62020CO0174
UZNESENIE SÚDNEHO DVORA (ôsma komora)
z 3. septembra 2020 (
*1
)
„Odvolanie – Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Podanie odvolania po uplynutí lehoty – Zjavne neprípustné odvolanie“
Vo veci C‑174/20 P,
ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie podané 24. apríla 2020,
STADA Arzneimittel AG, so sídlom v Bad Vilbel (Nemecko), v zastúpení: J.‑C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte,
odvolateľka,
ďalší účastník konania:
Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO),
žalovaný v prvostupňovom konaní,
SÚDNY DVOR (ôsma komora),
v zložení: predsedníčka ôsmej komory L. S. Rossi, sudcovia J. Malenovský (spravodajca) a N. Wahl,
generálny advokát: M. Szpunar,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vo veci sa rozhodne odôvodneným uznesením v súlade s článkom 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora,
vydal toto
Uznesenie
1
Spoločnosť STADA Arzneimittel AG sa svojím odvolaním domáha zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 11. februára 2020, Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect) (T‑487/18, neuverejnený, EU:T:2020:44) (ďalej len „napadnutý rozsudok“), ktorým Všeobecný súd zamietol jej žalobu na zrušenie rozhodnutia piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 4. júna 2018 (vec R 1886/2017‑5) týkajúceho sa prihlášky slovného označenia „ViruProtect“ ako ochrannej známky Európskej únie (ďalej len „sporné rozhodnutie“).
Právny rámec
Štatút Súdneho dvora Európskej únie
2
Článok 45 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie uvádza:
„Rokovací poriadok [Súdneho dvora] stanoví osobitné lehoty zohľadňujúce vzdialenosti.
Uplynutie lehoty nebude na ujmu práva, ak dotknutá strana preukáže existenciu náhody alebo vyššej moci.“
3
Článok 56 prvý odsek toho istého štatútu stanovuje:
„Proti konečným rozhodnutiam Všeobecného súdu… možno do dvoch mesiacov od doručenia napadnutého rozhodnutia podať odvolanie na Súdny dvor.“
Rokovací poriadok
4
Článok 49 rokovacieho poriadku, nazvaný „Počítanie lehôt“, znie takto:
„1.   Procesné lehoty ustanovené v zmluvách, štatúte [Súdneho dvora Európskej únie] alebo tomto poriadku sa počítajú takto:
a)
ak sa lehota vyjadrená v dňoch, týždňoch, mesiacoch alebo rokoch viaže na určitú udalosť alebo úkon, deň, keď táto udalosť nastala alebo keď bol tento úkon urobený, sa do lehoty nezapočítava;
b)
lehota vyjadrená v týždňoch, mesiacoch alebo rokoch sa končí uplynutím dňa, ktorý má v poslednom týždni, mesiaci alebo roku rovnaké pomenovanie alebo číslo ako deň, keď nastala udalosť alebo keď bol urobený úkon určujúci počiatok plynutia lehoty….
…
d)
lehoty zahŕňajú soboty, nedele a oficiálne sviatky podľa článku 24 ods. 6 tohto poriadku;
e)
lehoty neprestávajú plynúť počas súdnych prázdnin.
2.   Ak pripadne koniec lehoty na sobotu, nedeľu alebo oficiálny sviatok, je posledným dňom lehoty najbližší nasledujúci pracovný deň.“
5
Článok 51 rokovacieho poriadku, nazvaný „Lehota zohľadňujúca vzdialenosť“, stanovuje:
„K procesným lehotám sa pripočíta desaťdňová lehota zohľadňujúca vzdialenosť.“
Okolnosti predchádzajúce sporu
6
Okolnosti predchádzajúce sporu sú uvedené v bodoch 1 až 7 napadnutého rozsudku a možno ich zhrnúť nasledovne.
7
Dňa 31. januára 2017 podala STADA Arzneimittel na EUIPO prihlášku slovného označenia „ViruProtect“ ako ochrannej známky Európskej únie.
8
Rozhodnutím zo 7. júla 2017 prieskumový pracovník zamietol túto prihlášku na základe článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o [ochrannej známke Európskej únie] (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).
9
Po tom, ako odvolateľka 28. augusta 2017 podala na EUIPO odvolanie proti tomuto rozhodnutiu, piaty odvolací senát EUIPO toto odvolanie sporným rozhodnutím zamietol.
Konanie na Všeobecnom súde a napadnutý rozsudok
10
Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 14. augusta 2018 podala STADA Arzneimittel žalobu, ktorou sa domáhala zrušenia sporného rozhodnutia.
11
Na podporu svojej žaloby odvolateľka uviedla tri žalobné dôvody, z ktorých prvý bol založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009, druhý na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia a tretí na porušení povinnosti odôvodnenia.
