61980CJ0100_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevninger, indgivet til Domstolens justitskontor den 21 ., 24 . og 25 . marts 1980, har de fire selskaber Musique Diffusion Française SA, C . Melchers & Co ., Pioneer Electronic ( Europe ) NV og Pioneer High Fidelity ( GB ) Ltd i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning 80/256 af 14 . december 1979 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 ( IV/29.595, Pioneer hi-fi-udstyr, EFT L 60, 1980, s . 21 ).
2 Sagsoegerne indgaar i det europaeiske forhandlingsnet for hi-fi-udstyr fremstillet af Pioneer Electronic Corporation, Tokyo . Stoerstedelen af det Pioneer-udstyr, der saelges i Europa, importeres af datterselskabet Pioneer Electronic ( Europe ) ( herefter benaevnt »Pioneer« ), Antwerpen . Paa tidspunktet for de begivenheder, som ligger til grund for den anfaegtede beslutning, havde tre uafhaengige selskaber eneforhandlingsretten i Frankrig, Forbundsrepublikken Tyskland og Det forenede Kongerige, nemlig henholdsvis Musique Diffusion Française ( herefter »MDF« ), C . Melchers & Co . ( herefter »Melchers« ) og Shriro UK Ltd ( herefter »Shriro« ). Senere er sidstnaevnte selskab omdannet til et datterselskab af Pioneer under firmanavnet Pioneer High Fidelity ( GB ) Ltd ( herefter »Pioneer GB« ).
3 I den anfaegtede beslutning fastslog Kommissionen, at de fire sagsoegende selskaber deltog i en samordnet praksis, som var i strid med EOEF-traktatens artikel 85, stk . 1, og som havde til formaal at hindre import af Pioneer-udstyr fra Forbundsrepublikken Tyskland og Det forenede Kongerige til Frankrig for saaledes at opretholde et hoejere prisniveau i sidstnaevnte medlemsstat . Kommissionen fastslog endvidere, at den samordnede praksis ikke var omfattet af artikel 85, stk . 3, og paalagde MDF en boede paa 850 000 RE, Pioneer en boede paa 4 350 000 RE, Melchers en boede paa 1 450 000 RE og Pioneer GB en boede paa 300 000 RE .
4 Ifoelge beslutningen bestod den samordnede praksis mellem MDF, Pioneer og Melchers, som hindrede import fra Forbundsrepublikken Tyskland, i, at Melchers naegtede at levere en ordre, som en tysk engrosforhandler Otto Gruoner KG ( herefter »Gruoner« ) havde afgivet den 20 . januar 1976 paa Pioneer-udstyr til en vaerdi af ca . 550 000 DM, som Gruoner skulle levere til en fransk indkoebsgruppe, som B . Iffli, Metz, var administrerende direktoer for . Ifoelge Kommissionen kom den samordnede praksis mellem MDF, Pioneer og Shriro, som hindrede import fra Det forenede Kongerige, blandt andet til udtryk i to breve af 28 . og 29 . januar 1976, som Shriro ' s direktoer, Todd, havde sendt til den administrerende direktoer for Audiotronic-
koncernen ( herefter »Audiotronic« ) og bestyrelsesformanden for Comet Radiovision Services Ltd ( herefter »Comet« ), som var Shriro ' s stoerste kunder, og hvori disse to selskaber opfordredes til ikke laengere at eksportere Pioneer-udstyr .
5 De anbringender, som sagsoegerne har gjort gaeldende mod beslutningen, kan i det vaesentlige opstilles saaledes :
A, Tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter
a ) Kommissionen udoevede baade paatale- og beslutningsfunktionen .
b)Meddelelsen om klagepunkter omfatter ikke alle de klagepunkter, som indeholdes i beslutningen, ligesom de kriterier, som Kommissionen ville laegge til grund for udmaalingen af boederne, heller ikke naevnes .
c)Trods sagsoegernes henstilling fremlagde Kommissionen ikke rettidigt alle de dokumenter, som laa til grund for beslutningen .
d)Det raadgivende Udvalgs udtalelse blev ikke meddelt sagsoegerne .
B, Kommissionens forkerte vurdering og betegnelse af de forhold, der ligger til grund for konstateringen af overtraedelse af artikel 85, stk . 1, for saa vidt angaar :
a)Melchers ' paastaaede leveringsnaegtelse .
b)Virkningerne af Todd ' s breve .
c)Varigheden af den paastaaede samordnede praksis .
d)Pioneer ' s deltagelse i den samordnede praksis .
e)Sagsoegernes markedsandele paa hi-fi-markedet i Frankrig og i Det forenede Kongerige og som foelge heraf den samordnede praksis ' paavirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne .
C ‚Manglende hensyntagen til forhold, som udelukker boedepaalaeg
a)Noedvaerge og noedret, for saa vidt angaar MDF .
b)Muligheden for at meddele fritagelse for samordnet praksis, jfr . artikel 85,
stk . 3 .
c)Den omstaendighed, at Melchers ' adfaerd var i overensstemmelse med de til Kommissionen anmeldte kontraktlige forpligtelser .
d)Det anfoerte princip, hvorefter handlinger begaaet af ansatte, som ikke havde modtaget instruktion af selskabsdeltagerne, ikke kan forpligte selskabet .
e)Ved at bemyndige Den franske Republik til at forbyde parallelimport er Kommissionen selv medansvarlig for afskaermningen af det franske marked .
D ‚Forhold, som kan begrunde nedsaettelse af boederne, er ikke taget i betragtning
a)Vurderingen af overtraedelsernes grovhed med henblik paa at fastsaette boedernes generelle stoerrelse er behaeftet med mangler, og ligebehandlingsprincippet tilsidesaettes, idet boederne er langt hoejere end dem, som blev paalagt andre virksomheder for lignende overtraedelser, som blev begaaet i samme periode .
b)Pioneer handlede ikke forsaetligt .
c)Beregningsgrundlaget er behaeftet med mangler, idet boederne er udmaalt i forhold til virksomhedernes samlede omsaetning, boeden, som blev paalagt Melchers, er hoejere end 10 % af selskabets relevante omsaetning, og den omsaetning, som blev lagt til grund for MDF ' s og Pioneer ' s boeder, ikke vedroerer samme regnskabsaar som for de andre sagsoegere .
d)Vurderingen af varigheden af den samordnede praksis er behaeftet med mangler .
e)Tilsidesaettelse, for saa vidt angaar MDF og Pioneer, af det anfoerte princip, hvorefter boeder for flere saerskilte overtraedelser ikke kan sammenlaegges til en boede .
f)Den boede, som blev paalagt Melchers, har karakter af konfiskation, og proportionalitetsprincippet tilsidesaettes, idet den boede, som blev paalagt MDF, overstiger virksomhedens oekonomiske kapacitet .
A ‚Anbringender om tilsidesaettelse af vaesentlige formforskrifter
a ) Kumulation af paatale- og beslutningsfunktionen
6 MDF har anfoert, at den anfaegtede beslutning er ulovlig, allerede fordi den blev truffet inden for rammerne af en ordning, hvorefter Kommissionen baade udoever paatale- og beslutningsfunktionen, hvilket er i strid med artikel 6, stk . 1, i Menneskerettighedskonventionen .
7 Dette argument er sagen uvedkommende . Som Domstolen har fastslaaet i dommen af 29 . oktober 1980 ( FEDETAB, forenede sager 209-215 og 218/78, Sml . 1980, s . 3125 ), kan Kommissionen ikke betragtes som en »domstol«, jfr . artikel 6 i Menneskerettighedskonventionen .
8 Det skal dog tilfoejes, jfr . Domstolens udtalelse i ovennaevnte dom, at Kommissionen under den administrative procedure er forpligtet til at overholde de processuelle garantier, som er fastlagt i faellesskabsretten .
9 Ifoelge artikel 19, stk . 1, i Raadets forordning nr . 17 af 6 . februar 1962 ( EFT 1959-1962, s . 81 ) skal Kommissionen saaledes, inden der traeffes en beslutning, give de deltagende virksomheder og sammenslutninger af virksomheder lejlighed til at udtale sig vedroerende de fremfoerte klagepunkter, og Kommissionen har i sin forordning nr . 99/63 af 25 . juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19 i Raadets forordning nr . 17 ( EFT 1963-1964, s . 42 ) indfoert en kontradiktorisk procedure, som omfatter Kommissionens meddelelse om klagepunkter, en mulighed for virksomhederne til at udtale sig skriftligt om denne meddelelse inden for en fastsat frist, og i kommende tilfaelde, isaer naar Kommissionen agter at paalaegge en boede, en hoering . I henhold til artikel 4 i Kommissionens forordning kan denne i beslutninger rettet til virksomheder kun tage saadanne klagepunkter i betragtning, om hvilke disse har haft lejlighed til at udtale sig .
10 Som Domstolen har fastslaaet i dommen af 13 . februar 1979 ( Hoffmann-La Roche, sag 85/76, Sml . 1979, s . 461 ) gennemfoerer disse bestemmelser det
grundlaeggende princip i faellesskabsretten, at der skal indroemmes ret til kontradiktion i enhver, ogsaa administrativ, procedure, hvilket blandt andet indebaerer, at den paagaeldende virksomhed under den administrative procedure gives lejlighed til at tage stilling dels til, om de fremfoerte faktiske forhold og andre omstaendigheder faktisk foreligger og hvilken betydning, de da har, dels til de dokumenter, som Kommissionen paaberaaber sig til stoette for, at der foreligger en overtraedelse af traktaten .
11 Det foelger heraf, at selv om MDF ' s hovedanbringende ikke kan tages til foelge, da det stoettes paa et fejlskoen vedroerende karakteren af proceduren for Kommissionen, giver faellesskabsretten tilstraekkelige muligheder til at undersoege de foelgende anbringender om den paastaaede tilsidesaettelse af sagsoegernes ret til at blive hoert og i givet fald tage dem til foelge .
b ) Beslutningens henvisning til visse forhold, som ikke er indeholdt i meddelelsen om klagepunkter
12 Sagsoegerne har for det foerste gjort gaeldende, at Kommissionen i beslutningens artikler 1 og 2 fastslog, at de to tilfaelde af samordnet praksis blev indledt ultimo 1975, at den samordnede praksis mellem MDF, Pioneer og Melchers ophoerte i februar 1976 og mellem MDF og Shriro ultimo 1977, mens Kommissionen ifoelge meddelelsen om klagepunkter kun paataenkte at fastslaa, at de to overtraedelser havde fundet sted i perioden »ultimo januar/primo februar 1976« .
