62004CO0492_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑492/04
dėl Finanzgericht Baden‑Württemberg
(Vokietija) 2004 m. spalio 14 d. Nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2004 m. gruodžio 1 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH
prieš
Finanzamt Emmendingen,
TEISINGUMO TEISMAS (ketvirtoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas K. Lenaerts (pranešėjas), teisėjai E. Juhász, R. Silva de Lapuerta, J. Malenovský ir T. von Danwitz,
generalinis advokatas Y. Bot,
kancleris R. Grass,
pagal Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą nutaręs klausimą išspręsti motyvuota nutartimi,
susipažinęs su generalinio advokato nuomone,
priima šią
Nutartį
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra susijęs su EB 56–58 straipsnių išaiškinimu.
2. Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ginčą dėl Finanzamt Emmendingen
(toliau – Finanzamt ) sprendimo, kuriuo, nustatant pagal Vokietijos teisę įsteigtos bendrovės Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH
(toliau – ieškovė) mokėtiną mokestį, palūkanos, ieškovės sumokėtos jos akcininkei Šveicarijos bendrovei Lasertec AG (toliau – Lasertec ), perkvalifikuotos užslėptu pelno paskirstymu.
Nacionalinės teisės aktai
3. Įstatymo dėl bendrovių mokesčio ( Körperschaftsteuergesetz, toliau – KStG) 8a straipsnis, pavadintas „Iš akcininkų pasiskolintas kapitalas“, buvo įtrauktas Įstatymu dėl priemonių kovojant su įmonių iškėlimu (1993 m. rugsėjo 13 d. Standortsicherungsgesetz, BGBl., 1993 I, p. 1569). Šis įstatymas įsigaliojo tų pačių metų rugsėjo 14 d., jau priėmus prašymą priimti prejudicinį sprendimą.
4. Bylos aplinkybių metu taikytos KStG redakcijos 8a straipsnyje buvo nurodyta:
„1. Užslėptu pelno paskirstymu laikomas atlyginimas už išorinį kapitalą, kurį neribotai apmokestinama kapitalo bendrovė gavo iš akcininko, kuris nesinaudoja mokesčio kreditu ir kuriam nagrinėjamu laikotarpiu priklausė didelė bendrovės kapitalo dalis,
< … >
2. Jei sutartas atlyginimas yra nustatytas kaip kapitalo dalis ir jei nagrinėjamu laikotarpiu išorinio kapitalo vertė tris kartus viršija akcininko dalį, nebent kapitalo bendrovė turėjo galimybę identiškomis sąlygomis gauti kapitalo iš trečiųjų asmenų arba jei išorinis kapitalas yra paskola, skirta įprastoms banko operacijoms finansuoti. < … >
2. Akcininko dalyvavimą nuosavame kapitale sudaro kapitalo bendrovės nuosavo kapitalo dalis, kuri atitinka akcininko dalį pasirašytame kapitale pirmesnio mokestinio laikotarpio pabaigoje. Nuosavas kapitalas apibrėžiamas kaip pasirašytas kapitalas, atėmus dar nepadarytus įnašus < … > .
3. Didele kapitalo dalimi laikomas daugiau nei ketvirtadalio kapitalo bendrovės pradinio arba nominalaus įstatinio kapitalo turėjimas tiesiogiai arba per asmenų bendrovę. Tokia pati situacija turima tuomet, jei akcininkas turi daugiau nei ketvirtadalį kapitalo kartu su kitais akcininkais, su kuriais sudaryta asociacija arba kurie jį kontroliuoja, arba kuriuos jis kontroliuoja, arba kurie yra kontroliuojami kartu su juo. Didelės kapitalo dalies neturintis akcininkas prilyginamas didelę kapitalo dalį turinčiam akcininkui, jei jis savarankiškai arba kartu su kitais akcininkais turi lemiamą įtaką kapitalo bendrovei.“
5. Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą išplaukia, kad paprastai teisės į mokesčio kreditą neturi būtent akcininkai ne rezidentai.
