Predbežné znenie
ROZSUDOK
SÚDNEHO
DVORA
(veľká
komora)
z 26. februára
2026(1)
Obsah
I.
Právny rámec
A.
Právo Únie
1.
Smernica o povolení
2.
Rámcová smernica
3.
Smernica o hospodárskej súťaži
4.
Smernica 2018/1972
B.
Maďarské právo
II.
Skutkové okolnosti, ktoré sú základom žaloby o nesplnenie povinnosti
III.
Konanie pred podaním žaloby a konanie na Súdnom dvore
IV.
O žalobe
A.
O uplatniteľnosti práva Únie
1.
O uplatniteľnosti regulačného rámca Únie pre elektronické komunikácie a Charty
a)
Argumentácia účastníkov konania
b)
Posúdenie Súdnym dvorom
1)
O regulačnom rámci Únie pre elektronické komunikácie
2)
O Charte
2.
O uplatniteľnosti smernice 2018/1972 ratione temporis
a)
Argumentácia účastníkov konania
b)
Posúdenie Súdnym dvorom
B.
O prípustnosti
1.
O prípustnosti žalobných dôvodov uplatnených voči sporným rozhodnutiam
a)
Argumentácia účastníkov konania
b)
Posúdenie Súdnym dvorom
2.
O prípustnosti žalobného dôvodu založeného na porušení zásady lojálnej spolupráce
C.
O veci samej
1.
O žalobných dôvodoch týkajúcich sa § 48 ods. 7 zákona o médiách a rozhodnutia o zamietnutí
a)
O žalobnom dôvode založenom na porušení zásady proporcionality
1)
Argumentácia účastníkov konania
2)
Posúdenie Súdnym dvorom
i)
O uplatniteľnosti článku 10 smernice o povolení
ii)
O pôsobnosti § 48 ods. 7 písm. a) zákona o médiách
iii)
O porušení zásady proporcionality ustanovením § 48 ods. 7 zákona o médiách
b)
O žalobnom dôvode založenom na porušení zásady zákazu diskriminácie
1)
Argumentácia účastníkov konania
2)
Posúdenie Súdnym dvorom
c)
O žalobnom dôvode založenom na včasnom neprijatí rozhodnutia o zamietnutí
1)
Argumentácia účastníkov konania
2)
Posúdenie Súdnym dvorom
d)
Záver
2.
O žalobných dôvodoch týkajúcich sa spornej výzvy na predkladanie ponúk a rozhodnutia o neplatnosti
a)
O žalobných dôvodoch založených na porušení zásad transparentnosti a proporcionality
1)
Argumentácia účastníkov konania
2)
Posúdenie Súdnym dvorom
i)
O dôvodoch neplatnosti týkajúcich sa relácií „Reggeli Gyors ismétlés“ a „Kovátsműhely“
ii)
O dôvode neplatnosti týkajúcom sa podnikateľského a finančného plánu vysielateľa Klubrádió
b)
O žalobnom dôvode založenom na včasnom neprijatí rozhodnutia o neplatnosti
1)
Argumentácia účastníkov konania
2)
Posúdenie Súdnym dvorom
c)
Záver
3.
O žalobných dôvodoch týkajúcich sa § 65 ods. 11 zákona o médiách
a)
Argumentácia účastníkov konania
b)
Posúdenie Súdnym dvorom
1)
O žalobnom dôvode založenom na porušení zásady zákazu diskriminácie
2)
O žalobnom dôvode založenom na porušení zásady proporcionality
3)
O žalobnom dôvode založenom na porušení povinnosti zabezpečiť efektívnu správu rádiového spektra
4)
Záver
4.
O žalobných dôvodoch založených na porušení článku 11 Charty
a)
Argumentácia účastníkov konania
b)
Posúdenie Súdnym dvorom
O trovách
„ Nesplnenie
povinnosti
členským
štátom – Elektronické
komunikačné
siete a služby – Rádiové
spektrum – Smernice
2002/20/ES,
2002/21/ES,
2002/77/ES a (EÚ)
2018/1972 – Individuálne
práva
na
používanie – Vnútroštátne
právne
predpisy a správne
rozhodnutia,
ktoré
komerčnú
rozhlasovú
stanicu
zbavujú
možnosti
vysielať
jej
obsah
na
analógovej
pozemnej
FM
rádiovej
frekvencii – Zásady
proporcionality,
transparentnosti,
zákazu
diskriminácie a riadnej
správy
vecí
verejných – Článok 11
Charty
základných
práv
Európskej
únie – Sloboda
prejavu a právo
na
informácie – Sloboda
médií “
Vo
veci C‑92/23,
ktorej
predmetom
je
žaloba o nesplnenie
povinnosti
podľa článku 258 ZFEÚ,
podaná
17. februára
2023,
Európska
komisia,
v zastúpení: A. de
Gregorio Merino, U. Małecka, L. Malferrari a A. Tokár,
splnomocnení
zástupcovia,
žalobkyňa,
ktorú v konaní
podporujú:
Belgické
kráľovstvo,
v zastúpení:
pôvodne C. Jacob, M. Jacobs, C. Pochet, L. Van
den Broeck a M. Van
Regemorter,
neskôr C. Jacob, M. Jacobs, C. Pochet a M. Van
Regemorter,
splnomocnené
zástupkyne,
Dánske
kráľovstvo,
v zastúpení:
pôvodne D. Elkan, J. F. Kronborg a C. A.‑S. Maertens,
neskôr D. Elkan a C. A.‑S. Maertens a napokon C. A‑S. Maertens a J. Sandvik Loft,
splnomocnené
zástupkyne,
Holandské
kráľovstvo,
v zastúpení: M. K. Bulterman a C. S. Schillemans,
splnomocnené
zástupkyne,
vedľajší
účastníci
konania,
proti
Maďarsku,
v zastúpení: M. Z. Fehér a G. Koós,
splnomocnení
zástupcovia,
za
právnej
pomoci G. Trinn,
ügyvéd,
žalovanému,
SÚDNY
DVOR
(veľká
komora),
v zložení:
predseda K. Lenaerts,
podpredseda T. von
Danwitz,
predsedovia
komôr K. Jürimäe, C. Lycourgos, M. L. Arastey Sahún (spravodajkyňa),
sudcovia S. Rodin, E. Regan, N. Piçarra, D. Gratsias, M. Gavalec, S. Gervasoni, N. Fenger a R. Frendo,
generálny
advokát: A. Rantos,
tajomník: I. Illéssy,
referent,
so
zreteľom
na
písomnú
časť
konania a po
pojednávaní z 2. decembra
2024,
po
vypočutí
návrhov
generálneho
advokáta
na
pojednávaní
3. apríla
2025,
vyhlásil
tento
Rozsudok
1        Európska
komisia
svojou
žalobou
navrhuje,
aby
Súdny
dvor
určil,
že
Maďarsko:
–        si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článkov 5,
7 a 10
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2002/20/ES
zo
7. marca 2002 o povolení
na
elektronické
komunikačné
siete a služby
(smernica o povolení)
(Ú. v. ES L 108,
2002, s. 21;
Mim. vyd.
13/029,
s. 337),
zmenenej
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
2009/140/ES z 25. novembra
2009
(Ú. v. EÚ L 337,
2009,
s. 37) (ďalej
len
„smernica o povolení“), z článku 4 bodu 2 smernice
Komisie
2002/77/ES
zo
16. septembra
2002 o hospodárskej
súťaži
na
trhoch
elektronických
komunikačných
sietí a služieb
(Ú. v. ES L 249,
2002, s. 21;
Mim. vyd.
08/002,
s. 178,
ďalej
len
„smernica o hospodárskej
súťaži“), z článku 9 smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2002/21/ES
zo
7. marca 2002 o spoločnom
regulačnom
rámci
pre
elektronické
komunikačné
siete a služby
(rámcová
smernica)
(Ú. v. ES L 108,
2002, s. 33;
Mim. vyd.
13/029,
s. 349),
zmenenej
smernicou
2009/140
(ďalej
len
„rámcová
smernica“),
zo
zásad
proporcionality,
zákazu
diskriminácie a lojálnej
spolupráce,
ako
aj z článku 11
Charty
základných
práv
Európskej
únie
(ďalej
len
„Charta“):
–        tým,
že
Médiatanács (Mediálna
rada,
Maďarsko)
prijala
rozhodnutie
č. 830/2020
(IX.
8) z 8. septembra
2020,
ktorým
odmietla
rozhlasovému vysielateľovi
Klubrádió obnoviť
jeho
práva
na
využívanie
rádiového
spektra,
–        tým,
že
prijalo § 48 ods. 7
médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010.
évi CLXXXV.
törvény [zákon č. CLXXXV z roku
2010 o mediálnych
službách a masových
komunikačných
prostriedkoch
(Magyar Közlöny 2010/202;
ďalej
len
„zákon o médiách“)],
ktorý v prípade
opakovaného
porušenia
automaticky
vylučuje
obnovenie
práv
na
využívanie
rádiového
spektra
na
vysielanie,
aj
keď
porušenie
nebolo
zvlášť
závažné a malo
čisto
formálny
charakter,
a
–        tým,
že
takto
neprimerane a diskriminačne
znemožnilo
vysielateľovi
Klubrádió pokračovať v jeho
činnosti v oblasti
rozhlasového
vysielania,
–        si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článkov 8 a 9
rámcovej
smernice, z článku 5 ods. 3
smernice o povolení,
ako
aj
zo
zásady
riadnej
správy
vecí
verejných:
–        tým,
že v lehote
šiestich
týždňov
stanovenej v článku 5 ods. 3
smernice o povolení
nebolo
prijaté
rozhodnutie o žiadosti
vysielateľa
Klubrádió o obnovenie
jeho
práv
na
využívanie
rádiového
spektra,
a
–        tým,
že
postup
na
účely
pridelenia
rádiovej
frekvencie,
ktorú
predtým
používal vysielateľ
Klubrádió,
sa neuskutočnil včas tak,
aby
mohlo
byť
prijaté
rozhodnutie
pred
uplynutím
doby
platnosti
práv
vysielateľa Klubrádió na
používanie,
–        si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 5 ods. 2
smernice o povolení, z článku 45
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2018/1972 z 11. decembra
2018,
ktorou
sa
stanovuje
európsky
kódex
elektronických
komunikácií
(Ú. v. EÚ L 321,
2018, s. 36), a z článku 11
Charty,
tým,
že
Mediálna
rada
vo
výzve
na
predkladanie
ponúk
týkajúcej
sa
možnosti
poskytovať
mediálne
služby
na
frekvencii
92,9
MHz,
ktorú
uverejnila
4. novembra
2020, a v rozhodnutí
180/2021
(III.
10.),
ktoré
vydala z 10. marca 2021,
stanovila
neprimerané
podmienky
na
udelenie
práv
na
využívanie
rádiového
spektra,
nestanovila
vopred
kritériá
na
pridelenie
práv
na
využívanie
tohto
spektra,
neupravila
nijakú
mieru
voľnej
úvahy,
pokiaľ
ide o posúdenie
závažnosti a významu
chýb v predloženej
dokumentácii,
ktoré
mohli
viesť k vylúčeniu
uchádzačov, a nevzala
do
úvahy
ani
to,
že
chyby
boli
menšieho významu,
a
–        si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972,
ako
aj
zo
zásad
proporcionality a zákazu
diskriminácie,
tým,
že
prijalo § 65 ods. 11
zákona o médiách,
ktorý
vylučuje
možnosť
požiadať o práva
na
dočasné
využívanie v prípade,
keď
práva
poskytovateľa
mediálnych
služieb
na
využívanie
neboli
predtým
obnovené,
hoci
túto
možnosť
priznáva
poskytovateľom
služieb,
ktorých
práva
na
využívanie
už
boli
raz
obnovené, a toto
rozdielne
zaobchádzanie
neodôvodňuje,
pričom
dôvody,
ktoré
vylučujú
obnovenie,
nevylučujú
udelenie
nového
práva
na
využívanie.
I.      Právny rámec
A.      Právo Únie
2        Spoločný
regulačný
rámec
pre
elektronické
komunikačné
služby,
elektronické
komunikačné
siete,
ako
aj
pridružené
prostriedky a služby,
ktorý
bol v účinnosti
do
21. decembra
2020,
tvorila
rámcová
smernica
spolu
so
štyrmi
osobitnými
smernicami
vrátane
smernice o povolení,
ktoré
boli
doplnené
smernicou o hospodárskej
súťaži.
Rámcová
smernica a smernica o povolení
boli
zrušené
smernicou
2018/1972
(ďalej
spolu
so
smernicou o hospodárskej
súťaži
len
„regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie“).
1.      Smernica o povolení
3        Článok 5 smernice o povolení
stanovoval:
„…
2.      Ak
je
potrebné
udeliť
individuálne
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií a čísel,
členské
štáty
udelia
takéto
práva
na
požiadanie
akémukoľvek
podniku
na
účely
poskytovania
sietí
alebo
služieb
na
základe
všeobecného
povolenia
uvedeného v článku 3,
pričom
uplatnia
ustanovenia článkov 6 a 7 a článku 11 ods. 1 písm. c)
tejto
smernice a akékoľvek
iné
predpisy
zabezpečujúce
efektívne
využívanie
týchto
zdrojov v súlade
so
smernicou
[2002/21].
Bez
toho,
aby
boli
dotknuté
osobitné
kritériá a postupy
prijaté
členskými
štátmi
na
účely
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
poskytovateľom
služieb
obsahu
rozhlasového
alebo
televízneho
vysielania,
aby
sa
zabezpečilo
plnenie
cieľov
všeobecného
záujmu v súlade s právom
Spoločenstva,
sa
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií a čísel
udeľujú
postupmi,
ktoré
sú
otvorené,
objektívne,
transparentné,
nediskriminačné a primerané a v prípade
rádiových
frekvencií v súlade s ustanoveniami článku 9 smernice
[2002/21].
Výnimka z požiadavky
na
otvorené
postupy
sa
môže
uplatniť v prípadoch,
keď
je
udelenie
individuálnych
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
poskytovateľom
služieb
obsahu
rozhlasového
alebo
televízneho
vysielania
potrebné
na
splnenie
cieľa
všeobecného
záujmu
vymedzeného
členskými
štátmi v súlade s právom
Spoločenstva.
…
3.      Rozhodnutia o udelení
práv
na
používanie
sa
prijímajú,
oznamujú a zverejňujú
čo
najskôr
po
doručení
úplnej
žiadosti
národnému
regulačnému
orgánu, a to
do
troch
týždňov v prípade
čísel,
ktoré
boli v rámci
národného
číslovacieho
plánu
pridelené
na
osobitné
účely, a do
šiestich
týždňov v prípade
rádiových
frekvencií,
ktoré
boli v rámci
národného
plánu
frekvenčného
spektra
pridelené
na
používanie
elektronickými
komunikačnými
službami.
Lehota
šiestich
týždňov
sa
uplatňuje
bez
toho,
aby
boli
dotknuté
akékoľvek
platné
medzinárodné
dohody
vzťahujúce
sa
na
používanie
rádiových
frekvencií
alebo
orbitálnych
pozícií.
…“
4        Článok 7 smernice o povolení
znel
takto:
„…
3.      Ak
je
potrebné
obmedziť
udeľovanie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií,
členské
štáty
udelia
takéto
práva
na
základe
výberových
kritérií,
ktoré
musia
byť
objektívne,
transparentné,
nediskriminačné a primerané.
Všetky
takéto
výberové
kritériá
musia
prikladať
náležitý
význam
dosiahnutiu
cieľov článku 8 smernice
[2002/21] a splneniu
požiadaviek článku 9 uvedenej
smernice.
4.      V prípade,
kde
sa
majú
používať
súťažné
alebo
porovnávacie
výberové
postupy,
členské
štáty
môžu
predĺžiť
maximálne
obdobie
šiestich
týždňov
spomenutých v článku 5 ods. 3
na
potrebné
obdobie,
maximálne
však
na
obdobie
ôsmich
mesiacov,
za
predpokladu,
že
sa
zabezpečí,
aby
takéto
postupy
boli
spravodlivé,
primerané,
otvorené a transparentné
pre
všetky
zainteresované
strany.
…“
5        Článok 10
smernice o povolení
stanovoval:
„1.      Národné
regulačné
orgány v súlade s článkom 11
monitorujú a dohliadajú
na
dodržiavanie
podmienok
všeobecného
povolenia
alebo
podmienok
práv
na
používanie,
ako
aj
osobitných
povinností
uvedených v článku 6 ods. 2.
…
3.      Príslušný
orgán
má
právomoc
požadovať
ukončenie
porušovania
uvedeného v odseku
2, a to
ihneď
alebo v rámci
primeranej
lehoty, a prijme
vhodné a primerané
opatrenia
zamerané
na
zabezpečenie
dodržiavania
podmienok a povinností.
…
5.      V prípade
závažného
alebo
opakovaného
porušovania
podmienok
všeobecného
povolenia
alebo
podmienok
práv
na
používanie
alebo
porušovania
osobitných
povinností
uvedených v článku 6 ods. 2, a ak
opatrenia
zamerané
na
zabezpečenie
dodržiavania
podmienok
alebo
povinností
uvedené v odseku
3
tohto
článku
nie
sú
postačujúce,
národné
regulačné
orgány
môžu
zabrániť
podniku v tom,
aby
naďalej
poskytoval
elektronické
komunikačné
siete
alebo
služby,
alebo
pozastaviť
výkon
práva
podniku
na
používanie
alebo
ho
odňať.
Za
obdobie
trvania
každého
porušenia, a to
aj v prípade,
že
bolo
následne
napravené,
možno
uložiť
účinné,
primerané a odrádzajúce
sankcie a pokuty.
…“
2.      Rámcová smernica
6        Podľa
odôvodnenia
5
rámcovej
smernice:
„Konvergencia
telekomunikácií,
médií a sektora
informačných
technológií
znamená,
že
všetky
prenosové
siete a služby
by
mali
byť
zastrešované
jedným
regulačným
rámcom.
Tento
regulačný
rámec
pozostáva z tejto
smernice a štyroch
špecifických
smerníc:
smernice
[2002/20],
smernice
Európskeho
parlamentu
2002/19/ES a Rady
zo
7. marca 2002 o prístupe a prepojení
elektronických
komunikačných
sietí a pridružených
prostriedkov
(Prístupová
smernica)
[(Ú. v. ES L 108,
2002, s. 7;
Mim.
vyd.
13/029, s. 323)],
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2002/22/ES
zo
7. marca 2002 o univerzálnej
službe a právach
užívateľa
týkajúcich
sa
elektronických
komunikačných
sietí a služieb
(Smernica o univerzálnej
službe)
[(Ú. v. ES L 108,
2002, s. 7;
Mim.
vyd.
13/029, s. 367),] a smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
97/66/ES z 15. decembra
1997 o spracovaní
osobných
údajov a ochrane
súkromia v telekomunikačnom
sektore
[(Ú. v. ES L 24,
1998, s. 1)],
(ďalej
len
‚špecifické
smernice‘).
Je
potrebné
oddeliť
reguláciu
prenosu
od
regulácie
obsahu.
Tento
rámec
sa
preto
nevzťahuje
na
obsah
služieb
poskytovaných
prostredníctvom
elektronických
komunikačných
sietí
využívajúcich
elektronické
komunikačné
služby,
ako
napr.
vysielanie
obsahu,
finančné
služby a niektoré
služby
informačnej
spoločnosti, a preto
nemá
dopad
na
opatrenia
prijaté
na
úrovni
spoločenstva
alebo
na
národnej
úrovni
vzhľadom
na
takéto
služby, v súlade s právom
spoločenstvo,
aby
sa
podporila
kultúrna a jazyková
rôznorodosť a zaistila
ochrana
plurality
médií.
Na
obsah
televízneho
programu
sa
vzťahuje
smernica
Rady
89/552/EHS z 3. októbra
1989 o koordinácii
niektorých
ustanovení
zákonov,
iných
právnych
predpisov a správnych
opatrení v členských
štátoch,
ktoré
sa
týkajú
činnosti v oblasti
televízneho
vysielania
[(Ú. v. ES L 298,
1989, s. 23;
Mim.
vyd.
06/001, s. 224)].
Oddelenie
regulácie
prenosu a regulácie
obsahu
nemá
vplyv
na
zohľadnenie
ich
vzájomného
prepojenia
najmä s cieľom
zabezpečenia
plurality
médií,
kultúrnej
rozmanitosti a ochrany
spotrebiteľa.“
7        Článok 1 rámcovej
smernice
stanovoval:
„1.      Touto
smernicou
sa
vytvára
harmonizovaný
rámec
regulácie
elektronických
komunikačných
služieb,
elektronických
komunikačných
sietí,
pridružených
prostriedkov a pridružených
služieb a určitých
aspektov
koncových
zariadení
na
uľahčenie
prístupu
užívateľom
so
zdravotným
postihnutím.
Ustanovujú
sa
ňou
povinnosti
národných
regulačných
orgánov a zriaďuje
sa
sústava
postupov
na
zabezpečenie
harmonizovaného
uplatňovania
regulačného
rámca v celom
Spoločenstve.
2.      Táto
smernica a špecifické
smernice
nemajú
vplyv
na
povinnosti
uložené
podľa
vnútroštátneho
práva v súlade s právom
Spoločenstva
alebo
podľa
práva
spoločenstva
vzhľadom
na
služby
poskytované
pomocou
elektronických
komunikačných
sietí a služieb.
3.      Táto
smernica a špecifické
smernice
sa
nevzťahujú
na
opatrenia
prijaté
na
úrovni
spoločenstva
alebo
na
národnej
úrovni v súlade s právom
spoločenstva,
sledujúce
ciele
vo
všeobecnom
záujme,
najmä
pokiaľ
ide o reguláciu
obsahu a audiovizuálnu
politiku.
…“
8        Článok 2 tejto
smernice
stanovoval:
„Na
účely
tejto
smernice:
a)      ‚elektronická
komunikačná
sieť‘
znamená
prenosové
systémy, a kde
je
to
aplikovateľné, i prepojovacie
alebo
smerovacie
zariadenie a iné
prostriedky
vrátane
sieťových
prvkov,
ktoré
nie
sú
aktívne a ktoré
umožňujú
prenos
signálov
po
vedení,
rádiovými,
optickými
alebo
inými
elektromagnetickými
prostriedkami
vrátane
družicových
sietí,
pevných
(s prepájaním
okruhov a paketov
vrátane
internetu) a mobilných
pozemských
sietí,
elektrických
káblových
systémov v rozsahu, v ktorom
sa
používajú
na
prenos
signálov,
sietí
používaných
na
rozhlasové a televízne
vysielanie a sietí
káblovej
televízie
bez
ohľadu
na
typ
prenášanej
informácie;
…
c)      ‚elektronická
komunikačná
služba‘
znamená
službu
bežne
poskytovanú
za
úhradu,
ktorá
pozostáva
úplne
alebo
prevažne z prenosu
signálov v elektronických
komunikačných
sieťach,
vrátane
telekomunikačných
služieb a prenosových
služieb v sieťach
používaných
na
vysielanie, s výnimkou
služieb
poskytujúcich
obsah
alebo
vykonávajúcich
edičnú
kontrolu
obsahu
prenášaného
pomocou
elektronických
komunikačných
sietí a služieb;
nezahŕňa
služby
informačnej
spoločnosti
definované v článku 1 smernice
[Európskeho
parlamentu a Rady
98/34/ES z 22. júna
1998,
ktorou
sa
stanovuje
postup
pri
poskytovaní
informácií v oblasti
technických
noriem a predpisov,
ako
aj
pravidiel
vzťahujúcich
sa
na
služby
informačnej
spoločnosti
(Ú. v. ES L 204,
1998, s. 37;
Mim. vyd.
13/020,
s. 337),
zmenenej
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
98/48/ES z 20. júla
1998
(Ú. v. ES L 217,
1998,
s. 18;
Mim. vyd.
13/021,
s. 8)],
ktoré
úplne
alebo
prevažne
nepredstavujú
prenos
signálov v elektronických
komunikačných
sieťach;
…“
9        Článok 8 rámcovej
smernice
uvádzal:
„1.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
národné
regulačné
orgány
pri
vykonávaní
regulačných
úloh
uvedených v tejto
smernici a špecifických
smerniciach,
uskutočnili
všetky
zodpovedajúce
opatrenia
zamerané
na
dosiahnutie
cieľov
stanovených v odsekoch
2,
3, a 4.
Takéto
opatrenia
musia
byť
primerané
týmto
cieľom.
…
Národné
regulačné
orgány
môžu
prispieť v rámci
svojich
kompetencií k zabezpečeniu
vykonávania
politických
opatrení
zameraných
na
podporu
kultúrnej a jazykovej
rozmanitosti
ako
aj
plurality
médií.
2.      Národné
regulačné
orgány
podporujú
súťaž
pri
poskytovaní
elektronických
komunikačných
sietí,
elektronických
komunikačných
služieb a pridružených
prostriedkov a služieb
okrem
iného
tým,
že:
a)      zabezpečia,
aby
užívatelia
vrátane
užívateľov
so
zdravotným
postihnutím,
starších
užívateľov a užívateľov s osobitnými
sociálnymi
potrebami
mali
maximálne
výhody z hľadiska
výberu,
ceny a kvality;
…
d)      podporia
efektívne
využívanie a správu
zdrojov
rádiových
frekvencií a čísiel.
…“
10      Podľa článku 9 ods. 1
tejto
smernice:
„Členské
štáty
zabezpečia
účinnú
správu
rádiových
frekvencií
pre
elektronické
komunikačné
služby
na
svojom
území v súlade s článkami 8 a 8a,
pričom
náležite
zohľadňujú
skutočnosť,
že
rádiové
frekvencie
sú
verejným
majetkom s významnou
spoločenskou,
kultúrnou a hospodárskou
hodnotou.
Zabezpečia,
aby
prideľovanie
frekvenčného
spektra
pre
elektronické
komunikačné
služby a vydávanie
všeobecných
povolení
alebo
individuálnych
práv
na
používanie
takýchto
rádiových
frekvencií
príslušnými
vnútroštátnymi
orgánmi
bolo
založené
na
objektívnych,
transparentných,
nediskriminačných a primeraných
kritériách.
…“
3.      Smernica o hospodárskej súťaži
11      Článok 4 smernice o hospodárskej
súťaži
stanovuje:
„Bez
vplyvu
na
špeciálne
kritéria a postupy
prijaté
členskými
štátmi
týkajúce
sa
udeľovania
práv
na
využívanie
rádiových
frekvencií
poskytovateľom
služieb
vysielania
rádiového a televízneho
obsahu s ohľadom na ciele
vo
všeobecnom
záujme v súlade s právom
spoločenstva:
1.      nesmú
členské
štáty
udeľovať
výlučné
alebo
špeciálne
práva
na
využívanie
rádiových
frekvencií
na
poskytovanie
elektronických
komunikačných
služieb,
2.      musí
byť
prideľovanie
rádiových
frekvencií
na
elektronické
komunikačné
služby
založené
na
objektívnych,
transparentných
nediskriminačných a primeraných
kritériách.“
4.      Smernica 2018/1972
12      Podľa
odôvodnenia
1
smernice
2018/1972:
„Smernice
[2002/20 a 2002/21]
boli
podstatným
spôsobom
zmenené.
Keďže
je
potrebné
uskutočniť
ďalšie
zmeny, v záujme
jasnosti
by
sa
uvedené
smernice
mali
prepracovať.“
13      Článok 2 bod 4 smernice
2018/1972
znie
takto:
„Na
účely
tejto
smernice
sa
uplatňujú
tieto
vymedzenia
pojmov:
…
4.      ‚elektronická
komunikačná
služba‘ je
služba
obvykle
poskytovaná
za
odplatu
prostredníctvom
elektronických
komunikačných
sietí,
ktorá
zahŕňa, s výnimkou
služieb
poskytujúcich
obsah
alebo
vykonávajúcich
redakčnú
kontrolu
obsahu
prenášaného
pomocou
elektronických
komunikačných
sietí a služieb,
tieto
typy
služby:
a)      ‚službu
prístupu k internetu‘…;
b)      ‚interpersonálnu
komunikačnú
službu‘;
a
c)      služby
pozostávajúce
úplne
alebo
prevažne z prenosu
signálov,
ako
napríklad
prenosové
služby
používané
na
poskytovanie
služieb
komunikácie
M2M a na
vysielanie.“
14      Článok 45
tejto
smernice
stanovuje:
„1.      Členské
štáty
zabezpečia
účinnú
správu
rádiového
spektra
pre
elektronické
komunikačné
siete a služby a siete
na
svojom
území v súlade s článkami 3 a 4,
pričom
náležite
zohľadňujú
skutočnosť,
že
rádiové
spektrum
je
verejným
majetkom s významnou
spoločenskou,
kultúrnou a hospodárskou
hodnotou.
Zabezpečia,
aby
prideľovanie
individuálnych
práv
na
využívanie
rádiového
spektra
pre
elektronické
komunikačné
siete a služby,
vydávanie
všeobecných
povolení v súvislosti s týmito
právami
alebo
ich
udelenie
príslušnými
orgánmi
bolo
založené
na
objektívnych,
transparentných,
nediskriminačných a primeraných
kritériách
pozitívne
ovplyvňujúcich
hospodársku
súťaž.
…
2.      Členské
štáty
podporujú
harmonizáciu
využívania
rádiového
spektra
pre
elektronické
komunikačné
siete a služby v celej
Únii v súlade s potrebou
zabezpečiť
jeho
účinné a efektívne
využívanie,
pričom
sa
usilujú o dosiahnutie
výhod
pre
spotrebiteľov,
ako
je
napríklad
hospodárska
súťaž,
úspory z rozsahu a interoperabilita sietí a služieb.
Konajú
pritom v súlade s článkom 4 tejto
smernice a s rozhodnutím
[Európskeho
parlamentu a Rady č. 676/2002/ES
zo
7. marca 2002 o regulačnom
rámci
pre
politiku
rádiového
frekvenčného
spektra v Európskom
spoločenstve
(rozhodnutie o rádiovom
frekvenčnom
spektre)
(Ú. v. ES L 108,
2002, s. 1;
Mim. vyd.
13/029,
s. 317)],
pričom
okrem
iného:
…
c)      zabezpečujú
predvídateľnosť a konzistentnosť
pri
udeľovaní,
obnovovaní,
zmene,
obmedzovaní a odnímaní
práv
na
využívanie
rádiového
spektra s cieľom
podporiť
dlhodobé
investície;
…
g)      uplatňujú
pravidlá
udeľovania,
prevodu,
obnovenia,
zmeny a odňatia
práv
na
využívanie
rádiového
spektra,
ktoré
sú
jasne a transparentne
stanovené,
aby
bola
garantovaná
istota,
konzistentnosť a predvídateľnosť
regulácie;
…“
15      Článok 48 ods. 3
uvedenej
smernice
stanovuje:
„Výnimka z požiadavky
na
otvorené
postupy
sa
môže
uplatniť v prípadoch,
keď
je
udelenie
individuálnych
práv
na
využívanie
rádiového
spektra
poskytovateľom
obsahových
služieb
rozhlasového
alebo
televízneho
vysielania
potrebné
na
splnenie
cieľa
všeobecného
záujmu
stanoveného
členskými
štátmi v súlade s právom
Únie.“
16      Článok 124 ods. 1
prvý
pododsek tej
istej
smernice
znie
takto:
„Členské
štáty
prijmú a uverejnia
do
21. decembra
2020
zákony,
iné
právne
predpisy a správne
opatrenia
potrebné
na
dosiahnutie
súladu s touto
smernicou.
Bezodkladne
oznámia
Komisii
znenie
týchto
ustanovení.“
17      Podľa článku 125
smernice
2018/1972:
„Smernice
[2002/20 a 2002/21]
sa
zrušujú s účinnosťou
od
21. decembra
2020
bez
toho,
aby
boli
dotknuté
povinnosti
členských
štátov
týkajúce
sa
lehôt
na
transpozíciu
smerníc
uvedených v časti B prílohy XII do
vnútroštátneho
práva a na
ich
uplatňovanie.
…
Odkazy
na
zrušené
smernice
sa
považujú
za
odkazy
na
túto
smernicu a znejú v súlade s tabuľkou
zhody
uvedenou v prílohe XIII.“
B.      Maďarské právo
18      Ustanovenie § 22 ods. 8
zákona o médiách v znení,
ktoré
sa
uplatňovalo
ku
dňu
prijatia
rozhodnutí
Mediálnej
rady
č. 354/2017
(IV. 19.)
(ďalej
len
„rozhodnutie
č. 354/2017“) a 1224/2017
(XI.
14.)
