62018CC0742
JULIANE KOKOTT
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2020. március 12. (
1
)
C‑742/18. P. sz. ügy
Cseh Köztársaság
kontra
Európai Bizottság
(Távérzékelés útján végrehajtott ellenőrzések az EMGA és az EMVA keretében)
„Fellebbezés – EMGA és EMVA – Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások – A Cseh Köztársaság kiadásai – 1122/2009/EK rendelet – Területalapú támogatások – Helyszíni ellenőrzések – Távérzékelés útján végrehajtott ellenőrzések – A végrehajtott ellenőrzések megfelelőségével és hatékonyságával kapcsolatos kétségek – A bizonyítási teher megoszlása – 555/2008/EK rendelet – A borágazatban eszközölt beruházások – A végrehajtás ellenőrzése – Mintavétel”
I. Bevezetés
1.
Az Európai Unió sok mezőgazdasági támogatási intézkedésének nagy mérete és összetettsége miatt a tagállamok kötelesek körültekintően ellenőrizni, hogy ezen intézkedések megfelelnek‑e a támogatások nyújtására vonatkozó feltételeknek, és hogy azokat szabályszerűen hajtják‑e végre. A Bizottság ezért nem csak akkor csökkenthet vagy zárhat ki teljes mértékben az uniós finanszírozásból a tagállam által mezőgazdaságának támogatása érdekében kifizetett kiadásokat, ha megállapítást nyert, hogy a konkrét intézkedés vagy a támogatás konkrét tárgya nem jogosult támogatásra. Ellenkezőleg, a korrekcióhoz elegendő, ha a tagállam nem megfelelően és hatékonyan ellenőrzi, hogy az általa végrehajtott összes intézkedés megfelel‑e a támogatások nyújtására vonatkozó feltételeknek. (
2
)
2.
A jelen fellebbezéssel a Cseh Köztársaság a Törvényszék 2018. szeptember 13‑i ítéletét (a továbbiakban: megtámadott ítélet) (
3
) támadja, amely helybenhagyja bizonyos összegű kiadásoknak az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (a továbbiakban: EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (a továbbiakban: EMVA) általi finanszírozásból való kizárását. A felek közötti vita tárgyát konkrétan bizonyos területalapú támogatások és támogatott borágazati beruházások képezik. 2016. június 20‑i végrehajtási határozatában (
4
) (a továbbiakban: vitatott végrehajtási határozat) a Bizottság kizárólag azzal indokolta a kifizetett kiadások kizárását, hogy a Cseh Köztársaság nem megfelelő ellenőrzéseket hajtott végre.
3.
A jelen fellebbezés középpontjában egyrészt az a kérdés áll, hogy milyen módon kell értékelni a támogatásra jogosult földterületek ellenőrzésének hatékonyságát. Másrészt vitatott, hogy a tagállamoknak hogyan kell ellenőrizniük a borágazati beruházások végrehajtását.
II. Jogi háttér
4.
A jelen ügyben irányadó jogi keretet a 73/2009/EK rendelet (
5
) és az annak alapján elfogadott 1122/2009/EK végrehajtási rendelet (
6
) alkotja. Emellett kifejezetten a borágazat szempontjából jelentőséggel bír az 555/2008/EK végrehajtási rendelet (
7
) is, amely az EMVA‑ra irányadó általános 65/2011/EU végrehajtási rendeletre (
8
) hivatkozik.
A.
A 73/2009 rendelet
5.
A jelen eljárás szempontjából releváns időpontban a 73/2009 rendelet szabályozta a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszereket. A közvetlen kifizetések bizonyos támogatható mezőgazdasági földterületekre vonatkozhatnak.
6.
A 73/2009 rendelet 20. cikke (
9
) alapján a tagállamok a következőképpen ellenőrzik egy terület támogatási jogosultságát:
„(1)   A támogatási kérelmek tekintetében a tagállamok igazgatási ellenőrzéseket végeznek a támogatásra vonatkozó jogosultsági feltételek teljesülésének ellenőrzése céljából.
(2)   Az igazgatási ellenőrzést a támogatási jogosultság ellenőrzésére szolgáló helyszíni ellenőrzési rendszer egészíti ki. E célból a tagállamok mintavételi tervet készítenek a gazdaságokra vonatkozóan.
A tagállamok távérzékelési eljárásokat […] is alkalmazhatnak a mezőgazdasági parcellák helyszíni ellenőrzésének módszeréül.
(3)   […]”
B.
Az 1122/2009 rendelet
7.
Az 1122/2009 rendelet a 73/2009 rendeletnek az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében a mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat tartalmazott. Az 1122/2009 rendelet 26. cikkének (1) bekezdése (
10
) az ellenőrzésekre vonatkozó általános elveket határozott meg:
„Az e rendelet által előírt igazgatási és helyszíni ellenőrzéseket olyan módon kell elvégezni, hogy biztosítsák a támogatás nyújtására vonatkozó feltételeknek, valamint a kölcsönös megfeleltetés követelményeinek és előírásainak való megfelelés hatékony ellenőrzését.”
8.
E rendelet 30. cikke (
11
) a következő ellenőrzési arányt írta elő a helyszíni ellenőrzések tekintetében:
„(1)   Az évente elvégzett helyszíni ellenőrzések számának ki kell terjednie az összes, az egységes támogatási rendszerben, az egységes területalapú támogatási rendszerben vagy a különleges támogatás körébe tartozó területalapú támogatás iránt kérelmet benyújtó mezőgazdasági termelő legalább 5%‑ára. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a helyszíni ellenőrzések a [73/2009] rendelet III., IV. és V. címében előírt minden egyes egyéb területalapú támogatási rendszer keretében kérelmet benyújtó mezőgazdasági termelők legalább 3%‑ára kiterjedjenek.
[…]
(3)   Amennyiben a helyszíni ellenőrzések egy adott támogatási rendszerrel összefüggésben, egy régióban vagy egy régió egy részében jelentős szabálytalanságokat tárnak fel, az illetékes hatóság az adott évben megfelelő mértékben növeli a helyszíni ellenőrzések számát, valamint a következő évben a helyszínen ellenőrizendő mezőgazdasági termelők százalékos arányát is.
(4)   Amennyiben az előírásoknak megfelelően a helyszíni ellenőrzés egyes elemeit mintán is végre lehet hajtani, a mintának biztosítania kell az ellenőrzés megbízhatóságát és reprezentatív voltát. A tagállamok megállapítják a minta kiválasztásának szempontjait. Ha a mintán elvégzett ellenőrzések szabálytalanságokat tárnak fel, a minta terjedelmét és alapját megfelelő mértékben bővíteni kell.”
9.
Az 1122/2009 rendelet 31. cikkének (1) és (2) bekezdése (
12
) az ellenőrzési minta kiválasztását szabályozta:
„(1)   Az e rendelet szerinti helyszíni ellenőrzések ellenőrzési mintáit az illetékes hatóság kockázatelemzés és a benyújtott támogatási kérelmek reprezentativitása alapján választja ki.
A reprezentativitás biztosítása érdekében a tagállamok a 30. cikk (1) és (2) bekezdése szerint helyszíni ellenőrzésnek alávetendő mezőgazdasági termelők minimális számának 20–25%‑át véletlenszerűen választják ki.
[…]
(2)   A kockázatelemzés hatékonyságát évente értékelni, tényezőit pedig frissíteni kell, a következőképpen:
a)
meghatározva minden egyes kockázati tényező relevanciáját;
b)
összevetve a kockázatok alapján, illetve a véletlenszerűen kiválasztott – az (1) bekezdés második albekezdésében említett – minta eredményeit;
c)
figyelembe véve az adott tagállam sajátos helyzetét.”
10.
Az 1122/2009 rendelet 33. cikke (
13
) a helyszíni ellenőrzések részleteit szabályozta:
„A helyszíni ellenőrzés kiterjed minden olyan mezőgazdasági parcellára, amelyre a [73/2009] rendelet I. mellékletében felsorolt támogatási rendszerek keretében támogatást igényeltek, kivéve a szóban forgó rendelet 87. cikkével összhangban lévő, vetőmagra vonatkozó támogatás iránt benyújtott kérelmekhez kapcsolódó parcellákat. A helyszíni ellenőrzés részeként ténylegesen meghatározott területet azonban korlátozni lehet egy, a [73/2009] rendelet III., IV. és V. címében létrehozott támogatási rendszerek keretében benyújtott kérelmek által érintett mezőgazdasági parcellák legalább 50%‑ára kiterjedő mintára, feltéve hogy az adott minta az ellenőrzött terület és az igényelt támogatás tekintetében egyaránt garantálja az ellenőrzés megbízhatóságát és reprezentatív voltát. Amennyiben e minta vizsgálata szabálytalanságokat tár fel, a ténylegesen ellenőrzött mezőgazdasági parcellák mintájának elemszámát növelni kell.
A tagállamok lehetőség szerint használhatják a 35. cikk szerinti távérzékelést […].”
11.
E rendelet 35. cikke (
14
) részletesebben szabályozta a helyszíni ellenőrzések távérzékelés útján történő végrehajtását:
„(1)   Amennyiben valamely tagállam él a helyszíni ellenőrzések távérzékelés útján történő végrehajtásának a 33. cikk második bekezdésében biztosított lehetőségével, a következők szerint kell eljárnia:
a)
a növénytakaró felismerése és a terület felmérése érdekében minden ellenőrizendő mezőgazdasági parcella tekintetében kérelmenként elvégzi a műholdas képek vagy a légi felvételek kiértékelését;
b)
helyszíni fizikai vizsgálatokat végez az összes olyan mezőgazdasági parcellán, amely esetében a felvételek kiértékelése alapján az illetékes hatóság nem tudja kielégítően megítélni a nyilatkozat pontosságát.
(2)   A 30. cikk (3) bekezdésében említett kiegészítő ellenőrzéseket hagyományos helyszíni ellenőrzésekkel kell végrehajtani, ha ugyanabban az évben azokat távérzékeléssel már nem lehet elvégezni.”
C.
Az 555/2008 rendelet
12.
Az 555/2008 rendelet a borpiac közös szervezéséről szóló 479/2008/EK tanácsi rendeletnek (
15
) többek között a borágazat ellenőrzése tekintetében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat tartalmaz. Az 555/2008 rendelet 19. cikke (1) bekezdésének első albekezdése az intézkedések támogatásával kapcsolatos pénzgazdálkodást szabályozza:
„A támogatást akkor kell kifizetni, ha már megállapítást nyert, hogy az intézkedést vagy a támogatási kérelemben szereplő valamennyi intézkedést – az adott tagállam által az intézkedések végrehajtására vonatkozóan meghozott döntésekkel összhangban – végrehajtották, és a helyszínen ellenőrizték.”
13.
Az 555/2008 rendelet 76. cikke a borágazat ellenőrzésének alapelveit határozza meg:
„E rendelet vagy más közösségi jogszabály különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok bevezetik a [479/2008] rendelet és e rendelet megfelelő alkalmazásához szükséges ellenőrzéseket és intézkedéseket. Ezeknek hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük, hogy biztosíthassák a Közösségek pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmét.
A tagállamok különösen arról gondoskodnak, hogy:
[…]
e)
az ellenőrzéseket vagy szisztematikusan vagy szúrópróbaszerűen végezzék. Szúrópróbaszerű ellenőrzés esetén a tagállamoknak [helyesen: a tagállamok] biztosítják, hogy az ellenőrzések számukat, jellegüket és gyakoriságukat tekintve reprezentatívak legyenek a tagállam teljes területére nézve, és adott esetben arányban legyenek a forgalmazott vagy forgalmazás céljából raktározott borászati termékek mennyiségével.
[…]”
14.
E rendelet 77. cikkének (3) és (5) bekezdése továbbá általános elveket tartalmaz az ellenőrzések vonatkozásában:
„(3)   Az illetékes hatóságok a helyszíni ellenőrzéseket a kedvezményezettek/termelők megfelelő százalékának szúrópróbaszerű kiválasztásával hajtják végre az e rendelet 79. cikke szerinti kockázatelemzés alapján, kivéve azokat az eseteket, amikor a [479/2008] rendelet vagy az e rendelet szisztematikus helyszíni ellenőrzéseket ír elő.
[…]
(5)   A [479/2008] rendelet 15. cikkében előírt intézkedéseket illetően az 1975/2006/EK rendelet […] 26., 27. és 28. cikke értelemszerűen alkalmazandó.”
15.
A 479/2008 rendelet 15. cikkének (1) bekezdése (
16
) a „feldolgozólétesítményekre, borászati infrastruktúrára és bormarketingre irányuló tárgyi vagy nem tárgyi beruházások[kal]” kapcsolatos intézkedéseket említi.
D.
A 65/2011 rendelet
16.
Az 555/2008 rendelet 77. cikkének (5) bekezdése (
17
) a 479/2008 rendelet 15. cikkében előírt intézkedések ellenőrzését illetően az 1975/2006/EK rendelet (
18
) 26–28. cikkére hivatkozik.
17.
Az 1975/2006 rendeletet 2011. január 1‑jén hatályon kívül helyezte a 65/2011 rendelet. (
19
) A 65/2011 rendelet 34. cikkének (2) bekezdése értelmében az 1975/2006 rendeletre való hivatkozásokat a 65/2011 rendeletre vonatkozó hivatkozásként kell tekinteni, és az utóbbi rendelet II. mellékletében található megfelelési táblázatnak megfelelően kell értelmezni. Az 1975/2006 rendelet 26–28. cikkének a 65/2011 rendelet 4. cikkének (5) bekezdése és 24–26. cikke felel meg.
18.
A 65/2011 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének első mondata (
20
) szintén a helyszíni ellenőrzésekre vonatkozó szabályozást tartalmaz:
„A tagállamok a jóváhagyott tevékenységeket illetően megfelelő mintavételi alapra épülő helyszíni ellenőrzéseket szerveznek.”
III. A jogvita háttere és a Törvényszék előtti eljárás
19.
2016. június 20‑án a Bizottság elfogadta a vitatott végrehajtási határozatot. A Bizottság e határozattal bizonyos összegben kizárt az EMGA vagy az EMVA terhére a tagállamok által bejelentett kiadásokat az uniós finanszírozásból. E határozat címzettje többek között a Cseh Köztársaság. Az e tagállam által kifizetett kiadásokkal összefüggésben a Bizottság többek között az alábbi összegben zárt ki kiadásokat:
–
462517,83 euró a bizonyos mezőgazdasági földterületek után a 2013–2015‑ös pénzügyi években kifizetett, termeléstől független közvetlen támogatásokkal összefüggésben;
–
636516,20 euró a 2011–2014‑es pénzügyi években a borágazatban eszközölt beruházásokkal összefüggésben;
–
29485612,55 euró a 2011–2014‑es pénzügyi években végrehajtott kölcsönös megfeleltetési ellenőrzésekkel összefüggésben. (
21
)
20.
2016. augusztus 31‑i keresetével a Cseh Köztársaság azt kérte, hogy a Törvényszék semmisítse meg a vitatott végrehajtási határozatot annyiban, amennyiben az kizárta a Cseh Köztársaság által 30206401,58 euró összegben kifizetett kiadásokat az uniós finanszírozásból. (
22
)
21.
A Törvényszék részben helyt adott a keresetnek, és megsemmisítette a vitatott végrehajtási határozatot abban a részében, amelyben az kizárta a Cseh Köztársaság által az EMGA jogcímén a kölcsönös megfeleltetéssel kapcsolatban a 2011. pénzügyi év tekintetében teljesített kiadásokat 6356909,30 euró összegben.
22.
A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasította.
IV. A Bíróság előtti eljárás
23.
2018. november 27‑i beadványával a Cseh Köztársaság megindította a jelen fellebbezési eljárást a megtámadott ítélettel szemben. A Cseh Köztársaság azt kéri, hogy a Bíróság:
–
helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben a Törvényszék elutasította az elsőfokú keresetet;
–
semmisítse meg a vitatott végrehajtási határozatot annyiban, amennyiben az az egységes területalapú támogatással kapcsolatban kizárt egy 462517,83 eurós kiadást;
–
semmisítse meg a vitatott végrehajtási határozatot annyiban, amennyiben az a borágazatban eszközölt beruházásokkal kapcsolatban kizárt egy 636516,20 eurós kiadást;
–
a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
24.
A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:
–
utasítsa el a fellebbezést; és
–
a Cseh Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.
25.
A felek írásbeli észrevételeket terjesztettek elő, majd a 2020. január 29‑i tárgyaláson szóban is kifejtették érveiket a fellebbezéssel kapcsolatban.
V. Értékelés
26.
Fellebbezésének alátámasztására a Cseh Köztársaság négy jogalapra hivatkozik. A fellebbezés első két jogalapja a területalapú közvetlen kifizetések uniós finanszírozásból való kizárására vonatkozik, a harmadik és negyedik jogalap tárgyát pedig a borágazati beruházásokkal kapcsolatos kiadások kizárása képezi.
A.
Az egységes területalapú támogatások kizárásáról (első és második jogalap)
27.
Az első két jogalap jobb megértése érdekében röviden fel kell idézni a kifizetett területalapú kiadások kizárásának hátterét. A Bizottság ugyanis arra alapozza ezt, hogy a Cseh Köztársaság nem megfelelően ellenőrizte, hogy a támogatott mezőgazdasági földterületek esetében teljesülnek‑e a támogatások nyújtására vonatkozó feltételek.
28.
A területalapú támogatások célja a földterület meghatározott mezőgazdasági hasznosításának támogatása, a támogatás összege pedig a parcella méretéhez igazodik. A tagállami ellenőrzések tárgya ezért egyrészt a parcelláknak a támogatás kedvezményezettje által tett bejelentésnek megfelelő hasznosítása, másrészt pedig e parcellák tényleges mérete. A támogatási kérelmektől való esetleges eltéréseket ennek során szabálytalanságnak tekintik.
29.
Az 1122/2009 rendelet ezzel összefüggésben az igazgatási ellenőrzések mellett a helyszíni ellenőrzések két fajtáját említi: a „hagyományos” helyszíni ellenőrzéseket, (
23
) tehát a helyszíni fizikai vizsgálatokat és a távérzékelés útján végrehajtott helyszíni ellenőrzéseket. (
24
) Ezen ellenőrzéseknek az 1122/2009 rendelet 26. cikkének (1) bekezdése értelmében hatékonynak kell lenniük, vagyis lehetővé kell tenniük a támogatás nyújtására vonatkozó feltételek fennállásának hatékony ellenőrzését.
30.
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint abban az esetben, ha a Bizottság véleménye szerint valamely tagállam nem ellenőriz megfelelően és hatékonyan bizonyos támogatási intézkedéseket, a Bizottság nem köteles kimerítően bemutatni a tagállami ellenőrzések elégtelenségét vagy az ismertetett számok szabálytalanságát. A Bizottságnak csak az ellenőrzések vagy adatok tekintetében benne felmerült komoly és észszerű kétséget kell bizonyítania. (
25
) A Bizottságnak bizonyos megállapításokkal kell alátámasztania, hogy kétsége komoly és észszerű. E megállapítások vonatkozhatnak például arra, hogy a tagállam ellentmondó számokat jelentett be. (
26
)
31.
Az érintett tagállam azonban a maga részéről megcáfolhatja a Bizottság megállapításait annak bizonyításával, hogy a megállapítások pontatlanok, és ellenőrzési rendszere valójában megbízható és működőképes. (
27
) Ellenkező esetben bizonyítottnak tekintendő, hogy komoly kétségek állnak fenn a tagállam ellenőrzési és felügyeleti rendszerének megfelelőségét és hatékonyságát illetően. (
28
)
1. Az első jogalapról
32.
Első jogalapjával a Cseh Köztársaság egyrészt azt kifogásolja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság a támogatott földterületek ellenőrzésének hatékonyságával kapcsolatban komoly és észszerű kétségek fennállását bizonyította. Másrészt a Törvényszék ezt követően annak vizsgálata során is tévesen alkalmazta a jogot, hogy a Cseh Köztársaság megcáfolta‑e ezeket a kétségeket, és e kérdésre végeredményben mindenesetre tévesen adott nemleges választ.
a) Az első jogalap megalapozottságáról
33.
Az első jogalap középpontjában annak kérdése áll, hogy milyen típusú megállapítások alapozhatnak meg az elöljáróban ismertetett ítélkezési gyakorlat (
29
) értelmében vett komoly és észszerű kétségeket az ellenőrzések hatékonyságát illetően.
34.
Konkrétan azt kell megítélni, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta‑e a jogot akkor, amikor a megtámadott ítélet 22. pontjában megállapította, hogy a távérzékelés hatékonyságával kapcsolatos kétségek bizonyíthatók önmagában azzal a körülménnyel, hogy ez az ellenőrzési módszer a hagyományos helyszíni ellenőrzéseknél alacsonyabb szabálytalansági arányt állapít meg. (
30
) A szabálytalansági arány a feltárt szabálytalanságok számának az ellenőrzött parcellák teljes számához viszonyított aránya.
35.
A Törvényszék véleménye szerint a helyszíni ellenőrzésnek az érintett tagállam területe szempontjából reprezentatív minták alapján végrehajtott két formájának „főszabály szerint hasonló” eredményekre kell vezetnie. (
31
)
36.
Más szóval tehát a Törvényszék úgy véli, hogy már abból a körülményből, hogy mind a hagyományos helyszíni vizsgálat, mind a távérzékelés esetében egyes cseh köztársaságbeli parcellákat (tehát mintákat) ellenőriznek, az következik, hogy a két ellenőrzési módszerrel azonos arányban kell szabálytalanságokat feltárni.
37.
A szabálytalanságok valószínűségét a minták ellenőrzésre történő kiválasztása előtt kockázatelemzéssel számítják ki. E kockázatelemzés különböző kockázati tényezők alapján állapítja meg annak valószínűségét, hogy valamely parcella tényleges hasznosítása vagy mérete eltér a támogatási kérelemben megadottaktól. A tárgyaláson többek között a terület morfológiáját említették kockázati tényezőként.
38.
Ebben az összefüggésben a Törvényszék következtetése nem meggyőző. Az ugyanis csak akkor lehet helytálló, ha a távérzékelés útján és a helyszíni vizsgálat útján ellenőrzött minták átlagosan a szabálytalanságok ugyanakkora valószínűségét rejtik magukban.
39.
A Cseh Köztársaság által az elsőfokú eljárásban és a jelen fellebbezési eljárásban előadottak szerint azonban éppen nem ez a helyzet. E tagállam állítása szerint ugyanis a szabálytalanságok valószínűsége azon minták esetében, amelyek észszerűen ellenőrizhetők távérzékelés útján, szisztematikusan kisebb, mint azon minták esetében, amelyeket hagyományos helyszíni ellenőrzések útján ellenőriznek.
40.
A Cseh Köztársaság konkrétabban arra hivatkozik, hogy egyrészt a mintákat, tehát a távérzékeléses ellenőrzések tárgyát képező parcellákat már az érintett évre vonatkozó kérelmek benyújtása előtt ki kell választania. A kockázatelemzést ezért az előző év adatai alapján kell elvégeznie. A helyszíni vizsgálatokhoz viszont célzottan választják ki azokat a kérelmezőket, akik tekintetében az aktuális kérelmekből kitűnő adatok alapján a legnagyobb szabálytalansági valószínűséget számították ki.
41.
Másrészt a távérzékelés annak jellegénél fogva rendkívül nagy területeket, és ezáltal rendkívül sok parcellát fed le egyszerre. A távérzékelés ezért nem terjedhet ki kizárólag egyes „magas kockázatú” parcellákra, hanem minden esetben automatikusan kiterjed a bizonyos körülmények között jóval kisebb szabálytalansági valószínűséget magukban rejtő szomszédos parcellákra is. Ebből automatikusan alacsonyabb szabálytalansági arány következik.
42.
A távérzékelést harmadrészt csak olyan területek ellenőrzésére használják, amelyeken a mezőgazdasági földhasználat legalább 25%‑os. Ezzel szemben azonban éppen azokon a helyszíni vizsgálatok útján ellenőrzött területeken, amelyeken csak elszórtan fordulnak elő mezőgazdaságilag hasznosított földterületek, gyakran különösen nagy a szabálytalanságok valószínűsége.
43.
A Cseh Köztársaság tehát végső soron egyrészt arra hivatkozik, hogy az alapsokaságok, tehát azon parcellák sokasága, amelyek közül ki lehet választani a mintákat az adott ellenőrzési módszerhez, eltérnek a két módszer sajátosságai miatt. Ezen alapsokaságok másrészt átlagosan nem ugyanakkora szabálytalansági valószínűséget rejtenek magukban. Következésképpen az eltérő szabálytalansági arányok megállapítása önmagában nem alapozhat meg kétségeket a távérzékeléses ellenőrzések hatékonyságát illetően.
44.
A Bizottság véleménye szerint mindazonáltal az 1122/2009 rendelet 31. cikke (2) bekezdésének b) pontja azt mutatja, hogy a különböző minták alapján elvégzett ellenőrzések eredményei igenis összevethetők.
45.
E rendelkezés értelmében a minták valamely ellenőrzési módszerhez történő kiválasztását megelőző kockázatelemzés hatékonyságát a kockázatok alapján, illetve a véletlenszerűen kiválasztott minta eredményeinek összevetése útján kell értékelni. A Bizottság azonban figyelmen kívül hagyja, hogy e tekintetben azonos az alapsokaság, amelyből egyszer véletlenszerűen, egyszer pedig kockázatelemzés alapján választanak ki mintákat. Pontosan ezt vitatja azonban a Cseh Köztársaság egyfelől a helyszíni vizsgálatok, másfelől pedig a távérzékeléses ellenőrzések tekintetében.
46.
A Törvényszék nem foglalkozott a vonatkozó érvekkel. Nem állapította meg különösen, hogy a Cseh Köztársaság érvelése téves, és a távérzékeléses ellenőrzésekhez és a helyszíni vizsgálatokhoz mégis azonos minták választhatók ki, vagy hogy legalább a szabálytalanságok átlagos valószínűsége mindkét esetben csaknem ugyanakkora.
47.
Önmagában abból a körülményből, hogy mind a helyszíni ellenőrzések, mind a távérzékeléses ellenőrzések végrehajtására az érintett tagállam földterületei szempontjából reprezentatív minták alapján kerül sor, a Törvényszék semmiképpen nem vonhatta le azt a következtetést, hogy ezen ellenőrzéseknek „főszabály szerint hasonló szabálytalansági arányokhoz” kell vezetniük.
48.
Egyébként a távérzékelés amiatt sem tekinthető kevésbé hatékonynak, hogy az ezen ellenőrzési módszerhez kiválasztható minták átlagosan kisebb szabálytalansági valószínűséget rejtenek magukban.
49.
Egyrészt ugyanis az ellenőrzési rendszer hatékonyságát összességében kell értékelni. Azok a parcellák, amelyek például földrajzi helyzetük miatt nem ellenőrizhetők észszerűen távérzékelés útján, semmiképpen nem maradnak ellenőrizetlenül. Azokat inkább helyszíni vizsgálat útján ellenőrzik. Másrészt az 1122/2009 rendelet 26. cikkének (1) bekezdésében foglalt kötelezettségből, amely szerint hatékonyan kell ellenőrizni a támogatás nyújtására vonatkozó feltételeknek való megfelelést, nem következik az, hogy a tagállamoknak egy adott módszert kell alkalmazniuk egy adott parcellára, ha egy másik módszer megfelelőbbnek tűnik egyes parcellák esetében. A megfelelőség értékelése során mindenképpen szerepet játszhatnak gyakorlati és gazdasági szempontok. (
32
)
50.
Összefoglalva, a fenti megfontolásokból az következik, hogy a Törvényszék tévesen állapította meg a megtámadott ítélet 22. pontjában, hogy a Bizottság bizonyította a távérzékelés útján végrehajtott ellenőrzések hatékonyságával kapcsolatos kétségeket annak megállapításával, hogy egyfelől a távérzékeléses ellenőrzések, másfelől a hagyományos helyszíni ellenőrzések eltérő szabálytalansági arányokkal járnak. E megállapítás ugyanis nem alkalmas arra, hogy kétségeket keltsen az érintett ellenőrzési módszer hatékonyságát illetően.
51.
Már nem kell tehát azzal a kérdéssel foglalkozni, hogy a Cseh Köztársaság megcáfolta‑e ezeket a kétségeket.
52.
E megfontolások összességéből következően az első jogalapot megalapozottnak kell nyilvánítani.
b) Az első jogalap megalapozottságának következményeiről
53.
A Bíróság alapokmánya 61. cikke első bekezdésének első mondata értelmében a Bíróság a Törvényszék határozatát hatályon kívül helyezi, ha a fellebbezés megalapozott. Az első jogalap megalapozottsága a jelen ügyben önmagában megalapozza a megtámadott ítélet hatályon kívül helyezését annyiban, amennyiben a Törvényszék elutasította a keresetet annak az egységes területalapú támogatások 69054,23 euró összegben történő kizárására vonatkozó részében. Ezen összeggel csökkentették ugyanis a kiadásokat a távérzékeléses ellenőrzések állítólagos elégtelensége miatt. (
33
)
54.
Jóllehet a Bizottság az elsőfokú eljárásban egy további kifogást is megfogalmazott a cseh távérzékeléses ellenőrzések hatékonyságával szemben. Eszerint kétségek állnak fenn a hatékonyságot illetően azon körülmény miatt is, hogy 2012‑ben a kockázatalapú távérzékeléses ellenőrzések útján megállapított szabálytalanságok aránya alacsonyabb volt a véletlenszerű távérzékeléses ellenőrzések alapján megállapított aránynál. (
34
)
55.
