62024CC0554
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
JULIANE KOKOTT
prednesené 10. júla 2025 (
1
)
Vec C‑554/24 P
Poľská republika
proti
Európskej komisii
„Odvolanie – Predbežné opatrenia – Článok 279 ZFEÚ – Výkon uznesenia podpredsedníčky Súdneho dvora, ktorým sa ukladajú predbežné opatrenia – Určenie denného penále až do výkonu uznesenia – Neprijatie potrebných opatrení zo strany Poľska – Zmier – Zrušenie konania vo veci samej – Vymáhanie penále – Akcesorická povaha predbežných opatrení – Náhrada majetkovej ujmy vyplývajúcej z predbežných opatrení“
I. Úvod
1.
V spore týkajúcom sa ochrany Pralesa Białowieża Súdny dvor vyvodil z článku 279 ZFEÚ právomoc ukladať penále na účely výkonu predbežných opatrení. (
2
) Doteraz však v tejto súvislosti neexistujú ani skúsenosti s týmto nástrojom, ani osobitné predpisy. Prejednávaná vec teda poskytuje Súdnemu dvoru príležitosť konkretizovať povahu a dôsledky uloženia penále v rámci konania o nariadení predbežných opatrení.
2.
Spor sa týka prvého konania, v ktorom Súdny dvor uložil penále a v ktorom toto penále (aspoň predbežne) aj vzniklo. Česká republika sa s Poľskom sporila o to, či Poľsko porušilo smernicu o PVŽP (
3
), rámcovú smernicu o vode (
4
), smernicu o informáciách o životnom prostredí (
5
) a zásadu lojálnej spolupráce v súvislosti s predĺžením platnosti povolenia na ťažbu hnedého uhlia v povrchovej bani Turów (Poľsko) (
6
). V rámci tohto konania podpredsedníčka Súdneho dvora na návrh Českej republiky najprv nariadila okamžité ukončenie ťažby hnedého uhlia v povrchovej bani až do ukončenia sporu (
7
) a následne uložila Poľsku povinnosť platiť denné penále až do splnenia tohto nariadenia. (
8
)
3.
Po vzniku penále v celkovej výške 68500000 eur však členské štáty, ktoré sú účastníkmi konania, dosiahli zmier a Súdny dvor vymazal konanie vo veci samej zo svojho registra. (
9
) Poľsko sa teraz sporí s Komisiou o to, či je povinné zaplatiť uvedenú sumu alebo či sa táto povinnosť stala bezpredmetnou v dôsledku zmieru a výmazu konania vo veci.
II. Právny rámec
4.
Právnym základom predbežných opatrení na súdoch Únie je článok 279 ZFEÚ:
„Súdny dvor Európskej únie môže vo všetkých predložených veciach nariadiť nevyhnutné predbežné opatrenia.“
5.
V článku 39 štvrtom odseku Štatútu Súdneho dvora je spresnená povaha predbežného opatrenia:
„Uznesenie predsedu alebo sudcu, ktorý ho zastupuje, má predbežnú povahu a v žiadnom prípade nemá vplyv na rozhodnutie Súdneho dvora vo veci samej.“
6.
Vyriešenie sporu zmierom je upravené v článku 147 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora:
„Ak sa účastníci konania dohodnú na riešení svojho sporu ešte pred vydaním rozhodnutia a ak oznámia Súdnemu dvoru, že svoje návrhy berú späť, predseda nariadi výmaz veci z registra a rozhodne o trovách konania v súlade s článkom 141, prípadne s ohľadom na návrhy účastníkov konania v tejto súvislosti.“
7.
Podmienky predbežného opatrenia sú stanovené v článku 160 ods. 1 až 3 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora:
„1.   Návrh na odklad výkonu aktu prijatého inštitúciou podľa článku 278 ZFEÚ a článku 157 ZESAE je prípustný len vtedy, ak navrhovateľ tento akt napadne žalobou na Súdnom dvore.
2.   Návrh na nariadenie iných predbežných opatrení podľa článku 279 ZFEÚ je prípustný len vtedy, ak bol podaný účastníkom konania vo veci, ktorá bola predložená Súdnemu dvoru, a ak sa tejto veci týka.
3.   Návrhy [na nariadenie predbežných opatrení] uvedené v predchádzajúcich odsekoch musia uvádzať predmet konania, okolnosti preukazujúce naliehavosť, ako aj skutkové a právne dôvody, ktoré na prvý pohľad odôvodňujú nariadenie navrhovaných predbežných opatrení.“
8.
Článok 162 ods. 2 a 3 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora upravuje stanovenie zábezpeky a dobu trvania predbežného opatrenia:
„2.   Výkon uznesenia môže byť podmienený tým, že navrhovateľ zloží zábezpeku, ktorej výška a spôsob zloženia sa určia s prihliadnutím na okolnosti.
3.   V uznesení sa môže určiť doba trvania predbežného opatrenia. Ak sa táto doba v uznesení neurčí, predbežné opatrenie zaniká dňom vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora, ktorým sa konanie o veci končí.“
9.
Článok 163 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora sa týka zmeny okolností:
„Ak sa zmenili okolnosti, na návrh účastníka konania možno uznesenie kedykoľvek zmeniť alebo zrušiť.“
III. Okolnosti predchádzajúce sporu a konanie
10.
Okolnosti predchádzajúce sporu sú v napadnutom rozsudku opísané takto.
A.
Relevantný vývoj vo veci C‑121/21
11.
Dňa 26. februára 2021 Česká republika podala žalobu podľa článku 259 ZFEÚ, ktorou sa domáhala určenia, že Poľsko si tým, že, rozšírilo a predĺžilo ťažbu hnedého uhlia v povrchovej bani Turów (Poľsko), ktorá sa nachádza v blízkosti hraníc Českej republiky a Spolkovej republiky Nemecko (vec C‑121/21), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z práva Únie.
12.
Česká republika zároveň podala návrh na nariadenie predbežného opatrenia, ktorým sa domáhala, aby sa Poľsku až do vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora vo veci samej nariadilo okamžite ukončiť ťažbu hnedého uhlia v bani Turów.
13.
