62004CJ0311_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål C-311/04,
angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Gerechtshof te Amsterdam (Nederländerna), genom beslut av den 28 juni 2004, som inkom till domstolen den 22 juli 2004, i målet
Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht BV,
mot
Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam,
meddelar
DOMSTOLEN (tredje avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden A. Rosas samt domarna J. Malenovský (referent), J.‑P. Puissochet, S. von Bahr och U. Lõhmus,
generaladvokat: J. Kokott,
justitiesekreterare: R. Grass,
efter det skriftliga förfarandet,
med beaktande av de yttranden som avgetts av:
– Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht BV, genom A. Wolkers och E.H. Mennes, advocaten,
– den nederländska regeringen, genom S. Terstal, i egenskap av ombud,
– Europeiska gemenskapernas kommission, genom M. van Beek och X. Lewis, båda i egenskap av ombud,
och efter att den 6 oktober 2005 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1. Begäran om förhandsavgörande avser dels huruvida kompletterande anmärkning 1 f till kapitel 10 i bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1), i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2388/2000 av den 13 oktober 2000 (EGT L 264, s. 1, och rättelse EGT L 276, s. 92, nedan kallad förordning nr 2658/87), dels tolkningen av. artikel 220.2 b fjärde stycket i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 302, s. 1), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2700/2000 av den 16 november 2000 (EGT L 311, s. 17) (nedan kallad tullkodexen).
2. Denna begäran har uppkommit i en tvist mellan bolaget Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht BV (nedan kallat ASAD) och Inspecteur der Belastingdienst – Douanedistrict Rotterdam (tullmyndigheten i Rotterdam, nedan kallad tullmyndigheten) vad gäller klassificering av vissa partier ris.
Tillämpliga bestämmelser
Nationell rätt
3. Internationella konventionen om systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering (nedan kallat Harmoniserade systemet eller HS), vilken ingicks i Bryssel den 14 juni 1983, samt ändringsprotokollet därtill av den 24 juni 1986 (nedan kallad HS-konventionen), godkändes i gemenskapens namn genom rådets beslut 87/369/EEG av den 7 april 1987 (EGT L 198, 1987, s. 3; svensk specialutgåva, område 11, volym 12, s. 5).
4. Enligt artikel 3.1 i konventionen förbinder sig varje fördragsslutande part att se till att dess tulltaxenomenklatur och statistik överensstämmer med Harmoniserade systemet, att använda alla nummer och undernummer i Harmoniserade systemet, utan tillägg eller förändring, och därtill hörande nummerkoder, och att följa den numeriska ordningsföljden i Harmoniserade systemet. Varje fördragsslutande part förbinder sig också att tillämpa de allmänna reglerna för tolkningen av Harmoniserade systemet och alla anmärkningar till avdelningar, kapitel och undernummer samt att inte ändra omfattningen av desamma.
5. Tullsamarbetsrådet (nu Världstullorganisationen), upprättad genom en internationell konvention, undertecknad i Bryssel den 15 december 1950, godkände, enligt villkoren i artikel 8 i HS-konventionen, de förklarande anmärkningarna till HS som HS-kommittén antagit, enligt artikel 6 i densamma.
6. Nomenklaturen, som anges i bilagan till HS-konventionen, innehåller en del II med rubriken Vegetabiliska produkter, vilken bland annat innehåller ett kapitel 10 med rubriken Spannmål. I detta kapitel ingår bland annat undernumret 10.06 med rubriken Ris. Undernumren har fastställts enligt följande … för olika rissorter: 1006.10 ”Med ytterskal (paddy)”, 1006.20 ”Endast befriat från ytterskalet (råris), 1006.30 ”Helt eller delvis slipat ris, även polerat eller glaserat”, 1006.40 ”Brutet ris”.
7. Enligt Världstullorganisationens förklarande anmärkning rörande nummer 10.06 omfattar detta nummer bland annat:
”1) Ris med ytterskal (paddy eller oskalat ris), det vill säga riskorn som har kvar sitt tättsittande ytterskal.
2) Ris som endast är befriat från ytterskalet (cargoris eller brunt ris), ris som fått ytterskalet avskalat i skalmaskiner men där fruktväggen är kvar. Cargoris innehåller nästan alltid en del paddyriskorn.
3) Delvis slipat ris, det vill säga hela riskorn från vilka fruktväggen delvis avlägsnats.
4) Slipat ris, hela riskorn från vilka fruktväggen har avlägsnats genom behandling i apparater som kallas sliptrattar …”
Gemenskapsrätten
– Kombinerade nomenklaturen
8. Kombinerade nomenklaturen (nedan kallad KN), som infördes genom förordning nr 2658/87, avser att fylla de behov som föranleds såväl av Gemensamma tulltaxan som av statistiken över gemenskapens utrikeshandel och grundades på Harmoniserade systemet, från vilket man har hämtat nummer och undernummer med sex siffror varvid endast undergrupperna med en sjunde och åttonde siffra är nya.
9. Den version av KN som var tillämplig vid den tidpunkt som är i fråga vid målet vid den nationella domstolen framgår av bilaga I till förordning nr 2388/2000. Den andra delen av denna bilaga innehåller en del II med rubriken Vegetabiliska produkter. Denna del innehåller bland annat ett kapitel 10 med rubriken Spannmål. I detta kapitel ingår bland annat undernumret 10.06 med rubriken Ris, vilken innehåller följande undernummer:
”…
>lt>1
…”
10. I den kompletterande anmärkningen till kapitel 10 (nedan kallad den omtvistade kompletterande anmärkningen) anges följande:
”d) Med ris med ytterskal (paddy) … förstås ris som har behållit ytterskalet efter tröskningen.
e) Med ris endast befriat från ytterskalet (råris) i nr … 1006 20 98 … förstås ris från vilket ytterskalet har avlägsnats. Hit hör t.ex. ris med handelsbeteckningarna … ’cargo rice’ …;
f) Med delvis slipat ris i nr … 1006 30 48 förstås ris, från vilket ytterskalet, en del av grodden och hela eller en del av den yttre men inte den inre fruktväggen, har avlägsnats …;
g) Med helt slipat ris i nr … 1006 30 98 förstås ris, från vilket ytterskalet, den yttre och den inre fruktväggen och grodden – i fråga om långkornigt eller mellankornigt ris fullständigt och i fråga om rundkornigt ris åtminstone en del därav – har avlägsnats …”
11. Enligt kompletterande anmärkning 2 till kapitel 10 i KN skall följande tullsatser tillämpas på blandningar som faller inom detta kapitel:
”a) I blandningar där en av beståndsdelarna representerar minst 90 % av vikten skall tullsatsen gällande den beståndsdelen tillämpas.
b) För andra blandningar tillämpas importavgiften för den beståndsdel som har den högsta avgiften.”
– Tullkodexen
12. Artikel 217 i tullkodexen har följande lydelse.
”1. Varje belopp avseende importtullar eller exporttullar som kommer från en tullskuld, nedan kallat tullbelopp, skall av tullmyndigheterna beräknas så snart de fått nödvändiga uppgifter och föras in i räkenskaperna eller något annat likvärdigt medium (bokföring).
...”
13. Enligt artikel 220 i tullkodexen gäller följande:
”1. Om ett tullbelopp som härrör från en tullskuld inte har bokförts enligt artiklarna 218 och 219 eller har bokförts med ett lägre belopp än det belopp som skulden lagligen uppgår till, skall det belopp som skall utkrävas eller återstår att kräva bokföras inom två dagar efter det att myndigheterna blivit medvetna om situationen och har möjlighe t att beräkna vad beloppet lagligen uppgår till samt fastställa vem som är gäldenär (bokföring i efterhand). …
2. Förutom i de fall som avses i artikel 217.1 andra och tredje styckena, skall bokföring i efterhand inte ske i följande fall:
”…
b) Det tullbelopp som enligt lag skall erläggas har inte bokförts på grund av ett misstag från tullmyndigheternas sida och gäldenären kunde inte rimligen ha upptäckt detta, eftersom denne för sin del handlat i god tro och följt bestämmelserna i den gällande lagstiftningen i fråga om tulldeklarationen.
Om en vara erhåller förmånsbehandling på grundval av ett system för administrativt samarbete mellan tullmyndigheter som omfattar myndigheter i tredjeland, skall ett ursprungsintyg som utfärdats av dessa myndigheter, om det skulle visa sig vara felaktigt, betraktas som ett misstag som inte rimligen kunde ha upptäckts på det sätt som avses i första stycket.
Utfärdande av ett felaktigt ursprungsintyg skall emellertid inte anses utgöra ett misstag när det grundar sig på felaktiga uppgifter från exportören, utom t.ex. i sådana fall då det är uppenbart att de utfärdande myndigheterna var eller borde ha varit medvetna om att varorna inte uppfyllde villkoren för förmånsbehandling.
Gäldenären kan åberopa god tro om han kan visa att han under den period då den berörda kommersiella verksamheten pågick visade vederbörlig aktsamhet för att förvissa sig om att samtliga villkor för förmånsbehandling var uppfyllda.
…”
Tvisten i målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
14. Den 10 augusti 2001 tulldeklarerade ASAD, i egenskap av tullombud, en leverans på 1 134 500 kg ris vid den nederländska tullmyndigheten. Riset betecknades i tulldeklarationen som ”långkornigt delvis slipat ris med ett förhållande mellan längd och bredd som är minst 3”. ASAD klassificerade riset enligt tulltaxenummer 1006 30 48 i Gemensamma tulltaxan, vilket avser delvis slipat ris.
15. I tulldeklarationen angavs Aruba som ursprungsland, ASAD åberopade den förmånstull som är tillämplig på varor som anges under det nämnda numret 1006 30 48, härrörande från Aruba.
16. ASAD bifogade tre varucertifikat EUR.1 till sin deklaration. Av dessa tre certifikat var två bestyrkta av de behöriga myndigheterna i Aruba. I varucertifikaten beskrevs varorna som ”cargoris med AVS-ursprung i Guyana som har behandlats i Aruba, i överensstämmelse med bestämmelserna i och bilaga II till rådets beslut nr 91/482/EEG av den 25 juli 1991”.
17. Till dessa handlingar bifogades ett AGRIM-importintyg avseende sammanlagt 3 694 000 kg långkornigt delvis slipat ris enligt nummer 1006 30 48 i Gemensamma tulltaxan och en faktura där riset beskrivs som ”långkornigt cargoris, behandlat …”.
18. Den nederländska tullmyndigheten tog varuprover för undersökning och underrättade ASAD om att kontrollen av importdeklarationen hade skjutits upp i väntan på resultaten från undersökningen av varuproven.
19. Av undersökningen av varuproverna framgick att rispartiet till mer än hälften bestod av slipat ris, till mindre än hälften av delvis slipat ris med spår av bland annat paddyris. Denna bedömning grundades på kriterierna i den omtvistade kompletterande anmärkningen, enligt vilken ris från vilket en del av fruktväggen men inte grodden avlägsnats skulle klassificeras som ris endast befriat från ytterskalet och inte som delvis slipat ris. Med utgångspunkt från detta klassificerade tullmyndigheten riset under nummer 1006 20 98 i Gemensamma tulltaxan, med avsteg från klassificeringen i deklarationen, vilket ledde till att ASAD förlorade rätten till förmånstull.
20. På grundval av denna rättelse tillställde tullmyndigheten den 27 november 2001 ASAD ett betalningskrav för tullavgifter på 541 394,80 NLG (245 674,25 euro).
21. ASAD överklagade utan bifall den ändrade klassificeringen varefter det väckte talan vid Gerechtshof te Amsterdam. Tvisten rör huruvida betalningskravet är grundat och inte beräkningen av tullavgifterna som sådana.
22. Den nationella domstolen har anmärkt att utanför gemenskapen använder man Världstullorganisationens förklarande anmärkning för att särskilja ris som faller under nummer 1006.20 i HS från ris som faller under nummer 1006.30 i HS. Den nationella domstolen ansåg att det i den omtvistade kompletterande anmärkningen hade tillagts ett ytterligare kriterium för klassificeringen av delvis slipat ris, nämligen att (en del av) grodden på riskornet måste ha avlägsnats, och att gemenskapslagstiftaren hade använt en annan avgränsning mellan dessa nummer. Den ansåg att det fanns en risk att gemenskapen skulle frångå sina internationella skyldigheter enligt HS-konventionen, varför den ifrågasatte huruvida den omtvistade kompletterande anmärkningen var giltig. För det fall denna anmärkning inte skulle ogiltigförklaras, anser den nationella domstolen att ASAD med rätta har åberopat artikel 220.2 b i tullkodexen för att motsätta sig betalningskravet men är tveksam huruvida detta bolag har förfarit aktsamt för att försäkra sig om att samtliga villkor för att få åtnjuta förmånstull är uppfyllda.
23. Under dessa omständigheter beslutade Gerechtshof te Amsterdam att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
”1. Är [den omtvistade kompletterande anmärkningen] … giltig i den mån det däri ställs upp andra förutsättningar för tolkningen av begreppet ’delvis slipat ris’ än i Tullsamarbetsrådets förklarande anmärkning till tulltaxenummer 1006 i Harmoniserade systemet?
2 Om den första frågan besvaras jakande, kan den som berörs åberopa god tro med stöd av artikel 220.2 b fjärde stycket i Gemenskapens tullkodex för det fall att han kände till eller borde ha känt till [den omtvistade kompletterande anmärkningen] … men inte kände till eller i vart fall, med hänsyn till den därifrån avvikande beskrivningen i Tullsamarbetsrådets förklarande anmärkning till tulltaxenummer 10.06 i HS, hade fog för att betvivla giltigheten av denna kompletterande anmärkning?”
Tolkningsfrågorna
Första tolkningsfrågan
24. Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida den omtvistade kompletterande anmärkningen är ogiltig på grund av att den innehåller en definition av begreppet delvis slipat ris som innehåller ett kriterium avseende grodden på riskornet som inte finns med i den förklarande anmärkningen till HS.
25. Domstolen anmärker inledningsvis att enligt bestämmelserna i artikel 300.7 EG är HS-konventionen bindande för gemenskapens institutioner. Gemenskapen har enligt artikel 3 i nämnda konvention förbundit sig att inte ändra HS innehåll (se, för ett liknande resonemang, dom av den 28 mars 2000 i mål C-309/98, Holz Geenen, REG 2000, s. I‑1975, punkt 13). Det skall härvid även anmärkas att eftersom internationella avtal som gemenskapen har ingått har företräde gentemot gemenskapens sekundärrätt (dom av den 10 januari 2006 i mål C-344/04, IATA m.fl., REG 2006, s. I-0000, punkt 35), skall den senare i möjligaste mån tolkas konformt med dessa avtal (dom av den 10 september 1996 i mål C-61/94, kommissionen mot Tyskland, REG 1996, s. I-3989, punkt 52, och av den 1 april 2004 i mål C-286/02, Bellio F.lli, REG 2004, s. I-3465, punkt 33).
26. Enligt domstolens fasta rättspraxis skall vidare, av hänsyn till rättssäkerheten och i syfte att underlätta kontroll, det avgörande kriteriet för klassificering av varor allmänt vara varornas objektiva kännetecken och egenskaper, såsom de definieras i tulltaxenumren i KN och anmärkningarna till delen eller kapitlet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 16 september 2004 i mål C-396/02, DFDS, REG 2004, s. I‑8439, punkt 27, och av den 15 september 2005 i mål C-495/03, Intermodal Transports, REG 2005, s. I-0000, punkt 47).
