61984CJ0017_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 18 . januar 1984, har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Raadets direktiv 77/388 af 17 . maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter, Det faelles mervaerdiafgiftssystem : ensartet beregningsgrundlag ( EFT L 145, s . 1 ) ( herefter benaevnt sjette direktiv ), idet Irland fortsat har anvendt section 10 ( 2 ) i Value Added Tax Act 1972, hvorefter det afgiftspligtige beloeb nedsaettes, naar en brugt vare indgaar som del af betalingen ved koeb af en ny vare, hvilket er i strid med direktivets artikel 11 .
2 Ifoelge sjette direktivs artikel 11, punkt A, stk . 1, litra a ), er beskatningsgrundlaget den samlede modvaerdi, som leverandoeren modtager eller vil modtage af koeberen eller tredjemand for levering af det paagaeldende gode . Ifoelge den omtvistede irske bestemmelse kan der derimod ved beregningen af det fulde afgiftspligtige beloeb foretages et fradrag svarende til vaerdien af de brugte genstande, der tages i bytte som fuld eller delvis betaling for de leverede goder .
3 Det bemaerkes, at spoergsmaalet om at bringe en brugt genstand i omsaetning igen allerede har vaeret behandlet i adskillige forslag paa faellesskabsniveau . Saaledes indeholdt forslaget til sjette direktiv ( EFT 1973, C 80, s . 1 ) en bestemmelse, der havde til formaal at lette beskatningen af brugte genstande for ikke at straffe visse brancher . Da bestemmelsen ikke blev vedtaget af Raadet, foreskriver sjette direktivs artikel 32, at Raadet inden 31 . december 1977 med enstemmighed paa forslag af Kommissionen skal vedtage Faellesskabets afgiftsordning for bl.a . brugte genstande, og at de medlemsstater, som ved direktivets ikrafttraeden anvendte en saerordning paa dette omraade, indtil ivaerksaettelsen af den naevnte faellesskabsordning kan opretholde saerordningen . Den 11 . januar 1978 forelagde Kommissionen Raadet et forslag til syvende direktiv ( EFT C 26, s . 2 ) om en faelles mervaerdiafgiftsordning for det her omhandlede omraade, men forslaget er endnu ikke vedtaget .
4 Kommissionen har anfoert, at vaerdien af en brugt genstand, som tages i bytte ved levering af et nyt gode, udgoer en del af den modydelse, som koeberen erlaegger for det nye gode . Ifoelge sjette direktivs artikel 11 maa denne vaerdi saaledes indgaa i beskatningsgrundlaget for det nye gode . Artikel 32 vedroerer de saerlige ordninger, der gaelder for brugte genstande, og kan ikke give mulighed for at fravige bestemmelserne vedroerende beskatningsgrundlaget for et nyt gode . Ingen af de af Kommissionen foreslaaede bestemmelser, der har til formaal at indfoere en faelles ordning for beskatning af brugte genstande, giver i oevrigt mulighed for en saadan undtagelse . Tvaertimod ville den irske ordning stille den endelige koeber af den brugte genstand ringere end koeberen af det nye gode, som i henhold til denne ordning direkte drager fordel af en momsnedsaettelse .
5 Under alle omstaendigheder kan den omtvistede irske bestemmelse ifoelge Kommissionen ikke betegnes som saerordning for at undgaa dobbeltbeskatning af brugte genstande i overensstemmelse med formaalet med sjette direktivs artikel 32 . Bestemmelsen gaelder ikke hele markedet for brugte genstande, men kun transaktioner, hvor brugte genstande tages i bytte ved levering af andre goder . Denne situation behandles i sjette direktivs artikel 11 og kan ikke samtidig reguleres af en saerordning i artikel 32 ' s forstand .
6 Endelig har Kommissionen gjort gaeldende, at det irske system foerer til provenutab for statskassen og saaledes til en reduktion af Faellesskabernes egne indtaegter, saafremt prisen ved videresalg af den brugte genstand er lavere end overtagelsesprisen .
7 Den irske regering har forklaret, at transaktioner, hvorved en brugt genstand tages i bytte ved salg af et nyt gode, er langt den almindeligste maade, hvorpaa visse typer brugte genstande, navnlig biler, igen bringes i omsaetning i Irland . Den irske bestemmelse regulerer saaledes den vaesentligste del af handelen med brugte genstande og goer det muligt for denne del at undgaa den dobbeltbeskatning, som ellers ville belaste brugte genstande, hvoraf der svares moms ved videresalg . Der er saaledes rent faktisk tale om en saerordning i henhold til sjette direktivs artikel 32 . Ganske vist gaelder ordningen for transaktioner, som er omfattet af direktivets artikel 11, hvilket dog skyldes, at den afgiftspligtige persons levering af et gode ikke kan adskilles fra hans samtidige erhvervelse af den brugte genstand, som tages i bytte . Hvis det fradrag, som i et saadant tilfaelde er tilladt ifoelge den omtvistede bestem melse, var i strid med faellesskabsretten, ville den afgiftspligtige leverandoer kun med tab vaere i stand til at handle med brugte biler, som tilhoerte ikke-afgiftspligtige personer .
