62015CJ0275
DOMSTOLENS DOM (fjärde avdelningen)
den 1 mars 2017 (
1
)
”Begäran om förhandsavgörande — Direktiv 2001/29/EG — Harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället — Artikel 9 — Tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster — Begreppet kabel — Vidareutsändning av tredjeman av utsändningar från kommersiella tv‑bolag via internet — Live streaming”
I mål C‑275/15,
angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 267 FEUF, framställd av Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Appellationsdomstolen för England och Wales (avdelningen för tvistemål och förvaltningsmål) (Förenade kungariket) genom beslut av den 2 juni 2015, som inkom till domstolen den 8 juni 2015, i målet
ITV Broadcasting Limited,
ITV2 Limited,
ITV Digital Channels Limited,
Channel Four Television Corporation,
4 Ventures Limited,
Channel 5 Broadcasting Limited,
ITV Studios Limited
mot
TVCatchup Limited (i rekonstruktion),
TVCatchup (UK) Limited,
Media Resources Limited,
ytterligare deltagare i rättegången:
The Secretary of State for Business, Innovation and Skills,
Virgin Media Limited,
meddelar
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden T. von Danwitz (referent) samt domarna E. Juhász, C. Vajda, K. Jürimäe och C. Lycourgos,
generaladvokat: H. Saugmandsgaard Øe,
justitiesekreterare: handläggaren V. Giacobbo-Peyronnel,
efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 25 maj 2016,
med beaktande av de yttranden som avgetts av:
—
ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corporation, 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited, genom J. Mellor, QC, och Q. Cregan, barrister, befullmäktigade av P. Stevens och J. Vertes, solicitors,
—
TVCatchup (UK) Limited och Media Resources Limited, genom M. Howe, QC, befullmäktigad av M. L. Gilmore, solicitor,
—
Virgin Media Limited, genom T. de la Mare, QC, befullmäktigad av M. B. Allgrove, solicitor,
—
Förenade kungarikets regering, inledningsvis genom V. Kaye, i egenskap av ombud, biträdd av C. May, QC, och de M. J. Riordan, barrister, därefter av J. Kraehling, i egenskap av ombud, biträdd av A. Robertson, QC,
—
Europeiska kommissionen, genom T. Scharf och J. Samnadda, båda i egenskap av ombud,
och efter att den 8 september 2016 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
1
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, 2001, s. 10).
2
Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corporation, 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited och ITV Studios Limited, och å andra sidan TVCatchup Limited i rekonstruktion (nedan kallat TVC), TVCatchup (UK) Limited (nedan kallat TVC UK) och Media Resources Limited. Målet rör de sistnämndas vidareutsändningar via internet av tv‑sändningar från klagandena i det nationella målet.
Tillämpliga bestämmelser
Unionsrätt
3
Skälen 4, 20, 23, 32 och 60 i direktiv 2001/29 har följande lydelse:
”(4)
Harmoniserade rättsliga ramar för upphovsrätt och närstående rättigheter kommer genom ökad klarhet i rättsligt hänseende och genom att en hög skyddsnivå skapas inom området för immaterialrätt att uppmuntra till betydande investeringar i kreativ och innovativ verksamhet, bland annat då det gäller nätinfrastruktur, vilket i sin tur leder till tillväxt och ökad konkurrenskraft för europeisk industri …
…
(20)
Detta direktiv bygger på de principer och regler som redan fastlagts genom de direktiv som nu är i kraft på området, särskilt [91/250/EEG, 92/100/EEG, rådets direktiv 93/83/EEG av den 27 september 1993 om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel (EGT L 248, 1993, s. 15), 93/98/EEG och 96/9/EG], samt utvecklar och sätter in dem i ett sammanhang, nämligen informationssamhället. Bestämmelserna i detta direktiv bör inte påverka bestämmelserna i de direktiven, om inte annat föreskrivs i detta direktiv.
