62024TJ0131_RES
Vec T‑131/24
CR
proti
Európskej komisii
Rozsudok Všeobecného súdu (piata komora) z 2. júla 2025
„Verejná služba – Úradníci – Starobný dôchodok – Reformy služobného poriadku z rokov 2004 a 2014 – Prechodné opatrenia týkajúce sa určitých spôsobov výpočtu práv na dôchodok – Článok 28 prílohy XIII k služobnému poriadku – Zmluvní zamestnanci, ktorí sa stali úradníkmi – Ročná akruálna dôchodková sadzba – Vek odchodu do dôchodku – Pôsobnosť právneho predpisu – Rovnosť zaobchádzania“
Úradníci – Dôchodky – Spôsoby výpočtu práv na dôchodok – Prechodné ustanovenia nariadenia č. 1023/2013 – Uplatniteľnosť na zamestnancov zamestnaných k 31. decembru 2013 – Obmedzenie len na zamestnancov, u ktorých došlo k prerušeniu ich poistenia v systéme dôchodkového zabezpečenia Únie – Vylúčenie – Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania z dôvodu, že zamestnanci, u ktorých došlo k prerušeniu poistenia, sa považujú za zamestnancov, u ktorých nedošlo k prerušeniu poistenia – Neexistencia
(Článok 13 ods. 2 Zmluvy o EÚ; Služobný poriadok úradníkov, zmenený nariadením č. 1023/2013, odôvodnenie 29 a článok 83 ods. 2 a príloha XIII, články 21, 22 a 28; Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 1 ods. 1 a príloha; nariadenie Rady č. 723/2004)
(pozri body 37 – 42, 44, 45, 108 – 114)
Úradníci – Dôchodky – Spôsoby výpočtu práv na dôchodok – Prechodné ustanovenia nariadenia č. 1023/2013 – Uplatniteľnosť na zamestnancov zamestnaných k 31. decembru 2013 – Uplatniteľnosť na zmluvného zamestnanca, ktorý sa stal úradníkom po tomto dátume – Rozdielne zaobchádzanie s takým zamestnancom v porovnaní so zmluvným zamestnancom, ktorý si zachoval toto postavenie alebo sa stal dočasným zamestnancom – Odôvodnenie vzhľadom na cieľ zachovania poistno‑matematickej rovnováhy systému dôchodkového zabezpečenia Únie – Prípustnosť – Odvolávanie sa na prax inej inštitúcie – Neexistencia vplyvu
(Články 310 a 317 ZFEÚ; Služobný poriadok úradníkov, zmenený nariadením č. 1023/2013, článok 77 a príloha XIII, články 21, 22 a 28; Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 39 ods. 1, článok 83 ods. 2 a článok 109 ods. 1 a príloha, článok 1 ods. 1; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1023/2013, odôvodnenie 13)
(pozri body 47 – 66, 77 – 88, 91 – 104)
Žaloby úradníkov – Dôvody – Žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania – Spochybnenie prechodných pravidiel prijatých s cieľom zabezpečiť spravodlivý prechod z režimu podľa služobného poriadku do nového režimu – Súdne preskúmanie – Obmedzenia
(pozri body 69 – 73)
Zhrnutie
Všeobecný súd, na ktorý CR, bývalá úradníčka Európskej komisie, podala žalobu proti rozhodnutiu tejto inštitúcie, ktorým sa stanovujú jej práva na starobný dôchodok (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), zamietol túto žalobu a objasnil uplatnenie prechodných opatrení týkajúcich sa určitých spôsobov výpočtu práv na dôchodok stanovených v prílohe XIII k Služobnému poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“).
Žalobkyňa v júni 2012 nastúpila do služobného pomeru v Komisii ako zmluvná zamestnankyňa. V auguste 2015 bola vymenovaná za úradníčku.
