62022CC0758
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
prednesené 29. februára 2024 (
1
)
Spojené veci C‑758/22 a C‑759/22
Bayerische Ärzteversorgung,
Bayerische Architektenversorgung,
Bayerische Apothekerversorgung,
Bayerische Rechtsanwalts‑ und Steuerberaterversorgung,
Bayerische Ingenieurversorgung‑Bau m. Psychotherapeutenversorgung (C‑758/22)
Sächsische Ärzteversorgung (C‑759/22)
proti
Deutsche Bundesbank
[návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd, Nemecko)]
„Prejudiciálne konanie – Hospodárska a menová politika – Nariadenie (EÚ) 2018/231 – Štatistické informácie pre Európsku centrálnu banku (ECB) – Profesijné fondy – Nariadenie (EÚ) č. 549/2013 – Európsky systém národných a regionálnych účtov v Európskej únii (ESA) – Povinnosti štatistického vykazovania uplatniteľné na penzijné fondy – Osobitné dôchodkové systémy pre slobodné povolania – Povinné členstvo a príspevky – Finančné sprostredkovanie vykonávané penzijnými fondmi“
1.
Tieto dva návrhy na začatie prejudiciálneho konania poskytujú Súdnemu dvoru príležitosť vyložiť nariadenie (EÚ) 2018/231 (
2
), ktoré priznáva Európskej centrálnej banke (ďalej len „ECB“) okrem iného možnosť zbierať podrobné štatistické informácie od penzijných fondov (ďalej len „PF“) týkajúce sa ich činností finančného sprostredkovania.
2.
Profesijné fondy sociálneho poistenia (
3
) majú v Nemecku značný význam. Šesť subjektov tohto typu (
4
) podalo žalobu proti Deutsche Bundesbank (Nemecká spolková banka), ktorá od nich vyžaduje poskytovanie finančných informácií, lebo sa domnieva, že ako PF podliehajú nariadeniu 2018/231. Ony naopak zastávajú názor, že sú fondmi sociálneho zabezpečenia, v dôsledku čoho nie sú povinné poskytovať požadované informácie.
3.
Diskusia sa zameriava na výklad nomenklatúry európskeho systému národných a regionálnych účtov v Európskej únii (ďalej len „ESA 2010“) prijatej nariadením (EÚ) č. 549/2013 (
5
), na ktorú odkazuje nariadenie 2018/231. Jej výklad je mimoriadne zložitý, lebo ESA 2010 obsahuje štatistickú klasifikáciu celej ekonomiky založenú na pojmoch, ktorých právny význam nie je vždy ľahké určiť. Súdny dvor sa už zaoberal niektorými problémami, ktoré vyvoláva ESA 2010, v nedávnych rozsudkoch. (
6
)
I. Právny rámec
A.
Právo Únie
1. Nariadenie 2018/231
4.
Článok 1 tohto nariadenia s názvom „Vymedzenie pojmov“ stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
1.
‚penzijným fondom‘ (subsektor S.129 ESA 2010) sa rozumie finančná korporácia alebo kvázikorporácia, ktorá je zapojená hlavne do finančného sprostredkovania v dôsledku deleného sociálneho rizika a potrieb poistených osôb (sociálne poistenie). Penzijný fond ako schéma sociálneho poistenia poskytuje príjem v dôchodku a môže poskytovať dávky v prípade úmrtia a zdravotného postihnutia.
Toto vymedzenie pojmu nezahŕňa:
…
f)
fondy sociálneho zabezpečenia vymedzené v odseku 2.117 ESA 2010;
…“
5.
V článku 2 („Aktuálna spravodajská skupina“) sa uvádza:
„1.   Aktuálnu spravodajskú skupinu tvoria penzijné fondy, ktoré sú rezidentmi v členských štátoch eurozóny.
2.   Penzijné fondy v aktuálnej spravodajskej skupine sú spravodajskými jednotkami s úplnou spravodajskou povinnosťou, pokiaľ sa na ne nevzťahuje výnimka podľa článku 7.
…“
2. Nariadenie č. 549/2013
6.
Článok 1 s názvom „Predmet úpravy“ stanovuje:
„1.   Týmto nariadením sa zavádza Európsky systém účtov 2010 (ďalej len ‚ESA 2010‘ alebo ‚ESA‘).
2.   V ESA 2010 sa stanovuje:
a)
metodika (príloha A) pre spoločné štandardy, vymedzenia pojmov, klasifikácie a účtovné pravidlá, ktoré sa použijú na zostavovanie účtov a tabuliek na porovnateľných základoch pre potreby Únie a výsledkov podľa článku 3;
…“
7.
Kapitola 1 („Všeobecné charakteristiky a základné princípy“) prílohy A ESA 2010 zahŕňa tieto odseky:
„…
1.37.
Rozlišovanie medzi trhovou a netrhovou činnosťou, a pri subjektoch verejného sektora ich zaradenie do sektora verejnej správy alebo sektora korporácií, sa vykonáva podľa nasledujúceho pravidla.
Činnosť sa považuje za trhovú vtedy, keď sa s príslušnými výrobkami a službami obchoduje za týchto podmienok:
1.
predajcovia sa snažia dlhodobo maximalizovať svoje zisky voľným predajom výrobkov a služieb na trhu komukoľvek, kto je pripravený zaplatiť požadovanú cenu;
2.
kupujúci sa snažia maximalizovať svoj úžitok pri svojich obmedzených zdrojoch tým, že si nakupujú podľa toho, ktoré produkty najlepšie spĺňajú ich potreby pri ponúkanej cene;
3.
efektívne trhy existujú tam, kde predávajúci a kupujúci majú prístup na trh a [úplné – neoficiálny preklad] informácie o ňom. Efektívny trh môže fungovať dokonca aj v prípade, ak tieto podmienky nie sú úplne splnené.
…
1.57.
Inštitucionálne jednotky sú ekonomické subjekty, ktoré sú oprávnené vlastniť výrobky a aktíva, prijímať záväzky a zapájať sa do ekonomických činností a transakcií s inými jednotkami. Na účely systému ESA 2010 sú inštitucionálne jednotky zoskupené do piatich vzájomne sa vylučujúcich domácich inštitucionálnych sektorov:
a)
nefinančné korporácie;
b)
finančné korporácie;
c)
verejná správa;
d)
domácnosti;
e)
neziskové inštitúcie slúžiace domácnostiam.
Týchto päť sektorov tvorí spolu celkovú domácu ekonomiku. Každý sektor je zároveň rozdelený do subsektorov. Systém ESA 2010 umožňuje vytvoriť kompletný súbor tokových účtov a súvahových účtov, ktoré možno zostaviť za každý sektor a subsektor, ako aj za celú ekonomiku. Nerezidentské jednotky môžu byť s týmito piatimi domácimi sektormi vo vzájomnej interakcii, pričom tieto vzájomné interakcie sa vykazujú medzi piatimi domácimi sektormi a šiestym inštitucionálnym sektorom: sektorom zahraničia.
…“
8.
Kapitola 2 („Jednotky a zoskupenia jednotiek“) prílohy A ESA 2010 obsahuje tieto odseky:
„…
INŠTITUCIONÁLNE JEDNOTKY
2.12.
Definícia: Inštitucionálna jednotka je hospodársky subjekt charakterizovaný samostatnosťou pri rozhodovaní o výkone svojej hlavnej funkcie. Rezidentská jednotka sa považuje za inštitucionálnu jednotku na ekonomickom území, na ktorom má centrum hlavného ekonomického záujmu, ak má samostatnosť pri rozhodovaní a vedie buď úplný súbor účtov, alebo je schopná zostaviť úplný súbor účtov.
…
INŠTITUCIONÁLNE SEKTORY
…
2.34.
V grafe 2.1 je znázornené, ako sú jednotky zaradené do hlavných sektorov. Na určenie sektora jednotky, ktorá je rezidentská a nie je domácnosťou, je podľa diagramu potrebné určiť, či je, alebo nie je kontrolovaná verejnou správou a či je trhovým, alebo netrhovým výrobcom.
Finančné korporácie (S.12)
…
Finanční sprostredkovatelia
…
2.59.
Funkcia poisťovacích korporácií a penzijných fondov spočíva v rozložení rizika. Záväzkami takýchto inštitúcií sú poistné, penzijné a štandardizované schémy záruk (AF.6). Protipoložkami záväzkov sú investície poisťovacích korporácií a penzijných fondov, ktoré pôsobia ako finanční sprostredkovatelia.
…
Verejná správa (S.13)
2.111.
Definícia: Sektor verejnej správy (S.13) pozostáva z inštitucionálnych jednotiek, ktoré sú netrhovými výrobcami, ktorých produkcia je určená na individuálnu a kolektívnu spotrebu a sú financované povinnými platbami jednotiek patriacich do iných sektorov, ako aj z inštitucionálnych jednotiek zapojených hlavne do prerozdeľovania národného dôchodku a bohatstva.
…
Fondy sociálneho zabezpečenia (S.1314)
2.117.
Definícia: Subsektor fondov sociálneho zabezpečenia zahŕňa ústredné, regionálne a miestne inštitucionálne jednotky, ktorých hlavnou činnosťou je poskytovanie sociálnych dávok a ktoré spĺňajú obidve z týchto dvoch kritérií:
a)
zo zákona alebo na základe iných právnych predpisov sú určité skupiny obyvateľstva povinné zúčastňovať sa na schéme alebo platiť príspevky a
b)
verejná správa je zodpovedná za riadenie inštitúcie, pokiaľ ide o vyrovnanie alebo schvaľovanie príspevkov a dávok nezávisle od jej úlohy dozorného orgánu alebo zamestnávateľa.
Zvyčajne nie je žiadna priama väzba medzi výškou príspevku plateného jednotlivcom a rizikom, ktorému je tento jednotlivec vystavený.“
9.
V kapitole 3 („Transakcie s produktmi a neprodukovanými aktívami“) prílohy A ESA 2010 sa nachádzajú tieto odseky:
„…
Produkcia (P.1)
…
3.17.
Definícia: Trhová produkcia pozostáva z produkcie, ktorá sa predáva na trhu alebo ktorá je určená na predaj na trhu.
3.18.
Trhová produkcia zahŕňa:
a)
produkty predávané za ekonomicky významné ceny;
…
3.19.
Definícia: Ekonomicky významné ceny sú ceny, ktoré majú významný vplyv na množstvo produktov, ktoré sú výrobcovia ochotní dodať, a množstvo produktov, ktoré kupujúci chcú nadobudnúť. Takéto ceny sú výsledkom splnenia obidvoch týchto podmienok:
a)
výrobca je motivovaný prispôsobiť ponuku buď s cieľom dosiahnuť zisk z dlhodobého hľadiska, alebo minimálne pokryť kapitálové a iné náklady a
b)
spotrebitelia sa môžu slobodne rozhodnúť uskutočniť alebo neuskutočniť kúpu a rozhodujú sa na základe účtovaných cien.
