62005CJ0286_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑286/05,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) z 30. júna 2005 a doručený Súdnemu dvoru 18. júla 2005, ktorý súvisí s konaním:
Reinhold Haug
proti
Spolkovej krajine Bádensko‑Württembersko,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora),
v zložení: predseda štvrtej komory K. Schiemann, sudcovia E. Juhász a M. Ilešič (spravodajca),
generálny advokát: P. Léger,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– pán Haug, v zastúpení: F. Schulze, Rechtsanwalt,
– spolková krajina Bádensko‑Württembersko, v zastúpení: N. Philippi, splnomocnená zástupkyňa,
– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: F. Erlbacher a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 2 ods. 2 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).
2. Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pánom Haugom, súkromne hospodáriacim roľníkom, proti spolkovej krajine Bádensko-Württembersko, v zastúpení Landratsamt Tuttlingen (Finančná administratívna služba Tuttlingen), týkajúceho sa zrušenia rozhodnutia o udelení pomoci a povinnosti vrátenia jej celej sumy.
Právny rámec
3. Článok 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 stanovuje:
„‚Nezrovnalosť‘ je akékoľvek porušenie ustanovenia práva spoločenstva vyplývajúce z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu, dôsledkom čoho je alebo by bolo poškodenie všeobecného rozpočtu spoločenstiev alebo rozpočtov nimi spravovaných, buď zmenšením, alebo stratou výnosov plynúcich z vlastných zdrojov vyberaných priamo v mene spoločenstiev alebo neoprávnenou výdajovou položkou.“
4. Článok 2 ods. 2 druhá veta tohto nariadenia stanovuje:
„V prípade následnej zmeny a doplnenia ustanovení, ktoré ukladajú správne sankcie a sú upravené v právnych predpisoch spoločenstva, sa retroaktívne uplatnia menej prísne ustanovenia.“
5. Článok 4 predmetného nariadenia stanovuje:
„1. Je všeobecným pravidlom, že pri akejkoľvek nezrovnalosti sa neprávom získaná výhoda odníme:
– povinnosťou zaplatiť alebo vrátiť dlžné alebo neprávom získané sumy,
...
2. Uplatnenie opatrení uvedených v odseku 1 sa obmedzí na zrušenie poskytnutej výhody, ak je tak ustanovené, na úrok určený na základe paušálnej sadzby.
...
4. Opatrenia ustanovené v tomto článku sa nepovažujú za tresty.“
6. Podľa znenia článku 5 ods. 1 toho istého nariadenia:
„Úmyselná nezrovnalosť alebo nezrovnalosť spôsobené nedbanlivosťou môžu mať za následok tieto správne sankcie:
...
b) zaplatenie sumy väčšej ako sú sumy neprávom získané alebo neuhradené a prípadne úroky; táto dodatočná suma sa stanovuje v súlade s percentuálnou sadzbou, ktorú treba ustanoviť osobitnými pravidlami a nesmie prekročiť úroveň nevyhnutnú na vytvorenie odstrašujúceho účinku;
c) celkové alebo čiastočné odňatie výhody poskytnutej na základe právnych predpisov spoločenstva, aj keď mal subjekt neprávom úžitok len z časti takej výhody;
...“
7. Článok 9 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 3887/92 z 23. decembra 1992 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci Spoločenstva [ neoficiálny preklad ] (Ú. v. ES L 391, s. 36) upravuje rozdiely medzi rozlohou plôch deklarovaných v žiadosti o pomoc spojenej s plochou („pomoc na plochu“) na jednej strane a rozlohou, pre ktorú boli splnené všetky podmienky nariadenia („určená plocha“), na strane druhej. Toto ustanovenie znie takto:
„Pokiaľ je konštatované že rozloha deklarovaná v žiadosti o ‚pomoc na plochu‘ prekračuje určenú plochu, suma pomoci sa vypočíta na základe rozlohy skutočne určenej pri kontrole. Predsa však, s výnimkou vis major skutočne určená plocha sa zníži o:
– dvojnásobok konštatovaného prebytku, pokiaľ tento prevyšuje 2 % alebo 2 hektáre a zodpovedá najviac 10 % určenej plochy,
– 30 % ak konštatovaný prebytok prevyšuje 10 % a zodpovedá najviac 20 % určenej plochy.
V prípade ak konštatovaný prebytok prevyšuje 20 % určenej plochy, nie je poskytnutá žiadna pomoc na plochu.
...
Parcely vyradené z užívania pre produkciu materiálov slúžiacich na výrobu nie potravinových výrobkov, pre ktoré užívateľ nesplnil všetky povinnosti ktoré sú mu uložené, sú považované za plochy nezohľadnené kontrolou za uplatnenia tohto článku.
