62021CJ0156_RES
Asia C-156/21
Unkari
vastaan
Euroopan parlamentti jajaEuroopan unionin neuvosto
Unionin tuomioistuimen tuomio (täysistunto) 16.2.2022
Kumoamiskanne – Asetus (EU, Euratom) 2020/2092 – Yleinen ehdollisuusjärjestelmä Euroopan unionin talousarvion suojaamiseksi – Unionin talousarvion suojaaminen siinä tapauksessa, että oikeusvaltion periaatteita on loukattu jäsenvaltiossa – Oikeusperusta – SEUT 322 artiklan 1 kohdan a alakohta – SEU 7 artiklan ja SEUT 269 artiklan väitetty kiertäminen – Väite, jonka mukaan on rikottu SEU 4 artiklan 1 kohtaa, SEU 5 artiklan 2 kohtaa ja SEU 13 artiklan 2 kohtaa sekä loukattu oikeusvarmuuden periaatetta, suhteellisuusperiaatetta ja periaatetta jäsenvaltioiden yhdenvertaisuudesta perussopimuksia sovellettaessa
Oikeudenkäyntimenettely – Nopeutettu menettely – Edellytykset – Nopean käsittelyn oikeuttavat olosuhteet – Asian perustavanlaatuinen merkitys unionin oikeusjärjestykselle – Asia, joka koskee unionin toimivaltaa suojata talousarviotaan vaikutuksilta, joita voi aiheutua SEU 2 artiklaan sisältyvien arvojen loukkauksista – Kyseisen menettelyn käytön hyväksyttävyys
(SEU 2 artikla; SEUT 263 artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 133 artiklan 1 kohta)
(ks. 30 ja 31 kohta)
Euroopan unionin toimielimet – Yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin – Asetus N:o 1049/2001 – Poikkeukset oikeudesta tutustua asiakirjoihin – Oikeudellisten lausuntojen suoja – Avoimuutta koskeva ylivoimainen yleinen etu, joka oikeuttaa asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaisemisen – Käsite – Toimielimen velvollisuus vertailla keskenään kyseessä olevia intressejä – Lainsäädäntömenettelyihin liittyvien oikeudellisten lausuntojen sisältämien tietojen ilmaiseminen ja esittäminen oikeudenkäynnissä – Toimielimen velvollisuus perustella yksityiskohtaisesti kukin päätös, jolla evätään mahdollisuus tutustua asiakirjaan – Kantajan oma intressi saada esittää kyseessä oleva oikeudellinen lausunto oikeudenkäynnissä – Vaikutuksettomuus
(SEU 10 artiklan 3 kohta; SEUT 15 artiklan 1 kohta ja SEUT 298 artiklan 1 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta; neuvoston päätöksen 2009/937 6 artiklan 2 kohta)
(ks. 50–52, 55, 56, 58–60 ja 62–64 kohta)
Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Oikeusperustan valinta – Kriteerit – Asetus 2020/2092 yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi – Tarkoitus – Unionin talousarvion suojaaminen vaikutuksilta, joita aiheutuu oikeusvaltion periaatteiden loukkauksista jossakin jäsenvaltiossa – Sisältö – Ehdollisuusmekanismi, jonka mukaan unionin talousarviosta peräisin olevien rahoitusten saaminen edellyttää sitä, että jäsenvaltio kunnioittaa oikeusvaltion arvoa – Hyväksyminen SEUT 322 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla – Hyväksyttävyys – Horisontaalisen ehdollisuuden mekanismi, joka kuuluu mainitussa määräyksessä tarkoitetun varainhoitosääntöjen käsitteen piiriin
(SEU 2 artikla, SEU 5 artiklan 2 kohta ja SEU 49 artikla; SEUT 7 ja SEUT 310 artikla, SEUT 315–SEUT 317 artikla ja SEUT 322 artiklan 1 kohdan a alakohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/2092 johdanto-osan 5 ja 13 perustelukappale sekä 1 artiklan 2 kohdan a alakohta, 3 artikla, 4 artiklan 1 ja 2 kohta, 5 artiklan 1 kohta ja 6 artiklan 1 kohta)
