Väliaikainen versio
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto)
20 päivänä maaliskuuta 2025 (*)
Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen maatalouspolitiikka – Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettava rahoitus – Vuosia 2007 – 2013 koskeva kansallinen maaseudun kehittämisohjelma – Maaseudun kehittämistoimenpide – Eläinten hyvinvointia edistävät tuet – Laskuvirheet – Se, että kansalliset viranomaiset alentavat näitä tukia odottamatta Euroopan komission lopullista päätöstä – Kyseisen ohjelman muuttamiselle asetetun määräajan päättymisen vaikutus ja komission päätökset, joilla kyseinen ohjelma hyväksytään tai sitä muutetaan – Euroopan unionin tuomioistuimen ja yleisen tuomioistuimen tuomiot eivät ole ristiriidassa – Asianomaisen jäsenvaltion vastuu unionin oikeuden rikkomisesta
Asiassa C‑116/24,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Curtea de Apel Piteşti (Piteștin ylioikeus, Romania) on esittänyt 28.11.2023 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 12.2.2024, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Porcellino Grasso SRL
vastaan
Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale,
Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale,
Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură ja
Agenția de Plăți și Intervenție în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Kumin (esittelevä tuomari), ensimmäisen jaoston puheenjohtaja F. Biltgen sekä tuomari I. Ziemele,
julkisasiamies: D. Spielmann,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–        Porcellino Grasso SRL, edustajinaan C. S. Strătulă ja O. Strătulă, avocaţi,
–        Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, asiamiehinään F. I. Barbu ja A. Popescu,
–        Romanian hallitus, asiamiehinään R. Antonie, E. Gane ja A. Rotăreanu,
–        Euroopan komissio, asiamiehinään L. Radu Bouyon ja M. Salyková,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
1        Ennakkoratkaisukysymys koskee SEUT 288, SEUT 291 ja SEUT 297 artiklan, unionin oikeuden periaatteen, jonka mukaan Euroopan komission päätöksellä on oikeusvaikutuksia siihen asti, kunnes se kumotaan, sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (EUVL 2005, L 277, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 19.1.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 74/2009 (EUVL 2009, L 30, s. 100),
(jäljempänä asetus N:o 1698/2005) 18 ja 19 artiklan sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15.12.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1974/2006 (EUVL 2006, L 368, s. 15), sellaisena kuin se on muutettuna 12.4.2013 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 335/2013 (EUVL 2013, L 105, s. 1),
(jäljempänä asetus N:o 1974/2006) 9 artiklan 3 kohdan tulkintaa.
2        Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa vastakkain ovat yhtäältä Porcellino Grasso SRL ja toisaalta Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale (maataloudesta ja maaseudun kehittämisestä vastaava ministeriö, Romania), Agenția pentru Finanțarea Investițiilor Rurale (maaseudun investointien rahoitusvirasto, Romania), Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (maatalouden maksu‑ ja interventiovirasto, Romania ja Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul Județean Vâlcea (maatalouden maksu‑ ja interventiovirasto, Vâlcean piirikunnan keskus; jäljempänä APIA Vâlcea) ja jossa on kyse
eläinten hyvinvointia edistävien tukien alentamisesta.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Asetus N:o 1698/2005
3        Asetuksen N:o 1698/2005 18 artiklassa, jonka otsikko on ”Laatiminen ja hyväksyminen”, säädettiin seuraavaa:
”1.      Jäsenvaltion on laadittava maaseudun kehittämisohjelmat 6 artiklassa tarkoitettujen kumppanien kanssa tehdyn tiiviin yhteistyön perusteella.
2.      Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 16 artiklassa mainitut tiedot sisältävä ehdotus kustakin maaseudun kehittämisohjelmasta.
3.      Komissio arvioi ehdotetut ohjelmat ottaen huomioon niiden johdonmukaisuuden yhteisön strategisten suuntaviivojen, kansallisen strategiasuunnitelman ja tämän asetuksen kanssa.
Jos komissio katsoo, että maaseudun kehittämisohjelma ei ole yhteisön strategisten suuntaviivojen, kansallisen strategiasuunnitelman tai tämän asetuksen mukainen, se kehottaa jäsenvaltiota tarkistamaan ehdotettua ohjelmaa vastaavasti.
4.      Kukin maaseudun kehittämisohjelma hyväksytään 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.”
4        Kyseisen asetuksen 19 artiklassa, jonka otsikko on ”Uudelleentarkastelu”, säädettiin seuraavaa:
”1.      Jäsenvaltion on tarkistettava ja tarvittaessa loppukauden osalta mukautettava maaseudun kehittämisohjelmia seurantakomitean annettua hyväksyntänsä. Näissä tarkistuksissa on otettava huomioon arviointien ja komission kertomusten päätelmät, erityisesti jotta tehostettaisiin tai mukautettaisiin tapaa, jolla yhteisön ensisijaiset tavoitteet otetaan huomioon.
2.      Komissio tekee maaseudun kehittämisohjelmien tarkistamispyynnöistä päätöksen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sen jälkeen, kun jäsenvaltio on toimittanut tällaisen tarkistamispyynnön. Komission hyväksyntää edellyttävät muutokset määritellään 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.”
5        Mainitun asetuksen 40 artiklassa, jonka otsikko on ”Eläinten hyvinvointia edistävät tuet”, säädettiin seuraavaa:
”1.      Edellä 36 artiklan a alakohdan v alakohdassa tarkoitettuja eläinten hyvinvointia edistäviä tukia myönnetään viljelijöille, jotka tekevät vapaaehtoisesti eläinten hyvinvointia koskevia sitoumuksia.
2.      Eläinten hyvinvointia edistävät tuet kattavat ainoastaan sitoumukset, jotka ylittävät [yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta 29.9.2003 annetun neuvoston] asetuksen (EY) N:o 1782/2003 [(EUVL 2003, L 270, s. 1)] 4 artiklan ja liitteen III mukaisesti vahvistetut asiaa koskevat pakolliset vaatimukset sekä muut kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut asiaa koskevat pakolliset vaatimukset, jotka on määritetty ohjelmassa.
