61995CJ0338_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-338/95,
angaaende en anmodning, som Bundesfinanzhof (Tyskland) i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende sag,
Wiener SI GmbH
mod
Hauptzollamt Emmerich,
at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af underposition 60.04 B IV b) 2 bb) i den faelles toldtarif, som affattet i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 3400/84 af 27. november 1984 om aendring af forordning (EOEF) nr. 950/68 om den faelles toldtarif (EFT L 320, s. 1),
har
DOMSTOLEN
(Foerste Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet (refererende dommer), og dommerne P. Jann og L. Sevón,
generaladvokat: F.G. Jacobs
justitssekretaer: fuldmaegtig L. Hewlett,
efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:
- Wiener SI GmbH ved advokat G. Kroemer II, Duesseldorf
- Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved F. de Sousa Fialho, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtiget, bistaaet af advokat H.-J. Rabe, Bruxelles,
paa grundlag af retsmoederapporten,
efter at der i retsmoedet den 17. april 1997 er afgivet mundtlige indlaeg af Wiener SI GmbH og af Kommissionen,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 10. juli 1997,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 12. september 1995, indgaaet til Domstolen den 26. oktober 1995, har Bundesfinanzhof (Tyskland) i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af underposition 60.04 B IV b) 2 bb) i den faelles toldtarif, som affattet i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 3400/84 af 27. november 1984 om aendring af forordning (EOEF) nr. 950/68 om den faelles toldtarif (EFT L 320, s. 1, herefter »FTT«).
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en tvist mellem selskabet Wiener SI GmbH (herefter »Wiener«) og Hauptzollamt Emmerich (herefter »Hauptzollamt«) vedroerende efteropkraevning af told af importen til Faellesskabet af beklaedning fra Thailand.
3 I 1985 importerede Wiener beklaedning fra Thailand, som selskabet havde angivet som »natbeklaedning til kvinder« henhoerende under underposition 60.04 B IV b) 2 bb) i FTT. Efter en delvis kontrol blev beklaedningsgenstandene frigivet til fri omsaetning og afskrevet paa toldkontingentet for »anden natbeklaedning«.
4 Efter en yderligere kontrol kom de tyske toldmyndigheder til den opfattelse, at beklaedningsgenstandene var »kjoler af syntetiske fibre« henhoerende under underposition 60.05 A II b) 4 cc) 22 i FTT, og efteropkraevede derfor told med en hoejere sats.
5 Underpositionerne 60.04 B IV b) 2 bb) og 60.05 A II b) 4 cc) 22 har foelgende ordlyd:
»60.04 Underbeklaedningsgenstande af trikotage, ikke elastisk eller gummieret:
...
B.
IV. Andre varer:
...
b) Af syntetiske fibre:
...
2. Til kvinder, piger og smaaboern:
aa) Pyjamas
bb) Anden natbeklaedning
...
...
60.05 Yderbeklaedningsgenstande og andre varer af trikotage, ikke elastisk eller gummieret:
A. Yderbeklaedningsgenstande og tilbehoer til beklaedningsgenstande:
...
II. Andre varer:
...
b) Andre yderbeklaedningsgenstande:
...
4. Andre yderbeklaedningsgenstande:
...
cc) Kjoler:
...
22. Af syntetiske fibre
...«
6 Wiener anlagde ved staevning af 10. april 1989 sag til proevelse af Hauptzollamt's efteropkraevning ved Finanzgericht Duesseldorf, der ved dom af 15. december 1994 frifandt sagsoegte.
7 Det fremgaar af forelaeggelseskendelsen, at Finanzgericht Duesseldorf i denne afgoerelse har beskrevet de omhandlede varer som lette beklaedningsgenstande af trikotage (bomuldsblandingsstof; 65% polyester, 35% bomuld; bomuld) til at daekke overkroppen, loestsiddende, baadformet udskaering, korte aermer eller uden aermer, i laengden til knaeet eller laaret, med paatryk, med baelte til at binde, og af private sagkyndige under hensyn til deres beskaffenhed eller anvendelse bedoemt til at vaere natbeklaedning.
8 Finanzgericht Duesseldorf fandt, at beklaedningsgenstandenes facon og udformning talte for, at de ligeledes kunne anvendes som fritidstoej, og udtalte derfor, at varerne i tariferingsmaessig henseende var kjoler og ikke var anden natbeklaedning, som kun kunne vaere beklaedningsgenstande, der udelukkende baeres i sengen. Finanzgericht Duesseldorf henviste herved til en dom fra Bundesfinanzhof af 21. august 1990 (VII K 16-26/89, BFH/NV 1991, 422), hvori det blev fastslaaet, at »natkjoler« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i position 6108 i den kombinerede nomenklatur, der fandt anvendelse i 1989 i henhold til affattelsen i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3174/88 af 21. september 1988 om aendring af bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (EFT L 298, s. 1), udelukkende var beregnet til anvendelse som natbeklaedning.
