62024CJ0116
SODBA SODIŠČA (šesti senat)
z dne 20. marca 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Skupna kmetijska politika – Financiranje iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) – Nacionalni program za razvoj podeželja 2007–2013 – Ukrepi za razvoj podeželja – Plačila za dobro počutje živali – Napake pri izračunu – Zmanjšanje teh plačil s strani nacionalnih organov brez čakanja na dokončno odločitev Evropske komisije – Vpliv izteka roka, določenega za spremembo tega programa, in sklepov Komisije o odobritvi ali spremembi navedenega programa – Neobstoj protislovja med sodbo Sodišča in sodbo Splošnega sodišča Evropske unije – Odgovornost zadevne države članice za kršitev prava Unije“
V zadevi C‑116/24,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Curtea de Apel Piteşti (višje sodišče v Piteștiju, Romunija) z odločbo z dne 28. novembra 2023, ki je na Sodišče prispela 12. februarja 2024, v postopku
Porcellino Grasso SRL
proti
Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale,
Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale,
Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură,
Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea,
SODIŠČE (šesti senat),
v sestavi A. Kumin (poročevalec), predsednik senata, F. Biltgen, predsednik prvega senata, in I. Ziemele, sodnica,
generalni pravobranilec: D. Spielmann,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Porcellino Grasso SRL C. S. Strătulă in O. Strătulă, avocaţi,
–
za Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale F. I. Barbu in A. Popescu, agenta,
–
za romunsko vlado R. Antonie, E. Gane in A. Rotăreanu, agentke,
–
za Evropsko komisijo L. Radu Bouyon in M. Salyková, agentki,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 288, 291 in 297 PDEU ter načela prava Unije, v skladu s katerim ima sklep Evropske komisije pravne učinke toliko časa, dokler ni razglašen za ničnega, členov 18 in 19 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2005, L 277, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 74/2009 z dne 19. januarja 2009 (UL 2009, L 30, str. 100) (v nadaljevanju: Uredba št. 1698/2005), in člena 9(3) Uredbe Komisije (ES) št. 1974/2006 z dne 15. decembra 2006 o podrobnih pravilih glede uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (UL 2006, L 368, str. 15), kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 335/2013 z dne 12. aprila 2013 (UL 2013, L 105, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba št. 1974/2006).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Porcellino Grasso SRL ter Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale (ministrstvo za kmetijstvo in razvoj podeželja, Romunija), Agenția pentru Finanțarea Investițiilor Rurale (agencija za financiranje naložb na podeželju, Romunija), Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (agencija za plačila in intervencije v kmetijstvu, Romunija) in Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul Județean Vâlcea (agencija za plačila in intervencije za kmetijstvo – okrožni center Vâlcea, Romunija; v nadaljevanju: APIA Vâlcea) zaradi znižanja plačil za dobro počutje živali.
Pravni okvir
Uredba št. 1698/2005
3
Člen 18 Uredbe št. 1698/2005, naslovljen „Priprava in odobritev“, je določal:
„1.   Programe razvoja podeželja določi država članica v tesnem sodelovanju s partnerji iz člena 6.
2.   Za vsak program razvoja podeželja države članice Komisiji podajo predlog, ki vsebuje podatke iz člena 16.
3.   Komisija oceni predlagane programe na podlagi njihovega ujemanja s strateškimi smernicami Skupnosti, z nacionalnim strateškim načrtom in s to uredbo.
Kadar Komisija meni, da se program razvoja podeželja ne ujema s strateškimi smernicami Skupnosti, z nacionalnim strateškim načrtom ali s to uredbo, od države članice zahteva, da predlagani program ustrezno spremeni.
4.   Vsak program razvoja podeželja se odobri v skladu s postopkom iz člena 90(2).“
4
Člen 19 te uredbe, naslovljen „Revizija“, je določal:
„1.   Programi razvoja podeželja se ponovno pregledajo in, če je potrebno, jih po potrditvi nadzornega odbora država članica prilagodi za preostalo obdobje. Revizije upoštevajo izide ocenjevanj in poročil Komisije, zlasti z namenom večjega upoštevanja ali prilagajanja prednostnim ciljem Skupnosti.
2.   Komisija sprejme odločbo o prošnjah za revizijo programov razvoja podeželja po predložitvi takšne prošnje države članice v skladu s postopkom iz člena 90(2). Spremembe, za katere je potrebna odobritev Komisije, se opredelijo v skladu s postopkom iz člena 90(2).“
5
Člen 40 navedene uredbe, naslovljen „Plačila za dobro počutje živali“, je določal:
„1.   Plačila za dobro počutje živali iz člena 36(a)(v) se dodelijo kmetom, ki prostovoljno prevzamejo te obveznosti.
2.   Plačila za dobro počutje živali se nanašajo samo na tiste obveznosti, ki presegajo ustrezne obvezne standarde, določene na podlagi člena 4 in Priloge III Uredbe [Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete ter o spremembi uredb (EGS) št. 2019/93, (ES) št. 1452/2001, (ES) št. 1453/2001, (ES) št. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) št. 1251/1999, (ES) št. 1254/1999, (ES) št. 1673/2000, (EGS) št. 2358/71 in (ES) št. 2529/2001 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 40, str. 269)] ter drugih ustreznih obveznih zahtev, ki so določene v nacionalni zakonodaji in se opredelijo v programu.
Te obveznosti se praviloma prevzamejo za obdobje od petih do sedmih let. Kadar je to potrebno in upravičeno, se za posebne vrste obveznosti določi daljše obdobje v skladu s postopkom iz člena 90(2).
3.   Plačila se dodelijo letno za kritje dodatnih stroškov in izpada dohodka, ki so posledica sprejetih obveznosti. Po potrebi lahko krijejo tudi poslovne stroške.
Podpora ne sme presegati najvišjega zneska iz Prilog[e] I.“
Uredba št. 1974/2006
6
Člen 6(1) Uredbe št. 1974/2006 je določal:
„Spremembe v programih za razvoj podeželja spadajo v naslednje kategorije:
(a)
revizije iz člena 19(1) Uredbe [št. 1698/2005];
(b)
revizije, ki izhajajo iz postopkov usklajevanja za sprejem finančnih virov iz člena 77(3) Uredbe [št. 1698/2005];
(ba)
spremembe finančnega načrta v zvezi z izvajanjem člena 70(4b) Uredbe [št. 1698/2005];
(c)
druge spremembe, ki niso zajete v točkah (a), (b) in (ba) tega odstavka.“
7
Člen 9, od (1) do (3), te uredbe je določal:
„1.   Spremembe programov držav članic iz člena 6(1)(c) lahko vključujejo spremembe pri razdelitvi finančnih sredstev po ukrepih znotraj osi, nefinančne spremembe v zvezi z uvajanjem novih ukrepov in vrst aktivnosti ter odpravo obstoječih ukrepov in vrst aktivnosti ter spremembe v zvezi z izjemo iz člena 5(6) Uredbe [št. 1698/2005] ali informacijami o obstoječih ukrepih iz programa oziroma njihovimi opisi.
2.   Države članice so pooblaščene tudi za uvajanje sprememb iz člena 6(1)(c), tako da znotraj koledarskega leta izvajajo prenose s poljubne osi na poljubno os v višini do 3 % skupnega prispevka EKSRP programa za celotno programsko obdobje.
3.   Spremembe programa iz odstavkov 1 in 2 se lahko uvedejo najkasneje do 31. decembra 2015, pod pogojem, da države članice te spremembe sporočijo najkasneje do 31. avgusta 2015.“
Uredba št. 1306/2013
8
Člen 5 Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (EC) No 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (UL 2013, L 347, str. 549, in popravek UL 2016, L 130, str. 5), naslovljen „Odhodki EKSRP“, določa:
„EKSRP se izvaja z deljenim upravljanjem med državami članicami in [Evropsko u]nijo. Financira finančni prispevek Unije k programom razvoja podeželja, ki se izvajajo v skladu s pravom Unije o podpori za razvoj podeželja.“
9
Člen 52 te uredbe, naslovljen „Potrditev skladnosti“, v odstavku 1 določa:
„Kadar Komisija ugotovi, da odhodki iz področja uporabe člena 4(1) in člena 5 niso bili izvršeni v skladu s pravom Unije oziroma, za EKSRP, v skladu z veljavnim pravom Unije in nacionalnim pravom iz člena 85 Uredbe (EU) št. 1303/2013 [Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL 2013, L 347, str. 320)], sprejme izvedbene akte, s katerimi določi zneske, ki se izključijo iz financiranja Unije. […]“
10
Člen 58 Uredbe št. 1306/2013, naslovljen „Zaščita finančnih interesov Unije“, v odstavku 1 določa:
„V okviru [skupne kmetijske politike (SKP)] države članice sprejmejo vse zakonske in druge predpise, pa tudi vse druge potrebne ukrepe za zagotavljanje učinkovite zaščite finančnih interesov Unije, zlasti za:
(a)
preverjanje zakonitosti in pravilnosti dejavnosti, ki jih financirata [Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS) in EKSRP];
(b)
zagotavljanje učinkovitega preprečevanja goljufij, predvsem na področjih, pri katerih je večje tveganje, ki bo namenjeno odvračanju, izvajalo pa se bo ob upoštevanju stroškov in koristi ter sorazmernosti ukrepov;
(c)
preprečevanje, odkrivanje ter odpravo nepravilnosti in goljufij;
(d)
uvedbo učinkovitih, odvračilnih in sorazmernih kazni v skladu s pravom Unije oziroma, kadar to ni mogoče, v skladu z nacionalnim pravom ter po potrebi za uvedbo sodnih postopkov;
(e)
izterjavo neupravičeno plačanih zneskov skupaj z obrestmi in po potrebi za uvedbo sodnih postopkov.“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
11
Po sprejetju Sklepa Komisije C(2008) 3831 z dne 16. julija 2008 o odobritvi romunskega programa za razvoj podeželja za programsko obdobje od 2007 do 2013 je ta država članica sprejela določbe za izboljšanje dobrega počutja živali. Komisija je na predlog navedene države članice z Izvedbenim sklepom C(2012) 3529 z dne 25. maja 2012 v nacionalni program za razvoj podeželja za obdobje od 2007 do 2013 (v nadaljevanju: NPRP 2007–2013) vključila ukrep pomoči v obliki nadomestil za izgubo dohodka in za dodatne stroške, ki so jih imeli kmetje, ki so prostovoljno prevzeli izvajanje standardov za izboljšanje dobrega počutja živali (v nadaljevanju: ukrep 215). Za prašiče za pitanje je na podlagi tega ukrepa med drugim določeno letno plačilo v višini 4,90 EUR na „glavo velike živine“ (GVŽ) iz naslova pomoči za izboljšanje dobrega počutja živali med prevozom (v nadaljevanju: pomoč za izboljšanje prevoza) in letno plačilo v višini 16,80 EUR/GVŽ iz naslova pomoči za 30‑odstotno zmanjšanje škodljivih vplivov glede na obvezno minimalno raven (v nadaljevanju: pomoč za zmanjšanje škodljivih vplivov).
12
Družba Porcellino Grasso je 13. avgusta 2012 od agencije APIA Vâlcea zahtevala več nepovratnih pomoči, med drugim za izboljšanje prevoza in zmanjšanje škodljivih vplivov, v zameno za njeno zavezo, da bo na svojih gospodarstvih vsaj pet let spoštovala ukrepe za dobro počutje prašičev za pitanje.
13
14. avgusta 2015 je pri agenciji APIA Vâlcea vložila zahtevek za plačilo teh pomoči za obdobje od 16. julija 2015 do 15. julija 2016, kar ustreza četrtemu letu njene zaveze.
14
Agencija APIA Vâlcea je 8. marca 2016 družbo Porcellino Grasso obvestila, da so bile po reviziji, ki so jo predstavniki Evropskega računskega sodišča opravili za proračunsko leto 2015, ugotovljene napake, ki so vodile do previsokih ravni plačil glede pomoči za izboljšanje prevoza in zmanjšanje škodljivih vplivov, izplačanih na podlagi ukrepa 215.
15
Agencija APIA Vâlcea je zaradi teh napak pojasnila, da bo znesek pomoči, dolgovane družbi Porcellino Grasso, znižala na 1,43 EUR/GVŽ za pomoč za izboljšanje prevoza in na 14,18 EUR/GVŽ za pomoč za zmanjšanje škodljivih vplivov. To znižanje je nato postalo dokončno s sprejetjem uredbe ministrstva za kmetijstvo in razvoj podeželja.
16
Družba Porcellino Grasso je zoper tako sprejete plačilne odločbe vložila tožbe v upravnem sporu, o katerih na datum vložitve tega predloga za sprejetje predhodne odločbe še ni bilo odločeno.
17
Družba Porcellino Grasso je 31. januarja 2017 med drugim pri agenciji APIA Vâlcea vložila zahtevek za plačilo pomoči za izboljšanje prevoza in zmanjšanje škodljivih vplivov za obdobje od 1. januarja 2017 do 31. decembra 2017, kar ustreza šestemu letu njene zaveze.
18
Agencija APIA Vâlcea je s sklepom z dne 6. februarja 2018 ta zahtevek odobrila, vendar je plačila, ki jih je treba izvesti iz naslova teh pomoči, izračunala na podlagi znižanih zneskov iz točke 15 te sodbe.
19
Družba Porcellino Grasso je zoper to odločbo vložila pritožbo, ki je bila 8. marca 2018 zavrnjena.
20
Zato je vložila tožbo pri Curtea de Apel Piteşti (višje sodišče v Piteştiju, Romunija), ki je predložitveno sodišče, s katero je med drugim predlagala razglasitev ničnosti navedenega sklepa in akta o zavrnitvi njene pritožbe ter povračilo škode v višini razlike med zneskom, za katerega je menila, da ji je dolgovan, in zneskom, ki ji je bil dejansko izplačan.
21
Predložitveno sodišče najprej navaja, da je Sodišče v sodbi z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), v bistvu razsodilo, da pravo Unije ne nasprotuje temu, da nacionalni organi, udeleženi pri izvajanju ukrepa nepovratne finančne podpore, zaradi napake pri izračunu, ki jo je ugotovilo Računsko sodišče, sprejmejo akte, s katerimi je naloženo znižanje zneska finančne pomoči, dodeljene z NPRP 2007–2013, kakor ga je odobrila Komisija, ne da bi počakali na to, da Komisija sprejme sklep, s katerim se iz financiranja Unije izključijo zneski, ki izhajajo iz te napake pri izračunu.
22
Vendar predložitveno sodišče ne izključuje, da lahko pravila in načela Unije, na katera se sklicuje družba Porcellino Grasso, ki niso pravila, upoštevana v tej sodbi, nasprotujejo temu, da romunski organi znižajo znesek finančnih pomoči iz postopka v glavni stvari. Poudarja namreč, da je bil ta znesek določen z Izvedbenim sklepom C(2012) 3529 o spremembi NPRP 2007–2013 in da ta sklep ni bil niti preklican, niti razglašen za ničnega, niti ga na datum, ko so bile ugotovljene napake pri izračunu iz točke 14 te sodbe, ni bilo več mogoče spremeniti.
23
Predložitveno sodišče nato navaja, da se po navedbah družbe Porcellino Grasso sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), v bistvu nanaša na dejanska in pravna vprašanja, ki so enaka vprašanjem v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899). Očitno pa naj bi bilo, da je prvonavedena sodba Splošnega sodišča v nasprotju z drugonavedeno sodbo, saj sta Splošno sodišče in Sodišče prišli do različnih ugotovitev, zlasti glede načela varstva legitimnih pričakovanj. Predložitveno sodišče se torej sprašuje, ali lahko navedeno sodbo Splošnega sodišča upošteva za rešitev spora, o katerem odloča.
24
Nazadnje, navedeno sodišče se sprašuje, ali načelo odgovornosti držav članic v primeru kršitve prava Unije romunski državi nalaga, da upravičencu, kot je družba Porcellino Grasso, zneske, dolgovane iz naslova pomoči za izboljšanje prevoza in za zmanjšanje škodljivih vplivov, izplača v višini, ki je bila prvotno določena z Izvedbenim sklepom C(2012) 3529 med celotnim trajanjem zavez, ki jih je sprejel ta upravičenec.
25
V teh okoliščinah je Curtea de Apel Pitești (višje sodišče v Piteștiju, Romunija) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali določbe členov 288, 291 in 297 PDEU ter načelo prava Unije, v skladu s katerim ima sklep [Komisije] pravne učinke toliko časa, dokler ni razglašen za ničnega – kot je bilo izoblikovano v sodbah z dne 8. julija 1999, Chemie Linz/Komisija (C‑245/92 P, EU:C:1999:363); z dne 5. oktobra 2004, Komisija/Grčija (C‑475/01, EU:C:2004:585); z dne 6. oktobra 2015, Schrems (C‑362/14, EU:C:2015:650); z dne 14. junija 2012, CIVAD (C‑533/10, EU:C:2012:347); z dne 22. oktobra 1987, Foto‑Frost (314/85, EU:C:1987:452); z dne 3. julija 2019, Eurobolt (C‑644/17, EU:C:2019:555), in z dne 12. februarja 2008, CELF in ministre de la Culture et de la Communication (C‑199/06, EU:C:2008:79) – ter člen 9(3) Uredbe [št. 1974/2006] ter člena 18 in 19 Uredbe št. 1698/2005 nasprotujejo praksi romunskih nacionalnih organov, v skladu s katero ti bodisi sprejmejo nacionalne akte, ki so v nasprotju z Izvedbenim sklepom [C(2012) 3529] o popravku romunskega [NPRP 2007–2013], bodisi odločijo, da se navedeni sklep ne uporablja, dokler ni spremenjen ali razglašen za ničen?
2.
Ali ima zadevno nacionalno sodišče ob upoštevanju splošne obveznosti držav članic, da spoštujejo pravo Evropske unije, če se znajde v položaju, v katerem mora sicer spoštovati razlagalno sodbo, ki jo je Sodišče izreklo na podlagi člena 267 PDEU [(to je sodbo z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899)], vendar ta sodba ne vsebuje presoje veljavnosti in učinkov izvedbenih sklepov Evropske komisije [(Izvedbenega sklepa C(2012) 3529 in Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2018/873 z dne 13. junija 2018 o izključitvi nekaterih odhodkov držav članic iz naslova Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) iz financiranja Evropske unije (UL 2018, L 152, str. 29)], ampak le presojo vračila zneskov financiranja, pri čemer pa to vračilo ne temelji na zadevnem sklepu [Komisije], pravico, da v okviru odločanja o sporu, ki mu je predložen, upošteva učinke in obrazložitev (preudarke) sodbe, ki jo je Splošno sodišče izreklo na podlagi ničnostne tožbe, vložene v skladu s členom 263 PDEU, s katero je v podobni zadevi razglasilo ničnost izvedbenega sklepa Evropske komisije [(to je sodbe z dne 18. januarja 2023, (Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5)]?
3.
Ali mora Romunija v skladu z načelom odgovornosti države v položaju, kakršen je ta v obravnavani zadevi, upravičencem do ukrepa 215 izplačati stopnje podpore v znesku, določenem v Izvedbenem sklepu [C(2012) 3529], za celotno obdobje trajanja obveznosti, ki so jih prevzeli?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo in drugo vprašanje
26
Predložitveno sodišče s prvim in drugim vprašanjem, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba – ob upoštevanju preudarkov, ki jih je Splošno sodišče navedlo v sodbi z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), več pravil in načel prava Unije, ki jih Sodišče v sodbi z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), ni upoštevalo – posledično izpodbijati izrek zadnjenavedene sodbe, ker bi bilo treba ta pravila in načela razlagati tako, da nasprotujejo temu, da nacionalni organi, udeleženi pri izvajanju ukrepa nepovratne finančne podpore, zaradi napake pri izračunu, ki jo je ugotovilo Računsko sodišče, sprejmejo akte, s katerimi je naloženo znižanje zneska finančne pomoči, dodeljene z NPRP 2007–2013, kakor je bil odobren in spremenjen s sklepi Komisije, čeprav tega programa na datum ugotovitve teh napak ni bilo več mogoče revidirati ali spremeniti.
Dopustnost
27
Na prvem mestu, ministrstvo za kmetijstvo in razvoj podeželja trdi, da prvo in drugo vprašanje nista dopustni, ker je bilo prvo vprašanje že pojasnjeno s sodbo z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), in ker drugo vprašanje ni zajeto s predmetom predloga za sprejetje predhodne odločbe, določenim v členu 267 PDEU.
28
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Sodišče pristojno, da pojasni obseg sodbe o razlagi, ki jo je izdalo v okviru predhodnega odločanja, glede na določbe prava Unije ali sodno prakso, ki v tej sodbi niso bile obravnavane (glej v tem smislu sodbo z dne 5. decembra 2017, M. A. S. in M. B., C‑42/17, EU:C:2017:936, točka 28).
29
Predložitveno sodišče pa s prvim in drugim vprašanjem prosi za razlago sodbe z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), glede na določbe prava Unije in sodbo Splošnega sodišča, ki v prvonavedeni sodbi niso bile preučene. V teh okoliščinah sta ti vprašanji dopustni.
30
Na drugem mestu, ob tem je treba opozoriti, da je nujno, kot določa člen 94(c) Poslovnika Sodišča, da predlog za predhodno odločanje vsebuje razloge, ki so predložitvenemu sodišču vzbudili dvom glede razlage ali veljavnosti nekaterih določb prava Unije, in pojasnitev zveze, ki po mnenju predložitvenega sodišča obstaja med temi določbami in nacionalno zakonodajo, ki jo je treba uporabiti v sporu o glavni stvari.
31
Čeprav se predložitveno sodišče v prvem vprašanju sklicuje na člene 288, 291 in 297 PDEU ter na načelo prava Unije, v skladu s katerim ima sklep Komisije pravne učinke toliko časa, dokler ni razglašen za ničnega, je treba ugotoviti, da v predlogu za sprejetje predhodne odločbe nikakor ne pojasni razlogov, zaradi katerih se sprašuje o teh členih in o tem načelu. Zlasti ni pojasnilo, zakaj bi lahko po njegovem mnenju navedena člena in navedeno načelo, zlasti glede na njihovo vsebino, kontekst ali cilj, razveljavili razlago iz izreka sodbe z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899). V teh okoliščinah prvo vprašanje ni dopustno v delu, v katerem se nanaša na iste člene in isto načelo.
32
Prvo vprašanje pa je dopustno v delu, v katerem se nanaša na člen 9(3) Uredbe št. 1974/2006 ter na člena 18 in 19 Uredbe št. 1698/2005. Predložitveno sodišče namreč ob sklicevanju na preudarke, ki jih je Splošno sodišče navedlo v sodbi z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), v bistvu navaja, da na podlagi teh določb NPRP 2007–2013, kakor je bil odobren s Sklepom C(2008) 3831 in spremenjen z Izvedbenim sklepom C(2012) 3529, na datum, ko je Računsko sodišče ugotovilo napake pri izračunu iz postopka v glavni stvari, ni bilo več mogoče revidirati niti spremeniti. V bistvu se torej sprašuje, ali so bili v takih okoliščinah romunski organi upravičeni izvesti znižanje iz točke 15 te sodbe. S tem predložitveno sodišče zadostno navaja razloge, ki so mu vzbudili dvom o razlagi navedenih določb.
33
Iz zgornjih preudarkov izhaja, da je prvo vprašanje dopustno v delu, v katerem se nanaša na člen 9(3) Uredbe št. 1974/2006 ter na člena 18 in 19 Uredbe št. 1698/2005, in da je drugo vprašanje v celoti dopustno.
Vsebinska presoja
34
Najprej je treba opozoriti, da mora Sodišče v okviru postopka sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, uvedenega s členom 267 PDEU, nacionalnemu sodišču dati koristen odgovor, ki mu omogoča rešitev spora, o katerem odloča. S tega vidika mora Sodišče po potrebi preoblikovati vprašanje, ki mu je bilo predloženo. Pri tem lahko Sodišče iz vseh elementov, ki jih je predložilo nacionalno sodišče, in zlasti iz obrazložitve predložitvene odločbe, ob upoštevanju predmeta spora o glavni stvari izbere pravila in načela prava Unije, ki jih je treba razložiti (sodba z dne 21. marca 2024, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy (Možnost popravka v primeru uporabe napačne davčne stopnje), C‑606/22, EU:C:2024:255, točki 19 in 20 ter navedena sodna praksa).
35
V obravnavanem primeru prvo vprašanje v bistvu temelji na premisi, da NPRP 2007–2013, kakor je bil odobren s Sklepom C(2008) 3831 oziroma spremenjen z Izvedbenim sklepom C(2012) 3529, na datum, ko je Računsko sodišče ugotovilo napake pri izračunu iz postopka v glavni stvari, ni bilo več mogoče revidirati niti spremeniti. V tem okviru člen 18 Uredbe št. 1698/2005 ni upošteven za odgovor na to vprašanje, ker se v nasprotju s členom 19 te uredbe in členom 9 Uredbe št. 1974/2006 v skladu z njegovim naslovom ne nanaša na revizijo ali spremembo programov razvoja podeželja EKSRP, temveč na njihovo „[p]ripravo in odobritev“.
36
Ugotoviti je torej treba, da predložitveno sodišče s prvim in drugim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba zaradi člena 19 Uredbe št. 1698/2005 in člena 9(3) Uredbe št. 1974/2006 – ob upoštevanju preudarkov, ki jih je Splošno sodišče navedlo v sodbi z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) – posledično izpodbijati izrek sodbe z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), ker bi bilo treba ta člena razlagati tako, da nasprotujeta temu, da nacionalni organi, udeleženi pri izvajanju ukrepa nepovratne finančne podpore, zaradi napake pri izračunu, ki jo je ugotovilo Računsko sodišče, sprejmejo akte, s katerimi je naloženo znižanje zneska finančne pomoči, dodeljene z NPRP 2007–2013, kakor je bil odobren in spremenjen s sklepi Komisije, čeprav tega programa na datum ugotovitve teh napak ni bilo več mogoče revidirati ali spremeniti.
37
Kot je predložitveno sodišče ugotovilo v točkah od 91 do 95 in točki 100 sodbe z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), je Splošno sodišče navedlo, da na datum, ko so bile ugotovljene napake pri izračunu pomoči v zvezi z ukrepom 215, ki ni pomoč iz postopka v glavni stvari_NPRP 2007–2013, kakor je bil odobren s Sklepom C(2008) 3831 in spremenjen z Izvedbenim sklepom C(2012) 3529, ni bilo več mogoče revidirati ali spremeniti na podlagi člena 19 Uredbe št. 1698/2005 in člena 9(3) Uredbe št. 1974/2006. Te ugotovitve je mogoče ratione temporis smiselno prenesti na zadevo v glavni stvari.
38
Vendar dejstvo, da na podlagi teh določb tega programa na datum, ko so bile te napake pri izračunu ugotovljene, ni bilo več mogoče revidirati ali spremeniti, ne more povzročiti dvoma o izreku sodbe z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), ki je bila izdana v drugačnem okviru, kot je bil okvir zadeve, v kateri je bila izdana sodba z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5).
39
Splošno sodišče je v točkah 74, 86, 91, 92, 100, 102 in 113 zadnjenavedene sodbe v bistvu razsodilo, da čeprav bi bil znesek pomoči iz ukrepa 215 zaradi napake pri izračunu nezdružljiv s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005, je Komisija pri romunskih organih vzbudila legitimno pričakovanje, da je bilo plačilo tega zneska krito s financiranjem Unije. Splošno sodišče je namreč ugotovilo, da je Komisija ob odobritvi te pomoči in s tem povezane metode izračuna po posebnih pogajanjih z romunskimi organi imela na voljo vse informacije, na podlagi katerih bi lahko odkrila to napako in presodila skladnost navedene pomoči s to določbo. Splošno sodišče je na podlagi tega ugotovilo, da je navedeni znesek mogoče popraviti le s spremembo NPRP 2007–2013 in s sklepom o odobritvi te spremembe, ne pa, kot je to storila Komisija, z izvedbenim sklepom, s katerim je bil napačen del zadevne pomoči izključen iz financiranja. Zato je Splošno sodišče iz teh razlogov ta izvedbeni sklep razglasilo za delno ničen.
40
V zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), se je v zvezi z drugimi pomočmi iz ukrepa 215 sicer res razpravljalo tudi o zneskih, ki zaradi napak pri izračunu niso bili v skladu s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005 in so bili popravljeni z izvedbenim sklepom Komisije, in sicer Izvedbenim sklepom 2018/873.
41
Vendar je iz spisa navedene zadeve razvidno, da v zvezi z izračunom teh zneskov glede njih v razmerjih med Romunijo in Komisijo niso bila priznana legitimna pričakovanja. Čeprav je namreč Romunija s tožbo v zadevi, v kateri je bil izdan sklep z dne 30. aprila 2019, Romunija/Komisija (T‑530/18, EU:T:2019:269), predlagala razglasitev ničnosti tega izvedbenega sklepa in trdila, da bi morale biti metode izračuna, ki jih je Komisija odobrila v zvezi z navedenimi zneski, varovane na podlagi načela varstva legitimnih pričakovanj, je Splošno sodišče s tem sklepom, ki je bil v pritožbenem postopku potrjen s sodbo z dne 10. septembra 2020, Romunija/Komisija (C‑498/19 P, EU:C:2020:686), to tožbo zavrglo kot nedopustno, ker je bila vložena prepozno.
42
Sodišče je torej v točkah od 33 do 36 sodbe z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), ugotovilo, da mora zadevne zneske, ki niso v skladu s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005 in niso priznani kot zneski, varovani z legitimnimi pričakovanji v razmerjih med Romunijo in Komisijo, popraviti tako Komisija na podlagi člena 52(1) Uredbe št. 1306/2013, in sicer s sprejetjem izvedbenega sklepa, s katerim se iz financiranja Unije izključi napačen del zadevnih pomoči, kot tudi nacionalni organi na podlagi člena 58(1) Uredbe št. 1306/2013, ne da bi bilo treba tem organom čakati na to, da Komisija sprejme tak izvedbeni sklep.
43
Sodišče je v točki 44 navedene sodbe pojasnilo, da v razmerjih med romunskimi organi in kmeti, ki so upravičenci zadevnih pomoči, načelo varstva legitimnih pričakovanj ne vpliva na to presojo. Štelo je namreč, da ti zneski niso bili določeni v skladu s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005, zato romunski organi pri kmetih, ki so bili upravičeni do zadevnih pomoči, niso mogli ustvariti legitimnega pričakovanja, da bodo upravičeni do obravnavanja, s katerim se krši pravo Unije.
44
V postopku v glavni stvari iz pojasnil predložitvenega sodišča izhaja, da so zadevne računske napake v zvezi s pomočmi, ki so prav tako zajete z ukrepom 215, čeprav so drugačne od tistih, ki sta jih preučili Sodišče in Splošno sodišče v sodbah z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), in z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), vodile do določitve zneskov, ki niso v skladu s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005. Poleg tega predložitveno sodišče ne navaja, da bi Komisija ali druge institucije, organi, uradi ali agencije Unije priznali, da so bili ti zneski varovani z legitimnimi pričakovanji v razmerjih med Romunijo in Komisijo. Iz tega izhaja, da položaj iz postopka v glavni stvari v bistvu ustreza položaju iz zadeve, v kateri je bila izdana sodba z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899).
45
Vendar, prvič, predložitveno sodišče v zvezi s trditvami družbe Porcellino Grasso navaja, da naj bi bilo razlogovanje Splošnega sodišča v sodbi z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), mogoče prenesti na postopek v glavni stvari, ker naj bi bilo treba načelo varstva legitimnih pričakovanj v razmerjih med Romunijo in Komisijo uporabiti za navedene zneske, ker je imela ta institucija, ko je odobrila spremembo NPRP 2007–2013, na voljo informacije, na podlagi katerih bi lahko presodila skladnost pomoči iz postopka v glavni stvari in z njimi povezanih metod izračuna s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005. Ker naj bi bili isti zneski varovani na podlagi tega načela, naj bi jih bilo mogoče v skladu s preudarki Splošnega sodišča, navedenimi v točki 39 te sodbe, popraviti le s spremembo NPRP 2007–2013 in s sklepom o odobritvi te spremembe.
46
V zvezi s tem je treba poudariti, da se sodba z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), sicer – tako kot je to v obravnavanem primeru – res nanaša na pomoč, ki je zajeta z ukrepom 215, vendar je šlo za pomoč, ki se razlikuje od pomoči iz postopka v glavni stvari. V teh okoliščinah Splošno sodišče v navedeni sodbi ni moglo preučiti vprašanja, ali je Komisija ob odobritvi spremembe NPRP 2007–2013 razpolagala z informacijami, ki so ji omogočale presojo skladnosti zadnjenavedenih pomoči in z njimi povezanih metod izračuna s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005, tako da njegovega razlogovanja ni mogoče smiselno prenesti na zadevo v glavni stvari. Poleg tega je treba poudariti, da romunska vlada v pisnem stališču ne trdi, da se v odnosih s Komisijo sklicuje na načelo varstva legitimnih pričakovanj v zvezi s pomočmi iz postopka v glavni stvari.
47
Drugič, predložitveno sodišče navaja, da so po navedbah družbe Porcellino Grasso preudarki, ki jih je Splošno sodišče navedlo v točki 113 sodbe z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), v nasprotju s točkama 42 in 44 sodbe z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899). Zato se sprašuje, ali bi moralo te preudarke upoštevati.
48
Kot je jasno razvidno iz te točke 113, je razlogovanje Splošnega sodišča nadaljevanje razlogovanja iz točk od 75 do 86 sodbe z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), v skladu s katerim so bile zadevne metode izračuna in zneski, določeni na podlagi teh metod, v razmerjih med Romunijo in Komisijo varovani na podlagi načela varstva legitimnih pričakovanj, ker so bile te metode in ti zneski predmet „posebnih pogajanj z romunskimi organi“ in da je Komisija v okviru teh pogajanj imela na voljo vse elemente, ki so ji omogočale presojo njihove skladnosti s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005.
49
Iz točke 42 te sodbe pa izhaja, da se je zadeva, v kateri je bila izdana sodba z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), nanašala na zneske pomoči, ki v razmerjih med Romunijo in Komisijo niso bili varovani z legitimnimi pričakovanji. Ker je bila navedena sodba izdana v popolnoma drugačnem okviru od okvira, ki je bil obravnavan v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), ugotovitve iz točke 113 zadnjenavedene sodbe ne morejo biti upoštevne za razlago sodbe z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899).
50
Iz tega izhaja, da zneskov pomoči iz postopka v glavni stvari, določenih zaradi napak pri izračunu, na podlagi sodbe z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), in ob neobstoju kakršne koli nasprotne navedbe v spisu, ki je na voljo Sodišču, ni mogoče šteti za zneske, varovane z legitimnimi pričakovanji v razmerjih med Romunijo in Komisijo, tako da je ob upoštevanju preudarkov, navedenih v točki 44 te sodbe, položaj iz postopka v glavni stvari v bistvu enak položaju v zadevi, v kateri je bila izdana sodba z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899).
51
Zato morata v položaju, v katerem so bili zneski zaradi računske napake določeni na način, ki ni v skladu s pravom Unije in ne da bi bili v razmerjih med Komisijo in zadevno državo članico varovani z legitimnimi pričakovanji, tako ta institucija kot ta država članica, kot je razvidno iz točk 33 in 34 sodbe z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), na podlagi člena 310(5) PDEU ter člena 52(1) in člena 58(1) Uredbe št. 1306/2013 iz financiranja Unije izključiti zneske, na katere je vplivala ta napaka pri izračunu.
52
Taka izključitev nikakor ne pomeni, da je treba zadevni program razvoja podeželja revidirati ali spremeniti.
53
Popravek računske napake, ki ni v skladu s pravom Unije, ter stopenj in plačil, ki izhajajo iz te napake, namreč ne vodi do nobene revizije ali spremembe zadevnega programa razvoja podeželja, ampak, kot izhaja iz določb, navedenih v točki 51 te sodbe, pomeni zgolj vrnitev v položaj, ki bi moral že od začetka izhajati iz tega programa, če ta napaka ne bi bila storjena, tako da proračun Unije ne bi bil oškodovan.
54
Zato okoliščina, da NPRP 2007–2013 na podlagi člena 19 Uredbe št. 1698/2005 in člena 9(3) Uredbe št. 1974/2006 na datum, ko je Računsko sodišče ugotovilo napake pri izračunu iz postopka v glavni stvari, ni več mogel biti niti revidiran niti spremenjen, ni ovira za to, da Komisija in nacionalni organi v okviru potrditve skladnosti sprejmejo potrebne ukrepe za popravek zneskov in plačil, na katere vplivajo te napake.
55
Glede na zgoraj navedene razloge je treba na prvo in drugo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 19 Uredbe št. 1698/2005 in člen 9(3) Uredbe št. 1974/2006 razlagati tako, da ne nasprotujeta temu, da nacionalni organi, udeleženi pri izvajanju ukrepa nepovratne finančne podpore, zaradi napake pri izračunu, ki jo je ugotovilo Računsko sodišče, sprejmejo akte, s katerimi je naloženo znižanje zneska finančne pomoči, dodeljene z NPRP 2007–2013, kakor je bil odobren in spremenjen s sklepi Komisije, čeprav tega programa na datum ugotovitve teh napak ni bilo več mogoče revidirati ali spremeniti. Preudarki, ki jih je Splošno sodišče navedlo v sodbi z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), v zvezi s tem niso upoštevni.
Tretje vprašanje
56
Predložitveno sodišče s tretjim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali načelo odgovornosti držav članic za kršitev prava Unije romunski državi nalaga, da upravičencem do pomoči za izboljšanje prevoza in pomoči za zmanjšanje škodljivih vplivov zneske, dolgovane iz naslova teh pomoči, izplača v višini zneskov, določenih z Izvedbenim sklepom C(2012) 3529, med celotnim trajanjem zavez, ki so jih sprejeli.
57
Opozoriti je treba, da pravo Unije določa načelo, da so države članice dolžne povrniti škodo, ki je bila posameznikom povzročena s kršitvami prava Unije, za katere te države odgovarjajo (sodba z dne 5. marca 1996, Brasserie du pêcheur in Factortame, C‑46/93 in C‑48/93, EU:C:1996:79, točka 17 in navedena sodna praksa).
58
V obravnavanem primeru je iz ugotovitev predložitvenega sodišča razvidno, da zaradi napak pri izračunu iz postopka v glavni stvari stopnje podpore, ki so bile z Izvedbenim sklepom C(2012) 3529 določene za pomoč za izboljšanje prevoza in pomoč za zmanjšanje škodljivih vplivov, niso bile v skladu s členom 40(3) Uredbe št. 1698/2005. Iz teh ugotovitev je razvidno tudi, da so romunski organi sprejeli potrebne ukrepe za popravek teh stopenj, da bi jih uskladili s to določbo, in da so s tem odpravili kršitev prava Unije, za katero so bili odgovorni.
59
V teh okoliščinah se upravičenec do pomoči, kot je družba Porcellino Grasso, ne more sklicevati na načelo odgovornosti držav članic za kršitev prava Unije, da bi razliko med zneskom plačil, ki bi ga moral prejeti prvotno, in popravljenim zneskom teh plačil, zahteval, čeprav je zadnjenavedeni znesek v skladu s tem pravom in ta upravičenec nima nobene pravice do prejemanja te razlike.
60
Na eni strani naj bi namreč plačilo dela zneskov, na katere so vplivale računske napake, upravičencu do pomoči, kot je družba Porcellino Grasso, pomenilo neupravičeno obogatitev tega upravičenca, ki je s pravom Unije prepovedana, ker bi to plačilo povzročilo obogatitev tega upravičenca brez veljavne pravne podlage in prikrajšanje Unije, povezano s to obogatitvijo (glej v tem smislu sodbi z dne 10. aprila 2008, Marks & Spencer, C‑309/06, EU:C:2008:211, točka 41 in navedena sodna praksa, in z dne 28. julija 2011, Agrana Zucker, C‑309/10, EU:C:2011:531, točka 53 in navedena sodna praksa).
61
Na drugi strani, tudi če se družba Porcellino Grasso v okviru tožbe za ugotovitev odgovornosti pred predložitvenim sodiščem namerava sklicevati na načelo varstva legitimnih pričakovanj v razmerjih z romunskimi organi, je treba opozoriti, da to načelo, kot je bilo navedeno v točki 43 te sodbe, pri pravnem subjektu ne more ustvariti legitimnih pričakovanj, da bo upravičen do obravnavanja, ki je v nasprotju s pravom Unije (sodba z dne 17. novembra 2022, Avicarvil Farms, C‑443/21, EU:C:2022:899, točka 41).
62
Glede na zgornje preudarke je treba na tretje vprašanje odgovoriti, da se načelo odgovornosti držav članic za kršitev prava Unije ne uporablja, če so bile stopnje podpore v zvezi s finančnimi pomočmi, dodeljenimi na podlagi programa za razvoj podeželja EKSRP, določene na način, ki ni v skladu s pravom Unije, in so upravičenci do teh pomoči prejeli plačila iz teh pomoči, izračunana na podlagi popravljenih stopenj, ki so bila v skladu s tem pravom.
Stroški
63
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:
1.
Člen 19 Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 74/2009 z dne 19. januarja 2009, in člen 9(3) Uredbe Komisije (ES) št. 1974/2006 z dne 15. decembra 2006 o podrobnih pravilih glede uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 335/2013 z dne 12. aprila 2013,
je treba razlagati tako, da
ne nasprotujejo temu, da nacionalni organi, udeleženi pri izvajanju ukrepa nepovratne finančne podpore, zaradi napake pri izračunu, ki jo je ugotovilo Evropsko računsko sodišče, sprejmejo akte, s katerimi je naloženo znižanje zneska finančne pomoči, dodeljene z romunskim programom za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) za obdobje od 2007 do 2013, kakor je bil odobren in spremenjen s sklepi Komisije, čeprav tega programa na datum ugotovitve teh napak ni bilo več mogoče revidirati ali spremeniti. Preudarki, ki jih je Splošno sodišče Evropske unije navedlo v sodbi z dne 18. januarja 2023, Romunija/Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), v zvezi s tem niso upoštevni.
2.
Načelo odgovornosti držav članic za kršitev prava Unije se ne uporablja, če so bile stopnje podpore v zvezi s finančnimi pomočmi, dodeljenimi na podlagi programa za razvoj podeželja Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), določene na način, ki ni v skladu s pravom Unije, in so upravičenci do teh pomoči prejeli plačila iz teh pomoči, izračunana na podlagi popravljenih stopenj, ki so bila v skladu s tem pravom.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: romunščina.