62022CJ0266
TIESAS SPRIEDUMS (ceturtā palāta)
2025. gada 13. martā (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiskais iepirkums Eiropas Savienībā – Direktīva 2014/24/ES – 25. pants – Ekonomikas dalībnieki no trešām valstīm, kuras nav noslēgušas starptautiskus nolīgumus ar Savienību par savstarpēju un vienlīdzīgu piekļuvi publiskajam iepirkumam – Šo ekonomikas dalībnieku tiesību uz “attieksmi, kas ir tikpat labvēlīga” neesamība – Šāda ekonomikas dalībnieka izslēgšana no publiskā iepirkuma procedūras saskaņā ar valsts tiesību aktiem – Savienības ekskluzīvā kompetence
Lietā C‑266/22
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Curtea de Apel București (Bukarestes Apelācijas tiesa, Rumānija) iesniegusi ar 2022. gada 23. marta lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2022. gada 20. aprīlī, tiesvedībā
CRRC Qingdao Sifang Co. Ltd,
Astra Vagoane Călători SA
pret
Autoritatea pentru Reformă Feroviară,
Alstom Ferroviaria SpA,
TIESA (ceturtā palāta)
šādā sastāvā: trešās palātas priekšsēdētājs K. Likurgs [C. Lycourgos] (referents), kas pilda ceturtās palātas priekšsēdētāja pienākumus, tiesneši S. Rodins [S. Rodin] un O. Spinjana‑Matei [O. Spineanu‑Matei],
ģenerāladvokāts: A. Rants [A. Rantos],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
CRRC Qingdao Sifang Co. Ltd un Astra Vagoane Călători SA vārdā – D. Cristea, advokāts,
–
Autoritatea pentru Reformă Feroviară vārdā – D. Feraru, S. A. Roşeanu un I.‑D. Şohan, pārstāvji,
–
Alstom Ferroviaria SpA vārdā – C. Ciolan un O. Gavrilă, advokātes,
–
Austrijas valdības vārdā – J. Schmoll, pārstāve,
–
Eiropas Komisijas vārdā – A. Biolan, G. Gattinara, P. Ondrůšek un G. Wils, pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2023. gada 11. maija tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.) 2. panta 1. punkta 13. apakšpunktu, 18. panta 1. punktu, 25. un 49. pantu, kā arī tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principus.
2
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp konsorciju, ko veido CRRC Qingdao Sifang Co. Ltd un Astra Vagoane Călători SA (turpmāk tekstā kopā – “konsorcijs”), no vienas puses, un Autoritatea pentru Reformă Feroviară (Dzelzceļa reformas iestāde, Rumānija; turpmāk tekstā – “ARF”) un Alstom Ferroviaria SpA, no otras puses, par ARF lēmumu izslēgt šo konsorciju no iepirkuma procedūras par elektrovilcienu sastāva vienību piegādi un šo sastāvu apkopes un remonta pakalpojumu sniegšanu, pamatojoties uz to, ka CRRC Qingdao Sifang, kas ir minētā konsorcija līdere, ir Ķīnā nodibināta sabiedrība.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Direktīva 2014/24
3
Direktīvas 2014/24 1. un 17. apsvērumā ir noteikts:
“(1)
Publisko līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, ko īsteno dalībvalstu iestādes vai ko īsteno to vārdā, ir jāatbilst Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) principiem un jo īpaši brīvas preču aprites principam, brīvībai veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvībai, kā arī no tiem izrietošajiem principiem, proti, vienlīdzīgai attieksmei, nediskriminācijai, savstarpējai atzīšanai, proporcionalitātei un pārredzamībai. Tomēr attiecībā uz publiskiem līgumiem, kas pārsniedz konkrētu vērtību, būtu jāizstrādā noteikumi, kas koordinē valstu iepirkuma procedūras, lai nodrošinātu, ka minētie principi tiek īstenoti praksē un ka publiskais iepirkums tiek atvērts konkurencei.
[..]
(17)
Ar Padomes Lēmumu 94/800/EK [(1994. gada 22. decembris) par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (no 1986. gada līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē (OV 1994, L 336, 1. lpp.),] jo īpaši apstiprināja Pasaules Tirdzniecības organizācijas Nolīgumu par valsts iepirkumu [(turpmāk tekstā – “NVI”)]. NVI mērķis ir izveidot līdzsvarotu tiesību un pienākumu daudzpusēju regulējumu attiecībā uz publiskiem līgumiem, lai panāktu pasaules tirdzniecības liberalizāciju un paplašināšanos. Saistībā ar līgumiem, uz kuriem attiecas NVI 1., 2., 4. un 5. pielikums un Vispārējās piezīmes Eiropas Savienības I papildinājumam, kā arī citi attiecīgi starptautiskie nolīgumi, kas ir saistoši Savienībai, līgumslēdzējām iestādēm minētajos nolīgumos paredzētie pienākumi būtu jāpilda, piemērojot šo direktīvu to trešo valstu ekonomikas dalībniekiem, kuras ir šādu nolīgumu parakstītājas.”
4
Šīs direktīvas 2. panta “Definīcijas” 1. punktā ir noteikts:
“Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
[..]
10)
“ekonomikas dalībnieks” ir jebkura fiziska vai juridiska persona vai publiskā sektora subjekts, vai šādu personu un/vai subjektu grupa, tostarp jebkāda uzņēmumu pagaidu apvienība, kas tirgū piedāvā būvdarbu izpildi un/vai būves realizāciju, produktu piegādi vai pakalpojumu sniegšanu;
[..]
13)
“iepirkuma procedūras dokuments” ir jebkurš dokuments, ko izdevusi vai uz ko atsaucas līgumslēdzēja iestāde, lai aprakstītu vai noteiktu iepirkuma vai procedūras elementus, tostarp paziņojums par līgumu, iepriekšējs informatīvs paziņojums, ja to izmanto iepirkuma izsludināšanai, tehniskās specifikācijas, aprakstošais dokuments, ierosinātie līguma nosacījumi, kandidātu un pretendentu iesniedzamo dokumentu formāti, informācija par vispārīgi piemērojamiem pienākumiem un visi papildu dokumenti;
[..].”
5
Saskaņā ar minētās direktīvas 7. pantu “Līgumi ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu jomās”:
“Šo direktīvu nepiemēro publiskajiem līgumiem un metu konkursiem, kuru slēgšanas tiesības saskaņā ar [Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/25/ES (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (OV 2014, L 94, 243. lpp.)], piešķir vai kurus rīko līgumslēdzējas iestādes, kas īsteno vienu vai vairākas no minētās direktīvas 8.–14. pantā noteiktajām darbībām, un kuru slēgšanas tiesības piešķir, lai veiktu šādas darbības [..].”
6
Direktīvas 2014/24 18. panta “Iepirkuma principi” 1. punkta pirmajā daļā ir noteikts, ka līgumslēdzējas iestādes nodrošina vienlīdzīgu un nediskriminējošu attieksmi pret visiem ekonomikas dalībniekiem un rīkojas pārredzami un samērīgi.
7
Šīs direktīvas 25. pants “Nosacījumi, kas saistīti ar NVI un citiem starptautiskiem nolīgumiem” ir formulēts šādi:
“Ciktāl tas ir paredzēts 1., 2., 4. un 5. pielikumā un NVI Eiropas Savienības I papildinājuma vispārīgajās piezīmēs, un citos starptautiskos nolīgumos, kuri ir saistoši Savienībai, līgumslēdzējas iestādes attiecībā uz minēto nolīgumu parakstītājpušu būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem nodrošina attieksmi, kas ir tikpat labvēlīga kā attieksme, kuru nodrošina Savienības būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem.”
8
Minētās direktīvas 27. panta “Atklāta procedūra” 1. punktā ir noteikts:
“Atklātās procedūrās visi ieinteresētie ekonomikas dalībnieki var iesniegt piedāvājumu, atsaucoties uz iepirkuma izsludināšanas paziņojumu.
[..]”
9
Saskaņā ar šīs pašas direktīvas 49. pantu “Paziņojumi par līgumu”:
“Paziņojumus par līgumu izmanto iepirkuma izsludināšanai attiecībā uz visām procedūrām, neskarot 26. panta 5. punkta otro daļu un 32. pantu. Paziņojumos par līgumu iekļauj V pielikuma C daļā norādīto informāciju, un tos publicē saskaņā ar 51. pantu.”
Direktīva 2014/25
10
Direktīvas 2014/25 2. un 27. apsvērumā ir noteikts:
“(2)
Lai nodrošinātu tāda iepirkuma atvērtību konkurencei, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, būtu jāizstrādā noteikumi par iepirkuma procedūru koordinēšanu, kas attiecas uz tādiem līgumiem, kuru vērtība ir lielāka par konkrētu vērtību. Šāda koordinēšana ir vajadzīga, lai nodrošinātu atbilstību Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) principiem un jo īpaši preču brīvas aprites principam, tiesībām veikt uzņēmējdarbību un tiesībām sniegt pakalpojumus, kā arī no tiem izrietošajiem principiem, proti, vienlīdzīgai attieksmei, nediskriminācijai, savstarpējai atzīšanai, proporcionalitātei un pārredzamībai. [..]
[..]
(27)
Ar Lēmumu [94/800] jo īpaši apstiprināja [NVI]. NVI mērķis ir izveidot līdzsvarotu tiesību un pienākumu daudzpusēju regulējumu attiecībā uz publiskiem līgumiem, lai panāktu pasaules tirdzniecības liberalizāciju un paplašināšanos. Saistībā ar līgumiem, uz kuriem attiecas NVI 3., 4. un 5. pielikums un Vispārējās piezīmes Eiropas Savienības I papildinājumam, kā arī citi attiecīgi starptautiskie nolīgumi, kas ir saistoši Savienībai, līgumslēdzējiem minētajos nolīgumos paredzētie pienākumi būtu jāpilda, piemērojot šo direktīvu to trešo valstu ekonomikas dalībniekiem, kuras ir šādu nolīgumu parakstītājas.”
11
Šīs direktīvas 11. pantā “Transporta pakalpojumi” ir paredzēts:
“Šī direktīva attiecas uz tādu tīklu nodrošināšanu un ekspluatāciju, kas iedzīvotājiem sniedz pakalpojumus dzelzceļu, automatizēto sistēmu, tramvaju, trolejbusu, autobusu vai trošu transporta jomā.
Attiecībā uz transporta pakalpojumiem uzskata, ka tīkls pastāv, ja pakalpojumu sniedz saskaņā ar dalībvalsts kompetentās iestādes noteiktiem darbības nosacījumiem, piemēram, nosacījumiem par apkalpojamiem maršrutiem, piedāvājamo pakalpojumu apjomu vai to sniegšanas biežumu.”
12
Saskaņā ar minētās direktīvas 43. pantu “Nosacījumi, kas saistīti ar NVI un citiem starptautiskiem nolīgumiem”:
“Ciktāl tas paredzēts 3., 4. un 5. pielikumā un NVI Eiropas Savienības I papildinājuma vispārīgās piezīmēs un citos starptautiskos nolīgumos, kuri ir saistoši Savienībai, līgumslēdzēji 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē attiecībā uz minēto nolīgumu parakstītājpušu būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem nodrošina attieksmi, kas ir tikpat labvēlīga kā attieksme, kuru nodrošina Savienības būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem.”
13
Šīs pašas direktīvas 45. panta “Atklāta procedūra” 1. punktā ir noteikts:
“Atklātās procedūrās visi ieinteresētie ekonomikas dalībnieki var iesniegt piedāvājumu, atsaucoties uz iepirkuma izsludināšanas paziņojumu.
[..]”
Rumānijas tiesības
14
2016. gada 19. maijaLegea nr. 98/2016 privind achiziţiile publice (Likums Nr. 98/2016 par publiskajiem iepirkumiem; 2016. gada 23. maijaMonitorul Oficial al României, I daļa, Nr. 390) 3. panta 1. punkta jj) apakšpunktā, redakcijā, kas bija spēkā 2020. gada 3. aprīlī (turpmāk tekstā – “Publisko iepirkumu likums”), jēdziens “ekonomikas dalībnieks” bija definēts kā “jebkura fiziska vai juridiska persona, publisko vai privāto tiesību subjekti vai jebkura šādu personu grupa vai apvienība, tostarp jebkura pagaidu apvienība, kas izveidota starp diviem vai vairākiem no šiem subjektiem un kas tirgū likumīgi piedāvā būvdarbu izpildi un/vai būves realizāciju, produktu piegādi vai pakalpojumu sniegšanu”.
15
Publisko iepirkumu likuma 236. pantā ir noteikts:
“1.   Šis likums attiecas uz iepirkuma procedūrām, kas uzsāktas pēc tā spēkā stāšanās dienas.
2.   Iepirkuma procedūras, kuras nav pabeigtas šī likuma spēkā stāšanās dienā, reglamentē likums, kas bija spēkā iepirkuma procedūras uzsākšanas dienā.
3.   Šis likums attiecas uz publiskajiem līgumiem/pamatnolīgumiem, kas noslēgti pēc tā spēkā stāšanās dienas.
4.   Uz publiskajiem līgumiem/pamatnolīgumiem, kas noslēgti pirms šī likuma spēkā stāšanās dienas, attiecas tā likuma noteikumi, kurš bija spēkā to noslēgšanas dienā, visos jautājumos, kuri saistīti ar to noslēgšanu, grozīšanu, interpretāciju, sekām, izpildi un izbeigšanu.”
16
2021. gada 31. martaOrdonanța de urgență in Guvernului Nr. 25/2021 privind modificarea și completarea unor acte normative în domeniul achizițiilor publice (valdības ārkārtas rīkojums Nr. 25/2021, ar kuru tiek grozīti un papildināti atsevišķi tiesību akti publiskā iepirkuma jomā;2021. gada 5. aprīļaMonitorul Oficial al României, I daļa, Nr. 346; turpmāk tekstā – “OUG Nr. 25/2021”), stājās spēkā 2021. gada 5. aprīlī un ar to tika grozītas vairākas Publisko iepirkumu likuma normas.
17
Saskaņā ar OUG Nr. 25/2021 V pantu:
“Uz iepirkuma procedūrām, kurās ekonomikas dalībnieki ir iesnieguši piedāvājumus līdz šā [valdības ārkārtas rīkojuma] spēkā stāšanās dienai, ir attiecināmi tiesību akti, kas bija spēkā minēto procedūru uzsākšanas dienā.”
18
Publisko iepirkumu likuma, kas grozīts ar OUG Nr. 25/2021, 3. panta 1. punkta jj) apakšpunktā jēdziens “ekonomikas dalībnieks” ir definēts kā “jebkura fiziska vai juridiska persona, publisko vai privāto tiesību subjekts, vai šādu personu grupa vai apvienība, tostarp jebkura pagaidu apvienība starp diviem vai vairākiem šādiem subjektiem, kas tirgū likumīgi piedāvā būvdarbu izpildi, preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu un kas ir nodibināts/nodibināti:
i)
[Savienības] dalībvalstī;
ii)
Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) dalībvalstī;
iii)
trešās valstīs, kuras ir ratificējušas [NVI], ciktāl uz rīkoto publisko iepirkumu attiecas [NVI] I papildinājuma 1., 2., 4. un 5., 6. un 7. pielikums;
iv)
trešās valstīs, kas ir pievienošanās procesā [Savienībai];
v)
trešās valstīs, uz kurām neattiecas iii) punkts, bet kuras ir parakstījušas citus starptautiskus nolīgumus, kas paredz [Savienībai] saistības nodrošināt brīvu piekļuvi publiskā iepirkuma tirgum.”
19
Publisko iepirkumu likuma, kas grozīts ar OUG Nr. 25/2021, 49. pantā ir noteikts:
“1.   Līgumslēdzējām iestādēm ir pienākums izturēties pret ekonomikas dalībniekiem vienlīdzīgi un bez diskriminācijas un rīkoties pārredzami un samērīgi.
2.   Ciktāl tas paredzēts NVI I papildinājuma [..] 1., 2., 4. un 5., 6. un 7. pielikumā un citos starptautiskos nolīgumos, kuri ir saistoši [Savienībai], līgumslēdzējas iestādes attiecībā uz minēto nolīgumu parakstītājpušu būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem nodrošina attieksmi, kas ir tikpat labvēlīga kā attieksme, kuru nodrošina Savienības būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un [Savienības] ekonomikas dalībniekiem.”
20
Publisko iepirkumu likuma, kas grozīts ar OUG Nr. 25/2021, 53. panta 1.bis punktā ir noteikts:
“Līgumslēdzēja iestāde izslēdz no iepirkuma procedūras jebkuru fizisku vai juridisku personu, kurai ir tāds individuāla pretendenta/saistītā pretendenta/kandidāta/trešās personas, kas ir garantijas devējs/apakšuzņēmēja statuss, kas neatbilst 3. panta 1. punkta jj) apakšpunkta definīcijai [..].”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
21
2020. gada 3. aprīlīARF uzsāka iepirkuma procedūru, izsludinot atklātu konkursu, “20 jaunu starpreģionu elektrovilcienu sastāva vienību ar nosaukumu RE‑IR iegādei un attiecīgo vilcienu darbībai nepieciešamo apkopes un remonta pakalpojumu iegādei”.
