62007CC0376
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
PAOLA MENGOZZIJA,
predstavljeni 10. septembra 2008 (
1
)
Zadeva C-376/07
Staatssecretaris van Financiën
proti
Kamino International Logistics BV
„Skupna carinska tarifa — Kombinirana nomenklatura — Tarifna razvrstitev — Monitorji s tekočimi kristali (LCD), opremljeni z izhodi SUB-D, DVI-D, USB, S-video in kompozitni video — Tarifna številka 8471 — Tarifna številka 8528 — Uredba (ES) št. 754/2004“
I – Uvod
1.
Sodišče je v tem postopku pozvano, naj odgovori na tri vprašanja za predhodno odločanje predložitvenega sodišča Hoge Raad der Nederlanden (nizozemsko vrhovno sodišče) v zvezi z nekaterimi določbami kombinirane nomenklature. Nacionalno sodišče mora odločiti glede uvrstitve monitorja s tekočimi kristali (v nadaljevanju: LCD), ki ga je uvozila družba Kamino International Logistics BV (v nadaljevanju: Kamino): v teh okoliščinah je na Sodišče naslovilo prošnjo, naj razloži nekatere določbe nomenklature.
II – Pravni okvir
A – Določbe kombinirane nomenklature
2.
Za dejstva, ki so predmet spora o glavni stvari, se uporablja nomenklatura iz leta 2004, ki jo vsebuje Uredba Komisije št. 1789/2003 (
2
) (v nadaljevanju: KN 2004).
3.
V Oddelku 1 Prvega dela KN 2004, naslovljenem „Splošna pravila“, je določeno:
„[…]
Blago se v kombinirani nomenklaturi uvršča po naslednjih načelih:
1.
Naslovi oddelkov, poglavij in podpoglavij so podani zato, da se je laže znajti pri uvrščanju; zaradi pravnih razlogov uvrščanje poteka po poimenovanjih tarifnih številk in opombah k ustreznim oddelkom ali poglavjem in po nadalje opisanih pravilih, če niso v nasprotju z vsebino teh tarifnih številk ali opomb.
[…]
3.
Proizvodi, ki bi jih bilo mogoče […] na prvi pogled uvrstiti pod dve ali več tarifnih številk, se uvrščajo takole:
(a)
tarifna številka, v kateri je najbolj konkretno ali najbolj natančno poimenovanje za proizvod, ima prednost pred tarifnimi številkami, v katerih je poimenovanje splošnejše. […]
(b)
mešanice, sestavljeni proizvodi, ki sestoje iz različnih materialov ali so izdelani iz različnih komponent oziroma sestavin, ter proizvodi, pripravljeni v kompletih za prodajo na drobno, ki se ne morejo uvrstiti po pravilu pod 3(a), se uvrstijo, kot da so iz materiala ali sestavine, ki jim daje bistven značaj, če je to merilo uporabno;
(c)
če blaga ni mogoče uvrstiti po pravilu pod 3(a) ali (b), se uvrsti pod tisto tarifno številko, ki je po zaporedju zadnja med tistimi, ki jih je treba enako upoštevati.
4.
Blago, ki ga ni mogoče uvrstiti po pravilih, navedenih v točki 2 in 3, se uvrsti pod tarifno številko, predvideno za blago, ki je takemu blagu najbolj podobno.“
4.
Oddelek XVI KN 2004 je naslovljen „Stroji in mehanske naprave; elektrotehniška oprema; njihovi deli; aparati za snemanje in reprodukcijo zvoka, aparati za snemanje in reprodukcijo televizijske slike in zvoka, deli in pribor za te proizvode“. Ta oddelek vsebuje Poglavje 84, naslovljeno „Jedrski reaktorji, kotli, stroji in mehanske naprave; njihovi deli“, in Poglavje 85, naslovljeno „Električni stroji in oprema ter njihovi deli; aparati za snemanje ali reprodukcijo slike in zvoka ter deli in pribor za te izdelke“.
5.
Poglavje 84 vsebuje te uvodne „Opombe“:
„[…]
5.
[…]
(B)
Stroji za avtomatsko obdelavo podatkov (AOP) so lahko v obliki sistemov, ki so sestavljeni iz spremenljivega števila posameznih enot. Določbe, navedene v odstavku (E) spodaj, upoštevajo enoto kot del kompletnega sistema, če izpolnjuje vse spodaj naštete pogoje:
(a)
da so take vrste, da se samo ali zlasti uporablja v strojih za (AOP);
(b)
da jo je mogoče povezati s centralno enoto za obdelavo, neposredno ali po eni ali več drugih enotah; in
(c)
da je sposobna sprejeti ali dati podatke v obliki (šifre (kode) ali signala), ki je uporabna za sistem.
(C)
Ločeno predložene posamezne enote strojev za AOP se morajo uvrščati pod tar. št. 8471.
(D)
Tiskalniki, tipkovnice, koordinatne vhodne enote X-Y in diskovne pomnilniške enote, ki izpolnjujejo pogoje, navedene v točkah (B)(b) in (B)(c) zgoraj, se v vseh primerih uvrščajo pod tar. št. 8471.
(E)
Stroji, drugačni od strojev za AOP, ki so konstruirani za opravljanje specifične funkcije, imajo pa vgrajen AOP ali pa delujejo v povezavi s stroji za AOP, se uvrščajo pod tarifno številko stroja, ki opravlja specifično funkcijo, ali, če to ni mogoče, pod preostale tarifne številke.
[…]“
6.
Poglavje 84 KN 2004 vsebuje med drugimi te tarifne številke:„8471Računalniki – stroji za avtomatsko obdelavo podatkov in njihove enote; magnetni ali optični čitalniki, stroji za prepisovanje podatkov na nosilce podatkov v kodirani obliki in stroji za obdelavo takih podatkov, ki niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu:[…]847160Vhodne ali izhodne enote, vštevši tudi tiste, ki imajo ali nimajo v istem ohišju tudi pomnilniške enote:[…]84716090
– –
drugo.“
7.
Poglavje 85 KN 2004 pa vsebuje te tarifne številke:„8528Televizijski sprejemniki, kombinirani ali nekombinirani v istem ohišju z radijskimi sprejemniki ali aparati za snemanje ali reprodukcijo zvoka ali slike; videomonitorji in videoprojektorji:[…]
—
Video monitorji:
852821
– –
barvni:
– – –
s katodno cevjo:
[…]85282190
– – –
drugi.“
B – Pojasnjevalne opombe harmoniziranega sistema
8.
Harmonizirani sistem, oblikovan v okviru Svetovne carinske organizacije, je bil izhodišče za izdelavo kombinirane nomenklature. (
3
) K harmoniziranemu sistemu so dodane pojasnjevalne opombe. V okviru pojasnjevalnih opomb k tarifni številki 8471, ki so veljale v času dejanskega stanja v sporu o glavni stvari, je navedeno:
„Med enote, ki so del [sistema za avtomatsko obdelavo podatkov], spadajo zasloni za stroje za avtomatsko obdelavo podatkov, ki grafično prikazujejo obdelane podatke. Od video monitorjev in televizijskih sprejemnikov iz tarifne številke 85.28 se razlikujejo po več lastnostih, med katerimi so:
1.
zasloni za stroje za avtomatsko obdelavo podatkov lahko sprejemajo signal le iz centralne enote stroja za avtomatsko obdelavo podatkov, zato ne morejo prikazovati barvne slike iz kompozitnega video signala z valovno obliko, ki ustreza standardom oddajanja slike (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC itd.) Opremljeni so s konektorji, značilnimi za sisteme za avtomatsko obdelavo podatkov (na primer z vmesnikom RS-232 ali s priključki DIN ali SUB-D), in nimajo vhodnih in izhodnih avdio priključkov. […]
2.
