62021CJ0449_RES
Kohtuasi C‑449/21
Towercast SASU
versus
Autorité de la concurrencejaMinistre chargé de l’économie
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour d’appel de Paris (Pariisi apellatsioonikohus, Prantsusmaa))
Euroopa Kohtu (teine koda) 16. märtsi 2023. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Konkurents – Ettevõtjate koondumiste kontroll – Määrus (EÜ) nr 139/2004 – Artikli 21 lõige 1 – Ainult selle määruse kohaldamine mõiste „koondumine“ alla kuuluvatele tehingutele – Ulatus – Koondumine, mis ei ole ühenduse seisukohalt oluline, mis jääb alla liikmesriigi õiguses ette nähtud kohustusliku eelkontrolli künniste ja mida ei ole Euroopa Komisjonile läbivaatamiseks üle antud – Selle liikmesriigi konkurentsiasutuste poolt selle tehingu kontrollimine ELTL artikli 102 seisukohast – Lubatavus
Konkurents – Liidu eeskirjad – Kohaldamine riigisiseste konkurentsiasutuste poolt – Sellise koondumise kontroll, mis ei ole Euroopa seisukohast oluline ja mis ei kuulu asjaomase liikmesriigi koondumiste kontrolli käsitlevate õigusnormide kohaldamisalasse – Järelkontroll ELTL artikli 102 alusel – Lubatavus
(ELTL artikkel 102; nõukogu määrus nr 139/2004, artikli 21 lõige 1)
(vt punktid 39, 41, 53 ja resolutsioon)
Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Keeld – Vahetu õigusmõju – Tagajärjed – Võimalus, et riigisisesed konkurentsiasutused kohaldavad koondumisele, mis ei ole Euroopa seisukohast oluline, oma menetlusnorme kohaldades ELTL artiklit 102
(ELTL artikkel 102)
(vt punktid 44–47, 50 ja 51)
Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Mõiste – Koondumine, mis ei ole Euroopa seisukohast oluline – Hõlmamine – Tingimused
(ELTL artikkel 102)
(vt punkt 52)
Kokkuvõte
Maapealse digitelevisiooni edastamise Prantsuse sektor, mis on konkurentsile avatud alates selle algusest 2005. aastal, on sestsaati pidavalt koondunud, mistõttu 2014. aastast jäid edastajatena alles ainult Itas, Towercast ja Télédiffusion de France (TDF) (
1
). Viimasele kuulus pealegi enamik turuosi nii maapealse digitelevisiooni edastamise eelneval hulgiturul kui ka järgneval hulgiturul, mis on riigisisese mõõtmega turud.
TDF teatas 2016. aasta oktoobris, et ta omandas kontrolli oma konkurendi Itase üle. Itase omandamise tehingust, mis jääb alla ühinemismääruse (
2
) artiklis 1 ja Prantsuse äriseadustikus määratletud asjaomaste künniste, ei teavitatud ning Euroopa Komisjon ega Prantsusmaa konkurentsiamet seda koondumiste eelkontrolli raames ei kontrollinud. Selle tehingu tulemusel ei toimunud ka ühinemismääruse artikli 22 alusel koondumisasja komisjonile üleandmise menetlust.
Selles kontekstis esitas Towercast konkurentsiametile kaebuse, mille kohaselt TDFi poolt Itase üle kontrolli omandamine kujutas endast turgu valitseva seisundi kuritarvitamist, kuna see takistas konkurentsi maapealse digitelevisiooni edastamise eelneval ja järgneval hulgiturul, tugevdades märkimisväärselt TDFi turgu valitsevat seisundit neil turgudel.
Konkurentsiamet jättis 16. jaanuari 2020. aasta otsusega kaebuse rahuldamata. Tuginedes oma uurimistalituste omast erinevale analüüsile, leidis konkurentsiamet sisuliselt, et ühinemismääruse artiklis 3 määratletud koondumiste suhtes kohaldatakse ainult seda määrust. Kui puudub asjaomase ettevõtja kuritarvitus, mis on koondumisest eraldatav, ei kuulu see enam ELTL artiklis 102 kehtestatud turgu valitseva seisundi kuritarvitamise keelu kohaldamisalasse.
Towercast esitas 9. märtsil 2020 selle otsuse peale Cour d’appel de Paris’le (Prantsusmaa) kaebuse. See kohus palus Euroopa Kohtul sisuliselt selgitada, kas liikmesriigi konkurentsiasutus võib tagantjärele ELTL artikli 102 alusel kontrollida koondumist, mille on läbi viinud turgu valitsev ettevõtja, kui see koondumine jääb alla ühinemismääruses ja koondumiste suhtes kohaldatavas riigisiseses õiguses ette nähtud eelkontrolli künniste, mistõttu ei ole seda selles mõttes eelnevalt kontrollitud.
Tänases kohtuotsuses vastas Euroopa Kohus sellele küsimusele jaatavalt.
Euroopa Kohtu hinnang
Ühinemismääruse artikli 21 lõikes 1 on sätestatud, et „artiklis 3 määratletud koondumiste suhtes kohaldatakse ainult [seda] määrust“, määrust nr 1/2003 (
3
) nende suhtes põhimõtteliselt ei kohaldata.