Kyseiset sitoumukset on tehtävä yleensä viiden ja seitsemän vuoden väliseksi ajaksi. Tietynlaisia sitoumuksia varten on tarvittaessa ja perustelluissa tapauksissa määriteltävä pidempi kestoaika 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
3.      Tukia myönnetään vuosittain, ja niiden on katettava tehdystä sitoumuksesta aiheutuvat lisäkustannukset ja tulonmenetykset. Tarvittaessa ne voivat kattaa myös transaktiokustannuksen.
Tuki ei voi ylittää liitteessä I vahvistettua enimmäismäärää.”
Asetus N:o 1974/2006
6        Asetuksen N:o 974/2006 6 artiklan 1 kohdassa säädettiin seuraavaa:
”Maaseudun kehittämisohjelmiin tehtävät muutokset on ryhmiteltävä seuraavalla tavalla:
a)      asetuksen [N:o 1698/2005] 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tarkistukset;
b)      asetuksen [N:o 1698/2005] 77 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista varojen käytön koordinointimenettelyistä johtuvat muutokset;
b a)      asetuksen [N:o 1698/2005] 70 artiklan 4 b kohdan täytäntöönpanoon liittyvät rahoitussuunnitelman muutokset;
c)      muut muutokset, jotka eivät kuulu tämän kohdan a, b ja b a alakohdan soveltamisalaan.”
7        Kyseisen asetuksen 9 artiklan 1–3 kohdan sanamuoto on seuraava:
”1.      Edellä 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden tekemät ohjelmamuutokset voivat olla rahoituksen jakautumisen toimenpidekohtaisia muutoksia jonkin toimintalinjan sisällä sekä muita kuin rahoitukseen liittyviä muutoksia, jotka koskevat uusien toimenpiteiden ja toimintalinjatyyppien käyttöönottoa, nykyisten toimenpiteiden ja toimintalinjatyyppien lakkauttamista, asetuksen [N:o 1698/2005] 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuun poikkeukseen liittyviä muutoksia tai ohjelmaan sisältyviä nykyisiä toimenpiteitä koskevia tietoja tai kuvauksia.
2.      Jäsenvaltiot voivat myös tehdä 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja muutoksia siirtämällä tiettynä kalenterivuonna mistä tahansa toimintalinjasta tai mihin tahansa toimintalinjaan määrän, joka vastaa enintään kolmea prosenttia maaseuturahastosta ohjelmaan koko ohjelmakaudella myönnettävästä kokonaisrahoituksesta.
3.      Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja ohjelmamuutoksia voidaan tehdä 31 päivään joulukuuta 2015 saakka edellyttäen, että jäsenvaltio ilmoittaa tällaisista muutoksista viimeistään 31 päivänä elokuuta 2015.”
Asetus (EU) N:o 1306/2013
8        Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 549) 5 artiklassa, jonka otsikko on ”Maaseuturahaston menot”, säädetään seuraavaa:
”Maaseuturahasto pannaan täytäntöön jäsenvaltioiden ja [Euroopan] unionin välisen yhteisen hallinnoinnin kautta. Siitä rahoitetaan unionin rahoitusosuus maaseudun kehittämisohjelmiin, jotka toteutetaan maaseudun kehittämistukea koskevan unionin oikeuden mukaisesti.”
9        Kyseisen asetuksen 52 artiklan, jonka otsikko on ”Sääntöjenmukaisuuden tarkistaminen”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla se määrittää määrät, jotka jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle, jos se toteaa, että 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklassa tarkoitettuja menoja ei ole toteutettu unionin lainsäädännön mukaisesti ja maaseuturahaston osalta [Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri‑ ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri‑ ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta 17.12.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston] asetuksen (EU) N:o 1303/2013 85 artiklassa tarkoitetun sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti. – –”
10      Asetuksen N:o 1306/2013 58 artiklan, jonka otsikko on ”Unionin taloudellisten etujen suojaaminen”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on annettava yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä kaikki tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset sekä toteutettava muut tarvittavat toimenpiteet unionin taloudellisten etujen tehokkaan suojan varmistamiseksi, erityisesti
a)      [maataloustukirahastosta tai maaseuturahastosta] rahoitettavien toimien laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden tarkistamiseksi;
b)      tehokkaan suojan tarjoamisen varmistamiseksi petoksia vastaan, erityisesti hyvin riskialttiilla alueilla; suojalla on oltava ennalta ehkäisevä vaikutus ja huomioon otetaan toimenpiteiden kustannukset, hyödyt ja niiden oikeasuhteisuus;
c)      sääntöjenvastaisuuksien ja petosten ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja korjaamiseksi;
d)      tehokkaiden, oikeasuhteisten ja varoittavien seuraamusten määräämiseksi unionin oikeuden tai sen puuttuessa kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja tarvittaessa oikeustoimiin ryhtymiseksi;
e)      aiheettomasti suoritettujen maksujen perimiseksi takaisin korkoineen ja tarvittaessa oikeustoimiin ryhtymiseksi.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
11      Sen jälkeen, kun komissio oli 16.7.2008 tehnyt päätöksen C(2008) 3831, jolla hyväksyttiin ohjelmakautta 2007–2013 koskeva maaseudun kehittämisohjelma Romanian osalta, tämä jäsenvaltio antoi eläinten hyvinvoinnin parantamista koskevia säännöksiä. Kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä komissio sisällytti 25.5.2012 tekemällään päätöksellä C(2012) 3529 vuosien 2007–2013 maaseudun kehittämisohjelmaan (jäljempänä kansallinen ohjelma 2007–2013) tukitoimen sellaisten maanviljelijöiden tulonmenetysten ja lisäkustannusten korvaamiseksi, jotka olivat vapaaehtoisesti huolehtineet eläinten hyvinvoinnin parantamista koskevien normien täytäntöönpanosta (jäljempänä toimenpide 215). Lihasikojen osalta on kyseisen toimenpiteen mukaisesti säädetty erityisesti 4,90 euron vuosittaisesta tuesta eläinyksikköä kohti eläinten hyvinvoinnin parantamiseksi kuljetuksen aikana myönnettävänä tukena (jäljempänä kuljetustuki) ja 16,80 euron vuosittaisesta tuesta eläinyksikköä kohti haittojen vähentämiseksi 30 prosentilla pakolliseen vähimmäistasoon verrattuna myönnettävänä tukena (jäljempänä haittojenvähentämistuki).