…
(23)
I detta direktiv bör upphovsmannens rätt till överföring till allmänheten harmoniseras ytterligare. Denna rätt bör förstås i vid mening och omfatta all överföring till allmänheten som inte är närvarande på den plats varifrån överföringen sker. …
…
(32)
Detta direktiv innehåller en uttömmande förteckning över undantagen och inskränkningarna från mångfaldiganderätten och rätten till överföring till allmänheten. …
…
(60)
Det skydd som föreskrivs i detta direktiv bör inte påverka nationella bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser på andra områden, t.ex. industriell äganderätt, dataskydd, villkorad tillgång, tillgång till allmänna handlingar och regeln om kronologi för utnyttjande i media, som kan påverka skyddet av upphovsrätt eller närstående rättigheter.”
4
I artikel 1 i direktiv 2001/29, vilken har rubriken ”Tillämpningsområde”, föreskrivs följande:
”1.   Detta direktiv avser det rättsliga skyddet för upphovsrätt och närstående rättigheter inom den inre marknaden, med särskild tonvikt på informationssamhället.
2.   Med undantag av de fall som anges i artikel 11 skall detta direktiv inte på något sätt påverka befintliga gemenskapsbestämmelser om
…
c)
upphovsrätt och närstående rättigheter beträffande satellitsändningar och vidaresändningar via kabel av program,
…”
5
I artikel 2 i samma direktiv, med rubriken ”Rätten till mångfaldigande”, föreskrivs följande:
”Medlemsstaterna skall föreskriva en ensamrätt att tillåta eller förbjuda direkt eller indirekt, tillfälligt eller permanent, mångfaldigande, oavsett metod och form, helt eller delvis
a)
för upphovsmän: av deras verk,
…
e)
för radio- och televisionsföretag: av upptagningar av deras utsändningar, trådöverförda såväl som luftburna, inklusive kabel- och satellitsändningar.”
6
I artikel 3 i samma direktiv, med rubriken ”Rätten till överföring av verk till allmänheten och rätten att göra andra alster tillgängliga för allmänheten”, föreskrivs följande:
”1.   Medlemsstaterna skall ge upphovsmän en ensamrätt att tillåta eller förbjuda varje överföring till allmänheten av deras verk, på trådbunden eller trådlös väg, inbegripet att verken görs tillgängliga för allmänheten på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till dessa verk från en plats och vid en tidpunkt som de själva väljer.
2.   Medlemsstaterna skall ge ensamrätt att tillåta eller förbjuda tillgängliggörandet för allmänheten, på trådbunden eller trådlös väg, på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till dem från en plats och vid en tidpunkt som de själva väljer,
…
d)
för radio- och televisionsföretag: av upptagningar av deras sändningar, trådöverförda såväl som luftburna, inklusive kabel- och satellitsändningar.
…”
7
I artikel 5 i direktiv 2001/29, med rubriken ”Undantag och inskränkningar” föreskrivs följande:
”3.   Medlemsstaterna får föreskriva undantag eller inskränkningar i de rättigheter som avses i artiklarna 2 och 3 i följande fall:
…
5.   De undantag och inskränkningar som föreskrivs i punkterna 1, 2, 3 och 4 får endast tillämpas i vissa särskilda fall som inte strider mot det normala utnyttjandet av verket eller annat alster och inte oskäligt inkräktar på rättsinnehavarnas legitima intressen.”
8
I artikel 9 i direktivet, som har rubriken ”Fortsatt tillämpning av andra rättsliga bestämmelser”, föreskrivs följande:
”Detta direktiv påverkar inte bestämmelser om i synnerhet patenträtt, varumärkesrätt, mönsterrätt, bruksmodeller, kretsmönster i halvledarprodukter, typsnitt, villkorad tillgång, tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster, skyddet för nationalskatter, deponeringsskyldighet enligt lag, lagstiftning om kartellbildning och illojal konkurrens, affärshemligheter, säkerhet, sekretess, dataskydd och skydd för privatlivet, tillgång till allmänna handlingar samt avtalsrätt.”
Lagstiftningen i Förenade kungariket
9
I Copyright, Designs and Patents Act 1988 (1988 års lag om upphovsrätt, mönster och patent), i dess lydelse enligt Copyright and Related Rights Regulations 2003 (2003 års förordning om upphovsrätt och närstående rättigheter) (nedan kallad CDPA), genom vilken direktiv 2001/29 införlivades med nationell rätt, anges i section 73, med rubriken ”Mottagning av verk som ingår i radio- och televisionssändningar och vidaresändning av sådana verk via kabel”, följande:
”(1)   Denna section är tillämplig när ett verk som sänds via radio eller tv från Förenade kungariket fångas upp och omedelbart vidaresänds via kabel.
(2)   Det utgör inget intrång i upphovsrätten till det radio- eller tv-sända verket
(a)
om vidareutsändningen via kabel sker för att uppfylla ett krav som ska beaktas, eller
b)
om och i den mån sändningen är ämnad att tas emot i det område där den vidaresänds via kabel om och i den mån den ingår i en därför avsedd tjänst.
(3)   Det utgör inte något intrång i upphovsrätten till ett verk som ingår i det tv‑sända programinnehållet i den mån nämnda innehåll tv-sänds för att tas emot i det område där det vidaresänds via kabel…”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
10
Klagandena i det nationella målet är kommersiella tv-programföretag som enligt nationell rätt äger upphovsrätten till sina tv-sändningar och till filmer och andra inslag som ingår i deras sändningar. De finansieras genom reklam som visas i deras sändningar.
11
TVC erbjöd via internet en tjänst för tv-sändningar, vilken gör det möjligt för användare att via internet ta emot ”direktsända” strömmande mediefiler ”live streams” från gratis markbundna tv-sändningar, däribland klagandenas sändningar. Efter det att TVC blivit föremål för ett förfarande för företagsrekonstruktion drivs dess kommersiella verksamhet och tjänster av TVC UK, enligt en licens som beviljats av Media Resources Limited.
12
Klagandena i det nationella målet väckte talan om upphovsrättsintrång vid High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (domstol i första instans (England & Wales) Chancery Division, Förenade kungariket). Nämnda domstol vände sig till EU-domstolen med en begäran om förhandsavgörande avseende tolkningen av begreppet ”överföring till allmänheten” i artikel 3.1 i direktiv 2001/29.
13
Efter domen av den 7 mars 2013, ITV Broadcasting m.fl. (C‑607/11, EU:C:2013:147), slog High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (domstol i första instans (England & Wales) Chancery Division, Förenade kungariket) fast att TVC hade gjort intrång i klagandenas upphovsrätt genom överföring till allmänheten. Vad gäller de tre tv-kanalerna, det vill säga ITV, Channel 4 och Channel 5, fann denna domstol emellertid att TVC kunde åberopa section 73.2 b och 73.3 i CDPA.
14
Klagandena i det nationella målet överklagade domen till den hänskjutande domstolen. TVC UK och Media Resources Limited tillkom i egenskap av svarande vid denna domstol.
15
Den hänskjutande domstolen har angett att det i section 73 i CDPA föreskrivs en befrielsegrund vid en talan om intrång i upphovsrätten för en upphovsman till en radio- eller tv-sändning eller ett verk som ingår i en sådan sändning, vilken är tillämplig ”när ett verk som sänds via radio eller tv från Förenade kungariket fångas upp och omedelbart vidaresänds via kabel”. Domstolen har preciserat att den befrielsegrund som gjorts gällande vid denna domstol inte avser section 73.2 a och 73.3 i CDPA, i vilka det bland annat framgår att det radio eller tv-sända verkets upphovsmans upphovsrätt inte åsidosatts ”om vidareutsändningen via kabel sker för att uppfylla ett krav som ska beaktas” utan enbart section 73.2 b i nämnda lag, i vilken det föreskrivs att det inte är fråga om upphovsrättsintrång ”om och i den mån sändningen är ämnad att tas emot i det område där den vidaresänds via kabel och om och i den mån den ingår i en därför avsedd tjänst”.
16
Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Appellationsdomstolen för England och Wales (avdelningen för tvistemål och förvaltningsmål) (Förenade kungariket) anser att section 73 i CDPA ska tolkas mot bakgrund av artikel 9 i direktiv 2001/29, och beslutade därför att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen:
”Vad avser tolkningen av artikel 9 i direktiv 2001/29, särskilt formuleringen 'Detta direktiv påverkar inte bestämmelser om i synnerhet … tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster’:
1.
Tillåter den citerade formuleringen en fortsatt tillämpning av en nationell bestämmelse där omfattningen av begreppet kabel bestäms enligt nationell lagstiftning, eller bestäms omfattningen av denna del av artikel 9 genom hur kabel definieras i unionsrätten?