13 Kommissionen har anfoert, at det var paa grundlag af de oplysninger, som dels var indeholdt i bemaerkningerne til meddelelsen om klagepunkter, dels afgivet under hoeringen, at den i beslutningen fastslog, at overtraedelserne var af laengere varighed end antaget, da meddelelsen om klagepunkter blev affattet .
14 Som det fremgaar af Domstolens praksis, skal meddelelsen om klagepunkter klart angive alle de vaesentlige faktiske forhold, som Kommissionen stoetter sig paa i denne fase af proceduren . Denne angivelse kan vaere summarisk, og beslutningen skal ikke noedvendigvis vaere en kopi af fremstillingen af klage
punkterne . Kommissionen skal tage hensyn til resultatet af den administrative procedure, hvis det drejer sig om at frafalde klagepunkter, der viser sig ikke at vaere tilstraekkeligt begrundede, eller hvis det drejer sig om, saavel faktisk som retligt, at tilrettelaegge og supplere argumentationen til stoette for de klagepunkter, som den fremfoerer, dog forudsat, at Kommissionen kun fremfoerer de omstaendigheder, som de paagaeldende har haft mulighed for at udtale sig om, og at den under den administrative procedure har fremfoert de oplysninger, der er noedvendige af hensyn til kontradiktionsprincippet .
15 Da der ved fastsaettelsen af boeden blandt andet skal tages hensyn til overtraedelsens varighed, jfr . artikel 15, stk . 2 . sidste stykke, i forordning nr . 17, fremgaar det af den naevnte praksis, at det er vaesentligt, at Kommissionen, navnlig naar den paataenker at paalaegge en boede, angiver den varighed af overtraedelsen, som den har konstateret paa grundlag af de oplysninger, som den raadede over, da meddelelsen om klagepunkter blev udfaerdiget . Kommissionen kan udvide den angivne periode, hvis det begrundes i de supplerende oplysninger, som fremkommer under den administrative procedure, og saafremt virksomhederne har haft mulighed for at udtale sig herom .
16 I de foreliggende sager er det ubestridt, at Kommissionen ikke har meddelt sagsoegerne, at den paataenkte at gaa ud fra, at overtraedelserne havde varet laengere end anfoert i meddelelsen om klagepunkter, og at virksomhederne ikke havde lejlighed til at fremsaette bemaerkninger angaaende de perioder, som ikke var naevnt i meddelelsen .
17 Herefter maa varigheden af den overtraedelse, som er fastslaaet i den anfaegtede beslutning, begraenses til perioden ultimo januar/primo februar 1976 .
18 Sagsoegerne har for det andet gjort gaeldende, at den anfaegtede beslutning henviser til visse omstaendigheder, som ikke var naevnt i meddelelsen om klagepunkter . Pioneer og Pioneer GB henviser til fremstillingen i de to dokumenter af det moede, som blev afholdt paa Pioneers hovedkontor i Antwerpen den 19 . og 20 . januar . Foerst i beslutningen ( nr . 52 og 62 ) anfoerte Kommissionen, at der ikke findes nogen form for skriftlige optegnelser fra dette
moede, og at den heraf udledte, at moedet i det mindste delvis havde til formaal at droefte parallelimport .
19 Hvad angaar Antwerpen-moedet naevnes det allerede i meddelelsen om klagepunkter, at et af hovedformaalene med moedet var at droefte parallelimport til Frankrig, og meddelelsen omfatter alle de oplysninger, som Kommissionen i denne forbindelse modtog fra deltagerne . Det fremgaar yderligere af referatet fra hoeringen, at formaalet med moedet blev droeftet indgaaende ved denne lejlighed . Det foelger heraf, at sagsoegerne havde rig lejlighed til at udtale sig og fremlaegge beviser vedroerende dette spoergsmaal . Dette gaelder ligeledes de oevrige af sagsoegerne naevnte omstaendigheder, hvorfor denne del af anbringendet ikke kan tages til foelge .
20 Endelig har sagsoegerne gjort gaeldende, at Kommissionen tilsidesatte deres ret til at blive hoert ved ikke under den administrative procedure, in casu i meddelelsen om supplerende klagepunkter, at angive de kriterier, som den havde til hensigt at laegge til grund ved beregningen af boeden ; dette gjaldt endvidere boedens stoerrelse eller omtrentlige stoerrelse . Denne tilsidesaettelse er saa meget mere alvorlig, som de paalagte boeder er betydelig hoejere end tidligere paalagte boeder, og de er blevet beregnet efter en formel, der tager hensyn til de paagaeldende virksomheders omsaetning . Yderligere har Pioneer gjort gaeldende, at Kommissionen ikke kan paalaegge selskabet en boede af en stoerrelsesorden, der forudsaetter, at overtraedelsen var forsaetlig, naar den ikke i meddelelsen om klagepunkter betegnede Pioneer ' s adfaerd som forsaetlig .
21 Denne del af anbringendet kan heller ikke tages til foelge . I meddelelsen om klagepunkter anfoerte Kommissionen udtrykkeligt, at den ville undersoege, om der burde paalaegges virksomhederne boeder, og den anfoerte ligeledes de vaesentlige faktiske og retlige momenter, som kunne medfoere boedepaalaeg, herunder den formodede overtraedelses grovhed og varighed samt spoergsmaalet om, hvorvidt den var begaaet »forsaetligt eller uagtsomt« . Herved opfyldte Kommissionen sine forpligtelser, for saa vidt angaar dette punkt, idet den gav virksomhederne tilstraekkelige oplysninger til, at de kunne tage til
genmaele ikke blot for saa vidt angaar konstateringen af, at der forelaa en overtraedelse, men ogsaa for saa vidt angaar boedepaalaegget . Kommissionen ville paa utilladelig vis foregribe beslutningen, hvis den gav oplysninger om stoerrelsen af de paataenkte boeder, inden virksomhederne havde haft mulighed for at fremsaette deres bemaerkninger til de i meddelelsen indeholdte klagepunkter .
22 Kommissionen var heller ikke forpligtet til i meddelelsen om klagepunkter at angive, at der bestod mulighed for, at den eventuelt ville aendre sin politik, for saa vidt angik boedernes generelle niveau, hvilket skulle afgoeres paa grundlag af generelle betragtninger vedroerende konkurrencepolitikken, som ikke har direkte relation til de saerlige omstaendigheder i de foreliggende sager .
23 For saa vidt angaar omsaetningen, gav Kommissionen ved at anmode virksomhederne om at fremlaegge oplysninger om deres omsaetning i det seneste regnskabsaar endelig virksomhederne lejlighed til at fremsaette bemaerkninger til dette punkt og tilfoeje yderligere oplysninger, som de maatte finde relevante i denne forbindelse .
c ) Manglende fremlaeggelse af dokumenter
24 Pioneer og Pioneer GB har for det foerste anfoert, at Kommissionen trods deres henstillinger ikke rettidigt tilstillede dem de dokumenter, som laa til grund for de af Kommissionen konstaterede forhold, for saa vidt angik virkningerne af de breve, som Todd, Shriro, sendte til lederne af virksomhederne Comet og Audiotronic .
25 Vedroerende dette punkt har Kommissionen i beslutningen ( nr . 50 ) anfoert, at det blev fastslaaet, at Comet som foelge af Shriro ' s intervention ophoerte med at eksportere Pioneer-udstyr for videresalg . Ifoelge beslutningen overtog Audiotronic Comet ' s leverancer til en af kunderne, Euro-Electro, Bruxelles ; Audiotronic modtog betydelige ordrer i marts 1976, men kunne som foelge af de af Shriro skabte vanskeligheder kun levere en del af ordrerne .
26 Da den periode, som skal tages i betragtning ved fastlaeggelsen af overtraedelsernes varighed, som det naevnes ovenfor, skal begraenses til ultimo januar/primo februar 1976, og da Kommissionens udtalelser vedroerende paavirkningen af Audiotronic ' s eksport netop vedroerer en senere periode, kan gennemgangen af denne del af anbringendet begraenses til Comet ' s forhold .
27 For saa vidt angaar denne virksomhed, stoettede Kommissionen sig i det vaesentlige dels paa en skriftlig erklaering fra Comet ' s direktoer Mason, dels paa rapporterne fra Kommissionens inspektoerer vedroerende besoegene hos Comet og Euro-Electro samt paa dokumenter vedroerende Comet ' s regnskaber .
28 Den 9 . oktober 1978 gav Kommissionen sagsoegerne underretning om Mason ' s erklaering, men kun delvis . Kommissionen afviste at fremlaegge de relevante punkter i erklaeringen, idet den paaberaabte sig, at de var fortrolige, hvilket dog ikke hindrede Mason selv i, efter anmodning fra sagsoegerne, at tilstille dem en kopi af erklaeringens fulde ordlyd .
29 Selv om sagsoegerne paa eget initiativ fik indsigt i hele Mason ' s erklaering umiddelbart inden hoeringen, er det ubestridt, at de, inden Kommissionen udstedte beslutningen, intet kendskab havde til de andre dokumenter, som naevnes ovenfor, eller kun havde delvist kendskab hertil . Foelgelig havde de ikke lejlighed til rettidigt at fremsaette deres bemaerkninger til indholdet og raekkevidden af disse dokumenter eller til at fremskaffe og i paakommende tilfaelde fremlaegge modbeviser . Heraf foelger, at Kommissionen var ubefoejet til at stoette sin beslutning paa indholdet af disse dokumenter .
30 Da de konstateringer, som Kommissionen havde stoettet paa de paagaeldende dokumenter, der ikke var tilgaengelige for sagsoegerne, vedroerte omstaendigheder, som klart var underordnede i forhold til de overtraedelser, som er fastslaaet i beslutningens artikler 1 og 2, kan denne tilsidesaettelse af retten til at blive hoert ikke beroere gyldigheden af beslutningen i sin helhed . Derimod boer Domstolen ved gennemgangen af retsgrundlaget for beslutningen ikke tage indholdet af disse dokumenter i betragtning .