Az 1122/2009 rendelet 31. cikke (2) bekezdésének b) pontjából kitűnik, hogy az ilyen összevetési eredmény a kockázatelemzés javítását igényli. Ebből másfelől az következik, hogy az ilyen eredmény mindenképpen olyan megállapításnak minősülhet, amely kétségeket kelthet a kockázatelemzés hatékonyságát, és ennélfogva a cseh távérzékeléses ellenőrzések hatékonyságát illetően. (
35
) A Törvényszék azonban éppen nem e körülményre alapozta azt a következtetését, amely szerint a Bizottság bizonyította a távérzékeléses ellenőrzések hatékonyságával kapcsolatos kétségeket.
56.
Jóllehet a Bíróság főszabály szerint a Törvényszék indokolását a sajátjával helyettesítheti, ha a következtetés az ismertetett indokoktól eltérő indokok miatt helyesnek bizonyul. (
36
) A jelen ügyben azonban a Törvényszék elmulasztotta megtenni a szükséges ténybeli megállapításokat a Bizottság e második kifogásával kapcsolatban. Nem állapította meg különösen, hogy 2012‑ben ilyen eltérés állt fenn, és hogy annak nem a Bizottság által bemutatott okoktól eltérő okai voltak. Az indokolás helyettesítése ennélfogva nem lehetséges.
2. A második jogalapról
57.
Második jogalapjával a Cseh Köztársaság az 1122/2009 rendelet 33., 57. és 58. cikkének megsértését kifogásolja. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy az ellenőrzött mezőgazdasági parcellák mintájának elemszámát már akkor is automatikusan növelni kell, ha megállapítást nyer, hogy a földterület a támogatási kérelemben megadottnál 0,1–2 hektárral vagy 3%‑kal kisebb. Ezenfelül a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a tagállam a döntéshozatal során nem veheti figyelembe a konkrét eset körülményeit. A Cseh Köztársaság ezzel szemben a gyakorlatban legfeljebb 2 hektáros vagy 3%‑os eltérések esetén eseti alapon dönti el, hogy növelni kell‑e a minta elemszámát. (
37
)
58.
Ezzel összefüggésben mindenekelőtt meg kell állapítani, hogy az 1122/2009 rendelet 33. cikke első bekezdésének második mondata szerint az ellenőrzött gazdaság bejelentett parcelláinak legalább 50%‑át ellenőrizni kell a tényleges helyszíni vizsgálat keretében. Az említett rendelkezés harmadik mondata értelmében „a ténylegesen ellenőrzött mezőgazdasági parcellák mintájának elemszámát növelni kell”, amennyiben a minta vizsgálata „szabálytalanságokat” tár fel. A rendelkezés nem ad azonban iránymutatást azzal kapcsolatban, hogy már egyetlen megállapított „szabálytalanság”, tehát minden túlzott mértékű területbejelentés is arra kötelezi‑e a tagállamot, hogy növelje a minta elemszámát.
59.
A Cseh Köztársaság álláspontjával ellentétben mindazonáltal abból a körülményből, hogy az 1122/2009 rendelet 33. cikke többes számban használja a „szabálytalanságok” kifejezést, semmiképpen nem vonható le az a következtetés, hogy a tagállamnak csak akkor kell növelnie az ellenőrzési minta elemszámát, ha súlyosabb szabálytalanságok merülnek fel. A Cseh Köztársaság e tekintetben úgy véli, hogy a „szabálytalanság” kifejezés egyes számban szerepelne a rendelkezésben, ha annak hatálya egyes egyedi, és ezért végső soron elhanyagolható megállapításokra is kiterjedne.
60.
Jóllehet alkalmasint sok minden szól egy elhanyagolhatósági küszöb mellett, amelyet a Törvényszék végeredményben legfeljebb 0,1 hektárban állapított meg. (
38
) A legalább 2 hektár vagy 3% mértékű túlzott bejelentések azonban nem minősülhetnek elhanyagolhatónak.
61.
Az 1122/2009 rendelet 33. cikkének szövege ezenkívül nem ad lehetőséget olyan értelmezésre, amely szerint a tagállamok a konkrét eset körülményeinek átfogó értékelését követően eldönthetik, hogy növelik‑e, vagy sem, az ellenőrzési minta elemszámát. A minta elemszámának növelése esetében ugyanis mérlegelést nem engedő hatáskörben hozott („növelni kell” (
39
)), nem pedig mérlegelésen alapuló döntésről van szó.
62.
Az ezzel kapcsolatban a Cseh Köztársaság által hivatkozott ítélkezési gyakorlat, amely szerint a döntéshozatal során minden egyes esetben a releváns körülmények összességét kell figyelembe venni, kizárólag mérlegelésen alapuló döntésekre vonatkozik. (
40
)
63.
Következésképpen el kell utasítani a második jogalapot.
B.
A borágazati beruházások kizárásáról (harmadik és negyedik jogalap)
64.
A harmadik és negyedik jogalap hátterében egy bizonyos borágazati beruházásokra vonatkozó nemzeti támogatási program áll. Ezzel kapcsolatban a Bizottság egyrészt azt kifogásolja a vitatott végrehajtási határozatban, hogy a Cseh Köztársaság már a támogatási program hatálybalépését megelőzően is teljesített kifizetéseket. A Cseh Köztársaság másrészt e tekintetben sem ellenőrizte megfelelően az érintett beruházások végrehajtását.
1. A harmadik jogalapról
65.
A harmadik jogalappal a Cseh Köztársaság azt kifogásolja, hogy a Törvényszék elferdítette a tényeket, amikor abból indult ki, hogy a vitatott korrekció kizárólag a nemzeti támogatási program bevezetését megelőzően kifizetett beruházásokra vonatkozik. (
41
) A Cseh Köztársaság e tekintetben már az elsőfokú eljárásban kifejtette, hogy a Bizottság olyan beruházásokat is kizárt a finanszírozásból, amelyek kifizetésére a nemzeti támogatási program bevezetését követően, de az egyedi támogatási kérelmek megvizsgálását megelőzően került sor.
66.
A Törvényszék azzal az érvvel utasította el ezt a kifogást a megtámadott ítélet 49. pontjában, hogy az hatástalan. A Cseh Köztársaság ezt téves jogalkalmazásnak véli.
67.
Ténylegesen azonban nem állapítható meg a tények Törvényszék általi elferdítése. A Bizottság ugyanis az elsőfokú eljárásban azzal érvelt, hogy az érintett korrekciót kizárólag a nemzeti támogatási program bevezetését megelőzően teljesített kifizetésekre alapozta.
68.
Azon álláspontjának alátámasztására, hogy a korrekció valójában olyan kiadásokra is vonatkozik, amelyek kifizetésére a támogatási program bevezetését követően, de az egyes kérelmek megvizsgálását megelőzően került sor, a Cseh Köztársaság kizárólag arra a körülményre hivatkozott, hogy e kiadásokkal kapcsolatban is megfelelő dokumentumokat bocsátott a Bizottság rendelkezésére.
69.
Ebből azonban nem vonható le az a következtetés, hogy a Bizottság e kiadásokkal kapcsolatban is korrekciót végzett. A Cseh Köztársaság nem jelölte meg a vitatott végrehajtási határozat egyetlen olyan részét sem, amely e kiadásokra vonatkozna.
70.
