62024TJ0691
HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI (Camera a doua, judecând în complet de cinci judecători)
4 martie 2026 (
*1
)
„Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Tariful vamal comun – Nomenclatura combinată – Clasificare tarifară – Poziția 2206 – Subpozițiile 22060031, 22060051, 22060081 și 22060039 și 22060059 – Băuturi compuse din suc de mere fermentat, în cazul cărora alcoolul provenit din plante, altele decât merele, are, în funcție de tipul de băutură, o pondere de minimum 48 %, 50 %, 51 %, 52 % sau 53 % față de alcoolul provenit din fermentarea merelor și care prezintă caracteristicile organoleptice ale cidrului de mere”
În cauza T‑691/24,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Înalta Curte de Casație și Justiție (România), prin decizia din 1 octombrie 2024, primită de Curte la 19 decembrie 2024, în procedura
Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF),
Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
împotriva
Heineken România SA,
TRIBUNALUL (Camera a doua, judecând complet de cinci judecători),
compus din doamna N. Półtorak, președintă, domnul G. Hesse, doamna G. Steinfatt și domnii D. Petrlík și I. Dimitrakopoulos (raportor), judecători,
avocată generală: doamna M. Brkan,
grefier: domnul V. Di Bucci,
având în vedere transmiterea cererii preliminare de către Curte Tribunalului la 17 ianuarie 2025, în temeiul articolului 50b al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene,
având în vedere domeniul prevăzut la articolul 50b primul paragraf litera (d) din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene și lipsa unei chestiuni independente de interpretare în sensul articolului 50b al doilea paragraf din statutul menționat,
având în vedere faza scrisă a procedurii,
luând în considerare observațiile prezentate:
–
pentru Heineken România, de V. Bogrea, A.‑M. Iordache și V. Peligrad, avocați;
–
pentru guvernul român, de R. Antonie, M. Chicu și E. Gane, în calitate de agente;
–
pentru Irlanda, de M. Browne, Chief State Solicitor, T. Breen, T. Donnelly și A. Joyce, în calitate de agenți;
–
pentru guvernul spaniol, de A. Pérez‑Zurita Gutiérrez, în calitate de agentă;
–
pentru Comisia Europeană, de M. Björkland, A. Demeneix și T. Isacu de Groot, în calitate de agenți,
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatei generale,
pronunță prezenta
Hotărâre
1
Cererea de decizie preliminară privește interpretarea subpozițiilor tarifare 22060031, 22060051, 22060081, 22060039 și 22060059 din Nomenclatura combinată (denumită în continuare „NC”), care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1101/2014 al Comisiei din 16 octombrie 2014 (JO 2014, L 312, p. 1) și prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1754 al Comisiei din 6 octombrie 2015 (JO 2015, L 285, p. 1).
2
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Heineken România SA, pe de o parte, și Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF) (România) și Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (România), pe de altă parte, în legătură cu clasificarea tarifară a unor băuturi alcoolice marca Strongbow importate de această societate în România.
Cadru juridic
SA
3
Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumit în continuare „SA”) a fost elaborat de Consiliul de Cooperare Vamală, devenit Organizația Mondială a Vămilor (OMV), instituit prin Convenția pentru înființarea unui Consiliu de Cooperare Vamală, încheiată la Bruxelles la 15 decembrie 1950. SA a fost instituit prin Convenția internațională privind Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, încheiată la Bruxelles la 14 iunie 1983 [Recueil des traités des Nations unies, vol. 1503, p. 4, nr. 25910 (1988)] și aprobată, împreună cu protocolul de modificare a acesteia din 24 iunie 1986, în numele Comunității Economice Europene, prin Decizia 87/369/CEE a Consiliului din 7 aprilie 1987 (JO 1987, L 198, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 3, p. 199).
4
În temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul 2 din această convenție, fiecare parte contractantă se angajează să aplice normele generale de interpretare a SA, precum și toate notele de la secțiuni, capitole și subpoziții ale acestuia și să nu modifice domeniul de aplicare al secțiunilor, capitolelor, pozițiilor și subpozițiilor.
5
Notele explicative ale SA sunt elaborate în cadrul OMV în conformitate cu dispozițiile aceleiași convenții.
6
În versiunea SA din anul 2012, aplicabilă situației de fapt din litigiul principal, poziția 2206 este intitulată „Alte băuturi fermentate (de exemplu cidru de mere, cidru de pere, hidromel); amestecuri de băuturi fermentate și amestecuri de băuturi fermentate și băuturi nealcoolice, nedenumite și necuprinse în altă parte”.
7
Notele explicative referitoare la poziția 2206 din SA, care corespunde poziției tarifare 2206 din NC, definesc cidrul ca fiind o „băutură alcoolică obținută prin fermentarea sucului de mere”.
8
Aceste note prevăd de asemenea următoarele:
„Toate aceste băuturi pot fi natural spumoase sau încărcate în mod artificial cu dioxid de carbon. Ele rămân clasificate la poziția respectivă, chiar dacă li s‑a adăugat alcool sau dacă conținutul în alcool a fost mărit printr‑o a doua fermentație, atât timp cât își păstrează caracterul de produse clasificate la prezenta poziție.” [traducere neoficială]
9
Poziția 2208 din SA, care corespunde poziției tarifare 2208 din NC, este intitulată „Alcool etilic nedenaturat cu titru alcoolic volumic sub 80 % vol; distilate, rachiuri, lichioruri și alte băuturi spirtoase”.
10
Notele explicative ale SA referitoare la poziția 2208 au următorul cuprins:
„Prezenta poziție cuprinde, pe de o parte, indiferent de concentrația alcoolică:
[…]
B)
Lichiorurile, care sunt băuturi spirtoase la care s‑a adăugat zahăr, miere sau alți îndulcitori naturali și extracte sau esențe (de exemplu băuturi spirtoase obținute fie prin distilare, fie prin amestecare cu alcool etilic sau alcooluri distilate a unuia sau mai multora din următoarele produse: fructe, flori sau alte părți de plante, extracte, esențe, uleiuri sau sucuri esențiale, chiar concentrate). Aceste produse pot include de asemenea lichiorurile conținând cristale de zahăr, lichiorurile de suc de fructe, lichiorurile de ouă, lichiorurile de plante, lichiorurile de fructe de pădure, lichiorurile de mirodenii, lichiorurile de ceai, lichiorurile de ciocolată, lichiorurile de lapte și lichiorurile de miere.
[…]” [traducere neoficială]
11
Notele explicative referitoare la poziția 2208 din SA prevăd de asemenea că sunt excluse de la această poziție băuturile fermentate care se încadrează la pozițiile 2203-2206.
12
Punctul VIII al notei explicative a SA aferentă regulii generale nr. 3 b) a SA, care corespunde regulii generale nr. 3 b) a NC, prevede că factorul care determină caracterul esențial poate fi dat, în funcție de tipul de marfă, de exemplu, de natura materialelor componente sau a articolelor care o compun, de volumul, de cantitatea, de greutatea ori de valoarea acestora sau de importanța unuia dintre materialele componente în vederea utilizării mărfurilor.
NC
13
Astfel cum rezultă din articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2658/87, NC, instituită de Comisia Europeană, reglementează clasificarea tarifară a mărfurilor importate în Uniunea Europeană. Potrivit articolului 3 alineatul (1) din acest regulament, nomenclatura preia pozițiile și subpozițiile compuse din șase cifre din SA, doar a șaptea și a opta cifră constituind subdiviziuni care îi sunt proprii.
14
Versiunea NC aplicabilă situației de fapt din litigiul principal rezultă din Regulamentul de punere în aplicare nr. 1101/2014 și din Regulamentul de punere în aplicare 2015/1754.
15
Pozițiile 2206 și 2208 din NC preiau titlul pozițiilor 2206 și 2208 din SA.
16
Poziția 2206 din NC include, printre altele, subpozițiile 22060031 (cidru de mere și de pere, spumoase), 22060051 (cidru de mere și cidru de pere, nespumoase, prezentate în recipiente cu un conținut de maximum 2 litri) și 22060081 (cidru de mere și cidru de pere nespumoase, prezentate în recipiente cu un conținut de peste 2 litri), care se aplică cidrului de mere și cidrului de pere, precum și subpozițiile 22060039 [hidromel și alte băuturi fermentate, spumoase; amestecuri de băuturi fermentate și amestecuri de băuturi fermentate și băuturi nealcoolice, spumoase (cu excepția berii, a vinului din struguri proaspeți, a musturilor de struguri, a piquette și a vinurilor de mere și de pere)] și 22060059 [hidromel și alte băuturi fermentate, nespumoase, prezentate în recipiente cu un conținut de maximum 2 litri; amestecuri de băuturi fermentate și amestecuri de băuturi fermentate și băuturi nealcoolice, nespumoase, prezentate în recipiente cu un conținut de maximum 2 litri (cu excepția vinurilor din struguri proaspeți, a musturilor de struguri, a vermuturilor și a altor vinuri din struguri proaspeți, aromatizate cu plante sau substanțe aromatice, piquette și vinuri de mere și de pere)], care se aplică băuturilor alcoolice fermentate, altele decât cidrul de mere și cidrul de pere.
17
Clasificarea produselor în NC se bazează pe regulile generale pentru interpretarea Nomenclaturii combinate enunțate în partea I, intitulată „Dispoziții preliminare”, secțiunea I litera A din NC.
18
Regula generală nr. 1 a NC prevede următoarele:
„Enunțurile titlurilor secțiunilor, capitolelor sau subcapitolelor sunt considerate ca având numai o valoare indicativă, clasificarea mărfurilor considerându‑se legal determinată atunci când este în concordanță cu textele pozițiilor și notelor de secțiuni și de capitole și, atunci când nu sunt contrare termenilor utilizați în acele poziții și note, după următoarele reguli.”
19
Regula generală nr. 2 b) a NC are următorul cuprins:
„Orice mențiune [a unui] material de la o poziție determinată se referă la acest material fie în stare pură, fie amestecat sau asociat cu alte materiale. De asemenea, orice mențiune [a unor] produse dintr‑un anumit material se referă la produsele alcătuite în întregime sau parțial din acest material. Clasificarea acestor produse amestecate sau a articolelor asociate se efectuează în conformitate cu principiile enunțate la regula [nr.] 3.”
