62013CJ0429
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (шести състав)
22 октомври 2014 година (
*1
)
„Обжалване — Кохезионен фонд — Намаляване на финансовата помощ — Нарушения в прилагането на законодателството относно обществените поръчки — Приемане на решение от Европейската комисия — Неспазване на определения срок — Последици“
По дело C‑429/13 P
с предмет жалба на основание член 56 от Статута на Съда на Европейския съюз, подадена на 26 юли 2013 г.,
Кралство Испания, за което се явява A. Rubio González, в качеството на представител,
жалбоподател,
като другата страна в производството е:
Европейска комисия, за която се явяват B. Conte и A. Tokár, в качеството на представители, подпомагани от J. Rivas Andrés, abogado, със съдебен адрес в Люксембург,
ответник в първоинстанционното производство,
СЪДЪТ (шести състав),
състоящ се от: S. Rodin, председател на състава, A. Borg Barthet и F. Biltgen (докладчик), съдии,
генерален адвокат: M. Wathelet,
секретар: M. Ferreira, главен администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 15 май 2014 г.,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, делото да бъде разгледано без представяне на заключение,
постанови настоящото
Решение
1
С жалбата си Кралство Испания иска отмяна на решение на Общия съд на Европейския съюз по дело Испания/Комисия (T‑384/10, EU:T:2013:277, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), с което се отхвърля жалбата му за отмяна на Решение C(2010) 4147 на Комисията от 30 юни 2010 г., с което се намалява предоставената от Кохезионния фонд финансова помощ на следните проекти или групи проекти: „Водоснабдяване на населението в хидрографския басейн на река Гуадиана: район Андевало“ (2000.ES.16.C.PE.133), „Саниране и пречистване на басейна на река Гуадалкивир: Гуадайра, Алхарафе и защитените природни територии на Гуадалкивир“ (2000.ES.16.C.PE.066) и „Водоснабдяване на мрежи, обслужващи повече от една община в провинциите Гранада и Малага“ (2002.ES.16.C.PE.061) (наричано по-нататък „спорното решение“).
Правна уредба
2
Съгласно член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1164/94 на Съвета от 16 май 1994 година за създаване на Кохезионен фонд (ОВ L 130, стр. 1), изменен с Регламент (ЕО) № 1264/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. (ОВ L 161, стр. 57) и с Регламент (ЕО) № 1265/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. (ОВ L 161, стр. 62) (наричан по-нататък „Регламент № 1164/94“):
„Фондът отпуска финансиране за проекти, които са насочени към постигане на залегналите в Договора за създаване на Европейския съюз цели, в областите на околната среда и трансевропейските транспортни инфраструктурни мрежи в държави членки с брутен вътрешен продукт (БВП) на глава от населението, измерван като паритетна покупателна способност, под 90 % от средния БВП за Общността, които имат програма за изпълнение на условията за икономическа конвергенция, посочени в член [126 ДФЕС]“ [неофициален превод].
3
Член 8, параграф 1 от Регламент № 1164/94 предвижда:
„Финансираните от Фонда проекти трябва да са в съответствие с разпоредбите на Договорите, с приетите в изпълнение на тях инструменти и с политиките на Общността, включително свързаните с опазването на околната среда, транспорта, трансевропейските мрежи, конкуренцията и възлагането на обществени поръчки“ [неофициален превод].
4
Член 12 от Регламент № 1164/94 гласи следното:
„1.   Без да се изключва отговорността на Комисията за изпълнението на общия бюджет на Европейските общности, отговорност за финансовия контрол по отношение на проектите носят на първо място държавите членки. За целта държавите членки приемат по-специално следните мерки:
[…]
в)
гарантират, че проектите се управляват при спазване на цялата приложима общностна правна уредба и че предоставените им средства се използват при спазване на принципите на добро финансово управление;
[…]“ [неофициален превод].
5
Регламент № 1164/94 се е прилагал за периода от 2000 г. до 2006 г. Съгласно член 1, точка 11 от Регламент № 1264/1999 Регламент № 1164/94 трябва да бъде преразгледан най-късно до 31 декември 2006 г.
6
Съгласно озаглавения „Процедура“ член 100 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (ОВ L 210, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64):
„1.   Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията открива процедурата, като информира държавата членка за временните си заключения и моли държавата членка да ѝ представи забележките ѝ в срок от два месеца.
Когато Комисията предлага финансова корекция въз основа на екстраполация или с фиксиран размер, на държавата членка се предоставя възможност да докаже чрез проверка на съответната документация, че действителната степен на нередност е била по-малка от преценката на Комисията. Със съгласието на Комисията държавата членка може да ограничи обхвата на тази проверка до подходяща част или извадка от съответната документация. С изключение в надлежно обосновани случаи, времето, разрешено за тази проверка, не превишава допълнителен срок от два месеца след двумесечния срок, посочен в алинея първа.
2.   Комисията взема предвид всяко доказателство, предоставено от държавата членка в определените в параграф 1 срокове.
3.   Когато държавата членка не приема временните заключения на Комисията, държавата членка е поканена на изслушване от Комисията, по време на което двете страни в сътрудничество, въз основа на партньорството полагат усилия да постигнат споразумение относно направените от тях забележки и заключения.
4.   В случай на споразумение държавата членка може да използва повторно съответните общностни фондове в съответствие с алинея втора на член 98, параграф 2.
5.   При отсъствие на споразумение, Комисията взема решение относно финансовата корекция в срок от шест месеца от датата на изслушването, като взема предвид цялата информация и предоставените забележки по време на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечният период започва да тече два месеца след датата на писмото-покана, изпратено от Комисията“.
7
Член 108, първа и втора алинея от Регламент № 1083/2006, озаглавен „Влизане в сила“, гласи:
„Настоящият регламент влиза в сила на следващия [ден] след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Предвидените в членове от 1 до 16, от 25 до 28[,] от 32 до 40, от 47 до 49, от 52 до 54, 56, от 58 до 62, от 69 до 74, от 103 до 105 и 108 разпоредби се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент само за програми за периода от 2007 до 2013 г. Другите разпоредби се прилагат от 1 януари 2007 г.“.
Обстоятелства, предхождащи спора, и спорното решение
8
Предхождащите спора обстоятелства, посочени в точки 28—57 от обжалваното съдебно решение, могат да бъдат обобщени, както следва.
9
През 2001 г. и 2002 г. Комисията отпуска помощ от Кохезионния фонд за следните проекти и групи проекти:
—
проект относно водоснабдяване на населението в хидрографския басейн на река Гуадиана: район Андевало (2000.ES.16.C.PE.133) (наричан по-нататък „проектът Андевало“), за който допустимите публични разходи са определени на 11419216 EUR, а финансовата помощ на Кохезионния фонд възлиза на 9135373 EUR,
—
група проекти относно санирането и пречистването на басейна на Гуадалкивир: Гуадайра, Алхарафе и защитените природни територии на Гуадалкивир (2000. ES.16.C.PE.066) (наричани по-нататък „групата проекти Гуадалкивир“), за които допустимите публични разходи са определени в размер на 40430000 EUR, а финансовата помощ на Кохезионния фонд възлиза на 32079293 EUR, и
—
група проекти относно водоснабдяване на мрежи, обслужващи повече от една община в провинциите Гранада и Малага (2002.ES.16.C.PE.061) (наричани по-нататък „групата проекти Гранада и Малага“), за които допустимите публични разходи са определени в размер на 22406817 EUR, а финансовата помощ на Кохезионния фонд възлиза на 17925453 EUR.
10
Така съфинансирането от Европейския съюз на въпросните проекти представлява 80 % от общия размер на допустимата публична помощ или на нейния еквивалент.
11
Органът, отговарящ за изпълнението на проекта Андевало, както и на групата проекти Гранада и Малага, е Генералната дирекция за хидростроителство на автономна област Андалусия (Dirección General de Obras Hidráulicas de la Junta de Andalucía). Органът, който изпълнява групата проекти Гуадалкивир, е част от Анадалуската агенция за водите към департамента по околна среда на автономната област Андалусия (Agencia Andaluza del Agua de la Consejería de Medio Ambiente de la Junta de Andalucía). Посочените два органа делегират изпълнението на публично предприятие Gestión de Infraestructuras de Andalucía SA (Управление на инфраструктурата на Андалусия АД).
12
В периода от 2004 г. до 2006 г. службите на Комисията, подпомагани от външно одитно дружество, извършват одит на въпросните проекти или групи проекти. Комисията изпраща одитните доклади до испанските власти. В тези доклади се изтъкват определени нередности във всеки един от тези проекти или групи проекти, свързани с неспазване на правилата за възлагане на обществени поръчки, и по-конкретно за разделяне на тези поръчки, както и с непубликуването им в Официален вестник на Европейския съюз.
13
С писмо от 9 февруари 2009 г. Комисията уведомява испанските власти, че счита констатираните нередности за установени, като възнамерява да започне производство за прекратяване на междинните плащания и да приложи релевантните финансови корекции съгласно Регламент № 1164/94. Също така Комисията иска от испанските власти да ѝ предоставят становището си в двумесечен срок.
14
Испанските власти отговарят с писма от 11 и 18 май и от 29 октомври 2009 г., като оспорват твърдените неизпълнения.
15
С писмо от 7 юли 2009 г. испанските власти са поискали също така да не се прекратяват плащанията.
16
На 10 ноември 2009 г. Комисията провежда изслушване с участието на испанските власти с цел постигане на споразумение по спорните въпроси. При това изслушване испанските власти молят за петнадесетдневен срок, за да представят нови доказателства, които впоследствие предават на Комисията на 2 декември 2009 г.
17
На 30 юни 2010 г. Комисията приема спорното решение.
18
В това решение, съобщено на Кралство Испания на 1 юли 2010 г., Комисията намалява предоставената от Кохезионния фонд финансова помощ по различните проекти до 1 642 572,60 EUR за проекта Андевало, до 3 837 074,52 EUR за групата проекти Гуадалкивир, и на 2295581,47 EUR за групата проекти Гранада и Малага.
Жалбата до Общия съд и обжалваното съдебно решение
19
С жалба, подадена в секретариата на Общия съд на 8 септември 2010 г., Кралство Испания иска отмяната на спорното решение.
20
В подкрепа на жалбата си Кралство Испания предявява като главно искане две основания, изведени, първо, от неправилно прилагане на финансовите корекции, доколкото те са основани на нарушение на Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, стр. 54), въпреки че поради стойността си съответните поръчки не попадат в приложното поле на посочената директива, и второ, от неразделяне на някои от разглежданите обществени поръчки в нарушение на член 6, параграф 4 от тази директива. Също така при условията на евентуалност то изтъква основание, изведено от липса на прозрачност от страна на Комисията при определяне на финансовите корекции и допуснато от нея нарушение на принципа на пропорционалност.
21
С обжалваното съдебно решение Общият съд отхвърля всяко едно от тези основания и следователно посочената жалба в нейната цялост.
Искания на страните пред Съда
22
В своята жалба Кралство Испания иска от Съда:
—
да отмени обжалваното съдебно решение,
—
да постанови окончателно решение по спора, като отмени спорното решение,
—
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
23
Комисията иска от Съда:
—
да отхвърли жалбата,
—
да осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
По жалбата
24
В подкрепа на жалбата си Кралство Испания изтъква едно основание, което е изведено от неправилното тълкуване от Общия съд на понятието „строеж“ по смисъла на член 1, буква в) от Директива 93/37 във връзка с член 6, параграф 4 от нея.
25
Кралство Испания по същество посочва, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че някои обществени поръчки представляват един-единствен строеж, въпреки че не отговарят на определените от практиката на Съда за тази цел условия.
26
Комисията счита за необосновано посоченото основание, поради което жалбата следва да се отхвърли.
27
Най-напред следва да се отбележи, че с обжалваното съдебно решение Общият съд се е произнесъл по подадената от Кралство Испания жалба за отмяна, като е приел, че изтъкнатите от посочената държава членка в нейна подкрепа три основания са необосновани и жалбата следва да се отхвърли.
28
По този начин Общият съд имплицитно, но несъмнено е приел, че спорното решение е редовно от формална страна.
29
Във връзка с това обаче от точки 56—89, както и от точка 93 от решения Испания/Комисия (C‑192/13 P, EU:C:2014:2156) и Испания/Комисия (C‑197/13 P, EU:C:2014:2157) следва, че считано от 2000 г., приемането на решение за финансови корекции от Комисията е обвързано със спазването на законоустановен срок.
30
Също така съгласно член 100, параграф 5 от Регламент № 1083/2006 Комисията взема решение относно финансовата корекция в срок от шест месеца от датата на изслушването и ако не се проведе изслушване, шестмесечният период започва да тече два месеца след датата на писмото покана, изпратено от Комисията.
31
Съгласно член 108, втора алинея от Регламент № 1083/2006 посоченият член 100 се прилага от 1 януари 2007 г., включително и за програмите преди периода 2007—2013 г.
32
В случая обаче изслушването е проведено на 10 ноември 2009 г., докато Комисията е приела спорното решение едва на 30 юни 2010 г.
33
Следователно в случая Комисията не е спазила шестмесечния срок, определен в член 100, параграф 5 от Регламент № 1083/2006.
34
Освен това съгласно практиката на Съда, от една страна, неспазването на процесуалните правила, свързани с приемането на увреждащ акт, като обстоятелството, че Комисията не е спряла спорното решение в срока, определен от законодателя на Съюза, представлява съществено процесуално нарушение (вж. решения Обединено кралство/Съвет, 68/86, EU:C:1988:85, т. 48 и 49, Испания/Комисия, EU:C:2014:2156, т. 103, и Испания/Комисия, EU:C:2014:2157, т. 103), а от друга страна, ако при проверката на разглеждания акт съдът на Съюз констатира, че той не е надлежно приет, той може служебно да разгледа основанието, изведено от съществено процесуално нарушение, и следователно да отмени засегнатия от такъв порок акт (вж. решения Комисия/ICI, C‑286/95 P, EU:C:2000:188, т. 51, Комисия/Solvay, C‑287/95 P и C‑288/95 P, EU:C:2000:189, т. 55, Испания/Комисия, EU:C:2014:2156, т. 103, и Испания/Комисия, EU:C:2014:2157, т. 103).
35
По време на съдебното заседание пред Съда страните имаха възможност да изразят становищата си по изложените в предходната точка съображения. Освен това в рамките на делата, по които са постановени решения Испания/Комисия (EU:C:2014:2156) и Испания/Комисия (EU:C:2014:2157) и които се отнасят до идентични по същество фактически и правни въпроси, същите страни вече са обсъдили в подробности разглежданата проблематика.
36
При това положение следва да се приеме, че тъй като Комисията е приела спорното решение при неспазване на законоустановения срок, предвиден в регламент на Съвета, Общият съд, като е отхвърлил подадената от Кралство Испания жалба, вместо да санкционира същественото процесуално нарушение, засегнало спорното решение, е допуснал грешка при прилагане на правото.
37
Поради това обжалваното съдебно решение трябва да се отмени.
По жалбата в първоинстанционното производство
38
Съгласно член 61, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, ако жалбата е основателна, Съдът отменя решението на Общия съд. Той може сам да постанови окончателно решение по делото, когато фазата на производството позволява това.
39
В конкретния случай Съдът разполага с необходимите доказателства, за да се произнесе с окончателно решение по жалбата за отмяна на спорното решение, подадена от Кралство Испания пред Общия съд.
40
Във връзка с това е достатъчно да се посочи, че предвид мотивите, изтъкнати в точки 29—36 от настоящото решение, спорното решение трябва да се отмени поради наличието на съществено процесуално нарушение.
По съдебните разноски
41
Съгласно член 184, параграф 2 от Процедурния правилник, когато жалбата е основателна и окончателното решение по правния спор се взема от Съда, той се произнася по съдебните разноски.
42
Съгласно член 138, параграф 1 от посочения правилник, приложим към производството по обжалване по силата на член 184, параграф 1 от същия, загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като Кралство Испания печели делото при обжалването, а жалбата пред Общия съд е уважена, в съответствие с исканията на Кралство Испания Комисията следва да бъде осъдена да заплати собствените си разноски, както и разноските, направени от тази държава членка както на първа инстанция, така и при обжалването.
По изложените съображения Съдът (шести състав) реши:
1)
Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Испания/Комисия (T‑384/10, EU:T:2013:277).
2)
Отменя Решение C(2010) 4147 на Комисията от 30 юни 2010 г., с което се намалява предоставената от Кохезионния фонд финансова помощ на следните проекти или групи проекти: „Водоснабдяване на населението в хидрографския басейн на река Гуадиана: район Андевало“ (2000.ES.16.C.PE.133), „Саниране и пречистване на басейна на река Гуадалкивир: Гуадайра, Алхарафе и защитените природни територии на Гуадалкивир“ (2000.ES.16.C.PE.066) и „Водоснабдяване на мрежи, обслужващи повече от една община в провинциите Гранада и Малага“ (2002.ES.16.C.PE.061).
3)
Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски на Кралство Испания и да понесе собствените си разноски както в производството на първа инстанция, така и в настоящото производство по обжалване.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: испански.