62023TJ1104_RES
Дело T‑1104/23
Ferrari S.p.A.
срещу
Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
Решение на Общия съд (осми разширен състав) от 2 юли 2025 година
„Марка на Европейския съюз — Производство по отмяна — Международна регистрация, посочваща Европейския съюз — Словна марка „TESTAROSSA“ — Реално използване на марката — Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 58, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Използване от трети лица — Естество на използването — Мълчаливо съгласие на притежателя на марката — Доказване на реалното използване — Умалени модели на сухопътни моторни превозни средства (играчки)“
Марка на Европейския съюз — Действие на марката на Европейския съюз — Права, предоставени от марката — Право да се забрани използването на марката — Условие — Използване от трето лице, което може да засегне функциите на марката — Понятие — Поставяне от трето лице на знак, идентичен с марка, регистрирана за умалени модели на превозни средства — Използване, което се ограничава до индикацията, че става въпрос за точно възпроизвеждане на модел на автомобил — Изключване
(Регламент № 207/2009 на Съвета, член 9, параграф 1)
(вж. т. 27—29, 32 и 33)
Марка на Европейския съюз — Отказ, отмяна и недействителност — Основания за отмяна — Липса на реално използване на марката — Словна марка „TESTAROSSA“
(Регламент № 207/2009 на Съвета, член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква а)
(вж. т. 47—52, 59, 65 и 71)
Марка на Европейския съюз — Отказ, отмяна и недействителност — Основания за отмяна — Липса на реално използване на марката — Използване от трето лице със съгласието на притежателя на марката — Мълчаливо съгласие — Критерии за преценка — Използване на марката за умалени модели на превозни средства
(Регламент № 207/2009 на Съвета, член 15, параграф 1 и член 51, параграф 1, буква а)
(вж. т. 60, 62—64 и 68—70)
Резюме
Общият съд, заседаващ в разширен състав, отменя частично решението на апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (
1
) и се произнася по понятието за реално използване в контекста на използване на марка от трети лица с мълчаливото съгласие на нейния притежател. Общият съд пояснява по-специално съдебната практика от решение Opel (
2
) и уточнява условията, при които реалното използване на марка може да бъде доказано, когато обичайната практика в сектора и на въпросния пазар позволява при определени условия използването на регистрираната от някои оператори марка, за да се опишат разглежданите стоки.
Жалбоподателят Ferrari SpA е притежател на посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка „TESTAROSSA“, по-специално за умалени модели на превозни средства и за играчки (
3
). На 14 ноември 2014 г. г‑н Kurt Hesse, който е встъпилата страна, подава искане тази международна регистрация да бъде обявена за недействителна (
4
). Отделът по отмяна уважава частично искането за отмяна и го отхвърля по отношение на „умалените модели на сухопътни моторни превозни средства (играчки)“.
Както встъпилата страна, така и жалбоподателят подават жалба за частична отмяна на това решение. Апелативният състав на EUIPO уважава жалбата на встъпилата страна и отхвърля тази на жалбоподателя, с което се прекратяват правата му върху спорната марка за всички стоки. Жалбоподателят сезира Общия съд с жалба за отмяна на това решение.
Съображения на Общия съд
В самото начало Общият съд подчертава, че поставянето от трето лице на знак — идентичен с регистрирана за играчки марка — върху умалени модели на превозни средства може да бъде забранено само ако засяга или може да засегне функциите на тази марка, което трябва да се преценява според характеристиките на пазара на умалените модели на превозни средства. Този пазар се характеризира с едновременното съществуване, от една страна, на независими производители на играчки, които използват регистрирани за автомобили марки само като индикация, че даден умален модел възпроизвежда точно действителен модел превозно средство, и от друга страна, на умалени модели на превозни средства, произведени и търгувани пряко от притежателите на регистрираните за автомобилите марки или от икономически свързани с тях — чрез лиценз — предприятия. Следователно съответните потребители са свикнали да виждат умалени модели на превозни средства, със или без лиценз от автомобилния производител, и да ги различават в зависимост от информацията върху опаковките им. Така Общият съд посочва, че трето лице може да използва такава марка без съгласието на нейния притежател, при условие че използването ѝ върху умален модел на превозно средство се ограничава до това да укаже на съответните потребители, че моделът възпроизвежда точно истински модел на автомобил. За сметка на това, когато използването на марката от трето лице се позовава например на сключено с нейния притежател лицензионно споразумение, то ще бъде възприемано като индикация, че тези стоки произхождат от автомобилния производител или от икономически свързано с него предприятие. В подобна хипотеза притежателят на марката има основание да се противопостави на такова използване, ако е било извършено без негово съгласие.
Що се отнася до настоящия случай, на първо място Общият съд проверява дали използването на марката от трети лица съответства на нейната основна функция. Той отбелязва, че представените от жалбоподателя доказателства се състоят по-специално от множество каталози и снимки на умалени модели, върху които фигурират спорната марка, марките на трети лица, но и обозначението „официален продукт по лиценз на „Ferrari“. В това отношение той констатира, че от тези указания съответните потребители могат да разберат, че умалените модели са произведени от лицензирано от жалбоподателя трето лице, въпреки че спорната марка е поставена редом с марките на трети лица. При това положение, подобно използване на спорната марка съответства на нейната основна функция, която е да гарантира на потребителите търговския произход на стоките. Фактът, че умалените модели на превозни средства, носещи спорната марка, се продават от различни предприятия и че тяхното качество и цена са различни, не може да опровергае този извод. Също така, няма особено значение, че обозначенията „официален продукт по лиценз на „Ferrari“ не се позовават на спорната марка, тъй като връзката между използването на марката „Ferrari“ и спорната марка върху опаковките и каталозите съответства на обичайната практика на разглеждания пазар. Всъщност Общият съд отбелязва, че на пазара на автомобили превозните средства се продават едновременно под една марка, обозначаваща техния производител, и под втора марка, обозначаваща техния модел, и че тези съображения са релевантни и за пазара на умалените модели на превозни средства. Освен това фактът, че до спорната марка ги няма символите „®“ или „TM“ не променя способността на тази марка да изпълни основната си функция. С оглед на изложеното по-горе Общият съд приема, че през релевантния период спорната марка е била използвана за умалени модели на превозни средства в съответствие с основната ѝ функция.
На второ място Общият съд проверява дали третите лица са използвали спорната марка със съгласието на притежателя. Той отбелязва, че представените от жалбоподателя извлечения от лицензионни договори не съдържат списък на марките, обхванати от посочените договори, така че от тях не може да се установи, че жалбоподателят изрично се е съгласил с използването на неговата марка от тези трети лица. Общият съд обаче подчертава, че съгласието на притежателя трети лица да използват марката може да се изведе и имплицитно от обстоятелства и фактори, които предхождат, съпътстват или следват това използване и които трябва да бъдат разгледани в светлината на използването, считано за обосновано в съответния икономически сектор.
Така, първо, Общият съд посочва, че в специфичния контекст на разглеждания пазар, мълчаливото съгласие на притежателя на спорната марка произтича от факта, че последният е знаел за използването на марката му от трети лица и не му се е противопоставил, и счита, че настоящият случай е такъв. Второ, той уточнява, че използването на марката на дружество производител от друго дружество, което предлага на пазара въпросните стоки като „официални“ продукти по лиценз на първото предприятие, може да бъде признато за осъществено със съгласието на притежателя на тази марка, доколкото подобно използване установява връзка между тези две дружества, която предполага, че последният е разрешил на въпросното дружество да използва неговите марки. Трето, Общият съд счита, че като представя фактури и формуляри за поръчка, издадени от трети лица за продажбата на умалени модели на превозни средства, обозначени със спорната марка, за да установи реалното използване, жалбоподателят твърди имплицитно, че това използване е било извършено с неговото съгласие. Поради това Общият съд приема, че жалбоподателят се е съгласил мълчаливо трети лица да използват спорната марка за разглежданите стоки
Ето защо предвид изложените по-горе съображения Общият съд отменя решението на апелативния състав в частта, в която е постановена отмяна на спорната марка за умалените модели на превозни средства.
(
1
)	Решение на пети апелативен състав на EUIPO от 29 август 2023 г. (преписка R 887/2016‑5).
(
2
)	Решение от 25 януари 2007 г., Adam Opel (C‑48/05, EU:C:2007:55).
(
3
)	Стоки от клас 28 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г.
(
4
)	На основание член 158, параграф 2 във връзка с член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).