62023CJ0006
TIESAS SPRIEDUMS (astotā palāta)
2024. gada 11. aprīlī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) – Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) – Piemērojamība ratione materiae – Piemērojamība laikā – Regula (EK) Nr. 1698/2005 – 22. pants – Atbalsts jauniem lauksaimniekiem darbības uzsākšanai – 71. pants – Atbilstība – Piešķiršanas nosacījumi – Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts, ka lauksaimnieciska darbība jāveic kā pamatdarbība, pastāvīgi un kā individuālam komersantam – Atbilstības papildu nosacījumi – Regula (ES) Nr. 1306/2013 – 63. pants – Deleģētā regula (ES) Nr. 640/2014 – 35. pants – Atbilstības kritērijs – Saistības
Lietā C‑6/23 [Baramlay] (
i
)
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Kúria (Augstākā tiesa, Ungārija) iesniegusi ar 2022. gada 13. decembra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2023. gada 2. janvārī, tiesvedībā
X
pret
Agrárminiszter,
TIESA (astotā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs N. Pisarra [N. Piçarra], tiesneši N. Jēskinens [N. Jääskinen] un M. Gavalecs [M. Gavalec] (referents),
ģenerāladvokāte: T. Čapeta [T. Ćapeta],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
Ungārijas valdības vārdā – M. Z. Fehér un R. Kissné Berta, pārstāvji,
–
Eiropas Komisijas vārdā – J. Aquilina, A. C. Becker un Zs. Teleki, pārstāves,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokātes uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.) 64. panta 1., 2. un 4. punkta, 77. panta 1., 2. un 4. punkta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 (OV 2013, L 347, 608. lpp.), 50. panta 3. punkta interpretāciju.
2
Šis lūgums ir iesniegts saistībā tiesvedību starp X un Agrárminiszter (lauksaimniecības ministrs, Ungārija) par pienākumu atmaksāt visu darbības atbalstu jauniem lauksaimniekiem darbības uzsākšanai, kas piešķirts X.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Regula (EK) Nr. 1698/2005
3
Padomes Regula (EK) Nr. 1698/2005 (2005. gada 20. septembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2005, L 277, 1. lpp.) ir atcelta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 (2013. gada 17. decembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (OV 2013, L 347, 487. lpp.). Tomēr saskaņā ar Regulas Nr. 1305/2013 88. pantu Regulu Nr. 1698/2005 turpina piemērot darbībām, kuras īsteno atbilstīgi programmām, ko Eiropas Komisija saskaņā ar šo regulu apstiprinājusi pirms 2014. gada 1. janvāra.
4
Regulas Nr. 1698/2005 61. apsvērumā bija teikts:
“Saskaņā ar subsidiaritātes principu un ņemot vērā izņēmumus, vajadzētu būt valsts noteikumiem par attaisnojamiem izdevumiem.”
5
Šīs regulas 1. pantā “Darbības joma” bija noteikts:
“1.   Ar šo regulu: nosaka vispārīgus noteikumus Kopienas atbalstam lauku attīstībai, ko finansē [Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA)] [..]
2.   nosaka mērķus, ko lauku attīstības politika palīdz sasniegt;
[..]
4.   nosaka lauku attīstības prioritātes un pasākumus;
[..].”
6
Šīs regulas 2. panta c) un d) punktā bija ietvertas šādas definīcijas:
“c)
“ass”: saskaņota pasākumu grupa ar konkrētiem mērķiem, kas izriet tieši no to īstenošanas un veicina vienu vai vairāku 4. pantā minēto mērķu sasniegšanu;
d)
“pasākums”: darbību kopums, kas veicina ass īstenošanu [..];”.
7
Šīs pašas regulas 15. pants “Lauku attīstības programmas” bija formulēts šādi:
“1.   ELFLA darbojas dalībvalstīs ar lauku attīstības programmu palīdzību. Minētās programmas īsteno lauku attīstības stratēģiju ar to pasākumu kopumu, kas sagrupēti saskaņā ar IV sadaļā noteiktajām asīm, kuru sasniegšanai tiks meklēts ELFLA atbalsts.
Katra lauku attīstības programma attiecas uz laikposmu no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.
2.   Dalībvalsts var iesniegt vai nu vienu programmu visai tās teritorijai, vai reģionālu programmu kopumu.
3.   Dalībvalstis ar reģionālām programmām var arī iesniegt apstiprināšanai valsts sistēmu, kas ietver šo programmu kopējos elementus.”
8
Regulas Nr. 1698/2005 16. panta “Programmu saturs” c) punktā bija noteikts:
“Katra lauku attīstības programma ietver:
[..]
c)
informāciju par asīm un katrai asij paredzētos pasākumus un to aprakstu [..].”
9
Šīs regulas 18. pantā “Sagatavošana un apstiprināšana” bija paredzēts:
“1.   Dalībvalstis izveido lauku attīstības programmas ciešā sadarbībā ar partneriem, kas minēti 6. pantā.
2.   Dalībvalstis iesniedz Komisijai priekšlikumu katrai lauku attīstības programmai, ietverot 16. pantā minēto informāciju.
3.   Komisija novērtē paredzētās programmas, pamatojoties uz to atbilstību Kopienas stratēģiskajām pamatnostādnēm, valsts stratēģijas plānu un šo regulu.
Ja Komisija uzskata, ka lauku attīstības programma neatbilst [Eiropas] Kopienas stratēģiskajām pamatnostādnēm, valsts stratēģijas plānam vai šai regulai, tā prasa, lai dalībvalsts attiecīgi pārskatītu paredzēto programmu.
4.   Katru lauku attīstības programmu apstiprina saskaņā ar 90. panta 2. punktā minēto procedūru.”
10
Minētās regulas 20. pants “Pasākumi” bija izteikts šādā redakcijā:
“Atbalsts saistībā ar lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares konkurētspēju attiecas uz:
a)
pasākumiem, kuru mērķis ir sekmēt zināšanas un uzlabot cilvēkpotenciālu ar:
[..]
ii)
atbalstu jaunajiem lauksaimniekiem,
[..].”