20
Regula generală nr. 3 a NC are următorul cuprins:
„Atunci când mărfurile ar putea fi clasificate la două sau mai multe poziții prin aplicarea regulii [nr.] 2 b) sau în orice alt caz, clasificarea se face după cum urmează:
a)
poziția cea mai specifică trebuie să aibă prioritate față de pozițiile cu un domeniu de aplicare mai general. Cu toate acestea, în cazul în care două sau mai multe poziții se referă fiecare numai la o parte din materialele care compun un produs amestecat sau un articol compozit sau numai la o parte dintre articolele mărfurilor prezentate în seturi, condiționate pentru vânzarea cu amănuntul, aceste poziții se consideră, în raport cu produsul sau articolul, la fel de specifice, chiar dacă una dintre poziții oferă o descriere mai precisă sau mai completă;
b)
produsele amestecate, articolele compuse din materiale diferite sau constituite prin asamblarea unor articole diferite și mărfurile prezentate în seturi condiționate pentru vânzarea cu amănuntul, care nu pot fi clasificate prin aplicarea regulii [nr.] 3 a), se clasifică după materialul sau articolul care le conferă caracterul esențial, în cazul în care este posibilă efectuarea acestei determinări;
[…]”
21
Regula generală nr. 6 a NC are următorul cuprins:
„Clasificarea mărfurilor la subpozițiile unei aceleiași poziții se efectuează, în mod legal, cu respectarea textelor acelor subpoziții și a notelor de subpoziții, precum și, mutatis mutandis, cu respectarea regulilor anterioare, înțelegând prin aceasta că nu pot fi comparate decât subpozițiile aflate pe același nivel. În sensul acestei reguli, se utilizează și notele de secțiuni și capitole corespunzătoare, cu excepția cazului în care contextul impune altfel.”
Dreptul român
22
În ceea ce privește accizele, pentru anul 2015 se aplică articolul 20612 din Legea nr. 571/2003 din 22 decembrie 2003 privind Codul fiscal (Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 927 din 23 decembrie 2003, denumită în continuare „Legea nr. 571/2003”), iar pentru anul 2016 se aplică articolul 351 litera b) din Legea nr. 227/2015 din 8 septembrie 2015 privind Codul fiscal (Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 688 din 10 septembrie 2015, denumită în continuare „Legea nr. 227/2015”). În temeiul acestor dispoziții ale Legii nr. 571/2003 și ale Legii nr. 227/2015, băuturile fermentate, altele decât berea și vinul, sunt toate produsele încadrate la codurile tarifare NC 2206, cu excepția altor băuturi fermentate spumoase, care au o concentrație alcoolică care depășește 1,2 % în volum, dar nu depășește 13 % în volum (pentru 2016) sau 10 % în volum (pentru 2015), precum și băuturi fermentate spumoase încadrate la codurile tarifare NC 22060039, care au o concentrație alcoolică care depășește 1,2 % în volum, dar nu depășește 13 % în volum (pentru 2016), respectiv 10 % în volum (pentru 2015).
23
Potrivit punctului 3.1 din anexa nr. 1 la titlul VII, denumit „Accize”, din Legea nr. 571/2003, pentru achizițiile de produse încadrate la codul tarifar NC 22060039, nivelul accizei este de 213,21 lei românești pe hectolitru (RON/hl) (aproximativ 41,88 euro/hl) de produs, iar pentru achizițiile de produse încadrate la codul tarifar NC 22060059, cota de acciză este de 47,38 RON/hl (aproximativ 9,31 euro/hl) de produs.
24
Potrivit punctului 3.1 din anexa nr. 1 la titlul VIII, denumit „Accize”, din Legea nr. 227/2015, pentru achizițiile de produse încadrate la codul tarifar NC 22060039, nivelul accizei este de 47,38 RON/hl de produs, iar pentru achizițiile de produse încadrate la codul tarifar NC 22060059, cota de acciză este de 396,84 RON/hl (aproximativ 77,97 euro/hl) de produs.
25
Pentru codul tarifar NC 22060051, în care se încadrează „cidru[ul] de mere și cidru[ul] de pere”, nivelul accizei în România este zero, în conformitate cu punctul 3.1.1 din anexa nr. 1 la titlul VII din Legea nr. 571/2003, în vigoare până la 31 decembrie 2015, și cu punctul 3.1.1 din anexa nr. 1 la titlul VIII din Legea nr. 227/2015, în vigoare de la 1 ianuarie 2016.
Litigiul principal și întrebarea preliminară
26
În perioada 2015-2016, Heineken România a achiziționat în regim intracomunitar o cantitate totală de 155486,48 hl de băuturi alcoolice marca Strongbow, îmbuteliate în doze și în sticle, pe care le‑a comercializat ulterior pe piața internă către diferiți clienți.
27
La momentul introducerii acestor băuturi alcoolice pe teritoriul României, Heineken România a clasificat aceste produse la subpoziția tarifară 22060051 din NC, care corespunde denumirii „Cidru de mere și cidru de pere”, utilizând atât clasificarea tarifară furnizată de producătorul din Bulgaria de la care fuseseră achiziționate aceste produse, cât și clasificarea tarifară furnizată de producătorul din Slovacia, Heineken Slovensko. În consecință, nu au fost achitate accize întrucât pentru subpoziția tarifară 22060051 nivelul accizei în România este zero.