12      Porcellino Grasso haki 13.8.2012 APIA Vâlcealta useita tukia, joita ei makseta takaisin, muun muassa kuljetusten parantamiseen ja haittojen vähentämiseen myönnettävää tukea, vastikkeeksi siitä, että se sitoutui noudattamaan tiloillaan vähintään viiden vuoden ajan lihasikojen hyvinvointia edistäviä toimenpiteitä.
13      Se esitti 14.8.2015 APIA Vâlcealle hakemuksen kyseisten tukien maksamisesta 16.7.2015 ja 15.7.2016 väliseltä ajanjaksolta, joka vastasi sen sitoumuksen neljättä vuotta.
14      APIA Vâlcea ilmoitti Porcellino Grassolle 8.3.2016, että Euroopan tilintarkastustuomioistuimen
edustajien varainhoitovuotta 2015 koskeneen tarkastuksen yhteydessä oli paljastunut virheitä, jotka olivat aiheuttaneet sen, että toimenpiteen 215 mukaisesti maksettuina tukina oli maksettu liian suuria määriä kuljetustukea ja haittojenvähentämistukea.
15      APIA Vâlcea selvitti, että näiden virheiden vuoksi se alentaa Porcellino Grassolle maksettavan tuen määrää siten, että se on 1,43 euroa eläinyksikköä kohti kuljetustuen osalta ja 14,18 euroa eläinyksikköä kohti haittojenvähentämistuen osalta. Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Ruralen antaman asetuksen myötä kyseinen tuen alentaminen tuli sittemmin lopulliseksi.
16      Porcellino Grasso nosti näin tehdyistä maksupäätöksistä hallintotoimen kumoamista koskevia kanteita, jotka olivat
edelleen vireillä nyt käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön esittämisen ajankohtana.
17      Porcellino Grasso esitti 31.1.2017 APIA Vâlcealle muun muassa hakemuksen kuljetustuen ja haittojenvähentämistuen maksamisesta 1.1.2017 ja 31.12.2017 väliseltä ajanjaksolta, joka vastasi sen sitoumuksen kuudetta vuotta.
18      APIA Vâlcea hyväksyi kyseisen hakemuksen 6.2.2018 tekemällään päätöksellä ja laski näiden tukien nojalla maksettavat maksut tämän tuomion 15 kohdassa tarkoitettujen alennettujen tukimäärien perusteella.
19      Porcellino Grasso teki tästä päätöksestä oikaisuvaatimuksen, joka hylättiin 8.3.2018.
20      Porcellino Grasso saattoi asian
tämän jälkeen
ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen Curtea de Apel Piteştin (Piteștin ylioikeus, Romania) käsiteltäväksi ja vaati kyseisen päätöksen ja oikaisuvaatimuksensa hylkäämisestä tehdyn toimen kumoamista sekä korvausta vahingosta, jonka määrä vastasi sen määrän, jonka se katsoi olevansa oikeutettu saamaan, ja sille tosiasiallisesti maksetun määrän erotusta.
21      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa aluksi, että unionin tuomioistuin katsoi 17.11.2022 antamassaan tuomiossa Avicarvil Farms, (C‑443/21, EU:C:2022:899) olennaisin osin, että unionin oikeus ei ole esteenä sille, että kansalliset viranomaiset, jotka osallistuvat sellaista rahoitustukea koskevan toimenpiteen täytäntöönpanoon, jota ei ole maksettava takaisin, toteuttavat tilintarkastustuomioistuimen toteaman laskuvirheen perusteella toimia, joissa määrätään kansallisen ohjelman 2007–2013, sellaisena kuin komissio on sen hyväksynyt, yhteydessä myönnetyn rahoitustuen määrän alentamisesta odottamatta, että komissio antaa päätöksen, jolla kyseiseen laskuvirheeseen perustuvat määrät jätetään unionin rahoituksen ulkopuolelle.
22      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei kuitenkaan sulje pois sitä mahdollisuutta, että muut kuin kyseisessä tuomiossa huomioon otetut unionin säännöt ja periaatteet, joihin Porcellino Grasso vetoaa, voisivat olla esteenä sille, että Romanian viranomaiset alentavat pääasiassa kyseessä olevien rahoitustukien määrää. Se nimittäin toteaa, että niiden määrä on määritetty täytäntöönpanopäätöksessä C(2012) 3529, jolla on muutettu kansallista ohjelmaa 2007–2013, että tätä täytäntöönpanopäätöstä ei ole peruutettu tai kumottu ja ettei sitä voitu enää muuttaa ajankohtana, jona havaittiin tämän tuomion 14 kohdassa mainitut laskuvirheet.
23      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa seuraavaksi, että Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 antama tuomio Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) koski Porcellino Grasson väitteiden mukaan olennaisin osin tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja, jotka olivat samat kuin ne, joista oli kyse 17.11.2022 annettuun tuomioon Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) johtaneessa asiassa. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan on kuitenkin ilmeistä, että unionin yleisen tuomioistuimen tuomio on ristiriidassa unionin tuomioistuimen tuomion kanssa, koska unionin yleinen tuomioistuin ja unionin tuomioistuin päätyivät
erityisesti luottamuksensuojan periaatteen osalta eri lopputuloksiin. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii siksi, voiko se ottaa huomioon unionin yleisen tuomioistuimen
tuomion käsiteltäväkseen saatetun asian ratkaisemiseksi.
24      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii lopuksi, edellyttääkö jäsenvaltioiden vastuuta unionin oikeuden rikkomisesta koskeva periaate sitä, että Romanian valtio suorittaa Porcellino Grasson kaltaiselle tuensaajalle kuljetustukena ja haittojenvähentämistukena maksettavat määrät sen suuruisina, kuin niistä on alun perin säädetty
komission täytäntöönpanopäätöksessä C(2012) 3529, koko kyseisen tuensaajan tekemien sitoumusten keston ajalta.
