62023TJ0370_RES
Kohtuasi T‑370/23
(avaldatud väljavõtetena)
Samer Kamal Al-Assad
versus
Euroopa Liidu Nõukogu
Üldkohtu (üheksas koda) 4. septembri 2024. aasta otsus
Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamine – Nende isikute, üksuste ja asutuste loetelu, kelle suhtes kohaldatakse rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamist – Hageja nime kandmine loetelusse – Perekondliku kuuluvuse kriteerium – Õigusvastasuse vastuväide – Nõue, et iga piirang peab olema ette nähtud seaduses – Hindamisviga – Omandiõigus
Euroopa Liit – Institutsioonide aktide seaduslikkuse kohtulik kontroll – Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Kontrolli ulatus – Piiratud kontroll üldnormide üle – Piiravate meetmete vastuvõtmise kriteeriumid – Eeldus, et Assadi või Makhloufi perekonna liikmed toetavad Süüria režiimi – Ulatus – Õiguskindluse põhimõtte austamine, mis nõuab, et õigusnormid oleksid selged ja täpsed ning nende tagajärjed oleksid ettenähtavad
(Nõukogu otsus 2013/255/ÜVJP, mida on muudetud otsusega (ÜVJP) 2015/1836, artikli 27 lõige 1 ja lõike 2 punktid a ja b ning artikli 28 lõiked 1 ja 2; nõukogu määrused nr 36/2012 ja 2015/1828, artikli 15 lõike 1 punkt a ja lõike 1a punkt b)
(vt punktid 54–65, 72 ja 73)
Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Teatud isikute ja üksuste rahaliste vahendite külmutamine olukorra tõttu Süürias – Nende meetmete laad – Kriminaalõiguse valdkonda mittekuulumine
(Nõukogu otsus 2013/255/ÜVJP, mida on muudetud otsusega (ÜVJP) 2015/1836, artikli 27 lõiked 1–3 ja artikli 28 lõiked 1–3; nõukogu määrused nr 36/2012 ja 2015/1828, artikli 15 lõike 1 punkt a, lõike 1a punkt b ja lõige 1b)
(vt punktid 68 ja 84)
Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine – Diskrimineerimiskeelu põhimõtte rikkumine – Puudumine
(ELL artikli 5 lõige 4; nõukogu otsus 2013/255/ÜVJP, mida on muudetud otsustega (ÜVJP 2015/1836 ja (ÜVJP) 2023/847, artikli 27 lõiked 1–3 ja artikli 28 lõiked 1–3; nõukogu määrused nr 36/2012 ja 2015/1828, artikli 15 lõike 1 punkt a, lõike 1a punkt b ja lõige 1b)
(vt punktid 81–83 ja 85–94)
Euroopa Liit – Institutsioonide aktide seaduslikkuse kohtulik kontroll – Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Kontrolli ulatus – Hageja kandmine vaidlustatud otsusele lisatud loetellu tema kuulumise tõttu Assadi või Makhloufi perekonda – Üldkättesaadavad dokumendid – Tõendusjõud
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47; nõukogu otsus 2013/255/ÜVJP, mida on muudetud otsusega (ÜVJP) 2023/847, lisa; nõukogu määrused nr 36/2012 ja 2023/844)
(vt punktid 105, 108 ja 109)
Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Seoses olukorraga Süürias teatud isikute ja üksuste suhtes võetud piiravad erimeetmed – Otsus 2013/255/ÜVJP ja määrus nr 36/2012 – Eeldus, et Süürias tegutsevad juhtivad ettevõtjad ning Assadi või Makhloufi perekonna liikmed toetavad Süüria režiimi – Lubatavus – Tingimused
(Nõukogu otsus 2013/255/ÜVJP, mida on muudetud otsusega (ÜVJP) 2015/1836, artikli 27 lõige 1 ja lõike 2 punktid a ja b ning artikli 28 lõiked 1 ja 2; nõukogu määrused nr 36/2012 ja 2015/1828, artikli 15 lõike 1 punkt a ja lõike 1a punkt b)
(vt punktid 112–115 ja 117)
Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Seoses olukorraga Süürias teatud isikute ja üksuste suhtes võetud piiravad erimeetmed – Otsus 2013/255/ÜVJP ja määrus nr 36/2012 – Eeldus, et Assadi või Makhloufi perekonna liikmed toetavad Süüria režiimi – Lubatavus – Tingimused – Ümberlükatav eeldus – Vastutõend – Puudumine
(Nõukogu otsus 2013/255/ÜVJP, mida on muudetud otsustega (ÜVJP) 2015/1836 ja (ÜVJP) 2023/847, artikli 27 lõiked 1–3 ja artikli 28 lõiked 1–3; nõukogu määrused nr 36/2012 ja 2015/1828, artikli 15 lõike 1 punkt a, artikli 1a punkt b ja artikkel 1b ning määrus 2023/844)
(vt punktid 116 ja 118–126)
Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Süüria vastu suunatud piiravad meetmed – Süüria režiimiga seotud isikute, üksuste või asutuste rahaliste vahendite külmutamine ja nende liidu territooriumile lubamise piirangud – Omandiõiguse piirangud – Proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine – Puudumine
(ELL artikli 5 lõige 4 ja artikkel 29; ELTL artikkel 215; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 17 ja artikli 52 lõige 1; nõukogu otsus 2013/255/ÜVJP, mida on muudetud otsusega (ÜVJP) 2023/847, lisa; nõukogu määrused nr 36/2012 ja 2023/844)
(vt punktid 133–145)
Kokkuvõte
Üldkohus jättis oma otsusega rahuldamata tühistamishagi, mille Samer Kamal Al Assad esitas aktide peale, millega Euroopa Liidu Nõukogu kandis 2023. aastal (
1
) tema nime nende isikute loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias.
Selles kohtuasjas oli Üldkohtul võimalik esimest korda otsustada selle kriteeriumi õiguspärasuse üle, mis võimaldab nõukogul võtta piiravaid meetmeid „Assadi või Makhloufi perekonna liikmete“ suhtes ning mis sisaldub otsuse 2013/255 (
2
) (muudetud otsusega 2015/1836) artikli 27 lõike 2 punktis b ja artikli 28 lõike 2 punktis b (edaspidi „perekondliku kuuluvuse kriteerium“). Lisaks täiendati 2015. aastal määruse nr 36/2012 (
3
) artiklit 15 lõike 1a punktiga b, milles on ette nähtud nende perekondade liikmete varade külmutamine.
Hageja – kes on Süüria kodanikust ettevõtja – nimi kanti vaidlusalustesse loeteludesse Assadi perekonna liikmena, kes on seotud uimastitootmise ja ‑kaubandusega.
Üldkohtu hinnang
Mis puudutab esimesena etteheidet, et perekondliku kuuluvuse kriteeriumiga on eiratud seaduslikkuse põhimõtet ning sellest tulenevalt on rikutud õigust omandile ning era‑ ja perekonnaelu puutumatusele, siis märkis Üldkohus kõigepealt, et õigus omandile, nagu ka õigus eraelu puutumatusele ei ole absoluutsed eelisõigused. Vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 52 lõikele 1 võib nende teostamist piirata tingimusel, et asjaomased piirangud on ette nähtud seaduses, arvestavad asjasse puutuva põhiõiguse olemust ning on proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt vajalikud ja vastavad liidu poolt tunnustatud üldist huvi teenivatele eesmärkidele.
Üldkohus tuletas seejärel meelde, et seaduslikkuse põhimõte, mis on sätestatud harta artikli 52 lõikes 1 sisalduvas sõnas „seadusega“, tähendab, et hartaga tagatud õiguste ja vabaduste mis tahes piirangul peab olema õiguslik alus, mis ise määratleb selgelt ja täpselt, kui ulatuslikult tohib õiguse või vabaduse teostamist piirata. See nõue ei välista siiski esiteks seda, et kõnealune piirang võib olla sõnastatud piisavalt lahtiselt, et seda saaks kohandada erinevate juhtumite ja muutuvate asjaoludega, ning teiseks seda, et Euroopa Liidu Kohus võib vajaduse korral tõlgendamise teel täpsustada piirangu konkreetset ulatust, arvestades nii kõnealuse liidu õigusakti sõnastust kui ka selle üldist ülesehitust ja sellega taotletavaid eesmärke.
Kõnealuses asjas leidis Üldkohus, et perekondliku kuuluvuse kriteerium ei võimalda nõukogul kohaldada piiravaid meetmeid kõigi isikute suhtes, kes kannavad perekonnanime Assad, olenemata sellest, kas nad on seotud selle perekonnaga, kes on praegu Süürias võimul, või mitte.
Nimelt esiteks tehakse kõik vaidlusalustesse loeteludesse kandmise otsused individuaalsel alusel ja juhtumipõhiselt, võttes arvesse meetme proportsionaalsust (
4
). Teiseks kuulub perekondliku kuuluvuse kriteerium õiguslikku raamistikku, mis on selgelt piiritletud eesmärkidega (
5
), mida taotletakse eelkõige alusaktidega (
6
).
Pealegi, kuigi perekondliku kuuluvuse kriteerium on sõnastatud lahtiselt, on see määratletud otsuse 2015/1836 põhjenduses 7 ja seega saab see puudutada vaid selgelt tuvastatavaid isikuid, see tähendab neid, kes on seotud praegu Süürias võimul oleva Assadi perekonnaga. Sellest järeldub, et isikud, kes kannavad perekonnanime Assad, kuuluvad perekondliku kuuluvuse kriteeriumi kohaldamisalasse üksnes siis, kui neil on sugulussidemed praegu Süüriat valitseva Assadi perekonnaga. Lisaks võib nende isikute nimed, kellel on sugulussidemed Süürias võimul oleva Assadi perekonnaga, kanda vaidlusalustesse loeteludesse perekondliku kuuluvuse kriteeriumi alusel isegi juhul, kui nad ei kanna perekonnanime Assad.
Lõpuks täpsustas Üldkohus seoses hageja argumentidega, mis puudutasid isikliku vastutuse põhimõtte eiramist, et kohtupraktikast tuleneb tõepoolest, et karistuste ja sanktsioonide individuaalsuse põhimõtte kohaselt tohib füüsilist või juriidilist isikut karistada üksnes tegude eest, mida talle isiklikult ette heidetakse. Piiravad meetmed on oma olemuselt siiski tagamismeetmed ja nende eesmärk on ennetus, mistõttu erinevad need kriminaal‑ või halduskaristustest. Täpsemalt ei ole Süürias valitseva olukorra tõttu võetud piiravate meetmetega taotletav eesmärk karistada isikuid või üksusi, kelle vastu need meetmed on suunatud, vaid avaldada nende kaudu Süüria režiimile survet, et see lõpetaks Süüria tsiviilelanike vastu suunatud vägivaldsed repressioonid. Lisaks tehakse kõik vaidlusalustesse loeteludesse kandmise otsused individuaalsel alusel, mistõttu ei saa sisse seada süstemaatilist loetellu kandmist perekondliku kuuluvuse kriteeriumi alusel. Järelikult ei saa hageja selle kriteeriumi õiguspärasuse vaidlustamiseks tugineda isikliku vastutuse põhimõttele.
Leides, et perekondliku kuuluvuse kriteerium koostoimes eesmärgiga avaldada Süüria režiimile survet, et sundida teda oma repressioonipoliitikat lõpetama, määratleb objektiivselt ja piisavalt täpselt selliste isikute piiratud kategooria, kelle suhtes võidakse kohaldada piiravaid meetmeid, järeldas Üldkohus, et selle kriteeriumiga on kehtestatud selge ja täpne säte, mis vastab seaduslikkuse põhimõtte nõuetele.
Teisena lükkas Üldkohus tagasi etteheite, et rikutud on diskrimineerimiskeelu põhimõtet. Sissejuhatuseks tuletas Üldkohus meelde, et võrdse kohtlemise põhimõte, mille konkreetne väljendus on diskrimineerimiskeelu põhimõte, keelab võrreldavate olukordade erineva käsitlemise või erinevate olukordade ühetaolise käsitlemise, välja arvatud juhul, kui see on objektiivselt põhjendatud.
Erinev kohtlemine on põhjendatud, kui see põhineb objektiivsel ja mõistlikul kriteeriumil ning kui erinevus on kohtlemisega taotletava eesmärgi suhtes proportsionaalne.
Üldkohus märkis siiski, et nõukogul on piiravate meetmete valdkonnas ulatuslik kaalutlusõigus loetellu kandmise kriteeriumide määratlemisel ja kehtestamisel. Seega ei sõltu piiravate meetmete õiguspärasus meetmete vahetu mõju tuvastamisest, vaid nõuab üksnes seda, et need meetmed ei oleks pädeva institutsiooni taotletava eesmärgi saavutamiseks ilmselgelt sobimatud.
Kõnealusel juhul leidis Üldkohus kõigepealt, et vastupidi hageja väidetele ei kujuta perekondliku kuuluvuse kriteeriumi alusel võetud piiravad meetmed endast kriminaalkaristust. Lisaks taotletakse nendega üldist huvi teenivat eesmärki, mida liit tunnustab. Seetõttu ei saa niisuguste isikute suhtes, kelle puhul on tuvastatud, et nad on seotud Süüria režiimi toetamisega, rahaliste vahendite ja muude majandusressursside külmutamist ning liidu territooriumile sisenemise keeldu iseenesest käsitada ebasobivatena.
Seejärel rõhutas Üldkohus, et hageja ei täpsustanud, kuidas või milliste isikute suhtes on perekondliku kuuluvuse kriteeriumi kohaldamine diskrimineeriv. Hageja ei esitanud ka konkreetseid näiteid teiste isikute kohta, kes on temaga sarnases olukorras ja keda koheldakse erinevalt. Seega ei olnud Üldkohtul võimalik kontrollida, kas need väited põhinevad faktilisel alusel.
Lõpuks lükkas Üldkohus tagasi hageja argumendi, mille kohaselt viib perekondliku kuuluvuse kriteerium kõnealuste piiravate meetmetega taotletava eesmärgi suhtes ebaproportsionaalse tulemuseni, kuna Süüria presidendi sugulasena on tal võimatu Süüria režiimiga seotuse eeldust ümber lükata. Nimelt nähtub vaidlustatud aktidest, et iga isik, olenemata oma tunnustest või staatusest, mille alusel tema nimi vaidlusalustesse loeteludesse kanti, võib esitada tõendeid, mis seavad kahtluse alla tema nime kandmise või jätmise neisse loeteludesse.
Kõiki neid asjaolusid arvestades lükkas Üldkohus õigusvastasuse vastuväite tervikuna tagasi.
(
1
)	Nõukogu 24. aprilli 2023. aasta rakendusotsus (ÜVJP) 2023/847, millega rakendatakse otsust 2013/255/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias (ELT 2023, L 109 I, lk 26), ja nõukogu 24. aprilli 2023. aasta rakendusmäärus (EL) 2023/844, millega rakendatakse määrust (EL) nr 36/2012, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias (ELT 2023, L 109 I, lk 1).
(
2
)	Nõukogu 31. mai 2013. aasta otsus 2013/255/ÜVJP, mis käsitleb Süüria vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT 2013, L 147, lk 14), mida on muudetud nõukogu 12. oktoobri 2015. aasta otsusega (ÜVJP) 2015/1836 (ELT 2015, L 266, lk 75).
(
3
)	Nõukogu 18. jaanuari 2012. aasta määrus (EL) nr 36/2012, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Süürias ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 442/2011 (ELT 2012, L 16, lk 1), mida on muudetud nõukogu 12. oktoobri 2015. aasta määrusega (EL) 2015/1828 (ELT 2015, L 266, lk 1).
(
4
)	Vt otsuse 2013/255 (muudetud otsusega 2015/1836) artikli 27 lõige 4 ja artikli 28 lõige 4.
(
5
)	Otsuse 2015/1836 põhjendusest 7 nähtub, et praeguses Süüria režiimis on võim „koondunud Assadi ja Makhloufi perekondade mõjukate liikmete kätte“ ning et nõukogu on seetõttu ette näinud piiravad meetmed nende perekondade teatud liikmete suhtes „eesmärgiga avaldada kõnealuste isikute kaudu režiimile otsest survet oma repressioonipoliitika muutmiseks ning samuti vältida piiravatest meetmetest kõrvalehoidmist perekonnaliikmete kaudu“.
(
6
)	Määrus nr 36/2012 ja otsus 2013/255.