22
2021. gada 19. aprīlī piedāvājumus iesniedza divi ekonomikas dalībnieki, proti, konsorcijs un Alstom Ferroviaria.
23
2021. gada 2. novembrīARF publicēja aplūkojamo publiskā iepirkuma procedūras galīgo ziņojumu, ar kuru tā izslēdza no procedūras konsorciju un piešķīra līguma slēgšanas tiesības Alstom Ferroviaria. Izslēgšanas iemesls bija tas, ka konsorcija galvenais uzņēmums, proti, sabiedrība CRRC Qingdao Sifang, neatbilst jēdzienam “ekonomikas dalībnieks”, kas definēts Publisko iepirkumu likuma 3. panta 1. punkta jj) apakšpunktā – redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar OUG Nr. 25/2021, – saistībā ar to, ka tā juridiskā adrese ir Ķīnas Tautas Republikā.
24
2021. gada 11. novembrī konsorcijs, pārsūdzot izslēgšanu, cēla prasību Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Sūdzību izskatīšanas valsts padome, Rumānija; turpmāk tekstā – “CNSC”). Sūdzībā konsorcijs apgalvoja, ka šī izslēgšana, kas bija balstīta uz OUG Nr. 25/2021 piemērošanu ar atpakaļejošu spēku, ir pretrunā Rumānijas Konstitūcijai un Savienības tiesībām.
25
Ar 2022. gada 31. janvāra lēmumu CNSC noraidīja konsorcija prasību šādu iemeslu dēļ.
26
Pirmkārt, šī iestāde norādīja, ka Ķīnas Tautas Republika neatbilst nevienam no nosacījumiem, kuri paredzēti Publisko iepirkumu likuma 3. panta 1. punkta jj) apakšpunkta i)–v) punktā, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar OUG Nr. 25/2021.
27
Otrkārt, CNSC konstatēja, ka konsorcijs savu piedāvājumu bija iesniedzis 2021. gada 19. aprīlī, proti, pēc OUG Nr. 25/2021 stāšanās spēkā 2021. gada 5. aprīlī.
28
Treškārt, šī iestāde uzsvēra, ka saskaņā ar OUG Nr. 25/2021 V pantu tikai tās iepirkuma procedūras, kurās ekonomikas dalībnieki ir iesnieguši piedāvājumus pirms šī valdības ārkārtas rīkojuma spēkā stāšanās dienas, reglamentē tiesību akti, kas bija spēkā šo procedūru uzsākšanas datumā. Savukārt iepirkuma procedūras, kurās līdz 2021. gada 5. aprīlim, kad stājās spēkā OUG Nr. 25/2021, nebija iesniegts neviens piedāvājums, reglamentē minētais OUG.
29
2022. gada 14. februārī konsorcijs cēla prasību par CNSC lēmumu Curtea de Apel București (Bukarestes apelācijas tiesa, Rumānija), kas ir iesniedzējtiesa.
30
Prasībā konsorcijs norāda, ka iepirkuma procedūras noteikumu grozīšana procedūras laikā ir vairāku Savienības tiesību principu – it īpaši tiesiskās paļāvības aizsardzības, tiesiskās drošības, atpakaļejoša spēka aizlieguma, pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principu – pārkāpums.
31
Iesniedzējtiesa uzskata, ka ar OUG Nr. 25/2021 ir grozīts tiesiskais regulējums publisko iepirkumu jomā un no jauna definēti daži vispārīgi noteikumi dalībai iepirkuma procedūrās saskaņā ar Direktīvas 2014/24 25. pantu, kurā ir paredzēts dalībvalstu pienākums nodrošināt salīdzinājumā ar dalībvalsts ekonomikas dalībniekiem vienlīdzīgu attieksmi tikai pret ekonomikas dalībniekiem no trešām valstīm, kas ir parakstījušas nolīgumus, uz kuriem ir atsauce šajā tiesību normā.
32
OUG Nr. 25/2021 preambulā Rumānijas valdība esot norādījusi uz iepriekšējos gados novēroto tendenci, ka publiskā iepirkuma procedūrās piedalās arvien vairāk pretendentu no trešām valstīm, kuri piedāvājot mazākas garantijas attiecībā uz tādu noteiktu prasību ievērošanu kā sertificēti kvalitātes standarti, vides un ilgtspējīgas attīstības standarti, prasības attiecībā uz darba apstākļiem un sociālo aizsardzību, kā arī konkurences politika.
33
Iesniedzējtiesa konstatē, ka Direktīvas 2014/24 25. pantā saistībā ar attieksmi pret šajā tiesību normā minētajiem ekonomikas dalībniekiem nav paredzēta nekāda atšķirība atkarībā no brīža, kad šie ekonomikas dalībnieki ir iesnieguši savus piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrās, kurās tie piedalās.
34
Šai tiesai ir radies jautājums, cik lielā mērā tiek nodrošināta, pirmkārt, Savienības tiesībās nostiprināto tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principu ievērošana, kā arī, otrkārt, vienlīdzīgas attieksmes, pārskatāmības un samērīguma principu ievērošana, kuri paredzēti Direktīvas 2014/24 18. panta 1. punktā, lasot to kopsakarā ar šīs direktīvas 2. panta 1. punkta 13. apakšpunktu un 49. pantu, ja pretendents tiek izslēgts, pamatojoties uz normatīvu aktu, kuram ir likuma spēks un ar kuru pēc paziņojuma par līgumu publicēšanas ir grozīta jēdziena “ekonomikas dalībnieks” definīcija valsts tiesībās.
35
Šajos apstākļos Curtea de Apel București (Bukarestes apelācijas tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [tiesiskās drošības] un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, ar kuru no 2021. gada 5. aprīļa tika transponēts [Direktīvas 2014/24] 25. pants un atbilstoši kuram ekonomikas dalībnieki, kas nav pakļauti šo Savienības noteikumu prasībām, var turpināt piedalīties publiskā iepirkuma procedūrās tikai tad, ja tie ir iesnieguši piedāvājumus pirms šo tiesību aktu grozījumu spēkā stāšanās dienas?
2)
Vai Direktīvas 2014/24 18. panta 1. punktā kopsakarā ar šīs direktīvas 2. panta 1. punkta 13. apakšpunktu un 49. pantu minētie vienlīdzīgas attieksmes, pārskatāmības un samērīguma principi neļauj izslēgt kādu pretendentu, pamatojoties uz dalībvalsts valdības pieņemtu normatīvo aktu ar likuma spēku, ar kuru pēc paziņojuma par līgumu attiecībā uz līguma piešķiršanas procedūru, kurā šis ekonomikas dalībnieks piedalās, publicēšanas tiek noteikti jauni noteikumi, kas groza ekonomikas dalībnieka definīciju?”
Tiesvedība Tiesā
36
Ar ceturtās palātas priekšsēdētāja 2023. gada 28. septembra lēmumu tiesvedība šajā lietā saskaņā ar Tiesas Reglamenta 55. pantu tika apturēta līdz sprieduma pasludināšanai lietā C‑652/22 Kolin Inaat Turizm Sanayi ve Ticaret.
37
2024. gada 23. oktobrī pēc 2024. gada 22. oktobra sprieduma Kolin Inaat Turizm Sanayi ve Ticaret (C‑652/22, EU:C:2024:910) pasludināšanas tiesvedība tika atsākta.
Par Tiesas kompetenci
38
ARF un Alstom Ferroviaria apgalvo, ka Tiesai nav kompetences izskatīt uzdotos jautājumus, jo patiesībā tie attiecas nevis uz Savienības tiesību interpretāciju, bet gan uz valsts tiesību normu interpretāciju un faktu vērtējumu, un tas ir ekskluzīvā valsts tiesas kompetencē.
39
Jāatgādina, ka saskaņā ar LES 19. panta 3. punkta b) apakšpunktu un LESD 267. panta pirmo daļu Tiesas kompetencē ir sniegt prejudiciālus nolēmumus tostarp par Savienības tiesību interpretāciju.
40
Šajā gadījumā nav apstrīdams, ka uzdotie jautājumi attiecas uz Savienības tiesību normu un principu interpretāciju.
41
Tādēļ atbildēt uz šiem jautājumiem ir Tiesas kompetencē.
Par prejudiciālo jautājumu pieņemamību
42
ARF un Alstom Ferroviaria apgalvo, ka uzdotie jautājumi ir nepieņemami, jo tiem neesot nozīmes pamatlietas atrisināšanā. Šajā ziņā ARF norāda, ka CRRC Qingdao Sifang, kas tika izslēgta no pamatlietā aplūkotās publiskā iepirkuma procedūras, ir nodibināta Ķīnas Tautas Republikas teritorijā, un šī valsts nav noslēgusi starptautisku nolīgumu ar Savienību par vienlīdzīgu un savstarpēju piekļuvi publiskajiem iepirkumiem. No tā izrietot, ka uz šo sabiedrību neattiecas Direktīva 2014/24.
43
No pastāvīgās judikatūras izriet, ka, Tiesai un valsts tiesām sadarbojoties atbilstoši LESD 267. pantam, tikai valsts tiesai, kas izskata lietu un kas ir atbildīga par pieņemamo tiesas nolēmumu, ņemot vērā lietas īpašo raksturu, jānovērtē gan tas, cik lielā mērā prejudiciālais nolēmums ir nepieciešams tās sprieduma taisīšanai, gan arī Tiesai uzdoto jautājumu atbilstība. Tādēļ, ja uzdotie jautājumi attiecas uz Savienības tiesību interpretāciju, Tiesai principā par tiem ir jālemj. No tā izriet, ka uz jautājumiem par Savienības tiesībām attiecas nozīmīguma prezumpcija. Tiesa var atteikties lemt par valsts tiesas uzdotu prejudiciālo jautājumu tikai tad, ja ir acīmredzams, ka Savienības tiesību interpretācijai nav nekādas saistības ar pamatlietas apstākļiem vai tās priekšmetu, ja problēma ir hipotētiska vai arī ja Tiesai nav zināmi faktiskie un tiesību apstākļi, kas vajadzīgi, lai sniegtu lietderīgu atbildi uz tai uzdotajiem jautājumiem (spriedums, 2025. gada 16. janvāris, Banco de Santander (Atsevišķu patērētāju pārstāvība), C‑346/23, EU:C:2025:13, 34. punkts un tajā minētā judikatūra).
44
Šajā gadījumā nosacījumi, kas var likt Tiesai atteikties lemt par uzdotajiem jautājumiem, nav izpildīti.
45
Proti, iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai Savienības tiesībām ir pretrunā tas, ka konsorcijs tiek izslēgts no pamatlietā aplūkotās publiskā iepirkuma procedūras, piemērojot valsts tiesību aktus, ar kuriem, lai transponētu Direktīvas 2014/24 25. pantu, ir grozīts jēdziens “ekonomikas dalībnieks”. Šajos apstākļos nešķiet, ka lūgtajai Savienības tiesību interpretācijai acīmredzami nav nekādas saistības ar pamatlietas faktiskajiem apstākļiem vai priekšmetu vai ka problēma būtu hipotētiska.
