62019CC0379
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
MICHAL BOBEK
4 päivänä maaliskuuta 2021 (
1
)
Asia C‑379/19
DNA- Serviciul Teritorial Oradea
vastaan
KI,
LJ,
IG ja
JH
(Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunalul Bihor (Bihorin alioikeus, Romania))
Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteistyötä ja edistymisen seurantaa koskevan järjestelmän perustamisesta tehty komission päätös 2006/928/EY – Päätöksen 2006/928 ja komission sen perusteella laatimien kertomusten oikeusvaikutukset – Korruptiota koskevat rikosoikeudenkäynnit – Tiedustelupalvelujen hankkimien tai yhteistyössä tiedustelupalvelujen kanssa hankittujen todisteiden hylkäämisestä annetut perustuslakituomioistuimen tuomiot – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Tuomioistuinten riippumattomuus – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Unionin oikeuden ensisijaisuus – Tuomareita koskevat kurinpitomenettelyt
I Johdanto
1.
Ovatko kansallisen perustuslakituomioistuimen tuomiot, joissa todetaan kansallisten tiedustelupalvelujen osallistuminen teknisten valvontatoimenpiteiden toteuttamiseen rikostutkintaa varten perustuslain vastaiseksi ja edellytetään, että tällaiset todisteet hylätään rikosoikeudenkäynneissä, yhteensopivia unionin oikeuden kanssa?
2.
Tätä kysymystä tarkastellaan nyt esillä olevassa asiassa. Nyt käsiteltävässä asiassa tulee kuitenkin esille myös useita muita kysymyksiä, joita minulla on ollut etuoikeus tarkastella aiemmissa ratkaisuehdotuksissani, etenkin ratkaisuehdotuksessa Asociaţia ”Forumul Judecătorilor din România” ym., (
2
) ja samana päivänä nyt käsiteltävän asian kanssa esittämissäni ratkaisuehdotuksissa, etenkin ratkaisuehdotuksessa Euro Box Promotion ym. (
3
) Tukeudun nyt käsiteltävässä asiassa näin ollen jo mainituissa ratkaisuehdotuksissa tekemääni tarkasteluun.
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
A
Unionin oikeus
1. Primaarioikeus
3.
Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn sopimuksen (jäljempänä liittymissopimus) (
4
) ja Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan (jäljempänä liittymisasiakirja) (
5
) asian kannalta merkitykselliset unionin oikeuden määräykset on esitetty ratkaisuehdotuksen AFJR 5–8 kohdassa.
2. Johdettu oikeus
4.
Yhteistyötä ja Romanian edistymisen seurantaa koskevan järjestelmän perustamisesta tiettyjen arviointiperusteiden täyttämiseksi oikeuslaitoksen uudistamisen ja korruption torjunnan alalla 13.12.2006 tehty komission päätös 2006/928/EY (jäljempänä yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös) (
6
) hyväksyttiin sen johdanto-osan viidennen perustelukappaleen mukaan liittymisasiakirjan 37 ja 38 artiklan perusteella.
5.
Yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätöksen johdanto-osan kuudennesta perustelukappaleesta ilmenee, että ”koska oikeuslaitoksen ja lainvalvontaelinten vastuuvelvollisuuden ja tehokkuuden alalla on vielä ongelmia, on perusteltua perustaa yhteistyötä ja Romanian edistymisen seurantaa koskeva järjestelmä tiettyjen arviointiperusteiden täyttämiseksi oikeuslaitoksen uudistamisen ja korruption torjunnan alalla”.
6.
Yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen 1 artiklassa säädetään, että Romanian on annettava komissiolle kertomus vuosittain kunkin kyseisen päätöksen liitteessä säädetyn arviointiperusteen osalta saavuttamastaan edistyksestä. Sen 2 artiklan mukaan komission on toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle omat huomautuksensa ja päätelmänsä Romanian kertomuksesta ensimmäistä kertaa kesäkuussa 2007 ja sen jälkeen tarvittaessa ja vähintään kuuden kuukauden välein. Sen 3 artiklassa säädetään, että yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös ”tulee voimaan vain edellyttäen, että liittymissopimus tulee voimaan, ja vasta liittymissopimuksen voimaantulopäivänä”. Sen 4 artiklan mukaan yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
7.
Yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen liite sisältää ”1 artiklassa tarkoitetut arviointiperusteet, jotka Romanian on täytettävä”. Ensimmäinen siinä mainittu arviointiperuste on ”oikeudellisen menettelyn muuttaminen aiempaa avoimempaan ja tehokkaampaan suuntaan parantamalla ylimmän tuomarineuvoston valmiuksia ja vastuuvelvollisuutta – –”, kolmas on ”ammattimaisten, puolueettomien tutkimusten jatkaminen korkean tason korruptiotapauksissa tähän asti saavutetun edistyksen pohjalta”, ja neljäs on ”lisätoimien toteuttaminen korruption estämiseksi ja torjumiseksi erityisesti paikallishallinnossa”.
B
Romanian oikeus
1. Rikosprosessilaki
8.
Rikosprosessikoodeksista annetun lain nro 135/2010 (legea nr. 135/2010 privind Codul de procedură penală, jäljempänä rikosprosessilaki) 102 §:n 2 momentin mukaan ”laittomasti hankittuja todisteita ei voida käyttää rikosoikeudenkäynnissä”. Saman säännöksen 3 momentissa säädetään, että ”toimen, jolla selvittämistoimi määrättiin tai hyväksyttiin tai jolla nämä todisteet kerättiin, pätemättömyys merkitsee kyseisten todisteiden hylkäämistä”.
9.
Rikosprosessilain 142 §:n – sellaisena kuin se oli voimassa ennen Curtea Constituționalăn (perustuslakituomioistuin, Romania) (jäljempänä perustuslakituomioistuin) 16.2.2016 antamaa tuomiota nro 51 (jäljempänä tuomio nro 51/2016) – jonka otsikko on ”Teknistä tarkkailua koskevan luvan toimeenpano”, 1 momentissa säädettiin, että ”syyttäjä suorittaa teknistä tarkkailua tai voi määrätä rikostutkintaelimen, tähän erikoistuneet poliisiviranomaiset tai muut erikoistuneet valtiolliset elimet suorittamaan tällaista tarkkailua”.
10.
Rikosprosessilain 142 §:n 1 momentissa, sellaisena kuin se on ollut voimassa tuomion nro 51/2016 antamisen jälkeen ja sellaisena kuin se on muutettuna kiireellisellä asetuksella nro 6/2016, säädetään, että ”syyttäjä suorittaa teknistä tarkkailua tai voi määrätä rikostutkintaelimen tai tähän erikoistuneet poliisiviranomaiset suorittamaan tällaista tarkkailua”.
11.
Rikosprosessilain 281 §:ssä, jonka otsikko on ”Ehdottomat pätemättömyysperusteet”, säädetään seuraavaa:
”1.   Seuraavia koskevien säännösten ja määräysten rikkominen johtaa aina pätemättömyyteen:
– –
b)
tuomioistuinten aineellinen ja henkilöllinen toimivalta, jos tuomion on antanut alemman asteinen tuomioistuin kuin se, joka on lain mukaan toimivaltainen;
– –
2.   Ehdoton pätemättömyys todetaan joko viran puolesta tai pyynnöstä.
3.   Edellä 1 momentin a–d kohdassa esitettyjen säännösten ja määräysten rikkomiseen voidaan vedota menettelyn kaikissa vaiheissa.
– –”
2. Laki nro 303/2004
12.
Tuomareihin ja syyttäjiin sovellettavista säännöksistä annetun lain nro 303/2004 (legea nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor, jäljempänä laki nro 303/2004) (
7
) 99 §:n 1 momentin ș kohdan mukaan ”[perustuslakituomioistuimen] ratkaisujen noudattamatta jättäminen” on kurinpitorikkomus.
III Tosiseikat, kansallinen menettely ja ennakkoratkaisukysymykset
13.
Direcția Națională Anticorupție – Serviciul Teritorial Oradea (kansallinen korruption vastainen virasto – Oradean alueellinen yksikkö, Romania) (jäljempänä syyttäjäviranomainen) pani 22.8.2016 vireille rikosoikeudellisen menettelyn neljää henkilöä, jotka ovat vastaajina pääasian oikeudenkäynnissä, vastaan. Vastaajia syytettiin korruptiorikoksista.
14.
Ensimmäinen ja toinen vastaaja vaativat tutkintatuomaria muun muassa hylkäämään perustuslakituomioistuimen tuomion nro 51/2016 mukaisesti todisteet, jotka oli saatu telekuuntelutallenteista laadituista pöytäkirjoista, ja jättämään nämä todisteet todistusaineiston ulkopuolelle, koska ne olivat heidän mukaansa lainvastaisia.
15.
Tribunalul Bihorin (Bihorin alioikeus, Romania) tutkintatuomari hylkäsi tämän vaatimuksen 27.1.2017 antamallaan määräyksellä. Tuomari totesi, että todisteet oli hankittu lainvastaisesti. Hän määräsi oikeudenkäynnin aloittamisesta. Kyseinen tuomari totesi, ettei tuomiota nro 51/2016 voitu soveltaa asiaan, koska kyseisellä tuomiolla oli oikeusvaikutuksia ainoastaan tulevaisuuteen nähden.
16.
Curtea de Apel Oradea (Oradean ylioikeus, Romania) hylkäsi 10.5.2017 valituksen, jonka vastaajat olivat tehneet 27.1.2017 annetusta määräyksestä. Curtea de Apel Oradea totesi, ettei tuomiota nro 51/2016 voida soveltaa teknisen tarkkailun toimenpiteisiin, joita määrättiin kyseisen menettelyn kuluessa, koska mainittu tuomio julkaistiin virallisessa lehdessä (Monitorul Oficial) sen jälkeen, kun todisteet oli kerätty rikostutkintavaiheessa. Kyseinen tuomioistuin huomautti, että Romanian perustuslain 147 §:n 4 momentin mukaisesti perustuslakituomioistuimen ratkaisut ovat sitovia siitä päivämäärästä alkaen, jona ne julkaistaan, ja tuottavat oikeusvaikutuksia ainoastaan tulevaisuuteen nähden. Valmisteluistunnon vaiheessa tehdystä päätöksestä oli siten tullut lopullinen, eikä mitään rikosoikeudellisen menettelyn aikana esitettyä todistetta hylätty.
17.
Oikeudenkäyntivaiheessa useat vastaajat vaativat tuomioistuinta selvittämään, oliko syyttäjäviranomainen tehnyt yhteistyötä Serviciul Român de Informațiin (Romanian tiedustelupalvelu, jäljempänä SRI) kanssa rikostutkintavaiheessa Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justițien (ylimmän tuomioistuimen yhteydessä toimiva syyttäjänvirasto) ja SRI:n välillä tehtyjen pöytäkirjojen perusteella. Useat vastaajat myös vetosivat perustuslakituomioistuimen 4.5.2017 antamaan tuomioon nro 302 (jäljempänä tuomio nro 302/2017) ja vaativat tuomioistuinta toteamaan ehdottoman pätemättömiksi toimenpiteet, joita oli käytetty tarkkailulupien täytäntöön panemiseksi, ja vaativat, että kaikki näillä tarkkailutoimenpiteillä saatujen tallenteiden pöytäkirjat jätetään todistusaineiston ulkopuolelle.
18.
Vastaajat myös vetosivat perustuslakituomioistuimen 16.1.2019 antamaan tuomioon nro 26 (jäljempänä tuomio nro 26/2019), jossa todettiin, että oli olemassa yhtäältä ylimmän tuomioistuimen yhteydessä toimivan syyttäjänviraston ja Romanian parlamentin sekä toisaalta Înalta Curte de Casație și Justițien (ylin tuomioistuin, Romania) ja muiden lainkäyttöelinten välinen perustuslaillinen ristiriita, joka johtui ylimmän tuomioistuimen yhteydessä toimivan syyttäjänviraston ja SRI:n tekemistä pöytäkirjoista.
19.
Asiaa oikeudenkäyntivaiheessa käsitelleen tuomioistuimen pyynnöstä syyttäjäviranomainen ilmoitti, että nyt tarkasteltavassa menettelyssä oli pantu täytäntöön yhdeksän teknistä tarkkailua koskevaa lupaa SRI:n teknisellä tuella. Kaksi muuta lupaa oli pantu täytäntöön tuomion nro 51/2016 julkaisemisen jälkeen, mutta SRI ei ollut mukana niissä.
20.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että sen on aivan ensimmäisenä annettava ratkaisu vaatimuksesta, joka koskee rikostutkintavaiheessa esitettyjen todisteiden hylkäämistä, ennen kuin oikeudenkäynti voi jatkua. Tämä on erittäin tärkeää sen varmistamiseksi, etteivät todisteet, jotka on saatettu hankkia lainvastaisesti, aiheuta koko rikosoikeudenkäyntiä rasittavaa virhettä.
21.
Näissä olosuhteissa Tribunalul Bihor päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Sitovatko [yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevalla päätöksellä] käyttöön otettu yhteistyö- ja seurantamekanismi sekä kyseisestä mekanismista laadituissa kertomuksissa esitetyt vaatimukset Romanian valtiota?
2)
Onko [SEU] 2 artiklaa, luettuna yhdessä [SEU] 4 artiklan 3 kohdan kanssa, tulkittava siten, että Romanian velvollisuus noudattaa vaatimuksia, jotka on asetettu [yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevalla päätöksellä] käyttöön otetusta yhteistyö- ja seurantamekanismista laadituissa kertomuksissa, sisältyy jäsenvaltion velvoitteeseen kunnioittaa oikeusvaltion periaatteita myös siltä osin kuin kyseessä on se, että poliittinen lainkäyttöelin eli perustuslakituomioistuin ei saa puuttua lain tulkintaan eikä saa vahvistaa konkreettisia ja velvoittavia ohjeita, jotka koskevat lain soveltamista lainkäyttöelimissä, sillä nämä toimivaltuudet kuuluvat yleisiin lainkäyttölinjoihin kuuluvien tuomioistuinten yksinomaiseen toimivaltaan, eikä perustuslakituomioistuin saa antaa uusia lain säännöksiä, sillä tämä toimivalta kuuluu yksinomaan lainsäädäntövallan käyttäjälle? Edellytetäänkö unionin oikeudessa perustuslakituomioistuimen tekemän tällaisen ratkaisun vaikutusten poistamista? Onko unionin oikeus esteenä kansalliselle oikeussäännölle, jossa säädetään tuomarien kurinpidollisesta vastuusta, jos he jättävät soveltamatta [perustuslakituomioistuimen] ratkaisua edellä esitetyn kysymyksen yhteydessä?
3)
Onko tuomioistuinten riippumattomuuden periaate, joka on vahvistettu SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja [Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja)] 47 artiklassa, siten kuin unionin tuomioistuin on niitä tulkinnut (suuren jaoston tuomio 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117), esteenä sille, että tuomioistuinten toimivalta korvataan [perustuslakituomioistuimen] ratkaisuilla ([tuomio nro 51/2016, tuomio nro 302/2017 ja tuomio nro 26/2019]), sillä seurauksella, että rikosoikeudenkäynti ei ole ennustettavissa (taannehtiva soveltaminen) ja on mahdotonta tulkita lakia ja soveltaa sitä konkreettiseen yksittäistapaukseen? Onko unionin oikeus esteenä kansalliselle oikeussäännölle, jossa säädetään tuomioistuimen kurinpidollisesta vastuusta, jos se jättää soveltamatta [perustuslakituomioistuimen] ratkaisua esitetyn kysymyksen yhteydessä?”
IV Menettely unionin tuomioistuimessa
22.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyysi unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 107 artiklan mukaisen kiireellisen ennakkoratkaisumenettelyn soveltamista ja toissijaisesti työjärjestyksen 105 artiklan 1 kohdan mukaisen nopeutetun menettelyn soveltamista. Kiireellisen ennakkoratkaisumenettelyn soveltamista koskeva pyyntö hylättiin unionin tuomioistuimen 13.6.2019 tekemällä päätöksellä. Myös nopeutetun menettelyn soveltamista koskeva pyyntö hylättiin unionin tuomioistuimen presidentin 17.6.2019 tekemällä päätöksellä.
23.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ilmoitti 27.6.2019 päivätyllä kirjeellä unionin tuomioistuimelle, että Curtea de Apel Oradea oli hyväksynyt 18.6.2019 tekemällään päätöksellä valituksen, jonka syyttäjäviranomainen oli tehnyt pääasian käsittelyn lykkäämisestä, josta Tribunalul Bihor oli päättänyt 7.5.2019 antamallaan määräyksellä esittääkseen nyt käsiteltävät ennakkoratkaisukysymykset. Curtea de Apel Oradean päätöksessä määrättiin oikeudenkäynnin jatkumisesta siltä osin kuin se koskee muita kysymyksiä kuin niitä, joista on esitetty ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimelle.
24.
Tribunalul Bihor vastasi unionin tuomioistuimen esittämään kysymykseen 26.7.2019 päivätyllä kirjeellä haluavansa, että ennakkoratkaisukysymysten käsittelyä jatketaan. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin selitti, että vaikka pääsian käsittelyä ei olekaan enää lykätty, kansallisten sääntöjen mukaisesti se ei voi lausua nyt käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön kohteena olevista todisteista ennen kuin unionin tuomioistuin on vastannut ennakkoratkaisukysymyksiin.
25.
Samassa kirjeessä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin myös ilmoitti unionin tuomioistuimelle, että Inspecția Judiciară (tuomioistuinten tarkastusyksikkö, Romania) oli aloittanut ennakkoratkaisupyynnön esittänyttä tuomaria koskevan kurinpitotutkinnan lain nro 303/2004 99 §:n 1 momentin ș kohdan nojalla, jonka mukaan perustuslakituomioistuimen ratkaisujen noudattamatta jättäminen on kurinpitorikkomus.
26.
Unionin tuomioistuimen presidentin 18.9.2019 tekemällä päätöksellä nyt esillä olevan asian käsittelylle annettiin etusija.
27.
Kirjallisia huomautuksia esittivät ensimmäinen ja toinen vastaaja, Puolan hallitus ja Euroopan komissio.
28.
Ensimmäinen ja toinen vastaaja, syyttäjäviranomainen, Romanian hallitus ja komissio vastasivat unionin tuomioistuimen esittämiin, kirjallisesti vastattaviin kysymyksiin.
V Asian tarkastelu
29.