25      Tässä tilanteessa Curtea de Apel Pitești päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Ovatko SEUT 288, SEUT 291 ja SEUT 297 artikla sekä unionin oikeuden periaate, jonka mukaan [– –] komission päätöksellä on oikeusvaikutuksia siihen saakka, kunnes se kumotaan – kuten on vahvistettu unionin tuomioistuimen 8.7.1999 antamassa tuomioissa Chemie Linz v. komissio (C‑245/92 P, EU:C:1999:363); 5.10.2004 antamassa tuomiossa komissio v. Kreikka (C‑475/01, EU:C:2004:585); 6.10.2015 antamassa tuomiossa Schrems, (C‑362/14, EU:C:2015:650), 14.6.2012 antamassa tuomiossa CIVAD (C‑533/10, EU:C:2012:347), 22.10.1987 antamassa tuomiossa Foto‑Frost (314/85, EU:C:1987:4523), 3.7.2019 antamassa tuomiossa Eurobolt (C‑644/17, EU:C:2019:555) ja 12.2.2008 antamassa tuomiossa CELF ja Ministre de la Culture et de la Communication (C‑199/06, EU:C:2008:79) –, sekä asetuksen [N:o 1974/2006] 9 artiklan 3 kohta ja asetuksen N:o 1698/2005 18 ja 19 artikla esteenä käytännölle, jonka mukaan Romanian kansalliset viranomaiset toteuttavat kansallisia toimia, jotka ovat ristiriidassa [kansallisen ohjelman 2007–2013] muuttamista koskevan täytäntöönpanopäätöksen C(2012) 3529 final kanssa, tai jonka mukaan tätä päätöstä jätetään soveltamatta,
– – niin kauan kuin sitä ei ole muutettu tai kumottu?
2)      Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden yleinen velvollisuus noudattaa unionin oikeutta, onko niin, että jos kansallinen tuomioistuin joutuu noudattamaan unionin tuomioistuimen SEUT 267 artiklan nojalla antamaa tulkintaa koskevaa tuomiota (eli asiassa Avicarvil Farms, 17.11.2022 annettua tuomiota (C‑443/21, EU:C:2022:899)), joka ei kuitenkaan sisällä arviota komission täytäntöönpanopäätösten [täytäntöönpanopäätös C(2012) 3529 ja Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 13.6.2018 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2018/873 (EUVL 2018, L 152, s.    29)] pätevyydestä ja vaikutuksista vaan ainoastaan arvioinnin rahoituksen takaisinperinnästä ja kun komissio ei ole tehnyt tätä koskevaa päätöstä, kyseisellä kansallisella tuomioistuimella on oikeus ottaa ratkaisua käsiteltävänään olevassa asiassa antaessaan huomioon unionin yleisen tuomioistuimen SEUT 263 artiklaan perustuvasta kumoamiskanteesta antaman sellaisen tuomion vaikutukset ja perustelut (päätelmät), jolla kumottiin Euroopan komission täytäntöönpanopäätös samankaltaisessa asiassa (eli 18.1.2023 annettu tuomio Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5)?
3)      Edellyttääkö valtion vastuun periaate sitä, että Romanian valtion on nyt käsiteltävänä olevan asian kaltaisessa tilanteessa maksettava toimenpiteen 215 tuensaajalle täytäntöönpanopäätöksessä [C(2012) 3529] säädetyn suuruiset tukimäärät koko niiden tekemien sitoumusten keston ajalta?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Ensimmäinen ja toinen ennakkoratkaisukysymys
26      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä ja toisella kysymyksellään, joita on tarkasteltava yhdessä, olennaisin osin, onko niin, että unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 antamassa tuomiossa Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) esittämät näkökohdat huomioon ottaen lukuisat muut unionin säännöt ja periaatteet, joita unionin tuomioistuin ei ole ottanut huomioon 17.11.2022 antamassaan tuomiossa Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), johtavat siihen, että unionin tuomioistuimen tuomion tuomiolauselma on asetettava kyseenalaiseksi, koska kyseisiä sääntöjä ja periaatteita pitäisi tulkita siten, että ne ovat esteenä sille, että kansalliset viranomaiset, jotka osallistuvat sellaista rahoitustukea koskevan toimenpiteen täytäntöönpanoon, jota ei ole maksettava takaisin, toteuttavat tilintarkastustuomioistuimen toteaman laskuvirheen perusteella toimia, joissa määrätään kansallisen ohjelman 2007–2013, sellaisena kuin se on komission päätöksillä hyväksyttynä ja muutettuna, yhteydessä myönnetyn rahoitustuen määrän alentamisesta, vaikka kyseistä ohjelmaa ei voitu enää tarkistaa tai muuttaa virheiden toteamisen ajankohtana.
Tutkittavaksi ottaminen
27      Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale väittää ensinnäkin, ettei ensimmäistä ja toista kysymystä voida ottaa tutkittavaksi, koska ensimmäistä kysymystä on jo selvennetty 17.11.2022 annetussa tuomiossa Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) ja koska toinen kysymys ei kuulu SEUT 267 artiklan mukaisen ennakkoratkaisupyynnön kohteen piiriin.
28      Tässä yhteydessä on muistutettava, että unionin tuomioistuin on toimivaltainen täsmentämään tulkintaa koskevan ennakkoratkaisuna antamansa tuomion ulottuvuutta suhteessa niihin unionin oikeuden säännöksiin, määräyksiin tai oikeuskäytäntöön, joita kyseisessä tuomiossa ei käsitelty (ks. vastaavasti tuomio 5.12.2017, M.A.S. ja M.B., C‑42/17, EU:C:2017:936, 28 kohta).
29      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää ensimmäisellä ja toisella kysymyksellään tulkintaa 17.11.2022 annetusta tuomiosta Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) suhteessa niihin unionin oikeuden säännöksiin, määräyksiin ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomioon, joita ensin mainitussa tuomiossa ei tarkasteltu. Näin ollen nämä kysymykset voidaan ottaa tutkittavaksi.
30      Toiseksi on kuitenkin muistutettava, että
– kuten unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artiklan c alakohdassa määrätään – on välttämätöntä, että ennakkoratkaisupyyntöön sisällytetään selostus niistä syistä, joiden vuoksi ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin on ryhtynyt tarkastelemaan kysymystä unionin oikeuden tiettyjen säännösten tulkinnasta tai pätevyydestä, sekä ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen toteama yhteys kyseisten säännösten ja pääasian oikeudenkäynnissä sovellettavien kansallisen oikeuden säännösten välillä.