(ks. 98-101, 104, 107, 108, 110, 111, 114, 116, 118-120, 122, 124-133, 139-141, 144-147 ja 150-153 kohta)
Euroopan unionin talousarvio – Se, että parlamentti ja neuvosto antavat varainhoitosääntöjä, joissa vahvistetaan talousarvion laatimista ja toteuttamista sekä tilinpäätöksen esittämistä ja tilintarkastusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Oikeusperusta – SEUT 322 artiklan 1 kohta – Varainhoitosääntöjen käsite – Säännöt, joissa määritellään tapa, jolla talousarvioon otetut menot toteutetaan – Säännöt, joissa vahvistetaan jäsenvaltioilla olevat valvonta- ja tilintarkastusvelvoitteet siinä tapauksessa, että jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat talousarviota keskenään yhteistyössä, ja tästä johtuvat tehtävät – Kuuluminen kyseisen käsitteen piiriin – Säännöt, joilla on tarkoitus varmistaa, että moitteettoman varainhoidon periaatetta noudatetaan
(SEUT 322 artiklan 1 kohdan a alakohta)
(ks. 105, 151 ja 186 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuun periaate – Talousarviota koskeva yhteisvastuu, joka perustuu jäsenvaltioiden keskinäiseen luottamukseen – Keskinäinen luottamus, joka perustuu siihen, että jäsenvaltiot kunnioittavat SEU 2 artiklaan sisältyviä arvoja, kuten oikeusvaltion arvoa
(SEU 2 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/2092 johdanto-osan viides perustelukappale)
(ks. 129 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Unionin arvot ja tavoitteet – Arvot – Oikeusvaltion kunnioittaminen – Ulottuvuus – Asetus 2020/2092 yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi – Asetus, jossa komissiolle ja neuvostolle annetaan toimivalta valvoa sitä, että jäsenvaltiot kunnioittavat oikeusvaltiota – Valvonta, joka rajoittuu kansallisten viranomaisten sellaisten toimien tutkintaan, jotka liittyvät unionin talousarvion toteuttamiseen – Asetus, jonka nojalla unionin tuomioistuin voi kumoamiskanteen yhteydessä tutkia kyseiseen asetukseen perustuvien neuvoston päätösten laillisuuden – Se, että kyseisen asetuksen antamisella kierretään SEU 7 artiklassa määrättyä menettelyä ja unionin tuomioistuimelle SEUT 269 artiklassa annettua toimivaltaa – Toimielinten välisen tasapainon loukkaaminen – Tällaista tasapainoa ei ole loukattu
(SEU 2 ja SEU 7 artikla, SEU 13 artiklan 2 kohta ja SEU 19 artikla; SEUT 8 ja SEUT 10 artikla, SEUT 19 artiklan 1 kohta, SEUT 153 artiklan 1 kohdan i alakohta, SEUT 157 artiklan 1 kohta ja SEUT 269 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirja; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus 2020/2092)
(ks. 156–164, 167–172, 179–182 ja 192–197 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Oikeusvarmuus – Unionin säännöstö – Selkeyden ja ennakoitavuuden vaatimus – Asetus 2020/2092 yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi – Asetus, jossa otetaan käyttöön ehdollisuusmekanismi, joka liittyy siihen, että jäsenvaltiot kunnioittavat oikeusvaltiota – Oikeusvaltion käsite – Viittaus SEU 2 artiklassa vahvistettuun unionin arvoon – Oikeusvaltion periaatteet, joiden lähteenä ovat jäsenvaltioille yhteiset arvot – Kyseisten periaatteiden riittävä tarkkuus
