62020CJ0556_RES
Byla C‑556/20
Schneider Electric ir kt.
prieš
Premier ministreirMinistre de l’Economie, des Finances et de la Relance
(Conseil d’État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2022 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisės aktų derinimas – Direktyva 90/435/EEB – Bendra mokesčių sistema, taikoma skirtingų valstybių narių patronuojančiosioms ir patronuojamosioms bendrovėms – 4 straipsnis ir 7 straipsnio 2 dalis – Dividendų dvigubo apmokestinimo išvengimas“
Teisės aktų derinimas – Bendra mokesčių sistema, taikoma skirtingų valstybių narių patronuojančiosioms ir patronuojamosioms bendrovėms – Direktyva 90/435 – Dvigubo apmokestinimo prevencija – Patronuojančiosios bendrovės gautų dividendų atleidimas nuo mokesčio – Patronuojančiosios bendrovės valstybės narės priimta mokestinė priemonė, numatanti avansinio (pelno) mokesčio surinkimą šiai bendrovei perskirstant dividendus, kurie neapmokestinami pelno mokesčiu pagal bendrąjį mokesčio tarifą – Direktyvoje 90/435 nustatytas 5 % viršutinę ribą viršijantis apmokestinimas – Neleistinumas – Patronuojančiosios bendrovės galimybė pasinaudoti mokesčių kreditu – Poveikio nebuvimas
(Tarybos direktyvos 90/435 4 straipsnis)
(žr. 41–49, 52–54, 58–65 ir 88 punktus ir rezoliucinę dalį)
Teisės aktų derinimas – Bendra mokesčių sistema, taikoma skirtingų valstybių narių patronuojančiosioms ir patronuojamosioms bendrovėms – Direktyva 90/435 – Patronuojančiosios bendrovės gautų dividendų atleidimas nuo mokesčio – Nacionalinėms arba sutartinėms nuostatoms, kuriomis siekiama panaikinti arba sumažinti dvigubą dividendų apmokestinimą, taikoma išimtis – Patronuojančiosios bendrovės valstybės narės priimta mokestinė priemonė, numatanti avansinio (pelno) mokesčio surinkimą šiai bendrovei perskirstant dividendus, kurie neapmokestinami pelno mokesčiu pagal bendrąjį mokesčio tarifą – Netaikymas
(Tarybos direktyvos 90/435 7 straipsnio 2 dalis)
(žr. 67–88 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Bendrovė Schneider Electric SE ir kitos bendrovės, kurios visos mokesčių tikslais reziduoja Prancūzijoje, 2000–2004 m. perskirstė savo akcininkams dividendus, gautus iš patronuojamųjų bendrovių, įsteigtų, be kita ko, kitose valstybėse narėse.
Dėl šio perskirstymo tos bendrovės buvo apmokestintos administraciniuose komentaruose nurodytu avansiniu (pelno) mokesčiu. Teigdamos, jog tuose komentaruose buvo pakartotos nacionalinės teisės nuostatos (
1
), nesuderinamos su Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyva (
2
), jos pateikė Conseil d’État (Valstybės Taryba, Prancūzija) ieškinį dėl jų panaikinimo. Iš tiesų pagal nacionalinės teisės aktus avansinis (pelno) mokestis buvo mokėtinas paskirstant pelną, už kurį suteikiamas mokesčio kreditas, kai už šį pelną patronuojančioji bendrovė nebuvo apmokestinta pelno mokesčiu taikant bendrąjį mokesčio tarifą. Šiuo klausimu Conseil d’État, remdamasi Sprendimu Accor (
3
), padarė išvadą, kad dividendus gaunanti bendrovė turi teisę į mokesčio kreditą, leidžiantį užtikrinti tokį patį iš Prancūzijoje įsteigtų bendrovių gautų dividendų ir dividendų, gautų iš kitoje valstybėje narėje įsteigtų bendrovių, vertinimą, kurį galima įskaityti į avansinį (pelno) mokestį.
Gavęs šio teismo pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas nusprendė, kad Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyva draudžia (
4
) nacionalinės teisės aktus, kuriuose numatyta, kad patronuojančioji bendrovė turi sumokėti avansinį (pelno) mokestį, kai savo akcininkams perskirsto jos patronuojamųjų bendrovių išmokėtą pelną, kai tas pelnas nebuvo apmokestintas bendruoju pelno mokesčio tarifu, jeigu mokėtino avansinio (pelno) mokesčio dydis viršija toje direktyvoje nustatytą 5 % ribą. Be to, tokiam avansiniam (pelno) mokesčiui netaikoma šios direktyvos nuostata, pagal kurią ta direktyva neturi įtakos nacionalinių arba sutartinių nuostatų, kuriomis siekiama panaikinti arba sumažinti dvigubą dividendų apmokestinimą (
5
), taikymui.
Teisingumo Teismo vertinimas
Teisingumo Teismas pirmiausia pažymi, kad Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyva siekiama užtikrinti, kad vienoje valstybėje narėje esančios patronuojamosios bendrovės pelno paskirstymas kitoje valstybėje narėje įsteigtai patronuojančiajai bendrovei mokesčių požiūriu būtų neutralus. Kad pasiektų šio tikslo, direktyvoje siekiama išvengti to pelno dvigubo apmokestinimo, t. y. išvengti, kad už paskirstytą pelną nebūtų pirmiausia apmokestinta patronuojamoji bendrovė, paskui – patronuojančioji bendrovė (
6
). Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pažymi, kad ta direktyva draudžiama apmokestinti patronuojančiąją bendrovę už patronuojamosios bendrovės paskirstytą pelną patronuojančiajai bendrovei, neišskiriant, ar šios patronuojančiosios bendrovės apmokestinimo momentas yra šio pelno gavimas, ar šio pelno perskirstymas.
Paskui Teisingumo Teismas konstatuoja, kad patronuojamosios bendrovės paskirstyto pelno patronuojančiajai bendrovei apmokestinimas patronuojančiosios bendrovės įsisteigimo valstybėje narėje tos bendrovės lygiu, kai dėl to perskirstomas pelnas būtų apmokestintas didesniu tarifu nei Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyvoje numatyta 5 % riba (
7
), lemtų šiai direktyvai prieštaraujantį minėtos bendrovės dvigubą apmokestinimą. Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pažymi, kad avansinio (pelno) mokesčio, atitinkančio mokesčio kreditą, susijusį su patronuojančios bendrovės akcininkams perskirstytais dividendais, taikymas leido šiuos dividendus apmokestinti 5 % viršutinę ribą viršijančiu mokesčiu, prieštaraujančiu Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyvai.
Galiausiai Teisingumo Teismas neigia, kad mokesčio kreditas patronuojančiosioms bendrovėms, gavusioms dividendus iš kitoje valstybėje narėje įsteigtos patronuojamosios bendrovės, suteiktas siekiant ištaisyti nacionalinės teisės aktų nesuderinamumą su Sąjungos teise, gali ištaisyti su Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyva nesuderinamų nacionalinės teisės aktų padarinius. Iš tiesų tokiu atveju mokesčio kreditas suteikiamas taikant administracines ir teismines procedūras bei mokesčių mokėtojui pateikus įrodymų, nors pagal šią direktyvą neleidžiama nustatyti tokių sąlygų. Be to, dėl atsižvelgimo į mokesčio kreditą dividendams taikomas įskaitymo metodas, nors valstybė narė pasirinko atleidimo nuo mokesčio metodą ir neatmetė galimybės, kad avansinio (pelno) mokesčio likutis gali išlikti.
Atsakydamas į klausimą, ar avansiniam (pelno) mokesčiui taikoma Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyvos 7 straipsnio 2 dalis, Teisingumo Teismas primena, kad šia nuostata leidžiama tik išsaugoti šios direktyvos tikslą atitinkančių nacionalinių ar sutartinių sistemų, kuriomis siekiama panaikinti arba sušvelninti tik dvigubą dividendų apmokestinimą, taikymą. Atsižvelgiant į šį tikslą, mokestis galėtų patekti į šios nuostatos taikymo sritį, jeigu jos taikymas nepanaikintų nacionalinių ar sutartinių nuostatų, kuriomis siekiama panaikinti arba sumažinti šį dvigubą apmokestinimą, poveikio.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pažymi, kad net jei avansinis (pelno) mokestis būtų taikomas pagal nacionalines nuostatas, kuriomis siekiama išvengti dvigubo dividendų apmokestinimo nacionaliniu lygmeniu, taikant šį avansinį (pelno) mokestį, patronuojančiosios bendrovės gautam pelnui iš kitoje valstybėje narėje įsteigtų jos patronuojamųjų bendrovių gali būti taikomas dvigubas apmokestinimas jį perskirstant. Teisingumo Teismas priduria, kad nacionalinės teisės aktų, dėl kurių atsiranda toks dvigubas apmokestinimas, taikymas negali būti suderinamas su Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyvos tikslu, net jei šio dvigubo apmokestinimo pasekmės gali būtų sušvelnintos vėliau pateikus prašymą grąžinti nepagrįstai sumokėtas sumas, suteikiant teisę į mokesčio kreditą pagal jurisprudenciją.
(
1
)	Pagrindinės bylos aplinkybėms taikytinos redakcijos Code général des impôts (Prancūzijos Bendrasis mokesčių kodeksas) 223sexies straipsnis.
(
2
)	1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (OL L 225, 1990, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 147) (toliau – Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyva).
(
3
)	2011 m. rugsėjo 15 d. Sprendimas Accor (C‑310/09, EU:C:2011:581).
(
4
)	Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyvos 4 straipsnio 1 dalis.
(
5
)	Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyvos 7 straipsnio 2 dalis.
(
6
)	Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyvos 4 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka.
(
7
)	Patronuojančiųjų ir patronuojamųjų bendrovių direktyvos 4 straipsnio 2 dalis.