61993TO0012_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
Sagsfremstilling
1 Ved staevning indleveret til Rettens Justitskontor den 3. februar 1993 har comité central d' entreprise de la société anonyme Vittel, comité d' établissement de Pierval og fédération générale agroalimentaire CFDT anlagt sag i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk. 2, med paastand om annullation af Kommissionens beslutning af 22. juli 1992 om en procedure i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 4064/89 (IV/M.190 ° Nestlé/Perrier, herefter benaevnt "beslutningen").
2 Ved saerskilt dokument registreret paa Rettens Justitskontor den 2. marts 1993 har comité central d' entreprise de la société anonyme Vittel og comité d' établissement de Pierval (herefter benaevnt "sagsoegerne") endvidere ° i medfoer af EOEF-traktatens artikel 185 og 186 ° fremsat begaering om foreloebige forholdsregler, principalt i form af udsaettelse af gennemfoerelsen af den anfaegtede beslutning, subsidiaert i form af, at Retten traeffer bestemmelse om, at gennemfoerelsen af beslutningen suspenderes, for saa vidt som Pierval kraeves afhaendet, indtil afsigelsen af dommen i hovedsagen.
3 Kommissionen har fremsat skriftlige bemaerkninger vedroerende begaeringen om foreloebige forholdsregler den 17. marts 1993. Parterne har fremfoert mundtlige bemaerkninger i retsmoedet den 23. marts 1993.
4 De vaesentligste faktiske omstaendigheder, der ligger til grund for den for Retten indbragte sag, kan ° som de fremgaar af parternes processkrifter og de mundtlige bemaerkninger, der er fremsat under retsmoedet ° sammenfattes som foelger.
5 I henhold til artikel 4, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EFT L 395, s. 1, som berigtiget i EFT 1990 L 257, s. 14, herefter benaevnt "forordning nr. 4064/89") indgav Nestlé SA (herefter benaevnt "Nestlé") den 25. februar 1992 anmeldelse til Kommissionen om et offentligt tilbud om overtagelse af samtlige aktier i Source Perrier SA (herefter benaevnt "Perrier"). Efter en gennemgang af anmeldelsen besluttede Kommissionen den 25. marts 1992 at indlede proceduren efter artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning nr. 4064/89, da den fandt, at den anmeldte fusion rejste alvorlig tvivl med hensyn til, om den var forenelig med faellesmarkedet.
6 Bl.a. under hensyn til nogle tilsagn, Nestlé havde afgivet over for Kommissionen, vedtog denne den 22. juli 1992 en beslutning, hvorved fusionen blev erklaeret forenelig med faellesmarkedet. I beslutningen blev der optaget en raekke betingelser og paabud med henblik paa at sikre, at Nestlé overholdt de afgivne tilsagn. En af betingelserne i beslutningen var, at Nestlé ° til en konkurrent, som skulle godkendes af Kommissionen, og inden for en i selve beslutningen fastsat frist ° skulle afhaende maerkerne og kilderne Vichy, Thonon, Pierval, Saint-Yorre og en raekke andre, lokale kilder samt den til kilderne hoerende aftapningskapacitet.
7 Den 26. januar 1993 forelagde Nestlé over for Kommissionen en koeber, Castel-koncernen, som allerede drev virksomhed inden for drikkevaresektoren, og som havde erklaeret sig interesseret i at erhverve tre af de stoerre kilder, Nestlé havde forpligtet sig til at saelge (Vichy, Thonon og Saint-Yorre), samt en raekke mindre kilder. Kommissionen fandt ikke, at disse afhaendelser fuldt ud opfyldte kravene i beslutningen, og Nestlé og Castel-koncernen indgik derefter den 18. februar 1993 en ny aftale, som ud over de naevnte kilder ogsaa omfattede en afhaendelse af Pierval-kilden.
