61999CJ0175_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-175/99,
angående en anmodning, som Conseil de prud'hommes de Metz (Frankrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
Didier Mayeur
mod
Association Promotion de l'information messine (APIM),
at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter (EFT L 61, s. 26),
har
DOMSTOLEN
sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho de Almeida (refererende dommer), D.A.O. Edward, L. Sevón og R. Schintgen samt dommerne P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, P. Jann, H. Ragnemalm, M. Wathelet og V. Skouris,
generaladvokat: P. Léger
justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett,
efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
- Didier Mayeur ved advokat L. Pate, Metz
- Association Promotion de l'information messine (APIM) ved advokat M. Hellenbrand, Metz
- den franske regering ved kontorchef K. Rispal-Bellanger og fuldmægtig C. Bergeot, begge Juridisk Tjeneste, Udenrigsministeriet, som befuldmægtigede
- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent D. Gouloussis, som befuldmægtiget,
på grundlag af retsmøderapporten,
efter at der i retsmødet den 8. februar 2000 er afgivet mundtlige indlæg af Didier Mayeur ved advokat L. Pate, af Association Promotion de l'information messine (APIM) ved advokat M. Hellenbrand, af den franske regering ved C. Bergeot og af Kommissionen ved juridisk konsulent J. Sack, som befuldmægtiget,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 13. juni 2000,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved afgørelse af 14. april 1999, indgået til Domstolen den 11. maj 1999, har Conseil de prud'hommes de Metz i medfør af artikel 234 EF forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter (EFT L 61, s. 26).
2 Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem Didier Mayeur og Association Promotion de l'information messine (herefter »APIM«). Sagen drejer sig om hans afskedigelse.
De fællesskabsretlige bestemmelser
3 Artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 bestemmer:
»Dette direktiv finder anvendelse på overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter til en anden indehaver som følge af overdragelse eller fusion.«
4 Direktivets artikel 2 har følgende ordlyd:
»I dette direktiv forstås ved:
...
b) erhverver: enhver fysisk eller juridisk person, der som følge af en overførsel som omhandlet i artikel 1, stk. 1, bliver indehaver af virksomheden, bedriften eller en del af bedriften
...«
5 I artikel 3, stk. 1, første afsnit, i direktiv 77/187 er det fastsat, at overdragerens rettigheder og forpligtelser i henhold til en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold, som bestod på tidspunktet for overførselen, overgår til erhververen.
6 Endelig har direktivets artikel 4 følgende ordlyd:
»1. Overførsel af en virksomhed, bedrift eller del af en bedrift giver ikke i sig selv overdrageren eller erhververen nogen begrundelse for at foretage afskedigelser ...
...
2. Såfremt arbejdskontrakten eller arbejdsforholdet ophæves, fordi overførselen i henhold til artikel 1, stk. 1, medfører en væsentlig ændring af arbejdsvilkårene til skade for arbejdstageren, anses arbejdsgiveren for at være ansvarlig for arbejdskontraktens eller arbejdsforholdets ophævelse.«
7 Ved Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om ændring af direktiv 77/187 (EFT L 201, s. 88), hvis gennemførelsesfrist udløber den 17. juli 2001, blev artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 erstattet af følgende bestemmelse:
»a) Dette direktiv finder anvendelse på overførsel af en virksomhed eller bedrift eller af en del af en virksomhed eller bedrift til en anden indehaver som følge af en overdragelse eller fusion.
b) Som overførsel i henhold til dette direktiv anses overførsel af en økonomisk enhed, der bevarer sin identitet, forstået som en helhed af midler, der er organiseret med henblik på udøvelse af en økonomisk aktivitet, uanset om den er væsentlig eller accessorisk, jf. dog litra a) og de følgende bestemmelser i denne artikel.
c) Dette direktiv finder anvendelse på offentligretlige og privatretlige virksomheder, der udøver en økonomisk aktivitet, uanset om de opererer med gevinst for øje. En administrativ omorganisering af offentlige administrative myndigheder eller en overførsel af administrative funktioner mellem offentlige administrative myndigheder er ikke en overførsel i dette direktivs forstand.«
De nationale bestemmelser
8 Artikel L. 122-12 i code du travail (lov om arbejdsforhold) bestemmer:
»Medmindre der foreligger force majeure, fritager overdragelse af virksomheden ikke arbejdsgiveren for forpligtelsen til at overholde opsigelsesvarsler og til, om fornødent, at udbetale den i artikel L. 122-9 fastsatte godtgørelse.