Medzičasom reforma služobného poriadku a podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, ku ktorej došlo v roku 2014 (
1
), zaviedla jednak novú ročnú akruálnu dôchodkovú sadzbu vo výške 1,8 %, ktorá je menej priaznivá než predchádzajúca sadzba vo výške 1,9 %, a jednak stanovila vek odchodu do dôchodku na 66 rokov oproti predchádzajúcemu veku 63 rokov.
V máji 2023 Úrad Komisie pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) prijal napadnuté rozhodnutie, pričom okrem iného uplatnil článok 28 prílohy XIII k služobnému poriadku týkajúci sa spôsobu výpočtu ročnej akruálnej dôchodkovej sadzby a veku odchodu do dôchodku zmluvných zamestnancov, ktorí sa stali úradníkmi. PMO oznámil žalobkyni, že má nárok na starobný dôchodok od 1. júla 2023 vo veku 66 rokov. PMO jej tiež oznámil, že pre obdobie jej služobného pomeru ako zmluvnej zamestnankyne bola jej ročná akruálna dôchodková sadzba 1,9 % a že pre obdobie jej služobného pomeru ako úradníčky bola táto ročná akruálna sadzba 1,8 %.
V rámci svojej sťažnosti, ktorú Komisia zamietla, žalobkyňa tvrdila, že predmetný článok sa na jej situáciu nevzťahuje vzhľadom na jej poistenie a neprerušené prispievanie do systému dôchodkového zabezpečenia inštitúcií Európskej únie (ďalej len „DSIEÚ“). Požiadala PMO, aby prehodnotil napadnuté rozhodnutie tak, aby jej vek odchodu do dôchodku bol stanovený na 63 rokov a aby sa na ňu uplatnila ročná akruálna dôchodková sadzba 1,9 % na celú jej kariéru. Okrem toho, keďže zostala v služobnom pomere až do veku 66 rokov a domnievala sa, že jej vek odchodu do dôchodku mal byť stanovený na 63 rokov, požiadala o priznanie dodatočného zvýšenia jej posledného základného platu o 2,5 % za každý z odpracovaných rokov po dosiahnutí veku 63 rokov.
Posúdenie Všeobecným súdom
V prvom rade Všeobecný súd uvádza, že na účely určenia, či je článok 28 prílohy XIII k služobnému poriadku uplatniteľný, je dôležité len to, aby boli splnené podmienky stanovené týmto článkom.
Článok 28 prílohy XIII k služobnému poriadku stanovuje dve odlišné a kumulatívne podmienky. Prvou podmienkou je nástup zamestnanca do služobného pomeru najneskôr 1. mája 2004 alebo 1. januára 2014, pretože k jednému z týchto dátumov musí mať tento zamestnanec podpísanú zmluvu. Druhou podmienkou je vymenovanie uvedeného zamestnanca za úradníka, ktoré musí byť nevyhnutne neskôr ako jeho nástup do služobného pomeru, pretože podľa znenia článku 28 prílohy XIII k služobnému poriadku k tomuto vymenovaniu musí dôjsť „po“ 1. máji 2004 alebo „po“ 1. januári 2014.
Obmedzenie uplatniteľnosti uvedeného článku len na zamestnancov, u ktorých došlo k prerušeniu ich poistenia v DSIEÚ, ako to tvrdí žalobkyňa, nevyplýva z jasného znenia článku 28 prílohy XIII k služobnému poriadku. Ak by sa tak vyhovelo tvrdeniu žalobkyne, znamenalo by to obmedzenie pôsobnosti článku 28 prílohy XIII k služobnému poriadku pridaním podmienky, ktorú normotvorca Únie nestanovil.
Ak však význam ustanovenia práva Únie jednoznačne vyplýva zo znenia samotného ustanovenia, súd Únie sa nemôže od tohto výkladu odchýliť. Domnievať sa teda, že uplatnenie ustanovenia služobného poriadku podlieha podmienke, ktorá v ňom nie je vymedzená, by predstavovalo výklad tohto ustanovenia contra legem, takže takýto výklad nemožno prijať. Súd Únie totiž vzhľadom na zásady inštitucionálnej rovnováhy a rozdelenia právomocí, ako sú zakotvené v článku 13 ods. 2 Zmluvy o EÚ, nemá právomoc odchýliť sa od ustanovení služobného poriadku, akým je článok 28 jeho prílohy XIII, pridaním podmienky, ktorá v súčasnosti neexistuje.
