61984CJ0046_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 6 . januar 1984, indgaaet til Domstolen den 21 . februar s.aa ., har Finanzgericht Hamburg i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende dels gyldigheden af Kommissionens forordninger hhv . nr . 746/79 af 11 . april 1979 om aendring af visse monetaere udligningsbeloeb for korn ( EFT L 95, s . 3 ) og nr . 3013/80 af 21 . november 1980 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 2140/79 for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb samt af forordning ( EOEF ) nr . 2803/80 for saa vidt angaar visse eksportrestitutioner for korn ( EFT L 312, s . 12 ), dels foelgerne af en eventuel ugyldighed .
2 Spoergsmaalene er forelagt under en tvist mellem sagsoegeren i hovedsagen, Nordgetreide GmbH & Co . KG ( herefter benaevnt »Nordgetreide« ) og sagsoegte i hovedsagen, Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( herefter benaevnt »Hauptzollamt« ).
3 I perioderne 29 . maj - 21 . juni 1979 og 25 . november 1980 - 15 . marts 1981 udfoerte Nordgetreide til Danmark, Sverige og Det forenede Kongerige majsgryn og fine gryn til brug i bryggerier, henhoerende under underpos . 11.02 A V a ) 1 og 2 i den faelles toldtarif ( grove og fine gryn af majs til brug i bryggerier samt i andre tilfaelde ).
4 Ved beregningen af de monetaere udligningsbeloeb, Nordgetreide skulle have udbetalt, lagde Hauptzollamt for eksporten frem til juni 1979 Kommissionens forord ning nr . 746/79 til grund, og for de oevrige udfoersler forordning nr . 3013/80, der siden var traadt i kraft . I henhold til forordning nr . 746/79 androg de monetaere udligningsbeloeb 67,01 DM, mens de i henhold til forordning nr . 3013/80 var paa 50,36 og 56,62 DM pr . ton .
5 Nordgetreide mente at have ret til hoejere monetaere udligningsbeloeb og indgav derfor hver gang klager over Hauptzollamts afgoerelser . Klagerne blev afvist, hvorefter Nordgetreide anlagde sag ved Finanzgericht Hamburg, hvorunder selskabet har bestridt Hauptzollamts beregning af monetaere udligningsbeloeb, idet forordningerne nr . 746/79 og 3013/80 efter selskabets opfattelse er ugyldige .
6 Finanzgericht Hamburg fandt, at loesningen af tvisten afhang af, om de af sagsoegeren anfaegtede bestemmelser i Kommissionens forordninger var gyldige, og har derfor forelagt Domstolen en anmodning om praejudiciel afgoerelse af foelgende to spoergsmaal :
»1 ) Er Kommissionens forordninger ( EOEF ) nr . 746/79 af 11 . april 1979 og nr . 3013/80 af 21 . november 1980 ugyldige, for saa vidt de monetaere udligningsbeloeb for produkter, der henhoerer under pos . 11.02 A V a henholdsvis 1 og 2 ( grove og fine gryn af majs til brug i bryggerier samt i andre tilfaelde ) kun er fastsat til henholdsvis 67,01 DM, 56,62 DM og 50,36 DM pr . ton?
2)Saafremt spoergsmaal 1 besvares bekraeftende, hvilke foelger har da ugyldigheden?«
Foerste spoergsmaal
Indlaeg for Domstolen
7 Sagsoegeren i hovedsagen har anfoert, at det princip, Domstolen fastslog i dommene af 15 . oktober 1980 ( Société coopérative »Province agricole de la Champagne« mod Office national interprofessionnel des céréales, sag 4/79, Sml . s . 2823, og Maïseries de Beauce mod Office national interprofessionnel des céréales, sag 109/79, Sml . s . 2883 ), hvorefter summen af de monetaere udligningsbeloeb for de produkter, der fremkommer ved forarbejdning af en bestemt maengde majs i en given produktionsproces, og hvis pris afhaenger af prisen paa majs, ikke maa vaere vaesentligt hoejere end det monetaere udligningsbeloeb paa den naevnte maengde majs, omvendt betyder, at summen heller ikke maa vaere vaesentligt lavere end det paagaeldende monetaere udligningsbeloeb . Sagsoegeren har bemaerket, at der i de omtvistede faellesskabsforordninger i strid med ovennaevnte praksis er foretaget en nedsaettelse af koefficienten ved forarbejdning af majs til majsgryn fra oprindelig 1 : 1,8, dvs . 1,8 ton majs til fremstilling af et ton majsgryn, til 1 : 1,5, hvilket indebaerer en nedsaettelse af de monetaere udligningsbeloeb for det naevnte foelgeprodukt med naesten 20% .
8 De paagaeldende forordninger er saaledes i strid med ordningen om monetaere udligningsbeloeb, som hviler paa et princip om neutralitet, da de i strid med EOEF-traktatens artikel 40, stk . 3, medfoerer en konkurrenceforvridning, idet forarbejdningsvirksomhederne i lande med en staerk valuta stilles ringere i forhold til konkurrenter i lande med svag valuta . Ved udfoersel af de forar-bejdede produkter faar foerstnaevnte virksomheder udbetalt monetaere udligningsbeloeb, der alt i alt er lavere end de beloeb, de har maattet indbetale ved indfoersel af basisproduktet . Derimod betaler sidstnaevnte virksomheder ved udfoersel af de forarbejdede produkter kun monetaere udligningsbeloeb, der er lavere end de beloeb, de har faaet udbetalt ved indfoerslen af basisproduktet .
9 Sagsoegeren i hovedsagen har gjort gaeldende, at Kommissionen med henblik paa at undgaa saadanne diskriminerende virkninger skal anvende et ensartet system, der er uafhaengigt af de forskellige produktionsprocesser, og som indebaerer enten, at de monetaere udligningsbeloeb for de oevrige majsprodukter ophaeves, samtidig med, at de opretholdes for det vigtigste foelgeprodukt, dvs . majsgryn henhoerende under underpos . 11.02 A V a ) 1 eller 2, og at den oprindelige forarbejdningskoefficient paa 1 : 1,8 bibeholdes, eller at det ikke er den forarbejdningsproces, som udelukkende anvendes af de franske majsmoeller, der var sagsoegere i sagerne 4 og 109/79, der laegges til grund, men i stedet den forarbejdningsproces, der hyppigst anvendes af majsmoellerne i Faellesskabet .
10 Sagsoegeren har i den forbindelse paapeget, at den produktionsproces, som Domstolen lagde til grund i ovennaevnte domme af 15 . oktober 1980, og som anvendtes af de franske majsmoeller, ved forarbejdning af 1,8 ton majs giver 1 ton majsgryn, 0,27 ton mel og 0,27 t fodermel samt 0,242 ton kim, mens svindet andrager 0,018 ton . I den produktionsproces, som sagsoegeren og de fleste af de oevrige moeller i Forbundsrepublikken Tyskland og i Benelux-landene anvender, og som i oekonomisk henseende er den mest moderne, faar man ved forarbejdning af 1,8 ton majs 1 ton majsgryn, 0,27 ton mel og 0,09 ton klid eller fodermel ; de resterende 0,4 ton bestaar af kim og fedtholdige skaller, som ikke kan afsaettes i den foreliggende form, men som forarbejdes til ekstraktionsskraa af majskim samt majskimolie, for hvilke produkter der ikke udbetales monetaere udligningsbeloeb, og som saelges til lave priser, idet de er udsat for konkurrence fra substitutionspro dukter, som kan indfoeres fra tredjelande uden importafgifter og/eller udligningsbeloeb .
11 Sagsoegeren har i den forbindelse anfoert, at der ikke skal tages hensyn til den majskim, der fremkommer som led i de franske moellers produktionsproces, da dette produkt alene fremkommer som foelge af, at produktionsanlaegget er mangelfuldt i den forstand, at produktet ikke kan forarbejdes til majsolie og majsmel, hvilket ville vaere mere rentabelt .
12 Sagsoegeren har fremlagt tabeller til dokumentation af, at de monetaere udligningsbeloeb for majsprodukter i perioden maj-juni 1979 i henhold til forordning nr . 746/79 er 8,44 DM hoejere end de monetaere udligningsbeloeb for majs, naar de franske moellers produktionsproces laegges til grund, mens de monetaere udligningsbeloeb for majsprodukterne efter den i Tyskland anvendte produktionsproces er 1,17 DM lavere ; tilsvarende i perioden november 1980, marts 1981, hvor summen af de monetaere udligningsbeloeb for majsprodukterne i henhold til forordning nr . 3013/80 efter den franske produktionsproces var 7,40 DM lavere med hensyn til fremstillingen af majsgryn bestemt til bryggeriindustrien, og 1,14 DM lavere for produktionen af andre former for majsgryn henhoerende under underpos . 11.02 A V a ) 2, mens forskellen for den produktionsproces, der anvendes i Tyskland, andrager henholdsvis 12,05 DM og 5,79 DM . Ifoelge Nordgetreide maa en saadan forskel betegnes som vaesentlig i betragtning af, at den byrde, som dette indebaerer for virksomheder i et land med staerk valuta, kommer oven i den fordel, som virksomheder i lande med en svag valuta allerede har, saaledes som det er naevnt ovenfor .
13 Sagsoegeren i hovedsagen har tilfoejet, at der i EF-bestemmelserne om beregning af monetaere udligningsbeloeb ikke er taget hensyn til omkostningerne ved at forarbejde basisproduktet til foelgeprodukter ; disse omkostninger er mere byrdefulde for de tyske virksomheder, idet de skal tilvejebringes i den staerke nationale valuta .
14 Kommissionen har foerst gjort gaeldende, at saadanne forhold som omkostningerne ved at forarbejde og markedsfoere foelgeprodukterne ikke skal tages i betragtning, da de intet har at goere med ordningen om monetaere udligningsbeloeb, hvis formaal det kun er at opretholde de frie varebevaegelser for landbrugsvarer i det omfang, hvori de faelles priser beregnes paa grundlag af en valutaomregningskurs ( groenne kurser ), der ikke svarer til de faktiske kurser . Kommissionen har desuden bemaerket, at selv om den maatte have saa noejagtige oplysninger, at den kunne opgoere de konkrete byrder, virksomheder i lande med staerk valuta maa taale paa grund af forarbejdningen, kan det hoejst dreje sig om beloeb, som op-staar i saerlige tilfaelde, og som derfor ikke generelt kan vaere afgoerende for spoergsmaalet om de omtvistede forordningers gyldighed .
15 Kommissionen har desuden understreget, at den, for at opfylde Domstolens ovennaevnte domme af 15 . oktober 1980 i sagerne 4/79 og 109/79, samt dommen af samme dag i sag 145/79 ( Roquette, Sml . s . 2917 ), aendrede de omtvistede monetaere udligningsbeloeb ved at udstede forordning nr . 3013/80 ; denne aendring kunne kun ske i form af en nedsaettelse af de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter inden for én og samme produktionsproces, saaledes at summen af de naevnte beloeb ikke konsekvent og vaesentligt overstiger de monetaere udligningsbeloeb for basisproduktet .
16 Kommissionen har anfoert, at der ved forordning nr . 746/79 blev gennemfoert en aendring af den tidligere anvendte beregningsmetode . Koefficienten ved forarbejdning af majs til det vigtigste produkt i produktionsprocessen majs/gritz, nemlig grove og fine gryn henhoerende under underpos . 11.02 A V a ) 1 i den faelles toldtarif, blev saaledes sat ned fra 1 : 1,60 til 1 : 1,50 for i hoejere grad at tage hensyn til de oevrige forarbejdede produkter, der fremkommer ved fremstillingen af gritz .
17 Kommissionen har understreget, at forordning nr . 746/79 kunne betragtes som ugyldig, saafremt der ved den i forordningen gennemfoerte beregningsmetode ikke var taget hensyn til, at summen af de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter konsekvent og vaesentligt oversteg det monetaere udligningsbeloeb for majs, jfr . Domstolens dom i ovennaevnte sag 145/79 ; det villeligeledes vaere i strid med ovennaevnte dom, hvis der ved den i forordning nr . 746/79 indfoerte beregning var lagt interventionsprisen for basisproduktet til grund uden hensyntagen til den produktionsrestitution, der er fastsat for gritz bestemt til bryggeriindustrien . Kommissionen finder dog, at en tilsidesaettelse af disse grunde af forordning nr . 746/79 ville foere til det modsatte resultat af det, sagsoegeren i hovedsagen har kraevet, idet den ville foere til en nedsaettelse af det monetaere udligningsbeloeb for gritz, der anvendes i bryggeriindustrien i Faellesskabet .
18 Ifoelge Kommissionen er forordning nr . 3013/80 derimod i overensstemmelse med Domstolens praksis, hvorefter de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter ikke maa vaere »vaesentligt hoejere« end udligningsbeloebene for basis maengden af majs . Kommissionen har understreget, at den beregningsmetode, der blev indfoert ved naevnte forordning, er en foelge af kravet om, at Kommissionen ved udoevelsen af sin skoensbefoejelse skal tage hensyn til en raekke komplicerede forhold og laegge gennemsnitsstoerrelser og ikke forholdene for hver enkelt fabrikant til grund, og dette saavel ved beregningen af forarbejdningskoefficienten som ved afgoerelsen af, hvilken produktionsproces der skal laegges til grund . Kommissionen har lagt vaegt paa, at den ikke kan gennemfoere en matematisk udligning mellem de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter respektive den tilsvarende maengde af basisproduktet, hvilket den i oevrigt heller ikke er forpligtet til, hverken i henhold til Raadets grundforordning nr . 974/71 eller i henhold til Domstolens domme af 15 . oktober 1980 .
19 Kommissionen har fremlagt tabeller, hvoraf det fremgaar, at udligningsbeloebene for basisproduktet kun er meget lidt hoejere end udligningsbeloebene for de forarbejdede produkter, idet udligningsbeloebene for de 1,883 ton majs, der er noedvendige for at fremstille et ton gritz, i november 1980 androg 71,08 DM, mens de for de forarbejdede produkter og paa grundlag af den i den foreliggende sag relevante fremstillingsproces er 67,97 DM ; forskellen er saaledes 3,11 DM, dvs . 4,3% .
20 Kommissionen har anfoert, at fuldstaendig neutralitet for alle monetaere udligningsbeloeb ved samhandel i Faellesskabet kun ville kunne naas paa bekostning af en stoerre uligevaegt i samhandelen med tredjelande, eller omvendt, hvilket saaledes ville foere til beloeb, som ikke laengere er i overensstemmelse med de af Domstolen fastlagte kriterier . Kommissionen har tilfoejet, at den ubetydelige byrde, som kan opstaa for industrien i et land med staerk valuta som Forbundsrepublikken Tyskland, udlignes af den fordel, industrien har ved eksport til tredjelande . Den beregningsmetode, Kommissionen har lagt til grund, foerer saaledes til, at der i konkurrencemaessig henseende stort set er tale om neutralitet mellem virksomhederne i et land med opskreven valuta og virksomhederne i et land med nedskreven valuta .
21 Endelig har Kommissionen afvist sagsoegerens bemaerkninger om, at der ikke er noget marked for majskim, idet den har fremlagt statistiske oplysninger om handelen med det naevnte produkt, saavel i Faellesskabet som i handelen med tredjelande .
Generelle bemaerkninger
22 I henhold til Domstolens faste praksis ( jfr . senest ovennaevnte dom i sag 145/79 ) har indfoerelsen af monetaere udligningsbeloeb, baade for saa vidt angaar basisproduk terne og biprodukterne, til formaal at korrigere virkningerne af udsving i de ustabile vekselkurser, som inden for en faelles markedsordning for landbrugsvarer, der er baseret paa faelles priser, kan fremkalde forstyrrelser i samhandelen med varerne, og isaer bringe den for disse varer indfoerte interventionsordning i fare . Indfoerelsen af monetaere udligningsbeloeb tilsigter derfor isaer at opretholde systemet med enhedspriser inden for markedsordningerne for landbrugsvarer . Indfoerelsen omfatter ikke og kan ikke omfatte en supplerende beskyttelse af markederne for saa vidt angaar landbrugspriser i den ene eller anden medlemsstat i forhold til andre medlemsstater, idet dette formaal er uforeneligt med den tilsigtede enhed .
23 For saa vidt naermere angaar biprodukter bemaerkes desuden, saaledes som Domstolen fastslog i dommene af 12.november 1974 ( Roquette, sag 34/74, Sml . s . 1217 ) og af 15 . oktober 1980 ( Roquette Frères, sag 145/79, jfr . ovenfor ), at mens valutaudsving kan udlignes fuldt ud for basisprodukternes vedkommende, gaelder dette ikke for biprodukter . I henhold til artikel 2, stk . 2, i forordning nr . 974/71 er de monetaere udligningsbeloeb for sidstnaevnte produkter lig med incidensen paa priserne for det paagaeldende produkt, ved anvendelse af udligningsbeloebet for priserne paa basisproduktet . Begrebet »incidensen« i naevnte bestemmelse tillader alene, at Kommissionen ved fastsaettelsen af de monetaere udligningsbeloeb tager hensyn til virkningerne af de monetaere udligningsbeloeb, der gaelder for basisproduktet, paa prisen for biproduktet .
24 Som Domstolen udtalte i dommen i ovennaevnte sag 145/79, kan beregningen af, hvilken incidens det monetaere udligningsbeloeb for et basisprodukt har paa priserne for biprodukterne, for et stort antal produkters vedkommende, hvis fremstillingsmetode og sammensaetning kan variere i Faellesskabets forskellige regioner, give anledning til vanskelige tekniske og oekonomiske problemer . Det paahviler Kommissionen at loese disse problemer og samtidig opretholde en vis sammenhaeng og et minimum af gennemskuelighed i den ordning med monetaere udligningsbeloeb, som Kommissionen skal indfoere paa dette omraade . Kommissionen maa herved raade over en vid skoensmargen, isaer for saa vidt angaar spoergsmaalet om eksistensen af eller truslen om forstyrrelser i samhandelen, antallet af biprodukter, for hvilke der skal indfoeres et udligningsbeloeb, og hvilken incidens udligningsbeloebet for basisproduktet har paa prisen for biproduktet . Fastsaettelsen af det monetaere udlignings beloeb for et forarbejdet produkt kan ikke drages i tvivl alene med den begrundelse, at beregningen af incidensen af det udligningsbeloeb, der gaelder for basisproduktet, ikke er fuldt ud daekkende for en enkelt virksomhed eller gruppe af producenter, eftersom det kan vaere noedvendigt at foretage faste vurderinger . Det kan derfor ikke kraeves, at Kommissionen naar frem til en i matematisk henseende absolut ligevaegt mellem de to former for monetaere udligningsbeloeb .
25 Hertil kommer, at artikel 4, stk . 2, i forordning nr . 974/71 bestemmer, at »der fastsaettes ikke noget udligningsbeloeb for de produkter, for hvilke det i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2 beregnede beloeb kun har ringe betydning i forhold til deres gennemsnitsvaerdi« . Hvis der ikke skal fastsaettes monetaere udligningsbeloeb, naar de har ringe betydning i forhold til produkternes gennemsnitsvaerdi, kan det heller ikke kraeves, at de monetaere udligningsbeloeb fastsaettes paa en saadan maade, at der end ikke opstaar en afvigelse, som udgoer en beskeden procentdel af selve de monetaere udligningsbeloeb, og som derfor kun kan have ringe betydning i forhold til varens vaerdi .
26 Desuden bemaerkes, at Kommissionen ved fastsaettelse af de moneaere udligningsbeloeb for biprodukterne kun kan tage hensyn til incidensen for de beloeb, der er fastsat for basisprodukterne, dvs . virkningen af de monetaere udligningsbeloeb for basisproduktet paa prisen for biprodukterne, men ikke forhold, som er den naevnte incidens uvedkommende .
27 Spoergsmaalet om gyldigheden af forordningerne nr . 746/79 og nr . 3013/80 skal herefter gennemgaas i lyset af det anfoerte .
Gyldigheden af forordning nr . 746/79
28 Sagsoegeren i hovedsagen har fremfoert ét eneste anbringende til stoette for forordningens ugyldighed, nemlig vedroerende forskellen mellem de monetaere udligningsbeloeb for majs og for de forarbejdede produkter . Paa grundlag af de beregninger, sagsoegeren i hovedsagen har foretaget, kan det fastslaas, at forskellen mellem de to beloeb er 1,45% ; en saadan forskel findes at vaere ubetydelig .
29 Gennemgangen af det foerste spoergsmaal har saaledes intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af forordning nr . 746/79 .
Gyldigheden af forordning nr . 3013/80
30 Sagsoegeren i hovedsagen har gjort gaeldende, at forordning nr . 3013/80 er ugyldig, idet de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter er fastsat paa en saadan maade, at de er for smaa i forhold til de monetaere udligningsbeloeb for majs . Ifoelge sagsoegerens beregninger andrager forskellen 17,73% for gryn bestemt til bryggeriindustrien og 8,52% for andre gryn . Dette skyldes ifoelge sagsoegeren, at den franske produktionsproces er lagt til grund ved udstedelsen af den omtvistede forordning, idet den ud over gryn, mel og klid ogsaa giver majskim, for hvilket produkt der ikke er noget marked, og som boer betragtes som et spildprodukt, for hvilket der derfor ikke boer ydes monetaere udligningsbeloeb . Det maa vaere den produktionsproces, som anvendes af moellerne i Forbundsrepublikken Tyskland og i Benelux-landene, og som er den fremherskende i Faellesskabet og den mest rentable, der skal laegges til grund ; her fremstilles der nemlig i stedet for kim majskimskraa og kimolie, for hvilke produkterder er et marked og derfor ogsaa skulle vaere fastsat monetaere udligningsbeloeb .
31 Kommissionen har foretaget en anden beregning, idet den har lagt en gennemsnitlig produktionsproces til grund, som heller ikke er baseret paa den franske produktionsproces, men paa andre oplysninger tilvejebragt paa baggrund af dommen i ovennaevnte sag 4/79 ; det kan heraf udledes, at der er en forskel paa 4,3% alene for saa vidt angaar de monetaere udligningsbeloeb for gryn bestemt til bryggeriindustrien, en forskel, som for andre former for gryn er klart mindre, idet de for disse produkter gaeldende monetaere udligningsbeloeb er hoejere .
32 For saa vidt angaar den produktionsproces, Kommissionen har lagt til grund, bemaerkes, at den ikke har overskredet graenserne for sit skoen ved at anvende gennemsnitsstoerrelser med hensyn til processens sammensaetning og navnlig ikke ved at tage hensyn til majskim, eftersom det ud fra Kommissionens oplysninger maa antages, at der er et marked for dette produkt .
33 Henset til ovennaevnte betragtninger skal det herefter undersoeges, om en forskel paa 4,3% mellem summen af de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter og summen af det monetaere udligningsbeloeb for basisproduktet maa antages at vaere for hoej .
34 I den forbindelse bemaerkes, at forskellen mellem de to beloeb, der skal sammenlignes, i sagerne 4/79 ( vedroerende forordningerne nr . 1910/76, 2466/76 og 938/77 ) og 109/79 ( vedroerende forordning nr . 938/77 ), hvori Domstolen afsagde domme den 15 . november 1980, androg omkring 30% . I sag 145/79 ( vedroerende forordning nr . 652/76 ) var forskellen paa ca . 12%, men den var misvisende paa grund af beregningen af det monetaere udligningsbeloeb for stivelse, idet dette var beregnet paa grundlag af interventionsprisen for majs uden fradrag af produktionsrestitutionen for stivelse . Hvis beregningen derimod foretages i overensstemmelse med Domstolens dom i sag 145/79, dvs . paa grundlag af interventionsprisen for majs med fradrag af den naevnte restitution, bliver det monetaere udligningsbeloeb for stivelse noedvendigvis hoejere, hvilket ogsaa bevirker, at ovennaevnte difference forhoejes .
35 I lyset af det ovenfor anfoerte findes den forskel paa 4,3%, som ville kunne fastslaas i hovedsagen, at vaere ubetydelig .
36 Denne konstatering kan ikke afsvaekkes af sagsoegerens argument om, at det tab, de erhvervsdrivende i lande med staerk valuta har lidt, i virkeligheden er meget hoejere som foelge af, at der for dem er tale om en »negativ« afvigelse, mens der for producenter i lande med svag valuta er tale om en tilsvarende »postitiv« afvigelse ved udfoersel af majsprodukter . Hvis dette argument blev lagt til grund, ville det ogsaa medfoere en betydeligt stoerre afvigelse end den, der var tale om i de ovenfor naevnte domme, ligesom forholdet mellem den afvigelse og den, der kan konstateres i den foreliggende sag, ville vaere uaendret .
37 Det kan heller ikke tillaegges vaegt, at sagsoegeren i hovedsagen har gjort gaeldende, at omkostningerne ved forarbejdning af basisproduktet til foelgeprodukter er hoejere for de tyske virksomheder, idet de skal afholdes i staerk valuta . Uanset om det anfoerte argument juridisk set kan anses for holdbart, kan dette forholds indflydelse paa den konstaterede forskel paa 4,3% under alle omstaendigheder kun vaere ubetydelig .
38 Efter alt foreliggende maa det derfor fastslaas, at gennemgangen af det foerste spoergsmaal vedroerende forordning nr . 3013/80 intet har frembragt, der kan rejse tvivl om dens gyldighed .
Andet spoergsmaal
39 Det foelger af svaret paa det foerste spoergsmaal, at det er ufornoedent at besvare det andet spoergsmaal .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
40 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagensbehandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt af Finanzgericht Hamburg ved kendelse af 6 . januar 1984, for ret :
Gennemgangen af Kommissionens forordninger hhv . nr . 746/79 af 11 . april 1979 om aendring af visse monetaere udligningsbeloeb for korn ( EFT L 95, s . 3 ) og nr . 3013/80 af 21 . november 1980 om aendring af forordning nr . 2140/79 for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb samt af forordning nr . 2803/80 for saa vidt angaar visse eksportrestitutioner for korn har intet frembragt, der kan rejse tvivl om deres gyldighed .