11
Šīs pašas regulas 22. panta “Atbalsts jaunajiem lauksaimniekiem” 1. punktā bija paredzēts:
“Šīs regulas 20. panta a) punkta ii) apakšpunktā paredzēto atbalstu piešķir personām:
a)
kas ir jaunākas par 40 gadiem un dibina lauku saimniecību pirmo reizi kā saimniecības vadītāji;
b)
kam ir piemērota profesionālā prasme un kompetence;
c)
kas iesniedz attīstības plānu par savu lauksaimniecības darbību attīstību.”
12
Regulas Nr. 1698/2005 71. pantā “Izdevumu atbilstība” ir noteikts:
“1.   Neskarot [Padomes] Regulas (EK) Nr. 1290/2005 [(2005. gada 21. jūnijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV 2005, L 209, 1. lpp.)] 39. panta 1. punktu, izdevumi ir tiesīgi saņemt ELFLA ieguldījumu, ja maksājumu aģentūra attiecīgo atbalstu faktiski izmaksā laikā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim. Līdzfinansētas darbības nevajadzētu pabeigt, pirms atbilstība stājusies spēkā.
[..]
2.   Lai saņemtu ELFLA ieguldījumu, izdevumi kļūst tiesīgi tikai tad, ja tos rada darbības, par ko lēmumu pieņēmusi attiecīgās programmas vadība vai kas ir pieņemts saskaņā ar tās atbildību, ievērojot izvēles kritērijus, kurus noteikusi kompetenta struktūra.
3.   Noteikumus par izdevumu atbilstību nosaka attiecīgas valsts līmenī, ievērojot īpašus nosacījumus, kas šajā regulā izklāstīti konkrētiem lauku attīstības pasākumiem.
[..]”
Regula (EK) Nr. 1974/2006
13
Komisijas Regula (EK) Nr. 1974/2006 (2006. gada 15. decembris), ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2006, L 368, 15. lpp.) ir atcelta ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 807/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ievieš pārejas noteikumus (OV 2014, L 227, 1. lpp.). Tomēr saskaņā ar Deleģētās regulas Nr. 807/2014 19. pantu Regulu Nr. 1974/2006 turpina piemērot darbībām, ko īsteno atbilstīgi programmām, kuras Komisija, kā noteikts Regulā Nr. 1698/2005, apstiprinājusi pirms 2014. gada 1. janvāra.
14
Regulas Nr. 1974/2006 II pielikuma A daļas 5. punktā, kurā – kā paredzēts Regulas Nr. 1698/2005 16. panta c) punktā – ir uzskaitīta informācija, kas jāiekļauj lauku attīstības programmās, ir ietverti tostarp šādi paskaidrojumi:
“5.3. Nepieciešamā informācija par asīm un pasākumiem
[..]
5.3.1.1.2. Atbalsts jaunajiem lauksaimniekiem darbības uzsākšanai
–
termina “atbalsts darbības uzsākšanai” [“darbības uzsākšana”] definīcija, ko izmanto dalībvalstī/reģionā,
[..].”
Regula Nr. 1306/2013
15
Regulas Nr. 1306/2013 56. panta “ELFLA īpašie noteikumi” pirmajā daļā ir noteikts:
“Ja lauku attīstības pasākumos vai programmās konstatē pārkāpumus vai nolaidību, dalībvalstis veic finanšu korekcijas, pilnīgi vai daļēji atceļot attiecīgo Savienības finansējumu. Dalībvalstis ņem vērā konstatēto pārkāpumu būtību un nopietnību un ELFLA finanšu zaudējumu apjomu.”
16
Šīs regulas 63. pantā “Nepamatoti maksājumi un administratīvi sodi” ir paredzēts:
“1.   Ja konstatē, ka atbalsta saņēmējs neatbilst atbalsta piešķiršanas kritērijiem, saistībām vai citiem pienākumiem, kas attiecas uz palīdzības vai atbalsta piešķiršanas nosacījumiem saskaņā ar lauksaimniecības nozares tiesību aktiem, atbalstu neizmaksā vai atsauc pilnībā vai daļēji, un attiecīgā gadījumā atbilstīgās maksājumtiesības, kas minētas [Regulas Nr. 1307/2013] 21. pantā, nepiešķir vai atsauc.
2.   Turklāt gadījumos, kad tā ir paredzēts lauksaimniecības nozares tiesību aktos, dalībvalstis piemēro arī administratīvus sodus saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti 64. un 77. pantā. Tas neskar VI sadaļas 91. līdz 101. pantā izklāstītos noteikumus.
[..]”
17
Minētās regulas 64. pantā “Administratīvo sodu piemērošana” ir noteikts:
“1.   Kas attiecas uz 63. panta 2. punktā minētajiem administratīvajiem sodiem, šo pantu piemēro, ja nav ievēroti atbilstības kritēriji, saistības vai citi no lauksaimniecības nozares tiesību aktiem izrietoši pienākumi, izņemot tos, kas ir minēti šīs sadaļas II nodaļas 67. līdz 78. pantā un VI sadaļas 91. līdz 101. pantā, un tos, uz kuriem attiecas 89. panta 3. un 4. punktā paredzētie sodi.
2.   Administratīvos sodus nepiemēro:
[..]
e)
ja neatbilstība ir maznozīmīga, tostarp ja tā izteikta kā robežvērtība, kas Komisijai ir jānosaka saskaņā ar 7. punkta b) apakšpunktu;
[..]
4.   Administratīvie sodi var izpausties kādā no šādiem veidiem:
a)
samazinājums palīdzības vai atbalsta summā, kuru paredzēts izmaksāt saskaņā ar tādu atbalsta pieteikumu vai maksājuma pieprasījumu, kurā konstatēta neatbilstība vai saistībā ar turpmākiem pieteikumiem; tomēr attiecībā uz atbalstu lauku attīstībai tas neskar iespēju uz laiku apturēt atbalstu, ja var sagaidīt, ka saņēmējs pieņemamā termiņā neatbilstību var novērst;
b)
tādas summas samaksa, kura aprēķināta, pamatojoties uz neatbilstības skarto daudzumu un/vai laikposmu;
c)
apstiprinājuma, atzīšanas vai atļaujas apturēšana uz laiku vai atsaukšana;
d)
to tiesību atņemšana, kuras ļauj piedalīties attiecīgajā atbalsta shēmā vai atbalsta pasākumā vai citā pasākumā vai gūt no tā labumu.
5.   Administratīvie sodi ir samērīgi un tos nosaka pakāpēs atbilstīgi konstatētās neatbilstības smagumam, apjomam, ilgumam un atkārtošanās biežumam, un tie ir pakļauti šādiem ierobežojumiem:
a)
4. punkta a) apakšpunktā minētā administratīvā soda summa nepārsniedz 200 % no atbalsta pieteikuma vai maksājuma pieprasījuma summas;
b)
neatkarīgi no a) apakšpunkta, attiecībā uz lauku attīstību 4. punkta a) apakšpunktā minētā administratīvā soda summa nepārsniedz 100 % no summas, kuru var saņemt;
c)
4. punkta b) apakšpunktā minētā administratīvā soda summa nepārsniedz summu, kas ir salīdzināma ar šā punkta a) apakšpunktā minēto procentuālo daļu;
[..].”
18
Regulas Nr. 1306/2013 77. pantā “Administratīvo sodu piemērošana” šādas sankcijas ir paredzētas gadījumos, kad nav ievēroti atbilstības kritēriji, saistības vai citi pienākumi, kas izriet no to noteikumu piemērošanas, kuri saistīti ar šo atbalstu.
Deleģētā regula (ES) Nr. 640/2014
19
Komisijas Deleģētās regulas Nr. 640/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, maksājumu atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem un administratīvajiem sodiem, kas piemērojami tiešo maksājumu, lauku attīstības atbalsta un savstarpējās atbilstības kontekstā (OV 2014, L 181, 48. lpp.; labojums – OV 2015, L 209, 48. lpp,), 35. pantā “Tādu atbilstības kritēriju neievērošana, kuri neattiecas uz platību vai dzīvnieku skaitu, un saistību vai citu pienākumu neizpilde” ir paredzēts:
“1.   Ja nav ievēroti atbilstības kritēriji, pieprasīto atbalstu atsaka vai pilnībā atsauc.
2.   Pieprasīto atbalstu atsaka vai pilnībā vai daļēji atsauc, ja nav izpildītas šādas saistības vai citi pienākumi:
a)
saistības, kas noteiktas lauku attīstības programmā; vai
b)
vajadzības gadījumā citi darbības pienākumi, kuri noteikti Savienības vai valsts tiesību aktos vai lauku attīstības programmā, jo īpaši publiskā iepirkuma, valsts atbalsta un citi obligātie standarti un prasības.
3.   Lemjot par atbalsta atteikšanas vai atsaukšanas likmi pēc saistību neievērošanas vai citu pienākumu neizpildes, kas minēta 2. punktā, dalībvalsts ņem vērā ar 2. punktā minētajiem atbalsta saņemšanas nosacījumiem saistītās neatbilstības smagumu, apjomu, ilgumu un atkārtošanos.
Neatbilstības smagumu jo īpaši vērtē pēc neatbilstības seku nozīmīguma, ņemot vērā neizpildīto saistību vai pienākumu mērķus.
Neatbilstības apjomu jo īpaši vērtē pēc tā, kāda ir tās ietekme uz darbību kopumā.
Ilgumu jo īpaši vērtē pēc tā, cik ilga ir ietekme vai kādas ir iespējas šo ietekmi novērst ar pieņemamiem līdzekļiem.
Atkārtošanos vērtē pēc tā, vai iepriekšējo četru gadu laikā vai visā 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir konstatētas līdzīgas neatbilstības saistībā ar to pašu saņēmēju un to pašu pasākumu vai darbības veidu, vai – 2007.–2013. gada plānošanas periodā – saistībā ar līdzīgu pasākumu.
[..]”
Ungārijas tiesības
20
A mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény (2007. gada Likums Nr. XVII par dažiem lauksaimniecības, lauku attīstības un zivsaimniecības atbalsta procedūras aspektiem, kā arī citiem pasākumiem) 56./C panta 6. punktā ir paredzēts:
“Procedūrā lauksaimniecības un lauku attīstības atbalsta iestādē, ievērojot 56./B panta noteikumus, nav iespējams atbrīvot ieinteresēto personu no tās pienākuma vai to samazināt (nepamatota peļņa no pasākuma, procenti, kavējuma nauda).”
