62022TJ0412
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (štvrtá rozšírená komora)
z 19. novembra 2025 (
*1
)
„Prípravky na ochranu rastlín – Účinná látka dimoxystrobín – Žiadosť o obnovenie účinnej látky – Predĺženie obdobia platnosti schválenia – Dĺžka predĺženia – Žiadosť o vnútorné preskúmanie – Článok 10 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 – Rozhodnutie, ktorým sa zamieta žiadosť – Článok 17 nariadenia (ES) č. 1107/2009“
Vo veci T‑412/22,
Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), so sídlom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: A. Bailleux, advokát,
žalobca,
proti
Európskej komisii, v zastúpení: A. Becker, G. Gattinara a M. ter Haar, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
ktorú v konaní podporujú:
Európsky parlament, v zastúpení: M. Menegatti a W. Kuzmienko, splnomocnení zástupcovia,
ako aj
Rada Európskej únie, v zastúpení: A. Nowak‑Salles, A. Maceroni a P. Pecheux, splnomocnení zástupcovia,
a
CropLife Europe, so sídlom v Bruseli, v zastúpení: D. Waelbroeck a I. Antypas, advokáti,
vedľajší účastníci konania,
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá rozšírená komora),
na poradách v zložení: predseda komory R. da Silva Passos, sudcovia N. Półtorak, I. Reine, T. Pynnä (spravodajkyňa) a H. Cassagnabère,
tajomník: P. Cullen, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania, najmä so zreteľom na:
–
námietku neprípustnosti vznesenú Komisiou podaním doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 23. septembra 2022,
–
pripomienky žalobcu k námietke neprípustnosti doručené do kancelárie Všeobecného súdu 18. novembra 2022,
po pojednávaní z 13. februára 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Svojou žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobca, združenie Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), domáha zrušenia rozhodnutia Komisie Ares(2022) 3275139 z 27. apríla 2022, ktorým sa zamieta jeho žiadosť, ktorú podal na účely vnútorného preskúmania vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2021/2068 z 25. novembra 2021, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období platnosti schválenia účinných látok benfluralín, dimoxystrobín, fluazinam, flutolanil, mekoprop‑P, mepikvát, metiram, oxamyl a pyraklostrobín (Ú. v. EÚ L 421, 2021, s. 25) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), v rozsahu, v akom predlžuje obdobie platnosti schválenia dimoxystrobínu.
Okolnosti predchádzajúce sporu a skutkové okolnosti, ktoré nastali po podaní žaloby
2
Žalobca je neziskovým združením so sídlom v Bruseli (Belgicko), ktorého cieľom je najmä podporovať činnosti zamerané na znižovanie a odstraňovanie pesticídov.
3
Dimoxystrobín je súčasťou chemickej skupiny strobilurín, ktorá zahŕňa rôzne podobné pesticídy, ktoré sa používajú ako fungicídy v poľnohospodárstve.
4
Dimoxystrobín bol prvýkrát schválený smernicou Komisie 2006/75/ES z 11. septembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť dimoxystrobín medzi účinné látky (Ú. v. EÚ L 248, 2006, s. 3). V súlade s prílohou k tejto smernici nadobudlo schválenie účinnosť 1. októbra 2006 a jeho platnosť mala uplynúť 30. septembra 2016.
5
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. ES L 309, 2009, s. 1) nadobudlo účinnosťv roku 2009. Dimoxystrobín sa považoval za schválený v súlade s článkom 78 ods. 3 tohto nariadenia.
6
Dňa 24. júla 2013 bola podaná žiadosť o obnovenie schválenia dimoxystrobínu.
7
Dňa 12. novembra 2013 bolo obdobie platnosti schválenia dimoxystrobínu predĺžené vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 1136/2013, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období platnosti schválenia účinných látok klotianidín, dimoxystrobín, oxamyl a pethoxamid (Ú. v. EÚ L 302, 2013, s. 34), do 31. januára 2018 podľa článku 17 nariadenia č. 1107/2009. Odôvodnenie 2 uvedeného nariadenia vysvetľuje, že „je potrebné poskytnúť žiadateľom dostatok času na dokončenie postupu obnovenia“, že „v dôsledku toho platnosť schválení týchto účinných látok pravdepodobne uplynie pred prijatím rozhodnutia o ich obnovení. Preto je potrebné predĺžiť obdobia platnosti ich schválenia“ a že „preto je potrebné predĺžiť obdobia platnosti ich schválenia“.
8
V roku 2015 bol dimoxystrobín zaradený do zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť, vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2015/408 z 11. marca 2015 o vykonávaní článku 80 ods. 7 nariadenia č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zostavení zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť (Ú. v. EÚ L 67, 2015, s. 18). Odôvodnenia 5 a 6 tohto nariadenia vysvetľujú, že akútna referenčná dávka (ARfD) tejto látky, ktorá je perzistentná a toxická, je podstatne nižšia ako v prípade väčšiny schválených účinných látok v jej skupine. Odôvodnenie 9 toho istého nariadenia dodáva, že dimoxystrobín treba považovať za látku s vlastnosťami narúšajúcimi endokrinný systém, ktoré môžu mať nepriaznivé účinky na ľudí.
9
V auguste 2017 spravodajský členský štát (Maďarsko) a spoluspravodajský členský štát (Írsko) vydali hodnotiacu správu o obnovení schválenia. Táto správa vymedzuje body, v ktorých nebolo možné dokončiť posúdenie rizika, ako aj kritické oblasti obáv.
10
Schválenie dimoxystrobínu bolo 19. januára 2018 druhýkrát predĺžené vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2018/84, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období platnosti schválenia účinných látok chlórpyrifos, chlórpyrifos‑metyl, klotianidín, zlúčeniny medi, dimoxystrobín, mankozeb, mekoprop‑P, metiram, oxamyl, petoxamid, propikonazol, propineb, propyzamid, pyraklostrobín a zoxamid (Ú. v. EÚ L 16, 2018, s. 8), do 31. januára 2019. Odôvodnenie 7 tohto nariadenia vysvetľuje, že „keďže hodnotenie látok sa oneskorilo z dôvodov, na ktoré žiadatelia nemajú vplyv, platnosť schválení uvedených účinných látok pravdepodobne uplynie pred prijatím rozhodnutia o ich obnovení“ a „preto je potrebné predĺžiť obdobia platnosti ich schválenia“.