Tämän ratkaisuehdotuksen rakenne on seuraavanlainen. Ensiksi tarkastelen menettelyyn osallistuneiden osapuolten esittämiä väitteitä, joiden mukaan ennakkoratkaisukysymyksiä ei voida ottaa tutkittaviksi (A). Toiseksi esitän lyhyesti nyt käsiteltävässä asiassa sovellettavat asiaa koskevat unionin oikeussäännöt (B). Kolmanneksi tarkastelen unionin tuomioistuimelle esitettyjen ennakkoratkaisukysymysten asiasisältöä (C).
A
Ennakkoratkaisukysymysten tutkittavaksi ottaminen
30.
Ensimmäinen ja toinen vastaaja sekä Puolan hallitus väittävät, ettei nyt käsiteltävässä asiassa esitettyjä ennakkoratkaisukysymyksiä voida ottaa tutkittavaksi.
31.
Ensimmäinen ja toinen vastaaja viittaavat tuomioon Cilfit ym. (
8
) ja katsovat, ettei ensimmäistä kysymystä voida ottaa tutkittavaksi, koska vastaus kyseiseen kysymykseen on ilmeinen. Lisäksi he väittävät olevan selvää, että ensimmäisessä kysymyksessä unionin tuomioistuimelta pyydetty tulkinta ei liity mitenkään pääasian oikeudenkäynnin kohteeseen. Heidän näkemyksensä mukaan ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää todellisuudessa unionin tuomioistuinta lausumaan perustuslakituomioistuimen kyseessä olevien tuomioiden laillisuudesta, jotta se vapautettaisiin velvollisuudesta soveltaa kyseisiä tuomioita. Kolmannesta kysymyksestä ensimmäinen ja toinen vastaaja väittävät, etteivät esitetyt kysymykset liity pääasian oikeudenkäynnissä annettavaan ratkaisuun. Heidän näkemyksensä mukaan sen tarkoituksena on todellisuudessa saada ennakkoratkaisupyynnön esittäneelle tuomarille koskemattomuus kansallista kurinpitomenettelyä vastaan.
32.
Puolan hallitus, joka on esittänyt huomautuksia ainoastaan kolmannesta ennakkoratkaisukysymyksestä, katsoo, ettei mainittua kysymystä voida ottaa tutkittavaksi, koska unionilla ei ensinnäkään ole toimivaltaa lainkäytön järjestämisen alalla ja koska toiseksi pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä oleva rikosoikeudenkäynti on luonteeltaan täysin jäsenvaltion sisäinen.
33.
Mielestäni yhtäkään näistä väitteistä ei voida hyväksyä.
34.
Ensinnäkin se, että unionin oikeuden asianmukainen soveltaminen voi olla ilmeistä pääasian oikeudenkäynnin yhteydessä, voi todellakin vaikuttaa viimeisen oikeusasteen tuomioistuinten velvollisuuteen esittää ennakkoratkaisukysymys unionin tuomioistuimelle (
9
) tai vaihtoehtoisesti tapaan, jolla unionin tuomioistuin käsittelee kysymystä. (
10
) Unionin oikeuden nykytilassa tällä seikalla ei kuitenkaan ole merkitystä ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamisen kannalta.
35.
Toiseksi, kun tarkastellaan ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen pyytämän unionin oikeuden tulkinnan ja pääasian oikeudenkäynnin kohteen välistä yhteyttä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on selittänyt, miksi se pitää unionin tuomioistuimen vastausta ”tarpeellisena”. Jotta asiakysymys voidaan ratkaista, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on korostanut, että sen on ratkaistava vaatimus hylätä rikostutkintavaiheessa esitetyt todisteet. Tätä tarkoitusta varten on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan tarpeen selvittää, ovatko perustuslakituomioistuimen tuomiot, joissa määrätään tällaisten todisteiden hylkäämisestä, niiden unionin oikeuden määräysten ja säännösten mukaisia, joiden tulkintaa sen ennakkoratkaisukysymyksissä pyydetään.
36.
Kolmanneksi ensimmäinen ja toinen vastaaja myös väittävät, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyrkii todellisuudessa saamaan koskemattomuuden kurinpitomenettelyltä. Tämä väite voidaan ymmärtää siten, että siinä riitautetaan epäsuorasti toisen kysymyksen kolmannen osan ja kolmannen kysymyksen toisen osan tutkittavaksi ottamisen edellytykset. Molemmissa kysymyksissä nimittäin tiedustellaan, onko unionin oikeus – unionin tuomioistuimelle esitetyn ennakkoratkaisupyynnön nimenomaisessa asiayhteydessä – esteenä kansalliselle säännökselle, jonka mukaan perustuslakituomioistuimen ratkaisujen noudattamatta jättäminen johtaa ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomarin kurinpidolliseen vastuuseen.
37.
Tuomiossaan Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny unionin tuomioistuin katsoi, että pelkästään se seikka, että ennakkoratkaisupyynnöt esittäneet tuomarit olivat mainittujen pyyntöjen vuoksi sellaisen tutkinnan kohteena, jonka jälkeen heitä vastaan voidaan mahdollisesti aloittaa kurinpitomenettely, ei ollut merkityksellistä tutkittavaksi ottamisen edellytysten kannalta. Pääasiat, joiden yhteydessä unionin tuomioistuimelta pyydettiin ennakkoratkaisua, eivät koskeneet tällaista seikkaa. (
11
)
38.
Nämä toteamukset esitettiin kuitenkin sellaisen ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä, jonka yksinomaisena tavoitteena oli määrittää kurinpitomenettelyä koskevien säännösten yhteensopivuus unionin oikeuden kanssa, samalla kun pääasioilla ei ollut mitään muuta liittymäkohtaa unionin oikeuteen. Tässä erityisessä asiayhteydessä unionin tuomioistuin totesi, että tällaisissa olosuhteissa esitetyn ennakkoratkaisukysymyksen ei voitu katsoa olevan tarpeen kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävien asioiden ratkaisemiseksi. (
12
)
39.
Nyt käsiteltävä asia on kuitenkin erilainen. Nyt tarkasteltavassa ennakkoratkaisupyynnössä on esitetty useita alustavia kysymyksiä, joilla pyydetään selkeästi yksilöityjen unionin oikeuslähteiden tulkintaa, ja ne täyttävät siten itsessään jo tutkittavaksi ottamisen edellytykset. Tässä yhteydessä, vaikka ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomari ei selvästikään tee lainkäyttöön liittyvää ratkaisua, joka koskee hänen omaa kurinpidollista vastuutaan, tämän kysymyksen yhteydessä esille tulevat kysymykset eivät ole mielestäni suinkaan merkityksettömiä.
40.
Siitä riippumatta, tuleeko se esille ennen ennakkoratkaisupyynnön esittämistä vai sen jälkeen, kysymys mahdollisesta kurinpidollisesta vastuusta nivoutuu – yksinkertaisesti siksi, että tällainen pyyntö on esitetty ja sillä näin ollen mahdollisesti riitautetaan epäsuorasti toisen kansallisen toimijan, etenkin ylimmän tuomioistuimen, oikeudellinen näkemys – tiukasti yhteen tämän pyynnön sisällön kanssa. Tällaisessa tilanteessa ennakkoratkaisupyynnön esittäneiden tuomareiden kurinpidollista vastuuta koskevaan järjestelmään liittyvät kysymykset ovat nähdäkseni ”tarpeen” pääasian ratkaisemiseksi hyvin yksinkertaisesta syystä: jos kansallisten tuomareiden kurinpidollinen vastuu syntyy sen seurauksena, että he esittävät ennakkoratkaisukysymyksiä unionin tuomioistuimelle, (
13
) on todennäköisestä, että tällaisia kysymyksiä esitetään hyvin vähän. Unionin tuomioistuimen vastauksella on siten todennäköisesti ratkaiseva vaikutus tuomarin päätökseen pysyttää tai peruuttaa ennakkoratkaisupyyntö ja, mikä tärkeintä, unionin tuomioistuimen antaman vastauksen myöhempään soveltamiseen pääasian oikeudenkäynnissä. (
14
)
41.
Lisäksi kaikkea muuta kuin teoreettinen mahdollisuus kurinpitomenettelyn aloittamiseen on itse asiassa toteutunut nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomarin tapauksessa, koska tuomioistuinten tarkastusyksikkö on aloittanut nyt käsiteltävään pyyntöön suoraan liittyvän tutkinnan, jonka jälkeen voidaan mahdollisesti aloittaa kurinpitomenettely. (
15
)
42.
Edellä esitetyt näkökohdat osoittavat, ettei unionin tuomioistuimen tehtävä ole lausua oikeuslaitoksen kurinpitoa koskevista yksittäistapauksista, aivan kuten sen tehtävä ei myöskään ole yleisesti soveltaa unionin oikeutta yksittäistapauksiin. Unionin tuomioistuimen tehtävä on kuitenkin ehdottomasti ottaa kantaa kansallisen oikeuden rakenteellisiin ja systeemisiin kysymyksiin, joilla on selvä vaikutus kansallisiin tuomareihin, jotka haluavat käyttää heille suoraan SEUT 267 artiklalla annettua toimivaltaa, ja seurauksia heille.
43.
Neljänneksi, kun tarkastellaan Puolan hallituksen esittämää väitettä, jonka mukaan Euroopan unionilla ei ole toimivaltaa lainkäytön järjestämisen alalla, on syytä muistuttaa, että jäsenvaltioilla on velvollisuus noudattaa SEU 2 artiklaa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan vaatimuksia, samoin kuin mitä tahansa muita sovellettavia unionin oikeuslähteitä, joihin nyt käsiteltävässä asiassa kuuluu yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös. Näin ollen riittää, kun todetaan, että ennakkoratkaisupyyntö koskee itse asiassa unionin oikeuden ja erityisesti SEU 2 artiklan ja SEU 19 artiklan 1 kohdan sekä yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen tulkintaa, joten unionin tuomioistuin on toimivaltainen antamaan ratkaisun ennakkoratkaisupyynnöstä kokonaisuudessaan. (
16
)
44.
Katson näin ollen, ettei millään esitetyistä väitteistä voida kyseenalaistaa unionin tuomioistuimen toimivaltaa tai nyt käsiteltävässä asiassa esitettyjen ennakkoratkaisukysymysten tutkittavaksi ottamista.
B
Sovellettava unionin oikeus
45.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on muotoillut kysymyksensä viittaamalla yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevaan päätökseen, SEU 2 artiklaan ja SEU 19 artiklan 1 kohtaan sekä perusoikeuskirjan 47 artiklaan. Katson – aiemmissa ja samanaikaisesti käsiteltävissä asioissa (
17
) omaksumani lähestymistavan mukaisesti – että nyt käsiteltävän asian kannalta merkityksellinen unionin oikeuslähde on yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös, minkä seurauksena nyt käsiteltävässä asiassa voidaan soveltaa perusoikeuskirjaa ja etenkin sen 47 artiklaa.
46.
SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa voidaan soveltaa, jos kansallinen elin saattaa lausua tuomioistuimena kysymyksistä, jotka koskevat unionin oikeuden soveltamista tai tulkintaa. (
18
) Kun tarkastellaan SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, joka on lainkäyttöelin, jonka riippumattomuuteen nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevat perustuslakituomioistuimen tuomiot saattavat mahdollisesti vaikuttaa, on kansallinen lainkäyttöelin, jota voidaan pyytää lausumaan tuomioistuimena unionin oikeuden soveltamista tai tulkintaa koskevista kysymyksistä.
47.
Nyt käsiteltävässä asiassa ei vaikuta tarpeelliselta tarkastella SEU 2 artiklaa erikseen. Oikeusvaltioperiaate yhtenä unionin perustana olevista arvoista turvataan takaamalla oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan ja perusoikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, joihin kuuluu erottamattomana ja olennaisena osana tuomioistuinten riippumattomuuden periaate. Perusoikeuskirjan 7 artikla ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ovat SEU 2 artiklassa vahvistetun oikeusvaltiota koskevan arvon kyseisen ulottuvuuden täsmällisempiä ilmauksia. (
19
)
48.
Komissio, Romanian hallitus ja syyttäjäviranomainen ovat unionin tuomioistuimen kysymyksiin antamissaan vastauksissa esittäneet, että yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevaa päätöstä voidaan soveltaa pääasian oikeudenkäynnissä.
49.
Olen samaa mieltä.
50.
Yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös on merkityksellinen nyt käsiteltävän asian kannalta i) sen liitteeseen sisältyvien arviointiperusteiden laajan soveltamisalan sekä ii) pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevien perustuslakituomioistuimen ratkaisujen soveltamisalan ja sen systeemisen vaikutuksen vuoksi, joka niillä on tuomioistuinjärjestelmän tehokkuuteen ja yleisemmällä tasolla korruption torjuntaan. Yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen liite nimittäin sisältää ”1 artiklassa tarkoitetut arviointiperusteet, jotka Romanian on täytettävä”. Ensimmäinen siinä mainittu arviointiperuste on ”oikeudellisen menettelyn muuttaminen aiempaa avoimempaan ja tehokkaampaan suuntaan – –”, kolmas on ”ammattimaisten, puolueettomien tutkimusten jatkaminen korkean tason korruptiotapauksissa tähän asti saavutetun edistyksen pohjalta”, ja neljäs on ”lisätoimien toteuttaminen korruption estämiseksi ja torjumiseksi erityisesti paikallishallinnossa”.
51.
Nyt käsiteltävä asia koskee useiden sellaisten perustuslakituomioistuimen tuomioiden mahdollisia vaikutuksia, jotka johtavat tiettyjen todisteiden hylkäämiseen ja voivat siten vaikuttaa oikeudellisen menettelyn tehokkuuteen (arviointiperuste 1). Lisäksi pääasian oikeudenkäynti koskee nimenomaisesti korruptiorikoksia, mikä havainnollistaa sitä, että perustuslakituomioistuimen ratkaisut voivat myös vaikuttaa korruption torjuntaan, joka kuuluu yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen arviointiperusteiden 3 ja 4 alaan. Nyt käsiteltävän asian kohteen ja yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen välillä on siten vankka aineellinen yhteys.
52.
Sillä ei ole merkitystä, että nyt käsiteltävä asia koskee perustuslakituomioistuimen tuomioita eikä toimeenpano- tai lainsäädäntövallan käyttäjän toteuttamia toimia. Perustuslakituomioistuimen ratkaisujen, joilla on yleistä painoarvoa ja joissa selkeästi vahvistetaan yleisiä sääntöjä, jotka muuttavat lainsäädäntöympäristöä, systeemisen luonteen vuoksi tällaisia ratkaisuja ei voida – kun tarkastellaan niiden vaikutuksia – erottaa lainsäädäntövallan käyttäjän tai muiden sääntelyvaltaa käyttävien poliittisten toimijoiden toimista.
53.
Lisäksi se, että tässä ratkaisuehdotuksessa tarkasteltavat perustuslakituomioistuimen tuomiot kuuluvat yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen soveltamisalaan, tarkoittaa samanaikaisesti sitä, että ne merkitsevät yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen soveltamista ja siten perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua unionin oikeuden ”soveltamista”. Perusoikeuskirjan 47 artikla on nyt käsiteltävän asian kannalta erityisin määräys, jotta varmistetaan, että unionin tuomioistuin voi antaa ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle hyödyllisen vastauksen.
C
Arviointi
54.
Nyt käsiteltävässä asiassa esitettyjen ennakkoratkaisukysymysten tarkastelemiseksi esitän aluksi lyhyesti asiaa koskevat kansalliset oikeussäännöt (1). Toiseksi tarkastelen ensimmäistä ja toista ennakkoratkaisukysymystä, jotka koskevat yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen ja sillä käyttöön otetusta yhteistyö- ja seurantamekanismista laadittujen kertomusten oikeusvaikutuksia (2). Kolmanneksi tutkin kolmannen kysymyksen, joka koskee tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta (3). Neljänneksi ja viimeiseksi esitän muutamia huomautuksia unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen vaikutuksesta kurinpitoseuraamusten soveltamiseen tuomareihin perustuslakituomioistuimen tuomioiden noudattamatta jättämisen perusteella (4).
1. Asiaa koskevat kansalliset oikeussäännöt
55.
Ylimmän tuomioistuimen yhteydessä toimiva syyttäjänvirasto ja Romanian kansallinen tiedustelupalvelu SRI allekirjoittivat 4.2.2009 ja 8.12.2016 kaksi pöytäkirjaa, joissa SRI:lle annettiin tehtäväksi suorittaa teknisen tarkkailun toimenpiteitä, kuten telekuuntelua, rikosprosessilain 142 §:n perusteella.
56.
Perustuslainvastaisuutta koskevaa väitettä käsitellyt perustuslakituomioistuin totesi tuomiossaan nro 51/2016 rikosprosessilain 142 §:ään sisältyvän ilmauksen ”tai muut erikoistuneet valtiolliset elimet” perustuslain vastaiseksi. Perustuslakituomioistuin katsoi muun muassa, ettei kyseinen ilmaus ollut selkeä, täsmällinen eikä ennakoitava. Sen avulla ei voitu yksilöidä elimiä, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa toimenpiteitä, joilla puututaan erittäin voimakkaasti yksityisten oikeussubjektien yksityiselämään.
57.
Lisäksi Romanian perustuslain 147 §:n 4 momentin nojalla perustuslakituomioistuin totesi, ettei tuomiota nro 51/2016 sovelleta tuomioihin, jotka ovat tulleet lopullisiksi sen julkaisuajankohtaan mennessä, mutta että sitä sovelletaan vireillä oleviin asioihin.
58.
Kyseisen tuomion antamisen jälkeen rikosprosessilain 142 §:n 1 momenttia muutettiin kiireellisellä asetuksella nro 6/2016. Kyseisen säännöksen uudessa sanamuodossa täsmennetään, että syyttäjäviranomaisella on valtuudet suorittaa teknistä tarkkailua tai että tämä voi määrätä rikostutkinnasta vastaavan elimen tai tähän erikoistuneet poliisiviranomaiset suorittamaan tällaista tarkkailua, ja siitä poistettiin ilmaisu ”tai muut erikoistuneet valtiolliset elimet”.
59.
Perustuslainvastaisuutta koskevaa väitettä käsitellyt perustuslakituomioistuin totesi tuomiossa nro 302/2017 perustuslain vastaiseksi rikosprosessilain 281 §:n 1 momentin b kohdan siltä osin kuin kyseisessä säännöksessä tuomion ehdottomaan pätemättömyyteen johtaviin tapauksiin eivät sisältyneet ne, joissa rikosoikeudellisen menettelyn aloittamisesta vastaavalla elimellä ei ole aineellista eikä henkilöllistä toimivaltaa.
60.
Tuomiossaan nro 26/2019 perustuslakituomioistuin totesi, että yhtäältä ylimmän tuomioistuimen yhteydessä toimivan syyttäjänviraston ja parlamentin ja toisaalta ylimmän tuomioistuimen ja muiden lainkäyttöelinten välillä oli perustuslaillinen oikeudellinen ristiriita. Tämä ristiriita johtui ylimmän tuomioistuimen yhteydessä toimivan syyttäjänviraston ja SRI:n 4.2.2009 ja 8.12.2016 tekemistä pöytäkirjoista samoin kuin SRI:n toimintaan kohdistuvan parlamentaarisen valvonnan epäasianmukaisesta harjoittamisesta. Kyseinen tuomioistuin totesi muun muassa, että pöytäkirjojen määräyksillä loukattiin Romanian perustuslaissa taattuja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja oikeutta yksityis- ja perhe-elämän suojaan. Tuomiossa nro 26/2019 edellytettiin, että tuomioistuimet soveltavat tuomioita nro 51/2016 ja nro 302/2017 ja tarkastavat vireillä olevissa asioissa, oliko rikostutkinnasta vastaavan elimen henkilöllistä ja aineellista toimivaltaa koskevia sääntöjä rikottu.
2. Yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös ja siihen liittyvät kertomukset
61.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään, sitovatko yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös ja sen perusteella laadituissa kertomuksissa esitetyt vaatimukset Romaniaa. Toisen kysymyksen ensimmäisessä ja toisessa osassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, asetetaanko SEU 2 artiklassa, luettuna yhdessä SEU 4 artiklan 3 kohdan kanssa, Romanialle velvollisuus noudattaa vaatimuksia, jotka on asetettu yhteistyö- ja seurantamekanismista laadituissa kertomuksissa, ja edellyttääkö tämä velvollisuus myös sitä, että perustuslakituomioistuin ei saa puuttua kansallisen lain tulkintaan eikä saa vahvistaa velvoittavia ohjeita, jotka koskevat lain soveltamista lainkäyttöelimissä. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lisäksi, onko sen näissä olosuhteissa jätettävä soveltamatta perustuslakituomioistuimen ratkaisuja.
62.
Näitä kysymyksiä on syytä tarkastella yhdessä. Niissä on kaksi eri tasoa. Ensinnäkin niissä tiedustellaan näiden välineiden luonnetta ja oikeusvaikutuksia. Toiseksi niissä kysytään, ovatko nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevat perustuslakituomioistuimen ratkaisut tosiasiallisesti näiden välineiden mukaisia.
63.
Ensinnäkin olen tarkastellut yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen oikeusvaikutusten luonnetta ja kyseisen päätöksen perusteella laadittuja kertomuksia yksityiskohtaisesti ratkaisuehdotuksessani AFJR. (
20
) Mainitussa ratkaisuehdotuksessa katsoin, että yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös on oikeudellisesti Romaniaa sitova. Totesin siinä myös, että yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös johtaa perusoikeuskirjan sovellettavuuteen: yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen soveltamisalalla hyväksytyt ja sovellettavat säännöt tarkoittavat sitä, että kyseiset säännöt kuuluvat myös perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. (
21
)
64.
Yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen perusteella laaditut kertomukset ja niihin sisältyvät suositukset eivät kuitenkaan ole oikeudellisesti Romaniaa sitovia. Romanian on kuitenkin otettava nämä kertomukset asianmukaisesti huomioon tehdessään työtä yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen liitteessä säädettyjen arviointiperusteiden täyttämiseksi ja noudatettava asianmukaisesti SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua vilpittömän yhteistyön periaatetta. (
22
)
65.
Viimeksi mainitun seikan yhteydessä tulee esille toinen tärkeä seuraus, joka on myös merkityksellinen nyt käsiteltävässä asiassa: koska yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen perusteella laadittuihin kertomuksiin ei sisälly sitovia oikeudellisia velvoitteita, niitä ei voida sellaisinaan panna täytäntöön kansallisissa tuomioistuimissa. Siten kansalliset tuomioistuimet eivät voi unionin oikeuden perusteella nojautua kyseisten kertomusten suosituksiin sellaisten kansallisten oikeussääntöjen sivuuttamiseksi, joita ne pitävät kyseisten suositusten vastaisina. (
23
)
66.
Toiseksi, kun tarkastellaan asiasisältöä, olisiko yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös esteenä kyseessä olevien perustuslakituomioistuimen tuomioiden antamiselle? Tältä osin on esitetty kaksi pääasiallista väitettä.
67.
Ensinnäkin toisen ennakkoratkaisukysymyksen sanamuodossa todetaan, että perustuslakituomioistuin on puuttunut lain tulkintaan ja vahvistanut konkreettisia ja velvoittavia ohjeita, jotka koskevat lain soveltamista lainkäyttöelimissä, mikä kuuluu yleisiin lainkäyttölinjoihin kuuluvien tuomioistuinten yksinomaiseen toimivaltaan. Siinä myös todetaan, että perustuslakituomioistuimen toimilla annetaan uusia lain säännöksiä, mikä kuuluu yksinomaan lainsäädäntövallan käyttäjälle. Kyseisessä argumentissa esitetään lähinnä, että perustuslakituomioistuin on sivuuttanut toimivallan jaon ja että sen tuomioilla puututaan muiden valtiollisten toimijoiden, etenkin tuomiovallan käyttäjän, toimivaltaan.
68.
Toiseksi syyttäjäviranomainen on unionin tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin antamissaan vastauksissa todennut, että koska pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevat perustuslakituomioistuimen tuomiot ovat johtaneet kaikkien sellaisten todisteiden hylkäämiseen, jotka on hankittu SRI:n teknisellä tuella, tämä vaikuttaa kielteisesti ja merkittävästi korkean tason korruption torjuntaan. Se riistää yleisiltä tuomioistuimilta mahdollisuuden määrittää tapauskohtaisesti, onko SRI:n osallisuus johtanut perusoikeuksien loukkaamiseen.
69.
Ensimmäinen ja toinen vastaaja väittävät unionin tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin antamissaan vastauksissa, ettei ole esitetty mitään sellaisia seikkoja, jotka viittaisivat siihen, että tällaiset perustuslakituomioistuimen tuomiot ovat yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen liitteeseen sisältyvissä arviointiperusteissa asetettujen tavoitteiden vastaisia.
70.
Perustelut, joiden mukaan kyseessä olevat perustuslakituomioistuimen tuomiot merkitsevät Romanialle yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevassa päätöksessä asetettujen velvoitteiden rikkomista, ovat nähdäkseni täysin perusteettomia.
71.
On syytä korostaa, että vaikka yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevalla päätöksellä käyttöön otettu todellakin erityinen sääntely koskeekin jäsenvaltiota, se säilyttää lähtökohtaisen institutionaalisen itsemääräämisoikeutensa valita ja järjestää kansalliset instituutionsa ja menettelynsä. Tähän itsemääräämisoikeuteen sisältyy myös sitä koskeva valinta, millä elimillä on kansallisen lainsäädännön nojalla oikeus suorittaa teknistä tarkkailua, jota voidaan käyttää todisteena rikosoikeudellisissa menettelyissä. Siihen sisältyvät luonnollisesti myös kansallisten tiedustelupalvelujen järjestäminen ja valtuudet.
72.
Lisäksi yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskeva päätös ja perusoikeuskirjan mukaiset velvoitteet, joiden soveltamiseen kyseinen päätös johtaa, eivät koostu ainoastaan velvoitteesta pyrkiä (jossain määrin mekaanisesti) saavuttamaan kyseisen päätöksen liitteessä säädetyt arviointiperusteet. Ne merkitsevät myös suurempaa tarvetta kunnioittaa perusoikeuskirjassa taattuja perusoikeuksia ja laillisuus- ja oikeusvaltioperiaatteita. Voidaan varmaankin olettaa, ettei jäsenvaltion osalta olisi otettu käyttöön yhteistyö- ja seurantamekanismia, jos kaikki olisi ollut aiemmin jo ihanteiden mukaista.
73.
Tiivistetysti yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevalla päätöksellä pyritään edistämään (lainkäytön) tehokkuutta ja korruption torjuntaa, mutta nämä tavoitteet on saavutettava toimivassa järjestelmässä (tai ennen kaikkea tällaisen järjestelmän sisällä), jossa kunnioitetaan sen omaa lainsäädäntökehystä ja asianomaisten henkilöiden perusoikeuksia. On väärin (ja erittäin vaarallista) ajatella, että yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen tarkoituksena on yksinkertaisesti maksimoida yksi arvo (tehokkuus lopullisten tuomioiden määrässä mitattuna (
24
)) muiden, yhtä tärkeiden arvojen kustannuksella. (
25
)
74.
Tällaista taustaa vasten kyseessä olevista perustuslakituomioistuimen tuomioista olisi pikemminkin todettava, että niillä itse asiassa pannaan täytäntöön yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen liitteessä esitetyt tavoitteet ja arviointiperusteet, mutta niiden ei selvästikään voida sanoa olevan niiden vastaisia. Yksinkertaistetusti en näe mitään ongelmallista siinä, että kansallisen perustuslakituomioistuimen tuomiossa todetaan, että kansallisen perustuslainsäädännön ja siinä annettujen takeiden perusteella kansalliset tiedustelupalvelut eivät saa osallistua rikostutkintaan.
75.
