Zadeva C‑544/10
Deutsches Weintor eG
proti
Land Rheinland‑Pfalz
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,
ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht)
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe ‒ Približevanje zakonodaj ‒ Javno zdravje ‒ Informacije in varstvo potrošnikov ‒ Označevanje in oglaševanje živil ‒ Pojma ‚prehranske navedbe‘ in ‚zdravje‘ ‒ Uredba (ES) št. 1924/2006 ‒ Opredelitev vina kot ‚lahko prebavljivo‘ ‒ Navedba zmanjšane vrednosti kisline ‒ Pijače, ki vsebujejo več kot 1,2 % volumenskega deleža alkohola ‒ Prepoved zdravstvenih trditev ‒ Listina Evropske unije o temeljnih pravicah ‒ Člen 15(1) ‒ Svoboda izbire poklica ‒ Člen 16 ‒ Svoboda gospodarske pobude ‒ Združljivost“
Povzetek sodbe ‒ Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 6. septembra 2012
1.        Približevanje zakonodaj ‒ Prehranske in zdravstvene trditve na živilih ‒ Uredba št. 1924/2006 ‒ Pogoji uporabe teh trditev ‒ Prepoved zdravstvenih trditev glede pijač, ki vsebujejo več kot 1,2 % volumenskega deleža alkohola ‒ Zdravstvena trditev ‒ Pojem ‒ Označba „lahko prebavljivo“, skupaj z navedbo zmanjšane vsebnosti negativnih snovi ‒ Vključitev
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1924/2006, člen 4(3), prvi stavek, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 116/2010)
2.        Temeljne pravice ‒ Svoboda izbire poklica ‒ Svoboda gospodarske pobude ‒ Omejitve v okviru varstva javnega zdravja ‒ Uredba št. 1924/2006, ki navaja prehranske in zdravstvene trditve na živilih ‒ Prepoved, da proizvajalec ali trgovec z vinom uporablja označbo „lahko prebavljivo“, skupaj z navedbo zmanjšane vrednosti kisline ‒ Dopustnost
(člen 6(1) PEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (Listina), členi 15(1), 16 in 35 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta št. 1924/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 116/2010)
1.        Člen 4(3), prvi stavek, Uredbe št. 1924/2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo št. 116/2010, je treba razlagati tako, da pojem „zdravstvena trditev“ zajema označbo, kot je „lahko prebavljiv“, ki jo spremlja navedba o zmanjšani vsebnosti snovi, ki jih veliko število potrošnikov šteje za negativne.
V zvezi s tem iz besedila člena 2(2), točka 5, Uredbe št. 1924/2006 izhaja, da je „zdravstvena trditev“ v smislu navedene uredbe, opredeljena glede na povezavo, ki mora obstajati med živilom in eno od njegovih sestavin na eni strani in zdravjem na drugi strani. Ugotoviti je treba, da ta opredelitev ne daje nobenega pojasnila ne glede neposrednosti ali posrednosti te povezave ne glede njene intenzivnosti ali trajanja. V teh okoliščinah je treba razlagati besedo „povezava“ široko.
Na eni strani, pojem „zdravstvena trditev“ tako ne zadeva le povezave, ki namiguje na izboljšanje zdravstvenega stanja zaradi uživanja živila, temveč tudi vsako povezavo, ki namiguje na neobstoj ali zmanjšanje negativnih ali škodljivih učinkov za zdravje ob ali, v drugih primerih, po takšnem uživanju, in zgolj zato ohranitev dobrega zdravstvenega stanja, čeprav je omenjeno uživanje morda škodljivo.
Na drugi strani pojem „zdravstvena trditev“ ne zadeva le učinkov občasnega uživanja neke količine živila, ki po navadi povzroči le začasne in bežne učinke, temveč tudi učinke ponavljajočega, rednega, celo pogostega uživanja takšnega živila, katerega učinki pa, nasprotno, niso nujno le začasni in bežni.
Zato je treba v tej zadevi upoštevati tako začasne in bežne učinke kot skupne učinke ponavljajočega in dolgotrajnega uživanja nekega živila na telesno stanje.
(Glej točke od 34 do 36, 38 in 41 ter točko 1 izreka.)
2.        S členom 6(1), prvi pododstavek, PEU je združljivo, da se brez izjeme prepove uporaba navedbe „lahko prebavljivo“ v Uredbi št. 1924/2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 116/2010, za proizvajalca ali trgovca z vinom, skupaj z navedbo zmanjšane vrednosti kisline, torej tudi če bi bila ta prehranska trditev sama po sebi natančna.
V predpisih, ki omejujejo možnosti oglaševanja alkoholnih pijač in se tako borijo proti zlorabi alkohola, je izražena skrb za javno zdravje, varstvo javnega zdravja pa je cilj splošnega interesa, ki v nekaterih primerih upravičuje omejitev temeljne svoboščine.
Bistveno je, da trditve, ki se nanašajo na te pijače, ne smejo biti dvoumne, tako da lahko potrošniki uravnavajo svoje uživanje ob upoštevanju vseh bistvenih nevarnosti, ki so povezane z navedenim uživanjem, in tako učinkovito zavarujejo svoje zdravje.
Sporna trditev, ob predpostavki, da je dejansko pravilna glede navedbe zmanjšane vsebnosti kisline, je kljub vsemu nepopolna. Navedena trditev namreč poudarja določeno lastnost za olajševanje prebave, medtem ko ne omenja dejstva, da neodvisno od dobre prebave nevarnosti pri uživanju alkoholnih pijač niso prav nič odvrnjene, pa tudi omejene ne. Zgolj s poudarjanjem lažje prebave lahko sporna trditev namreč spodbuja k uživanju zadevnega vina in nazadnje poveča tveganja, ki so prisotna pri nezmernemu uživanju vsake alkoholne pijače, za zdravje potrošnikov. Zato se glede na zahtevo po zagotavljanju visoke ravni varovanja zdravja potrošnika prepoved takšnih trditev lahko upraviči z zahtevo iz člena 35 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.
Sporna prepoved v zadevi, kakršna je v sporu o glavni stvari, tako nikakor ne vpliva na bistvo svobode izbire poklica in svobode gospodarske pobude, ki sta določeni v členih 15(1) in 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Namen zadevne ureditve je varovanje zdravja, kar je cilj v splošnem interesu, ki mu sledi Unija. Čeprav je res, glede spoštovanja načela sorazmernosti, da prepoved zadevnih trditev vzpostavlja nekatere omejitve poklicne dejavnosti zadevnih gospodarskih subjektov glede natančno določenega vidika, je glede bistvenih vidikov spoštovanje teh svoboščin kljub temu zagotovljeno.
(Glej točke od 49 do 53, 55, 56, 58 in 60 ter točko 2 izreka.)