62013CJ0429
TEISINGUMO TEISMO (šeštoji kolegija) SPRENDIMAS
2014 m. spalio 22 d. (
*1
)
„Apeliacinis skundas — Sanglaudos fondas — Finansinės paramos sumažinimas — Pažeidimai taikant viešuosius pirkimus reglamentuojančius teisės aktus — Europos Komisijos sprendimo priėmimas — Nustatyto termino nesilaikymas — Pasekmės“
Byloje C‑429/13 P
dėl 2013 m. liepos 26 d. pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį pateikto apeliacinio skundo
Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Rubio González,
apeliantė,
dalyvaujant kitai proceso šaliai:
Europos Komisijai, atstovaujamai B. Conte ir A. Tokár, padedamų abogado J. Rivas Andrés, nurodžiusiai adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
atsakovei pirmojoje instancijoje,
TEISINGUMO TEISMAS (šeštoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas S. Rodin, teisėjai A. Borg Barthet ir F. Biltgen (pranešėjas),
generalinis advokatas M. Wathelet,
posėdžio sekretorė M. Ferreira, vyriausioji administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2014 m. gegužės 15 d. posėdžiui,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Apeliaciniu skundu Ispanijos Karalystė prašo panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Ispanija / Komisija (T‑384/10, EU:T:2013:277, toliau – skundžiamas sprendimas) atmesti jos ieškinį dėl 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimo C(2010) 4147, kuriuo sumažinta iš Sanglaudos fondo skirta finansinė parama šiems projektams ar projektų grupėms: „Nr. 2000.ES.16.C.PE.133 Hidrografinio Guadianos upės (Andevalo regionas) baseino gyventojų aprūpinimas vandeniu“, „Nr. 2000.ES.16.C.PE.066 Gvadalkivyro baseino valymas ir vandens gryninimas: Gvadairos, Aljarafe ir Gvadalkivyro gamtos apsaugos vietovės“ ir „Nr. 2002.ES.16.C.PE.061 Granados ir Malagos provincijų supramunicipalinių sistemų aprūpinimas vandeniu“ (toliau – ginčijamas sprendimas), panaikinimo.
Teisinis pagrindas
2
Pagal 1994 m. gegužės 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1164/94, įsteigiančio Sanglaudos fondą (OL L 130, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p. 9), iš dalies pakeisto 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1264/1999 (OL L 161, p. 57; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p. 73) ir 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1265/1999 (OL L 161, p. 62; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p. 78, toliau – Reglamentas Nr. 1164/94), 2 straipsnio 1 dalį:
„Fondas finansiškai prisideda prie projektų, kurie padeda siekti Europos Sąjungos sutartyje nustatytų tikslų aplinkos apsaugos ir transeuropinių transporto infrastruktūros tinklų srityse valstybėse narėse, kurių bendrasis nacionalinis produktas (BNP), tenkantis vienam gyventojui ir nurodytas perkamosios galios paritetais, yra mažesnis nei 90 % Bendrijos vidurkio, ir kurios yra priėmusios programą [SESV 126] straipsnyje nustatytoms ekonominės konvergencijos sąlygoms įgyvendinti.“
3
Reglamento Nr. 1164/94 8 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Iš Fondo finansuojami projektai turi atitikti Sutarties nuostatas, pagal ją patvirtintas priemones ir Bendrijos politikos kryptis, tarp jų tas, kurios susijusios su aplinkos apsauga, transportu, transeuropiniais tinklais, konkurencija ir viešojo pirkimo sutarčių sudarymu.“
4
Reglamento Nr. 1164/94 12 straipsnis suformuluotas taip:
„1.   Neatmesdamos Komisijos atsakomybės už Bendrijos biudžeto vykdymą, valstybės narės pirmiausia įsipareigoja dėl projektų finansų kontrolės. Tuo tikslu priemones, kurių jos imasi, sudaro:
<…>
c)
užtikrinimas, kad projektai valdomi vadovaujantis visomis galiojančiomis Bendrijos taisyklėmis, o jų žinioje esančios lėšos naudojamos vadovaujantis patikimo finansų valdymo principais,
<…>“
5
Reglamentas Nr. 1164/94 buvo taikomas nuo 2000 m. iki 2006 m. Remiantis Reglamento Nr. 1264/1999 1 straipsnio 11 punktu, Reglamentas Nr. 1164/94 turėjo būti peržiūrėtas ne vėliau kaip iki 2006 m. gruodžio 31 d.