V zmysle tohto článku, pod pojmom ‚určená plocha‘ sa rozumie plocha pre ktorú boli splnené všetky podmienky nariadenia.“ [ neoficiálny preklad ]
8. Nariadenie č. 3887/92 bolo zrušené článkom 53 ods. 1 prvou vetou nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúcim podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11; Mim. vyd. 03/034, s. 308). Predsa však, článok 53 ods. 1 druhá veta nariadenia č. 2419/2001 stanovuje, že nariadenie č. 3887/92 „naďalej sa uplatňuje ohľadom žiadostí o pomoc týkajúcich sa trhových rokov alebo prémiových období, ktoré začnú pred 1. januárom 2002“.
9. Pod nadpisom „Základ výpočtu“ článok 31 nariadenia č. 2419/2001 stanovuje:
„...
2. Bez toho, že by boli dotknuté zníženia a vylúčenia v súlade s článkami 32 až 35, ak deklarovaná plocha v žiadosti o pomoc na plochu presahuje plochu určenú pre túto skupinu plodín ako výsledok administratívnej kontroly alebo kontroly na mieste, pomoc je vypočítaná na základe plochy stanovenej pre túto skupinu plodín.
3. Výpočet maximálnej vhodnej plochy pre platby na plochu pre producentov plodín pestovaných na ornej pôde je urobený na základe stanovenej plochy pôdy vyradenej z využitia a na proporcionálnom základe pre každú príslušnú plodinu. Avšak platby pre producentov plodín pestovaných na ornej pôde vo vzťahu k stanovenej ploche pôdy vyradenej z využívania sú znížené len na úroveň korešpondujúcu s plochou, ktorá by bola potrebná na vyprodukovanie 92 ton obilnín v súlade s článkom 6 (7) nariadenia [Rady] (ES) č. 1251/1999 [zo 17. mája 1999 stanovujúce systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 03/025, s. 322)].
...“
10. Článok 32 toho istého nariadenia s nadpisom „Zníženia a vylúčenia v prípadoch nadmerného vyhlásenia“ stanovuje vo svojom odseku 1:
„Ak ohľadom plodinovej skupiny deklarovaná plocha presahuje plochu stanovenú v súlade s článkom 31 (2), pomoc sa vypočíta na základe stanovenej plochy zníženej dvojnásobkom zisteného rozdielu, ak tento rozdiel je viac než 3 % alebo dva hektáre, ale nie viac, ako 20 % stanovenej plochy.
Ak je rozdiel viac, než 20 % stanovenej plochy, žiadna pomoc súvisiaca s plochou nebude udelená pre príslušnú plodinovú skupinu.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
11. Dňa 22. marca 2000 pán Haug požiadal o pomoc na plochu pre určité plodiny pestované na ornej pôde, na plochu osiatu repkou olejnou a plochu osiatu obilninami. Vo svojej žiadosti uviedol parcely vyradené z užívania, na ktorých v dôsledku toho mali byť pestované produkty neurčené priamo na konzumáciu. Rozhodnutím z 18. decembra 2000 mu Amt für Landwirtschaft, Landschafts- und Bodenkultur Tuttlingen (úrad pre poľnohospodárstvo a zveľaďovanie krajiny Tuttlingen, ďalej len „AALB“) za uplatnenia nariadenia Spoločenstva o plodinách pestovaných na ornej pôde poskytol pomoc na plochu v celkovej sume 17 772,57 DEM. Táto suma sa rozdeľovala na tri čiastky týkajúce sa v uvedenom poradí repky olejnej, obilnín a parciel vyradených z užívania. Predmetné rozhodnutie stanovilo, že záväzky podpísané pánom Haugom v momente podania žiadosti o pomoc musia byť dodržané.
12. V nadväznosti na list ALLB z 13. decembra 2000, požadujúci v rámci všeobecného preverenia prípustnosti, predloženie potvrdení týkajúcich sa dodávok repky olejnej určených na konzumáciu, pán Haug informoval ALLB k dátumu 21. decembra 2000, že jeho syn sa dopustil chyby tým, že z nepozornosti dodal určité množstvo repky olejnej, ktorá mala byť dodaná ako surovina neurčená na konzumáciu, ako repku olejnú určenú na konzumáciu.
