62008CJ0158
SODBA SODIŠČA (drugi senat)
z dne 4. junija 2009 (
*1
)
„Carinski zakonik Skupnosti — Uredba (ES) št. 384/96 — Zaščita proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Zaščita finančnih interesov Evropskih skupnosti — Predelava v postopku aktivnega oplemenitenja — Nepravilna praksa“
V zadevi C-158/08,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Commissione tributaria regionale di Trieste (Italija) z odločbo z dne 13. marca 2008, ki je prispela na Sodišče, v postopku
Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste
proti
Pometon SpA,
SODIŠČE (drugi senat),
v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J.-C. Bonichot (poročevalec), J. Makarczyk, P. Kūris in L. Bay Larsen, sodniki,
generalna pravobranilka: V. Trstenjak,
sodni tajnik: B. Fülöp, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 19. marca 2009,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
—
za družbo Pometon SpA E. Volli in F. Trevisan, odvetnika,
—
za italijansko vlado I. Bruni, zastopnica, skupaj z G. Albenziom, avvocato dello Stato,
—
za Komisijo Evropskih skupnosti H. van Vliet, E. Righini in S. Schønberg, zastopniki,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 13 Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL 1996, L 56, str. 1) ter členov 4, 114 in naslednjih, 202, 204, 212 in 214 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1, v nadaljevanju: carinski zakonik Skupnosti).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste (carinski urad Trst) in družbo Pometon SpA v zvezi z uvozom neobdelanih magnezijevih palic s poreklom in izvorom iz Kitajske, ki so bile deklarirane v postopku aktivnega oplemenitenja.
Skupnostna ureditev
3
Člen 13 Uredbe št. 384/96 v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari, je določal:
„1.   [Protidampinške] dajatve, uvedene v skladu s to uredbo, se lahko razširijo tudi na uvoz podobnih izdelkov iz tretjih držav ali njihovih delov, če prihaja do izogibanja veljavnim ukrepom. Izogibanje je opredeljeno kot sprememba v vzorcu trgovanja med tretjimi državami in Skupnostjo, ki izhaja iz prakse, procesov ali dela, za katere ni dovolj potrebnih razlogov ali ekonomske razlage, razen same uvedbe dajatev, in kjer obst[a]jajo dokazi, da so popravljalni učinki dajatev oslabljeni v smislu cen in/ali količin podobnih izdelkov in obstajajo dokazi o d[a]mpingu v zvezi z normalnimi vrednostmi, ki so bile predhodno ugotovljene za podobne ali sorodne izdelke.
2.   Za določeno aktivnost sestavljanja v Skupnosti ali tretji državi se šteje, da se izogiba veljavnim ukrepom, če:
(a)
se je aktivnost pričela ali znatno okrepila po tem, ali pa neposredno pred tem, ko se je začela [protidampinška] preiskava, zadevni deli pa prihajajo iz države, ki je predmet teh ukrepov; in
(b)
vrednost delov predstavlja 60% ali več celotne vrednosti delov sestavljenega izdelka, vendar pa se v nobenem primeru ne šteje, da gre za izogibanje, če je dodana vrednost, za katero se poveča vrednost delov, vnesenih tekom aktivnosti sestavljanja ali končne izdelave, večja od 25% proizvodnih stroškov,
in
(c)
so popravljalni učinki dajatev oslabljeni v smislu cen in/ali količin sestavljenega podobnega izdelka in obstajajo dokazi o d[a]mpingu v zvezi z normalnimi vrednostmi, ki so bile prehodno ugotovljene za podobne ali sorodne izdelke.
3.   Preiskave se pričnejo v skladu s tem členom, če vsebuje zahteva dovolj dokazov glede dejavnikov, določenih v odstavku 1. Preiskave se začnejo po posvetovanju s Svetovalnim odborom na osnovi uredbe Komisije, ki tudi da navodilo carinskim organom, da [pogojijo] uvoz [z] registracij[o] v skladu s členom 14(5) ali da zahtevajo jamstva. Preiskave vodi Komisija, ki ji lahko pomagajo carinski organi, in se zaključi v devetih mesecih. Če končno ugotovljena dejstva upravičujejo [razširitev] ukrepov, [o tej razširitvi z navadno večino odloča Svet] na predlog Komisije, z začetkom veljavnosti na dan, ko je bila odrejena registracija v skladu s členom 14(5), ali, ko so bil[a] zahtevana jamstva. Ustrezne postopkovne določbe te uredbe v zvezi z začetkom in vodenjem preiskav se uporabljajo v skladu s tem členom.
[…]“
4
Člen 114 carinskega zakonika Skupnosti določa:
„1.   Postopek aktivnega oplemenitenja omogoča, da se naslednje blago uporablja na carinskem območju Skupnosti v eni ali več operacijah oplemenitenja, brez poseganja v člen 115:
(a)
neskupnostno blago, namenjeno za ponovni izvoz s carinskega območja Skupnosti v obliki pridobljenih proizvodov, ne da bi bilo to blago zavezano plačilu uvoznih dajatev ali ukrepom trgovinske politike;
(b)
blago, dano v prosti promet[,] za katerega se uvozne dajatve, ki se zaračunavajo za tako blago, povrnejo ali odpustijo, če je izvoženo s carinskega območja Skupnosti v obliki pridobljenih proizvodov.
2.   Naslednji izrazi imajo naslednji pomen:
(a)
sistem odloga: postopek aktivnega oplemenitenja, predviden v odstavku 1(a);
[…]“
5
Člen 551(1) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1) v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari, je poleg tega določal:
„Sistem odloga se odobri samo, če vložnik zahtevka dejansko namerava ponovno izvoziti glavne pridobljene proizvode s carinskega območja Skupnosti. V tem primeru se lahko ta sistem odobri za vs[e] blago, ki ga je treba oplemenititi.“
6
Člen 4(3) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, str. 1) določa:
„Če se ugotovi, da so bili v nasprotju s cilji veljavne zakonodaje Skupnosti zaradi pridobitve neke koristi zahtevani pogoji za pridobitev koristi ustvarjeni umetno, se zato korist ne odobri ali pa se odvzame.“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
7
V skladu s predložitveno odločbo je družba Pometon SpA med koncem leta 1998 in letom 2001 od povezane družbe Pometon, d. o. o., ustanovljene leta 1998 in s sedežem v Sežani (Slovenija), kupila neobdelane magnezijeve palice s poreklom in izvorom iz Kitajske, na njihov uvoz pa naj bi se na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 2402/98 z dne 3. novembra 1998 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz neobdelanega in nelegiranega magnezija s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in o dokončnem pobiranju začasnih dajatev (UL L 298, str. 1) odmerila protidampinška dajatev. Ta proizvod je bil v skladu s pogodbami o predelavi uvožen v imenu družbe Pometon, d. o. o., stranke s sedežem v tretji državi. Družba Pometon SpA je na prošnjo pridobila dovoljenje, da to blago da v postopek aktivnega oplemenitenja s šestmesečnim odlogom. Navedeno blago je predelala v magnezijeva zrna, za katera se ne odmeri protidampinška dajatev, ta pa so bila ponovno izvožena čez mejni prehod Fernetiči (Italija).
8
V predložitveni odločbi je pojasnjeno, da je bilo zadevno blago v postopku v glavni stvari, ne da bi prispelo do podjetja v Sloveniji, samo shranjeno na odlagalni površini in znova uvoženo v Italijo kot proizvod, ki ga je družba Pometon, d. o. o., prodala družbi Pometon SpA. Prav tako so v skladu s to odločbo izvedene preiskave razkrile, da je bilo približno 87% izvoženega proizvoda takoj vrnjenega v Italijo in sproščenega na evropski trg.
9
Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste je ob upoštevanju teh dokazov menil, da začasen uvoz neobdelanih magnezijevih palic s poreklom in izvorom iz Kitajske, deklariranih v postopku aktivnega oplemenitenja, dejansko pomeni dokončen uvoz tega proizvoda. Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste je zato izdal odločbe o dodatni obdavčitvi in o popravi obdavčitve, zoper katere je družba Pometon SpA vložila tožbo, ki ji je Commissione tributaria provinciale di Trieste (regijsko davčno sodišče v Trstu) ugodilo.
10
Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste je zoper to sodbo vložil pritožbo, proti kateri je družba Pometon SpA vložila nasprotno pritožbo. V teh okoliščinah je Commissione tributaria regionale di Trieste prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali se lahko šteje, da so s postopkom aktivnega oplemenitenja, kakršnega izvaja družba Pometon SpA, lahko kršena načela carinske politike Skupnosti, zlasti načela splošne in posebne protidampinške zakonodaje ter načela carinskega zakonika Skupnosti […]? Še zlasti, ali je treba člen 13 Uredbe ES št. 384/[96] razlagati kot splošno načelo, ki se lahko uporabi kot splošna klavzula pravnega reda Skupnosti, ki neposredno velja v odnosih med nacionalnimi organi in davčnimi zavezanci kot tudi v postopku odmere protidampinške dajatve; na primer, ali se je mogoče sklicevati na ta člen pri izvajanju carinskih kontrol, kot so opredeljene v členu 14 carinskega zakonika Skupnosti […]?
2.
Ali se lahko člen 13 Uredbe ES št. 384/[96] v zvezi z izogibanjem protidampinški ureditvi v povezavi s členom 114 in naslednjimi carinskega zakonika Skupnosti […] v zvezi z aktivnim oplemenitenjem in s členi 202, 204, 212 in 214 v zvezi z nastankom carinskega dolga razlaga tako, da odmera protidampinške dajatve za določeno blago ni izključena, če je sam proizvod prej kupil subjekt z državljanstvom države, kjer se protidampinška dajatev ne uporablja, v državi, kjer se ta ukrep uporablja, in ga brez vsakršnih sprememb začasno uvozil v Skupnost v postopku aktivnega oplemenitenja, da bi ga potem spremenjenega ponovno uvozil, vendar le začasno in le za nekaj ur, ter ga takoj prodal isti družbi države članice Skupnosti, ki je skrbela za aktivno oplemenitenje?
3.
Ali lahko sodišče države članice, če ni našlo kazenskih določb Skupnosti ali te ne obstajajo, uporabi pravila lastnega pravnega reda – ki ob izpolnitvi pogojev omogočajo razglasitev ničnosti pogodb o izročitvi v aktivno oplemenitenje in prodaji nadomestnega proizvoda – kakršna so členi 1343 (nedopustna podlaga), 1344 (pogodba o obidu zakona) in 1345 (nedopusten razlog) italijanskega civilnega zakonika ter člen 1414 in naslednji italijanskega civilnega zakonika v zvezi s pretvarjanjem, če bi bila ugotovljena in dokazana kršitev zgoraj navedenih načel Skupnosti?
4.
Ali je zgoraj opisana operacija, če je bila izvedena zaradi izogibanja protidampinški dajatvi, v skladu s postopkom aktivnega oplemenitenja tudi iz drugih razlogov ali razlagalnih meril, ki jih bo navedlo Sodišče, ali dejansko krši carinska načela v zvezi z uporabo protidampinške dajatve, ki jih bo navedlo Sodišče?
5.
Ali zadevna operacija tudi iz drugih razlogov ali razlagalnih meril, ki jih bo navedlo Sodišče, pomeni dokončen uvoz proizvoda, za katerega se odmeri protidampinška dajatev?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Dopustnost
11
Družba Pometon SpA v bistvu trdi, da so predložena vprašanja nedopustna v delu, v katerem je njihov namen pridobiti od Sodišča pravno mnenje in ne razlage prava Skupnosti, da so predložena sodišču, ki ni pristojno za odločanje o njih, in da nacionalno sodišče ni navedlo predpisov prava Skupnosti, katerih razlago zahteva, niti splošnih načel, na katera se sklicuje.
12
Te utemeljitve ni mogoče sprejeti.
13
V skladu z ustaljeno sodno prakso se predpostavlja upoštevnost vprašanj v zvezi z razlago prava Skupnosti, ki jih je zastavilo nacionalno sodišče v normativnem in dejanskem okviru, ki ga opredeli na podlagi lastne odgovornosti in katerega pravilnosti Sodišče ne preizkuša. Zavrnitev Sodišča, da bi odločalo o predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo nacionalno sodišče, je mogoča samo, če je jasno, da zahtevana razlaga prava Skupnosti nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora v postopku v glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo pravnih in dejanskih elementov, ki so potrebni za to, da bi lahko uporabno odgovorilo na predložena vprašanja (glej v tem smislu sodbo z dne 7. junija 2007 v združenih zadevah Van der Weerd in drugi, od C-222/05 do C-225/05, ZOdl., str. I-4233, točka 22 in navedena sodna praksa).
