62022TJ0579_RES
Asia T‑579/22
ClientEarth AISBL
vastaan
Euroopan komissio
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (laajennettu kuudes jaosto) 10.9.2025
Ympäristö – Århusin yleissopimus – Sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön hylkääminen – Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 10 artikla – Delegoitu asetus (EU) 2021/2139 – Bioenergiatoiminnot – Metsäbiomassa – Orgaanisten peruskemikaalien tuotanto – Muoviaineiden valmistus – Luokitusjärjestelmä – Teknisiä arviointikriteerejä koskevat vaatimukset – Asetuksen (EU) 2020/852 19 artikla – Ilmastonmuutoksen hillinnän merkittävä edistäminen – Asetuksen 2020/852 10 artikla – Siirtymätoiminnot – Määrällinen kynnysarvo – Vakuuttava tieteellinen näyttö – Elinkaari – Ennalta varautumisen periaate – Periaate, jonka mukaan ympäristötavoitteille ei saa aiheutua merkittävää haittaa – Asetuksen 2020/852 17 artikla – Kiertotalous – Vesivarat ja merten tarjoamat luonnonvarat – Pilaantuminen
Ympäristö – Århusin yleissopimus – Soveltaminen unionin toimielimiin – Kansalaisjärjestöjen mahdollisuus pyytää ympäristöalan hallintotoimien sisäistä uudelleentarkastelua – Uudelleentarkastelun perusteiden täsmentäminen – Tarve ilmoittaa seikat, jotka voivat herättää epäilyjä kyseisen toimen perusteltavuudesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1367/2006 10 artiklan 1 kohta)
(ks. 27 ja 28 kohta)
Ympäristö – Århusin yleissopimus – Soveltaminen unionin toimielimiin – Kansalaisjärjestöjen mahdollisuus pyytää ympäristöalan hallintotoimien sisäistä uudelleentarkastelua – Sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön hylkääminen perusteettomana – Tuomioistuinvalvonta – Rajat – Ilmeinen arviointivirhe – Puuttuminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1367/2006 10 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 19 artiklan 1 kohta)
(ks. 29–33, 87, 104–108, 122, 143–147, 151 ja 152 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kestävää sijoittamista helpottava kehys – Taloudellisten toimintojen ympäristökestävyyden määrittäminen – Tekniset arviointikriteerit – Komission suorittama vahvistaminen – Komission suorittama sovellettavien eri vaatimusten vertailu – Hyväksyttävyys
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 10 artiklan 3 ja 5 kohta, 11 artiklan 3 ja 5 kohta sekä 19 artiklan 1 kohdan f alakohta)
(ks. 52–57 ja 94 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kestävää sijoittamista helpottava kehys – Taloudellisten toimintojen ympäristökestävyyden määrittäminen – Tekniset arviointikriteerit – Komission suorittama vahvistaminen – Asiaankuuluvan voimassa olevan unionin lainsäädännön huomioon ottaminen – Hyväksyttävyys
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus 2018/841; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 10 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 19 artiklan 1 kohdan d alakohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2018/2001)
(ks. 61–71 ja 95–100 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kestävää sijoittamista helpottava kehys – Taloudellisten toimintojen ympäristökestävyyden määrittäminen – Tekniset arviointikriteerit – Komission suorittama vahvistaminen – Velvollisuus ottaa huomioon tavaroiden tai palvelujen elinkaari – Ulottuvuus
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 johdanto-osan 34, 40 ja 47 perustelukappale sekä 19 artiklan 1 kohdan g alakohta ja 5 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87)
(ks. 75–86 ja 139–142 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kestävää sijoittamista helpottava kehys – Tekniset arviointikriteerit – Taloudellisten toimintojen ympäristökestävyyden määrittäminen – Komission suorittama vahvistaminen – Bioenergiatoiminnoille vahvistetut kriteerit – Metsäbiomassan kaskadikäytön periaatteeseen liittyvän kriteerin sisällyttämättä jättäminen – Tieteellisen näytön riittämättömyys – Vaiheittaisen lähestymistavan soveltaminen – Hyväksyttävyys
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 19 artiklan 1 ja 5 kohta, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2018/2001)
(ks. 114–128 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kestävää sijoittamista helpottava kehys – Taloudellisten toimintojen ympäristökestävyyden määrittäminen – Tekniset arviointikriteerit – Komission suorittama vahvistaminen – Orgaanisten peruskemikaalien valmistukselle vahvistetut kriteerit – Tuotantoketjun loppupään taloudellisten toimintojen huomioon ottaminen – Poissulkeminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 3 artiklan b alakohta, 9 artiklan c alakohta, 10 artiklan 3 kohdan b alakohta, 17 artiklan 1 kohdan c alakohdan i ja ii alakohta ja 2 kohta sekä 19 artiklan 1 kohdan g alakohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60)
(ks. 156–172 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kestävää sijoittamista helpottava kehys – Taloudellisten toimintojen ympäristökestävyyden määrittäminen – Tekniset arviointikriteerit – Komission suorittama vahvistaminen – Orgaanisten peruskemikaalien valmistukselle vahvistetut kriteerit – Luokittelu siirtymätoiminnaksi – Ilmeinen arviointivirhe – Puuttuminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset N:o 1907/2006 ja N:o 1272/2008; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 9 artiklan e alakohta, 10 artiklan 3 kohdan b alakohta ja 17 artiklan 1 kohdan e alakohta)
(ks. 177–191 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kestävää sijoittamista helpottava kehys – Taloudellisten toimintojen ympäristökestävyyden määrittäminen – Tekniset arviointikriteerit – Komission suorittama vahvistaminen – Muoviaineiden valmistukselle vahvistetut kriteerit – Uusiutuvien aineiden käyttöä koskevan määrällisen kynnysarvon puuttuminen – Hyväksyttävyys
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 19 artiklan 1 kohdan c ja k alakohta)
(ks. 201–207 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kestävää sijoittamista helpottava kehys – Taloudellisten toimintojen ympäristökestävyyden määrittäminen – Tekniset arviointikriteerit – Komission suorittama vahvistaminen – Muoviaineiden valmistukselle vahvistetut kriteerit – Luokittelu siirtymätoiminnaksi – Hyväksyttävyys – Sellaisen kriteerin sisällyttämättä jättäminen, jolla voidaan määrittää, ettei kyseessä oleva taloudellinen toiminta aiheuta merkittävää haittaa kiertotalouteen siirtymistä koskevalle tavoitteelle – Tieteellisen näytön riittämättömyys – Ilmeinen arviointivirhe – Puuttuminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/852 9 artiklan d alakohta, 10 artiklan 3 kohdan b alakohta, 17 artiklan 1 kohdan d alakohta sekä 19 artiklan 1 kohdan g ja k alakohta ja 5 kohta)
(ks. 220–231 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin pysyttää Euroopan komission päätöksen, jolla komissio hylkäsi kestävää sijoittamista helpottavasta kehyksestä annetun asetuksen 2020/852 (
1
) (jäljempänä luokitusjärjestelmäasetus) täydentämisestä annettua delegoitua asetusta 2021/2139 (
2
) koskevan sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön. Näin tehdessään se ottaa ensimmäistä kertaa kantaa luokitusjärjestelmäasetuksen tiettyihin säännöksiin, jotka koskevat bioenergiaan, orgaanisen kemian peruskemikaalien valmistukseen ja perusmuovien valmistukseen liittyvää taloudellista toimintaa.
Luokitusjärjestelmäasetuksella perustetaan yhtenäinen luokitusjärjestelmä, jolla yhdenmukaistetaan unionin tasolla kriteerit, joilla määritetään, pidetäänkö jotakin taloudellista toimintaa ympäristön kannalta kestävänä ilmastonmuutoksen hillinnän kaltaisten erilaisten ympäristötavoitteiden valossa. (
3
)
Tässä yhteydessä komissio antoi delegoidun asetuksen, jolla täydennetään luokitusjärjestelmäasetusta. Siinä vahvistetaan teknisiä arviointikriteerejä, joilla määritetään, millä edellytyksillä voidaan katsoa, että tietyt bioenergiaan, orgaanisten peruskemikaalien valmistukseen ja muoviaineiden valmistukseen liittyvät taloudelliset toiminnot edistävät merkittävästi ilmastonmuutoksen hillintää koskevaa tavoitetta eivätkä aiheuta merkittävää haittaa millekään muulle kyseisessä asetuksessa vahvistetulle ympäristötavoitteelle.
ClientEarth, joka on Belgian oikeuden mukaan perustettu voittoa tavoittelematon järjestö ja jonka tavoitteena on erityisesti ympäristönsuojelu, esitti komissiolle Århus-asetuksen (
4
) nojalla luokitusjärjestelmäasetuksen vastaisena pitämänsä delegoidun asetuksen sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön.
Komissio hylkäsi sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön 6.7.2022 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös), joka on nyt käsiteltävän kanteen kohteena.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin yleinen tuomioistuin tutkii ensin ClientEarthin kanneperusteen, jossa väitetään lähinnä, että komissio teki oikeudellisia virheitä luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan mukaisiin teknisiin arviointikriteereihin sovellettavien vaatimusten osalta.
Kyseisen artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaan teknisten arviointikriteerien on perustuttava vakuuttavaan tieteelliseen näyttöön ja SEUT 191 artiklassa vahvistettuun ennalta varautumisen periaatteeseen.
Tässä yhteydessä unionin yleinen tuomioistuin hylkää ensinnäkin väitteen, jonka mukaan komissio tulkitsi vakuuttavan tieteellisen näytön käsitettä liian suppeasti siten, että se vastaa ”tieteellistä näyttöä, jonka perusteella voidaan tehdä päätelmä”.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa aluksi, ettei ClientEarth selitä, millä tavoin komission tulkinta tekee riidanalaisesta päätöksestä lainvastaisen, eikä sitä, miksi se ei ole ”parhaan saatavilla olevan näytön” tai ”viimeisimmän ja luotettavimman tieteellisen näytön mukainen”.
Seuraavaksi unionin yleinen tuomioistuin hylkää ClientEarthin argumentin, jonka mukaan komissio katsoi voivansa jättää huomiotta parhaan ja viimeisimmän tieteellisen näytön sillä perusteella, että delegoitua asetusta päivitetään säännöllisesti. Tämä argumentti perustuu nimittäin riidanalaisen päätöksen virheelliseen tulkintaan, sillä kyseisessä päätöksessä todetaan ainoastaan, että tällaisten seikkojen huomioon ottamista koskevan vaatimuksen liian suppea tulkinta vaarantaisi luokitusjärjestelmäasetuksen tavoitteet ja veisi kokonaan tehokkaan vaikutuksen komission velvollisuudelta tarkastella teknisiä arviointikriteerejä säännöllisesti uudelleen tieteen ja teknologian kehityksen perusteella.
Lopuksi ClientEarth ei ole myöskään osoittanut, että ennalta varautumisen periaatetta on loukattu, koska se ei selitä, millä tavoin riidanalaisessa päätöksessä esitetyllä luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan 1 kohdan f alakohdan tulkinnalla loukataan tätä periaatetta. Se väittää käsiteltävässä asiassa ainoastaan, että vakuuttavan tieteellisen näytön puuttuessa komissio ei voi luokitella tiettyä toimintaa kyseisen asetuksen nojalla.
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin hylkää väitteen, jonka mukaan komissio tulkitsi luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan 1 kohtaa virheellisesti, kun se katsoi, että sen on punnittava siinä säädettyjä eri vaatimuksia keskenään. Se toteaa tässä yhteydessä, että kyseisessä säännöksessä vahvistetaan joukko vaatimuksia, jotka koskevat sekä teknisten arviointikriteerien aineellista sisältöä että niiden muotoa. Arviointikriteereissä on lisäksi otettava huomioon useita tekijöitä, joilla on eri tavoitteita, nimittäin muun muassa ympäristöön liittyviä, tieteellisiä, taloudellisia, rahoituksellisia ja toteuttamiskelpoisuuteen liittyviä tavoitteita. Komission on kyseisiä kriteerejä vahvistaessaan otettava siten huomioon kaikki luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan 1 kohdassa säädetyt vaatimukset ja tarvittaessa löydettävä asianmukainen tasapaino tai käytännön yhdenmukaisuus niiden välillä.
Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin tarkastelee oikeudellista virhettä, jonka komission väitetään tehneen, kun se tukeutui yksinomaan voimassa olevaan unionin lainsäädäntöön, erityisesti RED II ‑direktiiviin (
5
) ja LULUCF-asetukseen (
6
). ClientEarthin mukaan näillä säädöksillä, jotka komissio on ottanut huomioon vahvistaessaan bioenergiatoimintojen tekniset arviointikriteerit, on eri tehtävät kuin luokitusjärjestelmäasetuksella ja ne perustuvat vanhentuneeseen tieteelliseen näyttöön, joka ei täytä kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
Unionin yleinen tuomioistuin huomauttaa aluksi, että kyseisen asetuksen mukaan komission on otettava teknisiä arviointikriteerejä vahvistaessaan huomioon ”asiaankuuluva voimassa oleva unionin lainsäädäntö”, joten sitä ei voida moittia voimassa olevan unionin lainsäädännön huomioon ottamisesta.
