61986CJ0166_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 10 . juli 1986, har Irish Cement Limited, Dublin, under henvisning til EOEF-Traktatens artikel 175, stk . 3, anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Kommissionen i strid med Traktaten har undladt at give sagsoegeren nogen meddelelse om indledningen af en procedure i henhold til Traktatens artikel 93, stk . 2, vedroerende en oekonomisk stoette, som Northern Irish Development Board har ydet til Sean Quinn Quarries Limited ( herefter benaevnt "SQQL "), saaledes som sagsoegeren havde anmodet Kommissionen om ved skrivelse af 28 . marts 1986 ( sag 166/86 ).
2 Ved staevning, indgivet den 12 . august 1986, har Irish Cement Limited under henvisning til EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens afgoerelse af 14 . juli 1986 om ikke at indlede en procedure i henhold til Traktatens artikel 93, stk . 2, vedroerende den naevnte stoette . Sagsoegeren har i staevningen i denne sag endvidere nedlagt paastand om, at det fastslaas, jfr . Traktatens artikel 175, stk . 3, at Kommissionen fortsat ikke har taget stilling til samtlige de spoergsmaal, der blev rejst i den skrivelse, som sagsoegeren fremsendte til Kommissionen den 28 . marts 1986 ( sag 220/86 ).
3 Ved skrivelse af 17 . april 1985 til generaldirektoeren for konkurrence, der var forsynet med overskriften "EOEF-Traktatens artikler 92 og 93", indgav sagsoegeren en "formel klage" over en stoette til SQQL, der skulle daekke 30-50% af omkostningerne til de investeringer, der var forbundet med at opfoere en cementfabrik i Derrylin, County Fermanagh, Nordirland . Til stoette for sin klage gjorde sagsoegeren gaeldende, at stoetten ville skabe en konkurrencefordrejning, idet sagsoegeren selv fra den irske regering kun havde modtaget en stoette paa 10% af omkostningerne til de investeringer, der var forbundet med at foroege cementproduktionen ved sagsoegerens fabrik i Limerick . Sagsoegeren anfoerte endvidere, at der var en for stor cementproduktionskapacitet paa oeen Irland som helhed, og at gennemfoerelsen af de planlagte investeringer ville paafoere sagsoegeren skade . For at goere det muligt for Kommissionen at vurdere spoergsmaalet om denne skade tilboed sagsoegeren at forelaegge yderligere oplysninger for Kommissionen paa den betingelse, at disse blev behandlet fortroligt .
4 Som svar herpaa meddelte generaldirektoeren for konkurrence ved skrivelse af 14 . maj 1985 sagsoegeren, at den paagaeldende stoette var blevet ydet i overensstemmelse med de samordningsprincipper vedroerende stoetteordninger med regionalt sigte, som Kommissionen fastlagde i sin meddelelse til medlemsstaterne af 21 . december 1978 ( EFT 1979 C 31, s . 9 ). Generaldirektoeren anfoerte, at de nationale myndigheder uden forudgaaende meddelelse til Kommissionen kunne yde stoette med indtil 50% af planlagte investeringer, og at det under disse omstaendigheder naeppe var relevant for sagsoegeren at fremlaegge yderligere oplysninger .
5 Den 28 . marts 1986 fremsendte sagsoegeren til generaldirektoeren for konkurrence en yderligere skrivelse, hvori sagsoegeren gjorde gaeldende, at Kommissionen ikke raadede over tilstraekkelige oplysninger til at kunne vurdere stoettens foelgevirkninger for den paagaeldende sektor, jfr . princip nr . 11 i samordningsprincipperne . Sagsoegeren vedlagde skrivelsen et memorandum, som efter sagsoegerens opfattelse godtgjorde, at den omhandlede stoette paa grund af dens foelgevirkninger for den paagaeldende sektor ikke uden forudgaaende meddelelse til Kommissionen burde have vaeret ydet . Stoetten ville ikke skabe yderligere beskaeftigelse, men kun flytte arbejdspladser, hvorfor den ikke kunne anses for forenelig med faellesmarkedet, jfr . Traktatens artikel 92, stk . 3 . Sagsoegeren anmodede under henvisning hertil Kommissionen om at indlede proceduren i henhold til Traktatens artikel 93, stk . 2, og at give sagsoegeren meddelelse om, at denne procedure var blevet indledt, idet sagsoegeren endvidere opfordrede Kommissionen til at aendre samordningsprincipperne saaledes, at en regionalstoette ikke kan ydes uden forudgaaende meddelelse til Kommissionen, og saaledes, at stoettens foelgevirkninger for den paagaeldende sektor i hvert tilfaelde skal undersoeges, foer stoetten erklaeres for forenelig med faellesmarkedet .
6 Som svar herpaa meddelte generaldirektoeren for konkurrence i en skrivelse af 14 . juli 1986 sagsoegeren foelgende :
"Som allerede anfoert i den tidligere skrivelse ... af 14 . maj 1985, er stoetten til Sean Quinn Quarries Limited med henblik paa opfoerelsen af en cementfabrik i Nordirland omfattet af en stoetteordning, som Kommissionen har fundet forenelig med faellesmarkedet, jfr . EOEF-Traktatens artikel 92, stk . 3 . Kommissionen kan derfor ikke gribe ind over for ydelsen af denne stoette ."
7 Det af sagsoegeren den 12 . august 1986 anlagte annullationssoegsmaal, sag 220/86, er rettet mod denne afgoerelse af 14 . juli 1986 .
8 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
9 Det bemaerkes indledningsvis, at generaldirektoeren for konkurrence i skrivelsen af 14 . maj 1985 tog stilling til en "formel klage" rettet mod den omtvistede stoette til SQQL paa grundlag af Traktatens artikler 92 og 93 . En saadan klage kunne ikke have noget andet formaal end at foranledige, at proceduren i henhold til Traktatens artikel 93, stk . 2, blev indledt, hvilket generaldirektoeren for konkurrence som ovenfor anfoert afviste under henvisning til, at den paagaeldende stoette var i overensstemmelse med de fastlagte samordningsprincipper paa dette omraade og kunne ydes uden forudgaaende meddelelse til Kommissionen .
10 Det sidste afsnit i skrivelsen af 14 . maj 1985, hvorefter det "naeppe var relevant" for sagsoegeren at fremlaegge yderligere oplysninger, maa ses i lyset af det ovenfor anfoerte . Efter den af Kommissionen angivne begrundelse var denne under alle omstaendigheder afskaaret fra at gribe ind over for ydelsen af den paagaeldende stoette, og sagsoegeren kunne derfor ikke med rette forvente, at saafremt selskabet fremlagde yderligere oplysninger, ville Kommissionen genoverveje spoergsmaalet .
11 Skrivelsen af 14 . maj 1985 var saaledes udtryk for en afgoerelse fra Kommissionen om at afvise klagen vedroerende stoetten til SQQL . Den havde dermed endelige retsvirkninger i forhold til sagsoegeren . Det er ubestridt, at den naevnte afgoerelse ikke rettidigt blev indbragt til proevelse for Domstolen .
12 Sagsoegeren goer gaeldende, at Kommissionen i sin skrivelse af 14 . juli 1986 henviste til andre faktiske og retlige omstaendigheder end i sin foerste skrivelse . Sagsoegeren anfoerer navnlig, at Kommissionen, da den fremsendte skrivelsen af 14 . juli 1986, var blevet klar over, at den stoetteordning, som den omtvistede stoette var blevet ydet i henhold til, var "Standard Capital Grants Scheme" og ikke "Selective Financial Assistance Scheme", som der fejlagtigt var blevet henvist til i skrivelsen af 14 . maj 1985 . Sagsoegeren goer paa denne baggrund gaeldende, at skrivelsen af 14 . juli 1986 maa anses som udtryk for en ny afgoerelse, der kan goeres til genstand for en saerskilt sag i medfoer af Traktatens artikel 173 .
13 Der kan ikke gives sagsoegeren medhold heri, idet fejlen med hensyn til den paagaeldende stoetteordning ikke kan skabe grundlag for at anse afgoerelsen fra 1986 som en ny afgoerelse . Da den paagaeldende stoette ikke oversteg de ved samordningsprincipperne fastsatte graenser, var spoergsmaalet om, hvilken af de to i Nordirland gaeldende ordninger der konkret var blevet anvendt, uden betydning .
14 Sagsoegeren goer endvidere gaeldende, at afgoerelsen fra 1986 havde en anden genstand end afgoerelsen fra 1985 . I den foerste skrivelse tog Kommissionen stilling til sagsoegerens klage, hvorved sagsoegeren anfaegtede stoetten til SQQL, for saa vidt denne oversteg den stoette, som de irske myndigheder havde ydet sagsoegeren . I den anden skrivelse tog Kommissionen stilling til en klage, hvis genstand gik videre, idet klagen var rettet mod enhver form for stoette ydet af myndighederne i Nordirland inden for cementsektoren .
15 Der kan heller ikke gives sagsoegeren medhold heri . Det fremgaar af begrundelsen til afgoerelsen af 14 . maj 1985, at denne udelukkede enhver form for efterproevelse, for saa vidt angaar stoetten til SQQL, det vaere sig en efterproevelse omfattende hele stoetten eller kun den del af denne, der oversteg den stoette, som var blevet ydet sagsoegeren .
16 Herefter, og idet bemaerkes, at det er ufornoedent at undersoege, hvorvidt sagsoegeren beroeres umiddelbart og individuelt af afgoerelsen af 14 . juli 1986, maa det laegges til grund, at denne afgoerelse blot er udtryk for en bekraeftelse af afgoerelsen af 14 . maj 1985, hvorfor den sag, der er anlagt til proevelse af foerstnaevnte afgoerelse, for saa vidt boer afvises .
17 Hvad angaar passivitetssoegsmaalet ( sag 166/86 ) og de tilsvarende paastande i den anden sag ( sag 220/86 ), bemaerkes blot, at Kommissionen ved sin skrivelse af 14 . maj 1985 tog stilling til den anmodning om at indlede proceduren i henhold til artikel 93, stk . 2, som sagsoegeren gentog i sin skrivelse af 28 . marts 1986, og at artikel 175 - saaledes som Domstolen har fastslaaet i dommen af 13 . juli 1971 ( Komponistenverband, 8/71, Sml . s . 163 ) - omhandler passivitet i form af en manglende afgoerelse eller stillingtagen, og ikke det forhold, at der traeffes en anden afgoerelse end den, som de beroerte parter havde oensket eller fundet noedvendig .
18 Den under henvisning til Traktatens artikel 175, stk . 3, anlagte sag vil herefter ligeledes vaere at afvise .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
19 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom . Sagsoegeren har tabt sagerne og boer derfor doemmes til at betale omkostningerne .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( Femte Afdeling )
1 ) Sagerne afvises .
2 ) Sagsoegeren betaler sagsomkostningerne .