62020CO0670
TEISINGUMO TEISMO (šeštoji kolegija) NUTARTIS
2021 m. gruodžio 6 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Vartotojų apsauga – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais – Užsienio valiuta išreikšta paskolos sutartis – Sąlygos, dėl kurių paskolos gavėjui kyla su valiutos keitimu susijusi rizika – 4 straipsnio 2 dalis – Suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai – Vartotojo deklaracijos, kuria remiantis jis visiškai supranta potencialią riziką, kylančią dėl užsienio valiuta išreikštos paskolos pasirašymo, reikšmės nebuvimas – Aiški ir suprantama sutarties sąlygos formuluotė“
Byloje C‑670/20
dėl Ráckevei Járásbíróság (Rackevės apylinkės teismas, Vengrija) 2020 m. lapkričio 9 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2020 m. gruodžio 8 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
EP,
TA,
FV,
TB
prieš
ERSTE Bank Hungary Zrt
TEISINGUMO TEISMAS (šeštoji kolegija),
kurį sudaro šeštosios kolegijos pirmininko pareigas einantis Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojas L. Bay Larsen, teisėjai N. Jääskinen (pranešėjas) ir M. Safjan,
generalinė advokatė J. Kokott,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į tai, kad, išklausius generalinę advokatę, nuspręsta priimti sprendimą motyvuota nutartimi pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnį,
priima šią
Nutartį
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 4 straipsnio 2 dalies aiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant EP, TA, FV ir TB ginčą su ERSTE Bank Hungary Zrt. (toliau – bankas) dėl tariamai nesąžiningos sąlygos, įtrauktos į užsienio valiuta išreikštos paskolos sutartį, kurioje paskolos grąžinimas numatytas nacionaline valiuta, pobūdžio.
Teisinis pagrindas
3
Direktyvos 93/13 4 straipsnyje numatyta:
„1.   Nepažeidžiant 7 straipsnio, sutarties sąlygos nesąžiningumas vertinamas, atsižvelgiant į prekių ar paslaugų, dėl kurių buvo sudaryta sutartis, pobūdį, ir sutarties sudarymo metu nurodant visas sutarties sudarymo aplinkybes ir visas kitas tos sutarties arba kitos sutarties, nuo kurios ji priklauso, sąlygas.
2.   Sąlygų nesąžiningumo vertinimas nėra susijęs nei su pagrindinio sutarties dalyko apibrėžimu, nei su kainos ir atlygio adekvatumu mainais suteiktoms paslaugoms ar prekėms, jei šios sąlygos pateikiamos aiškia, suprantama kalba.“
4
Šios direktyvos 5 straipsnyje nustatyta:
„Tose sutartyse, kur visos ar tam tikros vartotojui siūlomos sąlygos pateikiamos raštu, jos visada turi būti išdėstomos aiškia, suprantama kalba. <…>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
5
2007 m. sausio 9 d. ieškovai pagrindinėje byloje, kurie yra vartotojai, notaro patvirtintu aktu sudarė su banku paskolos sutartį dėl šeimos būsto renovacijos. Pagal šią sutartį paskolos suma buvo išreikšta Šveicarijos frankais (CHF), tačiau paskolos išmokėjimas ir šios sumos grąžinimas turėjo būti atliktas Vengrijos forintais (HUF).
6
Taigi, kiekvienąkart suėjus paskolos grąžinimo įmokos terminui, bankas konvertuodavo paskolos grąžinimo įmoką, kurią sutarta mokėti Šveicarijos frankais, į Vengrijos forintus ir taip nustatydavo mokėtiną mėnesinę įmoką.