Tarkemmin sanottuna siitä, että RED II ‑direktiivissä ja LULUCF-asetuksessa vahvistettujen kriteerien väitetään olevan vanhentuneita, unionin yleinen tuomioistuin toteaa, että lainsäädännön antamisajankohta ei sellaisenaan ole omiaan osoittamaan, etteivät luokitusjärjestelmäasetuksessa säädetyt vaatimukset täyty. Kun lisäksi otetaan huomioon kyseisen direktiivin ja kyseisen asetuksen tarkoitus, niitä ei voida pitää merkityksettöminä bioenergiatoimintojen teknisten arviointikriteerien vahvistamisen kannalta. Unionin yleinen tuomioistuin lisää tältä osin, että luokitusjärjestelmäasetuksessa viitataan nimenomaisesti RED II ‑direktiiviin ja epäsuorasti LULUCF-asetukseen ja että näissä kahdessa säädöksessä vahvistetut kriteerit liittyvät metsäbiomassasta tuotettujen biopolttoaineiden, bionesteiden ja biomassapolttoaineiden osalta erottamattomasti toisiinsa.
Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että toisin kuin ClientEarth väittää, komissio ei ole laiminlyönyt luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan 1 kohdan g alakohdassa säädettyä velvollisuutta ottaa elinkaari huomioon orgaanisten peruskemikaalien ja muoviaineiden valmistuksessa.
Unionin yleinen tuomioistuin huomauttaa tältä osin, että komissio todellakin väittää riidanalaisessa päätöksessä elinkaarinäkökohtien yleisen sisällyttämisen teknisiin arviointikriteereihin osoittautuneen vaikeaksi käytettävissä olleiden ja vertailukelpoisten tietojen puuttumisen vuoksi. Orgaanisten peruskemikaalien valmistuksen osalta se otti kuitenkin huomioon muun muassa suorat kasvihuonekaasupäästöt, ja muoviaineiden valmistusta koskevat tekniset arviointikriteerit perustuivat asiantuntijalausuntoihin ja elinkaarianalyysiin.
Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin korostaa, ettei luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan 1 kohdan g alakohdassa edellytetä nimenomaan elinkaarta koskevien teknisten arviointikriteerien säätämistä eikä velvoiteta tekemään elinkaariarviointia kaikissa tapauksissa. Vaatimuksena sen sijaan on, että komissio ottaa teknisiä arviointikriteerejä hyväksyessään huomioon elinkaaren ja erityisesti jo olemassa olevat elinkaariarvioinnit.
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin käsittelee ClientEarthin kanneperustetta, joka koskee bioenergiatoimintoihin liittyviä ilmeisiä arviointivirheitä.
Yhtäältä kantaja vetosi ilmeiseen arviointivirheeseen siltä osin kuin komissio oli katsonut, että metsäbiomassan polttaminen edistää merkittävästi ilmastonmuutoksen hillintää eikä aiheuta merkittävää haittaa ympäristötavoitteille. Se väitti erityisesti, että komissio on käsitellyt kaikkia metsäperäisiä raaka-aineita yhdenmukaisesti noudattamatta kestävää rahoitusta käsittelevän teknisen asiantuntijaryhmän suosituksia. Unionin yleinen tuomioistuin toteaa tästä, ettei kantaja ole osoittanut, että syihin, joihin komissio vetosi jättäessään noudattamatta näitä suosituksia, liittyy ilmeinen arviointivirhe, joka voi kyseenalaistaa näiden syiden uskottavuuden. Unionin yleinen tuomioistuin toteaa lisäksi, että toisin kuin ClientEarth väittää, myös tuotu puutavara otettiin huomioon bioenergiaan liittyvää taloudellista toimintaa koskevia teknisiä arviointikriteerejä vahvistettaessa, kun otetaan huomioon RED II ‑direktiivin 29 artiklan 6 ja 7 kohta.
Toisaalta komissio on kantajan mukaan katsonut virheellisesti, ettei ollut riittävästi tieteellistä näyttöä teknisten arviointikriteerien vahvistamiseksi periaatteelle, jonka mukaan kiertotalouteen siirtymistä koskevalle tavoitteelle ei saa aiheutua merkittävää haittaa, kun on kyse metsäbiomassan käytöstä bioenergiatoiminnoissa, jotta voidaan ottaa huomioon metsäbiomassan kaskadikäytön periaate.