28
În urma inspecției Direcției Regionale Vamale Craiova – Biroul Vamal Dolj (România) efectuate la 29 septembrie 2015 prin prelevarea de probe de produse, și anume băuturi marca Strongbow îmbuteliate în doze și în sticle, accizabile și expediate de un antrepozit autorizat din Bulgaria, precum și a discuției tripartite între Heineken România, organele de inspecție fiscală și reprezentanții Direcției Generale a Vămilor (România), aceasta din urmă a indicat, într‑o adresă din 8 martie 2018, că „clasificarea tarifară propusă a produselor analizate a fost la unul din codurile NC 22060039 sau NC 22060059, [în] funcție de suprapresiunea măsurată”. Propunerea de clasificare tarifară se întemeia pe constatarea că aceste produse sunt amestecuri care conțin cidru și alte substanțe, cidrul fiind, la rândul său, un produs obținut dintr‑un amestec de materii prime supuse fermentării, respectiv suc de mere în proporție de 25 % și glucoză. În plus, certificatele de analiză indicau o proporție semnificativă de alcool provenit din plante, altele decât merele. Așadar, potrivit propunerii menționate, aceste produse nu puteau fi calificate drept băuturi obținute prin fermentarea sucului de mere.
29
Mai mult, Direcția Generală a Vămilor din România s‑a adresat administrației vamale din Bulgaria în ceea ce privește încadrarea tarifară a „cidrului de mere Strongbow”. Aceasta din urmă a fost de acord cu propunerea de reîncadrare tarifară la una dintre subpozițiile 22060039 sau 22060059.
30
Ca urmare a reîncadrării tarifare, organele de inspecție fiscală au stabilit în sarcina Heineken România, prin decizia de impunere din 23 noiembrie 2018, obligații fiscale suplimentare, și anume obligația de plată a accizelor în cuantum de 22473840 RON (aproximativ 4422591 de euro) și taxa pe valoarea adăugată (TVA) în cuantum de 5213296 RON (aproximativ 1025916 de euro). Printr‑o decizie de impunere ulterioară, din 27 noiembrie 2018, organele fiscale au impus de asemenea societății Heineken România penalități și dobânzi de întârziere, accesorii obligațiilor astfel stabilite.
31
Heineken România a formulat o contestație administrativă fiscală la autoritatea fiscală română competentă împotriva deciziilor de impunere din 23 și 27 noiembrie 2018 și a raportului de inspecție fiscală din 23 noiembrie 2018, care a stat la baza acestora. Prin decizia din 25 iulie 2019, autoritatea amintită a confirmat deciziile respective considerând că obligațiile fiscale suplimentare pentru „cidru[ul] de mere Strongbow” achiziționat de la antrepozitul autorizat din Bulgaria fuseseră stabilite corect.
32
Heineken România a introdus o acțiune la Curtea de Apel București (România) împotriva deciziilor de impunere, a raportului și a deciziei menționate la punctele 30 și 31 de mai sus, solicitând anularea acestor acte.
33
În cursul procedurii în fața Curții de Apel București, a fost dispusă efectuarea unei expertize. În raportul de expertiză întocmit s‑a stabilit, pe de o parte, că proba analizată prezenta caracteristici organoleptice de cidru de mere, că percepția gustativă și olfactivă de mere putea fi potențată de adaosul de aromă naturală și că natura alcoolului etilic, respectiv natura zaharurilor din care acesta se formează în procesul de fermentație alcoolică, nu influența caracteristicile organoleptice ale băuturii alcoolice cidru, și, pe de altă parte, în ceea ce privește caracteristicile fizico‑chimice ale acestei probe, că concentrația alcoolică, zahărul total (zahăr invertit) și dioxidul de sulf total corespundeau limitelor prevăzute în certificatul de calitate emis de antrepozitul autorizat în Bulgaria pentru „Cidru [de] mere Gold Apple alc. 4,5 % vol.”.
34
Prin sentința din 2 noiembrie 2021, Curtea de Apel București a admis acțiunea introdusă de Heineken România și, în consecință, a dispus anularea în parte a raportului de inspecție fiscală și a deciziei de impunere din 23 noiembrie 2018, precum și a deciziei din 25 iulie 2019 prin care au fost stabilite în sarcina acestei societăți obligații suplimentare cu titlu de accize și de TVA. Prin aceeași sentință, instanța amintită a anulat decizia de impunere din 27 noiembrie 2018 de stabilire a unor obligații fiscale accesorii celor stabilite prin decizia de impunere din 23 noiembrie 2018.
35
Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili și ANAF au formulat recurs împotriva sentinței Curții de Apel București la Înalta Curte de Casație și Justiție (România), care este instanța de trimitere. Acestea au susținut în esență că Curtea de Apel București a anulat în mod greșit obligațiile impuse cu titlu de accize, de TVA și de obligații fiscale accesorii, pentru motivul că, având în vedere natura alcoolului și compoziția efectivă a produsului în cauză, astfel cum rezulta din informațiile prezentate chiar pe eticheta acestui produs, respectivul produs nu putea fi încadrat la subpozițiile tarifare specifice „cidrului”, ci trebuia încadrat la subpozițiile tarifare „altele” din cadrul aceleiași poziții 2206, pentru care se datorează accize în România.
