ordlyd :
"Indfoerselstilladelser som omhandlet i artikel 3, stk . 2, udstedes kun saafremt :
- det er indlysende, eller saafremt ansoegeren paa trovaerdig maade godtgoer, at fjernelsen af den paagaeldende enhed fra dens naturlige miljoe ikke vil vaere til skade for arternes bevarelse eller udstraekningen af det omraade, hvor den paagaeldende bestand ... er udbredt ".
5 De franske myndigheder udstedte den 6 . februar 1986 indfoerselsestilladelser for skind af de omhandlede vilde katte . Tilladelserne henviser til de eksporttilladelser, som de bolivianske myndigheder havde udstedt den 5 . august 1985 . Kommissionen er af den opfattelse, at disse indfoerselstilladelser var udstedt i strid med gaeldende regler, da betingelserne i artikel 10, stk . 1, litra b ), ikke var opfyldt .
6 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, sagens forhistorie samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
7 Til stoette for sit synspunkt henviser Kommissionen til den faktiske sammenhaeng, hvorunder de franske myndigheder traf afgoerelse . Ifoelge Kommissionen er der navnlig tale om foelgende faktiske omstaendigheder :
- Washington-konventionens anvendelse i Bolivia havde vaeret diskuteret under de kontraherende parters konference, som fandt sted i Buenos Aires fra den 22 . april til den 3 . maj 1985 . De kontraherende parter havde konstateret, at der fandt en betydelig ulovlig handel sted med de af Washington-konventionen omfattede produkter, som hidroerte fra Bolivia, og at der var udstedt mange falske eksport - eller reeksporttilladelser . Det fremgaar af betragtningerne til resolutionen af 30 . april 1985, som disse diskussioner foerte til vedtagelsen af, at visse lande havde udtrykt deres bekymring, navnlig visse lande, som graenser op til Bolivia, idet de saa deres vilde fauna og flora direkte truet . Endvidere blev de kontraherende parter i resolutionen opfordret til ikke laengere at acceptere sendinger af arter, som omfattes af Washington-konventionen, som er ledsaget af bolivianske dokumenter eller anmeldt som hidroerende fra Bolivia, foer den bolivianske regering paa Washington-konventionens medlemsstaters konference eller for konventionens Staaende Komité har godtgjort, at det har truffet alle foranstaltninger, som falder ind under regeringens kompetence, for at sikre en korrekt anvendelse af konventionen . Paa sit moede fra den 28 . oktober til den 1 . november 1985 fandt Washington-konventionens Staaende Komité, at de af den bolivianske regering trufne foranstaltninger var tilfredsstillende . Komitéen paalagde derfor Washington-konventionens sekretariat at opfordre de kontraherende parter, som havde forbudt indfoersel af vilde dyr og planter hidroerende fra Bolivia, til at ophaeve dette forbud .
- Efter at den naevnte resolution var vedtaget den 30 . april 1985, sendte Kommissionen samme dag et telex til Washington-konventionens Styrelsesraad i medlemsstaterne, hvoraf det fremgaar, at der ikke laengere maatte udstedes indfoerselstilladelser for de omhandlede arter hidroerende fra Bolivia .
- Indfoersler af disse arter blev herefter optaget paa dagsordenen for et moede i Faellesskabets Udvalg for Konventionen om International Handel med Udryddelsestruede Vilde Dyr og Planter, som fandt sted fra den 12 . til den 14 . november 1985 . Det fremgaar af et konklusionsudkast, som blev udarbejdet paa dette moede, at ifoelge de oplysninger, som udvalget raadede over paa davaerende tidspunkt, udstedte Bolivia ikke laengere eksporttilladelser for skind af de omhandlede vilde katte, idet der ikke forelaa de videnskabelige og kommercielle oplysninger, som kraevedes for at fastlaegge de eksportkvoter og til at gennemfoere de oevrige foranstaltninger, som den bolivianske regering og Washington-konventionens sekretariat var enedes om .
8 Ifoelge Kommissionen foelger det heraf, at da de franske myndigheder i februar 1986 udstedte de anfaegtede indfoerselstilladelser, kunne de ikke laegge til grund, at betingelserne i artikel 10, stk . 1, litra b ), i forordning nr . 3626/82 var opfyldt .
9 Den franske regering har fremfoert en raekke argumenter mod dette synspunkt, som fremgaar af retsmoederapporten og af generaladvokatens forslag til afgoerelse af 18 . oktober 1990 . Hovedparten af disse argumenter er bygget paa en fejlagtig fortolkning af Kommissionens klagepunkt . Kommissionens klagepunkt tager alene sigte paa, at bestemmelserne i forordningens artikel 10, stk . 1, litra b ), er fejlagtigt anvendt .
10 Den franske regering har hertil gjort gaeldende, at eneafgoerende for, om der kan udstedes indfoerselstilladelser er, om det nationale videnskabsraad i importlandet har samtykket deri, som det var tilfaeldet i denne sag .
11 Dette argument kan ikke tages til foelge . Efter forordningens bestemmelser er det ikke en betingelse for udstedelse af indfoerselstilladelser, at en myndighed som den anfoerte har givet sit samtykke, hvorfor dette kun kan udgoere et af de momenter, der skal tages hensyn til ved afgoerelsen af, om kriterierne i artikel 10, stk . 1, litra b ), er opfyldt .
12 Ifoelge denne bestemmelse kan myndighederne udstede indfoerselstilladelser i to tilfaelde, enten naar det er indlysende, at fjernelsen af den paagaeldende enhed fra dens naturlige miljoe ikke vil vaere til skade for arternes bevarelse eller udstraekningen af det omraade, hvor den paagaeldende bestand af en art er udbredt, eller saafremt ansoegeren paa trovaerdig maade har godtgjort dette .
13 Efter sagens omstaendigheder som helhed, som de franske myndigheder var bekendt med, maa det imidlertid erkendes, at de ikke havde rimeligt grundlag for at fastslaa, at det var indlysende, at fjernelsen af de paagaeldende vilde katte ikke ville vaere til skade for deres bevarelse eller udstraekning af det omraade, hvor de er udbredt .
14 Det fremgaar endvidere af sagen, at ansoegeren alene forelagde den franske administration en raekke udfoerselstilladelser, som de bolivianske myndigheder havde udstedt den 5 . august 1985, dvs . i den periode, hvor der var alvorlige problemer med Washington-konventionens anvendelse i Bolivia . De franske myndigheder kunne derfor ikke med rette antage, at ansoegeren paa en trovaerdig maade havde godtgjort, at de foernaevnte betingelser var opfyldt .
15 Det bemaerkes endvidere, at udtalelsen fra det franske Videnskabsraad ikke var affattet tilstraekkelig klart og utvetydigt til at kunne anvendes som gyldigt bedoemmelsesgrundlag .
16 Det maa derfor fastslaas, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 10, stk . 1, litra b ), i forordning nr . 3626/82, idet den i februar 1986 udstedte indfoerselstilladelser for mere end 6 000 skind af vilde katte af arterne Felis geoffroyi og Felis wiedii hidroerende fra Bolivia .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
17 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, paalaegges det den tabende part at afholde sagens omkostninger . Den Franske Republik har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 10, stk . 1, litra b ), i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3626/82 af 3 . december 1982 om gennemfoerelse i Faellesskabet af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter, idet den i februar 1986 udstedte indfoerselstilladelser for mere end 6 000 skind af vilde katte af arterne Felis geoffroyi og Felis wiedii hidroerende fra Bolivia .
2 ) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger .