Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEJ
ADVOKÁTKY
JULIANE
KOKOTT
prednesené
7. mája
2026(1)
Vec C‑268/25
ETS Srl,
Minnucci Associati Srl,
Mi.Cos.SpA,
ItesaSrl,
Maceg Srl,
Tekno Kons Innovation Srl,
Cartorender Srl,
Rilievi Topografici di Boninsegna G. & C. Snc,
Tecno top Srl,
I. G. Service Srl,
Sub‑Service Srl
proti
Rete Ferroviaria Italiana SpA,
za účasti
Le Generali Costruzioni SpA,
VIA Ingegneria Srl
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Tribunale amministrativo regionale per
il Lazio
(Regionálny
správny
súd
pre
Lazio,
Taliansko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Verejné
obstarávanie v odvetví
železničnej
dopravy – Smernica
2014/24/EÚ – Článok 57
ods. 2 – Právoplatne
konštatované
porušenia
povinnosti
zaplatiť
daň – Zaplatenie
alebo
priznanie
dane
po
uplynutí
lehoty
na
predloženie
ponuky – Dôvod
na
povinné
vylúčenie – Smernica
2014/25/EÚ – Článok 79
ods. 2 – Článok 80 – Vylúčenie
alebo
nahradenie
člena
dočasného
združenia – Vedomosť
splnomocneného
subjektu,
ako
aj
jeho
povinnosť
náležitej
starostlivosti a monitorovania “
Obsah
I.
Úvod
II.
Právny rámec
A.
Právo Únie
1.
Smernica 2014/24
2.
Smernica 2014/25
B.
Vnútroštátne právo
III.
Skutkový stav, prejudiciálne otázky a konanie na Súdnom dvore
IV.
Právne posúdenie
A.
Predmet a rozsah prejudiciálnych otázok
B.
Možno daňový dlh splatiť len do uplynutia lehoty na predloženie ponuky?
C.
Možno nahradiť člena združenia, v súvislosti s ktorým vznikol dôvod na povinné vylúčenie (ktorý nemožno odstrániť)?
1.
Podmienky
a)
Možnosť uplatniť článok 79 ods. 2 druhý pododsek druhú vetu smernice 2014/25 na dočasné združenia
b)
Smerodajný okamih
2.
Výnimky
a)
Porušenie povinnosti náležitej starostlivosti a monitorovania a pripísanie
b)
Podstatná následná zmena ponuky
3.
Predbežný záver
V.
Návrh
I.      Úvod
1.        Predmetom
prejednávaného návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
je
výklad
ustanovení
týkajúcich
sa
vylúčenia
uchádzačov
podľa
smernice
2014/24/EÚ o verejnom
obstarávaní(2) a smernice
2014/25/EÚ o obstarávaní
vykonávanom
subjektmi
pôsobiacimi v odvetviach
vodného
hospodárstva,
energetiky,
dopravy a poštových
služieb(3).
Hospodárske
subjekty,
ktoré
predložili
ponuku v rámci
postupu
verejného
obstarávania a včas
si
nesplnili
povinnosť
zaplatiť
dane,
sa
podľa
týchto
ustanovení
musia
povinne
vylúčiť z tohto
postupu.
2.        Súdny
dvor
sa v tomto
prípade
musí
po
prvýkrát
zaoberať
otázkou,
dokedy
si
hospodársky
subjekt,
ktorý
je
členom
dočasného
združenia,
počas
postupu
obstarávania
musí
splniť
povinnosť
zaplatiť
dane,
aby
zabránil
svojmu
vylúčeniu z postupu
obstarávania.
Navyše
sa
kladie
otázka,
či a za
akých
podmienok
má
združenie
možnosť
samo
vylúčiť
alebo
nahradiť
takýto
hospodársky
subjekt,
aby
zabránilo
vlastnému
vylúčeniu.
3.        Tieto
otázky
sa
kladú v kontexte
zadávania
verejnej
zákazky v železničnom
sektore v Taliansku.
Podľa
vnútroštátnych
predpisov,
ktoré
sa
uplatňujú
na
konanie
vo
veci
samej,
nemá
byť
možné
vylúčiť
alebo
nahradiť
spoločnosť,
ktorá
je
členom
dočasného
združenia a v prípade
ktorej
existuje
dôvod
na
povinné
vylúčenie
spočívajúci v porušení
povinnosti
zaplatiť
daň,
ak
po
prvé
tento
dôvod
na
vylúčenie
zanikol
až
po
uplynutí
lehoty
na
predloženie
ponuky a po
druhé
združenie
navrhne
také
vylúčenie
alebo
nahradenie
až
po
oznámení
dôvodu
na
vylúčenie
verejným
obstarávateľom.
To
znamená,
že
združenie
príde o zákazku v dôsledku
nezrovnalostí,
ktoré
sa
vzťahujú
len
na
jedného z jeho
členov. V prejednávanom prípade
treba
objasniť,
či
sú
také
ustanovenia
zlučiteľné s článkom 57
smernice
2014/24 v spojení s článkom 79 ods. 2 a článkom 80
smernice
2014/25.
II.    Právny rámec
A.      Právo Únie
4.        Právny
rámec
týkajúci
sa
práva
Únie
tvoria
smernica
2014/24 o verejnom
obstarávaní,
ako
aj
smernica
2014/25 o obstarávaní
vykonávanom
subjektmi
pôsobiacimi v odvetviach
vodného
hospodárstva,
energetiky,
dopravy a poštových
služieb.
1.      Smernica 2014/24
5.        V článku 57
(„Dôvody
na
vylúčenie“)
smernice
2014/24
sa
okrem
iného
uvádza:
„1.      Verejní
obstarávatelia
vylúčia
hospodársky
subjekt z účasti
na
postupe
obstarávania,
ak
na
základe
overenia v súlade s článkami 59,
60 a 61
zistili
alebo
inak
vedia,
že
tento
hospodársky
subjekt
bol
konečným
rozsudkom
odsúdený z jedného z týchto
dôvodov:
…
Povinnosť
vylúčiť
hospodársky
subjekt
sa
uplatňuje
aj v prípadoch,
keď
je
osoba,
ktorá
bola
konečným
rozsudkom
odsúdená,
členom
správneho,
riadiaceho
alebo
dozorného
orgánu
tohto
hospodárskeho
subjektu
alebo
ktorá
má v tomto
subjekte
právomoc
zastupovať,
prijímať
rozhodnutia
alebo
vykonávať
kontrolu.
2.      Z účasti
na
postupe
obstarávania
bude
vylúčený
každý
hospodársky
subjekt, v prípade
ktorého
verejný
obstarávateľ
vie,
že
tento
hospodársky
subjekt
porušuje
svoje
povinnosti
týkajúce
sa
platby
daní
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie, a ak
bola
táto
skutočnosť
potvrdená
konečným a záväzným
súdnym
alebo
správnym
rozhodnutím v súlade s právnymi
ustanoveniami
krajiny, v ktorej
je
usadený,
alebo
ustanoveniami
členského
štátu
verejného
obstarávateľa.
Verejní
obstarávatelia
môžu
okrem
toho
hospodársky
subjekt
vylúčiť
alebo
členské
štáty
ich
môžu
požiadať,
aby
ho
vylúčili z účasti
na
postupe
obstarávania,
ak
verejný
obstarávateľ
môže
akýmikoľvek
vhodnými
prostriedkami
preukázať,
že
hospodársky
subjekt
porušuje
svoje
povinnosti
týkajúce
sa
platby
daní
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie.
Tento
odsek
sa
viac
neuplatňuje,
ak
hospodársky
subjekt
splnil
svoje
povinnosti
tým,
že
zaplatil
alebo
uzavrel
záväznú
dohodu s cieľom
zaplatiť
splatné
dane
alebo
príspevky
na
sociálne
zabezpečenie
vrátane
akýchkoľvek
prípadných
vzniknutých
úrokov
alebo
sankcií.
3.      Členské
štáty
môžu
výnimočne
ustanoviť
výnimku z povinného
vylúčenia
stanoveného v odsekoch
1 a 2 v prípade
nadradených
dôvodov
týkajúcich
sa
verejného
záujmu,
akými
sú
napríklad
verejné
zdravie
alebo
ochrana
životného
prostredia.
Členské
štáty
môžu
ustanoviť
výnimku z povinného
vylúčenia
stanoveného v odseku
2
aj v prípade,
ak
by
vylúčenie
bolo
jasne
neprimerané,
najmä
ak
neboli
zaplatené
len
malé
sumy
daní
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie
alebo
ak
bol
hospodársky
subjekt
informovaný o presnej
sume,
ktorú
má
zaplatiť,
pretože
porušil
svoje
povinnosti
súvisiace s platením
daní
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie, v takom
čase,
že
nemal
možnosť
prijať
opatrenia,
ktoré
sú
stanovené v odseku
2
treťom
pododseku,
pred
uplynutím
lehoty
na
požiadanie o účasť,
alebo v prípade
verejnej
súťaže,
lehoty
na
predloženie
svojej
ponuky.
…
5.      Verejní
obstarávatelia
kedykoľvek
počas
postupu
vylúčia
hospodársky
subjekt,
ak
sa
ukáže,
že
hospodársky
subjekt
je
vzhľadom
na
konanie
alebo
nekonanie
pred
alebo
počas
postupu v jednej
zo
situácií
uvedených v odsekoch
1 a 2.
Verejní
obstarávatelia
môžu
kedykoľvek
počas
postupu
vylúčiť,
alebo
od
nich
členské
štáty
môžu
požadovať,
aby
vylúčili
hospodársky
subjekt,
ak
sa
ukáže,
že
hospodársky
subjekt
je
vzhľadom
na
konanie
alebo
nekonanie
pred
alebo
počas
postupu v jednej
zo
situácií
uvedených v odseku
4.
6.      Každý
hospodársky
subjekt,
ktorý
sa
nachádza v jednej
zo
situácií
uvedených v odsekoch
1 a 4,
môže
poskytnúť
dôkazy v tom
zmysle,
že
opatrenia,
ktoré
tento
hospodársky
subjekt
prijal,
sú
dostatočné
na
to,
aby
sa
preukázala
jeho
spoľahlivosť
napriek
existencii
relevantného
dôvodu
na
vylúčenie.
Ak
sa
tieto
dôkazy
považujú
za
dostatočné,
dotknutý
hospodársky
subjekt
sa
nevylúči z postupu
obstarávania.
Hospodársky
subjekt
musí
na
tento
účel
preukázať,
že
zaplatil
alebo
sa
zaviazal
zaplatiť
náhradu
týkajúcu
sa
akejkoľvek
škody
spôsobenej
trestným
činom
alebo
pochybením,
komplexne
objasnil
skutočnosti a okolnosti, a to
aktívnou
spoluprácou s vyšetrovacími
orgánmi, a že
prijal
konkrétne
technické,
organizačné a personálne
opatrenia,
ktoré
sú
vhodné
na
to,
aby
sa
zabránilo
budúcim
trestným
činom
alebo
pochybeniam.
