Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
MACIEJ
SZPUNAR
prednesené
12. februára
2026(1)
Vec C‑14/25
Thüringer Aufbaubank
proti
LN
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Oberster Gerichtshof (Najvyšší
súd,
Rakúsko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Nariadenie
(ES)
č. 805/2004 – Súdna
spolupráca v občianskych
veciach – Európsky
exekučný
titul
pre
nesporné
nároky – Zamietnutie
výkonu – Vylúčenie
preskúmania
vecnej
stránky – Verejné
listiny – Vykonateľná
notárska
zápisnica
vyhotovená
pred
nadobudnutím
účinnosti
nariadenia “
I.      Úvod
1.        Predtým,
ako
bolo v roku
2012
prijaté
nariadenie
(EÚ) č. 1215/2012(2) (ďalej
len
„nariadenie
Brusel
Ia“),
ktorým
sa
zrušilo
sprostredkujúce
opatrenie
doložky
vykonateľnosti
vo
všeobecnej
oblasti v občianskych a obchodných
veciach,
sa
voľný
pohyb
rozhodnutí,
súdnych
zmierov a verejných
listín
medzi členskými
štátmi
dosiahol v tejto
oblasti v niekoľkých
krokoch.
2.        Po
zjednodušení
náležitostí
doložky
vykonateľnosti v spoločnom
režime(3) viedlo
ich
úplné
zrušenie k zavedeniu
mechanizmov
voľného
pohybu
vo
vymedzených
oblastiach,
stanovených
najmä v nariadení
(ES) č. 805/2004(4).
3.        Podľa
tohto
nariadenia,
ak
je
vnútroštátny
titul
pre
nesporný
nárok
osvedčený v členskom
štáte
pôvodu
ako
európsky
exekučný
titul
(ďalej
len
„EET“),
na
účely
výkonu
sa
považuje
za
rovnocenný s vnútroštátnymi
exekučnými
titulmi v ostatných
členských
štátoch a nemožno
ho
kontrolovať v členskom
štáte
výkonu. V tejto
súvislosti
treba
zdôrazniť,
že
nariadenie č. 805/2004
je
výnimočné v tom,
že
neobsahuje
nijaké
ustanovenie o verejnom
poriadku.(5)
4.        Čo
však v situácii,
keď
sa
nariadenie č. 805/2004
uplatnilo v členskom
štáte
pôvodu
nesprávne? V prejednávanej
veci
je
úlohou
Súdneho
dvora,
aby v takejto
situácii
spresnil
rozsah
kontrolnej
právomoci
členského
štátu
výkonu v zmysle
tohto
nariadenia, a to
zodpovedaním
otázky,
či
členský
štát
výkonu
môže
odmietnuť
výkon v prípade,
ak
pri
udelení
osvedčenia o EET
nebola
dodržaná časová
pôsobnosť
uvedeného
nariadenia.
5.        Hneď
na
úvod
poznamenávam,
že v prejednávanej
veci
by
sme
mohli
byť v pokušení
analyzovať
okrem
otázky
dôsledkov
prekročenia
časovej
pôsobnosti
nariadenia č. 805/2004 v členskom
štáte
pôvodu
aj
iné
scenáre
zahŕňajúce
porušenie
vyšších
právnych
noriem,
najmä
porušenie
základných
práv.
Keďže
totiž
toto
nariadenie
neobsahuje
nijaké
ustanovenie o verejnom
poriadku,
takáto
situácia
by
si
nepochybne
vyžadovala
hlbšiu
analýzu s ohľadom na rozdelenie
právomocí
medzi
členským
štátom
pôvodu a dožiadaným
členským
štátom,
pokiaľ
ide o výkon
EET,
ktorý
bol
vydaný v rozpore s týmto
typom
vyšších
noriem. V prejednávanej
veci
je
však
prejudiciálna
otázka
jasne
vymedzená.
Súdny
dvor
má
teda
odpovedať
len
na
otázku,
či
nariadenie č. 805/2004
umožňuje
členskému
štátu
výkonu
kontrolu
dodržania
jeho
časovej
pôsobnosti.
Moja
analýza
sa
preto
obmedzí
na
tento
aspekt
bez
prejudikovania
odpovede v prípade
takéhoto
porušenia.
II.    Právny rámec
A.      Právo Únie
6.        V odôvodneniach
7
až
10 a 18
nariadenia č. 805/2004
sa
uvádza:
„(7)      Toto
nariadenie
by
sa
malo
uplatňovať
na
rozhodnutia,
súdne
zmiery a verejné
listiny o nesporných
nárokoch a na
rozhodnutia
vydané
po
vznesení
námietok
voči
rozhodnutiam,
súdnym
zmierom a verejným
listinám,
ktoré
boli
osvedčené
ako
[EET];
(8)      vo
svojich
záveroch z Tampere [Fínsko]
mala
Európska
Rada
na
zreteli,
že
prístup k výkonu v inom
členskom
štáte
ako v tom, v ktorom
bolo
vydané
rozhodnutie,
by
sa
mal
urýchliť a zjednodušiť
odstránením
akýchkoľvek
sprostredkujúcich
opatrení
pred
výkonom v členskom
štáte, v ktorom
sa o výkon
žiada. S rozhodnutím,
ktoré
pôvodný
súd
osvedčil
ako
[EET],
by
sa
malo
na
účely
výkonu
nakladať
tak,
ako
keby
bolo
vydané v tom
členskom
štáte, v ktorom
sa
výkon
žiada.
Napríklad, v Spojenom
kráľovstve
sa
bude
registrácia
osvedčeného
zahraničného
rozhodnutia
riadiť
tými
istými
pravidlami
ako
registrácia
rozhodnutia z inej
časti
Spojeného
kráľovstva a zahraničné
rozhodnutie
sa
nebude
preskúmavať z vecnej
stránky.
Dojednania o výkone
rozhodnutí
by
mali
byť
aj
naďalej
riadené
vnútroštátnym
právom;
(9)      takýto
postup
by
mal v porovnaní s postupom
doložky
vykonateľnosti
(exeqaturu)
stanoveným v [nariadení
Brusel
I]
poskytovať
značné
výhody v tom,
že
tu
nie
je
potrebné
schválenie
zo
strany
súdu v druhom
členskom
štáte a omeškania a výdavky,
ktoré
sú s tým
spojené;
(10)      ak
súd v členskom
štáte
vydal
rozhodnutie o nespornom
nároku
bez
toho,
aby
sa
dlžník
zúčastnil
konania,
zrušenie
akýchkoľvek
kontrol v členskom
štáte
výkonu
je
neoddeliteľne
spojené s existenciou
dostatočnej
záruky
dodržania
práva
na
obhajobu;
…
(18)      vzájomná
dôvera
vo
výkon
spravodlivosti v členských
štátoch
odôvodňuje,
že
posúdenie
súdu
jedného
členského
štátu o tom
či
sú
všetky
podmienky
pre
vydanie
osvedčenia o [EET]
splnené,
aby
mohlo
byť
rozhodnutie
vykonané
vo
všetkých
ostatných
členských
štátoch
bez
súdneho
preskúmavania
správneho
uplatnenia
minimálnych
procesných
pravidiel v tom
členskom
štáte, v ktorom
má
byť
rozhodnutie
vykonané.“
7.        Podľa článku 1 tohto
nariadenia, s názvom
„Predmet
úpravy“:
„Účelom
tohto
nariadenia
je
vytvorenie
[EET]
pre
nesporné
nároky,
aby
bol
na
základe
stanovenia
minimálnych
pravidiel
umožnený
voľný
pohyb
rozhodnutí,
súdnych
zmierov a verejných
listín
vo
všetkých
členských
štátoch
bez
toho,
aby
sa v členskom
štáte
výkonu
pred
uznaním a výkonom
muselo
konať
akékoľvek
ďalšie
konanie.“
8.        Článok 2 ods. 1
uvedeného
nariadenia
stanovuje:
„Toto
nariadenie
sa
uplatní v občianskych a obchodných
veciach
bez
ohľadu
na
podstatu
súdu
alebo
tribunálu.
Nevzťahuje
sa
najmä
na
daňové,
colné
alebo
správne
veci
alebo
na
zodpovednosť
štátu
za
konanie
alebo
nečinnosť
pri
výkone
štátnej
moci (‚acta iure imperii‘).“
9.        Článok 3 ods.1
toho
istého
nariadenia, s názvom
„Exekučné
tituly,
ktoré
sa
osvedčia
ako
európsky
exekučný
titul“,
stanovuje:
„Toto
nariadenie
sa
uplatňuje
na
rozhodnutia,
súdne
zmiery a verejné
listiny o nesporných
nárokoch.
Nárok
sa
považuje
za
nesporný,
ak:
…
d)      dlžník
ho
výslovne
uznal
vo
verejnej
listine.“
10.      V článku 4 nariadenia č. 805/2004
je
pojem
„nárok“
vymedzený
ako
„nárok
na
výplatu
určitej
peňažnej
sumy,
ktorá
sa
stala
splatnou
alebo
ktorej
dátum
splatnosti
je
uvedený v rozhodnutí,
súdnom
zmieri
alebo
na
verejnej
listine“.
11.      Článok 5 tohto
nariadenia s názvom
„Zrušenie
doložky
vykonateľnosti
(exeqaturu)“
stanovuje:
„Rozhodnutie,
ktoré
bolo v členskom
štáte
pôvodu
osvedčené
ako
[EET],
sa
uzná a vykoná v iných
členských
štátoch
bez
potreby
vyhlásenia o vykonateľnosti a bez
akejkoľvek
možnosti
podať
námietky
proti
jeho
uznaniu.“
12.      Článok 10
uvedeného
nariadenia,
nazvaný
„Oprava
alebo
stiahnutie
osvedčenia o európskom
exekučnom
titule“,
znie:
„1.      Osvedčenie
[EET]
musí
byť
na
žiadosť
predloženú
pôvodnému
súdu
a)      opravené,
ak
je v dôsledku
vecnej
chyby
rozpor
medzi
rozhodnutím a osvedčením;
b)      stiahnuté,
ak
je
evidentné,
že
bolo
nesprávne
udelené,
so
zreteľom
na
požiadavky
stanovené v tomto
nariadení.
2.      Na
opravu
alebo
stiahnutie
osvedčenia o [EET]
sa
uplatňujú
právne
predpisy
členského
štátu
pôvodu.
3.      Žiadosť o opravu
alebo
stiahnutie
osvedčenia o [EET]
sa
môže
podávať
na
vzorovom
tlačive
uvedenom v prílohe VI.
4.      Voči
vydaniu
osvedčenia o [EET]
nie
je
možné
podať
odvolanie.“
13.      Článok 20
toho
istého
nariadenia, s názvom
„Vykonávacie
konanie“, v odseku
1
stanovuje:
„1.      Bez
toho,
aby
boli
dotknuté
ustanovenia
tejto
kapitoly,
sa
vykonávacie
postupy
riadia
právnymi
predpismi
členského
štátu
výkonu.
Rozhodnutie
osvedčené
ako
[EET]
sa
vykonáva
za
tých
istých
podmienok
ako
rozhodnutie
vydané v členskom
štáte
výkonu.“
14.      Článok 21
nariadenia č. 805/2004,
nazvaný
„Zamietnutie
výkonu“,
stanovuje:
„1.
Príslušný
súd v členskom
štáte
výkonu
na
žiadosť
dlžníka
výkon
zamietne,
ak
je
rozhodnutie
osvedčené
ako
[EET]
nezlučiteľné s predošlým
rozhodnutím
vydaným v ktoromkoľvek
členskom
štáte
alebo v tretej
krajine,
za
predpokladu,
že:
a)      predošlé
rozhodnutie
sa
týkalo
toho
istého
predmetu
sporu
medzi
tými
istými
stranami;
a
b)      predošlé
rozhodnutie
bolo
vydané v členskom
štáte
výkonu
alebo
spĺňa
podmienky
potrebné
pre
jeho
uznanie v členskom
štáte
výkonu;
a
c)      nezlučiteľnosť
nebola a nemohla
byť
vznesená
ako
námietka v súdnom
konaní v členskom
štáte
pôvodu.
2.      Za
žiadnych
okolností
sa v členskom
štáte
výkonu
nemôže
skúmať
vecná
stránka
rozhodnutia
alebo
jeho
osvedčenia o [EET].“
15.      Článok 23
tohto
nariadenia,
nazvaný
„Prerušenie
alebo
obmedzenie
výkonu“,
stanovuje:
„Ak
dlžník
vzniesol
námietku
voči
rozhodnutiu
osvedčenému
ako
[EET],
vrátane
žiadosti o preskúmanie v zmysle článku 19,
alebo
požiadal o opravu
alebo
stiahnutie
osvedčenia o [EET] v súlade s článkom 10,
príslušný
súd
alebo
orgán v členskom
štáte
výkonu
môže
na
žiadosť
dlžníka:
a)      obmedziť
vykonávacie
konanie
na
ochranné
opatrenia;
alebo
b)      podmieniť
výkon
poskytnutím
takej
záruky,
akú
stanoví;
alebo
c)      za
výnimočných
okolností
vykonávacie
konanie
prerušiť.“
16.      Podľa článku 25
uvedeného
nariadenia s názvom
„Verejné
listiny“:
„1.      Verejná
listina
týkajúca
sa
nároku v zmysle článku 4 ods. 2,
ktorá
je
vykonateľná v jednom
členskom
štáte,
sa
na
žiadosť
adresovanú
orgánu
určeného
členským
štátom
pôvodu
osvedčí
ako
[EET]
pomocou
vzorového
tlačiva
uvedeného v prílohe III.
2.      Verejná
listina,
ktorá
bola
osvedčená
ako
[EET] v členskom
štáte
pôvodu,
sa
vykoná v ostatných
členských
štátoch
bez
toho,
že
by
bolo
potrebné
prehlásenie o jej
vykonateľnosti a bez
možnosti
namietania
jej
vykonateľnosti.
3.      Ustanovenia kapitoly II, s výnimkou článku 5 a článku 6 ods. 1 a článku 9 ods. 1, a ustanovenia kapitoly IV, s výnimkou článku 21 ods. 1 a článku 22,
sa
uplatnia
podľa
potreby.“
17.      Článok 26
toho
istého
nariadenia,
nazvaný
„Prechodné
ustanovenie“,
stanovuje:
„Toto
nariadenie
sa
uplatňuje
iba
na
rozhodnutia
vydané,
súdne
zmiery
schválené
alebo
uzavreté a dokumenty
úradne
vyhotovené
alebo
zaregistrované
ako
verejné
listiny
po
nadobudnutí
účinnosti
tohto
nariadenia.“
18.      Podľa článku 33
nariadenia č. 805/2004 s názvom
„Nadobudnutie
účinnosti“:
„Toto
nariadenie
nadobúda
účinnosť
21. januára
2005.
Toto
nariadenie
sa
začne
uplatňovať
od
21. októbra
2005, s výnimkou článkov 30,
31 a 32,
ktoré
sa
začnú
uplatňovať
od
21. januára
2005.
…“
B.      Rakúske právo
19.      Ustanovenie § 54b
Exekutionsordnung (Exekučný
poriadok)
povoľuje
exekúciu
určitých
peňažných
pohľadávok v zjednodušenom
konaní,
ak
sa
oprávnený
opiera o rakúsky
exekučný
titul
alebo
zahraničný
exekučný
titul,
ktorý
sa
považuje
za
rovnocenný,
najmä
na
základe
aktu
práva
Únie,
alebo
zahraničný
exekučný
titul, v súvislosti s ktorým
prebehlo
konanie o vyhlásenie
vykonateľnosti.
20.      Ustanovenie § 54c
tohto
poriadku
stanovuje,
že
povinný
môže
podať
námietku
proti
rozhodnutiu o povolení
exekúcie
vydanému v rámci
zjednodušeného
konania, a to z dôvodu
neexistencie
exekučného
titulu,
ktorý
by
sa
vzťahoval
na
povolenú
exekúciu
spolu s osvedčením o vykonateľnosti,
alebo z dôvodu
nesúladu
exekučného
titulu s údajmi
obsiahnutými v návrhu
na
vykonanie
exekúcie.
III. Spor vo veci samej, prejudiciálna otázka a konanie na Súdnom dvore
21.      Dňa
14. februára
2022
podala
spoločnosť
Thüringer Aufbaubank so
sídlom v Erfurte (Nemecko)
na
Bezirksgericht Judenburg (Okresný
súd
Judenburg,
Rakúsko)
návrh
na
exekúciu
vykonateľnej
čiastkovej
pohľadávky
vo
výške
25 000
eur
spolu s úrokmi
proti
fyzickej
osobe
LN, a to
na
základe
notárskej
zápisnice
vyhotovenej
28. mája
1999 v Nemecku v súvislosti
so
zriadením
záložného
práva k nehnuteľnosti.
Táto
zápisnica,
ktorá
sa
týkala
celkovej
sumy 6 488 600
nemeckých
mariek
(DEM)
(približne 3 317 568
eur),
nadobudla
vykonateľnosť
1. júna
1999.
22.      Na
podporu
svojho
návrhu
predložila
Thüringer Aufbaubank predmetnú
notársku
zápisnicu a osvedčenie o EET,
ktoré
19. januára
2021
vydali
príslušné
nemecké
orgány
pomocou
vzorového
tlačiva
uvedeného v prílohe III k nariadeniu č. 805/2004.
23.      Dňa
24. marca 2022
podal
LN
námietku
proti
exekúcii.(6)
24.      Bezirksgericht Judenburg (Okresný
súd
Judenburg)
rozhodnutím z toho
istého
dňa
zamietol
námietku a vyhovel
návrhu
na
exekúciu v zjednodušenom
konaní
upravenom v § 54b
Exekučného
poriadku,
ktorý
považoval
za
uplatniteľný.
25.      Landesgericht Leoben (Krajinský
súd
Leoben,
Rakúsko),
rozhodujúci o odvolaní
LN,
zmenil
toto
rozhodnutie a nariadil
prerušiť
exekúciu a zrušiť
exekučné
úkony,
ktoré
sa
už
uskutočnili.
Tento
súd
konštatoval,
že
notárska
zápisnica z 28. mája
1999
nepatrí
do
časovej
pôsobnosti
nariadenia č. 805/2004,
keďže
sa
toto
nariadenie
uplatňuje
na
exekučné
tituly
vyhotovené
po
21. januári
2005.
Uznanie a výkon
tejto
notárskej
zápisnice
vyhotovenej v Nemecku
by
sa
teda v Rakúsku
neriadil
uvedeným
nariadením,
ale
Dohovorom o súdnej
právomoci a výkone
rozsudkov v občianskych a obchodných
veciach, podpísaným
27. septembra
1968 v Bruseli(7),
ktorý
vyžaduje
predchádzajúce
konanie o vyhlásenie
vykonateľnosti. V prejednávanej
veci
pritom v Rakúsku
neprebehlo
konanie o vyhlásenie
vykonateľnosti
uvedenej
nemeckej
notárskej
zápisnice.
26.      Landesgericht Leoben (Krajinský
súd
Leoben)
konštatoval,
že
vydanie
osvedčenia o EET
príslušnými
nemeckými
orgánmi
nemôže
na
tomto
závere
nič
zmeniť,
keďže v členskom
štáte
výkonu
bolo
možné
overiť
zjavný
nesúlad
tohto
osvedčenia s pôsobnosťou
nariadenia č. 805/2004.
27.      Thüringer Aufbaubank podala
proti
tomuto
rozhodnutiu
opravný
prostriedok  „Revision“ na
Oberster Gerichtshof (Najvyšší
súd,
Rakúsko) – ktorý je predkladajúcim vnútroštátnym
súdom.
28.      Tento
súd
sa
domnieva,
že
na
to,
aby
rozhodol o tomto
opravnom
prostriedku,
musí v podstate
určiť,
či v členskom
štáte
výkonu
možno
overiť
dodržanie
časovej
pôsobnosti
nariadenia č. 805/2004,
takže
by
tento
štát
nebol
viazaný
osvedčením o EET
vydaným v členskom
štáte
pôvodu.
29.      Uvedený
súd v tejto
súvislosti
poznamenáva,
že
zo
systematiky
nariadenia č. 805/2004
vyplýva,
že
podmienky
osvedčenia o EET
možno
overiť
výlučne v členskom
štáte
pôvodu
bez
toho,
aby
to
spôsobilo
nedostatok
právnej
ochrany
dlžníka,
lebo
prípadné
chyby v rámci
vydania
osvedčenia
možno v tomto
štáte
napadnúť
využitím
opravných
prostriedkov
stanovených v súlade s článkom 10
tohto
nariadenia.
30.      Tento
súd
však
poukazuje
na
prúd v právnej
náuke,
podľa
ktorého
by
bola
nemožnosť
overenia
osvedčenia o EET v členskom
štáte
výkonu
príliš
obmedzujúca a mala
by
existovať
možnosť
spochybniť
alebo
aj
bez
návrhu
preskúmať v tomto
členskom
štáte
zjavné
nedodržanie
vecnej
alebo
časovej
pôsobnosti
nariadenia č. 805/2004.