Såfremt der sker en ændring i arbejdsgiverens retlige forhold, herunder som følge af salg, fusion, ændring af kapitalforholdene, omdannelse til et selskab, opretholdes alle de arbejdskontrakter, der består på tidspunktet for ændringen, mellem den nye arbejdsgiver og virksomhedens ansatte.«
9 Den i artikel L. 122-9 i code du travail omhandlede godtgørelse er afskedigelsesgodtgørelsen.
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
10 Didier Mayeur blev med virkning fra den 1. september 1989 ansat af APIM i henhold til en tidsubegrænset kontrakt.
11 APIM, der var en ikke-erhvervsdrivende sammenslutning, havde i henhold til artikel 3 i dens vedtægter til formål med alle til rådighed stående midler og inden for alle områder at fremme, udbrede og oplyse om de muligheder, som byen Metz og dens opland kunne tilbyde med henblik på at muliggøre og iværksætte udvikling, etablering og oprettelse af forskellige aktiviteter. Med henblik herpå udgav og udsendte sammenslutningen brochurer, tidsskrifter og prospekter og udgav bladet Vivre à Metz.
12 Didier Mayeur skulle udføre markedsføringsarbejde for APIM. Hans arbejdsopgaver bestod nærmere i at kontakte byens handlende samt annoncører, tilvejebringe midler med henblik på indrykning af annoncer i bladet Vivre à Metz, udarbejde kontrakter og fakturaer samt en månedlig oversigt over de indgåede forpligtelser.
13 Efter at APIM var blevet opløst, og byen Metz havde overtaget sammenslutningens aktiviteter, blev Didier Mayeur den 16. september 1997 underrettet om, at han var afskediget af følgende økonomiske grund: ophør af APIM's aktiviteter.
14 Den 10. februar 1998 anlagde Didier Mayeur sag mod APIM ved Conseil de prud'hommes de Metz med påstand om, at APIM tilpligtedes at betale ham 177 262 FRF i godtgørelse for uberettiget afskedigelse, med renter efter den i loven fastsatte sats og med virkning fra datoen for fremsættelsen af hans krav.
15 Til støtte herfor gjorde Didier Mayeur gældende, at han var den eneste ansatte, der havde mistet sit arbejde som følge af, at APIM blev opløst, og af, at byen Metz havde overtaget sammenslutningens aktiviteter.
16 Didier Mayeur henviste til Frankrigs Cour de cassation's praksis, hvoraf det fremgår, at bestemmelserne i artikel L. 122-12 i code du travail ikke finder anvendelse, såfremt aktiviteter, der udøves af en privatretlig juridisk person, overføres til et »offentligt forvaltningsorgan«, der som offentligretlig juridisk person er omfattet af offentligretlige regler, men at de pågældende bestemmelser derimod finder anvendelse, såfremt de samme aktiviteter, der udøves af en privatretlig juridisk person, overføres til en offentligretlig juridisk person, der er undergivet privatretlige regler og betragtes som omfattet af begrebet »établissement public industriel et commercial« (offentligt, industrielt eller kommercielt organ) i fransk ret.
17 Didier Mayeur gjorde gældende, at denne praksis er i strid med både ordlyden af og formålet med direktiv 77/187, og nedlagde påstand om, at bestemmelserne i dette direktiv bringes i anvendelse over for ham.
18 Den forelæggende ret har bemærket, at artikel L. 122-12 i code du travail omfatter de forskellige tilfælde, hvor en arbejdskontrakt overføres fra en privatretlig enhed til en anden, men at bestemmelsen ikke omhandler det tilfælde, hvor en sådan enhed overføres til et offentligt organ.
19 Conseil de prud'hommes har fastslået, at i henhold til Cour de cassation's praksis er det kun ansatte i virksomheder, der overdrages til offentlige, industrielle eller kommercielle organer, der er omfattet af bestemmelserne i direktiv 77/187. Retten har rejst det spørgsmål, om en sådan fortolkning ikke medfører en begrænsning af anvendelsesområdet for det nævnte direktivs artikel 1, selv om direktivet har en generel rækkevidde og ikke indeholder nogen undtagelser på det punkt. Retten har i den forbindelse påpeget, at Domstolen anlægger en udvidende fortolkning af direktiv 77/187, idet den har fastslået, at arbejdskontrakter opretholdes under omstændigheder, hvor overførselen hverken er en følge af en fusion eller en overdragelse. Arbejdstagerne er således beskyttet i henhold til fællesskabsretten, selv om der ikke er nogen retlig forbindelse mellem de successive indehavere af virksomheden.