Všeobecný súd poznamenáva, že tento záver nie je vyvrátený ani judikatúrou Súdneho dvora, ani judikatúrou Všeobecného súdu. Tieto dva súdy nemali v žiadnom prípade v úmysle spochybniť rozhodnutia normotvorcu Únie a zmeniť pôsobnosť článku 28 prílohy XIII k služobnému poriadku tak, že by ho vyhradili len dočasným alebo zmluvným zamestnancom, ktorí mali podpísanú zmluvu k 1. máju 2004 alebo 1. januáru 2014 a u ktorých došlo k prerušeniu ich poistenia v DSIEÚ pred ich vymenovaním za úradníkov.
V druhom rade, pokiaľ ide o dodržiavanie zásady rovnosti zaobchádzania, Všeobecný súd na jednej strane zastáva názor, že normotvorca Únie vzhľadom na širokú mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje, mohol dospieť k záveru, že na úradníkov vymenovaných po 1. máji 2004 alebo po 1. januári 2014 sa má uplatňovať iné zaobchádzanie, ako by sa na nich uplatňovalo, keby si zachovali aspoň desať rokov svoje postavenie dočasného zamestnanca alebo zmluvného zamestnanca. Celkový vplyv reforiem z rokov 2004 a 2014 na rozpočet Únie je totiž nevyhnutne väčší, pokiaľ ide o dôchodky úradníkov, než pokiaľ ide o dôchodky ostatných zamestnancov. Toto zdôvodnenie sleduje cieľ zachovania poistno‑matematickej rovnováhy DSIEÚ, a to bez toho, aby boli dotknuté nadobudnuté práva a legitímne očakávania súčasných zamestnancov, ktorý dopĺňa všeobecnejšie ciele rozpočtovej disciplíny a konsolidácie verejných financií v náročnom sociálno‑ekonomickom kontexte.
Okrem toho z ustanovení článku 28 prílohy XIII k služobnému poriadku nemožno vyvodiť žiadne svojvoľné alebo zjavne neprimerané rozlišovanie vo vzťahu k cieľu sledovanému normotvorcom Únie, ktorým je zachovanie nadobudnutých práv a legitímnych očakávaní dotknutých úradníkov, keďže rovnako ako u ostatných zamestnancov zamestnaných k 1. máju 2004 alebo k 1. januáru 2014 sú ich nadobudnuté práva a legitímne očakávania dodržané.
Na druhej strane pri skúmaní porovnateľnosti ich príslušných situácií je irelevantné, či u týchto úradníkov došlo alebo nedošlo k prerušeniu ich poistenia v DSIEÚ pred ich vymenovaním. Táto okolnosť sa totiž týka obdobia ich služobného pomeru ako zamestnancov, zatiaľ čo uplatnenie ustanovení článku 28 prílohy XIII k služobnému poriadku závisí od ich vymenovania za úradníkov. Táto okolnosť tak v praxi nanajvýš znamená, že úradníkovi, u ktorého došlo k prerušeniu jeho poistenia v DSIEÚ, a teda aj k prerušeniu uhrádzania jeho príspevkov do DSIEÚ pred jeho vymenovaním, sa započíta menej odpracovaných rokov týkajúcich sa výlučne obdobia jeho služobného pomeru ako zamestnanca, ako keby u neho k takému prerušeniu nedošlo.
(
1
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 z 22. októbra 2013, ktorým sa mení Služobný poriadok úradníkov Európskej únie a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 15), nadobudlo účinnosť 1. novembra 2013, a pokiaľ ide o relevantné ustanovenia v tejto veci, uplatňuje sa od 1. januára 2014.