Predbežné znenie
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
zo 16. apríla 2026(*)
„ Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Platobné služby na vnútornom trhu – Nariadenie (EÚ) 2015/751 – Článok 2 bod 10 – Výmenný poplatok za platobné transakcie viazané na kartu – Článok 2 bod 11 – Čistá náhrada – Článok 4 – Strop výšky týchto poplatkov – Článok 5 – Zákaz obchádzania – Odmeny prijaté partnerom v rámci spoločného označovania od trojstrannej kartovej schémy – Uplatnenie tohto stropu na tieto odmeny – Odpočítanie hodnoty plnení poskytnutých partnerom v rámci spoločného označovania “
Vo veci C‑549/23,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím College van Beroep voor het bedrijfsleven (Odvolací súd pre správne spory v hospodárskych veciach, Holandsko) z 29. augusta 2023 a doručený Súdnemu dvoru v ten istý deň, ktorý súvisí s konaním:
American Express Europe SA,
American Express Carte France SA,
Visa Europe Ltd,
MasterCard Europe SA,
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
proti
Autoriteit Consument en Markt,
za účasti:
International Card Services BV,
a
Autoriteit Consument en Markt
proti
American Express Europe SA
American Express Carte France SA,
Visa Europe Ltd,
Mastercard Europe SA,
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV,
za účasti:
International Card Services BV,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predsedníčka druhej komory K. Jürimäe, predseda Súdneho dvora K. Lenaerts, vykonávajúci funkciu sudcu druhej komory, sudcovia F. Schalin, M. Gavalec a Z. Csehi (spravodajca),
generálny advokát: J. Richard de la Tour,
tajomník: A. Lamote, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 12. decembra 2024,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–        American Express Europe SA a American Express Carte France SA, v zastúpení: J. K. de Pree, advocaat, a A. Komninos, dikigoros,
–        Visa Europe Ltd, v zastúpení: M. H. J. M. Immerzeel, W. Knibbeler a E. S. Lambooij, advocaten,
–        Mastercard Europe SA, v zastúpení: D. P. Kuipers, J. van Roosmalen a P. M. Waszink, advocaten,
–        Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, v zastúpení: R. P. Raas, S. Ramsanjhal a J. R. van Angeren, advocaten,
–        Autoriteit Consument en Markt, v zastúpení: J. Mulder a A. D. Röell, advocaten,
–        International Card Services BV, v zastúpení: J. P. Postma, Q. J. Tjeenk Willink a J. C. M. van der Beek, advocaten,
–        Európska komisia, v zastúpení: C. Auvret, N. Cambien, I. V. Rogalski a H. Tserepa‑Lacombe, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta 6. marca 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1        Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 2 bodu 10 druhej vety a článku 2 bodu 11, ako aj článkov 4 a 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/751 z 29. apríla 2015 o výmenných poplatkoch za platobné transakcie viazané na kartu (Ú. v. EÚ L 123, 2015, s. 1).
2        Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi na jednej strane spoločnosťami American Express Europe SA, American Express Carte France SA (ďalej spoločne len „Amex“), Visa Europe Ltd, Mastercard Europe SA a leteckou spoločnosťou Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (ďalej len „KLM“), ktorá je partnerom spoločnosti Amex v spoločnom označovaní, a Autoriteit Consument en Markt (Úrad pre spotrebiteľov a trhy, Holandsko) (ďalej len „ACM“) na strane druhej, ako aj sporu medzi ACM a týmito rôznymi spoločnosťami vo veci príkazu spojeného so zaplatením pokuty, ktorý ACM uložil spoločnosti Amex za porušenie ustanovení článkov 4 a 5 nariadenia 2015/751, ako aj rozhodnutia o vymáhaní vyplývajúceho z nedodržania tohto príkazu.
Právny rámec
3        Odôvodnenia 10, 28, 29, 31 a 32 nariadenia 2015/751 stanovujú:
„(10)      Výmenné poplatky sa zvyčajne uplatňujú medzi poskytovateľmi platobných služieb prijímajúcimi kartu a poskytovateľmi platobných služieb vydávajúcimi kartu v rámci určitej kartovej schémy. Výmenné poplatky sú hlavnou súčasťou poplatkov, ktoré prijímajúci poskytovatelia platobných služieb účtujú obchodníkom za každú transakciu viazanú na kartu. Obchodníci následne uvedené náklady na karty zahŕňajú, rovnako ako všetky svoje iné náklady, do celkových cien tovaru a služieb. Hospodárska súťaž medzi kartovými schémami zameraná na presviedčanie poskytovateľov platobných služieb, aby vydávali svoje karty, vedie k vyšším, nie nižším výmenným poplatkom na trhu, čo je v rozpore s cenovou disciplínou, ktorú zvyčajne zaisťuje hospodárska súťaž v trhovom hospodárstve. Okrem jednotného uplatňovania pravidiel hospodárskej súťaže na výmenné poplatky by sa regulovaním takýchto poplatkov zlepšilo fungovanie vnútorného trhu a prispelo by sa k zníženiu transakčných poplatkov pre spotrebiteľov.
…
(28)      Transakcie viazané na platobnú kartu sa všeobecne vykonávajú na základe dvoch hlavných obchodných modelov, takzvaných trojstranných kartových schém (držiteľ karty – prijímajúca a vydávajúca schéma – obchodník) a štvorstranných kartových schém (držiteľ karty – vydávajúca banka – prijímajúca banka – obchodník). Mnohé štvorstranné kartové schémy využívajú explicitný výmenný poplatok, ktorý je väčšinou mnohostranný. S cieľom uznať existenciu implicitných výmenných poplatkov a prispieť k vytvoreniu rovnakých podmienok pre všetkých by sa mali trojstranné kartové schémy, ktoré používajú poskytovateľov platobných služieb ako vydavateľov alebo prijímateľov, považovať za štvorstranné kartové schémy a riadiť sa rovnakými pravidlami, pričom transparentnosť a ostatné opatrenia týkajúce sa obchodných pravidiel by sa mali uplatňovať na všetkých poskytovateľov. Berúc do úvahy osobitosti existujúce aj v takýchto trojstranných schémach je však vhodné umožniť prechodné obdobie, počas ktorého môžu členské štáty rozhodnúť, že nebudú uplatňovať pravidlá týkajúce sa stropu výmenných poplatkov, ak takéto schémy majú v dotknutom členskom štáte veľmi obmedzený trhový podiel.
(29)      Služba vydávania je založená na zmluvnom vzťahu medzi vydavateľom platobného nástroja a platiteľom a to bez ohľadu na to, či vydavateľ vedie finančné prostriedky v mene platiteľa. Vydavateľ poskytuje platobné karty platiteľovi, autorizuje transakcie vykonané prostredníctvom terminálov alebo obdobných zariadení a môže zaručiť platbu prijímateľovi za transakcie, ktoré sú v súlade s pravidlami príslušnej schémy. Samotná distribúcia platobných kariet alebo technické služby, ako napríklad samotné spracúvanie a uchovávanie údajov, preto nepredstavuje vydávanie.
…
(31)      Je dôležité zabezpečiť, aby ustanovenia o výmenných poplatkoch, ktoré majú uhrádzať alebo prijímať poskytovatelia platobných služieb, neboli obchádzané alternatívnymi tokmi poplatkov uhrádzaných v prospech vydavateľov. Aby sa tomu zabránilo, ‚čistá náhrada‘ poplatkov, zaplatených vydavateľom pre kartové schémy alebo prijatých vydavateľom od kartových schém prijímateľa alebo akéhokoľvek iného sprostredkovateľa, vrátane možných poplatkov za udelenie povolenia, by sa mala považovať za výmenný poplatok. Pri výpočte výmenného poplatku na účely kontroly, či dochádza k obchádzaniu pravidiel, sa do úvahy vezme celková výška platieb alebo stimulov, ktoré prijal vydavateľ od kartových schém v súvislosti s regulovanými transakciami, mínus poplatky hradené vydavateľom v prospech kartovej schémy. Zohľadňované platby, stimuly a poplatky môžu byť priame (t. j. na základe objemu alebo podľa transakcií) alebo nepriame (vrátane marketingových stimulov, bonusov, rabatov za splnenie určitých objemov transakcií). Pri kontrole toho, či dochádza k obchádzaniu ustanovení tohto nariadenia, by sa mali zohľadniť najmä zisky vydavateľov vyplývajúce z osobitných programov vykonávaných spoločne vydavateľmi a kartovými schémami, ako aj príjmy z poplatkov za spracovanie, udeľovanie povolenia a iných poplatkov prinášajúcich príjmy kartovým schémam. …
(32)      Spotrebitelia si väčšinou nie sú vedomí poplatkov, ktoré platia obchodníci za platobný nástroj, ktorí využívajú. Rôzne motivačné praktiky, ktoré uplatňujú vydavatelia (ako sú cestovné poukážky, bonusy, rabaty, reverzné transakcie, poistenia zdarma atď.), môžu usmerňovať spotrebiteľov k využívaniu platobných nástrojov, z ktorých vydavateľom plynú vysoké poplatky. Aby sa tomu zabránilo, opatrenia, ktorými sa ukladajú obmedzenia výmenných poplatkov, by sa mali uplatňovať len na platobné karty, ktoré sa stali masovými výrobkami a ktoré obchodníci všeobecne ťažko odmietajú z dôvodu ich všeobecného vydávania a používania (t. j. spotrebiteľské debetné a kreditné karty). S cieľom zlepšiť účinné fungovanie trhu v neregulovaných častiach sektora a obmedziť presun obchodu z regulovaných do neregulovaných častí sektora je potrebné prijať súbor opatrení, ktoré okrem iného zahŕňajú oddelenie schémy od infraštruktúry, usmerňovanie platiteľa zo strany príjemcu platby a selektívne akceptovanie platobných nástrojov zo strany príjemcu platby.“
4        Kapitola I tohto nariadenia, nazvaná „Všeobecné ustanovenia“, obsahuje jeho článok 1, nazvaný „Rozsah pôsobnosti“, ktorý v odsekoch 3 a 5 stanovuje:
„3.      Kapitola II sa nevzťahuje na:
…
c)      transakcie s platobnými kartami, ktoré vydali trojstranné kartové schémy.
…
5.      Ak trojstranná kartová schéma udeľuje iným poskytovateľom platobných služieb povolenie na vydávanie platobných nástrojov viazaných na kartu alebo prijímanie platobných transakcií viazaných na kartu, alebo oboje, alebo vydáva platobné karty s partnerom v rámci spoločného označovania, alebo prostredníctvom agenta, považuje sa za štvorstrannú kartovú schému. V súvislosti s domácimi platobnými transakciami sa však až do 9. decembra 2018 takáto trojstranná kartová schéma môže oslobodiť od povinností uvedených v kapitole II za predpokladu, že platobné transakcie viazané na kartu uskutočnené v členskom štáte v rámci takejto trojstrannej kartovej schémy nepresahujú ročne 3 % hodnoty všetkých platobných transakcií viazaných na kartu uskutočnených v uvedenom členskom štáte.“
5        Článok 2 uvedeného nariadenia s názvom „Vymedzenie pojmov“ znie:
„Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
…
2.      ‚vydavateľ‘ je poskytovateľ platobných služieb[,] ktorý uzatvára zmluvu, na základe ktorej sa platiteľovi poskytne platobný nástroj s cieľom iniciovať a spracovať platobné transakcie platiteľa viazané na kartu;
…
10.      ‚výmenný poplatok‘ je poplatok, ktorý sa priamo alebo nepriamo (t. j. prostredníctvom tretej strany) uhrádza za každú transakciu medzi vydavateľom a prijímateľom, ktorí sa zúčastňujú na platobnej transakcii viazanej na kartu. Čistá náhrada alebo iná dohodnutá odplata sa považuje za súčasť výmenného poplatku;
11.      ‚čistá náhrada‘ je celková čistá suma platieb, rabatov alebo stimulov, ktoré vydavateľ dostane od kartovej schémy, prijímateľa alebo akéhokoľvek iného sprostredkovateľa v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami;
12.      ‚poplatok účtovaný obchodníkovi‘ je poplatok, ktorý platí príjemca platby prijímateľovi v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu;
13.      ‚príjemca platby‘ je fyzická alebo právnická osoba, ktorá je zamýšľaným príjemcom finančných prostriedkov, ktoré sú predmetom platobnej transakcie;
…
17.      ‚štvorstranná kartová schéma‘ je kartová schéma, v rámci ktorej sa platobné transakcie viazané na kartu uskutočňujú z platobného účtu platiteľa na platobný účet príjemcu platby prostredníctvom tejto schémy, vydavateľa (na strane platiteľa) a prijímateľa (na strane príjemcu platby);
18.      ‚trojstranná kartová schéma‘ je kartová schéma, v rámci ktorej samotná schéma poskytuje služby prijímania a vydávania, pričom sa platobné transakcie viazané na kartu uskutočňujú z platobného účtu platiteľa na platobný účet príjemcu platby v rámci tejto schémy. Keď trojstranná kartová schéma udelí povolenie iným poskytovateľom platobných služieb na vydávanie platobných nástrojov viazaných na kartu alebo prijímanie platobných transakcií viazaných na kartu, alebo oboje alebo vydá platobné nástroje viazané na kartu s partnerom v rámci spoločného označovania, alebo prostredníctvom agenta, považuje sa za štvorstrannú kartovú schému;
…
24.      ‚poskytovateľ platobných služieb‘ je fyzická alebo právnická osoba oprávnená poskytovať platobné služby uvedené v prílohe k smernici [Európskeho parlamentu a Rady] 2007/64/ES [z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES (Ú. v. EÚ L 319, 2007, s. 1)] alebo uznaná za vydavateľa elektronických peňazí v súlade s článkom 1 ods. 1 smernice [Európskeho parlamentu a Rady] 2009/110/ES [zo 16. septembra 2009 o začatí a vykonávaní činností a dohľade nad obozretným podnikaním inštitúcií elektronického peňažníctva, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje smernica 2000/46/ES (Ú. v. EÚ L 267, 2009, s. 7)]. Poskytovateľ platobných služieb môže byť vydavateľom alebo prijímateľom, alebo súčasne jedným aj druhým;
…
30.      ‚platobná značka‘ je akýkoľvek hmotný alebo digitálny názov, termín, znak, symbol, alebo ich kombinácia, umožňujúci označenie kartovej schémy, v rámci ktorej sa platobné transakcie viazané na kartu vykonávajú;
…
32.      ‚spoločné označovanie (‚co‑branding‘)‘ je uvádzanie aspoň jednej platobnej značky a aspoň jednej neplatobnej značky na tom istom platobnom nástroji viazanom na kartu;
…“
6        Kapitola II toho istého nariadenia s názvom „Výmenné poplatky“ obsahuje jeho články 3 až 5. Článok 4 nariadenia 2015/751 s názvom „Výmenné poplatky za transakcie so spotrebiteľskou kreditnou kartou“ stanovuje:
„Poskytovatelia platobných služieb nesmú za žiadnu transakciu s kreditnou kartou ponúkať ani požadovať výmenný poplatok za jednotlivú transakciu vo výške viac ako 0,3 % hodnoty transakcie. V prípade domácich transakcií s kreditnou kartou môžu členské štáty stanoviť nižší strop pre výmenný poplatok za jednotlivú transakciu.“
7        Článok 5 tohto nariadenia, nazvaný „Zákaz obchádzania“, stanovuje:
„Na účely uplatňovania stropov uvedených v článkoch 3 a 4 sa akákoľvek dohodnutá odplata vrátane čistej náhrady, ktorá má rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok a ktorú prijme vydavateľ od kartovej schémy, prijímateľa alebo akéhokoľvek iného sprostredkovateľa vo vzťahu k platobným transakciám alebo súvisiacim činnostiam, považuje za súčasť výmenného poplatku.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
8        Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že Amex prevádzkuje trojstrannú kartovú schému v zmysle článku 2 bodu 18 nariadenia 2015/751.
9        V roku 2010 Amex uzavrela so spoločnosťou KLM na obdobie od 1. júna 2011 do 1. júna 2019 partnerstvo v rámci spoločného označovania, na základe ktorého Amex vydáva spoločne označované kreditné karty.