Itse asiassa, kuten komissio on tästä kysymyksestä aiemmin huomauttanut, huoleen olisi varmasti aihetta, jos kansalliset tiedustelupalvelut osallistuivat rutiininomaisesti rikostutkintaan. Yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa komission vuoden 2018 kertomuksessa viitattiin SRI:n kanssa tehtyihin pöytäkirjoihin liittyviin ongelmiin. (
26
) Lisäksi yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa komission vuoden 2019 kertomuksessa viitattiin kyseessä oleviin perustuslakituomioistuimen tuomioihin ja korostettiin, että ”tavoitteena olisi oltava rakenne, jonka puitteissa tiedustelupalveluun sovelletaan asianmukaista demokraattista valvontaa, rikoksia voidaan tutkia tuloksellisesti ja niistä voidaan määrätä rangaistuksia perusoikeuksia täysimääräisesti noudattaen ja jonka ansiosta kansalaiset voivat luottaa siihen, että oikeuslaitoksen riippumattomuus on taattu”. (
27
)
76.
Näin ollen voidaan yksinkertaisesti toistaa, että unionin oikeudessa, todellakin melko kauaskantoinen yhteistyö- ja seurantamekanismi mukaan luettuna, ei säännellä mitenkään tapaa, jolla teknisiä tarkkailutoimenpiteitä toteutetaan rikosoikeudellisten menettelyjen yhteydessä tai kansallisten tiedustelupalvelujen asemaa ja valtuuksia. Tässä kehyksessä kansallinen perustuslakituomioistuin voi luonnollisesti evätä tietyiltä toimijoilta tai elimiltä valtuudet toteuttaa teknisiä tarkkailutoimenpiteitä.
77.
Se seikka, että tällaisella perustuslakituomioistuimen tuomiolla on menettelyllisiä seurauksia vireillä oleville ja tuleville korruptiota koskeville rikosoikeudellisille menettelyille, on tämän väistämätön ja looginen seuraus. Tuomiossa Dzivev, jossa oli kyse laittomasti hankittuihin todisteisiin sovellettavasta ”huomiotta jättämistä koskevasta säännöstä”, unionin tuomioistuin piti tällaista seurausta välttämättömänä myös SEUT 325 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvissa tapauksissa. (
28
) Siinä tapauksessa saman on pädettävä a fortiori yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen sääntelyyn, joka ei ole läheskään yhtä selväpiirteinen.
78.
Näiden näkökohtien perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen sekä toisen kysymyksen ensimmäiseen ja toiseen osaan seuraavasti:
–
Päätös 2006/928 on oikeudellisesti sitova. Komission yhteistyö- ja seurantamekanismin yhteydessä antamat kertomukset eivät ole Romaniaa oikeudellisesti sitovia. Kyseisen jäsenvaltion on kuitenkin otettava nämä kertomukset asianmukaisesti huomioon pyrkiessään yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen liitteessä säädettyjen arviointiperusteiden täyttämiseen ja noudatettava asianmukaisesti SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua vilpittömän yhteistyön periaatetta.
–
Romanian velvollisuus saavuttaa yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevassa päätöksessä asetetut tavoitteet ei ole esteenä kansallisen perustuslakituomioistuimen tuomioille, joissa kansallisen tiedustelupalvelun rikosoikeudellisten menettelyjen yhteydessä toteuttamat tekniset tarkkailutoimenpiteet todetaan perustuslain vastaisiksi ja joissa edellytetään näin hankittujen todisteiden hylkäämistä kyseisissä menettelyissä.
3. Tuomioistuinten riippumattomuuden periaate
79.
Kolmannen kysymyksensä ensimmäisessä osassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, onko tuomioistuinten riippumattomuuden periaatetta, joka on vahvistettu SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa, tulkittava siten, että se on esteenä perustuslakituomioistuimen tuomioille nro 51/2016, nro 302/2017 ja nro 26/2019.
80.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että perustuslakituomioistuimen tuomioiden nro 51/2016, nro 302/2017 ja nro 26/2019 yhteisvaikutuksena on yleisten tuomioistuinten toimivaltaan puuttuminen. Niiden seurauksena todisteet hylätään niissä tapauksissa, joissa SRI osallistui tarkkailulupien täytäntöönpanoon, ja viedään yleisiltä tuomioistuimilta mahdollisuus arvioida näitä todisteita in concreto kunkin tapauksen olosuhteiden valossa. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin myös katsoo, että koska tätä oikeuskäytäntöä on sovellettava vireillä oleviin asioihin, edellä mainituilla perustuslakituomioistuimen tuomioilla on taannehtiva vaikutus, mikä tekee rikosoikeudellisten menettelyjen lopputulosten ennakoimisen mahdottomaksi. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen näkemyksen mukaan tämä on omiaan vaarantamaan sen riippumattomuuden tuomioistuimena.
81.
Komissio on esittänyt, että se, että perustuslakituomioistuimen tuomiot sitovat ennakkoratkaisua pyytänyttä tuomioistuinta, ei sinänsä vaaranna sen riippumattomuutta, kunhan perustuslakituomioistuin itsekin noudattaa tuomioistuinten riippumattomuuden vaatimuksia. Komission mukaan ei ole viitteitä siitä, että perustuslakituomioistuin ja etenkään sen kyseessä olevat tuomiot eivät olisi SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta ja perusoikeuskirjan 47 artiklasta johtuvien tuomioistuinten riippumattomuutta ja puolueettomuutta koskevien vaatimusten mukaisia.
82.
Asetun tämän jälkimmäisen näkemyksen kannalle.
83.
Ensinnäkään nyt käsiteltävässä asiassa tai rinnakkaisissa asioissa ei ole tullut esille mitään rakenteellisia syitä siihen, miksi kansallista perustuslakituomioistuinta ei olisi pidettävä riippumattomana. Ratkaisuehdotuksessa Euro Box Promotion, johon voin vain viitata myös nyt käsiteltävässä asiassa, katsoin etenkin, ettei perustuslakituomioistuimen kokoonpanossa, asemassa ja toimivallassa ole mitään sellaista, joka herättäisi epäilyjä sen riippumattomuudesta ja puolueettomuudesta. (
29
) Ei myöskään ole esitetty mitään sellaisia tosiseikkoja tai perusteluita, jotka osoittaisivat kansallisessa oikeudessa säädettyjen tavanomaisten menettelyjen manipulointia, kiertämistä tai väärinkäyttöä. (
30
)
84.
Nämä näkökohdat pätevät myös nyt käsiteltävänä olevassa asiassa. Nyt tarkasteltavaan ennakkoratkaisupyyntöön ei sisälly muita sellaisia seikkoja, joiden vuoksi tätä päätelmää olisi tarkistettava pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevien perustuslakituomioistuimen tuomioiden erityisessä asiayhteydessä.
85.
Toiseksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämät erityiset huolenaiheet, joiden mukaan perustuslakituomioistuin on puuttunut lainkäyttöelinten toimivaltaan siinä määrin, että sen tuomiot muodostavat uhan yleisten tuomioistuinten riippumattomuudelle, eivät vaikuta perustelluilta. Ei ole mitään viitteitä siitä, että todetessaan tuomioissaan nro 51/2016 ja nro 302/2017, että rikosprosessilain tiettyjen säännösten jotkin näkökohdat ovat perustuslain vastaisia, tai todetessaan tuomiossa nro 26/2019 luonteeltaan perustuslaillisen ristiriidan perustuslakituomioistuin olisi ylittänyt toimivaltansa tai muutoin vaarantanut yleisten tuomioistuinten riippumattomuuden.
86.
Kolmanneksi ei myöskään vaikuta siltä, että kyseessä olevien perustuslakituomioistuimen tuomioiden vaikutusten soveltaminen vireillä oleviin asioihin, vaikka tarkkailutoimenpiteet oli jo toteutettu niiden säännösten mukaisesti, jotka oli aiemmin todettu perustuslain mukaisiksi, merkitsisi oikeuskäytännön taannehtivaa soveltamista, mikä vaarantaisi laillisuusperiaatteen. Kuten komissio perustellusti huomauttaa, näiden tarkkailulupien perusteella hankittujen todisteiden hylkääminen ei loukkaa yksilöiden oikeuksia. Lisäksi on melko tavallista, että ylimmän asteisen tuomioistuimen tai perustuslakituomioistuimen lainsäädännöstä esittämää uutta tulkintaa sovelletaan, ellei toisin nimenomaisesti todeta, kaikkiin tuleviin ja vireillä oleviin asioihin. (
31
)
87.
Yhteenvetona on näin ollen todettava, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämät huolenaiheet vaikuttavat tosiasiassa pohjautuvan erimielisyyteen kansallisen perustuslakituomioistuimen omaksumasta oikeudellisesta lähestymistavasta, josta aiheutuu tiettyjä rajoituksia ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle. Tätä ei kuitenkaan voida tulkita itsessään rakenteelliseksi uhaksi kyseisen tuomioistuimen riippumattomuudelle. ”Tuomioistuimen riippumattomuutta” ei pidä ymmärtää väärin siten, että tuomioistuin olisi kuin yksinäinen saari tai että tuomioistuin jäisi kaikenlaisen valvonnan ulkopuolelle. Tuomareille on nimittäin annettu riippumattomuutta koskeva erioikeus, jotta he voivat olla puolueettomia, mutta laissa säädetyissä rajoissa ja muiden valtiovallan käyttäjien valvonnassa.
88.
On kuitenkin totta, että edellä esitetty pätee ainoastaan niiden jäsenvaltioiden rakenteisiin ja instituutioihin, jotka itse noudattavat edelleen (niin sanotusti) ”pelin oikeusvaltioperiaatteen mukaisia sääntöjä”. Myönnän, että tällaisia (tavallisia) sääntöjä on mahdotonta noudattaa (epätavallisina) aikoina kansallisissa järjestelmissä, joissa muut instituutiot eivät enää pelaa samoilla säännöillä. Toisen (lainkäytön alalla toimivan) instituution muodollista institutionaalista toimivaltaa on siten kunnioitettava, kunhan kyseinen instituutio itse täyttää riippumattomuuden ja puolueettomuuden rakenteelliset takeet. (
32
)
89.
Ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin vastaa kolmannen kysymyksen ensimmäiseen osaan seuraavasti: unionin oikeuteen sisältyvä tuomioistuinten riippumattomuuden periaate, joka on vahvistettu perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, ei ole esteenä kansallisen perustuslakituomioistuimen ratkaisuille, joissa kansallisen tiedustelupalvelun rikosoikeudellisten menettelyjen yhteydessä toteuttamat tekniset tarkkailutoimenpiteet todetaan perustuslain vastaisiksi ja edellytetään näin hankittujen todisteiden hylkäämistä rikosoikeudellisissa menettelyissä.
4. Kurinpitoseuraamukset perustuslakituomioistuimen tuomioiden noudattamatta jättämisestä
90.
Toisessa ja kolmannessa kysymyksessään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko unionin oikeus esteenä kansalliselle oikeussäännölle, jossa säädetään tuomarien kurinpidollisesta vastuusta, jos he jättävät soveltamatta perustuslakituomioistuimen ratkaisua sellaisen asian yhteydessä, jossa on esitetty ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimelle.
91.
Tämän kysymyksen taustalla on se, että lain nro 303/2004 99 §:n 1 momentin ș kohdan mukaan se, ettei tuomari noudata perustuslakituomioistuimen tuomiota, merkitsee kurinpitorikkomusta. Toisin kuin ratkaisuehdotuksessa Euro Box Promotion, jossa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin oli tuonut esille samankaltaisen kysymyksen ennakoidessaan mahdollisuutta jättää myöhemmässä vaiheessa soveltamatta unionin oikeuden kanssa mahdollisesti yhteensopimatonta kansallista perustuslakituomioistuimen oikeuskäytäntöä (ilman että sitä vastaan aloitettaisiin tämän seurauksena kurinpitomenettely), (
33
) nyt käsiteltävässä asiassa tarkasteltava tilanne sijoittuu menettelyn jo aiempaan vaiheeseen.
92.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ilmoitti 26.7.2019 päivätyllä kirjeellä unionin tuomioistuimelle, että tuomioistuinten tarkastusyksikkö oli aloittanut lain nro 303/2004 99 §:n 1 momentin ș kohdan perusteella ennakkoratkaisupyynnön esittänyttä tuomaria koskevan tutkinnan, jonka jälkeen voidaan mahdollisesti aloittaa kurinpitomenettely. Vaikuttimena tällaisen tutkinnan aloittamiseen vaikuttaa olleen nyt käsiteltävässä asiassa esitetyn ennakkoratkaisupyynnön sisältö, jossa ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomari suhtautuu kriittisesti perustuslakituomioistuimen oikeuskäytäntöön ja kyseenalaistaa sen toimivallan ja sen tuomioiden sitovan luonteen. (
34
)
93.
Ratkaisuehdotuksessani Euro Box Promotion pyrin asettamaan ”tuomareiden tottelemattomuuden” sallittuja rajoja koskevan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön oikeaan asiayhteyteensä. Katsoin siinä lähinnä, että unionin oikeus antaa mille tahansa kansalliselle tuomioistuimelle (muodollisesta tuomioistuinhierarkiasta riippumatta) mahdollisuuden unionin oikeuden asianmukaista tulkintaa koskevaan rationaaliseen oikeudelliseen diskurssiin. Tämä tarkoittaa yhtäältä sitä, että minkä tahansa kansallisen tuomioistuimen on saatava soveltaa unionin oikeutta ja, jos se pitää sitä tarpeellisena, esittää ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimelle SEUT 267 artiklan nojalla. Toisaalta, edellyttäen että nämä vähimmäisvaatimukset täyttyvät, pelkästään vetoamalla unionin oikeuteen kansallinen tuomari ei kuitenkaan täysin vapaudu rajoitteista, joita tavallisesti sovelletaan kansallisen lainkäyttötehtävän harjoittamiseen, kansallinen tuomioistuinhierarkia ja kurinpito mukaan luettuina. (
35
)
94.
Edellyttäen, että on todellakin niin, että kansallista tuomaria uhkaa kurinpitomenettely pelkästään sen vuoksi, että hän on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön, jossa hän kyseenalaisti kansallisen perustuslakituomioistuimen oikeudellisen näkemyksen, kaikenlainen keskustelu kansallisen oikeuden ja unionin oikeuden systeemisten vaatimusten välisestä asianmukaisesta tasapainosta voidaan lopettaa. Unionin oikeus on ehdottomasti esteenä sille, että tuomareita vastaan aloitetaan kansallinen kurinpitomenettely yksinomaan siksi, että he käyttivät heille SEUT 267 artiklassa annettua oikeutta. (
36
)
95.
Riittää, kun muistutetaan, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan unionin oikeus on esteenä kansallisille säännöksille, joista seuraa, että kansalliset tuomarit voivat joutua kurinpitomenettelyjen kohteeksi sen vuoksi, että he ovat esittäneet unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön. (
37
) Tämä tarkoittaa, että pelkkä mahdollisuus siitä, että asianomaisia kansallisia tuomareita vastaan voidaan ryhtyä kurinpitotoimiin sen vuoksi, että he ovat esittäneet tällaisen ennakkoratkaisupyynnön tai päättäneet pysyttää kyseisen pyynnön sen esittämisen jälkeen, on näet omiaan haittaamaan SEUT 267 artiklassa tarkoitetun mahdollisuuden tosiasiallista käyttämistä ja siinä tarkoitettujen tehtävien tosiasiallista hoitamista. (
38
) Lisäksi se, ettei tuomareiden osalta aloiteta kurinpitomenettelyjä tai ettei heille määrätä kurinpitoseuraamuksia sen vuoksi, että he ovat käyttäneet tällaista mahdollisuutta saattaa asia unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, on heidän riippumattomuuteensa erottamattomasti sisältyvä tae. (
39
)
96.
Näiden ollen ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa toisen kysymyksen kolmanteen osaan ja kolmannen kysymyksen toiseen osaan seuraavasti: SEUT 267 artikla samoin kuin SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettu tuomioistuinten riippumattomuuden periaate ovat esteenä kurinpitomenettelyn aloittamiselle tuomaria vastaan pelkästään sen vuoksi, että hän on esittänyt unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön, jossa kyseinen tuomari kyseenalaistaa kansallisen perustuslakituomioistuimen oikeuskäytännön ja viittaa mahdollisuuteen jättää tätä oikeuskäytäntöä soveltamatta.
VI Ratkaisuehdotus
97.
Ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Tribunalul Bihorin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
–
Ensimmäiseen kysymykseen ja toisen kysymyksen ensimmäiseen ja toiseen osaan olisi vastattava seuraavasti:
–
Yhteistyötä ja Romanian edistymisen seurantaa koskevan järjestelmän perustamisesta tiettyjen arviointiperusteiden täyttämiseksi oikeuslaitoksen uudistamisen ja korruption torjunnan alalla 13.12.2006 tehty komission päätös 2006/928/EY on oikeudellisesti sitova. Euroopan komission yhteistyö- ja seurantajärjestelmän yhteydessä antamat kertomukset eivät ole Romaniaa oikeudellisesti sitovia. Kyseisen jäsenvaltion on kuitenkin otettava nämä kertomukset asianmukaisesti huomioon pyrkiessään yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevan päätöksen liitteessä säädettyjen arviointiperusteiden täyttämiseen ja noudatettava asianmukaisesti SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua vilpittömän yhteistyön periaatetta.
–
Romanian velvollisuus saavuttaa päätöksessä 2006/928 asetetut tavoitteet ei ole esteenä kansallisen perustuslakituomioistuimen tuomioille, joissa kansallisen tiedustelupalvelun rikosoikeudellisten menettelyjen yhteydessä toteuttamat tekniset tarkkailutoimenpiteet todetaan perustuslain vastaisiksi ja joissa edellytetään näin hankittujen todisteiden hylkäämistä rikosoikeudellisissa menettelyissä.
–
Kolmannen kysymyksen ensimmäiseen osaan on vastattava seuraavasti: unionin oikeuteen sisältyvä tuomioistuinten riippumattomuuden periaate, joka on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, ei ole esteenä kansallisen perustuslakituomioistuimen ratkaisuille, joissa kansallisen tiedustelupalvelun rikosoikeudellisten menettelyjen yhteydessä toteuttamat tekniset tarkkailutoimenpiteet todetaan perustuslain vastaisiksi ja edellytetään näin hankittujen todisteiden hylkäämistä rikosoikeudellisissa menettelyissä.
