61994CC0113_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 Cour de cassation, chambre commerciale (Frankrike), har begärt att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande beträffande följande fråga:
"Skall artikel 95 i fördraget tolkas på så sätt att den utgör hinder för lagstiftning av förevarande slag, genom vilken en beskattningsordning för motorfordon införts som innebär att ett högre progressivitetstal gäller för skatteklasserna från och med 19 hk - omfattande enbart sådana fordon som importerats från andra medlemsstater - än det tal som gäller från skatteklassen 12-14 hk, omfattande tre skattemässiga motorstyrkor, till skatteklassen 17-18 hk, omfattande huvudsakligen de fransktillverkade fordon som skulle kunna anses som produkter liknande de importerade fordon som har större motorstyrka än 19 hk?"
Bakgrund
2 Sökanden i målet vid den nationella domstolen, Elisabeth Jacquier (född Casarin), äger en personbil av märket Mercedes som i Frankrike anses ha en motorstyrka om 40 hk (skattemässig motorstyrka) i fordonsskattehänseende. Den första registreringen av fordonet skedde år 1987. Elisabeth Jacquier debiterades 10 832 FF som motorfordonsskatt för år 1990. Skatten beräknades i enlighet med artikel 1599 G i Code général des impôts (den allmänna skattelagen), i dess lydelse enligt lagen av den 30 december 1987. Hon begärde omprövning av skatteförvaltningens beslut i vad avsåg skattens storlek och yrkade delvis återbetalning av erlagd skatt. Hennes begäran om omprövning avslogs den 20 september 1990. Hon väckte därpå talan vid Tribunal de grande instance, Lons-le-Saunier. Denna domstol ogillade hennes talan i dom av den 3 december 1991. Elisabeth Jacquier överklagade detta avgörande till Cour de cassation under det att hon gjorde gällande att den differentierade motorfordonsskatt som uttogs i Frankrike var diskriminerande och stred mot artikel 95 i fördraget, eftersom de omräkningstal som användes för att beräkna skatten uppvisade ett brott i progressionen mellan skatteklassen 17-18 hk och skatteklasserna i skiktet över 19 hk. Då det var osäkert om det franska systemet var förenligt med artikel 95 i fördraget, hänsköt Cour de cassation ovanstående fråga till domstolen.
Relevant fransk lagstiftning och domstolens tidigare avgöranden
3 De grundläggande bestämmelserna för uttag av differentierad skatt på motorfordon återfinns i artikel 1599 C-1599 J i Code général des impôts. Skattens struktur fastställs på nationell nivå, men själva skatteuttaget sker i varje département (län) för sig. Varje typ av fordon som introduceras på den franska marknaden åsätts en "skattemässig motorstyrka" som beräknas enligt en komplicerad formel. De skattemässiga motorstyrkorna indelas i skatteklasser som var och en omfattar två eller tre skattemässiga motorstyrkor. Ett omräkningstal fastställs för varje skatteklass. En basskattesats fastställs årligen av myndigheterna i varje département. Denna basskattesats multipliceras därefter med de omräkningstal som fastställts på nationell nivå för att komma fram till den differentierade skatt som skall uttas i motsvarande skatteklass. Den skatt som skall erläggas kan således variera till sitt belopp från ett département till ett annat, men skattens struktur fastställs på nationell nivå och är densamma i hela landet.
4 Domstolen har redan haft tillfälle att meddela förhandsavgörande i tre mål som rörde frågan om den franska fordonsskatteordningen var förenlig med artikel 95 i fördraget. I det första målet, Humblot mot Directeur des services fiscaux(1), ombads domstolen besvara frågan om det var förenligt med artikel 95 i fördraget att utta en differentierad skatt på fordon med en motorstyrka om högst 16 hk och samtidigt utta en särskild skatt efter en enhetlig och betydligt högre skattesats på fordon med en motorstyrka överstigande 16 hk. Domstolen gjorde därvid följande allmänna anmärkning beträffande progressiva system för vägskatter:
"med gemenskapsrättens nuvarande utformning står det medlemsstaterna fritt att utta vägskatter på sådana produkter som bilar, med ett belopp som ökar progressivt på grundval av ett objektivt kriterium - såsom skattemässig motorstyrka - vilket kan fastställas på olika sätt."(2)
5 Domstolen tillade dock:
"En sådan nationell beskattningsordning är emellertid endast förenlig med artikel 95 om den saknar varje form av diskriminerande eller skyddande effekt."(3)
6 Domstolen ansåg att den förutsättningen inte var uppfylld om beskattningsordningen, såsom var fallet för Frankrikes del, innebar att den särskilda skatten var till beloppet mångdubbelt större än det högsta skattebeloppet som uttogs på bilar med en motorstyrka om högst 16 hk, och vilken dessutom innebar att det endast var importerade bilar, främst från andra medlemsstater, som träffades av skatten. Domstolen noterade att
"en skyldighet att erlägga den särskilda skatten leder till en ökning av beskattningen som är betydligt större än den som följer av en övergång från en bilkategori till en annan i ett progressivt skattesystem som innehåller avvägda intervaller, såsom är fallet med systemet för differentierad skatt".(4)
7 För att följa domen antog Frankrike därefter artikel 18 i lag nr 85/695 av den 11 juli 1985. Genom artikel 18 avskaffades den särskilda fasta skatten på bilar med motorstyrka överstigande 16 hk. Därmed kvarstod endast det differentierade systemet. Systemet fungerade på det sätt som beskrivits ovan. Genom artikel 18 skapades emellertid fyra nya skatteklasser vilket innebar att det totalt fanns nio skatteklasser, nämligen: högst 4 hk, 5-7 hk, 8-9 hk, 10-11 hk, 12-16 hk, 17-18 hk, 19-20 hk, 21-22 hk samt 23 hk och däröver. I artikel 18 fastställdes även ett omräkningstal för varje skatteklass (1; 1,9; 4,5; 5,3; 9,4; 14,1; 21,1; 31,7; 47,6).
8 I det andra målet, Feldain mot Directeur des services fiscaux du département du Haut-Rhin(5), ombads domstolen besvara frågan om beskattningsordningen - i dess ändrade utformning efter domen i målet Humblot, en utformning som det erhållit genom lag nr 85/695 av den 11 juli 1985 - var förenlig med artikel 95 i fördraget. En av frågorna gällde huruvida det var förenligt med artikel 95 i fördraget att införa en beskattningsordning som innebar att omräkningstalens progressivitet blev "exponentiell" i skiktet över skatteklassen 12-16 hk, som var den högsta klassen i vilken fransktillverkade bilar återfanns. Domstolen fastslog att
"omräkningstalens progressivitet varierar mellan 1,2 och 2,4 för skatteklasserna i skiktet under 16 hk, medan den uppgår till 1,5 för skatteklasserna i skiktet däröver. Det föreligger således ingen markant skillnad i fråga om omräkningstalens progressivitet som skulle kunna tyda på förekomsten av en diskriminerande eller skyddande effekt till förmån för fransktillverkade bilar".(6)
9 Domstolen fann emellertid att beskattningsordningen var diskriminerande i två avseenden:
a) Skatteklassernas indelning var sådan att de mest exklusiva fransktillverkade bilarna kom att tillhöra skatteklassen 12-16 hk, medan det endast var fordon från de andra medlemsstaterna som omfattades av skatteklasser i skiktet över 16 hk. Eftersom skatteklassen 12-16 hk var vittomfattande (den var ensam om att omfatta fem olika skattemässiga motorstyrkor, medan övriga skatteklasser omfattade två eller tre skattemässiga motorstyrkor) skyddades de mest exklusiva fransktillverkade bilarna från skattens normala progressivitet.(7)
b) Den metod som användes för att bestämma själva motorstyrkan var inte objektiv och gynnade fransktillverkade bilar.(8)
10 Domstolen kom till samma slutsats i det tredje fallet, Seguela mot Administration des impôts.(9)
11 Frankrike införde ny lagstiftning för att följa domen i målet Feldain. Artikel 1599 G i Code général des impôts ändrades genom artikel 20 i lag nr 87-1061 av den 30 december 1987. Därigenom tudelades den gamla skatteklassen 12-16 hk och totalt tio skatteklasser skapades i stället för tidigare nio klasser. Numera finns således en skatteklass för skattemässiga motorstyrkor om 12-14 hk och en annan för 15-16 hk. Omräkningstalet för den tidigare klassen 12-16 hk (9,4) blev omräkningstal för den nya klassen 12-14 hk, medan den nya klassen 15-16 hk tilldelades det nytillskapade omräkningstalet 11,5. Omräkningstalen enligt nuvarande lagstiftning är således följande: 1; 1,9; 4,5; 5,3; 9,4; 11,5; 14,1; 21,1; 31,7; 47,6.
12 Genom ett nytt ministeriellt cirkulär av den 12 januari 1988 ändrades dessutom den metod för att bestämma motorstyrka som fastställts i cirkuläret av den 23 december 1977. Det nya cirkuläret innebar en ändring av den del av metoden som domstolen i målet Feldain ansett strida mot artikel 95 i fördraget. Genom lag nr 93/859 av den 22 juni 1993 blev cirkuläret retroaktivt gällande som lag.
13 Den nationella domstolen har i detta mål frågat om den ökning av skattens progressivitet som sker enligt den nuvarande lagstiftningen i skiktet över skatteklassen 17-18 hk är förenlig med artikel 95. Frågan gäller därför förhållandet mellan omräkningstalen, det vill säga sättet på vilket progressionen sker från ett omräkningstal till nästa. Förhållandet uttrycks genom ett tal, vilket, när det multipliceras med omräkningstalet för en viss skatteklass, anger omräkningstalet för närmast högre skatteklass. I beslutet om hänskjutande beräknade Cour de cassation omräkningstalens progressivitet i skatteklasserna 12 hk och däröver till följande:
Skatteklasser
Progressivitetstal
från 12-14 hk till 15-16 hk
1,22
från 15-16 hk till 17-18 hk
1,22
från 17-18 hk till 19-20 hk
1,54
från 19-20 hk till 21-22 hk
1,46
från 21-22 hk till 23 hk och däröver
1,50
Det ansågs inte nödvändigt att beakta skatteklasser i skiktet under 12 hk, eftersom fordonen i dessa skatteklasser inte kunde betraktas som jämförbara med bilar som tillhör skatteklasserna 19 hk och däröver.
14 Cour de cassation förefaller ha begått ett fel vid beräkningen av progressiviteten mellan skatteklasserna 17-18 hk och 19-20 hk samt mellan skatteklasserna 19-20 hk och 21-22 hk. Tabellen nedan visar de korrekta progressivitetstalen (med förbehåll för mindre avrundningar) samt en hypotetisk fordonsskatt för varje skatteklass beräknad på grundval av antagandet att skatten för en bil i skatteklassen 0-4 hk är 200 FF:
Skatteklasser
Progressivitets-tal
Skatt för högre skatteklass
från 0-4 hk till 5-7 hk
1,90
380
från 5-7 hk till 8-9 hk
2,37
901
från 8-9 hk till 10-11 hk
1,18
1063
från 10-11 hk till 12-14 hk
1,77
1881
från 12-14 hk till 15-16 hk
1,22
2295
från 15-16 hk till 17-18 hk
1,23
2823
från 17-18 hk till 19-20 hk
1,50
4234
från 19-20 hk till 21-22 hk
1,50
6351
från 21-22 hk till 23 hk och däröver
1,50
9527
Artikel 95 och beskattning av motorfordon
15 Detta mål gäller i allt väsentligt frågan om det franska progressiva systemet har en struktur som medför att importerade motorfordon missgynnas. Det är därför nödvändigt att i förväg bestämma hur jämförelsen skall ske mellan franska och importerade fordon inom ramen för detta system.