7
Sudarydamas nagrinėjamą paskolos sutartį bankas ieškovams pagrindinėje byloje pateikė informacinį pranešimą apie bendrą finansavimo užsienio valiuta riziką. Dėl valiutos keitimo rizikos šiame informaciniame pranešime buvo nurodyta:
„Atkreipiame Jūsų dėmesį į tai, kad pasirinkę finansavimą užsienio valiuta galite pasinaudoti pasirinktos valiutos rinkos privalumais, tačiau jūs taip pat prisiimate riziką. Sudarydami paskolos sutartį patvirtinate, kad šios paskolos suma banke yra registruota pasirinkta užsienio valiuta ir sutinkate ją grąžinti Jūsų pasirinkta valiuta. Kadangi Vengrijos forinto ir sutartyje pasirinktos užsienio valiutos keitimo kursas – valiutos keitimo kursas – gali skirtis priklausomai nuo kasdienių rinkos svyravimų, norime atkreipti Jūsų dėmesį į tai, kad bet koks nepalankus svyravimas ar pasikeitęs valiutos kursas greičiausiai jums sukels papildomų išlaidų, kurių nei faktinio atsiradimo, nei sumos negalima numatyti.
Šio finansavimo privalumas yra tas, kad kai tik užsienio valiutos, kuria nustatytas finansavimas, kursas nukrenta forinto atžvilgiu, finansavimo forintais „lygiavertė suma“ sumažėja; kitaip tariant, norint nusipirkti valiutą, kuria išreikštos mėnesinės įmokos, padengiančios pagrindinės sumos ir palūkanų grąžinimą, reikia mažiau forintų, o tada šis pirkinys jums kainuos mažiau – tokiu atveju mokestis yra mažesnis ir netgi gali tekti grąžinti mažiau nei lygiavertė suma Vengrijos forintais, kuri buvo apskaičiuota paskolos / kredito sutarties sudarymo metu.
Esant priešingai situacijai, kai užsienio valiutos, kuria nustatytas finansavimas, kursas didėja forinto atžvilgiu, brangsta finansavimas „lygiaverte suma“: tokiu atveju reikia didesnės forintų sumos mokant mėnesines (gražintinos) pagrindinės sumos ir palūkanų įmokas, konvertuotas į atitinkamą užsienio valiutą, taigi tokiu atveju reikia daugiau forintų, kad būtų grąžintas kreditas, paimtas užsienio valiuta.
Parašu patvirtinate, kad Jums buvo aiškiai pranešta apie šio finansavimo keliamą riziką, kad žinote rizikos sudedamąsias dalis ir pageidaujate gauti kreditą žinodami šias aplinkybes.“
8
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, nagrinėjamas informacinis pranešimas buvo parengtas atsižvelgiant į subalansuotą valiutų kursų situaciją, kuri vyravo sudarant nagrinėjamą paskolos sutartį. Tiesa, šiame pranešime minima keitimo kurso sumažėjimo ir padidėjimo galimybė, taip pat iš to kylantys privalumai ir trūkumai, tačiau jame nėra informacijos apie tai, kad makroekonominių sąlygų ir padėties tarptautinėje pinigų rinkoje pasikeitimas gali lemti didelį ar net neribotą paskolos grąžinimo įmokų padidėjimą, nei apie tai, kad Vengrijos forinto ir Šveicarijos franko keitimo kursas gali labai svyruoti, nepriklausomai nuo šio kurso stabilumo praeityje.
9
Vykdant nagrinėjamą paskolos sutartį, smarkiai pasikeitė minėtas kursas, tad mokėtinų mėnesinių įmokų suma gerokai padidėjo.
10
Kadangi ieškovai pagrindinėje byloje negalėjo grąžinti paskolos, 2015 m. bankas nutraukė nagrinėjamą paskolos sutartį.
11
2015 m. liepos 10 d. banko prašymu pradėta priverstinio vykdymo procedūra prieš ieškovus pagrindinėje byloje.
