62021TJ0524
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (ôsma komora)
z 12. októbra 2022 (
*1
)
„Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Korešpondencia Komisie so spoločnosťou AstraZeneca a nemeckými orgánmi týkajúca sa množstva a dodacích lehôt vakcín proti COVID‑19 – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní – Dokumenty, ktoré boli predložené v rámci súdneho konania ukončeného v čase prijatia rozhodnutia o odmietnutí prístupu k týmto dokumentom – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súkromia a bezúhonnosti jednotlivca – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby“
Vo veci T‑524/21,
Hans‑Wilhelm Saure, bydliskom v Berlíne (Nemecko), v zastúpení: C. Partsch, advokát,
žalobca,
proti
Európskej komisii, v zastúpení: G. Gattinara, K. Herrmann a A. Spina, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
VŠEOBECNÝ SÚD (ôsma komora),
na poradách v zložení: predseda komory J. Svenningsen (spravodajca), sudcovia C. Mac Eochaidh a J. Laitenberger,
tajomník: S. Jund, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní z 12. júla 2022,
vyhlásil tento
Rozsudok (
1
)
1
Žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobca, pán Hans‑Wilhelm Saure, domáha zrušenia jednak rozhodnutia Komisie C(2021) 5327 final z 13. júla 2021, ktorým sa odmieta opakovaná žiadosť o prístup k niektorým dokumentom (ďalej len „prvé napadnuté rozhodnutie“) a jednak rozhodnutia Komisie C(2022) 870 final zo 7. februára 2022, ktorým sa odmieta prístup k niektorým dokumentom (ďalej len „druhé napadnuté rozhodnutie“).
Okolnosti predchádzajúce sporu
2
Žalobca je novinár zamestnaný v nemeckom denníku Bild.
3
Listom z 29. januára 2021 žalobca požiadal Európsku komisiu na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) o prístup ku kópiám všetkej korešpondencie od 1. apríla 2020 medzi ňou a spoločnosťou AstraZeneca plc alebo jej dcérskymi spoločnosťami, ako aj medzi Komisiou a Úradom spolkovej kancelárky Spolkovej republiky Nemecko alebo spolkovým ministerstvom zdravotníctva tohto členského štátu, týkajúcej sa tejto spoločnosti alebo jej dcérskych spoločností, a najmä pokiaľ ide o množstvá a dodacie lehoty vakcín proti COVID‑19 ponúkané uvedenou spoločnosťou. Táto žiadosť bola zaregistrovaná 1. februára 2021 pod registračným číslom GESTDEM 2021/0550.
4
Keďže žalobca nedostal od Komisie žiadnu odpoveď v lehote stanovenej v článku 7 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, predĺženej v súlade s odsekom 3 tohto ustanovenia, zaslal jej 16. marca 2021 opakovanú žiadosť.
5
V ten istý deň služby Komisie potvrdili prijatie opakovanej žiadosti. Dňa 9. apríla 2021, t. j. po uplynutí lehoty na vybavenie tejto žiadosti, tieto služby informovali žalobcu, že uvedená žiadosť sa stále posudzuje a že táto lehota bude predĺžená do 30. apríla 2021, t. j. do uplynutia dodatočných pätnástich pracovných dní stanovených v článku 8 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.
6
Európska únia zastúpená Komisiou podala 23. apríla 2021 na Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Frankofónny súd prvého stupňa Brusel, Belgicko) návrh na začatie súdneho konania proti spoločnosti AstraZeneca v súvislosti s plnením zmluvy o predbežnom nákupe, ktorú s ňou uzavrela.
7
Dňa 30. apríla 2021 služby Komisie opätovne informovali žalobcu, že nie je možné odpovedať na opakovanú žiadosť v stanovenej lehote, a uviedli, že urobia všetko, čo je v ich silách, aby mu odpoveď poskytli čo najskôr. Neposkytnutie odpovede na opakovanú žiadosť k tomuto dňu viedlo k implicitnému zamietavému rozhodnutiu týkajúcemu sa požadovaných dokumentov podľa článku 8 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, proti ktorému žalobca podal žalobu o neplatnosť zapísanú do registra pod spisovou značkou T‑232/21, ktorá bola zamietnutá uznesením z 18. marca 2022, Saure/Komisia (T‑232/21, neuverejnené, EU:T:2022:165).
8
Uznesením z 18. júna 2021 sudca rozhodujúci o nariadení predbežných opatrení v rámci súdneho konania medzi Úniou a spoločnosťou AstraZeneca nariadil tejto spoločnosti dodať členským štátom Únie 50 miliónov dodatočných dávok vakcíny v súlade so záväzným harmonogramom pod hrozbou pokuty.
9
Dňa 13. júla 2021 generálna tajomníčka Komisie prijala prvé napadnuté rozhodnutie v reakcii na opakovanú žiadosť zo 16. marca 2021. V tomto rozhodnutí sa uvádzajú najmä rôzne dokumenty a konštatuje sa, že prístup k týmto dokumentom by mal byť odmietnutý, pretože spadajú pod výnimku týkajúcu sa ochrany súdnych konaní stanovenú v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001, keďže takéto konanie prebieha na Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Frankofónny súd prvého stupňa Brusel).
10
Dňa 3. septembra 2021 Komisia v tlačovej správe uviedla, že Únia a AstraZeneca dosiahli dohodu, ktorou sa okrem iného ukončil spor, ktorý sa prejednáva na Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Frankofónny súd prvého stupňa Brusel). Tento súd v rozsudku z 15. októbra 2021 potvrdil späťvzatie žaloby.
11
Dňa 7. februára 2022, vzhľadom na ukončenie tohto súdneho konania, generálna tajomníčka Komisie po opätovnom preskúmaní opakovanej žiadosti zo 16. marca 2021 prijala na základe článku 4 ods. 7 nariadenia č. 1049/2001 druhé napadnuté rozhodnutie, z ktorého vyplýva, že nahrádza prvé napadnuté rozhodnutie.
12
Po prvé Komisia uviedla, že výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní sa uplatňuje na všetky nasledujúce dokumenty:
–
prílohu k ponuke predloženej spoločnosťou AstraZeneca (ďalej len „dokument č. 1.2“),
–
dokument z 12. júna 2020, ktorý si AstraZeneca a vlády viacerých členských štátov vymenili s cieľom prerokovať a uzatvoriť zmluvu o financovaní (ďalej len „dokument č. 2“),
–
návrh zmluvy o financovaní, ktorý AstraZeneca zaslala 24. júna 2020 vládam viacerých členských štátov (ďalej len „dokument č. 3“),
–
dokument z 20. novembra 2020 týkajúci sa zaplatenia druhej splátky stanovenej v zmluve o predbežnom nákupe uzavretej so spoločnosťou AstraZeneca (ďalej len „dokument č. 5“),
–
prezentácie, ktoré použila AstraZeneca na stretnutiach riadiaceho výboru 4. decembra 2020, 22. januára, 1., 11., 19. a 23. februára, ako aj 11. marca 2021 (ďalej len „dokument č. 6“),
–
prezentácia, ktorú AstraZeneca použila na stretnutí 7. decembra 2020 (ďalej len „dokument č. 7“),
–
prezentácia, ktorú AstraZeneca použila na stretnutí 19. januára 2021 (ďalej len „dokument č. 8“),
–
dokument týkajúci sa dátumov dodania vakcín (ďalej len „dokument č. 9“) spolu s piatimi prílohami (ďalej len „dokumenty č. 9.1 až 9.5“),
–
prezentácia, ktorú AstraZeneca použila na stretnutí riadiaceho výboru 25. januára 2021 (ďalej len „dokument č. 10“).
13
Okrem toho Komisia čiastočne odmietla prístup k e‑mailom, ktoré si Komisia a AstraZeneca vymenili 27. júla 2020 (ďalej len „dokument č. 11“), na základe výnimky vzťahujúce sa na ochranu súdnych konaní.
14
Po druhé Komisia na základe výnimky týkajúcej sa ochrany súkromia a bezúhonnosti jednotlivca, ktorá je stanovená v článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001, čiastočne odmietla prístup k niektorým dokumentom, v ktorých začiernila osobné údaje zástupcov spoločnosti AstraZeneca a zamestnancov Komisie, ktorí nezastávajú vyššie riadiace funkcie. Ide o tieto dokumenty:
–
e‑mail zaslaný Komisii obsahujúci ponuku spoločnosti AstraZeneca (ďalej len „dokument č. 1.1“),
–
e‑maily, ktoré si vymenili AstraZeneca, Komisia a nemecká vláda medzi 2. a 13. júlom 2020 (ďalej len „dokument č. 4“),
–
dokument č. 11,
–
zmluva o predbežnom nákupe uzavretá 27. augusta 2020 medzi spoločnosťou AstraZeneca a Komisiou (ďalej len „dokument č. 12“).
15
Po tretie Komisia uviedla, že výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov stanovená v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 1049/2001 odôvodňuje iba čiastočný prístup k nasledujúcim dokumentom:
–
zápisnice zo stretnutí riadiaceho výboru zo 4. decembra 2020, z 22. januára, 1., 11., 19. a 23. februára, ako aj z 11. marca 2021 (ďalej len „dokumenty č. 6.1 až 6.6“),
–
dokument č. 12.
16
Okrem toho vzhľadom na to, že na dokument obsahujúci ponuku predloženú spoločnosťou AstraZeneca (ďalej len „dokument č. 1“) sa vzťahovala všeobecná domnienka dôvernosti podľa výnimky týkajúcej sa ochrany obchodných záujmov, Komisia odmietla prístup k tomuto dokumentu v celom rozsahu.
17
Po štvrté Komisia povolila úplný prístup k dvom prílohám k dokumentu č. 11.
Návrhy účastníkov konania
18
Žalobca v žalobe navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil prvé napadnuté rozhodnutie,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.
19
V návrhu na zastavenie konania Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
rozhodol o zastavení konania,
–
zaviazal každého z účastníkov konania, aby znášal svoje vlastné trovy konania.
20
V návrhu na úpravu žaloby žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil druhé napadnuté rozhodnutie.
21
V odpovedi na návrh na úpravu žaloby Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu v upravenom rozsahu,
–
uložil žalobcovi povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny rámec
[omissis]
O návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia
28
Na podporu návrhu na zrušenie druhého napadnutého rozhodnutia žalobca uvádza tri žalobné dôvody založené na neuplatniteľnosti troch výnimiek, ktoré uviedla Komisia na účely odôvodnenia odmietnutia prístupu k požadovaným dokumentom.
O prvom žalobnom dôvode založenom na neuplatniteľnosti článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001
29
Žalobca tvrdí, že výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní sa uplatní len dovtedy, kým prebieha spor na súde. Vzhľadom na to, že konanie na Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Frankofónny súd prvého stupňa Brusel) sa ukončilo, zverejnenie požadovaných dokumentov už nemôže narušiť žiadne súdne konanie v zmysle článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001. Okrem toho tvrdí, že článok 871a belgického súdneho poriadku neumožňuje odchýliť sa od jasného znenia tohto článku.
30
Komisia tvrdí, že aj po ukončení súdneho konania sa výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní v prejednávanej veci naďalej uplatňuje na niektoré dokumenty predložené počas uvedeného konania. Domnieva sa, že odmietnutie prístupu k predmetným dokumentom bolo nevyhnutné, aby sa okrem iného zabezpečilo dodržanie integrity súdneho konania.
31
Odvoláva sa tiež na svoju povinnosť lojálnej spolupráce so súdnymi orgánmi, ktorá si vyžaduje, aby nezverejnila niektoré dokumenty predložené počas tohto konania, ktoré boli kvalifikované ako dôverné podľa článku 871a belgického súdneho poriadku.
32
Okrem toho žalobca neuviedol žiadny naliehavý verejný záujem, ktorý by mohol odôvodniť zverejnenie týchto dokumentov.
33
Podľa článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001 inštitúcie odmietnu prístup k dokumentu v prípade, keď by sa jeho zverejnením porušila ochrana súdnych konaní, pokiaľ nepreváži verejný záujem na jeho zverejnení.
34
Okrem toho podľa článku 4 ods. 7 prvej vety nariadenia č. 1049/2001 sa výnimky uvedené v odsekoch 1 až 3 vzťahujú iba na obdobie, v priebehu ktorého je ochrana odôvodnená na základe obsahu daného dokumentu.
35
Z toho vyplýva, že uplatnenie výnimky stanovenej v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001 je nevyhnutne časovo obmedzené v rozsahu, v akom bráni zverejneniu dokumentov iba dovtedy, pokým vzhľadom na ich obsah pretrváva riziko narušenia súdneho konania (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 6. februára 2020, Compañía de Tranvías de la Coruña/Komisia, T‑485/18, EU:T:2020:35, bod 43 a citovanú judikatúru).
36
Podľa judikatúry je ochrana týchto konaní odôvodnená potrebou zabezpečiť dodržiavanie zásady rovnosti zbraní, ako aj riadneho výkonu spravodlivosti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. septembra 2010, Švédsko a i./API a Komisia, C‑514/07 P, C‑528/07 P a C‑532/07 P, EU:C:2010:541, bod 85).
37
Pokiaľ ide o dodržanie zásady rovnosti zbraní, bolo najmä rozhodnuté, že hoci by obsah dokumentov, ktoré odhaľujú postavenie inštitúcie v spore, mali byť predmetom verejnej diskusie, kritika namierená proti nim by mohla nenáležite ovplyvniť stanovisko zastávané inštitúciou pred dotknutými súdmi (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 6. februára 2020, Compañía de Tranvías de la Coruña/Komisia, T‑485/18, EU:T:2020:35, bod 39 a citovanú judikatúru).
38
Pokiaľ ide o riadny výkon spravodlivosti a integritu súdneho konania, vylúčenie súdnej činnosti z oblasti pôsobnosti práva na prístup k dokumentom je odôvodnené vzhľadom na nevyhnutnosť zaručiť v priebehu celého súdneho konania, že diskusie medzi účastníkmi konania, ako aj porada dotknutého súdu o veci, ktorá je predmetom konania, sa konajú nerušene, bez vonkajších tlakov na súdnu činnosť (pozri rozsudok zo 6. februára 2020, Compañía de Tranvías de la Coruña/Komisia, T‑485/18, EU:T:2020:35, bod 40 a citovanú judikatúru).
39
V prejednávanej veci treba uviesť, že dokumenty, ku ktorým Komisia odmietla prístup, sa týkajú množstva a dodávok vakcín vyrobených spoločnosťou AstraZeneca, a že ide o dokumenty, ktoré táto inštitúcia mala k dispozícii pred 16. marcom 2021, dňom, kedy žalobca podal opakovanú žiadosť o prístup.
40
Až následne boli tieto dokumenty predložené v rámci súdneho konania začatého na Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Fankofónny súd prvého stupňa Brusel) 23. apríla 2021 v súvislosti s dodaním vakcín na základe zmluvy o predbežnom nákupe uzavretej so spoločnosťou AstraZeneca. Uvedené konanie sa skončilo 15. októbra 2021, v deň keď vnútroštátny súd konštatoval späťvzatie žaloby, čo malo za následok definitívne ukončenie tohto konania.
41
Ku dňu prijatia druhého napadnutého rozhodnutia, teda 7. februára 2022, bolo teda súdne konanie, ktoré mohlo odôvodniť uplatnenie výnimky týkajúcej sa ochrany uvedených konaní, ukončené.
42
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že dokument, ktorý nebol vypracovaný v kontexte osobitného súdneho konania, môže byť chránený na základe výnimky stanovenej v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001, ak bol v čase, keď sa na túto žiadosť odpovedalo, predložený v rámci takéhoto súdneho konania (rozsudok z 29. októbra 2020, Intercept Pharma a Intercept Pharmaceuticals/EMA, C‑576/19 P, EU:C:2020:873, bod 48).
43
Zo širokej definície pojmu „dokument“, ako je uvedená v článku 3 písm. a) nariadenia č. 1049/2001, ako aj z formulácie a samotnej existencie výnimky vzťahujúcej sa na ochranu súdnych konaní však vyplýva, že normotvorca Únie nemal v úmysle vylúčiť činnosť inštitúcií súvisiacu so súdnymi konaniami z práva občanov na prístup, ale že v tejto súvislosti ustanovil, že inštitúcie odmietnu zverejniť dokumenty týkajúce sa súdneho konania v prípadoch, keď by takéto zverejnenie narušilo konanie, na ktoré sa vzťahujú (pozri rozsudok z 27. februára 2015, Breyer/KomisiaT‑188/12, EU:T:2015:124, bod 43 a citovanú judikatúru).
