62004CJ0140_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑140/04,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) z 11. marca 2004 a doručený Súdnemu dvoru 16. marca 2004, ktorý súvisí s konaním:
United Antwerp Maritime Agencies NV
proti
Belgicku,
a
Seaport Terminals NV
proti
Belgicku,
United Antwerp Maritime Agencies NV,
SÚDNY DVOR (prvá komora),
v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), E. Juhász a M. Ilešič,
generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
tajomník: M. M. Ferreira, hlavná referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 7. apríla 2005,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– United Antwerp Maritime Agencies NV, v zastúpení: E. Gevers, advocaat,
– Seaport Terminals NV, v zastúpení: P. Hoogmartens a G. Huyghe, advocaten,
– belgická vláda, v zastúpení: D. Haven, splnomocnená zástupkyňa,
– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci F. Tuytschaever, advocaat,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 26. apríla 2005,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 203 ods. 3 štvrtej zarážky nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307, ďalej len „colný kódex“).
2. Tento návrh bol podaný v rámci konania medzi Belgickom a námornou dopravnou spoločnosťou United Antwerp Maritime Agencies NV (ďalej len „Unamar“) a obslužnou spoločnosťou Seaport Terminals NV, ktorá sa zmenila na Katoen Natie Terminals NV (ďalej len „Seaport Terminals“), vo veci úhrady colného dlhu vzniknutého z dôvodu odňatia tovarov podliehajúcich dovoznému clu spod colného dohľadu.
Právna úprava Spoločenstva
Colný kódex
3. Podľa článku 37 colného kódexu:
„1. Tovar prepravený na colné územie spoločenstva podlieha colnému dohľadu od jeho vstupu na colné územia spoločenstva. Môže byť podrobený colnej kontrole v súlade s platnými predpismi.
2. Tovar podlieha colnému dohľadu po dobu, ktorá je potrebná na určenie jeho colného štatútu...“
4. Článok 38 predmetného kódexu stanovuje:
„1. Osoba, ktorá tovar prepravila na colné územie spoločenstva, je povinná ho prepraviť bez zbytočného odkladu a prípadne po ceste určenej colnými orgánmi a v súlade s ich pokynmi:
a) na colný úrad určený colnými orgánmi alebo na akékoľvek iné miesto určené alebo schválené týmito orgánmi;
...
2. Každá osoba, ktorá preberá zodpovednosť za prepravu tovaru po tom, ako bol tovar prepravený na colné územie spoločenstva, hlavne v dôsledku prekládky, je taktiež zodpovedná aj za dodržiavanie povinností uvedených v odseku 1.
...“
5. Podľa článku 40 predmetného kódexu:
„Tovar, ktorý bol podľa článku 38 ods. 1 písmeno a) prepravený na colný úrad alebo na iné miesto stanovené alebo schválené colnými orgánmi, predloží colným orgánom osoba, ktorá tovar na colné územie spoločenstva prepravila alebo prípadne osoba, ktorá preberá zodpovednosť za prepravu tohto tovaru po jeho vstupe na toto územie.“
6. Podľa znenia článku 43 colného kódexu:
“s výhradou článku 45 je na tovar predložený colným orgánom podľa článku 40 potrebné podať predbežné colné vyhlásenie.
Predbežné colné vyhlásenie sa podáva súčasne s predložením tovaru colným orgánom. Colné orgány však môžu určiť lehotu na podanie tohto vyhlásenia, ktorá uplynie v prvý pracovný deň nasledujúceho po dni kedy bol tovar predložený colným orgánom.“
7. Článok 44 ods. 2 predmetného kódexu uvádza:
„Predbežné colné vyhlásenie môže byť podané:
a) osobou, ktorá tovar prepravila na colné územie spoločenstva, alebo prípadne osobou, ktorá prevzala zodpovednosť za prepravu tovaru po jeho vstupe na toto územie; alebo
b) osobou, v ktorej mene konali osoby uvedené v písmene a).“
8. Článok 46 ods. 1 toho istého kódexu stanovuje:
„Tovar môže byť vykladaný a prekladaný z dopravných prostriedkov, ktorými je prepravovaný, iba so súhlasom colných orgánov, a to na miestach, ktoré na tento účel určia alebo schvália colné orgány.
...“
9. Článok 50 colného kódexu stanovuje:
„Od predloženia tovaru colným orgánom až do okamihu pridelenia colne schváleného určenia alebo použitia, má tento tovar postavenie dočasne uskladneného tovaru. Takýto tovar sa ďalej označuje ako ‚dočasne uskladnený tovar‘.“
10. Podľa článku 51 predmetného kódexu:
„1. Dočasne uskladnený tovar môže byť uskladnený iba na miestach schválených colnými orgánmi a za podmienok nimi stanovených.
2. Colné orgány môžu od držiteľa tovaru požadovať zabezpečenie akéhokoľvek colného dlhu, ktorý by mohol vzniknúť podľa článku 203 alebo 204.“
11. Podľa článku 53 ods. 2 toho istého kódexu:
„Pokiaľ nie je postavenie tovaru upravené, môžu colné orgány na náklady a nebezpečenstvo držiteľa tovaru nechať tento tovar premiestniť na zvláštne miesto, ktoré je pod ich dohľadom.“
12. Článok 203 colného kódexu uvádza:
„1. Colný dlh pri dovoze vzniká:
– nezákonným odňatím tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu spod colného dohľadu.
2. Colný dlh vzniká v okamihu, keď je tovar odňatý spod colného dohľadu.
3. Dlžníkmi sú:
– osoba, ktorá odňala tovar spod colného dohľadu,
– akékoľvek osoby, ktoré sa tohto odňatia zúčastnili a ktoré si boli vedomé alebo si mali byť vedomé toho, že tovar je odnímaný spod colného dohľadu,
– akékoľvek osoby, ktoré tovar odňatý spod colného dohľadu získali alebo prechovávali a ktoré si boli alebo si mali byť v čase získania alebo prijatia takéhoto tovaru vedomé, že tento bol odňatý spod colného dohľadu,
a
– prípadne taktiež osoba, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru alebo z použitia colného režimu, do ktorého bol tovar prepustený.“
Nariadenie(EHS) č. 2454/93
13. Podľa článku 183 ods. 1 a 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3, a oprava Ú. v. ES L 268, 1994, s. 32, ďalej len „vykonávacie nariadenie“):
„1. Predbežné colné vyhlásenie podpíše osoba, ktorá ho vyhotovila.
2. Predbežné colné vyhlásenie schvália colné orgány a ponechajú si ho na účel overenia, či je tovaru, na ktoré sa vzťahuje, pridelené colne schválené určenie alebo použitie v lehote stanovenej v článku 49 kódexu.“
14. Článok 184 vykonávacieho nariadenia stanovuje:
„1. Osoba, uvedená v článku 183 ods. 1, musí tovar, na ktorý sa vzťahuje predbežné colné vyhlásenie a ktorý nebol vyložený z dopravného prostriedku, v ktorom je prepravovaný, opäť predložiť nedotknutý, vždy keď tak colné orgány požadujú až dovtedy, kým je príslušnému tovaru pridelené colne schválené určenie alebo použitie.
2. Akákoľvek osoba, ktorá má v držaní tovar po jeho vyložení na účel jeho prepravenia alebo uskladnenia, zodpovedá za splnenie povinnosti opäť predložiť všetok tovar nedotknutý na žiadosť colných orgánov.“
Konanie vo veci samej a prejudiciálne otázky
15. Podľa návrhu vnútroštátneho súdu na začatie prejudiciálneho konania Unamar podal na colnom úrade v Antverpách predbežné colné vyhlásenie o zásielke cigariet ako tovaru, ktorý nie je tovarom Spoločenstva, ktoré bolo schválené 9. júna 1996. Dňa 18. júna 1996 Seaport Terminals vyložil kontajner obsahujúci predmetnú zásielku z lode M/S Cap Trafalgar, ktorou sa predmetný tovar prevážal z Paranagua (Brazília) do Antverp. Seaport Terminals zložil predmetný kontajner na prístavné mólo bez toho, aby mu bolo pridelené colne schválené určenie. Dňa 19. júna 1996 bolo konštatované, že kontajner bol v predchádzajúci deň odcudzený, z dôvodu čoho už nemohol byť predložený colným orgánom.
16. Belgická správa ciel a spotrebných daní z toho vyvodila, že sporný kontajner vstúpil na colné územie Európskej únie nedovoleným spôsobom a že z tohto dôvodu vznikol colný dlh.
17. Ďalej predmetná správa vystavila a doručila 13. marca 1998 platobný výmer na Unamar a Seaport Terminals, ktorým boli každý z nich vyzvaný na úhradu sumy 785 555,04 EUR zvýšenej o úroky a trovy z dôvodu dovozného cla a spotrebnej dane.
18. Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu rovnako vyplýva, že predmetná správa právne vychádzala z článku 202 ods. 1 a 3 a článku 203 colného kódexu, ako aj čo sa týka Seaport Terminals, z článku 184 ods. 2 vykonávacieho nariadenia.
19. Unamar a Seaport Terminals podali námietky voči platobným výmerom, ktoré im boli doručené. Súdnym rozhodnutím z 9. septembra 2002 rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen spojil predmetné námietky a potom ich odmietol ako neodôvodnené.
20. Unamar a Seaport Terminals podali v uvedenom poradí 14. októbra 2002 a 9. januára 2003 odvolanie proti tomuto rozhodnutiu súdu na hof van beroep te Antwerpen, ktorý sa rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1. Je možné považovať za osobu, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru (akú uvádza článok 203 ods. 3 posledná zarážka Colného kódexu Spoločenstva ustanoveného nariadením... č. 2913/92..., ďalej len ‚colný kódex‘) osobu, ktorá musí predložiť tovar na colnici (článok 40 colného kódexu), čo spôsobuje, že táto osoba alebo jej zástupca musí podať predbežné colné vyhlásenie (článok 44 ods. 2 colného kódexu) a podpísať ho (článok 183 ods. 1 vykonávacích predpisov Colného kódexu Spoločenstva zavedených nariadením... č. 2454/93..., ďalej len ‚vykonávacie nariadenie‘) a predložiť tovar colným orgánom opäť, pokiaľ nebol vyložený z dopravného prostriedku, v ktorom je prepravovaný od momentu jeho vstupu do Spoločenstva až dovtedy, kým je tovaru pridelené colne schválené určenie?
2. Je možné považovať za osobu, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru (akú uvádza článok 203 ods. 3 posledná zarážka colného kódexu) osobu, ktorá po vyložení má tovar v držbe na účel zabezpečenia jeho premiestnenia alebo skladovania, čo spôsobuje, že táto osoba sa môže považovať na základe článku 51 ods. 2 a článku 53 ods. 2 colného kódexu za držiteľa tovaru, ktorý je povinný z tohto dôvodu na základe článku 184 ods. 2 vykonávacieho nariadenia tento tovar predložiť nedotknutý na každú žiadosť colných orgánov?
3. V prípade kladnej odpovede na prvú a druhú otázku, možno považovať osoby uvedené v týchto otázkach za spoločných, a teda nerozdielnych dlžníkov colného dlhu za predpokladu, že nejde o rovnaké osoby (v danom prípade postupne zástupca námornej spoločnosti, ktorá doviezla tovar do Spoločenstva, a skladovateľ poverený skladovaním a premiestnením tovaru na mieste vykladania/prístavnom móle určenom colnými orgánmi)?
4. V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku, zostáva osoba uvedená v prvej otázke dlžníkom až do momentu, keď je tovaru pridelené colne schválené určenie, bez ohľadu na skutočnosť, že po jeho vyložení z dopravného prostriedku, v ktorom bol dovezený do Spoločenstva, tovar bol skladovaný alebo premiestnený osobou uvedenou v druhej otázke?
5. V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku, je potrebné prijať názor, že osoba uvedená v prvej otázke zostáva dlžníkom colného dlhu až do momentu, keď bol tovar prevzatý osobou uvedenou v druhej otázke, a osoba uvedená v druhej otázke sa stáva dlžníkom až od momentu, keď prevezme tovar na skladovanie a premiestnenie?
6. V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a zápornej odpovede na druhú otázku má sa osoba uvedená v prvej otázke považovať za osobu, ktorá zostáva dlžníkom až do momentu, keď tovar prevezme osoba uvedená v druhej otázke, alebo až do momentu, keď je tovaru pridelené colne schválené určenie?“
O prejudiciálnych otázkach
21. Svojimi otázkami, ktoré je potrebné skúmať v súhrne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či článok 203 ods. 3 štvrtá zarážka colného kódexu sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „osoba, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“, môže znamenať tak osobu, ktorá má predložiť tovar colným orgánom v zmysle článku 40 toho istého colného kódexu, ako aj osobu, ktorá po vyložení predmetného tovaru má tento tovar v držbe na účel jeho premiestnenia alebo skladovania. V prípade kladnej odpovede sa vnútroštátny súd pýta, či tieto osoby sa môžu za okolností, akými sú okolnosti konania vo veci samej, považovať za spoločne a nerozdielne zaviazané na úhradu colného dlhu.
22. Na účel odpovede na tieto otázky je potrebné skúmať ustanovenia colného kódexu a vykonávacieho nariadenia týkajúce sa režimu uplatniteľného na tovar dovezený na colné územie Spoločenstva, ktorému ešte nebolo pridelené colne schválené určenie.
23. Podľa článku 38 ods. 1 písm. a) a ods. 2 colného kódexu tovar, ktorý je dovezený na colné územie Spoločenstva, musí byť prepravený bez zbytočného odkladu osobou, ktorá tovar prepravila na colné územie Spoločenstva, alebo prípadne osobou, ktorá preberá zodpovednosť za prepravu tovaru po tom, ako bol tovar prepravený na colné územie Spoločenstva, na colný úrad určený colnými orgánmi alebo na akékoľvek iné miesto určené alebo schválené týmito orgánmi. Podľa článku 40 toho istého colného kódexu tento tovar musí byť predložený na colnom úrade tými istými osobami.
24. Podľa článku 43 toho istého colného kódexu tovar predložený colným orgánom musí byť predmetom predbežného colného vyhlásenia, ktoré v zásade musí byť podané súčasne s predložením tovaru colným orgánom. Z článku 44 ods. 2 písm. a) a b) colného kódexu vyplýva, že podanie tohto vyhlásenia musí byť vykonané alebo osobou, ktorá tovar prepravila na colné územie Spoločenstva, alebo prípadne osobou, ktorá prevzala zodpovednosť za prepravu tovaru po jeho vstupe na toto územie, alebo osobou, v ktorej mene konali skôr uvedené osoby.
25. Článok 50 colného kódexu uvádza, že od predloženia tovaru colným orgánom až do okamihu pridelenia colne schváleného určenia alebo použitia má tovar postavenie dočasne uskladneného tovaru.
26. Článok 46 ods. 1 toho istého kódexu ustanovuje, že tento tovar môže byť vykladaný z dopravných prostriedkov, ktorými je prepravovaný, iba so súhlasom colných orgánov, a to na miestach, ktoré na tento účel určia alebo schvália colné orgány.
27. Podľa článku 51 ods. 2 tohto kódexu colné orgány môžu od držiteľa tovaru požadovať zabezpečenie akéhokoľvek colného dlhu, ktorý by mohol vzniknúť podľa článku 203 toho istého kódexu.
28. Z článku 203 ods. 1 colného kódexu vyplýva, že odňatie tovaru podliehajúceho dovoznému clu spod colného dohľadu spôsobuje v okamihu tohto odňatia vznik colného dlhu (pozri najmä rozsudok z 20. januára 2005, Honeywell Aerospace, C‑300/03, Zb. s. I‑689, bod 18). Podľa judikatúry Súdneho dvora odňatie spod colného dohľadu zahŕňa akékoľvek konanie alebo opomenutie, ktoré má za následok hoci len dočasné zabránenie príslušnému colnému orgánu v prístupe k tovaru pod colným dohľadom a vykonaniu kontrol uvádzaných v článku 37 ods. 1 colného kódexu (pozri najmä rozsudok Honeywell Aerospace, už citovaný, bod 19).
29. Podľa článku 203 ods. 3 štvrtej zarážky predmetného kódexu colný dlh v takom prípade zaťažuje viacero kategórií osôb, a to medziiným najmä osoby, ktoré odňali tovar spod colného dohľadu, prípadne „osobu, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“.
30. Ako už Súdny dvor konštatoval, zákonodarca Spoločenstva od nadobudnutia účinnosti colného kódexu zamýšľal vyčerpávajúcim spôsobom stanoviť podmienky určenia osôb – dlžníkov colného dlhu (rozsudky z 23. septembra 2004, Spedition Ulustrans, C‑414/02, Zb. s. I‑8633, bod 39, a z 3. marca 2005, Papismedov a i., C‑195/03, Zb. s. I‑1667, bod 38).
31. Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že tovar tvoriaci predmet konania vo veci samej bol predložený na príslušnom colnom úrade, bol do pridelenia colne schváleného určenia predmetom predbežného colného vyhlásenia, a teda nadobudol postavenie dočasne uskladneného tovaru. Okrem toho je nesporné, že tento tovar bol odňatý spod colného dohľadu v dôsledku krádeže, ktorá sa stala vtedy, keď tento tovar bol vyložený z lode a zložený na prístavnom móle zo strany Seaport Terminals.
32. Vnútroštátny súd by chcel vedieť, či v takomto prípade osoba, ktorá predložila sporný tovar na colnom úrade v zmysle článku 40 colného kódexu, ako aj osoba, ktorá po vyložení tovaru mala tovar v držbe na zabezpečenie jeho premiestnenia alebo skladovania, sa môžu považovať za dlžníkov colného dlhu ako osoby, ktoré majú „plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“ v zmysle článku 203 ods. 3 štvrtej zarážky colného kódexu.