12
Napadnutým rozsudkom Všeobecný súd zamietol žalobu ako sčasti nedôvodnú a sčasti neúčinnú.
Návrhy odvolateľky a konanie na Súdnom dvore
13
STADA Arzneimittel svojím odvolaním navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zrušil napadnutý rozsudok a
–
uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.
14
Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľka dva odvolacie dôvody. Prvý odvolací dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, ku ktorému došlo v rámci posúdenia rozdielov medzi slovným označením „ViruProtect“ a výrazmi v anglickom jazyku, na ktoré toto označenie odkazuje, a druhý na skreslení dôkazov pri posúdení opisného charakteru tohto označenia.
15
Dňa 27. apríla 2020 kancelária Súdneho dvora vyzvala odvolateľku, aby sa vyjadrila k otázke dodržania lehoty, ktorú stanovuje rokovací poriadok na podanie jej odvolania, čo urobila podaním doručeným do kancelárie Súdneho dvora 7. mája 2020.
O odvolaní
16
Podľa článku 181 rokovacieho poriadku, ak je odvolanie okrem iného čiastočne alebo úplne zjavne neprípustné, Súdny dvor môže toto odvolanie odôvodneným uznesením na návrh sudcu spravodajcu po vypočutí generálneho advokáta kedykoľvek čiastočne alebo úplne zamietnuť.
17
V rámci tohto odvolania je potrebné uplatniť uvedené ustanovenie.
Argumentácia odvolateľky
18
Odvolateľka tvrdí, že lehota dvoch mesiacov uvedená v článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a desaťdňová lehota stanovená v článku 51 rokovacieho poriadku predstavujú dve odlišné lehoty.
19
V tejto súvislosti vychádza z názvu článku 51 rokovacieho poriadku a zo znenia tohto článku, ako aj zo systematického výkladu tohto ustanovenia, najmä v spojení s jeho článkom 49 ods. 2.
20
Odvolateľka okrem toho tvrdí, že ak je procesné ustanovenie nejednoznačné, treba ho vykladať v prospech navrhovateľa, a to v súlade s jeho právom byť vypočutý.
21
V prejednávanej veci teda lehota dvoch mesiacov, ktorú mala odvolateľka na podanie odvolania proti napadnutému rozsudku, uplynula v nedeľu 12. apríla 2020, a keďže v pondelok 13. apríla 2020 bol oficiálny sviatok, mala byť táto lehota v súlade s článkom 49 ods. 2 rokovacieho poriadku predĺžená do utorka 14. apríla 2020, čo je dátum, ku ktorému treba pripočítať desaťdňovú lehotu stanovenú v článku 51 uvedeného rokovacieho poriadku.
Posúdenie Súdnym dvorom
22
V prvom rade treba pripomenúť, že podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie je lehota na podanie odvolania dva mesiace odo dňa doručenia napadnutého rozhodnutia, pričom k tejto lehote musí byť na základe článku 51 rokovacieho poriadku pripočítaná desaťdňová lehotu zohľadňujúca vzdialenosť.
23
Súdny dvor rozhodol, že túto lehotu zohľadňujúcu vzdialenosť nemožno považovať za odlišnú od lehoty na podanie odvolania stanovenej v článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, ale naopak za jej neoddeliteľnú súčasť, ktorá ju predlžuje. Z tohto článku v spojení s článkom 51 rokovacieho poriadku tak vyplýva, že lehota, v rámci ktorej musí byť odvolanie podané pod sankciou jeho neprípustnosti, je dva mesiace a desať dní od doručenia napadnutého rozhodnutia (uznesenie z 30. apríla 2015, Castel Frères/ÚHVT, C‑622/13 P, neuverejnené, EU:C:2015:297, bod 28).
24
Okrem toho z článku 49 ods. 1 písm. b) rokovacieho poriadku vyplýva, že pokiaľ ide o akty, ktoré musia byť doručené, lehota na podanie žaloby začína plynúť od konca dňa doručenia bez ohľadu na hodinu, kedy došlo k doručeniu napadnutého aktu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. januára 1987, Misset/Rada, 152/85, EU:C:1987:10, bod 7, a uznesenie zo 17. mája 2002, Nemecko/Parlament a Rada, C‑406/01, EU:C:2002:304, bod 14).
25
Z tohto ustanovenia tiež vyplýva, že táto lehota sa končí uplynutím dňa, ktorý má v poslednom mesiaci počítania lehoty rovnaké číslo ako deň, od ktorého začína plynúť lehota, teda deň doručenia, pričom k tejto lehote sa pripočíta desaťdňová lehota zohľadňujúca vzdialenosť (uznesenie z 11. júna 2020, GMPO/Komisia, C‑575/19 P, neuverejnené, EU:C:2020:448, bod 30 a citovaná judikatúra).