Jóllehet a Törvényszék ezzel összefüggésben a megtámadott ítélet 43. pontjában megemlíti, hogy a korrekció különösen azon alapul, hogy az egyedi támogatási kérelmek megvizsgálását megelőzően teljesített kifizetésekről van szó. A Törvényszék azonban ennek során azokra a kifizetésekre hivatkozik, amelyekre mindenesetre a nemzeti támogatási program bevezetését megelőzően is sor került. (
42
)
71.
A Törvényszék tehát nem alkalmazta tévesen a jogot akkor, amikor elutasította a Cseh Köztársaság érintett kifogását, és a tényeket sem ferdítette el.
72.
Következésképpen a harmadik jogalap is megalapozatlan.
2. A negyedik jogalapról
73.
A negyedik jogalappal a Cseh Köztársaság végül az 555/2008 rendelet 77. cikke (5) bekezdésének a megsértését kifogásolja. E rendelkezés lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a jóváhagyott beruházások helyszíni ellenőrzését mintavétel alapján végezzék el. A Törvényszék ezzel szemben tévesen állapította meg, hogy a Cseh Köztársaság az 555/2008 rendelet 19. cikke (1) bekezdésének első albekezdése alapján szisztematikus helyszíni ellenőrzések alá köteles vetni a borágazatban eszközölt beruházásokat.
74.
E jogalap tárgyát lényegében az a kérdés képezi, hogy e két rendelkezés közül melyik alkalmazandó a jelen ügyben a beruházások ellenőrzésére, és e rendelkezések milyen mértékű – szisztematikus vagy szúrópróbaszerű – ellenőrzésre kötelezik a tagállamokat.
75.
Az 555/2008 rendelet 77. cikkének (3) bekezdése értelmében a tagállamok a kedvezményezettek helyszíni ellenőrzését mintavétel alapján hajtják végre, „kivéve azokat az eseteket, amikor […] e rendelet szisztematikus helyszíni ellenőrzéseket ír elő”. A Törvényszék az 555/2008 rendelet 19. cikkét ebben az értelemben lex specialisnak tekintette a 77. cikkhez képest, és ebből a szisztematikus helyszíni ellenőrzések kötelezettségét vezette le. (
43
)
76.
Az 555/2008 rendelet 19. cikke (1) bekezdésének első albekezdése értelmében az adott beruházási intézkedéshez nyújtott „támogatást akkor kell kifizetni, ha már megállapítást nyert, hogy az intézkedést vagy a támogatási kérelemben szereplő valamennyi intézkedést – az adott tagállam által az intézkedések végrehajtására vonatkozóan meghozott döntésekkel összhangban – végrehajtották, és a helyszínen ellenőrizték”.
77.
Ezzel összefüggésben először is meg kell állapítani, hogy az 555/2008 rendelet 19. cikke (1) bekezdése első albekezdésének szövege a Törvényszék álláspontjával ellentétben nem feltétlenül szisztematikus ellenőrzéseket ír elő. (
44
) A 19. cikk (1) bekezdésének első albekezdése csak azt írja elő, hogy a tagállamoknak a helyszínen ellenőrizniük kell a végrehajtott intézkedéseket. Ez nem zárja ki, hogy erre a helyszíni ellenőrzésre mintavétel alapján kerüljön sor.
78.
Másodszor, az 555/2008 rendelet általános szabályozási módszeréből kitűnik, hogy a szisztematikus ellenőrzéseket kifejezetten akkor írják elő, ha a tagállamok ilyen ellenőrzéseket kötelesek végrehajtani: az 555/2008 rendeletnek a borágazat ellenőrzésének alapelveit meghatározó 76. cikke második bekezdésének e) pontja például a tagállamokra bízza annak eldöntését, hogy az ellenőrzéseket szisztematikusan vagy szúrópróbaszerűen végzik‑e. Az 555/2008 rendelet 77. cikkének (3) bekezdése kivételesen szisztematikus helyszíni ellenőrzéseket ír elő, míg e cikk (2) bekezdése szisztematikus adminisztratív ellenőrzést rendel el. Azt a körülményt, hogy az 555/2008 rendelet kifejezetten szisztematikus ellenőrzéseket ír elő, e rendelet 78. cikke (1) bekezdésének harmadik mondata is szemlélteti, amely szerint kivétel vonatkozik azokra az esetekre, amelyekben „szisztematikus helyszíni ellenőrzéseket kell végezni”. Az 555/2008 rendelet 12. cikke szerinti – az úgynevezett zöldszüretre vonatkozó – különös rendelkezés szintén példaként szolgál a kifejezetten előírt szisztematikus helyszíni ellenőrzésekre. (
45
)
79.
Harmadszor pedig a közös agrárpolitika ellenőrzési rendszerének hatálya alá tartozó minden közvetlen kifizetésre vonatkozik az az elv, hogy a tagállamok mintavétel alapján hajtják végre a helyszíni ellenőrzéseket. (
46
) Ez a támogatások mértékére és szétaprózott elosztására tekintettel gyakorlatilag nehezen is lenne másként kivitelezhető. A szisztematikus helyszíni ellenőrzések e szempontból is kivételt képeznek.
80.
Még ha az 555/2008 rendelet 19. cikke (1) bekezdésének első albekezdéséből a tagállamoknak a beruházások szisztematikus ellenőrzésére vonatkozó kötelezettségét kívánnánk is levezetni, a 19. cikk és a 77. cikk e rendelet rendszerében való elhelyezkedése amellett szól, hogy ez utóbbit kell lex specialisnak tekinteni, nem pedig fordítva.
81.
Főszabály szerint ugyanis egyrészt az általános rendelkezés megelőzi a különöst. Másrészt a 19. cikk a „Támogatási programok” címet viselő II. cím „Támogatható intézkedések” című II. fejezetének beruházásokra vonatkozó 6. szakaszában található. A 77. cikk viszont a borágazat ellenőrzésére vonatkozó V. cím „Az ellenőrzés alapelvei” című I. fejezetében helyezkedik el. Ez amellett szól, hogy a 19. cikk a beruházásokra vonatkozó általános rendelkezés, míg a beruházások (és a támogatások egyéb fajtáinak) ellenőrzését a borágazat ellenőrzésére vonatkozó V. cím szabályozza részletesen. Azt a körülményt, hogy a borágazat ellenőrzésére vonatkozó cím éppenséggel magában foglalja a beruházások ellenőrzését is, a rendelet 77. cikkének (5) bekezdése szemlélteti. E rendelkezés a 479/2008 rendelet 15. cikkében előírt intézkedésekre vonatkozik. Ezen intézkedések azonban kivétel nélkül beruházások. (
47
)
82.
Ezzel – a Törvényszék álláspontjával (
48
) szemben – az sem áll ellentétben, hogy a 77. cikk az „Általános elvek” címet viseli. E rendelkezés ugyanis valóban a borágazat ellenőrzésére vonatkozó általános elveket tartalmaz. E címen belül azonban emellett még számos további olyan rendelkezés található, amely az ellenőrzések végrehajtását részletezi. (
49
) E tekintetben az 555/2008 rendelet 77. cikkét a borágazat ellenőrzésére vonatkozó különös szabályok körébe tartozó általános szabályként kell értelmezni.
83.
Ezenkívül, ha az 555/2008 rendelet 19. cikke minősülne lex specialisnak a beruházások ellenőrzését illetően, és a tagállamok emiatt kötelesek lennének szisztematikus helyszíni ellenőrzések alá vetni a beruházásokat, a 77. cikk (5) bekezdése alkalmazási kör nélkül maradna. E rendelkezés értelmében ugyanis a beruházásokat illetően a 65/2011 rendelet bizonyos rendelkezései – többek között annak 25. cikke (
50
) – értelemszerűen alkalmazandó. A 65/2011 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének első mondata azonban éppen megfelelő mintavételi alapra épülő helyszíni ellenőrzéseket ír elő. E hivatkozás nem hozható összhangba az 555/2008 rendelet 19. cikkének (1) bekezdéséből eredő, szisztematikus helyszíni ellenőrzésre vonatkozó kötelezettséggel.
84.
A Törvényszék álláspontjával (
51
) ellentétben amiatt sem lehet más a helyzet, hogy a 65/2011 rendelet 25. cikke az 555/2008 rendeletben szereplő hivatkozáson kívüli esetekben továbbra is alkalmazandó marad. Ez ugyanis – amint arra a Cseh Köztársaság helyesen rámutat – mit sem változtat azon, hogy az 555/2008 rendelet 77. cikkének (5) bekezdése a Törvényszék értelmezésének alapulvétele esetén elveszítené alkalmazási körét.
85.
Ebből következik, hogy az 555/2008 rendelet 19. cikke nem minősül lex specialisnak e rendelet 77. cikkének (5) bekezdéséhez képest.
86.
Következésképpen a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor az 555/2008 rendelet 19. cikkét lex specialisnak tekintette a 77. cikkhez képest, és ebből azt a következtetést vonta le, hogy a Cseh Köztársaság köteles volt a végrehajtott beruházások szisztematikus helyszíni ellenőrzésére.
87.
Következésképpen a fellebbezés negyedik jogalapját megalapozottnak kell nyilvánítani.
88.
A fellebbezés negyedik jogalapjának megalapozottsága a megtámadott ítélet hatályon kívül helyezéséhez vezet annyiban, amennyiben a Törvényszék elutasította a beruházások 636516,20 euró összegben történő kizárása elleni keresetet. E téves jogalkalmazás miatt ugyanis a Törvényszék nem kifogásolta a vitatott végrehajtási határozatot annyiban, amennyiben a Bizottság megállapította, hogy a borágazati beruházások Cseh Köztársaság által végrehajtott szúrópróbaszerű helyszíni ellenőrzései nem voltak megfelelőek.
VI. A Törvényszék elé történő visszautalásról
89.
A Bíróság alapokmánya 61. cikke első bekezdésének második mondata értelmében a Törvényszék határozatának hatályon kívül helyezése esetén az ügyet maga a Bíróság is érdemben eldöntheti, ha a per állása megengedi, illetve határozathozatalra visszautalhatja az ügyet a Törvényszékhez.
90.
A jelen ügyben a per állása nem engedi meg az ügy érdemi eldöntését.
91.
A megtámadott ítéletnek az első jogalap megalapozottsága miatti hatályon kívül helyezését illetően (
52
) ez abból a körülményből következik, hogy az ügy érdemi eldöntéséhez további ténybeli megállapításokra van szükség. (
53
)
92.
A megtámadott ítéletnek a negyedik jogalap megalapozottsága miatti hatályon kívül helyezését illetően (
54
) meg kell állapítani, hogy a Bizottság nemcsak a nem megfelelő helyszíni ellenőrzésekre alapozta a borágazati beruházásokkal összefüggő kiadások 636516,20 euró összegben történő kizárását, hanem arra is, hogy már a nemzeti támogatási program hatálybalépését megelőzően sor került kifizetések teljesítésére. (
55
) A Törvényszék feladata annak értékelése, hogy a kiadások 636516,20 euró összegben történő kizárása e két körülmény közül önmagában az utóbbi alapján is indokolt‑e.
93.
Következésképpen a jogvitát határozathozatalra vissza kell utalni a Törvényszékhez.
VII. A költségekről
94.
Mivel az ügyet határozathozatalra vissza kell utalni a Törvényszékhez, a költségekről jelenleg nem kell határozni.
VIII. Végkövetkeztetés
95.
A fenti megfontolások alapján azt javasolom a Bíróságnak, hogy a következőképpen határozzon:
1)
Az Európai Unió Törvényszékének 2018. szeptember 13‑iCseh Köztársaság kontra Bizottság ítéletét (T‑627/16, EU:T:2016:538) hatályon kívül helyezi annyiban, amennyiben a Törvényszék elutasította a Cseh Köztársaság keresetét annak az egységes területalapú támogatások 69054,23 euró összegben történő kizárására és a beruházások 636516,20 euró összegben történő kizárására vonatkozó részében.
2)
A fellebbezést az ezt meghaladó részében elutasítja.
3)
Az ügyet a Cseh Köztársaságnak az egységes területalapú támogatások 69054,23 euró összegben történő kizárására és a beruházások 636516,20 euró összegben történő kizárására vonatkozó kérelmei tárgyában történő határozathozatalra visszautalja a Törvényszékhez.
4)
A költségekről jelenleg nem határoz.
(
1
)	Eredeti nyelv: német.
(
2
)	Ez ugyanis az uniós jog megsértésének minősül, amely a finanszírozás korrekcióját teheti indokolttá; lásd: 2005. február 24‑iGörögország kontra Bizottság ítélet (C‑300/02, EU:C:2005:103, 32. és azt követő pont).
(
3
)	2018. szeptember 13‑iCseh Köztársaság kontra Bizottság ítélet (T‑627/16, nem tették közzé, EU:T:2018:538).
(
4
)	Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2016. június 20‑i (EU) 2016/1059 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2016. L 173., 59. o.).
(
5
)	A közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19‑i 73/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 30., 16. o.; helyesbítések: HL 2009. L 213., 30. o.; HL 2010. L 43., 7. o.; a továbbiakban: 73/2009 rendelet). A későbbi módosítások nem érintik a jelen ügyben irányadó 20. cikket. A 73/2009 rendeletet hatályon kívül helyezte a 2013. december 17‑i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 608. o.; helyesbítés: HL 2016. L 130., 8. o.).
(
6
)	A 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30‑i 1122/2009/EK bizottsági rendelet (HL 2009. L 316., 65. o.; a továbbiakban: 1122/2009 rendelet). Az 1122/2009 rendelet későbbi módosításai nem érintették a jelen ügyben irányadó rendelkezéseket. Az 1122/2009 rendeletet hatályon kívül helyezte a 2014. március 11‑i 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2014. L 181., 48. o.; a továbbiakban: 640/2014 rendelet).
(
7
)	A 2009. augusztus 3‑i 702/2009/EK bizottsági rendelettel (HL 2009. L 202., 5. o.) módosított, a borpiac közös szervezéséről szóló 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a támogatási programok, a harmadik országokkal folytatott kereskedelem, a termelési potenciál és borágazat ellenőrzése tekintetében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2008. június 27‑i 555/2008/EK bizottsági rendelet (HL 2008. L 170., 1. o.; helyesbítések: HL 2009. L 114., 23. o.; HL 2010. L 139., 3. o.; HL 2010. L 285., 39. o.; a továbbiakban: 555/2008 rendelet).
(
8
)	A vidékfejlesztési támogatási intézkedésekre vonatkozó ellenőrzési eljárások, valamint a kölcsönös megfeleltetés végrehajtása tekintetében az 1698/2005/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2011. január 27‑i 65/2011/EU bizottsági rendelet (HL 2011. L 25., 8. o.; helyesbítés: HL 2011. L 201., 20. o.; a továbbiakban: 65/2011 rendelet). A későbbi módosítások nem érintették a jelen ügyben irányadó rendelkezéseket. A 65/2011 rendeletet szintén hatályon kívül helyezte a 640/2014 rendelet.