(SEU 2 artikla, SEU 4 artiklan 2 kohta ja SEU 19 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/2092 johdanto-osan kolmas perustelukappale sekä 2 artiklan a alakohta ja 4 artiklan 1 kohta)
(ks. 223–229, 231–237 ja 240 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Oikeusvarmuus – Ulottuvuus – Asetus 2020/2092 yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi – Asetus, jossa otetaan käyttöön ehdollisuusmekanismi, joka liittyy siihen, että jäsenvaltiot kunnioittavat oikeusvaltiota – Riittävän tarkka yhteys kyseisen asetuksen, jossa mainittu mekanismi otetaan käyttöön, säännösten välillä – Muissa riidanalaisen normin säännöksissä tai unionin oikeussäännöissä määriteltyjen käsitteiden käyttö – Harkintavallan myöntäminen komissiolle ja neuvostolle sen toimen valinnassa, jota hyväksyttävässä talousarvion suojaamista koskevassa toimenpiteessä tarkoitetaan – Hyväksyttävyys
(SEU 2 artikla ja SEU 4 artiklan 2 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2018/1046 63 artiklan 2 kohdan d alakohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/2092 2 artiklan a alakohta, 3 artikla ja 4 artiklan 2 kohdan h alakohta)
(ks. 242, 243, 248–250, 252, 254 ja 259 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Oikeusvarmuus – Ulottuvuus – Asetus 2020/2092 yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi – Toimenpiteet unionin talousarvion suojaamiseksi – Oikeusvaltion periaatteiden loukkaamistapauksessa toteutettavien toimenpiteiden hyväksymisedellytykset – Unionin talousarvion moitteettomaan varainhoitoon tai unionin taloudellisten etujen suojaamiseen kohdistuva vaikutus tai sen vakava uhka – Tällaisen uhan toteutumiseen liittyvät riittävän täsmälliset edellytykset – Unionin talousarvion suojaamista koskevien toimenpiteiden riittävästi määritellyt luonne ja laajuus – Oikeusvaltion jonkin periaatteen todetun loukkaamisen ja hyväksyttävien toimenpiteiden välillä on pysyttävä yhteys – Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen
(SEUT 317 artiklan ensimmäinen kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2018/1046 2 artiklan 59 alakohta ja 63 artiklan 2 kohdan d alakohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/2092 4 artiklan 1 ja 2 kohta sekä 5 artiklan 1 ja 3 kohta)
(ks. 261–263, 267–275, 277–279, 329-333 ja 341-345 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Oikeusvarmuus – Ulottuvuus – Asetus 2020/2092 yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi – Oikeusvaltion periaatteiden loukkaamistapauksessa toteutettavien toimenpiteiden hyväksymisedellytykset – Se, että komissio itse arvioi unionin talousarvion moitteettomaan varainhoitoon tai unionin taloudellisten etujen suojaamiseen kohdistuvaa vaikutusta tai sen vakavaa uhkaa – Komissio on vastuussa käyttämiensä tietojen merkityksellisyydestä ja käyttämiensä lähteiden luotettavuudesta
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/2092 4 artikla, 5 artiklan 3 kohta ja 6 artiklan 1-9 kohta)
(ks. 280, 282, 284, 287, 289 ja 354–359 kohta)
Kumoamiskanne – Kumoamistuomio – Ulottuvuus – Unionin oikeuden toimen osittainen kumoaminen – Edellytys – Riidanalaisen toimen kumottavien osien erotettavuus riidanalaisesta toimesta – Asetus 2020/2092 yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi – Se, että asetuksen sellainen säännös ei ole erotettavissa, jossa täsmennetään hyväksyttävissä olevien unionin talousarvion suojaamista koskevien toimenpiteiden hyväksymisedellytykset