12
2016 m. rugsėjo 30 d. ieškovai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme pareiškė ieškinį dėl priverstinio vykdymo nutraukimo, motyvuodami tuo, kad nagrinėjama paskolos sutartis negalioja. Grįsdami šį ieškinį ieškovai pagrindinėje byloje tvirtina, kad bankas jiems nepateikė pakankamai informacijos apie realią riziką, susijusią su užsienio valiuta išreikštos paskolos sutarties pasirašymu. Konkrečiai kalbant, bankas neatkreipė jų dėmesio į tai, kad:
–
teigiamas ir neigiamas valiutos kurso svyravimų poveikis yra subalansuotas tik su sąlyga, kad Vengrijos forinto ir Šveicarijos franko kainos kinta stabiliai ir pastoviai,
–
ilgalaikis ir reikšmingas makroekonomikos sąlygų ir padėties tarptautinėje pinigų rinkoje pasikeitimas gali lemti didelį ar net neribotą paskolos grąžinimo įmokų padidėjimą,
–
prielaida, kad Šveicarijos franko kursas pastoviai auga, palyginti su Vengrijos forinto kursu, bet kuriuo momentu gali būti patvirtinta, ir net nedidelis ankstesnis šių kursų svyravimas nesuteikia jokios garantijos dėl būsimo jų stabilumo.
13
Bankas teigia, kad jo pateiktos informacijos apie valiutos keitimo riziką pakako, nes šios nutarties 7 punkte nurodytame informaciniame pranešime buvo paminėta teorinė valiutos keitimo kurso kitimo galimybė. Esant tokioms aplinkybėms, buvo pranešta apie valiutos kurso svyravimo ir paskolos grąžinimo įmokų dydžio ryšį. Taigi vartotojams buvo suteikta galimybė suprasti, kad mėnesinių įmokų suma, atsižvelgiant į minėto kurso svyravimus, gali padidėti neribotai. Bankas taip pat remiasi Kúria (Aukščiausiasis Teismas, Vengrija) jurisprudencija, pagal kurią „tai, kad atsakovas pateikė informaciją apie valiutos keitimo kurso riziką, savaime reiškia, kad ieškovas realiai turėjo suvokti kylančią riziką“.
14
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi 2017 m. rugsėjo 20 d. Sprendimu Andriciuc ir kt. (C‑186/16, EU:C:2017:703) ir pažymi, kad banko pateikta informacija apie valiutos keitimo riziką turi leisti vidutiniam, pakankamai informuotam ir protingai pastabiam bei nuovokiam vartotojui ne tik žinoti užsienio valiutos, kuria buvo suteikta paskola, pabrangimo ar nuvertėjimo galimybę, bet ir įvertinti galimai reikšmingas ekonomines tokios sąlygos ekonomines pasekmes jo finansiniams įsipareigojimams.
15
Vis dėlto šiam teismui kyla klausimas dėl šio Teisingumo Teismo nustatyto reikalavimo apimties ir jis siekia išsiaiškinti, ar tokios ekonominės pasekmės turi aiškiai išplaukti iš banko pateiktos informacijos. Konkrečiau kalbant, jam kyla klausimas, ar tam, kad būtų įvykdytas minėtas reikalavimas, pakanka, kad pasirašydamas paskolos sutartį atitinkamas vartotojas bendrai pareikštų, kad jis žino ir prisiima paskolos operacijos riziką, atsižvelgiant į galimą keitimo kurso svyravimą, ar, be to, būtina, kad bankas pateiktų aiškią informaciją apie prisiimamos rizikos neribotą pobūdį.
16
Tokiomis aplinkybėmis Ráckevei Járásbíróság (Rackevės apylinkės teismas, Vengrija) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Atsižvelgiant į [Direktyvos 93/13] 4 straipsnio 2 dalies aiškinimą, pateiktą [2017 m. rugsėjo 20 d. Sprendime Andriciuc ir kt. (C‑186/16, EU:C:2017:703)], ar galima laikyti, kad sutarties sąlyga, susijusi su valiutų keitimo kurso rizika, aiškiai nenustačius, kad tik skolininkas prisiima visą minėtą riziką, yra aiški ir suprantama, kai nurodytas tik skolininko pareiškimas, kad jis „puikiai supranta dėl sandorio kylančią riziką, ir ypač tai, kad dėl atitinkamos valiutos svyravimo, palyginti su Vengrijos forintu, paskolos grąžinimo įpareigojimas forintais gali tiek padidėti, tiek sumažėti[“]?
2.
