62002CJ0249_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-249/02,
jossa on kyse EY 230 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta, joka on nostettu 1.7.2002,
Portugalin tasavalta, asiamiehenään L. Fernandes, avustajinaan advogado C. Botelho Moniz ja advogado E. Maia Cadete, prosessiosoite Luxemburgissa,
kantajana,
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään L. Visaggio, avustajanaan advogado N. Castro Marques, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaajana,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari), R. Schintgen ja J. N. Cunha Rodrigues,
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
kirjaaja: johtava hallintovirkamies M. Múgica Arzamendi,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 1.7.2004 pidetyssä istunnossa esitetyn,
kuultuaan julkisasiamiehen
7.9.2004
pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1. Portugalin tasavalta vaatii kanteellaan yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan yhteisöjen komission maatalouden pääosaston pääjohtajan 18.4.2002 päivätyn kirjeen (jäljempänä riidanalainen päätös), joka koskee varainhoitovuodelle 2002 myönnettyjen ennakkomaksujen vähennystä Euroopan maatalouden ohjaus‑ ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä heinäkuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1750/1999 (EYVL L 214, s. 31), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 6.9.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1763/2001 (EYVL L 239, s.10; jäljempänä asetus N:o 1750/1999), 39 artiklan 3 kohdan nojalla.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
2. Euroopan maatalouden ohjaus‑ ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta (EYVL L 160, s. 80) 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 säädetään, että jäsenvaltioiden on laadittava maaseudun kehittämissuunnitelmat, jotka tehdään seitsemäksi vuodeksi 1.1.2000 alkaen. Nämä suunnitelmat on toimitettava komissiolle, joka hyväksyy niiden perusteella maaseudun kehittämistä koskevat rahoitusohjelma-asiakirjat.
3. Asetuksen N:o 1257/1999 46 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1. EMOTR:n tukiosastosta maaseudun kehittämiseen maksettavasta yhteisön tuesta laaditaan vuosittain rahoitussuunnitelma ja kirjanpito. – –
2. Komissio jakaa varat alustavasti jäsenvaltioille vuosittain jaoteltuina ja puolueettomia perusteita noudattaen – –
3. Alkuperäistä varainjakoa mukautetaan tosiasiallisten menojen ja jäsenvaltioiden toimittamien tarkistettujen menoarvioiden perusteella ottaen huomioon ohjelmien tavoitteet ja käytettävissä olevat varat – – ”
4. Saman asetuksen 47 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”EMOTR:n tukiosaston rahoitustuki voidaan maksaa ohjelman täytäntöönpanoon tarkoitettuina ennakkoina ja aiheutuneita menoja vastaavina maksuina.”
5. Asetuksen N:o 1257/1999 56 artiklan toisessa kohdassa säädetään seuraavaa:
”[Asetusta] sovelletaan yhteisön tukeen 1 päivästä tammikuuta 2000.”
6. Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103) 7 artiklan 1–3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1. Komissio tekee [EMOTR:n] komiteaa kuultuaan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut päätökset.
2. Komissio päättää myönnettävistä kuukausittaisista ennakkomaksuista hyväksyttyjen maksajavirastojen maksamien menojen perusteella.
– –
3. Komissio tarkastaa ja hyväksyy maksajavirastojen tilit ennen kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30. päivää – –
– – ”
7. Saman asetuksen 12 artiklassa säädetään, että EMOTR:n komitea muodostuu jäsenvaltioiden ja komission edustajista ja että sen puheenjohtajana toimii komission edustaja.
8. Jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista ja Euroopan maatalouden ohjaus‑ ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettujen menojen kuukausittaisesta kirjanpidosta ja asetuksen (ETY) N:o 2776/88 kumoamisesta 16 päivänä helmikuuta 1996 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 296/96 (EYVL L 39, s. 5) täsmennetään edellytykset, joilla jäsenvaltiot voivat saada EMOTR:n tukiosaston rahoituksen niille aiheutuneille menoille.
9. Asetuksen N:o 296/96 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”komissio päättää kuukausittaisista ennakoista ja maksaa ne tileille kirjattujen menojen mukaisesti [jäsenvaltioiden] toimit[tamien] tietojen perusteella – – ”.