31 MDF, Pioneer og Pioneer GB har for det andet gjort gaeldende, at de ikke kunne faa indsigt i rapporten fra Mackintosh Consultants Co ., London, som Kommissionen havde anvendt i beslutningens nr . 25 for at fastlaegge hi-fi-markederne i Frankrig, Det forenede Kongerige og Forbundsrepublikken Tyskland . De har navnlig anfoert, at det, for saa vidt angaar deres markedsandele, som angivet af Kommissionen i beslutningen, var af afgoerende betydning for sagsoegernes forsvar, at de havde kendskab til den definition af hi-fi-udstyr, som rapporten lagde til grund for sine konklusioner .
32 I meddelelsen om klagepunkter havde Kommissionen konstateret, at markedsandelen for Pioneer-produkter i 1976 var paa mindst 7-10 % i Frankrig og 8-9 % i Det forenede Kongerige . MDF og Pioneer GB bestred disse tal i deres bemaerkninger til meddelelsen om klagepunkter . Kommissionen anmodede derefter Mackintosh Consultants Co ., London, om at udfaerdige en rapport om hi-fi-markedet i de beroerte medlemsstater . Paa grundlag af rapporten og de to sagsoegeres omsaetning af Pioneer-produkter, ansatte Kommissionen andelen af Pioneer-produkter paa det franske hi-fi-marked til 11,5 % i 1976 og paa det britiske marked til 10,5 % .
33 Kommissionen har imidlertid i beslutningen nr . 25 fastholdt de tal, som var anfoert i meddelelsen om klagepunkter . Den stoettede sig saaledes ikke paa de tal for hi-fi-markederne, som var anslaaet i rapporten . Formaalet med at lade rapporten udfaerdige var udelukkende at kontrollere Kommissionens oprindelige skoen, som blev anfaegtet af sagsoegerne under den administrative procedure . Denne del af anbringendet kan derfor ikke tages til foelge .
d ) Den manglende meddelelse af Det raadgivende Udvalgs udtalelse
34 MDF og Pioneer har gjort gaeldende, at artikel 10, stk . 6, i forordning nr . 17, hvorefter udtalelsen fra Det raadgivende Udvalg ikke offentliggoeres, skal fortolkes saaledes, at det skal vaere muligt at give »direkte beroerte virksomheder« fortrolige oplysninger om udtalelsen . I modsat fald maatte bestemmelsen vaere ugyldig paa grund af tilsidesaettelse af princippet om retten til at blive hoert .
35 Artikel 10, stk . 6, i forordning nr . 17 kan ikke fortolkes som anfoert af sagsoegerne . det fremgaar af artiklen, at hoeringen af Det raadgivende Udvalg er sidste fase i proceduren, inden beslutningen udstedes, og at udtalelsen afgives paa grundlag af et foreloebigt forslag til beslutning . Hvis virksomhederne fik lejlighed til at fremkomme med bemaerkninger til udtalelsen og foelgelig til det foreloebige forslag til beslutning, ville den forudgaaende fase af proceduren blive genoptaget, hvilket er i strid med den ordning, som tilsigtes i forordningen .
36 Det forhold, at Det raadgivende Udvalgs udtalelse ikke blev meddelt sagsoegerne, er ikke i strid med kontradiktionsprincippet . Som anfoert ovenfor indebaerer dette princip, at Kommissionen under den administrative procedure skal give de paagaeldende virksomheder indsigt i alle forhold, omstaendigheder eller dokumenter, som den stoetter sig paa, for at goere det muligt for virksomhederne at fremkomme med deres bemaerkninger til rigtigheden og relevansen af de paastaaede forhold og omstaendigheder samt til de dokumenter, som Kommissionen har lagt til grund for sine paastande . Uanset indholdet af udvalgets udtalelse kan Kommissionen kun stoette sin beslutning paa omstaendigheder, hvortil virksomhederne har haft lejlighed til at fremsaette bemaerkninger . Foelgelig kan dette anbringende ikke tages til foelge .
B, Vurderingen og betegnelsen af de forhold, som ligger til grund for Kommissionens konstatering af overtraedelse af artikel 85, stk . 1
a ) Melchers ' paastaaede leveringsnaegtelse
37 Det fremgaar af sagen, at forretninger, der var tilsluttet den indkoebsgruppe, som Iffli var direktoer for, i november 1975 kunne tilbyde Pioneer-udstyr fra Belgien til priser, der var 26-31 % lavere end detailpriserne i Frankrig . Blandt andet for at finde en alternativ leverandoer af Pioneer-produkter henvendte Iffli sig til Gruoner gennem Weber, som var direktoer for firmaet Willi Jung, Saarbruecken, som paa det tidspunkt var blevet en filial af Gruoner .
38 Efter en samtale med Iffli den 12 . december 1975 paa Gruoner ' s hovedkontor i Rommelshausen, anmodede selskabets indkoeber, Schreiber, ved telex af 15 . december 1975 blandt andet Melchers om at fremsende prislister . Melchers satte ham i forbindelse med sin lokale repraesentant, som aflagde besoeg hos Gruoner . Paa grundlag af de saaledes indhentede oplysninger, herunder den seneste prisliste fra 1975, sendte Schreiber den 31 . december 1975 Iffli et tilbud paa blandt andet Pioneer-udstyr til priser, som var indtil 30 % lavere end MDF ' s priser paa det paagaeldende tidspunkt .
39 Den 12 . og 14 . januar 1976 afgav Iffli to ordrer til Weber af en stoerrelsesorden paa cirka 1 million DM . Weber oversendte oejeblikkelig ordrene til Gruoner, men foerst den 20 . januar 1976, netop den dag da Weber forsikrede Iffli om, at en del af varerne allerede var undervejs til Rommelshausen, bestilte Schreiber pr . telex et parti varer hos Melchers, som svarede til Iffli ' s ordre, men af en vaerdi paa kun ca . 550 000 DM . Ifoelge Schreiber ' s forklaring havde han i mellemtiden haft en ny samtale med Melcher ' s lokale repraesentant, og han havde modtaget en ny prisliste, som gjaldt fra oktober 1976 .
40 Den 21 . og 22 . januar 1976 modtog Iffli fra de franske myndigheder de noedvendige importlicenser . Paa de samme datoer kontrollerede Melchers sit lager i forbindelse med Gruoner ' s ordre og tegnede en forsikring hos et forsikringsselskab til daekning af ordren for et beloeb paa 200 000 DM . Den 23 . januar 1976 bekraeftede Melchers ordren i besvarelse af en ny telexmeddelelse fra Schreiber, idet han samtidig opgav navnet paa den speditoer, som skulle levere varerne . Ifoelge Melcher ' s forklaring blev denne telexbekraeftelse afsendt af en fejltagelse .
41 Den 28 . januar 1976 tilstillede Schreiber Weber en telexmeddelelse paa tysk, hvori han oplyste, at en telefonsamtale med Melcher ' s salgsdirektoer havde givet foelgende resultat :
»Pioneer ' s europaeiske hovedkontor i Antwerpen ved allerede, at der er blevet udstedt en importlicens med henblik paa indfoersel af Pioneer-udstyr . Den tyske repraesentant har faaet instrukser om under ingen omstaendigheder
at levere varer til Jung . Vi kan kun levere, hvis det garanteres, at varerne ikke eksporteres.«
42 Iffli, som modtog oplysningen fra Weber, indgav en klage til denne og til Gruoner . Ved telexmeddelelse af 6 . februar 1976 meddelte Weber Gruoner, at han kunne bevise, at det Pioneer-udstyr, som var solgt af Melchers, tidligere var blevet importeret til Frankrig, dels gennem en grossist i Bruxelles, dels gennem firmaet EVB, Stuttgart . Schreiber paafoerte originalen af telexmeddelelsen haandskrevne notater, nemlig for saa vidt angaar leveringen via Bruxelles : »Ikke leveret selv, er kendt i Bremen . Men ikke via Tyskland afvises kategorisk af Melchers« . For saa vidt angaar EVB ' s levering, staar der i notaterne : »Korrekt, det var i november 1975, meget store problemer, derfor tilraades forsigtighed« .
43 Den 11 . februar 1976 blev der i Rommelshausen afholdt et moede mellem Gruoner og lederne af Melcher ' s hi-fi-afdeling . Deltagerne i dette moede har for Domstolen naegtet, at spoergsmaalet om eksport til Frankrig blev behandlet ved denne lejlighed .
44 Schreiber gav i en telexmeddelelse af 18 . februar 1976 under henvisning til »samtalen med Melchers ' ledere« Weber oplysninger, som var identiske med Schreiber ' s notater paa telexmeddelelsen af 6 . februar . Telexmeddelelsen af 18 . februar fortsaetter saaledes :
»3 . Vi er staerkt interesserede i at lade Pioneer-udstyr indgaa i vort sortiment . Vi kan kun foretage tilstraekkeligt store leverancer, hvis vi garanterer Melchers at levere det modtagne udstyr til den tyske detailhandel .
4.Der kan ikke vaere tale om at oeve kommerciel pression, og denne faktor kan desvaerre ikke aendres fra den ene dag til den anden . Naar alt kommer til alt, er det afgoerende for salget i Europa, at prisniveauet opretholdes.«
45 I et memo af 19 . februar 1976 vedroerende moedet i Rommelshausen af 11 . februar praeciserede Schreiber blandt andet, at »efter samtaler med . . . Melchers . . . er alle hindringer for samarbejde mellem os nu fjernet« .
46 Den 20 . februar 1976 underrettede Schreiber ved en telexmeddelelse Iffli om, at de priser, som han havde faaet tilbudt den 31 . december 1975 for blandt andet Pioneer-produkter, ikke laengere gjaldt »paa grund af prisudviklingen« . Saaledes blev Iffli ' s ordre endelig opgivet .
47 I den anfaegtede beslutning udleder Kommissionen heraf, at Iffli ' s ordre ikke blev udfoert, fordi Melchers havde kraevet en garanti fra Gruoner ' s side om, at varerne ikke ville blive eksporteret . Udover ovennaevnte forhold stoetter Kommissionen sig paa en skriftlig erklaering af 18 . maj 1977, hvori Schreiber bekraeftede de begivenheder, som han omtalte i sine telexmeddelelser til Weber, og erklaerede, at Melcher ' s ledere under Rommelshausen-moedet havde gentaget, at selskabet kun kunne levere til specialforretninger i Tyskland .