Ar pirma aprašyta sutarties sąlyga atitinka reikalavimą, nustatytą [2017 m. rugsėjo 20 d. Sprendime Andriciuc ir kt. (C‑186/16, EU:C:2017:703)], pagal kurį vartotojas, pagal tokią sąlygą prisiėmęs valiutos kurso riziką, turi gebėti numatyti galimai reikšmingus ekonominius padarinius jo finansiniams įsipareigojimams, atsižvelgiant į tai, kad dokumente, pavadintame „Informacija apie bendrą finansavimo užsienio valiuta riziką“, kurį vartotojas pasirašė sudarydamas sutartį, nurodytas tiek palankus, tiek nepalankus valiutos kurso pokyčių poveikis, taigi formuojama nuomonė, kad tipinė stabilaus valiutos kurso lygio tendencija, kurią komunikuoja ir Magyar Bankszövetség (Vengrijos bankų federacija), yra ta, kad šie palankūs ir nepalankūs ekonominiai padariniai ilgainiui išsilygina?
3.
Ar pirma aprašyta sutarties sąlyga atitinka reikalavimą, nustatytą [2017 m. rugsėjo 20 d. Sprendime Andriciuc ir kt. (C‑186/16, EU:C:2017:703)], pagal kurį vartotojas, pagal tokią sąlygą prisiėmęs valiutos kurso riziką, turi gebėti numatyti galimai reikšmingus ekonominius padarinius jo finansiniams įsipareigojimams, kai nei sutartyje, nei informaciniame pranešime apie valiutos kurso riziką, pasirašytame sutarties sudarymo metu, tiesiogiai ar netiesiogiai nenurodoma, kad paskolos grąžinimo įmokos gali reikšmingai išaugti arba pasiekti bet kokį lygį?
4.
Atsižvelgiant į [Direktyvos 93/13] 4 straipsnio 2 dalies aiškinimą, pateiktą [2017 m. rugsėjo 20 d. Sprendime Andriciuc ir kt. (C‑186/16, EU:C:2017:703)], ar galima laikyti, kad sutarties sąlyga, susijusi su valiutų keitimo kurso rizika, aiškiai nenustačius, kad tik skolininkas prisiima visą minėtą valiutų keitimo kurso riziką, yra aiški ir suprantama, kai sutarties sąlygose tiesiogiai nenurodyta, kad grąžinamos skolos sumos gali reikšmingai išaugti, arba išvis nekalbama apie konkretų padidėjimą?
5.
Ar pakanka tik vartotojo šiais tikslais pateikto pareiškimo, suformuluoto kaip bendra sutarties nuostata, siekiant įvertinti, ar informacija apie valiutos keitimo kurso riziką atitinka [2017 m. rugsėjo 20 d. Sprendime Andriciuc ir kt. (C‑186/16, EU:C:2017:703)] nustatytą reikalavimą, kad ši informacija vidutiniam vartotojui turi leisti įvertinti galimus reikšmingus valiutos keitimo kurso rizikos ekonominius padarinius jo finansiniams įsipareigojimams, kai nėra jokios kitos sutarties sąlygos ar informacinio pranešimo, patvirtinančio tokią išvadą?
6.
Ar, atsižvelgiant į [2017 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo Andriciuc ir kt. (C‑186/16, EU:C:2017:703)] tekstą, Kúria ([Aukščiausiasis Teismas]) aiškinimas, jog „tai, kad atsakovas pateikė informaciją apie valiutos keitimo kurso riziką, savaime reiškia, kad ieškovas realiai turėjo suvokti kylančią riziką“, atitinka [Direktyvos 93/13] 4 straipsnio 2 dalį?“
Dėl prejudicinių klausimų
17
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnį Teisingumo Teismas, vadovaudamasis teisėjo pranešėjo siūlymu ir išklausęs generalinį advokatą, bet kada gali nuspręsti priimti sprendimą motyvuota nutartimi, jeigu, be kita ko, klausimas, dėl kurio pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą, yra tapatus klausimui, dėl kurio jis jau yra priėmęs sprendimą, arba atsakymą į tokį klausimą galima aiškiai nustatyti iš jurisprudencijos.
