ORDONANȚA CURȚII (Camera de admitere în principiu a recursurilor)
28 septembrie 2023(*)
„Recurs – Marcă a Uniunii Europene – Admiterea în principiu a recursurilor – Articolul 170b din Regulamentul de procedură al Curții – Cerere care nu demonstrează importanța unei chestiuni pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii – Neadmitere în principiu a recursului”
În cauza C‑275/23 P,
având ca obiect un recurs formulat în temeiul articolului 56 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, introdus la 27 aprilie 2023,
Romedor Pharma SRL, cu sediul în Focșani (România), reprezentată de E.‑M. Dicu, avocată,
recurentă,
celelalte părți din procedură fiind:
Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO),
pârât în primă instanță,
Perfect Care Distribution SRL, cu sediul în București (România),
intervenientă în primă instanță,
CURTEA (Camera de admitere în principiu a recursurilor)
compusă din domnul L. Bay Larsen, vicepreședintele Curții, doamna M. L. Arastey Sahún și domnul N. Wahl (raportor), judecători,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere propunerea judecătorului raportor și după ascultarea avocatei generale, doamna J. Kokott,
dă prezenta
Ordonanță
1        Prin recursul formulat, Romedor Pharma SRL solicită anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 1 martie 2023, Romedor Pharma/EUIPO – Perfect Care Distribution (Cerviron) (T‑37/22, denumită în continuare „hotărârea atacată”, EU:T:2023:95), prin care acesta a respins acțiunea sa având ca obiect anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 17 noiembrie 2021 (cauza R 520/2021‑2) privind o procedură de declarare a nulității între Romedor Pharma și Perfect Care Distribution SRL.
Cu privire la cererea de admitere în principiu a recursului
2        În temeiul articolului 58a primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, un recurs formulat împotriva unei hotărâri a Tribunalului privind o decizie a unei camere de recurs independente a EUIPO nu este admis decât dacă, mai întâi, Curtea de Justiție stabilește că ar trebui să fie admis.
3        În conformitate cu articolul 58a al treilea paragraf din acest statut, recursul este admis, în totalitate sau în parte, potrivit normelor detaliate prevăzute în Regulamentul de procedură al Curții, în cazul în care ridică o chestiune importantă pentru unitatea, consecvența sau dezvoltarea dreptului Uniunii.
4        Potrivit articolului 170a alineatul (1) din Regulamentul de procedură, în situațiile prevăzute la articolul 58a primul paragraf din statutul menționat, recurentul anexează la cererea sa de recurs o cerere de admitere în principiu a recursului în care expune chestiunea importantă pe care o ridică recursul pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii și care cuprinde toate elementele necesare pentru a permite Curții să se pronunțe asupra acestei cereri.
5        În conformitate cu articolul 170b alineatele (1) și (3) din Regulamentul de procedură, Curtea se pronunță asupra cererii de admitere în principiu a recursului cât mai curând cu putință prin ordonanță motivată.
6        În susținerea cererii sale de admitere în principiu a recursului, recurenta arată că recursul său ridică chestiunea importantă a neluării în considerare de către Tribunal a dispozițiilor legale naționale.
7        În această privință, recurenta invocă două argumente și susține în esență că a demonstrat că cele patru condiții cumulative prevăzute la articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene (JO 2017, L 154, p. 1) coroborat cu articolul 60 alineatul (1) litera (c) din acest regulament sunt îndeplinite și în special că are dreptul să interzică utilizarea unei mărci ulterioare în temeiul dreptului național aplicabil semnului neînregistrat Cerviron.
8        În acest cadru, recurenta reproșează Tribunalului, în primul rând, că nu a examinat modul de redactare a articolului 6 alineatul (4) litera b) din Legea română nr. 84/1998. Potrivit recurentei, singura condiție impusă de această dispoziție națională ar fi aceea ca drepturi care decurg dintr‑o marcă neînregistrată sau dintr‑un semn utilizat în activitatea comercială să fi fost dobândite înainte de data de depunere a cererii de înregistrare a mărcii ulterioare. Or, din ansamblul elementelor de probă prezentate în fața EUIPO și a Tribunalului ar reieși că aceasta a utilizat denumirea Cerviron începând cu anul 2011. Recurenta consideră că este, așadar, esențial să se stabilească de către Curte dacă neexaminarea de către Tribunal a articolului 6 alineatul (4) din Legea nr. 84/1998 constituie o încălcare a dispozițiilor legale în materie.
9        În al doilea rând, Tribunalul ar fi concluzionat, fără justificare, că utilizarea de către recurentă a mărcii neînregistrate Cerviron nu îi conferea dreptul de a interzice utilizarea mărcii ulterioare. Recurenta susține că are dreptul de a interzice utilizarea unei mărci ulterioare în cadrul procedurilor de opoziție, de decădere și de radiere reglementate la articolele 26, 55 și, respectiv, 56 din Legea nr. 84/1998 și că Tribunalul nu a ținut seama de dispozițiile legale naționale.
10      Cu titlu introductiv, trebuie arătat că sarcina de a demonstra că chestiunile ridicate prin recursul formulat sunt importante pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii revine recurentului (Ordonanța din 10 decembrie 2021, EUIPO/The KaiKai Company Jaeger Wichmann, C‑382/21 P, EU:C:2021:1050, punctul 20, și Ordonanța din 13 iunie 2023, Grupa „LEW”/EUIPO, C‑38/23 P, EU:C:2023:494, punctul 13).