Za te zaslone je značilna nizka stopnja elektromagnetnega sevanja. Velikost točke znaša od 0,41 mm za srednjo stopnjo ločljivosti, z večanjem ločljivosti pa se postopno manjša.
3.
Zasloni, uvrščeni v to tarifno številko, uporabljajo – zato da lahko prikazujejo majhne slike, a z dobro ločljivostjo – manjše točke (pixel) in boljše konvergenčne standarde kot video monitorji in televizijski sprejemniki iz tarifne številke 85.28 […]“ (
4
)
C – Pojasnjevalne opombe KN
9.
V pojasnjevalnih opombah KN, ki jih je oblikovala Komisija in so veljale v času dejanskega stanja, (
5
) je v zvezi s tarifno podštevilko 84716090 določeno:
„Ta tarifna podštevilka zajema vizualne pokazalne enote (displeje), ki lahko služijo samo kot izhodne enote avtomatskih strojev za obdelavo podatkov.
Te enote ne morejo prikazovati slike na podlagi kodiranega (video) signala.“
D – Uredba št. 754/2004
10.
V Uredbi Komisije (ES) št. 754/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvrstitvi nekaterega blaga v kombinirano nomenklaturo (
6
) sta bila v tarifno številko 82582190 uvrščena dva proizvoda, opisana tako:
„1.
Barvni plazma zaslon z diagonalo 106 cm (celotne dimenzije 104 (Š) × 64,8 (V) × 9,5 (G) cm) s konfiguracijo 852 × 480 točk.
Proizvod ima naslednje vmesnike:
—
RGB konektor,
—
DVI konektor (digitalni vizualni vmesnik),
—
kontrolni konektor.
RGB konektor omogoča napravi prikazovanje podatkov neposredno s stroja za avtomatsko obdelavo podatkov.
DVI konektor omogoča napravi prikaz signalov s stroja za avtomatsko obdelavo podatkov ali iz drugega vira, kot je predvajalnik DVD ali predvajalnik video iger prek uglaševalca.
2.
Barvni plazma zaslon z diagonalo 106 cm (celotne dimenzije 103 (Š) × 63,6 (V) × 9,5 (G) cm) s konfiguracijo 1024 × 1024 točk in s snemljivimi zvočniki.
Proizvod ima naslednje vmesnike:
—
DVI konektor (digitalni vizualni vmesnik),
—
kontrolni konektor.
DVI konektor omogoča napravi prikaz signalov s stroja za avtomatsko obdelavo podatkov ali iz drugega vira, kot je predvajalnik DVD ali predvajalnik video iger prek uglaševalca.“
11.
Utemeljitev, navedena za to uvrstitev, ki je enaka za oba obravnavana proizvoda, je taka:
„Uvrstitev opredeljujejo določbe splošnih pravil 1 in 6 za razlago kombinirane nomenklature in besedilo oznak KN 8528, 852821 in 85282190.
Uvrstitev v podštevilko 847160 je izključena, ker se ta vrsta monitorja ne uporablja samo ali pretežno s strojem za avtomatsko obdelavo podatkov (glej opombo 5 k poglavju 84).
Izdelka prav tako ni mogoče uvrstiti pod številko 8531, ker njegova funkcija ni vizualna indikacija za potrebe signaliziranja (glej HS pojasnjevalne opombe k številki 8531, točka D).“
III – Postopek v glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
12.
Družba Kamino je avgusta 2004 uvozila pošiljko barvnih monitorjev, model BenQ FP231W, z naslednjimi lastnostmi: diagonalna izmera zaslona 23 palcev (58,42 cm), največja ločljivost 1920 x 1200 točk, razmerje med širino in višino 16:10, svetilnost 250 cd/m2, kontrast slike 500:1, 16,7 milijona barv, velikost točke 0,258 mm. Monitor je opremljen z izhodi D-sub (VGA), DVI-D, USB, S-video in kompozitni video, ter z avdio izhodom. (
7
)
13.
Nizozemski carinski organi so odločili, da je treba zadevni monitor uvrstiti v tarifno številko 85282190 KN 2004. Družba Kamino pa trdi, da spada obravnavani proizvod v tarifno številko 8471 KN 2004.
14.
Predložitveno sodišče, ki odloča o sporu na zadnji stopnji, je v teh okoliščinah prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali je treba opombo 5 k Poglavju 84 KN v različici iz Priloge I k Uredbi Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003 razlagati tako, da je za barvni monitor, ki lahko reproducira signale tako iz stroja za avtomatsko obdelavo podatkov v smislu tarifne številke 8471 KN kot iz drugih virov, izključena možnost uvrstitve v tarifno številko 8471 KN?
2.
Če možnost uvrstitve v tarifno številko 8471 KN monitorja iz vprašanja 1 ni izključena, na podlagi katerih okoliščin je mogoče ugotoviti, ali je navedeni monitor enota, ki se samo ali zlasti uporablja v sistemu avtomatske obdelave podatkov?
3.
Ali spada sporni monitor na področje uporabe Uredbe Komisije (ES) 754/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvrstitvi nekaterih vrst blaga v kombinirano nomenklaturo, in – če je odgovor na to vprašanje pritrdilen – ali je glede na odgovora na prvi vprašanji ta uredba veljavna?“
IV – Prvo vprašanje za predhodno odločanje
15.
Predložitveno sodišče želi s prvim vprašanjem za predhodno odločanje izvedeti, ali je treba opombo 5 k Poglavju 84 KN 2004 razumeti tako, da izključuje možnost uvrstitve monitorja, ki lahko reproducira tudi signale iz drugih virov in ne le tistih, ki jih oddaja računalnik, v tarifno številko 8471 iz navedenega Poglavja 84. Čeprav predložitveno sodišče tega ni izrecno navedlo v besedilu vprašanja, pa tudi iz obrazložitve predložitvene odločbe izhaja, da se vprašanje natančneje nanaša na opombo 5(B).
A – Trditve strank
16.
Družba Kamino trdi, da na splošno ne obstajajo in nikoli niso obstajali monitorji, ki bi lahko delovali izključno v povezavi z računalnikom, saj lahko z ustreznimi povezavami kateri koli monitor omogoča prikazovanje slik s sprejemanjem signalov iz najrazličnejših virov. (
8
)
17.
Posledično naj bi stališče Komisije in nizozemskih carinskih organov, ki trdijo, da možnost povezave monitorja z napravami, drugačnimi od računalnika, izključuje uvrstitev monitorja v tarifno številko 8471, privedlo do tega, da bi bila uvrstitev v to tarifno številka izključena za vse monitorje, kar je absurdno.
18.
Družba Kamino meni tudi, da uvrstitve zadevnih monitorjev v tarifno številko 8471 ni mogoče izključiti niti na podlagi opombe 5(E) k Poglavju 84, saj naj ne bi imeli nobene specifične funkcije, drugačne od obdelave podatkov. (
9
)
19.
Iz opombe 5(B) k Poglavju 84 naj ne bi izhajalo, da se za uvrstitev naprave med proizvode informacijske tehnologije zahteva, da so zunanje enote računalnika namenjene izključno uporabi, povezani z informatiko. V tej opombi je namreč določeno, da morajo biti enote „take vrste, da se samo ali zlasti uporablja[jo]“ v sistemu za avtomatsko obdelavo podatkov, zato po mnenju te družbe možnost uporabe, ki je drugačna od uporabe znotraj sistema za avtomatsko obdelavo podatkov, načeloma ni v nasprotju z uvrstitvijo v Poglavje 84. (
10
)
20.
Komisija naj bi poleg tega v drugih okoliščinah izrecno priznala, da je v tarifno številko 8471 mogoče uvrstiti nekatere monitorje, ki teoretično lahko reproducirajo slikovne in zvočne signale, ki jih ne oddaja računalnik. Tako naj bi bilo zlasti v okviru Uredbe št. 2171/2005 o uvrstitvi. (
11
)
21.
Po mnenju družbe Kamino iz tega izhaja, da na podlagi opombe 5 k Poglavju 84 KN 2004 ni izključena možnost uvrstitve barvnega monitorja, ki lahko sprejema in reproducira tako signale, ki jih oddaja računalnik, kot signale iz drugih virov, v tarifno številko 8471.
22.
Nizozemska vlada trdi, da monitorjev, ki lahko prikazujejo sliko tako s sprejemanjem signalov računalnika kot s sprejemanjem signalov iz drugih virov, kakršen je na primer predvajalnik DVD ali igralna konzola, na splošno ni mogoče uvrstiti v tarifno številko 8471, temveč spadajo v tarifno številko 8528 KN 2004. (
12
)
23.
Po drugi strani naj bi za monitorje, kakršni so zadevni, ki so opremljeni s priključki D-sub, DVI-D, USB, S-video in kompozitni video ter avdio izhodom, veljalo, da ne morejo biti uvrščeni v tarifno številko 8471, ker zanje ni mogoče šteti, da so namenjeni samo ali zlasti uporabi v sistemu za avtomatsko obdelavo podatkov. (
13
)
24.
Komisija se je osredotočila predvsem na lastnosti obravnavanih monitorjev in izključila možnost, da bi zanje lahko šteli, da so namenjeni uporabi „izključno ali večinoma v sistemih za avtomatsko obdelavo podatkov“, ker jih je mogoče glede na tehnične lastnosti brez težav uporabljati tudi drugače. (
14
)
25.
Poleg tega naj bi bila možnost uvrstitve zadevnih monitorjev v okvir Poglavja 84 KN 2004 izključena tudi na podlagi opombe 5(E) tega poglavja, saj naj bi bili monitorji namenjeni tudi opravljanju „specifične funkcije“, drugačne od obdelave podatkov. (
15
)
26.
Komisija meni, da je treba na splošno možnost uvrstitve monitorja v tarifno številko 8471 KN 2004 izključiti, če lahko ta reproducira signale tudi iz virov, drugačnih od računalnika. (
16
)
B – Presoja
1. Predhodne ugotovitve
27.
Nizozemska vlada in Komisija sta glede prvega vprašanja za predhodno odločanje predstavili obširne ugotovitve v zvezi s posebnimi značilnostmi zadevnih monitorjev v utemeljitev stališča, da ti nimajo lastnosti, potrebnih za uvrstitev v tarifno številko 8471 KN 2004.
28.
Vendar opozarjam, da predložitveno sodišče s prvim vprašanjem Sodišča ne prosi, naj navede, v katero tarifno številko bi bilo treba uvrstiti obravnavane proizvode. Vprašanje je splošnejše in se nanaša na razlago opombe 5 k Poglavju 84 KN 2004.
29.
Zato pri preučitvi tega vprašanja ne bom upošteval argumentov, ki so jih predstavile stranke v zvezi s posebnostmi zadevnih proizvodov, temveč se bom omejil na razlago navedene opombe 5. Argumenti strank, ki se nanašajo na posebne lastnosti proizvodov, ki jih je treba uvrstiti, pa bodo lahko upoštevani v okviru obravnave drugega vprašanja za predhodno odločanje, čeprav – kot bomo videli – predložitveno sodišče tudi z drugim vprašanjem Sodišča ne prosi, naj se izreče o konkretnih načinih uvrstitve proizvodov, temveč naj poda določena splošna pojasnila.
2. Vsebina vprašanja
30.
Nizozemska vlada in Komisija sta z očitnim namenom, da bi bil spor rešen že z odgovorom na prvo vprašanje za predhodno odločanje, zavzeli stališče, da je treba možnost uvrstitve monitorja v okvir Poglavja 84 KN 2004 izključiti že in samo zato, ker lahko ta prikazuje slike s sprejemanjem signalov iz virov, drugačnih od računalnika. (
17
)
31.
Vendar menim, da tega stališča ni mogoče sprejeti.
32.
Besedilo opombe 5(B) k Poglavju 84 KN 2004 je namreč jasno: da bi lahko zunanjo enoto (in torej tudi monitor) šteli kot del sistema za avtomatsko obdelavo podatkov in jo torej uvrstili v okvir Poglavja 84, ni zahtevano, da je ta enota teoretično namenjena uporabi le kot del takšnega sistema. Zahtevano je namreč, da je ta enota „take vrste, da se samo ali zlasti uporablja“ v sistemu za avtomatsko obdelavo podatkov (moj poudarek).
33.
Če bi sprejeli razlago, ki jo predlagata nizozemska vlada in Komisija, bi morali zanemariti besedno zvezo „ali zlasti“ iz besedila določbe, kar ni dopustno. Tudi enota, ki je namenjena uporabi „zlasti“, čeprav ne izključno, v povezavi z računalnikom, je torej lahko uvrščena kot izdelek informacijske tehnologije.
34.
Izhodišče stališča, ki ga zagovarjata nizozemska vlada in Komisija, je najverjetneje povezano s praktičnimi težavami opredelitve prislova „zlasti“, in sicer predvsem glede na sodno prakso Sodišča, ki daje v zvezi s carinskim razvrščanjem očitno prednost konkretnim in objektivno preverljivim lastnostim proizvodov. (
18
)
35.
Vendar zaradi možnih težav pri praktični uporabi navedene določbe še ne smemo zanemariti njene materialne sestavine. Rešitev tega problema sega dejansko na naslednjo raven in zato bo lahko obravnavana – znotraj meja vprašanja, na katero mora Sodišče odgovoriti – v okviru preučitve drugega vprašanja za predhodno odločanje.
3. Morebitna upoštevnost opombe 5(E) k Poglavju 84
36.
Menim, da argument Komisije, v skladu s katerim je možnost uvrstitve zadevnega monitorja v okvir Poglavja 84 KN 2004 izključena tudi na podlagi opombe 5(E) tega poglavja, ne zahteva prav obsežne obravnave.
37.
Najprej naj opozorim, da predložitveno sodišče Sodišča ne prosi, naj presodi, ali se v obravnavanem primeru zadevna določba uporablja.
38.