11
Schválenie dimoxystrobínu bolo 20. novembra 2018 tretíkrát predĺžené vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2018/1796, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období platnosti schválenia účinných látok amidosulfurón, bifenox, chlórpyrifos, chlórpyrifos‑metyl, klofentezín, dikamba, difenokonazol, diflubenzurón, diflufenikán, dimoxystrobín, fenoxaprop‑P, fenpropidín, lenacil, mankozeb, mekoprop‑P, metiram, nicosulfurón, oxamyl, pikloram, pyraklostrobín, pyriproxyfén a tritosulfuron (Ú. v. EÚ L 294, 2018, s. 15), do 31. januára 2020. Odôvodnenie 6 tohto nariadenia preberá znenie odôvodnenia 7 vykonávacieho nariadenia 2018/84.
12
Schválenie dimoxystrobínu bolo 29. novembra 2019 štvrtýkrát predĺžené vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/2094, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období platnosti schválenia účinných látok benfluralín, dimoxystrobín, fluazinam, flutolanil, mankozeb, mekoprop‑P, mepikvát, metiram, oxamyl a pyraklostrobín (Ú. v. EÚ L 317, 2019, s. 102), do 31. januára 2021. Odôvodnenie 5 tohto nariadenia preberá znenie odôvodnenia 7 vykonávacieho nariadenia 2018/84.
13
Schválenie dimoxystrobínu bolo 22. januára 2021 piatykrát predĺžené vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2021/52, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období platnosti schválenia účinných látok benfluralín, dimoxystrobín, fluazinam, flutolanil, mankozeb, mekoprop‑P, mepikvát, metiram, oxamyl a pyraklostrobín (Ú. v. EÚ L 23, 2021, s. 13), do 31. januára 2022. Odvodnenie 4 tohto nariadenia preberá znenie odôvodnenia 7 vykonávacieho nariadenia 2018/84.
14
Platnosť schválenia dimoxystrobínu bola 25. novembra 2021 šiestykrát predĺžená vykonávacím nariadením 2021/2068 do 31. januára 2023. Odôvodnenie 4 tohto nariadenia preberá znenie odôvodnenie 7 vykonávacieho nariadenia 2018/84.
15
Dňa 14. januára 2022 žalobca podal na Komisiu žiadosť o vnútorné preskúmanie vykonávacieho nariadenia 2021/2068 podľa článku 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).
16
Listom z 27. apríla 2022 Európska komisia zamietla žiadosť žalobcu o vnútorné preskúmanie.
17
Po podaní tejto žaloby Komisia siedmykrát predĺžila platnosť schválenia dimoxystrobínu vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2023/115 zo 16. januára 2023, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie obdobia platnosti schválenia účinnej látky dimoxystrobín (Ú. v. EÚ L 15, 2023, s. 13), do 31. januára 2024.
18
Dňa 10. júla 2023 Komisia svojím vykonávacím nariadením (EÚ) 2023/1436 o neobnovení schválenia účinnej látky dimoxystrobín v súlade s nariadením č. 1107/2009 a o zmene vykonávacích nariadení Komisie (EÚ) č. 540/2011 a 2015/408 (Ú. v. EÚ L 176, 2023, s. 10) rozhodla neobnoviť schválenie dimoxystrobínu.
Návrhy účastníkov konania
19
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka predĺženia obdobia platnosti schválenia dimoxystrobínu,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.
20
Komisia podporovaná Európskym parlamentom, Radou Európskej únie a združením CropLife Europe navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobcovi povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
21
Žalobca uvádza na podporu svojej žaloby dva žalobné dôvody, z ktorých prvý je založený na nesprávnom výklade článku 17 nariadenia č. 1107/2009 v napadnutom rozhodnutí a druhý, predložený subsidiárne, na námietke nezákonnosti uvedeného článku.
O pretrvaní záujmu na konaní
22
Rada pripomína, že v dôsledku neobnovenia schválenia dimoxystrobínu vykonávacím nariadením 2023/1436 uplynula lehota na predĺženie schválenia tejto účinnej látky. Z toho vyplýva, že žaloba je už bezpredmetná a žalobca už nemá záujem na konaní. Všeobecný súd by mal preto uplatniť článok 131 ods. 1 svojho rokovacieho poriadku.
23
Všeobecný súd pripomína, že záujem žalobcu na konaní musí existovať a byť skutočný. Tento záujem musí vzhľadom na predmet žaloby existovať v okamihu jej podania, inak je neprípustná, a musí pretrvávať až do vyhlásenia rozhodnutia súdu, v opačnom prípade musí byť konanie zastavené (pozri rozsudok zo 17. septembra 2015, Mory a i./Komisia, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, body 56 a 57 a citovanú judikatúru).
24
V prejednávanej veci, ako tvrdí Rada, z vykonávacieho nariadenia 2023/1436 vyplýva, že bolo prijaté rozhodnutie o neobnovení schválenia dimoxystrobínu.
25
Po prvé napadnuté rozhodnutie však nebolo Komisiou zrušené, takže spor si zachoval svoj predmet (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 4. septembra 2018, ClientEarth/Komisia, C‑57/16 P, EU:C:2018:660, bod 45 a citovanú judikatúru).
26
Po druhé z judikatúry vyplýva, že žalobca si zachováva záujem na zrušení aktu inštitúcie Európskej únie, aby bolo možné do budúcna zabrániť opakovaniu nezákonnosti, ktorou je tento akt údajne poznačený. Takýto záujem na konaní vyplýva z článku 266 prvého odseku ZFEÚ, podľa ktorého je inštitúcia, ktorej akt bol vyhlásený za neplatný, povinná urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhovela rozsudku Súdneho dvora. Tento záujem na konaní však môže existovať len za predpokladu, že údajná nezákonnosť sa môže v budúcnosti opakovať, a to nezávisle od okolností veci, ktoré boli dôvodom na podanie žaloby žalobcom (rozsudky zo 7. júna 2007, Belgicko/Komisia, C‑362/05 P, EU:C:2007:322, body 50 až 52, a z 27. septembra 2018, Mellifera/Komisia, T‑12/17, EU:T:2018:616, bod 28).
27
Tak je to v tejto veci, keďže nezákonnosť, na ktorú sa odvoláva žalobca, spočíva najmä vo výklade článku 17 nariadenia č. 1107/2009, ktorú Komisia môže zopakovať pri žiadosti o vnútorné preskúmanie predĺženia obdobia schválenia inej účinnej látky ako dimoxystrobínu.
28
Z toho vyplýva, že bez ohľadu na prijatie vykonávacieho nariadenia 2023/1436 si žalobca v prejednávanej veci zachováva záujem na konaní.
O prvom žalobnom dôvode založenom na nesprávnom výklade článku 17 nariadenia č. 1107/2009
O prípustnosti prvého žalobného dôvodu
29
Komisia samostatným podaním vzniesla námietku neprípustnosti na základe článku 130 ods. 1 rokovacieho poriadku s tvrdením, že oba žalobné dôvody žalobcu sú neprípustné.
30
V prvom rade sa Komisia domnieva, že žalobca svojím prvým žalobným dôvodom nespochybňuje posúdenie obsiahnuté v odpovedi na jeho žiadosť o vnútorné preskúmanie, ale vedie svoje tvrdenia proti predĺženiu obdobia schválenia dimoxystrobínu vykonávacím nariadením 2021/2068, ktoré bolo predmetom žiadosti o vnútorné preskúmanie. Zo znenia článkov 10 a 12 nariadenia č. 1367/2006 v spojení s judikatúrou pritom vyplýva, že ak žalobca podá žalobu o neplatnosť proti odpovedi na žiadosť o vnútorné preskúmanie podľa článku 12 ods. 1 uvedeného nariadenia, môže napadnúť len zákonnosť uvedenej odpovede.
31
V druhom rade a subsidiárne Komisia tvrdí, že aj keby bol prvý žalobný dôvod prípustný, tvrdenia spochybňujúce zákonnosť jej výkladu článku 17 nariadenia č. 1107/2009 treba zamietnuť ako neprípustné z dôvodu nesúladu medzi žalobou a žiadosťou o vnútorné preskúmanie, keďže v tejto žiadosti neboli uvedené.
32
Všeobecný súd po prvé pripomína, že článok 10 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006 stanovuje, že „každá mimovládna organizácia alebo iní príslušníci verejnosti, ktorí spĺňajú kritériá stanovené v článku 11, sú oprávnení požiadať o vnútorné preskúmanie inštitúciu alebo orgán Únie, ktoré správny akt prijali alebo v prípade údajnej správnej nečinnosti ho prijať mali, a to z dôvodu, že daný akt alebo nečinnosť je v rozpore s právom životného prostredia…“. Článok 12 ods. 1 toho istého nariadenia stanovuje, že „mimovládna organizácia, ktorá požiadala o vnútorné preskúmanie podľa článku 10, môže začať konanie pred Súdnym dvorom“.
33
Žiadosť o vnútorné preskúmanie správneho aktu má teda viesť k rozhodnutiu o údajnej nezákonnosti alebo nedostatku dôvodnosti dotknutého aktu. Žiadateľ môže následne podať na Súdny dvor Únie žalobu z dôvodu nedostatku právomoci, porušenia podstatných formálnych náležitostí, porušenia zmlúv alebo akejkoľvek právnej normy týkajúcej sa ich uplatňovania alebo zneužitia právomocí proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta žiadosť o vnútorné preskúmanie ako nedôvodná (rozsudok z 12. septembra 2019, TestBioTech a i./Komisia, C‑82/17 P, EU:C:2019:719, bod 38). Z toho vyplýva, že v rámci uvedenej žaloby nie je žalobca oprávnený uviesť tvrdenia, ktoré priamo spochybňujú zákonnosť alebo dôvodnosť aktu, ktorého sa týka žiadosť o vnútorné preskúmanie (pozri rozsudok z 27. septembra 2018, Mellifera/Komisia, T‑12/17, EU:T:2018:616, bod 35 a citovanú judikatúru). Systém súdneho preskúmania upravený Zmluvami totiž nestanovuje možnosť, aby Všeobecný súd zrušil rozhodnutie, ktoré nie je predmetom priamej žaloby o neplatnosť podanej na základe článku 263 ZFEÚ (rozsudok zo 4. apríla 2019, ClientEarth/Komisia, T‑108/17, EU:T:2019:215, bod 28).
34
V prejednávanej veci zo žaloby predovšetkým jasne vyplýva, že predmetom žaloby o neplatnosť je napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka dimoxystrobínu.
35
Ďalej z názvu prvého žalobného dôvodu a z dvoch častí, z ktorých sa skladá, priamo vyplýva, že žalobca tvrdí, že práve napadnuté rozhodnutie sa zakladá na nesprávnom výklade článku 17 nariadenia č. 1107/2009.
36
Napokon zo znenia celého prvého žalobného dôvodu, a najmä z úvodnej časti žaloby venovanej uvedenému žalobnému dôvodu, jasne vyplýva, že žalobca svojou argumentáciou poukazuje na výklad článku 17 nariadenia č. 1107/2009 podaný Komisiou v napadnutom rozhodnutí. Skutočnosť, že z dôvodu samotného predmetu konania o vnútornom preskúmaní a logiky článkov 10 a 12 nariadenia č. 1367/2006 môže dôjsť k určitému prekrývaniu medzi tvrdeniami predloženými v rámci žiadosti o vnútorné preskúmanie a tvrdeniami uvádzanými na podporu žaloby o neplatnosť proti rozhodnutiu, ktorým bola uvedená žiadosť zamietnutá ako nedôvodná, nemôže tento záver zmeniť.
37
Argumentáciu Komisie, podľa ktorej je prvý žalobný dôvod neprípustný, pretože sa netýka napadnutého rozhodnutia, treba preto zamietnuť.
38
Pokiaľ ide po druhé o nesúlad medzi žiadosťou o preskúmanie a žalobou, Všeobecný súd pripomína, že podľa ustálenej judikatúry žaloba o neplatnosť rozhodnutia o zamietnutí žiadosti o vnútorné preskúmanie nemôže byť založená na nových dôvodoch alebo dôkazoch, ktoré sa nenachádzali v žiadosti o vnútorné preskúmanie, inak by bola požiadavka týkajúca sa odôvodnenia takejto žiadosti, ktorá je uvedená v článku 10 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006, zbavená potrebného účinku a zmenila by predmet konania začatého na základe tejto žiadosti (rozsudky z 12. septembra 2019, TestBioTech a i./Komisia, C‑82/17 P, EU:C:2019:719, bod 39, a zo 17. apríla 2024, Föreningen Svenskt Landskapsskydd/Komisia, T‑346/22, neuverejnený, EU:T:2024:246, bod 70).
39
Okrem toho žalobné dôvody a tvrdenia uvedené pred Všeobecným súdom v rámci žaloby týkajúcej sa zrušenia rozhodnutia o zamietnutí žiadosti o vnútorné preskúmanie možno považovať za prípustné len v rozsahu, v akom už boli uvedené žalobcom v žiadosti o vnútorné preskúmanie, a to takým spôsobom, aby Komisia mohla na ne odpovedať (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. decembra 2016, TestBioTech a i./Komisia, T‑177/13, neuverejnený, EU:T:2016:736, body 68 až 69). Od žalobcu podávajúceho žalobu na Všeobecný súd podľa článku 12 nariadenia č. 1367/2006 však nemožno vyžadovať, aby sa obmedzil na doslovné zopakovanie tvrdení, ktoré uviedol vo svojej žiadosti o vnútorné preskúmanie.
40
V prejednávanej veci zo žiadosti žalobcu o vnútorné preskúmanie jasne vyplýva, že spochybnil najmä uplatnenie článku 17 nariadenia č. 1107/2009 zo strany Komisie, keď táto prijala vykonávacie nariadenie 2021/2068. Konkrétne uviedol tvrdenia založené na zásade obozretnosti, automatickej povahe predĺžení a lehotách hodnotenia stanovených nariadením č. 1107/2009 a poukázal na články 4, 5, 7, 9, 14 a 15 tohto nariadenia. Preto treba konštatovať, že takáto argumentácia sa prekrýva s prvým žalobným dôvodom tejto žaloby o neplatnosť.
41
Tvrdenie Komisie týkajúce sa nesúladu medzi žiadosťou o vnútorné preskúmanie a žalobou preto treba zamietnuť.
42
Z uvedeného vyplýva, že prvý odvolací dôvod je prípustný.
O veci samej
43
V rámci prvého žalobného dôvodu žalobca pripomína, že účel nariadenia č. 1107/2009 spočíva v zabezpečení vysokej úrovne ochrany ľudského zdravia a vychádza zo zásady predbežnej opatrnosti a ochrany životného prostredia.
44
Konkrétne v rámci druhej časti prvého žalobného dôvodu žalobca tvrdí, že nariadenie č. 1107/2009 bolo prijaté hlavne s cieľom urýchliť hodnotenie účinných látok. Pre každú etapu procesu obnovenia sú stanovené prísne lehoty, čo umožňuje ukončiť prípravný proces za dva a pol roka a poskytnúť Komisii a členským štátom viac ako šesť mesiacov na rozhodnutie o obnovení alebo neobnovení schválenia.
45
V tomto kontexte možno článok 17 nariadenia č. 1107/2009 chápať len v tom zmysle, že stanovuje obmedzené predĺženie o niekoľko mesiacov, či dokonca najviac o jeden rok, a nemožno ho vykladať tak, že umožňuje po sebe nasledujúce predĺženia, ktoré ako celok vedú k predĺženiu o viac ako šesť rokov, teda viac ako dvojnásobku času stanoveného na priebeh procesu obnovenia, bez akéhokoľvek odôvodnenia alebo vysvetlenia zo strany Komisie. Skutočnosť, že nedodržanie lehôt nie je sprevádzané žiadnou sankciou, by vystavila systém strategickému zneužívaniu.
46
Na úvod Všeobecný súd pripomína, že hoci článok 191 ods. 2 ZFEÚ stanovuje, že politika životného prostredia vychádza okrem iného zo zásady predchádzania škodám, teda zásady, ktorá sa má uplatňovať aj v rámci iných politík Únie, najmä politiky ochrany verejného zdravia, ako aj v prípadoch, keď inštitúcie Únie prijímajú v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky alebo politiky vnútorného trhu opatrenia na ochranu ľudského zdravia (rozsudok z 1. októbra 2019, Blaise a i., C‑616/17, EU:C:2019:800, bod 41, ako aj citovaná judikatúra).
47
Normotvorca Únie teda musí pri prijímaní pravidiel upravujúcich uvádzanie prípravkov na ochranu rastlín na trh, ako sú pravidlá uvedené v nariadení č. 1107/2009, dodržiavať zásadu predbežnej opatrnosti, a to osobitne s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany ľudského zdravia v súlade s článkom 35 Charty základných práv Európskej únie, ako aj s článkom 9 a článkom 168 ods. 1 ZFEÚ (pozri rozsudok z 1. októbra 2019, Blaise a i., C‑616/17, EU:C:2019:800, bod 42, ako aj citovanú judikatúru).
48
Zo zásady predbežnej opatrnosti vyplýva, že ak pretrváva neistota týkajúca sa existencie alebo rozsahu rizík pre ľudské zdravie, ochranné opatrenia možno prijať aj bez čakania na to, kým sa existencia a závažnosť týchto rizík preukáže v plnom rozsahu (pozri rozsudok z 1. októbra 2019, Blaise a i., C‑616/17, EU:C:2019:800, bod 43, ako aj citovanú judikatúru).
49
Zásada predbežnej opatrnosti predstavuje všeobecnú zásadu práva Únie, ktorá ukladá dotknutým orgánom prijímať presne v rámci výkonu právomocí, ktoré im priznáva príslušná úprava, vhodné opatrenia na predchádzanie určitým potenciálnym rizikám pre verejné zdravie, bezpečnosť a životné prostredie, pričom požiadavky spojené s ochranou týchto záujmov majú prednosť pred hospodárskymi záujmami [pozri rozsudky z 21. októbra 2003, Solvay Pharmaceuticals/Rada, T‑392/02, EU:T:2003:277, bod 121 a citovanú judikatúru, a z 12. apríla 2013, Du Pont de Nemours (France) a i./Komisia, T‑31/07, neuverejnený, EU:T:2013:167, bod 134 a citovanú judikatúru]. Zásada predbežnej opatrnosti je základom všetkých ustanovení nariadenia č. 1107/2009.
50
Odôvodnenie 8 nariadenia č. 1107/2009 spresňuje, že by sa mala uplatňovať zásada predbežnej opatrnosti a že uvedené nariadenie by malo zabezpečiť, aby výrobné odvetvie preukázalo, že látky alebo prípravky vyrobené alebo uvedené na trh nemajú žiadne škodlivé účinky na zdravie ľudí alebo zvierat ani žiadny neprijateľný účinok na životné prostredie. V tejto súvislosti treba uviesť, že proces schvaľovania a predchádzajúceho schválenia zavedené týmto nariadením pre prípravky na ochranu rastlín a ich účinné látky sú inšpirované zásadou predbežnej opatrnosti (pozri rozsudok zo 17. marca 2021, FMC/Komisia, T‑719/17, EU:T:2021:143, body 60 a 61 a citovanú judikatúru).
51
Z toho vyplýva, že Komisia musí pri výkone svojich právomocí v rámci nariadenia č. 1107/2009 zohľadniť zásadu predbežnej opatrnosti. Pokiaľ ide konkrétnejšie o účinné látky, z judikatúry vyplýva, že Komisia môže prijať opatrenia, ktoré obmedzujú používanie látky, čím uprednostní záujem bezpečnosti spotrebiteľov, a to bez toho, aby počkala na výsledok postupu obnovenia schválenia tejto látky (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. septembra 2019, Arysta LifeScience Netherlands/Komisia, T‑476/17, EU:T:2019:618, bod 97).
52
Pokiaľ ide o výklad článku 17 nariadenia č. 1107/2009, treba pripomenúť, že v súlade s ustálenou judikatúrou treba na účely výkladu ustanovenia práva Únie zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou. Aj vývoj ustanovenia práva Únie môže obsahovať relevantné prvky pre jeho výklad (pozri rozsudky z 2. septembra 2021, CRCAM, C‑337/20, EU:C:2021:671, bod 31 a citovanú judikatúru, a z 25. januára 2017, Rusal Armenal/Rada, T‑512/09 RENV, EU:T:2017:26, bod 56 a citovanú judikatúru).
53
V prvom rade zo znenia článku 17 prvého odseku nariadenia č. 1107/2009 vyplýva, že „ak sa zdá, že z dôvodov, na ktoré žiadateľ nemá vplyv, sa platnosť schválenia pravdepodobne skončí pred prijatím rozhodnutia o obnovení, v súlade s regulačným postupom uvedeným v článku 79 ods. 3 sa prijme rozhodnutie, ktorým sa dátum skončenia obdobia platnosti schválenia pre dotknutého žiadateľa posúva o čas dostatočný na preskúmanie žiadosti“. Článok 17 tretí odsek toho istého nariadenia stanovuje skutočnosti, ktoré treba zohľadniť, ak sa rozhodne o predĺžení obdobia, a to „a) čas potrebný na poskytnutie požadovaných informácií, b) čas potrebný na dokončenie postupu, c) vo vhodných prípadoch potreba zabezpečiť stanovenie uceleného pracovného programu, ako sa ustanovuje v článku 18“.
54
Z tohto ustanovenia tak vyplýva, že ak sa z dôvodov, na ktoré žiadateľ nemá vplyv, zdá, že platnosť schválenia uplynie pred prijatím rozhodnutia o obnovení, prijme sa „rozhodnutie, ktorým sa dátum skončenia obdobia platnosti schválenia“ posúva, a to „o čas dostatočný na preskúmanie žiadosti“. Hoci znenie tohto ustanovenia nemôže vylúčiť, že na konci tohto obdobia bude prijaté nové rozhodnutie o predĺžení, toto predĺženie, ku ktorému dôjde len na účely doplnenia postupu obnovenia, môže mať len dočasnú povahu, ako to vysvetľuje Rada vo svojom vyjadrení vedľajšieho účastníka konania.
55
Dĺžka obdobia predĺženia sa preto musí prispôsobiť konkrétnym okolnostiam prejednávanej veci, a preto sa nemôže automaticky, či dokonca systematicky uplatňovať.
56
Okrem toho podľa judikatúry má článok 17 nariadenia č. 1107/2009 za účinok umožniť predĺženie postupu obnovenia schválenia účinnej látky z dôvodu okolností, ku ktorým došlo počas samotného postupu a ktoré predtým neboli známe (rozsudok z 19. septembra 2019, Arysta LifeScience Netherlands/Komisia, T‑476/17, EU:T:2019:618, bod 104).
57
V druhom rade treba zohľadniť kontext, do ktorého patrí pravidlo uvedené v článku 17 prvom odseku nariadenia č. 1107/2009.
58
Toto pravidlo je súčasťou oddielu nariadenia č. 1107/2009, ktorý sa týka schvaľovania účinných látok.
59
Po prvé schválenie možno udeliť len na obdobie nepresahujúce desať rokov (článok 5 nariadenia č. 1107/2009), čo je obmedzenie, ktoré preberá obmedzenie stanovené smernicou Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, 1991, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332), ktorá bola účinná v čase schválenia dimoxystrobínu. Ako je vysvetlené v odôvodnení 15 nariadenia č. 1107/2009, z bezpečnostných dôvodov je obdobie platnosti schválenia účinných látok časovo obmedzené a malo by byť primerané možným rizikám spojeným s používaním látok. Schválenie sa obnovuje najviac na obdobie pätnástich rokov (článok 14 ods. 2 nariadenia č. 1107/2009).
60
Z toho vyplýva, že normotvorca sa snažil stanoviť obmedzené obdobia schválenia a obnovenia, aby zabránil zachovaniu účinných látok, ktoré by mohli predstavovať neprijateľné riziká v zmysle článku 4 nariadenia č. 1107/2009, na trhu. Dosiahnutie tohto cieľa vzhľadom na zásadu predbežnej opatrnosti vyžaduje, aby sa prehodnocovanie látok uskutočňovalo pravidelne, ako to správne zdôrazňuje Komisia pri vysvetľovaní pravidelného prístupu k nariadeniu č. 1107/2009.
61
Po druhé žiadosť o obnovenie musí byť podaná najneskôr tri roky pred uplynutím obdobia platnosti schválenia (článok 15 nariadenia č. 1107/2009). Táto lehota sa teda v zásade považuje za dostatočnú na ukončenie tohto postupu a prijatie rozhodnutia o obnovení schválenia, pričom sa zabezpečí účinnosť pravidelného prístupu pripomenutého v bode 60 vyššie.
62
Na tieto účely článok 19 nariadenia č. 1107/2009 priznal Komisii právomoc prijať prostredníctvom vykonávacieho nariadenia ustanovenia potrebné na uplatnenie postupu obnovenia.
63
Takto bolo prijaté vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 844/2012 z 18. septembra 2012, ktorým sa stanovujú ustanovenia potrebné na vykonávanie postupu obnovenia účinných látok podľa nariadenia č. 1107/2009 (Ú. v. EÚ L 252, 2012, s. 26), ktoré stanovuje najmä lehoty pre jednotlivé kroky postupu obnovenia, aby sa zabezpečilo jeho náležité fungovanie (odôvodnenie 3). Cieľom tohto nariadenia je zabezpečiť účinnosť pravidiel, ktoré už boli stanovené v nariadení č. 1107/2009, a zároveň zabezpečiť jednotné podmienky uplatňovania v Únii.
64
Konkrétne články 1 až 8 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 stanovujú pravidlá týkajúce sa prípustnosti žiadosti podanej výrobcom účinnej látky členskému štátu a dopĺňajú túto prvú fázu postupu určitými lehotami. V súlade s článkom 3 tohto nariadenia túto žiadosť najskôr overí spravodajský členský štát, ktorý sa uistí, že bola podaná v lehote stanovenej v článku 1 ods. 1 prvom pododseku uvedeného nariadenia a že obsahuje všetky náležitosti uvedené v článku 2 tohto nariadenia. Konkrétne v súlade s článkom 2 ods. 2 uvedeného nariadenia musí žiadosť o obnovenie obsahovať nové informácie, ktoré má žiadateľ v úmysle predložiť a ktoré sú potrebné v súlade s článkom 15 ods. 2 prvým pododsekom nariadenia č. 1107/2009. Ďalej v súlade s článkom 6 toho istého nariadenia po prijatí kladnej odpovede spravodajského členského štátu na toto overenie žiadateľ predloží doplňujúcu dokumentáciu spravodajskému členskému štátu, spoluspravodajskému členskému štátu, Komisii a Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA). Napokon v súlade s článkom 8 tohto nariadenia, ak bola doplňujúca dokumentácia predložená v stanovenej lehote a obsahuje všetky časti, spravodajský členský štát informuje žiadateľa, spoluspravodajský členský štát, Komisiu a EFSA o dátume prijatia doplňujúcej dokumentácie a o prijateľnosti žiadosti.
65
Rovnako články 11 až 14 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 definujú postup hodnotenia žiadosti o obnovenie schválenia účinnej látky a stanovujú presné lehoty, v ktorých musia rôzne subjekty, ktoré sa podieľajú na postupe, pripraviť a oznámiť svoje správy alebo závery. V prvom rade spravodajský členský štát po konzultácii so spoluspravodajským členským štátom vypracuje a predloží Komisii v kópii s EFSA správu, v ktorej posúdi, či možno očakávať, že účinná látka spĺňa kritériá schválenia v súlade s článkom 4 nariadenia č. 1107/2009 (článok 11 uvedeného vykonávacieho nariadenia). Po prijatí návrhu hodnotiacej správy, ktorý mu zaslal spravodajský členský štát, ho EFSA oznámi žiadateľovi a ostatným členským štátom (článok 12 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012). Od uplynutia lehoty stanovenej na predkladanie písomných pripomienok EFSA na základe aktuálnych vedeckých a technických poznatkov a s využitím usmerňujúcich dokumentov uplatniteľných k dátumu predloženia doplňujúcej dokumentácie prijme závery o tom, či možno očakávať, že účinná látka spĺňa kritériá schválenia podľa článku 4 nariadenia č. 1107/2009. EFSA prípadne uskutoční konzultácie s odborníkmi vrátane odborníkov zo spravodajského členského štátu a spoluspravodajského členského štátu. Svoje závery oznámi žiadateľovi, členským štátom a Komisii a sprístupní ich verejnosti (článok 13 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012). Napokon po prijatí záverov EFSA a po zohľadnení návrhu hodnotiacej správy vypracovaného spravodajským členským štátom, pripomienok žiadateľa a ostatných členských štátov a záverov, ktoré prijme EFSA, Komisia predloží stálemu výboru tzv. správu„o obnovení“ a návrh nariadenia. Žiadateľovi sa poskytne možnosť predložiť pripomienky k dotknutej správe o obnovení (článok 14 ods. 1 predmetného vykonávacieho nariadenia č. 844/2012). Na základe správy o obnovení a vzhľadom na pripomienky predložené žiadateľom Komisia prijme nariadenie v súlade s článkom 20 ods. 1 nariadenia č. 1107/2009 (článok 14 ods. 2 dotknutého vykonávacieho nariadenia č. 844/2012).
66
Iba posledná etapa postupu stanoveného v článku 14 ods. 2 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012, ktorá sa týka prijatia nariadenia o obnovení schválenia v súlade s článkom 20 ods. 1 nariadenia č. 1107/2009, nemá lehotu.
67
Z toho vyplýva, že postup obnovenia sa zakladá na vykonaní presného časového harmonogramu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. septembra 2019, Arysta LifeScience Netherlands/Komisia, T‑476/17, EU:T:2019:618, bod 103). Stanovenie týchto lehôt a potreba ich dodržiavania sú navyše v súlade s požiadavkou, podľa ktorej je potrebné, aby celý postup netrval dlhšie ako tri roky, ako to vyplýva z článku 1 ods. 1 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 (rozsudok z 9. decembra 2021, Agrochem‑Maks/Komisia, C‑374/20 P, neuverejnený, EU:C:2021:990, bod 82).
68
Dodržanie týchto lehôt a požiadavky rýchlosti konania je o to dôležitejšie, že vykonávacie nariadenie prijaté na základe článku 17 prvého odseku nariadenia č. 1107/2009, ktoré predlžuje schválenie predmetnej účinnej látky o určité obdobie, má rovnaké dôsledky ako vykonávacie nariadenie o pôvodnom schválení takejto látky podľa článku 13 ods. 2 uvedeného nariadenia alebo ako nariadenie o obnovení schválenia podľa článku 20 tohto nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. septembra 2018, Mellifera/Komisia, T‑12/17, EU:T:2018:616, body 57 a 58).
69
Treba teda konštatovať, že článok 17 nariadenia č. 1107/2009 stanovuje mechanizmus, ktorý sa má uplatňovať výnimočne, ak sú splnené podmienky stanovené v tomto nariadení. Systematické uplatňovanie tohto mechanizmu v postupoch obnovenia schválenia účinnej látky teda nie je zlučiteľné s požiadavkami nariadenia č. 1107/2009 a všeobecnejšie ani s duchom tohto nariadenia.
70
Naopak, Komisia musí vždy, keď predĺži obdobie schválenia, posúdiť konkrétny prípad a zohľadniť relevantné skutočnosti s cieľom vymedziť „dostatočný čas“ potrebný na ukončenie prebiehajúceho hodnotenia.
71
Okrem toho článok 17 nariadenia č. 1107/2009 ponecháva Komisii voľnú úvahu s cieľom určiť, čomu zodpovedá „dostatočný čas“. Táto voľná úvaha nie je absolútna, ale je vymedzená tretím odsekom uvedeného článku, ktorý stanovuje skutočnosti, ktoré treba zohľadniť pri stanovení obdobia predĺženia.
72
Článok 17 prvý odsek nariadenia č. 1107/2009 tak nemožno vykladať a uplatňovať samostatne, ale v spojení s ustanoveniami tretieho odseku, ktorý ho dopĺňa. Tento vzťah medzi prvým a tretím odsekom uvedeného článku vyplýva najmä z pôvodného znenia návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady KOM(2006) 388 v konečnom znení z 12. júla 2006 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh, v ktorom bol prvý a druhý odsek súčasného článku 17 nariadenia č. 1107/009 súčasťou toho istého odseku, po ktorom priamo nasledoval odsek týkajúci sa dĺžky predĺženia. To svedčí o zámere normotvorcu identifikovať skutočnosti, ktoré treba zohľadniť pri stanovení dĺžky predĺženia, ktoré sa uplatnia v situáciách, na ktoré sa v súčasnosti vzťahujú prvé dva odseky článku 17 tohto nariadenia. Okrem toho, ako správne tvrdí Rada, dĺžka obdobia predĺženia je stanovená s prihliadnutím na okolnosti prejednávanej veci v každom jednotlivom prípade.
73
Po tretie, ako bolo pripomenuté v bodoch 46 až 51 vyššie, zásada predbežnej opatrnosti je základom všetkých ustanovení nariadenia č. 1107/2009.
74
V tomto kontexte treba pojem „dostatočný čas“ chápať tak, že vyžaduje vymedzenie času, ktorý nejde ani pod ani nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dokončenie postupu obnovenia pre každý jednotlivý prípad.
75
V treťom rade treba zohľadniť ciele sledované nariadením č. 1107/2009.
76
Podľa článku 1 ods. 3 nariadenia č. 1107/2009 je účelom tohto nariadenia zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia ľudí, zvierat a životného prostredia a zlepšiť fungovanie vnútorného trhu harmonizáciou pravidiel uvádzania prípravkov na ochranu rastlín na trh pri súčasnom zdokonaľovaní poľnohospodárskej výroby. Komisia teda správne tvrdí, že cieľ nariadenia č. 1107/2009 je rôznorodý. Ako však vyplýva z odôvodnenia 24 nariadenia č. 1107/2009, pri udeľovaní povolení pre prípravky na ochranu rastlín by cieľ ochrany zdravia ľudí a zvierat a životného prostredia mal mať prednosť najmä pred cieľom zlepšiť rastlinnú výrobu.
77
Nariadenie č. 1107/2009 tým, že ukladá povinnosť zachovať vysokú úroveň ochrany životného prostredia, uplatňuje článok 11 ZFEÚ, ktorý stanovuje, že požiadavky ochrany životného prostredia musia byť začlenené do vymedzenia a uskutočňovania politík a činností Únie, najmä s ohľadom na podporu trvalo udržateľného rozvoja, a článok 114 ods. 3 ZFEÚ, ktorý túto povinnosť konkretizuje. Toto posledné uvedené ustanovenie skutočne stanovuje, že Komisia vo svojich návrhoch, ktoré sa týkajú najmä ochrany životného prostredia v rámci aproximácie právnych predpisov, ktorých cieľom je vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu, berie za základ vysokú úroveň ochrany, prihliadajúc najmä na vývoj vychádzajúci z nových vedeckých poznatkov, a že v rámci svojich príslušných právomocí sa tento cieľ usiluje dosiahnuť aj Európsky parlament a Rada Európskej únie. Táto ochrana má vo vzťahu k ekonomickým hľadiskám prednostný význam, takže môže odôvodňovať dokonca aj značné negatívne hospodárske dôsledky pre niektoré hospodárske subjekty (pozri rozsudok zo 17. marca 2021, FMC/Komisia, T‑719/17, EU:T:2021:143, bod 59 a citovanú judikatúru).
78
Z toho vyplýva, že spomedzi jednotlivých cieľov nariadenia č. 1107/2009 musí Komisia priznať osobitný význam cieľu, ktorým je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia ľudí a zvierat a životného prostredia, keď vedie postup obnovenia schválenia účinnej látky, a fortiori ak tento postup ide nad rámec časového rámca stanoveného na jeho priebeh a ak prizná predĺženie obdobia schválenia podľa článku 17 uvedeného nariadenia.
79
Zásady uvedené nižšie možno vyvodiť zo všetkých predchádzajúcich úvah. Po prvé predĺženie obdobia platnosti schválenia má dočasnú a výnimočnú povahu a je povolené z dôvodu okolností, ktoré nastali počas samotného postupu a ktoré predtým neboli známe. Musí byť prijaté vzhľadom na konkrétne okolnosti prejednávanej veci, a preto ho nemožno automaticky, či dokonca systematicky uplatňovať. Po druhé dĺžka predĺženia musí byť dostatočná na to, aby umožnila preskúmanie žiadosti o obnovenie. Pri stanovení tejto dĺžky musí Komisia zohľadniť skutočnosti stanovené v článku 17 treťom odseku nariadenia č. 1107/2009 a vykonať posúdenie každého jednotlivého prípadu. Po tretie toto obdobie nesmie ísť ani pod, ani nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dokončenie postupu obnovenia.
80
Po štvrté všeobecnejšie, keď má Komisia v úmysle uplatniť článok 17 nariadenia č. 1107/2009, musí zohľadniť celkovú dĺžku postupu obnovenia, aby sa uistila, že tento postup zostáva v primeraných medziach vzhľadom na zásadu rýchlosti konania pripomenutú v bode 68 vyššie. Konkrétne vzhľadom na obmedzené trvanie schválenia a pravidelný prístup zvolený normotvorcom, ktorý je založený na prehodnocovaní rizík účinných látok v pravidelných intervaloch, nemožno pripustiť, aby predĺženie schválenia, ktoré má dočasnú a výnimočnú povahu, umožnilo zachovanie účinnej látky na trhu počas obdobia, ktoré výrazne presahuje obdobie pôvodného schválenia, inak by bol systém obnovenia zavedený týmto nariadením zbavený akéhokoľvek potrebného účinku.
81
Takto vykladaný článok 17 nariadenia č. 1107/2009 vyjadruje vyváženie rôznych dotknutých záujmov v súlade s cieľmi uvedeného nariadenia a so zásadou obozretnosti. Na jednej strane sa zohľadňujú záujmy v prospech skutočnosti, že látka, ktorá bola schválená v súlade s pravidlami Únie, nie je nepredvídateľne zakázaná z dôvodu oneskorení v časovom rámci postupu obnovenia, na ktoré nemá žiadateľ vplyv.
82
Na druhej strane priznané predĺženie je len dočasné, môže byť prerušené rozhodnutím o neobnovení alebo môže byť spojené s obmedzeniami používania látok a najmä nesmie ísť nad rámec toho, čo je nevyhnutné vzhľadom na okolnosti každého jednotlivého prípadu.
83
V prejednávanej veci sa Komisia podľa napadnutého rozhodnutia domnieva, že článok 17 nariadenia č. 1107/2009 ju zaväzuje odchýliť sa od všeobecných lehôt stanovených na schválenie látok, ak sú splnené podmienky stanovené v tomto článku. Komisia vysvetľuje, že predĺženia schválenia dimoxystrobínu udelené po sebe nasledujúcimi vykonávacími nariadeniami boli obmedzené na jeden rok, pretože si zvolila predĺženie na obmedzenú dobu, ktoré možno v prípade potreby obnoviť, a nie len jedno predĺženie o dlhšie obdobie. Rovnako sa uvádza, ako je uvedené v štandardnom odôvodnení nachádzajúcom sa vo vykonávacom nariadení 2021/2068, že obdobie predĺženia by sa zrušilo, ak by sa počas obdobia predĺženia prijalo nariadenie o neobnovení.
84
V napadnutom rozhodnutí sa tak Komisia domnievala, že kritériá stanovené v článku 17 nariadenia č. 1107/2009 boli splnené, pričom však nepreskúmala jednotlivé okolnosti prejednávanej veci, aby sa ubezpečila, že uplatní predĺženie o dostatočný čas dlhý na to, aby umožnila preskúmanie žiadosti o obnovenie schválenia dimoxystrobínu.
85
Okrem toho vysvetlenia Komisie, pokiaľ ide o skutočnosť, že si zvolila predĺženie o obmedzenú dobu, ktoré mohli byť znova predĺžené, ak to bude potrebné, skôr než len pre predĺženie o dlhšie obdobie, nie sú v súlade so zásadami uvedenými v bodoch 79 a 80 vyššie. Z týchto zásad totiž vyplýva, že predĺžené obdobie sa musí vypočítať in concreto a v závislosti od zostávajúcich procesných štádií a nesmie ísť ani pod, ani nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dokončenie postupu obnovenia.
86
Okrem toho vykonávacie nariadenie 2021/2068 šiestykrát po sebe predlžuje obdobie platnosti schválenia dimoxystrobínu. V dôsledku tohto predĺženia bola doba platnosti schválenia tejto účinnej látky, ktorá bola pôvodne desať rokov v súlade s článkom 5 nariadenia č. 1107/2009, predĺžená na viac ako šestnásť rokov a tri mesiace. Toto obdobie predĺženia je o viac ako dvakrát dlhšie ako trojročné obdobie stanovené vo vykonávacom nariadení č. 844/2012 na dokončenie postupu obnovenia. Komisia sa však v tejto súvislosti domnievala, že článok 17 nariadenia č. 1107/2009 jej umožňuje predĺžiť obdobie platnosti schválenia dimoxystrobínu bez akéhokoľvek časového obmedzenia bez ohľadu na celkovú dĺžku trvania postupu obnovenia.
87
Treba tiež uviesť, že vykonávacie nariadenie 2021/2068 bolo prijaté v kontexte žiadosti o obnovenie účinnej látky, ktorú samotná Komisia klasifikovala ako „perzistentnú a toxickú“ látku, ktorá sa má nahradiť vzhľadom na jej vlastnosti narúšajúce endokrinný systém, ktoré môžu mať škodlivé účinky na ľudí (pozri bod 8 vyššie).
88
Pokiaľ však ide o látky, ktoré sa majú nahradiť, článok 24 nariadenia č. 1107/2009 stanovuje, že každé obdobie obnovenia nesmie presiahnuť sedem rokov.
89
Po šiestom predĺžení obdobia schválenia dimoxystrobínu tak celkové obdobie predĺženia zodpovedá približne niekoľkým mesiacom maximálnej dĺžke obnovenia schválenia, o ktorej sa mohlo rozhodnúť na konci predmetného postupu obnovenia, za predpokladu, že ostatné kritériá boli splnené.
90
Komisia tým, že v napadnutom rozhodnutí uviedla, že mohla predĺžiť schválenie dimoxystrobínu po šiestykrát bez zohľadnenia týchto okolností, konala v rozpore s dočasnou a výnimočnou povahou mechanizmu predĺženia schválenia účinnej látky, ako aj s požiadavkami rýchlosti stanovenými systémom zavedeným na obnovenie takéhoto schválenia.
91
Z toho vyplýva, že napadnuté rozhodnutie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia.
92
Ani ďalšie tvrdenia Komisie nemôžu spochybniť tento záver.
93
Po prvé Komisia správne tvrdí, že cieľ nariadenia č. 1107/2009 je rôznorodý. Táto skutočnosť však potvrdzuje a nespochybňuje výklad článku 17 uvedeného nariadenia uvedený v bode 52 a nasl. vyššie (pozri bod 76 vyššie).
94
Po druhé Komisia tvrdí, že konštatovanie kritických oblastí obáv a nedostatkov v údajoch týkajúcich sa dimoxystrobínu nie je relevantné na účely uplatnenia článku 17 nariadenia č. 1107/2009 a že predĺženie obdobia platnosti schválenia stanovené v článku 17 tohto nariadenia nie je založené na hmotnoprávnych kritériách.
95
Zo znenia článku 17 nariadenia č. 1107/2009 totiž vyplýva, že tento článok neobsahuje úvahy týkajúce sa vecných hodnotení účinných látok. Na jednej strane však výklad článku 17 tohto nariadenia uvedený v bodoch 54 až 82 vyššie nie je založený na takýchto úvahách. Na druhej strane povinnosť vykonať analýzu in concreto okolností umožňujúcich predĺžiť obdobie schválenia účinnej látky, akou je dimoxystrobín, vrátane povahy tejto látky (pozri bod 85 vyššie), nepredpokladá ani vecné posúdenie.
96
Tieto tvrdenia Komisie preto nemajú vplyv na záver vykonaný Všeobecným súdom.
97
Napokon nemôže uspieť ani tvrdenie združenia CropLife Europe, podľa ktorého výklad článku 17 nariadenia č. 1107/2009 navrhovaný žalobcom je v rozpore s právnou istotou, pretože robí mechanizmus predĺženia svojvoľným. Na jednej strane povinnosť Komisie overiť dodržanie kritérií stanovených v článku 17 uvedeného nariadenia s prihliadnutím na okolnosti prejednávanej veci a požiadavky rýchlosti, ktoré sú vlastné tomuto nariadeniu, vyplýva zo samotného jeho znenia.
98
Na druhej strane, ako bolo uvedené v bodoch 81 a 82 vyššie, právna istota bola zohľadnená pri zvážení rôznych dotknutých záujmov, ktoré je v súlade s cieľmi nariadenia č. 1107/2009.
99
Zo všetkých predchádzajúcich úvah vyplýva, že druhá časť prvého žalobného dôvodu žalobcu je dôvodná.
100
Napadnuté rozhodnutie sa preto musí zrušiť v rozsahu, v akom sa týka dimoxystrobínu, bez toho, aby bolo potrebné preskúmať prvú časť prvého žalobného dôvodu alebo druhý žalobný dôvod.
O trovách
101
Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku sa účastníkovi konania, ktorý vo veci nemal úspech, uloží povinnosť nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia nemala vo veci úspech, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu v súlade s jeho návrhmi.
102
Podľa článku 138 ods. 1 a 3 rokovacieho poriadku Parlament, Rada a CropLife Europe znášajú svoje vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá rozšírená komora)
rozhodol takto:
1.
Rozhodnutie Komisie Ares(2022) 3275139 z 27. apríla 2022, ktorým sa zamieta žiadosť podaná združením Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) o vnútorné preskúmanie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2021/2068 z 25. novembra 2021, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období platnosti schválenia účinných látok benfluralín, dimoxystrobín, fluazinam, flutolanil, mekoprop‑P, mepikvát, metiram, oxamyl a pyraklostrobín, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka dimoxystrobínu.
2.
Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené združením PAN Europe.
3.
Európsky parlament, Rada Európskej únie a CropLife Europe znášajú svoje vlastné trovy konania.
da Silva Passos
Półtorak
Reine
Pynnä
Cassagnabère
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 19. novembra 2025.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.