RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)
19. december 2013
Sag T-32/13 P
Mario Paulo da Silva Tenreiro
mod
Europa-Kommissionen
»Appel – personalesag – tjenestemænd – ansættelse – meddelelse om ledig stilling – udnævnelse i stillingen som direktør for afdeling A »Civilret« i Generaldirektoratet for »Retlige Anliggender« i Kommissionen – afslag på sagsøgerens ansøgning – udnævnelse af en anden ansøger – magtfordrejning – åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet«
Angående:      Appel af dom afsagt af Retten for EU-personalesager (Tredje Afdeling) den 14. november 2012, da Silva Tenreiro mod Kommissionen (sag F-120/11), med påstand om annullation af denne dom.
Udfald:      Appellen forkastes. Mario Paulo da Silva Tenreiro bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i denne sag.
Sammendrag
Tjenestemandssag – anbringender – magtfordrejning – begreb
Begrebet magtfordrejning sigter til det tilfælde, hvor en administrativ myndighed har anvendt sine beføjelser til et andet formål end det, hvortil den har fået dem tillagt. En afgørelse er kun behæftet med magtfordrejning, såfremt det på grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier må antages, at den er truffet for at forfølge andre formål end de angivne. Det er herved ikke tilstrækkeligt, at sagsøgeren påberåber sig visse faktiske omstændigheder til støtte for sine krav, men det er nødvendigt, at han fremlægger tilstrækkeligt præcise, objektive og samstemmende indicier til godtgørelse af, at de påberåbte omstændigheder er sandfærdige eller i det mindste sandsynlige, da rigtigheden af en parts erklæringer i modsat fald ikke kan drages i tvivl. Den samlede bedømmelse af indicierne for magtfordrejning kan således ikke hvile på blotte påstande eller indicier, som ikke er tilstrækkeligt præcise, eller som hverken er objektive eller relevante.
(jf. præmis 31-33)
Henvisning til:
Retten: 5. juli 2000, sag T-111/99, Samper mod Parlamentet, Sml. Pers. I-A, s. 135, og II, s. 611, præmis 64; 2. december 2008, sag T-471/04, Karatzoglou mod AER, Sml. Pers. I-A-2, s. 79, og II-A-2, s. 485, præmis 49; 5. oktober 2009, forenede sager T-40/07 P og T-62/07 P, de Brito Sequeira Carvalho mod Kommissionen, Sml. Pers. I-B-1, s. 89, og I-B-1, s. 551, præmis 172 og 173