Uznesením z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:420), podpredsedníčka Súdneho dvora vyhovela tomuto návrhu a nariadila Poľsku, aby okamžite až do vyhlásenia rozsudku, ktorým sa skončí konanie vo veci C‑121/21, ukončilo ťažbu v tejto bani.
14.
Keďže Česká republika sa domnievala, že Poľsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uznesenia z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:420), podala 7. júna 2021 nový návrh na nariadenie predbežného opatrenia smerujúci k tomu, aby bola Poľsku uložená povinnosť zaplatiť do rozpočtu Únie denné penále vo výške 5 miliónov eur.
15.
Samostatným podaním doručeným do kancelárie Súdneho dvora 29. júna 2021 Poľsko požiadalo o zrušenie uznesenia z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:420), podľa článku 163 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora.
16.
Uznesením z 20. septembra 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:752), podpredsedníčka Súdneho dvora jednak zamietla návrh Poľska na zrušenie uznesenia z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:420), a jednak uložila Poľsku povinnosť zaplatiť Komisii penále vo výške 500000 eur za každý deň, a to odo dňa oznámenia tohto uznesenia až dovtedy, kým Poľsko nesplní povinnosti vyplývajúce z uznesenia z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:420).
17.
Poľsko nikdy nesplnilo povinnosti vyplývajúce z uznesenia z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:420), ale 20. októbra 2021 opätovne podalo návrh na zrušenie tohto uznesenia.
18.
Dňa 3. februára 2022 však Česká republika a Poľsko uzavreli dohodu o ukončení sporu, na základe ktorého bolo začaté konanie vo veci C‑121/21 (ďalej len „zmier“). Podľa informácií z médií sa Poľsko zaviazalo zaplatiť Českej republike 45 miliónov eur a vybudovať bariéru na ochranu podzemných vôd. (
10
)
19.
Dňa 4. februára 2022 oba členské štáty informovali Súdny dvor, že v nadväznosti na dosiahnutý zmier berú svoje návrhy vo veci C‑121/21 späť. V ten istý deň poľské orgány požiadali Komisiu, aby ukončila konanie o vymáhaní penále uloženého Súdnym dvorom, pričom k ich žiadosti pripojili znenie tohto zmieru.
20.
Uznesením zo 4. februára 2022, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C‑121/21, EU:C:2022:82), predseda Súdneho dvora vymazal vec C‑121/21 z registra Súdneho dvora.
21.
V ten istý deň Poľsko podalo na základe článku 163 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora návrh na zrušenie uznesenia z 20. septembra 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:752).
22.
Uznesením z 19. mája 2022, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C‑121/21 R, EU:C:2022:408), podpredseda Súdneho dvora rozhodol o vybavení návrhu Poľskej republiky na zrušenie uznesenia z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:420), v rozsahu, v akom sa týka účinkov tohto uznesenia po 4. februári 2022. V zostávajúcej časti tieto návrhy Poľska zamietol.
B.
Vymáhanie penále
23.
Komisia následne vyzvala Poľsko, aby zaplatilo penále vzniknuté až do výmazu veci C‑121/21, zvýšené o úroky z omeškania, a pohrozila, že v prípade nezaplatenia pristúpi k vymáhaniu týchto súm formou vzájomného započítania podľa článku 101 ods. 1 a článku 102 nariadenia o rozpočtových pravidlách (
11
).
24.
Spornými rozhodnutiami Komisia oznámila Poľsku, že pristúpi k vzájomnému započítaniu svojho dlhu vo vzťahu k rôznym pohľadávkam Poľska voči Únii. Suma, ktorá sa takto vymáha formou vzájomného započítania, predstavuje v prvom rade 68500000 eur a zodpovedá dennému penále dlžnému za obdobie od 20. septembra 2021 do 3. februára 2022.
C.
Konanie na Všeobecnom súde
25.
Poľsko navrhlo, aby Všeobecný súd zrušil sporné rozhodnutia a uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania. Všeobecný súd však napadnutým rozsudkom z 29. mája 2024, Poľsko/Komisia (T‑200/22 a T‑314/22, EU:T:2024:329), zamietol žalobu v súlade s návrhmi Komisie a uložil Poľsku povinnosť nahradiť trovy konania.
D.
Odvolanie
26.
Odvolaním podaným 14. augusta 2024 Poľská republika navrhuje, aby Súdny dvor
–
zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu,
–
zrušil sporné rozhodnutia,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania na oboch stupňoch.
27.
Európska komisia navrhuje, aby Súdny dvor
–
zamietol odvolanie ako zjavne nedôvodné,
–
uložil Poľsku povinnosť nahradiť trovy konania.
28.
Účastníci konania predložili písomné pripomienky. Súdny dvor podľa článku 76 ods. 2 rokovacieho poriadku nenariadil vo veci pojednávanie, lebo sa domnieva, že má dostatok informácií na to, aby mohol vo veci rozhodnúť.
IV. Právne posúdenie
29.
Poľsko vo svojom odvolaní napáda po prvé uplatnenie článku 279 ZFEÚ Všeobecným súdom (pozri v tejto súvislosti časť A) a po druhé nedostatočné odôvodnenie napadnutého rozsudku (pozri v tejto súvislosti časť B).
A.
Článok 279 ZFEÚ
30.
Prvý odvolací dôvod obsahuje štyri výhrady týkajúce sa výkladu článku 279 ZFEÚ, pokiaľ ide o dôsledky vyriešenia sporu zmierom. Takýto zmier by mal so spätnou účinnosťou zrušiť uloženie penále, lebo nariadenie predbežných opatrení závisí od veci samej (pozri v tejto súvislosti oddiel 1). To je potrebné aj na to, aby sa zabránilo majetkovej ujme adresátov predbežných opatrení (pozri v tejto súvislosti oddiel 2). V opačnom prípade by penále malo funkciu sankcie (pozri v tejto súvislosti tiež oddiel 1). Nič iné nevyplýva ani z uznesenia z 19. mája 2022 (pozri v tejto súvislosti oddiel 3).
1. Akcesorická povaha predbežných opatrení a neexistencia sankčnej povahy
31.
