62024CO0372
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (seitsmes koda)
12. detsember 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Vastus, mille võib selgelt tuletada kohtupraktikast – Esimese astme kohtunike palk – ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Kohtunike sõltumatuse põhimõte – Liikmesriikide seadusandliku ja täidesaatva võimu pädevus kehtestada kohtunike palga kindlaksmääramise kord – Täidetavate ametiülesannete olulisusele vastava palga nõue – Kohustus võtta arvesse riigi sotsiaal-majanduslikku konteksti
Kohtuasjas C‑372/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Upravni sud u Rijeci (Rijeka halduskohus, Horvaatia) 22. mai 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 24. mail 2024, menetluses
B. B.
versus
Ministarstvo pravosuđa, uprave i digitalne transformacije Republike Hrvatske,
EUROOPA KOHUS (seitsmes koda),
koosseisus: koja president F. Schalin, kohtunikud M. Gavalec (ettekandja) ja Z. Csehi,
kohtujurist: D. Spielmann,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artiklile 99 pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi põhistatud määrusega,
on teinud järgmise
kohtumääruse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 47 tõlgendamist.
2
Taotlus on esitatud Horvaatia kohtuniku B. B. ja Ministarstvo pravosuđa, uprave i digitalne transformacije Republike Hrvatske (Horvaatia Vabariigi justiits-, haldus- ja digipöörde ministeerium) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab nimetatud kohtuniku palga arvutamist.
Õiguslik raamistik
3
Kohtuteenistujate palga ja muude varaliste hüvede seaduse (zakon o plaći i drugim materijalnim pravima pravosudnih dužnosnika) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „kohtuteenistujate palga seadus“) on artikli 4 esimeses kolmes lõigus sätestatud:
„Kohtunike ja kohtuteenistujate palkade kindlaksmääramiseks korrutatakse palga arvutamise aluseks olev palgamäär konkreetse teenistuja suhtes kohaldatava koefitsiendiga.
Kohtunike ja kohtuteenistujate palga arvutamise aluseks oleva palgamäära brutosumma on 706,50 eurot.
Kohtunike ja kohtuteenistujate palga arvutamiseks kasutatavad koefitsiendid on järgmised:
[…]
8.
a)
esimese kohtu kohtunikel 4,21,
b)
halduskohtute kohtunikel 4,21,
c)
kaubanduskohtute kohtunikel 4,21,
d)
abiprokuröridel 4,21.“
Põhikohtuasi, menetlus Euroopa Kohtus ja eelotsuse küsimused
4
B. B. on kohtunik, kes töötab Upravni sud u Zagrebus (Zagrebi halduskohus, Horvaatia). Ta esitas 22. novembril 2023 Upravni sud u Rijecile (Rijeka halduskohus, Horvaatia), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, kaebuse, milles palus muu hulgas tühistada Horvaatia Vabariigi justiits-, haldus- ja digipöörde ministeeriumi 9. oktoobri 2023. aasta otsuse, millega jäeti rahuldamata vaie, mille ta esitas Upravni sud u Zagrebu (Zagrebi halduskohus) esimehe 10. juuli 2023. aasta käskkirja peale, millega määrati kohtuteenistujate palga seaduse artikli 4 esimese lõigu alusel kindlaks tema palk. B. B. väidab, et see säte rikub kohtunike sõltumatuse põhimõtet, nagu see tuleneb ELL artikli 19 lõikest 2 ja harta artikli 47 teisest lõigust.
5
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et 1. juulist 2023 kuni 1. märtsini 2025 oli B. B. igakuine brutopalk 2974,37 eurot, mis saadi kohtunike ja teiste kohtuteenistujate palga arvutamise aluseks oleva palgamäära 706,50 eurot korrutamisel kohtuteenistujate palga seaduse artikli 4 kolmandas lõigus ette nähtud koefitsiendiga 4,21.
6
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul tuleneb Horvaatia riikliku statistikaameti esitatud andmetest ja üldteada asjaoludest, et kuni kohtuteenistujate palga seaduse jõustumiseni oli selliste esimese astme kohtunike nagu B. B. palk 2295,75 eurot, mis saadi kohtunike ja teiste kohtuteenistujate palga arvutamise aluseks olnud palgamäära 652,20 eurot korrutamisel koefitsiendiga 3,52. See kohus lisab, et esiteks on viimase 20 aasta jooksul esimese astme kohtunike brutopalk suurenenud 2187,72 eurolt 3063,61 euroni ja teiseks suurendatakse igal teenistusaastal alates kuueaastasest ametistaažist palka 0,5–20%. Samal ajal on keskmine netotöötasu viimase 20 aasta jooksul Horvaatias suurenenud 125%, st 522,93 eurolt 1163,00 euroni. Seega, kui Horvaatia Vabariigi ühinemisel Euroopa Liiduga oli esimese astme kohtuniku brutopalk summas 2187,72 eurot 2,08 korda suurem juriidilise isiku juures töötava töötaja brutotöötasust, mis oli toona 1053,69 eurot, siis palk, mis on nüüdseks 2974,37 eurot, on vaid 1,77 korda suurem juriidilise isiku juures töötava töötaja töötasust, mille suurus on 1679 eurot. Esimese astme kohtuniku netopalk on 2020,79 eurot, mis on seega 1,67 korda suurem juriidilise isiku juures töötava töötaja netotöötasust.
7
Lisaks märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus muude kohtuteenistujate kohta esiteks, et kohtuniku palk on 12. astmel 16st avalike teenistujate ja avaliku sektori töötajate palgaastmest ning vastab Općinski sudi (esimese astme kohus, Horvaatia) abiprokuröride palgale. Teiseks on Horvaatias kohaldatavates advokaatide tasumäärades ette nähtud, et haldusvaidluses kaebuse koostamise ja advokaadi kohtuistungil osalemise eest on viimasel õigus saada tasu 2500 eurot, mis sisaldab käibemaksu.
8
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et kohtuteenistujate palga seaduse artikkel 4 eirab kohtunike sõltumatuse põhimõtet, nagu see tuleneb ELL artikli 19 lõigetest 1 ja 2 ning harta artikli 47 teisest lõigust. Nimelt on Horvaatia esimese astme kohtunike palk liiga väike võrreldes teiste õiguselukutsete omaga, keskmise töötasu ja elatustasemega Horvaatias ning võrreldes Horvaatia Vabariigi liiduga ühinemise ajal kehtinud suhtarvuga kohtunike palga ja juriidilise isiku juures töötava töötaja keskmise igakuise töötasu vahel. Esimese astme kohtunike palk ei ole sobiv ning see kahjustab nende sõltumatust ja tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtet. Lisaks makstakse kohtunike palka Horvaatia riigieelarvest ning see kahjustab kaudselt kohtuvõimu sõltumatuse ja autonoomia põhimõtet, kuna palga suurus sõltub täidesaatva ja seadusandliku võimu otsustest.
9
B. B. hinnangul peab sõltumatu kohtuniku palk vastama tema kohustustele, asjaolule, et ta isiklikult täidab põhiseaduses määratletud õigusemõistmise ülesandeid, ning elatustasemele ja sotsiaalsele olukorrale riigis, kus ta oma ametiülesandeid täidab. Kohtuteenistujate palga seaduse artikkel 4 ei vasta aga nendele nõuetele. B. B. märgib, et viimase 20 aasta jooksul on tema palk suurenenud vähem kui 30%, samas kui Horvaatia Vabariigis on keskmine igakuine netopalk suurenenud peaaegu 125% ja ulatub ligikaudu 1160 euroni. B. B. rõhutab, et alates kaebuse esitamisest on kehtestatud uusi sätteid, millega on märkimisväärselt suurendatud kõigi avalike teenistujate ja avaliku sektori töötajate palka, välja arvatud kohtunike oma. Lisaks, pärast seda, kui 2023. aastal suurendati oluliselt advokaaditasu tasumäärasid, võib advokaat, kes tegeleb ainult kahe juhtumiga, saada kohtunikuga samaväärset tasu.
10
Neil asjaoludel otsustas Upravni sud u Rijeci (Rijeka halduskohus) oma 22. mai 2024. aasta otsuses menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule viis eelotsuse küsimust.
11
Euroopa Kohtu presidendi 27. augusti 2024. aasta otsusega peatati menetlus käesolevas kohtuasjas kuni 25. veebruari 2025. aasta kohtuotsuse Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė (C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109) kuulutamiseni.
12
Euroopa Kohtu kantselei edastas 13. märtsi 2025. aasta kirjaga selle kohtuotsuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule ja palus tal teatada, kas ta soovib seda kohtuotsust arvestades jääda oma eelotsusetaotluse juurde.
13
See kohus teatas 24. aprilli 2025. aasta vastuses Euroopa Kohtule, et ta soovib jääda oma eelotsusetaotluse juurde, kuna käesolev kohtuasi erineb oluliselt kohtuasjadest, milles tehti viidatud kohtuotsus. Nii leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et erinevalt selle kohtuotsuse aluseks olnud kohtuasjades kõne all olnud riigisisestest õigusnormidest ei ole kohtuteenistujate palga seaduses ette nähtud kohtunike palga kindlaksmääramist objektiivsete kriteeriumide alusel. Lisaks mainib eelotsusetaotluse esitanud kohus Horvaatia konteksti erisusi. Ta märgib sellega seoses, et majanduskriis, mis õigustas kohtunike palga vähendamist, lõppes 2016. aastal, mistõttu ei ole enam ühtegi legitiimset põhjust, mis õigustaks nende palga kohandamise edasilükkamist. Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab sisuliselt ja analoogia alusel 20. aprilli 2021. aasta kohtuotsusega Repubblika (C‑896/19, EU:C:2021:311, punktid 64 ja 65) samuti, et esimese astme kohtunike brutopalga ja juriidilise isiku juures töötava töötaja keskmise töötasu vahelise suhtarvu vähenemine ajavahemikul, mis jääb Horvaatia Vabariigi liiduga ühinemise ja B. B. kaebuse esitamise kuupäeva vahele, tähendab kohtunike sõltumatuse kaitse nõrgenemist.
14
Lõpuks märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et vastab tõele, et kohtuteenistujate palga seadusesse tehti uus muudatus, mis on kohaldatav alates 1. märtsist 2025 ja mille eesmärk on viia kohtunike palga arvutamise alus vastavusse avalike teenistujate ja avaliku sektori töötajate palkade puhul kasutatava alusega. Hoolimata sellest reformist on esimese astme kohtunike brutopalk siiski samaväärne riigiametnikele ja avaliku teenistuse ametnikele ette nähtud kolmanda palgaastmega, arvestamata kõiki lisatasusid, mida teatud ametnike kategooriad saavad. Lisaks on kohtunikel hoolimata kohtuteenistujate palga seaduse uuest muudatusest endiselt keelatud tegeleda mis tahes muu tegevusega, vastu võtta kingitusi või saada muud tulu. Pealegi ei ole neil jätkuvalt õigust samasugusele haigushüvitisele, nagu makstakse avalikele teenistujatele ja avaliku sektori töötajate. Samuti on Horvaatia kohtuniku palk jätkuvalt madalam kui paljudel tema kõrgharidusega kolleegidel, olenemata nende elukutsest.
15
Võttes arvesse uusi asjaolusid, millele Upravni sud u Rijeci (Rijeka halduskohus) viitas oma 24. aprilli 2025. aasta vastuses, kohandas ta oma eelotsuse küsimusi, mis on nüüd sõnastatud järgmiselt:
„1.
Kas kohtunike sõltumatuse põhimõtet, mis on sätestatud ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ja [harta] artikli 47 teises lõigus, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus [kohtuteenistujate palga seaduse] artikkel 4, mille alusel võeti vastu haldusotsus, mille [põhikohtuasja] kaebaja on vaidlustanud, ja milles on kindlaks määratud [Horvaatia] esimese astme kohtu kohtuniku põhipalk (ilma lisatasudeta), st kehtestatud palgamäär ja ‑koefitsient?
2.
Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku ja harta artikli 47 teist lõiku tuleb juhul, kui […] seaduse artikli 4 kohaldamata jätmine seaks esimese astme kohtute kohtunike sõltumatuse veel halvemasse olukorda ja kui liikmesriik väldib järjekindlalt sõltumatu kohtuvõimu põhimõtetele vastava palgasüsteemi kehtestamist, tõlgendada nii, et liikmesriigi kohus on kohustatud tegema kõik õiguslikult lubatava, et tagada kohtunike sõltumatus, muu hulgas määrama ajavahemikuks 1. juulist 2023 kuni 1. märtsini 2025 kaebaja kui esimese astme kohtu kohtuniku brutopõhipalgaks ilma lisatasudeta igakuise brutopalga jooksva aasta eest suuruses, mis saadakse [Horvaatias] juriidilise isiku juures töötavatele töötajatele eelmisel aastal makstud keskmise brutotöötasu korrutamisel koefitsiendiga (2,08), mis vastab sellele esimese astme kohtuniku brutopalga ja [Horvaatias] juriidilise isiku juures töötavatele töötajatele makstava keskmise brutotöötasu suhtele, mis kehtis Horvaatia Vabariigi [l]iiduga ühinemise ajal?
3.
Kas kohtunike sõltumatuse põhimõtet, mis on sätestatud ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ja harta artikli 47 teises lõigus, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene õigusnorm (sealhulgas alates 1. märtsist 2025 jõus olev […] kohtuteenistujate palga seaduse viimane muudatus), mis ei rakenda kohtunike palgaastmete suhtes liidu kehtestatud kriteeriumi ega määra kindlaks palgaastet (kokku [16] palgaastmel), mis on ette nähtud riigiametnikele ja avalikele teenistujatele ning mis on esimese astme kohtu kohtuniku palgaks sobiv?
4.
Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav, siis kas kohtunike sõltumatuse põhimõtet, mis on sätestatud ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ja harta artikli 47 teises lõigus, tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mille alusel kohtunike palka makstakse riigieelarvest, mille kiidavad heaks ja mida rakendavad Horvaatia Vabariigi valitsus ja Horvaatia Vabariigi parlament täidesaatva ja seadusandliku võimu esindajatena, mistõttu mõjutavad viimased kaudselt kohtuvõimu sõltumatust[?]
5.
Kas kohtunike sõltumatuse põhimõtet, mis on sätestatud ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ja harta artikli 47 teises lõigus, tuleb tõlgendada nii, et Horvaatia Vabariigi seadusandja on kohustatud kohtunike palka reguleerivate õigusnormide vastuvõtmisel määrama kohtunike palga nii, et seda suurendataks vastavalt keskmise töötasu kasvule [Horvaatias] samas ajavahemikus?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
16
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 99 kohaselt võib Euroopa Kohus juhul, kui eelotsuse küsimusele saab vastuse selgelt tuletada kohtupraktikast või kui esitatud küsimusele antav vastus ei tekita põhjendatud kahtlust, igal ajal ettekandja-kohtuniku ettepanekul ja pärast kohtujuristi ärakuulamist lahendada kohtuasja põhistatud määrusega.
17
Samuti väärib meeldetuletamist, et ELTL artikliga 267 kehtestatud õigusalane koostöö põhineb liikmesriikide kohtute ja Euroopa Kohtu ülesannete selgel eristamisel. Esiteks ei ole Euroopa Kohtul pädevust kohaldada liidu õigusnorme konkreetsele juhtumile, vaid üksnes tõlgendada aluslepinguid ja liidu institutsioonide, organite või asutuste õigusakte (vt selle kohta 18. mai 2021. aasta kohtuotsus Asociaţia Forumul Judecătorilor din România jt, C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 ja C‑397/19, EU:C:2021:393, punkt 201 ja seal viidatud kohtupraktika). Teiseks on vastavalt Euroopa Liidu Kohtu soovituste liikmesriikide kohtutele eelotsuse taotlemiseks (ELT 2019, C 380, lk 1) punktile 11 liikmesriikide kohtute ülesanne teha Euroopa Kohtu antud tõlgendamisjuhiste põhjal nende menetluses olevas kohtuasjas konkreetsed järeldused (vt selle kohta 25. oktoobri 2018. aasta kohtuotsus Roche Lietuva, C‑413/17, EU:C:2018:865, punkt 43).
18
Käesoleval juhul leiab Euroopa Kohus hoolimata eelotsusetaotluse esitanud kohtu väljendatud kahtlustest, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu taotletava liidu õiguse tõlgenduse saab selgelt tuletada 25. veebruari 2025. aasta kohtuotsusest Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė (C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109). Seega tuleb käesolevas kohtuasjas kohaldada kodukorra artiklit 99.
19
Nagu nähtub käesoleva kohtumääruse punktist 17, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus tegema sellest Euroopa Kohtu praktikast tulenevatest tõlgendamisjuhistest põhikohtuasjas konkreetsed järeldused.
Esimene ja kolmas kuni viies küsimus
20
Esimese ja kolmanda kuni viienda küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes ELL artikliga 2 tuleb tõlgendada nii, et kohtunike sõltumatuse põhimõttega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt määravad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim kohtunike palga kindlaks nii, et korrutavad kohtunike ja teiste kohtuteenistujate palgamäära koefitsiendiga, mis vastab asjaomase kohtuniku kategooriale.
21
Esiteks tuleb märkida, et kuigi õigusriigi toimimisele iseloomuliku võimude lahususe põhimõtte kohaselt tuleb tagada kohtute sõltumatus liikmesriigi seadusandlikust ja täidesaatvast võimust, ei saa ainuüksi asjaolu, et need võimud on kaasatud kohtunike palga kindlaksmääramisse, iseenesest tuua kaasa kohtunike sõltuvust nendest võimudest ega tekitada kahtlusi nende sõltumatuses või erapooletuses. Liikmesriikidel on oma eelarve koostamisel ja erinevate avaliku sektori kululiikide vahel valiku tegemisel nimelt ulatuslik kaalutlusruum, mis hõlmab nende kulude ja sealhulgas kohtunike palga arvutamise meetodi kindlaksmääramist. Liikmesriikide seadusandlikul ja täidesaatval võimul on nimelt parimad eeldused võtta arvesse selle liikmesriigi konkreetset sotsiaal-majanduslikku konteksti, kus eelarve koostatakse, ning tagada kohtunike sõltumatus (25. veebruari 2025. aasta kohtuotsus Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė, C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109, punkt 51, ning 5. juuni 2025. aasta kohtuotsus Curtea de Apel Bucureşti (kohtunike pensionile jäämise hüvitise kaotamine), C‑762/23, EU:C:2025:400, punkt 22).
22
Samas ei tohi kohtunike palka reguleerivad riigisisesed õigusnormid tekitada õigussubjektidel põhjendatud kahtlusi selle suhtes, kas asjasse puutuvad kohtunikud on väljaspool väliste tegurite haardeulatust ja kas nad on vastanduvate huvide suhtes neutraalsed. Selleks võivad Euroopa Nõukogu organite või Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni süsteemi kuuluvate organite koostatud hartad, aruanded ja muud dokumendid anda asjakohast teavet liidu õiguse tõlgendamiseks, kui selles valdkonnas on vastu võetud riigisisesed õigusnormid (25. veebruari 2025. aasta kohtuotsus Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė, C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109, punktid 52 ja 53, ning 5. juuni 2025. aasta kohtuotsus Curtea de Apel Bucureşti (kohtunike pensionile jäämise hüvitise kaotamine), C‑762/23, EU:C:2025:400, punkt 23).
23
Teiseks nõuab kohtunike sõltumatuse põhimõte koostoimes õiguskindluse põhimõttega, et nende palga kindlaksmääramise kord oleks objektiivne, ettenähtav, püsiv ja läbipaistev, et välistada asjaomase liikmesriigi seadusandliku ja täidesaatva võimu igasugune meelevaldne sekkumine (25. veebruari 2025. aasta kohtuotsus Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė, C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109, punkt 56).
24
Nähes aga ette, et kohtunike palga suurus määratakse kindlaks nii, et palgamäär korrutatakse koefitsiendiga, mis peaks kajastama kohtuniku ametiülesannete olulisust, tundub kohtuteenistujate palga seaduse artikli 4 esimene lõik vastavat eelmises punktis nimetatud tingimustele, kuid seda peab siiski kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
25
Pealegi ei seadnud Euroopa Kohus kohtuasjades, milles tehti 25. veebruari 2025. aasta kohtuotsus Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė (C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109, punktid 10 ja 25), kahtluse alla Poola ja Leedu kohtunike palga arvutamise korda. Igal juhul ei võimalda eelotsusetaotluses esitatud andmed mõista, miks ei peaks Horvaatia kohtunike palga arvutamise kord, mis on ette nähtud kohtuteenistujate palga seaduses, olema objektiivne.
26
Kolmandaks peavad kohtunikud saama palka, mille tase vastab nende ametiülesannete olulisusele, mistõttu tuleb arvesse võtta asjaomase liikmesriigi sotsiaal-majanduslikku konteksti ehk teisisõnu selle majanduslikku, sotsiaalset ja rahanduslikku olukorda. Seda silmas pidades on asjakohane võrrelda kohtunike keskmist palka keskmise töötasuga selles riigis. Lisaks, kuigi arvesse tuleb võtta teiste õiguselukutsete töötasusid, ei saa sellest järeldada, et kohtunike palk ei või olla väiksem kui teiste õiguselukutsete, eelkõige vabade elukutse esindajate, näiteks advokaatide keskmine töötasu, kuna nad on ilmselgelt teistsuguses olukorras kui kohtunikud. Pealegi tuleb arvesse võtta erinevaid lisatasusid ja hüvitisi, mida kohtunikud saavad lisaks oma tavalisele põhipalgale (25. veebruari 2025. aasta kohtuotsus Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė, C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109, punktid 58 ja 61–64, ning 5. juuni 2025. aasta kohtuotsus Curtea de Apel Bucureşti (kohtunike pensionile jäämise hüvitise kaotamine), C‑762/23, EU:C:2025:400, punktid 35 ja 36).
27
Kuigi ELTL artiklis 267 ette nähtud menetluses ei ole Euroopa Kohtu ülesanne kohaldada liidu õigusnorme konkreetsele juhtumile, võib Euroopa Kohus selleks, et anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarvilik vastus, anda talle põhikohtuasjade toimikute ja tema käsutuses olevate kirjalike seisukohtade põhjal juhiseid, mis võimaldavad sellel kohtul asja lahendada (vt selle kohta 20. juuni 1991. aasta kohtuotsus Newton, C‑356/89, EU:C:1991:265, punkt 10, ning 25. veebruari 2025. aasta kohtuotsus Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė, C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109, punkt 77).
28
Käesoleval juhul tuleb täpsemalt märkida, et esimese astme kohtunike brutopalk on 1,77 korda suurem juriidilise isiku juures töötava töötaja brutotöötasust, mille puhul ei ole pealegi täpsustatud, kas see vastab keskmisele brutotöötasule selles liikmesriigis, ning et see suhtarv on oluline.
29
Lisaks tundub, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei ole arvesse võtnud Horvaatia esimese astme kohtunikele makstavaid hüvitisi, sh teenistusaastate eest makstavat lisatasu, mille tulemusel suurendatakse igal teenistusaastal alates kuueaastasest ametistaažist palka 0,5–20% ja mis võib nende palka märkimisväärselt suurendada.
30
Lisaks võib eelotsusetaotluse esitanud kohus selleks, et kontrollida, mil määral vastab kohtunike palk nende ametiülesannete olulisusele, võtta arvesse andmeid, mis on esitatud komisjoni 1. juuli 2025. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Keskpangale, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele (COM(2025) 375 (final)) „2025. aasta [Euroopa Liidu] õigusemõistmise tulemustabel“ (vt analoogia alusel 5. juuni 2025. aasta kohtuotsus Curtea de Apel Bucureşti (kohtunike pensionile jäämise hüvitise kaotamine), C‑762/23, EU:C:2025:400, punkt 43). Selles teatises esitatud joonisest 35 nähtub, et karjääri alustavate Horvaatia esimese astme kohtunike brutopalga ja selles liikmesriigis makstava keskmise töötasu suhe, mis on 1,77, on võrreldav suhtarvuga, mida võib täheldada teisteski liikmesriikides, nagu Belgia Kuningriik, Itaalia Vabariik, Leedu Vabariik, Ungari, Austria Vabariik, Poola Vabariik, Soome Vabariik või Rootsi Kuningriik. See suhtarv on isegi suurem kui Saksamaal, Prantsusmaal, Luksemburgis, Madalmaades või Sloveenias.
31
Lisaks ei saa asjaolu, et liikmesriigi seadusandja ei ole eelarvelistel põhjustel liikmesriigi kohtunike palka suurendanud, mistõttu kõnealune suhtarv on vähenenud, tingimata käsitada selles liikmesriigis õigusriigi väärtuse kaitse nõrgenemisena. Ainult erilised asjaolud, mis kinnitavad seadusandja soovi kahjustada kohtunike sõltumatuse põhimõtet, eelkõige kohtukorraldust reguleerivate selliste riigisiseste sätete vastuvõtmine, mis kahjustavad kohtunike sõltumatuse tagatisi, võiksid tõendada ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu ja harta artikli 47 rikkumist (vt selle kohta 20. aprilli 2021. aasta kohtuotsus Repubblika, C‑896/19, EU:C:2021:311, punktid 64 ja 65).
32
Mis puudutab lõpetuseks argumenti, et haldusvaidluses kaebuse koostamise ja kohtuistungil osalemise eest saab advokaat Horvaatias tasu 2500 eurot, mis sisaldab käibemaksu, siis nagu nähtub Euroopa kohtusüsteemide hindamise aruandest, mille 2020. aastal koostas õigusemõistmise efektiivsust hindav Euroopa komisjon (CEPEJ) (lk 67), tuleb selleks, et tagada kohtunike sõltumatus ja laiemalt õigusemõistmise kvaliteet õigusriigis, „õiguspoliitikas arvesse võtta ka teiste õiguselukutsete töötasu, et muuta kohtunikukutse kõrge kvalifikatsiooniga õiguspraktikute jaoks atraktiivseks“. Siiski, nagu on rõhutatud käesoleva kohtumääruse punktis 26, ei ole kohtunike sõltumatuse põhimõttega vastuolus see, kui kohtunike palk on kindlaks määratud madalamal tasemel kui teiste õiguselukutsete keskmine töötasu, kuna nad on ilmselgelt teistsuguses olukorras kui kohtunikud.
33
Seega, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei selgu vastupidist, tundub, et kohtuteenistujate palga seaduse artikli 4 esimese lõiguga ei ole eiratud nõudeid, mis tulenevad kohtunike sõltumatuse põhimõttest, nagu see tuleneb ELL artikli 19 lõike 1 teisest lõigust koostoimes ELL artikliga 2 (vt analoogia alusel 25. veebruari 2025. aasta kohtuotsus Sąd Rejonowy w Białymstoku ja Adoreikė, C‑146/23 ja C‑374/23, EU:C:2025:109, punkt 83).
34
Eespool toodud kaalutlusi silmas pidades tuleb esimesele ja kolmandale kuni viiendale küsimusele vastata, et ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes ELL artikliga 2 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt määravad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim kohtunike palga kindlaks nii, et korrutavad kohtunike ja teiste kohtuteenistujate palgamäära koefitsiendiga, mis vastab asjaomase kohtuniku kategooriale, ei ole kohtunike sõltumatuse põhimõttega vastuolus, tingimusel et palka ei määrata kindlaks meelevaldselt, vaid objektiivse, ettenähtava, püsiva ja läbipaistva korra kohaselt, ning see tagab kohtunikele palgataseme, mis on vastavuses nende täidetavate ametiülesannete olulisusega, arvestades liikmesriigi majanduslikku, sotsiaalset ja rahanduslikku olukorda ning keskmist töötasu selles riigis.
Teine küsimus
35
Teise küsimusega palub eelotsuse taotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kuidas ta saaks taastada kohtunike õiguse palgale, mis vastaks nende ametiülesannete olulisusele, juhul kui kohtuteenistujate palga seaduse artikkel 4 eirab kohtunike sõltumatuse põhimõtet, nagu see tuleneb ELL artikli 19 lõike 1 teisest lõigust koostoimes ELL artikliga 2.
36
Arvestades vastust esimesele ja kolmandale kuni viiendale küsimusele ning kuna puuduvad asjaolud, mis võimaldaksid tuvastada, et kõnealuse seaduse artikkel 4 eirab kohtunike sõltumatuse põhimõtet, ei ole vaja teisele küsimusele vastata.
Kohtukulud
37
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (seitsmes koda) otsustab:
ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes ELL artikliga 2
tuleb tõlgendada nii, et
liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt määravad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim kohtunike palga kindlaks nii, et korrutavad kohtunike ja teiste kohtuteenistujate palgamäära koefitsiendiga, mis vastab asjaomase kohtuniku kategooriale, ei ole kohtunike sõltumatuse põhimõttega vastuolus, tingimusel et palka ei määrata kindlaks meelevaldselt, vaid objektiivse, ettenähtava, püsiva ja läbipaistva korra kohaselt, ning see tagab kohtunikele palgataseme, mis on vastavuses nende täidetavate ametiülesannete olulisusega, arvestades liikmesriigi majanduslikku, sotsiaalset ja rahanduslikku olukorda ning keskmist töötasu selles riigis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: horvaadi.