31.      Pokiaľ
ide o notársku
zápisnicu z 28. mája
1999, predkladajúci
vnútroštátny
súd
sa
domnieva,
že
nepatrí
do
pôsobnosti
ratione temporis nariadenia č. 805/2004,
ktoré
sa
týka – ako
vyplýva z jeho článku 26 – exekučných
titulov
vyhotovených
po
nadobudnutí
účinnosti
tohto
nariadenia,
teda
po
21. januári
2005.
32.      Za
týchto
okolností
Oberster Gerichtshof (Najvyšší
súd)
rozhodol
prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
túto
prejudiciálnu
otázku:
„Má
sa
článok 21
ods. 2
[nariadenia č. 805/2004] v spojení s článkom 25
[tohto
nariadenia]
vykladať v tom
zmysle,
že
osvedčenie
vykonateľnej
verejnej
listiny
(v tomto
prípade
vykonateľnej
notárskej
zápisnice
nemeckého
notára)
ako
[EET]
vydané
príslušným
orgánom v členskom
štáte
pôvodu – s použitím
vzorového
tlačiva
uvedeného v prílohe III k nariadeniu – nemožno
overiť v členskom
štáte
výkonu
ani
vtedy,
ak
je – s prihliadnutím
na dátum
vyhotovenia
verejnej
listiny – zrejmé,
že
nebola
dodržaná
pôsobnosť
ratione temporis nariadenia?“
33.      Písomné
pripomienky
predložila
Európska
komisia.
Na
pojednávaní
uskutočnenom
12. novembra
2025
sa
zúčastnili
Thüringer Aufbaubank,
nemecká
vláda,
ako
aj
Komisia.
IV.    Analýza
34.      Svojou
jedinou
prejudiciálnou
otázkou
sa
predkladajúci vnútroštátny
súd v podstate
pýta,
či
sa
má
článok 21
ods. 2
nariadenia č. 805/2004 v spojení s článkom 25
tohto
nariadenia
vykladať v tom
zmysle,
že
osvedčenie
vykonateľnej
verejnej
listiny
ako
EET,
vydané
príslušným
orgánom v členskom
štáte
pôvodu s použitím
vzorového
tlačiva
uvedeného v prílohe III k tomuto
nariadeniu,
nemožno
preskúmať v členskom
štáte
výkonu v prípade,
ak
vzhľadom
na dátum
vyhotovenia
verejnej
listiny
zjavne
nebola
dodržaná
časová
pôsobnosť
uvedeného
nariadenia.(8)
35.      Účastníci
konania
predložili
vo
svojich
písomných
pripomienkach a aj
počas
pojednávania
diametrálne
protichodné
tézy.
36.      Na
jednej
strane
Komisia a Thüringer Aufbaubank zastávajú
názor,
že článok 21 ods. 2
nariadenia č. 805/2004 v spojení s článkom 25
tohto
nariadenia
sa
majú
vykladať v tom
zmysle,
že v členskom
štáte
výkonu
je
zakázané
akékoľvek
preskúmanie
vo
veci
samej
bez
výnimky,
takže
overenie
dodržania
časovej
pôsobnosti
tohto
nariadenia,
čiže
aj
platnosti
osvedčenia
verejnej
listiny
ako
EET,
je
vylúčené.
37.      Na
druhej
strane
nemecká
vláda
obhajuje
myšlienku,
že
nariadenie č. 805/2004
sa
neuplatňuje
na
situáciu, o ktorú
ide
vo
veci
samej,
ako
celok,
keďže
dátum
vyhotovenia
predmetnej
verejnej
listiny
je skorší ako dátum nadobudnutia
účinnosti
tohto
nariadenia.
Odpoveď
na
otázku,
či
členský
štát
výkonu
môže
preskúmať
osvedčenie
tejto
verejnej
listiny
ako
EET,
preto
nemôže
vyplývať z ustanovení
uvedeného
nariadenia,
keďže
žiadne z nich
nie
je
uplatniteľné.
38.      Na
zodpovedanie
prejudiciálnej
otázky
považujem
za
týchto
podmienok
za
potrebné
začať
svoju
analýzu
preskúmaním
uplatniteľnosti
nariadenia č. 805/2004, a to
najmä
so
zreteľom
na
jeho
časovú
pôsobnosť
(časť A),
aby
som z toho
vyvodil
závery o právomociach
členského
štátu
výkonu v súvislosti s preskúmaním
verejnej
listiny,
ktorá
bola
vyhotovená
pred
nadobudnutím
účinnosti
tohto
nariadenia,
no
napriek
tomu
bola
na
základe
ustanovení
tohto
nariadenia
osvedčená
ako
EET
(časť B).
A.      Úvodné pripomienky o uplatniteľnosti nariadenia č. 805/2004
39.      Vzhľadom
na
spory
medzi
účastníkmi
konania o tom,
či
je
toto
nariadenie
uplatniteľné v prípade,
ak
bola
verejná
listina
osvedčená
ako
EET
vyhotovená
pred
nadobudnutím
jeho
účinnosti,
považujem
za
potrebné
určiť
časovú
pôsobnosť
nariadenia č. 805/2004.
Táto
potreba
je o to
naliehavejšia,
že
súdy
členských
štátov
zaujali
odlišné
prístupy.(9)
40.      Podľa článku 26
sa
nariadenie č. 805/2004
uplatňuje
iba
na
rozhodnutia
vydané,
súdne
zmiery
schválené
alebo
uzavreté a dokumenty
úradne
vyhotovené
alebo
zaregistrované
ako
verejné
listiny
po
jeho
nadobudnutí
účinnosti, a to
nastalo
21. januára
2005.(10) Ako
vyplýva z článku 33
druhého
odseku,
uplatňovanie
tohto
nariadenia
sa
však
odložilo
na
21. októbra
2005.
Osvedčenie o EET
preto
bolo
možné
vydať
až
od
tohto
druhého
dátumu.(11)
41.      Ako
správne
poznamenáva
predkladajúci vnútroštátny
súd, z týchto
prechodných
podmienok
vyplýva,
že
rozhodujúcim
kritériom
na
určenie,
či
verejná
listina
patrí
do
pôsobnosti
nariadenia č. 805/2004,
nie
je
dátum
vydania
osvedčenia o EET,
ale
dátum
jej
vyhotovenia
alebo
zaregistrovania(12).
Znenie článku 26
tohto
nariadenia
je v tomto
ohľade
jednoznačné.
42.      V prejednávanej
veci z návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
vyplýva,
že
verejná
listina, o ktorú
ide v prejednávanom
prípade,
bola
vyhotovená v roku
1999, a preto
nepatrí
do
časovej
pôsobnosti
nariadenia č. 805/2004,
ako
je
vymedzená v článku 26
tohto
nariadenia.
43.      Nazdávam
sa
však,
že
tento
záver
treba
trocha
spresniť.
44.      Podľa
môjho
názoru
sú
totiž
pre
orgány a súdy v členskom
štáte
pôvodu
obzvlášť
relevantné
ustanovenia článku 26
nariadenia č. 805/2004,
ktorými
sa
obmedzuje
časová
pôsobnosť
nariadenia
na
listiny
vyhotovené
po
jeho
dátume
nadobudnutia
účinnosti.