11      În plus, după cum reiese din articolul 58a al treilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene coroborat cu articolul 170a alineatul (1) și cu articolul 170b alineatul (4) din Regulamentul de procedură, cererea de admitere în principiu a recursului trebuie să cuprindă toate elementele necesare pentru a permite Curții să se pronunțe asupra admiterii în principiu a recursului și să stabilească, în cazul admiterii în principiu, în parte, a acestuia din urmă, motivele sau aspectele recursului la care trebuie să se refere memoriul în răspuns. Astfel, dat fiind că mecanismul de admitere în principiu a recursurilor prevăzut la articolul 58a din acest statut urmărește să limiteze controlul Curții la chestiunile care prezintă importanță pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii, numai motivele care ridică asemenea chestiuni și care sunt stabilite de recurent trebuie să fie examinate de Curte în cadrul recursului (Ordonanța din 10 decembrie 2021, EUIPO/The KaiKai Company Jaeger Wichmann, C‑382/21 P, EU:C:2021:1050, punctul 21, și Ordonanța din 8 mai 2023, Studio Legale Ughi e Nunziante/EUIPO, C‑776/22 P, EU:C:2023:441, punctul 17).
12      Astfel, o cerere de admitere în principiu a recursului trebuie, în orice caz, să menționeze în mod clar și precis motivele pe care se întemeiază recursul, să identifice cu aceeași precizie și claritate chestiunea de drept invocată prin fiecare motiv, să precizeze dacă această chestiune este importantă pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii și să expună în mod specific motivele pentru care chestiunea respectivă este importantă în raport cu criteriul invocat. În ceea ce privește în special motivele de recurs, cererea de admitere în principiu a recursului trebuie să precizeze dispoziția de drept al Uniunii sau jurisprudența care ar fi fost încălcată prin hotărârea sau prin ordonanța atacată cu recurs, să expună în mod succint în ce constă pretinsa eroare de drept săvârșită de Tribunal și să indice în ce măsură această eroare a exercitat o influență asupra rezultatului hotărârii sau al ordonanței atacate cu recurs. Atunci când eroarea de drept invocată rezultă din nerespectarea jurisprudenței, cererea de admitere în principiu a recursului trebuie să expună în mod succint, dar clar și precis, în primul rând, unde se situează pretinsa contradicție, identificând atât punctele din hotărârea sau din ordonanța atacată cu recurs pe care recurentul le contestă, cât și pe cele din decizia Curții sau a Tribunalului care ar fi fost încălcate, și, în al doilea rând, motivele concrete pentru care o asemenea contradicție ridică o chestiune importantă pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii (Ordonanța din 10 decembrie 2021, EUIPO/The KaiKai Company Jaeger Wichmann, C‑382/21 P, EU:C:2021:1050, punctul 22, și Ordonanța din 8 mai 2023, Studio Legale Ughi e Nunziante/EUIPO, C‑776/22 P, EU:C:2023:441, punctul 18).
13      Astfel, o cerere de admitere în principiu a recursului care nu conține elementele enunțate la punctul anterior din prezenta ordonanță nu poate fi, de la bun început, aptă să demonstreze că recursul ridică o chestiune importantă pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii care să justifice admiterea sa (Ordonanța din 24 octombrie 2019, Porsche/EUIPO, C‑613/19 P, EU:C:2019:905, punctul 16, și Ordonanța din 13 iunie 2023, Grupa „LEW”/EUIPO, C‑38/23 P, EU:C:2023:494, punctul 16).
14      În speță, în ceea ce privește argumentația rezumată la punctele 7-9 din prezenta ordonanță, pe de o parte, trebuie amintit că pretinsa neluare în considerare de către Tribunal a unei dispoziții de drept național nu indică nicidecum existența unei chestiuni importante pentru unitatea și coerența dreptului Uniunii (Ordonanța din 15 iunie 2023, Zielonogórski Klub Żużlowy Sportowa/EUIPO, C‑199/23 P, EU:C:2023:560, punctul 15).
15      Pe de altă parte, este necesar să se arate că, deși recurenta identifică pretinsele erori de drept săvârșite de Tribunal, ea nu explică în mod corespunzător cerințelor legale și nici, a fortiori, nu demonstrează, într‑un mod care să respecte toate cerințele enunțate la punctul 12 din prezenta ordonanță, în ce mod recursul său ridică o chestiune importantă pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii, care ar justifica admiterea recursului.
16      Astfel, după cum se arată la punctul 6 din prezenta ordonanță, recurenta se limitează să afirme că recursul său ridică chestiunea importantă a neluării în considerare de către Tribunal a dispozițiilor legale naționale, o asemenea chestiune nefiind, după cum reiese în esență din cuprinsul punctului 14 din prezenta ordonanță, o chestiune importantă pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii.
17      În aceste condiții, trebuie să se constate că cererea formulată de recurentă nu este de natură să demonstreze că recursul ridică o chestiune importantă pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii.
18      Având în vedere considerațiile care precedă, se impune ca recursul să nu fie admis în principiu.
Cu privire la cheltuielile de judecată
19      Potrivit articolului 137 din Regulamentul de procedură, aplicabil procedurii de recurs în temeiul articolului 184 alineatul (1) din regulamentul menționat, în ordonanța prin care se finalizează judecata se dispune cu privire la cheltuielile de judecată.
20      Întrucât prezenta ordonanță este adoptată înainte ca recursul să fi fost notificat celorlalte părți din procedură și, prin urmare, înainte ca acestea să fi putut efectua cheltuieli de judecată, trebuie să se decidă că recurenta va suporta propriile cheltuieli de judecată.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) dispune:Nu admite în principiu recursul.Romedor Pharma SRL suportă propriile cheltuieli de judecată.
Luxemburg, 28 septembrie 2023.
Grefier
Președintele Camerei de admitere în principiu a recursurilor
A. Calot Escobar
L. Bay Larsen
*      Limba de procedură: româna.