Kakor koli pa menim, da lahko na podlagi navedene opombe 5(E) izključimo možnost uvrstitve določene naprave v tarifno številko iz Poglavja 84 KN le, če je „specifična funkcija“, drugačna od obdelave podatkov, tudi edina funkcija, ki jo opravlja zadevna naprava. Sicer bi lahko bili določeni proizvodi uvrščeni na podlagi funkcije, ki je zanje drugotnega pomena ali celo nepomembna. (
19
)
39.
Ne zdi se mi torej, da bi bilo mogoče v obravnavanem primeru uporabiti opombo 5(E). Sodišče je namreč po eni strani že razsodilo, da reprodukcija slike s sprejemanjem signala, ki ga oddaja računalnik, ne spada med „specifične funkcije“ v zgoraj navedenem smislu. (
20
) Po drugi strani pa nobena od strank, čeprav se ne strinjajo glede možnih uporab zadevnih monitorjev, ne trdi, da je uporaba, drugačna od uporabe, povezane z avtomatsko obdelavo podatkov (oziroma, povedano drugače, uporaba, ki ne spada na področje „informatike“), edina mogoča.
4. Pojasnjevalne opombe harmoniziranega sistema in KN
40.
V nadaljevanju bom preveril, ali je treba v obravnavanem primeru uvrstitev zadevnega monitorja v tarifno številko iz Poglavja 84 KN 2004 izključiti na podlagi pojasnjevalnih opomb harmoniziranega sistema in KN.
a) Pojasnjevalna opomba k tarifni številki 84.71 harmoniziranega sistema
41.
Najprej naj opozorim, da v skladu z ustaljeno sodno prakso pojasnjevalne opombe, čeprav so pomembne, nikakor nimajo zavezujočega pravnega učinka in ne smejo biti v nasprotju z vsebino harmoniziranega sistema in KN. (
21
)
42.
V zvezi s pojasnjevalno opombo k tarifni številki 84.71 harmoniziranega sistema, ki je sicer glede na čas dejanskega stanja v postopku v glavni stvari več kot dve leti starejša (to pa je obdobje, ki je dovolj dolgo, da se lahko okvir proizvodov s področja informacijske tehnologije, ki se tržijo, celo znatno spremeni), ugotavljam, da bi jo lahko razložili tako, da se ne nanaša na vse monitorje, ki spadajo v tarifno številko 84.71, temveč le na del teh. To stališče naj bi potrjeval prvi del besedila te opombe, v skladu s katerim „[m]ed enote, ki so del“ sistema za avtomatsko obdelavo podatkov, „spadajo zasloni za stroje za avtomatsko obdelavo podatkov“. Sklepali bi torej lahko, da obstajajo tudi drugi zasloni, ki bi lahko bili uvrščeni v tarifno številko 84.71, čeprav niso opredeljivi kot „zasloni za stroje za avtomatsko obdelavo podatkov“.
43.
A tudi če bi upoštevali stališče, da je namen obravnavane opombe dejansko izčrpno navesti vse monitorje, ki jih je treba uvrstiti v tarifno številko 84.71, bi ga morali opustiti na podlagi naslednjih ugotovitev. Takšna razlaga pojasnjevalne opombe temelji na izhodišču, ki sem ga že opredelil kot napačnega, in sicer da so lahko v tarifno številko 84.71 uvrščeni samo monitorji, ki jih je mogoče povezati izključno z računalnikom. Povedano drugače, v pojasnjevalni opombi ni upoštevana niti možnost, ki pa je jasno predvidena v besedilu harmoniziranega sistema, da bi bil lahko monitor, ki je namenjen tudi uporabi – sicer ne prvenstveno – v kontekstih, drugačnih od „informacijskotehnološkega“, uvrščen v tarifno številko 84.71. (
22
) Posledično torej te opombe – če bi jo razlagali tako – ne bi mogli uporabiti, saj bi bila v nasprotju z besedilom harmoniziranega sistema.
44.
Poleg tega ugotavljam, da proizvod, ki se obravnava v tem postopku, glede drugih tehničnih lastnosti, navedenih v obravnavani pojasnjevalni opombi za monitorje iz tarifne številke 84.71, povsem ustreza tej skupini naprav.
b) Pojasnjevalna opomba k tarifni številki 84716090 KN
45.
Možnosti uvrstitve zadevnih monitorjev v tarifno številko 84716090 KN 2004 ni mogoče izključiti niti na podlagi pojasnjevalne opombe k tej tarifni številki.
46.
V tej pojasnjevalni opombi so namreč proizvodi opredeljeni primeroma/vključevalno in ne izčrpno. Povedano drugače, gre za opredelitev posebne skupine proizvodov, ki naj bi bili uvrščeni v to tarifno številko, vendar ne da bi bila ob tem izključena možnost uvrstitve drugih proizvodov, drugačnih od opredeljenih, v isto tarifno številko. To razmeroma jasno izhaja iz besedila opombe. (
23
)
5. Vloga sporazuma STO o trgovini z izdelki informacijske tehnologije
47.
Zgornje ugotovitve dodatno potrjuje tudi sporazum STO o trgovini z izdelki informacijske tehnologije.
48.
Ne smemo namreč pozabiti, da izhaja osrednja težava uvrstitve zadevnih proizvodov iz dejstva, da so lahko ti glede na tarifno številko KN, v katero so uvrščeni, zavezani plačilu uvoznih dajatev ali oproščeni tega plačila.
49.
Natančneje, proizvodi informacijske tehnologije so na splošno oproščeni dajatev na podlagi sporazuma, doseženega v okviru Svetovne trgovinske organizacije (STO), kot izhaja iz Ministrske deklaracije z dne 13. decembra 1996 o trgovini z izdelki informacijske tehnologije. Ta sporazum je Svet potrdil s Sklepom št. 97/359/ES z dne 24. marca 1997 o odpravi carinskih dajatev na izdelke informacijske tehnologije. (
24
)
50.
Komisija in nekatere države članice se zavzemajo za ozko razlago tega sporazuma in za kar največjo omejitev obsega proizvodov, za katere je s sporazumom zagotovljena oprostitev dajatev.
51.
Vendar menim, da je treba, čeprav je neposredna uporaba sporazumov STO v pravu Skupnosti dokaj problematična, (
25
) glede na obveznost skladne razlage (
26
) pri razlagi KN upoštevati, da je v tem sporazumu izražena jasna naklonjenost prostemu in z dajatvami neobremenjenemu pretoku izdelkov informacijske tehnologije. (
27
)
6. Prostovoljna enostranska opustitev dajatev na določene vrste monitorjev
52.
Tudi zakonodajalec Skupnosti je priznal, da je nedvoumna uvrstitev monitorjev s tekočimi kristali težavna. Od leta 2005 so namreč vsi monitorji s tekočimi kristali z diagonalno izmero, ki ne presega 48,5 cm (približno 19 palcev), in z razmerjem med širino in višino zaslona 4:3 ali 5:4 oproščeni dajatev. (
28
) Ta odločitev enostranske narave je bila sprejeta zaradi težav z opredeljevanjem glavnega namena zadevnih proizvodov, ki so se pojavljale v praksi, in na podlagi ugotovitve, da „[p]odatki o trgovini kažejo, da se trenutno monitorji, ki kot zaslonsko tehnologijo uporabljajo tekoče kristale, ki imajo diagonalno izmero zaslona 48,5 cm ali manj ter z razmerjem med širino in višino zaslona 4:3 ali 5:4, večinoma uporabljajo kot izhodne enote strojev za avtomatsko obdelavo podatkov“. (
29
)
53.