48 Melchers har haevdet, at det forhold, at Gruoner ' s ordre ikke blev udfoert, udelukkende skyldes, dels at Melchers ikke havde tilstraekkelig store lagre til at kunne levere de bestilte varer, dels at ordren var afgivet for tidligt, idet samtalerne mellem Schreiber og den lokale repraesentant kun var »indledende droeftelser«, som ikke gjorde det muligt for Melchers, der normalt solgte naesten udelukkende til detailhandlere, at indlede en forretningsforbindelse med Gruoner . Det er disse omstaendigheder, og ikke en tilfaeldig afvisning af at levere varer til eksport, som Melcher ' s ansatte meddelte Schreiber, inden denne sendte sin telexmeddelelse af 28 . januar 1976 til Weber .
49 Stadig ifoelge Melchers var grunden til, at varerne ikke blev leveret, efter at der ved Rommelshausen-moedet den 11 . februar 1976 endelig var indledt et samarbejde mellem de to virksomheder, at Gruoner havde mistet enhver interesse i at opfylde den kontrakt, som var indgaaet med Iffli . Schreiber havde nemlig opdaget, at han havde begaaet en fejl ved beregningen af de priser,
som han tilboed Iffli den 31 . december 1975 . Foruden de forskellige rabatter, som var angivet af den lokale repraesentant, fradrog han 11 % tysk moms fra priserne, skoent nettopriserne var uden moms .
50 I denne forbindelse stoetter Melchers sig blandt andet paa en haandskreven matematisk formel, som Schreiber havde anfoert paa en prisliste for andre produkter end Pioneer-udstyr, som Melchers ' advokater havde fundet under et besoeg hos Gruoner, samt paa en skriftlig erklaering af 5 . september 1980, hvori Schreiber erkender at have opfundet historien om Melchers leveringsnaegtelse for at daekke over sine regnefejl . Denne erklaering blev i det vaesentlige bekraeftet af Schreiber, da han som vidne afgav forklaring for Domstolen .
51 Stillet over for de af parterne modstridende opfattelser og Schreiber ' s selvmodsigende erklaeringer, skal Domstolen undersoege, om de andre bevismidler kan underbygge en af disse opfattelser .
52 Hvad angaar Kommissionens opfattelse bemaerkes det, at Schreiber i sin telexmeddelelse af 28 . januar 1976 til Weber anfoerte : »Pioneer ' s europaeiske hovedkontor i Antwerpen ved allerede, at der er blevet udstedt en importlicens med henblik paa indfoersel af Pioneer-udstyr« . Det er ubestridt, at MDF underrettede Pioneer om de licenser, som blev udstedt til Iffli den 21 . og 22 . januar 1976, og at Pioneer videregav denne oplysning til Melchers . Under disse omstaendigheder forekommer den forklaring, som Schreiber gav i sin erklaering af 5 . september 1980, og hvorefter det var Iffli, som underrettede ham om udstedelsen af licenser, ikke overbevisende .
53 I denne forbindelse skal ligeledes anfoeres de noejagtige oplysninger om tidligere eksport til Frankrig, som Schreiber paafoerte telexmeddelelsen af 6 . februar 1976 fra Weber, og som han videregav til denne i en telexmeddelelse af 18 . februar . Rigtigheden af disse er uomtvistet, og de kan kun hidroere fra ansatte hos Melchers .
54 Det er saaledes ubestridt, at eksporten til Frankrig blev behandlet under droeftelserne mellem Schreiber og Melchers ' ansatte, og det kan udledes af arten af sidstnaevntes oplysninger, at der forelaa en leveringsnaegtelse, for saa vidt angaar eksport af varer til Frankrig .
55 Hvad angaar sagsoegernes opfattelse, stemmer beskrivelsen af droeftelserne mellem Schreiber og den lokale repraesentant, hvorefter der kun var tale om indledende forhandlinger, ikke med Schreiber ' s notater fra de to samtaler . De haandskrevne notater, hvis indhold Schreiber har uddybet for Domstolen, indeholder en detaljeret beskrivelse af salgs- og leveringsbetingelserne, herunder de forskellige rabatter og bonusordninger, som blev tilbudt detailhandlere af forskellig stoerrelse, og endog til den eneste grossist, som tidligere fik leverancer fra Melchers . Det er muligt, at Gruoner i sin egenskab af stoerre grossist havde haabet at opnaa mere ved lange forhandlinger, men det er uforstaaeligt, at Melchers ikke var indstillet paa at levere de bestilte varer til betingelser, som paa det paagaeldende tidspunkt ifoelge Melchers var normale . Bortset fra betalingsfristen ses det i oevrigt kun vanskeligt, at der bestaar nogen forskel mellem de betingelser, som fremgaar af de haandskrevne notater vedroerende den sidste samtale med den lokale repraesentant, og de betingelser, som blev anfoert i memoet af 19 . februar 1976 vedroerende Rommelshausen-moedet .
56 Det af Melchers anfoerte leveringsproblem bekraeftes derimod af de notater, som Melchers ' lagerforvalter paafoerte telexmeddelelsen af 20 . januar 1976 . Det fremgaar heraf, at visse af de bestilte modeller ikke var paa lager, at der ikke var et tilstraekkeligt stort lager af andre modeller, og at der under alle omstaendigheder var tale om en meget betydelig ordre i forhold til lagerbeholdningerne paa det paagaeldende tidspunkt, nemlig lige efter julesalget . Da det imidlertid er ubestridt, at Melchers uden at goere for stort indgreb i lagerbeholdningerne omgaaende kunne levere en meget stor del af de bestilte varer, og da Melchers havde sendt Gruoner en telexmeddelelse, som denne med rette kunne betragte som accept uden forbehold, er det uforstaaeligt, at Melchers ikke afgav tilbud om dellevering, og ikke forhoerte sig hos Pioneer om muligheden for at skaffe resten af de bestilte varer . Lagersituationen kan saaledes ikke accepteres som en tilstraekkelig forklaring for ikke at udfoere ordren .
57 For saa vidt angaar den paastaaede fejl vedroerende momsen, er det for de fleste modellers vedkommende rigtigt, at de rabatter, der i Schreiber ' s haandskrevne notater er angivet ved en fast procentsats, ikke er en tilstraekkelig forklaring paa de lave priser, som Schreiber tilboed Iffli den 31 . december 1975, skoent det ved anvendelse af den af Melchers angivne formel er muligt at naa noejagtigt til de tilbudte priser ved at indsaette visse af disse procentsatser . Som fremhaevet af Kommissionen angav de prislister, som laa til grund for Schreiber ' s beregninger, imidlertid klart, at priserne var uden moms ; den metode, der anvendes i formlen, er ikke den, som skal anvendes for at fratraekke en momssats paa 11 %, og den paastaaede fejl blev i alt fald ikke begaaet, for saa vidt angaar priserne for hoejttalerne . Under vidneafhoeringen for Domstolen har Schreiber endvidere vaeret ude af stand til at forklare, hvorledes han kunne begaa en saadan fejl, ligesom han ikke kunne rekonstruere sine beregninger . Selv om der saaledes stadig ikke foreligger nogen forklaring paa den noejagtige stoerrelse af de fleste af de priser, Iffli fik tilbudt, kan den af Melchers fremfoerte forklaring saaledes ikke laegges til grund .
58 Endelig kan der ikke ses bort fra begivenhedernes tidsmaessige raekkefoelge eller fra den omstaendighed, at de faldt sammen med begivenhederne i forbindelse med parallelimport fra Det forenede Kongerige . Gruoner ' s ordre blev nemlig behandlet fuldstaendig normalt af Melchers indtil det tidspunkt, da det med rimelighed kan antages, at sidstnaevnte modtog oplysningen om udstedelse af licenser til Iffli . Dette tidspunkt ligger inden for den uge, der fulgte efter Melchers ' deltagelse i moedet den 19 . og 20 . januar 1976 paa Pioneer ' s hovedkontor i Antwerpen . Under dette moede klagede MDF over parallelimport til Frankrig, og som et resultat af moedet opfordrede Shriro ' s direktoer ved breve af 28 . og 29 . januar 1976 sine stoerste kunder til at standse eksporten .
59 Den telexmeddelelse, Schreiber sendte Weber den 18 . februar 1976, synes yderligere at vaere snaevert forbundet, saavel indholdsmaessigt som tidsmaessigt, med Rommelshausen-moedet af 11 . februar og med Schreiber ' s memo af 19 . februar vedroerende dette moede . Det samme gaelder telexmeddelelsen af 20 . februar, hvori Schreiber endelig trak tilbuddet til Iffli tilbage . Endelig er
den levende interesse for at etablere et samarbejde med Melchers, som telexmeddelelsen af 18 . februar er udtryk for, i overensstemmelse med den senere udvikling af forbindelserne mellem de to selskaber og tilstraekkelig til at forklare, at Gruoner ikke insisterede, for saa vidt angaar varerne til Iffli . Selv om dette tidsforloeb ikke i sig selv er afgoerende, stoetter det dog Kommissionens opfattelse .
60 Det kan udledes af ovenstaaende betragtninger, at Kommissionen har foert tilstraekkeligt bevis for, at Melchers naegtede at udfoere Gruoner ' s ordre paa grund af varernes bestemmelsessted, uden at det er noedvendigt at afgoere problemet vedroerende trovaerdigheden af Schreiber ' s susccessive forklaringer, eller problemet om dennes paastaaede adfaerd vedroerende forretningerne omfattende hi-fi-udstyr af andre maerker, og som ifoelge sagsoegerne svarede til adfaerden i denne sag .
b ) Virkningerne af Todd ' s breve
61 Pioneer og Pioneer GB har bestridt den anfaegtede beslutnings konstateringer angaaende virkningerne af de to breve, som Shriro ' s direktoer, Todd, sendte henholdsvis den 28 . og den 29 . januar 1976 til den administrerende direktoer for Audiotronic og bestyrelsesformanden for Comet . De har fremhaevet, at brevene kun havde en ganske ubetydelig virkning .