18
Šioje byloje reikia taikyti šią nuostatą.
19
Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad užsienio valiuta, dėl kurių paskolos gavėjas patiria valiutos keitimo riziką, išreikštos paskolos sutarties sąlygų skaidrumo reikalavimas yra įvykdytas, kai verslininkas pateikia vartotojui bendrą informaciją apie valiutos keitimo riziką, įskaitant galimą keitimo kurso svyravimų poveikį jo finansiniams įsipareigojimams, o vartotojas pareiškia, kad visiškai supranta potencialią riziką, kylančią dėl šios sutarties pasirašymo.
20
Pirmiausia reikia priminti, kad tik prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nuspręsti dėl tariamai nesąžiningų sąlygų kvalifikavimo, atsižvelgdamas į konkrečias bylos aplinkybes. Vis dėlto Teisingumo Teismas turi kompetenciją remiantis Direktyvos 93/13 nuostatomis, nagrinėjamu atveju – jos 4 straipsnio 2 dalimi, nurodyti kriterijus, kuriuos prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas gali arba turi taikyti, kai vertina sutarties sąlygą pagal šias nuostatas (2018 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo OTP Bank ir OTP Faktoring, C‑51/17, EU:C:2018:750, 72 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
21
Šiuo klausimu pagal suformuotą su skaidrumo reikalavimu susijusią jurisprudenciją iki sutarties sudarymo informacija apie sutarties sąlygas ir jos sudarymo pasekmes vartotojui yra ypač svarbi. Būtent remdamasis šia informacija jis nusprendžia, ar nori būti saistomas verslininko iš anksto suformuluotų sąlygų (2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 41 punktas; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 62 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
22
Vadinasi, sutarčių sąlygų skaidrumo reikalavimas, įtvirtintas Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnyje, negali būti susiaurintas iki suprantamumo tik formaliuoju ir gramatiniu aspektais. Minėtoje direktyvoje nustatyta apsaugos sistema pagrįsta idėja, kad vartotojas yra silpnesnėje padėtyje nei verslininkas dėl, be kita ko, turimos informacijos lygio, tad šį toje pačioje direktyvoje įtvirtintą sutarčių sąlygų aiškumo ir suprantamumo, taigi, ir skaidrumo, reikalavimą reikia aiškinti plačiai (2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 42 punktas; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 63 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
23
Taigi minėtas reikalavimas reiškia ne tik tai, kad ši sąlyga vartotojui turi būti suprantama formaliuoju ir gramatiniu aspektais, bet ir tai, kad vidutinis, pakankamai informuotas ir protingai pastabus bei nuovokus vartotojas galėtų suvokti, kaip konkrečiai apskaičiuojamos šios palūkanos, ir remdamasis konkrečiais ir suprantamais kriterijais įvertinti galimai reikšmingas tokios sąlygos ekonomines pasekmes jo finansiniams įsipareigojimams (2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 43 punktas; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 64 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
24
Klausimą, ar nagrinėjamu atveju skaidrumo reikalavimas buvo įvykdytas, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nagrinėti atsižvelgdamas į visas reikšmingas faktines aplinkybes, įskaitant reklamą ir informaciją, kurią per derybas dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamų paskolos sutarčių sudarymo pateikė paskolos davėjas (žr. 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 45 punktą; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 66 punktą).
