Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 31 martie 2022 – Nexive Commerce Srl și alții/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni și alții
(Cauza C-226/22)
Limba de procedură: italiana
Instanța de trimitere
Consiglio di Stato
Părțile din procedura principală
Apelante: Nexive Commerce Srl, Nexive Scarl, Nexive Services Srl, Nexive Network Srl, Nexive SpA, Brt SpA, A.I.C.A.I. Associazione Italiana Corrieri Aerei Internazionali, DHL Express (Italia) Srl, TNT Global Express Srl, Fedex Express Italy Srl, United Parcel Service Italia Srl, General Logistics Systems Enterprise Srl, General Logistics Systems Italy SpA, Federal Express Europe Inc. Filiale Italiana
Intimate: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero dello Sviluppo Economico
Întrebările preliminare
Articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf a patra liniuță și alineatul (3), precum și articolul 22 din Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului1, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008 de modificare a Directivei 97/67/CE cu privire la realizarea integrală a pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității2 trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale, precum cea în vigoare în dreptul italian [prevăzută la articolul 1 alineatele (65) și (66) din Legea nr. 266 din 23 decembrie 2005 și la articolul 65 din Decretul-lege nr. 50 din 24 aprilie 2017, aprobat cu modificări prin Legea nr. 96 din 21 iunie 2017], care permite să se impună exclusiv furnizorilor din sectorul poștal, inclusiv celor care nu furnizează servicii care intră în sfera serviciului universal, obligația de a contribui financiar la costurile operaționale ale autorității de reglementare a sectorului poștal, recunoscându-se astfel posibilitatea de a se exclude orice formă de cofinanțare publică de la bugetul de stat?
Articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf a patra liniuță și articolul 22 din Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008 de modificare a Directivei 97/67/CE cu privire la realizarea integrală a pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității, trebuie interpretate în sensul că permit ca în costurile operaționale care pot fi finanțate de furnizorii de servicii poștale să fie incluse și costurile care trebuie suportate pentru activitățile de reglementare privind serviciile poștale care nu intră în sfera serviciului universal, precum și costurile structurilor administrative și de elaborare a politicilor (așa-numitele structuri „transversale”) ale căror activități, deși nu vizează direct reglementarea piețelor serviciilor poștale, sunt totuși destinate îndeplinirii competențelor instituționale ale autorității în ansamblul lor, astfel încât este posibil ca ele să fie imputate indirect și parțial (pro quota) sectorului serviciilor poștale?
Principiul proporționalității, principiul nediscriminării, articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf a patra liniuță și al treilea paragraf și articolul 22 din Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008 de modificare a Directivei 97/67/CE cu privire la realizarea integrală a pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității, se opun unei legislații naționale, precum cea italiană [prevăzută la articolul 1 alineatele (65) și (66) din Legea nr. 266 din 23 decembrie 2005 și la articolul 65 din Decretul-lege nr. 50 din 24 aprilie 2017, aprobat cu modificări prin Legea nr. 96 din 21 iunie 2017], care impune furnizorilor din sectorul poștal obligația de a contribui la finanțarea autorității de reglementare a sectorului poștal, fără posibilitatea de a se face distincție între poziția furnizorilor de servicii de curierat rapid și poziția furnizorilor de serviciu universal și, prin urmare, fără posibilitatea de a se valorifica intensitatea diferită a activității de reglementare desfășurate de autoritatea națională de reglementare în raport cu diferitele tipuri de servicii poștale?
____________
1     JO 1998, L 15, p. 14, Ediție specială, 06/vol. 3, p. 12.
1     JO 2008, L 52, p. 3.