10. Saman asetuksen 7 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Varainhoitovuonna ’n’ otetaan huomioon jäsenvaltioille vuoden ’n-1’ 16 päivästä lokakuuta vuoden ’n’ 15 päivään lokakuuta aiheutuneet menot.”
11. Asetuksen N:o 1750/1999 37 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä syyskuuta kaikista maaseudun kehittämistä koskevista ohjelma-asiakirjoista – – :
a) selvitys yhteisön tuen kattamista kuluvan varainhoitovuoden aikana toteutuneista ja kyseisen varainhoitovuoden loppuun mennessä toteutettavista menoista – – ja
b) seuraavien varainhoitovuosien tarkistetut menoarviot kyseisen ohjelmakauden loppuun asti kullekin jäsenvaltiolle myönnettyjen varojen mukaisesti.
– – ”
12. Asetuksen N:o 1750/1999 38 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään seuraavaa:
”Maksajana toimivat yksiköt voivat sen kuukauden kuluessa, jona maaseudun kehittämistä koskevasta ohjelma-asiakirjasta – – tehdään päätös, kirjata tileille menona ennakon, joka on enintään 12,5 prosenttia ohjelma-asiakirjassa ennakoidusta EMOTR:n osuuden keskimääräisestä vuosierästä – – ”
13. Asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”3. Jos jäsenvaltion tosiasialliset menot ovat jonakin varainhoitovuonna alle 75 prosenttia 1 kohdassa säädetyistä määristä, seuraavalle varainhoitovuodelle siirrettäviä määriä alennetaan määrällä, joka vastaa kolmannesta mainitun alituksen – – ja kyseessä olevana varainhoitovuonna todettujen tosiasiallisten menojen välisestä erosta.
Tätä vähennystä ei kuitenkaan oteta huomioon vähennystä seuraavan varainhoitovuoden todellisia menoja vahvistettaessa.
4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta maaseudun kehittämistä koskevien ohjelma‑asiakirjojen – – mukaisesti toteutettujen menojen ensimmäiseen ilmoitukseen.”
14. Asetusta N:o 1750/1999 sovelletaan sen 50 artiklan mukaan yhteisön tukeen 1.1.2000 alkaen.
15. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 26.2.2002 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 445/2002 (EYVL L 74, s. 1) on sen voimaantulosta 22.3.2002 lähtien korvattu asetus N:o 1750/1999, jonka kumoamisesta ensin mainitussa asetuksessa säädetään.
16. Asetuksen N:o 445/2002 47 artiklan 1 kohdassa toistetaan asetuksen N:o 1750/1999 37 artiklan 1 kohdan säännökset.
17. Asetuksen N:o 445/2002 48 artiklan 1 kohdassa toistetaan asetuksen N:o 1750/1999 38 artiklan ensimmäisen kohdan säännökset.
18. Asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohdan säännökset on myös toistettu asetuksen N:o 445/2002 49 artiklan 1 ja 4 kohdassa.
19. Lopuksi asetuksen N:o 445/2002 49 artiklan 5 kohdassa toistetaan asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan 4 kohdan säännökset, joihin on kuitenkin lisätty täsmennys, jonka mukaan tarkoitettu ensimmäinen menoilmoitus on se, joka koskee menoja ”varainhoitovuonna 2000”.
Tosiseikat
20. Komissio on 22.11.2000, 1.3. ja 30.4.2001 tehdyillä päätöksillä hyväksynyt ohjelmakautta 2000–2006 koskevat maaseudun kehittämissuunnitelmat Manner‑Portugalille, Azorien autonomiselle alueelle ja Madeiran autonomiselle alueelle. Näiden päätösten liitteenä on alustava kokonaisrahoitustaulukko, jossa jaotellaan kyseessä olevassa maaseudun kehittämissuunnitelmassa suunniteltujen toimenpiteiden täytäntöönpanon varatut kansalliset julkiset varat ja EMOTR:n tukiosaston rahoitusosuus. Kunkin päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa säädetään, että varainhoitovuonna 2000 otetaan huomioon maksut, jotka maksajavirastot ovat suorittaneet 16.10.1999 alkaen. Mainittujen päätösten 3 artiklan 1 kohdan mukaan menot voidaan hyväksyä siitä päivästä – eli tapauksen mukaan 6.1., 4.2. ja 22.2.2000 – lähtien, jona kyseessä olevat maaseudun kehittämissuunnitelmat on esitetty komissiolle.
21. Portugalin tasavalta on 30.9.2000 päivätyllä tiedonannolla esittänyt asetuksen N:o 1750/1999 37 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla komissiolle menoarvionsa ohjelmakauden seuraaviksi varainhoitovuosiksi jokaisen maaseudun kehittämistä koskevan ohjelma-asiakirjan osalta. Tässä tiedonannossa täsmennetään, että arvioiden menojen määrä varainhoitovuodeksi 2001 eli ajanjaksoksi 16.10.2000–15.10.2001 on 281 430 000 euroa.
22. Komissio on kuitenkin Portugalin viranomaisten kuukausittain sille toimittamien tietojen perusteella todennut, että Portugalin tasavallan varainhoitovuoden 2001 aikana tosiasiallisesti suorittamat menot olivat olleet ainoastaan 197 323 332,52 euroa, mikä vastaa 70,11:tä prosenttia tämän varainhoitovuoden arvioiduista menoista.
23. Koska todelliset menot alittivat niin Portugalin tasavallan kuin joidenkin muiden jäsenvaltioiden osalta asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun 75 prosentin osuuden arvioitujen menojen määrästä, näissä säännöksissä säädettyjen vähennysten soveltamisesta on keskusteltu 22.1. ja 19.2.2002 pidetyissä EMOTR:n komitean kokouksissa. Jälkimmäisen kokouksen pöytäkirjan 6 kohdassa todetaan, että ”[kuudelle] jäsenvaltiolle [joita vähennykset koskevat] ilmoitetaan kirjeitse päivämäärästä, jona tämä määrä vähennetään kuukausittain maksettavista ennakkomaksuista – – ”.
24. Komission maatalouden pääosaston pääjohtaja on riidanalaisella päätöksellä ilmoittanut Instituto Nacional de Garantia Agrícolalle (jäljempänä INGA), joka on EMOTR:n tukiosaston rahoittamien menojen koordinoinnista Portugalissa vastaava elin, seuraavaa:
”EMOTR:n varainhoitovuoden 2001 aikana Portugalissa kohtaan 1b (Maaseudun kehittäminen) kirjattujen menojen kokonaismäärä oli 197 323 332,52 euroa.
Vuoden 2001 menoarviot, jotka on asetuksen (EY) N:o 1750/1999 37 artiklan nojalla toimitettu komissiolle 30.9.2000, olivat kuitenkin suuruudeltaan 281 430 000 euroa.
Koska menojen kokonaismäärä on alle 75 prosenttia esitetystä arviosta, on sovellettava asetuksen (EY) N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohtaa. Kirjeen liitteenä on asiakirja AGRI/46059/2001 – Rev. 2, josta on keskusteltu EMOTR:n komiteassa 19.2.2002 ja josta käyvät ilmi laskelman yksityiskohdat.
Edellä mainitun artiklan perusteella vuoden 2002 ennakkoihin tehdään näin ollen 4 583 055,83 euron vähennys.
Lisäksi todetaan, että tämä 4 583 055,83 euron ennakkomaksujen vähennys kirjataan kohtaan B01-41 (tilien tarkastaminen ja hyväksyminen sekä ennakkomaksujen vähennykset/korjaukset) – – ”
25. EMOTR:n komiteaa kuultiin 19.4.2002 pidetyn kokouksen aikana jäsenvaltioille niiden maaliskuussa 2002 maksaminen menojen perusteella toukokuussa 2002 suoritettavista ennakoista. Kysymystä asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohdan (josta on tullut asetuksen N:o 445/20002 49 artiklan 4 kohta) soveltamisesta käsiteltiin uudelleen. Kyseisen kokouksen pöytäkirjan 7.5.3 kohdassa, jonka otsikkona on ”Asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohdan mukainen vähennys”, todetaan seuraavaa:
”Tanskan valtuuskunnan pyynnöstä puheenjohtaja ilmoittaa, että komission oikeudellinen yksikkö on vahvistanut, että edellä mainittu vähennys on luonteeltaan perinteinen rahoituskorjaus, joka tehdään vähentämällä kyseessä oleville jäsenvaltioille suoritettavia ennakkoja joko kesä- tai elokuussa 2002 – – ”
26. EMOTR:n komiteaa kuultiin 22.5.2002 jäsenvaltioille huhtikuussa 2002 aiheutuneiden menojen perusteella kesäkuussa 2002 suoritettavista ennakoista ja 19.6.2002 niille toukokuussa 2002 aiheutuneiden menojen perusteella heinäkuussa 2002 suoritettavista ennakoista. Näiden kokousten pöytäkirjoista käy ilmi, että ennakoiden määrässä ”on otettu huomioon positiiviset ja negatiiviset korjaukset, joita on tehty useiden jäsenvaltioiden ilmoittamiin menoihin”.