Opatrenia
prijaté
hospodárskymi
subjektmi
sa
posúdia,
pričom
sa
zohľadní
závažnosť
trestného
činu
alebo
pochybenia a ich
konkrétne
okolnosti.
Ak
sa
dané
opatrenia
považujú
za
nedostatočné,
hospodársky
subjekt
dostane
zoznam
dôvodov
tohto
rozhodnutia.
…
7.      Členské
štáty
prostredníctvom
zákonov,
iných
právnych
predpisov
alebo
správnych
opatrení a so
zreteľom
na
právo
Únie
spresnia
vykonávacie
podmienky
pre
tento
článok.
Určia
predovšetkým
trvanie
maximálneho
obdobia
vylúčenia,
ak
hospodársky
subjekt
neprijme
žiadne
opatrenia
uvedené v odseku
6,
aby
preukázal
svoju
spoľahlivosť.
Ak
sa
trvanie
obdobia
vylúčenia
nestanovilo v konečnom
rozsudku,
toto
obdobie
nepresiahne
päť
rokov
odo
dňa
odsúdenia
na
základe
konečného
rozsudku v prípadoch
uvedených v odseku
1 a tri
roky
odo
dňa
príslušnej
udalosti v prípadoch
uvedených v odseku
4.“
6.        Článok 59 ods. 1
smernice
2014/24 obsahuje
okrem
iného
nasledujúce
ustanovenia,
ktorých
predmetom
je
„jednotný
európsky
dokument
pre
obstarávanie“:
„Verejní
obstarávatelia
pri
predložení
žiadostí o účasť
alebo
ponúk
akceptujú
jednotný
európsky
dokument
pre
obstarávanie
pozostávajúci z aktualizovaného
vlastného
vyhlásenia
ako
predbežný
dôkaz
namiesto
osvedčení
vydaných
orgánmi
verejnej
moci
alebo
tretími
stranami
potvrdzujúci,
že
príslušný
hospodársky
subjekt
spĺňa
všetky
tieto
podmienky:
a)      nenachádza
sa v jednej
zo
situácií
uvedených v článku 57, v prípade
ktorých
hospodárske
subjekty
musia
alebo
môžu
byť
vylúčené;
…
Ak
sa
hospodársky
subjekt
spolieha
na
[Ak
hospodársky
subjekt
využíva – neoficiálny
preklad]
kapacity
iných
subjektov
podľa článku 63,
jednotný
európsky
dokument
pre
obstarávanie
obsahuje
aj
informácie
uvedené v prvom
pododseku
tohto
odseku
týkajúce
sa
týchto
subjektov.
…“
7.        Článok 60
smernice
2014/24
upravuje
potrebné
dôkazné
prostriedky
na
preukázanie
neexistencie
dôvodov
na
vylúčenie a splnenia
podmienok
účasti.
8.        Článok 63 ods. 1
druhý
až
štvrtý
pododsek tejto
smernice
stanovuje:
„…
Verejný
obstarávateľ v súlade s článkami 59,
60 a 61
overí,
či
subjekty,
na
ktorých
kapacitu
sa
má
hospodársky
subjekt v úmysle
spoliehať
[ktorých
kapacitu
má
hospodársky
subjekt v úmysle
využiť – neoficiálny
preklad],
spĺňajú
príslušné
podmienky
účasti a či
existujú
dôvody
na
vylúčenie
podľa článku 57.
Verejný
obstarávateľ
požaduje,
aby
hospodársky
subjekt
nahradil
subjekt,
ktorý
nespĺňa
relevantnú
podmienku
účasti,
alebo v súvislosti s ktorým
existujú
dôvody
na
povinné
vylúčenie.
Verejný
obstarávateľ
môže
požadovať,
alebo
členský
štát
môže
od
verejného
obstarávateľa
požadovať,
aby
hospodársky
subjekt
nahradil
subjekt, v súvislosti s ktorým
existujú
dôvody
na
nepovinné
vylúčenie.
Ak
sa
hospodársky
subjekt
spolieha
na
[Ak
hospodársky
subjekt
využíva – neoficiálny
preklad]
kapacity
iných
subjektov,
pokiaľ
ide o kritériá
týkajúce
sa
ekonomického a finančného
postavenia,
verejný
obstarávateľ
môže
požadovať,
aby
hospodársky
subjekt a dané
subjekty
spoločne
zodpovedali
za
plnenie
zákazky.
Skupiny
hospodárskych
subjektov
podľa článku 19 ods. 2
sa
môžu
spoliehať
na
využitie
kapacít
účastníkov
skupiny
[môžu
využiť
kapacity
členov
skupiny – neoficiálny
preklad]
alebo
iných
subjektov
za
rovnakých
podmienok.“
2.      Smernica 2014/25
9.        V článku 2 bode 6 smernice
2014/25
je
pojem
„hospodársky
subjekt“
vymedzený
ako
„akákoľvek
fyzická
alebo
právnická
osoba
alebo
obstarávateľ
alebo
skupina
takýchto
osôb
a/alebo
subjektov
vrátane
akéhokoľvek
dočasného
združenia
podnikov,
ktorá
na
trhu
ponúka
uskutočnenie
prác
a/alebo
realizáciu
stavby,
dodanie
tovaru
alebo
poskytnutie
služieb“.
10.      Podľa článku 36 ods. 1
tejto
smernice
„obstarávatelia
zaobchádzajú s hospodárskymi
subjektmi
rovnako a nediskriminačne a konajú
transparentným a primeraným
spôsobom“.
11.      Článok 37
smernice
2014/25,
nazvaný
„Hospodárske
subjekty“, v odseku
2
stanovuje:
„Na
postupoch
obstarávania
sa
môžu
zúčastňovať
skupiny
hospodárskych
subjektov
vrátane
dočasných
združení.
Obstarávatelia
od
nich
nesmú
vyžadovať,
aby
mali
konkrétnu
právnu
formu
na
to,
aby
mohli
predložiť
ponuku
alebo
žiadosť o účasť.
Ak
je
to
nevyhnutné,
obstarávatelia
môžu v súťažných
podkladoch
spresniť,
ako
skupiny
hospodárskych
subjektov
majú
splniť
kritériá a požiadavky
týkajúce
sa
kvalifikácie a kvalitatívneho
výberu
uvedené v článkoch 77
až
81
za
predpokladu,
že
je
to
opodstatnené z objektívnych
dôvodov a primerané.
Členské
štáty
môžu
stanoviť
štandardné
podmienky
pre
spôsob,
akým
skupiny
hospodárskych
subjektov
majú
splniť
tieto
požiadavky.
…“
12.      V článku 79 ods. 2
tejto
smernice
je
využitie
kapacít
iných
subjektov
upravené
takto:
„…
Ak
podľa článku 80
tejto
smernice
obstarávatelia
odkázali
na
kritériá
vylúčenia
alebo
podmienky
účasti
ustanovené v smernici
2014/24/EÚ,
obstarávatelia
overia v súlade s článkom 80 ods. 3
tejto
smernice,
či
ostatné
subjekty,
na
ktorých
kapacity
sa
hospodársky
subjekt
plánuje
spoliehať
[ktorých
kapacity
má
hospodársky
subjekt v úmysle
využiť – neoficiálny
preklad],
spĺňajú
príslušné
podmienky
účasti
alebo
či
existujú
dôvody
na
vylúčenie,
na
ktoré
obstarávatelia
odkázali, v súlade s článkom 57
smernice
2014/24/EÚ.
Obstarávateľ
požaduje,
aby
hospodársky
subjekt
nahradil
subjekt,
ktorý
nespĺňa
relevantnú
podmienku
účasti
alebo v súvislosti s ktorým
existujú
dôvody
na
povinné
vylúčenie,
na
ktoré
obstarávateľ
odkázal.
Obstarávateľ
môže
požadovať
alebo
členský
štát
môže
od
obstarávateľa
požadovať,
aby
hospodársky
subjekt
nahradil
subjekt, v súvislosti s ktorým
existujú
dôvody
na
nepovinné
vylúčenie,
na
ktoré
obstarávateľ
odkázal.
Ak
sa
hospodársky
subjekt
spolieha
na
[Ak
hospodársky
subjekt
využíva – neoficiálny
preklad]
kapacity
iných
subjektov,
pokiaľ
ide o kritériá
týkajúce
sa
ekonomickej a finančnej
situácie,
obstarávateľ
môže
požadovať,
aby
hospodársky
subjekt a dané
subjekty
spoločne
zodpovedali
za
plnenie
zákazky.
Skupina
hospodárskych
subjektov
podľa článku 37
sa
môže
spoliehať
na
kapacity
účastníkov
skupiny
[môže
využiť
kapacity
členov
skupiny – neoficiálny
preklad]
alebo
iných
subjektov
za
rovnakých
podmienok.“
13.      Článok 80
smernice
2014/25,
nazvaný
„Použitie
dôvodov
na
vylúčenie a podmienok
účasti
stanovených v smernici
2014/24/EÚ“,
stanovuje:
„1.      Objektívne
pravidlá a kritériá
vylúčenia a výberu
hospodárskych
subjektov
žiadajúcich o kvalifikáciu v rámci
kvalifikačného
systému a objektívne
pravidlá a kritériá
vylúčenia a výberu
uchádzačov a záujemcov v rámci
verejných
súťaží,
užších
súťaží
alebo
rokovacích
konaní, v súťažných
dialógoch
alebo
inovatívnych
partnerstiev
môžu
zahŕňať
dôvody
na
vylúčenie
uvedené v článku 57
smernice
2014/24/EÚ
za
podmienok
stanovených v uvedenej
smernici.
Ak
je
obstarávateľ
verejným
obstarávateľom,
tieto
kritériá a pravidlá
zahŕňajú
dôvody
na
vylúčenie
uvedené v článku 57 ods. 1 a 2
smernice
2014/24/EÚ
za
podmienok
stanovených v uvedenom
článku.
Ak
si
to
členské
štáty
vyžadujú,
tieto
kritériá a pravidlá
zahŕňajú
okrem
toho
aj
dôvody
na
vylúčenie
uvedené v článku 57 ods. 4
smernice
2014/24/EÚ
za
podmienok
stanovených v uvedenom
článku.
2.      Kritériá a pravidlá
uvedené v odseku
1
tohto
článku
môžu
zahŕňať
podmienky
účasti
stanovené v článku 58
smernice
2014/24/EÚ
za
podmienok
stanovených v uvedenej
smernici,
najmä
pokiaľ
ide o obmedzenia
požiadaviek
týkajúcich
sa
ročných
obratov
podľa
druhého
pododseku
odseku
3
uvedeného
článku.
3.      Na
účely
uplatňovania
odsekov
1 a 2
tohto
článku
sa
uplatňujú články 59
až
61
smernice
2014/24/EÚ.“
14.      Článok 82
smernice
2014/25
upravuje
kritériá
na
vyhodnotenie
ponúk.
Podľa
odseku
1
sa
má
„pri
zadávaní
zákaziek
[vychádzať] z ekonomicky
najvýhodnejšej
ponuky“.
B.      Vnútroštátne právo
15.      Prostredníctvom
Decreto legislativo 31
marzo 2023, n. 36 – Codice dei contratti pubblici(4) (legislatívny
dekrét
č. 36 z 31. marca 2023,
zákonník
verejného
obstarávania;
ďalej
len
„legislatívny
dekrét č. 36/23“)
sa
preberajú
vyššie
uvedené
ustanovenia
smerníc.
16.      Článok 94 ods. 6
legislatívneho
dekrétu č. 36/23
stanovuje:
„Každý
hospodársky
subjekt,
ktorý
sa
dopustil
právoplatne
preukázaných
závažných
porušení
povinností
týkajúcich
sa
platenia
daní a poplatkov
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie
podľa
talianskych
právnych
predpisov
alebo
právnych
predpisov
štátu, v ktorom
má
sídlo,
je…
vylúčený.
Za
právoplatne
preukázané
závažné
porušenia
sa
považujú
tie
porušenia,
ktoré
sú
uvedené v prílohe II.10.
Tento
odsek
sa
neuplatňuje,
ak
hospodársky
subjekt
splnil
svoje
povinnosti
zaplatením
alebo
záväzným
prísľubom
zaplatiť
splatné
dane
alebo
príspevky
na
sociálne
zabezpečenie
vrátane
prípadných
úrokov
alebo
sankcií,
alebo
ak
daňový
dlh
alebo
dlh
na
sociálnom
zabezpečení v každom
prípade
úplne
zanikol,
za
predpokladu,
že k splateniu,
platbe
alebo
vzniku
príslušného
záväzku
došlo
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
ponuky.“
17.      Článok 96 ods. 2
legislatívneho
dekrétu č. 36/23
sa
týka
dôvodov
na
vylúčenie
jednotlivých
hospodárskych
subjektov.
Je v ňom
stanovené,
že
ustanovenie
týkajúce
sa
nápravných
opatrení
sa
neuplatňuje z dôvodu
automatického
vylúčenia
upraveného v článku 94
ods. 6.
18.      Článok 97
legislatívneho
dekrétu č. 36/23
stanovuje:
„1.      Bez
toho,
aby
boli
dotknuté
ustanovenia článku 96
ods. 2,
3,
4,
5 a 6,
združenie
nie
je
vylúčené,
ak
sa
na
jedného z jej
členov
vzťahuje
dôvod
na
automatické
alebo
neautomatické
vylúčenie
alebo
ak
nesplnil
kvalifikačnú
požiadavku,
za
predpokladu,
že
sú
splnené
podmienky
uvedené v odseku
2 a ak
splnil
tieto
povinnosti:
a)      pri
predložení
ponuky:
1.      informovalo
verejného
obstarávateľa o dôvode
na
vylúčenie,
ktorý
vznikol
pred
predložením
ponuky a o nesplnení
kvalifikačnej
požiadavky
pred
predložením
ponuky,
ako
aj o osobe,
ktorá
je
tým
dotknutá,
2.      preukázalo
opatrenia
prijaté
podľa
odseku
2
alebo
nemožnosť
ich
prijatia
pred
týmto
dátumom,
b)      prijalo a oznámilo
opatrenia
podľa
odseku
2
pred
zadaním
zákazky,
ak
dôvod
na
vylúčenie
vznikol
po
predložení
ponuky
alebo
ak k nesplneniu
kvalifikačnej
požiadavky
došlo
po
predložení
ponuky.
2.      Bez
toho,
aby
bol
dotknutý článok 96,
ak
sa
člen
združenia
nachádza v jednej
zo
situácií
uvedených v článkoch 94 a 95
alebo
nespĺňa
niektorú z požiadaviek
stanovených v článku 100,
združenie
môže
preukázať,
že
ho
vylúčilo
alebo
nahradilo
iným
subjektom,
ktorý
spĺňa
potrebné
požiadavky,
za
predpokladu,
že
nedôjde k podstatnej
zmene
predloženej
ponuky.
Ak
sa
tieto
opatrenia
považujú
za
dostatočné a prijaté
včas,
združenie
sa z postupu
verejného
obstarávania
nevylúči.
Ak
sa
verejný
obstarávateľ
domnieva,
že
opatrenia
boli
prijaté
oneskorene
alebo
že
sú
nedostatočné,
hospodársky
subjekt
sa
vylúči
odôvodneným
rozhodnutím.“
III. Skutkový stav, prejudiciálne otázky a konanie na Súdnom dvore
19.      Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
sa
týka
sporu
medzi
dočasným
združením
podnikov,
ktoré
sa
skladá
zo
splnomocnenej a vedúcej
spoločnosti
ETS
Srl a zo
spoločností
Minnucci Associati Srl,
Mi.Cos.SpA,
Itesa Srl,
Maceg Srl,
Tekno Kons Innovation Srl,
Cartorender Srl,
Rilievi Topografici di
Boninsegna G. & C. Snc,
Tecno Top
Srl,
I.G. Service
Srl a Sub‑Service
Srl,
ktoré
zastupuje
(ďalej
len
„združenie“), a štátnou
železničnou
spoločnosťou
Rete Ferroviaria Italiana SpA (ďalej
len
„RFI“)
ako
obstarávateľom.
20.      Po
tom,
čo
RFI
začala
užšie
konanie
na
zadanie
prác v sektore
železničnej
dopravy,
združenie
predložilo
ponuku.
RFI
označila
združenie z dôvodu
ekonomicky
najvýhodnejšie
ponuky,
ktorú
predložilo,
za
uchádzača,
ktorý
sa
umiestnil
na
prvom
mieste, a 3. apríla
2024
mu
to
oznámila.
Následne
sa
RFI
dozvedela o troch
právoplatných
rozhodnutiach
talianskych
daňových
orgánov z rokov
2016,
2018 a 2019,
podľa
ktorých
si
člen
združenia,
Sub‑Service, v rozpore s informáciami
uvedenými v jednotnom
európskom
dokumente
pre
obstarávanie
(JED)
nesplnil
povinnosti
týkajúce
sa
zaplatenia
dane.
RFI
23. mája
2024
vyzvala
spoločnosť
Sub‑Service,
aby
okrem
iného
oznámila,
či
predmetné
daňové
dlhy
boli
splatené, a poukázala
na
to,
že
nezrovnalosti
konštatované
daňovými
orgánmi
môžu
viesť k vylúčeniu z postupu
obstarávania.
RFI
informovala o týchto
okolnostiach
aj
spoločnosť
ETS.
Sub‑Service
následne
splatila
svoje
daňové
dlhy a predložila
zodpovedajúci
doklad o zaplatení
datovaný
27. mája
2024.
21.      Dňa
27. mája
2024
ETS
informovala
spoločnosť
RFI o tom,
že
je
ochotná
vylúčiť
spoločnosť
Sub‑Service
zo
združenia,
ak
by
sa
konštatovalo,
že
predložené
dokumenty
sú
neúplné
alebo
nedostatočné
na
preukázanie
neexistencie
vytýkaných
nezrovnalostí.
Združenie
navyše
poukázalo
na
to,
že
toto
vylúčenie
nemá
vplyv
na
podmienky
jeho
účasti
na
postupe
obstarávania
ani
by
nemalo
za
následok
zmenu
jeho
ponuky.
22.      RFI
rozhodnutím
zo
17. júla
2024
vylúčila
združenie z postupu
obstarávania.
Svoje
rozhodnutie
odôvodnila v podstate
tým,
že
Sub‑Service
sa v rozpore s vyhlásením
uvedeným v JED
dopustila
troch
právoplatne
konštatovaných
závažných
daňových
deliktov a zaslala
len
jedno
potvrdenie o splatení
svojich
daňových
dlhov
27. mája
2024,
pričom
nepreukázala,
že
zodpovedajúca
platobná
povinnosť
vznikla
už
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
ponúk
(27. januára
2024).
To
je
dôvod
na
automatické
vylúčenie
podľa článku 94 ods. 6
legislatívneho
dekrétu č. 36/23.
Združenie
nevyužilo
možnosť
stanovenú v článku 97 ods. 1 a 2
tohto
legislatívneho
dekrétu
nahradiť
spoločnosť
Sub‑Service a zabrániť
vylúčeniu
včas,
keďže
ju
využilo
až
po
tom,
čo
verejný
obstarávateľ
poukázal
na
existenciu
dôvodu
na
vylúčenie.
23.      Dňa
5. novembra
2024
zadala
RFI
verejnú
zákazku
dočasnému
združeniu
VIA
Ingegneria Srl,
ktoré
sa
umiestnilo
na
druhom
mieste.
24.      Proti
tomuto
rozhodnutiu,
ako
aj
proti
rozhodnutiu o vylúčení
podalo
združenie
žalobu
na
predkladajúci
vnútroštátny
súd – Tribunale amministrativo regionale per
il Lazio
(Regionálny
správny
súd
pre
Lazio).
VIA
Ingegneria vstúpila
do
konania
ako
vedľajší
účastník
na
podporu
žalovanej
spoločnosti
RFI.
25.      Združenie
odôvodnilo
svoju
žalobu
nesprávnym
prebratím
právnych
predpisov
Únie
týkajúcich
sa
verejného
obstarávania.
Po
prvé
uviedlo,
že
mu
bola
odňatá
možnosť
napraviť
prípadné
nezrovnalosti,
ktoré
boli
zistené u jedného z jeho
členov, a to
aj
po
uplynutí
lehoty
na
predloženie
ponúk,
ale
ešte
predtým,
ako
verejný
obstarávateľ
vydal
rozhodnutie o vylúčení.
Po
druhé
tvrdilo,
že
združeniu
nebola
poskytnutá
možnosť
vylúčiť
alebo
nahradiť
tohto
člena,
hoci
by
to
neviedlo k žiadnej
podstatnej
zmene
pôvodnej
ponuky.
26.      Predkladajúci
vnútroštátny
súd
má
pochybnosti
najmä o zlučiteľnosti článku 94 ods. 6 a článku 97 ods. 2
legislatívneho
dekrétu č. 36/23 s pravidlami
verejného
obstarávania
stanovenými v práve
Únie a zásadou
proporcionality v rozsahu, v akom
tieto
vnútroštátne
predpisy
vylučujú
prípadné
nápravné
opatrenia,
ak k nim
nedošlo
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
ponúk,
resp.
neumožňujú
združeniu
vylúčiť
alebo
nahradiť
člena,
ktorého
sa
týka
dôvod
na
vylúčenie,
bez
ohľadu
na
to,
kedy
sa o ňom
spoločnosť
splnomocnená
členmi
združenia
dozvedela.
