62010TO0346_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag T-346/10,
Borax Europe Ltd,
London (Det Forenede Kongerige), ved advokat K. Nordlander og solicitor H. Pearson,
sagsøger,
mod
Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)
ved M. Heikkilä og W. Broere, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne J. Stuyck og A.-M. Vandromme,
sagsøgt,
støttet af:
Europa-Kommissionen
ved P. Oliver og E. Manhaeve, som befuldmægtigede, bistået af barrister K. Sawyer,
intervenient,
angående en påstand om annullation af ECHA’s afgørelse, offentliggjort den 18. juni 2010, hvorved borsyre (EF-nr. 233-139-2) og vandfrit dinatriumtetraborat (EF-nr. 215-540-4) identificeres som stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396, s. 1), og hvorved disse stoffer optages på listen over stoffer, der senere i overensstemmelse med forordningens artikel 59 skal optages i bilag XIV til forordningen,
har
RETTEN (Syvende Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, A. Dittrich (refererende dommer), og dommerne I. Wiszniewska-Białecka og M. Prek,
justitssekretær: E. Coulon,
afsagt følgende
Kendelse
Dommens præmisser
Sagens baggrund
1. Sagsøgeren, Borax Europe Ltd, er et engelsk selskab. Selskabets virksomhed består i import og salg i Den Europæiske Union af borsyre (EF-nr. 233-139-2) og af vandfrit dinatriumtetraborat (EF-nr. 215-540-4) (herefter samlet »borater«), som leveres til selskabet af et amerikansk selskab.
2. Borater anvendes bl.a. ved fremstilling af glas og glasfiber til isolering. Borater anvendes ligeledes i vaske- og rengøringsmidler og til træbeskyttelsesbehandling.
3. Borater blev opført i bilag I til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 1967, s. 211) ved Kommissionens direktiv 2008/58/EF af 21. august 2008 om ændring med henblik på den 30. tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 67/548 (EUT L 246, s. 1), der trådte i kraft den 5. oktober 2008. Ved denne opførelse blev borater klassificeret blandt reproduktionstoksiske stoffer i kategori 2.
4. Med ikrafttrædelsen den 20. januar 2009 af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548 og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 353, s. 1) blev bilag I til direktiv 67/548 ophævet, og bilagets indhold i den affattelse, der var gældende før ændringen ved direktiv 2008/58, blev overført til bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008. Sidstnævnte bilag nævnte således ikke borater på tidspunktet for ikrafttrædelsen af forordning nr. 1272/2008.
5. Med ikrafttrædelsen den 25. september 2009 af Kommissionens forordning (EF) nr. 790/2009 af 10. august 2009 om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling, af forordning nr. 1272/2008 (EUT L 235, s. 1) blev klassificeringen af borater blandt reproduktionstoksiske stoffer i kategori 2 opført i bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008. Ifølge artikel 2, stk. 2 og 3, i forordning nr. 790/2009 skulle denne klassificering anvendes fra den 1. december 2010, men kunne finde anvendelse før denne dato.
6. Den 8. marts 2010 sendte Forbundsrepublikken Tyskland og Republikken Slovenien under henvisning til klassificeringen af borsyre blandt reproduktionstoksiske stoffer i kategori 2 i bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008 Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) et dossier, som de havde udarbejdet vedrørende identifikationen af borsyre som et stof, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396, s. 1), senere ændret ved bl.a. forordning nr. 1272/2008.
7. Samme dag sendte Kongeriget Danmark under henvisning til klassificeringen af vandfrit dinatriumtetraborat blandt reproduktionstoksiske stoffer i kategori 2 i bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008 ECHA et dossier, som det havde udarbejdet vedrørende identifikationen af vandfrit dinatriumtetraborat som et stof, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra c), i forordning nr. 1907/2006.
8. ECHA offentliggjorde efterfølgende på sin internetside nogle meddelelser, hvori de berørte parter blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger vedrørende de dossierer, der var udfærdiget for borater. Efter at have modtaget bemærkninger vedrørende de omhandlede dossierer, bl.a. fra Association européenne des borates, som sagsøgeren er medlem af, videresendte ECHA disse dossierer til sit medlemsstatsudvalg. Dette udvalg blev den 9. juni 2010 enstemmigt enige om identifikation af borater som særligt problematiske stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra c), i forordning nr. 1907/2006.
9. Den 18. juni 2010 blev listen over stoffer, der er identificeret med henblik på deres senere optagelse i bilag XIV til forordning nr. 1907/2006 (herefter »kandidatlisten«), herunder borater, offentliggjort på ECHA’s internetside.
Retsforhandlinger og parternes påstande
10. Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 18. august 2010 anlagde sagsøgeren sag med påstand om annullation af ECHA’s afgørelse, offentliggjort den 18. juni 2010, hvorved borater identificeres som stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57 i forordning nr. 1907/2006, og hvorved disse stoffer optages på kandidatlisten i henhold til forordningens artikel 59 (herefter »den anfægtede afgørelse«).
11. Ved skrivelse registreret på Rettens Justitskontor den 10. december 2010 har Europa-Kommissionen anmodet Retten om tilladelse til at intervenere i sagen til støtte for ECHA’s påstande. Denne begæring blev efter høring af sagens parter taget til følge ved kendelse af 12. januar 2011 afsagt af formanden for Rettens Syvende Afdeling.
12. Ved særskilt dokument indleveret til Rettens Justitskontor den 14. december 2010 har ECHA fremsat en formalitetsindsigelse i henhold til artikel 114, stk. 1, i Rettens procesreglement. Sagsøgeren har indgivet sine bemærkninger til formalitetsindsigelsen den 31. januar 2011.
13. Ved processkrift indleveret til Rettens Justitskontor den 31. januar 2011 indgav sagsøgeren en begæring om, at selskabets indlæg skulle behandles fortroligt i forhold til intervenienten. Denne begæring blev ikke anfægtet.
14. Ved processkrift indleveret til Rettens justitssekretær den 18. februar 2011 har Kommissionen givet afkald på at indgive et interventionsindlæg, der kun vedrører sagens formalitet.
15. Sagsøgeren har i stævningen nedlagt følgende påstande:
– Sagen antages til realitetsbehandling.
– Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den kvalificerer borater som stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra c), i forordning nr. 1907/2006, og stofferne opføres på kandidatlisten.
– ECHA tilpligtes at betale sagens omkostninger.
16. ECHA har i formalitetsindsigelsen nedlagt følgende påstande:
– Sagen afvises.
– Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
17. Sagsøgeren har i sine bemærkninger til formalitetsindsigelsen nedlagt følgende påstande:
– Formalitetsindsigelsen forkastes.
– Sagen antages til realitetsbehandling.
– ECHA pålægges at tilvejebringe en kopi af den anfægtede afgørelse.
– Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den identificerer borater som stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57, litra c), i forordning nr. 1907/2006 og optager dem på kandidatlisten.
Retlige bemærkninger
18. I henhold til procesreglementets artikel 114, stk. 1 og 4, kan Retten, hvis en part fremsætter begæring derom, tage stilling til formalitetsindsigelsen uden at indlede behandlingen af sagens realitet. I overensstemmelse med samme artikels stk. 3 forhandles der mundtligt om begæringen, medmindre Retten bestemmer andet. I denne sag finder Retten, at den i kraft af sagens akter er tilstrækkeligt oplyst om sagen, og at det er ufornødent at indlede den mundtlige forhandling.
19. ECHA har til støtte for sine påstande fremsat to formalitetsindsigelser om, at sagsøgeren ikke er umiddelbart berørt, og om, at den anfægtede afgørelse, der ikke er en retsakt som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF, ikke berører sagsøgeren individuelt.
Indsigelsen om, at sagsøgeren ikke er umiddelbart berørt
20. I henhold til artikel 263, stk. 4, TEUF kan enhver fysisk eller juridisk person på det grundlag, der er omhandlet i stk. 1 og 2, indbringe klage med henblik på prøvelse af retsakter, der er rettet til vedkommende, eller som berører denne umiddelbart og individuelt, samt af regelfastsættende retsakter, der berører vedkommende umiddelbart, og som ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger.
21. I den foreliggende sag er det ubestridt, at den anfægtede afgørelse ikke er rettet mod sagsøgeren, der således ikke er adressat for denne retsakt. I denne situation kan sagsøgeren i henhold til artikel 263, stk. 4, TEUF alene anlægge et annullationssøgsmål til prøvelse af den pågældende retsakt, såfremt denne er umiddelbart berørt af denne retsakt.