(
9
)	E cikknek jelenleg a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.; helyesbítések: HL 2016. L 130., 7. o.; HL 2017. L 327., 83. o.; HL 2018. L 233., 3. o.; a továbbiakban: 1306/2013 rendelet) 74. cikke felel meg.
(
10
)	Lásd jelenleg a 2019. október 28‑i (EU) 2019/1804 bizottsági végrehajtási rendelettel (HL 2019. L 276., 12. o.) módosított, az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az integrált igazgatási és kontrollrendszer, a vidékfejlesztési intézkedések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő megállapításáról szóló, 2014. július 17‑i 809/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 227., 69. o.; a továbbiakban: 809/2014 rendelet) 24. cikkének (1) bekezdését.
(
11
)	Lásd jelenleg a 809/2014 rendelet 50. cikkét.
(
12
)	Lásd jelenleg a 809/2014 rendelet 69. cikkét.
(
13
)	Lásd jelenleg a 809/2014 rendelet 70. cikkét.
(
14
)	Lásd jelenleg a 809/2014 rendelet 40. cikkét.
(
15
)	A borpiac közös szervezéséről, az 1493/1999/EK, az 1782/2003/EK, az 1290/2005/EK és a 3/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2392/86/EGK és az 1493/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 29‑i 479/2008/EK tanácsi rendelet (HL 2008. L 148., 61. o.; helyesbítés: HL 2008. L 220., 35. o.; a továbbiakban: 479/2008 rendelet). A 479/2008 rendeletet hatályon kívül helyezte a 2009. május 25‑i 491/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 154., 1. o.; helyesbítés: HL 2011. L 313., 47. o.; a továbbiakban: 491/2009 rendelet).
(
16
)	Jelenleg a 491/2009 rendelet 103u. cikke felel meg a 479/2008 rendelet 15. cikkének.
(
17
)	A jelen indítvány 14. pontja.
(
18
)	A 2009. június 9‑i 484/2009/EK bizottsági rendelettel (HL 2009. L 145., 25. o.) módosított, a vidékfejlesztési támogatási intézkedésekre vonatkozó ellenőrzési eljárások, valamint a kölcsönös megfeleltetés végrehajtása tekintetében az 1698/2005/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. december 7‑i 1975/2006/EK bizottsági rendelet (HL 2006. L 368., 74. o.; a továbbiakban: 1975/2006 rendelet).
(
19
)	A 65/2011 rendelet 34. cikke (1) bekezdésének első albekezdése.
(
20
)	Lásd jelenleg a 809/2014 rendelet 50. cikkét.
(
21
)	A megtámadott ítélet 2. és 3. pontja.
(
22
)	A megtámadott ítélet 5. és 7. pontja.
(
23
)	Lásd az 1122/2009 rendelet 35. cikkének (2) bekezdését és (48) preambulumbekezdését.
(
24
)	Az 1122/2009 rendelet 33. cikkének második bekezdése.
(
25
)	2005. február 24‑iGörögország kontra Bizottság ítélet (C‑300/02, EU:C:2005:103, 33. és 34. pont); 2019. szeptember 19‑iLengyelország kontra Bizottság ítélet (C‑358/18 P, nem tették közzé, EU:C:2019:763, 42. pont).
(
26
)	Lásd: 2005. február 24‑iGörögország kontra Bizottság ítélet (C‑300/02, EU:C:2005:103, 39. pont).
(
27
)	2005. február 24‑iGörögország kontra Bizottság ítélet (C‑300/02, EU:C:2005:103, 35. pont); 2019. szeptember 19‑iLengyelország kontra Bizottság ítélet (C‑358/18 P, nem tették közzé, EU:C:2019:763, 42. pont).
(
28
)	2019. szeptember 19‑iLengyelország kontra Bizottság ítélet (C‑358/18 P, nem tették közzé, EU:C:2019:763, 42. pont).
(
29
)	Lásd a jelen indítvány fenti 30. pontját.
(
30
)	Így a Törvényszék által a megtámadott ítélet 18. pontjában tett megállapítások szerint 2012‑ben a távérzékelés esetében 0,29%, a hagyományos helyszíni ellenőrzések esetében azonban 0,87% volt a szabálytalansági arány. 2013‑ban a távérzékelés 0,28%‑os szabálytalansági arányt eredményezett a hagyományos helyszíni ellenőrzések 1,13%‑os arányával szemben.
(
31
)	A megtámadott ítélet 22. pontja.
(
32
)	Lásd ebben az értelemben: 2014. április 10‑iMaatschap T. van Oosterom en A. van Oosterom‑Boelhouwer ítélet (C‑485/12, EU:C:2014:250, 62. pont).
(
33
)	A megtámadott ítélet 11. pontja.
(
34
)	Lásd a megtámadott ítélet 19. pontját.
(
35
)	Ezt a Törvényszék máshol maga állapítja meg; lásd: 2015. június 16‑iPortugália kontra Bizottság ítélet (T‑3/11, nem tették közzé, EU:T:2015:388, 75. pont); 2017. július 20‑iSpanyolország kontra Bizottság ítélet (T‑143/15, nem tették közzé, EU:T:2017:534, 38. pont).
(
36
)	2008. szeptember 9‑iFIAMM és társai kontra Tanács és Bizottság ítélet (C‑120/06 P és C‑121/06 P, EU:C:2008:476, 187. pont).
(
37
)	Lásd e tekintetben a Törvényszék által a megtámadott ítélet 27., 29. és 39. pontjában tett megállapításokat, amelyeket a Cseh Köztársaság nem vitatott.
(
38
)	Lásd a megtámadott ítélet 35., 36. és 38. pontját.
(
39
)	Franciául: „est élargi”; angolul: „shall be increased”; lengyelül: „zwiększa się próbę”; spanyolul: „se aumentará la muestra”; hollandul: „wordt de steekproef […] uitgebreid”.
(
40
)	A Cseh Köztársaság többek között a 2018. április 17‑iB és Vomero ítéletre (C‑316/16 és C‑424/16, EU:C:2018:256, 70. pont) hivatkozik, amelynek tárgyát egy uniós polgár kiutasítását elrendelő határozat képezte.
(
41
)	A megtámadott ítélet 50. pontja.
(
42
)	A megtámadott ítélet 48. pontja.
(
43
)	A megtámadott ítélet 56. pontja.
(
44
)	„Helyszíni ellenőrzés minden beruházási támogatás kifizetése előtt”, a megtámadott ítélet 56. pontja.
(
45
)	Az 555/2008 rendelet 12. cikkével kapcsolatban lásd e rendelet (19) preambulumbekezdését.
(
46
)	Lásd a 73/2009 rendelet 20. cikke (2) bekezdése első albekezdésének második mondatát, illetve jelenleg az 1306/2013 rendelet 74. cikkének (2) bekezdését.
(
47
)	Lásd a jelen indítvány 15. pontját.
(
48
)	A megtámadott ítélet 56. pontja.
(
49
)	Mégpedig például az ellenőrző szervek közötti jogsegélyre (II. fejezet), az analitikai adatbankra (III. fejezet) és a kontrollminták gyűjtésére (IV. fejezet) vonatkozó rendelkezések.
(
50
)	Lásd a jelen indítvány 14. pontját.
(
51
)	A megtámadott ítélet 60. és 61. pontja.
(
52
)	Lásd a jelen indítvány fenti 53. pontját.
(
53
)	Lásd ezzel kapcsolatban már a jelen indítvány 46. és 56. pontját.
(
54
)	Lásd a jelen indítvány fenti 88. pontját.
(
55
)	Lásd a megtámadott ítélet 43. és azt követő pontjait, valamint a jelen indítvány fenti 64. pontját.