8 Den 3. marts 1993 udsendte Kommissionen en pressemeddelelse, hvori det hed, at Castel-koncernens tilbud var et vaesentligt led i, at samtlige betingelser blev opfyldt, og at Kommissionen endeligt ville afslutte sagen, saa snart forhindringerne for den faktiske overdragelse af kilderne var fjernet, bl.a. med hensyn til overfoerelsen af retten til at udnytte Vichy og Thonon ° som tilkom henholdsvis den franske stat og byen Thonon-les-Bains ° til Castel-koncernen.
Retlige bemaerkninger
9 I henhold til bestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 185 og 186, jf. artikel 4 i Raadets afgoerelse af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans, kan Retten, hvis den skoenner, at forholdene kraever det, udsaette gennemfoerelsen af den anfaegtede retsakt eller foreskrive de noedvendige foreloebige forholdsregler.
10 Det fremgaar af artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement, at begaeringer om foreloebige forholdsregler i henhold til EOEF-traktatens artikel 185 og 186 skal angive de omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begaerede foreloebige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget. De begaerede forholdsregler skal have foreloebig karakter i den forstand, at de ikke maa foregribe afgoerelsen i hovedsagen (jf. senest kendelse afsagt af Rettens praesident den 19.2.1993, forenede sager T-7/93 R og T-9/93 R, Langnese-Iglo og Schoeller mod Kommissionen, Sml. II, s. 131).
Parternes anbringender
11 Sagsoegerne har anfoert, at de retlige betingelser for, at der kan traeffes bestemmelse om de begaerede foreloebige forholdsregler, maa antages at vaere opfyldt i denne sag.
12 Med hensyn til uopsaettelighedsbetingelsen har sagsoegerne gjort gaeldende, at en afhaendelse af Pierval-vaerket vil paafoere dem et alvorligt og uopretteligt tab, hvis indtraeden er overhaengende og sikker som en direkte foelge af den anfaegtede beslutning. Efter sagsoegernes opfattelse vil en afhaendelse af Pierval' s aktiver vaere et indgreb i arbejdstagernes interesser ° specielt for arbejdstagerne i Pierval og mere generelt for arbejdstagerne i Vittel ° idet afhaendelsen kraenker deres ret til at paase, at virksomhedens aktiver bevares, mens forholdet i den foreliggende sag er, at den oekonomiske modydelse for afhaendelsen er ubetydelig. Hertil kommer efter sagsoegernes opfattelse, at Pierval' s arbejdstagere som foelge af afhaendelsen ikke laengere vil kunne vaere omfattet af de betydelige sociale fordele, som er indroemmet dem, dels ved deres individuelle arbejdskontrakter, dels ved den gaeldende kollektive aftale inden for Vittel. Dette tab vil vaere uopretteligt, da afhaendelsen, hvis den foretages, vil faa retsvirkninger, der ikke kan aendres, uanset suspensive eller resolutive betingelser. Endvidere er tabet efter sagsoegernes opfattelse en direkte foelge af Kommissionens beslutning, hvori der som betingelse for at erklaere fusionen mellem Nestlé og Perrier forenelig med faellesmarkedet stilles krav om afhaendelse af en raekke kilder, herunder Pierval.
13 Med hensyn til de faktiske og retlige grunde til, at den begaerede foreloebige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget, har sagsoegerne henvist til de anbringender og argumenter, de har fremfoert i staevningen i hovedsagen, hvori de i det vaesentlige har gjort gaeldende, at Kommissionen
° har tilsidesat forordning nr. 4064/89 ved at bringe forordningens artikel 2, stk. 3, i anvendelse paa et marked, der er kendetegnet ved en oligopolistisk dominerende stilling
° har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse ved ikke at stoette sin beslutning paa noedvendigheden af at opretholde en allerede eksisterende konkurrencesituation, men derimod paa et oenske om at finde frem til midler til at sikre en udvikling af konkurrencen
° har overskredet sine befoejelser
° har anlagt en urigtig bedoemmelse af faktiske forhold ved som betingelse for sin godkendelse af den anmeldte fusion at opstille krav, som er umulige at opfylde, f.eks. en afhaendelse af bestemte maerker og kilder, herunder Thonon og Vichy, som hverken indgaar blandt Pierier' s eller Nestlé' s aktiver, og
° har gjort sig skyldig i magtfordrejning, ved, paa grundlag af en betingelse, som ikke vil kunne opfyldes, at have forbeholdt sig adgang til at tilbagekalde beslutningen og dermed at erklaere den paataenkte fusion uforenelig med faellesmarkedet.
14 Kommissionen har anfoert dels, at det maa vaere aabenbart, at hovedsagen skal afvises, dels, at begaeringen om foreloebige forholdsregler under alle omstaendigheder ikke giver grundlag for at fastslaa, at der foreligger omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed, eller at der foreligger faktiske eller retlige grunde til, at de begaerede foreloebige forholdsregler umiddelbart forekommer berettigede.
15 Med hensyn til anbringendet om, at det er aabenbart, at hovedsagen skal afvises, har Kommissionen anfoert, at sagsoegerne ° for saa vidt som de ikke har oensket at goere brug af de processuelle rettigheder, de har i medfoer af forordning nr. 4064/89 ° ikke kan vaere individuelt beroert af den anfaegtede beslutning, saaledes som det kraeves i henhold til EOEF-traktatens artikel 173, stk. 2. Sagsoegernes begaering om foreloebige forholdsregler maa derfor afvises. Efter Kommissionens opfattelse kan det ikke foere til andet resultat, at Rettens praesident i en kendelse af 15. december 1992 (sag T-96/92 R, CCE Grandes Sources m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 2579) har fundet, at spoergsmaalet om, hvorvidt anerkendte repraesentanter for arbejdstagerne i en virksomhed, der deltager i en fusion, har en soegsmaalsadgang til beskyttelse af deres berettigede interesser, kraever en indgaaende undersoegelse, og at der derfor ikke under en sag om foreloebige forholdsregler kan traeffes afgoerelse om, at det er aabenbart, at sagen skal afvises. Efter Kommissionens opfattelse forholder det sig nemlig saaledes, at ingen af sagsoegerne i den foreliggende sag, i modsaetning til sagsoegerne i sagen CCE Grandes Sources m.fl. mod Kommissionen, opfylder denne betingelse ° som ganske vist ikke er materielt vaesentlig, men dog skal vaere opfyldt ° om at have deltaget i den ved forordningen indfoerte procedure.
16 Med hensyn til uopsaettelighedsbetingelsen har Kommissionen anfoert, at sagsoegerne ikke har godtgjort, at de udsaettes for et sikkert og overhaengende tab som foelge af den anfaegtede beslutning. Kommissionen har specielt anfoert, at det ikke er godtgjort, hvorledes Nestlé' s afhaendelse af Pierval noedvendigvis skulle indebaere en svaekkelse af Vittel, idet denne virksomheds oekonomiske kapacitet nu skal vurderes inden for rammerne af Nestlé-koncernen, som den har indgaaet i siden 1987. Nestlé-koncernen vil imidlertid kun kunne blive styrket som foelge af fusionen, da koncernen ° hvis fusionen ikke kunne gennemfoeres ° maatte have givet afkald paa at erhverve Perrier. Kommissionen har endvidere anfoert, at hvis koebesummen for Pierval, som sagsoegerne tilsyneladende vil haevde, skulle vise sig at vaere i strid med de handelsretlige regler, der er gaeldende i Frankrig, maa det paahvile sagsoegerne at indbringe dette spoergsmaal for vedkommende franske retsinstanser.
17 Kommissionen har endvidere anfoert, at en afhaendelse af en del af en virksomheds aktiver kun i sig selv kan indebaere et tab for de ansatte i virksomheden, hvis afhaendelsen noedvendigvis har konsekvenser for en saerlig interesse for de ansatte, f.eks. at de mister deres beskaeftigelse, hvilket ikke er tilfaeldet i denne sag. Med hensyn til argumentet vedroerende det tab, som specielt arbejdstagerne i Pierval vil lide som foelge af afhaendelsen, har Kommissionen anfoert, at det ikke er sikkert, at afhaendelsen af virksomheden noedvendigvis vil faa konsekvenser for den kollektive aftale, og at en saadan aftale under alle omstaendigheder fortsat vil gaelde i ét aar eller indtil en ny aftale er traadt i kraft, idet de ansatte i tilfaelde af, at der ikke indgaas en aftale i det aar, der foelger efter afhaendelsen, bevarer de individuelle fordele, de har opnaaet i henhold til den aftale, der er indgaaet forud for afhaendelsen. Hertil kommer, at de kollektive aftaler lige saa vel kunne vaere opsagt af Vittel' s ledelse, ogsaa i tilfaelde af, at Pierval ikke blev afhaendet. Heraf foelger efter Kommissionens opfattelse, at en opsigelse af aftalerne ikke er en konsekvens af afhaendelsen af Pierval, og at tabet for Pierval' s arbejdstagere derfor hverken er sikkert eller overhaengende.
18 Samtidig med, at Kommissionen har bestridt, at der skulle bestaa en aarsagssammenhaeng mellem det paastaaede tab og beslutningen, har den gjort gaeldende, at selv hvis Retten maatte antage, at sagsoegerne har godtgjort, at der foreligger uopsaettelighed, maa en afvejning af parternes respektive interesser foere til, at begaeringen om foreloebige forholdsregler ikke tages til foelge, da forholdsreglerne ikke alene vil faa betydning for parternes egne interesser, men ogsaa for udenforstaaendes interesser, nemlig Nestlé-koncernen og den fremtidige erhverver af Pierval, som ikke er parter i den foreliggende sag.
19 Med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt de begaerede forholdsregler umiddelbart forekommer berettigede, har Kommissionen anfoert, at de af sagsoegerne fremfoerte anbringender til stoette for, at beslutningen annulleres, maa afvises eller i det mindste forkastes. Kommissionen har i denne sammenhaeng ° paa grundlag af en detaljeret gennemgang af hvert enkelt af sagsoegernes anbringender og argumenter ° anfoert, at de for stoerstedelens vedkommende kan tilbagevises under henvisning til forordning nr. 4064/89 eller selve beslutningens ordlyd. Hvad naermere angaar anbringendet om, at Kommissionen skulle have foretaget en urigtig bedoemmelse af faktiske forhold ° eftersom hverken Thonon-kilden eller Vichy-kilden tilhoerer Nestlé ° har Kommissionen bestridt sagsoegernes soegsmaalsinteresse. Hvis det nemlig skulle vise sig, at de opstillede betingelser ikke kan opfyldes, vil den anmeldte og paataenkte fusion blive erklaeret uforenelig med faellesmarkedet, hvilket vil goere det overfloedigt at afhaende Pierval. Kommissionen har i oevrigt anfoert, at den ikke kan holdes ansvarlig, saafremt betingelsen viser sig ikke at kunne opfyldes, idet salget af de paagaeldende kilder er blevet foreslaaet af Nestlé, som paa intet tidspunkt har oplyst, at kilderne tilhoerer andre. Under alle omstaendigheder kan det efter Kommissionens opfattelse ikke antages, at betingelsen skulle vaere umulig at opfylde, idet Nestlé vil kunne give afkald paa sine rettigheder til at udnytte kilderne, og de myndigheder, der kan indroemme ret til at udnytte kilderne, har en betydelig interesse i, at Thonon- og Vichy-kilderne udnyttes af en ny virksomhed, hvilket i oevrigt fremgaar af de forhandlinger, der for tiden foeres mellem de paagaeldende myndigheder og Castel-koncernen.
Rettens bemaerkninger
A ° Spoergsmaalet, om hovedsagen aabenbart maa afvises
20 Det fremgaar af fast retspraksis, at "... saafremt det goeres gaeldende, at hovedsagen aabenbart boer afvises, maa det ved behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler fastslaas, om hovedsagen umiddelbart ses at indeholde saadanne omstaendigheder, at den med en vis sandsynlighed kan antages at kunne paakendes i realiteten" (jf. senest ovennaevnte kendelse i sagen CCE Grandes Sources m.fl. mod Kommissionen).
21 I denne henseende bemaerkes, at personer, der ikke er adressater for en beslutning, kun vil kunne paastaa, at de beroeres individuelt i EOEF-traktatens artikel 173, stk. 2' s forstand, hvis beslutningen rammer dem paa grund af visse egenskaber, som er saerlige for dem, eller paa grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem paa lignende maade som adressaten (Domstolens dom af 22.10.1986, sag 75/84, Metro mod Kommissionen, Sml. s. 3021).
22 Som Rettens praesident har udtalt i kendelsen i sagen CCE Grandes Sources m.fl. mod Kommissionen, jf. ovenfor, foelger det af Domstolens praksis vedroerende tredjemaends soegsmaalskompetence, saavel paa konkurrence- og statsstoetteomraadet som med hensyn til dumping og subsidieordninger (jf. Domstolens dom af 25.10.1977, sag 26/76, Metro mod Kommissionen, Sml. s. 1875, af 4.10.1983, sag 191/82, Fediol mod Kommissionen, Sml. s. 2913, og af 28.1.1986, sag 169/84, Cofaz mod Kommissionen, Sml. s. 391), at noedvendigheden af at beskytte berettigede interesser kan vaere et afgoerende kriterium ved bedoemmelsen af, om en fysisk eller juridisk person, som har ret til at fremsaette bemaerkninger under en administrativ procedure, kan antages at vaere umiddelbart og individuelt beroert af en beslutning paa tilsvarende maade som den, beslutningen er rettet til.
23 I det foreliggende tilfaelde maa det konstateres, at artikel 18, stk. 4, i forordning nr. 4064/89 ° i modsaetning til de tilsvarende bestemmelser i forordningerne vedroerende procedurerne for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 ° udtrykkeligt giver anerkendte repraesentanter for arbejdstagerne i de beroerte virksomheder adgang til at fremsaette udtalelse paa lige fod med andre fysiske eller juridiske personer.
24 Det er ganske vist korrekt, som Kommissionen har anfoert, at sagsoegerne ikke anmodede om at maatte afgive udtalelse under den administrative procedure, men det kan ikke bestrides, at en afhaendelse af en raekke kilder, herunder Pierval, foerst kom paa tale paa et meget fremskredent stadium af proceduren. Desuden er det ubestridt, at sagsoegerne foerst fik kendskab til denne paataenkte afhaendelse efter udstedelsen af beslutningen den 22. juli 1992. Det kan saaledes principielt ikke goeres gaeldende over for sagsoegerne, at de undlod at anmode om at maatte fremsaette udtalelse, naar det forholder sig saaledes, at de ikke havde grund til mistanke om, at der som betingelse for en godkendelse af fusionen ville blive stillet en raekke krav, herunder at Pierval skulle afhaendes.
25 Under disse omstaendigheder findes spoergsmaalet om, hvorvidt anerkendte repraesentanter for arbejdstagerne i en virksomhed, som kraeves afhaendet som betingelse for en godkendelse af en fusion, kan raade over en soegsmaalsadgang til beskyttelse af deres berettigede interesser, at kraeve en indgaaende undersoegelse.
26 Af det anfoerte foelger, at der paa indevaerende stadium ikke under sagen om foreloebige forholdsregler er grundlag for at fastslaa, at paastanden om annullation af den anfaegtede beslutning aabenbart maa afvises.
