RETTENS KENDELSE (Fjerde Afdeling)
26. april 2007
Sag T-415/04
Tebaldi m.fl.
mod
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
»Personalesag – tjenestemænd – forfremmelse – forfremmelsesåret 2003 – afslag på forfremmelse – tildeling af forfremmelsespoint – åbenbart, at sagen må afvises«
Angående: Påstand principalt om annullation af listen over tjenestemænd, som blev forfremmet til en højere lønklasse i forfremmelsesåret
2003, for så vidt som denne liste ikke indeholder sagsøgernes navne, samt de forberedende retsakter til denne afgørelse, og
subsidiært af afgørelsen om tildeling af forfremmelsespoint for bedømmelsesåret 2003.
Udfald: Sagen afvises. Hver part bærer sine egne omkostninger.
Sammendrag
Tjenestemænd – søgsmål – retlig interesse i søgsmål
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
Et søgsmål, der er anlagt af en tjenestemand med påstand om annullation af listen over tjenestemænd, der er forfremmet til
en højere lønklasse i et forfremmelsesår, skal åbenbart afvises, når denne liste ikke indeholder sagsøgerens navn, og tilsvarende
gælder for så vidt angår en subsidiær påstand om annullation af tildelingen af forfremmelsespoint til sagsøgeren, når sagsøgeren
ikke i sine skriftlige indlæg har anført konkrete oplysninger om sine personlige forhold i relation til det pågældende forfremmelsesår,
såsom bl.a. lønklasse, anciennitet i lønklassen, det samlede antal tildelte forfremmelsespoint i de forskellige kategorier
og den forfremmelsestærskel, der gælder for den pågældende lønklasse, hvorfor sagsøgeren ikke har redegjort for sin personlige
interesse i søgsmålets anlæg.
Når sagsøgeren desuden i sine skriftlige indlæg udtrykker sig generelt og abstrakt og bl.a. anfægter tildelingen af visse
kategorier af forfremmelsespoint uden at angive, i hvilket omfang denne tildeling påvirker hans egne interesser, uden at redegøre
for sin egen personlige situation og uden at godtgøre en forbindelse mellem de klagepunkter, han fremfører, og sin egen individuelle
situation, kan disse klagepunkter ikke anses for at vedrøre hans personlige retsstilling, men den generelle situation for
de ansatte i hans institution, og de kan derfor ikke begrunde antagelse af søgsmålet til realitetsbehandling, idet en tjenestemand
ikke har kompetence til at handle i lovens eller i institutionernes interesse og ikke til støtte for et annullationssøgsmål
kan gøre andre end sine egne indsigelser gældende.
(jf. præmis 28-32 og 36)
Henvisning til: Domstolen, 30. juni 1983, sag 85/82, Schloh mod Rådet, Sml. s. 2105, præmis 14; Retten, 25. september 1991,
sag T-163/89, Sebastiani mod Parlamentet, Sml. II, s. 715, præmis 25.