V prvej časti prvého odvolacieho dôvodu Poľsko vytýka Všeobecnému súdu, že v bodoch 42 a 47 napadnutého rozsudku uplatnil nesprávny výklad akcesorickej povahy predbežných opatrení vo vzťahu k veci samej. Rovnaký zmysel má tretia časť prvého odvolacieho dôvodu, podľa ktorej Všeobecný súd v bodoch 47 a 48 napadnutého rozsudku priznal penále funkciu sankcie za porušenie povinností.
32.
Podľa bodu 42 napadnutého rozsudku, hoci výmaz veci vo veci samej mal vplyv na dobu uplatňovania penále, nemal za následok zánik povinnosti Poľska zaplatiť sumu dlžnú z titulu penále. Prijatie odlišného záveru by podľa Všeobecného súdu viedlo k odchýleniu sa od účelu penále, ktorým je zabezpečiť účinné uplatňovanie práva Únie.
33.
V bode 47 napadnutého rozsudku Všeobecný súd navyše konštatoval, že v prejednávanej veci bolo cieľom penále nielen zabezpečiť účinnosť konečného rozsudku vo veci samej, ale takisto zabezpečiť, aby Poľsko dodržalo predbežné opatrenia nariadené uznesením z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:420), a odradiť Poľsko od toho, aby odďaľovalo dosiahnutie súladu svojho konania s týmto uznesením.
34.
Všeobecný súd z toho v bode 48 napadnutého rozsudku vyvodil, že z argumentácie Poľskej republiky vyplýva, že mechanizmus penále uloženého na základe článku 279 ZFEÚ by bol zbavený akejkoľvek podstaty, pretože by to viedlo k akceptácii toho, že povinný subjekt si úmyselne neplní povinnosť dodržiavať nariadené predbežné opatrenia až do skončenia konania vo veci samej, čím ohrozuje účinnosť práva Únie.
35.
Poľsko sa správne domnieva, že nariadenie predbežného opatrenia je akcesorické vo vzťahu k hlavnému konaniu, na ktoré sa viaže. Jeho účelom je zaručenie plnej účinnosti budúceho konečného rozsudku, aby sa zabránilo vzniku medzery v právnej ochrane poskytovanej Súdnym dvorom. (
12
) Účelom predbežných opatrení naopak nemá byť sankcionovanie porušenia práva Únie.
36.
Akcesorická povaha je tiež vyjadrená v článku 160 ods. 1 a 2 rokovacieho poriadku. Článok 160 ods. 1 sa týka odkladu výkonu aktu prijatého inštitúciou, ktorý možno navrhnúť len vtedy, ak navrhovateľ tento akt aj napadne. A článok 160 ods. 2 stanovuje, že návrh na nariadenie predbežných opatrení podľa článku 279 ZFEÚ je prípustný len vtedy, ak bol podaný účastníkom konania vo veci, ktorá bola predložená Súdnemu dvoru, a ak sa tejto veci týka.
37.
Poľsko navyše správne zdôrazňuje skutočnosť, že nariadenie predbežného opatrenia závisí od iniciatívy účastníkov konania, keďže predpokladá návrh účastníka konania. Rozhodnutie ex offo je upravené len v článku 160 ods. 7 rokovacieho poriadku v súvislosti s rozhodnutiami, ktoré Súdny dvor vydal bez vypočutia druhého účastníka konania, ale stále na návrh účastníka konania.
38.
Z dôvodu tejto akcesorickej povahy a skutočnosti, že nariadenie predbežného opatrenia závisí od iniciatívy účastníkov konania, treba v prípade výmazu veci z dôvodu vyriešenia sporu zmierom zrušiť aj predbežné opatrenia prijaté na účely zabezpečenia konečného rozsudku.
39.
Preto po skončení konania vo veci samej výmazom (
13
) veci C‑121/21 z dôvodu vyriešenia sporu zmierom predbežné opatrenia prijaté v súvislosti s týmto konaním prestávajú byť uplatniteľné, (
14
) ako správne uviedol Všeobecný súd v bodoch 36 a 37 napadnutého rozsudku.
40.
Znamená to však aj to, že z dôvodu vyriešenia sporu zmierom a výmazu veci treba predbežné opatrenia považovať ab initio za neexistujúce alebo zrušené so spätnou účinnosťou?
41.
Článok 147 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora ponecháva otvorenú otázku spätnej účinnosti. Toto ustanovenie upravuje len nariadenie výmazu veci a rozhodnutie o trovách konania, ak sa účastníci konania dohodnú na riešení svojho sporu ešte pred vydaním rozhodnutia a ak oznámia Súdnemu dvoru, že svoje návrhy berú späť.
42.
Účinky výmazu nie sú výslovne upravené. Je teda predstaviteľné, že doterajšie procesné úkony vrátane všetkých predbežných opatrení budú zrušené so spätnou účinnosťou.
43.
V prospech tohto záveru svedčí akcesorická povaha predbežných opatrení. Keďže ich cieľom je len zaručiť účinnosť budúceho konečného rozsudku, už nie sú potrebné, keď nebude vydaný konečný rozsudok.
44.
Späťvzatie návrhov, ktoré je podmienkou výmazu podľa článku 147 ods. 1 rokovacieho poriadku, tiež vyznieva v tomto zmysle. Účastníci konania teda musia tiež vziať späť prípadné nároky na nariadenie predbežných opatrení. Zrušenie predbežných opatrení so spätnou účinnosťou zodpovedá v tejto súvislosti skutočnosti, že nariadenie týchto opatrení závisí od iniciatívy účastníkov konania.
45.
Ani odkaz na účinné uplatňovanie práva Únie v bodoch 42 a 48 napadnutého rozsudku nebráni zrušeniu predbežných opatrení so spätnou účinnosťou. Hoci je pravda, že predbežné opatrenia prispievajú aj k účinnému uplatňovaniu práva Únie, je to len nevyhnutný dôsledok ich primárnej funkcie, ktorou je zabezpečiť účinnosť budúceho konečného rozsudku. V rozsahu, v akom táto primárna funkcia už nevyžaduje zachovanie predbežných opatrení, účinné uplatňovanie práva Únie ich už nemôže odôvodniť. V opačnom prípade by predbežné opatrenia boli nahradené konaním vo veci samej a nadobudli by autonómnu povahu.
46.