Unionin yleinen tuomioistuin huomauttaa tässä yhteydessä komission väittävän riidanalaisessa päätöksessä, että tämä periaate on erittäin monimutkainen ja että riittävä tieteellinen näyttö on olennaista, jotta voidaan määritellä asianmukaiset kriteerit. Tässä yhteydessä se katsoi voivansa soveltaa vaiheittaista lähestymistapaa luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Komissio katsoi erityisesti, että RED II ‑direktiivissä asetetaan toimijoille jo jätehierarkiaa ja kiertotaloutta koskevia velvoitteita ja että RED II ‑direktiivin muuttamista koskevan direktiiviehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että biomassasta peräisin olevan energian tuotannossa otetaan huomioon jätehierarkia ja kaskadikäyttöperiaate.
Kantaja ei kuitenkaan ole esittänyt konkreettisia argumentteja, joilla voitaisiin kumota komission päätelmä tieteellisen näytön riittämättömyydestä, eikä ole osoittanut, että edellä mainitun vaiheittaisen lähestymistavan käyttöönottoon johtaneeseen analyysiin liittyi ilmeinen arviointivirhe.
Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin tarkastelee kanneperustetta, joka koskee orgaanisten peruskemikaalien valmistukseen liittyviä ilmeisiä arviointivirheitä, sillä kantajan mielestä komissio luokitteli sen virheellisesti luokitusjärjestelmäasetuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi siirtymätoiminnaksi. (
7
)
Tässä yhteydessä ClientEarth väitti muun muassa, ettei komissio ole ottanut huomioon tuotteiden elinkaarenaikaisia vaikutuksia. Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa, ettei komissiolla ollut velvollisuutta säätää erityisesti elinkaarta koskevista teknisistä arviointikriteereistä eikä tehdä elinkaariarviointia kaikissa tapauksissa.
Kantaja väitti lisäksi, että kun komissio luokitteli orgaanisten peruskemikaalien valmistuksen siirtymätoiminnaksi, koska ne on tarkoitettu yksinomaan yhteiskunnan kannalta välttämättömiin käyttötarkoituksiin, komissio teki ilmeisen arviointivirheen sen periaatteen soveltamiselle vahvistetuissa kriteereissä, jonka mukaan ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä ja vähentämistä koskevalle tavoitteelle ei saa aiheutua merkittävää haittaa.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa kuitenkin riidanalaisesta päätöksestä ilmenevän, että luokittelu siirtymäkauden toiminnaksi voidaan hyväksyä vain, jos orgaanisten peruskemikaalien valmistus tapahtuu vähemmän hiili-intensiivisessä prosessissa. Tätä luokitusta ei myöskään sovelleta orgaanisten peruskemikaalien valmistukseen, koska kyse on sellaisten aineiden valmistuksesta, jotka voidaan luokitella tiettyjen vaarojen ja vaarakategorioiden osalta, ”paitsi jos niiden käytön on osoitettu olevan yhteiskunnan kannalta välttämätöntä”. Kantaja ei siten voinut moittia komissiota siitä, ettei tämä ollut esittänyt riittävää näyttöä vaarallisten aineiden jatkokäytöstä ja niiden yhteiskunnan kannalta välttämättömistä käyttötarkoituksista.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa lisäksi, että toisin kuin ClientEarth väittää, REACH-asetus (
8
) ja CLP-asetus (
9
), joihin riidanalaisessa päätöksessä viitataan, ovat tältä osin merkityksellisiä. Muun muassa näissä asetuksissa säädetyistä kemikaaliturvallisuutta koskevista oikeudellisista vaatimuksista ilmenee, että orgaanisten peruskemikaalien jatkokäyttöä säännellään ja että näiden tuotteiden valmistajiin ja muihin toimitusketjun toimijoihin sovelletaan useita muun muassa rekisteröintiä, tiedotusta ja tietojen yhteiskäyttöä koskevia velvoitteita.
Neljänneksi ja viimeiseksi unionin yleinen tuomioistuin tarkastelee ClientEarthin kanneperustetta, joka koskee muoviaineiden valmistustoimintaa.