27. Maatalousasioista vastaavan komission jäsenen 27.5. ja 24.6.2002 allekirjoittamilla päätöksillä komissio vahvisti jäsenvaltioille huhti‑ ja toukokuussa 2002 maksettavien ennakkomaksujen määrän.
28. Lopuksi komissio hyväksyi tilit asetuksen N:o 1258/1999 7 artiklan 3 kohdan nojalla Euroopan maatalouden ohjaus‑ ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 2001 rahoitettuja jäsenvaltioiden menoja koskevien tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä 12 päivänä kesäkuuta 2002 tekemällään päätöksellä 2002/461/EY (EYVL L 160, s. 28).
Asianosaisten vaatimukset
29. Kanne on merkitty yhteisöjen tuomioistuimen rekisteriin 1.7.2002.
30. Portugalin tasavalta vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
– kumoaa riidanalaisen päätöksen ja
– velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
31. Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
– hylkää kanteen ja
– velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
32. Kumpikin asianosainen on esittänyt vastauskirjelmän, jossa se on toistanut samat vaatimukset.
Kanne
Tutkittavaksi ottaminen
33. Komissio väittää, että kanne kohdistuu toimeen, jolla ei ole sitovia oikeusvaikutuksia, ja ettei sitä näin ollen voida ottaa tutkittavaksi. Se täsmentää, että Portugalin tasavallalle suoritettujen kuukausittaisten ennakkomaksujen vähennystä on – samalla tavoin kuin kaikkien jäsenvaltioiden kanssa – edeltänyt komission ja kantajan välinen läheinen yhteistyö EMOTR:n komiteassa, joka on keskustellut tästä aiheesta 22.1. ja 19.2.2002 pidetyissä kokouksissa. Jälkimmäisen kokouksen aikana komission edustaja ilmoitti vähennysten kohteina olevien jäsenvaltioiden edustajille, että niille ilmoitetaan kirjeitse päivämäärästä, jona nämä vähennykset tehdään. Lisäkeskusteluja samasta aiheesta käytiin myös EMOTR:n komitean 19.4. ja 22.5.2002 pidetyissä kokouksissa. Riidanalainen päätös on pelkästään kirje, jonka lähettämisestä oli siis ilmoitettu 19.2.2002. Kyseinen kirje on pelkkä tiedonanto komission yksiköiden ja Portugalin tasavallan viranomaisten välillä. Se on luonteeltaan ainoastaan informatiivinen, eikä sillä näin ollen ole sitovia oikeusvaikutuksia.
34. Komissio täsmentää, että ainoat oikeudellisesti sitovat päätökset, jotka voivat vaikuttaa Portugalin tasavallan etuihin, ovat 27.5. ja 24.6.2002 tehdyt päätökset, jotka liittyvät ennakkomaksuihin huhti‑ ja toukokuulta 2002 ja joilla maatalousasioista vastaava komission jäsen on komission siirtämän toimivallan nojalla pätevästi päättänyt ennakoiden vähentämistä koskevasta riidanalaisesta toimenpiteestä.
35. Tältä osin on sen määrittelemiseksi, ovatko toimenpiteet EY 230 artiklassa tarkoitettuja toimia, kiinnitettävä huomiota nimenomaan niiden sisältöön, koska niiden muodolla ei lähtökohtaisesti ole tässä suhteessa merkitystä. EY 230 artiklassa tarkoitettuja, kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia tai päätöksiä ovat sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan etuihin muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi (ks. vastaavasti asia 60/81, IBM v. komissio, tuomio 11.11.1981, Kok. 1981, s. 2639, Kok. Ep. VI, s. 231, 9 kohta ja asia C‑308/95, Alankomaat v. komissio, tuomio 5.10.1999, Kok. 1999, s. I‑6513, 26 kohta).
36. Käsiteltävänä olevassa asiassa EMOTR:n komitean 19.2.2002 pidetyn 583. kokouksen pöytäkirjan 6 kohdasta, jonka otsikkona on ”Tiedot seuraamuksista, joita sovelletaan tiettyihin jäsenvaltioihin maaseudun kehittämiseen EMOTR:n varainhoitovuonna 2001 liittyvien menoarvioiden noudattamatta jättämisen vuoksi [asetuksen (EY) N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohdan soveltaminen]”, käy ensinnäkin ilmi, että komission edustaja on kyseisen kokouksen aikana kuunnellut kyseessä olevien kuuden jäsenvaltion edustajien huomautukset komission aikomuksesta soveltaa niihin mainitussa 39 artiklassa säädettyjä rahoituskorjaustoimenpiteitä.
37. Saman pöytäkirjan 6 kohdan ensimmäisen kappaleen lopussa on täsmennys, jonka mukaan ”edellä mainituille jäsenvaltioille ilmoitetaan kirjeitse päivämäärästä, jona seuraamusten määrät vähennetään niiden kuukausittaisesta ennakkomaksusta”. Mainittu 6 kohta päättyy mainintaan Luxemburgin valtuuskunnan ilmoituksesta, jossa se ”pahoitteli” sitä, ettei komissio ole ”käyttänyt mahdollisuutta pidentää asetuksen N:o 1750/1999 39 artiklassa tarkoitettua siirtymäaikaa – – varsinkin, kun Euroopan komissio on hyväksynyt Luxemburgin esittämän maaseudun kehittämisohjelman hyvin myöhään vuonna 2000 – – ”.
38. Mainitun pöytäkirjan 6 kohdan sanamuodosta käy ilmi, että rahoituskorjauksia tehdään tietyille jäsenvaltioille suoritettaviin kuukausittaisiin ennakkomaksuihin ja että kyseisille valtioille ilmoitetaan tästä myöhemmin kirjeitse.
39. Seuraavaksi riidanalaisen päätöksen – joka on juuri se kirje, jonka lähettämisestä oli ilmoitettu EMOTR:n komitean 19.2.2002 pidetyssä kokouksessa – sanamuodosta käy ilmi, että mainitulla päätöksellä on tarkoitus saada aikaan sitovia oikeusvaikutuksia. Kirjeen otsikkona on ”Asetuksen (EY) N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohdan soveltaminen – korjaus ennakkomaksujen yhteydessä”. Tämän saman toimen seuraavassa kappaleessa, jonka päätösluonteisuus on ilmeinen, todetaan, että ”koska menojen kokonaismäärä on alle 75 prosenttia esitetystä arviosta, on sovellettava asetuksen (EY) N:o 1750/1999 39 artiklan 3 kohtaa. Kirjeen liitteenä on asiakirja AGRI/46059/2001 – Rev. 2, josta on keskusteltu EMOTR:n komiteassa 19.2.2002 ja josta käyvät ilmi laskelman yksityiskohdat”.
40. Lopuksi – kuten kantaja perustellusti väittää – riidanalainen päätös on ainoa toimi, jossa täsmennetään, että varainhoitovuonna 2002 Portugalin tasavallan osalta huomioon otettavia menoja vähennetään 4 583 055,83 eurolla, ainoa toimi, jolla kantajalle on asiamukaisesti ilmoitettu havainnosta, jonka mukaan todelliset menot olivat alle 75 prosenttia arvioiduista menoista, ja myös ainoa toimi, jossa vahvistetaan talousarvion luku, johon edellä mainittu summa kirjataan.
41. Riidanalaisesta päätöksestä poiketen 27.5. ja 24.6.2002 tehdyt päätökset, jotka liittyvät jäsenvaltioille huhti‑ ja toukokuulta 2002 suoritettaviin ennakkomaksuihin, koskevat kaikkia jäsenvaltioita, niissä ilmoitetaan ainoastaan kullekin jäsenvaltiolle suoritettavan kuukausittaisen ennakkomaksun kokonaismäärä eikä niihin sisälly mitään mainintaa päätösten adressaattien osalta tehtyjen rahoituskorjausten määrästä. Komissio ei ole myöskään täsmentänyt rahoituskorjauksia, jotka näillä kahdella päätöksellä on tehty Portugalin tasavallan osalta.
42. Näin ollen riidanalainen päätös on ainoa toimenpide, jossa selvästi määritellään riidanalaisen rahoituskorjauksen sisältö ja laajuus. Kantaja voi näin ollen perustellusti väittää, että 27.5.2002 ja 24.6.2002 tehdyt päätökset ovat ainoastaan riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanotoimenpiteitä. Tämä käy sitä paitsi ilmi myös mainitun toimen sanamuodosta, jossa oli ilmoitettu mainittujen päätösten tekemisestä.
43. Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että riidanalainen päätös on se toimi, jolla riidanalainen rahoituskorjaus on tehty ja jolla Portugalin viranomaiset ovat saaneet ilmoituksen mainitusta korjauksesta. Kyseisellä toimella on siis sitovia oikeusvaikutuksia, joten kantajalla on oikeus vaatia sen kumoamista. Näin ollen komission esittämää oikeudenkäyntiväitettä ei voida hyväksyä.
Aineellinen kysymys
44. Riidanalaisen päätöksen tekijän toimivallan puuttumista koskevan ensimmäisen kanneperusteensa ensimmäisessä osassa kantaja väittää, että hallinto-oikeuden yleisten periaatteiden mukaisesti toimivallan siirtämistä tai sen edelleen siirtämistä ei voida olettaa, vaan niihin on nimenomaisesti vedottava, kun toimen tekijä ei toimi oman toimivaltansa rajoissa. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa riidanalaisen päätöksen allekirjoittaneella pääjohtajalla ei ollut itsenäistä toimivaltaa tällaisen päätöksen tekemiseen eikä hän ole vedonnut mihinkään toimivallan siirtämistä tai sen edelleen siirtämistä koskevaan toimeen, joka olisi tehty komission työjärjestyksen 13 tai 14 artiklan nojalla.
45. Kanneperusteen ensimmäisen osan kiistämiseksi komissio tyytyy vastineensa 38 kohdassa ja vastauskirjelmänsä 88 kohdassa toteamaan, että riidanalaista rahoituskorjausta ei ole tehty riidanalaisella päätöksellä, vaan 27.5. ja 24.6.2002 tehdyillä päätöksillä, jotka maatalousasioista vastaava komission jäsen teki komission siirtämän toimivallan nojalla.
46. Komissio ei siis kiistä sitä, ettei riidanalaisen päätöksen allekirjoittaneelle pääjohtajalle ollut siirretty toimivaltaa, jonka perusteella hänellä olisi ollut valtuus riidanalaisen rahoituskorjaustoimenpiteen tekemiseen.
47. Näin ollen riidanalainen päätös, joka – kuten on todettu – on toimi, jolla rahoituskorjauksesta on päätetty ja jolla siitä on ilmoitettu Portugalin viranomaisille, on tehty ilman toimivaltaa, ja se on tästä syystä kumottava ilman, että olisi tarpeen tutkia kannekirjelmässä esitettyjä kuutta muuta kanneperustetta.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
48. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska Portugalin tasavalta on vaatinut komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska komissio on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1) Päätös, joka sisältyy Euroopan yhteisöjen komission maatalouden pääosaston pääjohtajan 18.4.2002 päivättyyn kirjeeseen, joka koskee varainhoitovuodelle 2002 myönnettyjen ennakkomaksujen vähennystä Euroopan maatalouden ohjaus‑ ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä heinäkuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1750/1999, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 6.9.2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1763/2001, 39 artiklan 3 kohdan nojalla, kumotaan.
2) Euroopan yhteisöjen komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.