Zrušenie predbežných opatrení so spätnou účinnosťou by však bolo v rozpore so štruktúrovaním penále.
47.
Podpredsedníčka Súdneho dvora uložila Poľsku povinnosť platiť penále vo výške 500000 eur za každý deň až do dňa ukončenia ťažby. Akékoľvek ďalšie oddialenie vykonania predbežného opatrenia má preto viesť k vyššej sume. Cieľom uloženia penále teda nebolo len zabezpečenie toho, aby sa pôvodné predbežné opatrenie vôbec vykonalo, ale aj aby sa vykonalo čo najrýchlejšie, čo Všeobecný súd uviedol v bode 47 napadnutého rozsudku.
48.
Tento dodatočný donucovací účinok by však zanikol, ak by penále v celom rozsahu zaniklo aj v prípade odďaľovania výkonu. V tejto súvislosti má kumulované penále posudzované a posteriori skutočne sankčný účinok z dôvodu omeškania s vykonaním predbežného opatrenia. Tento sankčný účinok však nie je cieľom uloženia kumulovaného penále, ale len nevyhnutnou štrukturálnou charakteristikou tohto donucovacieho prostriedku.
49.
Tento sankčný účinok, ktorý je nevyhnutnou štrukturálnou charakteristikou, nie je v rozpore s akcesorickou povahou predbežných opatrení. S cieľom zabezpečiť účinnosť budúceho konečného rozsudku môže byť totiž potrebné vykonať predbežné opatrenie čo najskôr, napríklad s cieľom zabrániť ďalšiemu zväčšovaniu škôd.
50.
Toto štruktúrovanie penále však tiež nebráni tomu, aby sa účastníci konania dohodli na zrušení už uloženého kumulovaného penále so spätnou účinnosťou. Ako predbežné opatrenie totiž aj penále štruktúrované v tejto forme závisí od iniciatívy účastníkov konania. V opačnom prípade by sa tomuto opatreniu priznala autonómna povaha, ktorá by už nebola zlučiteľná s akcesorickou povahou predbežných opatrení.
51.
Je pravda, že nemožno vylúčiť, že napriek právnemu zrušeniu predbežných opatrení so spätnou účinnosťou vzniknú ťažkosti v skutkovej rovine. Ak by Poľsko splnilo predbežné opatrenie z 21. mája 2021 a ukončilo ťažbu hnedého uhlia, tento členský štát by utrpel značnú ujmu, ktorú by zmier neodstránil. Došlo by k strate príjmov, zatiaľ čo by naďalej vznikali náklady na údržbu povrchovej bane, najmä pokiaľ ide o odčerpávanie vtekajúcej podzemnej vody. Okrem toho podľa argumentácie Poľska vo veci C‑121/21 by bolo ohrozené pokračovanie prevádzky hnedouhoľnej elektrárne Turów, a teda miestne zásobovanie diaľkovým teplom a výroba elektrickej energie. Poľsko dokonca vyjadrilo obavy, že zamestnanci povrchovej bane by si počas ukončenia ťažby hľadali iné zamestnanie a už by neboli k dispozícii na obnovenie ťažby. To by dokonca mohlo prejudikovať rozhodnutie vo veci samej.
52.
Faktické problémy však treba tiež zohľadniť pri posudzovaní zachovania predbežných opatrení až do výmazu. Podľa nich by totiž Poľsko malo zaplatiť značnú sumu z titulu penále, hoci sa predbežné opatrenie, ktorého vykonanie sa ním malo zabezpečiť, dodatočne ukázalo ako nadbytočné.
53.
Faktické dôsledky predbežných opatrení, ktoré sa dodatočne ukážu ako nadbytočné, preto v každom prípade treba riešiť iným spôsobom. (
15
)
54.
Z toho vyplýva, že prvá a tretia časť prvého odvolacieho dôvodu sú dôvodné v rozsahu, v akom Všeobecný súd v bodoch 42, 47 a 48 napadnutého rozsudku dostatočne nezohľadnil akcesorickú povahu predbežných opatrení a s ňou súvisiacu skutočnosť, že nariadenie týchto opatrení závisí od iniciatívy účastníkov konania, čo v praxi znamená, že penále sa prizná neprípustný samostatný sankčný účinok. Na základe týchto nesprávnych právnych posúdení treba napadnutý rozsudok zrušiť.
2. Majetková ujma
55.
V druhej časti prvého odvolacieho dôvodu Poľsko kritizuje, že napadnutý rozsudok spôsobuje nenapraviteľnú majetkovú ujmu v dôsledku predbežných opatrení. Takáto nenapraviteľná ujma je pritom nezlučiteľná s dočasnou povahou predbežných opatrení.
56.
Táto argumentácia je neprípustná v rozsahu, v akom sa ňou rozširuje predmet sporu v porovnaní so žalobou podanou na Všeobecnom súde. Poľsko preto ani nedokáže identifikovať bod napadnutého rozsudku, ktorý ňou napáda.
57.
Táto argumentácia je navyše neúčinná, ak sa Súdny dvor stotožní s mojím názorom na prvú a tretiu časť prvého odvolacieho dôvodu, lebo podľa neho by minimálne v prejednávanej veci Poľsku nevznikla žiadna majetková ujma.
58.
Ak by však Súdny dvor napriek tomu konštatoval, že táto argumentácia je prípustná, ale nestotožnil by sa s mojím názorom na prvú a tretiu časť prvého odvolacieho dôvodu, treba poznamenať, že právo Únie obsahuje nástroje umožňujúce nahradiť takúto majetkovú ujmu.
59.
Je pravda, že rozhodnutie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení nemôže prejudikovať budúce rozhodnutie vo veci samej tým, že ho zbaví potrebného účinku. (
16
)
60.
Napriek tomu nemožno úplne vylúčiť skutočnú definitívnu majetkovú ujmu v dôsledku predbežných opatrení. Už som vysvetlila závažnú ujmu, ktorej by sa bolo treba v prejednávanej veci obávať pri výkone predbežného opatrenia z 21. mája 2021. (
17
)
61.
