Cauza T‑213/19
AW
împotriva
Parlamentului European
Hotărârea Tribunalului (Camera a șaptea) din 28 mai 2020
„Funcție publică – Funcționari – Asigurări sociale – Articolul 73 din statut – Reglementarea comună privind acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională – Articolul 16 – Declarația privind bolile profesionale – Articolul 22 – Comisia medicală – Refuzul recunoașterii originii profesionale a unei boli – Nelegalitatea avizului comisiei medicale”
1.      Acțiune introdusă de funcționari – Acțiune îndreptată împotriva deciziei de respingere a reclamației – Admisibilitate – Obligație de pronunțare asupra concluziilor îndreptate împotriva deciziei de respingere a reclamației – Concluzii lipsite de conținut autonom sau decizie pur confirmativă – Lipsă
(Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
(a se vedea punctele 23 și 24)
2.      Funcționari – Asigurări sociale – Asigurare pentru accident și boală profesională – Expertiză medicală – Putere de apreciere a comisiei medicale – Control jurisdicțional – Limite
(Statutul funcționarilor, art. 73; Reglementarea privind acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională, art. 22)
(a se vedea punctul 44)
3.      Funcționari – Asigurări sociale – Asigurare pentru accident și boală profesională – Stabilirea originii profesionale a bolii – Procedură – Punerea la dispoziția comisiei medicale a totalității documentelor disponibile și care pot fi utile – Lipsă – Nelegalitatea avizului comisiei medicale
[Statutul funcționarilor, art. 73; Reglementarea privind acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională, art. 22 alin. (3)]
(a se vedea punctele 45-59)
Rezumat
Prin Hotărârea AW/Parlamentul (T‑213/19) din 28 mai 2020, Tribunalul a anulat deciziile Parlamentului European de respingere a cererilor de recunoaștere a originii profesionale a anumitor boli de care suferea reclamantul, din cauza nelegalității avizului medical emis în această privință de comisia medicală.
Reclamantul, funcționar al Parlamentului European, introdusese, în temeiul articolelor 3 și 16 din Reglementarea comună privind acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională (denumită în continuare „Reglementarea privind acoperirea riscurilor”)(1), mai multe cereri de recunoaștere a originii profesionale a anumitor boli de care suferea. În urma notificării de către autoritatea împuternicită să facă numiri (denumită în continuare „AIPN”) a două proiecte de decizie de refuz al recunoașterii originii profesionale a bolilor în cauză, însoțite de concluziile medicului A, medic desemnat de această autoritate, reclamantul a solicitat să fie sesizată comisia medicală și aceasta să își emită avizul cu privire la respectivele proiecte de decizii. Reclamantul l‑a desemnat pe doctorul B pentru a‑l reprezenta și a transmis AIPN rapoartele acestui medic, precizând aspectele medicale contestate. Comisia medicală, compusă din doctorul B, din doctorul A, precum și dintr‑un al treilea medic, doctorul C, s‑a întrunit la 10 aprilie 2018. La 12 aprilie 2018, doctorul B a adresat doctorului C documente transmise inițial de reclamant în cadrul cererilor sale de recunoaștere a originii profesionale a bolilor în cauză, care nu fuseseră comunicate comisiei medicale. Prin e‑mailul din 16 mai 2018, doctorul C i‑a comunicat doctorului B că nu a ținut seama de aceste documente, în conformitate cu instrucțiunile date de Parlamentul European. În urma rapoartelor medicale întocmite de comisia medicală, AIPN a respins cererile de recunoaștere a originii profesionale a bolilor în cauză (în continuare „deciziile atacate”). Reclamația formulată de funcționar împotriva deciziilor atacate, în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, a fost de asemenea respinsă de AIPN.
În susținerea acțiunii sale în anulare, reclamantul a arătat că comisia medicală nu a fost sesizată cu un dosar complet care să cuprindă toate documentele pe care acesta le‑a depus de la deschiderea procedurilor de recunoaștere a originii profesionale a bolilor în cauză. Prin urmare, această comisie nu ar fi dispus de totalitatea documentelor disponibile care îi puteau fi utile pentru aprecierile sale, cu încălcarea articolului 22 alineatul (3) din Reglementarea privind acoperirea riscurilor.
Tribunalul a amintit mai întâi că din articolul 22 alineatul (3) din Reglementarea privind acoperirea riscurilor rezultă că, pentru ca o comisie medicală să poată emite un aviz medical în mod legal, aceasta trebuie să fie în măsură să ia cunoștință de totalitatea documentelor disponibile și care îi pot fi utile pentru aprecierile sale. Or, în speță, era cert că Parlamentul nu comunicase comisiei medicale anumite documente transmise inițial de reclamant, inclusiv rapoarte medicale prin care se constata originea profesională a bolilor în cauză. Potrivit explicațiilor furnizate în această privință de Parlament, acesta a înlăturat documentele menționate după ce a estimat că unele erau identice cu cele care se aflau deja în posesia sa, că altele nu aveau legătură cu chestiunile de ordin medical prezentate și că altele, în sfârșit, conțineau informații similare, cu alte cuvinte, fără a fi identice, acestea reluau aceleași informații și concluzii precum cele care se aflau deja în posesia sa.
În ceea ce privește, mai precis, netransmiterea acestei din urmă categorii de documente, Tribunalul a constatat, în continuare, că Parlamentul a efectuat cu privire la aceste documente o apreciere de natură medicală, depășind limitele competenței sale. Astfel, atunci când asiguratul sau succesorii săi în drepturi solicită emiterea avizului de către comisia medicală, Parlamentul are ca unică misiune să stabilească mandatul atribuit acesteia. Prin mandatul respectiv, această comisie trebuie să fie sesizată cu chestiunile de ordin medical care rezultă din rapoartele medicale pe care asiguratul sau succesorii săi în drepturi au considerat util să le comunice medicului sau medicilor desemnați de instituție, în scopul aplicării dispozițiilor Reglementării privind acoperirea riscurilor. Prin urmare, revenea numai asiguratului sau succesorilor săi în drepturi sarcina de a efectua o apreciere cu privire la caracterul pertinent al rapoartelor medicale înlăturate din dosar.
În consecință, atunci când s‑a pronunțat asupra unor chestiuni de ordin medical în vederea întocmirii dosarului prezentat comisiei medicale, Parlamentul a depășit limitele competenței sale și a adus atingere legalității lucrărilor comisiei medicale. În aceste condiții, nu se poate considera că comisia medicală a fost în măsură să examineze totalitatea documentelor disponibile și care îi pot fi utile pentru aprecierile sale. Întrucât comisia medicală și‑a exercitat misiunea în condiții nelegale, rapoartele pe care le‑a adresat AIPN la finalul lucrărilor sale erau viciate.
În măsura în care documentele cu privire la care Parlamentul a efectuat o apreciere medicală aveau în mod vădit o legătură cu patologiile reclamantului, Tribunalul a apreciat că nu era exclus ca, în cazul în care comisia medicală ar fi fost în măsură să examineze aceste documente și eventual să țină seama de ele, concluziile sale să fi putut fi diferite.
Având în vedere că deciziile atacate au fost adoptate pe baza unor rapoarte viciate ale comisiei medicale, acestea erau afectate de un viciu de procedură de natură să justifice anularea lor.
1      Reglementarea comună privind acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională ale funcționarilor Comunităților Europene stabilită de comun acord de instituții în temeiul articolului 73 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene.