62005CJ0286
SODBA SODIŠČA (četrti senat)
z dne 4. maja 2006 (
*1
)
„Zaščita finančnih interesov Evropskih skupnosti — Uredba (ES, Euratom) št. 2988/95 — Vračilo pomoči Skupnosti — Uporaba milejših upravnih kazni za nazaj“
V zadevi C-286/05,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemčija) z odločbo z dne 30. junija 2005, ki je na Sodišče prispela 18. julija 2005, v postopku
Reinhold Haug
proti
Land Baden-Württemberg,
SODIŠČE (četrti senat),
v sestavi K. Schiemann, predsednik senata, E. Juhász in M. Ilešič (poročevalec), sodnika,
generalni pravobranilec: P. Léger,
sodni tajnik: R. Grass,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
—
za R. Hauga F. Schulze, odvetnik,
—
za Land Baden-Württemberg N. Philippi, zastopnica,
—
za Komisijo Evropskih skupnosti F. Erlbacher in L. Visaggio, zastopnika,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi odločeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 2(2) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, str. 1).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med kmetom R. Haugom in Land Baden-Württemberg, ki jo zastopa Landratsamt Tuttlingen, zaradi razveljavitve odločbe o odobritvi pomoči in zaradi obveznosti vračila celotne pomoči.
Pravni okvir
3
Člen 1(2) Uredbe št. 2988/95 določa:
„‚Nepravilnost‘ pomeni vsako kršenje določb zakonodaje Skupnosti, ki je posledica dejanja ali opustitve s strani gospodarskega subjekta, ki je ali bi lahko škodljivo vplivalo na proračun Skupnosti ali proračunska sredstva, ki jih upravljajo, bodisi z zmanjšanjem ali izgubo prihodkov iz lastnih sredstev, ki se zbirajo neposredno v imenu Skupnosti, bodisi z neupravičenimi izdatki.“
4
Člen 2(2), drugi stavek, te uredbe določa:
„Če so se določbe o upravnih kaznih v predpisih Skupnosti pozneje spremenile, se za nazaj uporabljajo milejše določbe.“
5
Člen 4 te uredbe določa:
„1.   Praviloma se za vsako nepravilnost odredi odvzem neupravičeno pridobljene koristi:
—
z obveznostjo plačila ali vračila dolgovanega ali neupravičeno prejetega zneska,
[…]
2.   Uporaba ukrepov iz odstavka 1 je omejena na odvzem pridobljene koristi, in če je tako predvideno, obresti, katerih višina se lahko določi pavšalno.
[…]
4.   Ukrepi iz tega člena se ne štejejo za kazen.“
6
Člen 5(1) iste uredbe določa:
„Za namerno nepravilnost ali nepravilnost iz malomarnosti so predvidene naslednje upravne kazni:
[…]
b)
plačilo večjega zneska od neupravičeno prejetega ali utajenega zneska, in kjer je primerno, obresti; znesek se določi v skladu z odstotkom, ki se določi s posebnimi predpisi, in ne sme presegati nujno potrebne ravni, ki še ima odvračilni učinek;
c)
odvzem celotne ali dela koristi, prejete po predpisih Skupnosti, tudi če se je subjekt neupravičeno okoristil samo iz dela te koristi;
[…]“
7
Člen 9(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 391, str. 36) obravnava razliko med površino, ki je prijavljena v zahtevku za pomoč na površino („pomoč na površino“), in površino, za katero so izpolnjeni vsi pogoji skladno s pravili („ugotovljena površina“). Določba vsebuje besedilo:
„Če se ugotovi, da površina, ki je prijavljena v zahtevku za pomoč na površino, presega dejansko ugotovljeno površino, se znesek pomoči izračuna na osnovi površine, ki je bila dejansko ugotovljena pri kontroli. Razen v primerih višje sile pa se dejansko ugotovljena površina zmanjša:
—
za dvakratnik ugotovljene razlike, če ta presega ugotovljeno površino za 2 % ali za 2 ha, vendar ne za več kot za 10 %,
—
za 30 %, če ugotovljena razlika znaša več kot 10 %, vendar ne več kot 20 % ugotovljene površine.
Če znaša razlika več kot 20 % ugotovljene površine, se pomoč, vezana na površino, ne odobri.
[…]
Obdelovalne površine v prahi za pridelovanje surovin, ki so namenjene za proizvodnjo neprehranskih proizvodov, za katere nosilec kmetijskega gospodarstva ni izpolnil vseh obveznosti, ki so mu bile naložene, se pri kontroli obravnavajo kot neobstoječe površine za namene tega člena.
V smislu tega člena je ‚ugotovljena površina‘ površina, za katero so izpolnjeni vsi pogoji skladno s pravili.“
8
Uredba št. 3887/92 je bila razveljavljena s členom 53(1), prvi stavek, Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, str. 11). Vendar člen 53(1), drugi stavek, Uredbe št. 2419/2001 določa, da Uredba št. 3887/92 „še nadalje velja za zahtevke za pomoč, ki se nanašajo na tržna leta ali premijska obdobja, ki so se začela pred 1. januarjem 2002.“
9
Člen 31 Uredbe št. 2419/2001, pod naslovom „Osnova za izračun“, določa:
„[…]
2.   Če je prijavljena površina v zahtevku za pomoč na površino večja od ugotovljene površine, za to skupino kmetijskih rastlin, ki je rezultat upravne kontrole ali kontrole na kraju samem, se pomoč, ne glede na znižanja in izključitve skladno s členi od 32 do 35, izračuna na osnovi ugotovljene površine za to skupino kmetijskih rastlin.
3.   Izračun največje upravičene površine, za plačila na površino pridelovalcem poljščin, se opravi na osnovi določene površine v prahi in skladno z deležem vsake posamezne poljščine. Vendar pa se plačila pridelovalcem poljščin glede na določeno površino v prahi znižajo samo do ravni, ki ustreza površini, ki bi bila potrebna za pridelavo 92 ton žit, skladno s členom 6(7) Uredbe [Sveta] (ES) št. 1251/1999 [z dne 17. maja 1999 o uvedbi sistema podpore za pridelovalce določenih poljščin (UL L 160, str. 1)].
[…]“
10
Člen 32(1) te uredbe, naslovljen „Znižanja in izključitve v primerih prevelikih prijav“, določa:
„Če prijavljena površina posamezne skupine kmetijskih rastlin presega ugotovljeno površino skladno s členom 31(2), se pomoč izračuna na osnovi ugotovljene površine, zmanjšane za dvakratno ugotovljeno razliko, če ta razlika znaša več kot 3 % ali dva hektarja, vendar pa ne več kot 20 % od ugotovljene površine.
Če znaša razlika več kot 20 % ugotovljene površine, se pomoč, vezana na površino za zadevno skupino kmetijskih rastlin, ne odobri.“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
11
R. Haug je 22. marca 2000 zaprosil za pomoč na površino za določene poljščine, in sicer za pridelovanje navadne ogrščice na eni površini in pridelovanje žita na drugi površini. V svojem zahtevku je tudi navedel obdelovalne površine v prahi, na katerih naj bi se posledično pridelovali proizvodi, ki niso neposredno namenjeni potrošnji. S sklepom z dne 18. decembra 2000 je Amt für Landwirtschaft, Landschafts- und Bodenkultur Tuttlingen (urad za kmetijstvo in agrikulturo Tuttlingen, v nadaljevanju: ALLB) tožeči stranki odobril v skladu s skupnostno ureditvijo o poljščinah pomoč na površino v višini 17.771,57 DEM. Ta znesek se je razdelil v tri delne zneske za navadno ogrščico, za žito in za površine v prahi. V navedenem sklepu je bilo omenjeno, da je treba obveznosti, ki jih je R. Haug prevzel ob vložitvi zahtevka, spoštovati.
12
Potem ko je ALLB z dopisom z dne 13. decembra 2000 pozval tožečo stranko v okviru splošnega preverjanja verodostojnosti, naj pošlje potrdila glede dobave navadne ogrščice, namenjene potrošnji, je R. Haug 21. decembra 2000 obvestil ALLB, da je njegov sin storil napako pri dostavi navadne ogrščice, saj je del navadne ogrščice pomotoma dobavil, kot da je namenjena za potrošnjo, čeprav naj bi jo dostavil kot surovino.
13
S sklepom z dne 16. februarja 2001 je ALLB razveljavil svoj sklep z dne 18. decembra 2000 o plačilu pomoči v višini 17.772,57 DEM in zahteval vračilo te vsote, povečane za obresti v višini 354,83 DEM. Sklep je obrazložil s tem, da R. Haug ni spoštoval obveznosti, ki jih je prevzel z vložitvijo zahtevka. Ker je razlika med površinami, prijavljenimi v tej zahtevi, in ugotovljenimi površinami presegala 20 %, v skladu s členom 9(2) Uredbe št. 3887/92 pomoči ni bilo mogoče odobriti.
14
R. Haug je vložil ugovor zoper navedeni sklep. Izpodbijal je predvsem višino zneska vračila, za katero je menil, da ni sorazmerna glede na njegovo pomoto. Po njegovem mnenju bi lahko neupoštevanje površin v prahi povzročilo samo zmanjšanje pomoči. V zvezi s tem se sklicuje na člen 31(3), drugi stavek, Uredbe št. 2419/2001, v skladu s katerim se plačila pridelovalcem poljščin glede na določeno površino v prahi znižajo samo do ravni, ki ustreza površini, ki bi bila potrebna za pridelavo 92 ton žit, skladno s členom 6(7) Uredbe (ES) št. 1251/1999. Po mnenju R. Hauga bi bilo treba to pravilo uporabiti v tej zadevi v skladu s členom 2(2), drugi stavek, Uredbe št. 2988/95.
15
Regierungspräsidium Freiburg je s sklepom z dne 13. decembra 2002 zavrnilo ugovor R. Hauga. Tožba, ki jo je zadnji vložil zoper ta sklep, je bila prav tako zavrnjena s sodbo z dne 23. novembra 2004 Verwaltungsgericht Freiburg. R. Haug se je zoper to sodbo pritožil pri Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg.
16
V teh okoliščinah je Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali se člen 2(2), drugi stavek, Uredbe [št. 2988/95] uporablja tudi takrat, kadar se v zvezi z nepravilnostjo v smislu člena 1(2) te uredbe zahteva le vračilo neupravičeno odobrene pomoči (člen 4(1) [omenjene] uredbe), in bi se morala neupravičeno dodeljena pomoč na podlagi določbe prava Skupnosti, ki je začela veljati pozneje, povrniti v manjšem obsegu, kot je tisti, ki izhaja iz predpisov prava Skupnosti, ki so veljali med nastankom dejstev?
Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
2.
[a]li se člen 2(2), drugi stavek, Uredbe [št. 2988/95] uporablja tudi za predpise o plačilu obresti, kadar zadevnemu nosilcu kmetijskega gospodarstva ni bila izrečena upravna kazen v smislu člena 5(1) [navedene] uredbe, temveč se od njega zahteva le vračilo neupravičeno pridobljene pomoči v smislu člena 4(1) [omenjene] uredbe?“
Vprašanji za predhodno odločanje
17
V okviru postopka sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, uvedenega s členom 234 ES, je naloga Sodišča, da poda nacionalnemu sodišču uporaben odgovor, ki mu omogoča rešitev spora, o katerem odloča. V ta namen mora Sodišče po potrebi preoblikovati vprašanje, ki mu je bilo predloženo (glej med drugim sodbi z dne 28. novembra 2000 v zadevi Roquette Frères, C-88/99, Recueil, str. I-10465, točka 18, in z dne 20. maja 2003 v zadevi Ravil, C-469/00, Recueil, str. I-5053, točka 27).
18
Iz obrazložitve predložitvene odločbe izhaja, da se stranke v postopku v glavni stvari strinjajo, da je pravilo uporabe milejših določb za nazaj, določeno v členu 2(2), drugi stavek, Uredbe št. 2988/95, izrecno omejeno na upravne kazni in torej ne velja za ukrepe v smislu člena 4 navedene uredbe.
19
Kot izhaja iz predložitvene odločbe in stališč, predloženih Sodišču, se spor o glavni stvari nanaša na vprašanje, ali je obveznost vračila celotnega prvotno odobrenega zneska pomoči na površino, povečanega za obresti, po ugotovitvi presežka, večjega od 20 % ugotovljene površine v smislu člena 9(2) Uredbe št. 3887/92, ukrep v smislu člena 4 Uredbe št. 2988/95 ali kazen v smislu člena 5 iste uredbe. Sicer pa se stranke v postopku v glavni stvari ne strinjajo glede tega, ali je člen 31(3) Uredbe št. 2419/2001, ki ga navaja R. Haug kot milejšo določbo v smislu člena 2(2), drugi stavek, Uredbe št. 2988/95, kaznovalen.