31      Vaikka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa ensimmäisessä kysymyksessään SEUT 288, SEUT 291 ja SEUT 297 artiklaan sekä unionin oikeuden periaatteeseen, jonka mukaan komission päätöksellä on oikeusvaikutuksia siihen saakka, kunnes se kumotaan, on kuitenkin todettava, ettei ennakkoratkaisupyynnössään
se selitä
lainkaan syitä, joiden vuoksi se on ryhtynyt tarkastelemaan kyseisiä artikloja ja kyseistä periaatetta. Se ei erityisesti selitä, miksi 17.11.2022 annettuun tuomioon Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) sisältyvä tulkinta voitaisiin
sen näkemyksen mukaan
kyseisten artiklojen ja kyseisen periaatteen
nojalla, erityisesti niiden sisältö, asiayhteys ja tarkoitus
huomioon ottaen, kumota. Näin ollen ensimmäinen kysymys on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin se koskee mainittuja artikloja ja mainittua periaatetta.
32      Ensimmäinen kysymys voidaan sitä vastoin ottaa tutkittavaksi siltä osin kuin se koskee asetuksen N:o 1974/2006 9 artiklan 3 kohtaa sekä asetuksen N:o 1698/2005 18 ja 19 artiklaa. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tuo nimittäin esiin olennaisin osin unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 antamassa tuomiossa Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) esittämiin näkökohtiin viitaten, että kansallista ohjelmaa 2007–2013, sellaisena kuin se on hyväksyttynä päätöksellä C(2008) 3831 ja muutettuna täytäntöönpanopäätöksellä C(2012) 3529, ei näiden säännösten nojalla voitu
enää tarkistaa tai muuttaa ajankohtana, jona tilintarkastustuomioistuin totesi pääasiassa kyseessä olevat laskuvirheet. Se pohtii siksi olennaisin osin, oliko Romanian viranomaisilla tällaisissa olosuhteissa oikeus alentaa tukimääriä tämän tuomion 15 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin selostaa näin toimiessaan riittävällä tavalla syyt, joiden vuoksi se on ryhtynyt tarkastelemaan kysymystä mainittujen säännösten tulkinnasta.
33      Edellä esitetystä seuraa, että ensimmäinen kysymys voidaan ottaa tutkittavaksi siltä osin kuin se koskee asetuksen N:o 1974/2006 9 artiklan 3 kohtaa sekä asetuksen N:o 1698/2005 18 ja 19 artiklaa ja että toinen kysymys voidaan ottaa tutkittavaksi kokonaisuudessaan.
Asiakysymys
34      Aluksi on muistutettava, että kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen välille SEUT 267 artiklalla luodussa yhteistyömenettelyssä unionin tuomioistuimen tehtävänä on antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen vastaus, jonka perusteella kansallinen tuomioistuin voi ratkaista siinä vireillä olevan asian. Unionin tuomioistuimen on tämän vuoksi tarvittaessa muotoiltava sille esitetty kysymys uudelleen. Tätä varten unionin tuomioistuin voi poimia kaikista kansallisen tuomioistuimen esittämistä seikoista ja erityisesti ennakkoratkaisupyynnön perusteluista ne unionin oikeuden säännöt ja periaatteet, joita on syytä tulkita, kun otetaan huomioon pääasian riidan kohde (tuomio 21.3.2024, Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy (Virheellisen verokannan oikaisumahdollisuus), C‑606/22, EU:C:2024:255, 19 ja 20 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
35      Ensimmäinen kysymys perustuu nyt käsiteltävässä asiassa olennaisin osin oletukseen siitä, että kansallista ohjelmaa 2007–2013, sellaisena kuin se on hyväksyttynä päätöksellä C(2008) 3831 ja muutettuna täytäntöönpanopäätöksellä C(2012) 3529, ei voitu enää tarkistaa tai muuttaa ajankohtana, jona tilintarkastustuomioistuin totesi pääasiassa kyseessä olevat laskuvirheet. Asetuksen N:o 1698/2005 18 artikla ei
tässä yhteydessä ole
merkityksellinen tähän kysymykseen vastaamiseksi, koska otsikkonsa sanamuodon mukaisesti se ei koske – toisin kuin kyseisen asetuksen 19 artikla ja asetuksen N:o 1974/2006 9 artikla – maaseuturahaston maaseudun kehittämisohjelmien tarkistamista tai muuttamista vaan
niiden laatimista ja hyväksymistä.
36      Näin ollen on katsottava, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä ja toisella kysymyksellään olennaisin osin, onko niin, että unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 antamassaan tuomiossa Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) esittämät näkökohdat huomioon ottaen asetuksen N:o 1698/2005 19 artikla ja asetuksen N:o 1974/2006 9 artiklan 3 kohta johtavat siihen, että
17.11.2022 asiassa Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) annetun tuomion tuomiolauselma on asetettava kyseenalaiseksi, koska näitä artikloja pitäisi tulkita siten, että ne ovat esteenä sille, että kansalliset viranomaiset, jotka osallistuvat sellaista rahoitustukea koskevan toimenpiteen täytäntöönpanoon, jota ei ole maksettava takaisin, toteuttavat tilintarkastustuomioistuimen toteaman laskuvirheen perusteella toimia, joissa määrätään kansallisen ohjelman 2007–2013, sellaisena kuin se on komission päätöksillä hyväksyttynä ja muutettuna, yhteydessä myönnetyn rahoitustuen määrän alentamisesta, vaikka kyseistä ohjelmaa ei voitu enää tarkistaa tai muuttaa virheiden toteamisen ajankohtana.
37      Kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin totesi, unionin yleinen tuomioistuin katsoi 18.1.2023 antamansa tuomion Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) 91–95 ja 100 kohdassa, että ajankohtana, jona toimenpiteen 215 mukaisia muita kuin pääasiassa kyseessä olevia tukia koskevat laskuvirheet todettiin, kansallista ohjelmaa 2007–2013, sellaisena kuin se on hyväksyttynä päätöksellä C(2008) 3831 ja muutettuna täytäntöönpanopäätöksellä C(2012) 3529, ei asetuksen N:o 1698/2005 19 artiklan eikä asetuksen N:o 1974/2006 9 artiklan 3 kohdan nojalla
voitu enää tarkistaa tai muuttaa. Näitä toteamuksia voidaan soveltaa soveltuvin osin pääasiassa.
