62015TJ0522_INF
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.7.2019 – CCPL ym. vastaan komissio
(asia T-522/15)
(Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Vähittäismyyntiin tarkoitettujen elintarvikepakkausten markkinat – Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen – Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen – Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat – Myynnin arvo – Sakon enimmäismäärä – Oikeasuhteisuus – Yhdenvertainen kohtelu – Maksukyky)
1.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän määrittäminen – Rikkomisen vakavuus – Arviointiperusteet – Rikkomisen luonne – Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen
(SEUT 101 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 6, 13 ja 23 kohta)
(ks. 26–32 kohta)
2.
Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Kilpailusääntöjen soveltamisesta tehty päätös
(SEUT 296 artikla)
(ks. 37, 162 ja 163 kohta)
3.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän mukauttaminen – Lieventävät seikat – Kartellissa sovitusta poikkeava toiminta
(Neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 ja 3 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 29 kohta)
(ks. 44 ja 46–48 kohta)
4.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän määrittäminen – Myynnin arvon määrittäminen – Viitevuosi – Viimeinen täysi vuosi, jona kilpailusääntöjä rikottiin – Sen hyväksyttävyys, että komissio käyttää kaikkien rikkomiseen osallistuneiden yritysten osalta viiteajanjaksona samaa vuotta
(Neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 ja 3 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 13 kohta)
(ks. 59–71 kohta)
5.
Kilpailu – Unionin säännöt – Rikkominen – Vastuuseen joutuminen – Emoyhtiö ja tytäryhtiöt – Taloudellinen kokonaisuus – Arviointiperusteet – Olettama, jonka mukaan emoyhtiö käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa kokonaan tai lähes kokonaan omistamissaan tytäryhtiöissä – Kyseisen olettaman kumoamaan pyrkivän yhtiön näyttöä koskevat velvollisuudet – Olettaman kumoamiseksi riittämätön näyttö
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta)
(ks. 79–102 kohta)
6.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän mukauttaminen – Sakon enimmäismäärän laskeminen – Huomioon otettava liikevaihto – Kaikkien niiden yhtiöiden, jotka muodostavat yrityksenä toimivan taloudellisen kokonaisuuden, yhteenlaskettu liikevaihto
(SEUT 101 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta)
(ks. 104–134 kohta)
7.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän mukauttaminen – Lieventävät seikat – Asianomaisen alan heikko taloudellinen tila ei ole lieventävä seikka
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 29 kohta)
(ks. 142–144 kohta)
8.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän mukauttaminen – Lieventävät seikat – Hyödyn puuttuminen ei ole lieventävä seikka
(SEUT 101 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta)
(ks. 146 kohta)
9.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Yhdenvertaisen kohtelun periaate – Ulottuvuus – Samaan kilpailusääntöjen rikkomiseen syyllistyneiden yritysten erottelu niiden kokonaisliikevaihdon mukaan ei ole tarpeen
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 ja 3 kohta; komission tiedonanto 2006/C 210/02)
(ks. 151–153 kohta)
10.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Kriteerit – Komission harkintavalta – Komissiolla ei ole velvollisuutta pitäytyä aikaisemmassa päätöskäytännössään
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 ja 3 kohta)
(ks. 154 kohta)
11.
Kilpailu – Sakot – Päätös, jolla määrätään sakkoja – Perusteluvelvollisuus – Ulottuvuus – Komissio ei ole ilmoittanut niitä arviointiperusteita, joiden avulla se on määrittänyt sakon määrän alentamisen suhteessa yrityksen maksukykyyn – Laiminlyönti
(SEUT 101 ja SEUT 296 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 35 kohta)
(ks. 161–176 kohta)
Aihe
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan ensisijaisesti SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39563 – Vähittäismyyntiin tarkoitetut elintarvikepakkaukset) 24.6.2015 annetun komission päätöksen C(2015) 4336 final osittaista kumoamista ja toissijaisesti kantajille määrätyn sakon määrän alentamista.
Ratkaisu
1)
SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39563 – Vähittäismyyntiin tarkoitetut elintarvikepakkaukset) 24.6.2015 annetun komission päätöksen C(2015) 4336 final 2 artiklan 1 kohdan f ja g alakohta ja 2 kohdan d ja e alakohta sekä 4 kohdan c ja d alakohta kumotaan.
2)
Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.