36
În acest context, Înalta Curte de Casație și Justiție a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„În interpretarea anexei I la Regulamentul […] nr. 2658/87 […], [astfel cum a fost modificată prin] Regulamentul de punere în aplicare […] nr. 1101/2014 […] și [prin] Regulamentul de punere în aplicare […] [2015/1754] […], o băutură cum este cea [în discuție în litigiul principal], compusă din suc de mere din concentrat (25 %) fermentat, apă, sirop de glucoză‑fructoză, acid malic, dioxid de carbon, metabisulfit de potasiu, diferite arome, [în care] alcoolul provenit din plante, altele decât merele, are o pondere de minimum 48 %, 50 %, 51 %, 52 %, 53 % (în funcție de tipul băuturii [marca] Strongbow, îmbuteliată în sticle de 33 cl sau în doze de 40 cl) față de alcoolul provenit din fermentarea merelor, dar care prezintă caracteristici organoleptice de cidru de mere, trebuie încadrată la pozițiile tarifare 22060031, 22060051, 22060081 sau la pozițiile tarifare 22060039, 22060059?”
Cu privire la întrebarea preliminară
37
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă NC trebuie interpretată în sensul că băuturile compuse din suc de mere din concentrat fermentat, în proporție de 25 %, apă, sirop de glucoză‑fructoză, acid malic, dioxid de carbon, metabisulfit de potasiu și diferite arome, care conțin alcool provenit din plante, altele decât merele, cu o pondere între 48 % și 53 %, dar care prezintă caracteristicile organoleptice ale cidrului de mere, se încadrează, pe de o parte, la subpozițiile 22060031, 22060051 sau 22060081 din NC, sau, pe de altă parte, la subpozițiile 22060039 sau 22060059 din aceasta.
38
Pentru a răspunde la întrebarea adresată, trebuie amintit cu titlu introductiv că, atunci când instanța Uniunii este sesizată cu o trimitere preliminară în materia clasificării tarifare, funcția sa constă mai curând în a oferi clarificări instanței de trimitere cu privire la criteriile a căror punere în aplicare îi va permite acesteia să clasifice în mod corect produsele în cauză potrivit NC decât în a efectua ea însăși o astfel de clasificare. Această clasificare rezultă dintr‑o apreciere pur factuală pe care Tribunalul nu trebuie să o efectueze în cadrul unei trimiteri preliminare (a se vedea Hotărârea din 20 octombrie 2022, Mikrotīkls, C‑542/21, EU:C:2022:814, punctul 21 și jurisprudența citată).
39
În această privință, din jurisprudență reiese că, în conformitate cu regula generală nr. 1 pentru interpretarea NC, clasificarea tarifară a mărfurilor se determină potrivit textului pozițiilor și al notelor de secțiuni sau de capitole din această nomenclatură. În interesul securității juridice și al facilității controalelor, criteriul decisiv pentru clasificarea tarifară a mărfurilor trebuie să aibă în vedere, în general, caracteristicile și proprietățile obiective ale acestora, astfel cum sunt definite de textul poziției din NC și al notelor de secțiuni sau de capitole corespunzătoare. Destinația produsului în cauză poate constitui un criteriu obiectiv de clasificare, în măsura în care este inerentă acestui produs, și trebuie apreciată în funcție de caracteristicile și de proprietățile obiective ale acestuia (a se vedea Hotărârea din 20 octombrie 2022, Mikrotīkls, C‑542/21, EU:C:2022:814, punctul 22 și jurisprudența citată).
40
În plus, Curtea a statuat în repetate rânduri că, deși notele explicative ale SA și ale NC nu au forță obligatorie, ele constituie instrumente importante de asigurare a unei aplicări uniforme a Tarifului vamal comun și oferă, prin ele însele, elemente valabile pentru interpretarea acestuia (a se vedea Hotărârea din 20 octombrie 2022, Mikrotīkls, C‑542/21, EU:C:2022:814, punctul 23 și jurisprudența citată).
41
Din decizia de trimitere și din dosarul aflat la dispoziția Tribunalului reiese că produsele în discuție în litigiul principal sunt compuse dintr‑un amestec între un ingredient denumit „cidru”, constituit din alcool provenit din fermentarea sucului de mere, alte plante fermentate și alte substanțe (apă, sirop, conservanți, arome și dioxid de carbon).
42
Trebuie amintit, cu titlu introductiv, că din titlul poziției 2206 din NC reiese că aceasta vizează „alte băuturi fermentate (de exemplu cidru de mere, cidru de pere, hidromel); amestecuri de băuturi fermentate și amestecuri de băuturi fermentate și băuturi nealcoolice, nedenumite și necuprinse în altă parte”.
43
Din notele explicative referitoare la poziția 2206 din SA, care corespunde poziției tarifare 2206 din NC, reiese, pe de o parte, că cidrul este o „băutură alcoolică obținută prin fermentarea sucului de mere” și, pe de altă parte, că adăugarea de alcool la băuturile care se încadrează la această poziție nu împiedică menținerea acestei clasificări pentru aceste băuturi, atât timp cât păstrează caracteristicile produselor clasificate la această poziție, și anume cele ale băuturilor fermentate.
44
În plus, din decizia de trimitere reiese că produsele în discuție în litigiul principal nu posedă proprietățile alcoolului distilat sau obținut prin distilare care se încadrează la poziția 2208 din NC, ci pe cele ale băuturilor fermentate care se încadrează la poziția 2206 din NC, având în vedere regula generală nr. 1.
45
Pentru a stabili la ce subpoziție a poziției tarifare 2206 din NC trebuie clasificate produsele de tipul celor în discuție în cauza principală, trebuie arătat, cu titlu introductiv, că din textul subpozițiilor 22060031, 22060051 și 22060081 reiese că acestea din urmă privesc numai cidrul de mere și cidrul de pere, fără alte precizări. În schimb, din textul subpozițiilor 22060039 și 22060059 reiese că acestea din urmă privesc celelalte băuturi fermentate, fără precizări suplimentare. Notele explicative ale SA precizează că poziția 2206 cuprinde toate băuturile fermentate, altele decât cele vizate la pozițiile 2203-2205.
46
Mai întâi, trebuie amintit că, conform regulii generale nr. 6 a NC, clasificarea mărfurilor la subpozițiile unei aceleiași poziții se efectuează cu respectarea textelor acelor subpoziții și a notelor aferente acestora, precum și, mutatis mutandis, a regulilor generale pentru interpretarea Nomenclaturii combinate referitoare la clasificarea mărfurilor la pozițiile tarifare, printre care regulile generale nr. 2 b), nr. 3 a) și nr. 3 b) (a se vedea în acest sens Hotărârea din 17 iunie 1997, Eru Portuguesa, C‑164/95, EU:C:1997:302, punctul 14, și Hotărârea din 27 iunie 2024, Prysmian Cabluri și Sisteme, C‑168/23, EU:C:2024:557, punctul 29).
47
Potrivit regulii generale nr. 2 b) a NC, orice mențiune a unui material de la o poziție determinată și, deci, prin analogie, de la o subpoziție se referă la acest material fie în stare pură, fie amestecat sau asociat cu alte materiale. În temeiul acestei reguli, clasificarea produselor amestecate, precum produsele în discuție în cauza principală (a se vedea punctul 41 de mai sus), se efectuează potrivit principiilor enunțate la regula generală nr. 3 a NC.
48
Regula generală nr. 3 a) a NC indică faptul că, atunci când mărfurile ar putea fi clasificate la două sau mai multe poziții și, așadar, prin analogie, la două sau mai multe subpoziții, prin aplicarea regulii generale nr. 2 b) a NC, poziția cea mai specifică trebuie să aibă prioritate față de pozițiile cu un domeniu de aplicare mai general. Prin urmare, prin analogie, subpoziția cea mai specifică trebuie să aibă prioritate față de subpozițiile cu un domeniu de aplicare mai general. Cu toate acestea, în cazul în care două sau mai multe poziții, și, prin analogie, subpoziții se referă fiecare numai la o parte din materialele care compun un produs amestecat, aceste poziții și, prin analogie, aceste subpoziții se consideră, în raport cu produsul, la fel de specifice, chiar dacă una dintre poziții oferă o descriere mai precisă sau mai completă.
49
În sfârșit, din regula generală nr. 3 b) a NC reiese că produsele amestecate, care nu pot fi clasificate prin aplicarea regulii nr. 3 a) a acesteia din urmă, se clasifică după materialul sau articolul care le conferă caracterul esențial, în cazul în care este posibilă efectuarea acestei determinări.
50
Astfel cum reiese din decizia de trimitere și din dosarul prezentat Tribunalului, produsele de tipul celor în discuție în cauza principală sunt compuse dintr‑un amestec de alcool obținut prin fermentarea sucului de mere, deci din cidru, alcool care se încadrează la subpozițiile 22060031, 22060051, 22060081 (referitoare la cidru), din alcool provenit din fermentarea altor plante, care se încadrează la subpozițiile 22060039 și 22060059 (referitoare la alte băuturi fermentate), precum și din alte substanțe. Așadar, produsele precum cele în discuție în cauza principală pot fi clasificate la subpoziții tarifare diferite.
51
Prin urmare, clasificarea unor produse precum cele în discuție în litigiul principal trebuie, conform regulii generale nr. 2 b) a NC, să se efectueze urmând metodologia prevăzută la regula generală nr. 3 a NC.
52
În această privință, trebuie arătat că prima teză a regulii generale nr. 3 a) a NC nu permite clasificarea unor produse precum cele în discuție în litigiul principal. Astfel, din punctul de vedere al compoziției, acestea din urmă conțin, în parte, cidru de mere și, în parte, alcool obținut prin fermentarea altor plante decât merele. În consecință, având în vedere a doua teză a acestei reguli generale, care precizează, după cum se menționează la punctul 48 de mai sus, că, în cazul în care două sau mai multe poziții se referă fiecare numai la o parte din materialele care compun un produs amestecat sau un articol compozit, aceste poziții se consideră, în raport cu produsul sau articolul, la fel de specifice, chiar dacă una dintre poziții oferă o descriere mai precisă sau mai completă, nici subpozițiile privind cidrul de mere, nici subpozițiile privind celelalte băuturi fermentate nu pot fi considerate „mai specific[e]”, în sensul regulii generale menționate (a se vedea prin analogie Hotărârea din 3 iunie 2021, BalevBio, C‑76/20, EU:C:2021:441, punctul 63).
