T‑1/16. sz. ügy
(kivonatos közzététel)
Hitachi‑LG Data Storage, Inc.ésHitachi‑LG Data Storage Korea, Inc.
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (ötödik tanács), 2019. július 12.
„Verseny – Kartellek – Az optikailemez‑meghajtók piaca – Az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat – Két számítógépgyártó által szervezett beszerzési eljárásokkal kapcsolatos összejátszásra irányuló megállapodások – Korlátlan felülvizsgálati jogkör – A megfelelő ügyintézés elvének megsértése – Indokolási kötelezettség – A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás 37. pontja – Különleges körülmények – Téves jogalkalmazás”
1.      Megsemmisítés iránti kereset – Az uniós bíróság hatásköre – Korlátlan felülvizsgálati jogkör – A versenyszabályok megsértését megállapító és bírságot kiszabó bizottsági határozat bírósági felülvizsgálata – A korlátlan felülvizsgálati jogkör gyakorlására irányuló önálló kereset hiánya
(EUMSZ 101., EUMSZ 261. és EUMSZ 263. cikk)
(lásd: 53–58. pont)
2.      Intézmények jogi aktusai – Indokolás – Kötelezettség – Terjedelem – A Bizottság azon kötelezettsége, hogy megindokolja a bírságkiszabási iránymutatástól való eltérés megtagadását – Hiány
(EUMSZ 101. cikk, és EUMSZ 296. cikk, második bekezdés; 2006/C 210/02 bizottsági közlemény, 37. pont)
(lásd: 77–82. pont)
3.      Verseny – Közigazgatási eljárás – Versenykorlátozó magatartásokkal és erőfölénnyel foglalkozó tanácsadó bizottság – Egyeztetési kötelezettség – Lényeges eljárási szabály – Terjedelem
(EUMSZ 101. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 14. cikk)
(lásd: 89–95. pont)
Összefoglalás
A 2019. július 12‑én kihirdetett Hitachi‑LG Data Storage és Hitachi‑LG Data Storage Korea kontra Bizottság ítéletben (T‑1/16) a Törvényszék elutasította a Hitachi‑LG Data Storage, Inc. és leányvállalata, a Hitachi‑LG Data Storage Korea Inc. (a továbbiakban: felperesek) által benyújtott, az optikailemez‑meghajtók (a továbbiakban: OLM‑ek) gyártásának és értékesítésének ágazatában a versenyszabályok megsértése miatt a 2015. október 21‑i C(2015) 7135 final bizottsági határozatban(1) velük szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelmet.
Egy bejelentés alapján indult közigazgatási vizsgálatot követően a Bizottság megállapította, hogy tizenhárom társaság részt vett az OLM‑ek piacán létrehozott kartellben. A megtámadott határozatban a Bizottság megállapította, hogy legalább 2004. június 23‑tól 2008. november 25‑ig e tiltott kartell résztvevői összehangolták magatartásukat a Dell és a Hewlett Packard számítógépgyártók által lefolytatott beszerzési eljárások tekintetében. A Bizottság szerint az érintett társaságok párhuzamos kétoldalú kapcsolatfelvételek hálózata révén arra törekedtek, hogy az OLM‑termékek árai magasabb szinten maradjanak, mint amelyen e kétoldalú kapcsolatfelvételek hiányában lettek volna. Így a Bizottság az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikkének megsértése miatt 37 121 000 euró bírságot szabott ki a felperesekkel szemben.
A felperesek az e bírság csökkentése iránti keresetük alátámasztása érdekében két jogalapot hoztak fel, amelyek egyrészt a megfelelő ügyintézés elvének, valamint az indokolási kötelezettségnek a megsértésén, másrészt pedig téves jogalkalmazáson alapultak, mivel a Bizottság nem tért el a bírságkiszabási iránymutatásban megjelölt általános módszertől annak érdekében, hogy a jelen ügy sajátosságaira és a felpereseknek az OLM‑ek piacán betöltött szerepére tekintettel csökkentse ez utóbbiak bírságát. A Törvényszék által elrendelt pervezető intézkedésekre adott válaszukban a felperesek akként nyilatkoztak, hogy arra kérik a Törvényszéket, hogy gyakorolja korlátlan felülvizsgálati jogkörét azáltal, hogy felülvizsgálja a Bizottságnak a bírság összegének csökkentése iránti felperesi kérelmet elutasító hallgatólagos határozatát, és érdemben megvizsgálja e kérelmet.
