62024TJ0614
ÜLDKOHTU OTSUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda)
22. oktoober 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Maksualaste õigusaktide ühtlustamine – Direktiiv 92/83/EMÜ – Alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisi struktuuri ühtlustamine – Aktsiis – Etanool – Maksuvabastused – Artikli 27 lõike 1 punkt e – Selliste etanooli sisaldavate lõhna- ja maitseainete tootmine, mida kasutatakse toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks – Liikmesriikide õigus kehtestada maksuvabastuse tingimusi
Kohtuasjas T‑614/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Nejvyšší správní soudi (Tšehhi Vabariigi kõrgeim halduskohus) 6. novembri 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 13. novembril 2024, menetluses
AROCO, spol. s r.o.
versus
Generální ředitelství cel,
ÜLDKOHUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda),
nõupidamiste ajal koosseisus: koja president S. Papasavvas, kohtunikud T. Pynnä, J. Laitenberger, M. Stancu (ettekandja) ja I. Dimitrakopoulos,
kohtujurist: M. Brkan,
kohtusekretär: V. Di Bucci,
arvestades, et Euroopa Kohus edastas 29. novembril 2024 Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b kolmanda lõigu alusel eelotsusetaotluse Üldkohtule,
arvestades Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b esimese lõigu punktis b nimetatud valdkonda ja eraldiseisva tõlgendamisküsimuse puudumist põhikirja artikli 50b teise lõigu tähenduses,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
AROCO, spol. s r.o., esindaja: advokát M. Vojáček,
–
Tšehhi valitsus, esindajad: L. Březinová, M. Smolek ja J. Vláčil,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Björkland ja J. Hradil,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/83/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta (EÜT 1992, L 316, lk 21; ELT eriväljaanne 09/01, lk 206) artikli 27 lõike 1 punkti e tõlgendamist.
2
Taotlus on esitatud kohtuvaidluses, mille pooled on äriühing AROCO, spol. s r.o. ja Generální ředitelství cel (Tšehhi Vabariigi tolliamet) ning milles käsitletakse selle maksuhalduri keeldumist vabastada aktsiisist etanool, mis sisaldub selle äriühingu müüdavates lõhna- ja maitseainetes.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Direktiiv 92/83
3
Direktiivi 92/83 artikli 19 lõikes 1 on sätestatud:
„Liikmesriigid kehtestavad etanooli aktsiisimaksu käesolevas direktiivis sätestatud korras.“
4
Direktiivi artikli 20 esimeses taandes on sätestatud:
„Käesolevas direktiivis tähendab mõiste „etanool“ järgmist:
–
kõik tooted, mille tegelik alkoholisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi ja mis kuuluvad CN-koodide 2207 ja 2208 alla, isegi juhul, kui need tooted moodustavad osa tootest, mis kuulub kaupade [kombineeritud nomenklatuuri, mis sisaldub nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT 1987, L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisas (komisjoni 6. oktoobri 2015. aasta rakendusmäärusega (EL) 2015/1754 (ELT 2015, L 285, lk 1) muudetud kujul) (edaspidi „KN“),] teise kaubagruppi.“
5
Direktiivi artikli 27 lõikes 1 on sätestatud:
„Liikmesriigid vabastavad käesolevas direktiivis käsitletud tooted ühtlustatud aktsiisimaksust tingimustel, mille nad sätestavad selleks, et tagada aktsiisivabastuse nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida aktsiisimaksupettusi, aktsiisi tasumisest hoidumist ja muid kuritarvitusi:
[…]
e)
kui tooteid kasutatakse [selleks, et valmistada] lõhna- ja maitseaine[id] toiduainete ja [kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega] mittealkohoolsete jookide valmistamise[ks]; [täpsustatud tõlge]
[…]“.
Direktiiv 92/12/EMÜ
6
Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta (EÜT 1992, L 76, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 179), mida on muudetud nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT 2003, L 122, lk 36; ELT eriväljaanne 01/04, lk 335), artiklis 24 oli sätestatud:
„1.   [Euroopa] Komisjoni abistab komitee, mida nimetatakse aktsiisikomiteeks.
[…].
4.   Lisaks lõikes 2 nimetatud meetmetele vaatab komitee eesistuja omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel läbi ühenduse aktsiisisätete kohaldamisega seotud küsimusi.
[…]“.
KN
7
KNi gruppi 22 kuuluvad rubriigid 2207 ja 2208, mis on sõnastatud järgmiselt:
CN-kood
Kauba kirjeldus
[…]
[…]
2207
Denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega vähemalt 80% mahust; denatureeritud etüülalkohol ja muud denatureeritud piiritusjoogid, mis tahes alkoholisisaldusega:
[…]
[…]
2208
Denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega alla 80% mahust; piiritusjoogid, liköör ja muud alkohoolsed joogid:
[…]
[…]
8
KNi gruppi 33 kuuluvad järgmised rubriigid:
CN-kood
Kauba kirjeldus
[…]
[…]
3302
Lõhnaainesegud ning ühe või mitme lõhnaaine baasil valmistatud ained ja segud (k.a alkohollahused), kasutamiseks tööstustoormena; muud valmistised lõhnaainete baasil, jookide valmistamiseks:
3302 10
– kasutamiseks toiduainetööstuses ja jookide tootmisel:
– – kasutamiseks jookide tootmisel:
– – – valmistised, mis sisaldavad kõiki jooki iseloomustavaid aroomiaineid:
[…]
[…]
12., 13. ja 14. novembri 2003. aasta koosolekul vastu võetud suunised
9
Aktsiisikomitee dokumendi „12., 13. ja 14. novembri 2003. aasta koosolekul vastu võetud suunised“ (19. novembri 2003. aasta dokument CED nr 458) punktis 1 on märgitud, et „[d]elegatsioonid on peaaegu ühehäälselt seisukohal, et direktiivi [92/83] artikli 27 lõike 1 punkti e kohast aktsiisivabastust kohaldatakse käesoleva suunise vastuvõtmise ajal kehtivas redaktsioonis [KNi] [alam]rubriikidesse 1302 1930 [ja ]2106 9020 ja [rubriiki] 3302 kuuluvatele lõhna- ja maitseainetele alates nende tootmise või impordi hetkest“.
Tšehhi õigus
10
Aktsiisiseaduse nr 353/2003 (Zákon č. 353/2003 Sb., o spotřebních daních) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on artikli 3 punktis i ette nähtud:
„Käesolevas seaduses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
i)
teatava aktsiisivabastusega kauba kasutaja […], juriidiline või füüsiline isik, kes võtab vastu ja kasutab […] teatavaid aktsiisivabastusega kaupu; kasutaja on maksukohustuslane, ilma et ta peaks end registreerima.“
11
Aktsiisiseaduse artikli 71 lõike 1 punktis c on sätestatud:
„Aktsiisivabastus kehtib samuti etanoolile,
[…]
c)
mis sisaldub maitse- ja lõhnaainetes, mis on mõeldud kasutamiseks
1. jookides, mille alkoholisisaldus ei ületa 1,2 mahuprotsenti, või
2. muudes toiduainetes, v.a [KNi] rubriikidesse 2207 või 2208 kuuluv kaup.“
12
Aktsiisiseaduse artikli 72 lõikes 1 on sätestatud:
„Kasutaja peab maksukohustuslaselt kirjalikult küsima, kas etanool on aktsiisivabastusega artikli 71 lõike 1 punkti a, c, d, f või i alusel, hiljemalt enne seda, kui maksukohustuslane esitab dokumendi etanooli vabasse ringlusse lubamise kohta.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
13
AROCO on Tšehhi õiguse alusel asutatud äriühing, mis toodab etanooli baasil lõhna- ja maitseaineid, toiduvärve ja maiustuste lisaaineid. Muu hulgas müüb ta KNi alamrubriiki 330210 kuuluvaid etanooli sisaldavaid lõhna- ja maitseaineid (edaspidi „kõnealused lõhna- ja maitseained“). Neid lõhna- ja maitseained kasutatakse toiduainetele ja mittealkohoolsetele jookidele lisamiseks ning neid kasutatakse tavaliselt väikestesse pudelitesse pakendatuna.
14
Maksuhaldur viis läbi maksukontrolli, misjärel tegi ta 25. mail 2021 maksuotsused, millega kohustas põhikohtuasja kaebajat tasuma 2016. aasta jaanuarist kuni 2017. aasta juunini ulatuva maksustamisperioodi eest kõnealustes lõhna- ja maitseainetes sisalduvalt etanoolilt aktsiisi kogusummas 736155 Tšehhi krooni (CZK) (ligikaudu 29988 eurot) koos 147231 Tšehhi krooni (ligikaudu 5997 euro) suuruse sunnirahaga.
15
Maksuhaldur keeldus võimaldamast põhikohtuasja kaebajal kasutada vastavalt viimase taotlusele kõnealustes lõhna- ja maitseainetes sisalduva etanooli puhul aktsiisivabastust, kuna neid lõhna- ja maitseaineid müüdi mitte üksnes kasutajatele aktsiisiseaduse nr 353/2003 artikli 3 punkti i tähenduses, st isikutele, kes need tooted vastu võtsid ja kasutasid neid, et valmistada toiduaineid ja mittealkohoolseid jooke, mille alkoholisisaldus ei ületa 1,2 mahuprotsenti, vaid samuti isikutele, kes ise ei olnud kasutajad, eelkõige jaemüügikettidele, kes omakorda müüsid neid lõhna- ja maitseaineid kasutajatele.
16
Põhikohtuasja kaebaja esitas pädeva maksuhalduri tehtud maksuotsuste peale vaide, mis jäeti rahuldamata.
17
Městský soud v Praze (Praha linnakohus, Tšehhi Vabariik) jättis 13. aprilli 2023. aasta otsusega rahuldamata kaebuse, mille põhikohtuasja kaebaja oli esitanud selle rahuldamata jätmise otsuse peale. Nimetatud kohus leidis sisuliselt, et lõhna- ja maitseainete koostises oleva etanooli aktsiisivabastus on kohaldatav üksnes siis, kui neid lõhna- ja maitseaineid müüakse aktsiisiseaduse nr 353/2003 artikli 3 punkti i tähenduses kasutajatele, mis tähendab, et nende lõhna- ja maitseainete ostjad ei müü neid edasi, vaid kasutavad neid tegelikult toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks. Samuti leidis see kohus, et selline aktsiisivabastuse piirang on kooskõlas direktiivi 92/83 eesmärgiga, kuna sellega soovitakse ära hoida maksudest kõrvalehoidmist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi.
18
Põhikohtuasja kaebaja esitas kassatsioonkaebuse Nejvyšší správní soudile (Tšehhi Vabariigi kõrgeim halduskohus), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus.
19
Esiteks on eelotsusetaotluse esitanud kohtul kahtlus, kas Tšehhi õigusnormid on kooskõlas Euroopa Liidu õigusega. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkt e võeti Tšehhi õiguskorda üle vastavalt selle sätte tšehhikeelsele sõnastusele, mille kohaselt sõltub lõhna- ja maitseainetes sisalduva etanooli aktsiisivabastus nende lõhna- ja maitseainete lõppkasutusest toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et kõnealuse sätte teistes keeltes oleva sõnastuse kohaselt on selliste toiduainete ja jookide valmistamine või tootmine siiski sätestatud üksnes kasutusotstarbena, mis neil lõhna- ja maitseainetel peab olema, et saaks kohaldada mainitud ainetes sisalduva etanooli maksuvabastust.
20
Eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitab, et 22. detsembri 2022. aasta kohtuotsuses Quadrant Amroq Beverages (C‑332/21, EU:C:2022:1031) on Euroopa Kohus sedastanud, et aktsiisivabastus põhineb etanooli lõppkasutusel ning et kõnealusel juhul oli tegemist lõppkasutusega, mis esiteks seisnes etanooli sisaldavate lõhna- ja maitseainete tootmises ning teiseks 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide tootmises. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et põhikohtuasjas – erinevalt osutatud kohtuotsuse aluseks olnud kohtuasjast – ei ole siiski tõendatud, et kõnealuseid lõhna- ja maitseaineid oleks tegelikult kasutatud toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks. Seega tuleb lahendada küsimus, kas etanooli sisaldavate lõhna- ja maitseainete lõppkasutus selliste toiduainete ja jookide valmistamiseks võib olla aktsiisivabastuse tingimus direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 tähenduses.
21
Teiseks küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus – juhul, kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav –, kas Tšehhi õigusnormidega kehtestatud aktsiisivabastuse tingimused, mille kohaselt on õigus aktsiisivabastusele üksnes neil isikutel, kes esimesena omandasid need lõhna- ja maitseained pärast nende suhtes aktsiisi peatamise korra kohaldamise lõpetamist ja kelle puhul on tuvastatud, et nad ise kasutasid neid lõhna- ja maitseaineid toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks, on direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 kohaselt põhjendatud konkreetsete, objektiivsete ja kontrollitavate asjaoludega, mis osutavad maksudest kõrvalehoidmise, maksustamise vältimise ja muude kuritarvituste tõsise ohu olemasolule, ega ole laiemad, kui on vajalik, et saavutada nendega taotletav eesmärk, milleks on tagada selles sättes ette nähtud aktsiisivabastuse nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida maksudest kõrvalehoidmist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib sellega seoses, et lõhna- ja maitseaineid on nende olemuse tõttu väga lihtne kuritarvitada, eelkõige segades neid alkohoolsete jookidega. Lisaks on ta seisukohal, et kuritarvituse mõistet võib tõlgendada laialt, võttes arvesse Tšehhi ühiskonda ja selle suhet alkoholi tarbimisega. Õigusakt, millega on üle võetud direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkt e, peaks eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul takistama mitte ainult maksustamiskorra kuritarvitamist seeläbi, et lõhna- ja maitseaineid kasutatakse piiritusjookide maitsestamiseks, vaid ka piiritusjookide ebaseaduslikku tootmist.
22
Neil asjaoludel otsustas Nejvyšší správní soud (kõrgeim halduskohus) peatada menetluse ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas see, kui liikmesriik kohaldab aktsiisivabastust lõhna- ja maitseainete (CN-koodi 330210 alla kuuluvad etanooli sisaldavad lõhna- ja maitseained) suhtes tingimusel, et neid tõendatult kasutatakse toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks, ja mitte üksnes seetõttu, et need ained on mõeldud kasutamiseks sellel otstarbel, on kooskõlas liikmesriigi kohustusega kohaldada direktiivi [92/83] alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta artikli 27 lõike 1 punktis e sätestatud aktsiisivabastust?
2.
Kas liikmesriigil on direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 alusel õigus kehtestada aktsiisivabastuse tingimused, et tagada selle maksuvabastuse nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida maksudest kõrvalehoidmist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi, kui nende tingimuste kohaselt saab aktsiisivabastust taotleda ainult isik, kes esimesena omandas need lõhna- ja maitseained pärast nende suhtes aktsiisi peatamise korra kohaldamise lõpetamist ja kes ise tõendatult kasutas neid lõhna- ja maitseaineid toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
23
Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkti e tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt on KNi alamrubriiki 330210 kuuluvates lõhna- ja maitseainetes sisalduva etanooli aktsiisivabastuse tingimus nende lõhna- ja maitseainete tõendatud kasutamine toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks, mitte aga asjaolu, et need lõhna- ja maitseained on mõeldud kasutamiseks sellel otstarbel.
24
Alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisi struktuuri ühtlustamiseks kehtestatud direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punktis e on ette nähtud, et liikmesriigid vabastavad selles direktiivis käsitletud tooted ühtlustatud aktsiisist tingimustel, mille nad sätestavad selleks, et tagada aktsiisivabastuse nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida maksudest kõrvalehoidmist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi juhul, kui neid tooteid kasutatakse selleks, et toota lõhna- ja maitseaineid, mida kasutatakse toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks.
25
Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et iga toode, mille tegelik alkoholisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi ja mis kuulub KNi rubriiki 2207 või 2208, on hõlmatud mõistega „etanool“ direktiivi 92/83 artikli 20 esimese taande tähenduses, isegi kui see toode on KNi alamrubriiki 330210 kuuluv maitse- ja lõhnaaine. Järelikult tuleb osutatud direktiivi artikli 19 lõike 1 kohaselt sellise toote suhtes põhimõtteliselt kohaldada nimetatud direktiiviga kehtestatud ühtlustatud aktsiisi, kui sama direktiivi artikli 27 lõikes 1 ette nähtud aktsiisivabastusest ei tulene teisiti (22. detsembri 2022. aasta kohtuotsus Quadrant Amroq Beverages, C‑332/21, EU:C:2022:1031, punkt 40).
26
Sellega seoses tuleb arvesse võtta mitte ainult direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkti e sõnastust, vaid ka nimetatud sätte konteksti ning selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osa see säte on (vt selle kohta 17. novembri 1983. aasta kohtuotsus Merck, 292/82, EU:C:1983:335, punkt 12, ning 8. detsembri 2022. aasta kohtuotsus Luxury Trust Automobil, C‑247/21, EU:C:2022:966, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika).
27
Mis esiteks puudutab direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkti e sõnastust, siis on Euroopa Kohus juba varem leidnud, et see ei ole üheselt mõistetav, kuna väljendit „kasutatakse selleks, et valmistada lõhna- ja maitseaineid toiduainete ja kuni 1,2 mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks“ võib tõlgendada nii, et lõhna- ja maitseainetes sisalduva etanooli maksuvabastus on kohaldatav tingimusel, et need lõhna- ja maitseained peavad olema toodetud toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks või neid tuleb nende valmistamiseks tegelikult kasutada (vt selle kohta 22. detsembri 2022. aasta kohtuotsus Quadrant Amroq Beverages, C‑332/21, EU:C:2022:1031, punkt 41).
28
Mis teiseks puudutab selle sätte konteksti, siis tuleb märkida, et see on üks neist kohustuslikest maksuvabastustest, mis on kohaldatavad konkreetse kasutusotstarbega alkoholi ja alkoholjookide teatavate erikategooriate suhtes.
29
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb, et selles sättes ette nähtud aktsiisivabastuse puhul on määrav etanooli lõppkasutus (vt 22. detsembri 2022. aasta kohtuotsus Quadrant Amroq Beverages, C‑332/21, EU:C:2022:1031, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika).
30
Käesoleval juhul on eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitanud, et kõnealuste lõhna- ja maitseainete tegelik lõppkasutus toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks ei ole tõendatud, kuna põhikohtuasja kaebaja müüs kõnealuseid lõhna- ja maitseaineid mitte ainult kasutajatele, kes ise neid lõhna- ja maitseaineid kirjeldatud valmistamiseks kasutavad, vaid ka isikutele, kes neid hiljem sellistele kasutajatele edasi müüvad.
31
Selles kontekstis on paslik meenutada, et Euroopa Kohus on juba varem sedastanud, et ühelt poolt kujutab direktiivi 92/83 artikli 27 lõikes 1 nimetatud toodete aktsiisivabastus endast üldpõhimõtet ja selle vabastuse kohaldamisest keeldumine on erand ning teiselt poolt ei saa osutatud sättega tunnustatud liikmesriikide õigus sätestada tingimused, „et tagada aktsiisivabastuse nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida aktsiisimaksupettusi, aktsiisi tasumisest hoidumist ja muid kuritarvitusi“, seada kahtluse alla tõika, et selles sättes ette nähtud aktsiisivabastuse kohaldamise kohustus on sätestatud absoluutsena (vt 22. detsembri 2022. aasta kohtuotsus Quadrant Amroq Beverages, C‑332/21, EU:C:2022:1031, punkt 46 ja seal viidatud kohtupraktika).
32
Kolmandaks on direktiivis 92/83 sätestatud aktsiisivabastuste eesmärk eelkõige neutraliseerida alkoholiaktsiisi mõju olukorras, kus alkohol on vaid vahesaadus, mis on muude kaubanduslike või tööstuslike toodete koostisosa (vt 22. detsembri 2022. aasta kohtuotsus Quadrant Amroq Beverages, C‑332/21, EU:C:2022:1031, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika).
33
Lisaks on selle kohta on aktsiisikomitee dokumendi „12., 13. ja 14. novembri 2003. aasta koosolekul vastu võetud suunised“ punktis 1 märgitud, et liikmesriikide delegatsioonid olid peaaegu ühehäälselt seisukohal, et direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkti e kohast aktsiisivabastust kohaldatakse KNi rubriiki 3302 kuuluvatele lõhna- ja maitseainetele alates nende tootmise või impordi hetkest.
34
Küll aga võib tõlgendus, mille kohaselt sõltub lõhna- ja maitseainete koostises oleva etanooli aktsiisivabastus nende lõhna- ja maitseainete tegelikust lõppkasutusest toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks, kahjustada eesmärki neutraliseerida aktsiisi mõju etanoolile kui muude kaubanduslike või tööstuslike toodete koostisesse kuuluvale vahesaadusele. Nimelt tuleb juhul, kui lõhna- ja maitseaineid, mis on mõeldud toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks, müüakse isikutele, kes müüvad neid hiljem edasi isikutele, kes kasutavad kõnealuseid aineid eelkirjeldatud valmistamiseks, nende lõhna- ja maitseainete koostises olevalt etanoolilt tasuda aktsiisi, vaatamata sellele, et tegelikult kasutatakse neid aineid eelkirjeldatud valmistamiseks.
35
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esimesele küsimusele vastata, et direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkti e tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt on KNi alamrubriiki 330210 kuuluvates lõhna- ja maitseainetes sisalduva etanooli aktsiisivabastuse tingimus nende lõhna- ja maitseainete tõendatud kasutamine toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks, mitte aga asjaolu, et need lõhna- ja maitseained on mõeldud kasutamiseks sellel otstarbel.
Teine küsimus
36
Teist küsimust tuleb eelotsusetaotluse põhjendusi arvestades mõista nii, et see on esitatud üksnes juhuks, kui direktiivi 92/83 artikli 27 lõike 1 punkti e tuleb tõlgendada nii, et see võimaldab kehtestada KNi alamrubriiki 330210 kuuluvates lõhna- ja maitseainetes sisalduva etanooli aktsiisivabastuse tingimuse, et neid lõhna- ja maitseaineid peab olema tõendatult kasutatud toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks.
37
Arvestades esimesele küsimusele antud vastust, ei ole teisele küsimusele vaja vastata.
Kohtukulud
38
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Üldkohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda)
otsustab:
Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/83/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta artikli 27 lõike 1 punkti e
tuleb tõlgendada nii, et
sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt on nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas – mida on muudetud komisjoni 6. oktoobri 2015. aasta rakendusmäärusega (EL) 2015/1754 – sätestatud kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 330210 kuuluvates lõhna- ja maitseainetes sisalduva etanooli aktsiisivabastuse tingimus nende lõhna- ja maitseainete tõendatud kasutamine toiduainete ja kuni 1_2mahuprotsendilise alkoholisisaldusega mittealkohoolsete jookide valmistamiseks, mitte aga asjaolu, et need lõhna- ja maitseained on mõeldud kasutamiseks sellel otstarbel.
Papasavvas
Pynnä
Laitenberger
Stancu
Dimitrakopoulos
Kuulutatud avalikul kohtuistungil Luxembourgis 22. oktoobril 2025.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: tšehhi.