Ekonomicky nevýznamné ceny sa vo všeobecnosti účtujú s cieľom získať určitý príjem alebo dosiahnuť určité zníženie nadmerného dopytu, ku ktorému môže dôjsť v prípade, keď sa služby poskytujú úplne bezplatne.
Ekonomicky významná cena produktu sa definuje vo vzťahu k inštitucionálnej jednotke a miestnej KAU, ktorá produkciu vytvorila. Napríklad celá produkcia podnikov nezapísaných v obchodnom registri, vlastnených domácnosťami, predaná iným inštitucionálnym jednotkám sa predáva za ekonomicky významné ceny; tým sa považuje za trhovú produkciu. V prípade produkcie ostatných inštitucionálnych jednotiek sa schopnosť vykonávať trhovú činnosť za ekonomicky významné ceny overí najmä prostredníctvom kvantitatívneho kritéria (kritérium 50 %), pričom sa použije pomer tržieb k výrobným nákladom. Na to, aby sa jednotka považovala za trhového výrobcu, musí pokrývať aspoň 50 % svojich nákladov svojimi tržbami nepretržite počas obdobia niekoľkých rokov.
…
3.24.
Definícia: Trhoví výrobcovia sú miestne KAU alebo inštitucionálne jednotky, ktorých väčšina produkcie je trhová produkcia.
Ak je miestna KAU alebo inštitucionálna jednotka trhovým výrobcom, jej hlavnou produkciou je na základe definície trhová produkcia, keďže pojem trhová produkcia sa definuje po aplikovaní princípu rozlišovania medzi trhovou produkciou, produkciou na vlastné konečné použitie a netrhovou produkciou na miestnu KAU a inštitucionálnu jednotku, ktoré uvedenú produkciu vytvorili.
…
3.26.
Definícia: Netrhoví výrobcovia sú miestne KAU alebo inštitucionálne jednotky, ktorých hlavná časť produkcie sa poskytuje bezplatne alebo za ekonomicky nevýznamné ceny.“
10.
V kapitole 17 („Sociálne poistenie vrátane dôchodkov“) prílohy A ESA 2010 sa nachádza tento odsek:
„…
DÔCHODKY
…
Dôchodkové systémy sociálneho zabezpečenia
17.43.
Definícia: Dôchodkové systémy sociálneho zabezpečenia sú zmluvné systémy poistenia, v ktorých verejná správa ukladá príjemcom ako účastníkom systému sociálneho zabezpečenia povinnosť poistiť sa voči starobe a iným rizikám súvisiacim s vekom, ako je invalidita, zdravotné problémy atď. Dôchodky sociálneho zabezpečenia poskytuje príjemcom verejná správa.
…“
11.
V kapitole 20 („Účty verejnej správy“) prílohy A ESA 2010 sa uvádza:
„…
Jednotky verejnej správy
…
20.10.
Okrem tejto prvotnej jednotky existujú jednotky verejnej správy s vlastnou právnou subjektivitou a značnou autonómiou, čo zahŕňa aj voľnosť, pokiaľ ide o rozhodovanie o výške a zložení ich výdavkov a o priamom zdroji príjmov, ako napríklad účelovo viazané dane. Takéto jednotky sa často zriaďujú na vykonávanie určitých úloh, ako napríklad výstavba ciest alebo netrhová produkcia zdravotníckych, vzdelávacích alebo výskumných služieb. Tieto jednotky sa považujú za samostatné jednotky verejnej správy, ak vedú úplné účtovníctvo, vlastnia výrobky alebo aktíva vo vlastnom mene, vykonávajú netrhové činnosti, za ktoré sú právne zodpovedné, a môžu preberať záväzky a uzatvárať zmluvy. Takéto subjekty (spolu s neziskovými inštitúciami pod kontrolou verejnej správy) sa nazývajú ‚mimorozpočtové jednotky‘, keďže majú oddelené rozpočty, prijímajú transfery v značnej výške z hlavného rozpočtu a ich prvotné zdroje financovania sa dopĺňajú vlastnými zdrojmi príjmov mimo hlavného rozpočtu. Tieto mimorozpočtové jednotky sa zaraďujú do sektora verejnej správy, ak nejde najmä o trhových výrobcov pod kontrolou inej jednotky verejnej správy.
…
20.12.
Fondy sociálneho zabezpečenia sú jednotky verejnej správy, ktoré sú určené na prevádzkovanie systémov sociálneho zabezpečenia. Systémy sociálneho zabezpečenia sú systémy sociálneho poistenia, v ktorých sú zahrnutí všetci obyvatelia alebo veľká časť obyvateľov a ktoré sú stanovené a kontrolované verejnou správou. Fond sociálneho zabezpečenia je inštitucionálnou jednotkou, ak je organizovaný oddelene od ostatných činností jednotiek verejnej správy, drží svoje aktíva a pasíva oddelene od nich a realizuje finančné transakcie vo vlastnom mene.
…
Penzijné fondy
20.38.
Penzijné schémy zamestnávateľov sú režimy na poskytovanie dávok starobných dôchodkov účastníkom na základe zmluvného vzťahu zamestnávateľ – zamestnanec. Zahŕňajú schémy financované, nefinancované alebo čiastočne financované z fondov.
20.39.
Príspevkovo definovaná schéma financovaná z fondov, ktorá je zriadená jednotkou verejnej správy, sa nepovažuje za systém sociálneho zabezpečenia, ak verejná správa neručí za výšku splatných starobných dôchodkov a výška starobných dôchodkov je neistá, pretože závisí od výnosnosti aktív. V dôsledku toho sa jednotka, ktorá spravuje danú schému – ako aj samotný fond, ak je oddelenou inštitucionálnou jednotkou – považuje za finančnú korporáciu zaradenú do subsektora poisťovacích korporácií a penzijných fondov.
…“
B.
Vnútroštátne právo
12.
V spolkovej krajine Bavorsko platí Gesetz über das öffentliche Versorgungswesen (
7
). Podľa tohto zákona profesijné fondy sociálneho zabezpečenia:
–
sú verejnoprávnymi inštitúciami s právnou subjektivitou,
–
musia spĺňať potrebné požiadavky, aby ich poistenci boli oslobodení od povinnosti byť poistení vo všeobecnom systéme dôchodkového zabezpečenia (článok 28 tretia veta VersoG),
–
môžu pôsobiť len ako neziskové organizácie a využívať svoje finančné prostriedky a majetok len na plnenie svojich úloh v oblasti sociálneho zabezpečenia (článok 9 ods. 1 a 3 VersoG),
–
musia uhrádzať svoje prevádzkové náklady vrátane miezd zamestnancov a dávok oprávnených osôb zo svojich vlastných finančných prostriedkov (článok 9 ods. 2 prvá veta VersoG),
–
veľká väčšina ich poistencov má zákonnú povinnosť byť poistená z dôvodu, že vykonáva povolanie v spolkovej krajine Bavorsko. (
8
) Oslobodenie od povinného poistenia je povolené len vo výnimočných prípadoch, (
9
)
–
povinne poistené osoby, ktoré sa odhlásili, môžu zostať poistené ako dobrovoľne poistené osoby (
10
) za podmienok stanovených v interných predpisoch subjektu s cieľom ponechať si právo poberať budúce dôchodky na základe uhrádzania rovnakých príspevkov ako povinne poistené osoby,
–
prostredníctvom vlastných predpisov upravujú v rámci zákonných kritérií vyberanie príspevkov alebo vkladov na financovanie svojich úloh, ako aj požiadavky, podmienky, výšku a zánik nárokov na vyplácanie dôchodku, (
11
)
–
ich interné predpisy môžu umožniť, aby poistenci vykonávali dodatočné dobrovoľné platby s cieľom zvýšiť svoje nároky na budúce dôchodky, pokiaľ súčet dodatočných platieb a povinného príspevku neprekročí hornú hranicu stanovenú zákonom. (
12
)
13.
V spolkovej krajine Sasko sa uplatňujú Sächsisches Heilberufekammergesetz (
13
) a Satzung über die Sächsische Ärzteversorgung (
14
). Ako vyplýva z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vo veci C‑759/22, obsah týchto ustanovení sa v zásadných veciach – a pokiaľ ide o profesijné fondy sociálneho zabezpečenia – neodlišuje od obsahu ustanovení, ktoré sa uplatňujú vo veci C‑758/22.
14.
Vnútroštátny súd poukazuje na nasledujúce znaky Säschische Ärtzeversorgung (Profesijný fond sociálneho poistenia lekárov spolkovej krajiny Sasko):
–
je to inštitúcia s čiastočnou spôsobilosťou na právne úkony, ktorá je súčasťou Sächsische Landesärztekammer (Lekárska komora spolkovej krajiny Sasko), ktorá vypláca dávky poistencom tejto komory a Landestierärztekammer (Komora veterinárnych lekárov spolkovej krajiny Sasko), (
15
)
–
na základe zákona sú jeho členmi osoby, ktoré sú povinne členmi lekárskej komory a komory veterinárnych lekárov tejto spolkovej krajiny, (
16
)
–
medzi povinne poistenými osobami sa nachádzajú v zásade všetci lekári a veterinárni lekári oprávnení pôsobiť v spolkovej krajine Sasko, ktorí vykonávajú svoje povolanie alebo majú trvalé bydlisko v tejto spolkovej krajine,
–
vykonáva predovšetkým finančné sprostredkovanie vyplývajúce z činností opísaných v článku 1 bode 1 prvej a druhej vete nariadenia 2018/231, pričom svojim poistencom poskytuje starobné, pozostalostné a invalidné dôchodky, ktoré sa financujú prostredníctvom príspevkov,
–
disponuje úplným súborom účtov (článok 8 stanov). Hoci nemá vlastnú právnu subjektivitu, je nezávislý od lekárskej komory z organizačného a ekonomického hľadiska a má širokú mieru autonómie. Plní svoje úlohy v súlade so zákonom a stanovami prostredníctvom vlastných orgánov, na vlastnú zodpovednosť a pomocou vlastných finančných prostriedkov (ktoré sú oddelené od finančných prostriedkov komory). V tomto smere vykonáva ekonomickú činnosť, môže byť nositeľom práv a povinností, zúčastňovať sa na právnom styku a brať na seba záväzky, za ktoré zodpovedá vlastným majetkom.
II. Skutkový stav, spory vo veci samej a prejudiciálne otázky
A.
Vec C‑758/22
15.
Deutsche Bundesbank (Nemecká spolková banka) listami zo 7. septembra 2018 a 25. marca 2019 oznámila štyrom bavorským subjektom, že podľa článkov 1 a 2 nariadenia 2018/231 ako PF podliehajú povinnostiam štatistického vykazovania a musia jej od 30. septembra 2019 raz štvrťročne poskytovať rôzne údaje o svojej finančnej situácii, ktoré uviedla.
16.
Iný subjekt, ktorý je žalobcom, listami s takmer rovnakým znením z 12. novembra 2018 a zo 17. júla 2019 vyzvala, aby raz ročne poskytoval menšie množstvo údajov.
17.
Uvedené subjekty podali žaloby vo veci správneho súdnictva, v ktorých sa domáhali zrušenia oznámení, ktoré sa ich týkali, a subsidiárne určenia, že nepodliehajú informačnej povinnosti.
18.
Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Správny súd Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) rozsudkom zo 4. novembra 2021 zamietol tieto žaloby a rozhodol, že žalobcovia sú PF na účely článku 1 bodu 1 nariadenia 2018/231 a že podľa článku 2 ods. 1 tohto nariadenia sa na nich vzťahuje informačná povinnosť.
19.
Fondy, ktoré sú žalobcami, podali proti prvostupňovému rozsudku opravné prostriedky „Revision“ na Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd, Nemecko), a to bez predchádzajúceho podania odvolania.
20.
Vo svojich žalobách tvrdili, že sú netrhovými výrobcami, že ich povinné dávky predstavujú väčšinu ich produkcie a že sa nepredávajú za ekonomicky významné ceny. V tomto zmysle sa osoby, ktoré sú v nich povinne poistené, nemôžu slobodne rozhodnúť, ako to stanovuje ods. 319 prvý pododsek písm. b) prílohy A nariadenia č. 549/2013, či nadobudnú poistné plnenia na základe uplatnených príspevkov. Pravidlo 50 % stanovené v poslednom poodseku tohto bodu je irelevantné, lebo je zamerané len na určenie produkcie. V každom prípade tieto fondy sú súčasťou systému sociálneho zabezpečenia.
B.
Vec C‑759/22
21.
Skutkové okolnosti a priebeh konania vo veci samej sú v podstate a s výnimkou podrobností týkajúcich sa každej z vecí rovnaké ako vo veci C‑758/22.
C.
Prejudiciálne otázky
22.
Za týchto okolností Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd) žiada Súdny dvor, aby odpovedal na tieto prejudiciálne otázky, ktoré sú v oboch konaniach zhodné:
„1.
a)
Vyžaduje príloha A ods. 319 prvý pododsek písm. b) nariadenia č. 549/2013, aby sa všetci spotrebitelia produktov, ktoré ponúkajú výrobcovia, mohli slobodne rozhodnúť o tom, či uskutočniť alebo neuskutočniť kúpu, a rozhodnúť sa na základe účtovaných cien?
V prípade, ak je odpoveď záporná:
b)
Sú v prípadoch, v ktorých veľká väčšina týchto spotrebiteľov bez toho, aby sa mohla takto slobodne rozhodnúť, nadobudne od výrobcu produkty v rozsahu viac ako polovice jeho produkcie na základe zákonného povinného členstva a musí platiť povinné príspevky v ním určenej výške, splnené požiadavky ustanovenia, aby mala menšina možnosť dobrovoľne pristúpiť k výrobcovi a využila to na to, aby dostala produkty za rovnaké príspevky ako povinne poistení členovia?
2.
Ide o trhovú produkciu za ekonomicky významné ceny v zmysle prílohy A ods. 317 až 3.19 nariadenia č. 549/2013 vždy vtedy, ak je ‚kritérium 50 %‘, ktoré je definované v prílohe A ods. 319 treťom poodseku v tretej a štvrtej vete nariadenia č. 549/2013, splnené nepretržite počas obdobia niekoľkých rokov aspoň polovičným pokrytím nákladov prostredníctvom predaja, alebo sa toto kritérium nemá chápať ako dostatočné (samo osebe postačujúce), ale ako nevyhnutná podmienka, ktorá musí byť splnená popri oboch podmienkach upraveným v prílohe A ods. 319 prvom pododseku druhej vete písm. a) a b) nariadenia č. 549/2013?
3.
Majú sa pri preskúmaní, či inštitucionálne jednotky sú trhoví výrobcovia podľa prílohy A ods. 324 nariadenia č. 549/2013, popri prílohe A ods. 317, 3.19 a 3.26 zohľadniť aj dodatočné požiadavky upravené v prílohe A ods. 137 druhom pododseku nariadenia č. 549/2013?
4.
a)
Predpokladá príloha A ods. 2107 nariadenia č. 549/2013 pre priradenie inštitucionálnej jednotky k subsektoru S.129 nevyhnutne to, aby sa všetky jej dávky pre všetkých účastníkov poskytovali na základe zmluvnej dohody?
V prípade, ak je odpoveď kladná:
b)
Je požiadavka zmluvného základu pre dávky v tomto zmysle naplnená už vtedy, ak je síce povinné členstvo, povinné príspevky a povinné dávky inštitucionálnej jednotky upravené stanovami, ale aj povinný člen môže prostredníctvom dobrovoľných dodatočných príspevkov získať nároky na dodatočné dávky?
5.
Má sa článok 1 bod 1 tretia veta písm. f) nariadenia (EÚ) 2018/231 vykladať v tom zmysle, že z pojmu penzijné fondy v prvej vete tohto nariadenia vylučuje len tie inštitucionálne jednotky, ktoré spĺňajú obe kritériá uvedené v prílohe A ods. 2117 nariadenia č. 549/2013, alebo táto výnimka zahŕňa aj ďalšie inštitucionálne jednotky, ktoré sa podľa prílohy A ods. 1743 nariadenia č. 549/2013 považujú za penzijné fondy sociálneho zabezpečenia bez toho, aby vyhovovali všetkým požiadavkám prílohy A ods. 2117 nariadenia č. 549/2013?
6.
a)
Označuje pojem ‚verejná správa‘ uvedený v prílohe A ods. 2117 písm. b) a ods. 1743 nariadenia č. 549/2013 len jednotlivú primárnu jednotku, alebo sa vzťahuje aj na inštitúcie sociálneho zabezpečenia s právom na vlastnú správu a vlastné vedenie účtovníctva, ktoré sú zriadené na základe zákona, nezávislé, organizované s povinným členstvom a financované prostredníctvom príspevkov?
V prípade, ak je odpoveď kladná:
b)
Myslí sa určením príspevkov a dávok v prílohe A ods. 2117 písm. b) nariadenia č. 549/2013 vopred stanovené určenie ich výšky, alebo postačuje, ak zákon predpisuje minimálne riziká, ktoré sa majú zaistiť, a minimálnu úroveň zabezpečenia, a tiež upravuje zásady a hranice stanovenia príspevkov, ale vymeranie príspevku a dávky v tomto rámci prenecháva inštitúcii poskytujúcej dôchodkové zabezpečenie?
c)
Zahŕňa pojem ‚jednotka verejnej správy‘ v zmysle prílohy A ods. 2039 nariadenia č. 549/2013 len inštitucionálne jednotky, ktoré spĺňajú všetky požiadavky prílohy A ods. 2010 a 20.12 nariadenia č. 549/2013?“
III. Konanie na Súdnom dvore
23.
Návrhy na začatie prejudiciálneho konania boli doručené do kancelárie Súdneho dvora 15. decembra 2022. Vzhľadom na ich podobnosť boli obe veci spojené.
24.
Písomné pripomienky predložili ECB, Deutsche Bundesbank (Nemecká spolková banka), Bayerische Ärzteversorgung v zastúpení piatich bavorských penzijných fondov, Sächsische Ärzteversorgung, ako aj Európska komisia. Všetci títo účastníci konania sa zúčastnili na pojednávaní konanom 13. decembra 2023.
IV. Posúdenie
25.
Skôr než konkrétne odpoviem na položené prejudiciálne otázky, je podľa môjho názoru vhodné vysvetliť, prečo PF – vzhľadom na ich význam pre hospodársku a menovú politiku členských štátov – podliehajú určitým informačným povinnostiam. V rámci týchto úvodných poznámok sa budem zaoberať aj znakmi dôchodkového systému, ktorý existuje v Nemecku, v rozsahu relevantnom pre tieto návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ako aj základnými vlastnosťami ESA 2010.
A.
Ekonomický význam PF
26.
PF zohrávajú dôležitú úlohu v ekonomike eurozóny a Európskej únie ako celku, keďže poskytujú domácnostiam príležitosť sporiť si na dôchodok a zároveň prispievajú k efektívnej dlhodobej alokácii kapitálu.
27.
Od finančnej krízy z roku 2008 sa aktíva PF znásobili a podľa niektorých odhadov dosahujú viac ako tri bilióny eur. Tieto odhady svedčia o tom, že ich percentuálny podiel na HDP eurozóny sa takmer zdvojnásobil, pričom sa zvýšil z 13 % v roku 2008 na viac ako 25 % v súčasnosti. (
17
)
28.
Aktíva, do ktorých PF najviac investujú, sú podiely v investičných fondoch a dlhové cenné papiere. Iné investície menšieho rozsahu zahŕňajú akcie a podiely, finančné deriváty, hotovosť a úvery. (
18
)
29.
Medzery v dostupných informáciách a neporovnateľnosť medzi krajinami spôsobovali, že bolo ťažké zistiť, aký vplyv majú PF na transmisiu menovej politiky, aké riziká sú spojené s investičným správaním samotných PF a ako sú PF prepojené so zvyškom finančného systému a s reálnou ekonomikou.
30.
Z tohto dôvodu ECB považovala za podstatné, aby disponovala harmonizovanými a kvalitnými štatistikami o PF eurozóny, čo vysvetľuje legislatívny postup, ktorý sa uskutočnil v súvislosti s poskytovaním podrobných štatistických informácií.
31.
Článok 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 2533/98 (
19
) pôvodne vylučoval PF z takzvanej „referenčnej spravodajskej skupiny“ (
20
). ECB však odporučila (
21
) ich zaradenie, ktoré bolo vykonané v nariadení (ES) č. 951/2009 (
22
).
32.
Argumentmi uvedenými v prospech tejto zmeny bolo, že
–
referenčná spravodajská skupina mala zahŕňať sektor finančných spoločností ako celok, najmä poisťovne a PF, ktoré predstavujú druhý najväčší podsektor uvedeného sektoru z hľadiska finančných aktív,
–
čoraz väčšie uvedomovanie si finančných dôsledkov dlhovekosti, ako aj všeobecný posun k systémom dôchodkového sporenia pravdepodobne zvýšia význam tohto podsektoru pri rozhodovaní o politikách ECB,
–
subjekty tohto podsektoru spravujú svoje portfóliá omnoho aktívnejšie ako v minulosti, čo ďalej zvyšuje ich význam z hľadiska menovej politiky.
33.
Po ich zaradení do referenčnej spravodajskej skupiny nariadenie 2018/231 uložilo PF povinnosti predkladať štatistické výkazy centrálnym bankám eurozóny. (
23
) Takto má ECB presné informácie o funkcii PF v transmisnom mechanizme menovej politiky.
34.
Na pojednávaní ECB potvrdila, že pri prijímaní jej rozhodnutí jej nariadenie 2018/231 v súčasnosti umožňuje, aby mala k dispozícii nevyhnutné podrobné štvrťročné štatistiky o finančnej činnosti PF. Predtým mohla len nepriamo a raz ročne získať tieto štatistiky týkajúce sa ich aktív, no nie ich pasív.
B.
Starobné dôchodky v Nemecku
35.
Starobné dôchodky v Nemecku zabezpečujú viaceré systémy (piliere). Všeobecným systémom je starobné dôchodkové poistenie stanovené ako odvetvie sociálneho zabezpečenia, ale existujú iné systémy, (
24
) medzi ktorými sa nachádza systém fondov sociálneho poistenia príslušníkov určitých povolaní (
25
).
36.
Profesijné fondy sa spravujú predpismi platnými v každej spolkovej krajine. Spolkové krajiny obvykle povoľujú tieto fondy na žiadosť profesijných komôr, pričom ich zakladajú ako nezávislé verejnoprávne inštitúcie alebo ako združenia majetku závislé od profesijných komôr, ktoré ich spravujú. Povolania, ktoré patria do ich pôsobnosti, nie sú v každej zo spolkových krajín totožné.
37.
Profesijné fondy sa financujú prostredníctvom príspevkov svojich členov, ktorí sú oslobodení od povinnosti platiť príspevky do všeobecného systému sociálneho zabezpečenia. Pomocou finančných prostriedkov vybratých prostredníctvom týchto príspevkov získavajú dodatočné zisky, pričom ich investujú na kapitálových trhoch ako ktorýkoľvek iný finančný sprostredkovateľ.
38.
Príslušníci určitého povolania sú povinní stať sa členmi fondu od jeho založenia v spolkovej krajine, kde pracujú, a musia platiť povinný príspevok, ku ktorému môžu pripočítať dobrovoľný vklad. Tí, ktorí prestanú vykonávať činnosť, môžu byť naďalej dobrovoľne poistení vo fonde. Pri stanovovaní príspevkov fondy nerozlišujú medzi povinným a dobrovoľným členstvom.
39.
Profesijné fondy financujú dôchodky z príspevkov od poistencov. Fungujú teda na základe zásady deľby rizík: ich riadiace orgány rozhodujú o výške príspevkov a o parametroch na výpočet dôchodkov, ktoré musia vyplácať poistencom.
40.
Prevádzkové náklady financujú samotné profesijné fondy, ktoré nedostávajú verejné financovanie ani podporu. Táto okolnosť ich okrem iných okolností odlišuje od všeobecného systému starobných dôchodkov sociálneho zabezpečenia, ktorého deficity sa kompenzujú zo štátneho rozpočtu.
41.
Význam PF vytvorených nemeckými profesijnými fondmi je značný. Podľa určitých odhadov konkrétne investície piatich bavorských fondov, o ktoré ide vo veci C‑758/22, v roku 2022 dosiahli 106800 miliónov eur a investície saského fondu (vec C‑759/22) dosiahli 4700 miliónov eur. (
26
)
42.
Na pojednávaní Bundesbank (Nemecká spolková banka) oznámila, že šesť fondov, ktoré sú žalobcami, bolo jedinými fondmi, ktoré odmietli poskytovať podrobné štvrťročné štatistické informácie ECB na základe nariadenia 2018/231. Ostatné podobné nemecké subjekty súhlasili so svojou klasifikáciou ako PF a poskytli tieto informácie.
C.
Výklad nomenklatúry ESA 2010
43.
Na účely určenia, ktoré PF musia poskytovať podrobné štatistické informácie ECB, nariadenie 2018/231 odkazuje na pojmy stanovené nariadením č. 549/2013 v ESA 2010.
44.
ESA 2010 je štatistická nomenklatúra uvedená v prílohe A nariadenia č. 549/2013. Ide o „medzinárodne kompatibilný účtovný rámec pre systematické a podrobné opísanie národnej ekonomiky (t. j. regiónu, krajiny alebo skupiny krajín), jeho súčastí a jeho vzťahov s ostatnými národnými ekonomikami“. (
27
)
45.
Súdny dvor v súvislosti s ESA 2010 rozhodol, že
–
„… ESA 2010 stanovuje referenčný rámec pre potreby Únie určený na zostavovanie účtov členských štátov, a najmä na vymedzenie a monitorovanie hospodárskych a sociálnych politík Únie. V tejto súvislosti by podľa odôvodnenia 3 tohto nariadenia mali byť takéto účty založené na jednom súbore zásad, ktoré neumožňujú rozdielny výklad, aby sa dosiahli porovnateľné výsledky“, (
28
)
–
„ako sa uvádza v článku 1 toho istého nariadenia [č. 549/2013], ESA 2010 stanovuje metodiku uvedenú v prílohe A, ktorá sa týka najmä spoločných vymedzení pojmov a účtovných pravidiel a je určená na zostavovanie národných a regionálnych účtov a tabuliek na porovnateľných základoch pre potreby Únie. Podľa článku 3 nariadenia č. 549/2013 členské štáty zasielajú tieto účty Komisii (Eurostatu)“. (
29
)
46.
Keďže ESA je štatistickým nástrojom, pri jeho výklade treba brať do úvahy, že pojmy, ktoré sú v ňom použité, sa nie vždy zhodujú s príslušnými administratívnymi pojmami. Okrem toho v nariadení č. 549/2013 sa uvádza, že „pojmy v ESA sa zvyčajne odlišujú od ich administratívnych náprotivkov v tom, že… d) administratívne pojmy nie sú spravidla optimálne pre ekonomické analýzy a hodnotenie hospodárskej politiky“. (
30
)
47.
Pojmy a výrazy uvedené v ESA 2010 odzrkadľujú celkový ekonomický prístup a nemožno ich vykladať izolovane a doslovne. Logiku, na ktorej sú založené, možno zistiť len ich výkladom pomocou systematických a teleologických kritérií. (
31
) Treba navyše vziať do úvahy, že definície uvedené v ESA sú doplnené ukazovateľmi ako pomôckou na overenie, či sú splnené prvky, ktoré sú v nich uvedené, a diagramami, ktoré vytvárajú prepojenia medzi etapami skúmania vyplývajúcimi z jednotlivých definícií.
48.
Konkrétne, ak sa odseky rôznych kapitol zaoberajú tou istou otázkou a sledujú rovnaký cieľ, napriek ich redakčným odchýlkam „musia byť… vykladané vo vzájomnom spojení a je potrebné ich považovať za jedno a to isté ustanovenie“. (
32
)
49.
Na účely ESA 2010 treba každú inštitucionálnu jednotku (
33
) spojiť s jedným z piatich národných sektorov, ktoré sa navzájom vylučujú (nefinančné korporácie, finančné korporácie, verejná správa, domácnosti a neziskové inštitúcie slúžiace domácnostiam). (
34
)
50.
Prejudiciálne otázky sa týkajú dvoch z týchto piatich sektorov uvedených v prílohe A: (
35
)
–
sektora finančných korporácií (S.12), pričom jedným z jeho subsektorov sú finanční sprostredkovatelia, ako sú poisťovacie korporácie (S.128) a penzijné fondy (S.129),
–
sektora verejnej správy (S.13), ktorý zahŕňa okrem iného subsektor fondov sociálneho zabezpečenia (S.1314).
D.
Štvrtá, piata a šiesta prejudiciálna otázka
51.
Domnievam sa, že najvhodnejším poradím na zodpovedanie otázok vnútroštátneho súdu je zaoberať sa v prvom rade spoločne štvrtou, piatou a šiestou otázkou s cieľom objasniť, či sú fondy, ktoré sú žalobcami, PF alebo fondmi sociálneho zabezpečenia. Diskusia sa zameriava na výber len jednej z týchto dvoch možností s vylúčením akýchkoľvek iných možností. (
36
)
52.
Klasifikáciu inštitucionálnych jednotiek v ESA 2010 treba vykonať prostredníctvom celkového posúdenia ich vlastností v závislosti od ekonomickej činnosti, ktorú vykonávajú. (
37
) Striktný výklad definícií a kritérií uvedených v ESA 2010, ktorý by nezohľadňoval hlavnú ekonomickú činnosť príslušnej inštitucionálnej jednotky, by nebol vhodný. Takzvané rozvetvené rozhodovacie diagramy (ako je diagram 2.1 ESA 2010) sa musia používať flexibilne, pričom nie je nevyhnutné riadiť sa striktným a nemenným poradím, ktoré nezohľadňuje ekonomickú činnosť inštitucionálnej jednotky. Pripomínam, že práve táto aktivita je kľúčovým faktorom klasifikácie.
53.
Vnútroštátny súd vyjadruje svoje pochybnosti o tom, ako sa má skĺbiť pojem PF, ktorý je obsiahnutý v nariadení 2018/231, s definíciami a kritériami na opísanie vlastností tohto typu inštitucionálnych jednotiek použitými v ESA 2010.
54.
Podľa článku 2 ods. 1 nariadenia 2018/231 aktuálnu spravodajskú skupinu, ktorá podlieha povinnosti poskytovať komplexné štatistické informácie ECB, tvoria PF, ktoré sú rezidentmi v členských štátoch eurozóny.
55.
Článok 1 bod 1 nariadenia 2018/231 na účely určenia, čo znamená PF, odkazuje na subsektor S.129 ESA 2010, čo nebráni tomu, aby toto nariadenie stanovovalo vlastnú definíciu (
38
) a vylučovalo z tohto pojmu „fondy sociálneho zabezpečenia vymedzené v odseku 2.117 ESA 2010“. Pojem PF podľa nariadenia 2018/231 sa v zásade zhoduje s pojmom podľa odseku 2.105 ESA 2010.
56.
Fondy, ktoré sú žalobcami, v zásade z dôvodu svojho účelu spadajú pod definície PF uvedené v nariadení 2018/231 a v ESA 2010, keďže predmetom ich činnosti je predovšetkým finančné sprostredkovanie [v zmysle článku 1 bodu 1 nariadenia 2018/231] a vyplácajú starobné, invalidné a pozostalostné dôchodky.
57.
Vo svojej analýze sa budem zaoberať: a) kvalifikáciou fondov, ktoré sú žalobcami, ako PF, b) dôvodmi, pre ktoré by sa nemali zaradiť do kategórie fondov sociálneho zabezpečenia, a c) ich vzťahom k pojmu „verejná správa“.
1. Spĺňajú fondy, ktoré sú žalobcami, kritériá ESA 2010 týkajúce sa PF?
58.
Odseky 2.107 a 2.110 ESA 2010 obsahujú kritériá na určenie vlastností PF, ktoré vymenujem v súvislosti s fondmi, ktoré sú žalobcami.
59.
V prvom rade príkladom účastníkov PF „sú zamestnanci jediného podniku alebo skupiny podnikov, zamestnanci odvetvia alebo odboru a osoby, ktoré majú rovnaké povolanie“. (
39
) Členmi fondov, ktoré sú žalobcami, sú práve osoby, ktoré vykonávajú regulované povolania v dvoch nemeckých spolkových krajinách.
60.
V druhom rade „výhody zahrnuté do poistnej zmluvy [týchto PF] môžu byť: a) vyplatené po smrti poistenca vdove (vdovcovi) a deťom; b) vyplatené po odchode do dôchodku alebo c) vyplatené po tom, ako sa poistenec stal osobou so zdravotným postihnutím“. (
40
) Fondy, ktoré sú žalobcami, vyplácajú starobné a prípadne pozostalostné a invalidné dôchodky.
61.
V treťom rade „v porovnaní s korporáciami pôsobiacimi v oblasti životného poistenia je pôsobenie penzijných fondov zákonom obmedzené na konkrétne skupiny zamestnancov a samostatne zárobkovo činných osôb“. (
41
) Poistencami fondov, ktoré sú žalobcami, je len jedna kategória samostatne zárobkovo činných osôb, a to osoby, ktoré vykonávajú určité regulované povolania.
62.
V štvrtom rade „schémy penzijných fondov môžu byť organizované zamestnávateľmi alebo verejnou správou. Môžu byť tiež organizované poisťovacími korporáciami v prospech zamestnancov alebo môžu byť založené samostatné inštitucionálne jednotky na držbu a správu aktív, ktoré sa použijú na plnenie penzijných nárokov a na rozdelenie dôchodkov“. (
42
) V Nemecku profesijné komory, ktoré sa považujú za verejnoprávne subjekty, iniciujú zakladanie fondov, ktoré sa nezávisle samy spravujú. (
43
)
2. Dôvody, pre ktoré sa fondy, ktoré sú žalobcami, majú vylúčiť z kategórie fondov sociálneho zabezpečenia
63.
Ten istý subjekt nemožno kvalifikovať ako PF a zaradiť do subsektoru S.1314 (fondy sociálneho zabezpečenia), ktorý patrí k sektoru 13 ESA 2010 (verejná správa). Tieto kategórie sa navzájom vylučujú.
64.
Podľa odseku 2.117 ESA 2010 subsektor fondov sociálneho zabezpečenia zahŕňa jednotky: a) ktorých hlavnou činnosťou je poskytovanie sociálnych dávok skupinám obyvateľstva, ktoré sú zo zákona alebo na základe iných právnych predpisov povinné zúčastňovať sa na schéme alebo platiť príspevky, a b) za ktorých riadenie, pokiaľ ide o vyrovnanie alebo schvaľovanie príspevkov a dávok, je zodpovedná verejná správa. (
44
)
65.
Aj keď pritom fondy, ktoré sú žalobcami, do veľkej miery spĺňajú prvé kritérium (povinné členstvo) (
45
) na účely ich kvalifikácie ako fondov sociálneho zabezpečenia, (
46
) podľa všetkého to neplatí pre druhé kritérium (zodpovednosť za riadenie, ktoré nesie verejná správa).
66.
Fondy, ktoré sú žalobcami, totiž musia dodržiavať určité minimálne požiadavky stanovené zákonom, (
47
) ale o stanovovaní alebo schvaľovaní ich príspevkov a ich dávok – na rozdiel od toho, ako je to v prípade fondov sociálneho zabezpečenia – nerozhoduje verejná správa.
67.
Podľa informácií obsiahnutých v spise fondy, ktoré sú žalobcami:
–
prostredníctvom vlastných predpisov prijatých ich zastupiteľskými orgánmi upravujú vyberanie príspevkov alebo vkladov na financovanie plnenia ich úloh,
–
určujú požiadavky, podmienky, výšku a zánik nárokov na dôchodok a pozostalostných a invalidných dávok,
–
vykonávajú finančné sprostredkovanie na vlastný účet a vlastné nebezpečenstvo, keďže investujú finančné prostriedky prijaté z povinných a dobrovoľných príspevkov svojich poistencov s cieľom dosahovať zisky a vyplácať dôchodkové, pozostalostné a invalidné dávky svojim poistencom, ako aj financovať svoje prevádzkové náklady,
–
samy sa spravujú a majú vlastné účtovníctvo, pričom sú nezávislé od profesijných komôr, ktoré ich zakladajú,
–
sú zodpovedné za svoje finančné riadenie a – na rozdiel od fondov sociálneho zabezpečenia – nepoberajú podporu od Nemecka v prípade deficitu: výslovne to konštatuje vnútroštátny súd. (
48
) Všeobecný systém sociálneho zabezpečenia má naopak postavenie fondu sociálneho zabezpečenia v zmysle odseku 2.117 ESA 2010, ktorému štát poskytuje značnú ekonomickú podporu na pokrytie jeho deficitov.
68.
Odsek 20.39 ESA 2010 podľa môjho názoru jednoznačne potvrdzuje, že fondy, akými sú žalobcovia, nie sú súčasťou systému sociálneho zabezpečenia. Podľa tohto odseku nemožno hovoriť o systéme sociálneho zabezpečenia, ak verejná správa neručí za výšku splatných dôchodkov a táto výška závisí od výnosnosti aktív fondu.
69.
V tomto prípade pritom výška dôchodkov, ktoré musia vyplácať fondy, ktoré sú žalobcami, závisí od výsledkov sprostredkovateľskej činnosti, ktorú vykonávajú, teda od výnosnosti aktív fondu. Ak ich investície dosiahnu dobré výsledky, môžu vyplácať vyššie výnosy, a ak nie, budú vyplácať nižšie výnosy. Verejná správa neručí za výšku splatných dôchodkov.
70.
V rozpore s tým, čo zrejme naznačuje vnútroštátny súd, vyššie uvedenému nebráni odsek 1743 (
49
) ESA 2010. Podľa tohto súdu by definícia dôchodkových systémov sociálneho zabezpečenia uvedená v odseku 17.43 mohla mať samostatný a taxatívny charakter, takže pojem verejná správa by zahŕňal právnické osoby verejného práva, ktoré sú vo vzťahu k primárnej jednotke samostatné. Tak je to v prípade fondov, ktoré sú žalobcami: treba ich zaradiť medzi dôchodkové systémy sociálneho zabezpečenia, keďže zákon vyžaduje, aby sa osoby, ktoré sú v nich povinné poistené, podieľali na ich penzijných fondoch, a keďže svoje dávky poskytujú ako inštitucionálne jednotky spolkovej krajiny s vlastnou právnou subjektivitou.
71.
Podľa môjho názoru sa však odseky 2.117 a 17.43 ESA 2010 vzájomne dopĺňajú a je potrebné uplatňovať ich spoločne, pričom ich výklad musí byť harmonizovaný a zosúladený. (
50
)
72.
Odsek 17.43 sa nachádza v kapitole 17 ESA 2010 a týka sa sociálneho zabezpečenia, vrátane dôchodkov, ale – pripomínam – treba ho vykladať v spojení (a v súlade) s odsekom 2.117, ktorý slúži práve na identifikáciu inštitucionálnych jednotiek, ktoré možno klasifikovať ako fondy sociálneho zabezpečenia. (
51
)
73.
Kritériá uvedené v odseku 17.43 nemožno uplatniť bez toho, aby boli splnené podmienky stanovené v odseku 2.117. Klasifikáciu inštitucionálnych jednotiek nemožno vykonať bez uplatnenia odsekov kapitoly 2 ESA 2010.
74.
Odsek 2.117 ESA 2010 vymedzuje subsektor fondov sociálneho zabezpečenia, zatiaľ čo odsek 1743 je osobitným ustanovením, ktorého cieľom je zaviesť rozlišovanie v rámci tohto subsektoru. Odsek 17.43 vyžaduje, aby boli splnené všetky prvky definície uvedenej v odseku 2.117, a dopĺňa ho o viaceré vlastnosti s cieľom odlíšiť dôchodkové systémy sociálneho zabezpečenia.
75.
Z toho teda vyvodzujem, že fondy, akými sú žalobcovia, nemožno kvalifikovať ako fondy sociálneho zabezpečenia.
3. Verejná správa a profesijné fondy sociálneho zabezpečenia
76.
Vo svojej šiestej prejudiciálnej otázke sa vnútroštátny súd pýta, či pojem „verejná správa“ uvedený v odseku 2.117 písm. b) a v odseku 17.43 ESA 2010 označuje len „jednotlivú primárnu jednotku“, alebo sa vzťahuje aj na „inštitúcie sociálneho zabezpečenia s právom na vlastnú správu a vlastné vedenie účtovníctva, ktoré sú zriadené na základe zákona, nezávislé, organizované s povinným členstvom a financované prostredníctvom príspevkov“. (
52
)
77.
Podľa môjho názoru odsek 2117 písm. b) a odseky 17.43 a 20.39 ESA 2010 neumožňujú kvalifikovať fondy, ktoré sú žalobcami a ktoré pôsobia ako finančné korporácie spravujúce PF, ako verejnú správu.
78.
Súhlasím s Bundesbank (Nemecká spolková banka) v tom, že za verejnú správu možno považovať orgán, ktorý reguluje právny rámec profesijných fondov, ale nie tieto fondy, ak sú úplne nezávislé a zodpovedné voči poistencom a pôsobia ako finanční sprostredkovatelia pri správe svojich PF.
79.
Okrem toho, ako som už uviedol, odsek 2039 ESA 2010 stanovuje, že fond, aj keď bol zriadený orgánmi verejnej správy, nie je systémom sociálneho zabezpečenia, ak verejná správa neručí za výšku splatných dôchodkov.
80.
Odsek 20.10 ESA 2010 tiež nebráni riešeniu, ktoré odporúčam, lebo podľa informácií poskytnutých Súdnemu dvoru fondy, ktoré sú žalobcami, nedostávajú prostriedky prevedené zo štátneho rozpočtu. Nemožno ich teda kvalifikovať ako mimorozpočtové jednotky.
81.
To isté možno povedať o odseku 20.12 ESA 2010 v časti, v ktorej sa v ňom uvádza, že „systémy sociálneho zabezpečenia sú systémy sociálneho poistenia, v ktorých sú zahrnutí všetci obyvatelia alebo veľká časť obyvateľov a ktoré sú stanovené a kontrolované verejnou správou“. (
53
) Vo fondoch, ktoré sú žalobcami, je naopak poistená obmedzená a vymedzená časť zamestnancov (osôb, ktoré vykonávajú slobodné povolanie) a – pripomínam – verejná správa nevykonáva kontrolu nad týmito fondmi.
82.
Aby som to zhrnul, domnievam sa, že tieto fondy treba považovať za PF, a nie za fondy sociálneho zabezpečenia v zmysle článku 1 bodu 1 nariadenia 2018/231 a odsekov 2.105 až 2.110 prílohy A nariadenia č. 549/2013.
E.
Prvá, druhá a tretia prejudiciálna otázka
83.
Predmetom prvej, druhej a tretej prejudiciálnej otázky je klasifikácia inštitucionálnych jednotiek v závislosti od toho, či vykonávajú alebo nevykonávajú obchodnú činnosť.
84.
Ak sa uzná, že fondy, ktoré sú žalobcami, nie sú súčasťou subsektora fondov sociálneho zabezpečenia (S.1314), ktorý patrí k sektoru verejnej správy (S.13), a že poskytujú služby finančného sprostredkovania ako PF, implicitne to znamená, že tieto fondy vykonávajú trhovú činnosť.
85.
Na účely rozptýlenia pochybností vyjadrených v prvých troch prejudiciálnych otázkach je však podľa môjho názoru vhodné overiť, prečo tieto fondy vykonávajú trhovú činnosť podľa terminológie ESA 2010. Navyše si to vyžaduje prístup, ktorým sa musí riadiť uplatňovanie ESA 2010.
86.
Binárne kritérium (trhový/netrhový) stanovené v ESA 2010 sa uplatní bez väčších ťažkostí na produkciu, ktorú by som nazval ako „klasická“ produkcia tovaru a služieb. Naopak jeho uplatnenie na subjekty finančného sprostredkovania si vyžaduje celkové posúdenie ukazovateľov ESA 2010.
87.
Podľa odseku 2.55 ESA 2010 „sektor finančných korporácií (S.12) pozostáva z inštitucionálnych jednotiek, ktoré sú nezávislými právnymi subjektmi a trhovými výrobcami a ktorých hlavnou činnosťou je produkcia finančných služieb“. (
54
)
88.
Podľa vnútroštátneho súdu nie je sporné, že fondy, ktoré sú žalobcami, spĺňajú prvú a tretiu podmienku spomedzi týchto troch podmienok: sú verejnoprávnymi korporáciami a poskytujú služby finančného sprostredkovania vyplývajúce z delenia rizík a sociálnych potrieb ich poistencov. (
55
)
89.
Pochybnosti vnútroštátneho súdu sa preto týkajú druhej podmienky, teda toho, či sú fondy, ktoré sú žalobcami, trhovými výrobcami. Na vysvetlenie týchto pochybností vnútroštátny súd uvádza existenciu alebo neexistenciu určitých kvantitatívnych (prvá a druhá prejudiciálna otázka) alebo kvalitatívnych (tretia otázka) ukazovateľov, ktoré určujú trhovú produkciu v ESA 2010.
90.
Ako však zdôrazňuje ECB, (
56
) tento prístup je neúplný: uvedené ukazovatele neurčujú kvalifikáciu inštitucionálnych jednotiek ako trhových výrobcov, pričom toto postavenie vyplýva v zásade z hlavnej činnosti, ktorú vykonávajú tieto jednotky. Len celkové posúdenie ich činnosti umožňuje dospieť k záverom, ktoré sú prijateľné v rámci ESA 2010.
1. Trhová produkcia v ESA 2010
91.
Všeobecné kritériá na rozlíšenie trhových a netrhových výrobcov a trhovej a netrhovej produkcie sú obsiahnuté v odsekoch 3.16 až 3.26 ESA 2010. Vnútroštátny súd zameriava svoje otázky konkrétne na výklad odseku 3.19.
92.
Podľa odseku 1.37 ESA 2010 sa činnosť považuje za trhovú vtedy, keď sa s príslušnými výrobkami a službami obchoduje za podmienok uvedených v tomto odseku, ktoré sa týkajú predajcov, kupujúcich a existencie trhov, na ktoré majú prístup predajcovia aj kupujúci. (
57
)
93.
Trhová produkcia zahŕňa najmä „produkty predávané za ekonomicky významné ceny“, na ktoré odkazuje odsek 319 ESA 2010. (
58
) Ekonomicky významné ceny sú ceny, „ktoré majú významný vplyv na množstvo produktov, ktoré sú výrobcovia ochotní dodať, a množstvo produktov, ktoré kupujúci chcú nadobudnúť“.
94.
Ekonomicky významné ceny sú zasa výsledkom splnenia dvoch podmienok: a) výrobca je motivovaný prispôsobiť ponuku buď s cieľom dosiahnuť zisk z dlhodobého hľadiska, alebo minimálne pokryť kapitálové a iné náklady a b) spotrebitelia sa môžu slobodne rozhodnúť uskutočniť alebo neuskutočniť kúpu a rozhodujú sa na základe účtovaných cien.
95.
Keďže nie je vždy možné overiť splnenie týchto dvoch podmienok, odsek 319 in fine ESA 2010 stanovuje kvantitatívne kritérium založené na tom, či príslušná inštitucionálna jednotka pokrýva aspoň 50 % svojich nákladov svojimi tržbami. (
59
)
96.
Podľa odseku 2.40 ESA 2010 „rozlišovanie medzi trhovým a netrhovým a v prípade subjektov verejného sektora zaradenie do sektora verejnej správy a sektora korporácií závisí od kritérií stanovených v odseku 1.37“.
97.
Posledný uvedený odsek (1.37) zasa patrí ku kapitole 1 prílohy A, ktorá obsahuje všeobecný prehľad pojmov a zásad ESA 2010. Preto treba podmienky stanovené v odseku 1.37 doplniť ukazovateľmi obsiahnutými v osobitných kapitolách ESA 2010.
2. Uplatnenie týchto kritérií na fondy, ktoré sú žalobcami
98.
Uznávam, že kritériá na rozlišovanie trhovej a netrhovej produkcie stanovené v odsekoch 3.16 až 3.26 a 1.37 ESA 2010 sa nedajú ľahko uplatniť na finančné korporácie, ako sú fondy, ktoré sú žalobcami.
99.
Vnútroštátny súd si uvedomuje tento problém (
60
), pričom zdôrazňuje odsek 319 ESA 2010. Hoci uznáva, že v tomto prípade je splnená prvá z podmienok, ktoré sú v ňom stanovené (výrobca je motivovaný prispôsobiť ponuku s cieľom minimálne pokryť náklady), pre druhú z nich (spotrebitelia sa môžu slobodne rozhodnúť uskutočniť alebo neuskutočniť kúpu a rozhodujú sa na základe účtovaných cien) to neplatí.
100.
Podľa jeho výkladu odseku 3.19 ESA 2010 toto ustanovenie v zásade vyžaduje, aby sa všetci spotrebitelia mohli slobodne rozhodnúť uskutočniť alebo neuskutočniť kúpu všetkých produktov, ktoré sa im ponúkajú, a rozhodovali sa na základe účtovaných cien. Tak to nie je v prípade fondov, ktoré sú žalobcami, ktorých dávky môžu poberať len osoby, ktoré majú povinnosť poistiť sa v nich, a osoby, ktoré sa za reštriktívnych podmienok môžu v nich poistiť dobrovoľne. Dokonca ani príspevky, ktoré platia tieto osoby, neurčuje pomer ponuky a dopytu za trhových podmienok. (
61
)
101.
Vnútroštátny súd sa teda zrejme (na rozdiel od prvostupňového súdu) (
62
) prikláňa k záveru, že kvantitatívne kritérium 50 % (odsek 319 in fine ESA 2010) nepostačuje na kvalifikovanie trhového výrobcu. Táto kvalifikácia si podľa jeho názoru v každom prípade vyžaduje, aby boli splnené oba prvky definície ekonomicky významných cien [písmená a) a b) odseku 3.19 ESA 2010]. (
63
)
102.
Napokon podľa vnútroštátneho súdu odsek 137 nadväzuje na odsek 319 písm. b) ESA 2010, pričom spresňuje podmienky rokovania medzi predávajúcimi a kupujúcimi, ako aj nevyhnutnú existenciu efektívnych trhov, kde predávajúci a kupujúci majú prístup na trh a informácie o ňom. Odsek 1.37 však pripúšťa, že efektívny trh môže fungovať dokonca aj v prípade, ak tieto podmienky nie sú úplne splnené, pričom vnútroštátny súd sa na základe tohto konštatovania domnieva, že nie je jasné, „akej povahy alebo intenzity musia byť obmedzenia prístupu alebo nákupné povinnosti, aby sa vylúčilo trhové konanie a ekonomicky významné ceny“. (
64
)
103.
Zastávam názor, že izolovaný výklad oboch sporných odsekov (3.19 a 1.37 ESA 2010), aký podáva vnútroštátny súd, by pravdepodobne bol správny, ak by sa nezohľadnili ostatné ustanovenia, ktoré obsahuje ESA 2010. Tieto ustanovenia umožňujú prekonať zdanlivý rozpor medzi týmito dvoma odsekmi a inými odsekmi ESA 2010, ktoré sú rovnako dôležité.
104.
Izolované a striktné uplatnenie faktora „ekonomicky významné ceny“ alebo podmienok stanovených v odseku 1.37 ESA 2010 na subjekty, ktoré vykonávajú finančné sprostredkovanie, sa mi totiž nezdá vhodné. Zdôrazňujem, že pre klasifikáciu týchto subjektov ako trhových výrobcov je rozhodujúce celkové posúdenie (
65
) ich hlavnej činnosti, ktorá odzrkadľuje ich ekonomické správanie.
105.
Už som vysvetlil, že fondy, ktoré sú žalobcami, sú inštitucionálnymi jednotkami, ktoré podľa odseku 2.55 ESA 2010 patria k sektoru finančných korporácií, ktorých hlavnou činnosťou je produkcia finančných služieb. V odseku 2.69 ESA 2010 sú ako finanční sprostredkovatelia konkrétne označené poisťovacie korporácie a PF.
106.
Konečné posúdenie na určenie, či fondy, ktoré sú žalobcami, sú trhovými výrobcami, teda treba vykonať tak, aby sa všeobecné kritériá stanovené v odsekoch 3.16 až 3.26 a 1.37 ESA 2010 čo najviac zosúladili s odsekmi 2.55 až 2.62, 20.32 až 20.34 a 20.38 ESA 2010, ktoré sa konkrétne týkajú činnosti finančného sprostredkovania a PF ako finančných sprostredkovateľov.
107.
Na uľahčenie tohto posúdenia by Súdny dvor mohol poskytnúť vnútroštátnemu súdu súbor výkladových usmernení, ktoré vymenujem nižšie.
108.
V prvom rade (dobrovoľný alebo povinný) právny vzťah medzi inštitucionálnou jednotkou a poistencami nie je rozhodujúci pre posúdenie, či je finančné sprostredkovanie vykonávané fondmi, ktoré sú žalobcami, trhovou činnosťou. Podstatný nie je povinný charakter uzatvárania zmlúv o službách týchto fondov pre väčšinu ich poistencov, ale hlavná činnosť, ktorú tieto fondy vykonávajú a ktorou je finančné sprostredkovanie. (
66
)
109.
V druhom rade pre kvalifikovanie činnosti finančného sprostredkovania, ktorú vykonávajú fondy, ktoré sú žalobcami, ako trhovej činnosti je nepodstatné, že tieto fondy nie sú oprávnené rozdeľovať zisky, ktoré musia použiť na vyplácanie dávok svojim poistencom. V odseku 2.107 sú PF práve charakterizované ako finančné korporácie, ktorých účelom je vyplácať ich poistencom dôchodkové, pozostalostné a invalidné dávky.
110.
V treťom rade finančné sprostredkovanie je trhovou činnosťou, ak sa PF snažia maximalizovať svoj úžitok pri svojich obmedzených zdrojoch tým, že si nakupujú podľa toho, ktoré produkty najlepšie spĺňajú ich potreby pri ponúkanej cene (odsek 137 bod 2 ESA 2010). Tento ukazovateľ je splnený, ak sa finančný sprostredkovateľ, ako sú fondy, ktoré sú žalobcami, vystavuje riziku tým, že mu vznikajú záväzky vo vlastnom mene (odsek 2033 ESA 2010), pričom verejná správa neručí za výšku dôchodkov a ich výška závisí od výnosnosti aktív (odsek 2039). (
67
)
111.
V štvrtom rade podľa odseku 1.37 bodu 3 ESA 2010 finančné sprostredkovanie by bolo trhovou činnosťou, ak by existovali efektívne trhy, kde by predávajúci a kupujúci mali prístup na trh a informácie o ňom, pričom efektívny trh môže fungovať dokonca aj v prípade, ak tieto podmienky nie sú úplne splnené.
112.
Pre vykonanie tohto posúdenia je opäť nepodstatné, že finančný sprostredkovateľ môže získať ako spotrebiteľa svojich služieb len vymedzenú skupinu klientov (v prípade fondov osoby, ktoré vykonávajú príslušné povolanie) a nemôže poskytovať svoje služby ktorémukoľvek spotrebiteľovi ochotnému platiť príspevky. Okrem toho odsek 2107 ESA 2010 stanovuje, že účastníkmi v schémach PF sú zamestnanci jediného podniku alebo skupiny podnikov, zamestnanci odvetvia alebo odboru a osoby, ktoré majú rovnaké povolanie.
113.
Kvantitatívne kritérium 50 % (odsek 319 in fine ESA 2010) neurčuje, či PF vykonávajú alebo nevykonávajú obchodnú činnosť. Vyplýva to z odseku 20.34 ESA 2010: „uplatňovanie kvantitatívneho trhového/netrhového kritéria na verejné korporácie, ktoré sa zaoberajú finančným sprostredkovaním a spravovaním aktív, nie je vo všeobecnosti relevantné, keďže ich príjmy pochádzajú z dôchodkov z majetku ako aj zo ziskov z držby“. Kritérium 50 % stanovené v odseku 3.19 in fine ESA 2010 sa v tomto prípade nezdá byť presvedčivé. (
68
)
114.
Odsek 2.55 in fine ESA 2010 stanovuje, že do sektora finančných korporácií (S.12) „patria… aj inštitucionálne jednotky poskytujúce finančné služby, ktorých väčšina aktív alebo pasív nie je predmetom transakcií na otvorených trhoch“. Tak je to v prípade PF fondov, ktoré sú žalobcami, ktoré obvykle pôsobia na zákonom vyhradených trhoch.
115.
Napokon finančné sprostredkovanie vykonávané fondmi, ktoré sú žalobcami, nemožno označiť za netrhovú produkciu, ktorá sa poskytuje bezplatne alebo za ceny, ktoré nie sú ekonomicky významné.
116.
Ako sa uvádza v odseku 3.23 ESA 2010, netrhová produkcia sa vytvára, lebo môže byť technicky neuskutočniteľné dať jednotlivcom zaplatiť za kolektívne služby, pretože ich spotrebu takýchto služieb nemožno monitorovať a kontrolovať. Poskytovanie kolektívnych služieb organizujú jednotky verejnej správy a financuje sa z iných finančných prostriedkov ako tržby z predaja, t. j. z daní alebo iných príjmov verejnej správy. Finančné sprostredkovanie vykonávané fondmi, ktoré sú žalobcami, má naopak za cieľ zabezpečiť poistencom poberanie ich (starobných, pozostalostných a invalidných) dávok, pričom ich príspevky investujú do finančných aktív s cieľom dosiahnuť zisky, z ktorých financujú tieto dávky, ako aj svoje prevádzkové náklady. Tieto dávky sa nefinancujú z daní alebo iných príjmov verejnej správy.
117.
Aby som to zhrnul, na určenie, či fondy, ako sú žalobcovia, sú trhovými alebo netrhovými výrobcami, treba vykonať celkové posúdenie s prihliadnutím na všeobecné kritériá stanovené v odsekoch 3.16 až 3.26 a 1.37 ESA 2010, ako aj v odsekoch 2.55 až 2.62, 20.32 až 20.34 a 20.38 ESA 2010, ktoré sa týkajú činnosti finančného sprostredkovania.
V. Návrh
118.
Na základe vyššie uvedeného navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálne otázky, ktoré mu položil Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd, Nemecko), takto:
Článok 1 bod 1 nariadenia Európskej centrálnej banky (EÚ) 2018/231 z 26. januára 2018 o požiadavkách na štatistické vykazovanie pre penzijné fondy a všetky odseky uvedené v prílohe A nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 549/2013 z 21. mája 2013 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Európskej únii
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
profesijné fondy sociálneho poistenia založené verejnoprávnymi inštitúciami so systémom povinného členstva pre príslušníkov určitých slobodných povolaní sú penzijnými fondmi, ktoré podliehajú povinnosti štatistického vykazovania, a nie fondmi sociálneho zabezpečenia, ak tieto subjekty vykonávajú finančné sprostredkovanie na vyplácanie dôchodkových, pozostalostných a invalidných dávok svojim poistencom, z príspevkov týchto poistencov, ktoré tieto subjekty samy určujú, financujú svoje prevádzkové náklady, samy sa spravujú, sú zodpovedné za svoje finančné riadenie a na vyplácanie dávok svojim poistencom nevyužívajú pomoc štátu.
(
1
)	Jazyk prednesu: španielčina.
(
2
)	Nariadenie Európskej centrálnej banky z 26. januára 2018 o požiadavkách na štatistické vykazovanie pre penzijné fondy (ECB/2018/2) (Ú. v. EÚ L 45, 2018, s. 3).
(
3
)	Sú to subjekty, ktoré svojim (zárobkovo činným) poistencom poskytujú dávky z dôvodu práceneschopnosti, ako aj starobné a pozostalostné dávky.
(
4
)	Ktoré budem ďalej označovať ako „fondy, ktoré sú žalobcami“.
(
5
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 21. mája 2013 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 174, 2013, s. 1).
(
6
)	Pozri napríklad rozsudky z 11. septembra 2019, FIG a FISE (C‑612/17 a C‑613/17, EU:C:2019:705; ďalej len „rozsudok FIG a FISE“), a z 13. júla 2023, Ferrovienord (C‑363/21 a C‑364/21, EU:C:2013:563; ďalej len „rozsudok Ferrovienord“).
(
7
)	Zákon o verejnom systéme sociálneho zabezpečenia spolkovej krajiny Bavorsko (ďalej len „VersoG“) v znení uverejnenom 16. júna 2008 (BayGVBl. s. 371), naposledy zmenenom článkom 32a ods. 18 zákona z 10. mája 2022 (BayGVBl. s. 182).
(
8
)	Článok 30 ods. 1 v spojení s článkom 33 a nasl. VersoG.
(
9
)	Stanovených v článku 30 ods. 2 VersoG. Medzi týmito prípadmi sa nachádza príležitostný výkon zamestnania alebo výkon zamestnania s minimálnym počtom pracovných hodín alebo členstvo v inej inštitúcii sociálneho zabezpečenia.
(
10
)	Článok 30 ods. 3 VersoG,
(
11
)	Článok 10 ods. 2 a 3 VersoG.
(
12
)	Článok 31 ods. 4 VersoG. Je nesporné, že každý z týchto subjektov vypláca viac ako 50 % svojich dávok ako povinné dávky osobám, ktoré sú v ňom povinne poistené.
(
13
)	Zákon spolkovej krajiny Sasko o komorách zdravotníckych pracovníkov z 24. mája 1994 (SächsGVBl., s. 935), naposledy zmenený prostredníctvom § 18 zákona z 21. mája 2021 (SächsGVBl., s. 578) (ďalej len „SächsHKaG“).
(
14
)	Stanovy dôchodkového fondu zdravotníckych pracovníkov spolkovej krajiny Sasko v znení z 28. júna 2008 (ÄBS 10/2008, s. 515), naposledy zmenené šiestou zákonnou zmenou z 19. júna 2021 (ÄBS 09/2021, s. 18) (ďalej len „stanovy“).
(
15
)	Pozri § 6 ods. 1 v spojení s § 1 SächsHKaG a § 1 stanov.
(
16
)	Pozri § 6 ods. 1 v spojení s § 1 a 2 SächsHKaG a s § 1 a 9 a nasl. stanov.
(
17
)	ECB, Assets and liabilities of pension funds, dostupné na https://data.ecb.europa.eu/publications/financial‑corporations/3030657.
(
18
)	PF sú jedným z najväčších investorov na medzinárodných kapitálových trhoch. Ich investície sú diverzifikované z hľadiska finančných nástrojov, odvetví a geografického umiestnenia. Ich úloha pri financovaní orgánov verejnej moci a nefinančných korporácií eurozóny prostredníctvom investícií do dlhových cenných papierov a akcií a podielov je tiež značná.
(
19
)	Nariadenie Rady z 23. novembra 1998 o zbere štatistických informácií Európskou centrálnou bankou (Ú. v. ES L 318, 1998, s. 8; Mim. vyd. 01/003, s. 23).
(
20
)	V štatistickom žargóne to sú osoby alebo subjekty povinné poskytovať určité informácie.
(
21
)	Odporúčanie k nariadeniu Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2533/98 o zbere štatistických informácií Európskou centrálnou bankou (ECB/2008/9) (Ú. v. EÚ C 251, 2008, s. 1).
(
22
)	Nariadenie Rady z 9. októbra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2533/98 o zbere štatistických informácií Európskou centrálnou bankou (Ú. v. EÚ L 269, 2009, s. 1).
(
23
)	Tie isté povinnosti boli predtým uložené poisťovniam nariadením Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 1374/2014 z 28. novembra 2014 o požiadavkách na štatistické vykazovanie pre poisťovacie korporácie (ECB/2014/50) (Ú. v. EÚ L 366, 2014, s. 36).
(
24
)	Napríklad súkromné životné a dôchodkové poistenie, dôchodkový systém úradníkov určený štátom a dôchodkové systémy riadené zamestnávateľmi.
(
25
)	Patria k nim lekári, farmaceuti, architekti, notári, advokáti, daňoví poradcovia, veterinárni lekári, účtovníci, zubní lekári a inžinieri.
(
26
)	Výročná správa Bayerische Versorgungskammer 2022, s. 12, dostupná na BVK_2022_JB_EN_www_240523.pdf a webovej stránke Sächsische Ärzteversorgung https://www.saev.de/en/index.html. ECB vo svojich pripomienkach uvádza, že rozpočet všetkých PF eurozóny je 3123 miliárd eur.
(
27
)	Odsek 1.01 prílohy A nariadenia č. 549/2013.
(
28
)	Rozsudok Ferrovienord, bod 64.
(
29
)	Rozsudok Ferrovienord, bod 65.
(
30
)	Odsek 1.25 prílohy A nariadenia 549/2013.
(
31
)	Rozsudok FIG a FISE, body 58 a 97.
(
32
)	Rozsudok FIG a FISE, bod 37, a rozsudok z 28. apríla 2022, SeGec a i. (C‑277/21, EU:C:2022:318, bod 28).
(
33
)	Ktorá je v podstate vymedzená v odsekoch 1.57 a 2.12 prílohy A nariadenia č. 549/2013. Inštitucionálne jednotky sú podľa odseku 2.01 druhej vety prílohy A ekonomickými subjektmi, ktoré sú schopné vlastniť aktíva, vytvárať záväzky a zapájať sa do ekonomických aktivít a do transakcií s inými subjektmi. Inštitucionálna jednotka je charakterizovaná samostatnosťou pri rozhodovaní o výkone svojej hlavnej funkcie a tým, že vedie buď úplný súbor účtov, alebo je schopná zostaviť úplný súbor účtov (odsek 212 prílohy A).
(
34
)	K týmto sektorom, ktoré tvoria celú národnú ekonomiku, sa pripája šiesty inštitucionálny sektor, sektor zahraničia, ktorý vyjadruje vzťah nerezidentských jednotiek k piatim národným sektorom.
(
35
)	Jednotlivé odkazy na odseky ESA 2010, ktoré uvediem nižšie, treba chápať ako odkazy na odseky prílohy A (ktorú nebudem uvádzať, aby som predišiel opakovaniu).
(
36
)	Na pojednávaní sa diskutovalo o tom, či by sa fondy, ktoré sú žalobcami, mohli klasifikovať ako neziskové inštitúcie slúžiace domácnostiam (NZISD) (S.15), pričom ony samy (a ECB) túto klasifikáciu odmietli. Pokiaľ vykonávajú finančné sprostredkovanie na kapitálových trhoch s cieľom dosiahnuť zisky, ktoré následne používajú na vyplácanie dávok poistencom a úhradu svojich prevádzkových nákladov, nepatria do sektora NZISD. Tento sektor zahŕňa odbory, profesijné alebo učené spoločnosti, združenia spotrebiteľov, politické strany, cirkvi alebo náboženské spoločnosti a spoločenské, kultúrne, rekreačné a športové kluby, ako aj dobročinné organizácie, organizácie zamerané na pomoc a zmiernenie následkov, financované dobrovoľnými prevodmi v hotovosti alebo v naturáliách od iných inštitucionálnych jednotiek.
(
37
)	Rozsudok FIG a FISE, bod 34.
(
38
)
(
39
)	Odsek 2.107 prvá veta ESA 2010.
(
40
)	Odsek 2.107 druhá veta ESA 2010.
(
41
)	Odsek 2.108 ESA 2010.
(
42
)	Odsek 2.109 ESA 2010.
(
43
)	To, že profesijné fondy sú právnickými osobami založenými podľa verejného práva, nebráni tomu, aby sa považovali za PF: stanovuje to odsek 2109 ESA 2010. Nie je nevyhnutné, aby PF bol súkromným subjektom. Môže mať verejnú povahu, ale je nevyhnutné, aby mal organizačnú a riadiacu nezávislosť na vykonávanie finančného sprostredkovania.
(
44
)	V odseku 2.117 poslednej vete ESA 2010 sa ďalej uvádza, že zvyčajne nie je žiadna priama väzba medzi výškou príspevku plateného jednotlivcom a rizikom, ktorému je tento jednotlivec vystavený.
(
45
)	Väčšina príslušníkov povolaní, ktorí sú členmi každého z fondov, ktoré sú žalobcami, majú zákonnú povinnosť členstva, lebo vykonávajú svoje povolanie v spolkovej krajine Bavorsko alebo v spolkovej krajine Sasko.
(
46
)	Na to, aby inštitucionálna jednotka patrila do subsektoru S.129 ako PF, nie je nevyhnutné, aby všetky dávky, ktoré poskytuje svojim členom, boli založené na zmluvnom poistnom záväzku. Podľa odseku 2.117 ESA 2010 inštitucionálna jednotka môže byť PF, aj keď jej poistenci sú poistení ex lege, a nie na základe zmluvného poistného záväzku. Tiež môže existovať časť povinných členov a druhá časť dobrovoľných členov. Tí, ktorí boli povinnými poistencami a vystúpili z profesijného fondu, v ňom môžu zostať ako dobrovoľní poistenci za podmienok stanovených v interných predpisoch samotnej inštitúcie, aby im zostal zachovaný nárok poberať budúce dôchodky na základe uhrádzania rovnakých príspevkov, aké uhrádzajú povinní poistenci.
(
47
)	Najmä musia pôsobiť ako neziskové organizácie a používať svoje finančné prostriedky a aktíva len na plnenie svojich poistných funkcií a musia uhrádzať svoje prevádzkové náklady vrátane miezd zamestnancov a dávok oprávnených osôb z vlastných finančných prostriedkov.
(
48
)	Rozhodnutie vnútroštátneho súdu, bod 30.
(
49
)	Citovaný v bode 10 vyššie.
(
50
)	Pozri analogicky rozsudok FIG a FISE, body 37 a 38.
(
51
)	Odsek 2.117 je súčasťou kapitoly 2 ESA 2010, v ktorej sú opísané inštitucionálne jednotky, ktoré sa používajú na meranie ekonomiky, a spôsob, akým sú tieto jednotky na účely analýzy zaradené do sektorov a iných zoskupení (odsek 103 ESA 2010).
(
52
)	Podľa vnútroštátneho súdu by tento pojem mohol zahŕňať aj iné jednotky verejnej správy alebo dokonca správne inštitúcie nezávislé vo vzťahu k primárnej jednotke, ktoré pôsobia ako inštitúcie zákonného dôchodkového poistenia a ktoré by svojim členom mali umožniť oslobodenie od zákonného dôchodkového poistenia a pre určité skupiny povolaní zabezpečiť samostatný dôchodok, ktorý je založený na príspevkoch a dávkach bez toho, aby museli podliehať kontrole verejnej správy. V prospech tohto názoru by mohol svedčiť aj odsek 2039 ESA 2010, ktorý vychádza z toho, že dávky môžu byť spravované aj „oddelenou inštitucionálnou jednotkou“.
(
53
)	Ďalej sa v ňom uvádza, že „fond sociálneho zabezpečenia je inštitucionálnou jednotkou, ak je organizovaný oddelene od ostatných činností jednotiek verejnej správy, drží svoje aktíva a pasíva oddelene od nich a realizuje finančné transakcie vo vlastnom mene“.
(
54
)	V odseku 2.55 ESA 2010 sa ďalej uvádza, že „takéto inštitucionálne jednotky zahŕňajú všetky korporácie a kvázikorporácie, ktoré sú zapojené hlavne do: a) finančného sprostredkovania (finanční sprostredkovatelia) a/alebo b) pomocných finančných činností (finančné pomocné inštitúcie). Patria sem aj inštitucionálne jednotky poskytujúce finančné služby, ktorých väčšina aktív alebo pasív nie je predmetom transakcií na otvorených trhoch“. Podľa odseku 2.56 ESA 2010 „finančné sprostredkovanie je činnosť, pri ktorej inštitucionálna jednotka získava finančné aktíva a prijíma záväzky vo vlastnom mene zapájaním sa do finančných transakcií na trhu“.
(
55
)	Rozhodnutie vnútroštátneho súdu, body 11 a 12.
(
56
)	Bod 33 jej písomných pripomienok.
(
57
)
(
58
)	Odsek 3.18 písm. a) ESA 2010.
(
59
)
(
60
)	Rozhodnutie vnútroštátneho súdu vo veci C‑758/22, bod 14.
(
61
)	Rozhodnutie vnútroštátneho súdu vo veci C‑758/22, bod 16.
(
62
)	Prvostupňový súd sa domnieval, že na preukázanie existencie ekonomicky významných cien (a teda postavenia fondov, ktoré sú žalobcami, ako trhových výrobcov) postačuje okolnosť, že tieto fondy pokrývajú aspoň polovicu svojich nákladov prostredníctvom vyberania príspevkov, aj keby neboli splnené podmienky stanovené v odseku 3.19 písm. a) a b) ESA 2010.
(
63
)	Rozhodnutie vnútroštátneho súdu vo veci C‑758/22, body 17, 18 a 19.
(
64
)	Rozhodnutie vnútroštátneho súdu vo veci C‑758/22, bod 15.
(
65
)	Rozsudok FIG a FISE, body 34, 65 a 70, a rozsudok z 28. apríla 2022, SeGec a i. (C‑277/21, EU:C:2022:318, bod 26).
(
66
)	Podľa odseku 2.33 ESA 2010 „inštitucionálne jednotky sú zoskupené do sektorov na základe typu výrobcu, ktorým sú, a v závislosti od ich hlavnej činnosti a funkcie, ktoré sa považujú za indikátory ich ekonomického správania“.
(
67
)	Ak verejná finančná jednotka spravuje aktíva, ale nevystavuje sa sama riziku tým, že jej vznikajú záväzky vo vlastnom mene, zaraďuje sa do sektora verejnej správy a nie do sektora finančných korporácií (odsek 2033 ESA 2010).
(
68
)	Rozhodnutie vnútroštátneho súdu, bod 19.