6. Pagal KStG 54 straipsnio 6a dalį jo 8a straipsnis buvo taikomas nuo 1993 m. gruodžio 31 dienos.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
7. Ieškovė yra pagal Vokietijos teisę įsteigta bendrovė, sukurta 1994 m. rugsėjo 12 d. aktu. Ji moka visus mokesčius Vokietijoje.
8. Bylos aplinkybių metu ieškovės įstatinis kapitalas, kuris buvo 300 000 DEM, priklausė Papke – 100 000 DEM ir Lasertec – 200 000 DEM.
9. Pagal ieškovės steigimo akto nuostatą pradiniai įnašai, lygūs ketvirtadaliui pasirašyto kapitalo, turėjo būti sumokėti nedelsiant, o likusi dalis turėjo būti sumokėta bendrovės valdybos prašymu.
10. 1995 m sausio 5 d. sutartimi Lasertec suteikė ieškovei 700 000 DEM paskolą. Sutartis iš pradžių buvo sudaryta dvejiems metams. Paskola ir susijusios palūkanos turėjo būti grąžinamos dalimis kas tris mėnesius po 34 000 DEM. Šios paskolos palūkanų bendra suma 1995 m. siekė 48 132,64 DEM.
11. Po 1997 m. rugpjūčio mėnesį įvykdyti patikrinimo dėl 1995 m., mokesčių administratorius konstatavo, kad likusi pasirašyto kapitalo dalis buvo sumokėta tik 1995 m. sausio 10 dieną. Taigi, jo nuomone, reikėjo iš pasirašyto kapitalo sumos (t. y. 300 000 DEM) atimti iki 1994 m. gruodžio 31 d. nesumokėtą įnašo dalį (t. y. 225 000 DEM). Todėl mokesčių administratorius manė, kad Lasertec turima ieškovės nuosavo kapitalo dalis pastarąją dieną buvo lygi 50 000 DEM. Lasertec ieškovei suteiktą paskolą laikydamas „išoriniu kapitalu“, pagal KStG 8a straipsnį jis iš šios paskolos sumos (700 000 DEM) atėmė Lasertec dalies nuosavame ieškovės kapitale patrigubintą sumą (150 000 DEM). Likusios paskolos dalies – 550 000 DEM 1995 m. palūkanos, t. y. 37 818 DEM, nustatant ieškovės mokestį už atitinkamą laikotarpį buvo laikomos „užslėptu pelno paskirstymu“.
12. 1998 m. birželio 15 d. pranešime apie mokesčio dydį Finanzamt nurodė, kad pagal KStG 8a straipsnį susijusios palūkanos laikytinos užslėptu pelno paskirstymu ir atitinkamai apmokestinamos. Todėl jis padidino ieškovės mokėtiną 1995 m. mokesčių sumą 16 207 DEM.
13. 1998 m. liepos 2 d. ieškovė dėl šio pranešimo apie mokesčio dydį pateikė skundą, kuris buvo atmestas 1999 m. vasario 22 d. Finanzamt
sprendimu. Šį sprendimą 1999 m kovo 22 d. ji apskundė Finanzgericht Baden‑Württemberg .
14. Tokiomis aplinkybėmis Finanzgericht Baden‑Württemberg
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos du prejudicinius klausimus:
„1. Ar‑EB 57 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad kapitalo tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių judėjimo apribojimais, „egzistavusiais“ 1993 m gruodžio 31 d., laikytini tie, kurių atveju nacionalinės teisės aktų leidėjas iki tos dienos užbaigė teisės aktų leidybos procedūrą, ar tie, kurie tą dieną pagal nacionalinės teisės nuostatas jau buvo taikomi konkrečiais atvejais?