62 I denne forbindelse skal det foerst understreges, at det er ubestridt, at brevene blev fremsendt efter en stadig mere indtraengende opfordring fra MDF ' s indehaver, Setton, som selv havde indgivet proeveordrer til Audiotronic og Comet, som han fremlagde resultatet af under Antwerpen-moedet den 19 . og 20 . januar 1976 . Brevene indeholder en utvetydig opfordring til at standse eksporten af Pioneer-udstyr . De blev sendt til de to stoerste kunder, som tilsammen varetog ca . 45 % af salget af Pioneer-udstyr fra Shriro . Herefter kan de to breve i sig selv betragtes som bevis for en samordnet praksis mellem MDF og Shriro med det formaal at begraense den frie konkurrence
inden for faellessmarkedet . Med forbehold af MDF ' s og Shriro ' s stilling paa de omhandlede markeder, hvilket spoergsmaal behandles nedenfor under punkt e ., kan denne adfaerd ligeledes paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne . Det anbringende, som sagsoegerne har fremfoert, vedroerer alstaa ikke en overtraedelse af traktatens artikel 85, stk . 1, men alene virkningen af overtraedelsen og som foelge heraf overtraedelsens grovhed .
63 For saa vidt angaar Audiotronic, har Kommissionen erkendt, at brevet til denne virksomhed ikke umiddelbart havde nogen virkning . Ifoelge den anfaegtede beslutnings nr . 50 overtog Audiotronic derimod tilmed Comet ' s leverancer til Euro-Electro, Bruxelles, da Comet ophoerte med at eksportere Pioneer-udstyr . Ifoelge Kommissionen havde den samordnede praksis foerst virkninger for Audiotronic efter marts 1976 . Da allerede anbringenderne om procedurefejl indebaerer, at der kun skal tages hensyn til perioden ultimo januar/primo februar 1976, er disse argumenter imidlertid irrelevante .
64 For saa vidt angaar Comet, har Kommissionen i det vaesentlige haevdet i beslutningens nr . 41, 50, 82 og 98, at virksomheden eksporterede stoerre maengder Pioneer-udstyr inden modtagelsen af Todd ' s brev, men at eksporten herefter ophoerte, hvorimod andre maerker fortsat blev eksporteret .
65 Kommisionens paastande stoettes paa en skriftlig erklaering af 3 . juni 1977 fra Comet ' s direktoer, Mason, samt paa rapporterne fra Kommissionens inspektoerer angaaende besoegene hos Comet og Euro-Electro og dokumenter vedroerende Comet ' s regnskaber . Af disse dokumenter havde sagsoegerne inden udstedelsen af den anfaegtede beslutning kun kendskab til Mason ' s erklaering . Som naevnt ovenfor under A punkt c ), skal der saaledes ikke tages hensyn til oplysningerne i de andre dokumenter .
66 Mason oplyste under punkt 3 i sin erklaering, at Comet omkring 1974 paabegyndte en eksport til de andre medlemsstater hovedsagelig af hi-fi-udstyr . Indtil december 1975 omfattede denne eksport dog kun ubetydelige
maengder Pioneer-udstyr . For saa vidt angaar perioden 19 . december 1975-16 . januar 1976, hvor den sidste forsendelse fandt sted, har Comet derimod solgt Pioneer-udstyr til Euro-Electro, Bruxelles, for et samlet beloeb paa mere end 33 000 UKL . Med hensyn til perioden forud for modtagelsen af Todd ' s brev stoetter erklaeringen saaledes Kommissionens paastande .
67 Mason udtalte under punkt 5 foelgende :
»Den 30 . januar 1976 modtog selskabet et brev fra den administrerende direktoer for Shriro ( UK ) Ltd stilet til bestyrelsesformanden . Selskabet oenskede at opretholde et godt samarbejde med Shriro og fortsat modtage tilfredsstillende leverancer . Der fremsendtes derfor et brev til Shriro med henblik paa at naa til et forlig . Som foelge af denne brevveksling blev spoergsmaalet gennemgaaet med Shriro, men der blev intet sagt ud over, hvad der anfoertes i brevet af 30 . januar 1976 . . . Siden januar 1976 modtog selskabet forskellige forespoergsler paa Pioneer-udstyr fra udlandet, men paa grund af de faelles virkninger af begraensningen af den kredit, der ydes vores kunder, og den eksisterende fortjenstmargen, har vi indtil nu kun i begraenset omfang kunnet efterkomme disse forespoergsler, skoent selskabet klart understregede over for Shriro ( UK ) Ltd, at det burde have mulighed for at handle uden begraensninger i overensstemmelse med faellesskabsretten.«
68 Sagsoegerne har anfoert, at skoent denne erklaering rent faktisk bekraefter, at der ikke efter modtagelsen af Todd ' s breve gennemfoertes stoerre eksport af Pioneer-udstyr, indicere den paa den anden side samtidig, at dette ikke skyldtes brevet, men omstaendigheder af kommerciel art .
69 Det bemaerkes, at Comet paa det paagaeldende tidspunkt absolut ikke understregede, at selskabet ikke kunne handle frit, men derimod svarede paa Todd ' s brev, at det »ikke bevidst vil eksportere Pioneer-produkter til handelskunder uden for Det forenede Kongerige« . Det fremgaar heraf, at sidste saetning i Mason ' s erklaering vedroerer en periode, som under alle omstaendigheder ligger senere end ultimo januar/primo februar 1976 .
70 Det skal saaledes vedroerende dette punkt fastslaas, at Kommissionen var befoejet til at konstatere, at Comet havde eksporteret store maengder Pioneer-udstyr inden modtagelsen af Todd ' s brev, men at eksporten herefter ophoerte .
c ) Varigheden af den samordnede praksis
71 Som foelge af ovennaevnte bemaerkninger vedroerende den periode, der skal laegges til grund ved vurderingen af overtraedelsernes varighed, er det ufornoedent at gennemgaa det anbringende, som ikke vedroerer den relevante periode .
d ) Pioneer ' s deltagelse i den samordnede praksis
72 I den anfaegtede beslutning fastslog Kommissionen, at Pioneer deltog i den samordnede praksis mellem Melchers og MDF saavel som i den samordnede praksis mellem sidstnaevnte og Shriro . Denne konstatering stoettedes blandt andet paa Pioneer ' s almindelige stilling i forhold til de indenlandske forhandlere, forloebet og resultatet af moedet i Antwerpen den 19 . og 20 . januar 1976 samt det forhold, at Pioneer tilstillede Melchers MDF ' s klage og oplysninger vedroerende parallelimporten .
73 Pioneer har bestridt denne beskrivelse af selskabets adfaerd . Pioneer har anfoert, at selskabet paa ingen maade befandt sig i en situation, der gjorde det muligt at kontrollere Shriro ' s og Melchers ' adfaerd . Antwerpen-moedet havde ikke til formaal at droefte parallelimport . Ved denne lejlighed som ved flere andre noejedes Pioneer ' s repraesentanter med at lytte til Setton ' s klager over MDF og raadede ham til at nedsaette priserne . Meddelelsen om oplysninger vedroerende parallelimport udgoer en del af de oplysninger, som normalt udveksles mellem leverandoer og forhandler vedroerende markedssituationen .
74 Det bemaerkes, at Pioneer, som er et 100 % datterselskab af moderselskabet i Japan, har til formaal at importere Pioneer-udstyr til Europa og tilrettelaegge
salget . Med dette formaal for oeje forsoeger selskabet at finde en forhandler i hver enkelt af de paagaeldende medlemsstater, det tilbyder forhandleren en eneforhandlingskontrakt, ligesom det fordeler de importerede produkter mellem de nationale forhandlere og bestraeber sig paa at koordinere deres salgaktiviteter blandt andet ved regelmaessige moeder .
75 Selv om disse aktiviteter ikke noedvendigvis giver Pioneer en afgoerende indflydelse paa hver enkelt forhandlers adfaerd, var selskabet dog ikke desto mindre paa grund af sin centrale position forpligtet til at udvise saerlig agtpaagivenhed for at undgaa, at en koordinering af denne art fremmede en adfaerd, som var i strid med konkurrencereglerne .
76 For saa vidt angaar Melchers ' adfaerd, er det ubestridt, at Pioneer tilstillede denne forhandler ikke blot Setton ' s klager, men ogsaa oplysningerne om de importlicenser, som Iffli havde modtaget fra de franske myndigheder . Under disse omstaendigheder forekommer en saadan orientering som en stiltiende opfordring til Melchers om at forsoege at afsloere kilden til saadanne former for indfoersler og bringe dem til ophoer .
77 For saa vidt angaar Antwerpen-moedet, foreligger der intet skriftligt herom, bortset fra brevene fra Todd, Shriro, til selskabets to stoerste kunder, og deltagerne i moedet var ude af stand til at give en enslydende fremstilling af formaalet .
78 I brevene af 28 . og 29 . januar 1976 forklarede Todd sine to kunder, at han var indkaldt til Antwerpen for at undersoege en fransk forhandlers klage over parallelimport ; han gjorde rede for, at han blev underrettet om resultaterne af MDF ' s proebekoeb hos de to kunder, og han beklagede, at de havde stillet ham i en uheldig situation over for Pioneer ( »have caused my principals to look on me with a certain amount of disfavour« ). Selv om denne formulering, som haevdet af Todd under den administrative procedure, kan vaere
udtryk for en vis overdrivelse for at goere indtryk paa kunderne, er den i overensstemmelse med andre faktorer, som viser, at parallelimport blev droeftet indgaaende under moedet .
79 Det er saaledes ubestridt, at Setton rent faktisk under moedet havde fremlagt resultaterne af tre proevekoeb foretaget af virksomheder, som han kontrollerede, hos Shriro ' s britiske kunder, og at han kraftigt understregede, at det var noedvendigt at standse parallelimporten til Frankrig . Yderligere er det ubestridt, at Todd ' s breve til sine kunder var en direkte foelge af moedet og ikke af senere kontakt med Setton . Herefter maa Pioneer, som havde indkaldt til og ledte moedet, paa grund af selskabets stilling over for de nationale forhandlere som beskrevet ovenfor, vaere ansvarlig for et saadant resultat .