27.      Za
týchto
okolností
Tribunale amministrativo regionale per
il Lazio
(Regionálny
správny
súd
pre
Lazio)
prerušil
konanie a predložil
Súdnemu
dvoru
nasledujúce
prejudiciálne
otázky:
1.      Bránia
článok 57
smernice 2014/24… a článok 80
smernice 2014/25…,
ako
aj
zásada
proporcionality
[stanovená v práve
Únie]
zavedeniu
alebo
výkladu
vnútroštátnej
právnej
úpravy,
ktorá
zakazuje
vylúčenie
alebo
nahradenie
splnomocňujúceho
člena
združenia,
ktorý
sa
dopustil
porušenia
daňových
predpisov
právoplatne
preukázaného v čase
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
ponuky;
najmä
ustanoveniu,
podľa
ktorého k splateniu,
platbe
alebo
vzniku
záväzku
musí v každom
prípade
dôjsť
pred
uplynutím
uvedenej
lehoty
napriek
tomu,
že
dôvod
na
vylúčenie
zanikol v priebehu
verejného
obstarávania a pred
prijatím
opatrenia
spočívajúceho
vo vylúčení
združenia?
2.      V prípade
kladnej
odpovede
na
[prvú]
prejudiciálnu
otázku,
bránia
tie
isté
ustanovenia a zásady
zavedeniu
alebo
výkladu
vnútroštátnej
právnej
úpravy,
ktorá
zakazuje
vylúčenie
alebo
nahradenie
splnomocňujúceho
člena
združenia
bez
ohľadu
na
to,
či
splnomocnený
člen
[združenia]
skutočne
vedel o dôvode
na
vylúčenie
splnomocňujúceho
člena?
3.      V prípade
kladnej
odpovede
na
[prvú] a [druhú]
prejudiciálnu
otázku,
bránia
tie
isté
ustanovenia a zásady
zavedeniu
alebo
výkladu
vnútroštátnej
právnej
úpravy,
ktorá
zakazuje
vylúčenie
alebo
nahradenie
splnomocňujúceho
člena
[združenia],
ak
sa
splnomocnený
člen
[združenia]
dozvedel o dôvode
na
vylúčenie
splnomocňujúceho
člena
až
po
oznámení
zistení
verejného
obstarávateľa?
28.      V konaní
na
Súdnom
dvore
predložili
písomné
pripomienky
okrem
účastníkov
konania
vo
veci
samej
aj
ETS a i.,
RFI a VIA
Ingegneria,
talianska
vláda,
ako
aj
Európska
komisia.
Títo
účastníci
konania
sa
tiež
zúčastnili
na
pojednávaní
konanom
26. marca 2026 a odpovedali
na
ústne
otázky
Súdneho
dvora.
IV.    Právne posúdenie
A.      Predmet a rozsah prejudiciálnych otázok
29.      Predkladajúci
vnútroštátny
súd
svojím
návrhom
na
začatie
prejudiciálneho
konania
žiada o výklad článku 57 ods. 2
smernice
2014/24,
na
ktorý
odkazuje článok 80 ods. 1
smernice
2014/25.
Pri
zodpovedaní
prejudiciálnych
otázok
však
treba
zohľadniť
aj článok 79
smernice
2014/25.
30.      Článok 79 ods. 2
smernice
2014/25
totiž
výslovne
upravuje
prípad,
keď
hospodársky
subjekt
pri
vykonávaní
zákazky
využíva
kapacity
iného
subjektu.(5) Obstarávateľ
musí
podľa článku 79 ods. 2
druhého
pododseku
prvej
vety v spojení s článkom 80
smernice
2014/25
preskúmať,
či v súvislosti s týmto
subjektom
existujú
dôvody
na
vylúčenie
podľa článku 57
smernice
2014/24.
Pokiaľ
existujú
dôvody
na
povinné
vylúčenie,
musí
podľa článku 79 ods. 2
druhého
pododseku
druhej
vety
požadovať,
aby
hospodársky
subjekt
nahradil
subjekt,
ktorého
sa
týkajú
tieto
dôvody.
Podľa článku 79 ods. 2
štvrtého
pododseku
môžu
skupiny
hospodárskych
subjektov – ako v tomto
prípade
dotknuté
združenie – využívať
kapacity
členov
skupiny
za
rovnakých
podmienok,
takže
vzniká
otázka,
či
tiež
môžu
nahradiť
týchto
členov
(podrobnejšie bod 53 a nasl.).
31.      Podstatou
prejednávaného návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
je
preto
výklad
dôvodu
na
vylúčenie
podľa článku 57 ods. 2
smernice
2014/24 v spojení s článkom 79 ods. 2 a článkom 80 ods. 1
smernice
2014/25.
32.      Prejudiciálne
otázky
teda
treba
súhrnne
chápať
ako
otázku,
či
sa článok 57 ods. 2
smernice
2014/24 v spojení s článkom 79 ods. 2 a článkom 80 ods. 1
smernice
2014/25,
ako
aj
zásada
proporcionality
stanovená v práve
Únie
majú
vykladať v tom
zmysle,
že
bránia
vnútroštátnym
predpisom
alebo
ich
výkladu,
podľa
ktorých
má
byť
združenie
vylúčené z postupu
verejného
obstarávania z dôvodu,
že
právoplatným
správnym
rozhodnutím
sa
konštatovalo,
že
jeden z jeho
členov
si
nesplnil
povinnosť
zaplatiť
dane
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
ponuky,
hoci
tento
člen
splatil
daňový
dlh
po
uplynutí
tejto
lehoty,
ale
pred
vylúčením
združenia, a združenie
už
nemôže
vylúčiť
alebo
nahradiť
tohto
člena
len
preto,
lebo
sa o dôvode
na
vylúčenie
dozvedelo
až
od
obstarávateľa.
33.      Na
účely
zodpovedania
týchto
otázok
najprv
rozoberiem,
dokedy
sa v postupe
obstarávania
môžu
prijať
nápravné
opatrenia v súvislosti s takým
dôvodom
na
povinné
vylúčenie
(pozri časť B).
Následne
preskúmam,
či a za
akých
podmienok
môže
združenie
vylúčiť
alebo
nahradiť
jedného
zo
svojich
členov, v súvislosti s ktorým
vznikol
dôvod
na
vylúčenie,
aby
zabránilo
svojmu
vylúčeniu z postupu
obstarávania
(pozri časť C).
B.      Možno daňový dlh splatiť len do uplynutia lehoty na predloženie ponuky?
34.      Podľa článku 80 ods. 1
prvého
pododseku a článku 80 ods. 2
smernice
2014/25
sa článok 57 ods. 2
smernice
2014/24
uplatní
na
predmetný
neverejný
postup
obstarávania,
ktorý
uskutočnila
RFI
ako
obstarávateľ
(„verejný
podnik“) v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a)
smernice
2014/25.
35.      Podľa článku 57 ods. 2
prvého
pododseku
smernice
2014/24 z účasti
na
postupe
obstarávania
bude
vylúčený
každý
hospodársky
subjekt, v prípade
ktorého
verejný
obstarávateľ
vie,
že
tento
hospodársky
subjekt
porušuje
svoje
povinnosti
týkajúce
sa
platby
daní
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie, a ak
bola
táto
skutočnosť
potvrdená
„konečným a záväzným“(6),
teda
už
nenapadnuteľným
správnym
rozhodnutím.
To
predstavuje
dôvod
na
povinné
vylúčenie
(„bude
vylúčený“).
36.      Taký
dôvod
na
vylúčenie
zanikne
podľa článku 57 ods. 2
tretieho
pododseku
smernice
2014/24
len
vtedy,
ak
hospodársky
subjekt
splnil
svoje
povinnosti
tým,
že
zaplatil
alebo
uzavrel
záväznú
dohodu s cieľom
zaplatiť
splatné
dane. Z tohto
ustanovenia
jednoznačne
nevyplýva,
dokedy k tomu
musí
dôjsť.
37.      Na
účely
výkladu
ustanovenia
práva
Únie
však
treba
zohľadniť
nielen
jeho
znenie,
ale
aj
jeho
kontext a ciele
sledované
právnou
úpravou,
ktorej
je
toto
ustanovenie
súčasťou.(7)
38.      Zo
systematického
hľadiska
treba
zohľadniť
najmä článok 57 ods. 3
smernice
2014/24.
Podľa
tohto
ustanovenia
môžu
členské
štáty
ustanoviť
výnimku z povinného
vylúčenia
stanoveného v odseku
2
aj v prípade,
ak
by
vylúčenie
bolo
jasne
neprimerané,
najmä
ak
bol
hospodársky
subjekt
informovaný o presnej
sume,
ktorú
má
zaplatiť,
pretože
porušil
svoje
povinnosti
súvisiace s platením
daní
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie, v takom
čase,
že
nemal
možnosť
prijať
opatrenia,
ktoré
sú
stanovené v odseku
2
treťom
pododseku,
pred
uplynutím
lehoty
na
požiadanie o účasť,
alebo – tak
ako v tomto
prípade – v prípade
verejnej
súťaže
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
svojej
ponuky
(ďalej
len
„lehota
na
predloženie
ponuky“).
39.      Článok 57 ods. 3
smernice
2014/24
teda
vychádza z predpokladu,
že
odstránenie
dôvodu
na
vylúčenie
podľa
odseku
2
po
uplynutí
lehoty
na
predloženie
ponuky
je
možné
len
výnimočne.
Pokiaľ
členský
štát
využije
toto
ustanovenie o výnimke,
dotknutý
hospodársky
subjekt
ešte
môže
splatiť
daňový
dlh
alebo
uzavrieť
záväznú
dohodu o platbe,
aby
zabránil
svojmu
vylúčeniu z postupu
obstarávania,
po
uplynutí
tejto
lehoty
len
za
reštriktívnych
podmienok,
ktoré
sú
tam
uvedené.
To a contrario znamená,
že v prípade,
ak
tieto
podmienky
nie
sú
splnené,
zodpovedajúce
nápravné
opatrenia
sú v zásade
možné
len
do
uplynutia
tejto
lehoty. V prípade
iného
výkladu
by
toto
ustanovenie
inak
bolo
zbavené
akéhokoľvek
praktického
účinku.
40.      Nápravné
opatrenia
upravené v článku 57 ods. 6
smernice
2014/24
sú v tejto
súvislosti
irelevantné.
Tieto
opatrenia
sa
totiž
podľa
jednoznačného
znenia
tohto
ustanovenia
vzťahujú
len
na
dôvody
na
vylúčenie
podľa
odsekov
1 a 4,
avšak
nie
na
dôvody
na
vylúčenie
podľa
odseku
2.
Potvrdzuje
to
odôvodnenie
102, v ktorom
sú
demonštratívne
vymenované
nápravné
opatrenia,
ktoré
sú v tejto
súvislosti
možné,
ako
sú
personálne a organizačné
opatrenia.(8) Tieto
opatrenia
sa
totiž
práve
netýkajú
splnenia
povinnosti
týkajúcej
sa
platby
daní
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie
uvedenej v článku 57 ods. 2
prvom
pododseku. Článok 57 ods. 2
tretí
pododsek naopak
svedčí o tom,
že
príslušné
nápravné
opatrenia
môžu
spočívať
len v zaplatení
daňového
dlhu
alebo v uzatvorení
záväznej
dohody o platbe.