21
Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához a 2015. évben igényelhető támogatások részletes feltételeiről szóló 24/2015. (IV. 28.) MVM rendelet (Jogcímrendelet) (Par ministru prezidenta kabineta vadību atbildīgā ministra Dekrēts Nr. 24/2015 (IV. 28) par sīki izstrādātiem nosacījumiem 2015. gada atbalstam gados jauniem lauksaimniekiem, ko finansē Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (pamatdekrēts)) (turpmāk tekstā – “Dekrēts Nr. 24/2015”) 3. panta 1. punktā ir noteikts:
“Atbalstu var pieprasīt fiziska persona, kas:
a)
atbalsta pieteikuma iesniegšanas brīdī ir vecāka par 18 gadiem un nav sasniegusi 40 gadu vecumu;
b)
atbalsta pieteikuma iesniegšanas brīdī tai ir:
ba)
vismaz kāda no 1. pielikumā paredzētajām profesionālajām kvalifikācijām,
bb)
vismaz kāda no kvalifikācijām, kas iegūta pēc 2. pielikumā paredzēto kursu pabeigšanas, vai
bc)
ārvalstīs iegūts grāds vai diploms, kas apliecina profesionālo kvalifikāciju vai kvalifikāciju ba) vai bb) apakšpunkta nozīmē un kas ir atzīts vai apstiprināts;
c)
iesniedz Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (Lauksaimniecības un lauku attīstības dienests; turpmāk tekstā – “Dienests”) uzņēmējdarbības plānu savas lauksaimnieciskās darbības izvēršanai, kas ietver [lauksaimniecības uzskaites rezultātu] veidlapu un finanšu plānu, un
d)
apņemas pirmo reizi izveidot lauku saimniecību un pārvaldīt to personīgi kā saimniecības vadītājs neatkarīgi no darbības perioda.”
22
Šā dekrēta 4. panta 1. punkts ir formulēts šādi:
“Attiecīgajai personai ir pienākums:
a)
pastāvīgi pārvaldīt lauku saimniecību personīgi;
b)
nepārtraukti veikt lauksaimniecisko darbību kā pamatdarbību individuālā komersanta statusā no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % atbalsta, līdz darbības perioda beigām;
[..].”
23
Minētā dekrēta 11. panta 1. punktā ir paredzēts:
“Gadījumā, ja Valsts kase pēc pārbaudes konstatē, ka atbalsta saņēmējs nav izpildījis 4. panta 1. punkta a) vai b) apakšpunktu noteikumus, izbeidzas viņa tiesības piedalīties attiecīgajā atbalsta shēmā un visa atbalsta summa tiek uzskatīta par nepamatoti pieprasītu.”
24
Šā dekrēta 13. pants ir izteikts šādā redakcijā:
“Šajā dekrētā paredzēti noteikumi, kas nepieciešami [Regulas Nr. 1698/2005] īstenošanai.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
25
2015. gada 1. jūnijā X, pamatojoties uz Dekrētu Nr. 24/2015, iesniedza Lauksaimniecības un lauku attīstības birojam – Ungārijas Valsts kases priekštecim attiecībā uz šādu pieteikumu izskatīšanu – pieteikumu par darbības uzsākšanas atbalstu jauniem lauksaimniekiem, ko finansē ELFLA.
26
Pieteikumā X – atbilstoši Dekrēta Nr. 24/2015 3. panta 1. punktā un 4. panta 1. punktā izvirzītajām prasībām – apņēmās izveidot jaunu lauku saimniecību, personīgi to pārvaldīt un veikt lauksaimniecisko darbību kā pamatdarbību individuālā komersanta statusā no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % atbalsta, proti, no 2015. gada 20. oktobra, līdz darbības perioda beigām, proti, līdz 2020. gada 31. decembrim.
27
Pamatojoties uz šo pieteikumu, X piešķirtā atbalsta summa tika noteikta 40000 EUR un pēc tam, atbildot uz lūgumu samaksāt 90 % no šīs summas, viņam izmaksāts atbalsts – 11359440 Ungārijas forinti (HUF) (36000 EUR).
28
No Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka šis darbības uzsākšanas atbalsts gados jauniem lauksaimniekiem ir piešķirts saskaņā ar Ungārijas lauku attīstības programmu 2007.–2013. gada plānošanas periodam un ka šo programmu Komisija apstiprināja 2007. gada 19. septembrī.
29
2020. gada 28. augustā X iesniedza maksājuma pieprasījumu par atlikušajiem 10 % no piešķirtā atbalsta summas.
30
Šis lūgums noraidīts ar Ungārijas Valsts kases lēmumu, kurā arī prasīts atmaksāt 2015. gadā samaksāto summu 11359440 HUF (36000 EUR), pamatojoties uz to, ka X to ir nepamatoti saņēmis.
31
Ungārijas Valsts kase lēmumā norādīja, ka visu laiku, par kuru pienācās piešķirtais atbalsts, lauksaimnieciskā darbība nav bijusi X pamatdarbība, jo laikposmā no 2017. gada 12. septembra līdz 2018. gada 7. martam individuālo komersantu reģistrā kā tā pamatdarbība bija norādīta kopēšanas un reprogrāfijas darbība. Tādējādi Ungārijas Valsts kase konstatēja, ka X nav ievērojis Dekrēta Nr. 24/2015 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu un ka tāpēc saskaņā ar šā dekrēta 11. panta 1. punktu tiesības, kas nodibinātas saistībā ar viņa dalību pasākumā, ir zudušas un izmaksātais atbalsts kopumā jāuzskata par nepamatotu.
32
Izskatot X iesniegto administratīvo sūdzību, lauksaimniecības ministrs apstiprināja Ungārijas Valsts kases lēmumu.
33
Debreceni Törvényszék (Debrecenas tiesa, Ungārija) noraidīja pieteikumu, kurā X lūdza atcelt šos abus administratīvos lēmumus.
34
Par to X iesniedza kasācijas sūdzību Kúria (Augstākā tiesa, Ungārija), kas ir iesniedzējtiesa.
35
Iesniedzējtiesa uzskata, ka no 2014. gada 1. janvāra atceltās Regulas Nr. 1698/2005 normām nav nozīmes lietas risinājumam, jo X atbalsta pieteikumu bija iesniedzis 2015. gada jūnijā. Tā piebilst, ka prasība, saskaņā ar kuru pieteicējam lauksaimnieciskās ražošana kā pamatdarbība kā individuālam komersantam jāveic līdz darbības perioda beigām, nevar tikt uzskatīta par kompetences vai apmācības prasību Regulas Nr. 1307/2013 50. panta 3. punkta izpratnē, un no tā secina, ka šī prasība nevar tikt iekļauta kā viens no atbilstības nosacījumiem.
36
Turklāt iesniedzējtiesa uzskata, ka, ņemot vērā pamatlietā aplūkotā pārkāpuma nebūtiskumu, varētu piemērot par 10 % samazinātu sodu, kas būtu noteikts atbilstoši laikposmam, kurā norisinājās šis pārkāpums, proti, 176 dienām no kopējā 5 gadu laikposma.
37
Šādos apstākļos Kúria (Augstākā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [Regulas (ES) Nr. 1307/2013] 50. panta 3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tas atļauj dalībvalstij noteikt atbilstības kritēriju, saskaņā ar kuru atbalsta saņēmējs individuālā komersanta statusā nepārtraukti veic lauksaimniecisko darbību kā pamatdarbību no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % atbalsta, līdz darbības perioda beigām?
2)
Ja uz jautājumu tiktu atbildēts noliedzoši, vai minētais atbilstības kritērijs jāinterpretē kā atbalsta saņēmēja uzņemtas saistības?
3)
Ja atbilde uz otro prejudiciālo jautājumu būtu apstiprinoša, vai [Regulas (ES) Nr. 1306/2013] 64. panta 1. punkts un 77. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka saistību neizpildes gadījumā var piemērot administratīvo sodu, kura apmērs, ņemot vērā samērīguma principu, jānosaka, pamatojoties uz minētās regulas 64. panta 4. punkta b) apakšpunktu un 77. panta 4. punkta b) apakšpunktu, proti, ka minētie noteikumi jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kas liek atmaksāt visu atbalsta summu, neizvērtējot neatbilstības ilgumu?
4)
Vai [iepriekš minētās regulas] 64. panta 2. punkta e) apakšpunkts un 77. panta 2. punkta e) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka “maznozīmīga neatbilstība” ietver tādu situāciju, kurā atbalsta saņēmējs 176 dienas no pieciem saistību perioda gadiem neizpildīja normu par to, ka darbība ir veicama kā pamatdarbība, ņemot vērā, ka atbalsta saņēmējs visu šo laiku veica tikai lauksaimniecisko darbību, no kuras tika gūti viņa ienākumi?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Ievadapsvērumi
38
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru ar LESD 267. pantu iedibinātās sadarbības starp valstu tiesām un Tiesu procedūras ietvaros tai jāsniedz valsts tiesai noderīga atbilde, kas ļautu izlemt tās izskatīšanā esošo strīdu. Šajā nolūkā Tiesai attiecīgā gadījumā jāpārformulē tai iesniegtie jautājumi. Turklāt Tiesai var nākties ņemt vērā tādas Savienības tiesību normas, uz kurām valsts tiesa sava jautājuma izklāstā nav atsaukusies (spriedums, 2023. gada 7. septembris, Groenland Poultry, C‑169/22, EU:C:2023:638, 47. punkts un tajā minētā judikatūra).
39
Šajā lietā jānorāda, ka uzdotie jautājumi saistībā ar valsts tiesībās paredzētajiem atbilstības nosacījumiem, kas jāizpilda, lai saņemtu darbības uzsākšanas atbalstu gados jauniem lauksaimniekiem, attiecas uz Regulas Nr. 1307/2013 normām un saistībā ar šā atbalsta summas atgūšanu atbalsta saņēmējiem noteikto pienākumu neizpildes dēļ – uz Regulas Nr. 1306/2013 tiesību normām.
40
Kā izriet no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu, X iesniedza pieteikumu darbības uzsākšanas atbalstam gados jauniem lauksaimniekiem, ko finansēja ELFLA, un šis atbalsts tika piešķirts saskaņā ar valsts lauku attīstības programmu.
41
Šādos apstākļos Savienības tiesiskā regulējuma normas par lauku attīstības pasākumiem, proti, Regulas Nr. 1698/2005 vai Regulas Nr. 1305/2013 normas, pamatlietā var būt piemērojamas ratione materiae.
42
Šajā ziņā no Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka šis darbības uzsākšanas atbalsts gados jauniem lauksaimniekiem ir piešķirts saskaņā ar Ungārijas lauku attīstības programmu 2007.–2013. gada plānošanas periodam un ka šo programmu Komisija apstiprināja 2007. gada 19. septembrī.
43
Atbilstoši Regulas Nr. 1305/2013, ar ko atcelta Regula Nr. 1698/2005, 88. pantam pēdējo minēto regulu turpina piemērot darbībām, kuras īsteno atbilstīgi programmām, ko Komisija saskaņā ar šo regulu apstiprinājusi pirms 2014. gada 1. janvāra. Tāpat atbilstoši Deleģētās regulas Nr. 807/2014, ar ko atcelta Regula Nr. 1974/2006, 19. pantam šo regulu turpina piemērot darbībām, kuras īsteno atbilstīgi programmām, ko Komisija saskaņā ar Regulu Nr. 1698/2005 apstiprinājusi pirms 2014. gada 1. janvāra.
44
Ņemot vērā, ka šajā lietā netiek apstrīdēts, ka pamatlietā aplūkotais atbalsta pieteikums ir iesniegts saskaņā ar Dekrētu Nr. 24/2015, kura 13. pantā paredzēts, ka tajā noteiktas konkrētas tiesību normas, kas nepieciešamas Regulas Nr. 1698/2005 īstenošanai, un ka pamatlietā ir strīds par pienākumu lauksaimniecisko ražošanu veikt kā pamatdarbību un kā individuālajam komersantam no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums 90 % apmērā no atbalsta summas, līdz 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētā darbības perioda beigām, saskaņā ar šo dekrētu šis pienākums un tā neievērošanas apstākļi jāizvērtē, ņemot vērā šīs regulas un Regulas Nr. 1974/2006 noteikumus (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 18. janvāris, Askos Properties, C‑656/22, EU:C:2024:56, 39. punkts un tajā minētā judikatūra).
45
No tiesas judikatūras izriet, ka tad, ja atbalsta programmā, kuru apstiprinājis un līdzfinansējis ELFLA 2007.–2013. gada plānošanas periodā, nepamatoti izmaksāto summu atgūšana notiek pēc šā plānošanas perioda beigām, proti, pēc 2014. gada 1. janvāra, un šai atgūšanai jābūt balstītai uz Regulas Nr. 1306/2013 noteikumiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 18. janvāris, Askos Properties, C‑656/22, EU:C:2024:56, 40. punkts un tajā minētā judikatūra).
Par pirmo jautājumu
46
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, jāuzskata, ka ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 1698/2005 22. panta 1. punkts un 71. panta 3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tie ļauj dalībvalstij izvirzīt atbalsta jaunajiem lauksaimniekiem atbilstības nosacījumu, saskaņā ar kuru šā atbalsta saņēmējam lauksaimnieciskā ražošana jāveic kā pamatdarbība, sākot no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % no minētā atbalsta summas, līdz šīs darbības perioda beigām.
47
Pamatojoties uz Regulas Nr. 1698/2005 71. panta 3. punktu, noteikumi par izdevumu atbilstību principā tiek noteikti valsts līmenī, ievērojot īpašus nosacījumus, kas minētajā regulā ir paredzēti attiecībā uz konkrētiem lauku attīstības pasākumiem.
48
Saskaņā ar minētās regulas 22. panta 1. punktu darbības uzsākšanas atbalstu gados jauniem lauksaimniekiem piešķir personām, kuras ir jaunākas par 40 gadiem un pirmo reizi dibina lauku saimniecību kā saimniecības vadītāji, kurām ir piemērotas profesionālās prasmes un kvalifikācija un kuras iesniedz attīstības plānu par savu lauksaimniecības darbību attīstību.
49
No pastāvīgas judikatūras izriet, ka dalībvalstis var veikt pasākumus regulas piemērošanai, ja tie netraucē tās tiešajai piemērojamībai, neapslēpj tās Savienības tiesību akta raksturu un ja ar tiem tiek noteikts, kā izmantojama ar minēto regulu piešķirtā rīcības brīvība, tomēr ievērojot tās noteikumus (spriedumi, 2012. gada 25. oktobris, Ketelä, C‑592/11, EU:C:2012:673, 36. punkts un tajā minētā judikatūra).
50
Atsaucoties uz attiecīgās regulas atbilstošajām normām, kuras interpretējamas, ņemot vērā tās mērķus, jānosaka, vai tās aizliedz, liek vai atļauj dalībvalstīm pieņemt noteiktus piemērošanas pasākumus un – it īpaši pēdējā gadījumā – vai attiecīgais pasākums ietilpst katras dalībvalsts rīcības brīvības robežās (spriedumi, 2012. gada 25. oktobris, Ketelä, C‑592/11, EU:C:2012:673, 37. punkts un tajā minētā judikatūra).
51
No Regulas Nr. 1698/2005 preambulas 61. apsvēruma un 71. panta 3. punkta izriet, ka, lai gan noteikumus par izdevumu atbilstību parasti nosaka attiecīgās valsts līmenī, tas tā ir tikai tad, ja tiek ievēroti īpaši nosacījumi, kas šajā regulā paredzēti attiecībā uz konkrētiem lauku attīstības pasākumiem (spriedums, 2012. gada 25. oktobris, Ketelä, C‑592/11, EU:C:2012:673, 38. punkts).
52
Darbības uzsākšanas atbalsts gados jauniem lauksaimniekiem ir šāds pasākums, un šīs regulas 22. panta 1. punktā paredzētie atbilstības nosacījumi ir šī pasākuma īpašie nosacījumi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2012. gada 25. oktobris, Ketelä, C‑592/11, EU:C:2012:673, 39. punkts).
53
No tā izriet, ka dalībvalstis var brīvi noteikt Regulas Nr. 1698/2005 īstenošanai veikto izdevumu atbilstības papildu nosacījumus, ja vien šie nosacījumi nav pretrunā šīs regulas 22. pantā paredzētajiem nosacījumiem un tās lietderīgajai iedarbībai.
54
Attiecībā uz minētās regulas mērķiem jānorāda, ka tās mērķis ir ar šā atbalsta palīdzību gados jaunajiem lauksaimniekiem atvieglot darbības uzsākšanu un pēc tam, kad tas panākts, lauku saimniecības strukturālo pielāgošanu, uzlabojot cilvēkpotenciālu un lauksaimniecības un mežsaimniecības nozaru konkurētspēju, tādā veidā veicinot ilgtspējīgas lauku apvidu attīstības nodrošināšanu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2012. gada 25. oktobris, Ketelä, C‑592/11, EU:C:2012:673, 40. punkts).
55
Par jautājumu, vai tāds atbilstības nosacījums kā Dekrētā Nr. 24/2015 paredzētais, saskaņā ar kuru darbības uzsākšanas atbalsta gados jauniem lauksaimniekiem saņēmējam lauksaimnieciskā ražošana kā pamatdarbība jāveic līdz darbības perioda beigām, atbilst Regulai Nr. 1698/2005, jānorāda, ka no šīs regulas 15., 16. un 18. panta izriet, ka dalībvalstīm pašām bija jāizstrādā savas lauku attīstības programmas attiecībā uz finansējumu, kas jāievieš saskaņā ar šo regulu, un ka Komisijai bija jāapstiprina tikai minētajai regulai atbilstoša programma.
56
Šajā kontekstā ir pieļaujams, ka dalībvalstis saistībā ar ELFLA finansētā atbalsta piešķiršanu var paredzēt piešķiršanas nosacījumus, kuri papildina no Regulas Nr. 1698/2005 normām izrietošos nosacījumus, ciktāl tās konkretizē tām ar šo regulu piešķirto rīcības brīvību, tai pat laikā nepārkāpjot tās normu robežas (spriedums, 2014. gada 15. maijs, Szatmári Malom, C‑135/13, EU:C:2014:327, 60. punkts).
57
Šajā ziņā jānorāda, pirmkārt, ka Regulas Nr. 1698/2005 22. panta 1. punkta a) apakšpunktā kā nosacījums atbalstam gados jauniem lauksaimniekiem darbības uzsākšanai ir izvirzīts tas, ka ieinteresētā persona sāk darbību “kā saimniecības vadītājs”, būtībā prasot, lai tai būtu faktiska un ilgstoša kontrole gan pār lauku saimniecību, gan pār tās pārvaldīšanu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2012. gada 25. oktobris, Ketelä, C‑592/11, EU:C:2012:673, 55. punkts).
58
Otrkārt, Regulas Nr. 1974/2006 II pielikuma A daļas 5.3.1.1.2. punkta pirmajā ievilkumā paredzēts, ka attiecībā uz darbības uzsākšanas atbalstu gados jauniem lauksaimniekiem dalībvalstu izveidotajās lauku attīstības programmās ir definēts jēdziens “darbības uzsākšana”, ko izmanto attiecīgā dalībvalstī vai reģionā.
59
Jākonstatē, ka nedz šīs tiesību normas, nedz Regulas Nr. 1698/2005 mērķi nav šķērslis tam, ka valsts tiesiskajā regulējumā kā darbības uzsākšanas atbalsta gados jauniem lauksaimniekiem atbilstības nosacījums ir paredzēts, ka šī atbalsta saņēmējs lauksaimniecisko ražošanu veic kā pamatdarbību līdz šīs darbības perioda beigām. Šis nosacījums atbilst minētajās tiesību normās noteiktajām robežām, vienlaikus konkretizējot no tām izrietošās prasības.
60
Tāpēc jāuzskata, ka šāda papildu atbilstības nosacījuma noteikšana darbības uzsākšanas atbalstam gados jauniem lauksaimniekiem ietilpst rīcības brīvībā, kas dalībvalstīm piešķirta ar Regulas Nr. 1698/2005 71. panta 3. punktu.
61
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos iemeslus, uz pirmo jautājumu jāatbild, ka Regulas Nr. 1698/2005 22. panta 1. punkts un 71. panta 3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tie ļauj dalībvalstij izvirzīt atbalsta jaunajiem lauksaimniekiem atbilstības nosacījumu, saskaņā ar kuru šā atbalsta saņēmējam lauksaimnieciskā ražošana jāveic kā pamatdarbība, sākot no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % no minētā atbalsta summas, līdz šīs darbības perioda beigām.
Par otro un trešo jautājumu
62
Ņemot vērā šā sprieduma 38.–45. punktā formulētos ievadapsvērumus, jāuzskata, ka ar otro un trešo jautājumu, kuri jāizskata kopā, iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 1306/2013 63. panta 1. punkts un Deleģētās regulas Nr. 640/2014 35. panta 1.–3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka, pirmkārt, dalībvalsts tiesiskajā regulējumā attiecībā uz atbalstu darbības uzsākšanai gados jauniem lauksaimniekiem paredzētais atbilstības nosacījums, saskaņā ar kuru šā atbalsta saņēmējam lauksaimnieciskā ražošana jāveic kā pamatdarbība, sākot no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % no atbalsta summas, līdz šīs darbības perioda beigām, ir “atbalsta piešķiršanas/atbilstības kritērijs” vai “saistības” šo tiesību normu izpratnē un, otrkārt, minētās tiesību normas nepieļauj, ka šā nosacījuma neievērošana rada tādas sekas, ka atbalsta saņēmējs atmaksā visu atbalsta summu neatkarīgi no laikposma, kurā šis nosacījums nav ievērots.
63
Pamatojoties uz Regulas Nr. 1306/2013 63. panta 1. punktu – ja tiek konstatēts ka atbalsta saņēmējs neatbilst atbalsta piešķiršanas kritērijiem, saistībām vai citiem pienākumiem, kas attiecas uz palīdzības vai atbalsta piešķiršanas nosacījumiem saskaņā ar lauksaimniecības nozares tiesību aktiem, atbalstu neizmaksā vai atsauc pilnībā vai daļēji, un attiecīgā gadījumā atbilstīgās maksājumtiesības, kas minētas Regulas (ES) Nr. 1307/2013 21. pantā, nepiešķir vai atsauc.
64
Deleģētās regulas Nr. 640/2014 35. panta 1. punktā paredzēts, ka pieprasīto atbalstu atsaka vai pilnībā atsauc, ja nav ievēroti šā atbalsta atbilstības kritēriji, un tā 3. punktā ir paredzēts, ka tad, ja dalībvalsts nosaka atbalsta atteikuma vai atsaukšanas likmi pēc tam, kad ir konstatēta neatbilstība saistībām vai citiem pienākumiem, kas minēti 35. panta 2. punktā, tā attiecībā uz 2. punktā minētajiem atbalsta nosacījumiem ņem vērā neatbilstības nopietnību, apjomu, ilgumu un atkārtošanos.
65
Jēdzieni “atbalsta piešķiršanas/atbilstības kritērijs” un “saistības” nav definēti nedz Regulā Nr. 1306/2013, nedz Deleģētajā regulā Nr. 640/2014.
66
No šo jēdzienu parastās nozīmes un konteksta, kādā tie ir izmantoti šajās regulās, izriet, ka ELFLA finansētajā lauku attīstības jomā “atbalsta piešķiršanas/atbilstības kritērijs” jāsaprot kā iepriekšēja prasība, kas nepieciešama atbalsta pieteikuma spēkā esamībai, tāpēc, ja šāda prasība nav izpildīta, atbalsta pieteikums ir jānoraida un ka “saistības” nozīmē atbalsta pieteicēja solījumu – ar nosacījumu, ka šis atbalsts tiek piešķirts, – ievērot lauku attīstības programmā formulētu pienākumu programmas izpildes laikā.