Ta prostovoljna opustitev v času dejanskega stanja, ki je predmet postopka v glavni stvari, sicer še ni začela veljati, poleg tega pa tehnične lastnosti zadevnih monitorjev ne sovpadajo z lastnostmi proizvodov, za katere je predvidena (njihove dimenzije so nekoliko večje, drugačno je razmerje med širino in višino).
54.
Kljub temu ugotavljam, da iz Uredbe št. 493/2005 jasno izhaja, da monitorjev ni mogoče uvrščati na podlagi preprostih meril in predvsem da je treba sprejeti dejstvo, da so lahko določeni zasloni, ki reproducirajo signal tudi iz vira, različnega od stroja za avtomatsko obdelavo, dejansko uporabljani zlasti na področju „informatike“.
7. Predlog glede prvega vprašanja za predhodno odločanje
55.
Končujem torej z ugotovitvijo, da je treba na prvo vprašanje za predhodno odločanje odgovoriti, da je treba opombo 5 k Poglavju 84 KN 2004 razlagati tako, da možnost uvrstitve barvnega monitorja v tarifno številko 8471 KN 2004 ne more biti izključena samo zato, ker lahko ta reproducira tako signale stroja za avtomatsko obdelavo podatkov kot signale iz drugih virov.
V – Drugo vprašanje za predhodno odločanje
56.
Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem za predhodno odločanje sprašuje, na podlagi katerih elementov je mogoče – če možnost uvrstitve zadevnega monitorja v tarifno številko 8471 KN 2004 ni izključena – opredeliti, ali ta izpolnjuje pogoje iz opombe 5(B) za uvrstitev med proizvode informacijske tehnologije.
A – Trditve strank
57.
Družba Kamino trdi, da je treba pri opredelitvi, ali gre za monitor, ki se uporablja samo ali zlasti v sistemu za avtomatsko obdelavo podatkov, upoštevati uporabo, ki ji je proizvod samo ali zlasti namenjen.
58.
Meni, da bi lahko v obravnavanem primeru na podlagi različnih objektivnih lastnosti sklepali, da je treba zadevne monitorje uvrstiti v okvir Poglavja 84 KN 2004. Šlo naj bi zlasti za velikost točk („dot pitch“), ločljivost, razmerje med širino in višino 16:10, obstoj priključkov VGA in DVI, neobstoj daljinskega upravljalnika, priključka SCART, TV-uglaševalnika, gumbov za preklapljanje med kanali. (
30
)
59.
Nizozemska vlada in Komisija pa menita, da glede na odgovor, ki ga predlagata v zvezi s prvim vprašanjem, na to vprašanje ni treba odgovoriti.
60.
Kljub takemu načelnemu stališču pa sta ti stranki v okviru obravnave prvega vprašanja predstavili določene ugotovitve, ki se zdijo logično bolj povezane z drugim vprašanjem za predhodno odločanje.
61.
Natančneje, nizozemska vlada je opozorila, da po njenem mnenju monitorja s takimi posebnimi lastnostmi, kot jih ima zadevni proizvod, ni mogoče prištevati med monitorje, ki so namenjeni samo ali zlasti uporabi v sistemu za avtomatsko obdelavo podatkov: še zlasti ne glede na priključke, s katerimi je obravnavana naprava opremljena (D-sub, DVI-D, USB, S-video, kompozitni video, avdio izhod). (
31
)
62.
Po mnenju nizozemske vlade, kot izhaja iz njenega odgovora na vprašanja Sodišča, je lahko monitor uvrščen v tarifno številko 8471 le, če so njegove možne uporabe, ki „niso informacijskotehnološke“, „samo teoretične“.
63.
Komisija je navedla, da je treba besedilo „da je take vrste, da se samo ali zlasti uporablja v strojih za AOP“, vsebovano v opombi 5(B) k Poglavju 84 KN 2004, razumeti tako, da se ne nanaša na vrsto uporabe naprave, temveč na funkcije, ki jih ta opravlja. (
32
) Poleg tega meni, da so tehnične lastnosti zadevnega monitorja, zlasti velikost, ločljivost in svetilnost, take, da so povsem primerne za uporabo v kontekstih, drugačnih od informacijskotehnološkega, tako da pogoj iz točke (a) navedene opombe 5(B) ni izpolnjen. (
33
)
B – Presoja
64.
Sodišče mora tudi pri odgovoru na to vprašanje, ki je izmed treh vprašanj za predhodno odločanje najverjetneje najbolj občutljivo, oblikovati splošna pojasnila o načinu razlage kombinirane nomenklature. Pozvano je namreč, naj pojasni natančen pomen določbe iz točke (a) opombe 5(B) k Poglavju 84 KN 2004 in, podrobneje, katere dejavnike je treba upoštevati pri opredelitvi, ali določen proizvod izpolnjuje pogoje, predvidene v navedeni določbi.
65.
Ker se od Sodišča ne zahteva, naj natančno navede, v katero tarifno številko kombinirane nomenklature je treba uvrstiti zadevne monitorje, je za odločitev o tem pristojno predložitveno sodišče, ki pa bo moralo pri presoji upoštevati navedbe Sodišča.
66.
Osrednja težava, na katero se opozarja s tem vprašanjem, se nanaša na opredelitev prislova „zlasti“. (
34
) Medtem ko predhodni prislov „samo“ ne more biti predmet posebnih dvomov glede razlage, je namreč pomen izraza „zlasti“ precej bolj dvoumen.
67.
Ker je povsem očitno, da razlage tega prislova ni mogoče podati v matematičnem/odstotnem smislu (z navedbo odstotnega deleža uporabe v povezavi z računalnikom, ki bi znašala, na primer, 80% celotne uporabe), Sodišču predlagam, naj pojem „glavna uporaba“ razlaga enako kot pojem „običajna uporaba“.
68.
Zdi se mi namreč, da je tveganje dvoumnosti manjše, če v zvezi s konkretnimi primeri uporabimo pojem „običajna uporaba“.
69.
Poleg tega menim, da se izraz „zlasti“, vsebovan v obravnavani določbi, ne nanaša na časovno porazdelitev uporabe proizvoda, temveč na njegov namen, ki je najpogostejši. Povedano drugače, od razlagalca ni zahtevano, naj preveri, kolikšen je odstotni delež vsake posamezne rabe proizvoda, če je ta uporabljen v različnih kontekstih, temveč – preprosteje – katera je „značilna“ ali „običajna“ uporaba proizvoda.
70.
Zato bo moral razlagalec v konkretnem primeru za vsak posamezen obravnavan proizvod preveriti, katera je uporaba, za katero se lahko razumno šteje, da ji je namenjen.
71.
A četudi sledimo razlagi, ki jo predlagam, in torej upoštevamo običajno uporabo zadevnega proizvoda, je treba odgovoriti še na vprašanje glede opredelitve dejavnikov, ki jih je treba konkretno uporabiti za tak preizkus.
72.
Menim, da ni dvomov, da so glavni dejavnik, ki ga je treba v zvezi s tem upoštevati, tehnične lastnosti proizvoda. V primeru zadevnih monitorjev bo moralo predložitveno sodišče pri presoji, ali običajna uporaba proizvoda sovpada z uporabo v okviru sistema za avtomatsko obdelavo podatkov ali ne, očitno upoštevati lastnosti, kakršne so ločljivost, format (razmerje med širino in višino zaslona), opremljenost s priključki, (
35
) možnost nastavitve zaslona po višini in naklonu, posebne ergonomske lastnosti, ki olajšujejo „pisarniški“ način dela itd.
73.
Bolj vprašljiva je možnost, da bi za opredelitev običajne rabe proizvoda upoštevali namembnost proizvoda s trgovskega stališča oziroma – povedano drugače – glede na „cilj“ proizvoda. Po mojem mnenju je treba to možnost izključiti.
74.
Očitno je namreč, da se tveganje zlorab povečuje s priznavanjem pomena elementom, kakršen je javno predstavljeni namen izdelka, naveden na embalaži ali v oglasnem gradivu. Niso namreč redki primeri proizvodov z različnih področij, katerih javno predstavljeni nameni so drugačni od dejanskih, ki se skušajo prikriti, da bi proizvajalec zaobšel predpise o prepovedi prodaje ali o prevzemu odgovornosti: in to kljub temu, da se javnost, ki so ji proizvodi namenjeni, popolnoma zaveda, kakšna je njihova resnična namenskost.
75.
Menim, da je pravkar predstavljeno stališče tudi v skladu s sodno prakso Sodišča, ki je sicer načeloma dopustilo možnost, da se za namene tarifne uvrstitve določenega proizvoda upošteva tudi njegova namenskost, vendar je poudarilo, da je treba o tem presoditi na podlagi posebnih objektivnih dejavnikov. (
36
)
76.
Argument, ki ga je poudarjala zlasti Komisija na obravnavi, v skladu s katerim uporaba, ki ji je proizvod namenjen, ni upošteven dejavnik za namene tarifne uvrstitve proizvoda, se mi ne zdi utemeljen. Po eni strani namreč ugotavljam, da je prav v opombi 5(B) k Poglavju 84 KN 2004 omenjena „uporaba“ proizvoda (navedeno je, da mora biti enota „take vrste, da se samo ali zlasti uporablja v strojih za AOP“; moj poudarek). Po drugi strani pa opozarjam, da govorimo tu o uporabi proizvoda, ki je povezana z njegovimi objektivnimi lastnostmi: gre torej prav tako za objektiven dejavnik in ne za spremenljivko, ki bi bila subjektivno ocenjena ali povezana z načini trženja proizvoda.
77.
Zato Sodišču predlagam, naj na drugo vprašanje za predhodno odločanje odgovori, da je treba za ugotovitev, ali je proizvod „take vrste, da se samo ali zlasti uporablja v strojih za AOP“, v smislu točke (a) opombe 5(B) k Poglavju 84 KN 2004, preveriti, ali spada običajna uporaba proizvoda v okvir sistema za avtomatsko obdelavo podatkov. V ta namen je treba pri presoji vsakega posameznega primera upoštevati vse objektivne lastnosti zadevnega proizvoda.
VI – Tretje vprašanje za predhodno odločanje
78.
Predložitveno sodišče s tretjim in zadnjim vprašanjem za predhodno odločanje sprašuje, ali spadajo zadevni monitorji na področje uporabe Uredbe št. 754/2004; če je odgovor na to vprašanje pritrdilen, navedeno sodišče sprašuje še, ali je ta uredba veljavna.
A – Trditve strank
79.
Družba Kamino, ki vprašanja predložitvenega sodišča obravnava v obratnem vrstnem redu, zatrjuje, prvič, da Uredba št. 754/2004 ni zakonita, saj naj bi bila glede na v njej jasno navedeno namero Komisije, da bo v vsakem primeru preprečila uvrstitev v tarifno številko 8471 KN katerega koli monitorja, ki lahko reproducira video signale iz virov, drugačnih od računalnika, v nasprotju s KN in, splošneje, tudi s harmoniziranim sistemom ter z obveznostmi, ki jih je prevzela Skupnost kot del tega sistema. (
37
)
80.
Drugič, zadevne uredbe naj v obravnavani zadevi – tudi če je zakonita – ne bi bilo mogoče uporabiti, ker se nanaša na proizvode, ki so povsem drugačni od tistih, ki se obravnavajo v tem postopku. (
38
)
81.
Nizozemska vlada nasprotno meni, da je zadevna uredba veljavna in da se lahko uporablja tudi za obravnavane monitorje, in sicer neposredno ali vsaj po analogiji. (
39
)
82.
Po mnenju Komisije glede na odgovor, dan na prvo vprašanje za predhodno odločanje, na tretje vprašanje ni treba odgovoriti.
B – Presoja
83.
Menim, da Uredbe Komisije št. 754/2004 ni mogoče uporabiti za zadevne monitorje iz razlogov, ki jih bom pojasnil v nadaljevanju.
84.
Predvsem je treba izključiti možnost neposredne uporabe Uredbe, saj se tehnične lastnosti zadevnih monitorjev pomembno razlikujejo od zaslonov, ki so predmet uvrstitve v tej uredbi.
85.
V Uredbi št. 754/2004 so namreč za namene tarifne uvrstitve obravnavani plazmatski zasloni z diagonalno izmero 106 cm (kar ustreza približno 42 palcem) in ločljivostjo 852 x 480 ter 1024 x 1024 točk.
86.
Že ta elementa jasno kažeta, da gre za proizvode, ki so popolnoma drugačni od tistih, ki se obravnavajo v tem postopku: naj namreč spomnim, da je velikost zadevnih monitorjev precej manjša (23 palcev, to je 58,42 cm), ločljivost pa veliko boljša (1920 x 1200 točk). To je poleg tega skladno tudi z razlikami med dvema uporabljenima tehnologijama: medtem ko je zaslon s tekočimi kristali lahko namenjen različnim uporabam glede na svoje tehnične lastnosti, pa je za plazmatske zaslone značilno, da se uporabljajo za reprodukcijo – z ločljivostjo, ki je glede na njihovo velikost razmeroma nizka – televizijskih signalov, filmov, predstavitev.
87.
Po drugi strani ni mogoče sprejeti niti argumenta nizozemske vlade, predstavljenega v točki 41 njenih pisnih izjav, v skladu s katerim plazmatska tehnologija, ki je značilna za monitorje iz Uredbe št. 754/2004, ni pomemben dejavnik in torej ne vpliva na upoštevnost te uredbe za monitorje, ki so predmet spora o glavni stvari. Menim namreč, da temu nasprotujeta objektivna ugotovitev glede razlik med plazmatsko in LCD-tehnologijo in dejstvo, ki ga je na obravnavi priznala tudi nizozemska vlada, da plazmatski zasloni praviloma niso uporabljani kot zunanje izhodne enote strojev za avtomatsko obdelavo podatkov. Povedano drugače, zadevni izdelki niso zamenljivi.
88.
Preveriti je torej treba – kot predlaga nizozemska vlada prav tako v točki 41 svojih pisnih izjav – samo še to, ali je Uredbo št. 754/2004 mogoče uporabiti za zadevne monitorje po analogiji in ne neposredno.
89.
Vendar menim, da je tudi odgovor na to vprašanje nikalen.
90.
Čeprav je namreč Sodišče na splošno dopustilo možnost, da se določena uredba o tarifni uvrstitvi uporabi po analogiji, je ob tem pojasnilo, da je taka uporaba mogoča le v zvezi s proizvodi, ki so „zamenljivi“ s tistimi, obravnavanimi v uredbi, saj je le tako mogoče zagotoviti „skladno razlago KN in enako obravnavo gospodarskih subjektov“. (
40
) Vendar v obravnavanem primeru, kot smo videli, ni mogoče trditi, da so zadevni monitorji s tekočimi kristali kakor koli zamenljivi s plazmatski zasloni, ki so predmet Uredbe št. 754/2004.
91.
Zato ugotavljam, da je treba na tretje vprašanje za predhodno odločanje odgovoriti, da zadevni monitorji ne spadajo na področje uporabe Uredbe št. 754/2004. Posledično niso podani niti razlogi za morebitno ugotovitev, da ta uredba ni zakonita.
VII – Predlog
92.
Na podlagi zgornjih ugotovitev Sodišču predlagam, naj na vprašanja Hoge Raad odgovori tako:
1.
Opombo 5 k Poglavju 84 kombinirane nomenklature za leto 2004 je treba razlagati tako, da možnost uvrstitve barvnega monitorja v tarifno številko 8471 kombinirane nomenklature za leto 2004 ne more biti izključena samo zato, ker lahko ta monitor reproducira tako signale stroja za avtomatsko obdelavo podatkov kot signale iz drugih virov.
2.
Za ugotovitev, ali je proizvod „take vrste, da se samo ali zlasti uporablja v strojih za AOP“, v smislu točke (a) opombe 5(B) k Poglavju 84 kombinirane nomenklature za leto 2004, je treba preveriti, ali spada običajna uporaba proizvoda v okvir sistema za avtomatsko obdelavo podatkov. V ta namen je treba pri presoji vsakega posameznega primera upoštevati vse objektivne lastnosti zadevnega proizvoda.
3.
Monitorji, ki so predmet postopka v glavni stvari, ne spadajo na področje uporabe Uredbe Komisije (ES) št. 754/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvrstitvi nekaterih vrst blaga v kombinirano nomenklaturo.
(
1
)	Jezik izvirnika: italijanščina.
(
2
)	Uredba Komisije (ES) št. 1789/2003 z dne 11. septembra 2003 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 281, str. 1).
(
3
)	Glede umestitve v okvir določb KN in njihovega razmerja s harmoniziranim sistemom glej sodbo z dne 12. januarja 2006 v zadevi ASAD (C-311/04, ZOdl., str. I-609, točka 25, in navedena sodna praksa).
(
4
)	Navedene pojasnjevalne opombe so bile sprejete februarja 2002. Besedilo je na razpolago le v angleškem in francoskem jeziku: prevod zato ni uraden.
(
5
)	Pojasnjevalne opombe kombinirane nomenklature Evropskih skupnosti (UL 23.10.2002, C 256, str. 1).
(
6
)	UL L 118, str. 32.
(
7
)	Poleg tega naj opozorim, da sem – kljub temu da je v predložitveni odločbi navedeno, da so zadevni monitorji opremljeni s takim „avdio izhodom“, in da tega stranke niso izpodbijale – po pregledu dokumentacije, objavljene na spletni strani proizvajalca (www.benq.com), ugotovil, da je „avdio izhod“ v resnici 12-voltni priključek za dva zunanja zvočnika, ki sta torej lahko priključena na monitor, vendar sta – kar zadeva sprejem signala – povezana z zunanjim avdio izvorom. Povedano drugače, kaže, da proizvod nima lastnega avdio priključka.
(
8
)	Točka 41 pisnih izjav družbe Kamino.
(
9
)	Ibidem, točka 45.
(
10
)	Ibidem, točka 55.
(
11
)	Uredba Komisije (ES) št. 2171/2005 z dne 23. decembra 2005 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (UL L 346, str. 7). Natančneje, v tej uredbi je bil v tarifno številko 8471 uvrščen barvni monitor s tekočimi kristali (LCD) z diagonalno izmero zaslona 15 palcev, največjo ločljivostjo 1024 x 768 točk in s samo enim vmesnikom D-sub. Komisija je v utemeljitev te uvrstitve navedla: „Monitor se uporablja za sprejemanje signalov centralne procesne enote sistema za avtomatsko obdelavo podatkov. Izdelek lahko tudi reproducira video in zvočne signale. Vendar zaradi velikosti in omejene sposobnosti sprejemanja signalov iz vira, ki ni naprava za avtomatsko obdelavo podatkov prek kartice, ki ne omogoča obdelave videa, spada med izdelke, ki se uporabljajo izključno ali večinoma v sistemih za avtomatsko obdelavo podatkov.“
(
12
)	Pisne izjave nizozemske vlade, točka 34.
(
13
)	Ibidem, točka 36.
(
14
)	Pisne izjave Komisije, točke od 28 do 36.
(
15
)	Ibidem, točka 37.
(
16
)	Ibidem, točka 39.
(
17
)	To izhaja, kot sem že navedel zgoraj, zlasti iz točke 34 pisnih izjav nizozemske vlade in iz točke 39 pisnih izjav Komisije. Poleg tega naj opozorim, da so stranke kljub temu predstavile tudi argumente, ki – čeprav to ni jasno navedeno – izhajajo iz stališča, da sama možnost prikazovanja slikovnih signalov iz virov, drugačnih od računalnika, ne zadošča za izključitev uvrstitve proizvoda v tarifno številko iz Poglavja 84, saj bi morala biti za izključitev podana še okoliščina, da ta „alternativna“ ali „dodatna“ funkcija ni le drugotnega pomena ali teoretična (glej na primer točko 36 pisnih izjav nizozemske vlade in točko 36 pisnih izjav Komisije). Glede podrobnejših pojasnil v zvezi s tem glej obravnavo drugega vprašanja za predhodno odločanje.
(
18
)	Glej na primer sodbe z dne 26. septembra 2000 v zadevi Eru Portuguesa (C-42/99, Recueil, str. I-7691, točka 13), z dne 16. septembra 2004 v zadevi DFDS (C-396/02, ZOdl., str. I-8439, točka 27) in z dne 8. decembra 2005 v zadevi Possehl Erzkontor (C-445/04, ZOdl., str. I-10721, točka 19). Glej tudi točko 75 teh sklepnih predlogov.
(
19
)	V zvezi s tem naj mi bo glede podrobnejše obravnave tega problema dovoljeno napotiti na sklepne predloge, ki sem jih 17. julija 2008 predstavil za sodbo v združenih zadevah Kip Europe in drugi, C-362/07 in C-363/07 (točke od 50 do 69).
(
20
)	Sodba z dne 19. maja 1994 v zadevi Siemens Nixdorf (C-11/93, Recueil, str. I-1945, točka 16).