25
Konkrečiai kalbant, nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į visas su paskolos sutarties sudarymu susijusias aplinkybes, turi patikrinti, ar nagrinėjamoje byloje vartotojui buvo pateikta visa informacija, kuri gali turėti įtakos jo įsipareigojimų apimčiai ir leistų įvertinti, be kita ko, visą jo paskolos kainą. Atliekant šį vertinimą, lemiamą reikšmę turi, pirma, tai, ar šios sutarties sąlygos suformuluotos aiškiai ir suprantamai, kad leistų vidutiniam, pakankamai informuotam ir protingai pastabiam bei nuovokiam vartotojui įvertinti šią kainą, ir, antra, aplinkybė, kad paskolos sutartyje nenurodyta informacija, kuri, atsižvelgiant į šioje sutartyje nurodytų prekių ir paslaugų pobūdį, laikoma esmine (2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 46 punktas; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 67 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
26
Nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad ieškovai pagrindinėje byloje prieš imdami paskolas gavo informacinį pranešimą, kuriame buvo pateikta bendra informacija apie valiutos keitimo riziką. Jis taip pat pažymi, kad šiame dokumente, kurį pasirašė ieškovai pagrindinėje byloje, atkreipiamas jų dėmesys į tai, kad dėl galimo Vengrijos forinto ir Šveicarijos franko pariteto svyravimo paskolos gavėjas gali patirti papildomų išlaidų, kurių nei faktinio atsiradimo, nei sumos negalima numatyti. Vis dėlto ieškovams pagrindinėje byloje nebuvo pateikta jokios konkrečios informacijos apie galbūt neribotą paskolos grąžinimo mėnesinių įmokų didėjimą, kurį galėtų lemti didelis valiutų kursų svyravimas. Šiuo klausimu ieškovams pagrindinėje byloje pateikta informacija buvo pagrįsta prielaida, kad minėtas valiutų paritetas išliks stabilus.
27
Dėl paskolos sutarčių užsienio valiuta, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, Teisingumo Teismas jau yra konstatavęs, kad bet kokia verslininko vartotojui pateikta informacija apie valiutos keitimo mechanizmo veikimą ir jo keliamą riziką yra svarbi šios nutarties 25 punkte nurodytam vertinimui atlikti. Ypač svarbi yra informacija apie paskolos gavėjui kylančią riziką tuomet, jei valiuta, kuri yra teisėta atsiskaitymo priemonė valstybėje narėje, kur reziduoja paskolos gavėjas, labai nuvertėja, o užsienio palūkanų norma padidėja (šiuo klausimu žr. 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 48 punktą; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 69 punktą).
28
Šiuo atveju, kaip Europos sisteminės rizikos valdyba pabrėžė 2011 m. rugsėjo 21 d. Rekomendacijoje ESRV/2011/1 dėl skolinimo užsienio valiutomis (OL C 342, 2011, p. 1), finansų įstaigos paskolos gavėjams turi suteikti pakankamai informacijos, kad jie galėtų priimti informacija pagrįstus ir atsargius sprendimus, ir ta informacija turi apimti bent informaciją apie valstybės narės, kur reziduoja paskolos gavėjas, didelio teisėtos mokėjimo priemonės nuvertėjimo ir užsienio palūkanų normos padidėjimo poveikį dalinėms įmokoms (Rekomendacija A – Kredito gavėjų informavimas apie riziką, 1 punktas) (2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 49 punktas; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 70 punktas).
29
Teisingumo Teismas konkrečiai pažymėjo, kad paskolos gavėją reikia aiškiai informuoti apie tai, kad, sudarant paskolos sutartį užsienio valiuta, jam tenka tam tikra valiutų keitimo rizika, kurią galbūt bus sunku prisiimti ekonominiu požiūriu, jei valiuta, kuria jis gauna pajamas, nuvertėtų. Be to, iš pardavėjo ar tiekėjo turi būti reikalaujama, kad jis nurodytų galimus valiutų kursų svyravimus ir riziką, galinčią kilti dėl to, kad tokia sutartis sudaroma užsienio valiuta (2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 50 punktas; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 71 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
30
Vadinasi, tam, kad skaidrumo reikalavimas būtų įvykdytas, verslininko pateikta informacija turi būti tokia, kad vidutinis, pakankamai informuotas ir protingai pastabus bei nuovokus vartotojas galėtų ne tik žinoti, kad, priklausomai nuo valiutos kurso svyravimų, sąskaitos valiutos ir mokėjimo valiutos pariteto raida gali sukelti nepalankių pasekmių jo finansiniams įsipareigojimams, bet ir imdamas paskolą užsienio valiuta suprasti realią riziką, kurią patirs per visą sutarties galiojimo laikotarpį, jei valiuta, kuria jis gauna savo pajamas, labai nuvertėtų, palyginti su užsienio valiuta, kuria suteikta paskola (šiuo klausimu žr. 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 51 punktą; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 72 punktą).