2. Ar EB 56 straipsnio 1 dalis, nagrinėjama kartu su EB 58 straipsniu, aiškintina taip, kad palūkanų, kurias valstybėje narėje įsteigta kapitalo bendrovė sumokėjo trečiojoje šalyje įsteigtam paskolos davėjui, kuris yra susijęs su pirmąja bendrove, dalinis apmokestinimas, jas prilyginant pelno paskirstymui, yra uždraustas, nes tai diskriminacinė savavališka priemonė arba užmaskuotas kapitalo judėjimo tarp valstybės narės ir trečiosios šalies apribojimas?“
Dėl prejudicinių klausimų
15. Pagal Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą, jei atsakymą į pateiktą prejudicinį klausimą galima aiškiai nustatyti iš Teisingumo Teismo praktikos, Teisingumo Teismas gali spręsti klausimą motyvuota nutartimi.
16. Savo klausimais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar tokie nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos kapitalo bendrovės rezidentės paskolos palūkanos, sumokėtos trečiojoje šalyje įsteigtam akcininkui, turinčiam didelę dalį šios bendrovės kapitalo, tam tikromis sąlygomis laikomos užslėptu pelno paskirstymu, už kurį bendrovė rezidentė, paskolos gavėja, turi mokėti mokestį, yra suderinami su EB sutarties nuostatomis dėl laisvo kapitalo judėjimo.
17. Prancūzijos vyriausybė ir Europos Bendrijų Komisija teigia, kad pagrindinėje byloje nagrinėjama nacionalinės teisės nuostata gali būti nagrinėjama tik įsisteigimo laisvės, o ne laisvo kapitalo judėjimo atžvilgiu. Jos iš esmės teigia, kad ši nuostata yra susijusi tik su didele kapitalo dalimi, kuri leidžia daryti lemiamą įtaką bendrovei, kurios kapitale dalyvaujama, ir todėl priskirtina išimtinai įsisteigimo laisvės materialinei sričiai.
18. Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas turi patikrinti, kurios laisvės atžvilgiu ši nuostata turi būti nagrinėjama.
19. Šiuo klausimu iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos išplaukia, kad nustatant, ar nacionalinės teisės aktai susiję su viena, ar su kita judėjimo laisve, reikia atsižvelgti į nagrinėjamų teisės aktų tikslą (šiuo klausimu
žr. 2006 m. rugsėjo 12 d. Sprendimo Cadbury Schweppes ir Cadbury Schweppes Overseas, C‑196/04, Rink. p. I‑7995, 31–33 punktus; 2006 m. spalio 3 d. Sprendimo Fidium Finanz, C‑452/04, Rink. p. I‑9521, 34 ir 44–49 punktus; 2006 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C‑374/04_Rink. p I‑000 37 ir 38 punktus bei sprendimo Test Claimants in the FII Group Litigation, C‑446/04, Rink. p I‑000 36 punktą ir 2007 m. kovo 12 d. Sprendimo Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, C‑524/04, Rink. p I‑000 26–34 punktus).
20. Taigi nacionalinės teisės nuostatos, susijusios su dalyvavimu, kuris leidžia daryti aiškią įtaką atitinkamos bendrovės sprendimams bei nulemti jos veiklą, priskirtinos EB sutarties nuostatų dėl įsisteigimo laisvės materialinei taikymo sričiai (šiuo klausimu
žr. 2000 m. balandžio 13 d. Sprendimo Baars, C‑251/98, Rink. p. I‑2787, 22 punktą; minėtų sprendimų Cadbury Schweppes ir Cadbury Schweppes Overseas
31 punktą ir Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation 27 punktą).
21. Pagrindinėje byloje nagrinėjama nacionalinė priemonė taikoma tais atvejais, kai bendrovė ne rezidentė, paskolos davėja, turi didelę dalį bendrovės rezidentės, paskolos gavėjos, kapitalo, t. y. daugiau kaip 25 %.
22. Tokios dalies turėjimo prilyginimas mažesniam dalyvavimui, kuris vis dėlto suteikia lemiamą įtaką atitinkamai bendrovei, parodo, kaip savo rašytinėse pastabose pabrėžė Komisija, kad Vokietijos teisės aktų leidėjo siekis buvo pagrindinėje byloje nagrinėjamą nacionalinę priemonę taikyti, nenustačius konkrečios ribos, dalyvavimui, kuris leidžia turėti aiškią įtaką atitinkamos bendrovės sprendimams ir nulemti jos veiklą šios nutarties 20 punkte primintos Teisingumo Teismo praktikos prasme (pagal analogiją žr. minėto sprendimo Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation
28 punktą).