80 Domstolen skal derfor udtale, at Kommissionen med foeje har fastslaaet, at Pioneer i begge tilfaelde havde deltaget i den samordnede praksis .
e ) Sagsoegernes markedsandele og paavirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne
81 I beslutningen ( nr . 3 ) fastslog Kommissionen, at Pioneer ' s samlede salg af hi-fi-produkter til selskabets forhandlere i de tre paagaeldende medlemsstater i regnskabsaaret 1975/76 androg ca . 735 millioner BFR . Kommissionen anfoerte yderligere ( nr . 25 ), at omsaetningen af Pioneer-produkter i 1976 androg 77 millioner FF for MDF, 7,3 millioner UKL for Shriro og 19 millioner DM for Melchers . Paa grundlag af et skoen over hi-fi-markedet i de tre medlemsstater fastslog Kommissionen, at markedsandelen for Pioneer-produkter i 1976 var paa mindst 7-10 % i Frankrig, 8-9 % i Det forenede Kongerige og naesten 2 % i Forbundsrepublikken Tyskland . Kommissionen fastslog ( nr . 75 og 82 ), at disse markedsandele var tilstraekkelig store til, at virksomhedernes adfaerd principielt maerkbart kunne paavirke handelen mellem medlemsstaterne .
82 MDF og Pioneer GB har anfaegtet disse tal . Dels omfatter den af Kommissionen anfoerte omsaetning andre produkter end Pioneer hi-fi-udstyr ; dels definerer Kommissionen hi-fi-markedet alt for snaevert . De to sagsoegere skoenner, at deres markedsandel i 1976 androg 3,38 % i Frankrig og 3,18 % i Det forenede Kongerige . De har anfoert, at disse markedsandele ikke er tilstraekkelig store til at antage, at deres adfaerd kunne paavirke handelen mellem medlemsstaterne, jfr . traktatens artikel 85, stk . 1 .
83 Det er ubestridt, at der ikke findes nogen anerkendt generel definition paa begrebet hi-fi-produkter, og at de forskellige markedsundersoegelser, som parterne stoetter sig paa, varierer betydeligt i denne henseende . Tilsyneladende er der ingen af undersoegelserne, som er i fuld overensstemmelse med de typer produkter, som parterne sigtede til, da de angav de to virksomheders omsaetning . En gennemgang af disse meget tekniske og vanskelige spoergsmaal vedroerende fakta kan dog vise sig unoedvendig, hvis de af parterne opgivne markedsandele allerede er tilstraekkelige til at vaere omfattet af artikel 85, stk . 1 .
84 Det bemaerkes, som allerede udtalt af Domstolen, blandt andet i dom af 9 . juli 1969 ( Voelk mod Vervaecke, sag 5/69, Sml . 1969, s . 69 ), at en aftale kun paavirker handelen mellem medlemsstaterne, saafremt det paa grundlag af en flerhed af objektive, retlige eller faktiske omstaendigheder med tilstraekkelig sandsynlighed kan forudses, at den kan udoeve en direkte eller indirekte, aktuel eller potentiel indflydelse paa handelen mellem medlemsstaterne paa en maade, der kan vaere til skade for virkeliggoerelsen af maalene for et mellemstatsligt enhedsmarked . Samme kriterium skal anvendes paa den her omhandlede samordnede praksis .
85 I samme dom udtalte Domstolen endvidere, at en eneforhandlingsaftale, selv med absolut omraadebeskyttelse, under hensyn til de paagaeldendes svage stilling paa markedet for de omhendlede produkter, ikke er omfattet af forbudet i artikel 85 .
86 Sagsoegerne i denne sag indtog ikke en saadan stilling . De undersoegelser, som MDF og Pioneer GB fremlagde, viste, at der i Frankrig og Det forenede
Kongerige er et meget stort marked for hi-fi-udstyr, men at det var delt mellem et meget stort antal maerker, saaledes at de af sagsoegerne angivne procentuelle markedsandele oversteg de fleste af deres konkurrenters . Hvis man kun betragter de importerede maerker, var de to sagsoegere tilsyneladende endog nogle af de stoerste leverandoerer paa de to markeder . Under disse omstaendigheder og under hensyntagen til virksomhedernes faktiske omsaetning kan det ikke bestrides, at disse virksomheders adfaerd, som havde til formaal at begraense parallelimport og saaledes opdele de nationale markeder, maerkbart kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne paa en maade, der kunne vaere til skade for virkeliggoerelsen af maalene for et enhedsmarked .
87 Domstolen skal derfor udtale, at det var med foeje, at Kommissionen fastslog, at sagsoegernes adfaerd kunne paavirke handelen mellem medlemsstaterne maerkbart .
C, Anbringender stoettet paa den manglende hensyntagen til forhold, som udelukker boedepaalaeg
a ) Noedvaerge og noedret
88 MDF har anfoert, at selv om selskabet havde begaaet en overtraedelse, var denne berettiget ifoelge reglerne om noedret . Selskabet befandt sig i en situation, hvor noedvaerge var berettiget paa grund af den illoyale konkurrence, som parallelimportoererne paafoerte det .
89 For saa vidt angaar anbringendet om noedvaerge bemaerkes, som Domstolen allerede har udtalt i dommene af 25 . november 1971 ( Béguelin, sag 22/71, Sml . 1971, s . 257 ) og af 22 . januar 1981 ( Dansk Supermarked, sag 58/80, Sml . 1981, s . 181 ), at indfoerelsen af en vare, der lovligt er i omsaetning i en anden medelmsstat, ikke i sig selv kan anses som stridende mod god markedsfoeringsskik . Parallelimport fra andre medlemsstater kan saaledes ikke i sig selv fremkalde en noedsituation .
90 Uden at det findes noedvendigt at gennemgaa eventuelle foelger af en noedsituation, skal det i denne forbindelse blot bemaerkes, at sagsoegerne ikke har
godtgjort, at de befandt sig i en saadan situation . MDF har ikke bevist, at selskabets eksistens var truet, at de paastaaede oekonomiske vanskeligheder skyldtes parallelimport, og saa meget mindre at selskabet kun kunne overleve ved at overtraede artikel 85, stk . 1 .
91 Foelgelig kan anbringenderne ikke tages til foelge .
b ) Traktatens artikel 85, stk . 3
92 MDF har anfoert, at realitetsbetingelserne for fritagelse i medfoer af artikel 85, stk . 3, var opfyldt, og at selskabet derfor havde kunnet opnaa fritagelse ved anmeldelse . Overtraedelsen bestod saaledes i en tilsidesaettelse ikke af et af traktatens grundlaeggende formaal, men kun af en formforskrift, idet selskabet havde tilsidesat anmeldelsespligten og kravet om indhentelse af en formel fritagelse .
93 Anbringendet kan ikke tages til foelge . Anmeldelsen er ikke et formkrav, som paalaegges virksomhederne, men en noedvendig betingelse for at opnaa visse fordele . I medfoer af artikel 15, stk . 5, litra a ), i forordningen nr . 17 kan der ikke paalaegges boede for handlinger, som foretages efter anmeldelsen, for saa vidt de ligger inden for graenserne af den i anmeldelsen beskrevene erhvervsudoevelse . Den fordel, som virksomhederne har ved at anmelde en aftale eller en samordnet praksis, maa imidlertid betragtes som et modstykke til den risiko, som en virksomhed loeber ved selv at anmelde en aftale eller en samordnet praksis . Virksomheden risikerer nemlig ikke blot, at det fastslaas, at den ved aftalen eller den samordnede praksis overtraeder artikel 85, stk . 1, og at stk . 3 ikke kan finde anvendelse paa virksomheden, men ligeledes at den paalaegges en boede for handlinger, som den foretog inden anmeldelsen . En virksomhed, som ikke har villet loebe denne risiko, kan i endnu mindre grad over for boedepaalaegget for en ikke-anmeldt overtraedelse paaberaabe sig den hypotetiske mulighed, at en anmeldelse kunne have medfoert fritagelse .
c ) Melchers ' adfaerd i relation til de til Kommissionen anmeldte kontraktlige forpligtelser
94 Melchers har anfoert, at Kommissionen ved at paalaegge selskabet en boede overtraeder artikel 15, stk . 5, i forordning nr . 17, idet den straffer en adfaerd, som er i overensstemmelse med forhandlerkontrakten med Pioneer, som blev anmeldt til Kommissionen . Melchers kunne ikke levere de af Gruoner bestilte varer uden at tilsidesaette den kontraktlige forpligtelse til at paase, at det tyske marked fortsat blev behoerigt forsynet .
95 Dette anbringende kan ikke tages til foelge, idet der blot skal henvises til Domstolens udtalelse ovenfor under B, punkt a ), om Melchers- lagerbeholdninger paa det paagaeldende tidspunkt og selskabets manglende indsats for at skaffe de noedvendige varer .
d ) Manglende instrukser fra selskabsdeltagernes side
96 Ifoelge Melchers kan der kun paalaegges en virksomhed en boede, hvis det er godtgjort, at overtraedelsen skyldes virksomheden selv, dvs . i den foreliggende sag Melchers ' komplementarer . Kommissionen har imdlertid ikke bevist, at komplementarerne forsaetligt begik den paastaaede overtraedelse, eller at de handlede uagtsomt .
97 Det skal i denne forbindelse understreges, at Kommissionen ifoelge artikel 15, stk . 1 og 2, i forordning nr . 17 bemyndiges til at paalaegges virksomheder og sammenslutninger af virksomheder boeder, saafremt de »forsaetligt eller uagtsomt« har gjort sig skyldige i overtraedelser . Det er ikke en betingelse for at anvende denne bestemmelse, at der foreligger en handling begaaet af den paagaeldende virksomheds selskabsdeltagere eller direktoerer, end ikke at de har kendskab til en saadan handling, men derimod at der er begaaet en handling af en person, som er bemyndiget til at handle paa virksomhedens vegne .
98 Sagsoegeren har ikke godtgjort, at cheferne for Melchers ' hi-fi-afdeling overskred den befoejelse, som selskabsdeltagerne gav dem ved at ansaette dem i deres stillinger . For saa vidt angaar den lokale repraesentant, har ansoegeren
endog haevdet, at denne altid i samarbejdet med Gruoner handlede efter de naevnte chefers direkte instrukser . Dette anbringende kan saaledes ikke tages til foelge .
e ) Kommissionens eventuelle medansvar i de foreliggende sager
99 Melchers har gjort gaeldende, at Kommissionen i medfoer af traktatens artikel 115 bemyndigede Den franske Republik til at undtage visse hi-fi-produkter med oprindelse i Japan og bragt i fri omsaetning i andre medlemsstater fra faellesskabsbehandling . Denne omstaendighed udgoer en skoensfaktor, som begrunder, at boeden annulleres eller i det mindste nedsaettes betydeligt .