10      Jedna z častí partnerstva sa týka prístupu k vernostnému programu spoločnosti KLM (ďalej len „program Flying Blue“), ktorý umožňuje jej zákazníkom získať vernostné body (ďalej len „míle“), keď cestujú letmi spoločnosti KLM alebo nakupujú u partnerov spoločnosti KLM. Zákazníci si môžu vymeniť svoje míle za lety alebo iné služby spoločnosti KLM. KLM a Amex sa dohodli na „bodovom programe“, prostredníctvom ktorého držitelia karty Amex získavajú míle priamo v rámci programu Flying Blue. Na tento účel Amex kupuje míle od spoločnosti KLM a prideľuje ich držiteľom jej kreditných kariet v závislosti od ich používania. Amex a KLM okrem toho spolupracujú pri vydávaní spoločne označovaných „podnikových kariet“.
11      Za celú túto spoluprácu Amex zaplatila spoločnosti KLM okrem „podpisového bonusu“ štyri ďalšie druhy odmien, a to po prvé ročný poplatok za používanie ochranných známok spoločnosti KLM a za prístup do programu Flying Blue, po druhé percentuálne podiely z poplatkov, ktoré Amex dostáva od držiteľov kreditných kariet za ich používanie, po tretie percentuálny podiel z hodnoty transakcií uskutočnených prostredníctvom týchto kariet a po štvrté poplatky za nákup míľ.
12      Okrem toho z návrhu na začatie prejudiciálneho konania tiež vyplýva, že KLM ako príjemca platobných transakcií súvisiacich so spoločne označovanými kartami zaplatila spoločnosti Amex poplatky za služby.
13      V roku 2018 Amex a KLM uzavreli nové dohody o partnerstve. Podľa týchto zmlúv Amex zaplatila spoločnosti KLM v roku 2018 „podpisový bonus“ a mala jej zaplatiť sumy zodpovedajúce ročnému poplatku za používanie ochranných známok spoločnosti KLM a za prístup k programu Flying Blue, ako aj poplatky za nákup míľ.
14      Pred uzavretím týchto nových dohôd ACM v máji 2017 začal vyšetrovanie partnerstva medzi spoločnosťami Amex a KLM. Na základe tohto vyšetrovania ACM rozhodnutím zo 6. marca 2019 uložil spoločnosti Amex príkaz spojený so zaplatením pokuty za porušenie článku 4 v spojení s článkom 5 nariadenia 2015/751 v rozsahu, v akom Amex platila spoločnosti KLM výmenné poplatky vo výške presahujúcej 0,3 % hodnoty transakcie (ďalej len „rozhodnutie zo 6. marca 2019“). ACM stanovil túto sumu tak, že za štyri roky partnerstva a za každý rok spočítal všetky odmeny, ktoré Amex zaplatila spoločnosti KLM, a následne vydelil takto získanú sumu objemom platieb uskutočnených prostredníctvom spoločne označovaných kreditných kariet. Podľa ACM takto vypočítaný percentuálny podiel značne prekračoval maximálne povolený percentuálny podiel 0,3 %. Cieľom príkazu spojeného so zaplatením pokuty bolo zabezpečiť, aby Amex zaplatila spoločnosti KLM poplatok nepresahujúci 0,3 % hodnoty transakcie na ročnom základe za každú transakciu.
15      Amex a KLM podali proti tomuto rozhodnutiu správnu žalobu a súbežne požiadali Rechtbank Rotterdam (súd v Rotterdame, Holandsko) o nariadenie predbežných opatrení.
16      Uznesením z 24. júla 2019 sudca Rechtbank Rotterdam (súd v Rotterdame) rozhodujúci o nariadení predbežných opatrení pozastavil predmetný príkaz z dôvodu, že pri výpočte výšky výmenných poplatkov nezohľadnil hodnotu míľ, ktoré Amex nakúpila od spoločnosti KLM, ktorá mala byť odpočítaná od odmien zaplatených tejto spoločnosti.
17      Rozhodnutím z 22. januára 2020 (ďalej len „sporné rozhodnutie“) ACM vyhlásil výhrady vznesené spoločnosťami Amex a KLM proti príkazu spojenému so zaplatením pokuty uloženému rozhodnutím zo 6. marca 2019 za nedôvodné. ACM konštatoval, že každá odmena, ktorú trojstranná kartová schéma vypláca partnerovi v rámci spoločného označovania, patrí pod pojem „čistá náhrada“ uvedený v článku 2 bode 11 nariadenia 2015/751, keďže táto odmena má súvislosť s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami. Ak by sa zaplatená odmena považovala za čistú náhradu, bola by súčasťou výmenného poplatku. V tejto súvislosti sa ACM domnieva, že Amex nemôže odpočítať protihodnotu míľ, ktoré nakúpila od spoločnosti KLM, od odmien, ktoré zaplatila tejto spoločnosti. ACM sa navyše domnieval, že na predmetné odmeny sa vzťahuje aj článok 5 tohto nariadenia, keďže tieto odmeny majú rovnaký cieľ alebo účinok ako explicitný výmenný poplatok.
18      Okrem toho rozhodnutím z 21. decembra 2020 ACM požadoval od spoločnosti Amex sumu 10 miliónov eur ako pokutu z dôvodu, že Amex nesplnila príkaz uložený rozhodnutím zo 6. marca 2019. ACM, hoci súhlasil s metódou použitou spoločnosťou Amex v odpovedi na tento príkaz, zastával názor, že Amex vypočítala nesprávne (smerom k navýšeniu) hodnotu míľ. Amex totiž vo svojom výpočte nezohľadnila skutočnosť, že nie všetci držitelia kariet využívajú svoje míle. Okrem toho všetky podnikové karty vydané spoločnosťou Amex nie sú komerčnými kartami v zmysle článku 2 bodu 6 nariadenia 2015/751, takže patria aj do pôsobnosti článkov 4 a 5 tohto nariadenia. V dôsledku toho ACM dospel k záveru, že Amex zaplatila spoločnosti KLM vyššie odmeny, než sú odmeny povolené príkazom spojeným so zaplatením pokuty.
19      Amex a KLM napadli sporné rozhodnutie a rozhodnutie o vymáhaní 21. decembra 2020 na Rechtbank Rotterdam (súd v Rotterdame).
20      Rechtbank Rotterdam (súd v Rotterdame) z rozsudku zo 7. februára 2018, American Express (C‑304/16, EU:C:2018:66), vyvodil, že trojstrannú kartovú schému, ktorá obsahuje dohodu o spoločnom označovaní, treba kvalifikovať ako štvorstrannú kartovú schému, aj keď partner v rámci spoločného označovania nekoná ako vydavateľ. Trojstranná kartová schéma prevádzkovaná spoločnosťou Amex, v rámci ktorej bola uzavretá dohoda o spoločnom označovaní so spoločnosťou KLM, sa preto rovná štvorstrannej kartovej schéme v zmysle článku 1 ods. 5 nariadenia 2015/751. Články 4 a 5 tohto nariadenia, ktorých uplatniteľnosť je v zásade pre trojstranné kartové schémy v súlade s článkom 1 ods. 3 uvedeného nariadenia vylúčená, sa tak v prejednávanej veci uplatňujú.
21      Článok 4 nariadenia 2015/751 sa však nemôže samostatne uplatniť na partnerstvo uzavreté v trojstrannej kartovej schéme s partnerom v rámci spoločného označovania, ktorý nekoná ako vydavateľ, ale len v spojení s článkom 5 tohto nariadenia. Okrem toho poplatok platený partnerovi v rámci spoločného označovania, na rozdiel od poplatku zaplateného vydavateľovi, automaticky nepredstavuje výmenný poplatok. Podľa Rechtbank Rotterdam (súd v Rotterdame), kritérium, ktoré ACM použil na posúdenie toho, či má odmena rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok, podľa ktorého sa táto odmena musí zaplatiť v rámci partnerstva v spoločnom označovaní a musí mať za cieľ presvedčiť partnerov v spoločnom označovaní, aby spolupracovali s trojstrannou kartovou schémou na účely podpory vydávania a používania platobných kariet, nepostačuje na posúdenie rovnocennosti odmeny s výmenným poplatkom. Tento súd sa totiž domnieval, že skutočnosť, že takáto odmena môže stimulovať vydávanie a používanie platobných kariet, neumožňuje stanoviť hornú hranicu výmenného poplatku, keďže cieľ alebo rovnocenný účinok tejto odmeny sa musí posúdiť vzhľadom na ciele nariadenia 2015/751. Preto sa domnieval, že ACM mal preskúmať vplyv platieb uskutočnených partnerovi v rámci spoločného označovania na vnútorný trh a transakčné náklady pre spotrebiteľov.