23. Be to, iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą išplaukia, kad bendrovei paskolos davėjai Lasertec
priklauso du trečdaliai ieškovės, bendrovės paskolos gavėjos, įstatinio kapitalo. Toks dalyvavimas Lasertec neabejotinai suteikia lemiamą įtaką ieškovės sprendimams ir veiklai (analogiškai žr. minėto sprendimo Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation
32 punktą).
24. Iš to išplaukia, kad ši byla susijusi tik su sutarties nuostatų dėl įsisteigimo laisvės materialine taikymo sritimi.
25. Darant prielaidą, kad pagrindinėje byloje nagrinėjama nacionalinė priemonė, kaip teigia ieškovė, turi ribojantį poveikį laisvam kapitalo judėjimui, toks poveikis yra neišvengiama galimo įsisteigimo laisvės apribojimo, kokį Teisingumo Teismas nustatė 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendime Lankhorst‑Hohorst (C‑324/00, Rink. p. I‑11779), pasekmė ir jis nepateisina minėtos priemonės nagrinėjimo EB 56–58 straipsnių atžvilgiu (šiuo klausimu žr. minėtų sprendimų Cadbury Schweppes ir Cadbury Schweppes Overseas
33 punktą; Fidium Finanz 48 ir 49 punktus ir Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation
34 punktą).
26. Todėl į klausimus dėl su laisvu kapitalo judėjimu susijusių Sutarties nuostatų atsakyti nereikia.
27. Kalbant apie sutarties skyrių dėl įsisteigimo laisvės, reikia pažymėti, kad jame nėra jokios nuostatos, kuri jo nuostatų taikymo sritį išplėstų situacijoms, susijusioms su trečiosios šalies subjektu, įsisteigusiu už Europos Sąjungos ribų. Kaip Teisingumo Teismas konstatavo savo 1994 m. lapkričio 15 d. Nuomonėje 1/94 (Rink. p. I‑5267, 81 punktas), šio skyriaus tikslas yra užtikrinti valstybių narių subjektų įsisteigimo laisvę. Todėl EB 43 ir paskesniais straipsniais negalima remtis situacijoje, kai trečiosios šalies bendrovei priklauso kapitalo dalis, jai suteikianti lemiamą įtaką valstybės narės bendrovės sprendimams ir veiklai (pagal analogiją su laisve teikti paslaugas žr. minėto sprendimo Fidium Finanz
25 punktą).
28. Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad nacionalinė priemonė, pagal kurią kapitalo bendrovės rezidentės paskolos palūkanos, sumokėtos akcininkui ne rezidentui, kuriam priklauso didelė šios bendrovės kapitalo dalis, tam tikromis sąlygomis laikomos užslėptu pelno paskirstymu, už kurį bendrovė rezidentė, paskolos gavėja, turi mokėti mokestį, pirmiausia daro įtaką naudojimuisi įsisteigimo laisve EB 43 ir paskesnių straipsnių prasme. Šiomis nuostatomis negalima remtis situacijoje, susijusioje su trečiosios šalies bendrove.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
29. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:
Nacionalinė priemonė, pagal kurią kapitalo bendrovės rezidentės paskolos palūkanos, sumokėtos akcininkui ne rezidentui, kuriam priklauso didelė šios bendrovės kapitalo dalis, tam tikromis sąlygomis laikomos užslėptu pelno paskirstymu, už kurį bendrovė rezidentė, paskolos gavėja, turi mokėti mokestį, pirmiausia daro įtaką naudojimuisi įsisteigimo laisve EB 43 ir paskesnių straipsnių prasme. Šiomis nuostatomis negalima remtis situacijoje, susijusioje su trečiosios šalies bendrove.