62020CJ0538_RES
Byla C‑538/20
Finanzamt B
prieš
W AG
(Bundesfinanzhof prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2022 m. rugsėjo 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Įsisteigimo laisvė – SESV 49 ir 54 straipsniai – Galutinių nuolatinės buveinės nerezidentės nuostolių atskaitymas – Valstybė, atsisakiusi apmokestinimo kompetencijos pagal sutartį dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo – Situacijų panašumas“
Laisvas asmenų judėjimas – Įsisteigimo laisvė – Sutarties nuostatos – Taikymo sritis – Bendrovės rezidentės veikla kitoje valstybėje narėje per nuolatinę buveinę – Įtraukimas
(SESV 49 ir 54 straipsniai)
(žr. 14 ir 15 punktus)
Laisvas asmenų judėjimas – Įsisteigimo laisvė – Mokesčių teisės aktai – Pelno mokestis – Atsižvelgimas į galutinius nuostolius – Valstybė, atsisakiusi kompetencijos apmokestinti kitoje valstybėje narėje esančios nuolatinės buveinės pelną pagal sutartį dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo – Mokesčių sistema, pagal kurią bendrovė rezidentė gali atskaityti nuostolius, patirtus jos nuolatinės buveinės rezidavimo valstybėje narėje, tačiau negali atskaityti jos nuolatinės buveinės, esančios kitoje valstybėje narėje, patirtų nuostolių – Leistinumas
(SESV 49 ir 54 straipsniai)
(žr. 17–22, 27–29 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Akcinė bendrovė W AG, eksploatuojanti vertybinių popierių prekybos banką, reziduoja mokesčių tikslais Vokietijoje. 2004 m. rugpjūčio mėn. W atidarė filialą Jungtinėje Karalystėje. Kadangi jis negavo pelno, 2007 m. pirmąjį pusmetį W jį uždarė, todėl šios buveinės patirti nuostoliai negalėjo būti perkelti Jungtinėje Karalystėje mokestiniais tikslais.
Finanzamt B (mokesčių inspekcija B, Vokietija) atsisakė atsižvelgti į šiuos nuostolius apskaičiuojant W Vokietijoje mokėtiną mokestį už 2007 m. W apskundė šį atsisakymą Hessiches Finanzgericht (Heseno finansų teismas, Vokietija); šis 2018 m. rugsėjo 4 d. sprendimu jos skundą patenkino.
Mokesčių inspekcija B pateikė kasacinį skundą dėl šio sprendimo Bundesfinanzhof (Federalinis finansų teismas, Vokietija), t. y. prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme. Šis teismas pažymi, kad nors pagal Vokietijos teisės aktus (
1
) W yra Vokietijoje apmokestinama pelno ir verslo mokesčiais už visas savo pajamas, jos Jungtinėje Karalystėje esančios nuolatinės buveinės patirti nuostoliai neįtraukiami į jos pelno mokesčio bazę pagal sutartį dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo (
2
), pagal kurią nuo pelno mokesčio atleidžiamas užsienio pelnas (nuostolis), tačiau į tai atsižvelgiama nustatant taikytiną mokesčio tarifą. Tas pats pasakytina ir apie verslo mokestį. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja dėl šio draudimo suderinamumo su įsisteigimo laisve, nes, priešingai nei kitoje valstybėje narėje esančios nuolatinės buveinės patirtų nuostolių atveju, bendrovės rezidentės, nustatydamos savo apmokestinamąsias pajamas, gali atsižvelgti į nuolatinės buveinės rezidentės patirtus nuostolius.
Vis dėlto savo sprendime Teisingumo Teismas priėjo prie išvados, kad tai nelemia jokio įsisteigimo laisvės apribojimo, nes šios dvi situacijos nėra objektyviai panašios.
Teisingumo Teismo vertinimas
Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal SESV 49 ir 54 straipsnius nedraudžiama valstybės narės mokesčių sistema, pagal kurią bendrovė rezidentė iš savo apmokestinamojo pelno negali atskaityti galutinių nuostolių, patirtų jos nuolatinės buveinės kitoje valstybėje narėje tuo atveju, kai rezidavimo valstybė narė atsisakė teisės apmokestinti šios nuolatinės buveinės pelną pagal sutartį dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo.
Žinoma, tokia mokesčių sistema įtvirtinamas skirtingas bendrovės rezidentės, turinčios nuolatinę buveinę kitoje valstybėje narėje, ir bendrovės rezidentės, turinčios nuolatinę buveinę rezidentę, vertinimas. Toks skirtumas gali atgrasyti bendrovę rezidentę vykdyti savo veiklą per kitoje valstybėje narėje įsteigtą nuolatinę buveinę. Jis leidžiamas tik tuo atveju, jeigu yra susijęs su objektyviai nepanašiomis situacijomis arba pateisinamas privalomuoju bendrojo intereso pagrindu ir yra jam proporcingas.
Kalbant apie priemones, kurias numatė valstybės narės, siekdamos užkirsti kelią arba sumažinti dvigubą bendrovių rezidenčių apmokestinimą, bendrovės, kurios turi nuolatinę bendrovę kitoje valstybėje narėje, situacija nėra panaši į bendrovių, kurios turi nuolatinę buveinę rezidentę, situaciją, išskyrus kai nacionalinės mokesčių teisės aktuose šios dvi buveinių kategorijos laikomos panašiomis, siekiant atsižvelgti į jų patirtus nuostolius ir pelną.
Vis dėlto, kai valstybė narė, kurioje yra bendrovės rezidavimo vieta, pagal sutartį dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo atsisakė kompetencijos apmokestinti tos bendrovės nuolatinės buveinės nerezidentės, esančios kitoje valstybėje narėje, pelną, bendrovės rezidentės, turinčios tokią nuolatinę buveinę, padėtis nėra panaši į bendrovės rezidentės, turinčios nuolatinę buveinę rezidentę, padėtį dėl priemonių, kurių ėmėsi pirmoji valstybė narė, siekdama užkirsti kelią dvigubam pelno apmokestinimui ir atitinkamai – dvigubam bendrovių rezidenčių nuostolių atskaitymui arba tai sušvelninti.
(
1
)	Körperschaftsteuergesetz (Pelno mokesčio įstatymas) 1 straipsnio 1 dalis ir Gewerbesteuergesetz (Verslo mokesčio įstatymas), kuriame nustatyta, kad verslo mokesčio bazė yra pelno mokesčiu apmokestinamas pelnas.
(
2
)	1964 m. lapkričio 26 d. Vokietijos Federacinės Respublikos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės sutarties dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo ir mokesčių vengimo prevencijos, iš dalies pakeistos 1970 m. kovo 23 d. papildomu susitarimu (BGBl. 1966 II, p. 359; BGBl. 1967 II, p. 828 ir BGBl. 1971 II, p. 46), XVIII straipsnio 2 dalis