(SEUT 264 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/2092 4 artiklan 1 kohta ja 5 artiklan 1 kohta)
(ks. 293-295 kohta)
Kumoamiskanne – Jäsenvaltion nostama kanne – Kanne asetuksesta, jossa otetaan käyttöön ehdollisuusjärjestelmä unionin talousarvion suojaamiseksi – Kanneperusteet – Kanneperuste, jonka mukaan on rikottu julkistalouden alijäämiä koskevia unionin oikeussääntöjä ja loukattu periaatetta jäsenvaltioiden yhdenvertaisuudesta perussopimuksia sovellettaessa – Kyseiseen asetukseen perustuvat toimenpiteet eivät muuta velvollisuuksia, jotka jäsenvaltioilla jo on muun muassa sovellettavien alakohtaisten tai varainhoitoa koskevien sääntöjen nojalla – Asetuksessa ei aseteta jäsenvaltioille mitään uutta velvoitetta – Perusteeton kanneperuste
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2020/2092 5 artiklan 2 kohta)
(ks. 312-317 kohta)
Tiivistelmä
Euroopan parlamentin ja neuvoston 16.12.2020 antamalla asetuksella 2020/2092 (
1
) on otettu käyttöön ”horisontaalisen ehdollisuuden mekanismi”, jolla on tarkoitus suojata Euroopan unionin talousarviota siinä tapauksessa, että oikeusvaltion periaatteita loukataan jäsenvaltiossa. Tätä varten kyseisessä asetuksessa annetaan Euroopan unionin neuvostolle mahdollisuus Euroopan komission ehdotuksesta hyväksyä kyseisessä asetuksessa määritellyin edellytyksin asianmukaisia suojatoimenpiteitä, kuten unionin talousarviosta suoritettavien maksujen keskeyttäminen tai yhden tai useamman unionin talousarviosta rahoitettavan ohjelman hyväksynnän keskeyttäminen. Riidanalaisessa asetuksessa asetetaan tällaisten toimenpiteiden hyväksymisen edellytykseksi sellaisten konkreettisten seikkojen esittäminen, jotka ovat omiaan osoittamaan paitsi oikeusvaltion periaatteiden loukkaamisen myös vaikutuksen, joka tällaisella loukkaamisella on unionin talousarvion toteuttamiseen.
Riidanalainen asetus on jatkoa lukuisille aloitteille, jotka koskivat yleisemmin oikeusvaltion suojelua jäsenvaltioissa (
2
) ja joilla pyrittiin unionin tasolla vastaamaan kasvaviin huoliin siitä, miten useat jäsenvaltiot kunnioittavat unionin yhteisiä arvoja, sellaisina kuin ne ilmaistaan SEU 2 artiklassa (
3
).
Unkari nosti Puolan tasavallan (
4
) tukemana kanteen, jossa se ensisijaisesti vaati riidanalaisen asetuksen kumoamista ja toissijaisesti sen tiettyjen säännösten kumoamista. Vaatimustensa tueksi se väitti pääasiallisesti, että vaikka kyseinen asetus on muodollisesti esitetty toimena, joka kuuluu SEUT 322 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen varainhoitosääntöjen soveltamisalaan, sillä on todellisuudessa tarkoitus asettaa seuraamuksia kustakin sellaisesta oikeusvaltion periaatteiden loukkaamisesta sinänsä, johon jäsenvaltio syyllistyy, eivätkä kyseisten periaatteiden vaatimukset missään tapauksessa ole riittävän täsmällisiä. Unkari perustaa siis kanteensa muun muassa siihen, ettei unionilla ollut toimivaltaa antaa tällaista asetusta niin oikeusperustan puuttumisen kuin SEU 7 artiklassa määrätyn menettelyn kiertämisenkin takia, sekä oikeusvarmuuden periaatteen vaatimusten noudattamatta jättämiseen.