Ak by konečný rozsudok preukázal, že povolenie sporné vo veci C‑121/21 bolo nezákonné, nebol by dôvod poskytovať náhradu za túto ujmu. Ak by naopak konečný rozsudok potvrdil zákonnosť zámeru a tým preukázal, že nariadenie predbežného opatrenia nebolo nevyhnutné, vznikla by otázka náhrady majetkovej ujmy vyplývajúcej z predbežných opatrení.
62.
Pre takýto prípad by sa dalo uvažovať o zložení zábezpeky, ale aj o uplatnení nároku vyplývajúceho z bezdôvodného obohatenia voči Komisii, ako aj nárokov na náhradu škody voči druhému účastníkovi konania alebo Súdnemu dvoru.
63.
Po prvé
zložením zábezpeky by sa v zásade mohla nahradiť ujma, ak by sa dodatočne ukázalo, že predbežné opatrenia neboli odôvodnené. Ako argumentuje Poľsko, článok 162 ods. 2 rokovacieho poriadku umožňuje podmieniť výkon predbežného opatrenia zložením zábezpeky.
64.
V prejednávanej veci sa mohlo uvažovať o uložení povinnosti Českej republike zložiť takúto zábezpeku. Bolo by však ťažké odhadnúť výšku zloženej zábezpeky týkajúcej sa nepriaznivých následkov okamžitého ukončenia ťažby hnedého uhlia, a to najmä, ak by v konečnom dôsledku spočívalo v definitívnom ukončení. Táto otázka však v rámci konania o nariadení predbežného opatrenia nevznikla, lebo Poľsko nepodalo návrh na zloženie takejto zábezpeky.
65.
Po druhé by sa dalo uvažovať o nároku na vrátenie penále voči Komisii z dôvodu bezdôvodného obohatenia. Osoba, ktorá utrpela stratu, ktorá zväčšuje majetok inej osoby bez toho, aby toto obohatenie malo právny dôvod, má podľa zásad spoločných pre právne poriadky členských štátov vo všeobecnosti právo na náhradu, až do výšky tejto straty, zo strany osoby, ktorá sa obohatila. (
18
) Ak by Poľsko už pred dosiahnutím zmieru zaplatilo Komisii penále, ale uloženie penále by bolo zrušené so spätnou účinnosťou, ako navrhujem, Poľsko by následne mohlo vymáhať vrátenie týchto platieb. Ak by sa však Súdny dvor nestotožnil s mojím názorom, pokiaľ ide o retroaktívny účinok zmieru, za obdobie pred ním by naopak naďalej existoval právny dôvod na zaplatenie penále Komisii.
66.
Po tretie
nárok na náhradu škody podľa práva Únie by mohol umožniť náhradu majetkovej ujmy vyplývajúcej z predbežného opatrenia. Podľa ustálenej judikatúry nárok na náhradu škody buď vo forme mimozmluvnej zodpovednosti členských štátov alebo Únie vzniká, ak sú splnené tri podmienky: osoba, ktorá spôsobila škodu, porušila právnu normu Únie, ktorej cieľom je priznať práva poškodenému, porušenie tejto normy je dostatočne závažné a medzi týmto porušením a uplatnenou škodou existuje priama príčinná súvislosť. (
19
)
67.
Na jednej strane by takýto nárok na náhradu škody vo veľmi zriedkavých prípadoch mohol existovať voči žalobcovi, v prejednávanej veci voči Českej republike. Návrh na nariadenie predbežných opatrení však porušuje právo Únie len vtedy, ak ho žalobca predkladá zneužívajúcim spôsobom, napríklad tým, že vedome zavádza súd, pokiaľ ide o podmienky nariadenia predbežných opatrení (zneužitie súdneho konania). V prejednávanej veci vzhľadom na návrhy Českej republiky neexistujú žiadne indície v tomto zmysle. Je pravda, že z dôvodu podania návrhu na nariadenie predbežných opatrení prichádzajú do úvahy rozsiahlejšie dôvody vzniku zodpovednosti, (
20
) ale zatiaľ chýbajú zodpovedajúce predpisy.
68.
Na druhej strane prichádza do úvahy nárok na náhradu škody voči Únii, ktorý by musel byť založený na porušení práva Únie Súdnym dvorom pri rozhodovaní o nariadení predbežného opatrenia.
69.
Súdny dvor už uznal, že porušenie práva Únie súdmi môže viesť k nárokom na náhradu škody. (
21
) Tomuto nároku nebráni ani právna sila rozhodnutej veci, keďže nárok na náhradu škody má iný predmet ako pôvodné súdne rozhodnutie. (
22
)
70.
V praxi by však napriek tomu mohlo byť veľmi ťažké odôvodniť takýto nárok. Predbežné opatrenie spravidla nebude protiprávne a už vôbec nebude predstavovať závažné porušenie.
71.
V prejednávanej veci by sa však žaloba o náhradu škody proti Únii nezdala a priori neúspešná.
72.
Predbežné opatrenie môže sudca rozhodujúci o nariadení predbežných opatrení nariadiť iba vtedy, ak je preukázané, že jeho nariadenie je na prvý pohľad skutkovo a právne odôvodnené (fumus boni iuris) a že je naliehavé v tom zmysle, že na účely zabránenia vážnej a nenapraviteľnej ujme na záujmoch navrhovateľa je nevyhnutné, aby bolo vydané a malo účinky už pred rozhodnutím vo veci samej. Sudca rozhodujúci o nariadení predbežných opatrení v prípade potreby tiež pristúpi k zváženiu protichodných záujmov. (
23
) Okrem toho rozhodnutie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežného opatrenia nesmie prejudikovať budúce rozhodnutie vo veci samej. (
24
)
73.
Podpredsedníčka Súdneho dvora založila fumus boni iuris v uznesení z 21. mája 2021 na skutočnosti, že Poľsko vydalo sporné povolenie na ťažbu hnedého uhlia na základe ustanovenia, ktoré umožňovalo predĺžiť povolenie bez predchádzajúceho posudzovania vplyvov na životné prostredie. (
25
)
74.
Už z opisu skutkového stavu uvedeného v uznesení z 21. mája 2021 však vyplýva, že prevádzkovateľ povrchovej bane pripojil rozhodnutie o PVŽP k žiadosti o predĺženie platnosti povolenia. (
26
) Preto je sporné, či je predĺženie založené na údajnom neprebratí smernice o PVŽP.
75.
Poľsko navyše vo svojom vyjadrení k žalobe v konaní vo veci samej zo 7. júna 2021, t. j. po nariadení predbežného opatrenia, vysvetlilo, že príslušné orgány 28. apríla 2021, t. j. pred nariadením predbežného opatrenia, už vydali ďalšie dlhodobé povolenie na ťažbu hnedého uhlia, ktoré vychádzalo z posudzovania vplyvov na životné prostredie. Týmto ďalším povolením by Poľsko napravilo prípadnú vadu sporného povolenia. Podpredsedníčka Súdneho dvora na to mala prihliadať najneskôr v uznesení z 20. septembra 2021, keď uložila povinnosť zaplatiť penále na vykonanie predbežného opatrenia.
76.
Zdá sa, že za týchto okolností generálny advokát Pikamäe obmedzil preskúmanie tohto žalobného dôvodu v konaní vo veci samej na zlučiteľnosť poľskej právnej úpravy so smernicou o PVŽP a domnieval sa, že nejde o zákonnosť povolenia na ťažbu hnedého uhlia. (
27
)
77.
Zdá sa tiež nepresvedčivé, že podpredsedníčka Súdneho dvora nepoukazuje na žiadnu súvislosť medzi údajným porušením smernice o PVŽP a vážnou a nenapraviteľnou ujmou, ktorá odôvodňuje naliehavosť. Podpredsedníčka konštatovala, že pokračovanie v ťažbe hnedého uhlia v bani Turów by narušením podzemných vôd mohlo spôsobiť vážnu a nenapraviteľnú ujmu na životnom prostredí a ľudskom zdraví. (
28
) Také vplyvy by sa určite mali analyzovať v rámci posudzovania vplyvov na životné prostredie. Takáto analýza by však nezabránila týmto vplyvom. (
29
)
78.
Okrem toho sa nezdá, že by cieľom argumentácie uvedenej v žalobe Českej republiky v konaní vo veci samej bolo preukázať, že takéto vplyvy by predstavovali porušenie práva Únie. Česká republika sa naopak domnievala, že takéto porušenie cieľov článku 4 ods. 1 písm. a) bodu ii) a článku 4 ods. 1 písm. b) bodu ii) rámcovej smernice o vode je odôvodnené výnimkami stanovenými v článku 4 ods. 4 a 5. (
30
)
79.
Napokon by si táto otázka zaslúžila dôkladné preskúmanie toho, či podpredsedníčka v rámci zváženia záujmov (
31
) a pri ukladaní penále (
32
) posúdila argumentáciu Poľska týkajúcu sa nevýhod spojených s ukončením ťažby hnedého uhlia (
33
) obhájiteľným spôsobom, alebo či prekročila hranicu skreslenia dôkazov, a tak možno dokonca prejudikovala rozhodnutie vo veci samej.
80.
Poľsko však v tomto konaní neuviedlo tvrdenia týkajúce sa týchto možných dôvodov vzniku nároku na náhradu škody.
81.
Okrem toho tiež nemôže byť úlohou Komisie spochybniť analogickú argumentáciu založenú na porušení práva Únie Súdnym dvorom. Naopak v takom konaní by Únia musela byť aj na Súdnom dvore zastúpená Súdnym dvorom. (
34
)
82.
To však nevylučuje, aby sa Komisia, v prípade potreby spolu s Radou a Parlamentom, usilovala o vyriešenie sporu o penále zmierom v prípade, že by sa Súdny dvor nestotožnil s mojím názorom na prvú a tretiu časť prvého odvolacieho dôvodu. Pravdepodobne by bolo na prospech všetkým účastníkom konania, ak by Únia tieto finančné prostriedky použila v rámci osobitného programu na podporu energetickej transformácie v Poľsku a výmenou za to by členský štát neprijal ďalšie opatrenia na spätné vymáhanie penále.
83.
Pokiaľ ide o druhú časť prvého odvolacieho dôvodu, ktorou sa Poľsko dovoláva nenapraviteľnej majetkovej ujmy, treba však konštatovať, že by bola nedôvodná z dôvodu vyššie uvedených mechanizmov náhrady škody, ak by ju Súdny dvor v rozpore s mojím názorom považoval za prípustnú.
3. Nesprávny výklad uznesenia z 19. mája 2022
84.
Štvrtou časťou prvého odvolacieho dôvodu Poľsko spochybňuje bod 40 napadnutého rozsudku. Všeobecný súd v ňom okrem iného konštatoval, že z bodu 26 uznesenia podpredsedu z 19. mája 2022 výslovne vyplýva, že uloženie Poľskej republike povinnosti zaplatiť Komisii penále vo výške 500000 eur za každý deň až do ukončenia ťažby hnedého uhlia treba považovať za neplatné (až) od 4. februára 2022. Inak povedané, denné penále uložené podpredsedníčkou Súdneho dvora v uznesení z 20. septembra 2021 prestalo vyvolávať účinky (až) od 4. februára 2022. Denné penále preto podľa bodu 41 napadnutého rozsudku plynulo od 20. septembra 2021 do 3. februára 2022.
85.
Poľsko v tejto súvislosti namieta, že podpredseda v uznesení z 19. mája 2022 len konštatoval, že podľa článku 163 rokovacieho poriadku je oprávnený zmeniť predbežné opatrenie len ex nunc. Zrušenie so spätnou účinnosťou nepatrí do jeho právomoci. (
35
) V dôsledku toho toto uznesenie neobsahuje žiadne konštatovanie týkajúce sa (automatického) zrušenia určenia výšky penále so spätnou účinnosťou výmazom veci samej.
86.
Poľsko správne uvádza, že konštatovania uvedené v bode 26 uznesenia z 19. mája 2022 boli priamo zamerané na podporu rozhodnutia podpredsedu. Na tento účel nebolo potrebné konštatovať, že určenie výšky penále nemohlo byť zrušené so spätnou účinnosťou. Naopak stačilo konštatovať, že podpredseda nemôže zrušiť určenie so spätnou účinnosťou a že z titulu výmazu došlo k zániku určenia ex nunc.
87.
Všeobecný súd však v bode 40 napadnutého rozsudku tiež neuviedol iné konštatovanie.
