62003CJ0005_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑5/03,
ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 3. januára 2003,
Helénska republika,
v zastúpení: S. Charitaki a E. Svolopoulou, splnomocnené zástupkyne, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalobkyňa,
proti
Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Condou-Durande, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci N. Korogiannakis, dikigoros, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalovanej,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predseda tretej komory A. Rosas (spravodajca), sudcovia A. Borg Barthet, J.‑P. Puissochet, J. Malenovský a U. Lõhmus,
generálny advokát: L. A. Geelhoed,
tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 15. septembra 2004,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 14. októbra 2004,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Svojou žalobou sa Helénska republika domáha zrušenia rozhodnutia Komisie 2002/881/ES z 5. novembra 2002 o vylúčení niektorých výdavkov uskutočnených členskými štátmi prostredníctvom záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) z financovania prostriedkami Spoločenstva [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 306, s. 26) v časti, v ktorej sa týka finančných opráv v sume 2 438 896,91 eur na finančné obdobie od 1997 do 2001, pokiaľ ide o odvetvie ovocia a zeleniny, v sume 11 352 868 eur na finančné obdobie od 1999 do 2001, pokiaľ ide o prémie za zvieratá poskytované na hovädzí dobytok, a v sume 22 969 271 eur na finančné obdobie od 1998 do 1999, pokiaľ ide o prémie za zvieratá poskytované na ovce a kozy.
2. Tieto finančné opravy zodpovedajú v odvetví ovocia a zeleniny oprave vo výške 3 %, pokiaľ ide o poistné, a paušálnej oprave vo výške 2 % týkajúcej sa nedostatočných kontrol. V odvetví prémií za zvieratá poskytovaných na hovädzí dobytok a v odvetví prémií za zvieratá poskytovaných na ovce a kozy táto finančná oprava zodpovedá paušálnym opravám 10 %, resp. 5 %.
Právny rámec
Všeobecná právna úprava Spoločenstva týkajúca sa financovania spoločnej poľnohospodárskej politiky
3. Nariadenie Rady (EHS) č. 729/70 z 21. apríla 1970 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky [ neoficiálny preklad ], zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1287/95 z 22. mája 1995 (Ú. v. ES L 125, s. 1, ďalej len „nariadenie č. 729/70“), tvorí základnú právnu úpravu pre danú oblasť, čo sa týka výdavkov vynaložených pred 1. januárom 2000. Na výdavky, ktoré boli vynaložené po tomto dátume, sa uplatňuje nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414).
4. Na základe článku 1 ods. 2 písm. b) a článku 3 ods. 1 nariadenia č. 729/70, ako aj článku 1 ods. 2 písm. b) a článku 2 ods. 2 nariadenia č. 1258/99 „záručná“ sekcia EPUZF financuje v rámci spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov intervencie zamerané na stabilizáciu poľnohospodárskych trhov, ktoré sa uskutočnia podľa pravidiel Spoločenstva.
5. Podľa článku 5 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 729/70 a článku 7 ods. 4 nariadenia č. 1258/99 Komisia rozhodne o vylúčení týchto výdavkov z financovania prostriedkami Spoločenstva, ak zistí, že tieto výdavky neboli vynaložené v súlade s pravidlami Spoločenstva. Komisia pri určovaní sumy, ktorá sa má vylúčiť, vezme do úvahy charakter a závažnosť porušenia pravidla, ako aj finančnú ujmu spôsobenú Spoločenstvu.
6. Nariadenie Komisie (ES) č. 1663/95 zo 7. júla 1995 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia č. 729/70 týkajúceho sa postupu pri zúčtovaní výkazov záručnej sekcie EPUZF (Ú. v. ES L 158, s. 6; Mim. vyd. 03/018, s. 31) v prílohe určuje, že platobná agentúra vykonáva platby formou šeku.
Právna úprava Spoločenstva týkajúca sa ovocia a zeleniny: pomaranče
7. Nariadenie Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 upravuje spoločnú organizáciu trhu s ovocím a zeleninou (Ú. v. ES L 297, s. 1; Mim. vyd. 03/020, s. 55).
8. Nariadenie Rady (ES) č. 2202/96 z 28. októbra 1996, ktorým sa zavádza systém podpory spoločenstva pre výrobcov niektorých druhov citrusového ovocia (Ú. v. ES L 297, s. 49; Mim. vyd. 03/018, s. 103), zakladá tento právny režim na zmluvách uzavretých medzi organizáciami výrobcov a spracovateľmi, ako aj na kvalitatívnej a kvantitatívnej kontrole týchto zmlúv príslušnými orgánmi dotknutých členských štátov.
9. Nariadenie Komisie (ES) č. 1169/97 z 26. júna 1997, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia č. 2202/96 [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 169, s. 15) ustanovuje v článku 15 ods. 2, že organizácia výrobcov zaplatí v plnej výške prijaté sumy svojim členom v lehote pätnástich pracovných dní odo dňa prijatia pomoci alebo zálohy, a to buď prevodom na účet, alebo poštou.
Právna úprava Spoločenstva týkajúca sa prémií za zvieratá, ktorá sa vzťahuje na hovädzí dobytok
10. Nariadenie Rady (EHS) č. 805/68 z 27. júna 1968 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 148, s. 24).
11. Smernica Rady 92/102/EHS z 27. novembra 1992 o identifikácii a registrácii zvierat (Ú. v. ES L 355, s. 32; Mim. vyd. 03/013, s. 232) určuje v článku 11 ods. 1, že členské štáty uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a administratívne opatrenia, ktoré sú potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, čo sa týka požiadaviek, ktoré sa vzťahujú na dobytok, tak, aby sa od l. februára 1993 dobytok registroval podľa doterajších vnútroštátnych postupov a identifikoval sa podľa doterajších pravidiel uvedených v zmienenej smernici.
12. Nariadenie Rady (ES) č. 820/97 z 21. apríla 1997, ktorým sa vytvára systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka a ktoré sa týka označovania hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 117, s. 1) bolo prijaté podľa svojho deviateho odôvodnenia z dôvodu nedostatočného uplatňovania smernice 92/102 v tomto ohľade a je uplatniteľné podľa článku 22 druhého odseku od 1. júla 1997.
13. Článok 1 ods. 2 tohto nariadenia upresňuje, že ustanovenia smernice 92/102, ktoré sa osobitne vzťahujú na hovädzí dobytok, sa nebudú uplatňovať odo dňa, keď sa tieto zvieratá musia identifikovať v súlade s kapitolou I tohto istého nariadenia.
14. Článok 3 tohto nariadenia určuje, že systém zisťovania identifikácie a evidovania spočíva na ušných značkách, informatizovaných databázach, na zdravotných preukazoch pre zvieratá a na individuálnych registroch vedených v každej prevádzke. Články 4 až 7 stanovujú podrobne každý z týchto systémových prvkov.
15. Nariadenie Komisie (ES) č. 2629/97 z 29. decembra 1997 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 820/97, pokiaľ ide o ušné značky, registre vlastníctva a zdravotné preukazy zvierat v rámci systému identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka (Ú. v. ES L 354, s. 19; Mim. vyd. 03/022, s. 201), je uplatniteľné na základe článku 10 od 1. januára 1998. Toto nariadenie spresňuje niektoré ustanovenia nariadenia č. 820/97.
16. Nariadenie Komisie č. 2630/97 z 29. decembra 1997, ktoré stanovuje podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 820/97 v súvislosti s minimálnou úrovňou kontrol vykonávaných v rámci systému identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka (Ú. v. ES L 354, s. 23) sa uplatní v zmysle článku 6 od 1. januára 1998. Toto nariadenie uvádza minimálne požiadavky, v súlade s ktorými sa vykonávajú kontroly stanovené v rámci systému identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka. Obzvlášť podľa článku 2 ods. 3 tohto nariadenia výber poľnohospodárskych prevádzok, kde sa má vykonať kontrola, sa uskutočňuje na základe rozboru nebezpečenstva, pričom prvky tohto nebezpečenstva, ktoré sa majú zobrať do úvahy, sú vymenované v nasledujúcom odseku.
17. Nariadenie Rady (EHS) č. 3508/92 z 27. novembra 1992 stanovuje integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v spoločenstve (Ú. v. ES L 355, s. 1; Mim. vyd. 03/013, s. 223). Nariadenie Komisie (EHS) č. 3887/92 z 23. decembra 1992 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného systému riadenia a kontroly pre určité programy pomoci Spoločenstva [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 361, s. 36) zmenené a doplnené od 1. januára 1999 nariadením Komisie (ES) č. 1678/98 z 29. júla 1998 (Ú. v. ES L 212, s. 23 ďalej len „nariadenie č. 3887/92“) sa uplatňuje na základe svojho článku 1 bez toho, že by tým boli dotknuté osobitné ustanovenia obsiahnuté v odvetvovej právnej úprave.
18. Článok 6 ods. 2 nariadenia č. 3887/92 stanovuje administratívnu kontrolu, ktorá obsahuje najmä krížové overovania týkajúce sa deklarovaných zvierat s cieľom vyhnúť sa dvojnásobnému poskytnutiu pomoci. Počínajúc zmenami, ktoré nastali 1. januára 1999, a akonáhle je informatizovaná databáza úplne funkčná v súlade s článkom 5 nariadenia č. 820/97, nový bod b) tohto článku 6 ods. 2 stanovuje tiež krížové overovania zamerané na zaručenie toho, že pomoci Spoločenstva sú poskytované výlučne v prospech hovädzieho dobytka, v prípade ktorého narodenie, pohyb alebo uhynutie boli náležite oznámené žiadateľom príslušnému orgánu. Odsek 4 toho istého článku stanovuje výber žiadostí, ktoré musia byť predmetom kontroly na mieste najmä na základe rozboru nebezpečenstiev, ktorý berie do úvahy ním vymenované prvky.
Právna úprava Spoločenstva týkajúca sa prémie za zvieratá, ktorá sa vzťahuje na ovce a kozy
19. Nariadenie Komisie (EHS) č. 2700/93 z 30. septembra 1993 o podrobných pravidlách pre uplatňovanie prémie v prospech výrobcov ovčieho a kozieho mäsa [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 245, s. 99), zmenené nariadením Komisie (ES) č. 279/94 z 8. februára 1994 (Ú. v. ES L 37, s. 1, ďalej len „nariadenie č. 2700/93“) pripomína vo svojom prvom odôvodnení, že na základe nariadenia č. 3887/92 žiadosti o pomoc, ako aj integrovaný systém riadenia a kontroly sú uplatniteľné na režim prémií poskytovaných na ovce a kozy od poľnohospodárskeho roku 1994.
20. Článok 1 ods. 3 nariadenia č. 2700/93 určuje retenčné obdobie, počas ktorého sa výrobca zaväzuje chovať na svojej poľnohospodárskej usadlosti počet oviec a/alebo počet kôz, pre ktorý žiada poskytnutie prémie. Druhý pododsek tohto odseku určuje toto:
„Predtým, ako sa časť alebo celkový počet oviec a/alebo kôz, na ktoré sa žiada poskytnutie prémie, zaradí do chovu v priebehu retenčného obdobia, tieto zvieratá musia byť identifikované... a... údaj o mieste (alebo miestach), kde sa bude vykonávať tento chov, musí byť uvedený v žiadosti o prémiu...“ [ neoficiálny preklad ]
21. Na základe článku 4 ods. 1 tohto istého nariadenia sa kontroly na mieste vykonávajú v súlade s ustanoveniami článku 6 nariadenia č. 3887/92 a uplatňovaný systém trvalej registrácie pohybov dobytku musí byť v súlade s pravidlami zakotvenými v článku 4 smernice 92/102.
22. Článok 10 ods. 5 nariadenia č. 3887/92 vo svojom pôvodnom znení sa stal od 1. januára 1999 článkom 10 ods. 11 a určuje, že v prípade, ak z dôvodov vyplývajúcich z prirodzených okolností života stáda prevádzkovateľ živočíšnej výroby nemôže splniť svoj záväzok chovať zvieratá oznámené na účely prémie počas obdobia, keď je toto chovanie povinné, právo na prémiu je zachované pre počet zvierat v skutočnosti prichádzajúcich do úvahy a chovaných počas povinného obdobia pod podmienkou, že poľnohospodár to písomne oznámi príslušnému orgánu v lehote 10 pracovných dní od zistenia zníženia počtu týchto zvierat.
O finančnej oprave súvisiacej s ovocím a zeleninou
Oprava vo výške 3 %
Argumentácia účastníkov konania
23. Grécka vláda spochybňuje 3 % opravu zodpovedajúcu odpočtu poistného urobeného organizáciami výrobcov, napriek článku 15 ods. 2 nariadenia č. 1167/97. Všetky vnútroštátne ustanovenia spolu s vyhláškami dokazujú, že grécka právna úprava neumožňuje žiadnu odchýlku od ustanovení Spoločenstva a že grécke úrady nikdy neprijali akty v rozpore s týmito ustanoveniami a ani neprijali prax spočívajúcu v protiprávnom zadržaní sumy poistného. Malé množstvo prípadných protiprávnych činov, ktoré neboli bezprostredne vnímané týmito úradmi, predstavuje bezvýznamný fenomén, ktorý sa začleňuje do rámca uplatňovania vyžadovaných kontrol a nemôže v žiadnom prípade prekročiť koniec marca 1999, dátum, keď sa uskutočnili kontroly Komisie.
24. Komisia konštatuje, že grécka vláda nespochybňuje ani 3 % zrážku prémií z dôvodu poistného, ani skutočnosť, že táto prax je v rozpore s článkom 15 ods. 2 nariadenia č. 1169/97. Keďže protiprávny čin nesúvisel s uskutočňovaním alebo charakterom kontrol, nemožno ho začleniť do paušálnej opravy pre nedostatočné kontroly. Navyše kontroly vykonané tak Komisiou, ako aj Dvorom audítorov odhalili, že grécke úrady znášali spornú prax aspoň do 31. decembra 2000.
Posúdenie Súdnym dvorom
25. V zmysle znenia článku 15 ods. 2 nariadenia č. 1169/97 „organizácia výrobcov zaplatí v plnej výške... prijatú sumu svojim členom“ [ neoficiálny preklad ].
26. Je nepochybné, čo sa týka určitých organizácií výrobcov, že celková úhrada súm prijatej pomoci nebola vykonaná a že 3 % z nej sa zrazilo z dôvodu poistného.
27. V dôsledku toho je nutné skonštatovať, že platby vykonané týmito organizáciami výrobcov neboli v súlade s pravidlami Spoločenstva. V dôsledku toho v súlade s právom Komisia zamietla financovanie zodpovedajúcich súm Spoločenstvom.
28. Grécka vláda tvrdí, že oprava sa v každom prípade nemala uplatniť na výdavky vynaložené po 31. marci 1999.
29. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že Komisia, odvolávajúc sa tak na vnútroštátne opatrenia prijaté do júla 1999, ako aj na kontroly vykonané inštitúciami Spoločenstva v priebehu roku 2000, uvádza, že táto zrážka zo súm trvala aspoň do 31. decembra 2000.
30. Grécka vláda však neuvádza žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla protirečiť stanovisku Komisie.
31. Berúc do úvahy všetky predchádzajúce úvahy, tvrdenia gréckej vlády uvádzané vo vzťahu k 3 % oprave zodpovedajúcej odpočtu poistného urobeného organizáciami výrobcov nemožno prijať.
Paušálna oprava vo výške 2 %
Argumentácia účastníkov konania
32. Grécka vláda spochybňuje 2 % paušálnu opravu z toho dôvodu, že platba formou šeku nespôsobuje žiadne nebezpečenstvo strát pre EPUZF, že organizácia výrobcov, ktorá nezaplatila v lehotách sumy pomoci svojim členom, je izolovaným a nereprezentatívnym prípadom, že odmietnutie dodávky, ktorej kvalita nebola vyhovujúca, počas kontrol Komisie preukazuje správne uplatňovanie pravidiel Spoločenstva a nie opak, a že uschovanie lístkov o hmotnosti si nevyžadovali ustanovenia Spoločenstva, v dôsledku čoho jej Komisia nemôže vyčítať, že takto nekonala.
33. Komisia tvrdí, že grécka vláda uznala, že v rozpore s článkom 15 ods. 2 nariadenia č. 1169/97 platby boli vykonané formou šeku a že v prípade štyroch výrobcov sumy pomoci neboli zaplatené v stanovených lehotách. Navyše tvrdenia úradníkov poverených vykonaním kontrol, podľa ktorých sa uplatňovala 5 % tolerancia pre rozmliaždené ovocie a 1 % pre pokazené ovocie, boli potvrdené skutočnosťou, že počas celého predmetného poľnohospodárskeho roku iba dve dodávky boli odmietnuté, z čoho jedna v ten istý deň, ako bola prítomná kontrolná skupina Komisie. V tejto súvislosti lístky o hmotnosti tvoria neoceniteľný nástroj na zlepšenie kvality kontrol. Všetky tieto skutočnosti ako celok však predstavujú len malé nebezpečenstvo strát pre EPUZF a uplatňovaná paušálna oprava bola obmedzená na 2 %.
Posúdenie Súdnym dvorom
34. Pokiaľ ide o prvé dva dôvody týkajúce sa organizácií výrobcov, stačí pripomenúť, že podľa znenia článku 15 ods. 2 nariadenia č. 1169/97 „organizácia výrobcov zaplatí v plnej výške v lehote pätnástich pracovných dní nasledujúcich po prijatí pomoci alebo zálohy bankovým prevodom alebo poštou prijaté sumy svojim členom“ [ neoficiálny preklad ].
35. Je nepochybné, že platby formou šeku boli vykonané a že v prípade štyroch výrobcov suma pomoci nebola zaplatená v stanovených lehotách.
36. Je nevyhnutné konštatovať, že sporné výdavky neboli vynaložené v súlade s pravidlami Spoločenstva. V dôsledku toho Komisia v súlade s právom zamietla financovanie týchto výdavkov Spoločenstvom.
37. Čo sa týka platby šekom, grécka vláda spochybňuje, že nebezpečenstvo strát vzniklo pre EPZUF, pričom sa odvoláva na nariadenie č. 1663/95, ktoré pripúšťa platbu šekom v súvislosti s úhradami vykonávanými EPZUF v prospech platobných agentúr členských štátov.
38. Podľa ustálenej judikatúry prináleží Komisii uniesť dôkazné bremeno o porušení pravidiel Spoločenstva a akonáhle je toto porušenie dokázané, prináleží členskému štátu, aby prípadne uniesol dôkazné bremeno o tom, že Komisia sa dopustila omylu, pokiaľ ide o finančné dôsledky z toho vyplývajúce (pozri v tomto zmysle rozsudky z 12. júla 1984, Luxembursko/Komisia, 49/83, Zb. s. 2931, bod 30, a zo 7. októbra 2004, Španielsko/Komisia, C‑153/01, Zb. s. I‑9009, bod 67).
39. Okrem toho Komisia nie je povinná dokázať existenciu skutočnej ujmy, ale môže sa uspokojiť s predložením vážnych indícií v tomto zmysle (pozri rozsudok Španielsko/Komisia, už citovaný, bod 66). Toto zníženie náročnosti na unesenie dôkazného bremena sa vysvetľuje rozdelením právomocí medzi Spoločenstvom a členskými štátmi v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky (pozri v tomto zmysle rozsudky z 10. novembra 1993, Holandsko/Komisia, C‑48/91, Zb. s. I‑5611, bod 17, a z 1. októbra 1998, Írsko/Komisia, C‑238/96, Zb. s. I‑5801, bod 29).
40. Finančné riadenie EPZUF totiž spočíva hlavne na vnútroštátnych orgánoch poverených dohľadom na prísne dodržiavanie pravidiel Spoločenstva (pozri rozsudok Írsko/Komisia, už citovaný, bod 30).
41. Ako bolo zdôraznené v bodoch 34 až 36 tohto rozsudku, úhrada šekom bola vykonaná v rozpore s článkom 15 ods. 2 nariadenia č. 1169/97. Komisia tvrdí na jednej strane, že toto ustanovenie má za cieľ zabezpečiť to, že subjekty, ktorým sa poskytuje pomoc, dostanú osobne pomoc, ktorá je vymáhateľná, a na strane druhej, že ten istý podpis sa objavil pre viacero osôb, čo dokazuje, že prijímatelia osobne nedostali sumy predmetnej pomoci a že pre EPZUF existovalo nebezpečenstvo strát.
42. Odkaz gréckej vlády na skutočnosť, že takýto spôsob úhrady je prípustný za iných okolností, nestačí na vyvrátenie konštatovaní Komisie, pokiaľ ide o pravdepodobnosť nebezpečenstva strát pre EPUZF.
43. V dôsledku toho prvé dva dôvody tejto vlády nemožno prijať.
44. Pokiaľ ide o tretí a štvrtý dôvod súvisiaci so spracovávateľmi, treba zdôrazniť, že tieto dôvody sú zamerané na dokázanie omylu, ktorého sa dopustila Komisia, keď vyvodila záver, že grécky systém kontroly ovocia a zeleniny nebol dôveryhodný a účinný, a keď zamietla financovanie súvisiacich výdavkov Spoločenstvom.
45. Svojím tretím dôvodom grécka vláda vyčíta Komisii, že založila svoje rozhodnutie nie na protiprávnom prijatí dodávky, ktorej kvalita nebola v súlade s právnou úpravou pre danú oblasť, ale na zamietnutí takejto dodávky v súlade s uvedenou právnou úpravou.
46. Ako bolo zdôraznené v bode 38 tohto rozsudku, je povinnosťou Komisie uniesť dôkazné bremeno o porušení pravidiel Spoločenstva (pozri v tomto zmysle tiež rozsudky z 19. februára 1991, Taliansko/Komisia, C‑281/89, Zb. s. I‑347, bod 19, a z 28. októbra 1999, Taliansko/Komisia, C‑253/97, Zb. s. I‑7529, bod 6).
47. Z ustálenej judikatúry však vyplýva, že Komisia nie je povinná dokázať vyčerpávajúcim spôsobom nedostatočnosť kontrol vykonávaných vnútroštátnymi orgánmi alebo nesprávnosť jej zaslaných číselných údajov, ale len predložiť dôkazy o závažnej a dôvodnej pochybnosti, ktorú má voči týmto kontrolám alebo číselným údajom (pozri v tomto zmysle rozsudky Holandsko/Komisia, už citovaný, bod 17, a zo 4. marca 2004, Nemecko/Komisia, C‑344/01, Zb. s. I‑2081, bod 58).
48. V dôsledku toho treba overiť, či Komisia uviedla súbor zhodných skutkových okolností, z ktorých vyplýva táto závažná a dôvodná pochybnosť. V prejednávanej veci sa Komisia oprela po prvé o skutočnosť, že iba dve ovocné dodávky dodané počas predmetnej kampane boli zamietnuté (druhá presne v čase, keď dvaja kontrolní pracovníci z Komisie boli prítomní) a po druhé na základe tvrdení zástupcov gréckej vlády, podľa ktorých sa uplatňovala tolerovaná úroveň 5 % a 1 % pre rozmliaždené a pokazené ovocie.
49. Ako správne zdôraznil generálny advokát v bode 30 svojich návrhov, nevyplýva z týchto skutočností, ktoré nenaznačujú žiadnu rozpornosť s pravidlami, že existuje pochybnosť, pokiaľ ide o hĺbkový a úplný charakter kontrol vykonávaných dotknutým členským štátom. Preto Komisia neuniesla dôkazné bremeno o závažnej a dôvodnej pochybnosti, ktorú mala voči týmto kontrolám.
50. Svojím štvrtým dôvodom grécka vláda napáda vzatie do úvahy s cieľom posúdiť nebezpečenstvo strát pre EPZUF skutočnosti, že spracovávatelia neuschovali lístky o hmotnosti pre kampaň 1997/1998, hoci žiadne pravidlo Spoločenstva neukladá takúto povinnosť.
51. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že skutočnosť, že konanie sa môže zdokonaliť, sama osebe neodôvodňuje finančnú opravu. Musí existovať významný nedostatok pri uplatňovaní výslovných pravidiel Spoločenstva a takýto nedostatok musí vystaviť EPZUF reálnemu nebezpečenstvu straty alebo nesúladu s pravidlami (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. februára 2005, Holandsko/Komisia, C‑318/02, neuverejnený v Zbierke, bod 34).
52. V prejednávanej veci Komisia neuviedla, v čom neuschovanie lístkov o váhe tvorí takéto významné nedostatky pri uplatňovaní pravidiel Spoločenstva, a ani nepreukázala, ako uschovanie týchto lístkov bolo nevyhnutné pre predmetné kontroly.
53. Z prechádzajúcich úvah vyplýva, že sa nemožno stotožniť s prvými dvoma dôvodmi uvádzanými gréckou vládou, hoci jej tretí a štvrtý dôvod sú dôvodné.
54. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že podľa správy syntézy AGRI‑625-2002, bod B.2.2.3.2, paušálna oprava vo výške 2 % výdavkov v odvetví ovocia a zeleniny pre poľnohospodárske kampane 1997/1998 a 1998/1999 sa uplatňuje vzhľadom na skutočnosť, že viacero kontrol má nedostatky. No len dve zo štyroch sérií pripomienok vyjadrených Komisiou vystihlo takéto nedostatky. V dôsledku toho paušálna oprava je založená na nedostatočnom odôvodnení.
55. Preto treba rozhodnutie 2002/881 zrušiť v časti, v ktorej zamieta financovanie Spoločenstvom 2 % výdavkov vynaložených v odvetví ovocia a zeleniny z dôvodu nedostatočných kontrol.
O finančnej oprave týkajúcej sa prémie na zvieratá, ktorá sa vzťahuje na hovädzí dobytok
Argumentácia účastníkov konania
56. Grécka vláda spochybňuje paušálu opravu vo výške 10 % uplatnenú Komisiou na prémie za zvieratá poskytované na hovädzí dobytok a v tejto súvislosti uvádza tri série tvrdení.
57. Najprv, pokiaľ ide o závažné nedostatky odhalené pri kľúčových kontrolách, teda neoznámenie zmien právnej úpravy integrovaného systému riadenia a kontroly zavedených nariadeniami č. 1678/98 a 2804/99, nedokončenie databázy a neexistenciu krížových kontrol, obsah registrov stád hovädzieho dobytku v rozpore s nariadením č. 820/97, nedostatky pri označovaní prostredníctvom ušných značiek hovädzieho dobytku, obzvlášť pokiaľ ide o novonarodené teľatá, a vydávanie zdravotných preukazov zvierat v rozpore s nariadením č. 820/97, grécka vláda sa domnieva, že berúc do úvahy prechodné opatrenia, ako aj zlepšenia, ktoré nastali vo vnútroštátnych konaniach, uvedené nedostatky nie sú dostatočne závažné pre opodstatnenie paušálnej opravy v rozsahu 10 %.
58. Pokiaľ ide ďalej o závažné nedostatky, ktoré zistila Komisia počas druhotných kontrol týkajúcich sa neoddelenia úloh, nedostatočnej spolupráce medzi veterinárnymi službami príslušných orgánov, nedostatočnej spolupráce poľnohospodárskych družstiev, prieťahov pri vybavovaní žiadostí, rozboru neinformatizovaných rizík, odchýlok v štatistických údajoch, grécka vláda v plnej miere napáda dôvodnosť zistení Komisie a tvrdí, že prípadné nedodržanie určitých druhotných kontrol môže zapríčiniť len paušálnu opravu, ktorá nepresahuje 2 %.
59. Nakoniec grécka vláda poukazuje na prekročenie právomoci voľnej úvahy Komisiou, keďže nebezpečenstvo strát pre EPZUF nemôže odôvodniť 10 % sadzbu finančnej opravy.
60. V podstate sa Komisia obmedzuje na to, že poznamenáva, že zistenia, na ktorých sa zakladá paušálna oprava, boli buď výslovne uznané, alebo ich grécka vláda nespochybňovala. Pokiaľ ide o prekročenie právomoci voľnej úvahy, domnieva sa, že skutkové zistenia, ktoré urobili jej služby, odhaľujú vážne nedostatky v rámci organizácie a vykonávania systému kľúčových kontrol, ktoré keďže viaceré z nich neboli vykonané alebo boli vykonané nedostatočne, vystavujú EPZUF nebezpečenstvu veľkých strát.
Posúdenie Súdnym dvorom
61. Najskôr, pokiaľ ide o kľúčové kontroly, je potrebné zdôrazniť, ako to urobila Komisia, že grécka vláda výslovne uznala konštatovania urobené Komisiou s výnimkou zistenia týkajúceho sa neoznámenia zmien právnej úpravy, ktoré nastali 1. januára 1999, resp. 1. januára 2000.
62. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že ak Komisia predloží dôkaz o závažnej a dôvodnej pochybnosti, potom členský štát nemôže vyvrátiť jej zistenia bez toho, že by podoprel svoje vlastné tvrdenia skutočnosťami, ktoré dokazujú existenciu dôveryhodného a operatívneho systému kontroly. Je totiž jeho povinnosťou uniesť najpodrobnejšie a najúplnejšie dôkazné bremeno o skutočnostiach súvisiacich s týmito kontrolami alebo o číslach, prípadne o nepresnostiach v tvrdeniach Komisie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. februára 2005, Grécko/Komisia, C‑300/02, Zb. s. I‑1341, body 34 až 36).
63. Grécka vláda však na jednej strane tvrdí, že tieto zmeny boli oznámené vo vhodnom čase vďaka ročným informačným seminárom, a na druhej strane, že skutočnosť, že metodické usmernenie obsahujúce podrobné usmernenia na uplatňovanie predmetných pravidiel boli zaslané krajským administratívnym úradom s oneskorením dvoch, resp. štyroch mesiacov, nezabránilo uplatneniu týchto pravidiel na kontroly vykonané v rokoch 1999 a 2000. Tieto tvrdenia však nestačia na vyvrátenie zistenia urobeného Komisiou.
64. Ďalej, pokiaľ ide o druhotné kontroly, je potrebné zdôrazniť, že skutočnosti, ktoré uvádza grécka vláda nato, aby poprela tvrdenia Komisie, nestačia na odstránenie pochybností vyslovených Komisiou v súvislosti s predmetnými kontrolami.
65. Zmienená vláda sa totiž obmedzuje na to, že na základe všeobecných tvrdení popiera neoddelenie úloh, ako aj kontrolu poľnohospodárskych družstiev. Zmieňuje sa len o jednom metodickom usmernení s cieľom dokázať existenciu primeranej spolupráce medzi veterinárnymi službami príslušných úradov. Pripúšťajúc v plnej miere prieťahy pri vybavovaní žiadostí, sa však uspokojuje, pokiaľ ide o rozbor nebezpečenstiev, s tvrdením, že rozbor bol urobený ručne a vo vhodnom čase. Okrem toho, ako zdôrazňuje generálny advokát v bode 53 svojich návrhov, tvrdenia gréckej vlády týkajúce sa nepresných štatistických údajov sú ťažko pochopiteľné a nevysvetľujú, ako boli overené a opravené. Neexistencia dôveryhodných čísel týkajúcich sa kontrol obsahuje v sebe zvýšené nebezpečenstvo vzniku ujmy pre EPUZF.
66. Nakoniec, pokiaľ ide o tvrdenia tejto vlády týkajúce sa prekročenia Komisiou právomoci voľnej úvahy, treba konštatovať, ako to zdôraznil generálny advokát v bodoch 57 až 59 svojich návrhov, že vzhľadom na predchádzajúce úvahy tieto tvrdenia nie sú opodstatnené.
67. Keďže grécka vláda nedokázala vyvrátiť tvrdenia Komisie prostredníctvom skutočností preukazujúcich existenciu dôveryhodného a operatívneho systému kontrol, potom závažné nedostatky, ktoré Komisia zistila tak v rámci kľúčových kontrol, ako aj v rámci druhotných kontrol, sa musia považovať za preukázané.
68. V dôsledku toho nemožno vyčítať Komisii, že v súlade s usmerneniami obsiahnutými v dokumente č. VI/5330/97 uplatnila opravu vo výške 10 %, pretože keď jedna alebo viacero kľúčových kontrol neboli vykonané, alebo síce boli vykonané, ale zle alebo zriedkavo, takže nie sú účinné na to, aby sa určilo, či možno vyhovieť žiadosti, alebo na to, aby sa predchádzalo porušovaniu pravidiel, potom sa možno rozumne domnievať, že existuje vysoké nebezpečenstvo veľkých strát pre EPZUF.
69. Berúc do úvahy predchádzajúce konštatovania, tvrdenia uvádzané gréckou vládou vo vzťahu k 10 % paušálnej oprave uplatňovanej na prémie za zvieratá poskytované na hovädzí dobytok treba odmietnuť ako nedôvodné.
O finančnej oprave týkajúcej sa prémie za zvieratá, ktorá sa vzťahuje na ovce a kozy
Argumentácia účastníkov konania
70. Grécka vláda spochybňuje 5 % paušálnu opravu uplatnenú Komisiou na prémie poskytované na ovce a kozy. Táto oprava je totiž založená na oprave v sadzbe 5 % uplatňovanej na tieto isté prémie na roky 1995 až 1997. Vzhľadom na zlepšenia, ktoré nastali v súvislosti so spôsobom, akým táto vláda uplatňovala režim v priebehu rokov 1998 a 1999, by sa však táto oprava mala znížiť na úroveň 2 %.
71. V podstate sa Komisia obmedzuje na to, že uvádza, že zistenia, na ktorých sa zakladá finančná oprava, teda neexistencia registra pohybu stáda, nedostatok dôveryhodnosti štatistík vyplývajúcich z kontrol, oneskorenia pri spracovávaní údajov, nevykonanie rozboru rizík, nepresné označenie miesta chovania stáda a slovné oznámenie strát, neboli napadnuté. Neexistencia čistých zlepšení vzhľadom na konštatovania, ktoré viedli k uplatneniu 5 % paušálnej opravy, pokiaľ ide o roky 1995 až 1997, viedli k uplatneniu rovnakej sadzby opravy na roky 1998 a 1999.
Posúdenie Súdnym dvorom
72. Na úvod treba poznamenať, že Súdny dvor svojím rozsudkom z 9. septembra 2004 (Grécko/Komisia, C‑332/01, Zb. s. I‑7699, bod 99 a nasl.) zamietol žalobu Helénskej republiky, ktorou napadla rozhodnutie Komisie č. 2001/557/ES z 11. júla 2001 o vylúčení niektorých výdavkov uskutočnených členskými štátmi prostredníctvom záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) z financovania prostriedkami Spoločenstva [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 200, s. 28) v časti, v ktorej sa týka 5 % paušálnej opravy uplatňovanej na prémie za zvieratá poskytované na ovce a kozy na roky 1995 až 1997.
73. Sporná finančná oprava bola uplatňovaná vzhľadom na všeobecné nedostatky, ktoré zistila Komisia, pokiaľ ide o roky 1995 až 1997, a pre ktoré jej služby neskonštatovali žiadne zreteľné zlepšenie v priebehu rokov 1998 a 1999.
74. V dôsledku toho treba skúmať dôkazy, ktorých vykonanie navrhla grécka vláda, voči konštatovaniam Komisie s cieľom overiť existenciu prípadných odchýlok od situácie tak, ako bola prezentovaná počas predchádzajúcej paušálnej opravy.
75. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, ako to bolo urobené v bode 62 tohto rozsudku, že keď Komisia unesie dôkazné bremeno o závažnej a dôvodnej pochybnosti súvisiacej so systémom predmetnej kontroly, potom je povinnosťou členského štátu uniesť najpodrobnejšie a najúplnejšie dôkazné bremeno o skutkových okolnostiach spojených s jej kontrolami alebo s nepresnosťami v tvrdeniach Komisie.
76. V súlade s konštatovaním Súdneho dvora vo veci, o ktorej rozhodol už citovaným rozsudkom z 9. septembra 2004, Grécko/Komisia, grécka vláda uznala, že v predmetných rokoch a v rozpore s tým, čo je zakotvené v článku 4 ods. 1 nariadenia č. 2700/93, register pohybov stád nebol ešte dokončený. Táto vláda však nepredložila žiaden dôkaz, ktorý by umožnil identifikovať zlepšenia, na ktoré sa odvoláva.
77. Rovnako táto vláda uznala to, že jej orgány prijali slovné oznámenie strát, a to v rozpore s ustanovením článku 10 ods. 5 nariadenia č. 3887/92.
78. Pokiaľ ide o nedostatok dôveryhodnosti štatistík vyplývajúcich z kontrol, generálny advokát správne v bode 66 svojich návrhov odmietol odkaz gréckej vlády na správnu kvalifikáciu svojich kontrolných pracovníkov, pretože toto nestačí na preukázanie správneho počítania zvierat.
79. Pokiaľ ide o oneskorenie pri spracovávaní údajov a rozbor nebezpečenstiev uvedených v článku 6 ods. 4 tohto nariadenia, treba odkázať, ako to robia účastníci konania, na konštatovania urobené v súvislosti s prémiami za zvieratá poskytovanými na hovädzí dobytok (pozri body 62 a 65 tohto rozsudku). Takto členský štát nemôže vyvrátiť konštatovania Komisie bez toho, že by vlastné tvrdenia nepodoprel skutočnosťami, ktoré preukazujú existenciu dôveryhodného a operatívneho systému kontroly. Jednoduchý odkaz na skutočnosť, že táto analýza sa vykonáva ručne, nestačí na tento účel (pozri rozsudok z 9. septembra 2004, Grécko/Komisia, už citovaný, body 128 a 129).
80. Pokiaľ ide o uvedenie miesta chovu zvierat, treba zdôrazniť, ako to už urobil Súdny dvor vo bodoch 133 až 137 uvedeného rozsudku, že vzhľadom na štruktúru a cieľ článku 5 ods. 1 štvrtej zarážky nariadenia č. 3887/92 je potrebné zastávať názor, že vyžadované uvedenie údaja musí byť dostatočne jasné na to, aby umožnilo kontrolným orgánom overiť presné miesto chovania zvierat.
81. V dôsledku toho tvrdenia gréckej vlády uvádzané vo vzťahu k 5 % paušálnej oprave prémií za zvieratá poskytovaných na ovce a kozy nemožno uznať.
82. Vzhľadom na predchádzajúce úvahy sa musí rozhodnutie 2002/881 zrušiť v časti, v ktorej zamieta financovanie Spoločenstvom 2 % výdavkov vynaložených v odvetví ovocia a zeleniny. Vo zvyšnej časti sa musí žaloba Helénskej republiky zamietnuť.
O trovách
83. Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. V súlade s článkom 69 ods. 3 prvým pododsekom uvedeného rokovacieho poriadku však Súdny dvor môže rozdeliť náhradu trov konania medzi účastníkov konania alebo rozhodnúť tak, že každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania, ak účastníci konania mali úspech len v časti predmetu konania. Keďže Helénska republika nemala úspech v dvoch z troch dôvodov uvedených Komisiou, je opodstatnené v súlade s návrhmi Komisie zaviazať ju na náhradu dvoch tretín trov konania, ktoré vznikli Komisii. Helénska republika nepodala žiaden návrh o trovách konania, preto v zostávajúcej časti účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol a vyhlásil:
1. Rozhodnutie Komisie 2002/881/ES z 5. novembra 2002 o vylúčení niektorých výdavkov uskutočnených členskými štátmi prostredníctvom záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) z financovania prostriedkami Spoločenstva sa ruší v časti, v ktorej zamieta financovanie Spoločenstvom 2 % výdavkov vynaložených v odvetví ovocia a zeleniny.
2. V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.
3. Helénska republika je povinná nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vznikli Komisii Európskych spoločenstiev.
4. V zostávajúcej časti účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania.