62022CO0254_INF
Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 28. februarja 2023 –Caixabank
(Zadeva C-254/22)
„Predhodno odločanje – Člena 53 in 99 Poslovnika Sodišča – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 2014/17/EU – Hipotekarni kredit – Spremenljiva obrestna mera – Pogoj o uporabi obrestne mere, izračunane na podlagi referenčnega indeksa za hipotekarne kredite (IRPH), povečane za 0,50 % – Merila za presojo nepoštenosti takega pogoja – Zahteve po dobri veri, uravnoteženosti in preglednosti – Posledice ugotovitve nepoštenosti pogoja“
1.
Vprašanja za predhodno odločanje – Dopustnost – Vprašanja, postavljena brez zadostnih pojasnil glede razlogov, ki upravičujejo potrebo po odgovoru na vprašanja za predhodno odločanje – Neobstoj navezne okoliščine med sporom o glavni stvari in določbo prava Unije, na katero se nanašajo vprašanja za predhodno odločanje – Očitna nedopustnost
(člen 267 PDEU; Poslovnik Sodišča, člen 94)
(Glej točke od 30 do 35 ter točko 1 izreka.)
2.
Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Razlaga nacionalnega prava – Izključitev
(člen 267 PDEU)
(Glej točke od 37 do 40 in 46.)
3.
Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – Pogoj, v katerem je določana spremenljiva obrestna mera – Zahteva po preglednosti – Obseg – Merila presoje – Prodajalec ali ponudnik, ki je na podlagi nacionalne zakonodaje in sodne prakse izvzet iz obveznosti, da potrošniku poda informacijo glede preteklega gibanja referenčnega indeksa kredita – Vključitev – Pogoj – Informacije, ki so povprečnemu potrošniku omogočile, da razume konkretno delovanje načina izračuna referenčnega indeksa in da oceni ekonomske posledice – Preverjanje, ki ga mora opraviti nacionalno sodišče
(Direktiva Sveta 93/13, členi 3, 5 in 7)
(Glej točke 44, 45, od 47 do 49 ter točko 2 izreka)
4.
Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – Nedovoljen pogoj v smislu člena 3 – Presoja nedovoljenosti, ki jo opravi nacionalno sodišče – Pogoj, ki določa spremenljivo obrestno mero – Nacionalna zakonodaja in sodna praksa, ki neobstoj dobre vere prodajalca ali ponudnika določata kot nujni predhodni pogoj za vsakršni nadzor nad vsebino nepreglednega pogoja – Nedopustnost – Prodajalec ali ponudnik, za katerega se šteje, da je ravnal v dobri veri s tem, da je določil obrestno mero za hipotekarni kredit s sklicevanjem na indeks, določen z zakonom – Znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank v škodo potrošnika – Preverjanje, ki ga mora opraviti nacionalno sodišče
(Direktiva Sveta 93/13, členi 3, 5 in 7)
(Glej točke od 57 do 61 ter točko 3 izreka.)
5.
Varstvo potrošnikov – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Direktiva 93/13 – Ugotovitev nepoštenosti pogoja – Obseg – Sprememba vsebine nepoštenega pogoja s strani nacionalnega sodišča – Nedopustnost – Nadomestitev nepoštenega pogoja z dispozitivno določbo nacionalnega prava s strani nacionalnega sodišča – Dopustnost
(Direktiva Sveta 93/13, člen 6(1) in člen 7(1))
(Glej točke od 63 do 77 ter točko 4 izreka.)
Izrek
1.
Drugi del prvega vprašanja za predhodno odločanje, drugi del enajstega vprašanja za predhodno odločanje in petnajsto vprašanje za predhodno odločanje, ki jih je postavilo Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (sodišče prve stopnje št. 17 v Palmi de Mallorci, Španija), so očitno nedopustni.
2.
Člene 3, 5 in 7 Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah
je treba razlagati tako, da
ne nasprotujejo nacionalni zakonodaji in nacionalni sodni praksi, v skladu s katerima prodajalcu ali ponudniku ob sklenitvi pogodbe o hipotekarnem kreditu potrošnika ni treba obvestiti o preteklem gibanju referenčnega indeksa vsaj v zadnjih dveh letih glede na vsaj en drugačen indeks kot je indeks Euribor, če je s to nacionalno zakonodajo in to nacionalno sodno prakso sodišču omogočeno, da se glede na javno dosegljive in dostopne informacije ter glede na informacije, ki jih je po potrebi predložil prodajalec ali ponudnik, prepriča, da je povprečni potrošnik, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, lahko razumel, kako se ta obrestna mera dejansko izračuna, ter tako na podlagi natančnih in razumljivih meril ocenil morebitne znatne ekonomske posledice pogoja, ki določa spremenljivo obrestno mero, za svoje finančne obveznosti.
3.
Člene 3, 5 in 7 Direktive 93/13
je treba razlagati tako, da
nasprotujejo nacionalni zakonodaji in nacionalni sodni praksi, v skladu s katerima je neobstoj dobre vere prodajalca ali ponudnika nujen pogoj za kakršno koli presojo vsebine nepreglednega pogodbenega pogoja, sklenjenega s potrošnikom. Predložitveno sodišče mora ugotoviti, ali je treba glede na vse upoštevne okoliščine spora o glavni stvari šteti, da je prodajalec ali ponudnik ravnal dobroverno s tem, da je obrestno mero hipotekarnega kredita določil glede na indeks, določen z zakonom, in ali se lahko s pogojem, ki vsebuje tak indeks, ustvari znatno neravnotežje v škodo potrošnika med pravicami in obveznostmi pogodbenih strank.
4.
Člen 6(1) in člen 7(1) Direktive 93/13
je treba razlagati tako, da
ne nasprotujejo temu, da nacionalno sodišče – če je nepošteni pogodbeni pogoj, ki določa spremenljivo obrestno mero hipotekarnega kredita z uporabo referenčnega indeksa, ničen – ta indeks nadomesti z zakonitim indeksom, ki se uporabi, če se pogodbeni stranki ne dogovorita drugače, pod pogojem, da zadevna pogodba o hipotekarnem kreditu zaradi odprave navedenega nepoštenega pogoja ne bi mogla več obstajati in da bi bile posledice razglasitve ničnosti te celotne pogodbe za potrošnika posebej škodljive.