62024TO0615_RES
Vec T‑615/24
Asociación de ciudadanos contra la corrupción y para la defensa del estado de derecho
proti
Európskemu ombudsmanovi
Uznesenie Všeobecného súdu (druhá komora) zo 17. júna 2025
„Žaloba o neplatnosť – Rozhodnutie ombudsmana nezačať vyšetrovanie na základe sťažnosti – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Čiastočný zjavný nedostatok právomoci – Čiastočná zjavná neprípustnosť“
Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Pojem – Akty so záväznými právnymi účinkami – Rozhodnutie európskeho ombudsmana ukončiť skúmanie sťažnosti alebo nezačať vyšetrovanie – Vylúčenie
(Články 228 a 263 ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu 2021/1163, články 2 až 4)
(pozri body 9 – 11)
Žaloba na nečinnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Nečinnosť, ktorú možno napadnúť žalobou – Rozhodnutie európskeho ombudsmana nezačať vyšetrovanie na základe sťažnosti alebo nevydať odporúčania – Vylúčenie
(Článok 265 tretí odsek ZFEÚ)
(pozri bod 14)
Zhrnutie
Všeobecný súd, na ktorý bola podaná žaloba o neplatnosť, ktorú zamietol sčasti z dôvodu zjavného nedostatku právomoci a sčasti ako zjavne neprípustnú, sa po prvýkrát od prijatia nového štatútu Európskeho ombudsmana z roku 2021 (
1
) vyjadril k otázke, či rozhodnutia ombudsmana nezačať vyšetrovanie na základe sťažnosti môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť.
Žalobca, Asociación de ciudadanos contra la corrupción y para la defensa del estado derecho (Občianske združenie boja proti korupcii a za obranu právneho štátu), je združením založeným podľa španielskeho práva, ktorého cieľom je boj proti korupcii a ochrana právneho štátu.
Dňa 28. augusta 2024 Komisia predložila ombudsmanovi sťažnosť proti Európskej komisii. Ombudsman listom z 18. septembra 2024 informoval žalobcu, že neexistujú dostatočné dôvody na začatie vyšetrovania a že sťažnosť bude odložená. V nadväznosti na žiadosť žalobcu ombudsman e‑mailom z 27. septembra 2024 a listom z 3. októbra 2024 pripomenul svoje predchádzajúce odpovede a poskytol odpoveď na žiadosť žalobcu, aby začal vyšetrovanie z vlastnej iniciatívy.
Združenie podalo žalobu o neplatnosť proti rozhodnutiu obsiahnutému v uvedenom liste ombudsmana z 3. októbra 2024.
Posúdenie Všeobecným súdom
Všeobecný súd zamietol tento návrh o neplatnosť ako zjavne neprípustný, keďže napadnuté rozhodnutie nepredstavuje napadnuteľný akt v zmysle článku 263 ZFEÚ.
V tejto súvislosti Všeobecný súd poznamenal, že z článku 228 ZFEÚ a článkov 2 až 4 nariadenia 2021/1163 vyplýva, že ombudsman skúma sťažnosti, ktoré mu boli podané a ktoré sa týkajú prípadov nesprávneho úradného postupu inštitúcií, orgánov, úradov alebo agentúr Únie, a vedie vyšetrovania, ktoré považuje za opodstatnené (
2
). Predovšetkým zamietne sťažnosti, ktoré nepatria do rozsahu jeho mandátu alebo ktoré nespĺňajú určité procesné požiadavky (
3
); ak zistí, že sťažnosť je zjavne neopodstatnená, uzavrie spis a informuje o tom sťažovateľa (
4
), a ak to považuje za opodstatnené, môže rozhodnúť o začatí vyšetrovania (
5
). V tomto kontexte čo najskôr informuje sťažovateľa o opatreniach prijatých v súvislosti so sťažnosťou a môže sťažovateľovi a dotknutej inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre Európskej únie navrhnúť riešenie s cieľom odstrániť prípad nesprávneho úradného postupu, ktorého sa sťažnosť týka, a ak toto riešenie prijmú, môže spis uzavrieť (
6
). Ak sa na základe vyšetrovania zistia prípady nesprávneho úradného postupu, ombudsman informuje o zisteniach vyšetrovania dotknutú inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru Únie a v prípade potreby vydá odporúčania (
7
). Po tomto poslednom oznámení má dotknutá inštitúcia, orgán, úrad alebo agentúra tri mesiace na to, aby ombudsmanovi zaslala podrobné stanovisko (
8
), v nadväznosti na ktoré môže ombudsman ukončiť vyšetrovanie a zaslať dotknutej inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre, ako aj v niektorých prípadoch Európskemu parlamentu, správu, v ktorej môže vydať odporúčania. Ombudsman napokon informuje sťažovateľa o výsledku vyšetrovania, o prijatom stanovisku a o prípadných odporúčaniach uvedených v správe (
9
).