20
Zato da se nacionalnemu sodišču da uporaben odgovor, ki mu omogoča rešitev spora, o katerem odloča, je treba vprašanji za predhodno odločanje preoblikovati tako:
Ali se člen 2(2), drugi stavek, Uredbe št. 2988/95 uporabi, če se po tem, ko se ugotovi, da je bila ugotovljena površina v smislu člena 9(2) Uredbe št. 3887/92 presežena za več kot 20 %, zahteva vračilo celotnega prvotno odobrenega zneska pomoči Skupnosti na površino, povečanega za obresti, čeprav zadevni gospodarski subjekt trdi, da bi bila pomoč lahko predmet manjšega vračila na podlagi člena 31(3) Uredbe št. 2419/2001?
21
Kot je Sodišče že večkrat razsodilo, je napačna navedba površine, upravičene do pomoči, v zahtevku za pomoč, kot je predvidena v členu 9(2) Uredbe št. 3887/92, nepravilnost v smislu člena 1(2) Uredbe št. 2988/95, neodobritev pomoči, ki izhaja iz iste določbe Uredbe št. 3887/92, zaradi razlike med prijavljeno površino in dejansko ugotovljeno površino, pa je upravna kazen v smislu člena 2(2) Uredbe št. 2988/95 (sodbe z dne 17. julija 1997 v zadevi National Farmers' Union in drugi, C-354/95, Recueil, str. I-4559, točki 40 in 41; z dne 19. novembra 2002 v zadevi Strawson in Gagg & Sons, C-304/00, Recueil, str. I-10737, točka 46, in z dne 16. marca 2006 v zadevi Emsland-Stärke, C-94/05, ZOdl., str. I-2619, točka 63; glej po analogiji tudi sodbo z dne 1. julija 2004 v zadevi Gerken, C-295/02, ZOdl., str. I-6369, točka 50).
22
Tako taka ukinitev, ki se uresniči s popolnim vračilom prvotno odobrene pomoči Skupnosti, povečane za obresti, ustreza „odvzem[u] celotne […] koristi, prejete po predpisih Skupnosti“, predvidenemu v členu 5(1)(c) Uredbe št. 2988/95, ki je v tej določbi izrecno označen kot upravna kazen, če nastane zaradi namerne nepravilnosti ali nepravilnosti iz malomarnosti.
23
Posledično bi se lahko člen 2(2), drugi stavek, Uredbe št. 2988/95 uporabil, kadar se ugotovi presežek ugotovljene površine v smislu člena 9(2) Uredbe št. 3887/92, večji od 20 %, in se zato zahteva vračilo celotne prvotno odobrene pomoči Skupnosti, povečane za obresti, čeprav predpis prava Skupnosti, s katerim je bila spremenjena kazen, predvidena v členu 9(2) Uredbe št. 3887/92, predvideva manjše vračilo.
24
V zvezi s tem je treba opozoriti, da v nasprotju s členom 9(2) Uredbe št. 3887/92 člen 31 Uredbe št. 2419/2001 ne predvideva nobene kazni. Dejansko izhaja iz naslova in besedila zadnje določbe, da se ta omejuje zgolj na določitev osnove za izračun, in sicer ne glede na znižanja in izključitve skladno s členi od 32 do 35 Uredbe št. 2419/2001. Ta določba torej ne more pomeniti spremembe kazni, predvidene v členu 9(2) Uredbe št. 3887/92. Ta ugotovitev je sicer potrjena s členom 32(1), drugi pododstavek, Uredbe št. 2419/2001, ki v bistvu povzema pravilo člena 9(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 3887/92.
25
Zato je treba odgovoriti na vprašanji, kot ju je preoblikovalo Sodišče, da se člen 2(2), drugi stavek, Uredbe št. 2988/95 ne uporabi, kadar se v primeru, če je ugotovljeni presežek ugotovljene površine v smislu člena 9(2) Uredbe št. 3887/92 večji od 20 %, zahteva vračilo celotnega prvotno odobrenega zneska pomoči Skupnosti na površino, povečanega za obresti, čeprav zadevni gospodarski subjekt trdi, da bi se lahko pomoč na podlagi člena 31(3) Uredbe št. 2419/2001 zgolj zmanjšala.
Stroški
26
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
Člen 2(2), drugi stavek, Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti se ne uporabi, kadar se v primeru, če je ugotovljeni presežek ugotovljene površine v smislu člena 9(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti večji od 20 %, zahteva vračilo celotnega prvotno odobrenega zneska pomoči Skupnosti na površino, povečanega za obresti, čeprav zadevni gospodarski subjekt trdi, da bi se lahko pomoč na podlagi člena 31(3) Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92, zgolj zmanjšala.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.