38      Siitä seikasta, ettei tätä ohjelmaa
kyseisten säännösten nojalla voitu
enää tarkistaa tai muuttaa ajankohtana, jona kyseiset laskuvirheet todettiin, ei kuitenkaan voi seurata se, että 17.11.2022 annetun tuomion Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) tuomiolauselma voitaisiin asettaa kyseenalaiseksi, sillä tämä tuomio on annettu eri asiayhteydessä kuin se, josta oli kyse 18.1.2023 annettuun tuomioon Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) johtaneessa asiassa.
39      Unionin yleinen tuomioistuin katsoi viimeksi mainitun tuomion 74, 86, 91, 92, 100, 102 ja 113 kohdassa olennaisin osin, että vaikka toimenpiteen 215 mukaisen tuen määrä ei laskuvirheen vuoksi ollut asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan mukainen, komissio oli herättänyt Romanian viranomaisissa perustellun luottamuksen siihen, että kyseisen tuen määrä kuului unionin rahoituksen piiriin. Unionin yleinen tuomioistuin nimittäin totesi, että tämän tuen ja siihen liittyvän laskentamenetelmän hyväksyessään komissiolla oli Romanian viranomaisten kanssa erikseen käytyjen neuvottelujen päätteeksi käytettävissään kaikki tiedot, joiden perusteella se saattoi huomata kyseisen virheen ja arvioida, oliko tuki kyseisen säännöksen mukainen. Unionin yleinen tuomioistuin päätteli tästä, että kyseinen määrä voitiin korjata vain kansalliseen ohjelmaan 2007–2013 tehtävällä muutoksella ja päätöksellä, jolla tämä muutos hyväksyttiin, mutta että sitä ei voitu korjata täytäntöönpanopäätöksellä, jolla virheellinen tuen osa
jätettiin rahoituksen ulkopuolelle, kuten komissio oli tehnyt. Unionin yleinen tuomioistuin näin ollen kumosi näillä perusteilla täytäntöönpanopäätöksen osittain.
40      Myös 17.11.2022 annettuun tuomioon Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) johtaneessa asiassa
oli muiden toimenpiteen 215 mukaisten tukien yhteydessä toki
kyse tukimääristä, jotka
laskuvirheiden vuoksi eivät
olleet asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan mukaiset ja joita
on korjattu komission täytäntöönpanopäätöksellä eli täytäntöönpanopäätöksellä 2018/873.
41      Näiden määrien laskemisen osalta kyseisen asian asiakirja‑aineistosta kuitenkin ilmenee,
ettei ollut todettu, että Romanian ja komission välisessä suhteessa olisi
niiden osalta syntynyt
perusteltu luottamus. Vaikka nimittäin on totta, että Romania oli 30.4.2019 annettuun määräykseen Romania v. komissio (T‑530/18, EU:T:2019:269) johtaneessa asiassa nostamallaan kanteella vaatinut tämän täytäntöönpanopäätöksen kumoamista ja väittänyt, että komission kyseisten määrien osalta hyväksymiä laskentamenetelmiä olisi pitänyt suojata luottamuksensuojan periaatteen nojalla, unionin yleinen tuomioistuin jätti tällä määräyksellä, joka pysytettiin valituksen johdosta 10.9.2020 annetulla tuomiolla Romania v. komissio (C‑498/19 P, EU:C:2020:686), kyseisen kanteen tutkimatta, koska se oli nostettu liian myöhään.
42      Unionin tuomioistuin katsoi siten 17.11.2022 antamansa tuomion Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) 33–36 kohdassa, että komission oli korjattava asianomaiset määrät, jotka olivat asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan vastaiset ja joita ei
suojattu Romanian ja komission välisessä suhteessa perustellun luottamuksen nojalla, antamalla asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 1 kohdan perusteella täytäntöönpanopäätös, jolla kyseessä olevien tukien virheellinen osa jätettiin unionin rahoituksen ulkopuolelle, ja että kansallisten viranomaisten oli korjattava kyseiset määrät asetuksen N:o 1306/2013 58 artiklan 1 kohdan perusteella, eivätkä
viranomaiset olleet velvolliset odottamaan sitä, että komissio antaa tällaisen täytäntöönpanopäätöksen.
43      Unionin tuomioistuin täsmensi kyseisen tuomion 44 kohdassa, ettei
luottamuksensuojan periaatteella ollut Romanian viranomaisten ja asianomaisia tukia saavien viljelijöiden välisessä suhteessa vaikutusta tähän arviointiin. Se nimittäin katsoi, että koska kyseiset määrät oli vahvistettu asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan vastaisesti, Romanian viranomaiset eivät ole voineet synnyttää näissä viljelijöissä perusteltua luottamusta siihen, että niiden eduksi sovellettaisiin unionin oikeuden vastaista kohtelua.
44      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen pääasiassa esittämistä selvityksistä ilmenee, että kyseessä olevat laskuvirheet ovat
tukien, jotka myös ovat
toimenpiteen 215 mukaisia
– joskin eri tukia kuin unionin tuomioistuimen 17.11.2022 antamassaan tuomiossa Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) ja unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 antamassaan tuomiossa Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) tarkastelemat tuet –,
osalta johtaneet sellaisten tukimäärien määrittämiseen, jotka ovat
asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan vastaiset. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei tuo myöskään esiin, että komissio tai muut unionin toimielimet, elimet tai laitokset olisivat todenneet, että kyseisiä määriä suojataan Romanian ja komission välisessä suhteessa perustellun luottamuksen
nojalla. Tästä seuraa, että pääasiassa kyseessä oleva tilanne vastaa olennaisin osin 17.11.2022 annettuun tuomioon Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) johtaneessa asiassa kyseessä ollut tilannetta.
45      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tuo kuitenkin Porcellino Grasson väitteisiin viitaten esiin, että unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 asiassa Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) antamaan tuomioon sisältyvää päättelyä voitaisiin soveltaa pääasiassa, koska
kyseisiin määriin on Romanian ja komission välisessä suhteessa sovellettava luottamuksensuojan periaatetta sen vuoksi, että koska komissio on hyväksynyt kansalliseen ohjelmaan 2007–2013 tehdyn muutoksen, sillä on
ollut käytettävissään tiedot, joiden perusteella se saattoi arvioida sitä, olivatko pääasiassa kyseessä olevat tuet ja niihin liittyvät laskentamenetelmät asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan mukaiset. Koska näitä samoja määriä suojataan luottamuksensuojan periaatteen nojalla, ne voidaan
kyseisen tuomion 39 kohdassa mainittujen unionin yleisen tuomioistuimen toteamusten mukaisesti
korjata vain kansalliseen ohjelmaan 2007–2013 tehtävällä muutoksella ja päätöksellä, jolla kyseinen muutos hyväksytään.
46      Tältä osin on todettava, että vaikka 18.1.2023 annettu tuomio Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) nyt esillä olevan asian tavoin toki koski
toimenpiteen 215 mukaista tukea, siinä oli kyse eri tuesta kuin tuet, joista pääasiassa on kyse. Unionin yleinen tuomioistuin ei kyseisessä tuomiossa voinut siten tutkia, oliko komissiolla kansalliseen ohjelmaan 2007–2013 tehtyjen muutoksen hyväksymisen yhteydessä käytettävissään tiedot, joiden perusteella se saattoi arvioida, olivatko viimeksi mainitut tuet ja niihin liittyvät laskentamenetelmät asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan mukaiset, joten sen päättelyä ei voida
soveltaa soveltuvin osin pääasiassa. On lisäksi todettava, ettei Romanian hallitus väitä
kirjallisissa huomautuksissaan, että pääasiassa kyseessä olevien tukien osalta se vetoaa
suhteessa komissioon luottamuksensuojan periaatteeseen.
47      Toiseksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin mainitsee, että unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 antamansa tuomion Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) 113 kohdassa esittämät toteamukset ovat
Porcellino Grasson väitteiden mukaan ristiriidassa 17.11.2022 annetun tuomion Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) 42 ja 44 kohdan kanssa. Se pohtii siksi, onko sen otettava kyseiset toteamukset huomioon.
48      Kuten kyseisestä 113 kohdasta selkeästi ilmenee, unionin yleisen tuomioistuimen päättely oli jatkoa 18.1.2023 annetun tuomion Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) 75–86 kohtaan sisältyvälle päättelylle, jonka mukaan asianomaisia laskentamenetelmiä ja niiden perusteella määritettyjä määriä suojattiin Romanian ja komission välisessä suhteessa perustellun luottamuksen nojalla siksi, että kyseisistä menetelmistä ja määristä oli käyty erikseen neuvotteluja Romanian viranomaisten kanssa ja että komissiolla oli näiden neuvottelujen yhteydessä ollut käytettävissään kaikki seikat, joiden perusteella se saattoi arvioida, olivatko nämä menetelmät ja määrät
asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan mukaiset.
49      Tämän tuomion 42 kohdasta kuitenkin seuraa, että 17.11.2022 annettuun tuomioon Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) johtanut asia koski tukimääriä, joita ei suojattu Romanian ja komission välisessä suhteessa perustellun luottamuksen nojalla. Koska kyseinen tuomio on annettu täysin erilaisessa asiayhteydessä kuin se, josta oli kyse 18.1.2023 annettuun tuomioon Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) johtaneessa asiassa, viimeksi mainitun tuomion 113 kohdassa esitetyt toteamukset eivät ole merkityksellisiä tulkittaessa
17.11.2022 annettua tuomiota Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899).
50      Tästä seuraa, että
pääasiassa kyseessä olevien laskuvirheiden perusteella määritettyjen tukimäärien ei voida 18.1.2024 annetun tuomion Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) perusteella – ja koska unionin tuomioistuimen käytettävissä olevasta asiakirja‑aineistosta ei toisin ilmene – katsoa olevan suojattu Romanian ja komission välisessä suhteessa perustellun luottamuksen nojalla, joten tämän tuomion 44 kohdassa esitetyt toteamukset huomioon ottaen pääasiassa kyseessä oleva tilanne on olennaisin osin sama kuin tilanne, josta oli kyse 17.11.2022 annettuun tuomioon Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) johtaneessa asiassa.
51      Näin ollen tilanteessa, jossa määrät on laskuvirheen vuoksi määritetty unionin oikeuden vastaisesti ja jossa niitä ei suojata komission ja asianomaisen jäsenvaltion välisessä suhteessa perustellun luottamuksen
nojalla, sekä kyseinen toimielin että kyseinen jäsenvaltio ovat SEUT 310 artiklan 5 kohdan sekä asetuksen N:o 1306/2013 52 artiklan 1 kohdan ja 58 artiklan 1 kohdan nojalla velvolliset jättämään kyseiseen laskuvirheeseen perustuvat määrät unionin rahoituksen ulkopuolelle, kuten ilmenee 17.11.2022 annetun tuomion Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) 33 ja 34 kohdasta.
52      Tällainen rahoituksen ulkopuolelle jättäminen ei merkitse sitä, että asianomaista maaseudun kehittämisohjelmaa olisi tarpeen tarkistaa tai muuttaa.
53      Unionin oikeuden vastaisen laskuvirheen ja siihen perustuvien määrien ja maksujen korjaaminen ei merkitse asianomaisen maaseudun kehittämisohjelman tarkistamista tai muuttamista, vaan – kuten tämän tuomion 51 kohdassa mainituista säännöksistä ilmenee – siinä on kyse ainoastaan
paluusta tilanteeseen, jonka, jos virhettä ei olisi tehty, olisi alusta alkaen
pitänyt seurata
kyseisestä ohjelmasta siten, että unionin talousarviolle ei aiheudu vahinkoa.
54      Näin ollen se, ettei kansallista ohjelmaa 2007–2013 voitu asetuksen N:o 1698/2005
19 artiklan ja asetuksen N:o 1974/2006 9 artiklan 3 kohdan nojalla enää tarkistaa tai muuttaa ajankohtana, jona tilintarkastustuomioistuin totesi pääasiassa kyseessä olevat laskuvirheet, ei ole esteenä sille, että sekä komissio että kansalliset viranomaiset toteuttavat sääntöjenmukaisuuden tarkistamisen yhteydessä tarvittavat toimenpiteet korjatakseen määrät ja maksut, joihin nämä virheet ovat vaikuttaneet.