44
Na druhej strane z prvej vety článku 4 ods. 7 nariadenia č. 1049/2001 vyplýva, že na určenie, či sa na dokument vzťahuje niektorá z výnimiek z práva na prístup k dokumentom, stanovených v odsekoch 1 až 3 tohto článku, je dôležitý jedine obsah požadovaného dokumentu (rozsudok z 29. októbra 2020, Intercept Pharma a Intercept Pharmaceuticals/EMA, C‑576/19 P, EU:C:2020:873, bod 36).
45
Z bodov 43 a 44 vyššie vyplýva, že skutočnosť, že dokument bol predložený v rámci súdneho konania, znamená len to, že takýto dokument môže byť chránený na základe výnimky stanovenej v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001, čo treba overiť vzhľadom na obsah tohto dokumentu v súlade s článkom 4 ods. 7 nariadenia č. 1049/2001.
46
Inými slovami, na účely posúdenia toho, či výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní, ako tvrdí žalobca, už nemôže odôvodniť odmietnutie prístupu k sporným dokumentom po ukončení tohto konania, treba preskúmať, či Komisia vzhľadom na obsah týchto dokumentov preukázala, že ich zverejnenie by aj naďalej viedlo k narušeniu takéhoto konania.
47
V prejednávanej veci však Komisia nevysvetlila, akým spôsobom by prístup k predmetným dokumentom mohol, vzhľadom na ich obsah, aj naďalej konkrétne a skutočne narušiť súdne konanie, ktoré bolo v čase prijatia rozhodnutia o odmietnutí prístupu k týmto dokumentom ukončené.
48
Preto v prípade neexistencie takéhoto vysvetlenia vyplývajúceho z konkrétneho preskúmania obsahu sporných dokumentov žalobca v podstate správne tvrdí, že zverejnenie dokumentu predloženého v rámci predmetného súdneho konania už nemôže narušiť súdnu činnosť konajúceho vnútroštátneho súdu, keďže táto činnosť je po ukončení konania skončená. Za takýchto okolností nemôže toto zverejnenie v zásade ani ohroziť obranu autora uvedeného dokumentu a narušiť tak zásadu rovnosti zbraní, ako to uznala Komisia na pojednávaní, počas ktorého sa zamerala na potrebu zaručiť rešpektovanie integrity súdneho konania. Pokiaľ ide o tento posledný bod, treba tiež konštatovať, že po ukončení konania mohli diskusie medzi účastníkmi konania, ako aj porada dotknutého súdu o prejednávanej veci prebiehať úplne nerušene bez vonkajšieho tlaku na súdnu činnosť.
49
Tento záver nevyvracia bod 132 rozsudku z 21. septembra 2010, Švédsko a i./API a Komisia (C‑514/07 P, C‑528/07 P a C‑532/07 P, EU:C:2010:541), na ktorý Komisia odkázala na pojednávaní. V tejto veci totiž Súdny dvor rozhodol, že inštitúcia môže odmietnuť prístup k vyjadreniam vypracovaným v rámci ukončeného súdneho konania, ak sa po preskúmaní obsahu týchto vyjadrení ukáže, že obsahujú tvrdenia použité na podporu právneho stanoviska, ktoré táto inštitúcia obhajuje v inom podobnom súdnom konaní, ktoré ešte prebieha. V takom prípade nemožno vylúčiť, že zverejnenie týchto vyjadrení narúša toto neskôr uvedené konanie.
50
V prejednávanej veci však v čase prijatia druhého napadnutého rozhodnutia žiadne iné súdne konanie neprebiehalo a ani nemalo byť bezprostredne začaté.
51
Nehľadiac na toto konštatovanie však Komisia tvrdí, že bez ohľadu na obsah sporných dokumentov bola povinná odmietnuť k nim prístup v súlade s požiadavkami vyplývajúcimi z článku 871a belgického súdneho poriadku.