16 Domstolen har fastslagit att artikel 95 har till syfte att
"säkerställa den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna under normala konkurrensförhållanden, genom att undanröja alla former av skydd som följer av en intern beskattning som diskriminerar produkter från andra medlemsstater ... Artikel 95 måste säkerställa att den interna beskattningen är fullständigt neutral i fråga om konkurrensen mellan inhemska produkter och importerade produkter"(10).
17 Produkter skall följaktligen anses likna varandra, på det sätt som avses i artikel 95 första stycket, när de "har liknande egenskaper och svarar mot samma behov sett ur konsumentens synvinkel"(11).
18 Det är riktigt att alla bilar har liknande egenskaper och svarar mot samma behov, i den meningen att de alla har motor och hjul och tillhandahåller motoriserad transport åt en eller flera personer. Som emellertid påpekats av generaladvokat Mischo i målet kommissionen mot Grekland(12), kan det inte på allvar hävdas att konsumenterna exempelvis skulle betrakta en liten bil med mindre motorvolym än 1 000 cm3 som ett substitut för en exklusiv sedan med en motorvolym om minst 2 500 cm3. I praktiken råder det en oavbruten följd av konkurrensförhållanden. Graden av konkurrens mellan två modeller är avhängig i vad mån modellerna uppfyller olika krav i fråga om pris, stil, komfort, prestanda, bränsleekonomi, livslängd, tillförlitlighet m.m. Konsumenternas krav varierar och motorstyrkan är förvisso inte den enda faktorn som är avgörande för graden av konkurrens mellan två bilar. Det är dock fråga om en mycket betydelsefull faktor, eftersom motorvolym och motorstyrka ofta har ett nära samband med andra faktorer, såsom storlek, komfort, prestanda och pris. Stora bekväma sedan- eller kombimodeller har exempelvis i allmänhet större motorer med större motorstyrka än mindre bilar som främst är avsedda för stadskörning. På det hela taget är det därför sannolikt att det kommer att finnas ett närmare konkurrensförhållande mellan fordon i angränsande skatteklasser. För att kunna besvara den nationella domstolens fråga är det därför nödvändigt att närmare granska skattens struktur i de högre skatteklasser där det påstådda brottet i progressiviteten förekommer.
Förutsättningar för sakprövning
19 Innan jag övergår till att behandla de materiella frågorna finns det anledning att kort beröra de tvivel som kommissionen uttryckt beträffande förutsättningarna för en materiell prövning av denna begäran om förhandsavgörande. Kommissionen har anmärkt att den nationella domstolen önskar svar på frågan om det förhållandet att progressivitetstalet för skatteklasserna över 18 hk ökar jämfört med talet för skatteklasserna 12-14 hk - 17-18 hk innebär en diskriminering som strider mot artikel 95 i fördraget. Kommissionen är tveksam till om Elisabeth Jacquiers personbil, som har en mycket stor skattemässig motorstyrka om 40 hk, kan anses likna de inhemska fordon som tillhör skatteklasserna 15-16 hk - 17-18 hk, i den mening som avses i artikel 95.
20 Den nationella domstolens fråga kan, enligt min mening, inte avfärdas på den grunden att den saknar relevans för den tvist som den domstolen har att pröva. Såsom anförts ovan får produkter anses likna varandra i den mening som avses i artikel 95 första stycket i fördraget, om deras egenskaper och de behov som de svarar mot innebär att de konkurrerar med varandra. Det kan inte uteslutas att en kraftig ökning av skatten på fordon som tillhör de tre högsta skatteklasserna skulle kunna förmå en konsument, som annars skulle köpa ett fordon tillhörande den högsta skatteklassen, att i stället välja en fransk modell som tillhör skatteklassen 17-18 hk. Det är möjligt att en del konsumenter skulle välja en bilmodell med stor motorstyrka oavsett fordonsskattens storlek. För andra konsumenter, som annars skulle överväga att köpa en bil med stor motorstyrka, kan emellertid fordonsskattekostnaden vara en betydelsefull faktor, förutsatt att den aktuella konsumentens minimikrav på prestanda, storlek och komfort är uppfyllda.
Saken
21 Elisabeth Jacquiers klagomål gäller inte beskattningsordningens progressiva karaktär som sådan. Domstolen har erkänt att medlemsstaterna har rätt att tillämpa progressiva skattesystem som grundas på objektiva kriteria. Enbart det förhållandet att de skatteklasser som är föremål för den mest tyngande beskattningen uteslutande omfattar importerade fordon innebär inte i sig att den franska beskattningsordningen är diskriminerande eller att den har en skyddande effekt.(13) En avsaknad av inhemska produkter i de högsta skatteklasserna är nämligen ett tänkbart resultat av ett progressivt system.
22 Ett progressivt skattesystem kan emellertid anses ha en diskriminerande eller skyddande verkan om progressiviteten har en sådan struktur att den missgynnar import från andra medlemsstater. I målet Feldain fastslog domstolen, som tidigare nämnts, att den då gällande franska beskattningsordningen inte var förenlig med artikel 95 därför att metoden för att beräkna motorstyrka och fördelningen av skattemässiga motorstyrkor på skatteklasser hade som verkan att skydda inhemska personbilar från skattens normala progressivitet. Tvisten i förevarande mål gäller frågan om ökningen av progressiviteten i skiktet över skatteklassen 17-18 hk innebär ett åsidosättande av artikel 95.
23 För att kunna avgöra om det uppkommer en fråga som rör artikel 95 är det först nödvändigt att granska skattens struktur såsom den framgår av tabellen i punkt 14 ovan. Av de skäl som tidigare har redovisats anser jag att det saknar relevans att högre progressivitetstal förekommer i de lägre skatteklasserna. Det är skattens struktur i de högre skatteklasserna som är avgörande. Det framgår av tabellen att skatten ökar relativt långsamt i intervallen 12 hk - 18 hk. På grund av systemets exponentiella karaktär och det stora antalet skatteklasser leder emellertid den till synes blygsamma ökningen av progressiviteten från 1,23 till 1,5 efter skatteklassen 17-18 hk till en kraftig ökning av skatten i de tre sista skatteklasserna. Detta framgår tydligt om tabellsiffrorna för de tre sista skatteklasserna (4 234 FF, 6 351 FF och 9 527 FF), beräknade på grundval av den faktiska ökningstakten 1,5, jämförs med de avsevärt lägre siffror som skulle resultera om skatten fortsatte att öka med takten 1,23 (3 472 FF, 4 271 FF, 5 253 FF). Ökningstakten synes enligt min uppfattning vara tillräckligt hög för att det skall finnas skäl att ifrågasätta dess förenlighet med artikel 95.
24 Ökningen av progressiviteten förefaller emellertid inte vara ägnad att missgynna importerade varor på det sätt som har påståtts. Det uppges i frågan som har förts vidare av Cour de cassation att skatteklasserna från 12 till 18 hk huvudsakligen omfattar inhemska bilar, medan samtliga bilar i de högre skatteklasserna skulle vara importerade. Av de siffror för år 1990 som har presenterats av den franska regeringen i dess skriftliga svar på en fråga som har ställts av domstolen framgår dock att medan 13 158 franska bilar och 2 947 utländska bilar sålts i skatteklassen 15-16 hk, har endast 11 franska bilar - mot 3 578 utländska bilar - sålts i skatteklassen 17-18 hk. Sedan dess har de franska biltillverkarna ökat sin marknadsandel i skatteklassen 17-18 hk, men parterna är eniga om att marknadsandelen fortfarande är mycket liten (vid sammanträdet nämnde sökanden siffran 5 procent, den franska regeringen talade om 6,8 procent).
25 Det kan härvid finnas skäl att hänvisa till domen i målet kommissionen mot Grekland.(14) I det målet gjorde kommissionen gällande att en otillbörlig ökning av den särskilda grekiska konsumtionsskatten och den särskilda enhetliga tilläggsskatten på bilar med motorvolym överstigande 1 800 cm3 ledde till att inhemsktillverkade bilar gynnades. Domstolen avvisade detta påstående på följande grunder:
"Om det antas att det aktuella skattesystemets särdrag faktiskt är ägnade att få vissa konsumenter att avstå från att köpa bilar med större cylindervolym än 1 800 cm3, kommer dessa konsumenter att välja antingen en bilmodell i klassen med en cylindervolym mellan 1 600 och 1 800 cm3 eller en bilmodell i klassen med mindre cylindervolym än 1 600 cm3. Samtliga modeller i den förstnämnda klassen är tillverkade i utlandet. Den andra klassen omfattar både utländska bilar och bilar som är tillverkade i Grekland. Kommissionen har följaktligen inte visat hur ifrågavarande skattesystem skulle vara ägnat att främja försäljningen av grekisktillverkade bilar."(15)
26 I förevarande fall kan bilar med skattemässig motorstyrka om minst 19 hk, av de skäl som redovisats ovan, presumeras vara utsatta för konkurrens först och främst från bilar i närmast lägre skatteklass, 17-18 hk. Situationen i förevarande fall liknar därför den i målet kommissionen mot Grekland såtillvida att bilarna i skatteklassen 17-18 hk huvudsakligen är importerade. Den konkurrensfördel som följer av progressivitetsökningen synes därmed inte påverka importerade bilar negativt.
27 Det skulle kunna invändas att vissa konsumenter som har avskräckts från att köpa bilar med en skattemässig motorstyrka om 19 hk eller mer skulle välja att köpa bilar i skatteklassen 15-16 hk, där flertalet sålda bilar är fransktillverkade. Det förefaller dock finnas ett brett sortiment av importerade modeller på marknaden, trots att importerade modeller svarar för en förhållandevis liten andel av det totala antalet sålda bilar i den klassen. Det förefaller lika troligt att konsumenter som förmåtts att välja en bil i skatteklass 15-16 hk skulle välja en importerad bil. Skattens struktur är dessutom sådan att ökningen av skatten i intervallen mellan skatteklass 15-16 hk och skatteklass 17-18 hk är relativt liten. Det finns följaktligen inget större skattemässigt incitament för konsumenter som föredrar motorstarka bilar att köpa en bil i skatteklassen 15-16 hk.
Förslag till avgörande
28 Jag anser därmed att domstolen bör lämna följande svar på den fråga som förts vidare av Cour de cassation (Frankrike):
Artikel 95 i EG-fördraget utgör inget hinder för en tillämpning av lagstiftning som innebär att det inrättas ett progressivt system för motorfordonsskatt av det slag som har ifrågasatts vid den nationella domstolen, förutsatt att skatten inte har en struktur som är ägnad att förmå konsumenterna att välja inhemska fordon framför fordon som importerats från andra medlemsstater.
(1) - Dom av den 9 maj 1985 (112/84, Rec. s. 1367).
(2) - Ibidem, punkt 12.
(3) - Ibidem, punkt 13.
(4) - Ibidem, punkt 15 andra meningen.
(5) - Dom av den 17 september 1987 (433/85, Rec. s. 3521).
(6) - Ibidem, punkt 13.
(7) - Ibidem, punkt 14.
(8) - Ibidem, punkterna 15 och 16.
(9) - Dom av den 28 april 1988 (76/87, 86/87, 87/87, 88/87, 89/87 och 149/87, Rec. s. 2397).
(10) - Dom av den 27 februari 1980, kommissionen mot Italien (169/78, Rec. s. 385, punkt 4).
(11) - Ibidem, punkt 5.
(12) - Dom av den 5 april 1990 (C-132/88, Rec. s. I-1567, se punkt 8 i förslaget till avgörande, s. I-1577).
(13) - Se dom i målet kommissionen mot Grekland, nämnd ovan i fotnot 12, punkt 18.
(14) - Nämnd ovan i fotnot 12.
(15) - Ibidem, punkt 20.