100 Det er med foeje, at Kommissionen i denne forbindelse har fastslaaet, at eventuelle begraensninger, som paalaegges af de offentlige myndigheder, ikke kan berettige, at borgerne indleder samordnet praksis med det formaal at begraense konkurrencen . Foelgelig kan anbringendet ikke tages til foelge .
D, Anbringender om boedernes stoerrelse
a ) Boedernes generelle niveau
101 Sagsoegerne har gjort gaeldende, at Kommissionen ved fastsaettelsen af boederne overtraadte artikel 15, stk . 2, sidste afsnit, i forordning nr . 17, hvorefter der ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse skal tages hensyn til baade overtraedelsens grovhed og dens varighed . Ifoelge sagsoegerne har Kommissionen hverken stoettet sig paa grovheden eller varigheden af deres adfaerd . Kommissionen benyttede disse sager til at indfoere en ny politik med det formaal at forhoeje boedernes generelle niveau, for saa vidt angaar visse overtraedelser af faellesskabsretten, uden at denne aendring er begrundet i de paagaeldende overtraedelsers art eller i sagernes saerlige omstaendigheder . Udmaalingen af saa hoeje boeder i de foreliggende sager skyldes saaledes udelukkende, at Kommissionen behandlede dem paa et tidspunkt, da den skiftede politik, hvilket ikke blot er i strid med forordningen, men i virkeligheden foerer til en vilkaarlig afgoerelse .
102 Yderligere er den saaledes beskrevne metode klart diskriminerende . De faktiske omstaendigheder i de foreliggende sager var samtidige med omstaendighederne i andre sager, hvori Kommissionen udstedte en beslutning forud for den her omhandlede, idet den fastsatte betydelig lavere boeder .
103 Kommissionen har anerkendt, at de foreliggende sager er de foerste, hvor boedeniveauet er betydelig hoejere end tidligere . Inden udstedelsen af den omtvistede beslutning havde den ikke paalagt boeder af en stoerrelsesorden paa over 2 % af virksomhedernes samlede omsaetning, end ikke i tilfaelde af grove overtraedelser . I de verserende sager andrager boederne imidlertid i det vaesentlige mellem 2 og 4 % af omsaetningen .
104 Et saadant niveau kan imidlertid ifoelge Kommissionen fuldt ud begrundes i overtraedelsernes art . Efter 20 aars faelles konkurrencepolitik var det ifoelge Kommissionen noedvendigt af forhoeje boedeniveauet betragteligt, i det mindste for den type overtraedelser, som for laengst er defineret, og som de paagaeldende havde kendskab til, som f.eks . eksport- og importforbud . Netop disse overtraedelser er saerlig grove, da de fratager forbrugerne alle fordele ved fjernelsen af toldrestriktioner samt kvantitative restriktioner ; overtraedelserne haemmer integreringen af medlemsstaternes oekonomiske systemer og bringer forhandlerne og detailhandlerne i et underordnelsesforhold til producenterne . De stoerste boeder er nemlig saerlig paakraevede, naar overtraedelsen, som i det foreliggende tilfaelde, har til hovedformaal at opretholde et hoejere detailprisniveau . Kommissionen har anfoert, at mange virksomheder opretholder en adfaerd, som de ved er i strid med faellesskabsretten, fordi den fortjeneste, som de opnaar ved den ulovlige adfaerd, er stoerre end de hidtil paalagte boeder . En saadan indstilling kan kun modvirkes ved at paalaegge stoerre boeder end hidtil .
105 Det bemaerkes, at Kommissionens kompetence til at paalaegge de virksomheder boeder, som forsaetligt eller uagtsomt overtraeder traktatens artikel 85, stk . 1, eller artikel 86, er et af de midler, som Kommissionen har faaet tildelt, for at den kan udfoere sin tilsynsopgave ifoelge faellesskabsretten . Denne opgave indebaerer ikke blot, at individuelle overtraedelser skal efterforskes og forfoelges, men ogsaa en pligt til at foere en generel politik med det formaal, at
der paa konkurrenceomraadet anvendes de i traktaten fastlagte principper, og at virksomhedernes adfaerd paavirkes i denne retning .
106 Foelgelig boer Kommissionen, naar karakteren af en overtraedelse fastslaas med henblik paa at fastsaette boedens stoerrelse, ikke blot tage hensyn til saerlige omstaendigheder i det foreliggende tilfaelde, men ogsaa til den sammenhaeng, overtraedelsen indgaar i, og paase, at den trufne forholdsregel er af tilstraekkelig forebyggende karakter, isaer for saa vidt angaar den type overtraedelser, som i saerlig grad kan bringe gennemfoerelsen af Faellesskabets formaal i fare .
107 Ud fra dette synspunkt var Kommissionen befoejet til at betegne eksport- og importforbud, der havde til formaal kunstigt at opretholde prisforskelle mellem de forskellige medlemsstaters markeder, som meget grove overtraedelser . Saadanne forbud bringer frihandelen inden for Faellesskabet, som er et af traktatens grundlaeggende principper, i fare, og de hindrer gennemfoerelsen af et af traktatens formaal, nemlig oprettelsen af et enhedsmarked .
108 Kommissionen kunne derfor frit tage hensyn til det forhold, at denne form for adfaerd stadig, skoent dens ulovlighed allerede blev fastslaaet i begyndelsen af den faelles konkurrencepolitik, er forholdsvis hyppig paa grund af den fortjenste, som visse virksomheder kan opnaa herved, og foelgelig skoenne, at det var noedvendigt at paalaegge stoerre boeder for saaledes at forstaerke deres forebyggende virkning .
109 Den omstaendighed, at Kommissionen tidligere har paalagt boeder af en bestemt stoerrelsesorden i tilfaelde af visse typer overtraedelser, kan af samme grund ikke beroeve den muligheden for at forhoeje dette niveau inden for de i forordning nr . 17 angivne rammer, hvis det er noedvendigt for at gennemfoere Faellesskabets konkurrencepolitik . For at Faellesskabets konkurrenceregler kan gennemfoeres effektivt, maa Kommissionen tvaertimod til enhver tid have mulighed for at tilpasse boedeniveauet efter konkurrencepolitikkens krav .
110 Dette anbringende kan derfor ikke tages til foelge .
b ) Anbringendet om at Pioneer ikke handlede forsaetligt
111 Pioneer har gjort gaeldende, at selskabet ikke handlede forsaetligt, da det ikke kunne vide, at dets adfaerd var ulovlig .
112 Paa grundlag af Domstolens vurdering under B, punkt d ), ovenfor, af bevismidlerne vedroerende Pioneer ' s adfaerd, skal det fastslaas, at selskabet maa have vaeret fuldt vidende om, at en saadan adfaerd kunne begraense den frie konkurrence . En saadan viden er tilstraekkelig til, at det kan antages, at selskabet handlede forsaetligt . Anbringendet kan derfor ikke tages til foelge .
c ) Omsaetningen som beregningsgrundlag for boederne
113 Melchers har anfoert, at det er ulovligt at fastsaette boederne i forhold til virksomhedernes omsaetning, hvilket er det beregningsgrundlag, Kommissionen har anvendt i de foreliggende sager . Omsaetningen giver i virkeligheden ingen oplysninger om virksomhedens rentabilitet eller om dens evne til at betale en boede .
114 Melchers saavel som MDF og Pioneer har anfoert, at boedens stoerrelse under ingen omstaendigheder, som det er sket i de foreliggende sager, kan fastsaettes paa grundlag af en virksomheds samlede omsaetning, naar de varer, som overtraedelsen vedroerer, kun udgoer en del af den samlede omsaetning .
115 Pioneer har udledt heraf, at den boede, som selskabet blev paalagt, boer nedsaettes, da den omsaetning, som Kommissionen har lagt til grund, ligeledes vedroerte selskabets salg af hi-fi-udstyr i lande, som ikke var omfattet af overtraedelsen .
116 Ifoelge Melchers burde Kommissionen have taget i betragtning, at alene henved 10 % af selskabets omsaetning vedroerte hi-fi-udstyr, mens denne varegruppe for de andre sagsoegere repraesenterede den samlede omsaetning . Melchers har tilfoejet, at ved at fastsaette den oeverste graense for de boeder, som kan paalaegges, til 10 % af omsaetningen, henviser artikel 15, stk . 2, i forordning nr . 17 til omsaetningen i den sektor, hvor overtraedelsen blev
begaaet . Da Kommissionen ikke har taget hensyn til denne beregningsmaade, blev Melchers paalagt en boede, som udgoer 18 % af omsaetningen paa hi-fi-markedet, og herved overskrides den graense, som er fastsat i den naevnte bestemmelse .
117 Heroverfor har Kommissionen anfoert, at det kun er en virksomheds samlede omsaetning, som kan indicere stoerrelsen af den boede, som virksomheden maksimalt kan betale . Foelgelig boer den oeverste graense ifoelge artikel 15, stk . 2, i forordning nr . 17 ifoelge Kommissionen forstaas saaledes, at denne omsaetning skal tages som udgangspunkt . I alle andre tilfaelde, hvor omsaetningen skal laegges til grund ved udmaalingen af en boede, er det ifoelge Kommissionen ligeledes den samlede omsaetning, der skal tages i betragtning, og ikke kun den del af omsaetningen, som vedroerer overtraedelsen . Kommissionen har imidlertid fremhaevet, at der ved fastsaettelsen af en boede skal tages hensyn til en lang raekke kriterier, som ikke kan angives i maalelige stoerrelser, og at det derfor ikke er muligt generelt at anvende en matematisk formel .
118 Ifoelge artikel 15, stk . 2, i forordning nr . 17 kan Kommissionen paalaegge boeder paa mindst et tusind og hoejst en million RE, idet sidstnaevnte beloeb dog kan forhoejes til 10 % af omsaetningen i det sidste regnskabsaar i hver af de virksomheder, som har medvirket ved overtraedelsen . Ved fastsaettelsen af beloebets stoerrelse inden for disse graenser, skal der ifoelge bestemmelsen tages hensyn til overtraedelsens grovhed og dens varighed .