52
Tento článok má okrem iného takéto znenie:
„Účastníci…, ktorí sa z dôvodu svojej účasti na súdnom konaní alebo prístupu k dokumentom, ktoré sú súčasťou takéhoto súdneho konania, dozvedeli o obchodnom tajomstve alebo údajnom obchodnom tajomstve…, ktoré súd na základe riadne odôvodnenej žiadosti zainteresovanej strany alebo z vlastného podnetu označil za dôverné, nie sú oprávnení toto obchodné tajomstvo alebo údajné obchodné tajomstvo použiť alebo zverejniť.
Táto povinnosť dôvernosti… pretrváva aj po ukončení súdneho konania.“
53
Inými slovami, účastník súdneho konania nie je oprávnený zverejniť obchodné tajomstvo alebo údajné obchodné tajomstvo, o ktorom sa dozvedel z dôvodu jeho účasti na konaní, a to ani po skončení tohto konania, pokiaľ súd rozhodol, že takéto tajomstvo musí zostať dôverné.
54
Komisia sa však nemôže odvolávať na tento článok na účely odôvodnenia uplatnenia článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001, a teda odmietnutia prístupu k predmetným dokumentom.
55
V prvom rade treba uviesť, že cieľom článku 871a belgického súdneho poriadku je implementácia článku 9 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/943 z 8. júna 2016 o ochrane nesprístupneného know‑how a obchodných informácií (obchodného tajomstva) pred ich neoprávneným získaním, využitím a sprístupnením (Ú. v. EÚ L 157, 2016, s. 1).
56
Odôvodnenie 11 tejto smernice pritom uvádza, že táto smernica by nemala mať vplyv na uplatňovanie pravidiel Únie alebo vnútroštátnych pravidiel, ktoré si vyžadujú sprístupnenie informácií, vrátane obchodného tajomstva, verejnosti alebo orgánom verejnej moci. Nemala by mať vplyv ani na uplatňovanie pravidiel, ktoré umožňujú orgánom verejnej moci zbierať informácie na účely výkonu svojich povinností, alebo pravidiel, ktoré umožňujú alebo vyžadujú, aby tieto orgány verejnej moci relevantné informácie verejnosti akýmkoľvek spôsobom ďalej sprístupňovali. Takéto pravidlá zahŕňajú najmä pravidlá o sprístupnení obchodných informácií inštitúciami a orgánmi Únie alebo vnútroštátnymi orgánmi verejnej moci, ktoré disponujú takýmito informáciami, okrem iného podľa nariadenia č. 1049/2001.
57
Z toho vyplýva, že Komisia sa nemôže odvolávať na ustanovenie vnútroštátneho práva, ktorým bola táto smernica prebratá, aby sa vyhla povinnostiam, ktoré jej vyplývajú z nariadenia č. 1049/2001.
58
V druhom rade treba na jednej strane pripomenúť, ako vyplýva z bodu 39 vyššie a ako to potvrdila Komisia na pojednávaní, že sporné dokumenty nie sú dokumentmi, ktoré má Komisia k dispozícii z dôvodu svojej účasti na súdnom konaní v zmysle článku 871a belgického súdneho poriadku, keďže ich mala k dispozícii už pred začatím tohto konania.
59
Na druhej strane treba poznamenať, že v druhom napadnutom rozhodnutí Komisia odkázala na uznesenie vnútroštátneho súdu, ktorým tento súd rozhodol, že na niektoré dokumenty predložené v rámci tohto konania sa naďalej vzťahuje povinnosť chrániť ich dôvernosť v súlade s článkom 871a belgického súdneho poriadku.
60
Z odpovedí Komisie na opatrenie o organizácii konania však vyplýva, že vnútroštátny súd, ktorému bola vec predložená, neprijal žiadne rozhodnutie podľa tohto článku. Boli to v práve účastníci konania, ktorí uzavreli dohodu, podľa ktorej niektoré dokumenty predložené v priebehu tohto konania zostanú dôverné podľa tohto článku, pričom táto dohoda mala navyše nahradiť rozhodnutie súdu v tejto veci.
61
V tejto súvislosti je dôležité najmä uviesť, že účastníci konania v dokumente, ktorým informovali vnútroštátny súd o svojej dohode o zmieri, vo výrokovej časti ich návrhov výslovne požiadali Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Frankofónny súd prvého stupňa Brusel), aby „konštatoval…, že povinnosť dôvernosti, tak ako je uvedená v [ich] listoch…, platí aj po skončení súdneho konania v súlade s článkom 871a ods. 1 [tretím] pododsekom súdneho poriadku“.