27. De förklarande anmärkningar som har utarbetats av Europeiska gemenskapernas kommission (vad beträffar KN) och Världstullorganisationen (vad beträffar HS) utgör viktiga tolkningsdata vid bedömningen av vad som inbegrips under olika tullnummer, likväl utan att vara rättsligt bindande (se bland annat domarna i de ovannämnda målen DFDS, punkt 28, och Intermodal Transports, punkt 48).
28. Lydelsen av nämnda anmärkningar i KN skall därför överensstämma med bestämmelserna i densamma och inte ändra deras räckvidd (se, bland annat, dom av den 9 februari 1999 i mål C-280/97, ROSE Elektrotechnik, REG 1999, s. I-689, punkt 23, och av den 26 september 2000 i mål C-42/99, Eru Portuguesa, REG 2000, s. I‑7691, punkt 20, samt domen i det ovannämnda målet Intermodal Transports, punkt 48).
29. Domstolen konstaterar att i förevarande fall var ordalydelsen i beskrivningen av de olika rissorterna i de olika numren och undernumren desamma i HS och KN. Det är utrett att definitionerna av paddyris och ris endast befriat från ytterskalet i punkterna d och e i den omtvistade kompletterande anmärkningen är desamma som i den förklarande anmärkningen till HS. Paddyris är alltså ris där riskornen har kvar sitt ytterskal. Ris endast befriat från ytterskalet är riskorn som efter en första behandling har befriats från detta ytterskal.
30. Undernummer 1006 30 avser, såväl i HS som i KN, ris som har genomgått en ytterligare behandling och blivit till delvis slipat ris, slipat ris eller till och med polerat eller glaserat ris. KN överensstämmer därför med HS.
31. Tolkningsfrågan innebär att det måste prövas huruvida bestämmelserna i den omtvistade kompletterande anmärkningen har ändrat innebörden av KN genom deras definition av delvis slipat ris och helt slipat ris.
32. Enligt HS, vars innebörd har klargjorts genom Världstullorganisationens förklarande anmärkning, är delvis slipat ris riskorn som delvis har befriats från fruktväggen medan helt slipat ris är riskorn som helt har befriats från fruktväggen. I den omtvistade kompletterande anmärkningen definieras under punkt f i densamma delvis slipat ris som riskorn från vilka ytterskalet, en del av grodden och hela eller en del av den yttre men inte den inre fruktväggen har avlägsnats. I samma kompletterande anmärkning definieras, i punkt g i densamma, helt slipat ris som riskorn från vilka ytterskalet, den yttre och den inre fruktväggen och grodden – i fråga om långkornigt eller mellankornigt ris fullständigt och i fråga om rundkornigt ris åtminstone en del därav – har avlägsnats. Det finns alltså en skillnad i definitionernas ordalydelse mellan Världstullorganisationens förklarande anmärkning och den omtvistade kompletterande anmärkningen vad avser huruvida omständigheten att grodden har avlägsnats skall påverka definitionen av delvis slipat ris eller inte.
33. Med hänsyn till risets objektiva kännetecken såsom dessa framgår av handlingarna i målet, är ris från vilket en del av fruktväggen har avlägsnats inte längre ris endast befriat från ytterskalet enligt undernummer 1006.20 i HS, eftersom, som nämnts ovan i punkt 29, endast ytterskalet har avlägsnats. Enligt HS omfattar kategorin delvis slipat ris allt ris från vilket en del av fruktväggen har avlägsnats, varvid delvis slipat ris, enligt den omtvistade kompletterande anmärkningen f uppfyller detta kriterium, varför denna anmärkning inte i sig står i strid med HS.