119 Den eneste udtrykkelige henvisning til virksomhedens omsaetning vedroerer saaledes den oevre graense for en boede paa over en million RE . Denne graense har her til formaal, at boederne ikke er urimelige i forhold til virksomhedens stoerrelse, og da det faktisk kun er den samlede omsaetning, som kan give en omtrentlig forestilling herom, skal den anfoerte procentsats, som haevdet af Kommissionen, forstaas saaledes, at den vedroerer den samlede omsaetning . Foelgelig har Kommissionen ikke overskredet den oevre graense efter forordningens artikel 15 .
120 Naar overtraeelsens grovhed fastslaas, skal der tages hensyn til en lang raekke faktorer af forskellig art og betydning alt efter den paagaeldende overtraedelse
og de saerlige omstaendigheder i forbindelse hermed . Alt efter de enkelte tilfaelde kan der f.eks . vaere tale om antallet og vaerdien af de varer, som overtraedelsen omfatter, samt virksomhedens stoerrelse og dens oekonomiske betydning og som foelge heraf i hvor hoej grad, den kunne paavirke markedet .
121 Foelgelig er det paa den ene side rimeligt ved fastsaettelse af boeden at tage hensyn dels til virksomhedens samlede omsaetning, som giver et om end omtrentligt og ufuldstaendigt indtryk af virksomhedens stoerrelse og oekonomi, dels til den del af omsaetningen, som vedroerer de varer, som er genstand for overtraedelsen, og som altsaa kan indicere omfanget af overtraedelsen . Det fremgaar paa den anden side heraf, at der ikke skal tillaegges et enkelt af disse momenter urimelig betydning i forhold til de andre skoensfaktorer, og en passende boede kan derfor kun fastsaettes paa grundlag af en enkel beregning med udgangspunkt i den samlede omsaetning . Dette er isaer tilfaeldet, naar de paagaeldende varer kun udgoer en ringe del af omsaetningen . Domstolen boer tage hensyn til disse betragtninger ved inden for rammerne af dens fulde proevelsesret at foretage et skoen over de omhandlede overtraedelsers grovhed .
122 I det omfang der, med henblik paa fastlaeggelsen af forholdet mellem de boeder, som skal paalaegges virksomheder, som har medvirket i samme overtraedelse, skal tages udgangspunkt i omsaetningen, er det noedvendigt at afgraense den periode, som laegges til grund, saaledes, at de fremkomne tal er saa sammenlignelige som muligt . De anbringender, som MDF og Pioneer har fremfoert i denne forbindelse, kan ikke paavirke Domstolens samlede skoen vaesentligt . Det findes derfor ufornoedent yderligere at behandle disse anbringender .
d ) Varigheden af den samordnede praksis
123 Ifoelge MDF og Pioneer kan den samordnede praksis foerst antages at vaere indledt den 19 . og 20 . januar 1976 ved Antwerpen-moedet . Pioneer og Melchers har anfoert, at den samordnede praksis mellem MDF, Pioneer og
Melchers ophoerte den 27 . januar 1976, da sidstnaevnte virksomheds ansatte meddelte Schreiber, at varerne ikke ville blive leveret . Sagsoegerne har endelig gjort gaeldende, at der ikke foreligger bevis for, at den samordnede praksis mellem MDF, Pioneer og Shriro varede to aar . Da overtraedelsens varighed er en af de faktorer, der skal laegges til grund ved udmaalingen af en boede, skal boederne af denne grund saaledes nedsaettes betydeligt .
124 Efter at varigheden af de konstaterede overtraedelser er afgraenset til perioden ultimo januar/primo februar 1976, og under hensyntagen til, hvad der er fastslaaet vedroerende Melchers leveringsnaegtelse, er det ufornoedent at tage stilling til disse anbringender . Varigheden af den samordnede praksis, som fastslaaet af Domstolen, indgaar i dens samlede skoen inden for rammerne af Domstolens fulde proevelsesret .
e ) Et boedepaalaeg for to tilfaelde af samordnet praksis
125 Ifoelge MDF kan det antages, at Kommissionen fandt, at de to tilfaelde af samordnet praksis, som MDF havde deltaget i, udgjorde to saerskilte overtraedelser . Ved at sammenlaegge boederne beregnet paa grundlag af hver af disse overtraedelser til én boede, har Kommissionen tilsidesat det almindelige retsprincip vedroerende sammenstoed af overtraedelser .
126 Pioneer har anfoert, at Kommissionen tilsidesatte kontradiktionsprincippet ved at paalaegge selskabet én boede for to overtraedelser . Da der ikke er paalagt en saerlig boede for hver enkelt overtraedelse, kan det ikke fastslaas, hvorledes Kommissionen har vurderet den enkelte overtraedelses grovhed, og om der for den enkelte overtraedelse blev anvendt rimelige kriterier .
127 I denne forbindelse skal det blot fastslaas, at Kommissionen har haevdet, at den fandt, at der i MDF ' s og Pioneer ' s tilfaelde var tale om en enhed af overtraedelser, og hvorfor den paalagde hver enkelt virksomhed én boede . Der er intet grundlag for at antage, at Kommissionen ikke har fulgt denne fremgangsmaade, som er berettiget i det foreliggende tilfaelde, hvor MDF og Pioneer medvirkede i to tilfaelde af samordnet praksis, som begge havde til formaal at hindre parallelimport til et bestemt land af produkter fra en og samme producent . Disse anbringender kan derfor ikke tages til foelge, og Domstolen finder det ufornoedent at udtale sig om, hvorvidt der eventuelt findes faellesskabsretlige principper vedroerende sammenlaegning af boeder, som paalaegges for flere saerskilte overtraedelser .
E, Sammenfatning
Annullationspaastanden
128 Som naevnt ovenfor under A, punkt b ), boer varigheden af de fastslaaede overtraedelser begraenses til perioden ultimo januar/primo februar 1976 . Foelgelig boer beslutningen annulleres, for saa vidt det heri fastslaas, at varigheden af den samordnede praksis overskrider denne periode . I oevrigt kan annullationspaastanden ikke tages til foelge .
Paastanden om boedenedsaettelse
129 Ved fastsaettelsen af boedernes stoerrelse boer der tages hensyn til den saaledes fastlagte varighed og alle de momenter, der indgaar i vurderingen af overtraedelsernes grovhed, saasom de enkelte virksomheders adfaerd og rolle ved gennemfoerelsen af den samordnede praksis, den fortjeneste virksomhederne har opnaaet ved denne praksis, deres stoerrelse og vaerdien af de omhandlede varer samt den risiko, som overtraedelser af den art indebaerer for gennemfoerelsen af Faellesskabets maal .
130 For saa vidt angaar de momenter, som indgik i Kommissionens vurdering ved fastsaettelsen af boederne, skal der for samtlige beroerte virksomheder isaer tages hensyn til overtraedelsernes kortere varighed som foelge af den delvise annullation af den omtvistede beslutning samt til de betragtninger, som er anfoert ovenfor under D, punkt c ), vedroerende forholdet mellem virksomhe
dernes samlede omsaetning og de andre faktorer, som skal tages i betragtning ved vurderingen af overtraedelsernes grovhed .
131 Paa grundlag af disse betragtninger og under hensyntagen til de saerlige omstaendigheder, der gaelder for de enkelte virksomheder, vil boederne vaere at fastsaette som anfoert nedenfor .
132 For saa vidt angaar Pioneer, skal der bl.a . tages hensyn til den centrale stilling, som virksomheden indtager i distributionsnettet for de omhandlede produkter, og som gjorde det muligt for virksomheden at optraede som mellemled, idet virksomheden udoevede en betydelig indflydelse paa de indenlandske forhandleres adfaerd . For denne virksomheds vedkommende boer boeden fastsaettes til 2 000 000 RE, svarende til 80 679 000 BFR .
133 MDF, som var initiativtager til de to tilfaelde af samordnet praksis, som isaer gavnede denne virksomhed, boer paalaegges en boede paa 600 000 RE, svarende til 3 488 892 FF .
134 Efter den delvise annullation af den omtvistede beslutning bestaar der ingen forskel mellem varigheden af de to tilfaelde af samordnet praksis, hvori henholdsvis Melchers og Shriro ( nu Pioneer GB ) deltog . Ved fastlaeggelsen af forholdet mellem de boeder, som skal paalaegges disse to virksomheder, skal der derfor isaer tages hensyn til det forhold, at det udelukkende afhang af Pioneer, om Shriro kunne fortsaette sine aktiviteter, mens Melchers paa grund af virksomhedens forskellige aktiviteter, hvoraf salget af Pioneer-produkter kun udgjorde en ringe del, lettere kunne modstaa det pres, det var udsat for . Idet der ligeledes tages hensyn til alle andre omstaendigheder i disse sager, boer Melchers ' boede fastsaettes til 400 00 RE, svarende til 992 184 DM, og Pioneer GB ' s boede til 200 000 RE, svarende til 129 950 UKL .
135 I betragtning af den ovenfor fastsatte boedenedsaettelse og den omstaendighed, at virksomhederne siden udstedelsen af den anfaegtede beslutning havde kunnet raade over de paagaeldende beloeb uden at skulle stille sikkerhed eller betale renter, boer der ikke gives MDF og Melchers medhold i deres anbrin
gender om de vanskeligheder, som betalingen af boederne indebaerer . Dette gaelder ligeledes MDF ' s paastand om betaling af boeden i flere rater . Det tilkommer Kommissionen om fornoedent og under hensyntagen til virksomhedernes nuvaerende oekonomiske situation at traeffe afgoerelse om, hvorvidt der boer gives henstand eller tillades betaling i flere rater .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
136 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paatand herom . I henhold til artiklens stykke 3 kan Domstolen imidlertid ophaeve sagens omkostninger helt eller delvis, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder paa et eller flere punkter, eller hvor der foreligger ganske saerlige grunde .
137 Da hver af parterne har tabt paa flere punkter, boer sagens omkostninger ophaeves .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 . Kommissionens beslutning 80/256 af 14 . december 1979 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 ( IV/29.595, Pioneer hi-fi-udstyr ) annulleres, for saa vidt den fastslaar, at den samordnede praksis fandt sted ud over perioden ultimo januar/primo februar 1976 .
2.De boeder, som er paalagt sagsoegerne, fastsaettes saaledes :