Z uvedených ustanovení teda vyplýva, že ombudsman sa obmedzuje na to, aby čo najskôr informoval sťažovateľa o opatreniach prijatých v súvislosti so sťažnosťou a že ak zistí, že došlo k nesprávnemu úradnému postupu, tak po tom, čo sa obráti na dotknutú inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru, jednoducho informuje sťažovateľa o výsledku vyšetrovania a o stanovisku dotknutej inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry, ako aj o svojich prípadných odporúčaniach.
Po preskúmaní sťažnosti ombudsman predovšetkým nemá právomoc prijímať záväzné opatrenia a správa, ktorú zašle dotknutej inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre v prípade zistenia nesprávneho úradného postupu vo svojej podstate nevyvoláva žiadne právne účinky vo vzťahu k tretím osobám v zmysle článku 263 ZFEÚ a nezaväzuje ani dotknutú inštitúciu, orgán, úrad alebo agentúru, ktorá sa môže v rámci výkonu právomocí, ktoré sú jej zverené právom Únie, slobodne rozhodnúť o tom, ako bude v nadväznosti na túto správu postupovať.
Všeobecný súd z toho vyvodil, že odôvodnené rozhodnutie ombudsmana o ukončení skúmania sťažnosti odložením tejto sťažnosti, a to aj bez začatia vyšetrovania, nepredstavuje akt, ktorý je možné napadnúť žalobou o neplatnosť, keďže takéto rozhodnutie nevyvoláva právne účinky voči tretím osobám v zmysle článku 263 ZFEÚ.
Z rovnakých dôvodov Všeobecný súd ďalej poznamenal, že aj za predpokladu, že by žalobný návrh v rámci žaloby na nečinnosť založenej na článku 265 ZFEÚ smeroval ku konštatovaniu, že ombudsman nezačal vyšetrovanie, či dokonca nezaslal Komisii správu a odporúčania, treba konštatovať, že takéto akty nemôžu byť predmetom žaloby na nečinnosť podľa článku 265 tretieho odseku ZFEÚ. Cieľom žaloby na nečinnosť je totiž sankcionovať neprijatie právne záväzného aktu. Ombudsman však neprijíma záväzné opatrenia vo vzťahu k sťažovateľovi, ani voči dotknutej inštitúcii, orgánu, úradu alebo agentúre.
(
1
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2021/1163 z 24. júna 2021, ktorým sa stanovujú pravidlá a všeobecné podmienky upravujúce výkon funkcie ombudsmana (štatút ombudsmana) a zrušuje rozhodnutie 94/262/ESUO, ES, Euratom (Ú. v. EÚ L 253, 2021, s. 1).
(
2
)	Článok 228 ods. 1 prvý a druhý pododsek ZFEÚ.
(
3
)	Článok 2 ods. 4 štatútu ombudsmana.
(
4
)	Článok 2 ods. 5 uvedeného štatútu.
(
5
)	Článok 2 ods. 7 a článok 3 ods. 1 uvedeného štatútu.
(
6
)	Článok 2 ods. 10 uvedeného štatútu.
(
7
)	Článok 4 ods. 1 uvedeného štatútu.
(
8
)	Článok 4 ods. 2 uvedeného štatútu.
(
9
)	Článok 4 ods. 3 uvedeného štatútu.