Esialgne tõlge
EUROOPA KOHTU OTSUS (üheksas koda)
16. aprill 2026(*)
Eelotsusetaotlus – Tarbijakaitse – Direktiiv 93/13/EMÜ – Artikli 7 lõige 1 – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Ebaõiglase lepingutingimuse tuvastamise tagajärjed – Lepingu tühisus – Tagasinõudehagid – Müüja või teenuseosutaja hagi aegumistähtaeg – Aegumistähtaja katkemine – Tarbija poolt oma võla kinnitamine
krediidiasutuse ees – Tõhususe põhimõte – Õiguskindluse põhimõte – Proportsionaalsuse põhimõte – Kohtusse pöördumise õigus – Alusetu rikastumine
Kohtuasjas C‑901/24 [Falucka](i),
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Sąd Okręgowy w Warszawie (Varssavi regionaalne kohus, Poola) 16. detsembri 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 22. detsembril 2024, menetluses
mBank S.A.
versus
TK,
DJ ja JJ,
EUROOPA KOHUS (üheksas koda),
koosseisus: koja president M. Condinanzi, kohtunikud R. Frendo (ettekandja) ja A. Kornezov,
kohtujurist: R. Norkus,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        mBank S.A., esindajad: radca prawny A. Cudna-Wagner ja adwokat B. Miąskiewicz,
–        TK, DJ ja JJ, esindaja: radca prawny P. Wójcik,
–        Poola valitsus, esindaja: B. Majczyna,
–        Portugali valitsus, esindajad: A. Pimenta ja A. Rodrigues,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: P. Kienapfel ja A. Stobiecka-Kuik,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada nõukogu 5. aprilli 1993. aasta
direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288) artikli 7 lõiget 1, tõhususe, proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtteid ning kohtusse pöördumise õigust.
2        Taotlus on esitatud vaidluses, mille pooled on krediidiasutus mBank ning kolm tarbijat TK, DJ ja JJ, seoses sellise nõude sissenõudmisega, mis oli tingitud asjaolust, et hüpoteeklaenuleping oli selles esinevate ebaõiglaste tingimuste tõttu kehtetu.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3        Direktiivi 93/13 artikli 6 lõikes 1 on sätestatud:
„Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on […] tarbijaga sõlminud, ei ole [siseriiklikes õigusaktides sätestatud tingimustel] tarbijale siduvad ning [et leping jääb muus osas pooltele siduvaks, kui see saab kehtida ka ilma ebaõiglaste tingimusteta].“ [täpsustatud sõnastus]
4        Direktiivi artikli 7 lõikes 1 on ette nähtud:
„Liikmesriigid tagavad, et tarbijate ja konkurentide huvides oleksid olemas piisavad ja tõhusad vahendid, et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad.“
Poola õigus
5        23. aprilli 1964. aasta tsiviilseadustiku (ustawa – Kodeks cywilny, Dz. U. 2024, jrk nr 1061) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „tsiviilseadustik“) on artikli 58 lõikes 1 sätestatud:
„Tehing, mis on seadusega vastuolus või mille eesmärk on seadusest kõrvalehoidmine, on tühine, kui asjasse puutuvas sättes ei ole ette nähtud muud tagajärge, eelkõige seda, et tehingute kehtetud sätted asendatakse asjakohaste seaduse sätetega.“
6        Selle seadustiku artikli 117 lõigetes 1 ja 21 on sätestatud:
„1.      Kui seaduses ette nähtud eranditest ei tulene teisiti, kohaldatakse varaliste nõuete suhtes aegumist.
[…]
21.      Pärast aegumistähtaja möödumist ei enam võimalik tarbija vastu nõuet esitada.“
7        Tsiviilseadustiku artikli 1171 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.      Erandjuhul võib kohus pärast poolte huvide kaalumist jätta tarbija vastu esitatud nõude aegumistähtaja möödumise arvesse võtmata, kui see on õigluse huvides.
2.      Lõikes 1 sätestatud õiguse teostamisel võtab kohus eelkõige arvesse:
1)      aegumistähtaja pikkust;
2)      aegumistähtaja möödumise ja nõude esitamise vahelist ajavahemikku;
3)      nende asjaolude laadi, mille tõttu võlausaldaja nõuet ei esitanud, sealhulgas võlgniku käitumise mõju võlausaldaja nõude esitamise viivitusele.“
8        Tsiviilseadustiku artiklis 118 on sätestatud:
„Kui ei ole sätestatud teisiti, on aegumistähtaeg kuus aastat ning perioodiliste maksete ja äritegevusega seotud nõuete puhul kolm aastat. Aegumistähtaeg lõppeb siiski kalendriaasta viimasel päeval, välja arvatud juhul, kui see on lühem kui kaks aastat.“
9        Tsiviilseadustiku artikli 120 lõikes 1 on sätestatud:
„Aegumistähtaeg hakkab kulgema päevast, mil nõue muutub sissenõutavaks. Kui nõude sissenõutavaks muutumine sõltub sellest, kas õiguse omaja on teinud konkreetse toimingu, algab tähtaeg kuupäevast, mil nõue oleks muutunud sissenõutavaks, kui õiguse omaja oleks toimingu teinud viivitamata.“
10      Tsiviilseadustiku artikli 123 lõike 1 punktides 1 ja 2 on sätestatud:
„Aegumistähtaja kulgemine katkeb:
1)      iga kord, kui algatatakse mis tahes toiming kohtus või muus asutuses, kes on pädev kõnealust liiki asju menetlema või täitmisele pöörama, või vahekohtus, kui selle toimingu eesmärk on nõude uurimine või tuvastamine või rahuldamine või tagamine;
2)      kui isik, kelle vastu nõue on esitatud, kinnitab seda nõuet.“
11      Tsiviilseadustiku artikli 124 lõikes 1 on sätestatud:
„Pärast iga katkemist hakkab aegumistähtaeg uuesti kulgema.“
12      Tsiviilseadustiku artikli 3851 lõikes 1 on sätestatud:
Tarbijalepingu tingimused, mida ei ole eraldi läbi räägitud, ei ole tarbijale siduvad, kui need kujundavad tarbija õigusi ja kohustusi viisil, mis on vastuolus heade kommetega ja kahjustavad tõsiselt tarbija huve (keelatud lepingutingimused). Käesolev säte ei kehti lepingutingimuste suhtes, mis puudutavad poolte põhisooritust, eelkõige hinda või tasu, kui need tingimused on sõnastatud üheti mõistetavalt.“
13      Tsiviilseadustiku artiklis 405 on ette nähtud:
„Teise isiku arvel ilma õigusliku aluseta rikastunud isik peab aluseta saadu välja andma, ja kui see ei ole võimalik, siis selle väärtuse hüvitama.“
14      Tsiviilseadustiku artikli 410 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.      Eelmiste artiklite sätteid kohaldatakse eelkõige alusetu soorituse korral.
2.      Sooritus on alusetu, kui selle teinud isik ei olnud selleks üldse kohustatud või ei olnud kohustatud isiku ees, kellele ta soorituse tegi, või kui soorituse alus on ära langenud või kui soorituse kavandatud eesmärki ei ole saavutatud või kui soorituse tegemiseks kohustav tehing oli tühine ega ole pärast soorituse tegemist muutunud kehtivaks.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
15      mBank sõlmis 2007. aastal TKga ning DJi ja JJga Šveitsi frankides (CHF) nomineeritud hüpoteeklaenulepingu summas 1 958 800 Poola zlotti (PLN) (ligikaudu 460 700 eurot), mis maksti välja TK-le; DJ ja JJ said laenuvõtjaks aga üksnes selleks, et tagada TK laenuvõimekus.
16      Need kolm tarbijat esitasid Sąd Okręgowy w Warszawiele (Varssavi regionaalne kohus, Poola) hagi laenulepingu kehtetuks tunnistamiseks; see hagi toimetati mBankile kätte 15. jaanuaril 2018.
17      Menetluse käigus tunnistas TK 9. jaanuaril 2019 ja 3. oktoobril 2019 selle kohtu ees ning märkis, et ta on teadlik lepingu kehtetuks tunnistamise tagajärgedest, mis tähendab, et ta peab pangale tagasi maksma kogu saadud laenusumma,
ta nõustub nende tagajärgedega ja on nõus laenulepingu tühisuse tuvastamisega (edaspidi „TK avaldused“). Sąd Okręgowy w Warszawie (Varssavi regionaalne kohus) tuvastas 5. novembri 2019. aasta kohtuotsusega laenulepingu tühisuse, sest selles sisaldusid ebaõiglased tingimused, ilma milleta on lepingu edasine kehtimine võimatu.
18      mBank esitas 2. detsembril 2022 eelotsusetaotluse esitanud kohtule, Sąd Okręgowy w Warszawiele (Varssavi regionaalne kohus) TK, DJi ja JJi vastu hagi, nõudes, et TK-le üle kantud laenu põhisumma makstaks tagasi koos seadusjärgse viivisega.
19      Eelotsusetaotluse esitanud kohus tegi 16. detsembril 2024 osalise otsuse, millega jättis mBanki hagi DJi ja JJi vastu suunatud osas rahuldamata.
20      TK palub jätta see nõue rahuldamata, esitades muu hulgas vastuväite, et mBanki nõue on aegunud.
21      Eelkõige väidab ta, et TK, DJi ja JJi laenulepingu kehtetuks tunnistamise taotlusest teatati mBankile 15. jaanuaril 2018 ning et tsiviilseadustiku artikli 118 ja artikli 120 lõike 1 kohaselt hakkas aegumistähtaeg kulgema sellest kuupäevast ja lõppes 31. detsembril 2021.
22      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib kõigepealt, et mBanki nõude olemasolu kohta iseenesest ei ole mingit kahtlust, kuid põhikohtuasja lahendamiseks tuleb kindlaks teha, kas TK avaldused nende kolme tarbija algatatud menetluses katkestasid
nõuetekohaselt selle nõude aegumistähtaja.
23      Sellega seoses selgitab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et tsiviilseadustiku artikli 118 kohaselt on müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaeg kolm aastat, mis lõpeb kalendriaasta lõpus, ning et Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) 2024. aastal tehtud otsuse kohaselt on selle aegumistähtaja kulgema hakkamise päev see kuupäev, mil tarbija vaidlustas pangas esimest korda lepingutingimuste siduvuse, käesoleval juhul 15. jaanuaril 2018.
24      Selles kontekstis leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et küsimuses, kas panga nõue on aegunud, on kaks võimalikku lähenemisviisi.
25      Ühest küljest võiks asuda seisukohale, et TK avaldused menetluses, mille on teiste hulgas tema algatanud, kujutavad endast tema võla kinnitamist, mis tooks kaasa selle nõude aegumistähtaja katkemise tsiviilseadustiku artikli 123 lõike 1 punkti 2 alusel. Sellisel juhul hakkas see tähtaeg uuesti kulgema 3. oktoobril 2019 ja panga nõue ei aegunud, mistõttu peaks eelotsusetaotluse esitanud kohus põhikohtuasja hagi rahuldama.
26      Eelotsusetaotluse esitanud kohus lisab, et see kinnitamine oleks võinud panna mBanki uskuma, et TK kavatseb oma võlga vabatahtlikult täita, mis määrab ära panga otsuse maksenõuet mitte esitada. Neil asjaoludel võib tema nõude rahuldamata jätmine nõude aegumise tõttu kujutada endast mBanki kohtusse pöördumise õiguse piiramist ning õiguskindluse ja proportsionaalsuse põhimõtte rikkumist.
27      Teisest küljest märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et võiks asuda seisukohale, et oma avaldustega, mille TK tegi laenulepingu kehtetuks tunnistamise otsuse saamiseks, tegutses ta oma võlga kinnitades tahtmatult enda kahjuks. Seega võib nende avalduste tagajärjel panga nõude aegumistähtaja katkemine olla vastuolus direktiivi 93/13 artikli 7 lõikega 1 ja tõhususe põhimõttega, sest müüjal või teenuste pakkujal oleks tänu aegumistähtaja katkemisele sellise kinnitamise tõttu lihtsam oma õigusi kaitsta.
28      Juhul kui Euroopa Kohus peaks leidma, et TK avaldused ei katkestanud aegumise kulgu, tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul veel analüüsida küsimust, kas neid avaldusi võib pidada võlgniku käitumiseks, mis mõjutas võlausaldaja viivitust oma nõude esitamisel, mis õigustab tsiviilseadustiku artikli 1171 lõike 2 punkti 3 kohaselt mBanki nõude aegumistähtaja möödumise arvesse võtmata jätmist.
29      Neil asjaoludel otsustas Sąd Okręgowy w Warszawie (Varssavi regionaalne kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [direktiivi 93/13] artikli 7 lõiget 1, tõhususe, proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtteid ning kohtusse pöördumise õigust tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormide kohtulik tõlgendus, mille kohaselt:
–        müüja või teenuste osutaja poolt tarbija vastu esitatud nõude puhul sellise lepingu täitmisel alusetult tasutud summade tagasimaksmiseks, mis on tunnistatud tühiseks, sest see sisaldab ebaõiglasi lepingutingimusi, katkestab nõude aegumistähtaja see, kui tarbija teeb avalduse, et ta on teadlik, et lepingu tühisuse tõttu on ta kohustatud tagasi maksma müüjalt või teenuste osutajalt tühise lepingu alusel saadud summad;
–        viidatud avalduse tegemine tarbija poolt võib olla alus jätta arvestamata müüja või teenuste osutaja poolt tarbija vastu esitatava nõude aegumistähtaja möödumine?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
30      Küsimuse esimese osaga soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 93/13 artikli 7 lõiget 1 ja tõhususe põhimõtet – arvestades
kohtusse pöördumise õigust ning proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtet – tuleb
tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisiseste õigusnormide kohtulik tõlgendus, mille kohaselt ühes eelnevas menetluses, mille ese on ebaõiglasi tingimusi sisaldava laenulepingu kehtetuks tunnistamine, tehtud tarbija avaldus, et tarbija on teadlik, et selle kehtetuks tunnistamise korral peab ta tagastama müüjalt või teenuste osutajalt saadud soorituse, katkestab müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja.
31      Direktiivi 93/13 artikli 7 lõikes 1 on liikmesriikidele kehtestatud kohustus tagada, et nende õiguskordades oleksid olemas piisavad ja tõhusad vahendid, et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad.
32      Kui selles valdkonnas puuduvad liidu õigusnormid, tuleb menetlusnormid, mis reguleerivad nende kohtuasjade läbivaatamist, mille eesmärk on tagada isikutele liidu õigusest tulenevate õiguste kaitse, menetlusautonoomia põhimõtte kohaselt sätestada iga liikmesriigi sisemises õiguskorras, kuid seda siiski tingimusel, et need ei ole vähem soodsad kui normid, mis reguleerivad riigisisese õiguse kohaldamisalasse kuuluvaid sarnaseid olukordi (võrdväärsuse põhimõte), ning et need ei muuda liidu õigusega antud õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks ega ülemäära keeruliseks (tõhususe põhimõte) (22. aprilli 2021. aasta kohtuotsus Profi Credit Slovakia, C‑485/19, EU:C:2019:313, punkt 52 ja seal viidatud kohtupraktika).
33      Esimesena olgu meenutatud, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb ebaõiglaseks tunnistatud lepingutingimust põhimõtteliselt käsitada nii, et seda ei ole kunagi olemas olnud, mistõttu ei saa sellel olla tagajärgi tarbijale. Seetõttu peab niisuguse lepingutingimuse ebaõiglase laadi kohtulik tuvastamine tarbija jaoks põhimõtteliselt tagajärjena kaasa tooma selle õigusliku ja faktilise olukorra taastamise, milles ta oleks olnud selle lepingutingimuseta, eelkõige nähes ette õiguse saada tagasi kasu, mille müüja või teenusepakkuja ebaõiglase tingimuse põhjal tarbija arvel alusetult sai (15. juuni 2023. aasta kohtuotsus Bank M. (lepingu tühistamise tagajärjed), C‑520/21, EU:C:2022:478, punkt 65 ja seal viidatud kohtupraktika). Sama kehtib juhul, kui tarbija ja müüja või teenuste osutaja vahel sõlmitud lepingu tingimuste ebaõiglus ei too kaasa mitte ainult nende tingimuste tühisuse, vaid ka selle lepingu kehtetuse tervikuna (vt selle kohta 15. juuni 2023. aasta kohtuotsus Bank M. (lepingu tühistamise tagajärjed), C‑520/21, EU:C:2023:478, punkt 66 ja seal viidatud kohtupraktika).
34      Selle eesmärgi saavutamisel, et taastada õiguslik ja faktiline olukord, milles tarbija oleks olnud ilma ebaõiglase tingimuseta, tuleb järgida proportsionaalsuse põhimõtet, mis on liidu õiguse üldpõhimõte ning nõuab, et seda õigust rakendavad riigisisesed õigusnormid ei läheks kaugemale sellest, mis on taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik (23. novembri 2023. aasta kohtuotsus Provident Polska, C‑321/22, EU:C:2023:911, punkt 85 ja seal viidatud kohtupraktika).
35      Siiski rikutakse proportsionaalsuse põhimõtet, kui restitutio in integrum oleks müüja või teenuste osutaja suhtes välistatud. Niisiis peab tagasimaksmiskohustus pärast seda, kui ebaõiglasi tingimusi sisaldav laenuleping kehtetuks tunnistatakse, olema vastastikune, kuid krediidiasutusel ei ole siiski õigust nõuda tarbijalt hüvitist, mis on suurem lepingu täitmiseks üle kantud laenu põhiosa tagasimaksest koos nõude esitamise päevast alates arvestatava seadusjärgse määraga viivisega (vt selle kohta 7. detsembri 2023. aasta kohtuotsus mBank (tarbija tahteavaldus), C‑140/22 P, EU:C:2023:965, punkt 62).
36      Lisaks võimaldab ebaõiglasi tingimusi sisaldava laenulepingu kehtetuks tunnistamisega kaasnev tagasitäitmiskohustus, mis põhjendab ka panga tagasinõudehagi, tagada, et liidu õiguskorraga tagatud õiguste kaitse ei too kaasa tarbija alusetut rikastumist (vt analoogia alusel 13. juuli 2006. aasta kohtuotsus Manfredi jt, C‑295/04–C‑298/04, EU:C:2006:461, punkt 94).
37      Teisena tuleb selles kontekstis märkida, et müüja või teenuste osutaja tagasinõude aegumistähtaja katkemine seetõttu, et tarbija kinnitab oma võlga, ei kahjusta põhimõtteliselt tarbija õigust saada tagasi kasu, mille see müüja või teenuste osutaja on ebaõiglaste tingimuste alusel alusetult saanud, mis toob kaasa selle õigusliku ja faktilise olukorra taastamise, milles tarbija oleks olnud ilma nende tingimusteta.
38      Kolmandana nähtub kohtupraktikast, et mis puudutab liikmesriigi kohtu kohustust jätta vajaduse korral omal algatusel kõrvale ebaõiglased tingimused vastavalt direktiivi 93/13 artikli 6 lõikele 1, ei ole see kohus kohustatud jätma tingimust kohaldamata, kui tarbija kavatseb pärast seda, kui nimetatud kohus on teda teavitanud, mitte tugineda lepingutingimuse ebaõiglusele ja mittesiduvusele, andes nii sellele tingimusele vaba ja teadliku nõusoleku (vt selle kohta 3. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Dziubak, C‑260/18, EU:C:2019:819, punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika).
39      Selleks et tarbija saaks anda vaba ja teadliku nõusoleku ebaõiglase lepingutingimuse kohaldamata jätmiseks või kohaldamiseks, vaatamata selle ebaõiglasele laadile, peab liikmesriigi kohus seega riigisiseste menetlusnormide raames ja tsiviilkohtumenetluses õigluse põhimõtet arvestades objektiivselt ja ammendavalt teatama õiguslikest tagajärgedest, mida võib ebaõiglase tingimuse väljajätmine kaasa tuua (vt selle kohta 15. juuni 2023. aasta kohtuotsus Bank M. (lepingu tühistamise tagajärjed), C‑520/21, EU:C:2023:478, punkt 48 ja seal viidatud kohtupraktika). Selline teavitamine on eriti oluline, kui ebaõiglase tingimuse kohaldamata jätmine võib kaasa tuua kogu lepingu tühisuse, jättes tarbija sõltuvalt olukorrast silmitsi tagasinõuetega (16. märtsi 2023. aasta kohtuotsus M. B. jt (lepingu tühistamise tagajärjed), C‑6/22, EU:C:2021:216, punkt 40).
40      Sellega seoses nähtub eelotsusetaotlusest, et pärast seda, kui kohus, kellele esitati laenulepingu tühistamise taotlus, oli TKd kaks korda küsitlenud, märkis TK ühest küljest, et ta mõistab, et lepingu kehtetus tähendab, et ta on kohustatud saadud laenusumma mBankile tagastama, ja nõustub sellega, ning teisest küljest, et ta jäi siiski oma nõude juurde.
41      Selles kontekstis tuleb täpsustada, et juhised, mida liikmesriigi kohus peab tarbijale andma käesoleva kohtuotsuse punktis 39 viidatud kohtupraktika tähenduses, ei saa tekitada sellele kohtule kohustust üksikasjalikult selgitada kõiki õigusnorme, mida võidakse kohaldada müüja või teenuste osutaja tagasinõudehagi suhtes, näiteks norme, mis puudutavad müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja katkemist. Nimelt piisab asjaolust, et teda on teavitatud oma kohustusest tagastada laenatud põhisumma ja viivis, et tarbijal oleks võimalik mõista ja hinnata õiguslikke tagajärgi, mis tulenevad laenulepingu kehtetuks tunnistamisest selles sisalduvate ebaõiglaste tingimuste tõttu, ning anda seega vaba ja teadlik nõusolek sellisele kehtetuks tunnistamisele. Neil asjaoludel ei oma tähtsust asjaolu, et tarbija avalduste eesmärk oli tõepoolest saavutada lepingu kehtetuks tunnistamine, mitte aga selle müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja katkestamine.
42      Neljandana ja viimasena tuleb märkida, et liidu õiguse õiguskindluse põhimõtte, millele viitab ka eelotsusetaotluse esitanud kohus, eesmärk on väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tagada õiguslike olukordade ja õigussuhete ootuspärasus (16. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Agrárminiszter, C‑490/18, EU:C:2019:863, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika). Selle põhimõttega ei ole seega vastuolus riigisisene õigusnorm, milles on ette nähtud, et müüja või teenuste osutaja nõude suhtes kohaldatav aegumistähtaeg katkeb, kui tarbija võlga kinnitab, eriti kuna – nagu märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus – see müüja või teenuste osutaja võib pärast sellist kinnitamist eeldada, et tarbija tasub oma võla vabatahtlikult, ja seega lükata edasi oma sissenõudmise hagi.
43      Selline õigusnorm tagab ka müüja või teenuste osutaja kohtusse pöördumise õiguse, sest pärast seda, kui tarbija võlga kinnitas, võis see müüja või teenuste osutaja ette näha, et riigisisese õiguse kohaselt hakkab tema nõude suhtes kohaldatav aegumistähtaeg uuesti kulgema, ning vajaduse korral kasutada oma kohtusse pöördumise õigust, võttes arvesse seda tähtaega.
44      Eelnevaid kaalutlusi arvestades tuleb küsimuse esimesele osale vastata, et direktiivi 93/13 artikli 7 lõiget 1 ja tõhususe põhimõtet – arvestades
kohtusse pöördumise õigust ning proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtet – tuleb
tõlgendada nii, et nendega ei ole vastuolus riigisiseste õigusnormide kohtulik tõlgendus, mille kohaselt ühes eelnevas menetluses, mille ese on ebaõiglasi tingimusi sisaldava laenulepingu kehtetuks tunnistamine, tehtud tarbija avaldus, et tarbija on teadlik, et selle kehtetuks tunnistamise korral peab ta tagastama müüjalt või teenuste osutajalt saadud soorituse, katkestab müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja.
45      Arvestades küsimuse esimesele osale antud vastust, ei ole vaja vastata selle küsimuse teisele osale, mis põhineb eeldusel, et müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja katkemine on liidu õigusega vastuolus.
Kohtukulud
46      Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (üheksas koda) otsustab:
Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 7 lõiget 1 ning õiguskindluse põhimõtet – arvestades kohtusse pöördumise õigust ning proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtet –
tuleb tõlgendada nii, et
nendega ei ole vastuolus riigisiseste õigusnormide kohtulik tõlgendus, mille kohaselt ühes eelnevas menetluses, mille ese on ebaõiglasi tingimusi sisaldava laenulepingu kehtetuks tunnistamine, tehtud tarbija avaldus, et tarbija on teadlik, et selle kehtetuks tunnistamise korral peab ta tagastama müüjalt või teenuste osutajalt saadud soorituse, katkestab müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: poola.
i      Kohtuasjal on väljamõeldud nimi. See ei vasta ühegi menetlusosalise tegelikule nimele.