8 Den irske regering har anfoert, at Kommissionens fortolkning af sjette direktivs artikel 32 ikke er i overensstemmelse med bestemmelsens formaal eller ordlyd, og at den i virkeligheden er saa indskraenkende, at det klare formaal med den i bestemmelsen indeholdte tilladelse i realiteten tilsidesaettes . Fortolkningen er ligeledes i strid med Kommissionens egne forslag vedroerende brugte genstande samt forslagene til sjette og syvende momsdirektiv . Regeringen har her forsoegt ved taleksempler at paavise, at den i Irland gaeldende ordning giver samme resultater som faellesskabsordningen efter forslaget til syvende direktiv, naar bortses fra det tidspunkt, hvor den brugte genstand renses for residualafgiften, hvilket problem ikke behandles i sjette direktivs artikel 32 .
9 Den irske regering har dog erkendt, at den irske ordning i forhold til de af Kommissionen foreslaaede ordninger indebaerer et provenutab for statskassen, saafremt den brugte genstand videresaelges til en lavere pris end overtagelsesprisen . Det svarer imidlertid til, at der oprindelig ydes rabat af den afgiftspligtige person, jfr . sjette direktivs artikel 11, punkt A, stk . 3, litra b ), eller til, at den indgaaende afgift fradrages for saa vidt angaar de goder, som den afgiftspligtige erhverver i erhvervsmaessigt oejemed .
10 For at afgoere denne tvist er det noedvendigt naermere at gennemgaa saavel de vanskeligheder, som momssystemet, jfr . faellesskabsdirektivernes almindelige bestemmelser, skaber for handelen med brugte genstande, som de forskelligeforanstaltninger, der er foreslaaet eller gennemfoert for at overvinde disse vanskeligheder .
11 Efter det faelles momssystem skal der principielt, jfr . artikel 2 i Raadets foerste direktiv 67/227 af 11 . april 1967 ( EFT 1967, s . 12 ), til og med detailomsaetningsleddet svares en almindelig forbrugsafgift af varer og tjenesteydelser med en sats, der udgoer noejagtig samme andel af disse varers og tjenesteydelsers pris uanset antallet af omsaetninger i de produktions- og fordelingsled, der ligger foer beskatningsleddet . Dog skal der for hver transaktion kun svares moms med fradrag af det momsbeloeb, der umiddelbart har belastet de forskellige omkostningselementer . For godernes vedkommende gaelder, at afgiftspligten indtraeder, naar en afgiftspligtig person leverer et gode mod vederlag, og alene afgiftspligtige personer er berettigede til at fradrage den indgaaende afgift .
12 Foelgelig skal der i hvert produktions- og fordelingsled i virkeligheden kun svares afgift paa grundlag af mervaerdien i netop dette led . Efter at godet er solgt til den endelige forbruger, som ikke er afgiftspligtig, er godet fortsat behaeftet med et momsbeloeb, som er proportionalt med den pris, som denne forbruger har betalt til sin leverandoer .
13 Hvis forbrugeren herefter saelger godet til en anden forbruger, som ikke er afgiftspligtig, giver denne transaktion hverken anledning til beskatning eller fradrag . Hvis forbrugeren saelger godet til en afgiftspligtig handlende, giver transaktionen heller ikke anledning til beskatning, men ved videresalg svarer den afgiftspligtige et momsbeloeb, som er proportionalt med salgsprisen, uden at han har ret til noget som helst fradrag af den indgaaende moms .
14 Af brugte genstande, som igen bringes i omsaetning, svares der saaledes afgift endnu en gang, mens de brugte genstande, som omsaettes direkte mellem forbrugere, fortsat udelukkende belastes af den afgift, der svares ved det foerste salg til en forbruger, som ikke er afgiftspligtig . Navnlig ved en hoej momssats kan denne forskelsbehandling medfoere en konkurrenceforvridning mellem direkte salg fra forbruger til forbruger og transaktioner via de normale salgskanaler, hvilket saaledes er til skade for brancher med en stor omsaetning af brugte genstande, herunder navnlig bilhandelen .
15 Ifoelge sjette direktivs artikel 32 skal Raadet paa et senere tidspunkt vedtage en faelles ordning for at undgaa denne konkurrenceforvridning, og indtil ivaerksaettelsen af denne faellesskabsordning kan bestaaende nationale saerordninger, som forfoelger samme maal, opretholdes .