67
Neievērošanas tiesiskās sekas atšķiras atkarībā no tā, vai tā attiecas uz “atbalsta piešķiršanas/atbilstības kritēriju” vai “saistībām”. Proti, no Deleģētās regulas Nr. 640/2014 35. panta 1.–3. punkta, kuros konkretizēts Regulas Nr. 1306/2013 63. panta 1. punkts, izriet, ka tad, ja nav ievērots “atbilstības kritērijs”, atbalsts tiek atteikts vai atsaukts pilnībā, savukārt “saistību” gadījumā atbalsts, ja tas vēl nav izmaksāts, nedrīkst tikt izmaksāts vai ir jāatsauc pilnībā vai daļēji, ņemot vērā neatbilstības smagumu, apjomu, ilgumu un atkārtošanos.
68
Neskarot pārbaudes, kas jāveic iesniedzējtiesai, ir redzams, ka pienākums lauksaimniecisko ražošanu veikt kā pamatdarbību, sākot no dienas, kad iesniegts pieteikums samaksāt 90 % no šā atbalsta summas, līdz šīs darbības laikposma beigām, ir “saistības” šo tiesību normu izpratnē.
69
Ja iesniedzējtiesa konstatētu, ka šis pienākums ir “saistības” Regulas Nr. 1306/2013 63. panta 1. punkta un Deleģētās regulas Nr. 640/2014 35. panta 2. punkta izpratnē, to neievērošanas gadījumā valsts iestādēm, nosakot to darbības uzsākšanas atbalsta daļu, kuru X ir saņēmis un kura ir jāatsauc, saskaņā ar šīs deleģētās regulas 35. panta 3. punktu būtu jāņem vērā neatbilstības smagums, apjoms, ilgums un atkārtošanās.
70
Tātad uz otro un trešo jautājumu jāatbild, ka Regulas Nr. 1306/2013 63. panta 1. punkts un Deleģētās regulas Nr. 640/2014 35. panta 1.–3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka, pirmkārt, dalībvalsts tiesiskajā regulējumā attiecībā uz atbalstu darbības uzsākšanai gados jauniem lauksaimniekiem paredzētais atbilstības nosacījums, saskaņā ar kuru šā atbalsta saņēmējam lauksaimnieciskā ražošana jāveic kā pamatdarbība, sākot no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % no atbalsta summas, līdz šīs darbības perioda beigām, var būt “saistības” šo tiesību normu izpratnē un, otrkārt, šādā gadījumā Deleģētās regulas Nr. 640/2014 35. panta 2. un 3. punkts nepieļauj, ka šā nosacījuma neievērošana rada tādas sekas, ka atbalsta saņēmējs atmaksā visu atbalsta summu – citastarp neatkarīgi no laikposma, kurā šis nosacījums nav ievērots.
Par ceturto jautājumu
71
Ar ceturto jautājumu iesniedzējtiesa, atsaucoties uz Regulas Nr. 1306/2013 64. panta 2. punkta e) apakšpunktu un 77. panta 2. punkta e) apakšpunktu, būtībā vēlas noskaidrot, vai šīs tiesību normas jāinterpretē tādējādi, ka tās nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar ko saistību, kuras atbalsta saņēmējs ir uzņēmies, neievērošana nozīmē, ka tiek atmaksāta visa šī atbalsta summa, citastarp neņemot vērā, cik ilgs ir bijis šīs neievērošanas laikposms.
72
Tā kā uz šo jautājumu, pamatojoties uz atbilstošajām Savienības tiesību normām, šā sprieduma 70. punkta beigu daļā jau ir atbildēts apstiprinoši, uz ceturto jautājumu nav jāatbild.
Par tiesāšanās izdevumiem
73
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (astotā palāta) nospriež:
1)
Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 (2005. gada 20. septembris) par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) 22. panta 1. punkts un 71. panta 3. punkts
jāinterpretē tādējādi, ka
tie ļauj dalībvalstij izvirzīt atbalsta jaunajiem lauksaimniekiem atbilstības nosacījumu, saskaņā ar kuru šā atbalsta saņēmējam lauksaimnieciskā ražošana jāveic kā pamatdarbība, sākot no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % no minētā atbalsta summas, līdz šīs darbības perioda beigām.
2)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 63. panta 1. punkts, kā arī Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 640/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, maksājumu atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem un administratīvajiem sodiem, kas piemērojami tiešo maksājumu, lauku attīstības atbalsta un savstarpējās atbilstības kontekstā, 35. panta 1.–3. punkts
jāinterpretē tādējādi, ka
pirmkārt, dalībvalsts tiesiskajā regulējumā attiecībā uz atbalstu darbības uzsākšanai gados jauniem lauksaimniekiem paredzētais atbilstības nosacījums, saskaņā ar kuru šā atbalsta saņēmējam lauksaimnieciskā ražošana jāveic kā pamatdarbība, sākot no dienas, kad iesniegts maksājuma pieprasījums par 90 % no atbalsta summas, līdz šīs darbības perioda beigām, var būt “saistības” šo tiesību normu izpratnē un, otrkārt, šādā gadījumā Deleģētās regulas Nr. 640/2014 35. panta 2. un 3. punkts nepieļauj, ka šā nosacījuma neievērošana rada tādas sekas, ka atbalsta saņēmējs atmaksā visu atbalsta summu – citastarp neatkarīgi no laikposma, kurā šis nosacījums nav ievērots.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – ungāru.
(
i
)	Šīs lietas nosaukums ir izdomāts. Tas neatbilst neviena lietas dalībnieka reālajam personvārdam vai nosaukumam.