Tieto
ustanovenia
umožňujú
zabezpečiť,
aby
len
tie
verejné
listiny a rozhodnutia,
ktoré
spadajú
pod
toto
nariadenie,
mohli
byť
osvedčené
ako
EET a mohli
podliehať
režimu
podľa
tohto
nariadenia.
Obmedzenie
časovej
pôsobnosti
uvedeného
nariadenia
je
preto
podľa
môjho
názoru
predpokladom
pre
osvedčenie
verejnej
listiny
ako
EET.
45.      V situácii, o akú
ide
vo
veci
samej,
mal
teda
dátum
vyhotovenia
predmetnej
verejnej
listiny
viesť k tomu,
že
orgán
členského
štátu
pôvodu
nemôže
osvedčiť
túto
listinu
ako
EET,
keďže
zjavne
nepatrí
do
časovej
pôsobnosti
tohto
nariadenia.
46.      V prejednávanej
veci
bola
predmetná
verejná
listina
napriek
dátumu
vyhotovenia
osvedčená
ako
EET
podľa
postupu
stanoveného v nariadení č. 805/2004 s použitím
vzorového
tlačiva
uvedeného v prílohe III k tomuto
nariadeniu.
Inak
povedané,
poverený
orgán v členskom
štáte
pôvodu
uplatnil – aj
keď
nesprávne – ustanovenia
tohto
nariadenia.
Týmto
spôsobom
má
teraz
veriteľ
vo veci
samej k dispozícii
EET
na
základe
uvedeného
nariadenia.
47.      Ako
zdôrazňuje
Komisia,
osvedčenie
verejnej
listiny
ako
EET
predpokladá,
že
orgán,
ktorý
ju
takto
osvedčil,
usúdil,
že
nariadenie č. 805/2004
je
uplatniteľné a že
táto
listina
má
podliehať
režimu
upravenému
ustanoveniami
tohto
nariadenia.
Tento
orgán
teda
posúdil
uplatniteľnosť
uvedeného
nariadenia,
aj
keď
sa
toto
posúdenie
ukázalo
ako
nesprávne.
48.      Podľa
názoru
nemeckej
vlády,
pokiaľ
bola
verejná
listina
osvedčená
ako
EET
vyhotovená
pred
dátumom
nadobudnutia
účinnosti
nariadenia č. 805/2004,
neuplatňuje
sa
žiadne z jeho
ustanovení.
49.      Z dôvodov,
ktoré
som
uviedol,
však
zastávam
názor,
že
osvedčenie
verejnej
listiny
ako
EET
príslušným
orgánom
alebo
súdom
členského
štátu
znamená,
že
sa
uplatní
mechanizmus
voľného
pohybu
vytvorený
nariadením č. 805/2004.
50.      Platí
to
najmä
preto,
že
akýkoľvek
iný
výklad
by
mal
za
následok
narušenie
potrebného
účinku
mechanizmu
zavedeného
nariadením č. 805/2004,
ktorého
cieľom
je
voľný
pohyb
rozhodnutí,
súdnych
zmierov a verejných
listín
týkajúcich
sa
nesporných
nárokov.(13) To
by
totiž
viedlo k tomu,
že
príslušné
súdy
alebo
orgány
členského
štátu
výkonu
by
systematicky
preverovali,
či
predmetná
verejná
listina
alebo
rozhodnutie a ich
osvedčenie
ako
EET
patria
do
časovej
pôsobnosti
tohto
nariadenia, a to
aj
vtedy,
keď
by – na
rozdiel
od
prejednávaného
prípadu – nebolo
zjavné,
že
došlo k porušeniu
uvedeného
nariadenia. Z dôvodov,
ktoré
uvediem
nižšie,
však
zastávam
názor,
že
na
overenie
časovej
pôsobnosti
sa
vzťahuje
zákaz,
aby
členský
štát
výkonu
akokoľvek
vecne
preskúmal
rozhodnutie
alebo
verejnú
listinu a ich
osvedčenie
ako
EET.
Nemožno
teda
uvažovať o tom,
že
by
mal
členský
štát
výkonu
možnosť
zakaždým,
keď
prejednáva
návrh
založený
na
EET,
overiť,
či
členský
štát
pôvodu
správne
uplatnil
toto
nariadenie.
B.      Rozsah zákazu preskúmania vecnej stránky rozhodnutia alebo verejnej listiny a ich osvedčenia ako EET v členskom štáte výkonu
51.      Zákaz
preskúmania
vecnej
stránky
verejnej
listiny a jej
osvedčenia
ako EET v členskom
štáte
výkonu
vyplýva z článku 21 ods. 2
nariadenia č. 805/2004 v spojení s článkom 25
tohto
nariadenia.
52.      Na
to,
aby
sa
určilo,
či
sa
takýto
zákaz
vzťahuje
aj
na
overenie
časovej
pôsobnosti,
je
potrebný
výklad
príslušných
ustanovení s prihliadnutím
nielen
na
ich
znenie,
ale
aj
na
kontext,
do
ktorého
patria, a ciele,
ktoré
sleduje
akt,
ktorého
sú
súčasťou.(14)
1.      Doslovný výklad
53.      Pokiaľ
ide o znenie článku 21 ods. 2
nariadenia č. 805/2004, z viacerých
jazykových
verzií
tohto
ustanovenia
vyplýva,
že
toto
ustanovenie
výslovne
stanovuje,
že
preskúmanie
vecnej
stránky
nie
je
možné
„za
žiadnych
okolností“(15).
Treba
zdôrazniť,
že
hoci
toto
spresnenie
nie
je
uvedené v nemeckej
jazykovej
verzii,
bolo
už
obsiahnuté – minimálne v anglickej
jazykovej
verzii – v pôvodnom
návrhu
Komisie.(16) Uvedené
spresnenie
navyše
zodpovedá
obvyklej
formulácii
zákazu
vecného
preskúmania,
ako
je
zakotvený v oblasti
spolupráce v občianskych
veciach
už
od
Bruselského
dohovoru.(17)
54.      Rovnako
podotýkam,
že v oblasti
spolupráce v občianskych
veciach
zákaz
vecného
preskúmania
bráni
súdu
členského
štátu
výkonu
kontrolovať
presnosť
hodnotení z hľadiska
práva
alebo
skutkového
stavu,
ktoré
urobil
súd
členského
štátu
pôvodu.(18)
55.      Pokiaľ
ide
konkrétne o nariadenie č. 805/2004,
Súdny
dvor
rozhodol,
že
žiadny
spor
týkajúci
sa
rozhodnutia
vydaného v členskom
štáte
pôvodu
alebo
jeho
osvedčenia
ako
EET
nemôže
byť
predložený
na
posúdenie
týmto
súdom
alebo
orgánom.(19) Na
rozdiel
od
iných
ustanovení
sekundárneho
práva
zakotvujúcich
zákaz
vecného
preskúmania v oblasti
spolupráce v občianskych
veciach
Únie článok 21 ods. 2
tohto
nariadenia
stanovuje
tento
zákaz
nielen
vo
vzťahu k rozhodnutiu
(alebo
súdnemu
zmieru
prípadne
verejnej
listine,
podľa
okolností),
ale
aj k jeho
osvedčeniu
ako
EET.
56.      Inými
slovami,
zákaz
vecného
preskúmania
sa
týka
aj
analýzy,
ktorá
viedla
príslušný
orgán k osvedčeniu
predmetnej
verejnej
listiny
ako
EET.
Príslušný
orgán
alebo
súd v členskom
štáte
pôvodu
musí
pritom
podľa
svojho
vnútroštátneho
práva
určiť, v ktorom
okamihu
sa
má
rozhodnutie
považovať
za
vydané a verejná
listina
za
vyhotovenú
alebo
zaregistrovanú v zmysle článku 26
nariadenia č. 805/2004.
Otázka,
či
listina
patrí
do
časovej
pôsobnosti
tohto
nariadenia,
teda
predstavuje
úkon
právnej
kvalifikácie,
ktorý
vykonáva
príslušný
súd
alebo
orgán
členského
štátu
pôvodu a ktorý
nemožno
kontrolovať v členskom
štáte
výkonu.
57.      Podľa
môjho
názoru z toho
vyplýva,
že
na
preskúmanie
časovej
pôsobnosti
príslušným
orgánom
alebo
súdom
členského
štátu
sa
vzťahuje
zákaz
opätovného
preskúmania
vecnej
stránky
osvedčenia o EET.
58.      K tomuto
záveru
podľa
môjho
názoru
vedie
aj
systematický a teleologický
výklad
týchto
ustanovení.
2.      Systematický výklad
59.      Pokiaľ
ide o kontext,
do
ktorého
patrí článok 21 ods. 2
nariadenia č. 805/2004,
treba
pripomenúť,
že
podľa
judikatúry
Súdneho
dvora
zrušenie
doložky
vykonateľnosti
podľa článku 5 tohto
nariadenia
spočíva
na
jasnom
rozdelení
právomocí
medzi
súdy a orgány
členského
štátu
pôvodu a súdy a orgány
členského
štátu
výkonu.(20)
60.      Keď
normotvorca
Únie
týmto
spôsobom
obmedzil
právomoci
členského
štátu
výkonu v súvislosti s možnosťou
preskúmania
rozhodnutia
alebo
verejnej
listiny
osvedčených
ako
EET,
súbežne
upravil v členskom
štáte
pôvodu
mechanizmy
zabezpečujúce
dlžníkovi
možnosť
spochybniť
toto
osvedčenie.
61.      Ako
zdôrazňuje
Komisia, článok 10 ods. 1
nariadenia č. 805/2004
stanovuje,
že
osvedčenie o EET
musí
byť
na
žiadosť
podanú
pôvodnému
súdu
podľa
okolností
buď
opravené,
alebo
stiahnuté. Článok 25 ods. 3
tohto
nariadenia
okrem
toho
stanovuje,
že
tento
postup
sa
analogicky
uplatní
na
osvedčenie
verejnej
listiny
ako
EET.
62.      Osobitne
by
som
chcel
poukázať
na
to,
že článok 10 ods. 1
nariadenia č. 805/2004
výslovne
stanovuje,
že
osvedčenie
možno v členskom
štáte
pôvodu
stiahnuť,
ak
bolo
udelené
nesprávne
so
zreteľom
na
požiadavky
stanovené v tomto
nariadení.
Na
jednej
strane
pritom v uvedenom
nariadení
nie
sú
nijako
obmedzené
dôvody,
na
základe
ktorých
možno
konštatovať
nesprávne
udelenie
osvedčenia.
Na
druhej
strane – ako
som
zdôraznil – analýza
časovej
pôsobnosti
podlieha
požiadavkám,
ktoré
má
príslušný
orgán
alebo
príslušný
súd
preskúmať
pri
vydávaní
osvedčenia o EET.
Za
týchto
podmienok
zastávam
názor,
že
nedodržanie
časovej
pôsobnosti
tohto
nariadenia
patrí
medzi
dôvody
umožňujúce
konštatovať
nesprávne
udelenie
osvedčenia o EET.
63.      Inými
slovami,
jedine
príslušné
orgány
alebo
súdy
členského
štátu
pôvodu
môžu
opätovne
preskúmať
rozhodnutie o udelení
osvedčenia,
aby
rozhodli,
či
ho
treba z nejakého
dôvodu
stiahnuť.
64.      V tejto
súvislosti
zdôrazňujem,
že článok 10 ods. 1
nariadenia č. 805/2004
je
jediným
nástrojom,
ktorý
má
dlžník k dispozícii
na
to,
aby
namietal,
že
verejná
listina
alebo
rozhodnutie
boli
nesprávne
osvedčené
ako
EET.
Ako
pritom
vyplýva z odôvodnenia
10
tohto
nariadenia,
zrušenie
akýchkoľvek
kontrol v členskom
štáte
výkonu
je
neoddeliteľne
spojené s existenciou
dostatočnej
záruky
dodržania
práva
na
obhajobu.
Za
týchto
podmienok
sa
nazdávam,
že
pojem
„nesprávne
udelenie“
umožňujúci
súdu
členského
štátu
pôvodu
stiahnuť
osvedčenie
treba
vykladať
flexibilne.
65.      Túto
možnosť
stiahnutia
dopĺňa
ďalší
mechanizmus v členskom
štáte
výkonu,
ktorého
cieľom
je,
aby v prípade
podania
žiadosti o stiahnutie
osvedčenia
mohol
dlžník
požiadať o obmedzenie
alebo
prerušenie
vykonávacieho
konania v súlade s článkom 23
nariadenia č. 805/2004.
66.      V tomto
ohľade
možnosť
dlžníka
dosiahnuť
prerušenie
exekúcie
podlieha
reštriktívnym
podmienkam.
Jednak
je
podmienená
súdnym
konaním
iniciovaným
dlžníkom v členskom
štáte
pôvodu
vo
veci
rozhodnutia
alebo
verejnej
listiny,
ktoré
sú
predmetom
osvedčenia,
alebo
stiahnutia
prípadne
opravy
EET.
Jednak
predpokladá
existenciu
„výnimočných
okolností“,
pričom
túto
podmienku
treba
podľa
judikatúry
vykladať
reštriktívne.(21) V tejto
súvislosti
by
som
však
chcel
zdôrazniť,
že
situácia, o akú
ide
vo
veci
samej – keď
je
súdu
členského
štátu
výkonu
zrejmé,
že
nebola
dodržaná
pôsobnosť
nariadenia č. 805/2004
–,
by
mala
spadať
pod
pojem
„výnimočné
okolnosti“ a reštriktívna
judikatúra
Súdneho
dvora
súvisiaca s týmto
pojmom
by
sa
na
ňu
mala
uplatňovať
flexibilnejšie.
67.      Ako
uvádza
Komisia,
skúmanie
týchto
ustanovení
dokazuje,
že
normotvorca
Únie
pri
prijímaní
nariadenia č 805/2004
zohľadnil
skutočnosť,
že
osvedčenie
mohlo
byť
vydané
nesprávne a rozhodol
sa
to
napraviť
tak,
že
poskytol
navrhovateľovi
možnosť
požiadať o stiahnutie
osvedčenia v členskom
štáte
pôvodu a súčasne
požiadať o prerušenie
exekúcie v členskom
štáte
výkonu.
68.      Z celkovej
systematiky
nariadenia č. 805/2004
teda
podľa
môjho
názoru
jasne
vyplýva,
že
posúdenie
časovej
pôsobnosti
tohto
nariadenia
možno
kontrolovať
iba v členskom
štáte
pôvodu v rozsahu
možností,
ktoré
má
dlžník
na
to,
aby
namietal
nesprávne
udelenie
osvedčenia. V dôsledku
uvedeného a vzhľadom
na
prísne
rozdelenie
právomocí
sformulované v tomto
právnom
predpise
celková
systematika
uvedeného
nariadenia
neumožňuje
takéto
preskúmanie v členskom
štáte
výkonu.
3.      Teleologický výklad
69.      Pokiaľ
ide o cieľ
nariadenia č. 805/2004,
pripomínam,
že
na
jeho
pozadí
je
program
prijatý
Radou v roku
2000 v nadväznosti
na
zasadanie v Tampere s cieľom
vykonávať
zásadu
vzájomného
uznávania
najmä
odstránením
sprostredkujúcich
opatrení
pred
výkonom v členskom
štáte, v ktorom
sa o výkon
žiada.(22) Veriteľom
tak
mala
byť
poskytnutá
hmatateľná
výhoda,
keď
získali
možnosť
dosiahnuť
rýchly a účinný
výkon v zahraničí
bez
zásahu
súdnych
orgánov
členského
štátu, v ktorom
sa o výkon
žiada, s prieťahmi a nákladmi,
ktoré s tým
súvisia.(23)
70.      Účelom
nariadenia č. 805/2004
je
teda
vytvorenie
EET
pre
nesporné
nároky,
aby
bol
na
základe
stanovenia
minimálnych
pravidiel
umožnený
voľný
pohyb
rozhodnutí,
súdnych
zmierov a verejných
listín
vo
všetkých
členských
štátoch.(24) Ak
pôvodný
súd
osvedčil
vnútroštátne
rozhodnutie
ako
EET,
na
účely
výkonu
sa s ním
nakladá
tak,
ako
keby
bolo
vydané v členskom
štáte
výkonu, a preto
nie
je
potrebná
doložka
vykonateľnosti,
ktorou
sa
konštatuje
jeho
vykonateľnosť v tomto
členskom
štáte.(25) To
isté
platí
pre
súdne
zmiery(26) a verejné
listiny.(27)
71.      Súdny
dvor
tak
rozhodol,
že z kombinovaného
znenia článkov 1 a 5
nariadenia č. 805/2004 v spojení s odôvodneniami
8,
10,
11 a 18
tohto
nariadenia
vyplýva,
cieľom
tohto
nariadenia
je v súlade
so
vzájomnou
dôverou
vo
výkon
spravodlivosti v členských
štátoch,
na
ktorej
je
založené
rozdelenie
právomocí,
na
jednej
strane
medzi
súdmi a orgánmi
členského
štátu
pôvodu a na
druhej
strane
súdmi a orgánmi
členského
štátu
výkonu,
zabezpečiť
voľný
pohyb
najmä
rozhodnutí o nesporných
nárokoch,
urýchliť a zjednodušiť
ich
výkon
zrušením
konania,
ktorého
cieľom
je
vykonať
tieto
rozhodnutia,
pričom
sa
zabezpečí
dodržanie
práva
na
obhajobu.(28)
72.      Podľa
môjho
názoru
by
umožnenie
kontroly
dodržania
časovej
pôsobnosti
nariadenia č. 805/2004 v členskom
štáte
výkonu
preto
jednoznačne
odporovalo
tomuto
cieľu,
keďže
by
to
viedlo k opätovnému
zavedeniu
systematickej
kontroly
osvedčenia o EET
udeleného v členskom
štáte
pôvodu v tomto
členskom
štáte, a to
nad
rámec
postupov
stanovených v tomto
nariadení a napriek
výslovnému
zákazu
preskúmania
vecnej
stránky,
ktorý
toto
nariadenie
obsahuje.
73.      Platí
to o to
viac,
že
zavedenie
takéhoto
systému
voľného
pohybu
rozhodnutí o nesporných
nárokoch
spočíva
na
vzájomnej
dôvere
medzi
členskými
štátmi v riadne
vykonávanie
práva
Únie.
Konkrétne,
ako
sa
uvádza v odôvodnení
18
nariadenia č. 805/2004,
vzájomná
dôvera
vo
výkon
spravodlivosti v členských
štátoch
odôvodňuje,
že
súd
jedného
členského
štátu
môže
považovať
všetky
podmienky
pre
vydanie
osvedčenia
TEE
za
splnené,
aby
mohlo
byť
rozhodnutie
vykonané
vo
všetkých
členských
štátoch.
74.      Okrem
toho
je
tento
voľný
pohyb
podľa
môjho
názoru
založený
na
mimoriadne
vysokom
stupni
vzájomnej
dôvery
medzi
členskými
štátmi, o čom
svedčí
absencia
ustanovenia o verejnom
poriadku,
ktoré
by
umožňovalo
členskému
štátu
výkonu
nevykonať
rozhodnutie,
súdny
zmier
alebo
verejnú
listinu
osvedčené
ako
EET.
75.      Inými
slovami,
práve
zásada
vzájomnej
dôvery
odôvodňuje,
že
na
jednej
strane
je
vo
výlučnej
právomoci
členského
štátu
pôvodu
opraviť
alebo
stiahnuť
EET a na
druhej
strane
je
súd
členského
štátu
výkonu
povinný
považovať
osvedčenie o EET
za
platné,
pričom nesmie
kontrolovať
jeho
správnosť
ani
vtedy,
keď v dôsledku
zjavného
nedodržania
časovej
pôsobnosti
nariadenia č. 805/2004
nemalo
byť
osvedčenie
vôbec
vydané.
76.      Z vyššie
uvedeného
vyplýva,
že
tak
znenie článku 21 ods. 2 a článku 25
nariadenia č. 805/2004,
ako
aj
kontext,
do
ktorého
tieto
ustanovenia
patria, a ciele,
ktoré
sleduje
akt,
ktorého
sú
súčasťou,
naznačujú,
že
tieto
ustanovenia
bránia
tomu,
aby
osvedčenie
verejnej
listiny
ako
EET
mohlo
byť
preskúmané v členskom
štáte
výkonu v prípade,
ak
vzhľadom
na
dátum
vyhotovenia
verejnej
listiny
zjavne
nebola
dodržaná
časová
pôsobnosť
tohto
nariadenia.
V.      Návrh
77.      Vzhľadom
na
všetky
predchádzajúce
úvahy
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
odpovedal
na
prejudiciálnu
otázku,
ktorú
položil
Oberster Gerichtshof (Najvyšší
súd,
Rakúsko),
takto:
Článok 21 ods. 2
nariadenia
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES) č. 805/2004 z 21. apríla
2004,
ktorým
sa
vytvára
európsky
exekučný
titul
pre
nesporné
nároky, v spojení s článkom 25
tohto
nariadenia
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že:
v členskom
štáte
výkonu
nemožno
preskúmať
osvedčenie
vykonateľnej
verejnej
listiny
ako
EET,
ktoré
vydal
príslušný
orgán v členskom
štáte
pôvodu
pomocou
vzorového
tlačiva
uvedeného v prílohe III k tomuto
nariadeniu, v prípade,
ak
vzhľadom
na
dátum
vyhotovenia
verejnej
listiny
zjavne
nebola
dodržaná
časová
pôsobnosť
tohto
nariadenia.