16 Kommissionen har paa sin side opfyldt kravet efter sjette direktivs artikel 32, idet den har forelagt Raadet et forslag til syvende direktiv, hvori der anfoeres to metoder til at naa det oenskede resultat . For brugte genstande i almindelighed udgoeres beskatningsgrundlaget, naar en afgiftspligtig handlende videresaelger et gode, som han har erhvervet fra en ikke-afgiftspligtig person, ifoelge forslaget af en fast procentsats af salgsprisen, idet denne procentsats skulle svare til den mervaerdi, som den afgiftspligtige handlende har tilfoert godet . For visse brugte goder, som spiller en betydelig rolle i omsaetningen, navnlig i bilbranchen, indeholder forslaget en ordning, som giver et mere noejagtigt resultat . Efter denne ordning har den afgiftspligtige handlende ved salget ret til et fradrag, som beregnes paa grundlag af den pris, som ved koebet er erlagt til den ikke-afgiftspligtige . De to foreslaaede ordninger har saaledes et faelles traek, idet der, naar den brugte genstand videresaelges, tages hensyn til den residualafgift, som allerede belaster genstanden .
17 I den irske ordning tages der allerede hensyn til residualafgiften ved koebet i form af den afgiftspligtiges overtagelse af en brugt genstand . Ordningen indebaerer nemlig kun tilsyneladende en nedsaettelse af beskatningsgrundlaget for den nye genstand . Nedsaettelsen er fuldstaendig proportional med den pris, den afgiftspligtige betaler for den brugte genstand, som han koeber af den ikke-afgiftspligtige person, og i virkeligheden er der tale om en kompensation for den residualafgift, som allerede belastede den brugte genstand . Da denne saaledes renses for moms, allerede naar den erhverves af den afgiftspligtige handlende, kan der opkraeves moms paa ganske normal vis, naar genstanden videresaelges, uden at der herved opstaar en konkurrenceforvridning i forhold til transaktioner mellem forbrugere .
18 Det er herved uden betydning, at denne kompensation, rent formelt, umiddelbart er til fordel for koeberen af det nye gode, som ligeledes er saelger af den brugte genstand, hvorimod momsnedsaettelsen ved videresalg i henhold til de af Kommissionen foreslaaede ordninger udgoer en direkte fordel for den ikke-afgiftspligtige koeber af en brugt genstand . Som paavist ved taleksempler fremlagt af den irske regering har de priser, der aftales mellem kontrahenterne i de to transaktioner, en tendens til at tilpasse sig den gaeldende ordning for saaledes generelt at foere til samme resultat saavel for de tre parter som for statskassen, idet forskellen alene bestaar dels i det tidspunkt, hvor den brugte genstand renses for residualafgiften, dels i de elementer, priserne bestaar af . De tre gennemgaaede ordninger sikrer lige ledes den noedvendige neutralitet, for saa vidt angaar konkurrencen mellem direkte transaktioner mellem forbrugere og den erhvervsmaessige omsaetning .
19 I lyset heraf skal det saaledes afgoeres, om den irske ordning som haevdet af Kommissionen kan anses for en fravigelse af sjette direktivs artikel 11, som ikke kan stoettes paa direktivets artikel 32 . Det fremgaar imidlertid af ovenstaaende gennemgang af spoergsmaalet, at ordningen ikke har til formaal at fritage en del af det beloeb, som den afgiftspligtige handlende har modtaget som modydelse for levering af det nye gode, for afgift, og den har heller ikke en saadan virkning . Formaalet med og virkningen af den irske ordning er derimod at udligne den residualafgift, som allerede belastede den brugte genstand, som tages i bytte, saaledes at der ved videresalg kan svares afgift efter det normale momssystem . Heraf foelger, at den irske ordning principielt i kraft af sit formaal og sine retsvirkninger er omfattet af sjette direktivs artikel 32, og at der saaledes ikke foreligger en overtraedelse af direktivets artikel 11 .
20 Resultatet aendres ikke af den omstaendighed, at den irske ordning kun omfatter de tilfaelde, hvor den brugte genstand tages i bytte af den afgiftspligtige forhandler ved salg af en anden enten ny eller ligeledes brugt genstand . Det er netop den form, hvorunder brugte genstande oftest bringes i omsaetning igen, og ifoelge sjette direktivs artikel 32 kraeves ikke, at den gaeldende nationale ordning, som opretholdes, omfatter samtlige transaktioner vedroerende brugte genstande .
21 Det er heller ikke afgoerende, at den irske ordning paafoerer statskassen et provenutab i det tilfaelde, hvor videresalgsprisen for den brugte genstand er lavere end koebsprisen . Paa grund af samspillet mellem beskatningen af de af den afgiftspligtige foretagne leverancer og dennes fradrag af den indgaaende moms indebaerer direktivernes generelle bestemmelser, at salg af et nyt gode til en tabsgivende pris ligeledes paafoerer statskassen et provenutab . Den irske ordning vedroerende overtagelse af brugte genstande tilsidesaetter saaledes heller ikke i denne henseende faellesskabsdirektivernes generelle bestemmelser .
22 Foelgelig vil sagsoegte i det hele vaere at frifinde .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
23 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at betale sagens omkostninger . Da Kommissionen har tabt sagen, doemmes den til at betale omkostningerne .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger .