62009CJ0213_ET
Pooled
Kohtuotsuse põhistus
Resolutiivosa
Pooled
Kohtuasjas C‑213/09,
mille ese on EÜ artikli 234 alusel Finanzgericht Hamburgi (Saksamaa) 13. mai 2009. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 15. juunil 2009, menetluses
Barsoum Chabo
versus
Hauptzollamt Hamburg-Hafen,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda),
koosseisus: koja esimees K. Lenaerts, kohtunikud R. Silva de Lapuerta, E. Juhász, G. Arestis (ettekandja) ja J. Malenovský,
kohtujurist: V. Trstenjak,
kohtusekretär: ametnik K. Malacek,
arvestades kirjalikus menetluses ja 29. aprilli 2010. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
– B. Chabo, esindaja: Rechtsanwalt M. Ehninger,
– Itaalia valitsus, esindaja: G. Palmieri, keda abistas avvocato dello Stato G. Albenzio,
– Euroopa Liidu Nõukogu, esindajad: M. Simm ja F. Florindo Gijón,
– Euroopa Komisjon, esindajad: L. Bouyon ja B.-R. Killmann,
olles 24. juuni 2010. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
otsuse
Kohtuotsuse põhistus
1. Eelotsusetaotlus puudutab komisjoni 27. oktoobri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1719/2005, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (ELT L 286, lk 1), kehtivust sellise lisamaksu suuruse puhul, mis määrati alamrubriiki 2003 10 30 klassifitseeritud ja kõnealuses lisas nimetatud kaupade kvoodivälisele impordile.
2. Kõnealune taotlus esitati B. Chabo ja Hauptzollamt Hamburg-Hafeni vahelises vaidluses, millega viimane jättis rahuldamata vaide, milles sooviti vaidlustada lisamaks, mille tasumist kõnealune ametivõim määruse nr 1719/2005 alusel nõudis.
Õiguslik raamistik
3. Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382), muudetud määrusega nr 1719/2005, (edaspidi „määrus nr 2658/87”) I lisa teise osa IV jaotise grupi 20 kohaselt maksustatakse perekonda Agaricus kuuluvate, KN‑i alamrubriigis 2003 10 30 asuvate, täielikult keedetud ja mitte ainult lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud seente kvoodiväline import 18,4‑protsendilise tavapärase väärtuselise tollimaksuga ning koguselise tollimaksu vormis lisamaksuga 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta.
4. Selle määruse I lisa kolmanda osa III jaotise lisa 7 näeb ette ühenduse tariifikvoodid perekonda Agaricus
kuuluvatele seentele mahus 62 660 tonni vedelikuta massina, mille ulatuses kohaldatakse KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 kuuluvate seente impordile vaid 23‑protsendilist väärtuselist tollimaksu. Need kvoodid on saatjariikide vahel jaotatud nii, et kõigile riikidele peale Poola Vabariigi määrati 28 780 tonni vedelikuta massina.
5. Komisjoni 26. oktoobri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 1864/2004, millega avatakse kolmandatest riikidest imporditavate konserveeritud seente tariifikvoodid ja sätestatakse nende haldamine (ELT L 325, lk 30), muudetud komisjoni 7. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1995/2005 (ELT L 320, lk 34), (edaspidi „määrus nr 1864/2004”) määrab kindlaks perekonda Agaricus
kuuluvate konserveeritud seente ühenduse tariifikvoodid, mille ulatuses kohaldatakse KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 kuuluvate konserveeritud seente impordile üldjuhul vaid 23‑protsendilist väärtuselist tollimaksu. Selle määruse I lisast tuleneb, et alates 1. jaanuarist 2006 on nende kvootide kogumaht 30 702,5 tonni vedelikuta netomassi kohta, millest 23 750 tonni on määratud Hiina Rahvavabariigile.
6. Nende tollimaksude kogumine ja nende kvootide avamine kujutab endast Euroopa Liidu poolt võetud rahvusvaheliste kohustuste ülevõtmist liidu õigusesse seoses kõnealuste kaupade impordiga. Need kohustused on sõnaselgelt üle võetud ühenduse kontsessioonide ja kohustuste CXL-loendisse, mis on lahutamatuks lisaks üldisele tolli- ja kaubanduskokkuleppele 1994 (edaspidi „GATT 1994”), mis asub 15. aprillil 1994 Marrakešis sõlmitud ning nõukogu 22. detsembri 1994. aasta otsusega 94/800/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse nimel sõlmitavaid tema pädevusse kuuluvaid küsimusi puudutavaid kokkuleppeid, mis saavutati mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus (1986–1994) (EÜT L 336, lk 1; ELT eriväljaanne 11/21, lk 80), heaks kiidetud Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu lisas 1 A.
7. Selles lisas 1 A asub ka põllumajandusleping (EÜT 1994, L 336, lk 22; ELT eriväljaanne 11/21, lk 105), mille artikkel 4 „Turulepääs” sätestab:
„1. Loendites sisalduvad turulepääsukontsessioonid puudutavad tariifide sidumist ja vähendamist ning teisi siin määratletud turulepääsuga seotud kohustusi.
2. Liikmed ei säilita, kasuta ega võta uuesti kasutusele ühtki seda laadi meedet, mida on nõutud muuta tavaliseks tollimaksuks, [...] kui artiklis 5 ja lisas 5 ei ole sätestatud teisiti.”
8. Selles osas on kõnealuse artikli lõikes 2 esitatud 1. joonealune märkus sõnastatud järgmiselt:
„Need meetmed hõlmavad kvantitatiivseid impordipiiranguid, muutuvaid impordimakse, minimaalseid impordihindu, suvalist importkaupade litsentsimist, riiklike kaubandusettevõtete kaudu säilitatavaid tolliväliseid meetmeid, vabatahtlikke ekspordipiiranguid ja samalaadseid piirimeetmeid peale tavaliste tollimaksude, olenemata sellest, kas neid meetmeid säilitatakse GATT 1947 sätetest riigiti tehtavate erandite alusel või mitte, kuid ei hõlma meetmeid, mis tulenevad GATT 1994 maksebilansi- või muudest üldistest põllumajandusvälistest sätetest või WTO lepingu lisasse 1 A kuuluvate teiste mitmepoolsete kaubanduslepingute sätetest.”
9. Nõukogu 27. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 980/2005 üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta (ELT L 169, lk 1) artikli 7 lõike 2 kohaselt vähendatakse 14,9%‑ni väärtuselise tollimaksu 18,4% suurust määra, mis on kohaldatav määruse nr 2658/87 I lisas KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 kuuluvate ja Hiina Rahvavabariigist pärinevate seente kvoodivälisele impordile. Siiski tuleneb selle artikli lõikest 5, et kui vajadusel kogutakse niisuguselt impordilt lisamaksu 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta, siis sellist maksu ei vähendata.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
10. B. Chabo esitas 6. märtsil 2006 taotluse lubada vabasse ringlusesse 1000 kasti seenekonserve, mis olid kvoodiväliselt imporditud Hiina Rahvavabariigist. Kuna nimetatud kaup deklareeriti määruse nr 2658/87 I lisas asuvasse KN‑i alamrubriiki 2003 90 00, kohaldati sellele kaubale tollivormistuse käigus üksnes soodustollimaksu määraga 14,9% vastavalt sellele lisale koostoimes määruse nr 980/2005 artikli 7 lõikega 2.
11. Kaupade klassifitseerimise ekspertiisi käigus tuvastati, et need konservid ei kuulu tegelikult KN‑i alamrubriiki 2003 10 30. Selle tulemusel nõudis Hauptzollamt Hamburg-Hafen 21. veebruari 2007. aasta maksuteatega tollivormistusjärgselt sisse imporditollimaksu kogusummas 27 507,13 eurot, kohaldades vastavalt määruse nr 2658/87 I lisale koostoimes määruse nr 980/2005 artikli 7 lõigetega 2 ja 5 14,9‑protsendilist soodustollimaksu, millele lisandub lisamaks 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta.
12. B. Chabo esitas 5. märtsil 2007 selle maksuteate peale vaide, mis jäeti 7. detsembri 2007. aasta vaideotsusega rahuldamata.
13. B. Chabo esitas 9. jaanuaril 2008 Finanzgericht Hamburgile kaebuse nimetatud vaideotsuse tühistamiseks. Ta leiab, et selles otsuses toodud imporditollimaksude kogumine on õigusvastane eeskätt seetõttu, et määratud summa tähendab sisuliselt impordikeeldu. Hauptzollamt Hamburg-Hafen väidab omalt poolt, et see summa tuleneb ühisest tollitariifistikust, mis on kohaldatav kaupadele, mis kuuluvad määruse nr 2658/87 I lisas asuvasse KN‑i alamrubriiki 2003 10 30, ning et tegemist on tavapärase tollimaksuga, mis ei ole impordikeeld, vaid kujutab endast pigem õiguspärast kaitsetolli.
14. Selles osas tõdes Finanzgericht Hamburg kõigepealt, et kõnealused seenekonservid kuuluvad KN‑i alamrubriiki 2003 10 30, kuna tegelikult on tegemist perekonda Agaricus kuuluvate, täielikult keedetud ja mitte ainult lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud seentega.
15. Viidates seejärel 16. oktoobri 1991. aasta otsusele kohtuasjas C‑26/90: Wünsche (EKL 1991, lk I‑4961) ja 4. juuli 1996. aasta otsusele kohtuasjas C‑296/94: Pietsch (EKL 1996, lk I‑3409), milles Euroopa Kohus pidas proportsionaalsuse põhimõttega vastuolus olevaks sellise lisamaksu suurust, mis asjaolude toimumise ajal oli kohaldatav konserveeritud kultuurseente või šampinjonide impordile kooskõlas õigusnormidega, mis reguleerivad töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste turu ühist korraldust, väljendas Finanzgericht Hamburg kahtlust sellise summa nagu 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta kehtivuse osas, mis on kindlaks määratud määruse nr 2658/87 I lisas asuva KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 klassifitseeritud kaupade kvoodivälisele impordile.
16. Leides viimaks, et põhikohtuasja tulemus sõltub küsimusest, kas soodustollimaksu määr 14,9%, millele täiendavalt lisandub 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta, on kehtiv ning järelikult võib seda põhikohtuasjas kohaldada, otsustas Finanzgericht Hamburg peatada menetluse ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas kolmandate riikide puhul kehtiva tollimaksu määrast ja tollimaksu soodusmäärast tulenev 222 euro suurune lisamaks kauba 100 kg netokaalu kohta, mida kogutakse perekonda Agaricus kuuluvate konserveeritud seente (KN‑i alamrubriik 2003 10 30) impordilt, on tulenevalt vastuolust proportsionaalsuse põhimõttega kehtetu?”
Eelotsuse küsimus
17. Oma küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 1719/2005 alusel kohaldatava koguselise tollimaksu summa 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta, mida kogutakse KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 klassifitseeritud ja perekonda Agaricus
kuuluvate konserveeritud seente impordilt, mis toimub määrusega nr 1864/2004 avatud kvoodi väliselt, on proportsionaalsuse põhimõtet arvestades kehtiv.
18. Mis puudutab proportsionaalsuse põhimõtte rakendamise tingimuste kohtulikku kontrolli, siis arvestades liidu seadusandjale põhikohtuasja puudutavates valdkondades antud ulatuslikku kaalutlusõigust, mis eeldab liidu seadusandja poliitilisi, majanduslikke ja sotsiaalseid valikuid ja mille raames ta peab andma keerulisi hinnanguid, võib sellistes valdkondades võetud meetme õiguspärasust mõjutada vaid selle meetme ilmselge ebaproportsionaalsus, võrreldes pädevate institutsioonide püstitatud eesmärkidega (vt 6. detsembri 2005. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑453/03, C‑11/04, C‑12/04 ja C‑194/04: ABNA jt, EKL 2005, lk I‑10423, punkt 69, ning 12. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑504/04: Agrarproduktion Staebelow, EKL 2006, lk I‑679, punkt 36).
19. Seega tuleb kõigepealt tuvastada kõnealuste õigusnormidega taotletavad eesmärgid ning seejärel tuvastada, kas põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu summa ei ole nende eesmärkide saavutamiseks ilmselgelt ebaproportsionaalne.
20. Alustuseks tuleb märkida, et kõnealused õigusnormid sisaldavad hulga sõltumatuid õiguslikke instrumente, mis moodustavad terviksüsteemi, mis on kohaldatav KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 klassifitseeritud ja perekonda Agaricus
kuuluvate konserveeritud seente impordile. Põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu summa on seega üksnes sellele süsteemile omane ning sellest lahutamatu.
21. See süsteem kujutab nimelt endast määruse nr 2658/87 I lisa ning määruse nr 980/2005 vastastikuse toime tagajärge, kusjuures nende normidega kohaldatakse vastavalt esiteks ühist tollitariifistikku ning üldiste tariifsete soodustuste kava ning teiseks määrust nr 1864/2004, mis reguleerib tariifikvooti. Väärtuselist tollimaksu ja koguselist tollimaksu, nagu need tulenevad määruse nr 980/2005 artikli 7 lõigete 2 ja 5 kohaldamisest, kogutakse selle lisa kohaselt konservide impordilt üksnes siis, kui see import toimub määruse nr 1864/2004 alusel avatud kvoodi väliselt.
22. Määruse nr 2658/87 I lisa ja määrus nr 980/2005 kuuluvad esiteks, nagu see tuleneb muu hulgas ka õiguslikust alusest, millel need põhinevad, liidu ühise kaubanduspoliitika valdkonda ning seega järgivad sellele valdkonnale omaseid eesmärke.
23. Nii on põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu summa puhul, mis on ära toodud selles lisas, tegemist WTO raames liidu võetud rahvusvaheliste kohustuste täpse ülevõtmisega liidu õigusesse. See summa vastab nimelt lubatud maksimaalsele summale, millega liit nõustus GATT 1994‑le lisatud kontsessioonide ja kohustuste loendis. See loend vastab omakorda põllumajanduslepingus taotletavale eesmärgile parandada WTO liikmete pääsu põllumajandusturgudele ning iseäranis selle lepingu artikliga taotletavale eesmärgile, mis seisneb tarifitseerimise teel selle juurdepääsu läbipaistvamaks ja prognoositavamaks muutmises, nõudes, et kõik seni keelatud mittetariifsed kaubandusmeetmed piiril asendatakse põllumajandussektoris siduvate tollimaksudega.
24. Teiseks kuulub määrus nr 1864/2004 – nagu see nähtub ka õiguslikust alusest, millel see põhineb –, mis kehtestab kolmandatest riikidest imporditud seenekonservide tariifikoodid, ühenduse põllumajanduspoliitika valdkonda ning järgib seega sellele valdkonnale omaseid eesmärke, mis on seotud asjaomase ühisturu korraldusega. Nagu tuleneb selle määruse põhjendusest 10, on määruse ülesanne tagada, et kõnealuste toodete osas on liidu turul jätkuvalt stabiilsete hindadega tarnitud piisav tootekogus, vältides samas ühenduse tootjatele põhjustatavaid tarbetuid turuhäireid tulenevalt tõsistest hinnakõikumistest ja negatiivsest mõjust, mis tekivad või võivad tekkida kolmandatest riikidest pärinevate kõnealuste kaupade liigsest impordist.
25. Lisaks vastab määrus nr 1864/2004 samuti ühise kaubanduspoliitika eesmärkidele, kuna – nagu see ilmneb selle põhjendusest 1 – võtab liidu õigusesse üle rahvusvahelised kohustused – millega ühendus nõustus põllumajanduslepingu kohaselt ning mille ühendus võttis üle ühenduse kontsessioonide ja kohustuste CXL-loendisse – avada teatud tingimustel ja alates 1. juulist 1995 ühenduse tariifikvoodid ühenduse tariifikvoodid KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 klassifitseeritud ja perekonda Agaricus
kuuluvatele konserveeritud seentele. Neid kohustusi on lisaks arvesse võetud määruse nr 2658/87 I lisa kolmanda osa III jaotise lisas 7.
26. Nagu see ilmneb määruse nr 1864/2004 põhjendusest 9, tuleb lisaks kehtestada üksikasjalik kord, tagamaks, et tariifikvoote ületavad kogused maksustatakse ühises tollitariifistikus ettenähtud tollimaksu täismääraga. Sellest tuleneb, et põhikohtuasjas vaidlustatud selle koguselise tollimaksu summa, mis kehtib kolmandatest riikidest pärinevate asjaomaste konservide impordile, mis ületab selle määrusega lubatud kvoote, järgib ka omalt poolt ühise põllumajanduspoliitika eesmärke, mis seisnevad kõnealuse importimise eest majanduslikult hoiatamises ning ühenduse turul selliste tarbetute häirete vältimises, mis on põhjustatud kõnealuste konservide ülemäärasest impordist.
27. Järelikult järgib eespool mainitud terviksüsteem ning järelikult ka põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu summa nii ühise kaubanduspoliitika kui ühise põllumajanduspoliitika eesmärke.
28. Selles osas tuleb märkida, et Euroopa Kohtu praktika kohtuasjades Wünsche ja Pietsch, milles tehti eespool viidatud kohtuotsused, millele osutab eelotsusetaotluse esitanud kohus oma eelotsusetaotluses, puudutab eranditult kaitsemeetmeid, mille liit toona autonoomselt võttis õigusnormide alusel, mis reguleerivad töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste sektoris turu ühist korraldust, mis kuulub ühise põllumajanduspoliitika valdkonda. Need kohtuasjad käsitlesid meetmeid, mis Euroopa Komisjon valis arvukate tariifsete ja mittetariifsete meetmete hulgast, millega on võimalik saavutada taotletavat ühise põllumajanduspoliitika eesmärki.
29. Seevastu kujutab sellise tollimaksu kohaldamine nagu maks, mille summa kehtivuse on eelotsusetaotluse esitanud kohus kahtluse alla seadnud, üksnes meedet, mida liidu institutsioonid võivad võtta asjaomaste kaupade impordi suhtes kooskõlas rahvusvaheliste kohustustega, mille liit on WTO raames heaks kiitnud. Põllumajanduslepingu artiklist 4 tuleneb nimelt, et kõik mittetariifsed kaubandustõkked põllumajandussektoris tuleb kaotada ning muuta tollimaksudeks, kusjuures viimaste ülemmäärad on kindlaks määratud WTO liikmete kontsessioonide loendites.
30. Eespool viidatud kohtupraktika ei võta kuidagi arvesse ühise kaubanduspoliitika eesmärke, mis on omased põhikohtuasjas vaadeldavatele õigusnormidele, mis olid tingitud mitmepoolsete läbirääkimiste Uruguay voorus liidu võetud rahvusvaheliste kohustuste tõttu tekkinud olukorrast, kus ühine tollitariifistik on ainus olemasolev meede, et kaitsta selles sektoris ühenduse turgu kolmandatest riikidest pärineva impordi eest. Seega ei saa kõnealune kohtupraktika käesoleva põhikohtuasja õiguslikku olukorda arvestades olla asjakohane kehtivust puudutava küsimuse analüüsimisel.
31. Selleks et hinnata, kas põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu summa on kehtiv, tuleb käesoleval juhul kontrollida, kas see meede on ilmselgelt ebaproportsionaalne kõnealuste õigusnormide eesmärkide saavutamiseks.
32. Arvestades WTO raames peetud läbirääkimistel eelneva kindlaksmääramise keerukust, millise suurusega koguseline tollimaks muudab kõnealuse impordi majanduslikult ebahuvitavaks, ei saa väita, et asjaomased liidu institutsioonid oleksid sellel alal ületanud oma laia kaalutlusõigust, määrates liidu tollimaksu ülempiiri 222 eurole 100 kg vedelikuta netomassi kohta. Seega ei saa nimetatud summat pidada ilmselgelt ebaproportsionaalseks.
33. Samuti ei saa põhikohtuasja õiguslikku olukorda arvestades jõuda asjaolu põhjal, et põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu summa muudab kvoodivälise impordi majanduslikult täiesti mõttetuks, järeldusele, et see summa on ilmselgelt ebaproportsionaalne taotletavate eesmärkidega võrreldes.
34. Nimelt mis puudutab põhikohtuasja hageja argumenti, mille kohaselt takistab põhikohtuasjas vaidlustatud koguselise tollimaksu suurus Hiina Rahvavabariigi päritoluga seente müüki ühenduses, arvestades nende seente tootmiskulusid, siis tuleb märkida, et GATT 1947 artiklis 1 sätestatud enamsoodustusrežiimi kohaselt ei ole lubatud määrata WTO igale liikmele koguselist tollimaksu iga kord erinevas suuruses. Nimetatud argument, mis puudutab WTO ühe liikmesriigi, käesoleval juhul Hiina Rahvavabariigi päritoluga seente tootmiskulusid, ei tõenda, et liidu seadusandja oleks ületanud oma laia hindamispädevust, määrates koguselise tollimaksu summa 222 eurole 100 kg vedelikuta netomassi kohta, mida kohaldatakse kvoodivälisele impordile WTO kõigist liikmesriikidest.
35. Võttes arvesse eespool toodud kaalutlusi kogumis, ei ole esitatud eelotsuse küsimuse analüüsimisel selgunud ühtegi asjaolu, mis võiks muuta kehtetuks määruse nr 1719/2005 alusel kohaldatava koguselise tollimaksu summa 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta, mida kogutakse KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 klassifitseeritud ja perekonda Agaricus
kuuluvate konserveeritud seente impordilt, mis toimub määrusega nr 1864/2004 avatud kvoodi väliselt.
Kohtukulud
36. Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Resolutiivosa
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
Esitatud eelotsuse küsimuse analüüsimisel ei ole selgunud ühtegi asjaolu, mis võiks muuta kehtetuks komisjoni 27. oktoobri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1719/2005 (millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa) alusel kohaldatava koguselise tollimaksu summa 222 eurot 100 kg vedelikuta netomassi kohta, mida kogutakse KN‑i alamrubriiki 2003 10 30 klassifitseeritud ja perekonda Agaricus
kuuluvate konserveeritud seente impordilt, mis toimub komisjoni 26. oktoobri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1864/2004 (millega avatakse kolmandatest riikidest imporditavate konserveeritud seente tariifikvoodid ja sätestatakse nende haldamine, muudetud komisjoni 7. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 1995/2005) avatud kvoodi väliselt.