55      Edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 1698/2005 19 artiklaa ja asetuksen N:o 1974/2006 9 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sille, että kansalliset viranomaiset, jotka osallistuvat sellaista rahoitustukea koskevan toimenpiteen täytäntöönpanoon, jota ei ole maksettava takaisin, toteuttavat tilintarkastustuomioistuimen toteamien laskuvirheiden vuoksi toimia, joissa määrätään kansallisen ohjelman 2007–2013, sellaisena kuin se on komission päätöksillä hyväksyttynä ja muutettuna, yhteydessä myönnetyn rahoitustuen määrän alentamisesta, vaikka kyseistä ohjelmaa ei voitu enää tarkistaa tai muuttaa virheiden toteamisen ajankohtana. Unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 antamassaan tuomiossa Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) esittämillä toteamuksilla ei ole tässä yhteydessä merkitystä.
Kolmas kysymys
56      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kolmannella kysymyksellään olennaisin osin, edellyttääkö jäsenvaltioiden vastuuta unionin oikeuden rikkomisesta koskeva periaate sitä, että Romanian valtio maksaa tuensaajille kuljetustukena ja haittojenvähentämistukena kyseisiin tukiin perustuvat määrät sen suuruisina, kuin niistä on täytäntöönpanopäätöksessä C(2012) 3529 säädetty, koko niiden tekemien sitoumusten keston ajalta.
57      On muistutettava, että unionin oikeudessa on vahvistettu periaate, jonka mukaan jäsenvaltiot ovat velvollisia korvaamaan niiden syyksi luettavalla unionin oikeuden rikkomisella yksityisille aiheutetut vahingot (tuomio 5.3.1996, Brasserie du pêcheur ja Factortame, C‑46/93 ja C‑48/93, EU:C:1996:79, 17 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
58      Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toteamuksista ilmenee, että pääasiassa kyseessä olevien laskuvirheiden vuoksi täytäntöönpanopäätöksessä C(2012) 3529 säädetyt määrät eivät kuljetustuen ja haittojenvähentämistuen osalta olleet asetuksen N:o 1698/2005 40 artiklan 3 kohdan mukaiset. Toteamuksista ilmenee myös, että Romanian viranomaiset ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet näiden määrien korjaamiseksi siten, että ne nyt ovat
kyseisen säännöksen mukaiset, ja että ne ovat näin tehdessään saattaneet päätökseen niiden syyksi luetun unionin oikeuden rikkomisen.
59      Porcellino Grasson kaltainen tuensaaja ei näissä olosuhteissa
voi
vedota jäsenvaltioiden vastuuta unionin oikeuden rikkomisesta koskevaan periaatteeseen vaatiakseen niiden maksujen määrän, jotka sen olisi alun perin pitänyt saada, ja näiden tukien oikaistun määrän välistä erotusta, kun oikaistu määrä on unionin oikeuden mukainen ja
kun tuensaajalla ei ole oikeutta saada tätä erotusta.
60      Yhtäältä niiden määrien osan, johon laskuvirheet ovat vaikuttaneet, maksaminen Porcellino Grasson kaltaiselle tuensaajalle merkitsisi sitä, että tuensaaja saisi unionin oikeudessa kiellettyä perusteetonta etua, koska kyseinen maksu johtaisi siihen, että tuensaaja saisi etua ilman pätevää laillista perustetta ja että unioni vastaavasti menettäisi edun (ks. vastaavasti tuomio 10.4.2008, Marks & Spencer, C‑309/06, EU:C:2008:211, 41 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 28.7.2011, Agrana Zucker, C‑309/10, EU:C:2011:531, 53 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
61      Toisaalta vaikka Porcellino Grasso aikoo ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa vedota
vahingonkorvauskanteensa yhteydessä
luottamuksensuojan periaatteeseen suhteessaan Romanian viranomaisiin, on muistutettava, että kyseinen periaate ei voi synnyttää yksityiselle perusteltua luottamusta siihen, että siihen sovellettaisiin unionin oikeuden vastaista kohtelua (tuomio 17.11.2022, Avicarvil Farms, C‑443/21, EU:C:2022:899, 41 kohta), kuten tämän tuomion 43 kohdassa todettiin.
62      Edellä esitetyn perusteella kolmanteen kysymykseen on vastattava, että jäsenvaltioiden vastuuta unionin oikeuden rikkomisesta koskevaa periaatetta ei sovelleta, kun maaseuturahaston maaseudun kehittämisohjelman perusteella myönnettyihin rahoitustukiin liittyvät tukimäärät on määritetty unionin oikeuden vastaisesti ja kun kyseisten tukien saajat ovat saaneet niiden perusteella maksuja, jotka on laskettu unionin oikeuden mukaisten oikaistujen määrien perusteella.
Oikeudenkäyntikulut
63      Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)      Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20.9.2005 annetun asetuksen (EY) N:o 1698/2005, sellaisena kuin se on muutettuna 19.1.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 74/2009 19 artiklaa ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15.12.2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1974/2006, sellaisena kuin se on muutettuna komission 12.4.2013 antamalla täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 335/2013 9 artiklan 3 kohtaa
on tulkittava siten, että
ne eivät ole esteenä sille, että kansalliset viranomaiset, jotka osallistuvat sellaista rahoitustukea koskevan toimenpiteen täytäntöönpanoon, jota ei ole maksettava takaisin, toteuttavat Euroopan tilintarkastustuomioistuimen toteamien laskuvirheiden vuoksi toimia, joissa määrätään Romanian ohjelmakautta 2007–2013 koskevan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) maaseudun kehittämisohjelman, sellaisena kuin se on Euroopan komission päätöksillä hyväksyttynä ja muutettuna, yhteydessä myönnetyn rahoitustuen määrän alentamisesta, vaikka kyseistä ohjelmaa ei voitu enää tarkistaa tai muuttaa virheiden toteamisen ajankohtana. Euroopan unionin yleisen tuomioistuimen 18.1.2023 antamassaan tuomiossa Romania v. komissio (T‑33/21, EU:T:2023:5) esittämillä toteamuksilla ei ole tässä yhteydessä merkitystä.
2)      Jäsenvaltioiden vastuuta unionin oikeuden rikkomisesta koskevaa periaatetta ei sovelleta, kun Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) maaseudun kehittämisohjelman nojalla myönnettyihin rahoitustukiin liittyvät tukimäärät on määritetty unionin oikeuden vastaisesti ja kun kyseisten tukien saajat ovat saaneet niiden perusteella maksuja, jotka on laskettu unionin oikeuden mukaisten oikaistujen määrien perusteella.
Allekirjoitukset
*      Oikeudenkäyntikieli: romania.