34. Om den omtvistade kompletterande anmärkningen inte desto mindre skall förstås så, att undernummer 1006 30 inte omfattar ris från vilket en del av fruktväggen men inte grodden har avlägsnats konstaterar domstolen att sådant ris inte heller kan klassificeras under undernummer 1006 20 i KN. En sådan tolkning skulle också leda till att sådant ris inte kunde klassificeras överhuvudtaget, vilket i sin tur skulle leda till att HS blev ofullständigt, trots att dess allmänna syfte är just att samtliga varor skall ha en klassificering. Med beaktande av att sekundärrätten, såsom påpekats ovan i punkt 25, skall tolkas så, att den överensstämmer med internationella avtal som gemenskapen är bunden av enligt artikel 300.7 EG kommer domstolen därför att pröva huruvida det går att göra en annan tolkning av den omtvistade kompletterande anmärkningen som är förenlig med HS.
35. Såsom generaladvokaten har anmärkt i punkt 42 i sitt förslag till avgörande följer det av omständigheten att punkterna f och g i den omtvistade kompletterande anmärkningen står nära varandra att anmärkningen kan förstås så, att den endast preciserar att endast omständigheten att en del av grodden har avlägsnats, vad gäller långkornigt ris, inte räcker för att detta ris skall kunna klassificeras som helt slipat ris. Denna förklaring skall därför tolkas så, att omnämnandet av att en del av grodden har avlägsnats inte utgör ett ytterligare krav för att ris skall kunna klassificeras som delvis slipat ris i stället för som ris endast befriat från ytterskalet.
36. Eftersom denna hänvisning till grodden i den omtvistade kompletterande anmärkningen inte kan påverka huruvida ris skall klassificeras som delvis slipat ris eller som helt slipat ris, vilka båda omfattas av samma undernummer 1006 30 i KN, kan hänvisningen inte leda till att ris vars fruktvägg har behandlats helt eller delvis, enligt HS, inte omfattas av detta undernummer. Denna hänvisning skall alltså anses vara förenlig med HS och den innebär således inte att den omtvistade kompletterande anmärkningen är ogiltig.
37. Av vad som anförts ovan skall den första frågan besvaras så, att det inte har framkommit någon omständighet som påverkar giltigheten av punkt f i den omtvistade kompletterande anmärkningen.
Andra tolkningsfrågan
38. Den hänskjutande domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida, för det fall den omtvistade kompletterande anmärkningen förklaras giltig, ett tullpliktigt företag som ASAD kan befrias från återkrav i efterhand för importtull enligt bestämmelserna i artikel 220.2 b i tulltaxan och huruvida detta kan anses vara i god tro trots att det inte är säkert att detta tullpliktiga företag när det upprättade tulldeklarationen på grundval av Världstullorganisationens förklarande anmärkning och inte på grundval av den omtvistade kompletterande anmärkningen har varit aktsam i syfte att försäkra sig om att samtliga villkor för att erhålla förmånstullen var uppfyllda .
39. Det framgår av begäran om förhandsavgörande att den andra frågan endast har ställts för det fall den omtvistade kompletterande anmärkningen skulle leda till att partier av ris där en del av fruktväggen har avlägsnats men inte grodden klassificerades enligt ett annat undernummer än det som gäller för delvis slipat ris eller helt slipat ris.
40. Det framgår av punkt 35 ovan att den omtvistade förklarande anmärkningen skall tolkas så, att ris från vilket en del av fruktväggen men inte grodden har avlägsnats inte kan klassificeras enligt ett annat undernummer än delvis slipat ris. Den hänskjutande domstolen har själv preciserat att det deklarerade riset borde ha klassificerats enligt undernummer 1006 30 och att ASAD hade följt samtliga gällande bestämmelser.
41. Anledning saknas därför att besvara den andra frågan.
Rättegångskostnader
42. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.
Domslut
På dessa grunder beslutar domstolen (tredje avdelningen) följande:
Vid prövningen av den första tolkningsfrågan har det inte framkommit någon omständighet som påverkar giltigheten av punkt f i kompletterande anmärkning 1 till kapitel 10 i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2388/2000 av den 13 oktober 2000.