Cauza C‑264/19
Constantin Film Verleih GmbH
împotriva
YouTube LLCșiGoogle Inc.
(cerere de decizie preliminară
formulată de Bundesgerichtshof)
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 iulie 2020
„Trimitere preliminară – Drept de autor și drepturi conexe – Platformă video online – Încărcarea unui film fără acordul titularului – Acțiune referitoare la încălcarea unui drept de proprietate intelectuală – Directiva 2004/48/CE – Articolul 8 – Dreptul la informare al reclamantului – Articolul 8 alineatul (2) litera (a) – Noțiunea de «adrese» – Adresă de e-mail, adresă IP și număr de telefon – Excludere”
1.        Apropierea legislațiilor – Respectarea drepturilor de proprietate intelectuală – Directiva 2004/48 – Dreptul la informare în cadrul unei acțiuni referitoare la încălcarea unui drept de proprietate intelectuală – Dreptul reclamantului de a fi informat cu privire la denumirea și adresele producătorilor, distribuitorilor și furnizorilor mărfurilor sau serviciilor contrafăcute – Noțiunea de adrese – Adresa de e‑mail, adresa IP și numărul de telefon ale unui utilizator al serviciilor care a încărcat fișiere care încalcă un drept de proprietate intelectuală – Excludere
[Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 17 alin. (2) și art. 47; Directiva 2004/48 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 8 alin. (1) lit. (c) și alin. (2) lit. (a)]
(a se vedea punctele 30-38 și 40 și dispozitivul)
2.        Apropierea legislațiilor – Respectarea drepturilor de proprietate intelectuală – Directiva 2004/48 – Armonizare minimală
(Directiva 2004/48 a Parlamentului European și a Consiliului)
(a se vedea punctul 36)
3.        Apropierea legislațiilor – Respectarea drepturilor de proprietate intelectuală – Directiva 2004/48 – Dreptul la informare în cadrul unei acțiuni referitoare la încălcarea unui drept de proprietate intelectuală – Posibilitatea statelor membre de a acorda titularilor de drepturi de proprietate intelectuală dreptul de a primi informații mai extinse – Limite – Obligația de a asigura un just echilibru între diferitele drepturi fundamentale în cauză și de a respecta celelalte principii generale ale dreptului Uniunii
(Directiva 2004/48 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 8)
(a se vedea punctul 39)
Rezumat
Cu ocazia unei încărcări ilegale a unui film pe o platformă online precum YouTube, titularul poate, în temeiul Directivei privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală, să solicite operatorului numai adresa poștală a utilizatorului vizat, iar nu adresa sa de e‑mail sau IP sau numărul său de telefon.
În Hotărârea Constantin Film Verleih (C‑264/19), pronunțată la 9 iulie 2020, Curtea a statuat că, în cadrul încărcării unui film pe o platformă video online fără acordul titularului dreptului de autor, Directiva 2004/48(1) nu obligă autoritățile judiciare să ordone operatorului platformei video să furnizeze adresa de e‑mail, adresa IP sau numărul de telefon al utilizatorului care a încărcat filmul în litigiu. Directiva, care prevede furnizarea „adreselor” persoanelor care au încălcat un drept de proprietate intelectuală, vizează numai adresa poștală.
În anii 2013 și 2014, filmele Parker și Scary movie 5 au fost încărcate pe platforma video YouTube, fără acordul Constantin Film Verleih, titular al drepturilor exclusive de exploatare asupra acestor opere în Germania. Acestea au fost vizionate de mai multe zeci de mii de ori. În aceste condiții, Constantin Film Verleih a solicitat din partea YouTube și a Google, aceasta din urmă fiind societatea‑mamă a celei dintâi, la care utilizatorii trebuie să se înregistreze mai întâi prin intermediul unui cont de utilizator, să îi furnizeze un ansamblu de informații referitoare la fiecare dintre utilizatorii care au efectuat încărcarea. Cele două societăți au refuzat să furnizeze Constantin Film Verleih informațiile referitoare la acești utilizatori, în special adresele lor de e‑mail și numerele de telefon, precum și adresele IP utilizate de aceștia atât la momentul încărcării fișierelor vizate, cât și la momentul ultimei accesări a contului lor Google/YouTube.
Litigiul principal depindea de aspectul dacă asemenea informații intră în sfera noțiunii de „adrese”, în sensul Directivei 2004/48. Aceeași directivă prevede că autoritățile judiciare pot ordona furnizarea informațiilor cu privire la originea și rețelele de distribuție a mărfurilor sau a serviciilor care încalcă un drept de proprietate intelectuală. Printre aceste informații figurează în special „adresele” producătorilor, distribuitorilor și furnizorilor mărfurilor sau serviciilor contrafăcute.
Curtea a constatat, în primul rând, că, în ceea ce privește sensul obișnuit al termenului „adresă”, acesta nu vizează decât adresa poștală, cu alte cuvinte locul de domiciliu sau de reședință al unei anumite persoane. Rezultă că acest termen, atunci când este utilizat fără alte precizări, precum în Directiva 2004/48, nu vizează adresa de e‑mail, numărul de telefon sau adresa IP. În al doilea rând, lucrările pregătitoare(2) care au condus la adoptarea Directivei 2004/48 nu conțin niciun indiciu de natură să sugereze că termenul „adresă” ar trebui înțeles în sensul că vizează nu numai adresa poștală, ci și adresa de e‑mail, numărul de telefon sau adresa IP a persoanelor vizate. În al treilea rând, examinarea altor acte de drept al Uniunii care menționează adresa de e‑mail sau adresa IP arată că niciunul dintre acestea nu utilizează termenul „adresă”, fără alte precizări, pentru a desemna numărul de telefon, adresa IP sau adresa de e‑mail.
Potrivit Curții, această interpretare este conformă cu finalitatea urmărită de dispoziția Directivei 2004/48 privind dreptul la informare. Astfel, având în vedere armonizarea minimală privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală în general, această armonizare este limitată, potrivit dispoziției menționate, la informații bine determinate. Pe de altă parte, această dispoziție urmărește să concilieze respectarea diferitor drepturi, în special a dreptului la informare al titularilor și a dreptului la protecția datelor cu caracter personal ale utilizatorilor.
În aceste condiții, Curtea a concluzionat că noțiunea de „adrese” care figurează în Directiva 2004/48 nu vizează, în ceea ce privește un utilizator care a încărcat fișiere care încalcă un drept de proprietate intelectuală, adresa sa de e‑mail, numărul său de telefon, precum și adresa IP utilizată pentru încărcarea acestor fișiere sau adresa IP utilizată cu ocazia ultimei sale accesări a contului de utilizator.
Curtea a precizat totuși că statele membre au posibilitatea de a acorda titularilor de drepturi de proprietate intelectuală dreptul de a primi informații mai extinse, sub rezerva însă a asigurării unui just echilibru între diferitele drepturi fundamentale în cauză și a respectării celorlalte principii generale ale dreptului Uniunii, precum principiul proporționalității.
1      Articolul 8 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală (JO 2004, L 157, p. 45, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 56).
2      Propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind măsurile și procedurile destinate să asigure respectarea drepturilor de proprietate intelectuală din 30 ianuarie 2003 [COM(2003) 46 final], Avizul Comitetului Economic și Social European din 29 octombrie 2003 (JO 2004, C 32, p. 15) și Raportul Parlamentului European din 5 decembrie 2003 (A 5-0468/2003) privind această propunere.