62018CO0709_INF
Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 28. mája 2020 –UL a VM
(vec C‑709/18) (
1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Smernica (EÚ) 2016/343 – Články 3 a 4 – Charta základných práv Európskej únie – Články 47 a 48 – Verejné vyhlásenia o vine – Vnútroštátny súd – Prijatie vyhlásenia o vine jedného z dvoch spoluobvinených za trestné činy uvedené v obžalobe formou uznesenia – Preskúmanie viny druhého spoluobvineného, ktorý vyhlásil, že je nevinný – Odsúdenie tým istým súdom, ktorý prijal vyhlásenie o vine“
1.
Justičná spolupráca v trestných veciach – Posilnenie určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní – Smernica 2016/343 – Verejné vyhlásenia o vine – Rozhodnutia iné než o vine – Pojem – Uznesenie súdu, ktorým sa prijíma vyhlásenie o vine jednej z obvinených osôb v trestnom konaní – Začlenenie
(smernica Európskeho parlamentu a Rady 2016/343, článok 4 ods. 1)
(pozri bod 28)
2.
Justičná spolupráca v trestných veciach – Posilnenie určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní – Smernica 2016/343 – Verejné vyhlásenia o vine – Rešpektovanie prezumpcie neviny – Trestné konanie začaté proti dvom osobám pre trestné činy údajne spáchané v spolupáchateľstve – Uznesenie súdu, ktorým sa prijíma uznanie viny jednej z obvinených osôb – Uznesenie uvádzajúce druhú osobu, ktorá neuznala svoju vinu, ako spolupáchateľa údajných trestných činov – Neskoršie odsúdenie tejto poslednej uvedenej osoby tým istým súdom po tom, ako vykonal dôkazy týkajúce sa skutkov, ktoré sa jej týkajú – Prípustnosť – Podmienky
(Charta základných práv Európskej únie, článok 47 druhý odsek a článok 48; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2016/343, odôvodnenie 16, článok 3 a článok 4 ods. 1)
(pozri body 29 – 31, 34, 35 a výrok)
3.
Prejudiciálne otázky – Prípustnosť – Otázky položené bez uvedenia dostatočne presných údajov o dôvodoch potreby odpovede na prejudiciálne otázky – Zjavná neprípustnosť
(článok 267 ZFEÚ; Rokovací poriadok Súdneho dvora, článok 53 ods. 2 a článok 94)
(pozri body 39, 40, 42 – 44)
4.
Prejudiciálne otázky – Prípustnosť – Hranice – Zjavne nerelevantné otázky a hypotetické otázky položené v kontexte vylučujúcom užitočnú odpoveď – Zjavná neprípustnosť
(Článok 267 ZFEÚ)
(pozri body 39, 41, 44)
Výrok
Článok 3 a článok 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343 z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní v spojení s odôvodnením 16 tejto smernice, ako aj článok 47 druhý odsek a článok 48 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby v rámci trestného konania začatého proti dvom osobám vnútroštátny súd najprv uznesením prijal vyhlásenie o vine prvej osoby pre trestné činy uvedené v obžalobe údajne spáchané v spolupáchateľstve s druhou osobou, ktorá neurobila vyhlásenie o vine, a následne rozhodol po vykonaní dokazovania vzťahujúceho sa na skutky vytýkané tejto druhej osobe o jej vine, pod podmienkou na jednej strane, že uvedenie druhej osoby ako spolupáchateľa údajne spáchaných trestných činov je nevyhnutné na kvalifikáciu právnej zodpovednosti osoby, ktorá urobila vyhlásenie o vine, a na druhej strane, že v tom istom uznesení a/alebo obžalobe, na ktorú sa toto uvedené uznesenie odvoláva, sa jasne uvedie, že vina tejto druhej osoby nebola zákonným spôsobom preukázaná a bude predmetom samostatného vykonania dokazovania a rozhodnutia.
(
1
)	Ú. v. EÚ C 44, 4.2.2019.