88.
Pre právne záujmy Poľska je naopak rozhodujúci záver v bode 42, ktorý sa opiera o bod 40 napadnutého rozsudku, podľa ktorého výmaz veci samej nemal za následok zánik povinnosti zaplatiť sumu dlžnú z titulu penále. Ako už bolo uvedené, (
36
) tento záver vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, a preto ho treba zrušiť.
89.
Štvrtá časť prvého odvolacieho dôvodu je naopak nedôvodná.
B.
Odôvodnenie napadnutého rozsudku
90.
Druhým odvolacím dôvodom Poľsko napáda bod 46 napadnutého rozsudku. Všeobecný súd v ňom zamietol argumentáciu Poľska, podľa ktorej z väčšiny vnútroštátnych právnych systémov vyplýva, že ochranné opatrenia nariadené až do vydania konečného rozhodnutia prestanú so spätnou účinnosťou vyvolávať účinky, keď sa konanie vo veci samej stane bezpredmetným. To nemôže stačiť na preukázanie, že tieto procesné pravidlá sú súčasťou ústavných tradícií, ktoré sú spoločné členským štátom, a preto by mohli byť súčasťou právneho poriadku Európskej únie ako prameň práva.
91.
Týmto odvolacím dôvodom Poľsko nepopiera obsah tohto konštatovania Všeobecného súdu, ale obmedzuje sa na tvrdenie, že odôvodnenie je nedostatočné. Preto sa má preskúmať len to, či z odôvodnenia jasne a jednoznačne vyplývajú úvahy Všeobecného súdu, aby sa dotknuté osoby mohli oboznámiť s dôvodmi prijatého rozhodnutia a aby Súdny dvor mohol vykonať svoje preskúmanie. (
37
)
92.
Úvahy uvedené v bode 46 napadnutého rozsudku spĺňajú tieto požiadavky. Podľa nich informácie poskytnuté Poľskom nepresvedčili Všeobecný súd o existencii všeobecnej ústavnej tradície spoločnej členským štátom, podľa ktorej zmier vedie k neplatnosti predbežných opatrení a zodpovedajúcich vykonávacích opatrení so spätnou účinnosťou. V podobnej veci Súdny dvor odôvodnil svoje konštatovanie ešte oveľa stručnejšie. (
38
)
93.
Z toho vyplýva, že toto konštatovanie je dostatočne odôvodnené a druhý odvolací dôvod je nedôvodný.
V. O žalobe podanej na Všeobecný súd
94.
V súlade s článkom 61 prvým odsekom Štatútu Súdneho dvora, ak je odvolanie dôvodné, Súdny dvor zruší rozhodnutie Všeobecného súdu. V danej veci môže vydať konečný rozsudok sám, ak to stav konania dovoľuje, alebo môže vec vrátiť na rozhodnutie Všeobecnému súdu.
95.
Podľa mojich úvah týkajúcich sa prvej a tretej časti prvého odvolacieho dôvodu viedol zmier k zrušeniu predbežných opatrení so spätnou účinnosťou. Komisia teda spornými rozhodnutiami nesprávne započítala penále s pohľadávkami Poľska. Tieto rozhodnutia preto treba zrušiť.
VI. O trovách
96.
Podľa článku 184 ods. 2 rokovacieho poriadku, ak je odvolanie dôvodné a Súdny dvor sám rozhodne s konečnou platnosťou o veci, rozhodne aj o trovách konania. Podľa článku 138 ods. 1, ktorý sa podľa článku 184 ods. 1 použije na konanie o odvolaní, Súdny dvor uloží účastníkovi konania, ktorý vo veci nemal úspech, povinnosť nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
97.
Keďže Poľsko malo vo veci úspech a navrhlo uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, je opodstatnené uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Poľsku, a rozhodnúť, že Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.
VII. Návrh
98.
Preto navrhujem, aby Súdny dvor rozhodol takto:
1.
Rozsudok Všeobecného súdu z 29. mája 2024, Poľsko/Komisia (T‑200/22 a T‑314/22, EU:T:2024:329), sa zrušuje.
2.
Rozhodnutia Európskej komisie zo 7. a 8. februára, 16. a 31. marca a 16. mája 2022, ktorými formou vzájomného započítania vymáhala sumy, ktoré bola Poľská republika povinná zaplatiť ako denné penále po prvé za obdobia od 20. septembra 2021 do 17. januára 2022 a po druhé od 18. januára 2022 do 3. februára 2022, ktoré uložila podpredsedníčka Súdneho dvora uznesením z 20. septembra 2021, Česká republika/Poľsko (C‑121/21 R, EU:C:2021:752), sa zrušujú.
3.
Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Poľskej republike v konaní na Všeobecnom súde a na Súdnom dvore, a znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré jej vznikli v konaní na Všeobecnom súde a na Súdnom dvore.
(
1
)	Jazyk prednesu: nemčina.
(
2
)	Uznesenie z 20. novembra 2017, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C-441/17 R, EU:C:2017:877, bod 97 a nasl.).
(
3
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 26, 2012, s. 1), zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/52/EÚ zo 16. apríla 2014 (Ú. v. EÚ L 124, 2014, s. 1).
(
4
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275), naposledy zmenená smernicou Komisie 2014/101/EÚ z 30. októbra 2014 (Ú. v. EÚ L 311, 2014, s. 32).
(
5
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. EÚ L 41, 2003, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375).
(
6
)	Pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Pikamäe vo veci Česká republika/Poľská republika (Baňa Turów) (C-121/21, EU:C:2022:74).
(
7
)	Uznesenie podpredsedníčky Súdneho dvora z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2021:420).
(
8
)	Uznesenie podpredsedníčky Súdneho dvora z 20. septembra 2021, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2021:752).
(
9
)	Uznesenie zo 4. februára 2022, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21, EU:C:2022:82).
(
10
)	Pozri napríklad Reuters, Poland sign deal to end Polish coal mine dispute – Czech PM, 3. februára 2022, https://www.reuters.com/article/business/energy/-poland-sign-deal-to-end-polish-coal-mine-dispute-czech-pm-idUSP7N2HH02Q/, a Landesecho, Tschechien und Polen einigen sich im Konflikt um Kohlegrube Turów, 4. februára 2024, https://landesecho.cz/wirtschaft/tschechien-und-polen-einigen-sich-im-konflikt-um-kohlegrube-turow/002031/.