6
2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo (OL L 210, p. 25), 100 straipsnyje „Procedūra“ nustatyta:
„1.   Prieš priimdama sprendimą dėl finansinio koregavimo, Komisija pradeda procedūrą, informuodama valstybę narę apie savo preliminarias išvadas ir prašydama jos per du mėnesius pateikti savo pastabas.
Jeigu Komisija siūlo ekstrapoliacija grindžiamą finansinį koregavimą arba vienodo dydžio koregavimą, valstybei narei suteikiama galimybė įrodyti, nagrinėjant atitinkamus dokumentus, kad faktinis pažeidimo mastas buvo mažesnis nei nustatė Komisija. Gavusi Komisijos sutikimą, valstybė narė gali apriboti tyrimo mastą ir nagrinėti tik atitinkamų dokumentų dalį arba atrinktus dokumentus. Šiam tyrimui skirtas laikas negali viršyti dar vieno dviejų mėnesių laikotarpio, praėjus pirmoje pastraipoje nurodytiems dviems mėnesiams, išskyrus deramai pagrįstus atvejus.
2.   Komisija atsižvelgia į visus valstybės narės per 1 dalyje minėtą terminą pateiktus įrodymus.
3.   Jeigu valstybė narė nesutinka su Komisijos preliminariomis išvadomis, ji yra kviečiama į Komisijos posėdį, kuriame abi pusės, bendradarbiaudamos partnerystės pagrindu, stengiasi susitarti dėl pastabų ir darytinų išvadų.
4.   Susitarus, valstybė narė gali vėl panaudoti atitinkamus Bendrijos fondus laikantis 98 straipsnio 2 dalies antros pastraipos.
5.   Nesusitarus, Komisija priima sprendimą dėl finansinio koregavimo per šešis mėnesius nuo posėdžio datos, atsižvelgdama į visą procedūros metu pateiktą informaciją ir pastabas. Jei posėdis neįvyksta, šešių mėnesių laikotarpis pradedamas skaičiuoti praėjus dviem mėnesiams nuo Komisijos kvietimo išsiuntimo datos.“
7
Reglamento Nr. 1083/2006 108 straipsnio „Įsigaliojimas“ pirmoje ir antroje pastraipose nustatyta:
„Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje“.
1–16, 25–28, 32–40, 47–49, 52–54, 56, 58–62, 69–74, 103–105 ir 108 straipsniuose išdėstytos nuostatos taikomos nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos tik 2007–2013 m. laikotarpio programoms. Kitos nuostatos taikomos nuo 2007 m. sausio 1 d.“
Ginčo aplinkybės ir ginčijamas sprendimas
8
Ginčo aplinkybės nurodytos skundžiamo sprendimo 28–57 punktuose ir jas galima apibendrinti taip, kaip nurodyta toliau.
9
2001 m. ir 2002 m. Komisija suteikė Sanglaudos fondo paramą šiems projektams ar projektų grupėms:
—
projektui Nr. 2000.ES.16.C.PE.133 dėl hidrografinio Guadianos upės (Andevalo regionas) baseino gyventojų aprūpinimo vandeniu (toliau – Andevalo projektas), kurio galima viešųjų bendrų sąnaudų suma yra 11419216 eurų, o iš Sanglaudos fondo suteiktos paramos suma yra 9135373 eurai,
—
projektų grupei Nr. 2000.ES.16.C.PE.066 dėl Gvadalkivyro baseino valymo ir vandens gryninimo: Gvadairos, Aljarafe ir Gvadalkivyro gamtos apsaugos vietovės (toliau – Gvadalkivyro projektų grupė), kurios galima viešųjų bendrų sąnaudų suma yra 40430000 eurų, o iš Sanglaudos fondo suteiktos paramos suma yra 32079293 eurai, ir
—
projektų grupei Nr. 2002.ES.16.C.PE.061 dėl Granados ir Malagos provincijų supramunicipalinių sistemų aprūpinimo vandeniu (toliau – Granados ir Malagos projektų grupė), kurios galima viešųjų bendrų sąnaudų suma yra 22406817 eurų, iš o Sanglaudos fondo suteiktos paramos suma yra 17925453 eurai.