Kantajan mukaan komission olisi pitänyt vahvistaa tämän toiminnan osalta määrällinen kriteeri, jossa määritetään uusiutuvien raaka-aineiden vähimmäisosuus, joka on välttämätön, jotta muoviaineiden valmistus voidaan luokitella ilmastonmuutoksen hillitsemistä merkittävästi edistäväksi toiminnaksi. Unionin yleinen tuomioistuin toteaa kuitenkin, että komissio on vahvistanut delegoidussa asetuksessa yhtäältä laadullisen kriteerin, jossa edellytetään uusiutuvien raaka-aineiden käyttöä määrittelemättömässä määrin, ja toisaalta määrällisen kriteerin, jossa edellytetään, että kasvihuonekaasupäästöt eivät ylitä vahvistettuja kynnysarvoja. Tämä valinta on kuitenkin luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan mukainen, sillä siinä ei velvoiteta sisällyttämään määrällisiä kriteerejä tai kynnysarvoja teknisiin arviointikriteereihin kaikissa tilanteissa.
Komissiota ei myöskään voida moittia siitä, että se viittasi riidanalaisessa päätöksessä teknisten arviointikriteerien tuleviin tarkistuksiin. Luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan 5 kohdan ensimmäisen ja viimeisen alakohdan mukaan tällainen tarkistus on nimittäin tehtävä vähintään kolmen vuoden välein siirtymätoiminnoiksi luokitelluissa toiminnoissa, joihin muoviaineiden valmistus kuuluu.
ClientEarth arvosteli komissiota myös siitä, ettei se ollut vahvistanut teknisiä arviointikriteerejä sen määrittämiseksi, aiheuttaako muoviaineiden valmistus merkittävää haittaa kiertotalouteen siirtymistä koskevalle tavoitteelle. ClientEarthin mukaan komissio ei myöskään noudattanut kestävää rahoitusta käsittelevän asiantuntijaryhmän tästä asiasta antamaa suositusta.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa tästä aluksi, etteivät asiantuntijaryhmän suositukset sido komissiota. Lisäksi luokitusjärjestelmäasetuksen 19 artiklan 1 kohdan g ja k alakohdan mukaan teknisissä arviointikriteereissä on otettava huomioon kyseisen toiminnan elinkaari, mutta niiden on myös oltava helppokäyttöisiä ja niiden noudattaminen on oltava helppo tarkistaa. Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että elinkaaritekijöitä on vaikea sisällyttää yleisesti kriteereihin käytettävissä olevien ja vertailukelpoisten tietojen puuttumisen sekä biopohjaisten muovien käyttökohteiden moninaisuuden vuoksi. Unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan voi korvata omalla arvioinnillaan komission arviointia siitä, ovatko tieteelliset ja monitahoiset seikat toimivia tai riittäviä, jotta voidaan määrittää, voidaanko tällainen tekninen arviointikriteeri vahvistaa.
Koska unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kaikki ClientEarthin argumentit, se hylkää kanteen kokonaisuudessaan.
(
1
)	Kestävää sijoittamista helpottavasta kehyksestä ja asetuksen (EU) 2019/2088 muuttamisesta 18.6.2020 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/852 (EUVL 2020, L 198, s. 13).
(
2
)	Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/852 täydentämisestä vahvistamalla tekniset arviointikriteerit, joilla määritetään, millä edellytyksillä taloudellista toimintaa pidetään ilmastonmuutoksen hillintää tai ilmastonmuutokseen sopeutumista merkittävästi edistävänä ja aiheuttaako kyseinen taloudellinen toiminta merkittävää haittaa millekään muulle ympäristötavoitteelle, 4.6.2021 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2021/2139 (EUVL 2021, L 442, s. 1; jäljempänä delegoitu asetus).
(
3
)	Luokitusjärjestelmäasetuksen 9 ja 10 artikla.
(
4
)	Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.2021 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/1767 (EUVL 2021, L 356, s. 1) (jäljempänä Århus-asetus).
(
5
)	Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä 11.12.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001 (EUVL 2018, L 328, s. 82; jäljempänä RED II ‑direktiivi).
(
6
)	Maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja päätöksen N:o 529/2013/EU muuttamisesta 30.5.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/841 (EUVL 2018, L 156, s. 1; jäljempänä LULUCF-asetus).
(
7
)	Siirtymätoiminnot ovat toimintoja, joille ei ole teknisesti ja taloudellisesti toteuttamiskelpoista vähähiilistä vaihtoehtoa mutta joilla edistetään siirtymistä ilmastoneutraaliin talouteen, jos tietyt kriteerit täyttyvät.
(
8
)	Kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (EUVL 2006, L 396, s. 1).
(
9
)	Aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008 (EUVL 2008, L 353, s. 1).