33. Ako dôvodne tvrdia Unamar a Komisia Európskych spoločenstiev, keď bol dočasne uskladnený tovar vyložený z dopravného prostriedku, na ktorom sa nachádzal, a uskladnený do pridelenia colne schváleného určenia, je dlžníkom colného dlhu v zmysle predmetného článku 203 ods. 3 štvrtej zarážky práve osoba, ktorá má predmetný tovar v držbe v okamihu odňatia tohto tovaru spod colného dohľadu.
34. Čo sa týka „povinností vyplývajúcich z dočasného uskladnenia tovaru“ v zmysle tohto ustanovenia, článok 184 ods. 1 vykonávacieho nariadenia ustanovuje, že osoba uvedená v článku 183 ods. 1 toho istého nariadenia, a teda tá, ktorá podpísala predbežné colné vyhlásenie, musí tovar, na ktorý sa vzťahuje predbežné colné vyhlásenie a ktorý nebol vyložený z dopravného prostriedku, v ktorom je prepravovaný, opäť predložiť nedotknutý vždy, keď tak colné orgány požadujú. Naopak, podľa odseku 2 toho istého článku „akákoľvek osoba, ktorá má v držaní tovar po jeho vyložení na účel jeho prepravenia alebo uskladnenia, zodpovedá za splnenie“ predmetnej povinnosti.
35. Zo znenia samotného článku 184 vykonávacieho nariadenia vyplýva, že rozhodujúcim kritériom na určenie osoby, ktorej je uložená povinnosť predložiť dočasne uskladnený tovar na každé požiadanie colných orgánov, je v období nasledujúcom po vyložení tohto tovaru jeho držba. Je to držiteľ, kto opatruje tento tovar a je povinný predložiť ho na každé požiadanie, zatiaľ čo osoba, ktorá podpísala predbežné colné vyhlásenie, už od tohto momentu nemá skutočnú kontrolu nad predmetným tovarom.
36. Predmetná povinnosť má prostredníctvom kritéria držby čo najlepšie zabezpečiť kontroly dočasne uskladneného tovaru colnými orgánmi, čo je uvedené v článku 37 ods. 1 colného kódexu.
37. Tento výklad je posilnený článkom 51 ods. 2 predmetného kódexu, ktorý stanovuje, že colné orgány môžu od „držiteľa“ tovaru požadovať zabezpečenie akéhokoľvek colného dlhu, ktorý by mohol vzniknúť podľa článku 203 toho istého kódexu.
38. Čo sa týka povinnosti spočívajúcej v pridelení dočasne uskladnenému tovaru colne schváleného určenia v lehotách určených podľa článku 49 colného kódexu, ktorá prípadne vzniká deklarantovi, táto povinnosť nespadá pod ustanovenie článku 203 ods. 3 štvrtej zarážky toho istého kódexu, ktoré sa týka iba povinností spojených s dočasným „uskladnením“ tovaru.
39. Z toho vyplýva, že pod „osobou, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“ v zmysle článku 203 ods. 3 štvrtej zarážky colného kódexu, je potrebné po vyložení predmetného tovaru rozumieť osobu, ktorá má tento tovar v držbe.
40. Článok 213 colného kódexu, ktorý ustanovuje, že ak je za zaplatenie colného dlhu zodpovedných viacero dlžníkov, tí sú povinní tento dlh uhradiť spoločne a nerozdielne, nespochybňuje uvedený výklad, pretože v situácii, akou je situácia v konaní vo veci samej, osoba, ktorá podpísala predbežné colné vyhlásenie, na rozdiel od osoby, ktorá po jeho vyložení tento tovar má v držbe, už nie je povinná tento tovar predložiť colným orgánom na každé požiadanie.
41. S prihliadnutím na vyššie uvedené úvahy je potrebné na položené otázky odpovedať, že článok 203 ods. 3 štvrtá zarážka colného kódexu sa má vykladať v tom zmysle, že pod „osobou, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“, sa má rozumieť osoba, ktorá má tento tovar po vyložení predmetného tovaru v držbe na účel zabezpečenia jeho premiestnenia alebo skladovania.
O trovách
42. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
Článok 203 ods. 3 štvrtá zarážka nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že pod „osobou, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“, sa má rozumieť osoba, ktorá má tento tovar po vyložení predmetného tovaru v držbe na účel zabezpečenia jeho premiestnenia alebo skladovania.