46
No 2024. gada 22. oktobra sprieduma Kolin Inaat Turizm Sanayi ve Ticaret (C‑652/22, EU:C:2024:910) 45., 51. un 67. punkta gan izriet, ka situācijā – ko raksturo tas, ka Savienības publiskā iepirkuma procedūrā piedalās tādas trešās valsts ekonomikas dalībnieks, kura nav noslēgusi starptautisku nolīgumu ar Savienību, kas garantē vienlīdzīgu un savstarpēju piekļuvi publiskajiem iepirkumiem, – ekonomikas dalībnieks nevar atsaukties uz tādiem Savienības tiesību aktos ietvertajiem publiskā iepirkuma noteikumiem kā Direktīvas 2014/24 18. pants. Tā kā šajās direktīvās ietvertie noteikumi par publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu nevar tikt piemēroti trešās valsts ekonomikas dalībnieka iesniegtajam piedāvājumam, to interpretācijai nav nozīmes, lai atrisinātu strīdu, ko cēlis šis ekonomikas dalībnieks, lai apstrīdētu veidu, kādā šie noteikumi piemēroti attiecīgajā iepirkuma procedūrā. Tādējādi šādā strīdā lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ar kuru iesniedzējtiesa vēlas saņemt minēto interpretāciju, ir nepieņemams.
47
Tomēr, ja, kā tas ir šajā gadījumā, strīds attiecas uz jautājumu par to, saskaņā ar kādiem noteikumiem trešās valsts, kura nav noslēgusi starptautisku nolīgumu ar Savienību par vienlīdzīgu un savstarpēju piekļuvi publiskajiem iepirkumiem, ekonomikas dalībnieks var tikt izslēgts no publiskā iepirkuma procedūras Savienībā, lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniegšana par to Savienības tiesību normu vai principu interpretāciju, kas, pēc iesniedzējtiesas domām, varētu reglamentēt šo jautājumu, var būt nozīmīga, lai atrisinātu tajā izskatāmo strīdu.
48
No tā izriet, ka šajā lietā uzdotie prejudiciālie jautājumi ir pieņemami.
Par prejudiciālajiem jautājumiem
49
Ar jautājumiem, kuri ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai tiesiskās paļāvības aizsardzības un tiesiskās drošības principi, kā arī Direktīvas 2014/24 18. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar tās 2. panta 1. punkta 13. apakšpunktu un 49. pantu, jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tas, ka trešās valsts, kura ar Savienību nav noslēgusi šīs direktīvas 25. pantā paredzētu starptautisku nolīgumu, ekonomikas dalībnieks tiek izslēgts no dalībvalstī rīkotas publiskā iepirkuma procedūras, pamatojoties uz valsts tiesību aktiem, kas stājās spēkā pēc paziņojuma par līgumu publicēšanas, bet pirms šis ekonomikas dalībnieks iesniedzis piedāvājumu.
Ievada apsvērumi
50
Vispirms ir jānorāda, ka, ņemot vērā pamatlietā aplūkotās publiskā iepirkuma procedūras priekšmetu, proti, dzelzceļa pārvadājumiem paredzētu vilcienu sastāvu, kā arī apkopes un remonta pakalpojumu iegādi, šī procedūra var ietilpt nevis Direktīvas 2014/24, uz kuru ir atsauce lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu, piemērošanas jomā, bet gan Direktīvas 2014/25 piemērošanas jomā.
51
Proti, saskaņā ar Direktīvas 2014/24 7. pantu tās piemērošanas jomā neietilpst publiski līgumi transporta pakalpojumu nozarē, kā tas ir definēts Direktīvas 2014/25 11. pantā (spriedums, 2022. gada 1. augusts, Roma Multiservizi un Rekeep, C‑332/20, EU:C:2022:610, 64. punkts).
52
Direktīvas 2014/25 11. panta “Transporta pakalpojumi” pirmajā daļā ir precizēts, ka šī direktīva attiecas uz tādu tīklu nodrošināšanu un ekspluatāciju, kas iedzīvotājiem sniedz pakalpojumus tostarp dzelzceļu transporta jomā. Saskaņā ar minētā panta otro daļu tīkls pastāv, ja transporta pakalpojumu sniedz saskaņā ar dalībvalsts kompetentās iestādes noteiktiem darbības nosacījumiem, piemēram, nosacījumiem par apkalpojamiem maršrutiem, piedāvājamo pakalpojumu apjomu vai to sniegšanas biežumu.
53
Šajā gadījumā iesniedzējtiesai ir jānosaka, vai pamatlietā aplūkotā publiskā iepirkuma procedūra ietilpst Direktīvas 2014/25 piemērošanas jomā saskaņā ar tās 11. pantu, un tādā gadījumā šī procedūra neietilptu Direktīvas 2014/24 piemērošanas jomā saskaņā ar pēdējās minētās direktīvas 7. pantu.
54
Kad tas ir precizēts, jākonstatē, ka Direktīvas 2014/24 25. panta formulējums ir līdzīgs Direktīvas 2014/25 43. panta formulējumam.
55
Tādēļ apstāklis, ka uz šo procedūru var attiekties nevis Direktīva 2014/24, bet Direktīva 2014/25, nevar ietekmēt uzdoto jautājumu izskatīšanu. Proti, izvērtējums, kas tiks veikts, ņemot vērā Direktīvas 2014/24 25. pantu, ir jāuzskata par veiktu, ņemot vērā arī Direktīvas 2014/25 43. pantu, tad, ja iesniedzējtiesa nolemj, ka uz pamatlietā aplūkoto publiskā iepirkuma procedūru attiecas šī pēdējā minētā direktīva.
Par lietas būtību
56
Savienībai attiecībā uz dažām trešām valstīm ir saistoši starptautiski nolīgumi, it īpaši NVI, kas savstarpēji un vienlīdzīgi nodrošina Savienības ekonomikas dalībnieku piekļuvi publiskajam iepirkumam šajās trešās valstīs un minēto trešo valstu ekonomikas dalībnieku piekļuvi publiskā iepirkuma tirgiem Savienībā. Šīs Savienības starptautiskās saistības ir atspoguļotas Direktīvas 2014/24 25. pantā, nosakot, ka, ciktāl tas paredzēts NVI vai citos starptautiskos nolīgumos, kas ir saistoši Savienībai, dalībvalstu līgumslēdzējām iestādēm to trešo valstu ekonomikas dalībniekiem, kas ir šāda nolīguma puses, jānodrošina tikpat labvēlīga attieksme kā Savienības ekonomikas dalībniekiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 22. oktobris, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, 41. un 42. punkts).
57
Citas trešās valstis līdz šim nav noslēgušas šādu starptautisku nolīgumu ar Savienību. To vidū ir arī Ķīnas Tautas Republika.
58
Tiesības, kas Direktīvas 2014/24 27. panta 1. punktā “visiem ieinteresētiem ekonomikas dalībniekiem” piešķirtas, lai iesniegtu piedāvājumu atklātā publiskā iepirkuma procedūrā Savienībā, neattiecas uz ekonomikas dalībniekiem no šīm trešām valstīm, kuras nav noslēgušas šādu starptautisku nolīgumu ar Savienību. Ja šo tiesību normu interpretētu atšķirīgi un tādējādi piešķirtu neierobežotu tvērumu šīs direktīvas piemērojamībai personām – kā ģenerāladvokāts būtībā norādījis secinājumu 65.–73. punktā –, tas nozīmētu, ka šo trešo valstu ekonomikas dalībniekiem tiktu garantēta vienlīdzīga piekļuve publiskā iepirkuma procedūrām Savienībā. Tā rezultātā tiem tiktu piešķirtas tiesības uz tikpat labvēlīgu attieksmi, neievērojot šīs direktīvas 25. pantu, kurā šo tiesību izmantošana ir ierobežota ar to trešo valstu ekonomikas dalībniekiem, kuras ar Savienību ir noslēgušas tādu starptautisku nolīgumu kā šajā pantā minētie (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 22. oktobris, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, 46. un 47. punkts).
59
No tā izriet, ka Direktīva 2014/24 ir jāsaprot tādējādi, ka šī sprieduma 57. punktā minēto trešo valstu ekonomikas dalībnieku piekļuve publiskā iepirkuma procedūrām Savienībā nav garantēta. Tas nozīmē, ka šie ekonomikas dalībnieki var vai nu tikt izslēgti no šīm procedūrām, vai arī tikt pielaisti tām, bet tie nevar atsaukties uz šo direktīvu un pieprasīt vienlīdzīgu attieksmi pret viņu piedāvājumiem salīdzinājumā ar dalībvalstu pretendentu un minētās direktīvas 25. pantā minēto trešo valstu pretendentu iesniegtajiem piedāvājumiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 22. oktobris, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, 45. un 47. punkts).
60
Jebkurš vispārpiemērojams akts, kura mērķis attiecībā uz trešo valstu ekonomikas dalībniekiem ir īpaši noteikt šo izslēgšanas vai piekļuves kārtību, ietilpst Savienības ekskluzīvajā kompetencē saskaņā ar LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunktu kopējās tirdzniecības politikas jomā. Tā tas ir tādu tiesību aktu gadījumā, kuros, nepastāvot nolīgumam starp Savienību un trešo valsti, vienpusēji ir noteikts, vai un – attiecīgā gadījumā – atbilstoši kādiem noteikumiem šīs trešās valsts ekonomikas dalībnieki var piedalīties publiskā iepirkuma procedūrās Savienībā. Tāpat kā šādiem nolīgumiem, šiem vienpusējiem tiesību aktiem ir tieša un tūlītēja ietekme uz preču un pakalpojumu tirdzniecību starp minēto trešo valsti un Savienību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 22. oktobris, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, 57. punkts).
61
No minētā izriet, ka vienīgi Savienības kompetencē ir pieņemt vispārpiemērojamu tiesību aktu par tādas trešās valsts ekonomikas dalībnieku piekļuvi publiskā iepirkuma procedūrām Savienībā, kura nav noslēgusi starptautisku nolīgumu ar Savienību par vienlīdzīgu un savstarpēju piekļuvi publiskajam iepirkumam, vai nu ieviešot šiem ekonomikas dalībniekiem garantētu piekļuves režīmu šīm procedūrām, vai arī nosakot režīmu, ar kuru tie tiek izslēgti vai kurā ir paredzēta no to piedāvājumu salīdzināšanas ar citu ekonomikas dalībnieku iesniegtajiem piedāvājumiem izrietošā novērtējuma korekcija (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 22. oktobris, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, 61. punkts).
62
Proti, saskaņā ar LESD 2. panta 1. punktu Savienības ekskluzīvās kompetences jomās veikt likumdošanas funkciju un pieņemt juridiski saistošus aktus drīkst tikai Savienība, un dalībvalstis to var darīt pašas tikai tad, ja Savienība tās pilnvarojusi vai tas vajadzīgs Savienības pieņemto aktu īstenošanai. Taču Savienība nav pilnvarojusi dalībvalstis veikt likumdošanas funkciju vai pieņemt juridiski saistošus aktus par tādas trešās valsts ekonomikas dalībnieku piekļuvi publiskā iepirkuma procedūrām, kura nav noslēgusi starptautisku nolīgumu ar Savienību. Savienība līdz šim vēl nav arī pieņēmusi šāda veida tiesību aktus, kurus dalībvalstis varētu īstenot (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 22. oktobris, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, 62. punkts).
63
Tā kā Savienība nav pieņēmusi tiesību aktus, līgumslēdzējai iestādei jāizvērtē, vai publiskā iepirkuma procedūrā jāļauj piedalīties tādas trešās valsts ekonomikas dalībniekiem, kura nav noslēgusi starptautisku nolīgumu ar Savienību par vienlīdzīgu un savstarpēju piekļuvi publiskā iepirkuma tirgiem, un, ja tā nolemj atļaut šādu dalību, vai būtu jāparedz no šo subjektu piedāvājumu salīdzināšanas ar citu ekonomikas dalībnieku iesniegtajiem piedāvājumiem izrietošā novērtējuma korekcija (spriedums, 2024. gada 22. oktobris, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, 63. punkts).
64
Šajā gadījumā nebija tādas Savienības tiesību normas, kas liktu publiskā iepirkuma procedūrās pieņemt vai izslēgt no tām tādas trešās valsts ekonomikas dalībniekus, kura nav noslēgusi starptautisku nolīgumu ar Savienību par vienlīdzīgu un savstarpēju piekļuvi publiskajiem iepirkumiem. Ņemot vērā šā sprieduma 60.–62. punktā atgādinātos noteikumus, saskaņā ar kuriem, nepastāvot Savienības pilnvarojumam vai Savienības aktam, kas varētu tikt īstenots, dalībvalstīm ir aizliegts pieņemt tiesību aktus kopējās tirdzniecības politikas jomā, pamatlietā aplūkotie valsts tiesību akti, ar kuriem līgumslēdzējai iestādei ir noteikts pienākums izslēgt šos ekonomikas dalībniekus, nevar tikt piemēroti. Līgumslēdzējai iestādei šā sprieduma iepriekšējā punktā minētajos apstākļos bija jāizlemj, vai konsorcijs ir jāpielaiž procedūrai vai tas jāizslēdz no tās.
65
Šajos apstākļos nav nozīmes tam, ka šie valsts tiesību akti stājās spēkā pēc paziņojuma par līgumu publicēšanas, bet pirms Ķīnas ekonomikas dalībnieks bija iesniedzis savu piedāvājumu.
66
Vispirms ir jāuzsver: ņemot vērā, ka, to trešo valstu ekonomikas dalībniekiem, kas nav noslēgušas starptautisku nolīgumu ar Savienību par vienlīdzīgu un savstarpēju piekļuvi publiskā iepirkuma tirgiem, nav tiesību uz tikpat labvēlīgu attieksmi saskaņā ar Direktīvas 2014/24 25. pantu, līgumslēdzēja iestāde var iepirkuma procedūras dokumentos ietvert nodrošināmās attieksmes noteikumus, kuru mērķis ir atspoguļot objektīvo atšķirību starp šo ekonomikas dalībnieku juridisko situāciju, no vienas puses, un Savienības un to trešo valstu, kas ar Savienību ir noslēgušas šādu līgumu šī 25. panta izpratnē, ekonomikas dalībnieku juridisko situāciju, no otras puses. Lai gan ir saprotams, ka šiem attieksmes noteikumiem ir jāatbilst noteiktiem principiem un prasībām, piemēram, tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principiem, prasība, kas celta saistībā ar to, ka līgumslēdzēja iestāde neesot ievērojusi šādus principus, var tikt izskatīta tikai no valsts tiesību, nevis no Savienības tiesību viedokļa (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2024. gada 22. oktobris, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, 64. un 66. punkts).
67
Ņemot vērā visu iepriekš izklāstīto, uz uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild, ka LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunkts, ar kuru Savienībai ir piešķirta ekskluzīva kompetence kopējās tirdzniecības politikas jomā, lasot to kopsakarā ar LESD 2. panta 1. punktu, jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tas, ka tad, ja nav Savienības tiesību akta, ar ko nosaka pienākumu piešķirt piekļuvi vai aizliedz piekļuvi publiskā iepirkuma procedūrām tādas trešās valsts ekonomikas dalībniekiem, kura ar Savienību nav noslēgusi Direktīvas 2014/24 25. pantā minētu starptautisku nolīgumu, dalībvalsts līgumslēdzēja iestāde izslēdz šādas trešās valsts ekonomikas dalībnieku, pamatojoties uz leģislatīvu aktu, ko šī dalībvalsts ir pieņēmusi bez Savienības pilnvarojuma, un apstāklim, ka šis leģislatīvais akts ir stājies spēkā pēc paziņojuma par līgumu publicēšanas, šajā ziņā nav nozīmes.
Par tiesāšanās izdevumiem
68
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (ceturtā palāta) nospriež:
LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunkts, ar kuru Savienībai ir piešķirta ekskluzīva kompetence kopējās tirdzniecības politikas jomā, lasot to kopsakarā ar LESD 2. panta 1. punktu,
jāinterpretē tādējādi, ka
tam ir pretrunā tas, ka tad, ja nav Savienības tiesību akta, ar ko nosaka pienākumu piešķirt piekļuvi vai aizliedz piekļuvi publiskā iepirkuma procedūrām tādas trešās valsts ekonomikas dalībniekiem, kura ar Savienību nav noslēgusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK 25. pantā minētu starptautisku nolīgumu, dalībvalsts līgumslēdzēja iestāde izslēdz šādas trešās valsts ekonomikas dalībnieku, pamatojoties uz leģislatīvu aktu, ko šī dalībvalsts ir pieņēmusi bez Savienības pilnvarojuma, un apstāklim, ka šis leģislatīvais akts ir stājies spēkā pēc paziņojuma par līgumu publicēšanas, šajā ziņā nav nozīmes.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – rumāņu.