(
11
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1).
(
12
)	Uznesenie z 20. novembra 2017, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C-441/17 R, EU:C:2017:877, body 94 a 95). Pozri tiež uznesenia podpredsedu Súdneho dvora z 10. septembra 2013, Komisia/Pilkington Group [C-278/13 P(R), EU:C:2013:558, bod 68], a z 2. marca 2016, Evonik Degussa/Komisia (C-162/15 P-R, EU:C:2016:142, bod 29).
(
13
)	Uznesenie zo 4. februára 2022, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21, EU:C:2022:82).
(
14
)	Uznesenie podpredsedu Súdneho dvora z 19. mája 2022, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2022:408, body 25 a 26).
(
15
)	Pozri body 62 až 81 nižšie.
(
16
)	Uznesenia podpredsedu Súdneho dvora z 10. septembra 2013, Komisia/Pilkington Group [C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558, bod 68]; z 2. marca 2016, Evonik Degussa/Komisia (C‑162/15 P-R, EU:C:2016:142, bod 105), a z 20. novembra 2017, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C‑441/17 R, EU:C:2017:877, body 94 a 95).
(
17
)	Pozri bod 51 vyššie.
(
18
)	Rozsudky zo 16. decembra 2008, Masdar (UK)/Komisia (C-47/07 P, EU:C:2008:726, bod 44), a z 9. júla 2020, Česká republika/Komisia (C-575/18 P, EU:C:2020:530, bod 82).
(
19
)	Rozsudky z 5. marca 1996, Brasserie du pêcheur a Factortame (C-46/93 a C‑48/93, EU:C:1996:79, bod 51); zo 16. júla 2009, Komisia/Schneider Electric (C-440/07 P, EU:C:2009:459, bod 160), a z 5. marca 2024, Kočner/Europol (C-755/21 P, EU:C:2024:202, bod 117).
(
20
)	Je to tak upravené napríklad pri ochrane duševného vlastníctva v súlade s článkom 9 ods. 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, 2004, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 3) a obchodného tajomstva podľa článku 11 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/943 z 8. júna 2016 o ochrane nesprístupneného know-how a obchodných informácií (obchodného tajomstva) (Ú. v. EÚ L 157, 2016, s. 1).
(
21
)	Rozsudky z 30. septembra 2003, Köbler (C-224/01, EU:C:2003:513, body 32 až 36); zo 16. júla 2009, Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland/Komisia (C-385/07 P, EU:C:2009:456, bod 195), a z 26. novembra 2013, Gascogne Sack Deutschland/Komisia (C-40/12 P, EU:C:2013:768, bod 89).
(
22
)	Pozri rozsudok z 30. septembra 2003, Köbler (C-224/01, EU:C:2003:513, bod 39).
(
23
)	Uznesenia Súdneho dvora z 12. júla 1996, Spojené kráľovstvo/Komisia (C-180/96 R, EU:C:1996:308, bod 44); predsedu Súdneho dvora z 24. septembra 1996, Spojené kráľovstvo/Komisia (C-239/96 R a C‑240/96 R, EU:C:1996:347, bod 31), a podpredsedníčky Súdneho dvora z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2021:420, bod 34).
(
24
)	Uznesenia podpredsedu Súdneho dvora z 10. septembra 2013, Komisia/Pilkington Group [C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558, bod 68]; z 2. marca 2016, Evonik Degussa/Komisia (C‑162/15 P-R, EU:C:2016:142, bod 105), a z 20. novembra 2017, Komisia/Poľsko (Prales Białowieża) (C‑441/17 R, EU:C:2017:877, body 94 a 95).
(
25
)	Uznesenie z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2021:420, bod 49).
(
26
)	Uznesenie z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2021:420, bod 14).
(
27
)	Návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Pikamäe vo veci Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21, EU:C:2022:74, body 55 a 61).
(
28
)	Uznesenie z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2021:420, najmä body 66, 69 a 72).
(
29
)	Pozri rozsudok zo 14. marca 2013, Leth (C-420/11, EU:C:2013:166, bod 46).
(
30
)	Pozri štvrtý žalobný dôvod Českej republiky vo veci C‑121/21 a v súvislosti s ním návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Pikamäe vo veci Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C‑121/21, EU:C:2022:74, bod 131 a nasl.).
(
31
)	Uznesenie z 21. mája 2021, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2021:420, najmä body 89 a 90).
(
32
)	Uznesenie z 20. septembra 2021, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2021:752, body 24 a 25).
(
33
)	Pozri bod 51 vyššie.
(
34
)	Pozri uznesenie Všeobecného súdu zo 6. januára 2015, Kendrion/Európska únia (T-479/14, EU:T:2015:2, bod 19), a uznesenie podpredsedu Súdneho dvora z 18. decembra 2015, Súdny dvor/Kendrion (C-71/15 P, EU:C:2015:857), ktorým bolo zamietnuté odvolanie podané proti uvedenému uzneseniu.
(
35
)	Uznesenie z 19. mája 2022, Česká republika/Poľsko (Baňa Turów) (C-121/21 R, EU:C:2022:408, body 30 až 32 s odkazom na bod 22). Pozri tiež uznesenia podpredsedu Súdneho dvora z 21. apríla 2023, Komisia/Poľsko (nezávislosť a súkromný život sudcov) (C‑204/21 R-RAP, EU:C:2023:334, bod 12), a z 28. septembra 2023, Rada/Mazepin [C‑564/23 P(R) a C‑564/23 P(R)-R, EU:C:2023:727, bod 24].
(
36
)	Pozri body 42 až 54 vyššie.
(
37
)	Rozsudky z 2. apríla 2009, France Télécom/Komisia (C-202/07 P, EU:C:2009:214, bod 29), a z 27. júna 2024, Komisia/Servier a i. (C-176/19 P, EU:C:2024:549, bod 267).
(
38
)	Rozsudok z 11. januára 2000, Holandsko a van der Wal/Komisia (C-174/98 P a C‑189/98 P, EU:C:2000:1, bod 17).