2.
Om kabel i artikel 9 definieras i unionsrätten, vad är innehållet i denna definition. I synnerhet önskas svar på följande frågor:
a)
Har det en teknikspecifik mening, som är begränsad till traditionella kabelnätverk som drivs av konventionella kabeloperatörer?
b)
Eller har det en teknikneutral mening, som inbegriper tjänster med motsvarande funktionalitet som överförs via internet?
c)
I båda fallen: Inbegriper detta begrepp överföring av mikrovågsenergi mellan fasta markbundna positioner?
3.
Är den citerade formuleringen tillämplig på bestämmelser som kräver att kabelnätverken vidaresänder vissa sändningar eller på bestämmelser som tillåter vidaresändning via kabel av sändningar då vidaresändningen sker omedelbart och begränsas till de områden sändningarna är ämnade att tas emot och/eller vidaresändningarna avser sändningar på kanaler som omfattas av vissa skyldigheter vad gäller public service?
4.
Om omfattningen av kabel i artikel 9 definieras genom nationell rätt, är bestämmelsen i nationell rätt underkastad de unionsrättsliga principerna om proportionalitet och en skälig avvägning mellan upphovsrättsinnehavarens och kabelägarnas intressen samt allmänintresset?
5.
Är artikel 9 begränsad till nationella bestämmelser som var i kraft vid tidpunkten för direktivets antagande, ikraftträdande eller införlivandefrist, eller gäller den även för senare nationella bestämmelser som avser tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster?”
Prövning av tolkningsfrågorna
Den tredje frågan
17
Den hänskjutande domstolen har ställt den tredje frågan, vilken ska prövas först, för att få klarhet i huruvida artikel 9 i direktiv 2001/29, och närmare bestämt begreppet ”tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster”, ska tolkas så att en nationell lagstiftning enligt vilken det föreskrivs att det inte är fråga om intrång i upphovsrätten när vidaresändning av verk som sänts i tv-kanaler som har ett public service-uppdrag sker via kabel, eller i förekommande fall, via internet, då vidaresändningen sker omedelbart i det område där den ursprungligen sändes, omfattas av denna bestämmelse och tillåts av den.
18
Domstolen erinrar härvidlag om att begreppet ”tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster” i artikel 9 i direktiv 2001/29, som inte innehåller någon uttrycklig hänvisning till medlemsstaternas rättsordningar, ska ges en självständig och enhetlig tolkning inom hela unionen, med beaktande av bestämmelsens sammanhang och det mål som eftersträvas med den aktuella lagstiftningen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 21 oktober 2010, Padawan, C‑467/08, EU:C:2010:620, punkt 32, och dom av den 10 november 2016, Private Equity Insurance Group, C‑156/15, EU:C:2016:851, punkt 39 samt där angiven rättspraxis).
19
För det första framgår av lydelsen ”tillgång till kabelöverföringar” att detta begrepp skiljer sig från begreppet ”vidaresändningar via kabel”, varvid endast det sistnämnda, vad gäller direktiv 2001/29, avser sändningar av audivisuellt innehåll.
20
För det andra, vad gäller det sammanhang som artikel 9 i direktiv 2001/29 ingår i, och i likhet med vad generaladvokaten har angett i punkt 55 i sitt förslag till avgörande, innehåller direktivet redan, i artikel 1.2 c en bestämmelse som uttryckligen handlar om ”vidaresändningar via kabel” för att från tillämpningsområdet för direktivet undanta de unionsrättsliga bestämmelser som reglerar nämnda fråga, i det aktuella fallet bestämmelserna i direktiv 93/83.
21
Det ska, i den mån det är nödvändigt, anges att bestämmelserna i direktiv 93/83 saknar betydelse för det nationella målet. Nämnda mål rör nämligen vidaresändning i en enda medlemsstat medan direktiv 93/83 innebär en minimiharmonisering av vissa aspekter av skyddet av upphovsrätten och närstående rättigheter vid överföring till allmänheten via satellitsändningar eller vidaresändning via kabel av sändningar från andra medlemsstater (dom av den 7 december 2006, SGAE, C‑306/05, EU:2006:764, punkt 30).