E tekintetben a Törvényszék először is emlékeztetett arra, hogy a Szerződés a „korlátlan felülvizsgálati jogkör gyakorlására irányuló keresetet” nem tekinti önálló jogorvoslatnak, így e korlátlan felülvizsgálati jogkörükkel az uniós bíróságok kizárólag az intézmények jogi aktusainak felülvizsgálata keretében élhetnek, és különösen a megsemmisítés iránti kereset keretében. Így a Törvényszék mindenekelőtt megállapította, hogy a kereset magában foglal egyrészt a megtámadott határozat annyiban történő részleges megsemmisítésére irányuló kérelmeket, amennyiben a Bizottság elutasította a felpereseknek a kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelmét, és másrészt az e határozat megváltoztatása iránti kérelmeket, amelyek azt célozzák, hogy a Törvényszék maga adjon helyt e kérelemnek, és következésképpen csökkentse az említett összeget.
Ezt követően az első jogalapot illetően a Törvényszék egyrészt elutasította a felperesek azon érveit, amelyek szerint a Bizottság megsértette azon kötelezettségét, hogy indokolja a bírságkiszabási iránymutatás(2) 37. pontjában foglalt azon kivétel alkalmazásának megtagadását, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy eltérjen az említett iránymutatás módszerétől, és amely kivétel alkalmazását kérték a felperesek. A Törvényszék e tekintetben megállapította, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban kizárólag a bírság összegének kiszámításához alkalmazott módszert volt köteles indokolni, azokat az elemeket nem, amelyeket az említett számítás során nem vett figyelembe, és különösen azokat az okokat sem, amelyek miatt úgy döntött, hogy az említett iránymutatás 37. pontjában előírt kivételt nem alkalmazza.
Másrészt a Törvényszék elutasította a megfelelő ügyintézés elvének megsértésére alapított kifogásokat. E tekintetben többek között megerősítette, hogy a Bizottság gondosan járt el a közigazgatási eljárás során, mivel először is, meghallgatta a felpereseket, és még azt megelőzően megvizsgálta az észrevételeiket, hogy a versenykorlátozó magatartásokkal és erőfölénnyel foglalkozó tanácsadó bizottság írásos véleményt adott volna az előzetes határozattervezetről, és másodszor, az 1/2003 rendelet(3) 14. cikkének (3) bekezdése értelmében átadta e bizottságnak a bírság összegének kiszámítása szempontjából legfontosabb információkat.
Végül a második jogalapot illetően a Törvényszék emlékeztetett arra, hogy a bírság összegének csökkentésére a bírságkiszabási iránymutatás 37. pontja alapján csak különleges körülmények esetén kerülhet sor, ha az egyes ügyek egyedisége vagy egy bizonyos ügy esetében az elrettentő hatás elérésének szükségessége indokolja, hogy a Bizottság eltérjen az ezen iránymutatásban előírt, a bírság összegének kiszámításához alkalmazott általános módszertől. A Törvényszék e tekintetben úgy ítélte meg, hogy a felperesek által hivatkozott egyik körülmény sem releváns ahhoz, hogy igazolja a bírságnak az iránymutatás 37. pontjában foglalt kivétel alapján történő ilyen csökkentését.
1      Az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39639 – „optikailemez‑meghajtók” ügy) 2015. október 21‑én hozott C(2015) 7135 final bizottsági határozat.
2      Az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás (HL 2006. C 210., 2. o.).
3      [Az EUMSZ 101.] és [EUMSZ 102. cikkben] meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16‑i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).