22      Za týchto podmienok Rechtbank Rotterdam (súd v Rotterdame) rozhodol, že ACM dostatočne nepreukázal, že odmeny vyplatené spoločnosťou Amex spoločnosti KLM mali rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok, a teda nebolo preukázané, že Amex porušila články 4 a 5 nariadenia 2015/751. Z tohto dôvodu tento súd sporné rozhodnutie zrušil.
23      Amex, ACM a KLM podali proti rozsudku Rechtbank Rotterdam (súd v Rotterdame) odvolanie na College van Beroep voor het bedrijfsleven (Odvolací súd pre správne spory v hospodárskych veciach, Holandsko), ktorý je vnútroštátnym súdom predkladajúcim návrh na začatie prejudiciálneho konania.
24      Tento súd má pochybnosti, pokiaľ ide o otázku, či a akým spôsobom sa články 4 a 5 nariadenia 2015/751 uplatňujú na platby uskutočnené trojstrannou kartovou schémou svojmu partnerovi v rámci spoločného označovania, o aké ide v konaní pred ním. Okrem toho za predpokladu, že sa tieto články 4 a 5 uplatnia, sa pýta, či na účely určenia, či v prejednávanej veci uskutočnené platby prekračujú hornú hranicu uvedenú v článku 4 tohto nariadenia, treba od ich výšky odpočítať poplatky za služby zaplatené spoločnosťou KLM alebo hodnotu míľ nakúpených spoločnosťou Amex.
25      Za týchto podmienok College van Beroep voor het bedrijfsleven (Odvolací súd pre správne spory v hospodárskych veciach) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.      Má sa článok 2 bod 11 [nariadenia 2015/751] na účely uplatňovania hmotnoprávnych ustanovení [tohto] nariadenia vykladať v tom zmysle, že celková čistá suma platieb, rabatov alebo stimulov, ktoré dostane partner v rámci spoločného označovania od trojstrannej kartovej schémy v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami, sa má kvalifikovať ako čistá náhrada, aj keď tento partner v rámci spoločného označovania sám nie je vydavateľom?
2.      Má sa článok 4 nariadenia [2015/751] v spojení s článkom 2 bodom 10 druhou vetou [tohto nariadenia] vykladať v tom zmysle, že čistá náhrada patrí priamo do pôsobnosti [tohto] článku 4?
3.      Má sa článok 5 nariadenia [2015/751] vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na odplatu vrátane čistej náhrady, ktorú dostáva partner v rámci spoločného označovania od kartovej schémy, ak tento partner v rámci spoločného označovania nie je vydavateľom?
4.      a)      Má sa článok 5 nariadenia [2015/751] vykladať v tom zmysle, že odplata vrátane čistej náhrady, ktorú dostáva partner v rámci spoločného označovania v súvislosti s platobnými transakciami alebo súvisiacimi činnosťami, má rovnaký cieľ ako výmenný poplatok, ak je táto odplata určená na rozšírenie činností kartovej schémy?
b)      Má sa článok 5 [tohto] nariadenia vykladať v tom zmysle, že odplata vrátane čistej náhrady, ktorú dostáva partner v rámci spoločného označovania v súvislosti s platobnými transakciami alebo súvisiacimi činnosťami, má rovnaký účinok ako výmenný poplatok, ak táto odplata vedie k rozšíreniu činností kartovej schémy?
c)      Ak je odpoveď na [otázku 4 písm. a) a b)] záporná, aké kritériá a/alebo faktory by sa mali použiť na posúdenie toho, či odplata vrátane čistej náhrady, ktorú dostáva partner v rámci spoločného označovania v súvislosti s platobnými transakciami alebo súvisiacimi činnosťami má rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok?
5.      Má sa článok 5 nariadenia [2015/751] vykladať v tom zmysle, že odplata sa na účely uplatnenia článku 4 [tohto] nariadenia považuje za súčasť výmenného poplatku už vtedy, keď má rovnaký cieľ ako výmenný poplatok?
6.      Má sa článok 2 bod 11 nariadenia [2015/751] vykladať v tom zmysle, že poplatok účtovaný obchodníkovi, ktorý zaplatil partner v rámci spoločného označovania v trojstrannej kartovej schéme, sa môže odpočítať od platieb, rabatov a stimulov, ktoré partner v rámci spoločného označovania prijal od kartovej schémy v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo s nimi súvisiacimi činnosťami?
7.      a)      Má sa článok 2 bod 11 nariadenia [2015/751] vykladať v tom zmysle, že od celkovej sumy, ktorú partner v rámci spoločného označovania získa od kartovej schémy, možno odpočítať nielen finančné poplatky partnera v rámci spoločného označovania, ale aj náklady alebo hospodársku protihodnotu služby poskytovanej partnerom v rámci spoločného označovania?
b)      Ak je odpoveď [na otázku 7 písm. a)] kladná, na základe akých kritérií sa má táto hodnota určiť?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
26      Svojou prvou otázkou sa predkladajúci vnútroštátny súd pýta, či sa má článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 vykladať v tom zmysle, že celkovú čistú sumu platieb, rabatov alebo stimulov prijatých partnerom v rámci spoločného označovania od trojstrannej kartovej schémy možno považovať za „čistú náhradu“ v zmysle tohto ustanovenia, aj keď tento partner v rámci spoločného označovania sám nie je „vydavateľom“ v zmysle článku 2 bodu 2 tohto nariadenia.
27      „Čistá náhrada“ ako taká je definovaná v článku 2 bode 11 uvedeného nariadenia ako „celková čistá suma platieb, rabatov alebo stimulov, ktoré vydavateľ dostane od kartovej schémy, prijímateľa alebo akéhokoľvek iného sprostredkovateľa v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami“.
28      Článok 2 bod 2 toho istého nariadenia definuje pojem „vydavateľ“ ako „poskytovateľ platobných služieb ktorý uzatvára zmluvu, na základe ktorej sa platiteľovi poskytne platobný nástroj s cieľom iniciovať a spracovať platobné transakcie platiteľa viazané na kartu“.
29      Článok 2 bod 10 nariadenia 2015/751 stanovuje, že čistá náhrada sa považuje za súčasť výmenného poplatku. Na výmenný poplatok sa vzťahuje strop stanovený v článku 4 nariadenia 2015/751.
30      V tejto súvislosti treba na jednej strane poznamenať, že podľa článku 1 ods. 3 písm. c) nariadenia 2015/751 sa jeho kapitola II, ktorej súčasťou sú články 4 a 5, ktoré stanovujú pravidlá týkajúce sa stropov výmenných poplatkov pre transakcie vykonané spotrebiteľmi prostredníctvom karty, neuplatňuje na „transakcie s platobnými kartami, ktoré vydali trojstranné kartové schémy“. Článok 1 ods. 5 tohto nariadenia však rovnako ako článok 2 bod 18 uvedeného nariadenia, ktorý definuje, čo treba rozumieť pod pojmom „trojstranná kartová schéma“, stanovuje, že ak takáto schéma vydáva platobné nástroje viazané na kartu s partnerom v rámci spoločného označovania, musí sa považovať za štvorstrannú kartovú schému. Preto hoci trojstranná kartová schéma v zásade nepodlieha povinnostiam vyplývajúcim z článkov 4 a 5 toho istého nariadenia, neplatí to v prípade, ak vydala platobné nástroje viazané na kartu s partnerom v rámci spoločného označovania, čo v tomto prípade vedie k jej kvalifikácii ako štvorstrannej kartovej schémy (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. februára 2018, American Express, C‑304/16, EU:C:2018:66, body 50 až 52).
31      V dôsledku toho, keď trojstranná kartová schéma uzatvorí dohodu o spoločnom označovaní v zmysle článku 2 bodu 32 nariadenia 2015/751, táto schéma sa musí považovať za štvorstrannú kartovú schému podľa článku 1 ods. 5 tohto nariadenia, takže povinnosti vyplývajúce z článkov 3 až 5 a 7 uvedeného nariadenia sa na ňu vzťahujú (rozsudok zo 7. februára 2018, American Express, C‑304/16, EU:C:2018:66, bod 72).
32      Na druhej strane treba pripomenúť, že „spoločné označovanie“ je v článku 2 bode 32 nariadenia 2015/751 definované ako „uvádzanie aspoň jednej platobnej značky a aspoň jednej neplatobnej značky na tom istom platobnom nástroji viazanom na kartu“.
33      Z tejto definície ani zo znenia článku 1 ods. 5, ani zo znenia článku 2 bodu 18 nariadenia 2015/751 nemožno vyvodiť, že partner v rámci spoločného označovania, ktorý uzavrel dohodu s trojstrannou kartovou schémou, nevyhnutne vystupuje v tejto schéme ako vydavateľ v zmysle článku 2 bodu 2 tohto nariadenia. Keby bol chcel normotvorca Únie obmedziť pôsobnosť tohto článku 1 ods. 5 tak, aby to tak bolo, mohol to stanoviť výslovne (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. februára 2018, American Express, C‑304/16, EU:C:2018:66, body 59 a 60).
34      Článok 1 ods. 5 nariadenia 2015/751 sa preto má vykladať v tom zmysle, že v rámci dohody medzi partnerom v rámci spoločného označovania na jednej strane a trojstrannou kartovou schémou na druhej strane netreba, aby tento partner v rámci spoločného označovania konal ako „vydavateľ“ v zmysle článku 2 bodu 2 tohto nariadenia, na
to, aby sa uvedená schéma považovala za vydavateľa platobných nástrojov viazaných na kartu s partnerom v rámci spoločného označovania, a teda sa považovala za štvorstrannú kartovú schému v zmysle prvého z týchto ustanovení.
35      V prejednávanej veci sa predkladajúci vnútroštátny súd konkrétne pýta, či sa odmeny, ktoré partner v rámci spoločného označovania dostane od trojstrannej kartovej schémy v súvislosti s platobnými transakciami alebo súvisiacimi činnosťami spojenými s týmito kartami, majú považovať za čistú náhradu v zmysle článku 2 bodu 11 nariadenia 2015/751, aj keď je nesporné, že tento partner v rámci spoločného označovania sám nie je vydavateľom v zmysle článku 2 bodu 2 tohto nariadenia.
36      Je pravda, že definícia pojmu „čistá náhrada“, ako je pripomenutá v bode 27 tohto rozsudku, sa výslovne vzťahuje na platby prijaté vydavateľom od kartovej schémy.
37      Treba však konštatovať, že táto definícia, vykladaná v kontexte uvedeného nariadenia a s prihliadnutím na ciele, ktoré sleduje, sa má chápať tak, že sa vzťahuje na čistú sumu platieb, rabatov alebo stimulov prijatých partnerom v rámci spoločného označovania, ktorý sám nie je vydavateľom, pochádzajúcich z kartovej schémy.
38      Tento výklad nie je spochybnený okolnosťou, na ktorú poukazuje predkladajúci vnútroštátny súd, podľa ktorej platby spoločnosti Amex v prospech spoločnosti KLM nie sú priamo spojené s platobnou transakciou, ale predstavujú odmenu spoločnosti KLM za spoluprácu.
39      Súdny dvor už spresnil, že nemožno vylúčiť, že určitý typ protihodnoty alebo výhody možno považovať za implicitný výmenný poplatok v zmysle odôvodnenia 28 nariadenia 2015/751, a to bez toho, aby partner v rámci spoločného označovania, s ktorým trojstranná kartová schéma uzatvorila dohodu, bol nevyhnutne zapojený do činnosti tejto schémy, pokiaľ ide o vydávanie. Preto sa môže javiť ako ťažké dosiahnuť ciele nariadenia 2015/751, najmä cieľ článku 1 ods. 5 tohto nariadenia, spočívajúci v zabezpečení rovnakých konkurenčných podmienok na trhu, keby sa situácie, v ktorých partner v rámci spoločného označovania alebo agent nekonal ako vydavateľ v zmysle článku 2 bodu 2 uvedeného nariadenia, mohli takto vymknúť z pravidiel stanovených v článkoch 3 až 5 a 7 toho istého nariadenia (rozsudok zo 7. februára 2018, American Express, C‑304/16, EU:C:2018:66, bod 71).
40      Ako uviedol generálny advokát v bode 29 svojich návrhov, pojem „čistá náhrada“ v zmysle článku 2 bodu 11 nariadenia 2015/751 sa teda má vykladať s ohľadom na čiastočné zrovnoprávnenie trojstranných kartových schém so štvorstrannými kartovými schémami, ako ho vykonáva článok 1 ods. 5 tohto nariadenia.
41      Ako totiž vyplýva z úvah uvedených v bode 31 tohto rozsudku, normotvorca Únie vykonal voľbu týkajúcu sa stupňa tohto zrovnoprávnenia, ktoré treba vykonať medzi trojstrannými kartovými schémami a štvorstrannými kartovými schémami, práve na účely uplatnenia pravidiel týkajúcich sa výmenných poplatkov stanovených v článkoch 3 až 5 nariadenia 2015/751 a obsiahnutých v kapitole II tohto nariadenia, aby bolo možné dosiahnuť ciele uvedeného nariadenia. Tieto ciele sa podľa odôvodnenia 10 toho istého nariadenia týkajú najmä zlepšenia fungovania vnútorného trhu a zníženia transakčných poplatkov pre spotrebiteľov (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. februára 2018, American Express, C‑304/16, EU:C:2018:66, body 67 a 84).
42      Konkrétnejšie, z odôvodnenia 28 nariadenia 2015/751 vyplýva, že toto zrovnoprávnenie, ktoré znamená, že trojstranné kartové schémy a štvorstranné kartové schémy budú podliehať rovnakým pravidlám, má za cieľ zohľadniť skutočnosť, že mnohé kartové schémy vrátane trojstranných kartových schém, ktoré zahŕňajú partnerov v rámci spoločného označovania, podobné štvorstranným kartovým schémam, používajú implicitné výmenné poplatky, a tým prispieť k vytvoreniu rovnakých podmienok hospodárskej súťaže medzi týmito kartovými schémami (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. februára 2018, American Express, C‑304/16, EU:C:2018:66, bod 68).
43      Uvedené zrovnoprávnenie a dosiahnutie týchto cieľov si vyžaduje vykladať pojem „čistá náhrada“, ktorý je definovaný v článku 2 bode 11 tohto nariadenia, v širšom zmysle uvedenom v bode 37 tohto rozsudku.
44      Takýto výklad potvrdzuje aj článok 5 nariadenia 2015/751, ktorý stanovuje pravidlo, ktorého cieľom je zakázať obchádzanie stropov uvedených v článkoch 3 a 4 tohto nariadenia. Podľa znenia tohto článku 5 sa teda akákoľvek dohodnutá odplata vrátane čistej náhrady, ktorá má rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok a ktorú prijme vydavateľ od kartovej schémy, prijímateľa alebo akéhokoľvek iného sprostredkovateľa vo vzťahu k platobným transakciám alebo súvisiacim činnostiam, považuje za súčasť výmenného poplatku.
45      V tejto súvislosti odôvodnenie 31 uvedeného nariadenia spresňuje, že toto pravidlo sa v širokom zmysle týka finančných tokov smerujúcich
k vydavateľom. To znamená, že „čistá náhrada“ poplatkov zaplatených alebo prijatých týmito vydavateľmi v prospech alebo od kartovej schémy, od prijímateľa alebo od akéhokoľvek iného sprostredkovateľa, by sa mala považovať za súčasť výmenného poplatku. V tomto odôvodnení 31 sa uvádza, že pri výpočte výmenného poplatku a na účely zabezpečenia, že nedochádza k obchádzaniu pravidiel, treba zohľadniť celkovú výšku platieb alebo stimulov, ktoré prijal vydavateľ od kartových schém v súvislosti s regulovanými transakciami, mínus poplatky hradené vydavateľom v prospech kartovej schémy. Cieľom takéhoto pravidla je teda zohľadniť skutočnosť, že platby, stimuly a poplatky môžu byť priame, to znamená založené na objeme alebo transakciách, alebo nepriame, ak predstavujú marketingové stimuly, bonusy alebo rabaty v prípade uskutočnenia určitého objemu transakcií.
46      S cieľom zabezpečiť, aby rôzne typy kartových schém vrátane trojstranných kartových schém považovaných za štvorstranné kartové schémy, ak prvé menované zahŕňajú partnerov spoločného označovania, podliehali rovnakým pravidlám, treba vzhľadom na vyššie uvedené konštatovať, že finančné toky prijaté týmito partnermi spoločného označovania v rámci takejto trojstrannej kartovej schémy sa musia zohľadniť pri určovaní „čistej náhrady“, a to aj v situácii, keď uvedení partneri nekonajú ako vydavateľ v zmysle článku 2 bodu 2 nariadenia 2015/751.
47      Z uvedeného vyplýva, že odmenu, ktorú partner v rámci spoločného označovania dostane od trojstrannej kartovej schémy v rámci platobných transakcií viazaných na kartu alebo súvisiacich činností, treba považovať za patriacu pod pojem „čistá náhrada“ v zmysle článku 2 bodu 11 tohto nariadenia, ak má táto odmena rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok.
48      Vzhľadom na vyššie uvedené treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 sa má vykladať v tom zmysle, že celkovú čistú sumu platieb, rabatov alebo stimulov prijatých partnerom v rámci spoločného označovania od trojstrannej kartovej schémy možno považovať za „čistú náhradu“ v zmysle tohto ustanovenia, aj keď tento partner v rámci spoločného označovania sám nie je „vydavateľom“ v zmysle článku 2 bodu 2 tohto nariadenia, pokiaľ odmeny, ktoré sú súčasťou tejto sumy, majú rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok.
O druhej otázke
49      Svojou druhou otázkou sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa články 4 a 5 nariadenia 2015/751 v spojení s jeho článkom 2 bodmi 10 a 11 majú vykladať v tom zmysle, že „čistá náhrada“ v zmysle tohto posledného uvedeného ustanovenia patrí priamo do pôsobnosti tohto článku 4 alebo alternatívne do pôsobnosti zákazu obchádzania stanoveného v článku 5 uvedeného nariadenia.
50      Treba pripomenúť, že podľa článku 4 nariadenia 2015/751 výmenný poplatok ponúkaný alebo požadovaný poskytovateľmi platobných služieb za transakcie viazané na kreditnú kartu nesmie presiahnuť 0,3 % hodnoty transakcie. Článok 5 tohto nariadenia s názvom „Zákaz obchádzania“ stanovuje, že na účely uplatňovania tohto stropu sa akákoľvek dohodnutá odplata vrátane čistej náhrady, ktorá má rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok a ktorú prijme vydavateľ od kartovej schémy, prijímateľa alebo akéhokoľvek iného sprostredkovateľa vo vzťahu k platobným transakciám alebo súvisiacim činnostiam, považuje za súčasť výmenného poplatku.
51      Z uvedeného vyplýva, že tieto dve ustanovenia majú odlišnú pôsobnosť. Na jednej strane sa totiž článok 4 nariadenia 2015/751 týka konkrétne „výmenného poplatku“ v zmysle článku 2 bodu 10 tohto nariadenia. Ide o poplatok zaplatený priamo alebo nepriamo za každú transakciu uskutočnenú medzi vydavateľom a prijímateľom, ktorí sa zúčastňujú na platobnej transakcii viazanej na kartu, a tento článok 4 stanovuje, že tento poplatok nesmie presiahnuť strop stanovený na 0,3 % hodnoty takejto transakcie.
52      Na druhej strane článok 5 uvedeného nariadenia stanovuje pravidlo, ktorého cieľom je zakázať obchádzanie tohto stropu tým, že sa do výmenného poplatku zahrnie akákoľvek dohodnutá odplata vrátane čistej náhrady, ktorá má rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok.
53      Ako bolo konštatované v bodoch 44 až 47 tohto rozsudku, cieľom tohto pravidla je teda zabezpečiť, aby rôzne typy kartových schém, vrátane trojstranných kartových schém zrovnoprávnených so štvorstrannými schémami, keď tieto prvé uvedené schémy zahŕňajú partnerov v rámci spoločného označovania, podliehali rovnakým pravidlám. Tento cieľ zahŕňa široké zohľadnenie platieb, stimulov a priamych, teda na objeme alebo transakciách založených poplatkov, alebo nepriamych poplatkov, ktoré sú súčasťou týchto schém a ktoré môžu ovplyvniť úroveň výmenného poplatku. S cieľom zohľadniť osobitosti rôznych druhov kartových schém sa teda odmeny dohodnuté v rámci týchto schém vrátane čistej náhrady musia zohľadniť pri uplatňovaní stropu uvedeného v článku 4 nariadenia 2015/751, ak majú rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok.
54      Hoci je pravda, že článok 2 bod 10 tohto nariadenia uvádza, že čistá náhrada alebo iné dohodnuté odmeny sa považujú za súčasť výmenného poplatku, z jasného znenia článku 5 uvedeného nariadenia a z cieľa pravidla zákazu obchádzania, ktoré tento článok stanovuje, vyplýva, že toto zohľadnenie je odôvodnené na účely uplatnenia tohto pravidla. Z toho teda vyplýva, že táto náhrada alebo tieto iné odmeny patria do pôsobnosti tohto článku 5, ak majú rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok.
55      Tento výklad je navyše podporený genézou nariadenia 2015/751. Zmienka o „dohodnutej odmene vrátane čistej náhrady s cieľom alebo účinkom rovnocenným výmennému poplatku“, ktorá bola pôvodne uvedená v článku 4 návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o výmenných poplatkoch za platobné transakcie viazané na kartu [COM/2013/0550 final], bola totiž presunutá do článku 5 nariadenia 2015/751. Tento presun je priamym dôsledkom, ako pripúšťa ACM vo svojich písomných pripomienkach, vloženia do tohto nariadenia doložky o zrovnoprávnení niektorých trojstranných kartových schém so štvorstrannými kartovými schémami, ktorá sa nachádza v konečnom znení článku 1 ods. 5 uvedeného nariadenia.
56      Z vyššie uvedeného vyplýva, že na druhú otázku treba odpovedať tak, že články 4 a 5 nariadenia 2015/751 v spojení s jeho článkom 2 bodmi 10 a 11 sa majú vykladať v tom zmysle, že čistá náhrada patrí do pôsobnosti zákazu obchádzania stanoveného v článku 5 tohto nariadenia.
O tretej až piatej otázke
57      Svojou treťou otázkou sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 5 nariadenia 2015/751 uplatňuje na odmeny, vrátane čistej náhrady, prijaté partnerom v rámci spoločného označovania od kartovej schémy, ak tento partner nie je vydavateľom kariet. V prípade kladnej odpovede sa v rámci svojej štvrtej otázky v podstate pýta, za akých podmienok majú tieto odmeny „rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok“ v zmysle tohto ustanovenia. V tomto kontexte sa predovšetkým pýta, či účelom uvedených odmien musí byť podnecovanie držiteľov kariet tejto schémy k ich používaniu. Napokon sa v rámci svojej piatej otázky pýta, či je potrebné preskúmať účinok uvedených odmien, ak bolo preukázané, že mali rovnaký cieľ ako výmenný poplatok.
58      Predkladajúci vnútroštátny súd sa teda pýta, ako sa má vykladať podmienka uvedená v článku 5 nariadenia 2015/751, ktorá vyžaduje, aby dohodnuté odmeny vrátane čistej náhrady mali „rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok“, aby mohli patriť do pôsobnosti tohto ustanovenia, najmä ak ide o odmeny prijaté partnerom v rámci spoločného označovania, ktorý nie je vydavateľom v rámci trojstrannej kartovej schémy považovanej za štvorstrannú kartovú schému.
59      Za týchto podmienok treba konštatovať, že týmito otázkami, ktoré treba preskúmať spoločne, sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 5 nariadenia 2015/751 vykladať v tom zmysle, že podmienka týkajúca sa toho, aby dohodnutá odmena vrátane čistej náhrady mala „rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok“, si vyžaduje určiť, či odmena dohodnutá medzi partnerom v rámci spoločného označovania, ktorý nie je vydavateľom, a trojstrannou kartovou schémou v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na tieto karty alebo súvisiacimi činnosťami, má cieľ alebo alternatívne stimulujúci účinok rovnaký ako takýto výmenný poplatok.
60      V prvom rade treba uviesť, ako vyplýva z odpovedí na prvú a druhú prejudiciálnu otázku, že článok 5 nariadenia 2015/751 sa uplatňuje na odmeny, vrátane čistej náhrady, prijaté partnerom v rámci spoločného označovania od kartovej schémy, ak tento partner nie je vydavateľom kariet. Takéto uplatnenie prispieva k zrovnoprávneniu, ktoré treba vykonať medzi trojstrannými kartovými schémami, ak tieto schémy zahŕňajú partnera v rámci spoločného označovania, a štvorstrannými kartovými schémami. Toto zrovnoprávnenie prispieva k cieľu tohto nariadenia, ktorým je stanoviť rovnaké podmienky hospodárskej súťaže medzi týmito schémami tým, že sa na ne uplatnia rovnaké pravidlá. Ako vyplýva z bodu 42 tohto rozsudku, cieľom tohto ustanovenia je teda zohľadniť existenciu implicitných výmenných poplatkov v rámci trojstranných kartových schém podobných štvorstranným kartovým schémam, ak tieto prvé uvedené schémy zahŕňajú partnerov v rámci spoločného označovania.
61      Na tento účel sa článok 5 nariadenia 2015/751 uplatňuje na odmeny dohodnuté v rámci trojstranných kartových schém, ktoré nie sú explicitne výmennými poplatkami, ale majú rovnaký cieľ alebo účinok ako takéto poplatky.
62      Okrem toho z odôvodnenia 31 tohto nariadenia, pripomenutého v bode 45 tohto rozsudku, vyplýva, že cieľom pravidla stanoveného v tomto článku 5 je zohľadniť skutočnosť, že v kartových schémach môžu byť platby, stimuly a poplatky priame, to znamená založené na objeme alebo transakciách, alebo nepriame, ak predstavujú marketingové stimuly, bonusy alebo rabaty v prípade uskutočnenia určitého objemu transakcií.
63      Vzhľadom na definíciu pojmu „výmenný poplatok“ definovanú v článku 2 bode 10 nariadenia 2015/751, ako aj na toto odôvodnenie 31 treba teda vykladať podmienku, podľa ktorej na to, aby sa na odmenu vzťahoval článok 5 tohto nariadenia, odmena musí mať „rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok“.
64      V tejto súvislosti treba po prvé pripomenúť, že „výmenný poplatok“ v zmysle článku 2 bodu 10 nariadenia 2015/751 označuje poplatok, ktorý sa platí za každú transakciu uskutočnenú medzi vydavateľom a prijímateľom, ktorí sa zúčastňujú na platobnej transakcii viazanej na kartu. Ako vyplýva z odôvodnenia 10 tohto nariadenia, výmenné poplatky vo všeobecnosti účtujú obchodníkom prijímajúci poskytovatelia platobných služieb za každú platobnú transakciu viazanú na kartu a odrážajú sa v nákladoch na transakcie pre spotrebiteľov.
65      Z uvedeného analogicky vyplýva, že odmena, ktorá je na jednej strane vyplácaná trojstrannou kartovou schémou partnerovi v rámci spoločného označovania za objem alebo transakcie spojené s používaním tejto karty a ktorá na druhej strane má vplyv na náklady spotrebiteľa na službu používania uvedenej karty, môže predstavovať odmenu, ktorá má „rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok“ v zmysle článku 5 nariadenia 2015/751.
66      Po druhé, pokiaľ ide o podmienku, podľa ktorej má dohodnutá odmena „rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok“ v zmysle tohto ustanovenia, z jeho znenia, ako aj z cieľa sledovaného týmto ustanovením vyplýva, že táto podmienka sa vzťahuje na akúkoľvek inú odmenu dohodnutú v rámci kartovej schémy, najmä odmenu medzi trojstrannou kartovou schémou a partnerom v rámci spoločného označovania, ktorá nie je priamo založená na objeme alebo transakciách spojených s používaním karty, ale má vplyv na toto používanie.
67      Zo spresnení uvedených v odôvodneniach 31 a 32 nariadenia 2015/751, ako aj z definície pojmu „čistá náhrada“ v zmysle článku 2 bodu 11 tohto nariadenia vyplýva, že uvedená podmienka sa týka platieb v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami, ktorých cieľom je financovať praktiky stimulujúce k používaniu tejto karty, ako sú marketingové stimuly, bonusy alebo rabaty, a ktoré majú vplyv na náklady spotrebiteľa spojené s používaním uvedenej karty.
68      V druhom rade treba spresniť, že z použitia výrazu „alebo“ v jasnom a jednoznačnom znení tohto článku 5 vyplýva, že kritérium, ktoré je v ňom uvedené, má alternatívnu povahu. Ako totiž uviedol generálny advokát v bode 55 svojich návrhov, na to, aby sa prijaté odmeny na účely uplatnenia stropov uvedených v článkoch 3 a 4 predmetného nariadenia považovali za patriace pod toto ustanovenie, stačí, aby mali buď rovnaký cieľ, alebo rovnaký účinok ako výmenný poplatok.
69      Súdu však prináleží, aby s prihliadnutím na vyššie uvedené a vzhľadom na charakteristiky odmeny dohodnutej medzi trojstrannou kartovou schémou a partnerom v rámci spoločného označovania, o ktorú ide vo veci samej, určil, či má táto odmena rovnaký cieľ alebo alternatívne účinok ako výmenný poplatok, v dôsledku čoho sa na túto odmenu vzťahuje článok 5 nariadenia 2015/751.
70      Z uvedeného vyplýva, že na tretiu až piatu otázku treba odpovedať tak, že článok 5 nariadenia 2015/751 sa má vykladať v tom zmysle, že podmienka týkajúca sa toho, aby dohodnutá odmena vrátane čistej náhrady mala „rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok“, si vyžaduje určiť, či odmena dohodnutá medzi partnerom v rámci spoločného označovania, ktorý nie je vydavateľom, a trojstrannou kartovou schémou v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na tieto karty alebo súvisiacimi činnosťami, má cieľ alebo alternatívne stimulujúci účinok rovnaký ako takýto výmenný poplatok, čo znamená, že je potrebné zohľadniť cieľ alebo účinok tejto odmeny na stimulovanie spotrebiteľa, aby použil uvedené karty.
O šiestej otázke
71      Svojou šiestou otázkou sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 vykladať v tom zmysle, že „poplatok účtovaný obchodníkovi“, ktorý zaplatil partner v rámci spoločného označovania trojstrannej kartovej schéme, sa môže odpočítať od platieb, rabatov alebo stimulov, ktoré tento partner prijal od tejto kartovej schémy v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami.
72      V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 definuje pojem „čistá náhrada“ ako „celková čistá suma platieb, rabatov alebo stimulov, ktoré vydavateľ dostane od kartovej schémy, prijímateľa alebo akéhokoľvek iného sprostredkovateľa v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami“.
73      Navyše treba poznamenať, že článok 2 bod 12 tohto nariadenia definuje „poplatok účtovaný obchodníkovi“ ako „poplatok, ktorý platí príjemca platby prijímateľovi v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu“. V tejto súvislosti podľa článku 2 bodu 13 uvedeného nariadenia „príjemca platby“ je „fyzická alebo právnická osoba, ktorá je zamýšľaným príjemcom finančných prostriedkov, ktoré sú predmetom platobnej transakcie“.
74      Z jasného znenia článku 2 bodu 12 nariadenia 2015/751 tak vyplýva, že poplatok za služby zaplatený obchodníkom patrí do vzťahu medzi obchodníkom, teda príjemcom platby v zmysle článku 2 bodu 13 tohto nariadenia, a prijímateľom. Naopak, keďže tento poplatok nie je súčasťou právneho vzťahu medzi partnerom v rámci spoločného označovania a prijímateľom, teda trojstrannou kartovou schémou, nespadá pod pojem „čistá náhrada“ v zmysle článku 2 bodu 11 uvedeného nariadenia.
75      V trojstrannej kartovej schéme ten istý subjekt, teda kartová schéma, vykonáva funkcie prijímateľa a vydavateľa, a partner v rámci spoločného označovania môže byť aj obchodníkom, ktorý využíva služby tejto schémy, teda príjemcom platby v zmysle uvedeného nariadenia. V takejto konfigurácii môže partner v rámci spoločného označovania využívať služby uvedenej schémy a prijímať platobné transakcie s platobnými nástrojmi vydanými touto schémou a platiť poplatok za služby tej istej schéme. Takýto poplatok za služby, ktorý zaplatil partner v rámci spoločného označovania, však partner v rámci spoločného označovania platí nie v tomto postavení, ale ako príjemca platby. Tento poplatok za služby totiž nesúvisí s partnerstvom uzavretým s kartovou schémou a v každom prípade musí byť zaplatený aj inej kartovej schéme. Tento poplatok teda nepatrí do právneho vzťahu medzi partnerom v rámci spoločného označovania a prijímateľom.
76      V dôsledku toho poplatok za služby, ktorý zaplatil obchodník, nemožno odpočítať od celkovej sumy platieb, rabatov alebo stimulov prijatých partnerom v rámci spoločného označovania od trojstrannej kartovej schémy na účely výpočtu tejto čistej náhrady, aj keď je to tento partner, kto pôsobí ako obchodník.
77      Z vyššie uvedeného vyplýva, že článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 sa má vykladať v tom zmysle, že „poplatok účtovaný obchodníkovi“, ktorý zaplatil partner v rámci spoločného označovania trojstrannej kartovej schéme, sa nemôže odpočítať od platieb, rabatov alebo stimulov, ktoré prijal partner v rámci spoločného označovania od tejto kartovej schémy v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami.
O siedmej otázke
78      Svojou siedmou otázkou sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 vykladať v tom zmysle, že na účely výpočtu čistej náhrady umožňuje odpočítať od celkovej sumy, ktorú partner v rámci spoločného označovania prijal od trojstrannej kartovej schémy, nielen peňažné odmeny zaplatené týmto partnerom, ale aj nepeňažné plnenia, ktoré uvedený partner poskytuje tejto kartovej schéme, a prípadne na základe akých kritérií sa má táto hodnota určiť.
79      Ako vyplýva z odpovede na prvú otázku, čistá náhrada v prípade trojstrannej kartovej schémy, ktorá vydáva platobné nástroje viazané na kartu s partnerom v rámci spoločného označovania, zodpovedá celkovej čistej sume platieb, rabatov alebo stimulov prijatých partnerom v rámci spoločného označovania od kartovej schémy.
80      Na účely určenia, či a prípadne v akom rozsahu možno nepeňažnú náhradu odpočítať od odmien, ktoré trojstranná kartová schéma platí partnerovi v rámci spoločného označovania, treba pripomenúť, že článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 odkazuje na „platby, rabaty alebo stimuly“. Pojem „stimul“ má však široký rozsah, ktorý ide nad rámec samotných peňažných stimulov. Použitie tohto pojmu v množnom čísle po zmienke o platbách a rabatoch navyše potvrdzuje, že takto uvedená náhrada nie je obmedzená len na peňažnú kompenzáciu.
81      Tento široký výklad článku 2 bodu 11 nariadenia 2015/751 je podporený odôvodnením 31 tohto nariadenia. Ako bolo totiž konštatované v bode 45 tohto rozsudku, platby, stimuly a poplatky môžu byť tak priame (na základe objemu alebo transakcie), ako aj nepriame (marketingové stimuly, bonusy, rabaty v prípade uskutočnenia určitého objemu transakcií), v dôsledku čoho pojem „stimul“ nemožno chápať tak, že sa vzťahuje výlučne na peňažné odmeny.
82      Okrem toho toto odôvodnenie 31 spresňuje, že pri kontrole toho, či dochádza k obchádzaniu ustanovení uvedeného nariadenia, by sa mali zohľadniť najmä zisky vydavateľov vyplývajúce z osobitných programov vykonávaných spoločne vydavateľmi a kartovými schémami, ako aj príjmy z poplatkov za spracovanie, udeľovanie povolenia a iných poplatkov prinášajúcich príjmy kartovým schémam.
83      Po druhé výklad článku 2 bodu 11 nariadenia 2015/751 v tom zmysle, že od odmien vyplatených partnerovi v rámci spoločného označovania možno odpočítať len peňažné príspevky, by narušil ciele sledované týmto nariadením, ako aj pravidlo stanovené v článku 5 uvedeného nariadenia, ktorého cieľom je zakázať obchádzanie stropov uvedených v článkoch 3 a 4 toho istého nariadenia.
84      Pokiaľ ide o hodnotu nepeňažných odmien, táto sa musí určiť v závislosti od ich ekonomickej hodnoty. Ak by totiž hodnota nepeňažných odmien bola zmluvne určená trojstrannou kartovou schémou a partnerom v rámci spoločného označovania, táto hodnota by mohla byť nadsadená s cieľom kompenzovať odmeny vyplatené touto schémou partnerovi v rámci spoločného označovania. To by však ohrozilo cieľ nariadenia 2015/751, ktorým je zabezpečiť rovnaké podmienky hospodárskej súťaže na trhu a znížiť náklady spotrebiteľov na platobné transakcie platobnou kartou. Predkladajúcemu vnútroštátnemu súdu preto prináleží, aby zohľadnil hospodársku hodnotu nepeňažného stimulu tým, že určí túto hodnotu na základe všetkých okolností veci, ktorá mu bola predložená, a najmä jej skutočnej hospodárskej hodnoty v prípade, že službu môžu kúpiť iné osoby a jej cena bola zverejnená.
85      Vzhľadom na vyššie uvedené treba na siedmu otázku odpovedať tak, že článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely výpočtu čistej náhrady umožňuje odpočítať od celkovej sumy, ktorú partner v rámci spoločného označovania prijal od trojstrannej kartovej schémy, nielen peňažné odmeny zaplatené týmto partnerom, ale aj nepeňažné plnenia, ktoré uvedený partner poskytuje tejto kartovej schéme a ktoré musia byť ocenené s prihliadnutím na ich skutočnú hospodársku hodnotu.
O trovách
86      Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred predkladajúcim vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
1.      Článok 2 bod 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/751 z 29. apríla 2015 o výmenných poplatkoch za platobné transakcie viazané na kartu sa má vykladať v tom zmysle, že celkovú čistú sumu platieb, rabatov alebo stimulov prijatých partnerom v rámci spoločného označovania od trojstrannej kartovej schémy možno považovať za „čistú náhradu“ v zmysle tohto ustanovenia, aj keď tento partner v rámci spoločného označovania sám nie je „vydavateľom“ v zmysle článku 2 bodu 2 tohto nariadenia, pokiaľ odmeny, ktoré sú súčasťou tejto sumy, majú rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok.
2.      Články 4 a 5 nariadenia 2015/751 v spojení s jeho článkom 2 bodmi 10 a 11 sa majú vykladať v tom zmysle, že čistá náhrada patrí do pôsobnosti zákazu obchádzania stanoveného v článku 5 tohto nariadenia.
3.      Článok 5 nariadenia 2015/751 sa má vykladať v tom zmysle, že podmienka týkajúca sa toho, aby dohodnutá odmena vrátane čistej náhrady mala „rovnaký cieľ alebo účinok ako výmenný poplatok“, si vyžaduje určiť, či odmena dohodnutá medzi partnerom v rámci spoločného označovania, ktorý nie je vydavateľom, a trojstrannou kartovou schémou v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na tieto karty alebo súvisiacimi činnosťami, má cieľ alebo alternatívne stimulujúci účinok rovnaký ako takýto výmenný poplatok, čo znamená, že je potrebné zohľadniť cieľ alebo účinok tejto odmeny na stimulovanie spotrebiteľa, aby použil uvedené karty.
4.      Článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 sa má vykladať v tom zmysle, že „poplatok účtovaný obchodníkovi“, ktorý zaplatil partner v rámci spoločného označovania trojstrannej kartovej schéme, sa nemôže odpočítať od platieb, rabatov alebo stimulov, ktoré tento partner prijal od tejto kartovej schémy v súvislosti s platobnými transakciami viazanými na kartu alebo súvisiacimi činnosťami.
5.      Článok 2 bod 11 nariadenia 2015/751 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely výpočtu čistej náhrady umožňuje odpočítať od celkovej sumy, ktorú partner v rámci spoločného označovania prijal od trojstrannej kartovej schémy, nielen peňažné odmeny zaplatené týmto partnerom, ale aj nepeňažné plnenia, ktoré uvedený partner poskytuje tejto kartovej schéme a ktoré musia byť ocenené s prihliadnutím na ich skutočnú hospodársku hodnotu.
Podpisy
*      Jazyk konania: holandčina.