14
V tem primeru ne kaže, da naj se zahtevana razlaga nikakor ne bi nanašala na razlago prava Skupnosti, tako da Sodišče ne bi bilo pristojno za odločanje o njej, ali da naj zahtevana razlaga očitno ne bi imela nobene zveze z resničnostjo ali predmetom spora v glavni stvari. Poleg tega so pravni in dejanski elementi, potrebni za to, da bi Sodišče lahko uporabno odgovorilo na vprašanja, ki so mu predložena, predstavljeni v predložitveni odločbi. V tej odločbi so navedena tudi besedila, katerih razlaga se zahteva.
15
Vprašanja za predhodno odločanje so zato dopustna.
Prvo in drugo vprašanje
16
Predložitveno sodišče s prvim in drugim vprašanjem v bistvu sprašuje Sodišče, v kolikšnem obsegu se določbe člena 13 Uredbe št. 384/96 uporabljajo za spor, kakršen je ta, o katerem odloča.
17
Člen 13(3) Uredbe št. 384/96 določa, da Komisija sprejme odločitev o začetku preiskave v obliki uredbe, če je dovolj dokazov o izogibanju protidampinškim dajatvam. Če se s to preiskavo lahko dokončno ugotovijo dejstva, ki upravičujejo razširitev uporabe protidampinških dajatev na uvoz podobnih izdelkov ali njihovih delov iz tretjih držav, o tej razširitvi z navadno večino odloča Svet na predlog Komisije.
18
V tem primeru zadošča ugotovitev, da ni bilo nobene uredbe Komisije o začetku preiskave niti nobenega sklepa Sveta o razširitvi uporabe protidampinških ukrepov.
19
Določb člena 13 Uredbe št. 384/96 torej nikakor ni mogoče uporabiti za spor v glavni stvari, ne da bi se bilo treba izreči, ali se je besedilo člena 13(1) v različici, ki je veljala med dejanskim stanjem v postopku v glavni stvari, nanašalo na transakcije, ki jih je opravljala družba Pometon SpA.
20
Na prvo in drugo vprašanje je treba zato odgovoriti, da člena 13 Uredbe št. 384/96 ni mogoče uporabiti, če Svet na predlog Komisije ne sprejme sklepa o razširitvi uporabe protidampinških dajatev na uvoz podobnih izdelkov ali njihovih delov iz tretjih držav.
Tretje, četrto in peto vprašanje
21
Tretje, četrto in peto vprašanje se v bistvu nanašajo na to, ali je transakcijo, s katero družba v postopku aktivnega oplemenitenja uvozi blago, za katerega se uporabljajo protidampinške dajatve, ga predela v proizvod, za katerega se take dajatve ne odmerijo, in ga znova izvozi v povezano družbo v sosednji tretji državi, ki to blago znova izvozi v Skupnost, tako da ga proda nazaj prvi družbi, treba šteti za dokončen uvoz na carinsko območje Skupnosti.
22
Postopek aktivnega oplemenitenja na podlagi člena 114 carinskega zakonika Skupnosti omogoča, da se na carinskem območju Skupnosti uporablja neskupnostno blago, namenjeno za ponovni izvoz s tega območja. Ta uporaba pomeni, da se na tem blagu izvedejo postopki „oplemenitenja“, kar pomeni zlasti predelave. Ponovno izvoženo blago se imenuje „pridobljeni proizvodi“.
23
Ponovni izvoz blaga v obliki pridobljenih proizvodov s carinskega območja Skupnosti je pogoj za uporabo postopka aktivnega oplemenitenja. Ta se zato lahko zakonito uporabi samo, če je neskupnostno blago resnično namenjeno za ponovni izvoz s carinskega območja Skupnosti, kakor določa zgoraj navedeni člen 551(1) Uredbe št. 2454/93, v skladu s katerim mora vložnik zahtevka „dejansko nameravati ponovno izvoziti“ zadevno blago.
24
Iz vseh pravil, ki sestavljajo pravno ureditev aktivnega oplemenitenja, je jasno razvidno, da je namen tega postopka oprostiti carinskih dajatev samo tisto blago, ki je na carinsko območje Skupnosti uvoženo zgolj začasno, da bi bilo obdelano, popravljeno ali predelano, in je nato ponovno izvoženo, tako da ni kaznovana gospodarska dejavnost držav Skupnosti.
25
Iz tega nujno sledi, da bi bila praksa, kakršna je opisana v točki 8 te sodbe, pri kateri bi se blago brez resničnega namena ponovnega izvoza zgolj pošiljalo čez mejo in se kmalu po tem ponovno uvažalo, v nasprotju s samim ciljem postopka aktivnega oplemenitenja in bi ogrožala učinkovitost skupnostne ureditve.
26
Predložitveno sodišče mora preveriti, ali gre pri dejanskem stanju, zaradi katerega je nastal spor o glavni stvari, za tako nepravilnost.
27
Člen 4(3) Uredbe št. 2988/95, ki je po obsegu splošna, določa, da „[č]e se ugotovi, da so bili v nasprotju s cilji veljavne zakonodaje Skupnosti zaradi pridobitve neke koristi zahtevani pogoji za pridobitev koristi ustvarjeni umetno, se zato korist ne odobri ali pa se odvzame“.
28
Sodišče je že razsodilo, da z obveznostjo vračila koristi, ki je bila z nepravilno prakso pridobljena neupravičeno, ni kršeno načelo zakonitosti. Ta obveznost namreč ne pomeni sankcije, temveč je zgolj posledica ugotovitve, da so bili zahtevani pogoji za pridobitev koristi na podlagi skupnostne ureditve ustvarjeni umetno, zaradi česar je pridobljena korist neupravičena, in je torej obveznost njenega vračila upravičena (glej v tem smislu sodbo z dne 14. decembra 2000 v zadevi Emsland-Stärke, C-110/99, Recueil, str. I-11569, točka 56).
29
Podobno je uvoznik, ki se je nepravilno podal v postopek aktivnega oplemenitenja in ga izkoristil tako, da je umetno ustvaril zahtevane pogoje za njegovo uporabo, zavezan plačati dajatve na zadevne proizvode ne glede na morebitne upravne, civilne in kazenske sankcije, določene z nacionalno zakonodajo.
30
Na tretje, četrto in peto vprašanje je treba zato odgovoriti, da operacija, pri kateri bi se blago po predelavi v proizvod, za katerega se ne odmerijo protidampinške dajatve, brez resničnega namena ponovnega izvoza zgolj poslalo čez mejo in se kmalu po tem ponovno uvozilo, ne more biti zakonito del postopka aktivnega oplemenitenja. Uvoznik, ki bi se nepravilno podal v ta postopek in bi ga izkoristil, je zavezan plačati dajatve na zadevne proizvode ne glede na morebitne upravne, civilne in kazenske sankcije, določene z nacionalno zakonodajo. Pristojno nacionalno sodišče mora presoditi, ali je treba zadevno operacijo v postopku v glavni stvari glede na zgoraj navedene preudarke šteti za nepravilno glede na pravo Skupnosti.
Stroški
31
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
1.
Člena 13 Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti, ni mogoče uporabiti, če Svet Evropske unije na predlog Komisije Evropskih skupnosti ne sprejme sklepa o razširitvi uporabe protidampinških dajatev na uvoz podobnih izdelkov ali njihovih delov iz tretjih držav.
2.
Operacija, pri kateri bi se blago po predelavi v proizvod, za katerega se ne odmerijo protidampinške dajatve, brez resničnega namena ponovnega izvoza zgolj poslalo čez mejo in se kmalu po tem ponovno uvozilo, ne more biti zakonito del postopka aktivnega oplemenitenja. Uvoznik, ki bi se nepravilno podal v ta postopek in bi ga izkoristil, je zavezan plačati dajatve na zadevne proizvode ne glede na morebitne upravne, civilne in kazenske sankcije, določene z nacionalno zakonodajo. Pristojno nacionalno sodišče mora presoditi, ali je treba zadevno operacijo v postopku v glavni stvari glede na zgoraj navedene preudarke šteti za nepravilno glede na pravo Skupnosti.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: italijanščina.