20 Ifølge den forelæggende ret var de arbejdsopgaver, som Didier Mayeur udførte, en erhvervsmæssig og lønnet beskæftigelse, som direkte har tjent som middel til at finansiere bladet Vivre à Metz. Ifølge retten er det endvidere ikke bestridt, at APIM's aktiviteter i det hele er overtaget og videreført af byen Metz, der fortsat udarbejder og udgiver bladet i samme udformning.
21 Conseil de prud'hommes de Metz fandt det med henblik på afgørelsen af den sag, der var indbragt for den, nødvendigt at indhente yderligere oplysninger vedrørende begrebet »overførsel af virksomheder« i artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187. Retten har derfor udsat sagen og forelagt Domstolen følgende to præjudicielle spørgsmål:
»1) Finder direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter anvendelse, såfremt aktiviteter, der udføres af en privatretlig juridisk person, overføres til en offentligretlig juridisk person?
2) Er det udelukket at bringe direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 i anvendelse, såfremt der er tale om overførsel til et offentligt forvaltningsorgan?«
22 Indledningsvis bemærkes, at begrebet »service public administratif« (offentligt forvaltningsorgan) er et fransk forvaltningsretligt begreb, som Domstolen ikke har kompetence til at fortolke, når den træffer afgørelse i henhold til artikel 234 EF. Domstolen kan kun forsyne den nationale ret med fællesskabsretlige fortolkningselementer, der er relevante med henblik på afgørelsen af tvisten i hovedsagen.
23 Det må herefter antages, at med spørgsmålene, som besvares under ét, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om og på hvilke betingelser direktiv 77/187 finder anvendelse, såfremt en kommune, der som offentligretlig juridisk person handler inden for rammerne af specifikke forvaltningsretlige regler, overtager reklame- og informationsarbejde vedrørende kommunens tilbud til offentligheden, hvilket arbejde indtil da i kommunens interesse blev udført af en ikke-erhvervsdrivende sammenslutning, der var en privatretlig juridisk person.
24 Den franske regering har for det første gjort gældende, at selv om APIM var en sammenslutning, der var omfattet af privatretlige regler, var den reelt et offentligt organ, der havde fået overdraget at udføre et hverv af almindelig interesse, og at byen Metz' overtagelse af dens aktiviteter derfor måtte betragtes som en reorganisering af den offentlige forvaltning, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 77/187, således som Domstolen har fastslået i præmis 14 i dom af 15. oktober 1996 (sag C-298/94, Henke, Sml. I, s. 4989).
25 Til støtte herfor har regeringen påberåbt sig flere argumenter.
26 Dels er der ifølge regeringen en snæver og ubestridelig forbindelse mellem APIM og byen Metz, eftersom sammenslutningen blev oprettet på initiativ af byens borgmester, blev ledet af kommunalbestyrelsesmedlemmer eller kommunale tjenestemænd, ligesom sammenslutningens indtægter i det væsentlige udgjordes af kommunale tilskud og ikke af beløb, der blev opkrævet som betaling for leverede ydelser.
27 Dels udøvede APIM ifølge regeringen sin hovedaktivitet, dvs. at gøre reklame for byen Metz og lokke virksomheder til byen, for dennes regning og ud fra et hensyn til almenvellet.
28 Hertil bemærkes, at Domstolen i Henke-dommens præmis 14 fastslog, at begrebet »overførsel af virksomheder« i direktiv 77/187 ikke omfatter en reorganisering af den offentlige forvaltning eller en overførsel af forvaltningsopgaver mellem offentlige myndigheder. Domstolen fastslog herefter i dommens præmis 17 og 18, at begrebet »overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter« i direktivets artikel 1, stk. 1, ikke omfatter overførsel af forvaltningsopgaver i forbindelse med udøvelse af offentlig myndighed fra en kommune til et kommunalt forvaltningsfællesskab.
29 Derimod er overførsel af økonomiske aktiviteter fra en privatretlig juridisk person til en offentligretlig juridisk person i princippet omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 77/187.
30 For det første finder direktivet i henhold til artikel 1, stk. 1, anvendelse på overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter til en anden indehaver som følge af overdragelse eller fusion.