31
Taigi Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad paskolos sutarties užsienio valiuta, dėl kurios vartotojui kyla valiutos keitimo rizika, atveju skaidrumo reikalavimas nelaikomas įvykdytu, jei vartotojui pateikiama informacija (net ir didelės apimties), grindžiama prielaida, kad sąskaitos valiutos ir mokėjimo valiutos keitimo kursas nesikeis per visą sutarties laikotarpį. Taip, be kita ko, yra tuo atveju, kai verslininkas neįspėjo vartotojo apie ekonomines aplinkybes, galinčias turėti įtakos valiutų kursų svyravimams, todėl vartotojas negalėjo praktiškai suprasti galimų reikšmingų paskolos užsienio valiuta pasekmių savo finansinei padėčiai (2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 53 punktas; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 74 punktas).
32
Vadinasi, atsižvelgiant į verslininkui tenkančią pareigą informuoti, vartotojo pareiškimas, kad jis visiškai supranta potencialią riziką, kylančią dėl paskolos užsienio valiuta pasirašymo, savaime negali turėti reikšmės vertinant, ar šis verslininkas įvykdė minėtą skaidrumo reikalavimą.
33
Galiausiai reikia priminti, kad, atliekant šios nutarties 25 punkte nurodytą vertinimą, taip pat svarbi finansų įstaigos ikisutartiniuose ir sutartiniuose dokumentuose vartojama kalba. Konkrečiai kalbant, ta aplinkybė, kad nėra sąlygų ar paaiškinimų, kuriais paskolos gavėjas būtų aiškiai informuotas apie konkrečią su paskolos sutartimi užsienio valiuta susijusią rizika, gali patvirtinti, kad nėra įvykdytas skaidrumo reikalavimas, įtvirtintas visų pirma Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalyje (2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, 54 punktas; taip pat 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 75 punktas).
34
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad užsienio valiuta, dėl kurios paskolos gavėjas patiria valiutos keitimo riziką, išreikštos paskolos sutarties sąlygų skaidrumo reikalavimas yra įvykdytas tik tada, kai verslininkas pateikia paskolos gavėjui tikslią ir pakankamą informaciją apie valiutos keitimo riziką, leidžiančią vidutiniam, pakankamai informuotam ir protingai pastabiam bei nuovokiam vartotojui įvertinti tokių sąlygų neigiamų, galimai reikšmingų, ekonominių pasekmių riziką jo finansiniams įsipareigojimams per visą šios sutarties galiojimo laikotarpį. Šiuo klausimu aplinkybė, kad vartotojas teigia visiškai suprantantis potencialią riziką, kylančią dėl minėtos sutarties pasirašymo, savaime neturi reikšmės vertinant, ar verslininkas įvykdė minėtą skaidrumo reikalavimą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
35
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamose bylose, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nutaria:
1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad užsienio valiuta, dėl kurios paskolos gavėjas patiria valiutos keitimo riziką, išreikštos paskolos sutarties sąlygų skaidrumo reikalavimas yra įvykdytas tik tada, kai verslininkas pateikia paskolos gavėjui tikslią ir pakankamą informaciją apie valiutos keitimo riziką, leidžiančią vidutiniam, pakankamai informuotam ir protingai pastabiam bei nuovokiam vartotojui įvertinti tokių sąlygų neigiamų, galimai reikšmingų, ekonominių pasekmių riziką jo finansiniams įsipareigojimams per visą šios sutarties galiojimo laikotarpį. Šiuo klausimu aplinkybė, kad vartotojas teigia visiškai suprantantis potencialią riziką, kylančią dėl minėtos sutarties pasirašymo, savaime neturi reikšmės vertinant, ar verslininkas įvykdė minėtą skaidrumo reikalavimą.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vengrų.