62016TJ0643_RES
Asia T-643/16
Gamaa Islamya Egypte
vastaan
Euroopan unionin neuvosto
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 10.4.2019
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Henkilöihin, ryhmiin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttäminen – Mahdollisuus luokitella kolmannen valtion viranomainen yhteisessä kannassa 2001/931/YUTP tarkoitetuksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi – Varojen jäädyttämisestä tehtyjen päätösten tosiasiallinen perusta – Perusteluvelvollisuus – Neuvoston toimien todistusvoimaiseksi saattaminen
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämispäätös – Päätöksen tekeminen tai pysyttäminen kansallisen varojen jäädyttämispäätöksen perusteella – Kyseisen kansallisen päätöksen tekemisen osalta toimivaltaisen viranomaisen käsite – Kolmannen valtion viranomaisen kuuluminen käsitteeseen
(Neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohta)
(ks. 81 ja 82 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämispäätös – Päätöksen tekeminen tai pysyttäminen kolmannen valtion viranomaisen kansallisen varojen jäädyttämispäätöksen perusteella – Hyväksyttävyys – Edellytykset – Kansallinen päätös, joka on annettu puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan kunnioittaen – Neuvoston tarkistusvelvollisuus – Perusteluvelvollisuuden laajuus
(Neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohta)
(ks. 85–88 ja 133 kohta)
Unionin oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Terroritoiminnasta epäiltyihin tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettu varojen jäädyttämispäätös – Neuvoston velvollisuudet – Asianomaiselle annettava ilmoitus seikoista, joita on käytetty häntä vastaan, ja oikeus tulla kuulluksi – Laajuus
(Neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohta)
(ks. 93 ja 94 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämispäätös – Päätöksen tekeminen tai pysyttäminen tutkinnan tai syytteeseenpanon aloittamista tai tuomitsemista koskevan kansallisen päätöksen perusteella – Kyseisen kansallisen päätöksen tekemisen osalta toimivaltaisen viranomaisen käsite – Hallintoviranomaisen kuuluminen käsitteeseen – Edellytykset
(Neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohta)
(ks. 110–116 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämispäätös – Päätöksen tekeminen tai pysyttäminen tutkinnan tai syytteeseenpanon aloittamista tai tuomitsemista koskevan kansallisen päätöksen perusteella – Velvollisuutta tehdä kansallinen päätös rikosasiassa ilmaisun suppeassa merkityksessä ei ole – Edellytykset
(Neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohta)
(ks. 119–121 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Velvollisuus tehdä vilpitöntä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin toimielinten välillä – Varojen jäädyttämispäätös – Oikeuttaminen – Perusoikeuksien kunnioittaminen – Tuomioistuinvalvonnan laajuus
(Neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohta)
(ks. 129–132 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Velvollisuus tehdä vilpitöntä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin toimielinten välillä – Varojen jäädyttämispäätös – Päätöksen tekeminen tai pysyttäminen tutkinnan tai syytteeseenpanon aloittamista tai tuomitsemista koskevan kansallisen päätöksen perusteella – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Kansallinen tuomitsemista koskeva ratkaisu – Velvollisuutta esittää kansallisen päätöksen perustana olevia luotettavia ja uskottavia todisteita tai näyttöä ei ole
(Neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohta)
(ks. 140–146 ja 148 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämispäätös – Päätöksen pysyttäminen kansallisen varojen jäädyttämispäätöksen perusteella – Kansallinen päätös, jonka perusteella ei yksinään voida päätellä terroritekoihin osallistumisen riskin olevan edelleen olemassa – Neuvoston velvollisuus ottaa huomioon viimeisimmät tosiseikat, jotka osoittavat kyseisen riskin olevan edelleen olemassa
(Neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 6 kohta)
(ks. 154–157 ja 170 kohta)
Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Terroritoiminnasta epäiltyihin tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettu varojen jäädyttämispäätös – Vähimmäisvaatimukset
(SEUT 296 artikla)
(ks. 160–163 ja 173 kohta)
Euroopan unioni – Toimielinten toimien laillisuuden tuomioistuinvalvonta – Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin terrorismin torjumiseksi kohdistetut erityiset rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttämispäätös – Päätöksen pysyttäminen kansallisen varojen jäädyttämispäätöksen perusteella – Valvonnan laajuus – Valvonnan ulottuminen kaikkiin seikkoihin, joilla on pyritty osoittamaan, että riski osallistumisesta terroritekoihin on edelleen olemassa
(SEUT 296 artikla; neuvoston yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 ja 6 kohta)
(ks. 160, 185 ja 186 kohta)
Kumoamiskanne – Kanneperusteet – Olennaisten menettelymääräysten rikkominen – Neuvoston toimien todistusvoimaiseksi saattamista koskevien neuvoston työjärjestyksen määräysten rikkominen – Tarve vedota vahinkoon tai muihin virheisiin kuin todistusvoimaiseksi saattamatta jättämiseen – Tarvetta ei ole
(SEUT 297 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta; neuvoston työjärjestyksen 15 artikla)
(ks. 196–204, 209, 210, 218, 219, 228 ja 229 kohta)
Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Terroritoiminnasta epäiltyihin tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistettu varojen jäädyttämispäätös – Erillisissä asiakirjoissa olevat päätös ja perustelut – Yleistä etua koskevien pakottavien näkökohtien vuoksi perusteltu erillinen julkaiseminen – Allekirjoittamattomien perustelujen todistusvoimaiseksi saattamista koskeva olettama – Olettamaa ei ole – Velvollisuus saattaa päätös ja perustelut todistusvoimaisiksi
(SEUT 296 artikla; neuvoston työjärjestyksen 15 artikla)
(ks. 214–216, 222 ja 223 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin kumosi 10.4.2019 julistetussa tuomiossa Gamaa Islamiya Egypte v. neuvosto (T-643/16) useita neuvoston päätöksiä (YUTP) niitä henkilöitä, ryhmiä ja yhteisöjä, joihin sovelletaan erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi hyväksytyn yhteisen kannan 2001/931/YUTP 2, 3 ja 4 artiklaa, koskevan luettelon ajan tasalle saattamisesta (
1
) sekä useita neuvoston täytäntöönpanoasetuksia (EU) tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta, (
2
) jotka oli annettu heinäkuun 2016 ja heinäkuun 2018 välillä, siltä osin kuin kyseiset toimet koskevat Gamaa Islamiya Egypte -järjestöä. (
3
) Riidanalaisten toimien perusteluista ilmenee, että kantajan nimen sisällyttäminen riidanalaisiin luetteloihin perustui neljään kansalliseen päätökseen, Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisen (Yhdistyneen kuningaskunnan sisäasiainministeri) tekemään päätökseen (jäljempänä Home Secretaryn päätös) ja kolmeen Yhdysvaltojen viranomaisten tekemään päätökseen.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi näitä viimeksi mainittuja päätöksiä tarkastellessaan, että vaikka yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohdassa (
4
) käytetty toimivaltaisen viranomaisen käsite ei rajoitu jäsenvaltioiden viranomaisiin vaan se voi lähtökohtaisesti sisältää myös kolmansien valtioiden viranomaiset, kun neuvosto tukeutuu kolmannen valtion päätökseen, sen on ennalta selvitettävä, onko kyseinen päätös annettu puolustautumisoikeuksia ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan kunnioittaen. Unionin yleinen tuomioistuin totesi tässä asiassa kahden näistä päätöksistä osalta, että koska Yhdysvaltojen viranomaisilla ei ollut riidanalaisten toimien perustelujen nojalla minkäänlaista velvollisuutta ilmoittaa asianomaisille päätöstensä perusteluja tai edes julkaista kyseisiä päätöksiä, puolustautumisoikeuksien kunnioittamista ei ollut varmistettu kyseisten päätösten osalta ja että ne eivät siten voineet olla riidanalaisten toimien perustana. Tämän jälkeen unionin yleinen tuomioistuin totesi ensimmäisestä Yhdysvaltojen päätöksestä, että pelkkä maininta, jonka mukaan kyseinen päätös oli julkaistu Yhdysvaltojen virallisessa lehdessä, ei riittänyt siihen, että voitaisiin katsoa, että neuvosto oli tehnyt edellytetyn selvityksen sen osalta, kunnioitettiinko kyseisessä kolmannessa valtiossa puolustautumisoikeuksien periaatetta. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi näin ollen, että Yhdysvaltojen päätöksiä koskevat perustelut olivat riittämättömät, joten viimeksi mainitut eivät voineet olla riidanalaisten toimien perustana.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi kuitenkin, että koska yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohdassa ei edellytetä, että neuvoston toimet perustuvat useisiin toimivaltaisten viranomaisten päätöksiin, riidanalaisissa toimissa voitiin viitata – siltä osin kuin kyse oli kantajan nimen sisällyttämistä riidanalaisiin luetteloihin – yksinomaan Home Secretaryn päätökseen, joten kanteen tarkastelua oli jatkettava rajoittamalla tämä tarkastelu riidanalaisiin toimiin siltä osin kuin niiden perustana oli alun perin viimeksi mainittu päätös.