22
För det tredje, vad gäller syftet med direktiv 2001/29, är dess huvudsakliga syfte att införa en hög skyddsnivå, till förmån för upphovsmän, vilken medför att dessa erhåller en skälig ersättning när deras verk, används, särskilt vid överföring av dessa verk till allmänheten (se, för ett liknande resonemang, dom av den 4 oktober 2011, Football Association Premier League m.fl., C‑403/08 och C‑429/08, EU:C:2011:631, punkt 186).
23
Mot bakgrund av denna höga skyddsnivå till förmån för upphovsmän, har domstolen redan, inom ramen för det nationella målet i första instans, slagit fast att begreppet överföring till allmänheten i artikel 3.1 i direktiv 2001/29 följaktligen bör ges en vid tolkning, vilket anges uttryckligen i skäl 23 i detta direktiv, och att en vidaresändning via internet av strömmande mediefiler, såsom i det nationella målet, utgör sådan överföring (se, för ett liknande resonemang, dom av den 7 mars 2013, ITV Broadcasting m.fl., C‑607/11, EU:C:2013:147, punkterna 20 och 40).
24
Härav följer att en sådan vidaresändning utan medgivande av den berörda upphovsmannen i princip är otillåten, om den inte omfattas av artikel 5 i direktiv 2001/29. I denna artikel anges en uttömmande förteckning över undantag och inskränkningar i rätten till överföring till allmänheten som anges i artikel 3 i direktivet, vilket bekräftas av skäl 32 i samma direktiv.
25
Det är i förevarande mål ostridigt att den i det nationella målet aktuella vidaresändningen inte omfattas av något av de undantag och begränsningar som uttömmande anges i artikel 5 i direktiv 2001/29.
26
Vad gäller artikel 9 i direktiv 2001/29 framgår, i likhet med vad generaladvokaten har angett i punkterna 37 och 38 i sitt förslag till avgörande, av denna bestämmelse, jämförd med skäl 60 i direktivet, att dess syfte är att upprätthålla effekten av bestämmelser som gäller på vissa andra områden än dem som harmoniseras genom direktivet.
27
En tolkning av artikel 9 i direktiv 2001/29 enligt vilken en sådan vidaresändning som den här aktuella är tillåten när den sker utan medgivande av upphovsmännen i andra fall än dem som föreskrivs i artikel 5 i direktivet är oförenlig, inte endast med syftet med artikel 9, utan även med att artikel 5 är av uttömmande karaktär, och skulle således motverka huvudsyftet med direktiv 2001/29, som är att införa en hög skyddsnivå, till förmån för upphovsmän.
28
Det är härvidlag utan betydelse huruvida den ursprungliga sändningen av skyddade verk ägde rum i tv-kanaler som har ett public serviceuppdrag eller ej. Det saknas nämligen grund för att ge lägre skydd för dessa kanalers innehåll, enligt direktiv 2001/29.
29
Av det anförda följer att den tredje frågan ska besvara på följande sätt: Artikel 9 i direktiv 2001/29, och närmare bestämt begreppet ”tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster”, ska tolkas så att en nationell lagstiftning enligt vilken det föreskrivs att det inte är fråga om intrång i upphovsrätten när vidaresändning av verk som sänts i tv-kanaler som har ett public service-uppdrag sker via kabel, eller i förekommande fall, via internet, då vidaresändningen sker omedelbart i det område där den ursprungligen sändes, inte omfattas av denna bestämmelse och inte tillåts av den.
Den första, den andra, den fjärde och den femte frågan
30
Med beaktande av svaret på den tredje frågan saknas det anledning att besvara den första, den andra, den fjärde och den femte frågan.
Rättegångskostnader
31
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttranden till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (fjärde avdelningen) följande:
Artikel 9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället, och närmare bestämt begreppet ”tillgång till kabelöverföringar av radio- och televisionstjänster”, ska tolkas så att en nationell lagstiftning enligt vilken det föreskrivs att det inte är fråga om intrång i upphovsrätten när vidaresändning av verk som sänts i tv-kanaler som har ett public service-uppdrag sker via kabel, eller i förekommande fall, via internet, då vidaresändningen sker omedelbart i det område där den ursprungligen sändes, inte omfattas av denna bestämmelse och inte tillåts av den.
Underskrifter
(
1
)	* Rättegångsspråk: engelska.