62022CJ0518_RES
Cauza C‑518/22
J.M.P.
împotriva
AP Assistenzprofis GmbH
(cerere de decizie preliminară formulată de Bundesarbeitsgericht)
Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 decembrie 2023
„Trimitere preliminară – Politica socială – Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Directiva 2000/78/CE – Articolul 2 alineatul (5) – Interzicerea discriminării pe motive de vârstă – Convenția Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap – Articolul 19 – Viață independentă și integrare în comunitate – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 26 – Integrarea socială și profesională a persoanelor cu handicap – Serviciu de asistență personală pentru persoanele cu handicap – Ofertă de muncă ce conține indicarea unei vârste minime și a unei vârste maxime a persoanei căutate – Luare în considerare a dorințelor și a intereselor persoanei cu handicap – Justificare”
Politica socială – Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă – Directiva 2000/78 – Interzicerea discriminării pe motive de vârstă – Prestare de servicii de asistență personală – Recrutare supusă unei condiții de vârstă – Luare în considerare a dorințelor și a intereselor persoanei cu handicap – Tratament diferențiat care rezultă din legislația națională care urmărește protecția autodeterminării persoanelor cu handicap – Admisibilitate – Condiție
[Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 26; Directiva 2000/78 a Consiliului, art. 2 alin. (5); Decizia 2010/48 a Consiliului]
(a se vedea punctele 54-66 și 68 și dispozitivul)
Rezumat
În cursul lunii iulie 2018, AP Assistenzprofis GmbH, o societate care prestează servicii de asistență și de consultanță persoanelor cu handicap, a publicat o ofertă de muncă care preciza că A., o studentă în vârstă de 28 de ani, căuta asistente personale de sex feminin pentru a o ajuta în toate aspectele vieții cotidiene și care trebuiau „să aibă de preferință între 18 și 30 de ani”.
J.M.P., născută în cursul anului 1968, a candidat la această ofertă și a primit un răspuns negativ din partea AP Assistenzprofis.
Considerând că a făcut obiectul unei discriminări pe motive de vârstă, J.M.P. a introdus o acțiune împotriva AP Assistenzprofis la Arbeitsgericht Köln (Tribunalul pentru Litigii de Muncă din Köln, Germania), având ca obiect obținerea despăgubirii pentru prejudiciul care ar rezulta din aceasta. Această instanță a admis acțiunea menționată.
În urma hotărârii Landesarbeitsgericht Köln (Tribunalul Superior pentru Litigii de Muncă din Köln, Germania), prin care a fost admis apelul formulat de AP Assistenzprofis, J.M.P. a formulat recurs împotriva acestei hotărâri la instanța de trimitere, Bundesarbeitsgericht (Curtea Federală pentru Litigii de Muncă, Germania).
Având îndoieli cu privire la justificarea, în temeiul Directivei 2000/78 (
1
), a discriminării directe pe motive de vârstă pe care ar fi suferit‑o J.M.P. și dorind să obțină clarificări cu privire la concilierea, în raport cu aceeași directivă, a dreptului la o protecție eficientă împotriva discriminării pe motive de vârstă cu dreptul persoanei cu handicap la protecție efectivă împotriva discriminării pe motive de handicap, această din urmă instanță a decis să sesizeze Curtea cu titlu preliminar.
Prin hotărârea sa, Curtea răspunde că Directiva 2000/78, interpretată în lumina articolului 26 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care privește integrarea persoanelor cu handicap, precum și a articolului 19 din Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap (
2
), intitulat „Viață independentă și integrare în comunitate”, nu se opune ca recrutarea unei persoane care furnizează asistență personală să fie supusă unei condiții de vârstă, în temeiul unei legislații naționale în speță, dacă o astfel de măsură este necesară pentru protecția drepturilor și libertăților semenilor.
Aprecierea Curții
Curtea analizează tratamentul diferențiat pe motive de vârstă în discuție în litigiul principal pentru a stabili dacă este justificat în raport cu articolul 2 alineatul (5) din Directiva 2000/78 (
3
).
Mai întâi, Curtea constată că acest tratament diferențiat rezultă dintr‑o măsură prevăzută de legislația națională (
4
), în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) menționat.
Curtea examinează în continuare dacă această măsură urmărește obiectivul „protecției drepturilor și libertăților semenilor”, enunțat de această dispoziție.
În această privință, potrivit Curții, legislația națională în discuție urmărește un obiectiv legat de protecția autodeterminării persoanelor cu handicap, garantând dreptul la exprimarea dorințelor și la libera alegere a persoanelor menționate cu ocazia luării deciziilor privind serviciile de asistență personală și cu ocazia furnizării acestora, prestațiile respective vizând toate domeniile vieții și extinzându‑se profund în sfera privată și intimă a persoanelor care le primesc, obiectiv care intră sub incidența articolului 2 alineatul (5) din Directiva 2000/78.
Astfel, acest drept la exprimarea dorințelor și la libera alegere concretizează dreptul la integrare al persoanelor cu handicap consacrat la articolul 26 din Carta drepturilor fundamentale. În plus, respectarea autodeterminării persoanelor cu handicap constituie un obiectiv consacrat la articolul 19 din Convenția ONU, ale cărui dispoziții pot fi invocate în vederea interpretării celor din Directiva 2000/78.
În sfârșit, Curtea verifică dacă tratamentul diferențiat în discuție în litigiul principal rezultă dintr‑o măsură necesară pentru protecția dreptului la autodeterminare menționat.
Curtea arată în această privință că, într‑o situație precum cea în discuție în litigiul principal, luarea în considerare a preferinței pentru o anumită grupă de vârstă exprimate de persoana cu handicap este susceptibilă să promoveze respectarea dreptului la autodeterminare al acestei persoane cu ocazia prestării unor servicii de asistență personală, în măsura în care este rezonabil să se aștepte ca o persoană care aparține aceleiași grupe de vârstă ca persoana cu handicap să se integreze mai ușor în mediul personal, social și universitar al acesteia din urmă.
Astfel, Curtea concluzionează că, sub rezerva verificărilor care trebuie efectuate de instanța de trimitere în raport cu ansamblul împrejurărilor din cauza principală, tratamentul diferențiat pe motive de vârstă în speță rezultă dintr‑o măsură necesară pentru protecția drepturilor și libertăților semenilor, în sensul articolului 2 alineatul (5) din Directiva 2000/78, și, în consecință, poate fi justificat în raport cu această dispoziție.
(
1
)	Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO 2000, L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).
(
2
)	Aprobată în numele Uniunii Europene prin Decizia 2010/48/CE a Consiliului din 26 noiembrie 2009 (JO 2010, L 23, p. 35, denumită în continuare „Convenția ONU”).
(
3
)	Potrivit acestei dispoziții, directiva nu aduce atingere măsurilor prevăzute de legislația națională care, într‑o societate democratică, sunt necesare pentru securitatea publică, apărarea ordinii și prevenirea infracțiunilor penale, protecția sănătății publice și protecția drepturilor și libertăților semenilor.
(
4
)	Este vorba despre articolul 8 alineatul (1) din Sozialgesetzbuch, Neuntes Buch (IX) (Codul securității sociale, cartea IX) din 23 decembrie 2016 (BGBl. 2016 I, p. 3234, denumit în continuare „SGB IX”) coroborat cu articolul 33 din Sozialgesetzbuch, Erstes Buch (I) (Codul securității sociale, cartea I) din 11 decembrie 1975 (BGBl. 1975 I, p. 3015, denumit în continuare „SGB I”), care prevede că, la luarea deciziilor privind prestările de servicii de asistență personală și cu ocazia executării acestora prin care se urmărește favorizarea participării la societate a persoanei cu handicap, sunt respectate dorințele legitime ale beneficiarilor acestor prestații, în măsura în care acestea sunt rezonabile și ținând seama de situația personală, de vârstă, de sex, de familie, precum și de nevoile religioase și filozofice ale beneficiarilor respectivi.