62
Vnútroštátny súd sa vo svojom rozsudku z 15. októbra 2021 obmedzil jednak na to, že „potvrdil späťvzatie žaloby žalobkýň“, a jednak na to, že „potvrdil dohodu účastníkov konania o trovách konania“, pričom sa nevyjadril k žalobnému návrhu, ktorým účastníci konania žiadali, aby „rozhodol“, že určité dokumenty zostanú po ukončení konania dôverné.
63
Z uznesenia o nariadení predbežného opatrenia z 18. júna 2021 tiež nevyplýva, že by súd rozhodol, že niektoré dokumenty predložené v priebehu súdneho konania mali byť kvalifikované ako dôverné podľa článku 871a súdneho poriadku. V tomto uznesení sa totiž uvádza len skutočnosť, že „na pojednávaní 26. mája 2021, a na požiadanie, účastníci konania potvrdili, že označenie dôverné na niektorých dokumentoch a výňatkoch z ich návrhov nebráni tomu, aby boli niektoré ich výňatky prevzaté do [tohto] uznesenia“, bez toho, aby bol spomenutý tento článok alebo jeho obsah.
64
Za týchto podmienok treba konštatovať, že Komisia nemôže prostredníctvom jednoduchej dohody uzavretej s treťou spoločnosťou obmedziť právo, ktoré každému občanovi Únie vyplýva priamo z článku 2 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, na prístup k dokumentom, ktoré má táto inštitúcia v držbe. Rovnako tak pripustiť, že inštitúcia sa môže odvolávať na takúto dohodu, aby odmietla prístup k dokumentom, ktoré má v držbe, by znamenalo povoliť jej obísť svoju povinnosť zverejniť tieto dokumenty, okrem prípadov, keď by ich zverejnenie ohrozilo niektorý zo záujmov chránených článkom 4 nariadenia č. 1049/2001.
65
Z vyššie uvedeného tiež vyplýva, že pokiaľ sa účastníci konania sami dohodli na kvalifikovaní určitých dokumentov ako dôverných bez ďalšieho zásahu vnútroštátneho súdu, ako je uvedené v bodoch 61 až 63 vyššie, Komisia sa nemôže odvolávať na svoju povinnosť lojálnej spolupráce so súdnymi orgánmi členských štátov, aby odôvodnila odmietnutie prístupu k týmto dokumentom.
66
V treťom rade treba uviesť, že cieľ článku 871a belgického súdneho poriadku, ktorým je chrániť obchodné tajomstvo, sa odlišuje od cieľa sledovaného článkom 4 ods. 2 druhou zarážkou nariadenia č. 1049/2001, ktorým je zabezpečiť dodržiavanie zásady rovnosti zbraní, ako aj zásady riadneho výkonu spravodlivosti a integrity súdneho konania. Samotná skutočnosť, že sporné dokumenty obsahujú obchodné tajomstvo alebo údajné obchodné tajomstvo, tak v žiadnom prípade neumožňuje vysvetliť, akým spôsobom by prístup k týmto dokumentom mohol konkrétne a skutočne naďalej narúšať súdne konanie, ktoré bolo ukončené v čase prijatia druhého napadnutého rozhodnutia.
67
Hoci teda nemožno vylúčiť, že dokument obsahujúci obchodné tajomstvo môže spadať pod jednu alebo druhú výnimku stanovenú v článku 4 nariadenia č. 1049/2001, ako je napríklad výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov, čo musí overiť dotknutá inštitúcia vzhľadom na obsah predmetného dokumentu, samotná skutočnosť, že takéto obchodné tajomstvo bolo zverejnené v rámci už ukončeného súdneho konania a že ho účastníci konania označili za dôverné v zmysle článku 871a belgického súdneho poriadku, nepostačuje na odôvodnenie uplatnenia výnimky stanovenej v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia č. 1049/2001 na predmetné dokumenty.
68
Vzhľadom na už vyššie uvedené je potrebné prvému žalobnému dôvodu vyhovieť.