26
Vzhľadom na to, že v prejednávanej veci bol napadnutý rozsudok odvolateľke doručený 12. februára 2020, ako sama uznáva vo svojich písomných podaniach, lehota na podanie odvolania začala plynúť 12. februára 2020 o 24.00 hod. a predĺžená o desaťdňovú lehotu zohľadňujúcu vzdialenosť uplynula v stredu 22. apríla 2020 o 24.00 hod.
27
Toto odvolanie však bolo doručené do kancelárie Súdneho dvora 24. apríla 2020. V dôsledku toho bolo podané po uplynutí lehoty uvedenej v bode 23 vyššie.
28
Ďalej treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry striktné uplatnenie procesných pravidiel zodpovedá požiadavke právnej istoty a potrebe vyhnúť sa akejkoľvek diskriminácii alebo svojvoľnému zaobchádzaniu pri výkone spravodlivosti (rozsudok z 23. apríla 2013, Gbagbo a i./Rada, C‑478/11 P až C‑482/11 P, EU:C:2013:258, bod 71 a citovaná judikatúra, ako aj uznesenie z 29. januára 2014, Gbagbo/Rada, C‑397/13 P, neuverejnené, EU:C:2014:46, bod 7).
29
V súlade s článkom 45 druhým odsekom Štatútu Súdneho dvora Európskej únie sa tak od procesných lehôt možno odchýliť len za úplne výnimočných okolností, ak sa preukáže existencia náhody alebo vyššej moci. Odvolateľka sa však vo svojom odvolaní ani vo svojich pripomienkach zo 7. mája 2020 v tejto súvislosti neodvoláva na existenciu náhody alebo vyššej moci.
30
Odvolateľka totiž uvádza len údajnú nejednoznačnosť ustanovení článku 49 ods. 2 a článku 51 rokovacieho poriadku. V tejto súvislosti však treba pripomenúť, že právna úprava týkajúca sa lehôt uplatniteľných v prejednávanej veci nevykazuje osobitné výkladové ťažkosti, takže ospravedlniteľný omyl zo strany odvolateľky, ktorý by odôvodňoval výnimku z uplatnenia uvedenej právnej úpravy, nemožno v prejednávanej veci uznať (uznesenie zo 17. mája 2002, Nemecko/Parlament a Rada, C‑406/01, EU:C:2002:304, bod 21).
31
Napokon v rozsahu, v akom sa odvolateľka odvoláva na právo byť vypočutý na uplatnenie práva na účinnú súdnu ochranu, je potrebné pripomenúť, že pravidlá týkajúce sa lehôt na podanie žalôb majú kogentnú povahu a odchýlenie sa od týchto pravidiel nemožno odôvodniť okolnosťou, že ide o základné práva (pozri v tomto zmysle uznesenie zo 16. novembra 2010, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert/Komisia, C‑73/10 P, EU:C:2010:684, bod 50 a citovanú judikatúru).
32
Ako už Súdny dvor rozhodol, právo na účinnú súdnu ochranu nie je nijako dotknuté striktným uplatňovaním právnej úpravy Únie v oblasti procesných lehôt (pozri najmä uznesenia zo 17. mája 2002, Nemecko/Parlament a Rada, C‑406/01, EU:C:2002:304, bod 20 a citovanú judikatúru, ako aj z 22. októbra 2010, Seacid/Parlament a Rada, C‑266/10 P, neuverejnené, EU:C:2010:629, bod 30). Takéto lehoty totiž z dôvodov právnej istoty pripomenutých v bode 28 vyššie predstavujú obmedzenie, ktoré je inherentné právu na prístup k súdu (pozri v tomto zmysle uznesenia z 12. septembra 2013, Ellinika Nafpigeia a 2. Hoern/Komisia, C‑616/12 P, neuverejnené, EU:C:2013:884, bod 31, ako aj z 11. júna 2020, GMPO/Komisia, C‑575/19 P, neuverejnené, EU:C:2020:448, bod 40).
33
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba odvolanie z dôvodu jeho omeškania zamietnuť ako zjavne neprípustné.
O trovách
34
Podľa článku 137 rokovacieho poriadku, ktorý je uplatniteľný na základe článku 184 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku na konanie o odvolaní, Súdny dvor rozhoduje o trovách konania uznesením, ktorým sa konanie končí. Keďže v prejednávanej veci bolo toto uznesenie vydané ešte predtým, ako bolo odvolanie doručené žalovanému v prvostupňovom konaní, a v dôsledku toho predtým, ako mu mohli vzniknúť trovy konania, je potrebné rozhodnúť, že STADA Arzneimittel bude znášať svoje vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) nariadil:
1.
Odvolanie sa zamieta ako zjavne neprípustné.
2.
STADA Arzneimittel AG znáša svoje vlastné trovy konania.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.