Unionin tuomioistuin, jonka siis oli lausuttava unionin toimivallasta suojata talousarviotaan ja taloudellisia etujaan vaikutuksilta, joita voi aiheutua SEU 2 artiklassa ilmaistujen arvojen loukkauksista, katsoi, että tällä asialla on perustavanlaatuinen merkitys, joka oikeutti sen osoittamisen täysistunnon ratkaistavaksi. Näistä samoista syistä hyväksyttiin Euroopan parlamentin pyyntö käsitellä asia nopeutetussa menettelyssä. Unionin tuomioistuin hylkää Unkarin nostaman kumoamiskanteen kokonaisuudessaan.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Ennen kanteen asiakysymyksen tutkimista unionin tuomioistuin lausuu neuvoston vaatimuksesta jättää huomiotta Unkarin kannekirjelmän eri kohtia siltä osin kuin ne perustuvat seikkoihin, jotka ovat peräisin neuvoston oikeudellisen yksikön luottamuksellisesta lausunnosta, jonka sisältämiä tietoja on siis ilmaistu ilman vaadittua lupaa. Tältä osin unionin tuomioistuin vahvistaa, että asianomainen toimielin on lähtökohtaisesti vapaa asettamaan tällaisen sisäisen asiakirjan esittämiselle oikeudenkäynnissä edellytykseksi etukäteen annettavan luvan. Tilanteessa, jossa kyseessä oleva oikeudellinen lausunto liittyy lainsäädäntömenettelyyn, kuten tässä asiassa, on kuitenkin otettava huomioon avoimuusperiaate, koska tällaisen lausunnon sisältämien tietojen ilmaiseminen on omiaan lisäämään lainsäädäntömenettelyn läpinäkyvyyttä ja avoimuutta. Niinpä lainsäädäntömenettelyn läpinäkyvyyteen ja avoimuuteen liittyvällä ylivoimaisella yleisellä edulla on lähtökohtaisesti etusija suhteessa toimielinten intressiin siltä osin kuin kyse on sisäisen oikeudellisen lausunnon sisältämien tietojen ilmaisemisesta. Koska neuvosto ei tässä tapauksessa ole osoittanut, että kyseinen lausunto olisi erityisen arkaluonteinen tai että sen ulottuvuus olisi erityisen laaja ja ylittäisi kyseessä olevan lainsäädäntömenettelyn yhteyden, unionin tuomioistuin hylkää neuvoston vaatimuksen.
Asiakysymyksen osalta unionin tuomioistuin tutkii ensinnäkin kanneperusteet, joihin on vedottu koko riidanalaisen asetuksen kumoamista koskevien ensijaisten vaatimusten tueksi ja jotka koskevat yhtäältä sitä, ettei unionilla ole toimivaltaa antaa kyseistä asetusta, ja toisaalta oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista.
Yhtäältä riidanalaisen asetuksen oikeusperustan osalta unionin tuomioistuin korostaa, että kyseisessä asetuksessa säädetty menettely voidaan käynnistää vain siinä tapauksessa, että on perusteltuja syitä katsoa paitsi, että oikeusvaltion periaatteita loukataan jossakin jäsenvaltiossa, myös ja varsinkin, että tällainen loukkaaminen vaikuttaa tai uhkaa vakavasti vaikuttaa riittävän suoraan unionin talousarvion moitteettomaan varainhoitoon tai unionin taloudellisten etujen suojaamiseen. Lisäksi toimenpiteet, jotka voidaan hyväksyä riidanalaisen asetuksen nojalla, liittyvät yksinomaan unionin talousarvion toteuttamiseen ja ovat kaikki omiaan rajoittamaan tästä talousarviosta peräisin olevia rahoituksia sen mukaan, miten kyseinen loukkaaminen vaikuttaa tai uhkaa vakavasti vaikuttaa kyseiseen talousarvioon. Niinpä riidanalaisen asetuksen tarkoituksena on suojata unionin talousarviota vaikutuksilta, joita aiheutuu riittävän suoraan oikeusvaltion periaatteiden loukkaamisesta, eikä asettaa seuraamuksia tällaisista loukkauksista sinänsä.
Vastauksena Unkarin argumentaatioon, jonka mukaan varainhoitosäännön kohteena ei voi olla täsmentää SEU 2 artiklassa tarkoitettuihin arvoihin erottamattomasti kuuluvien vaatimusten laajuutta, unionin tuomioistuin muistuttaa, että se, että jäsenvaltiot kunnioittavat yhteisiä arvoja, joihin unioni perustuu, jotka ovat näiden valtioiden yksilöimiä ja jakamia, joilla määritellään unionin suoranainen identiteetti jäsenvaltioille yhteisenä oikeusjärjestyksenä ja joihin oikeusvaltio ja yhteisvastuu kuuluvat, oikeuttaa jäsenvaltioiden keskinäisen luottamuksen. Koska tämä kunnioittaminen siis on edellytys sille, että kaikki perussopimusten soveltamisesta asianomaiseen jäsenvaltioon johtuvat oikeudet toteutuvat, unionin on voitava puolustaa kyseisiä arvoja toimivaltansa rajoissa.