Selleks, et anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule sellele sättele taotletud tõlgendus, analüüsis Euroopa Kohus kõigepealt sätte sõnastust ja tekkelugu ning seejärel ühinemismääruse eesmärke ja üldist ülesehitust.
Arvestades ühinemismääruse artikli 21 lõike 1 sõnastust, tõdes Euroopa Kohus kõigepealt, et see säte reguleerib seda, milline on koondumiste läbivaatamisel selle määruse kohaldamisala võrreldes liidu teisese õiguse muude konkurentsialaste õigusaktide kohaldamisalaga. Selle sätte sõnastuse analüüs ei anna aga vastust küsimusele, kas esmase õiguse sätted ja täpsemalt ELTL artikkel 102 jäävad kohaldatavaks ettevõtjate koondumise suhtes sellisel juhul, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kus seda ei ole eelnevalt kontrollitud koondumisi käsitlevate õigusnormide seisukohast.
Edasi, kuna ühinemismääruse artikli 21 lõige 1 võtab sisuliselt üle varem kehtinud määruse nr 4064/89 (
4
) artikli 22 sisu, märkis Euroopa Kohus selle tekkeloo kohta, et see säte väljendab liidu seadusandja tahet täpsustada, et teised konkurentsiõigust rakendavad määrused ei ole põhimõtteliselt enam kohaldatavad koondumiste suhtes, sh koondumiste suhtes, mis kujutavad endast turgu valitseva seisundi kuritarvitamist.
Samas märkis Euroopa Kohus lõpuks, kui ta seejärel analüüsis ühinemismääruse eesmärke ja üldist ülesehitust, et liidu seadusandja soovis ühinemismääruse artikli 21 lõikega 1 täpsustada, et ühinemismäärus on ainus menetlust reguleeriv õigusakt, mis on kohaldatav koondumiste eelneva ja tsentraliseeritud kontrolli suhtes ja mis peab võimaldama tõhusalt kontrollida kõiki koondumisi selle alusel, milline on nende mõju konkurentsi struktuurile. Seega ei võta ühinemismäärus kaugeltki liikmesriikide pädevatelt asutustelt võimalust kohaldada selle määruse artiklis 3 määratletud koondumiste suhtes aluslepingu konkurentsieeskirju, vaid on osa seadusandlikust tervikust, millega rakendatakse ELTL artikleid 101 ja 102 ning kehtestatakse kontrollisüsteem, mis tagab, et konkurentsi liidu siseturul ei kahjustata.
Seega tuleneb ühinemismääruse ülesehitusest, et kuigi sellega kehtestatakse ühenduse seisukohalt oluliste koondumiste eelkontroll, ei välista see siiski selliste koondumiste järelkontrolli, mis seda künnist ei ületa.
Sellega seoses täheldas Euroopa Kohus, et tõlgendus, mida kohaldas konkurentsiamet, välistab lõppkokkuvõttes esmase õiguse sätte vahetu kohaldatavuse põhjusel, et võetakse vastu teisese õiguse akt, mis käsitleb ettevõtjate teatavat tegevust turul. ELTL artiklil 102 on aga vahetu õigusmõju ja selle kohaldamine ei sõltu sellest, kas eelnevalt on vastu võetud menetlust reguleeriv määrus, kusjuures tuleb täpsustada, et selles sättes kehtestatud turgu valitseva seisundi keelust ei saa teha ühtegi erandit ning selles osutatud kuritarvituste loetelu ei ole ammendav.
Neil asjaoludel ei ole ühinemismäärusega vastuolus see, kui liikmesriigi konkurentsiasutused ja kohtud kontrollivad ELTL artikli 102 vahetu õigusmõju alusel sellist ettevõtjate koondumist, mis ei ole ühenduse seisukohalt oluline, nagu põhikohtuasjas, kohaldades oma menetlusnorme.
Sellest tuleneb, et koondumise suhtes, mis jääb alla ühinemismääruses ja kohaldatavas riigisiseses õiguses ette nähtud eelkontrolli künniste, võib kohaldada ELTL artiklit 102, kui on täidetud selles artiklis turgu valitseva seisundi kuritarvitamise tuvastamiseks ette nähtud tingimused. Eelkõige peab asja menetlev asutus kontrollima, kas ostja, kellel on asjaomasel turul turgu valitsev seisund ja kes on omandanud kontrolli teise ettevõtja üle sellel turul, on selle tegevusega oluliselt kahjustanud konkurentsi sellel turul. Seejuures ei piisa kuritarvitamiseks kvalifitseerimiseks ainult ettevõtja seisundi tugevnemise tuvastamisest, kuna tõendada tuleb seda, et saavutatud valitseva seisundi tase takistab konkurentsi märkimisväärselt, mis tähendab, et turule jäävad vaid ettevõtjad, kelle käitumine sõltub valitsevast ettevõtjast.
(
1
)	Prantsusmaal on maapealse digitelevisiooni edastamise sektoris ajalooliselt olnud riigimonopol, mis oli viimati TDFil. Monopol lõppes, kui sektor 2004. aasta alguses konkurentsile avati.
(
2
)	Nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (ELT 2004, L 24, lk 1; ELT eriväljaanne 08/03, lk 40) (edaspidi „ühinemismäärus“).
(
3
)	Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 [EÜ] artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
(
4
)	Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta määrus (EMÜ) nr 4064/89 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜT 1989, L 395, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 31).