62022CO0067_INF
Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 1 septembrie 2022 –Pharol
(Cauza C‑67/22)
„Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Articolele 63 și 65 TFUE – Libera circulație a capitalurilor – Impozit pe profitul persoanelor juridice – Dividende încasate de la o societate stabilită în statul membru al societății beneficiare – Dividende încasate de la o societate stabilită într‑o țară terță – Reglementare națională care vizează eliminarea dublei impuneri – Diferență de tratament – Restricție – Justificare – Eficacitatea controalelor fiscale – Lipsa unei obligații convenționale de furnizare a informațiilor fiscale”
Libera circulație a capitalurilor și libertatea plăților – Restricții – Legislație fiscală – Impozit pe profitul persoanelor juridice – Impozitarea dividendelor – Reglementare națională care vizează eliminarea dublei impuneri – Reglementare care permite deducerea integrală sau parțială de către o societate rezidentă într‑un stat membru a dividendelor distribuite de o societate rezidentă în același stat membru – Reglementare care nu permite o asemenea deducere în cazul unei societăți distribuitoare, rezidentă într‑o țară terță – Admisibilitate – Condiții
(art. 63 și 65 TFUE)
(a se vedea punctele 28 și 34-43 și dispozitivul)
Dispozitivul
Articolele 63 și 65 TFUE trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care vizează eliminarea dublei impuneri economice a dividendelor în temeiul căreia o societate rezidentă în statul membru în cauză poate deduce din profitul său impozabil dividendele care i‑au fost distribuite de o altă societate rezidentă, dar nu poate deduce dividende distribuite de o societate stabilită într‑o țară terță, pentru motivul că această țară nu este legată de statul membru de impunere prin nicio obligație convențională de furnizare de informații fiscale, în cazul în care această deducere este subordonată condiției privind supunerea societății distribuitoare impozitului în această țară terță și că, din cauza lipsei unei obligații convenționale a țării terțe de a furniza informații, se dovedește imposibilă obținerea acestor date de la țara în cauză. Un stat membru nu este ținut să acorde contribuabilului posibilitatea de a prezenta el însuși elemente care să demonstreze că cerințele necesare pentru a obține această deducere sunt îndeplinite în cazul în care, din cauza acestei lipse a unei obligații convenționale, statul membru menționat nu poate controla veridicitatea acestor elemente.