53
În aceste condiții, în vederea clasificării tarifare a unor produse precum cele în discuție în cauza principală, trebuie să se aplice regula generală nr. 3 b) a NC (a se vedea prin analogie Hotărârea din 7 mai 2009, Siebrand, C‑150/08, EU:C:2009:294, punctul 30).
54
În temeiul acestei reguli generale, este necesar, pentru a se face clasificarea tarifară a unui produs, să se stabilească, printre materialele care îl compun, acel material care îi conferă caracterul esențial (a se vedea Hotărârea din 7 mai 2009, Siebrand, C‑150/08, EU:C:2009:294, punctul 31 și jurisprudența citată).
55
Potrivit punctului VIII al notei explicative aferente regulii generale nr. 3 b) a SA, care corespunde regulii generale nr. 3 b) a NC, factorul care determină acest caracter esențial poate, în funcție de tipul mărfii în discuție, să reiasă, de exemplu, din natura materialului din care este constituită sau a articolelor care o compun, din volumul, din cantitatea, din greutatea, din valoarea acesteia sau din importanța unuia dintre materialele care o constituie în vederea utilizării mărfii respective (Hotărârea 7 mai 2009, Siebrand, C‑150/08, EU:C:2009:294, punctul 34)
56
În acest sens, din cuprinsul punctelor 35-38 din Hotărârea din 7 mai 2009, Siebrand (C‑150/08, EU:C:2009:294), reiese că, pentru determinarea caracterului esențial, în sensul regulii generale nr. 3 b) a NC, al băuturilor pe bază de alcool fermentat la care au fost adăugate alte substanțe, pot fi luate în considerare mai multe caracteristici și proprietăți obiective. Printre acestea figurează, în primul rând, tipurile de alcool pe care îl conțin produsele în cauză și contribuția fiecăruia dintre aceste tipuri de alcool la volumul de alcool și la concentrația acestuia în aceste produse, în al doilea rând, caracteristicile organoleptice ale produselor menționate și, în al treilea rând, destinația acestor produse în măsura în care le este inerentă, caracterul inerent trebuind să poată fi apreciat în funcție de caracteristicile și de proprietățile obiective ale produselor respective. În sfârșit, este necesar să se efectueze o apreciere globală a acestor trei criterii (a se vedea în acest sens Hotărârea din 7 mai 2009, Siebrand, C‑150/08, EU:C:2009:294, punctul 39, și Hotărârea din 12 mai 2016, Toorank Productions, C‑532/14 și C‑533/14, EU:C:2016:337, punctul 55).
57
În ceea ce privește primul criteriu menționat la punctul 56 de mai sus, trebuie amintit mai întâi că alcoolul pe care îl conțin băuturile de tipul celor în discuție în cauza principală provine din fermentarea merelor și a altor plante decât merele, înțelegându‑se că fiecare dintre acest tipuri de alcool contribuie în mod considerabil la volumul de alcool și la concentrația acestuia în băuturile respective.
58
Alcoolul care provine din alte plante decât merele, în băuturi precum cele în discuție în cauza principală are o pondere de minimum 48 %, 50 %, 51 %, 52 % sau 53 %, în funcție de tipul de băutură. Prin urmare, ponderea alcoolului care provine din fermentarea sucului de mere și cea a alcoolului care provine din alte plante decât merele sunt aproape egale.
59
Or, trebuie arătat că nici NC, nici notele explicative ale SA, privind subpozițiile tarifare referitoare la cidrul de mere, nu stabilesc un procent minim de alcool obținut prin fermentarea sucului de mere, ingredient necesar fabricării cidrului de mere, în compoziția acestuia. Într‑adevăr, subpozițiile 22060031, 22060051 și 22060081 privesc în mod specific cidrul de mere, și anume o băutură alcoolică obținută prin fermentarea sucului de mere, ceea ce presupune ca o băutură care se încadrează la aceste subpoziții să conțină un anumit procent de suc de mere fermentat. Cu toate acestea, numai din termenul „cidru de mere” prezent în textul acestor subpoziții nu se poate deduce că este necesar un procent minim de suc de mere fermentat pentru ca o băutură să fie clasificată la aceste subpoziții [a se vedea prin analogie Hotărârea din 13 martie 2019, B. S. (Malț în compoziția berii), C‑195/18, EU:C:2019:197, punctul 34].
60
Trebuie amintit de asemenea că nota explicativă a SA referitoare la poziția 2206 recunoaște în mod expres posibilitatea de a adăuga alcool la băuturile care se încadrează la această poziție cu condiția ca ele să păstreze caracterul produselor clasificate la poziția respectivă. Situația este aceeași, prin analogie, în ceea ce privește subpozițiile 22060031, 22060051 și 22060081.
61
În plus, faptul că un tip de alcool se regăsește într‑o proporție mai mare decât un alt tip de alcool nu constituie decât unul dintre criteriile care trebuie luate în considerare pentru a stabili substanța care conferă produsului avut în vedere caracterul său esențial (a se vedea în acest sens Hotărârea din 12 mai 2016, Toorank Productions, C‑532/14 și C‑533/14, EU:C:2016:337, punctul 57).
62
Rezultă că faptul că produse precum cele în discuție în cauza principală conțin nu doar un procent considerabil de alcool obținut prin fermentarea sucului de mere, ingredient necesar pentru fabricarea cidrului de mere, ci și alcool obținut prin fermentarea altor plante decât merele nu este suficient în sine pentru a exclude astfel de produse de la subpozițiile NC referitoare la cidrul de mere [a se vedea prin analogie Hotărârea din 13 martie 2019, B. S. (Malț în compoziția berii), C‑195/18, EU:C:2019:197, punctul 38].
63
În ceea ce privește, în continuare, al doilea criteriu menționat la punctul 56 de mai sus, trebuie să se verifice dacă în speță caracteristicile organoleptice ale produselor de tipul celor în discuție în cauza principală corespund celor ale produselor clasificate la subpozițiile 22060031, 22060051 și 22060081, referitoare la cidrul de mere, sau celor ale produselor clasificate la subpozițiile 22060039 și 22060059, referitoare la alte băuturi fermentate. În acest sens, gustul și mirosul pot constitui caracteristici și proprietăți obiective ale produsului (a se vedea prin analogie Hotărârea din 7 mai 2009, Siebrand, C‑150/08, EU:C:2009:294, punctul 36).
64
Din indicațiile care figurează în decizia de trimitere reiese că produsele de tipul celor în discuție în cauza principală prezintă caracteristicile organoleptice ale cidrului de mere, în special în ceea ce privește gustul și mirosul, adăugarea unei arome naturale sau a zahărului neavând nicio incidență în această privință sau amplificând aceste percepții organoleptice.
65
Prin urmare, în pofida ponderii considerabile a alcoolului provenit din fermentarea altor plante decât merele, precum și a adăugării altor substanțe, având în vedere elementele proprii produselor de tipul celor în discuție în litigiul principal, acestea din urmă nu au pierdut caracteristicile organoleptice specifice ale cidrului de mere, care definesc caracterul său esențial și care corespund celor ale produselor clasificate la subpozițiile referitoare la cidrul de mere (a se vedea prin analogie Hotărârea din 7 mai 2009, Siebrand, C‑150/08, EU:C:2009:294, punctul 37).
66
În ceea ce privește, în sfârșit, al treilea criteriu menționat la punctul 56 de mai sus, din dosarul de care dispune Tribunalul pare să reiasă că proprietățile și caracteristicile obiective ale băuturilor în discuție în cauza principală, printre care culoarea și denumirea comercială a acestora, care asociază marca Strongbow cu mențiunea „cidru de mere”, corespund celor ale băuturilor destinate consumului ca cidru de mere, aspect a cărui verificare revine însă instanței de trimitere.
67
Sub rezerva acestei verificări care revine instanței de trimitere, trebuie să se considere că produse de tipul celor în discuție în cauza principală prezintă caracterul esențial al produselor clasificate la subpozițiile tarifare 22060031, 22060051 sau 22060081 din NC, referitoare la cidrul de mere.
68
Având în vedere tot ceea ce precedă, este necesar să se răspundă la întrebarea adresată că NC trebuie interpretată în sensul că se încadrează la subpozițiile tarifare 22060031, 22060051 sau 22060081 din aceasta băuturile compuse din suc de mere din concentrat fermentat, în proporție de 25 %, apă, sirop de glucoză‑fructoză, acid malic, dioxid de carbon, metabisulfit de potasiu și diferite arome, care conțin alcool provenit din plante, altele decât merele, cu o pondere între 48 % și 53 %, dar care prezintă caracteristicile organoleptice ale cidrului de mere și a căror destinație corespunde acestuia.
Cu privire la cheltuielile de judecată
69
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Tribunalului, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive,
Tribunalul (Camera a doua, judecând în complet de cinci judecători)
declară:
Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 1101/2014 al Comisiei din 16 octombrie 2014 și prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1754 al Comisiei din 6 octombrie 2015,
trebuie interpretată în sensul că
se încadrează la subpozițiile tarifare 22060031, 22060051 sau 22060081 din nomenclatura menționată băuturile compuse din suc de mere din concentrat fermentat, în proporție de 25 %, apă, sirop de glucoză‑fructoză, acid malic, dioxid de carbon, metabisulfit de potasiu și diferite arome, care conțin alcool provenit din plante, altele decât merele, cu o pondere între 48 % și 53 %, dar care prezintă caracteristicile organoleptice ale cidrului de mere și a căror destinație corespunde acestuia.
Półtorak
Hesse
Steinfatt
Petrlík
Dimitrakopoulos
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 4 martie 2026.
Grefier
V. Di Bucci
Președinte
S. Papasavvas
(
*1
)	Limba de procedură: româna.