–
Toisen kysymyksen kolmanteen osaan ja kolmannen kysymyksen toiseen osaan on vastattava seuraavasti: SEUT 267 artikla samoin kuin SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettu tuomioistuinten riippumattomuuden periaate ovat esteenä kurinpitomenettelyn aloittamiselle tuomaria vastaan pelkästään sen vuoksi, että hän on esittänyt unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön, jossa kyseinen tuomari kyseenalaistaa kansallisen perustuslakituomioistuimen oikeuskäytännön ja viittaa mahdollisuuteen jättää tätä oikeuskäytäntöä soveltamatta.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: englanti.
(
2
)	C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19 ja C‑355/19, EU:C:2020:746, josta käytän jäljempänä viittaamisen helpottamiseksi lyhennettä ”ratkaisuehdotus AFJR”. Ks. myös samana päivänä esittämäni ratkaisuehdotus Statul Român – Ministerul Finanţelor Publice (C‑397/19, EU:C:2020:747).
(
3
)	Ks. ratkaisuehdotukseni Euro Box Promotion ym. (yhdistetyt asiat C‑357/19 ja C‑547/19), josta käytän jäljempänä viittaamisen helpottamiseksi lyhennettä ”ratkaisuehdotus Euro Box Promotion”. Ks. myös samana päivänä esittämäni ratkaisuehdotus FQ ym. (yhdistetyt asiat C‑811/19 ja C‑840/19).
(
4
)	EUVL 2005, L 157, s. 11.
(
5
)	EUVL 2005, L 157, s. 203.
(
6
)	EUVL 2006, L 354, s. 56.
(
7
)	Monitorul Oficial al României, I osa, nro 826, 13.9.2005.
(
8
)	Tuomio 6.10.1982, Cilfit ym. (283/81, EU:C:1982:335, 16 kohta).
(
9
)	Tällöin saatetaan soveltaa poikkeusta viimeisen oikeusasteen tuomioistuinten velvollisuuteen esittää ennakkoratkaisupyyntö, koska pyydetystä unionin oikeuden tulkinnasta ei ole perusteltua epäilystä – ks. tuomio 6.10.1982, Cilfit ym. (283/81, EU:C:1982:335, 16–20 kohta).
(
10
)	Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla.
(
11
)	Tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 54 kohta).
(
12
)	Tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 45–53 kohta).
(
13
)	Myönnän tietenkin, että teknisesti ottaen lain nro 303/2004 99 §:n ș kohdan (jota on lainattu edellä tämän ratkaisuehdotuksen 12 kohdassa) mukaisen kurinpitorikkomuksen ”actus reus” tai ”objektiivinen osatekijä” ei ole ”ennakkoratkaisupyynnön esittäminen unionin tuomioistuimelle” vaan ”perustuslakituomioistuimen ratkaisujen noudattamatta jättäminen”. Nämä ovat kuitenkin yksi ja sama asia, kun unionin tuomioistuimelle esitetään ennakkoratkaisupyyntö, jotta voidaan kyseenalaistaa perustuslakituomioistuimen ratkaisuun sisältyvän oikeudellisen näkemyksen perusteltavuus.
(
14
)	Ks. SEUT 267 artiklassa kansallisille tuomioistuimille annettuja toimivaltuuksia koskevien kurinpidollisten seuraamusten vaikutuksesta tuomio 5.7.2016, Ognyanov (C‑614/14, EU:C:2016:514, 24 ja 25 kohta).
(
15
)	Ks. a contrario tuomio 16.7.2020, Governo della Repubblica italiana (Italialaisten tuomareiden asema) (C‑658/18, EU:C:2020:572, 73–75 kohta).
(
16
)	Ks. vastaavasti tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 74 kohta) tai tuomio 9.7.2020, Land Hessen (C‑272/19, EU:C:2020:535, 40 ja 41 kohta).
(
17
)	Ks. ratkaisuehdotuksen AFJR 173–224 kohta ja ratkaisuehdotuksen Euro Box Promotion 79–85 kohta.
(
18
)	Tuomio 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C‑64/16, EU:C:2018:117, 40 kohta); tuomio 24.6.2019, komissio v. Puola (Ylimmän tuomioistuimen riippumattomuus) (C‑619/18, EU:C:2019:531, 51 kohta); tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 83 kohta) tai tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 34 kohta). Kursivointi tässä.
(
19
)	Ks. vastaavasti tuomio 24.6.2019, komissio v. Puola (Ylimmän tuomioistuimen riippumattomuus) (C‑619/18, EU:C:2019:531, 47 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 167 kohta).
(
20
)	Ks. ratkaisuehdotuksen AFJR 145–172 kohta.
(
21
)	Ks. ratkaisuehdotuksen AFJR 186–202 kohta ja ratkaisuehdotuksen Euro Box Promotion 85 kohta.
(
22
)	Ks. ratkaisuehdotuksen AFJR 160–167 kohta.
(
23
)	Ratkaisuehdotuksen AFJR 168 kohta.
(
24
)	Tässä yhteydessä voidaan korostaa, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä pyritään nähdäkseni ”rakenteelliseen tehokkuuteen” (kyseessä olevan mekanismin kitkattomaan toimintaan) muttei välttämättä ”tehokkuuteen yksittäistapauksessa” (eli että jokaisessa yksittäistapauksessa olisi annettava tuomio hinnalla millä hyvänsä) – ks. lisäksi ratkaisuehdotukseni X (Laulajasta annettu eurooppalainen pidätysmääräys) (C‑717/18, EU:C:2019:1011, 86 kohta).
(
25
)	Tämä aihe ei luonnollisestikaan koske ainoastaan yhteistyö- ja seurantajärjestelmää koskevaa päätöstä, vaan se on näkyvästi esillä myös muilla unionin oikeuden aloilla, kuten SEUT 325 artiklan 1 kohdan yhteydessä – ks. samankaltaisista näkökohdista kyseisen määräyksen tasapainoisen tulkinnan yhteydessä ratkaisuehdotuksen Euro Box Promotion 173–176 kohta.
(
26
)	Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteistyö- ja seurantamekanismin puitteissa saavutetusta edistyksestä Romaniassa (COM(2018) 851 final, 13.11.2018, s. 2).
(
27
)	Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteistyö- ja seurantamekanismin puitteissa saavutetusta edistyksestä Romaniassa (COM(2019) 499 final, 22.10.2019, s. 3). Ks. myös siihen liitetty tekninen kertomus (SWD(2019) 393 final, s. 12).
(
28
)	Tuomio 17.1.2019, Dzivev ym. (C‑310/16, EU:C:2019:30, 33–41 kohta).
(
29
)	Ks. ratkaisuehdotuksen Euro Box Promotion 215–222 kohta.
(
30
)	Ks. ratkaisuehdotuksen Euro Box Promotion 225–229 kohta. Ks. myös yleisemmin ratkaisuehdotuksen AFJR 242–248 kohta.
(
31
)	Euroopassa sekä civil law- että common law ‑järjestelmässä liitännäinen taannehtivuus, joka on seurausta siitä, että lainsäädännön tulkinnalla on vaikutuksia ex tunc, muodostaa tosiasiassa säännön, kun taas tulevaisuuteen kohdistuva kumoaminen on poikkeus, jota on nimenomaisesti sovellettava rajoittamalla tällaisen ratkaisun ajallisia vaikutuksia – ks. esim. luku ”Prospective Overruling” teoksessa Arden, M., Human Rights and European Law: Building New Legal Orders, Oxford University Press, 2015, s. 267–272. Sama pätee itse asiassa myös unionin tuomioistuimen menettelyyn, jossa tuomion ajallisten vaikutusten rajoittamista (ja siten unionin tuomioistuimen tuomion sovellettavuuden rajaamista ainoastaan tuleviin asioihin) on pyydettävä erikseen (ja se myönnetään vain harvoin) – ks. esim. Barents, R., Remedies and Procedures before the EU Courts, Wolters Kluwer, 2016, s. 454–458.
(
32
)	Ks. esimerkki siitä, kun tällaiset takeet eivät enää täyty, tuomio 19.11.2019, A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, 142–152 kohta).
(
33
)	Ks. ratkaisuehdotuksen Euro Box Promotion 233 kohta.
(
34
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 25 ja 41 kohta.
(
35
)	Ks. ratkaisuehdotuksen Euro Box Promotion 235–243 kohta.
(
36
)	Kuten edellä tämän ratkaisuehdotuksen 36–42 jo todettiin, unionin tuomioistuimen tehtävä ei ole ratkaista tuomareiden kurinpitoon liittyviä yksittäistapauksia. Siten, vaikka unionin oikeus onkin esteenä sille, että kansallista kurinpitomenettelyä käytetään tietyllä tapaa yleisesti, tässä toteamuksessa ei luonnollisestikaan voida ottaa huomioon niiden yksittäistapausten suunnatonta kirjoa, joissa kansallinen tuomari saattaa esittää ennakkoratkaisupyynnön, minkä yhteydessä voi olla muita syitä kurinpitotutkinnan aloittamiselle. Korostan siksi tarkoituksella ilmaisua ”pelkästään sen vuoksi”. Ks. myös ratkaisuehdotuksen Euro Box Promotion 244 ja 245 kohta.
(
37
)	Ks. tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 58 kohta).
(
38
)	Ibid., 57 ja 58 kohta.
(
39
)	Tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 59 kohta). Ks. myös vastaavasti tuomio 5.7.2016, Ognyanov (C‑614/14, EU:C:2016:514, 25 kohta) ja määräys 12.2.2019, RH (C‑8/19 PPU, EU:C:2019:110, 47 kohta).