(ďalej
len
„rozhodnutie
č. 1224/2017“),
stanovovalo:
„Poskytovatelia
mediálnych
služieb
sú
povinní
poskytovať
Mediálnej rade
každý
mesiac
údaje
na
monitorovanie
dodržiavania
vysielacích
kvót…“
19      Ustanovenie § 22 ods. 8
zákona o médiách
v znení,
ktoré
je
účinné v súčasnosti,
uvádza:
„Poskytovatelia
lineárnych
mediálnych
služieb
sú
povinní
každý
mesiac
najneskôr v posledný
deň
mesiaca
nasledujúceho
po
príslušnom
mesiaci, a poskytovatelia
mediálnych
služieb
na
požiadanie
najneskôr
do
31. januára
roku
nasledujúceho
po
referenčnom
roku,
poskytnúť
Mediálnej rade
údaje
umožňujúce
monitorovať
dodržiavanie
vysielacích
kvót…“
20      Ustanovenie § 48
tohto
zákona
znie
takto:
„1.      Ak
tento
zákon
nestanovuje
inak,
analógová
lineárna
mediálna
služba
využívajúca
obmedzené
zdroje
vo
vlastníctve
štátu
môže
byť
poskytovaná
na
základe
správnej
zmluvy
uzavretej
na
základe
výberového
konania
vyhláseného a organizovaného
Mediálnou radou.
…
5.      Právo
poskytovať
analógové
lineárne
mediálne
služby s využitím
obmedzených
zdrojov
vo
vlastníctve
štátu
je
platné
najviac
desať
rokov v prípade
rozhlasového
vysielania a desať
rokov v prípade
audiovizuálnych
mediálnych
služieb;
po
uplynutí
doby
platnosti
môže
byť
na
podnet
poskytovateľa
mediálnych
služieb
raz
obnovené
bez
vyhlásenia
výberového
konania
na
najviac
sedem
rokov,
pričom
zmluvy o poskytovaní
audiovizuálnych
mediálnych
služieb
zaniknú v deň
stanovený v § 38 ods. 1
műsorterjesztés és a digitális átállás szabályairól szóló 2007.
évi LXXIV.
törvény [(zákon
č. LXXIV z roku
2007 o pravidlách
vysielania a prechodu
na
digitálne
vysielanie)
(Magyar Közlöny 2007/80)].
…Podnet
na
obnovenie
treba
oznámiť
Mediálnej rade
štrnásť
mesiacov
predo
dňom
uplynutia
doby
platnosti. V prípade
nedodržania
tejto
lehoty
sa
obnovenie
nepovolí. V rámci
výkonu
vlastníckeho
práva v mene
štátu
Mediálna
rada
informuje
poskytovateľa
mediálnych
služieb o obnovení
práva
alebo o tom,
že
nemá v úmysle
ho
obnoviť, a to
najskôr
šesť
mesiacov a najneskôr
štyri
mesiace
pred
uplynutím
doby
platnosti
práv.
Poskytovateľ
mediálnych
služieb
nemá
nárok
na
obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby a podnet
na
takéto
obnovenie
neznamená
pre
Mediálnu radu povinnosť
uzavrieť
zmluvu.
…
7.      Právo
nie
je
možné
obnoviť:
a)      ak
bol
poskytovateľ
mediálnych
služieb
právoplatným
rozhodnutím
Mediálnej
rady
uznaný
za
vinného z opakovaného
alebo
závažného
porušenia
zmluvy
alebo
ustanovení
sajtószabadságról és a médiatartalmak alapvető szabályairól szóló 2010.
évi CIV.
törvény [(zákon
č. CIV z roku
2010 o slobode
tlače a základných
pravidlách
týkajúcich
sa
mediálneho
obsahu)
(Magyar Közlöny 2010/170,
ďalej
len
„zákon o slobode
tlače“)]
alebo
tohto
zákona
alebo
b)      ak v čase
podania
alebo
preskúmania
podnetu
má
poskytovateľ
mediálnych
služieb
nedoplatky
na
poplatkoch
za
mediálne
služby.
…“
21      Ustanovenie § 55 ods. 1
zákona o médiách
stanovuje:
„Na
výberovom
konaní
sa
môže
zúčastniť
každá
spoločnosť
a)      ktorá
nemá
žiadne
dlhy
na
cle
alebo
príspevkoch
na
sociálne
zabezpečenie
po
splatnosti
viac
ako
60
dní,
žiadne
dlhy
na
dani
po
splatnosti
uvedené v registroch
ústrednej
daňovej
správy
ani
žiadne
splatné
platobné
povinnosti
voči
špecializovanému
štátnemu
fondu,
pokiaľ
veriteľ
písomne
neposkytol
odklad
platby;
b)      voči
ktorej
nie
je
vedené
konkurzné
konanie,
nie
je v likvidácii z dôvodu
platobnej
neschopnosti
alebo
v dobrovoľnej
likvidácii
ani
voči
nej
nie
je
vedené
žiadne
iné
konanie
smerujúce k jej
zrušeniu,
a
c)      voči
ktorej
počas
piatich
rokov
pred
zverejnením
výzvy
na
predkladanie
ponúk
ca)      nebolo
prijaté
právoplatné
správne
rozhodnutie,
ktorým
sa
konštatuje
závažné
porušenie
majúce
za
následok
nedodržanie
správnej
zmluvy,
alebo
cb)      Mediálna
rada
nevypovedala
jej
správnu
zmluvu,
d)      ktorá
nemá
žiadne
splatné
dlhy
voči
Mediálnej rade.“
22      V ustanovení § 59
tohto
zákona
sa stanovuje:
„1.      Pri
posudzovaní
platnosti
ponuky z hľadiska
obsahu
Mediálna
rada
hodnotí
ponuku
predloženú
uchádzačom
prihláseným
do
výberového
konania
ako
celok a v jej
jednotlivých
častiach a preskúma,
či
je
podložená.
…
3.      Ponuka
je
neplatná z hľadiska
obsahu
…
c)      ak
ponuka
vzhľadom
na
nedostatok
dôvodnosti
nie
je
spôsobilá
dosiahnuť
ciele
stanovené v tomto
zákone
alebo
vo
výzve
na
predkladanie
ponúk,
alebo
…“
23      Podľa § 63
uvedeného
zákona:
„1.      Keď
je
rozhodnutie
uvedené v § 62 ods. 1 písm. b)
oznámené
úspešnému
uchádzačovi,
Mediálna
rada
začne z úradnej
moci
správne
konanie s cieľom
uzavrieť s ním
správnu
zmluvu.
Lehota
na
ukončenie
tohto
správneho
konania
je
štyridsaťpäť
dní.
…
12.      Poskytovateľ
mediálnych
služieb
je
oprávnený a povinný
vysielať
programy v súlade s podmienkami
správnej
zmluvy s využitím
vlastnej
siete,
vlastného
vybavenia a vlastných
zariadení
alebo s využitím
(vysielacích)
služieb
poskytovateľa
elektronických
komunikačných
služieb.
Na
činnosti
vysielania a distribúcie,
ktoré
poskytovateľ
mediálnych
služieb
vykonáva
prostredníctvom
svojich
vlastných
zariadení,
nie
je
potrebné
povolenie
na
poskytovanie
telekomunikačných
služieb;
tým
nie
sú
dotknuté
povolenia,
ktoré
je
potrebné
získať
na
základe
iných
ustanovení
zákonov
alebo
iných
právnych
predpisov.
…“
24      Ustanovenie § 65
zákona o médiách
stanovuje:
„1.      Mediálna
rada
môže
na
základe
žiadosti a s prihliadnutím
na
mediálny
trh a mediálnu
politiku
uzavrieť
na
obdobie
najviac
180
dní
dočasnú
správnu
zmluvu
na
poskytovanie
mediálnych
služieb:
…
c)      v prípade
ktorej
[Nemzeti Média ‑ és Hírközlési Hatóság (Národný
úrad
pre
komunikácie a médiá,
Maďarsko)
(ďalej
len
„NMHH“)]
potvrdí,
že
mediálne
služby
možno
poskytovať
bez
toho,
aby
spôsobovali
rušenie
iným
osobám a porušovali
medzinárodné
normy.
…
11.      Ak
doba
platnosti
práva
na
poskytovanie
lineárnych
rozhlasových
mediálnych
služieb
uplynie
po
tom,
čo
ho
Mediálna
rada
už
raz
obnovila, a už
sa
začalo
výberové
konanie
na
poskytovanie
mediálnych
služieb,
Mediálna
rada
môže,
prípadne
aj
viackrát,
uzavrieť s poskytovateľom
mediálnych
služieb,
ktorý
bol
predtým
nositeľom
tohto
práva, a na
jeho
žiadosť
dočasnú
správnu
zmluvu
na
najviac
60
dní.
Na
základe
tohto
odseku
možno
dočasnú
správnu
zmluvu
uzavrieť
len
do
ukončenia
výberového
konania,
alebo
ak
bolo
rozhodnutie o ukončení
výberového
konania
predmetom
správnej
žaloby,
do
vydania
právoplatného
rozhodnutia
vo
veci.
Dočasná
správna
zmluva
zaniká
dňom
uzavretia
správnej
zmluvy s úspešným
uchádzačom.
…“
25      Ustanovenie § 66 ods. 4
tohto
zákona
uvádza:
„Lineárna
mediálna
komunikačná
služba:
…
g)      vysiela
programy
spĺňajúce
ciele
verejnej
služby
uvedené v § 83
počas
viac
ako
dvoch
tretín
svojho
týždenného
vysielacieho
času,
vrátane
informačných
programov
pre
cieľovú
komunitu,
politických
informačných
programov,
kultúrnych
programov a iného
podobného
obsahu,
ktorý
nie
je
primárne
určený
pre
danú
komunitu;
h)      v prípade
rozhlasovej
mediálnej
služby
vyhradí
najmenej
päťdesiat
percent
svojho
ročného
vysielacieho
času
určeného
na
hudobné
programy
prezentácii
maďarských
hudobných
programov.“
26      Ustanovenie § 185
uvedeného
zákona
znie
takto:
„1.      Mediálna
rada
alebo
úrad
[NMHH
(ďalej
len
„úrad“)]
môžu
uložiť
sankcie
osobám,
ktoré
porušili
pravidlá
týkajúce
sa
správy
médií v súlade s ustanoveniami § 186
až
189.
2.      Pri
ukladaní
sankcií
Mediálna
rada a úrad
konajú v súlade
so
zásadou
rovnosti
zaobchádzania a so
zreteľom
na
zásady
progresivity a proporcionality;
zásadu
progresivity
uplatňujú v závislosti
od
závažnosti a opakovaného
charakteru
porušenia a uložia
sankciu,
ktorá
je
primeraná
všetkým
osobitným
okolnostiam a cieľu,
ktorý
sa
touto
sankciou
sleduje.
…“
27      V ustanovení § 187
toho
istého
zákona
sa stanovuje:
„1.      V prípade
opakovaného
porušenia
Mediálna
rada a úrad
uložia
zodpovednej
osobe
porušovateľa
pokutu
až
do
výšky 2 000 000
[maďarských
forintov
(HUF)
(približne 5 240 eur)] v závislosti
od
závažnosti a povahy
porušenia,
ako
aj
od
osobitných
okolností
daného
prípadu.
2.      Mediálna
rada a úrad
určia
sankciu
najmä s prihliadnutím
na
kritériá
posudzovania
stanovené v közigazgatási szabályszegések szankcióiról szóló 2017.
évi CXXV.
törvény [(zákon č. CXXV z roku
2017 o sankciách
za
správne
delikty)
(Magyar Közlöny 2017/171)] a podľa
povahy,
závažnosti a trvania
porušenia,
poškodenia
záujmov a osobnostných
práv,
ktoré
vyplýva z porušenia, a vplyvu
porušenia
na
trh.
…
5.      Na
účely
odsekov
1
až
4
sa
porušenie
považuje
za
opakované,
ak
sa
porušovateľ
do
365
dní
dopustí
rovnakého
protiprávneho
konania – na
rovnakom
právnom
základe,
podľa
rovnakého
právneho
ustanovenia a v rovnakej
oblasti –,
ako
je
protiprávne
konanie
konštatované
právoplatným
správnym
rozhodnutím, s výnimkou
menej
závažných
porušení. V prípade
porušenia
ustanovení § 20 a 21, § 22 ods. 2, § 22 ods. 3, § 22 ods. 5 a § 22 ods. 6
sa
porušenie
považuje
za
opakované,
ak
sa
porušiteľ
do
troch
rokov
dopustí
rovnakého
protiprávneho
konania – na
rovnakom
právnom
základe,
podľa
rovnakého
právneho
ustanovenia a v rovnakej
oblasti –,
ako
je
protiprávne
konanie
konštatované
právoplatným
správnym
rozhodnutím.
…“
28      Ustanovenie § 187 ods. 4
zákona o médiách v znení,
ktoré
sa
uplatňovalo
ku
dňu
prijatia
rozhodnutí č. 354/2017 a č. 1224/2017,
stanovovalo:
„Na
účely
odsekov
1
až
3
sa
porušenie považuje
za
opakované,
ak
sa
porušiteľ
do
365
dní
dopustí
rovnakého
protiprávneho
konania – na
rovnakom
právnom
základe,
podľa
rovnakého
právneho
ustanovenia a v rovnakej
oblasti –,
ako
je
protiprávne
konanie
konštatované
právoplatným
správnym
rozhodnutím, s výnimkou
menej
závažných
porušení. V prípade
porušenia
ustanovení § 20 a 21, § 22 ods. 2, § 22 ods. 3, § 22 ods. 5 a § 22 ods. 6
sa
porušenie
považuje
za
opakované,
ak
sa
porušiteľ
do
troch
rokov
dopustí
rovnakého
protiprávneho
konania – na
rovnakom
právnom
základe,
podľa
rovnakého
právneho
ustanovenia a v rovnakej
oblasti –,
ako
je
protiprávne
konanie
konštatované
právoplatným
správnym
rozhodnutím.“
II.    Skutkové okolnosti, ktoré sú základom žaloby o nesplnenie povinnosti
29      Klubrádió je
maďarský
komerčný
rozhlasový
vysielateľ,
ktorý
od
roku
1999
vysielal
svoje
relácie
na
frekvencii
95,3
MHz
vo
vysielacej
oblasti
Budapešť
(Maďarsko).
30      Dňa
13. februára
2014
Mediálna
rada a Klubrádió ukončili
zmluvu o vysielaní
týkajúcu
sa
tejto
frekvencie a uzavreli
zmluvu o práve
poskytovať
mediálne
služby
na
frekvencii
92,9
MHz
vo
vysielacej
oblasti
Budapešť
(ďalej
len
„frekvencia
92,9
MHz“)
na
obdobie
od
14. februára
2014
do
14. februára
2021
(ďalej
len
„zmluva Klubrádió o vysielaní“).
Túto
zmluvu
bolo
možné
obnoviť
na
obdobie
piatich
rokov.
31      Dňa
8. novembra
2019
Klubrádió požiadal o jej
obnovenie
podľa § 48 ods. 5
zákona o médiách.
32      Mediálna
rada
rozhodnutím č. 830/2020
(IX.
8) z 8. septembra
2020
túto
žiadosť
zamietla
(ďalej
len
„rozhodnutie o zamietnutí“).
33      Mediálna
rada
vychádzala z toho,
že
vo
svojom
rozhodnutí
č. 1224/2017
konštatovala,
že
Klubrádió porušil
povinnosť
každý
mesiac
informovať o vysielacích
kvótach
stanovenú v § 22 ods. 8
zákona o médiách
(ďalej
len
„povinnosť
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach“),
že
toto
porušenie
nebolo
menej
závažné a že v súlade s § 187 ods. 4
tohto
zákona v znení,
ktoré
sa
uplatňovalo
ku
dňu
tohto
rozhodnutia,
išlo o opakované
porušenie,
keďže
tento
rozhlasový
vysielateľ
už
túto
povinnosť
porušil v priebehu
365
dní,
ako
už
Mediálna
rada
konštatovala
vo
svojom
rozhodnutí
č. 354/2017.
Mediálna
rada
tak
dospela k záveru,
že
podľa § 48 ods. 7
uvedeného
zákona
nemožno
zmluvu
Klubrádió o vysielaní
obnoviť.
34      Dňa
4. novembra
2020
Mediálna
rada
uverejnila
výzvu
na
predkladanie
ponúk
týkajúcu
sa
možnosti
poskytovať
mediálne
služby
na
frekvencii
92,9
MHz
(ďalej
len
„sporná
výzva
na
predkladanie
ponúk“).
Klubrádió a dvaja
ďalší
poskytovatelia
mediálnych
služieb, a to
Közösségi Rádiózásért Egyesület a LBK
Médiaszolgáltató 2020
Kft.,
podali
prihlášky k tejto
výzve
na
predkladanie
ponúk.
35      Dvomi
rozhodnutiami z 22. decembra
2020
Mediálna
rada
konštatovala,
že
prihlášky
týchto
dvoch
posledných
uvedených
poskytovateľov
sú
neplatné z formálneho
hľadiska.
36      Okrem
toho
Mediálna
rada
rozhodnutím
č. 180/2021
(III.
10.) z 10. marca 2021
konštatovala,
že
prihláška
vysielateľa Klubrádió je
neplatná z hľadiska
obsahu, a preto
vyhlásila
spornú
výzvu
na
predkladanie
ponúk
za
neúspešnú
(ďalej
len
„rozhodnutie o neplatnosti“).
37      Toto
rozhodnutie
sa
zakladalo
na
troch
dôvodoch, a to
po
prvé
na
tom,
že v bode
III.3
formulára,
ktorý
Klubrádió predložil
vo
svojej
ponuke,
chýbal
opis
relácie
zaradenej
do
týždennej
programovej
skladby
uvedenej v bode
III.2
tohto
formulára,
po
druhé
na
tom,
že v prípade
inej
relácie
existoval
päťminútový
rozdiel
medzi
dĺžkou
uvedenou v bode
III.2
uvedeného
formulára a dĺžkou
uvedenou v bode
III.3
toho
istého
formulára, a po
tretie na
existencii
záporného
vlastného
imania v účtovníctve
tohto
vysielateľa
počas
piatich
rokov predo
dňom
podania
jeho
prihlášky a na
jeho
nemožnosti
hradiť
svoje
výdavky
iba
zo
svojho
čistého
obratu.
38      Podľa
Mediálnej
rady v súlade
so
zákonom o médiách a pravidlami
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk
nemohli
byť
nedostatky
týkajúce
sa
programovej
skladby
napravené
po
dátume
podania
tejto
prihlášky.
Pokiaľ
ide o existenciu
záporného
vlastného
imania,
takáto
okolnosť
by
neumožnila
dosiahnuť
cieľ
uvedený v bode 1.2
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk, a to
zabezpečiť,
aby
bol
na
mediálnom
trhu
prítomný
rozhlasový
vysielateľ,
ktorého
fungovanie
by
bolo
stabilné a predvídateľné.
39      Dňa
30. marca 2021
uzatvorili
Mediálna
rada a Közösségi Rádiózásért Egyesület podľa § 65
zákona o médiách
dočasnú
správnu
zmluvu
na
účely
používania
frekvencie
92,9
MHz v období
od
3. mája
do
29. októbra
2021.
40      Klubrádió napadol
na
súde
tak
rozhodnutie o zamietnutí,
ako
aj
rozhodnutie o neplatnosti
(ďalej
spolu
len
„sporné
rozhodnutia“).
Každé z týchto
rozhodnutí
potvrdil
najprv
Fővárosi Törvényszék (Súd
hlavného
mesta
Budapešť,
Maďarsko) a následne
Kúria
(Najvyšší
súd,
Maďarsko).
Klubrádió podal
na
Alkotmánybíróság (Ústavný
súd,
Maďarsko)
ústavnú
sťažnosť,
ktorú
tento
súd
zamietol.
III. Konanie pred podaním žaloby a konanie na Súdnom dvore
41      Dňa
22. októbra
2020
Komisia
zaslala
maďarským
orgánom
list,
aby
získala
podrobné
informácie o dôvodoch,
na
ktorých
sa
zakladalo
rozhodnutie o zamietnutí, a o uplatniteľnej
maďarskej
právnej
úprave.
42      V odpovedi
na
tento
list
predsedníčka
NMHH 12. novembra
2020
uviedla,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách
neposkytuje
Mediálnej
rade
žiadnu
voľnú
úvahu,
ktorá
by
jej
umožňovala
pri
posudzovaní
žiadosti o obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby
preskúmať,
či
je
možné
toto
právo
obnoviť v prípade
menej
závažného,
ale
opakovaného
porušenia.
Spresnila,
že
keď
sa
právoplatným
rozhodnutím
Mediálnej
rady
konštatuje,
že
dotknutý
poskytovateľ
sa dopustil
opakovaného
alebo
závažného
porušenia,
v súlade s ustanoveniami tohto zákona uvedené
právo
nemožno
obnoviť.
43      Dňa
12. februára
2021
Komisia
zaslala
maďarským
orgánom
nový
list, v ktorom
vyjadrila
svoje
obavy v súvislosti s omeškaním
pri
prideľovaní
rádiových
frekvencií
na
účely
rozhlasového
vysielania a položila otázku,
či
rozhodnutie o zamietnutí
bolo v súlade s právom
Únie
vykladaným s prihliadnutím
na
právo
na
slobodu
prejavu a na
informácie
zakotveným v článku 11
Charty.
44      V odpovedi
na
tento
list
predsedníčka
NMHH
19. februára
2021
uviedla,
že v danej
situácii
neexistuje
pre
Klubrádió žiadna
právna
možnosť
dočasne
poskytovať
mediálne
služby.
Okrem
toho
zopakovala
vysvetlenia
obsiahnuté v jej
odpovedi z 12. novembra
2020.
45      Dňa
9. júna
2021
Komisia,
ktorá
sa
domnievala,
že
sporné
rozhodnutia a vnútroštátne
predpisy,
na
ktorých
sa
zakladalo
ich
prijatie,
predstavujú
porušenie
viacerých
ustanovení
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie a článku 11
Charty,
zaslala
Maďarsku
výzvu.
46      Maďarsko
na
túto
výzvu
odpovedalo
listom z 9. augusta
2021, v ktorom
tvrdilo,
že
dotknutá
vnútroštátna
právna
úprava a výsledok
dvoch
správnych
konaní
začatých
na
jej
základe
nie
sú v rozpore s právom
Únie.
47      Dňa
21. decembra
2021
Komisia
vydala
odôvodnené
stanovisko, v ktorom
sa v prvom
rade
domnievala,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článkov 5,
7 a 10
smernice o povolení, z článku 4 bodu 2 smernice o hospodárskej
súťaži, z článku 5 ods. 2 a z článku 9 rámcovej
smernice,
zo
zásad
proporcionality,
zákazu
diskriminácie a lojálnej
spolupráce,
ako
aj z článku 11
Charty.
Tieto
nesplnenia
povinností
vyplývajú
po
prvé z prijatia
rozhodnutia o zamietnutí
Mediálnou
radou;
po
druhé –
za predpokladu, že je
výklad
maďarského
práva,
ktorý
prijala
Mediálna
rada,
správny
– z prijatia
zákona,
ktorý v prípade
opakovaného
porušenia
automaticky
vylučuje
obnovenie
práv
na
využívanie
rádiového
spektra,
aj
keď
dané
porušenie
nie
je
zvlášť
závažné a má
čisto
formálny
charakter;
po
tretie z nepredloženia
informácií,
ktoré
požadovala
Komisia,
aby
určila,
či
bolo
zamietnutie
žiadosti o obnovenie,
ktorú
podal
Klubrádió, v súlade
so
zásadou
zákazu
diskriminácie; a po
štvrté z nemožnosti
toho
rozhlasového
vysielateľa
pokračovať v jeho
činnosti v oblasti
rozhlasového
vysielania,
ktorá z tohto
zamietnutia
diskriminačne a neprimerane
vyplýva.
48      V druhom
rade
sa
Komisia
domnievala,
že
Maďarsko
porušilo články 4,
8 a 9
rámcovej
smernice, článok 5 ods. 3
smernice o povolení a zásadu
riadnej
správy
vecí
verejných
po
prvé tým,
že v lehote
šiestich
týždňov
stanovenej v smernici o povolení
nebolo
prijaté
rozhodnutie o žiadosti
Klubrádió o obnovenie
jeho
práv
na
využívanie
rádiového
spektra;
po
druhé tým,
že
sa
včas neuskutočnil
postup
na
účely
pridelenia
rádiovej
frekvencie,
ktorú
predtým
používal
Klubrádió,
aby
mohlo
byť
prijaté
rozhodnutie
pred
uplynutím
doby
platnosti
práv
vysielateľa Klubrádió na
používanie; a po
tretie tým,
že
bol
pozastavený
postup
prideľovania
frekvencie z dôvodu,
že
Klubrádió využil
svoje
právo
na
opravný
prostriedok.
49      V treťom
rade
Komisia
tvrdila,
že
Maďarsko
porušilo článok 5 ods. 2
smernice o povolení, článok 45
smernice
2018/1972 a článok 11
Charty
tým,
že
Mediálna
rada
stanovila
neprimerané
podmienky
na
udelenie
práv
na
využívanie
rádiového
spektra,
nestanovila
vopred
kritériá
na
udelenie
týchto
práv,
neupravila
nijakú
mieru
voľnej
úvahy
umožňujúcu
posúdiť
závažnosť a význam
chýb,
ktoré
mohli
byť
obsiahnuté v dokumentácii
predloženej
uchádzačmi a mohli
viesť k ich
vylúčeniu, a nevzala
do
úvahy,
že
chyby
obsiahnuté v ponuke,
ktorú
predložil
Klubrádió,
boli
menšieho významu.
50      V štvrtom
rade
Komisia
tvrdila,
že
Maďarsko
tým,
že
vylúčilo
možnosť,
aby
poskytovatelia
mediálnych
služieb,
ktorých
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií
neboli
obnovené,
uzavreli
dočasnú
správnu
zmluvu
na
účely
používania
rádiovej
frekvencie,
zatiaľ
čo
túto
možnosť
poskytlo
poskytovateľom
služieb,
ktorých
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií
už
boli
raz
obnovené, a nezdôvodnilo
tento
rozdiel v zaobchádzaní,
porušilo článok 45 ods. 1
smernice
2018/1972,
ako
aj
zásady
proporcionality a zákazu
diskriminácie.
51      Komisia
vyzvala
Maďarsko,
aby
dosiahlo
súlad s odôvodneným
stanoviskom v lehote
dvoch
mesiacov
odo
dňa
jeho
doručenia.
52      Dňa
2. februára
2022
Maďarsko
odpovedalo
na
toto
odôvodnené
stanovisko
jednak
spochybnením
uplatňovania
ustanovení a zásad
práva
Únie,
na
ktoré
sa
odvoláva
Komisia, v tomto
prípade a jednak
tvrdením,
že
ani
uplatniteľné
predpisy
maďarského
práva,
ani
sporné
rozhodnutia
neporušujú
právo
Únie.
53      Keďže
Komisiu
odpoveď
Maďarska
nepresvedčila,
rozhodla
sa
podať
žalobu,
na
základe
ktorej
sa
začalo
toto
konanie.
54      Rozhodnutiami
predsedu
Súdneho
dvora
zo
17. augusta
2023
bol
povolený
vstup
Belgického
kráľovstva,
Dánskeho
kráľovstva a Holandského
kráľovstva
do
konania
ako
vedľajších
účastníkov
konania
na
podporu
návrhov
Komisie.
IV.    O žalobe
A.      O uplatniteľnosti práva Únie
1.      O uplatniteľnosti regulačného rámca Únie pre elektronické komunikácie a Charty
a)      Argumentácia účastníkov konania
55      Maďarsko v prvom
rade
tvrdí,
že
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie
sa
neuplatňuje
ani
na
sporné
rozhodnutia,
ani
na
postupy,
ktoré
viedli k ich
prijatiu,
pretože
tieto
postupy a rozhodnutia
sa
netýkajú
prideľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií,
ale
práva
poskytovať
mediálne
služby.
56      V tejto
súvislosti
sa
tento
členský
štát
najprv
odvoláva
na
odôvodnenie
5, článok 1 ods. 2 a 3 a článok 2 písm. a) a c)
rámcovej
smernice, v ktorých
je
vyjadrený
rozdiel
medzi
na
jednej
strane
právom
poskytovať
mediálne
služby,
ktoré
sa
týka
poskytovania
obsahu a na
ktoré
sa
vzťahuje
mediálne
právo, a na
druhej
strane
právom
používať
rádiové
frekvencie,
ktoré
sa
týka
prideľovania
rádiových
frekvencií v súvislosti s právom
poskytovať
mediálne
služby a na
ktoré
sa
vzťahujú
pravidlá
týkajúce
sa
elektronických
komunikácií. Z týchto
ustanovení
vyplýva,
že
poskytovanie
mediálnych
služieb, a v dôsledku
toho
aj
povolenia a s nimi
súvisiace
postupy,
sú
vylúčené z pôsobnosti
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie.
57      V tejto
súvislosti
Maďarsko
zdôrazňuje,
že
podľa
maďarského
práva
patria
povolenia
na
poskytovanie
mediálnych
služieb
do
pôsobnosti
Mediálnej
rady a upravuje
ich
zákon o médiách,
zatiaľ
čo
povolenia
na
používanie
rádiových
frekvencií
sú v pôsobnosti
NMHH a upravujú
ich
nemzeti frekvenciafelosztásról,
valamint a frekvenciasávok felhasználási szabályairól szóló 7/2015.
(XI.
13.)
NMHH
rendelet [nariadenie
Národného
úradu
pre
médiá a telekomunikácie
7/2015.
(XI.
13.),
ktorým
sa
stanovujú
pravidlá
pre
prideľovanie
národných
frekvencií a používanie
frekvenčných
pásiem],
ako
aj
polgári frekvenciagazdálkodás egyes hatósági eljárásairól szóló 7/2012.
(I. 26.)
NMHH
rendelet [nariadenie
Národného
úradu
pre
médiá a telekomunikácie
7/2012.
(I. 26.) o niektorých
postupoch
pre
správu
frekvencií
na
civilné
účely].
58      Postupy, v ktorých
sa
udeľujú
tieto
dve
kategórie
povolení,
sú
navyše
odlišné a samostatné.
59      Pokiaľ
ide
totiž
po
prvé o postup, v ktorom
sa
udeľuje
povolenie
na
poskytovanie
mediálnych
služieb, v súlade
so
zákonom o médiách
Mediálna
rada
vyhlasuje
výberové
konanie, v ktorom
rozhoduje
výlučne o ponukách
predložených
na
účely
získania
možnosti
poskytovať
tieto
služby.
Po
ukončení
tohto
výberového
konania
Mediálna
rada
začína
konanie s cieľom
uzavrieť
správnu
zmluvu s úspešným
uchádzačom,
ktorý
získava
právo
poskytovať
mediálne
služby,
ak
je
táto
zmluva
napokon
uzavretá
(ďalej
len
„zmluva o vysielaní“).
Uvedená
zmluva
neobsahuje
ustanovenia
týkajúce
sa
používania
rádiových
frekvencií
alebo
elektronických
komunikácií,
jej
pôsobnosť
sa
vzťahuje
iba
na
práva a povinnosti
súvisiace s právom
poskytovať
mediálne
služby.
60      Pokiaľ
ide
po
druhé o postup, v ktorom
sa
udeľuje
povolenie
na
používanie
rádiových
frekvencií v súvislosti s možnosťou
poskytovať
mediálne
služby, v súlade s nariadeniami
uvedenými v bode 57
tohto
rozsudku
môže
práva
na
používanie
frekvencií
vo
frekvenčných
pásmach
vyhradených
rozhlasovému
vysielaniu
získať
len
poskytovateľ
mediálnych
služieb,
ktorý
uspel
vo
výberovom
konaní
vyhlásenom
Mediálnou
radou a ktorému
bolo
na
základe
uzavretia
zmluvy o vysielaní
udelené
povolenie
na
poskytovanie
mediálnych
služieb,
alebo
vysielateľ,
ktorý
uzavrel
zmluvu s takýmto
poskytovateľom
služieb.
Na
základe
žiadosti
NMHH
vydáva
individuálne
povolenia
na
vysielanie,
pričom
na
tento
účel
posudzuje
iba
splnenie
technických
podmienok.
61      Maďarsko
ďalej
tvrdí,
že
podmienky
týkajúce
sa
povolení
na
poskytovanie
rozhlasových
mediálnych
služieb a pravidlá
upravujúce s nimi
súvisiace
postupy
boli
definované
tak,
aby
boli
dosiahnuté
ciele
všeobecného
záujmu,
ako
je
podpora
práva
na
informácie,
najmä
na
informácie o verejných
záležitostiach,
ako
aj
podpora
kultúry.
62      Z článku 5 ods. 2
druhého
pododseku
smernice o povolení a z článku 4 smernice o hospodárskej
súťaži
však
vyplýva,
že
takéto
postupy
sú
vyňaté z pôsobnosti
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie.
63      Maďarsko
napokon
zdôrazňuje,
že
za
súčasného
stavu
práva
Únie
patria
podmienky a postupy
súvisiace s udeľovaním
práv
na
poskytovanie
rozhlasového
obsahu
do
výlučnej
právomoci
členských
štátov.
64      Podľa
názoru
Maďarska
sa
teda
Komisia
svojou
žalobou
pokúša
rozšíriť
pôsobnosť
práva
Únie v oblasti
elektronických
komunikácií
na
otázky
týkajúce
sa
koncepcie
mediálneho
systému v členských
štátoch,
ktoré
patria
do
právomoci
týchto
štátov.