31 For det andet er begrebet erhverver i artikel 2 i direktiv 77/187 defineret som »enhver fysisk eller juridisk person, der som følge af en overførsel som omhandlet i artikel 1, stk. 1, bliver indehaver af virksomheden, bedriften eller en del af bedriften«.
32 I henhold til Domstolens faste praksis omfatter begrebet virksomhed i artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 en økonomisk enhed, der er organiseret på stabil måde, dvs. en organiseret helhed af personer og aktiver, der gør det muligt at udøve en økonomisk virksomhed med et selvstændigt formål (jf. senest dom af 2.12.1999, sag C-234/98, Allen m.fl., Sml. I, s. 8643, præmis 24). Et sådant begreb berøres ikke af den pågældende enheds retlige form og finansieringsmåde.
33 I henhold til artikel 1, stk. 1, og artikel 2, litra b), i direktiv 77/187 kan en overførsel af økonomiske aktiviteter fra en privatretlig juridisk person til en offentligretlig juridisk person derfor ikke udelukkes fra direktivets anvendelsesområde, blot fordi erhververen af aktiviteterne er et offentligretligt organ. I henhold til Henke-dommen er det kun en reorganisering af den offentlige forvaltning eller overførsel af forvaltningsopgaver mellem offentlige myndigheder, der ikke er omfattet af direktivet.
34 En sådan fortolkning, der er i overensstemmelse med det pågældende direktivs formål, der er at sikre en fortsættelse af de bestående ansættelsesforhold inden for en økonomisk enhed, selv om denne skifter indehaver, underbygges endvidere af artikel 1, stk. 1, litra c), i direktiv 77/187, som affattet ved direktiv 98/50, der ikke finder anvendelse i hovedsagen. I henhold til denne bestemmelse finder direktiv 77/187 anvendelse på offentligretlige virksomheder, der udøver en økonomisk aktivitet, men en administrativ reorganisering af offentlige administrative myndigheder eller en overførsel af administrative funktioner mellem offentlige administrative myndigheder er ikke en overførsel i dette direktivs forstand.
35 For så vidt angår hovedsagen må det fastslås, at i modsætning til, hvad den franske regering har anført, udgør den omtvistede overførsel af aktiviteter ikke en reorganisering af den offentlige forvaltning eller en overførsel af forvaltningsopgaver mellem offentlige myndigheder som omhandlet i Henke-dommen.
36 Det fremgår således af forelæggelsesafgørelsen, at den i hovedsagen omtvistede situation udgør en overførsel af økonomiske aktiviteter mellem to særskilte enheder.
37 Hertil bemærkes for det første, at det fremgår af forelæggelsesafgørelsen, at APIM var en privat, ikke-erhvervsdrivende sammenslutning med selvstændig status som juridisk person i forhold til byen Metz. Den omstændighed, at APIM var oprettet på initiativ af byens borgmester, at sammenslutningens ledelse var kommunalbestyrelsesmedlemmer, og at sammenslutningens indtægter i det væsentlige udgjordes af kommunale tilskud, kan ikke ændre ved, at APIM udgjorde en særskilt enhed i forhold til den, der overtog sammenslutningens aktiviteter (jf. i samme retning Allen m.fl.-dommen, præmis 17).
38 For det andet bemærkes, at det også fremgår af forelæggelsesafgørelsen, at APIM udførte reklame- og informationsopgaver for byen Metz' regning vedrørende byens tilbud til sine borgere.
39 En sådan udførelse af tjenesteydelser har økonomisk karakter og kan ikke betragtes som henhørende under udøvelse af offentlig myndighed.
40 Det må i denne forbindelse fremhæves, at overførsel af økonomiske aktiviteter som dem, APIM udøvede, ikke kan udelukkes fra anvendelsesområdet for direktiv 77/187, blot fordi aktiviteterne ikke udøves med gevinst for øje eller udøves i det offentliges interesse. Domstolen har således allerede fastslået, at direktivet finder anvendelse på overførsel af aktiviteter, der omfattede støtte til stofmisbrugere, og som udøvedes af en fond, der var en privatretlig juridisk person, der ikke drev virksomhed med gevinst for øje (jf. dom af 19.5.1992, sag C-29/91, Redmond Stichting, Sml. I, s. 3189), og på overførsel af aktiviteter, der omfattede hjemmehjælp, og som et offentligretligt organ havde overdraget til en privatretlig juridisk person (jf. dom af 10.12.1998, forenede sager C-173/96 og C-247/96, Hidalgo m.fl., Sml. I, s. 8237).
41 Endvidere bemærkes, at det i artikel 1, stk. 1, litra c), første punktum, i direktiv 77/187, som affattet ved direktiv 98/50, udtrykkelig bekræftes, at direktivet finder anvendelse på virksomheder, der udøver en økonomisk aktivitet, uanset om de opererer med gevinst for øje.
42 For det tredje bemærkes, at det fremgår af forelæggelsesafgørelsen, at byen Metz i det hele har overtaget og videreført APIM's aktiviteter.
43 Den nationale ret har imidlertid ikke givet nærmere oplysninger om, på hvilket grundlag byen Metz har overtaget APIM's aktiviteter.
44 Hertil bemærkes nærmere, at formålet med direktiv 77/187 er at sikre en fortsættelse af de bestående ansættelsesforhold inden for en økonomisk enhed, selv om denne skifter indehaver. Det afgørende ved vurderingen af, om der foreligger en overførsel i direktivets forstand, er, om den pågældende økonomiske enhed har bevaret sin identitet, hvilket navnlig må lægges til grund, såfremt driften faktisk fortsættes eller genoptages (jf. dom af 18.3.1986, sag 24/85, Spijkers, Sml. s. 1119, præmis 11, og senest Allen m.fl.-dommen, præmis 23).
45 Selv om den omstændighed, at der ikke foreligger et kontraktforhold mellem overdrageren og erhververen, kan pege i retning af, at der ikke i henhold til direktiv 77/187 foreligger en overførsel, er dette imidlertid ikke afgørende i denne forbindelse (jf. i denne retning dom af 11.3.1997, sag C-13/95, Süzen, Sml. I, s. 1259, præmis 11, og Hidalgo m.fl.-dommen, præmis 22).
46 Direktiv 77/187 finder således anvendelse i alle de tilfælde, hvor der som led i et kontraktforhold sker en udskiftning af den fysiske eller juridiske person, som er ansvarlig for virksomhedens drift, og som påtager sig en arbejdsgivers forpligtelser over for arbejdstagerne i virksomheden (jf. dom af 10.2.1988, sag 324/86, Daddy's Dance Hall, Sml. s. 739, præmis 9, og Süzen-dommen, præmis 12).
47 For så vidt angår hovedsagen har byen Metz i det hele overtaget og videreført APIM's aktiviteter. Byen Metz fremstår derfor som den nye juridiske person, der er ansvarlig for virksomhedens drift.
48 Som fremhævet i denne doms præmis 44, må det herefter undersøges, om det afgørende kriterium for, om der er tale om en overførsel som omhandlet i direktiv 77/187, er opfyldt, idet den pågældende enhed har bevaret sin identitet efter overførselen.
49 Det bemærkes, at den omstændighed, at de aktiviteter, som udøves af den gamle og den nye arbejdsgiver, er de samme - hvilket ikke er bestridt i hovedsagen - ikke i sig selv er tilstrækkelig til, at der er tale om overførsel af en økonomisk enhed. En enhed kan ikke begrænses til den aktivitet, den udøver. Dens identitet består også af andre forhold, som f.eks. det personale, der er ansat i enheden, dens ydre rammer, tilrettelæggelsen af dens arbejde, dens driftsmåde og i givet fald også de driftsmidler, enheden råder over (jf. Süzen-dommen, præmis 15, og Hidalgo m.fl.-dommen, præmis 30).
50 Den franske regering og APIM har anført, at det forhold, at byen Metz har overtaget APIM's aktiviteter i form af et offentligt forvaltningsorgan, har medført væsentlige ændringer med hensyn til den overførte enheds forvaltning og drift samt de nærmere vilkår for udførelsen af dens arbejde. I henhold til fransk offentlig ret skal offentligretlige juridiske personer, der i form af et offentligt forvaltningsorgan overtager aktiviteter, der indtil da er udøvet af en privatretlig juridisk person, overholde specifikke regler med hensyn til forvaltning, drift og vilkår i øvrigt. Endvidere har en offentlig enhed, der overtager aktiviteter, som tidligere udøvedes af en privatretlig juridisk person, ikke mulighed for at overtage de arbejdskontrakter, som den privatretlige juridiske person har indgået, for så vidt som ansatte i offentlige forvaltningsorganer er offentligt ansatte, der ansættes på grundlag af særlige regler, og hvis tjenesteretlige stilling henhører under forvaltningsretten.