22. For så vidt angår betingelsen om, at den pågældende skal være umiddelbart berørt, følger det af fast retspraksis, at denne betingelse for det første kræver, at den anfægtede foranstaltning umiddelbart skal have indvirkning på den pågældendes retsstilling, og for det andet, at foranstaltningen ikke må overlade et skøn til adressaterne, der skal gennemføre den, men at gennemførelsen skal ske helt automatisk og udelukkende i medfør af EU-retten uden anvendelse af andre mellemkommende regler (Domstolens dom af 5.5.1998, sag C-386/96 P, Dreyfus mod Kommissionen, Sml. I, s. 2309, præmis 43, af 29.6.2004, sag C-486/01 P, Front national mod Parlamentet, Sml. I, s. 6289, præmis 34, og af 10.9.2009, forenede sager C-445/07 P og C-455/07 P, Kommissionen mod Ente per le Ville vesuviane og Ente per le Ville vesuviane mod Kommissionen, Sml. I, s. 7993, præmis 45).
23. Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at den anfægtede afgørelse berører sagsøgeren umiddelbart, idet selskabets retsstilling påvirkes af den forpligtelse, der følger af beslutningen, til at fremlægge et sikkerhedsdatablad og ajourføre det i henhold til artikel 31 i forordning nr. 1907/2006. Det bemærkes, at ifølge denne forordnings artikel 31, stk. 1, litra a)-c), skal leverandørerne af et stof forsyne modtageren af stoffet med et sikkerhedsdatablad, hvis et stof opfylder kriterierne for klassificering som farligt i henhold til direktiv 67/548, hvis et stof er persistent, bioakkumulerende og giftigt eller meget persistent og meget bioakkumulerende efter kriterierne i bilag XIII til forordningen, eller hvis et stof af andre grunde end de nævnte er optaget på den liste, der er oprettet i henhold til artikel 59, stk. 1, i forordning nr. 1907/2006. Forordningens artikel 31, stk. 9, litra a), bestemmer i den forbindelse, at leverandørerne straks skal ajourføre dette sikkerhedsdatablad, så snart der foreligger nye oplysninger, som kan påvirke risikohåndteringsforanstaltningerne, eller nye oplysninger om farer.
24. Hvad for det første angår den påståede pligt til at fremlægge et sikkerhedsdatablad i henhold til artikel 31, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1907/2006 bemærkes, at borater blev opført på kandidatlisten, idet de i henhold til forordningens artikel 57, litra c), opfyldte kriterierne for klassificering som reproduktionstoksisk stoffer i kategori 2 i henhold til direktiv 67/548. Da et sådant tilfælde er udtrykkeligt omfattet af forordningens artikel 31, stk. 1, litra a), falder det ikke inden for anvendelsesområdet for forordningens artikel 31, stk. 1, litra c), der alene vedrører tilfælde, hvor et stof er optaget på kandidatlisten af andre grunde end de i artikel 31, stk. 1, litra a) og b), nævnte. Sagsøgeren var således ikke som følge af den anfægtede afgørelse forpligtet til at fremlægge et sikkerhedsdatablad i henhold til artikel 31, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1907/2006.
25. Hvad for det andet angår den påståede forpligtelse, som følger af artikel 31, stk. 9, litra a), i forordning nr. 1907/2006 til at ajourføre sikkerhedsdatabladet, skal det undersøges, om den anfægtede afgørelses identifikation af borater som særligt problematiske stoffer efter proceduren i artikel 59 i forordning nr. 1907/2006 udgør en ny oplysning i henhold til artikel 31, stk. 9, litra a), i forordning nr. 1907/2006, som kan udløse forpligtelsen i henhold til denne bestemmelse, nemlig til at ajourføre sikkerhedsdatabladet, således at den anfægtede afgørelse har umiddelbar indvirkning på sagsøgerens retsstilling.
26. Hvad angår sikkerhedsdatabladet bestemmer artikel 31, stk. 1, i forordning nr. 1907/2006, at dette skal udarbejdes i overensstemmelse med bilag II til denne forordning. Ifølge dette bilag, der indeholder retningslinjer for udarbejdelse af sikkerhedsdatablade, skal disse sikkerhedsdatablade udgøre et redskab, hvormed passende sikkerhedsoplysninger om klassificerede stoffer formidles ned gennem leverandørkæden til den eller de umiddelbare downstream-brugere. Formålet med dette bilag er at sikre sammenhæng og præcision i indholdet under de enkelte obligatoriske punkter i artikel 31, stk. 6, i forordning nr. 1907/2006, således at de resulterende sikkerhedsdatablade vil sætte brugeren i stand til at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte menneskers sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen samt miljøet.
27. Identifikationen af borater som særligt problematiske stoffer efter proceduren i artikel 59 i forordning nr. 1907/2006 vil kunne udgøre en ny oplysning vedrørende nr. 2) (fareidentifikation) og nr. 15) (oplysninger om regulering) i forordningens artikel 31, stk. 6.
28. Hvad angår nr. 2) (fareidentifikation) skal en klassifikation af et stof, der fremkommer ved anvendelse af klassificeringsreglerne i direktiv 67/548, ifølge punkt 2 i bilag II til forordning nr. 1907/2006 angives heri. Det skal kort og klart anføres, hvilke farer stoffet frembyder for mennesker og miljø.
29. I det foreliggende tilfælde vedrører identifikationen af borater som særligt problematiske stoffer efter proceduren i artikel 59 i forordning nr. 1907/2006 ikke klassificeringen af disse stoffer i overensstemmelse med direktiv 67/548. Denne identifikation blev foretaget, fordi borater i henhold til artikel 57, litra c), i forordning nr. 1907/2006 opfylder kriterierne for klassificering blandt reproduktionstoksiske stoffer i kategori 2 i henhold til direktiv 67/548. Den omstændighed, at boraterne opfylder disse kriterier, er allerede fastslået i bilag I til direktiv 67/548, som ændret ved direktiv 2008/58, og derefter i bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008, som ændret ved forordning nr. 790/2009 (jf. præmis 3-5 ovenfor). I overensstemmelse med artikel 59, stk. 3, i forordning nr. 1907/2006 henviste de pågældende medlemsstater i de dossierer, de sendte til ECHA den 8. marts 2010, til optagelsen af boraterne i bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008 (jf. præmis 6 og 7 ovenfor).
30. Det er rigtigt, at sagsøgeren på tidspunktet for offentliggørelsen af den anfægtede afgørelse, dvs. den 18. juni 2010, ikke var undergivet et ufravigeligt krav om klassificering af borater. Bilag I til direktiv 67/548, der omfatter borater, blev nemlig ophævet med ikrafttrædelsen den 20. januar 2009 af forordning nr. 1272/2008, og pligten til at klassificere borater i overensstemmelse med den harmoniserede klassificering, der er fastsat i bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008, som ændret ved forordning nr. 790/2009, fandt ikke anvendelse, idet artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 790/2009 fastsatte den 1. december 2010 som begyndelsesdato i den henseende.
31. De farer, som førte til klassificeringen af borater, var på tidspunktet for offentliggørelsen af den anfægtede afgørelse juridisk tilstrækkeligt defineret. For det første var det åbenbart for alle de berørte parter, at disse farer ikke var forsvundet alene på grund af ophævelsen af bilag I til direktiv 67/548, hvis indhold skulle overføres til bilag VI, del 3, i forordning nr. 1272/2008. For det andet blev klassificeringen af borater blandt reproduktionstoksiske stoffer i kategori 2 med ikrafttrædelsen af forordning nr. 790/2009 den 25. september 2009 gentaget i bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008. Den omstændighed, at disse klassificeringer ikke fandt obligatorisk anvendelse før den 1. december 2010, kan ikke rejse tvivl om den retlige eksistens af den konstatering, at klassificeringskriterierne var opfyldt fra tidspunktet for ikrafttrædelsen af forordning nr. 790/2009. Artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 790/2009 udskyder alene de retlige forpligtelser, der følger af disse klassificeringer i henhold til forordning nr. 1272/2008, som ændret ved forordning nr. 790/2009, til den 1. december 2010. Denne betragtning understøttes af den omstændighed, at det af artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 790/2009 fremgår, at de harmoniserede klassificeringer i bilag VI, del 3, til forordning nr. 1272/2008, som ændret ved forordning nr. 790/2009, kunne finde anvendelse før den 1. december 2010.
32. Heraf følger, at identifikationen af borater som særligt problematiske stoffer ikke indeholdt nye oplysninger vedrørende disse stoffers farlige egenskaber, men udgjorde resultatet af proceduren for identifikation i artikel 59 i forordning nr. 1907/2006. Den anfægtede afgørelse frembragte således ingen nye oplysninger vedrørende fareidentifikation som omhandlet i artikel 31, stk. 6, nr. 2), i forordning nr. 1907/2006.
33. Hvad angår nr. 15) (oplysninger om regulering) i artikel 31, stk. 6, i forordning nr. 1907/2006 bemærkes, at det af bilag II, punkt 15, til forordningen følger, at hvis det i sikkerhedsdatabladet omhandlede stof er omfattet af særlige EU-retlige bestemmelser med hensyn til beskyttelse af mennesker og miljø, f.eks. tilladelser meddelt i henhold til afsnit VII eller begrænsninger i henhold til forordningens afsnit VIII, skal disse så vidt muligt angives.
34. I den forbindelse bemærkes for det første, at selv om identifikationen af et stof som særligt problematisk efter proceduren i artikel 59 i forordning nr. 1907/2006 vil kunne udløse en oplysningsforpligtelse for erhvervsdrivende, har dette ikke til følge, at det pågældende stof falder ind under en særlig ordning, således at det omfattes af særlige bestemmelser. Identifikationen har tværtimod ingen indvirkning på markedsføringen og anvendelsen af stoffet.
35. Hvad for det andet angår godkendelsesproceduren i afsnit VII i forordning nr. 1907/2006 og begrænsningerne i henhold til forordningens afsnit VIII angiver punkt 15 i bilag II til forordningen meddelte tilladelser og begrænsninger som eneste eksempler på, hvad der falder ind under denne bestemmelse. Da identifikation af et stof som særligt problematisk efter proceduren i artikel 59 i forordning nr. 1907/2006 ikke vedrører begrænsningerne i henhold til forordningens afsnit VIII, men indgår i godkendelsesproceduren i forordningens afsnit VII, taler bemærkningen om begrænsningerne i punkt 15 i bilag II til forordning nr. 1907/2006 således ikke for, at den pågældende identifikation falder ind under nr. 15) i forordningens artikel 31, stk. 6.
36. Hvad angår meddelte godkendelser fremgår det af afsnit VII i forordning nr. 1907/2006, at disse udgør meddelte godkendelser i henhold til samme forordnings artikel 60, der indgår i en senere fase i godkendelsesproceduren (forordningens artikel 60-64). Der kan ansøges om godkendelse hos ECHA i medfør af forordningens artikel 62, stk. 1, for en eller flere anvendelser af et stof, for hvilket der er forbud mod markedsføring, som følge af, at stoffet er opført i forordningens bilag XIV. Det skal fastslås, at hvad angår godkendelsesproceduren i afsnit VII i forordning nr. 1907/2006 er identifikationen af et stof som særligt problematisk efter proceduren i forordningens artikel 59 ikke af lovgiver udtrykkeligt nævnt i forordningens bilag II, punkt 15. Selv om meddelte godkendelser i henhold til forordningens afsnit VII alene nævnes som eksempel, forholder det sig ikke desto mindre således, at denne angivelse er den eneste, der vedrører godkendelsesproceduren i henhold til afsnit VII i forordning nr. 1907/2006. Mens det ikke er udelukket, at punkt 15 i sikkerhedsdatabladet berøres af andre særlige EU-retlige bestemmelser med hensyn til beskyttelse af mennesker og miljø, taler denne betragtning hvad angår godkendelsesproceduren i afsnit VII i forordning nr. 1907/2006 også for, at alene godkendelser falder ind under dette punkt. Denne konklusion understøttes af den omstændighed, at forordningens artikel 31, stk. 9, litra b), bestemmer, at sikkerhedsdatabladet skal ajourføres, når en godkendelse er blevet meddelt eller nægtet.
37. Det følger heraf, at et stof ikke på grund af dettes identifikation som særligt problematisk efter proceduren i artikel 59 i forordning nr. 1907/2006 er genstand for særlige EU-retlige bestemmelser med hensyn til beskyttelse af mennesker og miljø som omhandlet i forordningens bilag II, punkt 15.
38. På baggrund af det ovenstående udgør identifikationen af borater som særligt problematiske stoffer efter proceduren i artikel 59 i forordning nr. 1907/2006 ikke en ny oplysning, der kan påvirke risikohåndteringsforanstaltningerne, eller en ny oplysning om farer som omhandlet i artikel 31, stk. 9, litra a), i forordning nr. 1907/2006, hvorfor sagsøgeren ikke var forpligtet til at ajourføre sikkerhedsdatabladet. Følgelig har den anfægtede afgørelse ikke som følge af den i denne fastsatte forpligtelse nogen umiddelbar indvirkning på sagsøgerens retsstilling.
39. Hvad for det andet angår sagsøgerens argumentation om, at den anfægtede afgørelse berører sagsøgeren umiddelbart, idet dennes retsstilling påvirkes af forpligtelserne i henhold til artikel 7, stk. 2 og 3, og artikel 33 i forordning nr. 1907/2006, bemærkes, at disse bestemmelser indeholder oplysningsforpligtelser for producenter, importører og leverandører af artikler, som defineret i samme forordnings artikel 3, nr. 4), 11) og 33).
40. I henhold til forordningens artikel 7, stk. 2, skal enhver producent eller importør af artikler underrette ECHA, hvis et stof opfylder kriterierne i artikel 57 og er identificeret i henhold til artikel 59, stk. 1, hvis stoffet dels er til stede i disse artikler i mængder på over 1 ton pr. producent eller importør pr. år, dels er til stede i disse artikler i en koncentration på over 0,1 vægtprocent. For så vidt som artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1907/2006 ikke finder anvendelse, bestemmer forordningens artikel 7, stk. 3, at producenten eller importøren skal give modtageren af artiklen passende vejledning. Ifølge artikel 7, stk. 7, i forordning nr. 1907/2006 finder forordningens artikel 7, stk. 2 og 3, fra den 1. juni 2011 anvendelse seks måneder efter, at et stof er identificeret i overensstemmelse med forordningens artikel 59, stk. 1.
41. I henhold til artikel 33 i forordning nr. 1907/2006 skal enhver leverandør af en artikel indeholdende et stof, der opfylder kriterierne i artikel 57 og er identificeret i henhold til artikel 59, stk. 1, i en koncentration på over 0,1 vægtprocent, forsyne modtageren af artiklen med oplysninger, som leverandøren råder over, og som er tilstrækkelige til, at artiklen kan anvendes sikkert, herunder som et minimum stoffets navn. Ifølge artikel 33, stk. 2, i forordning nr. 1907/2006 påhviler den samme forpligtelse leverandøren, såfremt forbrugeren anmoder herom. De relevante oplysninger skal leveres gratis senest 45 dage efter modtagelsen af anmodningen.
42. Det er ubestridt, at sagsøgeren hverken har status af producent eller importør af artikler eller er leverandør af artikler som om handlet i artikel 3, nr. 4), 11) og 33), i forordning nr. 1907/2006. Sagsøgeren importerer og sælger borater. Forpligtelserne i forordningens artikel 7, stk. 2 og 3, og artikel 33 gælder således udtrykkeligt alene direkte for sagsøgerens kunder, for så vidt som disse sidstnævnte er producenter eller importører af artikler eller leverandører af artikler.
43. Sagsøgeren har under henvisning til Domstolens dom af 13. marts 2008, Kommissionen mod Infront WM (sag C-125/06 P, Sml. I, s. 1451, præmis 52), gjort gældende, at selskabet er umiddelbart berørt af den anfægtede afgørelse, idet den påvirker måden, hvorpå selskabets kunder kan fremstille eller levere artikler, der indeholder borater, derved, at disse pålægges oplysningsforpligtelser, som kan gøres gældende ved de nationale retsinstanser, og som er ledsaget af strafferetlige og civilretlige sanktioner.