65      V druhom
rade
Maďarsko
tvrdí,
že
keďže
sporné
rozhodnutia a postupy,
ktoré
viedli k ich
prijatiu,
nepredstavujú
vykonávanie
práva
Únie,
Charta
sa
na
tieto
rozhodnutia a postupy
neuplatňuje. V duplike spresňuje,
že
– ako
vyplýva z článku 51 ods. 1
Charty –
otázka,
či
sa
možno
v danej veci odvolávať
na Chartu,
nezávisí
od
konkrétnych
okolností a kontextu,
za
ktorých
boli
prijaté
dotknuté
vnútroštátne
opatrenia,
ale
od
toho,
či
sa
uplatňuje
právo
Únie, v tomto
prípade
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie.
66      V prvom
rade
hoci
Komisia
uznáva,
že
treba
rozlišovať
medzi
právnou
úpravou
obsahu
mediálnych
služieb a právnou
úpravou
prenosu,
tvrdí,
že
sporné
rozhodnutia a vnútroštátne
pravidlá,
ktoré
boli
základom
pre
ich
prijatie,
sa
týkajú
postupov
súvisiacich s používaním
frekvencie
92,9
MHz
vysielateľom
Klubrádió, a preto
sa
na
ne vzťahuje
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie.
67      Tento
rámec
sa
totiž
uplatňuje
na
všetky
postupy,
prostredníctvom
ktorých
členské
štáty
zaručujú
vysielateľom
zvukového a televízneho
obsahu
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií.
Rozsudky z 31. januára
2008,
Centro Europa 7
(C‑380/05,
EU:C:2008:59), a z 26. júla
2017,
Persidera (C‑112/16,
EU:C:2017:597),
dokazujú,
že
uvedený
rámec
sa
vzťahuje
na
poskytovateľov
elektronických
komunikačných
služieb,
ktorí
sú
zároveň
poskytovateľmi
mediálnych
služieb.
68      Z § 48 ods. 7
zákona o médiách
však
vyplýva
jednak
to,
že
právo
poskytovať
mediálne
služby
zahŕňa
právo
využívať
rádiové
spektrum, t. j. rádiové
frekvencie.
Okrem
toho
hoci
podľa
Maďarska
sa v súlade s maďarským
právom
rádiové
frekvencie
prideľujú
na
základe
iného
postupu,
než
je
postup, v ktorom
sa
udeľuje
právo
poskytovať
mediálne
služby, a podľa
inej
vnútroštátnej
právnej
úpravy,
než
je
zákon o médiách,
nič
nenasvedčuje
tomu,
že v tomto
prípade
bol
na
výber
prevádzkovateľa
oprávneného
používať
frekvenciu
92,9
MHz
začatý
iný
postup
než
sporné
výberové
konanie.
69      Navyše článok 5 ods. 2
smernice o povolení,
rovnako
ako článok 48 ods. 3
smernice
2018/1972
upravuje
iba
výnimku
zo
zásady
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
otvorenými
postupmi,
ktorá
súvisí s plnením
cieľa
všeobecného
záujmu.
Postup
udeľovania
individuálnych
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
by
preto
mal
byť v každom
prípade
objektívny,
transparentný,
nediskriminačný a primeraný,
čo
potvrdzuje
rozsudok z 26. júla
2017,
Persidera (C‑112/16,
EU:C:2017:597).
70      Komisia
navyše
spochybňuje
tvrdenie
Maďarska,
že
za
súčasného
stavu
sa
právo
Únie
neuplatňuje
na
sporné
rozhodnutia a vnútroštátne
pravidlá,
ktoré
boli
základom
pre
ich
prijatie.
Prideľovanie
rádiových
frekvencií
totiž jednak nepatrí
do
výlučnej
právomoci
členských
štátov.
Okrem
toho
skutočnosť,
že v rámci
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk
boli
vyhodnocované
aj
kritériá
týkajúce
sa
obsahu
mediálnych
služieb,
ako
napríklad
programová
skladba,
nemá
za
následok,
že
sa
neuplatňuje
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie. V tejto
súvislosti
Komisia s poukazom
na
rozsudok z 3. septembra
2020,
Vivendi (C‑719/18,
EU:C:2020:627),
zdôrazňuje,
že
vnútroštátne
právomoci v oblasti
regulácie
médií
sa
musia
vykonávať v súlade s právom
Únie.
71      Napokon
je neopodstatnené tvrdenie
Maďarska,
že
Komisia
sa
pokúša
rozšíriť
pôsobnosť
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie,
keďže
táto
inštitúcia
napáda
sporné
rozhodnutia a vnútroštátne
pravidlá,
ktoré
boli
základom
pre
ich
prijatie,
len v rozsahu, v akom
sa
týkajú
elektronických
komunikačných
sietí a práv
na
používanie
rádiových
frekvencií.
72      V druhom
rade
keďže
podľa
Komisie
Mediálna
rada
pri
prijatí
sporných
rozhodnutí
vykonávala
pravidlá
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie,
bola
povinná
dodržiavať
Chartu, a najmä
právo
na
slobodu
prejavu a na
informácie
zakotvené v článku 11
tejto
Charty.
73      Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo podporujú argumentáciu
Komisie.
b)      Posúdenie Súdnym dvorom
1)      O regulačnom rámci Únie pre elektronické komunikácie
74      Ako
vyplýva
už z článku 1 ods. 1
rámcovej
smernice,
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie
vytvára
harmonizovaný
systém v oblasti
elektronických
komunikačných
sietí a služieb s cieľom
zabezpečiť
vytvorenie
vnútorného
trhu v tejto
oblasti.
Na
tento
účel
tento
rámec
definuje
okrem
iného
pravidlá
upravujúce
udeľovanie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií.
75      V tejto
súvislosti články 5 a 7
smernice o povolení, článok 9 rámcovej
smernice, článok 4 smernice o hospodárskej
súťaži a článok 45
smernice
2018/1972,
ktoré podľa Komisie neboli dodržané, stanovujú,
že
tieto
práva
sa
musia
prideľovať
na
základe
objektívnych,
transparentných,
nediskriminačných a primeraných
kritérií.
Ako
už
Súdny
dvor
spresnil,
tieto
kritériá
treba
dodržiavať
nielen
pri
pôvodnom
prideľovaní
rádiových
frekvencií,
ale
aj
pri
každom
ďalšom
prideľovaní
(rozsudok z 26. júla
2017,
Persidera, C‑112/16,
EU:C:2017:597, bod 40). V dôsledku
toho
sa
tieto
kritériá
musia
dodržiavať
aj
pri
obnovení
uvedených
práv.
76      Hoci v tomto
prípade
sa
sporné
rozhodnutia,
postupy,
ktoré
viedli k prijatiu
týchto
rozhodnutí, a sporné
vnútroštátne
pravidlá
(ďalej
len
„sporné
vnútroštátne
opatrenia“)
týkajú
poskytovania
mediálnych
služieb,
na
základe
skutočností
uvedených v spise
predloženom
Súdnemu
dvoru
možno
konštatovať,
ako
to
urobil
generálny
advokát v bode 31
svojich
návrhov,
že
sporné
vnútroštátne
opatrenia
sa
týkajú
aj
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií.
77      Po
prvé
zo
znenia
úvodnej
časti a z odôvodnenia
rozhodnutia o zamietnutí,
ktoré
je
prílohou
žaloby
Komisie,
totiž
vyplýva,
že
predmetom
tohto
rozhodnutia
je
neobnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby
„na
frekvencii
92,9
MHz“. Z názvu
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
ktorá
je
rovnako
prílohou
žaloby
Komisie,
ďalej
vyplýva,
že
táto
výzva
sa
týkala
možnosti
poskytovať
rozhlasové
mediálne
služby
vo
vysielacej
oblasti
„Budapešť
92,9
MHz“.
Informatívna
tabuľka
uvedená v spornej
výzve
takisto
uvádza
túto
rádiovú
frekvenciu.
Okrem
toho bod 1.2.1
tejto
výzvy
na
predkladanie
ponúk
uvádza,
že
jej
cieľom
je
zaručiť,
„aby
Mediálna
rada
zabezpečila
zodpovedné,
náležité a efektívne
riadenie
možnosti
poskytovať
mediálne
služby
pre
frekvenciu
Budapešť
92
MHz,
ktorá
je
majetkom
štátu“.
Navyše § 48
zákona o médiách
sa
týka
„analógovej
lineárnej
mediálnej
služby
využívajúcej
obmedzené
zdroje
vo
vlastníctve
štátu“ a „práva
poskytovať
analógové
lineárne
mediálne
služby
využívajúce
obmedzené
zdroje
vo
vlastníctve
štátu“.
Napokon § 65
tohto
zákona
odkazuje
na
uzavretie
dočasnej
správnej
zmluvy
na
poskytovanie
mediálnych
služieb, v prípade
ktorej
NMHH
preukáže,
že
je
možné
poskytovať
mediálne
služby
okrem
iného
„bez
toho,
aby
spôsobovali
rušenie
iným
osobám“.
78      Zo samotného znenia rozhodnutia o zamietnutí,
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk a § 48
zákona o médiách
tak
vyplýva,
že
toto
rozhodnutie,
výzva a ustanovenie
sa
netýkajú
iba
poskytovania
mediálnych
služieb,
ale
aj
udelenia
práva
na
používanie
rádiovej
frekvencie, v tomto
prípade
frekvencie
92,9
MHz.
Znenie § 65
zákona o médiách
tiež
dokazuje,
že
dočasná
správna
zmluva,
ktorú
možno
uzavrieť
na
základe
tohto
ustanovenia,
sa
týka
nielen
poskytovania
mediálnych
služieb,
ale
aj
používania
rádiových
frekvencií.
79      Po
druhé
zo
znenia
rozhodnutia
NMHH z 13. februára
2014,
ktorým
bolo
vysielateľovi Klubrádió udelené
povolenie
na
používanie
frekvencie
92,9
MHz,
ktoré
je
prílohou
dupliky Maďarska,
vyplýva,
že
doba
platnosti
tohto
povolenia
bola
rovnaká
ako
doba,
na
ktorú
bola
uzavretá
zmluva
Klubrádió o vysielaní, t. j. od
14. februára
2014
do
14. februára
2021.
Okrem
toho
sa v tomto
rozhodnutí
uvádza,
že
uvedené
povolenie
zaniká
dňom
uplynutia
doby
stanovenej v tejto
zmluve,
alebo v prípade
jej
ukončenia
buď
vzájomnou
dohodou
alebo
Mediálnou
radou
dňom
tohto
ukončenia
bez
osobitného
správneho
konania o odňatí
povolenia
alebo
správneho
rozhodnutia.
80      Zo
znenia
uvedeného
rozhodnutia
tak
vyplýva,
že
platnosť
dotknutého
povolenia
závisela
od
platnosti
práva
poskytovať
mediálne
služby,
takže
strata
tohto
práva
automaticky
znamenala
stratu
práva
používať
frekvenciu
92,9
MHz.
81      Po
tretie
vysvetlenia,
ktoré
Maďarsko
poskytlo
tak
počas
písomnej
časti
konania,
ako
aj
na
pojednávaní k podrobnostiam
uplatňovania
postupov
udeľovania
práv
na
poskytovanie
mediálnych
služieb a práv
na
používanie
rádiových
frekvencií,
tiež
naznačujú,
že v Maďarsku
existuje
priamy
vzťah
medzi
právom
poskytovať
mediálne
služby a právom
používať
rádiovú
frekvenciu.
82      Z týchto
vysvetlení
totiž
vyplýva,
že
na
účely
prideľovania
rádiových
frekvencií
musí
Mediálna
rada
najskôr
vyhlásiť
výberové
konanie
na
poskytovanie
mediálnych
služieb
na
danej
rádiovej
frekvencii.
Úspešnému
uchádzačovi z tohto
výberového
konania
je
udelené
právo
poskytovať
tieto
služby
na
základe
správnej
zmluvy
uzavretej s Mediálnou
radou, a to
zmluvy o vysielaní.
Následne
NMHH
na
základe
žiadosti
po
overení
technických
podmienok
povolí
používanie
uvedenej
rádiovej
frekvencie
tomuto
úspešnému
uchádzačovi
alebo
vysielateľovi, s ktorým
uvedený
úspešný
uchádzač
uzavrie
zmluvu
na
účely
vysielania
jeho
rozhlasového
obsahu.
83      Z toho
vyplýva,
že v Maďarsku
je
prístup k rádiovým
frekvenciám
na
účely
vysielania
rozhlasového
obsahu v praxi
obmedzený
výlučne
na
držiteľov
práva
poskytovať
mediálne
služby,
bez
ohľadu
na
to,
či
títo
držitelia
sami
vysielajú
svoj
obsah
na
dotknutej
rádiovej
frekvencii
alebo
či
takéto
vysielanie
vykonáva
vysielateľ,
ktorý
na
tento
účel
uzavrel
zmluvu s týmito
držiteľmi.
84      V tomto
členskom
štáte
sa
preto
rozhodnutia,
ktoré
sú
– tak
ako
rozhodnutie o neplatnosti –
vydané v takom
výberovom
konaní,
ako
je
sporné
výberové
konanie, v konečnom
dôsledku
týkajú
udelenia
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií.
85      Vzhľadom
na
všetky
tieto
skutočnosti
sa
zdá,
že
maďarský
systém
udeľovania
práv
na
poskytovanie
rozhlasových
mediálnych
služieb a na
používanie
rádiových
frekvencií
je
koncipovaný a nastavený
tak,
že
tieto
práva
sú
priamo
prepojené. Z toho
vyplýva,
že
každé
vnútroštátne
opatrenie
týkajúce
sa
udelenia
práv
na
poskytovanie
takýchto
služieb,
ako
sú
napríklad
sporné
vnútroštátne
opatrenia,
má
nevyhnutne
vplyv
na
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií a teda
patrí
do
vecnej
pôsobnosti
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie.
86      Sporné
vnútroštátne
opatrenia
preto
patria
do
vecnej
pôsobnosti
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie.
87      Tento
záver
nie
je
spochybnený
skutočnosťou,
že
tieto
vnútroštátne
opatrenia
sa
týkajú
aj
poskytovania
rozhlasových
mediálnych
služieb a že –
ako
tvrdí
Maďarsko –
právna
úprava
týkajúca
sa
tohto
poskytovania
je
vylúčená z pôsobnosti
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie,
ako
to
vyplýva
najmä z článku 2 písm. c)
rámcovej
smernice a z článku 2 bodu 4 smernice
2018/1972.
88      Stačí
totiž
uviesť,
že
keď
členský
štát,
ako v tomto
prípade
Maďarsko,
pri
výkone
svojej
voľnej
úvahy,
pokiaľ
ide o povahu a podrobnosti
postupov
prideľovania
rádiových
frekvencií,
ktoré
organizuje,
rozhodne,
že
výber
používateľov
týchto
frekvencií
sa
vykoná s prihliadnutím
na
kritériá
týkajúce
sa
poskytovania
služieb obsahu rozhlasového vysielania,
tento
členský
štát
sa
nemôže
vyhnúť
požiadavkám
stanoveným
regulačným
rámcom
Únie
pre
elektronické
komunikácie
na
účely
prideľovania
rádiového
spektra, a najmä
zásade
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
na
základe
objektívnych,
transparentných,
nediskriminačných a primeraných
kritérií
(pozri
analogicky
rozsudok z 20. apríla
2023,
DIGI
Communications, C‑329/21,
EU:C:2023:303, bod 31).
89      Ako
to v podstate
uviedol
generálny
advokát v bode 33
svojich
návrhov, v opačnom
prípade
by
členské
štáty
mohli
ľahko
obchádzať
pravidlá
tohto
rámca
upravujúce
udeľovanie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií a tak
ohroziť
ciele
sledované
uvedeným
rámcom,
ako
sú
definované v článku 8 ods. 2
až
4
rámcovej
smernice, a najmä
cieľ spojený s podporou
hospodárskej
súťaže
pri
poskytovaní
elektronických
komunikačných
sietí,
elektronických
komunikačných
služieb a pridružených
prostriedkov a služieb,
ako
aj s efektívnym
používaním a správou
rádiových
frekvencií.
Tieto
pravidlá
by
tak
stratili
svoj
potrebný
účinok.
90      Okrem
toho,
keďže
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie
sa
na
sporné
vnútroštátne
opatrenia
uplatňuje
len v rozsahu, v akom
sa
týkajú
udelenia
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií, nemožno
tvrdiť,
že
došlo k porušeniu
právomocí
členských
štátov v oblasti
regulácie
médií.
91      Akceptovať
napokon nemožno
ani
tvrdenie
Maďarska,
podľa
ktorého
sa
na
postupy,
ktoré
viedli k prijatiu
sporných
rozhodnutí,
vzťahuje
výnimka z uplatňovania
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie
stanovená v článku 5 ods. 2
druhom
pododseku
smernice o povolení.
92      Ako
tvrdí
Komisia,
toto
ustanovenie,
ako
aj článok 48 ods. 3
smernice
2018/1972
upravujú
totiž
iba
možnosť
výnimky
zo
zásady
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
otvorenými
postupmi,
ak
je
udelenie
individuálnych
práv
na
využívanie
rádiového
spektra
poskytovateľom služieb obsahu rozhlasového alebo televízneho vysielania potrebné
na
splnenie
cieľa
všeobecného
záujmu
stanoveného
členskými
štátmi v súlade s právom
Únie.
93      Ako
vyplýva
najmä z bodu 34
tohto
rozsudku, v tomto
prípade
sa
však
nemožno
domnievať,
že
sporné
výberové
konanie
nebolo
„otvorené“ v zmysle článku 5 ods. 2
druhého
pododseku
smernice o povolení a článku 48 ods. 3
smernice
2018/1972.
94      V každom
prípade
výnimka
stanovená v týchto
ustanoveniach
neznamená,
že
sa
vylúči
uplatnenie
celého
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie.
Predovšetkým
platí,
že
aj
keď
sa
táto
výnimka
uplatňuje,
musia
sa
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií
udeľovať v súlade s článkom 9 rámcovej
smernice
na
základe
objektívnych,
transparentných,
nediskriminačných a primeraných
kritérií
(pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 31. januára
2008,
Centro Europa 7, C‑380/05,
EU:C:2008:59, bod 125).
2)      O Charte
95      Treba
pripomenúť,
že
pôsobnosť
Charty v súvislosti s konaním
členských
štátov
je
vymedzená v jej článku 51 ods. 1,
podľa
ktorého
sú
ustanovenia
Charty
určené
členským
štátom
vtedy,
„ak
vykonávajú
právo
Únie“,
čím
je
potvrdená
ustálená
judikatúra
Súdneho
dvora,
podľa
ktorej
sa
základné
práva
zaručené v právnom
poriadku
Únie
majú
uplatniť
vo
všetkých
situáciách,
ktoré
upravuje
právo
Únie,
nie
však
mimo
týchto
situácií
[rozsudok z 19. novembra
2019,
A. K. a i. (Nezávislosť
disciplinárneho
senátu
Najvyššieho
súdu), C‑585/18, C‑624/18 a C‑625/18,
EU:C:2019:982, bod 78 a citovaná
judikatúra].
96      Keďže v tomto
prípade
sporné
vnútroštátne
opatrenia
predstavujú
vykonanie
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie,
treba
konštatovať,
že
Maďarsko
bolo
pri
prijímaní
týchto
opatrení
povinné
dodržať
základné
práva
zaručené
Chartou, a najmä
právo
na
slobodu
prejavu a na
informácie
zakotvené v jej článku 11,
na
ktorý
sa
odvoláva
Komisia.
97      Z toho
vyplýva,
že
sporné
vnútroštátne
opatrenia
sú
preskúmateľné
tak z hľadiska
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie,
ako
aj
Charty.
98      Argumentácia
Maďarska,
že
tento
rámec a Charta
sa
na
tieto
opatrenia
neuplatňujú,
sa
preto
musí
zamietnuť.
2.      O uplatniteľnosti smernice 2018/1972 ratione temporis
a)      Argumentácia účastníkov konania
99      Komisia
sa
na
základe
zásady
tempus regit actum domnieva,
že
smernica o povolení a rámcová
smernica
sa
uplatňujú
na
rozhodnutie o zamietnutí a na
sporné
výberové
konanie,
zatiaľ
čo
smernica
2018/1972
sa
uplatňuje
na
rozhodnutie o neplatnosti.
100    Maďarsko
naproti
tomu
tvrdí,
že
táto
zásada
sa
nevzťahuje
na
už
prebiehajúce
správne
konanie.
Podľa
tohto
členského
štátu
sa
takéto
konanie
riadi
pravidlami
účinnými v deň
jeho
začatia.
Keďže v tomto
prípade
bolo
sporné
výberové
konanie
vyhlásené
predo
dňom
nadobudnutia
účinnosti
smernice
2018/1972,
toto
výberové
konanie,
ako
aj
rozhodnutie o neplatnosti,
sa
riadia
smernicou o povolení a rámcovou
smernicou,
aj
keď
toto
rozhodnutie
bolo
prijaté
po
uplynutí
lehoty
na
prebratie
smernice
2018/1972.
Pokiaľ
teda
ide o uvedené
rozhodnutie,
Komisia
nemôže
založiť
svoju
žalobu
na
porušení
smernice
2018/1972.
101    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie.
b)      Posúdenie Súdnym dvorom
102    Treba
spresniť,
že
rozdielny
názor
Komisie a Maďarska
na uplatniteľnosť
smernice
2018/1972
ratione temporis sa
týka
iba
žalobných
dôvodov
týkajúcich
sa
sporného
výberového
konania a rozhodnutia o neplatnosti. V tejto
súvislosti
sa
Komisia
odvolávala
predovšetkým
na
to,
že
Maďarsko
porušilo
povinnosť
členských
štátov
zabezpečiť,
aby
sa
udeľovanie
individuálnych
práv
na
využívanie
rádiového
spektra
zakladalo
okrem
iného
na
transparentných a primeraných
kritériách,
ktorá
vyplýva z článku 5 ods. 2
druhého
pododseku
smernice o povolení a odo
dňa
uplatniteľnosti
smernice
2018/1972 z jej článku 45 ods. 1.
103    Okrem
toho
treba
zohľadniť
skutočnosť,
ako
vyplýva z odôvodnenia
1
smernice
2018/1972,
že táto
smernica
je
prepracovaním
viacerých
smerníc,
vrátane
smernice o povolení a rámcovej
smernice. V tejto
súvislosti
sa v článku 125
smernice
2018/1972
spresňuje
jednak
to,
že
tieto
smernice
sa
zrušujú s účinnosťou
od
21. decembra
2020, a jednak
to,
že
odkazy
na
zrušené
smernice
sa
považujú
za
odkazy
na
smernicu
2018/1972. Článok 45 ods. 1
smernice
2018/1972
teda
zodpovedá článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
ktorý
stanovuje
najmä
povinnosť
členských
štátov
zabezpečiť,
aby
prideľovanie
rádiového
spektra
pre
elektronické
komunikačné
služby
bolo
založené
na
transparentných a primeraných
kritériách.
104    Táto
povinnosť,
ktorá
je
pripomenutá v článku 5 ods. 2
druhom
pododseku
smernice o povolení,
zodpovedá
povinnosti
dodržiavať
zásady
transparentnosti a proporcionality
pri
prideľovaní
rádiových
frekvencií,
ktorú
členským
štátom
ukladá článok 45 ods. 1
smernice
2018/1972.
105    Za
týchto
okolností
musí
byť
argumentácia
Maďarska
týkajúca
sa
uplatniteľnosti
smernice
2018/1972
ratione temporis v každom
prípade
zamietnutá.
B.      O prípustnosti
1.      O prípustnosti žalobných dôvodov uplatnených voči sporným rozhodnutiam
a)      Argumentácia účastníkov konania
106    Maďarsko
spochybňuje
prípustnosť
žaloby v rozsahu, v akom
sa
týka
sporných
rozhodnutí.
107    V prvom
rade
podľa
tohto
členského
štátu
Komisia
síce
formálne
uvádza
porušenie
ustanovení
práva
Únie, v skutočnosti
však
spochybňuje
súlad
týchto
rozhodnutí s ustanoveniami
zákona o médiách
alebo s pravidlami
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk.
108    Otázka,
či
je
rozhodnutie
Mediálnej
rady v súlade s určitými
ustanoveniami
zákona o médiách
alebo
so
spornou
výzvou
na
predkladanie
ponúk,
však
výrazne
presahuje
predmet
žaloby o nesplnenie
povinnosti,
ktorej
jediným
účelom
je
umožniť
Súdnemu
dvoru
určiť,
že
členský
štát
si
nesplnil
povinnosť,
ktorá
mu
vyplýva z práva
Únie, a ukončiť
toto
nesplnenie
povinnosti.
109    V druhom
rade
Maďarsko
tým,
že
tvrdí,
že v súlade s ustálenou
judikatúrou
Súdneho
dvora
môže
byť
predmetom
žaloby o nesplnenie
povinnosti
iba
preukázaná,
ustálená a všeobecná
správna
prax,
spochybňuje
prípustnosť
prejednávanej
žaloby v rozsahu, v akom
sa
týka
dvoch
individuálnych
správnych
rozhodnutí,
ktoré
boli
navyše
na
základe
individuálnych
opravných
prostriedkov
podaných
na
vnútroštátne
súdy
potvrdené
súdnymi
rozhodnutiami s právnou
silou
rozhodnutej
veci.
110    V duplike Maďarsko
spresňuje,
že
na
rozdiel
od
rozhodnutí
uvedených v rozsudkoch,
na
ktoré
sa
odvoláva
Komisia,
sporné
rozhodnutia
nie
sú
všeobecnými
rozhodnutiami
týkajúcimi
sa
skupiny
presne
nedefinovaných
subjektov,
ktoré
by
vyplývali z konzistentnej a homogénnej
praxe,
ale
rozhodnutiami
týkajúcimi
sa
konkrétneho
subjektu.
111    Komisia v prvom
rade
tvrdí,
že
vo
svojej
žalobe
sa
odvoláva
iba
na
porušenie
práva
Únie. V tejto
súvislosti
spresňuje,
že v konaní
pred
podaním
žaloby
sa
zvažovali
dve
možnosti.
Prvá
možnosť
vychádzala z tvrdení
Maďarska,
že
podľa
zákona o médiách
nemala
Mediálna
rada
pri
prijímaní
sporných
rozhodnutí
žiadnu
voľnú
úvahu. V takom
prípade
by
bol
zákon o médiách v rozpore s právom
Únie,
keďže
by
Mediálnej
rade
ukladal
povinnosť
prijímať
rozhodnutia,
ktoré
sú s týmto
právom
nezlučiteľné.
Druhá
možnosť
vychádzala z výkladu,
ktorý
podľa
názoru
Komisie
vyplýva
zo
znenia
zákona o médiách a podľa
ktorého
mala
Mediálna
rada
pri
prijímaní
sporných
rozhodnutí
voľnú
úvahu. V takom
prípade
Mediálna
rada
pri
prijímaní
týchto
rozhodnutí
vykonala
túto
voľnú
úvahu
spôsobom,
ktorý
je
nezlučiteľný s právom
Únie.
112    V druhom
rade
Komisia
tvrdí,
že
podľa
ustálenej
judikatúry
môže
začať
konanie o nesplnení
povinnosti
nielen
vo
vzťahu k správnej
praxi,
ale
aj v individuálnych
prípadoch
nesprávneho
uplatnenia
práva
Únie.
113    Okrem
toho
skutočnosť,
že
proti
rozhodnutiu
bola
podaná
žaloba
na
vnútroštátnej
úrovni,
nebráni
Komisii,
aby v konaní o nesplnení
povinnosti
uvádzala,
že
takéto
rozhodnutie
nie
je v súlade s právom
Únie,
predovšetkým
keď
– tak
ako v tomto
prípade –
dotknuté
vnútroštátne
súdy
nepodali
na
Súdny
dvor
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania.
114    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie.
b)      Posúdenie Súdnym dvorom
115    Pokiaľ
ide v prvom
rade o dôvod
neprípustnosti
uvedený v bodoch 107 a 108
tohto
rozsudku,
je
síce pravda,
že
Komisia v niektorých
častiach
svojej
žaloby
poukazuje
na
možný
rozpor
medzi
spornými
rozhodnutiami a vnútroštátnymi
pravidlami,
ktoré
boli
základom
pre
ich
prijatie,
najmä
pokiaľ
ide o rozhodnutie o zamietnutí, z tejto
žaloby
však
jasne
vyplýva,
že
Komisia
chce
dosiahnuť
iba
určenie
nesúladu
sporných
rozhodnutí
alebo
týchto
pravidiel s viacerými
ustanoveniami
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie a s článkom 11
Charty.
116    Pokiaľ
ide v druhom
rade o dôvod
neprípustnosti
založený
na
tom,
že
individuálne
rozhodnutia
nemôžu
byť
predmetom
žaloby o nesplnenie
povinnosti,
najprv
treba
zdôrazniť,
že články 258 a 259 ZFEÚ neobmedzujú
preskúmanie,
ktoré
má
Súdny
dvor
vykonať
na
základe
žaloby o nesplnenie
povinnosti,
iba
na
všeobecne
záväzné
ustanovenia
alebo
akty
prijaté
členskými
štátmi. Z toho
teda
možno
vyvodiť,
že
predmetom
žaloby o nesplnenie
povinnosti
môžu
byť
aj
individuálne
rozhodnutia a akty
prijaté
týmito
štátmi,
keď
Komisia
dospeje k záveru,
že
k ich
prijatiu
došlo v rozpore s právom
Únie.
117    Ďalej
treba
uviesť,
že
Súdny
dvor
rozhodol,
že
Komisia
má
vzhľadom
na
svoju
úlohu
strážkyne
Zmlúv
výlučnú
právomoc
rozhodnúť,
či
je
vhodné
začať
konanie o nesplnení
povinnosti a na
základe
akého
konania
alebo
opomenutia
pripísateľného dotknutému
členského
štátu
sa
toto
konanie
musí
začať. V tejto
súvislosti
Súdny
dvor
spresnil,
že
Komisia
mu
môže
najmä
podať
návrh,
aby
určil
nesplnenie
povinnosti,
ktoré
spočíva v tom,
že v konkrétnom
prípade
nebol
dosiahnutý
výsledok,
ktorý
sa
sleduje
smernicou
(rozsudok z 10. apríla
2003,
Komisia/Nemecko, C‑20/01 a C‑28/01,
EU:C:2003:220, bod 30 a citovaná
judikatúra).
118    V tejto
súvislosti
však
treba
poznamenať,
že
najmä z článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice
vyplýva,
že
členské
štáty
sú
povinné
zabezpečiť,
aby
prideľovanie
rádiového
spektra
príslušnými
orgánmi
bolo
založené
na
objektívnych,
transparentných,
nediskriminačných a primeraných
kritériách.
Toto
ustanovenie
spresňuje,
že
táto
povinnosť
sa
vzťahuje
tak
na
udeľovanie
všeobecných
povolení,
ako
aj
na
udeľovanie
individuálnych
práv
na
používanie
takýchto
rádiových
frekvencií.
119    Bez
toho,
aby
bola
dotknutá
povinnosť
Komisie
uniesť
svoje
dôkazné
bremeno,
tak
Súdny
dvor
už uznal,
že
predmetom
žaloby o nesplnenie
povinnosti
môže
byť
individuálny
akt
alebo
rozhodnutie.
120    Okrem
toho
Súdny
dvor
vo
svojej
judikatúre
týkajúcej
sa
možnosti
podať
žalobu o nesplnenie
povinnosti
vo
vzťahu k správnej
praxi
formuloval
iba
podmienky,
ktoré
musí
takáto
prax
spĺňať,
aby
mohla
byť
predmetom
žaloby o nesplnenie
povinnosti,
pričom
sa
nevyjadril k možnosti
podať
takúto
žalobu
vo
vzťahu k individuálnemu
aktu
alebo
rozhodnutiu.
121    Napokon
nič v článkoch 258 a 259 ZFEÚ ani v judikatúre
Súdneho
dvora
neumožňuje
usudzovať,
že
zamietnutie
vnútroštátnych
opravných
prostriedkov
podaných
proti
individuálnemu
rozhodnutiu
vnútroštátnymi
súdnymi
rozhodnutiami,
ktoré
majú
právnu
silu
rozhodnutej
veci,
bráni
tomu,
aby
takéto
individuálne
rozhodnutie
mohlo
viesť k podaniu
žaloby o nesplnenie
povinnosti.
122    Vzhľadom
na
predchádzajúce
úvahy
treba
zamietnuť
dôvody
neprípustnosti,
ktoré
Maďarsko
vznieslo
voči
žalobným
dôvodom
uplatneným
voči
sporným
rozhodnutiam.
2.      O prípustnosti žalobného dôvodu založeného na porušení zásady lojálnej spolupráce
123    Vo
formulácii
svojho
prvého
žalobného
návrhu
Komisia
uvádza
porušenie
zásady
lojálnej
spolupráce
zo
strany
Maďarska.
124    Táto
inštitúcia
však
túto
zásadu
nespomína
ani
pri
formulácii
žalobných
dôvodov,
na
ktorých
sa
zakladá
prejednávaná žaloba,
ani
pri
vysvetľovaní
argumentácie
na
podloženie
týchto
žalobných
dôvodov.
125    V dôsledku
toho
je
prejednávaná žaloba
neprípustná v rozsahu, v akom
sa v nej
navrhuje,
aby
bolo
určené,
že
Maďarsko
porušilo
zásadu
lojálnej
spolupráce.
C.      O veci samej
126    Na
podloženie
svojej
žaloby
Komisia
uvádza
štyri
skupiny
žalobných
dôvodov.
127    Prvá
skupina
žalobných
dôvodov,
ktorá
sa
týka § 48 ods. 7
zákona o médiách a rozhodnutia o zamietnutí,
sa
zakladá
na
porušení článkov 5,
7 a 10
smernice o povolení, článku 4 smernice o hospodárskej
súťaži, článku 9 rámcovej
smernice,
ako
aj
zásad
proporcionality,
zákazu
diskriminácie a riadnej
správy
vecí
verejných.
Druhá
skupina
žalobných
dôvodov,
ktorá
sa
týka
sporného
výberového
konania a rozhodnutia o neplatnosti,
sa
zakladá
na
porušení článku 5 ods. 2 a 3
smernice o povolení, článkov 8 a 9
rámcovej
smernice a článku 45
smernice
2018/1972.
Tretia
skupina
žalobných
dôvodov,
ktorá
sa
týka § 65 ods. 11
zákona o médiách,
sa
zakladá
na
porušení článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972,
ako
aj
zásad
proporcionality a zákazu
diskriminácie.
Štvrtá
skupina
žalobných
dôvodov
sa
zakladá
na
porušení článku 11
Charty.
1.      O žalobných dôvodoch týkajúcich sa § 48 ods. 7 zákona o médiách a rozhodnutia o zamietnutí
128    Komisia v podstate
tvrdí,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článkov 5,
7 a 10
smernice o povolení, z článku 4 smernice o hospodárskej
súťaži, z článku 9 rámcovej
smernice,
ako
aj
zo
zásad
proporcionality a zákazu
diskriminácie.
Tieto
nesplnenia
povinností
vyplývajú
po prvé z toho,
že
Mediálna
rada
prijala
rozhodnutie o zamietnutí;
po
druhé z toho,
že
Maďarsko
prijalo § 48 ods. 7
zákona o médiách,
ktorý
automaticky
vylučuje
obnovenie
práv
na
využívanie
rádiového
spektra
na
FM
rozhlasové
vysielanie,
ak
držiteľ
opakovane
porušil
svoju
povinnosť
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach, a to
aj v prípade,
keď
sú
spáchané
porušenia
menej
závažné,
čisto
formálne, a už
za
ne boli
uložené
pokuty,
ktoré
následne
viedli k úplnému
splneniu
povinnosti; a po
tretie z toho,
že
Maďarsko takto diskriminačne a neprimerane
znemožnilo
vysielateľovi Klubrádió pokračovať v jeho
činnosti v oblasti
rozhlasového
vysielania.
129    Komisia
okrem
toho
vytýka
Maďarsku,
že
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 5 ods. 3
smernice o povolení a zo
zásady
riadnej
správy
vecí
verejných,
tým,
že v lehote
šiestich
týždňov
stanovenej v tomto
ustanovení
nebolo
prijaté
rozhodnutie o žiadosti
vysielateľa Klubrádió o obnovenie
jeho
práv
na
využívanie
rádiového
spektra.
a)      O žalobnom dôvode založenom na porušení zásady proporcionality
1)      Argumentácia účastníkov konania
130    Komisia
tvrdí,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách,
alebo
prinajmenšom
spôsob,
akým
Mediálna
rada
uplatnila
toto
ustanovenie
vo
vzťahu k vysielateľovi Klubrádió,
nerešpektuje články 5,
7 a 10
smernice o povolení, článok 4 smernice o hospodárskej
súťaži a článok 9 rámcovej
smernice, a najmä
zásadu
proporcionality
uvedenú v týchto
článkoch.
131    Komisia v prvom
rade
tvrdí,
že
rozhodnutie o zamietnutí
je v rozpore
so
zásadou
proporcionality,
pretože
odmietnutie
obnoviť
právo
vysielateľa Klubrádió poskytovať
mediálne
služby
sa
zakladá
iba
na
tom,
že
počas
siedmich
rokov
trvania
zmluvy
Klubrádió o vysielaní
tento
vysielateľ
dvakrát
porušil
svoju
povinnosť
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach.
132    Komisia
sa
domnieva,
že
odmietnutie
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
je
porovnateľné
so
sankciou. V tejto
súvislosti
sa
opiera o závažnosť
dôsledkov,
ktoré
podľa
maďarských
právnych
predpisov
vyplývajú
pre
poskytovateľa
mediálnych
služieb z takéhoto
odmietnutia, a to
jednak
nemožnosť
pokračovať v poskytovaní
svojho
obsahu
na
rádiovej
frekvencii,
pokiaľ
neuspeje v novom
výberovom
konaní, a jednak v prípade,
ak
bude
toto
výberové
konanie
neúspešné,
nemožnosť
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu
na
účely
pokračovania v poskytovaní
tohto
obsahu
na
dotknutej
rádiovej
frekvencii
až
do
ukončenia
ďalšieho
nového
výberového
konania.
133    V tejto
súvislosti
Komisia
odkazuje
na
judikatúru
Súdneho
dvora, z ktorej
vyplýva
jednak
to,
že
na
účely
posúdenia
primeranosti
sankcie
treba
zohľadniť
povahu a závažnosť
porušenia,
ktoré
má
sankcionovať, a jednak
to, že
sankciu
musí
byť
možné
dostatočne
prispôsobiť
závažnosti
porušenia.
134    Komisia
sa
okrem
toho
domnieva,
že
odmietnutie
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
je
porovnateľné s odňatím
alebo
pozastavením
tohto
práva.
Takéto
odňatie
alebo
pozastavenie
však
predstavujú
jednu z najzávažnejších
sankcií,
ktoré v súlade s článkom 10 ods. 5
smernice o povolení
možno
uložiť
len
za
podmienky
dodržania
zásady
proporcionality a v prípade
závažných
alebo
opakovaných
porušení
najmä
podmienok
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií.
135    V tejto
súvislosti
Komisia
zdôrazňuje,
že
odmietnutie
obnoviť
právo
Klubrádió poskytovať
mediálne
služby
nie
je
právnym
dôsledkom,
ktorý
by
bol
primeraný
závažnosti
porušení,
ktorých
sa
tento
rozhlasový
vysielateľ
dopustil.
136    Po
prvé v čase
skutkov
zakladajúcich
dané
porušenia
totiž § 22 ods. 8
zákona o médiách
neupravoval
lehotu
na
splnenie
povinnosti
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach.
Po
druhé v oboch
prípadoch,
na
ktoré
sa
vzťahujú
rozhodnutia č. 354/2017 a č. 1224/2017,
Klubrádió splnil
túto
povinnosť
počas
konania o uložení
sankcie.
Po
tretie
Mediálna
rada
na
základe
údajov,
ktoré
Klubrádió poskytol,
aby
splnil
uvedenú
povinnosť,
nezistila,
že
by
relácie,
ktoré
vysielal,
neboli v súlade s povinnosťami v oblasti
vysielacích
kvót,
ktoré
má
tento
rozhlasový
vysielateľ.
Po
štvrté
Mediálna
rada
uložila
za
každé z dvoch
porušení
zistených v týchto
rozhodnutiach
pokutu
vo
výške
od
30 000
HUF
(približne
75 eur)
do
36 000
HUF
(približne
90 eur),
pričom
podľa § 187 ods. 1
zákona o médiách
dosahuje
maximálna
pokuta
za
opakované
porušenie
sumu 2 000 000
HUF
(5 420 eur),
čo
dokazuje,
že
uvedené
porušenia
sú
menej
závažnými
porušeniami.
Po
piate
Klubrádió zaplatil
uložené
pokuty a sankcia
splnila
svoj
účel,
pretože
po
uvedených
rozhodnutiach
už
Mediálna
rada
nezistila,
že
by
sa
Klubrádió dopustil
ďalších
porušení.
137    V druhom
rade
Komisia
tvrdí,
že
ak
by
sa § 48 ods. 7
zákona o médiách
mal
vykladať v tom
zmysle,
že
automaticky
vylučuje
obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby
vo
všetkých
prípadoch,
keď
sa
dotknutý
poskytovateľ
dopustil
opakovaného
porušenia,
vrátane
prípadov,
keď
bol
viackrát v omeškaní s plnením
svojej
povinnosti
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach,
bolo
by
toto
ustanovenie v rozpore
so
zásadou
proporcionality.
138    Takýto
výklad
uvedeného
ustanovenia
by
totiž
nenechal
Mediálnej
rade
žiadnu
voľnú
úvahu
na
posúdenie
bezvýznamnosti
alebo
nedostatočnej
závažnosti
dotknutého
porušenia a súladu
rozhodnutí
týkajúcich
sa
obnovenia
práva
poskytovať
mediálne
služby
so
zásadou
proporcionality a mal
by
tak
za
následok,
že
Mediálna
rada
by
bola
nútená
prijímať
rozhodnutia,
ktoré
sú s touto
zásadou
nezlučiteľné.
139    Naproti
tomu
ak
by
sa § 48 ods. 7
zákona o médiách v spojení s § 185 ods. 2
tohto
zákona
mal
vykladať v tom
zmysle,
že
Mediálna
rada
má
pri
prijímaní
rozhodnutí
týkajúcich
sa
obnovenia
práva
poskytovať
mediálne
služby
voľnú
úvahu,
potom
so
zreteľom
na
skutočnosti
uvedené v bode 136
tohto
rozsudku
Mediálna
rada
pri
prijímaní
rozhodnutia o zamietnutí
vykonala
svoju
voľnú
úvahu
spôsobom,
ktorý
je
nezlučiteľný
so
zásadou
proporcionality. V takom
prípade
by
bolo v rozpore s touto
zásadou
len
toto
rozhodnutie.
140    Maďarsko
na
svoju
obranu v prvom
rade
tvrdí,
že
odmietnutie
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
nemá
byť
sankciou
za
správanie
poskytovateľa,
ktorý
požiadal o obnovenie
tohto
práva,
ale
je
dôsledkom
toho,
že
tento
poskytovateľ
nesplnil
požiadavku,
ktorá
bola
vopred
definovaná
na
to,
aby
takéto
právo
mal.
Takéto
odmietnutie
predovšetkým
nemožno
porovnávať
so
sankciou
odňatia,
upravenou v článku 10 ods. 5
smernice o povolení,
keďže
táto
sankcia
ukončuje
dotknutú
zmluvu o vysielaní
pred
uplynutím
doby,
na
ktorú
bola
uzavretá.
Odmietnutie
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
má
zase
účinok
až
na
obdobie
po
uplynutí
tejto
doby.
141    V tomto
prípade
tak
nie
sú
relevantné
ani
požiadavky
vyplývajúce z článku 10 ods. 5
smernice o povolení,
ani
judikatúra
týkajúca
sa
zásady
proporcionality v oblasti
sankcií.
142    Pokiaľ ide v druhom
rade o to,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách
údajne
porušuje
zásadu
proporcionality,
Maďarsko
tvrdí,
že
právo
Únie
nebráni
vnútroštátnej
právnej
úprave,
ktorá
stanovuje
podmienky
pre
vylúčenie
možnosti
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
tak,
že
neexistuje
priestor
pre
voľnú
úvahu,
pretože
objektívne
podmienky
stanovené
vopred v zákone
vylučujú
možnosť
svojvoľného a diskriminačného
uplatňovania
práva.
143    Kritériá
pre
odmietnutie
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
definované v zákone o médiách
sú
teda
objektívne,
transparentné,
nediskriminačné a primerané,
pretože
takéto
obnovenie
je
vylúčené
len v prípade
závažných
alebo
opakovaných
porušení,
ktoré
boli
zistené
právoplatnými
rozhodnutiami.
144    Primeranosť
je
zabezpečená
tým,
že
– ako
vyplýva z § 187 ods. 5
zákona o médiách –
menej
závažné
porušenia
nemôžu
predstavovať
opakované
porušenia.
Podobne
zákonná
definícia
kumulatívnych
podmienok,
na
základe
ktorých
možno
porušenie
kvalifikovať
ako
„opakované
porušenie“,
prostredníctvom
zásady
progresivity
zaručuje,
že k odmietnutiu
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
môže
dôjsť
len v prípadoch
najzávažnejších a najevidentnejších
porušení.
145    Maďarsko
okrem
toho
spresňuje,
že
závažnosť
dotknutého
porušenia
nie
je
posudzovaná v konaní o obnovení
práva
poskytovať
mediálne
služby,
keďže
toto
konanie
nie
je
konaním o uložení
sankcie.
Závažnosť
daného
porušenia
posudzuje v konaní o uložení
sankcie
Mediálna
rada,
ktorá
musí
najmä
stanoviť,
či
ide o závažné
alebo
opakované
porušenie,
čo
si
od
nej
vyžaduje,
aby
preskúmala
predovšetkým
to,
či
dané
porušenie
nie
je
menej
závažné.
146    Maďarsko
napokon
dodáva,
že
poskytnutie
voľnej
úvahy
Mediálnej
rade
by
znamenalo,
že
táto
rada
by
musela
pri
rozhodovaní o obnovení
práva
poskytovať
mediálne
služby
znovu
preskúmať
závažnosť
alebo
opakovaný
charakter
porušení,
ktoré
boli
zistené
právoplatným
rozhodnutím,
čo
by
bolo v rozpore
so
zásadami
právneho
štátu,
právnej
istoty a rovnosti
zaobchádzania.
147    V treťom
rade,
pokiaľ
ide o porušenie
zásady
proporcionality
rozhodnutím o zamietnutí,
Maďarsko
zdôrazňuje,
že
odmietnutie
obnoviť
právo
vysielateľa
Klubrádió poskytovať
mediálne
služby nevyplýva z uplatnenia
neprimeraných
ustanovení
maďarskej
právnej
úpravy
ani
zo
svojvoľného
rozhodnutia
Mediálnej
rady,
ale
výlučne z toho,
že
táto
rada v právoplatných
rozhodnutiach
zistila
rad
opakovaných
porušení,
ktorých
sa
dopustil
Klubrádió.
148    V tejto
súvislosti
Maďarsko
spochybňuje
tvrdenie
Komisie,
že
porušenia
zistené v rozhodnutiach
č. 354/2017 a 1224/2017
sú
menej
závažnými
porušeniami.
149    Po
prvé
skutočnosť,
že
uložené
pokuty
sú
nízke,
nepreukazuje,
že
ide o menej
závažné
porušenia.
Výška
týchto
pokút
neposkytuje
žiaden
údaj o závažnosti
dotknutých
porušení,
najmä
vzhľadom
na
to,
že
chýbajú
porovnateľné
údaje.
Okrem
toho
pri
určovaní
tejto
výšky
Mediálna
rada
zohľadnila
finančnú
situáciu
vysielateľa Klubrádió,
aby
neuložila
sankciu,
ktorá
by
znemožnila
alebo
sťažila
prevádzku
tohto
rozhlasového
vysielateľa, a to
nielen v súlade
so
zásadami
proporcionality a progresivity,
ale
aj s procesnými
predpismi,
ktoré
sa
uplatňovali
ku
dňu
prijatia
rozhodnutí
č. 354/2017 a č. 1224/2017.
150    Po
druhé
tvrdenie
Komisie,
že v čase
skutkov
zakladajúcich
dané
porušenia § 22 ods. 8
zákona o médiách
neupravoval
lehotu
na
splnenie
povinnosti
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach,
je
nesprávne.
Vnútroštátny
zákonodarca
totiž
zmenil
toto
ustanovenie s účinnosťou
od
3. augusta
2011 a stanovil,
že
„poskytovatelia
mediálnych
služieb
sú
povinní
každý
mesiac
poskytovať
Mediálnej
rade
údaje
umožňujúce
monitorovať
dodržiavanie
vysielacích
kvót“.
Skutočnosť,
že v konaniach,
ktoré
viedli k prijatiu
rozhodnutí
č. 354/2017 a č. 1224/2017,
Klubrádió neformuloval
žiadne
vyhlásenie
ani
námietku
týkajúce
sa
údajnej
neexistencie
lehoty
na
účely
splnenia
tejto
povinnosti a že
nepodal
žalobu
proti
týmto
rozhodnutiam,
preukazuje,
že
vedel o svojich
povinnostiach v oblasti
predkladania
údajov o vysielacích
kvótach,
ako
aj o rozhodovacej
praxi
Mediálnej
rady v tejto
súvislosti.
151    Po
tretie
význam
povinnosti
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach
odôvodňuje
záver,
že
porušenia,
ktorých
sa
dopustil
Klubrádió,
nie
sú
menej
závažné. V tejto
súvislosti
Maďarsko
zdôrazňuje,
že
nepredloženie
alebo
oneskorené
predloženie
týchto
údajov
bráni
Mediálnej
rade
monitorovať
dodržiavanie
povinností,
ktoré
má
dotknutý
poskytovateľ v oblasti
vysielacích
kvót, a tak
mu
umožňuje,
aby
sa
ľahšie
vyhol
zisteniu
prípadného
ďalšieho
porušenia.
152    Po
štvrté
skutočnosť,
že
Klubrádió počas
konaní,
ktoré
viedli k prijatiu
rozhodnutí
č. 354/2017 a č. 1224/2017,
splnil
svoju
povinnosť
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach,
ako
aj
skutočnosť,
že
následne
zaplatil
uložené
pokuty,
nemajú
vplyv
na
to,
že
tento
rozhlasový
vysielateľ
porušil
túto
povinnosť.
153    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie.
2)      Posúdenie Súdnym dvorom
i)      O uplatniteľnosti článku 10 smernice o povolení
154    V žalobnom
dôvode
založenom
na
porušení
zásady
proporcionality
Komisia
tvrdí,
že
rozhodnutie o zamietnutí a prípadne § 48 ods. 7
zákona o médiách
nie
sú v súlade
so
zásadou
proporcionality,
tak
ako
je
vyjadrená
nielen v článkoch 5 a 7
smernice o povolení, v článku 9 rámcovej
smernice a v článku 4 smernice o hospodárskej
súťaži,
ale
aj v článku 10
smernice o povolení.
155    Ako
bolo
uvedené v bodoch 74 a 75
tohto
rozsudku, články 5 a 7
smernice o povolení, článok 9 rámcovej
smernice a článok 4 smernice o hospodárskej
súťaži
definujú
pravidlá
týkajúce
sa
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií.
156    Článok 10
smernice o povolení
zase
upravuje
pravidlá
týkajúce
sa
povinnosti
členských
štátov
monitorovať a dohliadať
na
dodržiavanie
podmienok,
ktoré
môžu
byť
spojené s právami
na
používanie
rádiových
frekvencií, a najmä
opatrenia,
ktoré
môžu
prijať
na
zabezpečenie
dodržiavania
týchto
podmienok.
157    Z analýzy
vykonanej
pri
preskúmaní
toho,
či
sa
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie
uplatňuje
na
sporné
vnútroštátne
opatrenia, a najmä z bodu 76
tohto
rozsudku
však
vyplýva,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách a rozhodnutie o zamietnutí
predstavujú
vykonanie
ustanovení
tohto
rámca
upravujúcich
udeľovanie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií.
158    V dôsledku
toho
treba
súlad
rozhodnutia o zamietnutí a § 48 ods. 7
zákona o médiách
posúdiť
výlučne
so
zreteľom
na
zásadu
proporcionality,
tak
ako
je
vyjadrená v článkoch 5 a 7
smernice o povolení, v článku 9 rámcovej
smernice a v článku 4 smernice o hospodárskej
súťaži.
ii)    O pôsobnosti § 48 ods. 7 písm. a) zákona o médiách
159    Ako
vyplýva z bodov 137
až
139
tohto
rozsudku,
žalobný
dôvod
založený
na
tom,
že
Maďarsko
porušilo
zásadu
proporcionality,
sa
zakladá
na
argumentácii
Komisie,
ktorá
vychádza z dvoch
alternatívnych
predpokladov.
Podľa
prvého
predpokladu § 48 ods. 7
zákona o médiách
dáva
Mediálnej
rade
pri
prijímaní
rozhodnutí o žiadostiach o obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby
voľnú
úvahu
na
posúdenie
závažnosti a opakovaného
charakteru
porušení,
ktorých
sa
dopustil
dotknutý
poskytovateľ,
takže v rozpore
so
zásadou
proporcionality
je
len
rozhodnutie o zamietnutí,
keďže v takom
prípade
vzhľadom
na
skutočnosti
uvedené v bode 136
tohto
rozsudku
Mediálna
rada
porušila
túto
zásadu
pri
výkone
svojej
voľnej
úvahy.
Podľa
druhého
predpokladu
toto
ustanovenie
neposkytuje
Mediálnej
rade
takúto
voľnú
úvahu,
takže
uvedenú
zásadu
porušuje
uvedené
ustanovenie
samotné,
pretože
vedie k prijatiu
rozhodnutí,
ktoré
sú s ňou v rozpore.
160    Najprv
preto
treba
so
zreteľom
na
informácie
obsiahnuté v spise
predloženom
Súdnemu
dvoru
určiť
pôsobnosť,
ktorá
je v maďarskom
práve
priznaná § 48 ods. 7
zákona o médiách.
161    Toto
ustanovenie
stanovuje,
že
právo
poskytovať
mediálne
služby
nemožno
obnoviť
okrem
iného
vtedy,
keď
bol
dotknutý
poskytovateľ
právoplatným
rozhodnutím
Mediálnej
rady
uznaný
za
vinného z opakovaného
alebo
závažného
porušenia
dotknutej
zmluvy
alebo
ustanovení
zákona o slobode
tlače
alebo
zákona o médiách.
162    V súlade s § 187 ods. 5
zákona o médiách
sa
porušenie
považuje
za
opakované,
ak
sa
porušovateľ
do
365
dní
dopustí
rovnakého
protiprávneho
konania – na
rovnakom
právnom
základe,
podľa
rovnakého
právneho
ustanovenia a v rovnakej
oblasti –,
ako
je
protiprávne
konanie
konštatované
právoplatným
správnym
rozhodnutím, s výnimkou
menej
závažných
porušení.
163    Z vysvetlení,
ktoré
Maďarsko
poskytlo
počas
písomnej
časti
konania,
vyplýva,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách
sa
vykladá v tom
zmysle,
že
pri
prijímaní
takých
rozhodnutí o žiadostiach o obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby,
ako
je
rozhodnutie o zamietnutí,
Mediálna
rada
nemá
žiadnu
voľnú
úvahu
na
posúdenie
závažnosti
porušení,
ktorých
sa
dopustil
dotknutý
poskytovateľ, a opakovaného
charakteru
týchto
porušení.
Mediálna
rada
overuje
iba
to,
či
počas
doby
platnosti
práva, o ktorého
obnovenie
sa
žiada,
prijala
voči
tomuto
poskytovateľovi
právoplatné
rozhodnutie, v ktorom
sa
konštatuje,
že
sa
dopustil
závažného
alebo
opakovaného
porušenia. V prípade
kladnej
odpovede
je
podľa
tohto
ustanovenia
povinná
odmietnuť
obnovenie
tohto
práva. Z týchto
vysvetlení
tiež
vyplýva,
že
Mediálna
rada
posudzuje a v prípade
potreby
konštatuje
závažnosť
alebo
opakovaný
charakter
porušení,
ktorých
sa
dopustil
dotknutý
poskytovateľ,
pri
prijímaní
takých
rozhodnutí
týkajúcich
sa
konaní o uložení
sankcie,
ako
sú
rozhodnutia
č. 354/2017 a 1224/2017.
164    Dokumenty
predložené
účastníkmi
konania
potvrdzujú,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách
sa
vykladá a uplatňuje v zmysle
uvedenom v predchádzajúcom
bode.
165    Predovšetkým
Mediálna
rada v rozhodnutí o zamietnutí
totiž iba
vymenúva
právoplatné
rozhodnutia
prijaté v konaniach o uložení
sankcie
začatých
proti
vysielateľovi Klubrádió a uvádza,
že v rozhodnutí
č. 1224/2017
konštatovala
porušenie
povinnosti
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach
týmto
rozhlasovým
vysielateľom a opakovaný
charakter
tohto
porušenia.
166    Z tabuľky
uvádzajúcej
dôvody
rozhodnutí, v ktorých
Mediálna
rada
odmietla
obnovenie
práva poskytovať
mediálne
služby,
ktorú
Maďarsko
predložilo v konaní
pred
podaním
žaloby a ktorá
je
prílohou
žaloby
Komisie
(ďalej
len
„tabuľka
dôvodov
odmietnutia“),
ďalej
vyplýva,
že
závažnosť
alebo
opakovaný
charakter
porušení,
ktorých
sa
dopustili
dotknutí
poskytovatelia,
sa
neposudzuje v rozhodnutiach,
ktorými
sa
odmieta
obnovenie
tohto
práva,
ale v právoplatných
rozhodnutiach
prijatých v konaniach o uložení
sankcie.
167    Napokon,
rozhodnutie
č. 265/18
(III.29) z 27. marca 2018
prijaté v konaní o uložení
sankcie
začatom
proti
rozhlasovému
vysielateľovi
Kun‑Média,
ktoré
je
prílohou
repliky
Komisie,
potvrdzuje,
že
pri
prijímaní
rozhodnutí v konaniach o uložení
sankcie
Mediálna
rada
posudzuje
závažnosť
porušenia, a ak z tohto
posúdenia
vyplýva,
že
porušenie
nie
je
menej
závažné,
tak
aj
to,
či
ide o opakované
porušenie.
168    Vzhľadom
na
to,
že
zákon o médiách
neposkytuje
Mediálnej
rade
žiadnu
voľnú
úvahu,
si
preskúmanie
žalobného
dôvodu
založeného
na
porušení
zásady
proporcionality
vyžaduje
overiť,
či
je
dôvodná
argumentácia
Komisie
týkajúca
sa
toho,
že
túto
zásadu
neporušila
Mediálna
rada,
ale
ustanovenie § 48 ods. 7
zákona o médiách.
iii) O porušení zásady proporcionality ustanovením § 48 ods. 7 zákona o médiách
169    Ako
vyplýva z článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
vzhľadom
na
to,
že
rádiové
frekvencie
sú
verejným
majetkom s významnou
spoločenskou,
kultúrnou a hospodárskou
hodnotou,
členské
štáty
zabezpečujú
efektívnu
správu
týchto
rádiových
frekvencií
pre
elektronické
komunikačné
služby
na
svojom
území v súlade s regulačnými
úlohami
podrobne
stanovenými v regulačnom
rámci
Únie
pre
elektronické
komunikácie a tak,
aby
sa
dosiahli
ciele
definované
najmä v článku 8 tejto
smernice.
170    Podľa článku 4 bodu 2 smernice o hospodárskej súťaži, článku 5 ods. 2 druhého pododseku a článku 7 ods. 3 smernice o povolení, ako aj článku 9 ods. 1 rámcovej smernice musia byť práva na používanie rádiových frekvencií udeľované na základe objektívnych, transparentných, nediskriminačných a primeraných kritérií (rozsudok z 26. júla 2017, Persidera, C‑112/16, EU:C:2017:597, bod 39 a citovaná judikatúra). Tieto kritériá, ktoré, ako bolo uvedené v bode 75 tohto rozsudku, sa uplatňujú pri obnovení týchto práv, sa musia okrem toho uplatňovať so zreteľom na ciele uvedené v článku 8 rámcovej smernice (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. júla
2017,
Europa Way a Persidera, C‑560/15,
EU:C:2017:593, bod 72).
171    Z bodov 161
až
163
tohto
rozsudku
vyplýva,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách
má
za
následok,
že
niektorí
poskytovatelia, a to
tí, u ktorých Mediálna
rada
právoplatným
rozhodnutím
konštatovala
závažné
alebo
opakované
porušenie
príslušnej
zmluvy o vysielaní
alebo
ustanovení
zákona o slobode
tlače
alebo
zákona o médiách,
sú
automaticky
zbavení
možnosti
získať
obnovenie
svojho
práva
poskytovať
mediálne
služby,
ktoré
sa
týka
aj
používania
rádiovej
frekvencie,
ako
bolo
konštatované v rámci
analýzy
toho,
či
sa
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie
uplatňuje
na
sporné
vnútroštátne
opatrenia.
172    Treba
sa
preto
domnievať,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách
prispieva k definovaniu
kritérií,
ktoré
sa v maďarskom
práve
uplatňujú
na
udeľovanie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií,
takže
musí
rešpektovať
požiadavky
stanovené v ustanoveniach
práva
Únie
uvedených v bode 170
tohto
rozsudku, a najmä
požiadavku
proporcionality
takýchto
kritérií.
173    V tejto
súvislosti
treba
uviesť,
že
dodržiavanie
podmienok
spojených s právami
na
používanie
rádiových
frekvencií
je
podstatné
na
zabezpečenie
ich
efektívneho
používania a správy.
Dôvod
na
odmietnutie
obnovenia
týchto
práv
založený
na
nedodržaní
povinností,
ktoré
má
dotknutý
poskytovateľ
počas
doby
ich
platnosti,
možno
teda
považovať
za
kritérium
výberu
používateľov
rádiových
frekvencií,
ktoré
súvisí s cieľom
podporovať
súťaž
podporou
efektívneho
využívania a správy
rádiových
frekvencií,
uvedeným v článku 8 ods. 2 písm. d)
rámcovej
smernice.
174    Ako
však
vyplýva z judikatúry
Súdneho
dvora,
požiadavka
proporcionality
pripomenutá v bode 170
tohto
rozsudku
vyžaduje,
aby
kritériá
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
boli
spôsobilé
zabezpečiť
dosiahnutie
cieľa,
ktorý
sledujú, a nešli
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
jeho
dosiahnutie (rozsudok z 26. júla
2017,
Persidera, C‑112/16,
EU:C:2017:597, bod 39 a citovaná
judikatúra).
175    Hoci
je
pravda,
že
zohľadnenie
predchádzajúcich
porušení
zmluvy
alebo
právnej
úpravy,
ktorá
sa
uplatňuje
na
používanie
rádiových
frekvencií,
pri
posudzovaní
žiadosti o obnovenie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
môže
prispieť k dosiahnutiu
cieľa
súvisiaceho s ich
efektívnym
využívaním a správou,
zároveň
platí,
že
miera,
do
akej
môžu
tieto
porušenia
poškodiť
tento
cieľ,
závisí
od
ich
závažnosti.
Aby
sa
zabezpečilo,
že
zohľadnenie
takýchto
porušení
nejde
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
dosiahnutie
uvedeného
cieľa,
musí
byť
prijaté rozhodnutie o žiadosti o obnovenie
týchto
práv
na
používanie
primerané
závažnosti
predchádzajúceho
porušenia.
176    V tomto
prípade
treba
uviesť,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách
nestanovuje,
že
existencia
predchádzajúcich
porušení
príslušnej
zmluvy o vysielaní,
zákona o médiách
alebo
zákona o slobode
tlače
je
jedným z kritérií,
ktoré
treba
zohľadniť
pri
posudzovaní
žiadosti o obnovenie
práv
na
poskytovanie
mediálnych
služieb,
ale
že
takéto
obnovenie
je
automaticky
vylúčené
pre
prevádzkovateľov,
ktorí
opakovane
porušili
túto
zmluvu
alebo
tieto
zákony,
takže,
ako
to
zdôraznila
Komisia,
uplatnenie
tohto
ustanovenia
bráni
týmto
poskytovateľom
pokračovať
vo
vysielaní
ich
obsahu
na
rádiovej
frekvencii.
177    Odmietnutie
obnoviť
právo
poskytovateľa,
ktorý
sa
dopustil
opakovaného
porušenia,
poskytovať
mediálne
služby
môže
byť
preto
primerané
len
vtedy,
ak
sa
overí,
že
vzhľadom
na
závažnosť
tohto
porušenia
je
takéto
odmietnutie
nevyhnuté
na
zabezpečenie
dosiahnutia
cieľa,
ktorým
je
efektívne
využívanie a správa
rádiových
frekvencií.
178    Takéto
overenie
sa
preto
musí
vykonať v každom
jednotlivom
prípade
so
zreteľom
najmä
na
povahu
opakovaného
porušenia,
ktorého
sa
dopustil
dotknutý
poskytovateľ, a osobitné
okolnosti
konkrétneho
prípadu,
ktoré
majú
pri
posudzovaní
žiadosti o obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby
vplyv
na
určenie
závažnosti
tohto
porušenia a jeho
dôsledkov
pre
prístup
dotknutého
poskytovateľa k rádiovým
frekvenciám na
účely
vysielania
obsahu.
179    Treba
dodať,
že
– ako
vyplýva z predchádzajúceho
bodu –
overenie,
ktoré
je
Mediálna
rada
povinná
vykonať
pri
posudzovaní
žiadostí o obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby,
sa
líši
od
posúdenia,
ktoré
má
vykonať v konaniach o uložení
sankcie, v ktorých
musí
výlučne
na
účely
týchto
konaní
overiť
najmä
to,
či
je
závažnosť
dotknutého
porušenia
primeraná
sankcii,
ktorú
treba
uložiť
na
jeho
potrestanie.
180    Tvrdenie
Maďarska,
že
poskytnutie
voľnej
úvahy
Mediálnej
rade
pri
posudzovaní
žiadostí o obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby
by
porušovalo
zásady
právneho
štátu,
právnej
istoty a rovnosti
zaobchádzania,
pretože
Mediálna
rada
by
musela
opätovne
preskúmať
závažnosť
alebo
opakovaný
charakter
porušení,
ktoré
boli
zistené v právoplatnom
rozhodnutí,
tak
nie
je
opodstatnené.
181    Ustanovenie § 48 ods. 7
zákona o médiách
preto
tým,
že
Mediálnej
rade
ukladá,
aby
automaticky a vo
všetkých
prípadoch
odmietla
obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby,
keď
sa
dotknutý
poskytovateľ
dopustil
opakovaného
porušenia,
pričom
jej
neposkytuje
žiadnu
voľnú
úvahu,
aby
pri
posudzovaní
žiadostí o obnovenie
tohto
práva
overila,
či
existuje
primeranosť
medzi
závažnosťou
daného
porušenia a závažnosťou
dôsledkov,
ktoré
má
toto
odmietnutie
pre
prístup
tohto
poskytovateľa k rádiovým
frekvenciám, porušuje
požiadavku
vyplývajúcu z článku 4 bodu 2 smernice o hospodárskej
súťaži, z článku 5 ods. 2
druhého
pododseku a z článku 7 ods. 3
smernice o povolení,
ako
aj z článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
podľa
ktorých
sa
obnovenie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
musí
zakladať
na
primeraných
kritériách.
182    Bez
toho,
aby
bolo
potrebné
preskúmať
tvrdenia
Komisie
uvedené v bode 136
tohto
rozsudku,
treba
teda
konštatovať,
že
keďže
rozhodnutie o zamietnutí
bolo
prijaté
podľa § 48 ods. 7
zákona o médiách, a teda
na
základe
vnútroštátnej
úpravy
týkajúcej
sa
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií,
ktorá
nespĺňa
požiadavku
proporcionality
stanovenú v ustanoveniach
práva
Únie
uvedených v predchádzajúcom
bode
tohto
rozsudku,
toto
rozhodnutie
porušuje
aj
túto
požiadavku.
183    Žalobný
dôvod
založený
na
porušení
zásady
proporcionality,
tak
ako
je
vyjadrená v článkoch 5 a 7
smernice o povolení, v článku 4 smernice o hospodárskej
súťaži a v článku 9 rámcovej
smernice,
je
preto
dôvodný.
b)      O žalobnom dôvode založenom na porušení zásady zákazu diskriminácie
1)      Argumentácia účastníkov konania
184    Komisia
tvrdí,
že § 48 ods. 7
zákona o médiách,
alebo
prinajmenšom
spôsob,
akým
Mediálna
rada
uplatnila
toto
ustanovenie
vo
vzťahu
k vysielateľovi
Klubrádió,
nerešpektuje články 5 a 7
smernice o povolení, článok 4 smernice o hospodárskej
súťaži a článok 9 rámcovej
smernice, a najmä
zásadu
zákazu
diskriminácie
vyjadrenú v týchto
článkoch.
185    Komisia
odkazuje
na
údaje
uvedené v tabuľke
dôvodov
odmietnutia, z ktorých
vyplýva,
že
Mediálna
rada s výnimkou
prípadu
Klubrádió nikdy
neodmietla
obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby výlučne z dôvodu,
že
dotknutý
poskytovateľ
nesplnil
svoju
povinnosť
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach.
186    Komisia
okrem
toho
tvrdí,
že
niektorí
rozhlasoví
vysielatelia, a to
Inforádio,
Rádió Smile a Kun‑Média,
získali
obnovenie
svojho
práva
poskytovať
mediálne
služby
napriek
tomu,
že
sa
dopustili
porušení
porovnateľných s porušeniami,
ktorých
sa
dopustil
Klubrádió,
alebo
dokonca
závažnejších.
187    Maďarsko
tvrdí,
že
maďarské
ustanovenia
zaručujú
transparentnosť,
objektivitu a zákaz
diskriminácie
tým,
že
stanovujú
objektívne
kritériá,
ktoré
sa
vzťahujú
na
všetkých
poskytovateľov
mediálnych
služieb
na
účely
získania
obnovenia
ich
práva
poskytovať
mediálne
služby.
188    V tejto
súvislosti
Maďarsko
spochybňuje
predovšetkým
tvrdenie
Komisie,
že s výnimkou
vysielateľa Klubrádió Mediálna
rada
nikdy
neodmietla
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
iba z dôvodu,
že
dotknutý
poskytovateľ
nesplnil
povinnosť
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach. Z tabuľky
dôvodov
odmietnutia
totiž
vyplýva,
že
Mediálna
rada
neobnovila
právo
spoločnosti
Fehérvár Médiacentrum Kft.
poskytovať
mediálne
služby z dôvodu,
že
predtým v právoplatnom
rozhodnutí
konštatovala,
že
tento
poskytovateľ
si
opakovane
nesplnil
túto
povinnosť.
189    Pokiaľ
ide o rozhodnutia
týkajúce
sa
vysielateľov Inforádió,
Rádió Smile a Kun‑Média,
Maďarsko
tvrdí,
že
skutkový
stav,
ktorý
bol
základom
týchto
rozhodnutí,
sa
líši
od
skutkového
stavu v prípade
Klubrádió a že
postupy,
ktoré
viedli k prijatiu
uvedených
rozhodnutí,
prebiehali v inom
právnom
kontexte,
takže
nie
sú
porovnateľné s postupom,
ktorý
prebehol v rámci
obnovenia
práva
vysielateľa Klubrádió poskytovať
mediálne
služby.
Okrem
toho,
keďže
Komisia
nešpecifikovala,
či
vyhodnotila
všetky
rozhodnutia,
ktoré
možno
zohľadniť
na
účely
preukázania
diskriminácie,
alebo
či
na
tieto
účely
možno
zohľadniť
len
rozhodnutia,
ktoré
uviedla,
sú
rozhodnutia
týkajúce
sa
vysielateľov Inforádió,
Rádió Smile a Kun‑Média
iba
príkladmi.
Navyše
vzhľadom
na
to,
že
Komisia k svojej
žalobe
priložila
iba
jedno z týchto
rozhodnutí, a to
rozhodnutie
týkajúce
sa
vysielateľa Kun‑Média,
Súdny
dvor
nie
je
schopný
overiť,
či
sú
dané
situácie
porovnateľné.
Komisia
teda v žiadnom
prípade
nepreukázala,
že
rozhodovacia
prax
Mediálnej
rady
bola
skutočne
diskriminačná.
190    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie.
2)      Posúdenie Súdnym dvorom
191    Podľa článku 4 bodu 2 smernice o hospodárskej
súťaži, článku 5 ods. 2
druhého
pododseku a článku 7 ods. 3
smernice o povolení,
ako
aj článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
musia
kritériá
udeľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
rešpektovať
zásadu
zákazu
diskriminácie.
192    V súlade s judikatúrou
Súdneho
dvora
si
zásada
rovnosti
zaobchádzania,
ktorej
osobitným
výrazom
je
zásada
zákazu
diskriminácie,
vyžaduje,
aby
sa s porovnateľnými
situáciami
nezaobchádzalo
rozdielne a s rozdielnymi
situáciami
nezaobchádzalo
rovnako,
ak
takéto
zaobchádzanie
nie
je
objektívne
odôvodnené.
Požiadavka
porovnateľnosti
situácií
na
účely
určenia
porušenia
zásady
rovnosti
zaobchádzania
sa
musí
posudzovať s ohľadom na všetky
okolnosti,
ktoré
ich
charakterizujú, a najmä s prihliadnutím
na
predmet a cieľ
aktu,
ktorý
zavádza
daný
rozdiel,
pričom
na
tento
účel
sa
musia
zohľadniť
zásady a ciele
oblasti,
do
ktorej
tento
akt
patrí
(pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 26. júla
2017,
Europa Way a Persidera, C‑560/15,
EU:C:2017:593, bod 69,
ako
aj
citovanú
judikatúru).
193    V tomto
prípade z tabuľky
dôvodov
odmietnutia
vyplýva,
že
rozhodnutím
č. 1203/2019
(X.8)
Mediálna
rada
odmietla
obnoviť
právo
vysielateľa
Médiacentrum poskytovať
mediálne
služby
iba
preto,
že
vo
svojom
rozhodnutí č. 1115/2016
konštatovala,
že v období
od
23.
do
31. mája
2016
tento
poskytovateľ
nesplnil
povinnosť
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach a že
toto
porušenie
sa
opakovalo.
194    Okrem
toho
rozhodnutia
prijaté
vo
vzťahu k rozhlasovým
vysielateľom
Inforádió,
Rádió Smile a Kun‑Média
boli
prijaté v právnom a skutkovom
kontexte,
ktorý
sa
líšil
od
kontextu, v ktorom
bolo
prijaté
rozhodnutie o zamietnutí.
195    Ako
preto
konštatoval
generálny
advokát v bode 65
svojich
návrhov,
dôkazné
prostriedky
predložené
Komisiou
neumožňujú
preukázať,
že
rozhodnutie o zamietnutí
diskriminovalo
vysielateľa Klubrádió.
196    Treba
teda
zamietnuť
žalobný
dôvod
založený
na
porušení
zásady
zákazu
diskriminácie,
tak
ako
je
vyjadrená v článkoch 5 a 7
smernice o povolení, v článku 4 smernice o hospodárskej
súťaži a v článku 9 rámcovej
smernice.
c)      O žalobnom dôvode založenom na včasnom neprijatí rozhodnutia o zamietnutí
1)      Argumentácia účastníkov konania
197    Komisia
uvádza,
že
postup,
ktorý
viedol k prijatiu
rozhodnutia o zamietnutí,
sa
začal
8. novembra
2019,
keď
bola
podaná
žiadosť
vysielateľa Klubrádió o obnovenie, a skončil
sa
8. septembra
2020,
keď
bolo
prijaté
rozhodnutie o zamietnutí, t. j. trval
desať
mesiacov.
198    Pri
prijatí
rozhodnutia o zamietnutí
tak
Mediálna
rada
porušila článok 5 ods. 3
smernice o povolení,
ktorý
upravuje
lehotu
šiestich
týždňov
na
prijatie
rozhodnutí o udelení
práv
na
používanie v prípade
rádiových
frekvencií,
ktoré
boli v rámci
národného
plánu
frekvenčného
spektra
pridelené
na
používanie
elektronickými
komunikačnými
službami,
pokiaľ
sa
tieto
práva
neudeľujú
prostredníctvom
súťažných
alebo
porovnávacích
výberových
konaní,
čo
podľa
Komisie
nebol
prípad
rozhodnutia o zamietnutí.
199    Mediálna
rada
okrem
toho
údajne
porušila
aj
zásadu
riadnej
správy
vecí
verejných,
keďže
dodržiavanie
lehôt
je
výrazom
tejto
zásady.
200    Maďarsko
tvrdí,
že
postup,
ktorý
viedol k prijatiu
rozhodnutia o zamietnutí,
nie
je
postupom
prideľovania
rádiových
frekvencií,
ale
postupom
obnovenia
práva
poskytovať
mediálne
služby.
Žiadne
ustanovenie
práva
Únie
však
nestanovuje
lehotu
na
obnovenie
tohto
práva.
201    Maďarsko
už
nadbytočne
spresňuje,
že § 48 ods. 5
zákona o médiách
upravuje
presné
lehoty
tak
na
podanie
žiadosti o obnovenie
uvedeného
práva,
ako
aj
na
prijatie
rozhodnutí o takejto
žiadosti.
Tieto
lehoty
umožňujú
zaručiť
nielen
to,
že
tieto
rozhodnutia
budú
prijaté
včas,
ale
aj
to,
že
nemôže
dôjsť k situácii, v ktorej
by
Mediálna
rada
vyhovela
tejto
žiadosti
pred
uplynutím
doby,
na
ktorú
bola
uzavretá
príslušná
zmluva o vysielaní, a následne
by
sa
zistilo,
že
dotknutý
poskytovateľ
mediálnych
služieb
sa
dopustil
porušenia,
ktoré
vylučuje
takéto
obnovenie.
202    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie.
2)      Posúdenie Súdnym dvorom
203    Keďže,
ako
vyplýva z bodov 74
až
94
tohto
rozsudku,
postup,
ktorý
viedol k prijatiu
rozhodnutia o zamietnutí,
sa
týka
udelenia
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií,
treba
konštatovať,
že
sa
naň
vzťahujú
ustanovenia,
ktoré
sú
súčasťou
regulačného
rámca
Únie
pre
elektronické
komunikácie,
vrátane
ustanovenia
upravujúceho
lehoty
na
prijatie
rozhodnutí o udelení
týchto
práv,
konkrétne článku 5 ods. 3
smernice o povolení.
204    V súlade s týmto
ustanovením
malo
byť
rozhodnutie o zamietnutí
prijaté
do
šiestich
týždňov
odo
dňa
doručenia
úplnej
žiadosti
vysielateľa Klubrádió o obnovenie
jeho
práva
poskytovať
mediálne
služby.
205    Keďže
však,
ako
bolo
uvedené v bode 31
tohto
rozsudku,
Klubrádió podal
túto
žiadosť
8. novembra
2019 a rozhodnutie o zamietnutí
je z 8. septembra
2020,
treba
konštatovať,
že
toto
rozhodnutie
bolo
prijaté
desať
mesiacov
po
podaní
uvedenej
žiadosti, a teda
dlho
po
uplynutí
lehoty
stanovenej v článku 5 ods. 3
smernice o povolení.
206    Vzhľadom
na
pôsobnosť § 48 ods. 7
zákona o médiách a spôsob,
akým
sa
toto
ustanovenie
uplatňuje v Maďarsku,
treba
dodať,
že
pri
prijatí
rozhodnutia o zamietnutí
mala
Mediálna
rada
overiť
iba
to,
či
počas
trvania
zmluvy
Klubrádió o vysielaní
prijala
voči
tomuto
rozhlasovému
vysielateľovi
právoplatné
rozhodnutie, v ktorom
konštatovala,
že
došlo k závažnému
alebo
opakovanému
porušeniu.
Za
týchto
okolností
neexistuje
žiadne
rozumné
vysvetlenie,
ktoré
by
mohlo
odôvodniť
omeškanie
približne
osem a pol
mesiaca
pri
prijatí
rozhodnutia o zamietnutí.
207    V tejto
súvislosti
treba
pripomenúť,
ako
už
konštatoval
Súdny
dvor,
že
keď
členský
štát
vykonáva
právo
Únie, v konaní
vedenom
príslušným
vnútroštátnym
orgánom
sa
uplatňujú
požiadavky
vyplývajúce
zo
zásady
riadnej
správy
vecí
verejných
ako
všeobecnej
zásady
práva
Únie,
najmä
právo
každého
na
prejednanie
jeho
veci v primeranej
lehote
(rozsudok
zo
6. marca 2025,
Obština Veliko Tarnovo a Obština Belovo, C‑471/23 a C‑477/23,
EU:C:2025:155, bod 73 a citovaná
judikatúra).
208    V dôsledku
toho
Mediálna
rada
tým,
že
prijala
rozhodnutie o zamietnutí
dlho
po
uplynutí
lehoty
šiestich
týždňov
odo
dňa
doručenia
úplnej
žiadosti
vysielateľa Klubrádió o obnovenie
jeho
práva
poskytovať
mediálne
služby,
porušila článok 5 ods. 3
smernice o povolení a zásadu
riadnej
správy
vecí
verejných.
d)      Záver
209    Vzhľadom
na
predchádzajúce
úvahy
treba
čiastočne
vyhovieť
žalobným
dôvodom
týkajúcim
sa § 48 ods. 7
zákona o médiách,
ako
aj
rozhodnutia o zamietnutí a určiť,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú:
–        z článkov 5 a 7
smernice o povolení, z článku 4 smernice o hospodárskej
súťaži, z článku 9 rámcovej
smernice a zo
zásady
proporcionality,
po
prvé tým,
že
Mediálna
rada
prijala
rozhodnutie o zamietnutí,
ktorým
odmietla
vysielateľovi Klubrádió obnovenie
jeho
práva
na
využívanie
rádiového
spektra;
po
druhé tým,
že
prijalo § 48 ods. 7
zákona o médiách,
ktorý
automaticky
vylučuje
obnovenie
práv
na
využívanie
rádiového
spektra
na
FM
rozhlasové
vysielanie,
ak
držiteľ
opakovane
porušil
svoju
povinnosť
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach, a to
aj v prípade,
keď
spáchané
porušenia
nie
sú
závažné,
sú
čisto
formálne a už
za
ne boli
uložené
pokuty,
ktoré
následne
viedli k úplnému
splneniu
povinností; a po
tretie tým,
že
takto neprimerane
znemožnilo
vysielateľovi Klubrádió pokračovať v jeho
činnosti v oblasti
rozhlasového
vysielania,
a
–        z článku 5 ods. 3
smernice o povolení a zo
zásady
riadnej
správy
vecí
verejných
tým,
že
prijalo
rozhodnutie o zamietnutí
dlho
po
uplynutí
šesťtýždňovej
lehoty
upravenej v tomto
ustanovení.
2.      O žalobných dôvodoch týkajúcich sa spornej výzvy na predkladanie ponúk a rozhodnutia o neplatnosti
210    Komisia v podstate
tvrdí,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 5 ods. 2
smernice o povolení a z článku 45
smernice
2018/1972,
tým,
že v spornej
výzve
na
predkladanie
ponúk a v rozhodnutí o neplatnosti
Mediálna
rada
stanovila
neprimerané
podmienky
na
udelenie
práv
na
využívanie
rádiového
spektra,
nestanovila
vopred
kritériá
na
udelenie
týchto
práv,
neupravila
nijakú
mieru
voľnej
úvahy
umožňujúcu
posúdiť
závažnosť a význam
chýb,
ktoré
mohli
byť
prípadne
obsiahnuté v dokumentácii
predloženej
uchádzačmi a mohli
viesť k ich
vylúčeniu, a nevzala
do
úvahy,
že
chyby
obsiahnuté v ponuke,
ktorú
predložil
Klubrádió,
boli
menšieho významu.
211    Komisia
okrem
toho
vytýka
Maďarsku,
že
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článkov 8 a 9
rámcovej
smernice a zo
zásady
riadnej
správy
vecí
verejných,
tým,
že
postup
na
účely
pridelenia
frekvencie
92,9
MHz
sa neuskutočnil včas
tak,
aby
mohlo
byť
prijaté
rozhodnutie
pred
uplynutím
doby
platnosti
práv
vysielateľa Klubrádió na
používanie
tejto
rádiovej
frekvencie.
a)      O žalobných dôvodoch založených na porušení zásad transparentnosti a proporcionality
1)      Argumentácia účastníkov konania
212    Komisia
tvrdí,
že
rozhodnutie o neplatnosti,
ktoré
sa
zakladá
na
troch
dôvodoch,
je v rozpore
so
zásadami
transparentnosti a proporcionality
uvedenými v článku 5 ods. 2
smernice o povolení a v článku 45
smernice
2018/1972.
213    Pokiaľ
ide o prvý
dôvod
neplatnosti,
Komisia
uvádza,
že v súlade
so
spornou
výzvou
na
predkladanie
ponúk
boli
uchádzači
povinní
priložiť k svojim
ponukám
formulár,
ktorý v bode
III.2
obsahoval
plánovanú
týždennú
programovú
skladbu
presne
uvádzajúcu
dĺžku
každej
relácie a v bode
III.3
názov každej relácie,
jej stručný
opis a dĺžku.
214    Z rozhodnutia o neplatnosti
vyplýva,
že v týždennej
programovej
skladbe
uvedenej v bode
III.2
formulára,
ktorý
predložil
Klubrádió,
bola
na
jednej
strane
uvedená
relácia
„Reggeli Gyors“,
ktorej
vysielanie
bolo
plánované
na
každý
pracovný
deň
medzi
6.10 a 10.00
hod., a na
druhej
strane
55‑minútová
relácia
nazvaná
„Reggeli Gyors ismétlés“,
ktorej
vysielanie
bolo
plánované
na
víkend. V prípade
tejto
druhej
relácie,
ktorá
pozostávala z výberu
dôležitých a zaujímavých
momentov z relácií
„Reggeli Gyors“
vysielaných
počas
týždňa,
však
Klubrádió nevyplnil
bod
III.3
tohto
formulára.
215    V rozhodnutí o neplatnosti
Mediálna
rada
konštatovala,
že
keď
je
do
relácie
urobený
technický
zásah
alebo
keď
sú
časti
tejto
relácie
vystrihnuté,
výsledná
relácia
je
novou
„reláciou“ v zmysle
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk a musí
byť
preto
opísaná v bode
III.3
formulára.
Na
základe bodu 1.11.10.3
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
ktorý
vylučuje
možnosť
doplniť
tie
časti
ponúk,
ktoré
majú
byť
predložené
na
hodnotenie,
ako
je
napríklad
programová
skladba,
Mediálna
rada
nepožiadala o informácie
týkajúce
sa
relácie
„Reggeli Gyors ismétlés“
na
doplnenie
bodu
III.3
formulára,
ktorý
predložil
Klubrádió.
216    Komisia
sa
však
domnieva,
že
keďže
pojem
„repríza“
uvedený v spornej
výzve
na
predkladanie
ponúk
sa
týka
reprízy
„zaznamenaného
zvukového
materiálu“,
Klubrádió sa
mohol
oprávnene
domnievať,
že
na
reláciu
„Reggeli Gyors ismétlés“
sa
vzťahuje
tento
pojem,
pretože
išlo o reprízu
zvukových
materiálov,
vybraných
úryvkov z už
odvysielanej
relácie, a preto
nebolo
potrebné
opisovať
túto
reprízu v bode
III.3
formulára.
217    Okrem
toho,
aj
keby
reláciu
„Reggeli Gyors ismétlés“
nebolo
možné
považovať
za
reprízu,
Mediálna
rada
mohla
požiadať
Klubrádió,
aby
doplnil
chýbajúci
opis.
Nemožnosť
doplniť
údaje
týkajúce
sa
programovej
skladby,
ktorá
podľa
Mediálnej
rady
vyplýva z bodu 1.11.10.3
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
porušuje
zásadu
proporcionality,
keďže
uchádzačom
neumožňuje
opraviť
nepresnosti,
aj
keby
boli
len
menšie a čisto
formálneho
charakteru,
ani
rozptýliť
pochybnosti
Mediálnej
rady.
218    Pokiaľ
ide o druhý
dôvod
neplatnosti, z rozhodnutia o neplatnosti
vyplýva,
že v týždennej
programovej
skladbe
uvedenej v bode
III.2
formulára,
ktorý
predložil
Klubrádió,
bola
uvedená
relácia
nazvaná
„Kovátsműhely“ v dĺžke
45
minút,
zatiaľ
čo v bode
III.3
tohto
formulára
bola
pre
túto
reláciu
uvedená
dĺžka
50
minút.
Mediálna
rada
konštatovala,
že v súlade s bodom 1.11.10.3
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk
nemožno
tento
rozpor
napraviť.
219    Podľa
názoru
Komisie
sa
uvedenie
týchto
dvoch
rôznych
dĺžok
relácie
javí
ako
obyčajná
administratívna
chyba,
ktorej
oprava
by
nemala
žiadny
vplyv
na
podstatné
časti
prihlášky
vysielateľa Klubrádió.
Neplatnosť
prihlášky
na
základe
takejto
chyby
namiesto
požiadania
uchádzača o spresnenie
je
teda v rozpore
so
zásadou
proporcionality.
220    Pokiaľ
ide o tretí
dôvod
neplatnosti,
ktorý
sa
týka
podnikateľského a finančného
plánu
vysielateľa Klubrádió,
tento
dôvod
sa
zakladá
na
zistení
Mediálnej
rady,
že
Klubrádió,
ktorého
vlastné
imanie
bolo v rokoch
pred
podaním
jeho
prihlášky
záporné,
nemohol
hradiť
svoje
výdavky
len
zo
svojho
čistého
obratu.
221    Komisia
zdôrazňuje,
že
Mediálna
rada
neuvádzala
porušenie
podmienok
týkajúcich
sa
finančnej
životaschopnosti
uchádzača,
stanovených v bode 1.8.2
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
takže
nie
je
sporné,
že
Klubrádió tieto
podmienky
spĺňal.
222    Rozhodnutie o neplatnosti
sa
zakladalo
na bode 1.11.9.2 písm. c)
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
podľa
ktorého
je
prihláška
neplatná z hľadiska
obsahu,
ak
vzhľadom
na
nedostatok
dôvodnosti
nie
je
spôsobilá
dosiahnuť
ciele
definované v zákone o médiách
alebo v tejto
výzve
na
predkladanie
ponúk.
Podľa
Mediálnej
rady
prihláška
Klubrádió neumožňovala
dosiahnuť
cieľ
uvedený v bode 1.2
uvedenej
výzvy
na
predkladanie
ponúk, a to
zabezpečiť,
aby
bol
na
mediálnom
trhu
prítomný
rozhlasový
vysielateľ,
ktorého
fungovanie
je
stabilné a predvídateľné.
223    Podľa
názoru
Komisie
prijatím
rozhodnutia o neplatnosti
na
základe
dôvodu
uvedeného v bode 220
tohto
rozsudku
Mediálna
rada v prvom
rade
porušila
požiadavku
transparentnosti
stanovenú v článku 5 ods. 2
smernice o povolení a v článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972,
pretože
sa
opierala o kritériá
hodnotenia
obsahu
prihlášok,
ktoré
neboli
uvedené v spornej
výzve
na
predkladanie
ponúk.
Podmienky
prípustnosti
prihlášok
totiž
neodkazovali
na
osobitnú
požiadavku
finančnej
životaschopnosti
týkajúcu
sa
stavu
vlastného
imania
dotknutého
podniku.
224    V druhom
rade
je
zamietnutie
prihlášky
vysielateľa Klubrádió neprimerané,
pretože
sa
zakladá
na
hypotetických
tvrdeniach.
Mediálna
rada
sa
totiž
domnievala,
že
stabilné
fungovanie
vysielateľa Klubrádió nie
je
zaručené
preto, lebo
podľa
účinných
maďarských
právnych
predpisov
môže
byť
spoločnosť,
ktorá
má
záporné
vlastné
imanie, z úradnej
moci
vymazaná z obchodného
registra.
Podľa
Komisie
však
skutočnosť,
že
Klubrádió počas
piatich
rokov
pred
podaním
svojej
prihlášky
fungoval
so
stratou,
sama
osebe
neznamená,
že
tento
uchádzač
nebude v budúcnosti
finančne
životaschopný,
keďže
nebol
nútený
prerušiť
svoju
programovú
službu a nebol
vymazaný z obchodného
registra.
225    Mediálna
rada
okrem toho nezohľadnila
opatrenia,
ktoré
Klubrádió prijal
na
nápravu stavu
svojho
vlastného
imania. V tejto
súvislosti
Mediálna
rada
odmietla
systém,
v ktorom náklady
vysielateľa Klubrádió uhrádza
jeho
vlastník a sponzori, s tvrdením,
že
Klubrádió v minulosti
nebol
schopný
hradiť
svoje
prevádzkové
náklady
zo
svojho
čistého
obratu.
226    Komisia
však
podotýka,
že
využívanie
sponzorov
alebo
externých
účastníkov
(crowdfunding)
je
legitímnym
spôsobom
financovania
médií.
Podľa
tejto
inštitúcie
preto
rozhodnutie o neplatnosti
nesúvisí s deklarovaným
verejným
cieľom,
nie
je
primerané a ide
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
dosiahnutie
tohto
cieľa.
227    Vzhľadom
na
uvedené
nemožno
kritérium,
podľa
ktorého
mal
Klubrádió hradiť
svoje
prevádzkové
náklady
len
zo
svojho
čistého
obratu,
považovať
za
požiadavku,
ktorá
je z hľadiska
práva
Únie
objektívna,
transparentná a primeraná.
228    Na
svoju
obranu
Maďarsko v prvom
rade v súvislosti s dôvodmi
neplatnosti
týkajúcimi
sa
relácií
„Reggeli Gyors ismétlés“ a „Kovátsműhely“
uvádza,
že
na
zaručenie
spravodlivosti a nediskriminačnej
povahy
výberového
konania
tak
zákon o médiách,
ako
aj
sporná
výzva
na
predkladanie
ponúk
vychádzajú
zo
zásady,
že
dotknutú
ponuku
možno
zmeniť,
opraviť
alebo
doplniť
len v prípade,
ak
ide o napraviteľné
alebo
bezvýznamné
nedostatky
alebo
ak
takáto
oprava
neporušuje
požiadavku
spravodlivého,
transparentného a nediskriminačného
konania. V tejto
súvislosti
Maďarsko
poukazuje
na
ustanovenia
zákona o médiách a pravidlá
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
ktoré
špecifikujú
nedostatky
alebo
opomenutia,
ktoré
nemožno
opraviť
po
dátume
na
podanie
prihlášky a ktoré
spôsobujú
neplatnosť
dotknutej
ponuky,
medzi
ktoré
patria
aj
zistené
nezrovnalosti
týkajúce
sa
vyššie
uvedených
relácií.
229    Pripustiť,
aby v prípade
vopred
záväzne
definovaného
nedostatku,
ktorý
spôsobuje
neplatnosť
dotknutej
ponuky,
Mediálna
rada
mohla v závislosti
od
povahy
nedostatku a na
základe
vlastného
subjektívneho
hodnotenia
rozhodnúť,
či
treba
uplatniť
právne
dôsledky
neplatnosti,
by
podľa Maďarska bolo v rozpore
so
zásadami
právneho
štátu a právnej
istoty,
ako
aj s požiadavkou
transparentného,
objektívneho a nediskriminačného
hodnotenia.
230    Maďarsko
okrem
toho
spochybňuje
argumentáciu
Komisie,
že
nedostatky
týkajúce
sa
relácií
„Reggeli Gyors ismétlés“ a „Kovátsműhely“
boli
menšieho významu a mali
len
formálnu a administratívnu
povahu.
231    V prípade
relácie
„Reggeli Gyors ismétlés“
totiž
Klubrádió nerešpektoval
podmienku
platnosti
uvedenú v bode 2.5.5.2
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
ktorý
upravuje
povinnosť
opísať
všetky
relácie
uvedené v týždennej
programovej
skladbe. V tejto
súvislosti
Maďarsko
zdôrazňuje,
že
táto
relácia
sa
nemá
považovať
za
reprízu
relácie
„Reggeli Gyors“,
ale
za
odlišnú
reláciu v zmysle
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
keďže
medzi
oboma
reláciami
je
celkový
rozdiel
825
minút a v prípade
obyčajnej
reprízy
by
reprízovaná
relácia
mala
byť
úplne
identická s pôvodnou
reláciou.
Keďže
však
chýbajú
podrobnosti o relácii,
ktorú
nemožno
považovať
za
„reprízu“,
dotknutá
ponuka
neumožňuje
vecné
hodnotenie,
pretože
neumožňuje
overiť
dodržanie
záväzkov v oblasti
vysielacích
kvót.
232    Pokiaľ
ide o reláciu
„Kovátsműhely“,
podľa
Maďarska
rozdiel v dĺžke
uvedenej v bodoch
III.2 a III.3
formulára,
ktorý
predložil
Klubrádió,
predstavuje
neprekonateľný
rozpor,
ktorý
znemožňuje
zosúladenie
tohto
bodu
III.2
obsahujúceho
týždennú
programovú
skladbu a tohto
bodu
III.3
obsahujúceho
opis
tejto
relácie.
Ponuka,
ktorú
predložil
Klubrádió,
tak
nie
je v súlade s podmienkou
platnosti
uvedenou v bode 2.5.5.6
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk.
Oprava
dĺžky
relácií
by
nevyhnutne
mala
za
následok
zmenu
záväzkov a základných
vyhlásení
uvedených v ponuke,
ktorú
predložil
Klubrádió,
čo
by
bolo v rozpore
so
spornou
výzvou
na
predkladanie
ponúk.
233    V druhom
rade,
pokiaľ
ide o dôvod
neplatnosti
týkajúci
sa
podnikateľského a finančného
plánu
vysielateľa Klubrádió,
Maďarsko
po prvé zdôrazňuje,
že
formálne a vecné
požiadavky,
ktoré
sa
vzťahujú
na
ponuky,
sú
uvedené
tak v zákone o médiách,
ako
aj v príslušných
výzvach
na
predkladanie
ponúk, v tomto
prípade v bodoch 1.11.7 a 1.11.9.2
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk.
234    Podľa
Maďarska
si
preskúmanie
platnosti
ponuky z hľadiska
obsahu
vyžaduje
komplexnú
analýzu
obsahu
tejto
ponuky
ako
celku, v rámci
ktorej
musí
Mediálna
rada v súlade s § 59
zákona o médiách
overiť
najmä
to,
či
uvedená
ponuka
umožňuje
zaručiť
dosiahnutie
cieľa
verejného
záujmu
sledovaného
dotknutou
výzvou
na
predkladanie
ponúk, v tomto
prípade
zabezpečiť,
aby
bol
na
mediálnom
trhu
prítomný
rozhlasový
vysielateľ,
ktorého
fungovanie
je
stabilné a predvídateľné.
235    Opis
finančnej a ekonomickej
situácie
uchádzača a predloženie
jeho
finančného,
hospodárskeho a výhľadového
plánu
sú
teda
požiadavkami,
ktoré
na
tento
účel
stanovuje
sporná
výzva
na
predkladanie
ponúk.
Nemožno
tak
uznať,
že
dôvod
neplatnosti
týkajúci
sa
podnikateľského a finančného
plánu
vysielateľa Klubrádió a kritériá
na
posúdenie
tohto
dôvodu
nie
sú
transparentné.
236    Po
druhé
tvrdenie
Komisie,
že
Mediálna
rada
zohľadnila
kritériá
posúdenia,
ktoré
neboli
uvedené v spornej
výzve
na
predkladanie
ponúk,
je
neopodstatnené,
keďže
táto
výzva,
ktorá
doslovne
preberá
ustanovenia
zákona o médiách,
upravuje
kritériá
posudzovania
ponúk,
pravidlá
týkajúce
sa
ich
obsahovej
neplatnosti,
kritériá
spôsobilosti
ponúk,
podmienky
overovania
ich
formálnej
neplatnosti,
požiadavky
týkajúce
sa
podnikateľského
plánu a finančného
plánu,
ako
aj
požiadavky
týkajúce
sa
vyhlásení
uchádzačov v bodoch 1.11.6,
1.11.9,
2.1.4
až
2.1.6,
2.2,
2.5.4 a 2.5.8.
237    Po
tretie
podľa
Maďarska
Komisia
nesprávne
tvrdí,
že
posúdenia
vykonané
Mediálnou
radou v rozhodnutí o neplatnosti v súvislosti s finančnou
situáciou
vysielateľa Klubrádió sú
neprimerané.
238    Maďarsko
predovšetkým
spresňuje,
že
na
rozdiel
od
toho,
čo
tvrdí
Komisia,
Mediálna
rada
nevyhlásila
ponuku
vysielateľa Klubrádió za
neplatnú
preto,
že
jeho
vlastné
imanie
bolo
niekoľko
rokov
záporné,
ale
preto,
že
toto
záporné
vlastné
imanie
by
nevyhnutne
ovplyvnilo
budúcu
stabilitu
uvedeného
rozhlasového
vysielateľa.
Vyhlásenia
obsiahnuté v ponuke
týkajúce
sa
nápravy
tejto
situácie
sa
navyše
rozchádzajú a protirečia
si a žiadny z prevzatých
záväzkov
nebol
dodržaný.
239    Ďalej
treba
uviesť,
že
nie
je
neprimerané
požadovať,
aby
bol
rozhlasový
vysielateľ,
ktorý
získa
povolenie
na
poskytovanie
mediálnych
služieb,
ekonomicky
životaschopný,
pretože
je v základnom
verejnom
záujme,
aby
fungovanie
tohto
rozhlasového
vysielateľa,
ktorý
bezodplatne
počas
desiatich
rokov
používa
výhradnú
frekvenciu
vo
vlastníctve
štátu,
bolo
stabilné a predvídateľné.
240    Rozhlasový
vysielateľ,
ktorý
nespĺňa
najzákladnejšie zákonné
požiadavky
týkajúce
sa
formy a riadenia
spoločnosti,
však
nespĺňa
podmienky
stability a predvídateľnosti,
ktoré
by
mu
umožňovali
dosiahnuť
ciele
sledované
spornou
výzvou
na
predkladanie
ponúk,
pretože
dlhodobé
nesprávne
riadenie
má
evidentné
dôsledky
na
jeho
budúce
riadenie
alebo
prinajmenšom
potenciálny
vplyv
na
toto
riadenie,
na
pokračovanie v jeho
činnosti a na
jeho
nepretržitú
prevádzku
(going concern).
Podľa
Maďarska
to
bol
prípad
vysielateľa Klubrádió,
keďže
zjavne
protiprávny
charakter
jeho
vlastného
imania
mohol
viesť k jeho
nútenej
likvidácii a prípadne k jeho
výmazu z obchodného
registra z úradnej
moci.
241    Okrem
toho
stav
vlastného
imania
nie
je
otázkou
subjektívneho
posúdenia,
ale
objektívnou
otázkou, v súvislosti s ktorou
možno
konštatovať,
že
Klubrádió sa
počas
niekoľkých
rokov
vedome
dopúšťal
porušenia
zákona,
ktoré
možno
pripísať
iba
tomuto
vysielateľovi,
ako
to
dokazuje
audítorská
správa
priložená k jeho
ročnej
účtovnej
závierke.
Podnikateľský
plán,
finančný
plán a súvaha,
ktoré
bol
tento
rozhlasový
vysielateľ
povinný
predložiť v súlade
so
spornou
výzvou
na
predkladanie
ponúk,
však
nepreukazujú,
že
by
Klubrádió túto
situáciu
napravil v primeranej
lehote.
242    Maďarsko
napokon
tvrdí,
že
tvrdenie
Komisie,
že
majitelia
Klubrádió prijali
primerané
opatrenia
na
nápravu
záporného
vlastného
imania
tohto
rozhlasového
vysielateľa,
nie
je
opodstatnené.
Vyhlásenia
týkajúce
sa
vlastného
imania,
financovania a vymáhania
pohľadávok,
ktoré
urobila
fyzická
osoba,
ktorá
údajne
vystupovala v mene
uvedeného
rozhlasového
vysielateľa,
sú
totiž
protirečivé,
hypotetické a podmienené,
takže
nie
sú v súlade
so
zákonnými
požiadavkami a hodnotiacimi
kritériami
definovanými v pravidlách
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk.
243    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie.
2)      Posúdenie Súdnym dvorom
244    Treba
pripomenúť,
že
podľa článku 5 ods. 2
druhého
pododseku
smernice o povolení
sa
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií
udeľujú
postupmi,
ktoré
sú
otvorené,
objektívne,
transparentné,
nediskriminačné a primerané a v súlade s ustanoveniami článku 9 rámcovej
smernice.
Tento článok 9 ods. 1,
ktorý,
ako
bolo
uvedené v bode 103
tohto
rozsudku,
zodpovedá článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972,
tiež
stanovuje,
že
tieto
práva
sa
udeľujú
na
základe
objektívnych,
transparentných,
nediskriminačných a primeraných
kritérií.
245    Rovnako
treba
pripomenúť,
že
zásada
proporcionality
si
vyžaduje,
aby
pravidlá
stanovené
členskými
štátmi
alebo
verejnými
obstarávateľmi v rámci
vykonávania
týchto
ustanovení
nešli
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
dosiahnutie
cieľov
sledovaných
smernicami,
ktorých
sú
súčasťou
(pozri
analogicky
rozsudok z 26. septembra
2024,
Luxone a Sofein, C‑403/23 a C‑404/23,
EU:C:2024:805, bod 55,
ako
aj
citovanú
judikatúru).
246    Okrem
toho
vo
výberovom
konaní
zásada
rovnosti
zaobchádzania
zaručuje
uchádzačom
rovnaké
šance
pri
formulovaní
znenia
ich
ponúk,
čo
znamená,
že
na
tieto
ponuky
sa
musia
vzťahovať
rovnaké
podmienky
pre
všetkých
uchádzačov.
Cieľom
povinnosti
transparentnosti,
ktorá
je
jej
priamym
dôsledkom,
je
zaručiť,
že
neexistuje
riziko
uprednostňovania a svojvoľnosti
zo
strany
verejného
orgánu.
Táto
povinnosť
vyžaduje,
aby
všetky
podmienky a podrobnosti
postupu
prideľovania
boli
jasne,
presne a jednoznačne
formulované
vo
výzve
na
predkladanie
ponúk,
aby
po
prvé
všetci
priemerne
informovaní a bežne
obozretní
uchádzači
mohli
pochopiť
ich
presný
význam a vykladať
ich
rovnako a po
druhé
aby
bol
verejný
orgán
schopný
skutočne
posúdiť,
či
ponuky,
ktoré
mu
boli
predložené,
spĺňajú
kritériá,
ktorými
sa
riadi
udeľovanie
takýchto
práv
(pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 26. septembra
2024,
Luxone a Sofein, C‑403/23 a C‑404/23,
EU:C:2024:805, bod 56,
ako
aj
citovanú
judikatúru).
247    Napokon
zásady
transparentnosti a rovnosti
zaobchádzania,
ktorými
sa
riadia
postupy
prideľovania
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií,
si
vyžadujú,
aby
hmotnoprávne a procesné
podmienky
účasti
na
takýchto
postupoch
boli
jasne
vopred
definované a uverejnené,
najmä
pokiaľ
ide o povinnosti
uchádzačov,
aby
uchádzači
mohli
presne
poznať
obmedzenia
daného
postupu a aby
si
boli
istí,
že
tie
isté
požiadavky
platia
pre
všetkých
uchádzačov
(pozri
analogicky
rozsudok z 26. septembra
2024,
Luxone a Sofein, C‑403/23 a C‑404/23,
EU:C:2024:805, bod 57,
ako
aj
citovanú
judikatúru).
248    S prihliadnutím
na
túto
judikatúru
treba
overiť,
či,
ako
tvrdí
Komisia,
tri
dôvody
neplatnosti,
na
základe
ktorých
bola
prihláška
vysielateľa Klubrádió zamietnutá,
sú v rozpore
so
zásadami
proporcionality a transparentnosti v zmysle
uvedenom
Komisiou,
takže
tak
rozhodnutie o neplatnosti,
ako
prípadne
aj
pravidlá
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
ktoré
boli
základom
pre
jeho
prijatie,
sú
rovnako v rozpore s týmito
zásadami.
i)      O dôvodoch neplatnosti týkajúcich sa relácií „Reggeli Gyors ismétlés“ a „Kovátsműhely“
249    Ako
vyplýva
zo
znenia bodu 1.11.10.3
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk a z rozhodnutia o neplatnosti,
ktoré
sú
prílohou
žaloby
Komisie,
nie
je
prípustná
žiadna
oprava
častí
ponuky,
ktoré
sú
predmetom
hodnotenia.
Medzi
tieto
časti
patrí v súlade s bodom 1.12.2.1
tejto
výzvy
na
predkladanie
ponúk
programová
skladba
uchádzača,
ako
je
opísaná v bodoch
III.2 a III.3
formulára
predloženého
uchádzačom.
250    Ak
však
uchádzač v uvedených
častiach
urobil
minimálne
chyby,
ktorých
oprava
by
nemala
žiadny
vplyv
na
podstatné
časti
jeho
prihlášky, a preto
by
neporušila
požiadavku
spravodlivého a nediskriminačného
hodnotenia
uchádzačov,
skutočnosť,
že
podľa
pravidiel
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk
Mediálna
rada
nemôže
vyzvať
dotknutého
uchádzača,
aby
takéto
chyby
opravil,
sa
javí
ako
neprimeraná.
251    V tomto
prípade
nie
je
sporné,
že
body
III.2 a III.3
formulára,
ktorý
predložil
Klubrádió,
obsahovali
dve
nezrovnalosti
týkajúce
sa
relácií
„Reggeli Gyors ismétlés“ a „Kovátsműhely“.
252    Pokiaľ
ide v prvom
rade o reláciu
„Reggeli Gyors ismétlés“,
zistená
nezrovnalosť
vyplývala z toho,
že
Klubrádió,
ktorý
považoval
túto
reláciu
za
„reprízu“
relácie
„Reggeli Gyors“ v zmysle
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
nevyplnil v jej
prípade
bod
III.3
formulára,
ktorý
mal
uvádzať
najmä
jej
opis a dĺžku.
Mediálna
rada
najprv v podstate
konštatovala,
že
reláciu
„Reggeli Gyors ismétlés“
nemožno
považovať
za
„reprízu“
relácie
„Reggeli Gyors“ v zmysle
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk, a preto
mala
byť
opísaná v bode
III.3
tohto
formulára, a keďže
tento
chýbajúci
opis
sa
týkal jednej z častí,
ktoré
sú
predmetom
hodnotenia,
uvedených v bode 1.12.2.1
tejto
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
takže nemohol
byť v súlade s požiadavkami bodu 1.11.10.3
uvedenej
výzvy
na
predkladanie
ponúk
opravený
ani
uvedený
do
súladu,
následne dospela k záveru,
že
táto
nezrovnalosť
musela
mať
za
následok
neplatnosť
ponuky
vysielateľa Klubrádió.
253    Treba
však
uviesť,
že
– ako
vyplýva z rozhodnutia o neplatnosti – v súlade s pravidlami
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk
je
pojem
„repríza“
definovaný
tak,
že
sa
týka
„zaznamenaného
zvukového
materiálu,
predtým
odvysielaného v rámci
relácie,
ktorý
môže
byť
reprízovaný
bez
osobitného
technického
zásahu“,
zatiaľ
čo
pojem
„relácia“
je
definovaný
tak,
že
sa
týka
„radu
zvukov
alebo
pohybujúcich
sa
alebo
statických
obrazov
so
zvukom
alebo
bez
zvuku,
ktoré
nezávisle
od
svojej
dĺžky
tvoria
uzavretý
celok v rámci
programovej
služby
alebo
katalógu
zostaveného
poskytovateľom
mediálnych
služieb“.
254    Vzhľadom
na
tieto
definície a na
to,
že
sporná
výzva
na
predkladanie
ponúk
neobsahovala
žiadne
ďalšie
výkladové
pravidlá
týkajúce
sa
týchto
pojmov,
sa
nemožno
domnievať,
že
výklad
pojmu
„repríza“
navrhovaný
Mediálnou
radou,
podľa
ktorého
sa
relácia
považuje
za
reprízu,
ak
je
reprízovaná v celom
rozsahu a počas
celého
trvania
bez
osobitného
technického
zásahu,
vyplýva
jasne,
presne a jednoznačne z tejto
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
takže
všetci
primerane
informovaní a bežne
obozretní
uchádzači
museli
tento
pojem
vykladať
takto.
255    Naopak,
vzhľadom
na
to,
že
uvedený
pojem
sa
nezakladá
na
vysielaní
predchádzajúcej
„relácie“,
ale
„zaznamenaného
zvukového
materiálu“,
ktorý
bol
predtým
odvysielaný
„v rámci
relácie“,
ako
to
tvrdila
Komisia,
sa
Klubrádió mohol
dôvodne
domnievať,
že
relácia
„Reggeli Gyors ismétlés“,
ktorá
pozostávala z vysielania
úryvkov z predtým
odvysielanej
relácie,
konkrétne
relácie
„Reggeli Gyors“,
bola
jej
„reprízou“ v zmysle
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk.
Za
týchto
okolností
nemá
skutočnosť,
že
medzi
týmito
dvoma
reláciami
bol
celkový
rozdiel
825
minút,
na
ktorú
sa
odvoláva
Maďarsko,
žiadny
vplyv.
256    Pokiaľ
ide v druhom
rade o reláciu
„Kovátsműhely“,
nezrovnalosť v bodoch
III.2 a III.3
formulára,
ktorý
predložil
Klubrádió,
vyplývala z toho,
že
hoci
tento rozhlasový vysielateľ zaradil túto reláciu do
programovej
skladby
uvedenej v bode
III.2
tohto
formulára s údajom,
že
jej
vysielanie
bolo
plánované
na
nedeľu
medzi
17.05 a 17.50
hod.,
takže
podľa
tohto
bodu
mala
uvedená
relácia
trvať
45
minút, v bode
III.3
uvedeného
formulára
bola
naproti
tomu
uvedená
dĺžka
tej
istej
relácie
50
minút.
257    Treba
však
zohľadniť
skutočnosť,
že
– ako
uviedla
Mediálna
rada v rozhodnutí o neplatnosti –
Klubrádió neurobil
žiadnu
chybu v prípade
ostatných
relácií
uvedených v bodoch
III.2 a III.3
formulára,
ktorý
predložil,
najmä
pokiaľ
ide o ich
dĺžku.
Nezdá
sa
preto,
že
by
rozdiel
piatich
minút v dĺžke
relácie
„Kovátsműhely“,
ktorý
vyplýva z týchto
bodov,
mal
akýkoľvek
vplyv
na
ostatné
relácie
uvedené v programovej
skladbe,
ktorú
predložil.
258    Treba
sa
teda
domnievať,
že
takýto
rozdiel
zodpovedá
chybe v písaní,
ktorá
tak
môže
patriť
medzi
opraviteľné a bezvýznamné
chyby
uvedené v bode 228
tohto
rozsudku.
259    V dôsledku
toho
treba
vzhľadom
na
posúdenie
uvedené v bode 250
tohto
rozsudku
konštatovať,
že
nezrovnalosti
týkajúce
sa
relácií
„Reggeli Gyors ismétlés“ a „Kovátsműhely“
malo
byť
možné
opraviť.
260    Za
týchto
okolností
je
rozhodnutie o neplatnosti,
ktorým
sa
na
základe
pravidiel
spornej
výzvy
na
prekladanie
ponúk
vylučujúcich
akúkoľvek
možnosť
opravy
ponúk
konštatovala
neplatnosť
ponuky
vysielateľa Klubrádió z dôvodu
týchto
nezrovnalostí,
neprimerané.
ii)    O dôvode neplatnosti týkajúcom sa podnikateľského a finančného plánu vysielateľa Klubrádió
261    Treba
uviesť,
ako
vyplýva z rozhodnutia o neplatnosti,
že dôvod
neplatnosti
týkajúci
sa
podnikateľského a finančného
plánu
Klubrádió je
založený
na
zápornom
vlastnom
imaní
tohto
rozhlasového
vysielateľa
počas
piatich
rokov
pred
dátumom
podania
prihlášky,
ako
aj
na
jeho
nemožnosti
hradiť
svoje
výdavky
iba
zo
svojho
čistého
obratu.
Vzhľadom
na
tieto
skutočnosti,
ktoré
boli
zistené
najmä
na
základe
údajov z ročnej
účtovnej
závierky
vysielateľa Klubrádió za
finančné
roky
predchádzajúce
roku, v ktorom
predložil
svoju
ponuku,
sa
Mediálna
rada
domnievala,
že
táto
ponuka
nebola
vzhľadom
na
„nedostatok
dôvodnosti“
schopná
dosiahnuť
cieľ
stanovený v bode 1.2
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk, a to
zabezpečiť,
aby
bol
na
mediálnom
trhu
prítomný
rozhlasový
vysielateľ,
ktorého
fungovanie
je
stabilné a predvídateľné.
Mediálna
rada v dôsledku
toho
dospela k záveru,
že
ponuka,
ktorú
predložil
Klubrádió,
bola z obsahového
hľadiska
neplatná
podľa § 59 ods. 3 písm. c)
zákona o médiách a bodu 1.11.9.2 písm. c)
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
podľa
ktorého
„ponuka
je
neplatná z hľadiska
obsahu…
ak
vzhľadom
na
nedostatok
dôvodnosti
nie
je
spôsobilá
dosiahnuť
cieľ
stanovený v zákone o médiách a vo
výzve
na
predkladanie
ponúk“.
262    Treba
poznamenať,
že
tak
stav
vlastného
imania,
ako
aj
údaje o čistom
obrate
sú
kritériami
súvisiacimi s finančnou
životaschopnosťou
podniku.
263    V tejto
súvislosti
treba
zdôrazniť,
že
je
pravda,
že
sporná
výzva
na
predkladanie
ponúk v bode 1.8.2
uvádzala
pravidlá
týkajúce
sa
podmienok
finančnej
životaschopnosti
uchádzačov,
ktorých
nedodržanie v ktorejkoľvek
fáze
tohto
výberového
konania
malo
za
následok
neplatnosť
ponuky
podľa bodu 1.11.7 písm. a)
uvedenej
výzvy
na
predkladanie
ponúk.
264    Tento bod 1.8.2
však
vyžadoval,
aby
uchádzači
po
prvé
nemali
žiadne
dlhy
na
cle
alebo
príspevkoch
na
sociálne
zabezpečenie
viac
ako
60
dní po splatnosti,
žiadne
dlhy
na
dani
po
splatnosti
uvedené v registroch
ústrednej
daňovej
správy
ani
žiadne
splatné
platobné
povinnosti
voči
špecializovanému
štátnemu
fondu;
po
druhé
aby
voči
nim
nebolo
vedené
konkurzné
konanie,
neboli v likvidácii
ani
voči
nim
nebolo
vedené
žiadne
iné
konanie
smerujúce k ich
zrušeniu;
po
tretie
aby
počas
piatich
rokov
pred
zverejnením
výzvy
na
predkladanie
ponúk
voči
nim
nebolo
prijaté
právoplatné
správne
rozhodnutie,
ktorým
by
sa
konštatovalo
závažné
porušenie
majúce
za
následok
nedodržanie
zmluvy o vysielaní,
a aby ani
Mediálna
rada
nevypovedala
túto
zmluvu; a po
štvrté
aby
nemali
žiadne
splatné
dlhy
voči
Mediálnej
rade.
265    Treba
preto
konštatovať,
že
medzi
podmienkami
týkajúcimi
sa
finančnej
životaschopnosti,
ktoré
boli
pre
týchto
uchádzačov
stanovené v spornej
výzve
na
predkladanie
ponúk,
nebola
žiadna
požiadavka
týkajúca
sa
stavu
vlastného
imania
uchádzačov
alebo
povinnosti,
aby
svoje
výdavky
hradili
iba
zo
svojho
čistého
obratu.
266    Ako
tvrdilo
Maďarsko,
je
pravda,
že
táto
výzva
na
predkladanie
ponúk
od
uchádzačov
vyžadovala,
aby
predložili
podnikateľský a finančný
plán
na
obdobie
do
31. decembra
2024, v ktorom
mali
uviesť
skutočnosti
uvedené v bode 2.5.4
uvedenej
výzvy. Z týchto
skutočností
však v žiadnom
prípade
nevyplýva,
že
tento
plán
mal
pod
sankciou
neplatnosti
príslušnej
ponuky
ukazovať
kladné
vlastné
imanie v rokoch
predchádzajúcich
dátumu
podania
prihlášok a čistý
obrat,
ktorý
by
sám
osebe
umožňoval
hradiť
výdavky
počas
týchto
rokov.
267    Pokiaľ
ide
ďalej o finančné a historické
údaje,
ktoré
mali
byť
poskytnuté v rámci
podnikateľského a finančného
plánu v súlade s bodom 2.5.4.3.5
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
uchádzači
boli
povinní
predložiť
len
svoje
„posledné
uzavreté
finančné
výkazy
(súvaha,
výkazy
ziskov a strát
spolu s prílohami…)“,
teda v konečnom
dôsledku,
ako
vyplýva
zo
znenia
tohto
bodu
ako
celku,
ročnú
účtovnú
závierku
za
finančný
rok
predchádzajúci
roku, v ktorom
bola
predložená
dotknutá
ponuka.
268    Ako
uviedol
generálny
advokát v bode 79
svojich
návrhov,
použitie
kritéria
súvisiaceho s finančnou
životaschopnosťou
uchádzačov
ako
dôvodu
neplatnosti
založeného
na
nespôsobilosti
uchádzača
na
účely
dosiahnutia
cieľa
sledovaného
spornou
výzvou
na
predkladanie
ponúk,
hoci
toto
kritérium
nie
je
súčasťou
kritérií
tejto
životaschopnosti
stanovených v danej výzve a nemožno
ho
logicky
odvodiť
zo
žiadneho
pravidla,
ktoré
obsahuje,
za týchto okolností nespĺňa
požiadavky
súvisiace
so
zásadou
transparentnosti,
ako
sú
spresnené v judikatúre
citovanej v bodoch 246 a 247
tohto
rozsudku.
269    Navyše
bez
ohľadu
na
uvedené,
za
okolností,
keď
životaschopnosť
dotknutého
prevádzkovateľa
nie
je
spochybnená,
by
prijatie
pravidla
umožňujúceho
Mediálnej
rade
konštatovať
neplatnosť
ponuky
uchádzača z dôvodu
záporného
vlastného
imania a nemožnosti
hradiť
svoje
výdavky
iba
zo
svojho
čistého
obratu
bolo v rozpore
so
zásadou
proporcionality.
Vzhľadom
na
rozmanitosť
možných
zdrojov
financovania
rozhlasového
vysielateľa
totiž
toto
pravidlo
ide
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
zabezpečenie
toho,
aby
bol
na
mediálnom
trhu
prítomný
rozhlasový
vysielateľ,
ktorého
fungovanie
je
stabilné a predvídateľné.
270    V tomto
prípade
vzhľadom
na
skutočnosť,
že
Klubrádió pôsobí v oblasti
elektronických
komunikácií,
že
od
roku
1999
vysielal
svoj
obsah
na
rádiových
frekvenciách a že
napriek
svojmu
zápornému
vlastnému
imaniu,
konštatovanému v rozhodnutí o neplatnosti,
nebol
nikdy
nútený
prerušiť
svoju
činnosť,
nemožno
dôvodne
usudzovať,
že
zamietnutie
ponuky,
ktorú
predložil, z dôvodu
jeho
záporného
vlastného
imania
bolo
nevyhnutné
na
zabezpečenie
toho,
aby
bol
na
mediálnom
trhu
prítomný
rozhlasový
vysielateľ,
ktorého
fungovanie
je
stabilné a predvídateľné.
271    V tejto
súvislosti
nemožno
súhlasiť s argumentáciou
Maďarska,
že
stav
vlastného
imania
Klubrádió neumožňuje
dosiahnuť
tento
cieľ,
pretože
by
mohol
viesť k nútenej
likvidácii
tohto
rozhlasového
vysielateľa a prípadne k jeho
výmazu z obchodného
registra z úradnej
moci.
272    Nielenže
totiž
proti
tomuto
rozhlasovému
vysielateľovi
nebolo
vedené
takéto
konanie o likvidácii
alebo
výmaze
ku
dňu
podania
jeho
ponuky a posudzovania
prihlášky,
čo
by
napokon,
ako
sa
uvádza v bodoch 263 a 264
tohto
rozsudku,
malo
za
následok
neplatnosť
jeho
ponuky,
ale
ani
po
týchto
dátumoch
neboli
voči
nemu
vedené
takéto
konania a vysielateľ naďalej
vykonáva
svoju
činnosť.
273    Rovnako
nemožno
dôvodne
usudzovať,
že
skutočnosť,
že
Klubrádió nedokázal
hradiť
svoje
výdavky
iba
zo
svojho
čistého
obratu a musel
využívať
sponzoring a dotácie,
bránila
dosiahnutiu
cieľa
uvedeného v bode 1.2
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk a pripomenutého
najmä v bodoch 261 a 270
tohto
rozsudku.
Ako
uviedla Komisia,
pričom
Maďarsko
to
nespochybnilo,
obchodný
model
vysielateľa Klubrádió bol
založený
na
takýchto
prostriedkoch
financovania,
ktoré
mu v minulosti
umožnili
kompenzovať
negatívnu
finančnú
situáciu
bez
toho,
aby
mu
to
bránilo
stabilne
vykonávať
svoju činnosť a dodržiavať
podmienky
spojené s právami
na
používanie
rádiových
frekvencií,
ktoré
sa
na
neho
vzťahovali.
274    Bez
toho,
aby
bolo
potrebné
preskúmať
ostatné
tvrdenia
Komisie,
najmä
tvrdenie
týkajúce
sa
údajnej
arbitrárnosti
dotknutého
dôvodu
neplatnosti a rozhodnutia o neplatnosti s prihliadnutím
na
rozhodnutia
prijaté v minulosti
voči
iným
uchádzačom,
treba
teda
konštatovať,
že
sporná
výzva
na
predkladanie
ponúk
je v rozpore
so
zásadami
transparentnosti a proporcionality,
keďže
umožňuje
Mediálnej
rade,
aby
na
základe
jej bodu 1.11.9.2 písm. c)
konštatovala
neplatnosť
ponuky
uchádzača z dôvodu,
že
má
záporné
vlastné
imanie a nemôže
hradiť
svoje
výdavky
iba
zo
svojho
čistého
obratu.
To
isté
platí
pre
rozhodnutie o neplatnosti,
najmä s ohľadom na vyššie
uvedené
skutočnosti
týkajúce
sa
situácie
vysielateľa Klubrádió.
275    Zo
všetkých
predchádzajúcich
úvah
vyplýva,
že
žalobný
dôvod
založený
na
porušení
zásad
transparentnosti a proporcionality,
ako
sú
vyjadrené v článku 5 ods. 2
smernice o povolení a v článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972,
je
dôvodný.
b)      O žalobnom dôvode založenom na včasnom neprijatí rozhodnutia o neplatnosti
1)      Argumentácia účastníkov konania
276    Komisia
uvádza,
že
keďže
rozhodnutie o zamietnutí
bolo v rozpore s článkom 5 ods. 3
smernice o povolení
prijaté
8. septembra
2020
na
záver
desaťmesačného
postupu,
Mediálna
rada
vyhlásila
sporné
výberové
konanie
až
4. novembra
2020,
čím
nechala
málo
času
na
ukončenie
tohto
výberového
konania
pred
14. februárom
2021,
keď
uplynula
doba,
na
ktorú
bola
uzavretá
zmluva
Klubrádió o vysielaní.
Vzhľadom
na
to,
že
podľa bodu 1.11.3.1
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk
bola
lehota
na
predkladanie
ponúk
40
dní
odo
dňa
uverejnenia
tejto
výzvy,
takže
táto
lehota
uplynula
14. decembra
2020,
mala
Mediálna
rada
na
vyhodnotenie
ponúk a uzavretie
novej
zmluvy o vysielaní
len
dva
mesiace.
Napokon
10. marca 2021
Mediálna
rada
rozhodnutím o neplatnosti
vyhlásila
výberové
konanie
za
neúspešné a 30. marca 2021
uzavrela
dočasnú
správnu
zmluvu
na
používanie
frekvencie
92,9
MHz v období
od
3. mája
do
29. októbra
2021.
277    Podľa
názoru
Komisie
Mediálna
rada
týmto
postupom
nezabezpečila
efektívnu
správu
frekvencií v rozpore s článkom 8 ods. 2 písm. d)
rámcovej
smernice
a nepodporila
efektívne
využívanie
rádiového
spektra v rozpore s článkom 9 ods. 1
tejto
smernice.
Okrem
toho
Mediálna
rada
nezaručila
ani
právo
vysielateľa Klubrádió na
spravodlivé a rýchle
konanie v súlade
so
všeobecnou
zásadou
riadnej
správy
vecí
verejných.
Mediálna
rada
navyše
nenaplnila
potreby
užívateľov
so
zdravotným
postihnutím,
starších
užívateľov a užívateľov s osobitnými
sociálnymi
potrebami,
ako
to
vyžaduje článok 8 ods. 2 písm. a)
uvedenej
smernice,
keďže
koneční
užívatelia
patriaci
do
týchto
kategórií
mohli
byť
viac
ako
ostatní
závislí
od
terestriálneho vysielania
programov
Klubrádió a mohli
mať
osobitné
ťažkosti s prechodom
na
online
počúvanie
týchto
programov.
278    Na svoju obranu
Maďarsko
najprv
tvrdí,
že
aj
keby
sa
na
spornú
výzvu
na
predkladanie
ponúk
vzťahoval
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie,
argumentácia
Komisie
nie
je
opodstatnená,
keďže
lehota
šiestich
týždňov
stanovená v článku 5 ods. 3
smernice o povolení
môže
byť
podľa článku 7 ods. 4
tejto
smernice
predĺžená
až
na
osem
mesiacov v súťažných
alebo
porovnávacích
výberových
konaniach.
279    Maďarsko
ďalej
zdôrazňuje,
že
Mediálna
rada
uskutočnila
sporné
výberové
konanie
počas
obdobia
od
4. novembra
2020
do
10. marca 2021, t. j. za
niečo
viac
ako
štyri
mesiace, a to
napriek
odstráneniu
vád a pozastaveniu
konania,
čo
predstavuje
polovicu
obdobia trvania výberového
konania
stanoveného v smernici
2018/1972.
280    Maďarsko
okrem
toho
pripomína,
že
predmetom
sporného
výberového
konania
bolo
právo, v súvislosti s ktorým
Klubrádió podal
žiadosť o obnovenie,
takže
nebolo
možné
zorganizovať
výberové
konanie
na
udelenie
tohto
práva
pred
posúdením
tejto
žiadosti a prijatím
rozhodnutia o nej.
Mediálna
rada
však
začala
pripravovať
spornú
výzvu
na
predkladanie
ponúk
ihneď
po
vydaní
rozhodnutia o zamietnutí.
281    Napokon
práva
konečných
užívateľov
so
zdravotným
postihnutím,
starších
užívateľov
alebo
užívateľov s osobitnými
sociálnymi
potrebami
neboli
porušené,
keďže
Klubrádió mal
od
uplynutia
doby
platnosti
svojho
práva
poskytovať
mediálne
služby k dispozícii
viac
ako
päť
mesiacov
na
prechod
na
digitálne
vysielanie,
čo
nemožno
považovať
za
krátke
obdobie.
282    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie.
2)      Posúdenie Súdnym dvorom
283    Pokiaľ
ide v prvom
rade o tvrdenie
týkajúce
sa
efektívnej
správy a používania
rádiových
frekvencií,
treba
spresniť,
že
na
rozdiel
od
toho,
čo
tvrdí
Maďarsko,
zo
žaloby
Komisie
vyplýva,
že
táto
inštitúcia
nevytýka
tomuto
členskému
štátu,
že
prijal
rozhodnutie o neplatnosti v lehote
presahujúcej
lehotu
stanovenú
regulačným
rámcom
Únie
pre
elektronické
komunikácie, a to
osem
mesiacov, v súlade s článkom 7 ods. 4
smernice o povolení.
284    Komisia
totiž v podstate
tvrdí,
že
vzhľadom
na
omeškanie
pri
prijatí
rozhodnutia o zamietnutí
Mediálna
rada
uverejnila
spornú
výzvu
na
predkladanie
ponúk
až
4. novembra
2020,
takže
mala
málo
času
na
ukončenie
výberového
konania
pred
uplynutím
doby,
na
ktorú
bola
uzavretá
zmluva
Klubrádió o vysielaní, t. j. 14. februára
2021. Z toho
vyplýva,
že
Maďarsko
nepodporilo
efektívne
využívanie
rádiového
spektra
ani
nezabezpečilo
efektívnu
správu
rádiových
frekvencií,
čím
nerešpektovalo článok 8 ods. 2 písm. d) a článok 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
ako
ani
zásadu
riadnej
správy
vecí
verejných.
285    Toto
tvrdenie
Komisie
sa v konečnom
dôsledku
týka
toho,
že
vnútroštátne
orgány
nevynaložili
náležitú
starostlivosť
pri
správe
frekvencie
92,9
MHz v rozpore s povinnosťami
vyplývajúcimi z ustanovení a zásady
uvedených v predchádzajúcom
bode
tohto
rozsudku.
286    V tejto
súvislosti
treba
pripomenúť,
že článok 8 ods. 2 písm. d)
rámcovej
smernice
ukladá
národným
regulačným
orgánom
povinnosť
podporovať
hospodársku
súťaž
pri
poskytovaní
elektronických
komunikačných
sietí,
elektronických
komunikačných
služieb a pridružených
prostriedkov a služieb
tým,
že
podporia
efektívne
využívanie a správu
rádiových
frekvencií a čísiel.
287    Článok 9 ods. 1
tejto
smernice
zase
stanovuje,
že
vzhľadom
na
to,
že
rádiové
frekvencie
sú
verejným
majetkom s významnou
spoločenskou,
kultúrnou a hospodárskou
hodnotou,
členské
štáty
musia
zabezpečiť
efektívnu
správu
rádiových
frekvencií
pre
elektronické
komunikačné
služby
na
svojom
území,
najmä v súlade s článkom 8 uvedenej
smernice.
288    Povinnosť
zabezpečiť
efektívnu
správu a používanie
rádiových
frekvencií ako
verejného
majetku s významnou
spoločenskou,
kultúrnou a hospodárskou
hodnotou
je
teda
jedným
zo
všeobecných
cieľov
regulačného
rámca
Únie,
ktorého
dodržiavanie
sú
príslušné
vnútroštátne
orgány
povinné
zabezpečiť v súlade
so
zásadou
riadnej
správy
vecí
verejných.
289    Nečinnosť
alebo
pomalosť
pri
organizovaní
postupov
na
udelenie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
však
môžu
ohroziť
efektivitu
správy a využívania
rádiového
spektra.
290    V tomto
prípade
nie
je
sporné,
že
8. novembra
2019
Klubrádió podal
žiadosť o obnovenie
svojej
zmluvy o vysielaní,
že
rozhodnutie o zamietnutí
bolo
prijaté
8. septembra
2020,
že
sporné
výberové
konanie
bolo
vyhlásené
4. novembra
2020,
že
zmluva
Klubrádió o vysielaní
sa skončila
14. februára
2021,
že
rozhodnutie o neplatnosti,
ktorým
bolo
sporné
výberové
konanie
vyhlásené
za
neúspešné,
bolo
prijaté
10. marca 2021 a že
dočasné
správne
zmluvy
boli
podpísané
30. marca 2021 s Közösségi Rádiózásért Egyesület na
poskytovanie
mediálnych
služieb
na
frekvencii
92,9
MHz
na
obdobie
od
3. mája
do
29. októbra
2021.
Táto
frekvencia
sa
tak
nemohla
používať v období
od
15. februára
do
3. mája
2021.
291    Ako
bolo
uvedené v bode 205
tohto
rozsudku,
rozhodnutie o zamietnutí
bolo
prijaté v lehote
desiatich
mesiacov,
hoci v súlade s článkom 5 ods. 3
smernice o povolení
malo
byť
prijaté v lehote
šiestich
týždňov
odo
dňa,
keď
bola
Mediálnej
rade
doručená
táto
žiadosť. Z toho
vyplýva,
že
toto
rozhodnutie
bolo
prijaté s omeškaním
približne
osem a pol
mesiaca
bez
akéhokoľvek
rozumného
vysvetlenia,
ktoré
by
takéto
omeškanie
mohlo
odôvodniť,
ako
bolo
tiež
uvedené v bode 206
tohto
rozsudku.
292    Ak
by
však
rozhodnutie o zamietnutí
bolo
prijaté v lehote
šiestich
týždňov
upravenej
regulačným
rámcom
Únie
pre
elektronické
komunikácie,
Mediálna
rada
by
mohla
začať
výberové
konanie
týkajúce
sa
práva
poskytovať
mediálne
služby
na
frekvencii
92,9
MHz
osem
mesiacov
pred
dátumom,
kedy
bolo
napokon
začaté, a ukončiť
toto
konanie
pred
uplynutím
doby,
na
ktorú
bola
uzavretá
zmluva
Klubrádió o vysielaní,
čím
by
sa
zabezpečilo
nepretržité
používanie
tejto
rádiovej
frekvencie.
293    Mediálna
rada
preto
prijatím
rozhodnutia o zamietnutí
osem a pol
mesiaca
po
uplynutí
lehoty
stanovenej v článku 5 ods. 3
smernice o povolení
neodôvodnene
zdržala
organizáciu a začatie
sporného
výberového
konania,
čím
nerešpektovala
zásadu
riadnej
správy
vecí
verejných,
čo
malo
za
následok,
že
rádiová
frekvencia,
konkrétne
frekvencia
92,9
MHz,
zostala
nevyužitá
viac
ako
dva
mesiace.
294    Nedostatok
náležitej
starostlivosti,
ktorý
preukázala
Mediálna
rada
pri
prijímaní
opatrení
týkajúcich
sa
pridelenia
frekvencie
92,9
MHz,
teda
ohrozil
efektivitu
správy a využívania
rádiového
spektra,
ktorú
bola
povinná
zabezpečiť.
295    Tvrdenie
Komisie
založené
na
porušení článku 8 ods. 2 písm. d) a článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
ako
aj
zásady
riadnej
správy
vecí
verejných
je
preto
dôvodné.
296    Pokiaľ
ide v druhom
rade o tvrdenie
týkajúce
sa
potrieb
užívateľov
so
zdravotným
postihnutím,
starších
užívateľov a užívateľov s osobitnými
sociálnymi
potrebami,
treba
pripomenúť,
že článok 8 ods. 2 písm. a)
rámcovej
smernice
ukladá
národným
regulačným
orgánom
povinnosť
podporovať
súťaž
pri
poskytovaní
elektronických
komunikačných
sietí,
elektronických
komunikačných
služieb a pridružených
prostriedkov a služieb
tým,
že
zabezpečia,
aby
užívatelia,
vrátane
osôb
so
zdravotným
postihnutím,
starších
užívateľov a užívateľov s osobitnými
sociálnymi
potrebami,
mali
maximálne
výhody z hľadiska
výberu,
ceny a kvality.
297    Podľa
Komisie
Mediálna
rada
tým,
že
vzhľadom
na
neodôvodnené
prekročenie
lehoty
stanovenej v článku 5 ods. 3
smernice o povolení
na
prijatie
rozhodnutí o udelení
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
nenáležite
zdržala
začatie
sporného
výberového
konania,
takže
toto
konanie
nebolo
možné
ukončiť
pred
uplynutím
doby,
na
ktorú
bola
uzavretá
zmluva s vysielateľom Klubrádió,
nenaplnila
potreby
osôb
so
zdravotným
postihnutím,
starších
užívateľov a užívateľov s osobitnými
sociálnymi
potrebami.
298    Komisia
však
nepredložila
žiadny
dôkaz
umožňujúci
preukázať,
že
omeškanie
Mediálnej
rady
pri
prijímaní
opatrení
týkajúcich
sa
pridelenia
frekvencie
92,9 MHz
malo
negatívny
vplyv
najmä
na
potreby
kategórií
osôb
uvedených v článku 8 ods. 2 písm. a)
rámcovej
smernice.
299    Tvrdenie
Komisie
založené
na
porušení článku 8 ods. 2 písm. a)
rámcovej
smernice v tomto
ohľade
treba
preto
zamietnuť.
300    Žalobný
dôvod
založený
na
včasnom
neprijatí
rozhodnutia o neplatnosti
je
teda
dôvodný v rozsahu, v akom
sa
týka
porušenia článku 8 ods. 2 písm. d) a článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
ako
aj
zásady
riadnej
správy
vecí
verejných.
c)      Záver
301    Vzhľadom
na
predchádzajúce
úvahy
treba
čiastočne
vyhovieť
druhej
skupine
žalobných
dôvodov
týkajúcich
sa
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk a rozhodnutia o neplatnosti a určiť,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú:
–        z článku 5 ods. 2
smernice o povolení a z článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972,
tým,
že v spornej
výzve
na
predkladanie
ponúk a v rozhodnutí o neplatnosti
Mediálna
rada
stanovila
neprimerané
podmienky
na
udelenie
práv
na
využívanie
rádiového
spektra,
nestanovila
vopred
kritériá
na
udelenie
týchto
práv,
neupravila
nijakú
mieru
voľnej
úvahy
umožňujúcu
posúdiť
závažnosť a význam
chýb,
ktoré
mohli
byť
prípadne
obsiahnuté v dokumentácii
predloženej
uchádzačmi a mohli
viesť k ich
vylúčeniu, a nevzala
do
úvahy,
že
chyby
obsiahnuté v ponuke,
ktorú
predložil
Klubrádió,
boli
menšieho významu,
a
–        z článku 8 ods. 2 písm. d) a z článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
ako
aj
zo
zásady
riadnej
správy
vecí
verejných,
tým,
že
postup
na
účely
pridelenia
frekvencie 92,9
MHz sa neuskutočnil včas
tak,
aby
bolo
možné
prijať
rozhodnutie
pred
uplynutím
doby
platnosti
práv vysielateľa Klubrádió na
používanie
tejto
rádiovej
frekvencie.
3.      O žalobných dôvodoch týkajúcich sa § 65 ods. 11 zákona o médiách
302    Komisia v podstate
tvrdí,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972 a zo
zásad
proporcionality a zákazu
diskriminácie,
tým,
že
prijalo § 65 ods. 11
zákona o médiách,
ktorý
vylučuje
možnosť
poskytovateľov
mediálnych
služieb,
ktorých
právo na
používanie
rádiových
frekvencií nebolo
obnovené,
požiadať o dočasné
práva
na
používanie,
pričom
jednak
túto
možnosť
dáva
poskytovateľom
takýchto
služieb,
ktorých
právo
na
používanie
rádiových
frekvencií
už
bolo
raz
obnovené, a jednak
dôvody,
pre
ktoré
takéto
právo
nebolo
obnovené,
nebránia
udeleniu
nového
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií.
a)      Argumentácia účastníkov konania
303    Komisia
uvádza,
že § 65 ods. 11
zákona o médiách
neumožňuje
Mediálnej
rade
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu s podnikmi,
ktorým
bola
vzhľadom
na
to,
že
sa
dopustili
menej
závažných,
ale
opakovaných
porušení,
odobratá
možnosť
obnoviť
svoje právo
na
používanie
rádiových
frekvencií.
Naproti
tomu § 55 ods. 1 písm. c)
tohto
zákona
zakazuje
účasť
na
novom
výberovom
konaní
len
podnikom,
ktoré
sa v priebehu
piatich
rokov
pred
zverejnením
výzvy
na
predkladanie
ponúk
dopustili
závažného
porušenia
pri
plnení
svojej
zmluvy o vysielaní
alebo
ktorých
zmluvu o vysielaní
vypovedala
Mediálna
rada.
Opakované
porušenie
teda
nie
je
relevantné
na
účely
účasti
na
takomto
konaní.
304    Komisia
sa
v prvom rade domnieva,
že
nerovnosť
zaobchádzania
zavedená v § 65 ods. 11 a § 55 ods. 1 písm. c)
zákona o médiách
vo
vzťahu k poskytovateľom
mediálnych
služieb v závislosti
od
toho,
či
ich
právo
poskytovať
mediálne
služby
bolo
alebo
nebolo v minulosti
obnovené,
nie
je
odôvodnená
objektívnymi
faktormi, a preto
predstavuje
diskrimináciu.
305    Komisia
ďalej
uvádza,
že
aj
keby
cieľom § 65 ods. 11
zákona o médiách
bolo
zabrániť
tomu,
aby
rádiová
frekvencia
bola
pridelená
poskytovateľovi
mediálnych
služieb, u ktorého
existuje
riziko
ďalších
porušení,
toto
ustanovenie
uplatňované v spojení s § 48 ods. 7
tohto
zákona,
ktorý v prípade
menej
závažných,
ale
opakovaných
porušení
automaticky
vedie k zamietnutiu
žiadostí o obnovenie,
je
neprimerané,
pretože
ide
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
dosiahnutie
sledovaného
cieľa.
306    Kombinovaný
účinok
týchto
dvoch
ustanovení
má
totiž
za
následok,
že s podnikmi,
ktoré sa v minulosti
dopustili
menej
závažných
porušení a ktoré
sú
schopné
bez
problémov
pokračovať v poskytovaní
mediálnych
služieb, a s podnikmi,
ktoré
sa
dopustili
závažných
porušení a ktorých
schopnosť
pokračovať v poskytovaní
mediálnych
služieb v súlade s právnymi
predpismi a ustanoveniami
zmluvy o vysielaní
možno
dôvodne
spochybniť,
sa
zaobchádza
rovnako.
307    Okrem
toho
zákon o médiách
nesleduje
cieľ
uvedený v bode 305
tohto
rozsudku
konzistentne,
keďže
podmienky
pre
uzavretie
dočasnej
správnej
zmluvy
sú
prísnejšie
ako
podmienky
účasti
na
novom
výberovom
konaní,
hoci
oba
postupy
vedú k podobnému
výsledku, a to k používaniu
rádiovej
frekvencie.
308    Komisia
napokon
zdôrazňuje,
že v dôsledku
spornej
vnútroštátnej
právnej
úpravy
Klubrádió nemohol
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu a jeho
frekvencia
zostala
nevyužitá
od
15. februára
do
3. mája
2021.
Udelenie
dočasného
práva
na
používanie
by
však
bolo v súlade s povinnosťou
zabezpečiť
efektívnu
správu
rádiového
spektra a s požiadavkami
predvídateľnosti a konzistentnosti
pri
predlžovaní a zmene
práv
na
využívanie
rádiového
spektra,
ako
aj s požiadavkami
istoty,
konzistentnosti a predvídateľnosti
regulácie,
ktoré
sú
stanovené v článku 45 ods. 1 a v článku 45 ods. 2 písm. c) a g)
smernice
2018/1972.
309    Maďarsko
najprv
uvádza,
že
vzhľadom
na
to,
že
Mediálnej
rade
nebola
predložená
žiadosť
Klubrádió o uzavretie
dočasnej
správnej
zmluvy,
nemohol
tento
vysielateľ
utrpieť
žiadnu
ujmu.
Nemožno
teda
konštatovať
žiadnu
diskrimináciu.
310    Maďarsko
ďalej
tvrdí,
že
existenciu
diskriminácie
možno
skúmať
len
vo
vzťahu k porovnateľným
právnym
subjektom,
právnym
situáciám a skutočnostiam.
To
však
nie
je
prípad
situácií
uvedených v § 65 ods. 11 a v § 55 ods. 1 písm. c)
zákona o médiách.
311    Ustanovenie § 65 ods. 11
zákona o médiách
totiž
udeľuje
predchádzajúcemu
držiteľovi
práva
poskytovať
mediálne
služby
dočasné
právo
poskytovať
tieto
služby
najviac
do
ukončenia
výberového
konania.
Naproti
tomu
právo
poskytovať
mediálne
služby
udelené v rámci
výberového
konania
trvá
desať
rokov.
Situácia
týkajúca
sa
uzavretia
dočasnej
správnej
zmluvy
na
poskytovanie
mediálnych
služieb
uvedená v § 65 ods. 11
uvedeného
zákona a situácia
týkajúca
sa
podmienok
na
získanie
práva
poskytovať
takéto
služby v rámci
výberového
konania
podľa § 55 ods. 1 písm. c)
uvedeného
zákona
nie
sú
teda
porovnateľné.
312    Okrem
toho § 65 ods. 11
zákona o médiách
nemožno
považovať
za
neprimeraný,
či
už
sa
posudzuje
samostatne
alebo v spojení s § 48 ods. 7
tohto
zákona.
Tento § 65 ods. 11
sa
totiž
týka
prebiehajúceho
výberového
konania a právo
alebo
výhoda
upravené v tomto
ustanovení
sa
uplatňujú
len v prípade,
ak
právo
poskytovať
mediálne
služby
bolo
už
raz
obnovené.
313    V tejto
súvislosti
Maďarsko
pripomína,
že
podľa § 187 ods. 5
zákona o médiách
sa
na
účely
preukázania
existencie
opakovaných
porušení
nezohľadňujú
menej
závažné
porušenia, a preto
tieto
menej
závažné
porušenia
nevylučujú
ani
obnovenie
práv, a v dôsledku
toho
ani
možnosť
využívať
dočasné
právo.
Tvrdenie
Komisie,
že s podnikmi,
ktoré
sa v minulosti
dopustili
menej
závažných
porušení a ktoré
sú
schopné
bez
problémov
pokračovať v poskytovaní
mediálnych
služieb, a s podnikmi,
ktoré
sa
dopustili
závažných
porušení,
sa
zaobchádza
rovnako,
je
teda
neopodstatnené.
314    Maďarsko
navyše
podotýka,
že
nie
je
možné
porovnávať
alebo
spoločne
vykladať
podmienky
pre
obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby a podmienky
pre
udelenie
dočasného
práva,
pretože
prípad
uvedený v § 65 ods. 11
zákona o médiách
môže
nastať
iba
vtedy,
ak
právo
už bolo
obnovené.
Ak
poskytovateľ
mediálnych
služieb
funguje
za
podmienok,
ktoré
vylučujú
obnovenie
jeho
práva
poskytovať
mediálne
služby,
toto
právo
zanikne a tento
poskytovateľ
bude
môcť
získať
nové
právo
vo
výberovom
konaní.
Toto
pravidlo
sa
uplatňuje
rovnako
na
všetkých
poskytovateľov
mediálnych
služieb,
takže
nedochádza k diskriminácii a uvedené
pravidlo
nie
je
neprimerané.
315    Pokiaľ
ide
napokon o tvrdenie
Komisie,
že v dôsledku
spornej
vnútroštátnej
právnej
úpravy
zostala
frekvencia
92,9
MHz
nevyužitá,
Maďarsko
zdôrazňuje,
že
dočasné
právo
môže
byť
udelené
až
do
ukončenia
výberového
konania.
Táto
frekvencia
teda
nebola
používaná v období
od
15. februára
do
3. mája
2021
preto, lebo
sporné
výberové
konanie
nebolo
úspešné a Klubrádió nepodal
žiadosť o uzavretie
dočasnej
správnej
zmluvy.
316    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie.
b)      Posúdenie Súdnym dvorom
317    V súlade s § 65 ods. 11
zákona o médiách
ak
doba
platnosti
práva
na
poskytovanie
lineárnych
rozhlasových
mediálnych
služieb
uplynie
po
tom,
čo
ho
Mediálna
rada
už
raz
obnovila a už
sa
začalo
výberové
konanie
na
poskytovanie
mediálnych
služieb,
Mediálna
rada
môže
uzavrieť s poskytovateľom
mediálnych
služieb,
ktorý
bol
predtým
nositeľom
tohto
práva, a na
jeho
žiadosť
dočasnú
správnu
zmluvu
na
obdobie
najviac
60
dní.
318    Toto
ustanovenie
tak
má
za
následok,
že
takí
poskytovatelia,
ako
je
Klubrádió,
ktorých
právo
poskytovať
mediálne
služby
nebolo
obnovené
podľa § 48 ods. 7
zákona o médiách z dôvodu
existencie
právoplatného
rozhodnutia
Mediálnej
rady, v ktorom
sa
konštatuje
opakované
porušenie,
nemajú
možnosť
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu,
keď
– tak
ako v tomto
prípade –
platnosť
práva,
ktoré
nebolo
obnovené,
uplynie v čase,
keď
už
bolo
začaté,
ale
ešte
nebolo
ukončené
výberové
konanie
týkajúce
sa
možnosti
poskytovať
takéto
služby.
1)      O žalobnom dôvode založenom na porušení zásady zákazu diskriminácie
319    Ako
bolo
pripomenuté v bode 192
tohto
rozsudku, v súlade s ustálenou
judikatúrou
Súdneho
dvora
si
zásada
rovnosti
zaobchádzania,
ktorej
osobitným
výrazom
je
zásada
zákazu
diskriminácie,
vyžaduje
najmä
to,
aby
sa s porovnateľnými
situáciami
nezaobchádzalo
rozdielne.
320    Podľa
vysvetlení,
ktoré
Komisia
poskytla
vo
svojich
písomných
podaniach,
uvádzané
porušenie
zásady
zákazu
diskriminácie
vyplýva
zo
skutočnosti,
že § 65 ods. 11
zákona o médiách
nedáva
takým
poskytovateľom
mediálnych
služieb,
ako
je
Klubrádió,
ktorých
právo
poskytovať
mediálne
služby
nebolo
obnovené z dôvodu
opakovaného
porušenia,
možnosť
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu o udelení
takéhoto
práva
na
obdobie
nepresahujúce
60
dní,
zatiaľ
čo § 55 ods. 1
tohto
zákona
im
povoľuje
zúčastniť
sa
výberového
konania
na
udelenie
tohto
práva
na
obdobie
desiatich
rokov.
321    Komisia
navyše v odpovedi
na
otázku,
ktorú
jej
položil
Súdny
dvor
na
pojednávaní,
tvrdila,
že
porušenie
zásady
zákazu
diskriminácie
vyplýva z toho,
že
zákon o médiách
zaobchádza
odlišne s podnikmi,
ktoré
už v minulosti
poskytovali
mediálne
služby, a s podnikmi,
ktoré
nikdy v minulosti
tieto
služby
neposkytovali,
keďže
podľa § 65 ods. 11
tohto
zákona
len
poskytovatelia
služieb,
ktorí
uzavreli
zmluvu o vysielaní a ktorým
bola
táto
zmluva
obnovená,
sú
oprávnení
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu,
zatiaľ
čo v prípade
poskytovateľov
mediálnych
služieb,
ktorí
tieto
služby v minulosti
neposkytovali, § 65 ods. 1
uvedeného
zákona
umožňuje
Mediálnej
rade
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu s prihliadnutím
na
hľadiská
týkajúce
sa
mediálneho
trhu.
322    Okrem
toho
zákon o médiách
zaobchádza
odlišne s takými
poskytovateľmi
mediálnych
služieb,
ako
je
Klubrádió,
ktorých
právo poskytovať
tieto
služby nebolo
obnovené z dôvodu
opakovaného
porušenia, a s poskytovateľmi,
ktorí
sa
dopustia
opakovaného
porušenia
po
tom,
čo
im
bolo
obnovené
právo
poskytovať
uvedené
služby,
keďže
podľa § 65 ods. 11
tohto
zákona
prví
nemajú
možnosť
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu,
zatiaľ
čo
druhí
túto
možnosť
majú,
keďže
ich
zmluvy
už
boli
obnovené.
323    Pokiaľ
ide
po
prvé o tvrdenie
Komisie
uvedené v bode 320
tohto
rozsudku,
toto
tvrdenie
sa
zakladá
na
predpoklade,
že
režim
týkajúci
sa
udelenia
práva
poskytovať
mediálne
služby
na
základe
dočasnej
správnej
zmluvy a režim
týkajúci
sa
udelenia
tohto
práva
na
základe
zmluvy o vysielaní
uzavretej v nadväznosti
na
výberové
konanie
sú
porovnateľné,
takže
uloženie
prísnejších
podmienok
pre
dočasné
udelenie
uvedeného
práva
porušuje
zásadu
rovnosti
zaobchádzania.
324    Treba
však
zohľadniť
skutočnosť,
ako
vyplýva z § 65 ods. 11
zákona o médiách,
že uzavretie
dočasnej
správnej
zmluvy
podľa
tohto
ustanovenia
je
obmedzené
na
veľmi
špecifickú
situáciu, v ktorej
platnosť
práva
poskytovať
mediálne
služby
na
rádiovej
frekvencii
uplynula,
zatiaľ
čo
výberové
konanie
na
udelenie
nového
práva
poskytovať
mediálne
služby
na
tejto
rádiovej
frekvencii
ešte
nebolo
ukončené. V takejto
situácii
má
tento § 65 ods. 11
zaručiť
nepretržité
používanie
uvedenej
rádiovej
frekvencie
až
do
ukončenia
tohto
výberového
konania a udelenia
práva
na
jej
používanie
úspešnému
uchádzačovi.
Takáto
situácia,
ktorá
je
prechodná a naliehavá,
je
teda
odlišná
od
situácie, v ktorej
sa
právo
poskytovať
mediálne
služby
udeľuje
vo
výberovom
konaní,
ktoré
takúto
povahu
nemá.
325    Keďže § 65 ods. 11
zákona o médiách a § 55 ods. 1
tohto
zákona
sa
nevzťahujú
na
porovnateľné
situácie,
tvrdenie
Komisie,
že
tieto
ustanovenia nerešpektujú
zásadu
zákazu
diskriminácie,
nie
je
dôvodné.
326    Pokiaľ
ide
po
druhé o tvrdenia
uvedené v bodoch 321 a 322
tohto
rozsudku,
keďže
tieto
tvrdenia
nevyplývajú z písomných
podaní
Komisie a boli
uplatnené
až
na
pojednávaní,
treba
ich
zamietnuť
ako
neprípustné.
327    V dôsledku
toho
nie
je
dôvodný
žalobný
dôvod
založený
na
tom,
že § 65 ods. 11
zákona o médiách
porušuje
zásadu
zákazu
diskriminácie,
tak
ako
je
vyjadrená v článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972.
2)      O žalobnom dôvode založenom na porušení zásady proporcionality
328    Ako
bolo
konštatované v rámci
analýzy
prvej
skupiny
žalobných
dôvodov, § 48 ods. 7
zákona o médiách
je v rozpore
so
zásadou
proporcionality,
tak
ako
je
vyjadrená
najmä v článku 9 ods. 1
rámcovej
smernice,
keďže
automaticky a vo
všetkých
prípadoch
odníma
poskytovateľom,
ktorí
sa
dopustili
opakovaného
porušenia,
možnosť
získať
obnovenie
ich
práva
poskytovať
mediálne
služby.
329    Ako
preto
tvrdí
Komisia, § 65 ods. 11
zákona o médiách
tým,
že
poskytovateľom,
ktorých
právo
poskytovať
mediálne
služby
nebolo
obnovené
podľa § 48 ods. 7
tohto
zákona z dôvodu
opakovaného
porušenia,
odníma
možnosť
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu,
porušuje
aj
zásadu
proporcionality.
330    V dôsledku
toho
je
dôvodný
žalobný
dôvod
založený
na
tom,
že § 65 ods. 11
zákona o médiách
porušuje
zásadu
zákazu
proporcionality,
tak
ako
je
vyjadrená v článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972.
3)      O žalobnom dôvode založenom na porušení povinnosti zabezpečiť efektívnu správu rádiového spektra
331    Komisia v podstate
vytýka
Maďarsku,
že
si
nesplnilo
povinnosť
zabezpečiť
efektívnu
správu
rádiového
spektra,
ktorá
mu
vyplýva z článku 45 ods. 1 a z článku 45 ods. 2 písm. c) a g)
smernice
2018/1972,
tým,
že v dôsledku
spornej
vnútroštátnej
právnej
úpravy
Klubrádió nemohol
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu,
takže
frekvencia
92,9
MHz
zostala
nevyužitá
od
15. februára
do
3. mája
2021.
332    V tejto
súvislosti
musí
byť
tento
žalobný
dôvod
zamietnutý,
keďže
po
prvé
je
založený
na
tom,
že
Klubrádió nemohol
uzavrieť
dočasnú
správnu
zmluvu,
hoci
nie
je
sporné,
že
tento
rozhlasový
vysielateľ o uzavretie
takejto
zmluvy
ani
nepožiadal, a v dôsledku
toho
mu
jej
uzavretie
ani
nebolo
odmietnuté, a po
druhé tento žalobný dôvod
vôbec
nevyplýva
zo
štvrtého
žalobného
návrhu
Komisie.
4)      Záver
333    Vzhľadom
na
predchádzajúce
úvahy
treba
čiastočne
vyhovieť
tretej
skupine
žalobných
dôvodov
týkajúcich
sa § 65 ods. 11
zákona o médiách a určiť,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 45 ods. 1
smernice
2018/1972 a zo
zásady
proporcionality,
tým,
že
prijalo § 65 ods. 11
zákona o médiách,
ktorý
vylučuje
možnosť
poskytovateľov
mediálnych
služieb,
ktorých
právo
na
používanie
rádiových
frekvencií
nebolo
obnovené z dôvodu
opakovaného
porušenia,
požiadať o dočasné
práva
na
používanie.
4.      O žalobných dôvodoch založených na porušení článku 11 Charty
a)      Argumentácia účastníkov konania
334    Komisia v podstate
tvrdí,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 11
Charty,
tým,
že
jednak
prijalo
rozhodnutie o zamietnutí a § 48 ods. 7
zákona o médiách a jednak
prijalo
rozhodnutie o neplatnosti a spornú
výzvu
na
predkladanie
ponúk.
335    V prvom
rade
Komisia
tvrdí,
že
rozhodnutie o zamietnutí a vnútroštátne
pravidlá,
ktoré
boli
základom
pre
jeho
prijatie,
zabránili
vysielateľovi Klubrádió vysielať
jeho
programovú
službu
na
analógovej
frekvencii.
Podľa
názoru
Komisie
ide o najzávažnejšie
porušenie
slobody
prejavu a slobody
médií,
keďže
ho
možno
prirovnať k ukončeniu
činnosti
média
vnútroštátnymi
orgánmi.
Vzhľadom
na
význam
rozhlasu, a najmä
na
vplyv,
ktorý
môže
mať
toto
médium
na
obyvateľstvo v porovnaní s inými
médiami,
ako
to
uznal
Európsky
súd
pre
ľudské
práva,
sa
Komisia
domnieva,
že
skutočnosť,
že
Klubrádió nemôže
vysielať
svoju
programovú
službu
na
analógových
rádiových
frekvenciách,
jasne
predstavuje
zásah
do
slobody
prejavu,
aj
keď
je
jeho
programová
služba
dostupná
na
internete.
336    Komisia
tvrdí,
že
na
zaručenie
slobody a plurality
médií
je
nevyhnutné,
aby
prideľovanie
rádiových
frekvencií
používaných
na
rozhlasové
vysielanie
prebiehalo
na
základe
nediskriminačných a primeraných
kritérií.
337    Komisia
uznáva,
že
sloboda
prejavu a sloboda
médií
nie
sú
absolútnymi
právami,
pripomína
však,
že
akékoľvek
obmedzenie
týchto
slobôd
musí
rešpektovať
požiadavky
stanovené v článku 52
Charty.
338    V tejto
súvislosti
Komisia
tvrdí,
že
ciele,
ktoré
sleduje
zákon o médiách, a to
posilnenie
národnej a kultúrnej
identity
pri
zohľadnení
technologického
vývoja,
zachovaní
slobody
prejavu a slova,
ako
aj
slobody
tlače a uznaní
kultúrneho,
spoločenského a ekonomického
významu
mediálnych
služieb a dôležitosti
zabezpečiť
hospodársku
súťaž
na
mediálnom
trhu,
sú
cieľmi
všeobecného
záujmu,
ktoré
môžu
odôvodniť
obmedzenie
práv a slobôd
zakotvených v článku 11
Charty.
Podľa
tejto
inštitúcie
však
rozhodnutie o zamietnutí
ide
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
dosiahnutie
týchto
cieľov.
339    Mediálna
rada
totiž
toto
rozhodnutie
neprijala z dôvodu
nedodržania
vysielacieho
času
maďarských
hudobných
diel,
ale
výlučne z dôvodu
porušenia
povinnosti
predkladať
údaje o vysielacích
kvótach,
za
ktoré
už
bola
uložená
pokuta a ktoré
sa
po
jej
zaplatení
nezopakovalo.
Komisia
vo
svojej
replike
na
základe
skutočností,
ktoré
boli
uvedené
na
opísanie
kontextu, v ktorom
boli
prijaté
sporné
rozhodnutia,
uvádza,
že v situácii,
keď
je
takému
nezávislému
poskytovateľovi
mediálnych
služieb,
ktorý
je
kritický
voči
vláde,
ako
je
Klubrádió, z čisto
formálnych
dôvodov
odmietnuté
právo
používať
rádiové
frekvencie,
čo
mu
sťažuje
prístup
na
trh,
musí
byť
súdne
preskúmanie
veľmi
dôkladné.
Riziko
svojvoľnosti a diskriminácie
je
totiž v takejto
situácii
zvlášť
vysoké.
340    V druhom
rade
Komisia
tvrdí,
že
rozhodnutie o neplatnosti
predstavuje
neprimeraný
zásah
do
slobody a plurality
médií
tiež
preto,
že
nie
je
spôsobilé
dosiahnuť
sledované
ciele a ide
nad
rámec
toho,
čo
je
na
tieto
účely
nevyhnutné.
Podmienky,
ktoré
umožňujú
odôvodniť
takýto
zásah,
uvedené v článku 52
Charty,
teda
nie
sú
splnené.
341    Pokiaľ
totiž
ide o dva
dôvody
neplatnosti
týkajúce
sa
nepresností
obsiahnutých v ponuke,
ktorú
predložil
Klubrádió v súvislosti so svojou
programovou
skladbou,
táto
inštitúcia
pripomína,
že
išlo o formálne
nepresnosti
menšieho
významu,
ktoré
sa
dali
ľahko
vysvetliť a ktoré
sa
netýkali
podstatných
častí
prihlášky
vysielateľa Klubrádió, a preto
neohrozovali
spravodlivú
hospodársku
súťaž.
342    Okrem
toho,
pokiaľ
ide o dôvod
neplatnosti
týkajúci
sa
podnikateľského a finančného
plánu
vysielateľa Klubrádió,
Komisia
tvrdí,
že
Mediálna
rada
tým,
že
považuje
čistý
obrat
dotknutého
rozhlasového
vysielateľa
za
jediný
legitímny
ukazovateľ
jeho
finančnej
životaschopnosti,
nielenže
diskriminuje
vysielateľov,
ktorí
sa
vedome
rozhodli
opierať o iné
modely
financovania,
ale
zároveň
ignoruje
plne
legitímny
obchodný
model.
343    Komisia
sa
navyše
domnieva,
že
sledované
ciele
bolo
možné
dosiahnuť
menej
rušivými
prostriedkami.
Mediálna
rada
totiž
mohla
najmä v prípade,
keď
chýba
opis
danej
relácie,
požiadať o spresnenia v tejto
súvislosti a v prípade,
keď
sú
zdroje
nedostatočné,
zrušiť
práva
na
používanie
rádiových
frekvencií,
ak
by
dotknutá
spoločnosť
vstúpila
do
likvidácie
alebo
ak by bol
na
jej
majetok
vyhlásený
konkurz.
344    Komisia
teda
tvrdí,
že
tak
rozhodnutie o neplatnosti,
ako
aj
pravidlá
spornej
výzvy
na
predkladanie
ponúk,
ktoré
boli
základom
pre
jeho
prijatie,
treba
považovať
za
neodôvodnené a neprimerané
vzhľadom
na
ich
dôsledky
pre právo
na
slobodu
prejavu,
keďže
ich
uplatnenie
znamená
vylúčenie
Klubrádió z odvetvia
rozhlasového
vysielania a umlčanie
tohto
rozhlasového
vysielateľa v maďarskom
mediálnom
prostredí,
hoci
by
boli
postačovali
menej
obmedzujúce
opatrenia,
ktoré
by
mu
umožnili
pokračovať
vo
vysielaní.
345    Maďarsko v prvom
rade
tvrdí,
že
rozhodnutie o zamietnutí a vnútroštátne
pravidlá,
ktoré
boli
základom
pre
jeho
prijatie,
neporušujú článok 11
Charty.
346    Tento
členský
štát
zdôrazňuje,
že
Mediálna
rada
neodňala
vysielateľovi Klubrádió jeho
práva
na
vysielanie a nevylúčila
ho z odvetvia
rozhlasového
vysielania,
keďže
tento
rozhlasový
vysielateľ
jednak
mohol
vysielať
svoju
programovú
službu
na
rádiovej
frekvencii
nepretržite a bez
prerušenia
počas
celej
doby
trvania
svojej
zmluvy o vysielaní a jednak
stále
môže
poskytovať
svoje
rozhlasové
mediálne
služby
prostredníctvom
iných
systémov
prenosu. V tejto
súvislosti
Maďarsko
uvádza,
že
Klubrádió v súčasnosti
poskytuje
tieto
služby
prostredníctvom
internetu,
čo
dokazuje,
že
rozhodnutie o zamietnutí
mu
neznemožnilo
poskytovať
takéto
služby.
347    Podľa
Maďarska
skutočnosť,
že
zákon o médiách
stanovuje
objektívne
podmienky
na
obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby a že
Mediálna
rada
odmietne
toto
obnovenie v prípade
nedodržania
týchto
podmienok,
nepredstavuje
neprimeraný a neodôvodnený
zásah
do
slobody
tlače a práva
na
šírenie
informácií.
348    V prípade
nedodržania
požiadaviek
stanovených
týmto
zákonom
by
totiž
tento
členský
štát
neodobral
dotknutému
poskytovateľovi
mediálnych
služieb
právo
vysielať
alebo
možnosť
poskytovať
mediálne
služby,
ale
iba
by
uplatnil
podmienky
režimu
povoľovania.
Odmietnutie
obnoviť
právo
poskytovať
mediálne
služby
teda
nemožno
stotožňovať s ukončením
činnosti
média,
keďže
toto
odmietnutie
nevedie k odňatiu
tohto
práva
poskytovať
mediálne
služby,
pretože
doba
platnosti
povolenia
na
výkon
tohto
práva
uplynula v deň a spôsobom
stanoveným
zákonom
alebo
zmluvou o vysielaní.
349    V tejto
súvislosti
Maďarsko
uvádza,
že
samotná
skutočnosť,
že
prevádzkovateľovi
nie
je
udelené
právo
sprístupňovať
jeho
mediálnu
službu
na
určitej
vysielacej
platforme,
nemusí
nevyhnutne
znamenať
porušenie
práv a slobôd
zakotvených v článku 11
Charty.
Otázka,
či
rozhodnutie o zamietnutí a vnútroštátne
pravidlá,
ktoré
boli
základom
pre
jeho
prijatie,
porušujú
tieto
práva a slobody,
nezávisí
od
toho,
či
je
Klubrádió kritický
voči
maďarskej
vláde,
ani
od
záverov,
ktoré
Komisia
môže
vyvodiť z kontextu, v ktorom
bolo
toto
rozhodnutie
prijaté,
ale
od
toho,
či
je
toto
rozhodnutie
primerané
sledovanému
cieľu.
350    V druhom
rade
Maďarsko
tvrdí,
že
ani
prejednávaná vec
ani
jej
regulačný
kontext
neporušujú
požiadavky
vyváženého
informovania a zásadu
slobody
tlače a plurality
médií.
Maďarský
systém
udeľovania
povolení
zaručuje
rovnosť
príležitostí
pre
všetkých
uchádzačov
vo
výberovom
konaní,
pokiaľ
ide o prístup k možnosti
poskytovať
mediálne
služby, a zabezpečuje
pridelenie
frekvencií
všetkým
vybraným
poskytovateľom
mediálnych
služieb v plnom
súlade
so
zásadami
Európskeho
dohovoru o ochrane
ľudských
práv a základných
slobôd,
podpísaného v Ríme
4. novembra
1950
(ďalej
len
„EDĽP“), a Charty.
351    Pokiaľ
ide
konkrétne o dôvod
neplatnosti
týkajúci
sa
podnikateľského a finančného
plánu
Klubrádió,
tento
členský
štát
tvrdí,
že
tak
hodnotenie
súladu
ponuky
vysielateľa Klubrádió so
spornou
výzvou
na
predkladanie
ponúk, a najmä
jeho
finančnej a ekonomickej
situácie,
ako
aj
prípadný
zásah
do
slobody
prejavu a práva
na
informácie,
ktorý
by
vzhľadom
na
negatívne
hodnotenie
vyplynul z neplatnosti
tejto
ponuky,
majú
oporu v zákone o médiách.
352    Toto
hodnotenie
však
bolo
vykonané
transparentným a objektívnym
spôsobom,
ako
aj
na
základe
nediskriminačných
požiadaviek
obsiahnutých v tomto
zákone a v spornej
výzve
na
predkladanie
ponúk,
takže z toho
vyplývajúci
právny
dôsledok, a to
neplatnosť
uvedenej
ponuky,
je
primeraný a odôvodnený.
353    Maďarsko
napokon
zdôrazňuje,
že
Klubrádió v súčasnosti
poskytuje
rozhlasové
mediálne
služby
na
internete,
takže
rozhodnutie o neplatnosti
nemalo
za
následok
jeho
umlčanie.
354    Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
podporujú
argumentáciu
Komisie,
pričom
zdôrazňujú
najmä
význam
práva
na
slobodu
prejavu a informácie v demokratickej a pluralitnej
spoločnosti,
ako
aj
nevyhnutnosť
zohľadniť
pri
posudzovaní
údajného
porušenia článku 11
Charty
Maďarskom
kontext
sporných
vnútroštátnych
opatrení. V tejto
súvislosti
Belgické
kráľovstvo
na
základe
rôznych
správ
týkajúcich
sa
slobody a plurality
médií v Maďarsku,
ktoré v rokoch
2019
až
2023
prijali
Centrum
pre
pluralitu a slobodu
médií,
Európske
audiovizuálne
observatórium,
komisár
Rady
Európy
pre
ľudské
práva a osobitná
spravodajkyňa
OSN
pre
podporu a ochranu
práva
na
slobodu
názoru a prejavu,
poukazuje
na
viaceré
problémy
súvisiace s prejednávanou žalobou a negatívne
stanoviská
vydané
týmito
medzinárodnými
organizáciami,
pokiaľ
ide o slobodu
médií v Maďarsku.
b)      Posúdenie Súdnym dvorom
355    Podľa článku 11 ods. 1
Charty
„každý
má
právo
na
slobodu
prejavu“,
ktoré
zahŕňa
„slobodu
zastávať
názory a prijímať a rozširovať
informácie a myšlienky
bez
zasahovania
orgánov
verejnej
moci a bez
ohľadu
na
hranice“. V súlade s článkom 11 ods. 2
sa
„rešpektuje
sloboda a pluralita
médií“.
356    Pokiaľ
ide o vysielacie
organizácie,
ako
sú
rozhlasoví
vysielatelia,
zásah
do
slobody
prejavu a práva
na
informácie
nadobúda
osobitnú
formu
zásahu
do
slobody
médií
alebo
slobody
vysielania,
ktorá
je
osobitne
chránená článkom 11 ods. 2
Charty
(pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 3. februára
2021,
Fussl Modestraße Mayr, C‑555/19,
EU:C:2021:89, bod 83).
357    Sloboda
médií
spojená
so
slobodou
vysielania
však
zahŕňa
nielen
právo
rozširovať
informácie,
ale
aj s ním
neoddeliteľne
spojené
právo
používať
akýkoľvek
vhodný
prostriedok
na
šírenie
informácií a ich
odovzdanie
čo
najväčšiemu
počtu
príjemcov.
358    Medzi
tieto
prostriedky
šírenia
patrí
rádiové
spektrum,
ktoré
vzhľadom
na
zásadnú
úlohu,
ktorú
audiovizuálne
médiá,
ako
je
rozhlas a televízia,
zohrávajú
pri
formovaní
verejnej
mienky,
predstavuje
podstatný
kanál
na
výkon
práva
na
slobodu
prejavu a na
informácie.
359    Udelenie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
má
teda
priamy
vplyv
na
právo
na
slobodu
médií
spojené
so
slobodou
vysielania v oboch
jeho
rozmeroch, a to
ako
právo
slobodne
poskytovať
informácie a právo
prijímať
informácie.
360    Pokiaľ
teda
ide o článok 10
EDĽP,
ktorý
zodpovedá článku 11
Charty a ktorého
výklad
Európskym
súdom
pre
ľudské
práva
sa v súlade s článkom 52 ods. 3
Charty
musí
zohľadniť
pri
výklade
tohto článku 11,
tento
súd
konštatoval,
že
tento článok 10
zaručuje
slobodu
prejavu a právo
na
informácie
každému a týka
sa
nielen
obsahu
informácií,
ale
aj
prostriedkov
ich
šírenia,
pričom
akékoľvek
obmedzenie
týchto
prostriedkov
má
vplyv
na
právo
prijímať a rozširovať
informácie
(pozri v tomto
zmysle
ESĽP,
28. septembra
1999,
Öztürk v. Turecko,
CE:ECHR:1999:0928JUD002247993, bod 49 a citovaná
judikatúra).
361    Ako
vyplýva z vysvetliviek k článku 11
Charty,
ktoré
treba
zohľadniť
pri
výklade
tohto
článku,
obmedzenia,
ktoré
sa
môžu
vzťahovať
na
právo
na
slobodu
prejavu,
nesmú
prekročiť
tie,
ktoré
sú
ustanovené v článku 10 ods. 2
EDĽP.
Legitímne
dôvody
zasahovania
do
výkonu
práva
na
slobodu
prejavu
sú
uvedené v tomto článku 10 ods. 2 a týkajú
sa
národnej
bezpečnosti,
územnej
celistvosti
alebo
verejnej
bezpečnosti,
predchádzania
nepokojom
alebo
zločinnosti,
ochrany
zdravia
alebo
morálky,
ochrany
povesti
alebo
práv
iných,
nevyhnutnosti
zabrániť
úniku
dôverných
informácií
alebo
zachovať
autoritu a nestrannosť
súdnej
moci.
Tento
výpočet
je
taxatívny
(ESĽP,
15. marca 2022,
OOO
Memo v. Rusko,
CE:ECHR:2022:0315JUD000284010, bod 37).
Okrem
toho
obmedzeniami,
ktoré
môžu
členské
štáty
stanoviť
pre
právo
na
slobodu
prejavu,
nie
sú
dotknuté
akékoľvek
obmedzenia,
ktoré
môže
ukladať
právo
hospodárskej
súťaže
Únie
na
možnosť
členských
štátov
zavádzať
režimy
udeľovania
povolení
uvedených v tretej
vete
uvedeného článku 10 ods. 1.
362    Každé
vnútroštátne
opatrenie,
ktoré
vymedzuje
alebo
obmedzuje
prístup
vysielacích
organizácií k rádiovým
frekvenciám,
teda
môže
zasahovať
do
ich
práva
na
slobodu
médií
spojenú
so
slobodou
vysielania, a preto
patrí
do
pôsobnosti článku 11
Charty.
363    V tomto
prípade § 48 ods. 7
zákona o médiách
tým,
že
má
za
následok
obmedzenie
prístupu
vysielacích
organizácií, v tomto
prípade
vysielateľa Klubrádió, k rádiovým
frekvenciám,
čím
im
bráni v tom,
aby
pokračovali
vo
vysielaní
svojho
rozhlasového
obsahu
na
rádiovej
frekvencii,
zasahuje
do
práva
dotknutých
prevádzkovateľov
na
výkon
ich
slobody
vysielania,
ktorá
je
súčasťou
slobody
médií
zakotvenej v článku 11
Charty.
364    Na
rozdiel
od
toho,
čo
tvrdí
Maďarsko,
skutočnosť,
že
títo
prevádzkovatelia
môžu
vysielať
svoj
obsah
na
internete,
nemôže
spochybniť
existenciu
tohto
zásahu.
Bez
ohľadu
na
to,
či
vysielanie
na
internete
predstavuje
komunikačný
prostriedok
rovnocenný
vysielaniu
na
analógových
frekvenciách,
sa
tým
totiž
uvedeným
prevádzkovateľom
bráni v tom,
aby
pokračovali v osvedčených
prevádzkových a obchodných
stratégiách, a v každom
prípade
si
musia
znovu
budovať
svoje
publikum.
365    Je
pravda,
že
práva a slobody
zakotvené v článku 11
Charty
nie
sú
absolútnymi
výsadami,
ale
musia
sa
vnímať
vo
vzťahu k ich
úlohe v spoločnosti
(rozsudok
zo
4. októbra
2024,
Real Madrid
Club de
Fútbol, C‑633/22,
EU:C:2024:843, bod 47 a citovaná
judikatúra).
366    Keďže
regulačný
rámec
Únie
pre
elektronické
komunikácie
umožňuje
obmedziť
udeľovanie
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií s cieľom
zabezpečiť
efektívnu
správu
rádiového
spektra,
presne
odráža
skutočnosť,
že
práva a slobody
uznané v tomto článku 11
nemajú
absolútny
charakter,
pokiaľ
ide o podmienky
používania
rádiových
frekvencií.
367    V súlade s článkom 52 ods. 1
Charty
však
akékoľvek
obmedzenie
výkonu
práv a slobôd
zaručených v Charte
musí
byť
ustanovené
zákonom,
rešpektovať
podstatu
týchto
práv a slobôd a za
predpokladu
dodržiavania
zásady
proporcionality
byť
nevyhnutné a skutočne
zodpovedať
cieľom
všeobecného
záujmu,
ktoré
sú
uznané
Úniou
alebo potrebné
na
ochranu
práv a slobôd
iných.
368    Ako
bolo
pripomenuté v bode 361
tohto
rozsudku,
obmedzenia,
ktoré
sa
môžu
vzťahovať
na
právo
na
slobodu
prejavu,
nesmú
ísť
nad
rámec
obmedzení
stanovených v článku 10 ods. 2
EDĽP,
čím
nie
sú
dotknuté
obmedzenia,
ktoré
môže
ukladať
právo
hospodárskej
súťaže
Únie
na
možnosť
členských
štátov
zavádzať
režimy
udeľovania
povolení
uvedených v tretej
vete
uvedeného článku 10 ods. 1.
369    V tejto
súvislosti
treba
pripomenúť,
že článok 11
Charty
predstavuje
jeden
zo
základných
pilierov
demokratickej a pluralitnej
spoločnosti,
ktorý
je
súčasťou
hodnôt,
na
ktorých
je v súlade s článkom 2 ZEÚ založená
Únia.
Zásahy
do
práv a slobôd
zaručených
týmto článkom 11
sa
teda
musia v takomto
kontexte
obmedziť
na
to,
čo
je
striktne
nevyhnutné
(rozsudok
zo
4. októbra
2024,
Real Madrid
Club de
Fútbol, C‑633/22,
EU:C:2024:843, bod 49 a citovaná
judikatúra),
čo
znamená,
že
sledovaný
cieľ
nemožno
primerane
dosiahnuť
rovnako
účinne
inými
prostriedkami,
ktoré
menej
zasahujú
do
týchto
práv a slobôd
(pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 5. decembra
2023,
Nordic Info, C‑128/22,
EU:C:2023:951, bod 77 a citovaná
judikatúra).
370    V tejto
súvislosti,
ako
bolo
uvedené v bode 173
tohto
rozsudku, § 48 ods. 7
zákona o médiách
upravuje
dôvod
na
odmietnutie
obnovenia
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií,
ktorý
predstavuje
kritérium
výberu
používateľov
rádiových
frekvencií v súvislosti s cieľom
podporovať
hospodársku
súťaž
podporou
efektívneho
využívania a správy
rádiových
frekvencií
uvedeným v článku 8 ods. 2 písm. d)
rámcovej
smernice.
Vzhľadom
na
to,
že
odmietnutie
obnovenia
práv
na
používanie
rádiových
frekvencií
predstavuje
zásah
do
práva
na
slobodu
médií
dotknutých
poskytovateľov,
takýto
zásah
možno
odôvodniť
len
vtedy,
ak
toto
odmietnutie
nejde
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
dosiahnutie
cieľa
všeobecného
záujmu,
ktorý
sleduje
toto
ustanovenie
zákona o médiách, a je
obmedzené
na
to,
čo
je
striktne
nevyhnutné.
371    Keďže,
ako
vyplýva z úvah
uvedených v bodoch 177 a 181
tohto
rozsudku, § 48 ods. 7
zákona o médiách
ide
nad
rámec
toho,
čo
je
nevyhnutné
na
dosiahnutie
cieľa
všeobecného
záujmu,
ktorý
sleduje
vzhľadom
na
požiadavky
príslušných
smerníc,
nemožno
zásah
do
práva
dotknutých
prevádzkovateľov
na
výkon
ich
slobody
vysielania,
ktorý
so
sebou
prináša,
považovať
za
primeraný s prihliadnutím
na článok 52 ods. 1
Charty.
372    Keďže § 48 ods. 7
zákona o médiách
neposkytuje
Mediálnej
rade
žiadnu
voľnú
úvahu
na
to,
aby
pri
skúmaní
žiadostí o obnovenie
práva
poskytovať
mediálne
služby,
ktoré
podali
poskytovatelia,
ktorí
sa
dopustili
opakovaného
porušenia,
posúdila
závažnosť
tohto
porušenia a to,
či
táto
závažnosť
zodpovedá
zásahu
do
práv a slobôd
zakotvených v článku 11
Charty,
ktorý
predstavuje
odmietnutie
obnovenia
tohto
práva,
môže
viesť k prijatiu
rozhodnutí,
ktoré
sú v rozpore s týmto článkom 11,
čoho
príkladom
je
rozhodnutie o odmietnutí.
373    Po
prvé
opakované
porušenie,
ktoré
je
základom
tohto
rozhodnutia,
nevyplýva z porušenia
povinností
vysielateľa Klubrádió týkajúcich
sa
vysielacích
kvót
uložených
maďarským
právom,
ale
výlučne z porušenia
povinnosti
predkladať
údaje o týchto
kvótach.
Po
druhé v priebehu
konaní o uložení
sankcie,
ktoré
viedli k prijatiu
rozhodnutí
č. 354/2017 a 1224/2017, a teda
pred
prijatím
týchto
rozhodnutí,
Klubrádió splnil
túto
povinnosť
tým,
že
poskytol
Mediálnej
rade
všetky
relevantné
údaje.
Po
tretie
tieto
údaje
neodhalili,
že
Klubrádió nedodržiaval
uvedené
kvóty.
Po
štvrté
tento
rozhlasový
vysielateľ
zaplatil
pokuty
uložené v rozhodnutiach
č. 354/2017 a 1224/2017.
Po
piate
od
31. mája
2017,
keď
došlo k opakovanému
porušeniu,
ktoré
malo
za
následok
odmietnutie
obnoviť
právo
vysielateľa Klubrádió poskytovať
mediálne
služby,
až
do
dátumu
rozhodnutia o zamietnutí, t. j. 8. septembra
2020,
tento
rozhlasový
vysielateľ
neporušil
ani
uvedenú
povinnosť,
ani
povinnosti
týkajúce
sa
vysielacích
kvót
uložené
maďarským
právom.
Okrem
toho
zo
spisu
predloženého
Súdnemu
dvoru
nevyplýva,
že
by
sa
Klubrádió od
31. mája
2017
dopustil
akéhokoľvek
porušenia.
374    Za
takýchto
okolností
nemožno
dôvodne
usudzovať,
že
porušenie
konštatované v rozhodnutí
č. 1224/2017
je
natoľko
závažné,
že
odmietnutie
obnoviť
právo
vysielateľa Klubrádió poskytovať
mediálne
služby
je
nevyhnutné
na
dosiahnutie
cieľa
uvedeného v bode 370
tohto
rozsudku.
375    V dôsledku
toho,
ako
tvrdí
Komisia,
je
rozhodnutie o zamietnutí
neprimerané
sledovanému
cieľu a závažnosti
zásahu,
ktorý
predstavuje
do
práva
vysielateľa Klubrádió na
slobodu
médií,
takže
bez
ohľadu
na
kontext, v ktorom
bolo
toto
rozhodnutie
prijaté,
porušuje článok 11
Charty.
376    Toto
konštatovanie
platí
aj
pre
rozhodnutie o neplatnosti,
ktoré
malo
za
následok,
že
Klubrádió nemal
možnosť
získať
práva
na
používanie
frekvencie
92,9
MHz, a tým
bol
obmedzený
jeho
prístup k rádiovým
frekvenciám,
čím
mu
bolo
zabránené
pokračovať
vo
vysielaní
jeho
obsahu
na
rádiovej
frekvencii.
377    Je
pravda,
že
tri
dôvody
neplatnosti,
na
ktorých
sa
toto
rozhodnutie
zakladá,
môžu
byť
odôvodnené
cieľom
podporovať
súťaž
podporou
efektívneho
využívania a správy
rádiových
frekvencií v súlade s článkom 8 ods. 2 písm. d)
rámcovej
smernice.
Oba
dôvody
týkajúce
sa
nezrovnalostí v bodoch
III.2 a III.3 formulára,
ktorý
predložil
Klubrádió,
majú
totiž
zabezpečiť
spravodlivú
hospodársku
súťaž a dôvod
neplatnosti
týkajúci
sa
podnikateľského a finančného
plánu
tohto
rozhlasového
vysielateľa
má
zabezpečiť,
aby
bol
na mediálnom
trhu
prítomný
rozhlasový
vysielateľ,
ktorého
fungovanie
je
stabilné a predvídateľné.
378    Vzhľadom
na
zistenia v rámci
žalobného
dôvodu
založeného
na
porušení
zásad
transparentnosti a proporcionality
rozhodnutím o neplatnosti a pravidlami
výzvy
na
predkladane
ponúk,
na
ktorých
bolo
založené
jeho
prijatie,
treba
konštatovať,
že
– ako
tvrdí
Komisia –
podmienky
vyplývajúce z článku 52 ods. 1
Charty
nie
sú v tomto
prípade
splnené.
379    Dôvody
neplatnosti
týkajúce
sa
nezrovnalostí v bodoch
III.2 a III.3
formulára,
ktorý
predložil
Klubrádió,
ako
aj
dôvod
neplatnosti
týkajúci
sa
podnikateľského a finančného
plánu
tohto
rozhlasového
vysielateľa,
sú
totiž
neprimerané
sledovanému
cieľu a nemôžu
preto
odôvodňovať
zásah
do
práva
vysielateľa Klubrádió na
slobodu
médií,
ktorý
so
sebou
prináša
rozhodnutie o neplatnosti.
380    Treba
tiež
konštatovať,
že
porušenia a nedostatky v tomto
prípade
vytýkané
vysielateľovi Klubrádió,
na
ktorých
sa
zakladá
tak
rozhodnutie o zamietnutí,
ako
aj
rozhodnutie o neplatnosti a ktoré
konkrétne
zabránili
tomuto
rozhlasovému
vysielateľovi
pokračovať v činnosti v oblasti
vysielania,
sa
týkajú
buď
menších
nepresností
formálnej
povahy
alebo
aspektov,
ktoré
mu
ako
také
nemali
znemožniť
pokračovať v jeho
činnosti.
381    Žalobné
dôvody
založené
na
porušení článku 11
Charty
sú
preto
dôvodné.
382    Vzhľadom
na
predchádzajúce
úvahy
treba
týmto
žalobným
dôvodom
vyhovieť a určiť,
že
Maďarsko
si
nesplnilo
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 11
Charty,
tým,
že
jednak
prijalo
rozhodnutie o zamietnutí a § 48 ods. 7
zákona o médiách a jednak
prijalo
rozhodnutie o neplatnosti a spornú
výzvu
na
predkladanie
ponúk.
O trovách
383    Podľa článku 138 ods. 1
Rokovacieho
poriadku
Súdneho
dvora
účastník
konania,
ktorý
vo
veci
nemal
úspech,
je
povinný
nahradiť
trovy
konania,
ak
to
bolo v tomto
zmysle
navrhnuté.
Podľa článku 138 ods. 3
tohto
rokovacieho
poriadku
ak
mali
účastníci
konania
úspech
len v časti
predmetu
konania,
každý z nich
znáša
svoje
vlastné
trovy
konania,
okrem
prípadu,
ak
Súdny
dvor
považuje
za
oprávnené
vzhľadom
na
okolnosti
prípadu,
že
účastník
konania
okrem
znášania
svojich
vlastných
trov
konania
je
povinný
nahradiť
časť
trov
konania
druhého
účastníka
konania.
384    Keďže v prejednávanej
veci
Komisia
navrhla
uložiť
Maďarsku
povinnosť
nahradiť
trovy
konania a Maďarsko
nemalo
úspech v podstatnej
časti
svojich
návrhov,
je
vzhľadom
na
okolnosti
prejednávanej
veci
opodstatnené
uložiť
mu
povinnosť
znášať
svoje
vlastné
trovy
konania a nahradiť
štyri
pätiny
trov
konania
Komisie.
Komisia
znáša
jednu
pätinu
svojich
vlastných
trov
konania.
385    Podľa článku 140 ods. 1
uvedeného
rokovacieho
poriadku,
podľa
ktorého
členské
štáty,
ktoré
vstúpili
do
konania
ako
vedľajší
účastníci,
znášajú
svoje
vlastné
trovy
konania,
Belgické
kráľovstvo,
Dánske
kráľovstvo a Holandské
kráľovstvo
znášajú
svoje
vlastné
trovy
konania.
Z týchto
dôvodov
Súdny
dvor
(veľká
komora)
rozhodol
takto:
1.      Maďarsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú:
–        z článkov 5 a 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, z článku 4 bodu 2 smernice Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb, z článku 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), zmenenej smernicou 2009/140, a zo zásady proporcionality, po prvé tým, že Médiatanács (Mediálna rada, Maďarsko) prijala rozhodnutie č. 830/2020 (IX. 8) z 8. septembra 2020, ktorým odmietla vysielateľovi Klubrádió obnoviť jeho práva na využívanie rádiového spektra; po druhé tým, že prijalo § 48 ods. 7 médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. Törvény (zákon č. CLXXXV z roku 2010 o mediálnych službách a masových komunikačných prostriedkoch), ktorý automaticky vylučuje obnovenie práv na využívanie rádiového spektra na FM rozhlasové vysielanie, ak držiteľ opakovane porušil svoju povinnosť predkladať údaje o vysielacích kvótach, a to aj v prípade, keď porušenia nie sú závažné, sú čisto formálne a už za ne boli uložené pokuty, ktoré následne viedli k úplnému splneniu povinností; a po tretie tým, že takto neprimerane znemožnilo vysielateľovi Klubrádió pokračovať v jeho činnosti v oblasti rozhlasového vysielania;
–        z článku 5 ods. 3 smernice 2002/20, zmenenej smernicou 2009/140, a zo zásady riadnej správy vecí verejných, tým, že prijalo toto rozhodnutie dlho po uplynutí šesťtýždňovej lehoty upravenej v tomto ustanovení;
–        z článku 5 ods. 2 smernice 2002/20, zmenenej smernicou 2009/140, a z článku 45 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1972 z 11. decembra 2018, ktorou sa stanovuje európsky kódex elektronických komunikácií, tým, že Médiatanács (Mediálna rada, Maďarsko) vo výzve na predkladanie ponúk týkajúcej sa možnosti poskytovať mediálne služby na frekvencii 92,9 MHz, ktorú uverejnila 4. novembra 2020, a v rozhodnutí č. 180/2021 (III. 10.), ktoré vydala 10. marca 2021, stanovila neprimerané podmienky na udelenie práv na využívanie rádiového spektra, nestanovila vopred kritériá na udelenie týchto práv, neupravila nijakú mieru voľnej úvahy umožňujúcu posúdiť závažnosť a význam chýb, ktoré mohli byť prípadne obsiahnuté v dokumentácii predloženej uchádzačmi a mohli viesť k ich vylúčeniu, a nevzala do úvahy, že chyby obsiahnuté v ponuke, ktorú predložil Klubrádió, boli menšieho významu;
–        z článku 8 ods. 2 písm. d) a z článku 9 ods. 1 smernice 2002/21, zmenenej smernicou 2009/140, ako aj zo zásady riadnej správy vecí verejných, tým, že postup na účely pridelenia frekvencie 92,9 MHz sa neuskutočnil včas tak, aby mohlo byť prijaté rozhodnutie pred uplynutím doby platnosti práv vysielateľa Klubrádió na používanie tejto rádiovej frekvencie;
–        z článku 45 ods. 1 smernice 2018/1972 a zo zásady proporcionality tým, že prijalo § 65 ods. 11 médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. Törvény (zákon č. CLXXXV z roku 2010 o mediálnych službách a masových komunikačných prostriedkoch), ktorý vylučuje možnosť poskytovateľov mediálnych služieb, ktorých právo na používanie rádiových frekvencií nebolo obnovené z dôvodu opakovaného porušenia, požiadať o dočasné práva na používanie, a
–        z článku 11 Charty základných práv Európskej únie tým, že jednak prijalo rozhodnutie č. 830/2020 (IX. 8) a § 48 ods. 7 médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló 2010. évi CLXXXV. Törvény (zákon č. CLXXXV z roku 2010 o mediálnych službách a masových komunikačných prostriedkoch) a jednak prijalo rozhodnutie č. 180/2021 (III. 10.) a výzvu na predkladanie ponúk týkajúcu sa možnosti poskytovať mediálne služby na frekvencii 92,9 MHz, uverejnenú 4. novembra 2020.
2.      V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.
3.      Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť štyri pätiny trov konania Európskej komisie.
4.      Európska komisia znáša jednu pätinu svojich vlastných trov konania.
5.      Belgické kráľovstvo, Dánske kráľovstvo a Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.
Podpisy
1      Jazyk konania: maďarčina.