Tämän jälkeen unionin yleinen tuomioistuin kumosi riidanalaiset toimet, koska neuvoston riidanalaisten toimien perusteluissa mainitsemilla tosiseikoilla ei voitu oikeuttaa kantajan nimen säilyttämistä riidanalaisissa luetteloissa joko niiden perustelujen riittämättömyyden vuoksi tai sen vuoksi, että ne olivat riittämättömiä tällaisen toimenpiteen perustelemiseksi muun muassa niistä kuluneen liian pitkän ajan johdosta. Toisaalta unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että neuvosto ei ollut saattanut kyseessä olevalle järjestölle toimitettuja riidanalaisten toimien perusteluja todistusvoimaisiksi SEUT 297 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja työjärjestyksensä (
5
) 15 artiklan mukaisesti. Neuvoston toimien todistusvoimaiseksi saattaminen on nimittäin olennainen menettelymääräys, jonka perusteella kolmannet osapuolet voivat tarkistaa, että heille osoitettu versio vastaa tämän toimielimen hyväksymää tekstiä, ja jolla taataan siten oikeusvarmuuden periaatteen noudattaminen. Koska tämä oikeusvarmuuden periaate koskee myös neuvoston toimia, ne on saatettava todistusvoimaisiksi, vaikka neuvosto ei ole kollegiaalinen elin. Neuvoston toimen varsinainen normatiivinen osa ja perustelut yhdessä muodostavat erottamattoman ja jakamattoman kokonaisuuden, minkä vuoksi molemmat on saatettava todistusvoimaisiksi, vaikka ne ovat erillisissä asiakirjoissa. Koska todistusvoimaiseksi saattaminen on olennainen menettelymääräys, riidanalaiset toimet on kumottava ilman, että olisi tarpeen tutkia, vastaavatko kantajalle toimitetut asiakirjat täydellisesti neuvoston hyväksymiä asiakirjoja.
(
1
)	Erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 hyväksytty neuvoston yhteinen kanta 2001/931/YUTP (EUVL 2001, L 344, s. 93).
(
2
)	Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2580/2001 (EUVL 2001, L 34, s. 70).
(
3
)	Käsiteltävässä asiassa vaadittiin kumottaviksi 12.7.2016 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2016/1136 (EUVL 2016, L 188, s. 21) ja 12.7.2016 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1127 (EUVL 2016, L 188, s. 1), 27.1.2017 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2017/154 (EUVL 2017, L 23, s. 21) ja 27.1.2017 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/150 (EUVL 2017, L 23, s. 3), 4.8.2017 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2017/1426 (EUVL 2017, L 204, s. 95) ja 4.8.2017 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/1420 (EUVL 2017, L 204, s. 3), 21.3.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/475 (EUVL 2018, L 79, s. 26) ja 21.3.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/468 (EUVL 2018, L 79, s. 7), 30.7.2018 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2018/1084 (EUVL 2018, L 194, s. 144) ja 30.7.2018 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/1071 (EUVL 2018, L 194, s. 23).
(
4
)	Kyseisen säännöksen mukaan varojen jäädyttämistä koskevat luettelot laaditaan tarkkojen tietojen tai sellaisten asiaan liittyvien seikkojen perusteella, jotka osoittavat, että toimivaltainen viranomainen on tehnyt kyseisiä henkilöitä ja yhteisöjä koskevan päätöksen, riippumatta siitä, koskeeko päätös terroritekoa, sen yritystä, siihen osallistumista tai sen edistämistä koskevan tutkinnan tai syytteeseenpanon aloittamista luotettavien ja uskottavien todisteiden tai näytön perusteella tai tällaisista teoista tuomitsemista.
(
5
)	Neuvoston työjärjestys, sellaisena kuin se on hyväksytty 1.12.2009 tehdyllä päätöksellä 2009/937/EU (EUVL 2009, L 325, s. 35).