51 Den franske regering og APIM har herved henvist til Cour de cassation's praksis, hvorefter de nationale bestemmelser til gennemførelse af direktiv 77/187 ikke finder anvendelse, når forholdet som i hovedsagen er det, at den offentligretlige juridiske person udøver de aktiviteter, den har overtaget, i form af et offentligt forvaltningsorgan og følgelig på grundlag af offentligretlige regler. I henhold til den nævnte retspraksis er overtagelse af aktiviteter i en sådan form ensbetydende med, at virksomheden ophører.
52 Hertil bemærkes, at den nationale ret ved bedømmelsen af, om betingelserne for, at der er tale om en overførsel, er opfyldt, og navnlig om den i hovedsagen omhandlede enhed har bevaret sin identitet, efter at den er overtaget af byen Metz, skal tage hensyn til alle de faktiske omstændigheder omkring overførselen, herunder hvilken form for virksomhed eller bedrift der er tale om, hvorvidt der er sket en overførsel af de materielle aktiver som f.eks. bygninger og løsøre, værdien af de immaterielle aktiver på tidspunktet for overførselen, hvorvidt den nye indehaver har overtaget størstedelen af arbejdsstyrken, om kundekredsen overføres, samt i hvor høj grad aktiviteterne før og efter overførselen er de samme, og hvor længe disse eventuelt har været indstillet. Alle disse omstændigheder kan dog kun indgå som enkelte elementer i den samlede bedømmelse, der skal foretages, og de kan derfor ikke vurderes isoleret (jf. bl.a. Spijkers-dommen, præmis 13, Süzen-dommen, præmis 14, Hidalgo m.fl.-dommen, præmis 29, og Allen m.fl.-dommen, præmis 26).
53 Som generaladvokaten har fremhævet i punkt 102 i forslaget til afgørelse, kan det ikke udelukkes, at nærmere forhold som f.eks. den økonomiske enheds organisatoriske opbygning, virkemåde, finansiering, drift samt gældende regler kendetegner enheden på en sådan måde, at en ændring af de pågældende forhold som følge af, at enheden overføres, under visse omstændigheder medfører, at enheden skifter identitet.
54 Dette synes imidlertid ikke at være tilfældet i hovedsagen. For det første fremgår det af forelæggelsesafgørelsen, at byen Metz i det hele har overtaget og videreført APIM's aktiviteter og samtidig og med samme udformning har fortsat udarbejdelsen og udgivelsen af bladet Vivre à Metz, og for det andet fungerede APIM ifølge den franske regering reelt som et offentligt organ, der var pålagt at udføre en opgave af almindelig interesse.
55 Det tilkommer den forelæggende ret at fastslå, om der, henset til samtlige ovennævnte omstændigheder, har fundet en overførsel sted i hovedsagen.
56 For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt der i henhold til national ret består en forpligtelse til at ophæve privatretlige arbejdskontrakter, såfremt aktiviteter overføres til en offentligretlig juridisk person, må det fastslås, at en sådan forpligtelse i henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv 77/187 udgør en væsentlig ændring af arbejdsvilkårene til skade for arbejdstageren og er en umiddelbar følge af overførselen, således at arbejdsgiveren i så fald må anses for at være ansvarlig for ophævelsen af de pågældende arbejdskontrakter.
57 De forelagte spørgsmål skal derfor besvares med, at artikel 1, stk. 1, i direktiv 77/187 skal fortolkes således, at direktivet finder anvendelse, såfremt en kommune, der som offentligretlig juridisk person handler inden for rammerne af specifikke forvaltningsretlige regler, overtager reklame- og informationsarbejde vedrørende kommunens tilbud til offentligheden, hvilket arbejde indtil da i kommunens interesse blev udført af en ikke-erhvervsdrivende sammenslutning, der var en privatretlig juridisk person, forudsat at den overdragne enhed bevarer sin identitet.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
58 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og af Kommissionen, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLEN
vedrørende de spørgsmål, der er forelagt af Conseil de prud'hommes de Metz ved afgørelse af 14. april 1999, for ret:
Artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter skal fortolkes således, at direktivet finder anvendelse, såfremt en kommune, der som offentligretlig juridisk person handler inden for rammerne af specifikke forvaltningsretlige regler, overtager reklame- og informationsarbejde vedrørende kommunens tilbud til offentligheden, hvilket arbejde indtil da i kommunens interesse blev udført af en ikke-erhvervsdrivende sammenslutning, der var en privatretlig juridisk person, forudsat at den overdragne enhed bevarer sin identitet.