10
Taip Europos Sąjungos suteiktas bendras aptariamų projektų finansavimas sudarė 80 % visų galimų viešųjų bendrų ar jas atitinkančių sąnaudų.
11
Už Andevalo projekto ir Granados ir Malagos projektų grupės įvykdymą atsakinga institucija buvo Dirección General de Obras Hidráulicas de la Junta de Andalucía (Andalūzijos vyriausybės hidraulinių darbų generalinė direkcija). Už Gvadalkivyro projektų grupės įvykdymą atsakinga institucija buvo Agencia Andaluza del Agua de la Consejería de Medio Ambiente de la Junta de Andalucía (Andalūzijos vyriausybės aplinkos apsaugos departamento Andalūzijos vandens agentūra). Šios dvi institucijos joms skirtą vykdymo funkciją perdavė valstybės įmonei Gestión de Infraestructuras de Andalucía S.A.
12
2004 m.–2006 m. Komisijos tarnybos, padedamos nepriklausomos audito bendrovės, atliko aptariamų projektų ar projektų grupių auditą. Ispanijos valdžios institucijoms Komisija perdavė kelias audito ataskaitas. Šiose ataskaitose nurodyti kiekviename projekte ar projektų grupėje aptikti tam tikri pažeidimai, susiję su viešojo pirkimo sutarčių sudarymą reglamentuojančių taisyklių nesilaikymu ir būtent su šių sutarčių skaidymu ir nepaskelbimu apie jų sudarymą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
13
2009 m. vasario 9 d. raštu Komisija informavo Ispanijos valdžios institucijas, kad nustatyti pažeidimai laikomi patvirtintais, ir nurodė ketinanti pradėti tarpinių mokėjimų sustabdymo procedūrą ir taikyti atitinkamus finansinius koregavimus pagal Reglamentą Nr. 1164/94. Komisija taip pat paprašė Ispanijos valdžios institucijų pateikti savo pastabas ir tam skyrė dviejų mėnesių terminą.
14
Ispanijos valdžios institucijos atsakė 2009 m. gegužės 11 ir 18 d. ir spalio 29 d. raštais, kuriuose neigė, kad padaryta pažeidimų.
15
2009 m. liepos 7 d. raštu Ispanijos valdžios institucijos taip pat paprašė netaikyti mokėjimų sustabdymo procedūros.
16
2009 m. lapkričio 10 d. Komisija surengė posėdį su Ispanijos valdžios institucijomis siekdama susitarimo dėl ginčytinų klausimų. Vykstant šiam posėdžiui Ispanijos valdžios institucijos paprašė suteikti 15 dienų terminą naujiems dokumentams pateikti ir 2009 m. gruodžio 2 d. juos pateikė Komisijai.
17
2010 m. birželio 30 d. Komisija priėmė ginčijamą sprendimą.
18
Šiuo sprendimu – apie jį Ispanijos Karalystei pranešta 2010 m. liepos 1 d. – Komisija sumažino skirtos Sanglaudos fondo finansinės paramos sumas įvairiems projektams: 1642572,60 euro – Andevalo projektui, 3837074,52 euro – Gvadalkivyro projektų grupei ir 2295581,47 euro – Granados ir Malagos projektų grupei.
Ieškinys Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
19
Ispanijos Karalystė pareiškė ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo. Šį ieškinį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2010 m. rugsėjo 8 d.
20
Grįsdama ieškinį Ispanijos Karalystė nurodė du pagrindinius pagrindus, susijusius su, pirma, klaidingu finansinių koregavimų taikymu, nes jie buvo pagrįsti 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/37/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 199, p. 54; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 163) pažeidimu, nors aptariamoms sutartims dėl jų vertės nebuvo taikoma ši direktyva, ir, antra, su tam tikrų aptariamų viešojo pirkimo sutarčių suskaidymo, kuris prieštarauja tos direktyvos 6 straipsnio 4 daliai, nebuvimu. Ji taip pat papildomai pateikė pagrindą, susijusį su skaidrumo stoka Komisijai nustatant finansinius koregavimus ir su proporcingumo principo pažeidimu.
21
Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas atmetė visus šiuos pagrindus, taigi ir visą ieškinį.
Šalių reikalavimai Teisingumo Teisme
22
Apeliaciniame skunde Ispanijos Karalystė Teisingumo Teismo prašo:
—
panaikinti skundžiamą sprendimą,
—
priimti galutinį sprendimą dėl šio ginčo panaikinant ginčijamą sprendimą,
—
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
23
Komisija Teisingumo Teismo prašo:
—
atmesti apeliacinį skundą,
—
priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
24
Grįsdama apeliacinį skundą Ispanijos Karalystė pateikia vienintelį pagrindą, susijusį su Bendrojo Teismo padarytu „darbo“ sąvokos, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 93/37 1 straipsnio c punktą, aiškinamą atsižvelgiant į tos direktyvos 6 straipsnio 4 dalį, pažeidimu.
25
Ispanijos Karalystė iš esmės teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad tam tikros aptariamos viešojo pirkimo sutartys yra susijusios su vienu darbu, nors jos neatitinka Teisingumo Teismo praktikoje šiuo tikslu nustatytų reikalavimų.
26
Komisija teigia, kad šis pagrindas yra nepagrįstas, todėl apeliacinis skundas turi būti atmestas.
27
Pirmiausia reikia pažymėti, kad skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas priėmė sprendimą dėl Ispanijos Karalystės pateikto ieškinio dėl panaikinimo ir jį atmetė pripažinęs, kad visi trys šios valstybės narės pateikti pagrindai tam ieškiniui pagrįsti yra nepagrįsti.
28
Taip Bendrasis Teismas netiesiogiai, bet neišvengiamai pripažino, kad ginčijamas sprendimas formaliai yra teisėtas.
29
Šiuo klausimu pažymėtina, kad, remiantis Sprendimo Ispanija / Komisija (C‑192/13 P, EU:C:2014:2156) ir Sprendimo Ispanija / Komisija (C‑197/13 P, EU:C:2014:2157) 56–89 ir 93 punktais, vis dėlto galima teigti, kad Komisija, priimdama sprendimą dėl finansinio koregavimo, nuo 2000 m. privalo laikytis teisės aktuose nustatyto termino.
30
Taigi, remiantis Reglamento Nr. 1083/2006 100 straipsnio 5 dalimi, Komisija priima sprendimą dėl finansinio koregavimo per šešis mėnesius nuo posėdžio datos, o jei posėdis neįvyksta, šešių mėnesių laikotarpis pradedamas skaičiuoti praėjus dviem mėnesiams nuo Komisijos kvietimo išsiuntimo datos.
31
Remiantis Reglamento Nr. 1083/2006 108 straipsnio antra pastraipa darytina išvada, kad minėtas 100 straipsnis taikomas nuo 2007 m. sausio 1 d., įskaitant programas iki 2007–2013 m. laikotarpio.
32
Tačiau šiuo atveju posėdis įvyko 2009 m. lapkričio 10 d., o ginčijamą sprendimą Komisija priėmė tik 2010 m. birželio 30 d.
33
Todėl šiuo atveju Komisija nesilaikė šešių mėnesių termino, nustatyto Reglamento Nr. 1083/2006 100 straipsnio 5 dalyje.
34
Be to, Teisingumo Teismo praktikoje nustatyta, kad, pirma, procedūros taisyklių, taikomų priimant aktą asmens nenaudai, nesilaikymas, kaip antai Komisijos atveju ginčijamo sprendimo nepriėmimas per Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatytą terminą, yra esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas (žr. Sprendimo Jungtinė Karalystė / Taryba, 68/86, EU:C:1988:85, 48 ir 49 punktus; Sprendimo Ispanija / Komisija, EU:C:2014:2156, 103 punktą ir Sprendimo Ispanija / Komisija, EU:C:2014:2157, 103 punktą) ir, antra, jei Sąjungos teismas, nagrinėdamas aptariamą aktą, konstatuoja, kad tas aktas priimtas nesilaikant reikalavimų, jis privalo savo iniciatyva iškelti pagrindą dėl esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimo ir dėl to panaikinti aktą, kuriame yra toks trūkumas (žr. Sprendimo Komisija / ICI, C‑286/95 P, EU:C:2000:188, 51 punktą; Sprendimo Komisija / Solvay, C‑287/95 P ir C‑288/95 P, EU:C:2000:189, 55 punktą; Sprendimo Ispanija / Komisija, EU:C:2014:2156, 103 punktą ir Sprendimo Ispanija / Komisija, EU:C:2014:2157, 103 punktą).
35
Per posėdį Teisingumo Teisme šalims buvo suteikta galimybė pateikti pastabas dėl pirmesniame punkte nurodytų aspektų. Be to, bylose, kuriose priimti sprendimai Ispanija / Komisija (EU:C:2014:2156) ir Ispanija / Komisija (EU:C:2014:2157) ir kurios susijusios su iš esmės identiškais faktinių aplinkybių ir teisės klausimais, tos pačios šalys jau išsamiai diskutavo dėl šioje byloje nagrinėjamų problemų.
36
Tokiomis aplinkybėmis reikia daryti išvadą, kad dėl to, jog Komisija ginčijamą sprendimą priėmė nesilaikydama Tarybos reglamente nustatyto termino, Bendrasis Teismas, atmesdamas Ispanijos Karalystės pareikštą ieškinį, užuot taikydamas sankcijas už esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimą, padarytą ginčijamame sprendime, padarė teisės klaidą.
37
Todėl skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas.
Dėl ieškinio pirmojoje instancijoje
38
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirmą pastraipą, jei apeliacinis skundas yra pagrįstas, Teisingumo Teismas Bendrojo Teismo sprendimą panaikina. Šis teismas gali pats priimti galutinį sprendimą, jeigu toje bylos stadijoje tai galima daryti.
39
Nagrinėjamu atveju Teisingumo Teismas turi informaciją, būtiną tam, kad galėtų priimti galutinį sprendimą dėl Ispanijos Karalystės pareikšto ieškinio Bendrajame Teisme, kuriuo siekiama ginčijamo sprendimo panaikinimo.
40
Šiuo klausimu pakanka pažymėti, kad dėl šio sprendimo 29–36 punktuose nurodytų motyvų ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas dėl esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimo.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
41
Pagal Procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra pagrįstas ir pats Teisingumo Teismas priima galutinį sprendimą byloje, jis sprendžia bylinėjimosi išlaidų klausimą.
42
Pagal to paties reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliacinėse bylose pagal šio reglamento 184 straipsnio 1 dalį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Ispanijos Karalystės apeliacinis skundas ir Bendrajam Teismui pateiktas ieškinys buvo patenkinti, remiantis Ispanijos Karalystės reikalavimais reikia Komisijai nurodyti padengti ne tik savo, bet ir šios valstybės narės patirtas bylinėjimosi išlaidas pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendžia:
1.
Panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Ispanija / Komisija (T‑384/10, EU:T:2013:277).
2.
Panaikinti 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4147, kuriuo sumažinta iš Sanglaudos fondo skirta finansinė parama šiems projektams ar projektų grupėms: „Nr. 2000.ES.16.C.PE.133 Hidrografinio Guadianos upės (Andevalo regionas) baseino gyventojų aprūpinimas vandeniu“, „Nr. 2000.ES.16.C.PE.066 Gvadalkivyro baseino valymas ir vandens gryninimas: Gvadairos, Aljarafe ir Gvadalkivyro gamtos apsaugos vietovės“ ir „Nr. 2002.ES.16.C.PE.061 Granados ir Malagos provincijų supramunicipalinių sistemų aprūpinimas vandeniu“.
3.
Nurodyti Europos Komisijai padengti savo ir Ispanijos Karalystės patirtas bylinėjimosi išlaidas per procesą pirmojoje instancijoje ir šiame apeliaciniame procese.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: ispanų.