9 Wiener ivaerksatte ved appelskrift af 30. januar 1995 revisionsanke af denne dom fra Finanzgericht Duesseldorf ved Bundesfinanzhof, som har besluttet at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»Skal begrebet 'anden natbeklaedning' (Nachthemden) i den forstand, udtrykket er anvendt i position 60.04 i den faelles toldtarif for 1985, navnlig i underposition 60.04 B IV b) 2 bb), fortolkes saaledes, at det udelukkende omfatter 'andre' underbeklaedningsgenstande, som i kraft af deres beskaffenhed entydigt er bestemt til kun at baeres som natbeklaedning, eller omfatter det ogsaa produkter, der paa grund af deres udformning ikke kun, men dog hovedsageligt er bestemt til at baeres i sengen?«
10 Det fremgaar af fast retspraksis, at det foelger af saavel retssikkerheds- som kontroltekniske hensyn, at det afgoerende kriterium ved tarifering af varer normalt vil vaere disses objektive karakteristika og egenskaber som beskrevet i den enkelte position i den faelles toldtarif og de supplerende bestemmelser til dennes afsnit og kapitler (dom af 1.7.1982, sag 145/81, Wuensche, Sml. s. 2493, praemis 12, af 25.5.1989, sag 40/88, Weber, Sml. s. 1395, praemis 13, og af 9.8.1994, sag C-395/93, Neckermann Versand, Sml. I, s. 4027, praemis 5).
11 Det fremgaar endvidere af fast praksis, at med henblik paa fortolkningen af den faelles toldtarif udgoer saavel de bestemmelser, der indleder kapitlerne i den faelles toldtarif, som Toldsamarbejdsraadets forklarende bemaerkninger vigtige hjaelpemidler til at sikre en ensartet anvendelse af toldtariffen, hvorfor de kan betragtes som gyldige midler til fortolkning af toldtariffen (dom af 10.10.1985, sag 200/84, Daiber, Sml. s. 3363, praemis 14, og ovennaevnte dom i sagen Neckermann Versand, praemis 5).
12 I den foreliggende sag bemaerkes det, at ordlyden af underposition 60.04 B IV b) 2 bb) i FTT, »anden natbeklaedning« til kvinder eller piger, ikke omfatter en definition af produkterne. Der findes heller ingen definition i de forklarende bemaerkninger til FTT eller til Toldsamarbejdsraadets nomenklatur.
13 I den ovennaevnte dom i sagen Neckermann Versand, praemis 7, bemaerkede Domstolen, at i mangel af en definition af »pyjamas« i den kombinerede nomenklatur, som gjaldt i 1988 og 1989 i henhold til affattelserne i henholdsvis Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (EFT L 256, s. 1) og i forordning nr. 3174/88, og i de forklarende bemaerkninger til den kombinerende nomenklatur og det harmoniserede system, kan det objektive kendetegn ved en pyjamas, som kan give mulighed for at skelne den fra andre kombinationer, kun soeges i den anvendelse, som en pyjamas er bestemt til, nemlig at baeres i sengen som nattoej.
14 Derfor fandt Domstolen, at ikke blot kombinationer af to beklaedningsgenstande af trikotage, af hvis udseende det fremgaar, at de udelukkende er bestemt til at baeres i sengen, men ogsaa kombinationer, der hovedsagelig anvendes til dette formaal, skulle anses for pyjamas i henhold til pos. 6108 i den kombinerede nomenklatur, der fandt anvendelse paa davaerende tidspunkt (ovennaevnte dom i sagen Neckermann Versand, praemis 14).
15 Dette raesonnement kan overfoeres til en sag som den, der foreligger i hovedsagen. Eftersom de omhandlede varer hovedsagelig er bestemt til at baeres i sengen, boer de betegnes som »anden natbeklaedning« i henhold til underposition 60.04 B IV b) 2 bb) i FTT, selv om de kan anvendes til andre formaal.
16 Denne konklusion aendres ikke af vedtagelsen den 28. februar 1989 af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 548/89 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (EFT L 60, s. 31), hvori det i bilaget er bestemt, at lette, loestsiddende beklaedningsgenstande af trikotage, der daekker overkroppen og naar ned til midt paa laaret, med runde loestsiddende halsudskaeringer og korte loestsiddende aermer, som er forsynet med bindebaand, der er syet ind i venstre sidesoem i taljen, ikke kan tariferes som »anden natbeklaedning«, men udgoer »kjoler« i henhold til pos. 6104 i den kombinerede nomenklatur, som affattet i henhold til forordning nr. 2658/87, som senest aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 20/89 af 4. januar 1989 (EFT L 4, s. 19), da de ikke klart kan betragtes som vaerende bestemt til udelukkende at skulle anvendes som natbeklaedning.
17 Tilsvarende kan den anlagte fortolkning ikke forandres paa grund af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 812/89 af 21. marts 1989 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (EFT L 86, s. 25), hvorved det afvises at foretage en tarifering som »anden natbeklaedning« af lette beklaedningsgenstande af trikotage (100% bomuld), der daekker overkroppen, og naar ned til midt paa laaret, med runde loestsiddende halsudskaeringer, korte loestsiddende aermer og uden bindebaand i taljen.
18 Uanset spoergsmaalet om, hvorvidt Kommissionen i forbindelse med den indskraenkende fortolkning af begrebet anden natbeklaedning, som den har vedtaget i de ovennaevnte tariferingsforordninger, har overholdt graenserne for den kompetence, der er blevet overladt til den med henblik paa en naermere angivelse af indholdet af positioner og underpositioner i den faelles toldtarif uden at aendre dennes ordlyd - jf. ordvalget i anden betragtning til Raadets forordning (EOEF) nr. 97/69 af 16. januar 1969 om de noedvendige foranstaltninger for ensartet anvendelse af den faelles toldtarifs nomenklatur (EFT 1969 I, s. 10) - bemaerkes det, at de paagaeldende tariferingsforordninger under alle omstaendigheder stammer fra tiden efter hovedsagens faktiske omstaendigheder. Bestemmelserne deri kan foelgelig ikke finde analog anvendelse med henblik paa en fortolkning af aeldre tariferingsbestemmelser, selv om forordningerne - som anfoert af Kommissionen - kun har til formaal at afklare og ikke har aendret ordlyden af de omhandlede positioner eller underpositioner.
19 Det bemaerkes dernaest, at det fremgaar af fast retspraksis, at retssikkerhedsprincippet er et grundlaeggende faellesskabsretligt princip (jf. dom af 21.9.1983, forenede sager 205/82-215/82, Deutsche Milchkontor m.fl., Sml. s. 2633, praemis 30), som bl.a. kraever, at en ordning, der paalaegger en afgiftspligtig byrder, er klar og utvetydig, for at han ikke skal vaere i tvivl om sine rettigheder og pligter, saaledes at han kan handle derefter (jf. dom af 9.7.1981, sag 169/80, Gondrand Frères og Garancini, Sml. s. 1931, praemis 17, og af 22.2.1989, forenede sager 92/87 og 93/87, Kommissionen mod Frankrig og Det Forenede Kongerige, Sml. s. 405, praemis 22).
20 I den foreliggende sag bemaerkes det, at foer de ovennaevnte tariferingsforordninger fra Kommissionen indfoerte en indskraenkende fortolkning af begrebet anden natbeklaedning, stemte det fuldt ud overens med retssikkerhedsprincippet, at begrebet generelt kunne blive opfattet paa en saadan maade, at det omfattede ikke blot underbeklaedning, der udelukkende er bestemt til at baeres i sengen, men ogsaa underbeklaedning, der hovedsagelig anvendes til dette formaal.
21 Endelig skal det praeciseres, at det i forbindelse med den tvist, der er blevet indbragt for den nationale ret, under alle omstaendigheder paahviler denne at bedoemme, om beklaedningsgenstandene under hensyn til facon, sammensaetning, udformning og udviklingen i moden i den paagaeldende medlemsstat besidder saadanne objektive kendetegn, eller om de tvaertimod kan baeres uden forskel saavel i sengen som andre steder.
22 Det forelagte spoergsmaal skal herefter besvares med, at underposition 60.04 B IV b) 2 bb) i FTT skal fortolkes saaledes, at den omfatter underbeklaedningsgenstande, der efter deres objektive kendetegn udelukkende eller hovedsageligt er bestemt til at baeres i sengen.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
23 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Foerste Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Bundesfinanzhof ved kendelse af 12. september 1995, for ret:
Underposition 60.04 B IV b) 2 bb) i den faelles toldtarif, som affattet i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 3400/84 af 27. november 1984 om aendring af forordning (EOEF) nr. 950/68 om den faelles toldtarif, skal fortolkes saaledes, at den omfatter underbeklaedningsgenstande, der efter deres objektive kendetegn udelukkende eller hovedsageligt er bestemt til at baeres i sengen.