41.      Z normatívneho
kontextu a cieľov
smernice
2014/24
navyše
vyplýva,
že
normotvorca
Únie
chcel,
aby
sa
pri
posudzovaní
bezúhonnosti a spoľahlivosti
uchádzačov
pripisoval
obzvlášť
veľký
význam
splneniu
povinnosti
týkajúcej
sa
platby
daní a príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie.
42.      Členské
štáty
konkrétne
nemôžu
stanoviť
maximálnu
povolenú
lehotu
na
povinné
vylúčenie
podľa článku 57 ods. 2
prvého
pododseku
smernice
2014/24.
Podľa článku 57 ods. 7
druhej a tretej
vety
je
to
možné
len v súvislosti s dôvodmi
na
vylúčenie
stanovenými v odsekoch
1 a 4,
ako
aj s opatreniami
na
preukázanie
spoľahlivosti
stanovenými v odseku
6
(ktoré
však
neboli
prijaté).
Osobitné
postavenie
dôvodu
na
povinné
vylúčenie v odseku
2
prvom
pododseku v rámci
systematiky článku 57
to
potvrdzuje.
Inak
by
totiž
stačilo
zahrnúť
tento
dôvod
do
zoznamu
dôvodov
na
povinné
vylúčenie
podľa
odseku
1.(9) Normotvorca
Únie
teda
pripisuje
povinnosti
uchádzača
týkajúcej
sa
včasného
platenia
daní a príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie
taký
veľký
význam,
že
porušenie
tejto
povinnosti
má v zásade
viesť k trvalému
vylúčeniu z postupu
obstarávania.(10) To
tiež
vysvetľuje,
prečo
sa
príslušné
nápravné
opatrenie
má
prijať
čo
najskôr, a to
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
ponuky.
43.      Tento
výklad
potvrdzujú
aj
ostatné
ciele
smernice
2014/24.
44.      Dôvody
na
vylúčenie
stanovené v smernici
2014/24
chránia a obmedzujú
širokú
mieru
voľnej
úvahy
verejného
obstarávateľa
pri
výbere
vhodných a spôsobilých
uchádzačov.
Verejný
obstarávateľ
je
preto
povinný v čo
najskoršej
fáze
postupu
obstarávania
starostlivo
preskúmať
existenciu
kritérií
na
vylúčenie,
ktoré
spochybňujú
bezúhonnosť a spoľahlivosť
uchádzača.(11) Prípustnosť
nápravných
opatrení
po
uplynutí
lehoty
na
predloženie
ponuky
by
tomu
však v zásade
bránila.
45.      Zásady
rovnakého
zaobchádzania,
nediskriminácie a transparentnosti
potvrdené v článku 18 ods. 1
prvom
pododseku
smernice
2014/24,
ktoré
zabezpečujú
súťaž
uchádzačov,
tiež
vyžadujú
prísne
obmedzenie
posudzovania
kritérií
vylúčenia a podmienok
účasti v postupe
obstarávania z časového
hľadiska.
Tieto
zásady
principiálne
zakazujú
obstarávateľovi,
aby
viedol
rokovania s uchádzačom,
ktoré
by
mohli
mať
za
následok
rozdielne
zaobchádzanie
alebo
narušenie
súťaže
uchádzačov.
Preto
sa
ponuka
po
jej
predložení v zásade
nemôže
dodatočne
meniť a obstarávateľ
nemôže v súvislosti s ňou
požadovať
objasnenia
od
uchádzača.(12) S výhradou
osobitných
ustanovení o výnimke
to
platí
tým
skôr
pre
prípadné
nápravné
opatrenia
alebo
dôkazy o takýchto
opatreniach
po
predložení
ponuky,
resp.
uplynutí
lehoty
na
predloženie
ponuky.
46.      Súdny
dvor
teda
už
rozhodol,
že
verejný
obstarávateľ
môže
po
uplynutí
lehoty
na
predloženie
ponuky
len
výnimočne
požiadať
uchádzača o poskytnutie
dokumentov
opisujúcich
situáciu
tohto
uchádzača, v prípade
ktorých
sa
dá
objektívne
overiť,
že
existovali
už
pred
uplynutím
tejto
lehoty,
ak
predmetné
súťažné
podklady
ich
poskytnutie
nepožadovali
výslovne
pod
hrozbou
vylúčenia
prihlášky.
Takáto
žiadosť
nesmie
neoprávnene
zvýhodňovať
alebo
znevýhodňovať
uchádzačov,
ktorým
bola
uvedená
žiadosť
adresovaná.(13)
47.      Aj
podľa
tejto
judikatúry
teda
treba v zásade
vychádzať
zo
situácie, v ktorej
sa
uchádzač
nachádzal
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
ponuky.
Rozhodujúce
je,
či
tento
uchádzač
pri
vypracovaní
svojej
ponuky
preukázal
starostlivosť,
ktorá
zabezpečuje,
že
on
sám
alebo
subdodávateľ,
ktorému
zveril
plnenie
zákazky
(jej
časti),
pri
plnení
zákazky
za
každých
okolností
splní
svoje
povinnosti.(14) V situácii, o ktorú
ide v konaní
vo
veci
samej,
však
združenie,
resp.
jeho
člen
prijali
potrebné
nápravné
opatrenia
až
po
uplynutí lehoty na predloženie ponuky.
48.      Hospodárske
subjekty,
ktoré
sa
zúčastňujú
na
postupe
obstarávania,
sú
preto
podľa článku 57 ods. 2
prvého
pododseku
smernice
2014/24
povinné
zaplatiť
dlžné
dane a príspevky
na
sociálne
zabezpečenie
najneskôr
do
uplynutia
lehoty
na
predloženie
ponuky a inak
musia
byť
povinne
vylúčené.
Ak
by
totiž
mali
možnosť
prijať
nápravné
opatrenia
aj
po
uplynutí
tejto
lehoty
alebo
dokonca
po
tom,
čo
sa
dozvedeli o umiestnení
svojej
ponuky,
mohli
by
byť
motivované
splatiť
svoje
dlhy
len v prípade
umiestnenia
na
prvom
mieste,
resp.
vôbec
ich
nesplatiť,
ak
by
im
zákazka
aj
tak
nebola
zadaná.
Tým
by
sa
však
spochybnil
význam
povinnosti
včas
platiť
dane a príspevky
na
sociálne
zabezpečenie v rámci
posudzovania
bezúhonnosti a spoľahlivosti
uchádzačov,
ktorý
normotvorca
Únie
osobitne
zdôrazňuje.
49.      Z historického
hľadiska
tento
záver
podporuje článok 45 ods. 2 písm. f)
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii
postupov
zadávania
verejných
zákaziek
na
práce,
verejných
zákaziek
na
dodávku
tovaru a verejných
zákaziek
na
služby,(15) ktorá
bola
zrušená
smernicou
2014/24.
Podľa
tohto
ustanovenia
predstavovali
porušenia
povinnosti
týkajúcej
sa
platenia
daní a príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie
ešte
dôvod
na
nepovinné
vylúčenie,
ktorý
bol
až článkom 57 ods. 2
prvým
pododsekom smernice
2014/24
zmenený
na
dôvod
na
povinné
vylúčenie.
Tento
vývoj
tiež
svedčí o veľkom
význame,
ktorý
normotvorca
Únie v súčasnosti
pripisuje
včasnému
splneniu
tejto
povinnosti
pri
posudzovaní
bezúhonnosti a spoľahlivosti
dotknutých
uchádzačov.
50.      Zo
systematického,
teleologického a historického
výkladu článku 57 ods. 2
smernice
2014/24
teda
vyplýva,
že
členský
štát
musí
od
hospodárskych
subjektov
zúčastňujúcich
sa
na
postupe
obstarávania
vyžadovať,
aby
prijali
nápravné
opatrenia
stanovené v tomto
ustanovení s cieľom
zabrániť
vylúčeniu v zásade
pred
uplynutím
lehoty
na
predloženie
ponuky.
Naopak,
členský
štát
musí
stanoviť,
že
hospodárske
subjekty,
ktoré
prijmú
potrebné
nápravné
opatrenia
až
po
uplynutí
tejto
lehoty,
musia
byť z postupu
obstarávania
vylúčené.
51.      Ako
bolo
vysvetlené
predovšetkým v bode 48
vyššie,
povinné
vylúčenie
je
jediným
vhodným
prostriedkom
na
dosiahnutie
vyššie
uvedených
cieľov
smernice
2014/24.
Vzhľadom
na
to,
že
je
predvídateľné a možno
vyžadovať,
aby
si
dotknutý
hospodársky
subjekt
splnil
povinnosť
týkajúcu
sa
včasného
zaplatenia
daní – nad
rámec
limitu
vo
výške 5 000
eur,
ktorý
je
smerodajný
pre
„závažné
porušenia“
podľa článku 94 ods. 6 v spojení s článkom 1 prílohy II.10 k legislatívnemu
dekrétu č. 36/23
–,
resp.
ich
dodatočne
zaplatil
do
uplynutia
lehoty
na
predloženie
ponuky,
také
vylúčenie
sa
tiež
nezdá
nevhodné,
resp.
neprimerané v zmysle článku 36 ods. 1
prvého
pododseku
smernice
2014/25.
Ďalej
treba
objasniť,
či
je
navyše
tiež
primerané
vylúčiť
združenie,
ktorého
členom
je
tento
hospodársky
subjekt, z postupu
obstarávania.
C.      Možno nahradiť člena združenia, v súvislosti s ktorým vznikol dôvod na povinné vylúčenie (ktorý nemožno odstrániť)?
52.      Vzhľadom
na
vyššie
uvedené
závery
je
potrebné
preskúmať,
či a ak
áno,
za
akých
podmienok
má
združenie
možnosť
vylúčiť
alebo
nahradiť
jedného
zo
svojich
členov, v súvislosti s ktorým
vznikol
dôvod
na
povinné
vylúčenie
(ktorý
nemožno
odstrániť),
aby
zabránilo
svojmu
vylúčeniu z postupu
obstarávania
(oddiel
1),
resp.
aké
výnimky
platia v tejto
súvislosti
(oddiel
2).
1.      Podmienky
a)      Možnosť uplatniť článok 79 ods. 2 druhý pododsek druhú vetu smernice 2014/25 na dočasné združenia
53.      Článok 79 ods. 2
druhý
pododsek druhá
veta
smernice
2014/25(16) sa
týka
(možného)
nahradenia
„iného
subjektu“,
ktorý
nespĺňa
relevantnú
podmienku
účasti
alebo v súvislosti s ktorým
existujú
dôvody
na
povinné
vylúčenie. V situácii,
na
ktorú
sa
toto
ustanovenie
priamo
vzťahuje,
hospodársky
subjekt
využíva
kapacity
iného
subjektu
(ďalej
len
„pomocný
subjekt“) s cieľom
splniť
kritériá
ekonomickej,
finančnej,
technickej a odbornej
spôsobilosti
na
účely
uchádzania
sa o verejnú
zákazku
(a jej
neskoršieho
plnenia).(17)
54.      Podľa článku 79 ods. 2
druhého
pododseku
prvej
vety
smernice
2014/25
obstarávateľ
overí,
či
pomocné
subjekty
tiež
spĺňajú
podmienky
účasti alebo
či v súvislosti s nimi
existuje
dôvod
na
vylúčenie
podľa článku 57
smernice
2014/24.
Ak
nespĺňajú
príslušnú
podmienku
účasti
alebo
ak v súvislosti s nimi
existujú
dôvody
na
povinné
vylúčenie,
na
ktoré
obstarávateľ
odkázal,
obstarávateľ
podľa článku 79 ods. 2
druhého
pododseku
druhej
vety
musí
požadovať,
aby
hospodársky
subjekt
nahradil
dotknutý
pomocný
subjekt.(18) Toto
ustanovenie
sa
výslovne
netýka
členov
združenia.
55.      Článok 79 ods. 2
štvrtý
pododsek smernice
2014/25
však
stanovuje,
že
„skupina
hospodárskych
subjektov
podľa článku 37“,
teda
aj
združenie,
môže
využiť
kapacity
členov
skupiny
„za
rovnakých
podmienok“.
Pojem
„podmienky“ v zásade
zahŕňa
všetky
ustanovenia článku 79 ods. 2,
teda
aj
možnosť
nahradiť
člena
združenia
podľa článku 79
ods. 2
druhého
pododseku
druhej
vety.
56.      Tento
výklad
je v súlade s judikatúrou,
podľa
ktorej
sa
ustanovenia článku 63 ods. 1
druhého a štvrtého
pododseku
smernice
2014/24,
ktoré
sú
rovnako
sformulované – ale
ktoré
sa v tomto
prípade
neuplatnia
–,
vzťahujú
na
situácie, v ktorých
dôvod
na
vylúčenie
existuje
len v prípade
jedného z členov
združenia.(19) To
platí
tým
skôr,
ak
sa
so
združeniami – teda
„skupinami
hospodárskych
subjektov“ v zmysle článku 37 ods. 2
prvej
vety,
ako
aj
„hospodárskymi
subjektmi“
podľa článku 2 bodu 6 smernice
2014/25 – v súlade s článkom 36 ods. 1
tejto
smernice
má
zaobchádzať
rovnako
ako s inými
hospodárskymi
subjektmi.
57.      Združenie
má
teda v zásade
tiež
možnosť
nahradiť
člena, v súvislosti s ktorým
existuje
dôvod
na
vylúčenie
podľa článku 57
smernice
2014/24,
za
podmienok
stanovených v článku 79 ods. 2
druhom a štvrtom
pododseku
smernice
2014/25.
58.      Je
však
potrebné
preskúmať,
dokedy
sa
združeniu
má
poskytnúť
možnosť
nahradiť
člena, v súvislosti s ktorým
existuje
dôvod
na
vylúčenie,
aby
sa
zabránilo
vylúčeniu
združenia. V situácii, o ktorú
ide v konaní
vo
veci
samej,
sa
združeniu
totiž
neumožnilo
vykonať
také
nahradenie
po
tom,
čo
mu
obstarávateľ
oznámil,
že v prípade
dotknutého
člena
existuje
dôvod
na
povinné
vylúčenie.
b)      Smerodajný okamih
59.      Ako
uvádza
Taliansko,
tak článok 79 ods. 2
druhý a štvrtý
pododsek smernice
2014/25,
ako
aj
rovnako
sformulované
ustanovenia článku 63
smernice
2014/24 výslovne
nestanovujú,
dokedy
sa
pomocný
subjekt,
resp.
člen
združenia
môže
alebo
musí
nahradiť,
aby
sa
zabránilo
vylúčeniu
uchádzača,
resp.
združenia.
60.      Toto
ustanovenie
podľa
judikatúry
týkajúcej
sa článku 63
smernice
2014/24
predpokladá,
že
verejný
obstarávateľ
predtým,
ako
sa
vyžaduje
nahradenie
pomocného
subjektu,
poskytne
uchádzačovi,
resp.
tomuto
subjektu
možnosť
predložiť
mu
prípadne
prijaté
nápravné
opatrenia
na
nápravu
konštatovanej
nezrovnalosti a takto
znovu
preukázať
požadovanú
spoľahlivosť.
Až
keď
uchádzač,
resp.
pomocný
subjekt
neprijal
žiadne
nápravné
opatrenia
alebo
tieto
opatrenia
sú
nedostatočné,
verejný
obstarávateľ
môže
(subsidiárne)
požadovať
nahradenie
uvedeného
subjektu.(20)
61.      Tieto
zásady
možno
uplatniť
aj
na článok 79
smernice
2014/25.
62.      Ako
bolo
vysvetlené v bode 34 a nasl.,
člen
združenia, v súvislosti s ktorým
existuje
dôvod
na
vylúčenie,
musí
najneskôr
do
uplynutia
lehoty
na
predloženie
ponuky
prijať
nápravné
opatrenia,
aby
zabránil
svojmu
vylúčeniu
podľa článku 57 ods. 2
smernice
2014/24. A contrario musí
obstarávateľ
tomuto
členovi,
resp.
združeniu,
ku
ktorému
tento
člen
patrí,
najprv
umožniť
prijať
také
opatrenia
až
do
uplynutia
tejto
lehoty.
Až
potom
môže
vylúčiť
nielen
tohto
člena,
ale
aj
združenie
alebo
vyžadovať
od
združenia,
aby
nahradilo
tohto
člena.
Článok 79 ods. 2
druhý
pododsek smernice
2014/25
teda
vychádza – na
rozdiel
od
toho,
čo
uvádzajú
RFI,
VIA
Ingegneria a Taliansko – z toho,
že v prípade
dotknutého
pomocného
subjektu v tom
čase
už
existuje
dôvod
na
(povinné
alebo
nepovinné)
vylúčenie
podľa článku 57
smernice
2014/24
(pričom
tento
dôvod
nemožno
odstrániť).
63.      Článok 79 ods. 2
druhý
pododsek druhá
veta smernice
2014/25(21) stanovuje
za
týchto
podmienok v prípade,
ak – tak
ako v prejednávanej
veci – existuje
dôvod
na
povinné
vylúčenie,
dokonca
povinnosť
obstarávateľa
požadovať
nahradenie
dotknutého
pomocného
subjektu.
Členské
štáty
preto v tejto
súvislosti – na
rozdiel
od
prípadu,
keď
existuje
dôvod
na
nepovinné
vylúčenie
(článok 79 ods. 2
druhý
pododsek tretia
veta:
„môže“) – nemajú
nijakú
mieru
voľnej
úvahy
pri
preberaní
smernice.(22)
64.      Združeniu
sa
preto
po
uplynutí lehoty na predloženie ponuky musí
umožniť,
aby
nahradilo
jedného
zo
svojich
členov, v súvislosti s ktorým
vznikol
dôvod
na
povinné
vylúčenie
(ktorý
nemožno
odstrániť).
To
nevyhnutne
zahŕňa
možnosť
samotného
vylúčenia
dotknutého
člena
bez
jeho
nahradenia,
ako
to
stanovuje článok 97 ods. 2
prvá
veta
legislatívneho
dekrétu č. 36/23 a ako
to v prejednávanom prípade
navrhla
ETS.
Vzniká
však
otázka,
za
akých
podmienok
obstarávateľ
môže
odmietnuť
také
vylúčenie
alebo
nahradenie.
2.      Výnimky
a)      Porušenie povinnosti náležitej starostlivosti a monitorovania a pripísanie
65.      V súlade s judikatúrou
spomenutou v bode 47
vyššie
sa
nahradenie
člena
združenia, v súvislosti s ktorým
vznikol
dôvod
na
vylúčenie,
má
povoliť
na
zabránenie
vylúčenia z postupu
obstarávania
len
vtedy,
keď
združenie,
resp.
člen,
ktorý
je
na
to
účel
splnomocnený,
dodržali
svoje
povinnosti
náležitej
starostlivosti a monitorovania,
ktoré
majú v tejto
súvislosti.
Naopak,
združeniu
sa
má
pripísať
dôvod
na
vylúčenie,
ktorý
vznikol v prípade
jedného z jeho
členov,
ak
združenie,
resp.
splnomocnený
člen
porušili
tieto
povinnosti.
Konštatovanie
takého
porušenia
povinnosti
zasa
vyžaduje,
aby
pochybenie
odôvodňujúce
vylúčenie
podliehalo
organizačným
právomociam a monitorovaciemu
oprávneniu
združenia,
resp.
jeho
splnomocneného
(vedúceho)
člena.
66.      Súdny
dvor
totiž
od
verejného
obstarávateľa v súvislosti s uchádzačmi,
ktorí
chcú
nahradiť
pomocný
subjekt,
ktorý
využili,
na
základe
dôvodu
na
(nepovinné)
vylúčenie,
vyžaduje
individualizované
posúdenie a preskúmanie.
Podľa
judikatúry
je
obstarávateľ
vzhľadom
na
zásadu
proporcionality
povinný
posúdiť
konanie
dotknutého
uchádzača
konkrétne a na
základe
všetkých
relevantných
okolností
individuálneho
prípadu. V tejto
súvislosti
sa
majú
zohľadniť
prostriedky,
ktoré
má
uchádzač k dispozícii a ktoré
mu
umožňujú
preskúmať a konštatovať
existenciu
dôvodu
na
vylúčenie v prípade
pomocného
subjektu,
ktorého
kapacity
mal v úmysle
využiť.(23) Inak
povedané,
dôvod
na
vylúčenie,
ktorý
existuje v prípade
pomocného
subjektu,
sa
uchádzačovi
automaticky
nepripíše
ani
sa
také
pripísanie
nepredpokladá,
ale
obstarávateľ
to
musí v individuálnom
prípade
odôvodniť a preukázať.
67.      Tieto
zásady
možno
uplatniť
aj
na
združenie,
ktoré
má v úmysle
nahradiť
(alebo – ako v prejednávanom prípade – len
vylúčiť)
jedného
zo
svojich
členov, v súvislosti s ktorým
vznikol
dôvod
na
povinné
vylúčenie.
To
vyplýva
aj z článku 19 ods. 2
tretieho
pododseku
smernice
2014/24,
ako
aj z článku 36 ods. 1
smernice
2014/25.
Podľa
týchto
ustanovení
sú
združenia
rovnocenné
iným
hospodárskym
subjektom,
resp.
sa
samy
majú
považovať
za
hospodárske
subjekty.
Okrem
toho
Súdny
dvor
rozhodol,
že
uplatnenie
dôvodu
na
(nepovinné)
vylúčenie
sa
musí
nezávisle
od
solidárnej
právnej
zodpovednosti
členov
združenia
zakladať
na
individuálne
nesprávnom
alebo
nedbanlivostnom
konaní.(24) Inak
povedané,
musí
existovať
pochybenie,
ktoré
možno
pripísať
združeniu,
resp.
jeho
členom, a toto
pochybenie
sa
musí
konkrétne
preukázať.
Tvrdenie,
ktoré
uvádzajú
RFI,
VIA
Ingegneria a Taliansko,
že
združenie
ako
také v zásade
automaticky
zodpovedá
za
predloženú
ponuku, a teda
aj
za
pochybenie
jedného
zo
svojich
členov(25),
preto
treba
zamietnuť.
68.      Systematické
úvahy
tiež
podporujú
výklad,
podľa
ktorého
pochybenie
člena, v súvislosti s ktorým
existuje
dôvod
na
vylúčenie
podľa článku 57 ods. 2
smernice
2014/24,
nemožno
automaticky
pripísať
združeniu
na
účely
odôvodnenia
jeho
vylúčenia z postupu
obstarávania.
69.      Článok 57 ods. 1
druhý
pododsek smernice
2014/24(26) totiž
stanovuje
nevyvrátiteľnú
domnienku
pripísania
len
pre
dôvody
na
povinné
vylúčenie
vymenované v prvom
pododseku,
ak
predmetné
trestné
činy(27) spáchala
osoba
(odsúdená
konečným
rozsudkom),
ktorá
je
členom
správneho,
riadiaceho
alebo
dozorného
orgánu
tohto
hospodárskeho
subjektu
alebo
ktorá
má v tomto
subjekte
právomoc
zastupovať,
prijímať
rozhodnutia
alebo
vykonávať
kontrolu.
Také
pravidlo
týkajúce
sa
domnienky a pripísania
naopak
nie
je
stanovené v článku 57 ods. 2
pre
dôvod
na
vylúčenie
spočívajúci v porušení
povinnosti
týkajúcej
sa
platby
daní
alebo
príspevkov
na
sociálne
zabezpečenie. Z toho
vyplýva,
že
na
účely
pripísania
pochybenia
člena
celému
združeniu
je v tejto
súvislosti
potrebné
individualizované
preskúmanie a odôvodnenie.
Tým
sa
zohľadňuje
aj
okolnosť,
že v rámci
(dočasného)
združenia – na
rozdiel
od
skupiny
podnikov
so
štruktúrou
koncernu – sú
organizačná
právomoc,
ako
aj
kontrolné
právomoci a možnosti
obmedzené.(28)
70.      V prospech
takého
individualizovaného
posúdenia
napokon
svedčí
aj
cieľ
právnych
predpisov
Únie
týkajúcich
sa
verejného
obstarávania,
ktorým
je
otvorenie
čo
najširšej
hospodárskej
súťaže a záujem
na
čo
najširšej
účasti
uchádzačov
na
verejnom
obstarávaní(29).
Toto
otvorenie
nie
je
len v záujme
voľného
pohybu
tovaru a služieb v rámci
Únie,
ale
aj v záujme
verejného
obstarávateľa,
ktorý
tak
bude
mať
širší
výber
najvýhodnejšej
ponuky,
ktorá
bude
najlepšie
spĺňať
potreby
dotknutej
verejnosti.(30) Ako
ukazuje
situácia, o ktorú
ide v konaní
vo
veci
samej,
vylúčenie
združenia
totiž
môže
mať
za
následok
stratu
najvýhodnejšej
ponuky,
hoci
dôvod
na
vylúčenie
existuje
len v prípade
vedľajšieho
člena.
71.      Na
to,
aby
bolo
možné
konštatovať
porušenie
povinnosti
náležitej
starostlivosti
združenia,
prípadne
prostredníctvom
člena,
ktorého
splnomocnilo
(a ktorý
má
kontrolnú
právomoc),
teda
verejný
obstarávateľ
musí v individuálnom
prípade
preskúmať a posúdiť,
či
združenie
alebo
jeho
splnomocnený
člen
boli
schopní
(včas)
preskúmať,
či v prípade
jedného z členov
združenia
vznikol
dôvod
na
vylúčenie(31),
alebo
dokonca – prijatím
zodpovedajúcich
nápravných
opatrení – odstrániť
tento
dôvod
alebo
mu
zabrániť.
72.      To,
či
je
to
tak v konkrétnom
prípade,
musí v konečnom
dôsledku
posúdiť
vnútroštátny
súd.
Ako
tvrdí
Komisia,
nemožno
úplne
vylúčiť,
že
splnomocnený
člen
združenia
ETS – z právneho
alebo
skutkového
hľadiska – vôbec
nebol
schopný
dozvedieť
sa o existencii
dôvodu
na
vylúčenie
pred
tým,
ako
sa o ňom
RFI
dozvedela
od
talianskych
daňových
orgánov a oznámila
to
spoločnosti
ETS.
Na
druhej
strane – ako
najmä
Taliansko a VIA
Ingegneria uviedli
na
pojednávaní – za
porušenie
povinnosti
náležitej
starostlivosti
zo
strany
združenia
by
sa
dalo
považovať
to,
že
je
možné,
že
ETS
pred
predložením
ponuky
porušila
svoje
povinnosti
tým,
že
nevyžadovala
od
všetkých
členov
združenia
predloženie
potvrdenia o splnení
daňových
povinností.
73.      Napokon
ešte
treba
objasniť,
či
by
vylúčenie
spoločnosti
Sub‑Service
zo
združenia
viedlo k neprípustnej
následnej
zmene
ponuky.
b)      Podstatná následná zmena ponuky
74.      Ako
je
uvedené v bode 45,
zásady
rovnakého
zaobchádzania,
nediskriminácie a transparentnosti,
ktoré
zabezpečujú
súťaž
uchádzačov, v zásade
bránia
následnej
zmene
už
predloženej
ponuky.
75.      Žiadosť
verejného
obstarávateľa
adresovaná
združeniu
vyžadujúca
nahradenie
člena,
ktorého
kapacity
má
združenie v úmysle
využiť,
preto
nemôže
viesť k tomu,
že
toto
združenie
predloží v skutočnosti
novú
ponuku – ktorá
je v porovnaní s pôvodnou
ponukou
podstatne
zmenená
–,
ale
nanajvýš k obsahovému,
ako
aj
osobnému
objasneniu
tejto
ponuky.(32) V zásade
totiž
musí
existovať
právna a vecná
zhoda
medzi
hospodárskym
subjektom,
ktorý
predložil
ponuku, a hospodárskym
subjektom,
ktorému
prípadne
môže
byť
zákazka
zadaná.(33) To
vyplýva
aj z okolnosti,
že
členovia
združenia – ako
„skupina
hospodárskych
subjektov“ v zmysle článku 37 ods. 2
prvej
vety,
ako
aj
„hospodárske
subjekty“ v zmysle článku 2 bodu 6 smernice
2014/25 – predkladajú
jednu
spoločnú
ponuku.
76.      Pokiaľ
nahradenie
(alebo
vylúčenie)
takého
člena
má
za
následok
len
nepodstatnú
následnú
zmenu
ponuky,
podľa článku 79 ods. 2
druhého
pododseku
smernice
2014/25 by
sa
teda
malo
považovať
za
prípustné.
77.      Súdny
dvor v súlade s týmto
výkladom
rozhodol,
že
obstarávateľ
neporuší
zásadu
rovnosti
zaobchádzania,
keď
povolí
jednému z dvoch
členov
zrušeného
združenia,
aby
nahradil
toto
združenie a zúčastnil
sa
vo
vlastnom
mene
na
postupe
obstarávania,
ak
bude
na
jednej
strane
preukázané,
že
tento
hospodársky
subjekt
samostatne
spĺňa
požiadavky
definované
uvedeným
obstarávateľom, a na
druhej
strane,
že
pokračovanie
jeho
účasti
na
uvedenom
postupe
nezhoršuje
konkurenčné
postavenie
ostatných
uchádzačov.(34) Tak
je
to
napríklad
vtedy,
keď
uchádzač
výberom
novej
právnej
formy a vnútornou
reorganizáciou
zmení
svoju
osobnú
identitu
výlučne z formálneho
hľadiska a to
nemá
za
následok
podstatnú
vecnú
zmenu
zmluvných
podmienok
ponuky.(35)
78.      Podľa
rozhodnutia
predkladajúceho
vnútroštátneho
súdu
by
mal
člen,
ktorého
sa
týka
dôvod
na
povinné
vylúčenie,
prevziať
len
0,31 % plnenia
ponúknutého
združením.
Splnomocnený
člen
združenia
ETS
navyše
uviedol,
že
vylúčenie
dotknutého
člena
nemá
nepriaznivý
vplyv
na
účasť
združenia
na
postupe
obstarávania
ani
nemá
za
následok
zmenu
jeho
technickej a ekonomickej
ponuky.
79.      S výhradou
preskúmania
predkladajúcim
vnútroštátnym
súdom
by – ako
uvádza
Komisia – vylúčenie
tohto
člena – vzhľadom
na
to,
že
má
len
okrajový
podiel
na
predloženej
ponuke
vo
výške
0,31 % – preto
mohlo
predstavovať
iba
vnútornú
reorganizáciu
združenia
bez
podstatného
významu.
Predkladajúci
vnútroštátny
súd
pritom
ďalej
musí
preskúmať,
či
verejný
obstarávateľ
vzhľadom
na
tieto
okolnosti
podľa článku 97 ods. 2
druhej
vety
legislatívneho
dekrétu
č. 36/23
mohol
alebo
dokonca
mal
upustiť
od
vylúčenia
združenia z postupu
obstarávania.
Toto
ustanovenie
totiž
zjavne
priznáva
obstarávateľovi
určitú
mieru
voľnej
úvahy,
pokiaľ
ide o otázku,
či
je
nápravné
opatrenie
navrhnuté
združením
dostatočné
(„považujú
za
dostatočné a prijaté
včas“).
Ak
by
to
bolo
tak,
toto
ustanovenie
by
sa
tiež
mohlo
vykladať v súlade
so
smernicou – najmä
vzhľadom
na článok 79 ods. 2
druhý
pododsek smernice
2014/25(36) –,
čo
tiež
musí
posúdiť
predkladajúci
vnútroštátny
súd.
3.      Predbežný záver
80.      Združeniu
teda v zásade
treba
umožniť,
aby
vylúčilo
alebo
nahradilo
člena, v súvislosti s ktorým
existuje
dôvod
na
povinné
vylúčenie
podľa článku 57 ods. 2
smernice
2014/25,
aby
samo
nebolo
vylúčené z postupu
obstarávania.
To
je
podmienené
tým,
že
združenie
alebo
jeho
splnomocnený
člen
nie
sú
schopní – zo
skutkového
alebo
právneho
hľadiska – včas
konštatovať
existenciu
tohto
dôvodu
na
vylúčenie,
zabrániť
jeho
vzniku
alebo
prijať v tomto
smere
dostatočné
nápravné
opatrenia.
Pokiaľ
by
mal
člen,
ktorý
má
byť
vylúčený
alebo
nahradený,
prevziať
len
okrajový
podiel
ponúknutého
plnenia,
takéto
vylúčenie
alebo
nahradenie
môže
viesť
len k nepodstatnej
zmene
ponuky
združenia,
ktorá
nemá
nepriaznivý
vplyv
na
súťaž
uchádzačov.
Predkladajúci
vnútroštátny
súd
musí
posúdiť,
či
sú
tieto
podmienky
splnené a či
sa
príslušné
vnútroštátne
právne
predpisy
môžu
vykladať a uplatňovať v súlade s týmito
zásadami.
V.      Návrh
81.      Preto
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
odpovedal
na
prejudiciálne
otázky,
ktoré
mu
položil
Tribunale amministrativo regionale per
il Lazio
(Regionálny
správny
súd
pre
Lazio,
Taliansko),
takto:
Článok 57 ods. 2
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2014/24/EÚ z 26. februára
2014 o verejnom
obstarávaní a o zrušení
smernice
2004/18/ES v spojení s článkom 79 ods. 2 a článkom 80 ods. 1
druhým
pododsekom smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2014/25/EÚ z 26. februára
2014 o obstarávaní
vykonávanom
subjektmi
pôsobiacimi v odvetviach
vodného
hospodárstva,
energetiky,
dopravy a poštových
služieb a o zrušení
smernice
2004/17/ES,
ako
aj
zásada
proporcionality
stanovená v práve
Únie
sa
majú
vykladať v tom
zmysle,
že
bránia
vnútroštátnym
právnym
predpisom
alebo
ich
výkladu,
podľa
ktorých
sa
má
dočasné
združenie
vylúčiť z postupu
verejného
obstarávania,
lebo
jedného z jeho
členov,
ktorý
si
splnil
povinnosť
týkajúcu
sa
splatenia – právoplatne
konštatovaných – daňových
dlhov
až
po
uplynutí
lehoty
na
predloženie
ponuky,
nemožno
vylúčiť
alebo
nahradiť
len
preto,
lebo
združenie
to
navrhlo
až
po
oznámení
existencie
dôvodu
na
vylúčenie
verejným
obstarávateľom.
1      Jazyk
prednesu:
nemčina.
2      Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).
3      Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 26. februára 2014 o obstarávaní vykonávanom subjektmi pôsobiacimi v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a o zrušení smernice 2004/17/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 243),
zmenená
delegovaným
nariadením
Komisie
(EÚ)
2025/2150 z 22. októbra
2025
(Ú. v. EÚ L, 2025/2150).
4      GURI č. 77 z 31. marca 2023,
riadna
príloha č. 12.
5      Článok 63 ods. 1
smernice
2014/24,
ktorý
je v tomto
smere
sformulovaný
rovnako,
sa
neuplatní
na
prejednávaný prípad.
6      To
znamená
„právoplatné“ správne
rozhodnutie v zmysle
nemeckého
práva.
7      Rozsudok z 1. augusta
2025,
Daka a i. (C‑422/23, C‑455/23, C‑459/23, C‑486/23 a C‑493/23,
EU:C:2025:592, bod 109 a tam
citovaná
judikatúra).
8      V tomto
zmysle
rozsudok z 26. januára
2023,
HSC
Baltic a i. (C‑682/21,
EU:C:2023:48, bod 51).
9      Pozri
DE
MARS,
S.:
„Exclusion and
self‑cleaning in
Article 57:
discretion at
the expense of
clarity and
trade?“
In:
ØLYKKE, G. S.,
SANCHEZ
GRAELLS, A. (eds.):
Reformation or
Deformation of
the EU
Public Procurement Rules.
Cheltenham;
Northampton:
Edward
Elgar Law,
2016,
s. 257.
10      Pozri
SANCHEZ
GRAELLS,
A.:
„Exclusion,
Qualitative Selection and
Short‑listing
in
the New
Public Sector Procurement Directive 2014/24“
In:
LICHÈRE,
F.,
CARANTA,
R.,
TREUMER, S. (eds.):
Modernising Public Procurement:
The new
Directive.
Copenhagen:
DJØF
Publishing,
European Procurement Law Series,
2014,
s. 114.
11      V tomto
zmysle
rozsudky z 30. januára
2020,
Tim (C‑395/18,
EU:C:2020:58, bod 41), a z 21. decembra
2023,
Infraestruturas de
Portugal a Futrifer Indústrias Ferroviárias (C‑66/22,
EU:C:2023:1016, body 55
až
57 a tam
citovaná
judikatúra).
Pozri
tiež
odôvodnenie
84
druhý
odsek
smernice
2014/24.
12      V tomto
zmysle
rozsudky z 10. októbra
2013,
Manova
(C‑336/12,
EU:C:2013:647, body 31 a 32,
ako
aj
tam
citovaná
judikatúra), a z 3. júna
2021,
Rad
Service a i. (C‑210/20,
EU:C:2021:445, bod 43 a tam
citovaná
judikatúra).
13      Pozri
rozsudok z 10. októbra
2013,
Manova
(C‑336/12,
EU:C:2013:647, bod 42).
14      V tomto
zmysle
rozsudok z 30. januára
2020,
Tim (C‑395/18,
EU:C:2020:58, bod 42).
15      Ú. v. EÚ L 134,
2004, s. 114;
Mim.
vyd.
06/007, s. 132.
16      Toto
ustanovenie
znie:
„Obstarávateľ
požaduje,
aby
hospodársky
subjekt
nahradil
subjekt,
ktorý
nespĺňa
relevantnú
podmienku
účasti
alebo v súvislosti s ktorým
existujú
dôvody
na
povinné
vylúčenie,
na
ktoré
obstarávateľ
odkázal.“
17      Pozri v tomto
zmysle – pokiaľ
ide o článok 63
smernice
2014/24 – rozsudok z 3. júna
2021,
Rad
Service a i. (C‑210/20,
EU:C:2021:445, body 29 a 30).
18      Podľa článku 79 ods. 2
druhého
pododseku
tretej
vety
smernice
2014/25
má
obstarávateľ
naopak v tejto
súvislosti
určitú
mieru
voľnej
úvahy
(„môže“).
19      Pozri
rozsudok
zo
7. septembra
2021,
Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19,
EU:C:2021:700, bod 149 a nasl.).
Pozri
tiež
uznesenie z 30. septembra
2022,
ĒDIENS & KM.LV
(C‑592/21,
EU:C:2022:746, bod 22 a tam
citovaná
judikatúra).
20      Pozri v tomto
zmysle
rozsudky z 3. júna
2021,
Rad
Service a i. (C‑210/20,
EU:C:2021:445, body 36 a 37,
ako
aj
tam
citovaná
judikatúra), a zo
7. septembra
2021,
Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19,
EU:C:2021:700, body 153 a 154).
21      Rovnako článok 63 ods. 1
druhý
pododsek druhá
veta
smernice
2014/25.
22      Pozri
rozsudok
zo
7. septembra
2021,
Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19,
EU:C:2021:700, bod 152 a nasl.).
23      Pozri v tomto
zmysle
rozsudky z 30. januára
2020,
Tim (C‑395/18,
EU:C:2020:58, body 48,
51 a 52), a z 3. júna
2021,
Rad
Service a i. (C‑210/20,
EU:C:2021:445, body 39 a 40).
24      V tomto
zmysle
rozsudok z 26. januára
2023,
HSC
Baltic a i. (C‑682/21,
EU:C:2023:48, body 49 a 50,
ako
aj
tam
citovaná
judikatúra). V tomto
prípade
netreba
rozhodnúť,
či
to
tiež
vyplýva
zo
sankčnej
alebo
trestnej
povahy
vylúčenia z postupu
obstarávania,
ako
sa
naznačuje v rozsudku z 30. mája
2024,
Vialto Consulting/Komisia
(C‑130/23 P,
EU:C:2024:439, bod 31).
Pozri v tejto
súvislosti
rozsudok z 18. decembra
2024,
TP/Komisia
(T‑776/22,
EU:T:2024:908, bod 61 a nasl.),
napadnutý
odvolaním
(C‑170/25 P),
ktoré
sa
ešte
prejednáva.
25      Pozri
tiež
odkaz
predkladajúceho
vnútroštátneho
súdu a Talianska
na
rozsudok
Consiglio di
Stato (Štátna
rada,
Taliansko) č. 6237 z 19. septembra
2019,
podľa
ktorého
väzba
medzi
členmi
združenia
je
taká
úzka,
„že
kategoricky
vylučuje,
aby
dôvody
na
vylúčenie
neboli
známe
ktorémukoľvek z členov
tohto
združenia“.
26      Toto
ustanovenie
znie:
„Povinnosť
vylúčiť
hospodársky
subjekt
sa
uplatňuje
aj v prípadoch,
keď
je
osoba,
ktorá
bola
konečným
rozsudkom
odsúdená,
členom
správneho,
riadiaceho
alebo
dozorného
orgánu
tohto
hospodárskeho
subjektu
alebo
ktorá
má v tomto
subjekte
právomoc
zastupovať,
prijímať
rozhodnutia
alebo
vykonávať
kontrolu.“
27      K nim
patrí
okrem
iného
účasť v zločineckej
organizácii
[písmeno
a)],
korupcia
[písmeno
b)],
podvod
[písmeno
c)],
teroristické
trestné
činy a pod.
[písmeno
d)],
pranie
špinavých
peňazí
alebo
financovanie
terorizmu
[písmeno
e)],
ako
aj
detská
práca a iné
formy
obchodovania s ľuďmi
[písmeno
f)].
28      V tomto
zmysle
rozsudok
zo
7. septembra
2021,
Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19,
EU:C:2021:700, bod 156 a tam
citovaná
judikatúra).
29      Pozri
rozsudky z 19. mája
2009,
Assitur (C‑538/07,
EU:C:2009:317, bod 26), a z 23. decembra
2009,
CoNISMa (C‑305/08,
EU:C:2009:807, bod 37).
30      V tomto
zmysle
rozsudok z 23. decembra
2009,
CoNISMa (C‑305/08,
EU:C:2009:807, bod 37),
ako
aj
návrhy,
ktoré
predniesol
generálny
advokát
Mengozzi vo
veci
MT
Højgaard a Züblin (C‑396/14,
EU:C:2015:774 bod 58).
31      V tomto
zmysle
rozsudok
zo
7. septembra
2021,
Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19,
EU:C:2021:700, bod 157 a tam
citovaná
judikatúra).
32      V tomto
zmysle
treba
zrejme
chápať
rozsudok z 3. júna
2021,
Rad
Service a i. (C‑210/20,
EU:C:2021:445, bod 44 a tam
citovaná
judikatúra).
33      V tomto
zmysle
návrhy,
ktoré
predniesol
generálny
advokát
Mengozzi vo
veci
MT
Højgaard a Züblin (C‑396/14,
EU:C:2015:774 bod 63).
34      V tomto
zmysle
rozsudok z 24. mája
2016,
MT
Højgaard a Züblin (C‑396/14,
EU:C:2016:347, bod 44).
35      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 19. júna
2008,
pressetext Nachrichtenagentur (C‑454/06,
EU:C:2008:351, body 44 a 45), a návrhy,
ktoré
predniesol
generálny
advokát
Mengozzi vo
veci
MT
Højgaard a Züblin (C‑396/14,
EU:C:2015:774 bod 76).
36      Pozri body 63 a 64
vyššie.