B ° Vedroerende begaeringen om foreloebige forholdsregler
27 Det bemaerkes, at den foreliggende begaering om foreloebige forholdsregler gaar ud paa principalt at faa udsat gennemfoerelsen af Kommissionens beslutning om at godkende Nestlé' s overtagelse af kontrollen med Perrier, subsidiaert, at Retten traeffer bestemmelse om, at gennemfoerelsen af beslutningen, for saa vidt der deri stilles krav om afhaendelse af Perrier, suspenderes, indtil der er truffet afgoerelse i hovedsagen.
28 Indledningsvis bemaerkes, for saa vidt angaar begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen af den anfaegtede beslutning, at en saadan udsaettelse ° som Rettens praesident har udtalt i kendelsen i sagen CCE Grandes Sources mod Kommissionen, jf. ovenfor ° vil vaere ensbetydende med, at den af Kommissionen meddelte godkendelse af den anmeldte fusion suspenderes under hele sagens behandling, og som foelge heraf med, at Nestlé' s udoevelse af sin stemmeret i Perrier-koncernen ligeledes suspenderes, hvilket vil kunne vaere en alvorlig hindring for selve driften af virksomhederne i koncernen.
29 Med hensyn til begaeringen om foreloebige forholdsregler i form af, at Retten traeffer bestemmelse om, at gennemfoerelsen af beslutningen, for saa vidt der deri stilles krav om afhaendelse af Pierval, suspenderes, indtil der er truffet afgoerelse i hovedsagen, bemaerkes, at Kommissionen selv har udtalt (jf. den i praemis 8 omtalte pressemeddelelse af 3.3.1993), at den endeligt vil "afslutte sagen, saa snart forhindringerne for den faktiske overdragelse af kilderne er fjernet, bl.a. med hensyn til overfoerelsen af retten til at udnytte Vichy og Thonon ° som tilkommer henholdsvis den franske stat og byen Thonon-les-Bains ° til Castel-koncernen". Heraf foelger, at opfyldelsen af de betingelser, der er opstillet for godkendelsen af fusionen, stadig beror paa afgoerelser, som skal traeffes af henholdsvis den franske stat og byen Thonon-les-Bains.
30 I en saadan faktisk og retlig situation maa det under sagen om foreloebige forholdsregler vaere paakraevet at foretage en afvejning, ikke alene af sagsoegernes interesse over for Kommissionens interesse i at genetablere effektive konkurrenceforhold, men ogsaa af de interesser, som goer sig gaeldende for tredjeparter som Nestlé og Castel, saaledes at det undgaas saavel at skabe en uoprettelig situation som at paafoere en af sagens parter, en tredjepart eller endog almene interesser et alvorligt og uopretteligt tab (jf. kendelsen i sagen CCE Grandes Sources mod Kommissionen).
31 I denne forbindelse bemaerkes, at en afhaendelse af en del af en virksomheds aktiver ° helt uafhaengigt af spoergsmaalet om, hvorvidt afhaendelsen vil kunne paafoere arbejdstagerne i virksomheden et alvorligt og uopretteligt tab ° normalt vil have uoprettelige retlige og oekonomiske konsekvenser, hvilket Kommissionen da ogsaa har erkendt under retsmoedet. Selv om det ganske vist er korrekt, at det forhold, at en tilstand ikke kan genoprettes, ikke i sig selv kan indebaere, at sagsoegerne paafoeres et alvorligt og uopretteligt tab, staar det dog under de omstaendigheder, der foreligger i denne sag, fast, at det under sagen om foreloebige forholdsregler maa tages i betragtning, at de virkninger, en afhaendelse af Pierval vil kunne medfoere, ikke vil kunne aendres. Dette gaelder saa meget mere som det fremgaar, at en gennemfoerelse af alle de betingelser, der i beslutningen er opstillet for at godkende fusionen, fortsat beror paa, at udenforstaaende, som ikke er parter i sagen, nemlig den franske stat og byen Thonon-les-Bain, giver deres tilladelse. Det maa saaledes undgaas, at betingelsen vedroerende afhaendelsen af Pierval' s aktiver opfyldes, foer der er tilstraekkelig sikkerhed for, at alle de oevrige betingelser i beslutningen rent faktisk kan opfyldes, og dermed at en afhaendelse af Pierval' s aktiver maatte vise sig at have vaeret unoedvendig.
32 Det kan ikke foere til andet resultat paa indevaerende stadium, at Kommissionen har gjort gaeldende, at sagsoegerne savner soegsmaalsinteresse, for saa vidt som en eventuel konstatering af, at det ikke vil vaere muligt at opfylde de naevnte betingelser, vil foere til, at fusionen erklaeres uforenelig med faellesmarkedet, og dermed til, at en afhaendelse af Pierval bliver unoedvendig. Denne argumentation forudsaetter nemlig, at en afhaendelse af Pierval ikke under nogen omstaendigheder vil finde sted, foer der traeffes en saadan afgoerelse. Beslutningen indeholder imidlertid ingen holdepunkter for, at en afhaendelse af bestemte aktiver, og i hvert fald en afhaendelse af Pierval, foerst skal finde sted, naar alle de opstillede betingelser er opfyldt. I den 136. betragtning til beslutningen udtales blot foelgende: "Nestlé agrees to sell the assets concerned by ... Nestlé shall be deemed to have complied with this obligation if, by ..., it has entered into a binding contract for the sale of the divestiture assets to a purchaser approved by the Commission, provided that such sale is completed within a time limit agreed to by the Commission." ("Nestlé er indforstaaet med at saelge de paagaeldende aktiver pr. ... Nestlé anses for at have overholdt denne forpligtelse, hvis selskabet pr. ... har indgaaet en bindende aftale om salget af de aktiver, der skal afhaendes, til en koeber, som Kommissionen har godkendt, forudsat at salget afsluttes inden for det med Kommissionen aftalte tidsrum.")
33 Under disse omstaendigheder, og for at undgaa, at der for sagens parter eller de beroerte tredjemaend opstaar en uoprettelig situation, findes det berettiget som en foreloebig forholdsregel at paalaegge Kommissionen, saa snart den har oplysninger herom, at underrette Retten om, at alle betingelser vedroerende den afhaendelse af aktiver, som er omhandlet i beslutningen, er opfyldt, og navnlig om, at forhindringerne for overfoerelsen af retten til at udnytte Vichy og Thonon er fjernet. Endvidere findes gennemfoerelsen af beslutningen ° for saa vidt som der deri, som en betingelse for at erklaere den anmeldte fusion forenelig med faellesmarkedet, stilles krav om, at betingelsen vedroerende afhaendelsen af Pierval er opfyldt ° at maatte udsaettes som en retssikrende forholdsregel, indtil der i sagen om foreloebige forholdsregler kan traeffes afgoerelse paa grundlag af de af Kommissionen meddelte oplysninger.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
RETTENS PRAESIDENT
1) Kommissionen underretter, saa snart den har oplysninger herom, Retten om, at alle betingelser vedroerende den afhaendelse af aktiver, som er omhandlet i Kommissionens beslutning af 22. juli 1992 om en procedure i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (IV/M.190 ° Nestlé/Perrier), er opfyldt, og navnlig om, at forhindringerne for overfoerelsen af retten til at udnytte Vichy og Thonon er fjernet.
2) Gennemfoerelsen af Kommisisonens ovennaevnte beslutning ° for saa vidt som den paalaegger Pierval afhaendet ° suspenderes, indtil der i sagen om foreloebige forholdsregler traeffes afgoerelse om begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen paa grundlag af de oplysninger, Kommissionen meddeler i medfoer af punkt 1 i denne kendelse.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 2. april 1993.