Unionin tuomioistuin täsmentää tämän osalta yhtäältä, että kyseisten arvojen kunnioittaminen ei voi rajoittua velvollisuuteen, jota ehdokasvaltion on noudatettava liittyäkseen unioniin ja josta se voisi vapautua liittymisensä jälkeen. Toisaalta se korostaa, että unionin talousarvio on yksi tärkeimmistä välineistä, joiden avulla voidaan unionin politiikoissa ja toimissa konkretisoida jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuun perusperiaate, ja että tämän periaatteen täytäntöönpano unionin talousarvion välityksellä perustuu keskinäiseen luottamukseen, joka jäsenvaltioilla on siihen, että kyseiseen talousarvioon otettuja yhteisiä varoja käytetään vastuullisesti.
Unionin talousarvion moitteeton varainhoito ja unionin taloudelliset edut voivat kuitenkin vakavasti vaarantua oikeusvaltion periaatteiden loukkauksista jossakin jäsenvaltiossa. Näistä loukkauksista nimittäin voi seurata muun muassa se, ettei ole taetta siitä, että unionin talousarviosta katettavat menot täyttävät kaikki unionin oikeudessa asetetut rahoitusedellytykset ja siis vastaavat tavoitteita, joihin unioni pyrkii tällaisia menoja rahoittaessaan.
Niinpä riidanalaisella asetuksella käyttöön otetun kaltainen ”horisontaalisen ehdollisuuden mekanismi”, jonka mukaan unionin talousarviosta peräisin olevien rahoitusten saaminen edellyttää sitä, että jäsenvaltio noudattaa oikeusvaltion periaatteita, voi kuulua perussopimuksilla unionille annettuun toimivaltaan vahvistaa unionin talousarvion toteuttamista koskevia ”varainhoitosääntöjä”. Unionin tuomioistuin täsmentää, että tällaiseen mekanismiin kuuluvat erottamattomasti sen osatekijöinä riidanalaisen asetuksen säännökset, joissa kyseiset periaatteet yksilöidään, joissa luetellaan tapauksia, jotka voivat viitata mainittujen periaatteiden loukkaamiseen, joissa täsmennetään tilanteita tai toimia, joita kyseisten loukkausten on koskettava, ja joissa määritellään tarvittaessa hyväksyttävissä olevien suojatoimenpiteiden luonne ja laajuus.
Seuraavaksi sen väitteen osalta, joka koskee SEU 7 artiklassa määrätyn menettelyn ja SEUT 269 artiklan määräysten kiertämistä, unionin tuomioistuin hylkää Unkarin argumentaation, jonka mukaan ainoastaan SEU 7 artiklassa määrätyssä menettelyssä unionin toimielimille annetaan toimivalta tutkia ja todeta SEU 2 artiklaan sisältyvien arvojen loukkauksia jossakin jäsenvaltiossa ja tarvittaessa määrätä seuraamuksia niistä. SEU 7 artiklassa määrätyn menettelyn lisäksi nimittäin useissa perussopimusten määräyksissä, joita on usein konkretisoitu johdetun oikeuden eri toimilla, annetaan unionin toimielimille toimivalta tutkia ja todeta SEU 2 artiklaan sisältyvien arvojen loukkauksia jossakin jäsenvaltiossa ja tarvittaessa määrätä seuraamuksia niistä.
Lisäksi unionin tuomioistuin toteaa, että SEU 7 artiklassa määrätyllä menettelyllä on tarkoitus antaa neuvostolle mahdollisuus määrätä seuraamuksia yhteisten arvojen, joihin unioni perustuu ja joissa määritellään unionin identiteetti, vakavista ja jatkuvista loukkauksista, jotta asianomainen jäsenvaltio muun muassa voidaan velvoittaa lopettamaan kyseiset loukkaukset. Riidanalaisella asetuksella sitä vastoin pyritään suojaamaan unionin talousarviota ja tekemään näin ainoastaan siinä tapauksessa, että jäsenvaltiossa on kyseessä oikeusvaltion periaatteiden sellainen loukkaaminen, joka vaikuttaa tai uhkaa vakavasti vaikuttaa unionin talousarvion moitteettomaan toteuttamiseen. Lisäksi SEU 7 artiklassa määrätty menettely ja riidanalaisella asetuksella käyttöön otettu menettely eroavat toisistaan kohteensa, käynnistämisensä edellytysten, määrättävien toimenpiteiden hyväksymis- ja kumoamisedellytysten sekä toimenpiteiden luonteen osalta. Niinpä näillä kahdella menettelyllä on toisistaan poikkeavat tavoitteet ja selvästi toisistaan poikkeavat kohteet. Tästä seuraa lisäksi, ettei riidanalaisella asetuksella käyttöön otetusta menettelystä myöskään voida katsoa, että sillä pyrittäisiin kiertämään unionin tuomioistuimen yleisen toimivallan rajoitusta, josta määrätään SEUT 269 artiklassa, koska tämä artikla koskee sanamuotonsa mukaan ainoastaan säädöksen, jonka Eurooppa-neuvosto tai neuvosto on antanut SEU 7 artiklan nojalla, laillisuuden tutkimista.
Lopuksi on todettava, että koska komissio ja neuvosto voivat riidanalaisen asetuksen perusteella tutkia ainoastaan sellaisia tilanteita tai toimia, jotka voidaan lukea jäsenvaltion viranomaisten syyksi ja jotka ovat merkityksellisiä unionin talousarvion moitteettoman toteuttamisen kannalta, mainitulla asetuksella kyseisille toimielimille annettu toimivalta ei ylitä unionille annetun toimivallan rajoja.
Toisaalta tutkiessaan kanneperusteen, joka koskee oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista, unionin tuomioistuin pitää täysin perusteettomana Unkarin argumentaatiota, jonka mukaan riidanalainen asetus on epätarkka sekä menettelyn käynnistämisedellytyksiä koskevien kriteerien että hyväksyttävien toimenpiteiden valinnan ja ulottuvuuden osalta. Tältä osin unionin tuomioistuin toteaa heti aluksi, että riidanalaiseen asetukseen oikeusvaltion käsitteen (
5
) osatekijöinä sisältyviä periaatteita on kehitetty laajasti sen oikeuskäytännössä, että näiden periaatteiden lähteenä ovat jäsenvaltioidenkin omissa oikeusjärjestyksissään tunnustamat ja soveltamat yhteiset arvot ja että ne perustuvat oikeusvaltion käsitteeseen, jonka jäsenvaltiot jakavat ja johon ne yhtyvät valtiosääntöperinteilleen yhteisenä arvona. Näin ollen unionin tuomioistuin katsoo, että jäsenvaltiot kykenevät määrittämään riittävän täsmällisesti kunkin kyseisen periaatteen olennaisen sisällön ja niistä kustakin johtuvat vaatimukset.
Erityisesti menettelyn käynnistämisedellytyksiä koskevista kriteereistä sekä hyväksyttävien toimenpiteiden valinnasta ja ulottuvuudesta unionin tuomioistuin täsmentää, että riidanalaisessa asetuksessa edellytetään siinä säädettyjen suojatoimenpiteiden hyväksymiseksi, että oikeusvaltion jonkin periaatteen loukkaamisen ja unionin moitteettomaan varainhoitoon tai unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvan vaikutuksen tai sen vakavan uhan välillä osoitetaan olevan todellinen yhteys ja että kyseisen loukkaamisen on koskettava jäsenvaltion viranomaisen syyksi luettavissa olevaa tilannetta tai toimea, joka on merkityksellinen unionin talousarvion moitteettoman toteuttamisen kannalta. Se toteaa lisäksi, että vakavan uhan käsitettä täsmennetään unionin varainhoitosäännöstössä, ja muistuttaa, että hyväksyttävissä olevien suojatoimenpiteiden on oltava tarkasti oikeassa suhteessa vaikutukseen, joka todetulla loukkaamisella on unionin talousarvioon. Unionin tuomioistuin katsoo erityisesti, että nämä toimenpiteet voidaan kohdistaa muihin kuin sellaisiin toimiin ja ohjelmiin, joihin kyseinen loukkaaminen vaikuttaa, vain tarkasti siinä määrin kuin se on tarpeen unionin koko talousarvion suojaamista koskevan tavoitteen toteuttamiseksi. Lopuksi unionin tuomioistuin toteaa, että komission on noudatettava unionin tuomioistuinten valvonnassa tiukkoja menettelyvaatimuksia, jotka edellyttävät muun muassa useita asianomaisen jäsenvaltion kuulemisia, ja päättelee tästä, että riidanalainen asetus täyttää oikeusvarmuuden periaatteen vaatimukset.
Unionin tuomioistuin tutkii toiseksi toissijaiset vaatimukset, jotka koskevat riidanalaisen asetuksen osittaista kumoamista. Tältä osin unionin tuomioistuin katsoo yhtäältä, että riidanalaisen asetuksen 4 artiklan 1 kohdan kumoaminen johtaisi kyseisen asetuksen pääsisällön muuttumiseen, koska tässä säännöksessä täsmennetään kyseisessä asetuksessa säädettyjen suojatoimenpiteiden hyväksymisen edellytykset, joten vaatimukset, jotka koskevat ainoastaan kyseisen säännöksen kumoamista, on jätettävä tutkimatta. Toisaalta unionin tuomioistuin pitää perusteettomina väitteitä, jotka kohdistuvat useisiin muihin riidanalaisen asetuksen säännöksiin ja jotka koskevat oikeusperustan puuttumista ja julkistalouden alijäämiä koskevien unionin oikeussääntöjen rikkomista sekä oikeusvarmuuden periaatteen, suhteellisuusperiaatteen ja jäsenvaltioiden yhdenvertaisuutta perussopimuksia sovellettaessa koskevan periaatteen loukkaamista. Se hylkää näin ollen toissijaiset vaatimukset kokonaisuudessaan samoin kuin Unkarin koko kanteen.
(
1
)	Yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi 16.12.2020 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2020/2092 (EUVL 2020, L 433I, s. 1; jäljempänä riidanalainen asetus).
(
2
)	Ks. erityisesti 17.7.2019 annettu komission tiedonanto Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”Oikeusvaltioperiaatteen lujittaminen unionissa – Toimintasuunnitelma”, COM(2019) 343 final; tiedonanto seuraa 11.3.2014 annettua komission tiedonantoa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ”Uusi EU:n toimintakehys oikeusvaltioperiaatteen vahvistamiseksi”, COM(2014) 158 final.
(
3
)	SEU 2 artiklassa mainittuihin unionin perustana oleviin ja jäsenvaltioille yhteisiin arvoihin kuuluvat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, yhdenvertaisuus, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen yhteiskunnassa, jolle on ominaista moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo.
(
4
)	Myös Puolan tasavalta nosti kanteen asetuksen 2020/2092 kumoamiseksi (asia C-157/21).
(
5
)	Riidanalaisen asetuksen 2 artiklan a alakohdan mukaan oikeusvaltion käsitteeseen kuuluvat ”laillisuusperiaate, joka merkitsee läpinäkyvää, vastuuvelvollista, demokraattista ja moniarvoista lainsäädäntöprosessia, sekä oikeusvarmuuden, toimeenpanovallan käyttäjien mielivaltaisuuden kiellon, riippumattomien ja puolueettomien tuomioistuinten takaaman tehokkaan oikeussuojan, mukaan lukien oikeussuojan saatavuus, myös perusoikeuksien osalta ja vallanjaon periaatteet sekä syrjimättömyyttä ja yhdenvertaisuutta lain edessä koskevat periaatteet”.