1      Jazyk
prednesu:
francúzština.
2      Nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady z 12. decembra
2012 o právomoci a o uznávaní a výkone
rozsudkov v občianskych a obchodných
veciach
(Ú. v. EÚ L 351,
2012,
s. 1).
3      Dosiahnutom
nariadením
Rady
(ES) č. 44/2001 z 22. decembra
2000 o právomoci a o uznávaní a výkone
rozsudkov v občianskych a obchodných
veciach
(Ú. v. ES L 12,
2001,
s. 1;
Mim.
vyd.
19/004,
s. 42;
ďalej
len
„nariadenie
Brusel
I“).
4      Nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 805/2004 z 21. apríla 2004,
ktorým
sa
vytvára
európsky
exekučný
titul
pre
nesporné
nároky
(Ú. v. EÚ L 143,
s. 15;
Mim.
vyd.
19/07,
s. 38).
5      Jediný dôvod zamietnutia osvedčeného rozhodnutia, upravený v článku 21 ods. 1 nariadenia č. 805/2005, je nezlučiteľnosť s predošlým rozhodnutím, a ten sa navyše nevzťahuje na verejné listiny; pozri článok 25 ods. 3 tohto nariadenia.
6      Podľa § 54c ods. 1
Exekučného
poriadku.
7      Ú. v. ES L 299,
1972, s. 32,
ďalej
len
„Bruselský
dohovor“.
8      V tejto
súvislosti
by
som
chcel
spresniť,
že v čase
osvedčenia
predmetnej
verejnej
listiny
ako
EET
bolo v prejednávanej
veci
nariadenie č. 805/2004 v zmysle
jeho článku 33 v platnosti. V tomto
prípade
teda
nejde o dodržanie
tohto
ustanovenia.
Naproti
tomu článok 26
tohto
nariadenia
stanovuje,
že
toto
nariadenie
sa
uplatňuje
len
na
verejné
listiny
vyhotovené
alebo
spísané
po
nadobudnutí
účinnosti
uvedeného
nariadenia. V prejednávanom
prípade
teda
ide
práve o toto
ustanovenie,
ktorého
cieľom
je
časovo
obmedziť
listiny,
ktoré
možno
osvedčiť
ako
EET.
9      Pozri
najmä
YESSIOU‑FALTSI,
P.:
The European Enforcement Order after Five Years of
Experience in
Greece,
In:
Revue
Hellénique de
Droit International,
2008,
vol.
61, s. 735,
742 a 743
(grécke
rozhodnutia
osvedčené
ako
EET
pred
21. októbrom
2005);
Tribunal
d’arrondissement Luxembourg (civil)
(Oblastný
súd
Luxemburg,
občianskoprávna
sekcia),
III.
senát,
rozsudok o osobitnom
zaistení
pohľadávky č. 37/2015,
dostupný
na
https://justice.public.lu/fr/jurisprudence/juridictions‑judiciaires.html
(EET
vydaný v roku
2012
vo
Francúzsku
na
základe
uznesenia o neodkladnom
opatrení,
vydaného v roku
2003);
Oberlandesgericht München (Vyšší
krajinský
súd
Mníchov,
Nemecko),
ako
aj
uznesenie z 30. apríla
2007,
6
W
687/07,
NJW‑RR,
2007, s. 1582 a 1583
(neuplatniteľnosť
nariadenia
na
uznesenie o určení
výšky
trov
konania,
vydané
2. marca 2005).
10      Článok 33
nariadenia č. 805/2004.
11      Pozri
tiež
HUET,
A.:
Titre exécutoire européen,
Répertoire de
droit européen,
Dalloz,
august
2006, bod 7.
12      Pozri
analogicky,
pokiaľ
ide o vymedzenie
ratione temporis nariadení
Brusel
I a Brusel
Ia,
rozsudok
zo
6. júna
2019,
Weil (C‑361/18,
EU:C:2019:473, bod 24).
13      Článok 1 nariadenia č. 805/2004.
14      Rozsudky
zo
16. februára
2023,
Lufthansa
Technik
AERO
Alzey (C‑393/21,
EU:C:2023:104, bod 33), a z 27. novembra
2025,
Manuel
Costa Filhos (C‑643/24,
EU:C:2025:923, bod 37).
15      Pozri
najmä
grécku
(„Σε καμία
περίπτωση“),
španielsku
(„en ningún caso“),
francúzsku
(„en aucun cas“),
taliansku
(„in
nessun caso“),
holandskú
(„in
geen geval“),
poľskú
(„w żadnych okolicznościach“),
portugalskú
(„em caso algum“),
rumunskú
(„în niciun caz“) a anglickú
(„under no
circumstances“)
jazykovú
verziu.
16      Pozri článok 22 ods. 2
návrhu
nariadenia
Rady,
ktorým
sa
vytvára
európsky
exekučný
titul
pre
nesporné
nároky;
KOM(2002) 159 v konečnom
znení, s. 3.
17      Pozri
najmä článok 29
Bruselského
dohovoru a článok 52
nariadenia
Brusel
Ia.
18      Pozri
najmä
rozsudky z 28. marca 2000,
Krombach (C‑7/98,
EU:C:2000:164, bod 36), a naposledy
zo
4. októbra
2024,
Real Madrid
Club de
Fútbol (C‑633/22,
EU:C:2024:843, bod 36 a citovaná
judikatúra).
19      Rozsudok
zo
16. februára
2023,
Lufthansa
Technik
AERO
Alzey (C‑393/21,
EU:C:2023:104, bod 41).
20      Rozsudky
zo
16. februára
2023,
Lufthansa
Technik
AERO
Alzey (C‑393/21,
EU:C:2023:104, bod 41), a z 27. novembra
2025,
Manuel
Costa Filhos (C‑643/24,
EU:C:2025:923, bod 40).
21      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok
zo
16. februára
2023,
Lufthansa
Technik
AERO
Alzey (C‑393/21,
EU:C:2023:104, body 34 a 35).
22      Pozri
odôvodnenie
8
nariadenia č. 805/2004,
ako
aj
oznámenie
Rady
(2001/C
12/01)
„Návrh
programu
opatrení
na
vykonávanie
zásady
vzájomného
uznávania
rozsudkov v občianskych a obchodných
veciach“
[neoficiálny
preklad]
(Ú. v. ES C 12,
2001,
s. 1 a 5).
23      Pozri
odôvodnenia
8 a 9
nariadenia č. 805/2004.
24      Článok 1 nariadenia č. 805/2004.
25      Pozri článok 5 nariadenia č. 805/2004.
26      Článok 24 ods. 2
nariadenia č. 805/2004.
27      Článok 25 ods. 2
nariadenia č. 805/2004.
28      Rozsudok z 27. novembra
2025,
Manuel
Costa Filhos (C‑643/24,
EU:C:2025:923, bod 53).
Pozri
tiež
rozsudok
zo
16. februára
2023,
Lufthansa
Technik
AERO
Alzey (C‑393/21,
EU:C:2023:104, bod 45).