[omissis]
O treťom žalobnom dôvode založenom na neuplatniteľnosti článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia č. 1049/2001
[omissis]
104
Keďže prvému žalobnému dôvodu treba vyhovieť a Komisia v druhom napadnutom rozhodnutí neuviedla žiadnu inú výnimku, aby odôvodnila odmietnutie prístupu k dokumentom č. 1.2, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 9.1 až 9.5 a 10, ako aj k časti dokumentu č. 11, je potrebné zrušiť uvedené rozhodnutie v rozsahu, v akom odmieta žalobcovi prístup k týmto dokumentom.
105
Pokiaľ ide konkrétne o dokument č. 1.2, ktorý tvorí prílohu k ponuke predloženej spoločnosťou AstraZeneca (dokument č. 1), treba uviesť, že ako vyplýva z bodu 97 vyššie, Komisia v druhom napadnutom rozhodnutí v skutočnosti uviedla, že na ponuku a jej prílohy sa vzťahuje všeobecná domnienka dôvernosti, podľa ktorej by ich zverejnenie narušilo ochranu obchodných záujmov spoločnosti AstraZeneca. Komisia však v odpovedi na otázku Všeobecného súdu na pojednávaní spresnila, že nemá v úmysle odvolávať sa na výnimku týkajúcu sa ochrany obchodných záujmov, pokiaľ ide o dokument č. 1.2, ktorého sa týka výlučne výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní.
106
Prejednávaná žaloba musí byť naopak zamietnutá v časti, v akej smeruje proti druhému napadnutému rozhodnutiu, v rozsahu, v akom toto rozhodnutie odmieta prístup k dokumentom č. 1, 1.1, 4, 6.1 až 6.6 a 12, ako aj k údajom obsiahnutým v dokumente č. 11, na ktoré sa vzťahuje výnimka týkajúca sa súkromia a bezúhonnosti jednotlivca.
[omissis]
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (ôsma komora)
rozhodol takto:
1.
Konanie o návrhu na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2021) 5327 final z 13. júla 2021, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť o prístup k niektorým dokumentom, sa zastavuje.
2.
Rozhodnutie Komisie C(2022) 870 final zo 7. februára 2022 sa zrušuje v rozsahu, v akom bol pánovi Hansovi‑Wilhelmovi Saureovi odmietnutý prístup k nasledujúcim dokumentom:
–
príloha k ponuke predloženej spoločnosťou AstraZeneca (dokument č. 1.2),
–
dokument z 12. júna 2020, ktorý si AstraZeneca a vlády viacerých členských štátov vymenili s cieľom prerokovať a uzatvoriť zmluvu o financovaní (dokument č. 2),
–
návrh zmluvy o financovaní, ktorý AstraZeneca zaslala 24. júna 2020 vládam viacerých členských štátov (dokument č. 3),
–
dokument z 20. novembra 2020 týkajúci sa zaplatenia druhej splátky stanovenej v zmluve o predbežnom nákupe uzavretej so spoločnosťou AstraZeneca (dokument č. 5),
–
prezentácie, ktoré použila AstraZeneca na stretnutiach riadiaceho výboru 4. decembra 2020, 22. januára, 1., 11., 19. a 23. februára, ako aj 11. marca 2021 (dokument č. 6),
–
prezentácia, ktorú AstraZeneca použila na stretnutí 7. decembra 2020 (dokument č. 7)
–
prezentácia, ktorú AstraZeneca použila na stretnutí 19. januára 2021 (dokument č. 8),
–
dokument týkajúci sa dátumov dodania vakcín (dokument č. 9) spolu s piatimi prílohami (dokumenty č. 9.1 až 9.5),
–
prezentácia, ktorú AstraZeneca použila na stretnutí riadiaceho výboru 25. januára 2021 (dokument č. 10),
–
časť e‑mailov, ktoré si vymenili Komisia a AstraZeneca 27. júla 2020 (dokument č. 11).
3.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.
4.
Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.
Svenningsen
Mac Eochaidh
Laitenberger
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 12. októbra 2022.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.
(
1
)	Uvádzajú sa iba tie body rozsudku, ktorých uverejnenie považuje Všeobecný súd za užitočné.