(
21
)	Glej na primer sodbe z dne 19. aprila 2007 v zadevi Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft (C-229/06, ZOdl., str. I-3251, točka 27), z dne 18. julija 2007 v zadevi Olicom (C-142/06, ZOdl., str. I-6675, točka 31, in navedena sodna praksa) in z dne 5. junija 2008 v zadevi JVC France (C-312/07, ZOdl., str. I-4165, točka 34).
(
22
)	V času teh sklepnih predlogov veljavna različica pojasnjevalnih opomb harmoniziranega sistema iz leta 2007 pa je bolj odprta. V opombi k tarifni številki 8528, v katero so zdaj uvrščeni vsi monitorji, je namreč navedeno, da so med monitorje, namenjene samo ali zlasti uporabi v povezavi z računalnikom (ki jih je treba uvrstiti v tarifno podštevilko 8528.41), „vključeni“ tisti, ki so lahko povezani le z računalnikom. Možnost uvrstitve tudi drugih monitorjev v to tarifno številko torej ni izključena.
(
23
)	V nekaterih jezikovnih različicah pojasnjevalnih opomb je to, da opredelitev proizvodov v opombi ni izčrpna, poudarjeno s prislovom. V italijanskem besedilu je na primer navedeno, da spadajo v to tarifno številko „specialmente“ (posebej) monitorji, ki lahko delujejo le v povezavi z računalnikom; v francoskem besedilu je uporabljen izraz „notamment“, v španskem pa „especialmente“. V drugih jezikovnih različicah pa prislova ni, čeprav je mogoče tudi iz teh besedil razbrati, da opredelitev ne zajema vseh proizvodov, ki se uvrščajo v tarifno številko 84716090. V angleški različici je navedeno, da „[t]his subheading includes visual display units which can only be used as output units for an automatic data-processing machine“, v nemški, da „[h]ierher gehören Datensichtgeräte, die nur als Ausgabeeinheiten von automatischen Daten-verarbeitungsmaschinen verwendet werden können“, v nizozemski pa, da „[d]eze onderverdeling omvat beeldschermeenheden die uitsluitend kunnen worden gebruikt als uitvoereenheid voor een automatische gegevensverwerkende machine“ (moji poudarki).
(
24
)	UL L 155, str. 1. Združene države so maja 2008 formalno vložile pritožbo pri STO zaradi prakse Skupnosti v zvezi s carinjenjem teh izdelkov in med drugim tudi monitorjev, kot so ti, ki so predmet obravnave v tej zadevi. V času priprave teh sklepnih predlogov so v zvezi s tem na razpolago le splošni novinarski povzetki, tako da natančnega poročila glede tega vprašanja še ni mogoče podati. Iz novinarskih virov izhaja, da sta pritožbi Združenih držav sledili pritožbi Japonske in Tajvana.
(
25
)	Sodišče je večkrat zatrdilo, da so za možnost uporabe določenega sporazuma STO v smislu merila za presojo zakonitosti akta Skupnosti določeni zelo strogi pogoji: glej sodbo z dne 30. septembra 2003 v zadevi Biret & Cie proti Svetu (C-94/02 P, Recueil, str. I-10565, točki 55 in 56, in navedena sodna praksa). Sodišče je v tej sodbi ugotovilo, da je mogoče zakonitost akta Skupnosti presojati na podlagi sporazuma STO le, če je Skupnost akt sprejela z namenom izpolnjevanja posebne obveznosti, sprejete v okviru STO, oziroma če se akt izrecno sklicuje na natančno opredeljene določbe sporazumov STO. Videti je, da v primeru KN ni izpolnjen noben izmed teh pogojev.
(
26
)	V zvezi s to obveznostjo glej, na splošno, sodbe z dne 24. novembra 1992 v zadevi Poulsen (C-286/90, Recueil, str. I-6019, točka 9), z dne 10. septembra 1996 v zadevi Komisija proti Nemčiji (C-61/94, Recueil, str. I-3989, točka 52) in z dne 14. julija 1998 v zadevi Bettati (C-341/95, Recueil, str. I-4355, točka 20). V zvezi s Sporazumom TRIPS, ki se umešča v okvir sistema STO, s katerim imata enake lastnosti, glej sodbe z dne 16. junija 1998 v zadevi Hermès International (C-53/96, Recueil, str. I-3603, točka 28), z dne 14. decembra 2000 v združenih zadevah Dior in drugi (C-300/98 in C-392/98, Recueil, str. I-11307, točka 47) in z dne 16. novembra 2004 v zadevi Anheuser-Busch (C-245/02, ZOdl., str. I-10989, točka 55).
(
27
)	Glej tudi moje sklepne predloge v zadevi Kip Europe in drugi (navedena v opombi 19), točke od 67 do 69.
(
28
)	To je s sprejetjem Uredbe Sveta (ES) št. 493/2005 z dne 16. marca 2005 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 82, str. 1). Določbe o tem so bile ohranjene v poznejših različicah KN: v različici, ki velja za leto 2008, vsebovani v Uredbi Komisije (ES) št. 1214/2007 z dne 20. septembra 2007 (UL L 286, str. 1), je tarifna številka, v katero se uvrščajo ti proizvodi, 85285990.
(
29
)	Tretja uvodna izjava Uredbe št. 493/2005.
(
30
)	Pisne izjave družbe Kamino, točke od 81 do 99.
(
31
)	Pisne izjave nizozemske vlade, točka 36.
(
32
)	Pisne izjave Komisije, točka 35.
(
33
)	Pisne izjave Komisije, točka 36.
(
34
)	Različice opombe 5(B) v drugih jezikih se glede te točke ne razlikujejo pomembno: italijanski besedni zvezi „esclusivamente o principalmente“ ustrezajo na primer francoska „exclusivement ou principalement“, angleška „solely or principally“, nemška „ausschließlich oder hauptsächlich“, španska „exclusiva o principalmente“, nizozemska „uitsluitend of hoofdzakelijk“.
(
35
)	V zvezi s tem naj povem, da v nasprotju s stališčem, ki ga, kot je videti, zagovarjata nizozemska vlada in Komisija, menim, da obstoj priključka DVI sam po sebi ne izključuje možnosti, da bi bil monitor uporabljen predvsem v „informacijskotehnološkem“ kontekstu. V zadnjih letih je namreč vse več, in najverjetneje večina, monitorjev opremljena prav z video izhodom DVI, ki je dejansko nadomestil izhod VGA.
(
36
)	Glej na primer sodbe z dne 28. marca 2000 v zadevi Holz Geenen (C-309/98, Recueil, str. I-1975, točka 15), z dne 5. aprila 2001 v zadevi Deutsche Nichimen (C-201/99, Recueil, str. I-2701, točka 20), z dne 4. marca 2004 v zadevi Krings (C-130/02, Recueil, str. I-2121, točka 30) in sodbo Olicom (navedeno v opombi 21), točka 18. Poleg tega naj opozorim, da je v sodbi z dne 17. marca 2005 v zadevi Ikegami (C-467/03, ZOdl., str. I-2389, točka 24) Sodišče kot dejavnik navedlo, čeprav ad adiuvandum, tudi načine promocije in trženja proizvoda.
(
37
)	Pisne izjave družbe Kamino, točke od 100 do 106.
(
38
)	Ibidem, točka 107.
(
39
)	Pisne izjave nizozemske vlade, točke od 38 do 42.
(
40
)	Sodba Krings (navedena v opombi 36), točka 35.