44. I den forbindelse bemærkes, at mens de omtvistede rettigheder i sagen Kommissionen mod Infront WM, nævnt i præmis 43 ovenfor, var omfattet af en vis række retlige begrænsninger som følge af den omstridte retsakt, er dette ikke tilfældet i denne sag for så vidt angår borater. De oplysningsforpligtelser, der påhviler sagsøgerens kunder, som er fastsat i artikel 7 og 33 i forordning nr. 1907/2006, og som følger af den anfægtede afgørelse, indebærer ikke nye begrænsninger eller restriktioner for borater. Producenter eller importører af artikler og leverandører af artikler skal ganske vist tilvejebringe oplysninger, hvis et stof i overensstemmelse med artikel 59 i forordning nr. 1907/2006 identificeres som særligt problematisk, og hvis betingelserne i forordningens artikel 7 og 33 er opfyldt. Disse informationsforpligtelser indebærer imidlertid ikke, at markedsføringen og anvendelsen af de omhandlede stoffer er begrænset eller indskrænket, således at retsstillingen for en leverandør af dette stof påvirkes. Endvidere har sagsøgeren ikke gjort gældende, at de eventuelle oplysningsforpligtelser for selskabets kunder, der følger af artikel 7 og 33 i forordning nr. 1907/2006, nødvendigvis forudsætter, at selskabet skal levere oplysninger til sine kunder, således at disse kan opfylde deres forpligtelser.
45. Det følger heraf, at forpligtelserne i artikel 7, stk. 2 og 3, og artikel 33 i forordning nr. 1907/2006 ikke gør det muligt at antage, at den anfægtede afgørelse har umiddelbar indvirkning på sagsøgerens retsstilling.
46. Hvad for det tredje angår sagsøgerens argumentation om, at den anfægtede afgørelse berører selskabet umiddelbart, idet afgørelsen påvirker sagsøgerens materielle situation, bemærkes, at den omstændighed alene, at en retsakt ville kunne påvirke sagsøgerens materielle situation, ikke er tilstrækkelig til, at man kan anse sagsøgeren for at være umiddelbart berørt. Kun eksistensen af særlige omstændigheder kan berettige en borger, der hævder, at en retsakt påvirker hans stilling på markedet, til at indgive søgsmål i henhold til artikel 263, stk. 4, TEUF (Domstolens dom af 10.12.1969, forenede sager 10/68 og 18/68, Eridania m.fl. mod Kommissionen, Sml. 1969, s. 117, org.ref.: Rec. s. 459, præmis 7, og Rettens kendelse af 18.2.1998, sag T-189/97, Comité d’entreprise de la Société française de production m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 335, præmis 48). Da sagsøgeren i den foreliggende sag alene har gjort gældende, at selskabets kunder vil ophøre med at anvende borater, har selskabet ikke godtgjort, at der foreligger sådanne særlige omstændigheder.
47. På baggrund af det ovenstående må det fastslås, at den anfægtede afgørelse ikke har umiddelbar indvirkning på sagsøgerens retsstilling. Da det første kriterium om umiddelbar berøring ikke er opfyldt, er sagsøgeren ikke umiddelbart berørt af den anfægtede afgørelse.
48. Følgelig må nærværende formalitetsindsigelse tages til følge, og sagen afvises, uden at det er fornødent at undersøge den anden formalitetsindsigelse, der er gjort gældende af ECHA.
Begæringen om bevisoptagelse
49. Sagsøgeren har begæret, at Retten i forbindelse med bevisoptagelsen i henhold til procesreglementets artikel 66, stk. 1, pålægger ECHA at tilvejebringe en kopi af den anfægtede afgørelse.
50. Som det følger af ovenstående gennemgang, kan Retten på fornuftig vis træffe afgørelse uden at anordne forudgående bevisoptagelse. Da den anfægtede afgørelse endvidere er blevet offentliggjort på ECHA’s internetside og fremlagt af sagsøgeren som bilag til stævningen, er begæringen uden interesse.
51. Sagsøgerens begæring om bevisoptagelse må således afvises, og det samme må sagen i sin helhed.
Sagens omkostninger
52. Ifølge procesreglementets artikel 87, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Desuden bærer de institutioner, der er indtrådt i en sag, deres egne omkostninger i henhold til samme artikels stk. 4.
53. Da sagsøgeren har tabt sagen, bør det pålægges denne at bære sine egne omkostninger og at betale ECHA’s omkostninger i overensstemmelse med sidstnævntes påstand herom. Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser bestemmer
RETTEN (Syvende Afdeling):
1) Sagen afvises.
2) Borax Europe Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) afholdte omkostninger.
3) Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
Således bestemt i Luxembourg den 21. september 2011.