13. Rozhodnutím zo 16. februára 2001 ALLB zrušil svoje rozhodnutie z 18. decembra 2000 týkajúce sa úhrady pomoci v sume 17 772,57 DEM a požadoval vrátenie tejto sumy zvýšenej o úrok v sume 354,83 DEM. Toto rozhodnutie bolo odôvodnené nedodržaním zmluvných záväzkov dojednaných v rámci žiadosti o pomoc zo strany pána Hauga. Pretože rozdiel medzi plochami deklarovanými v tejto žiadosti a určenými plochami presahoval 20 %, v zmysle článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92 nemohla byť poskytnutá žiadna pomoc.
14. Pán Haug podal proti tomuto rozhodnutiu odvolanie. Napádal najmä sumu, ktorá mala byť vrátená, považujúc ju za neprimeranú vo vzťahu k chybe, ku ktorej došlo z nepozornosti. Podľa jeho názoru nedodržanie rozlohy plôch vyradených z užívania môže mať za následok iba zníženie pomoci. Dovolával sa v tejto súvislosti článku 31 ods. 3 druhej vety nariadenia č. 2419/2001, v zmysle ktorého platby pre producentov plodín pestovaných na ornej pôde vzťahujúce sa k stanovenej ploche pôdy vyradenej z využívania sú znížené len na úroveň korešpondujúcu s plochou, ktorá by bola potrebná na vyprodukovanie 92 ton obilnín v súlade s článkom 6 ods. 7 nariadenia č. 1251/1999. Podľa pána Hauga sa toto pravidlo musí uplatňovať v danom prípade v zmysle článku 2 druhej vety nariadenia č. 2988/95.
15. Rozhodnutím z 13. decembra 2002 Regierungspräsidium Freiburg zamietlo odvolanie pána Hauga. Žaloba podaná pánom Haugom proti tomuto rozhodnutiu bola rovnako zamietnutá rozsudkom Verwaltungsgericht Freiburg z 23. novembra 2004. Pán Haug podal odvolanie proti tomuto rozsudku na Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg.
16. Za týchto podmienok sa Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1. Uplatní sa článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia [č. 2988/1995] aj vtedy, ak sa v súvislosti s nezrovnalosťou podľa článku 1 ods. 2 uvedeného nariadenia vyžaduje iba vrátenie neprávom získanej pomoci (článok 4 ods. 1 [predmetného] nariadenia) a suma neprávom získanej pomoci, ktorá sa má vrátiť, by bola podľa neskoršieho ustanovenia práva Spoločenstva nižšia ako suma, ktorá vyplýva z použitia právnej normy Spoločenstva platnej v čase vzniku nezrovnalosti?
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
2. Uplatní sa článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia [č. 2988/1995] aj vo vzťahu k príslušným ustanoveniam o platbe úrokov, ak sa dotknutému producentovi neukladá žiadna správna sankcia v zmysle článku 5 ods. 1 uvedeného nariadenia, len sa od neho vyžaduje vrátenie neprávom poskytnutej pomoci v súlade s článkom 4 ods. 1 [predmetného] nariadenia?“
O prejudiciálnych otázkach
17. V rámci konania na základe spolupráce medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom zakotveného v článku 234 ES Súdnemu dvoru prislúcha poskytnúť vnútroštátnemu súdu odpoveď potrebnú na rozhodnutie vo veci, ktorú začal súd prejednávať. Z tohto pohľadu Súdnemu dvoru prislúcha prípadne preformulovať otázky, ktoré sú mu predložené (pozri najmä rozsudky z 28. novembra 2000, Roquette Frères, C‑88/99, Zb. s. I‑10465, bod 18, a z 20. mája 2003, Ravil, C‑469/00, Zb. s. I‑5053, bod 27).
18. Z odôvodnenia návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že účastníci konania vo veci samej pripúšťajú, že zásada retroaktívneho uplatnenia miernejších ustanovení uvedená v článku 2 ods. 2 druhej vete nariadenia č. 2988/95 je výslovne obmedzená na administratívne sankcie, a neuplatňuje sa teda na opatrenia v zmysle článku 4 tohto nariadenia.
19. Ako vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania a pripomienok predložených Súdnemu dvoru, konanie vo veci samej sa týka otázky, či povinnosť vrátenia celej sumy pôvodne priznanej pomoci na plochu, zvýšenej o úrok, v dôsledku konštatovania prebytku prevyšujúceho o 20 % určenej plochy v zmysle článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92 predstavuje opatrenie v zmysle článku 5 toho istého nariadenia. Okrem toho účastníci konania vo veci samej sa nezhodujú, pokiaľ ide o to, či článok 31 ods. 3 nariadenia č. 2419/2001, na ktorú poukazuje pán Haug ako na miernejšie ustanovenie v zmysle článku 2 ods. 2 druhej vety nariadenia č. 2988/95, má alebo nemá povahu sankcie.
20. Preto s cieľom poskytnutia odpovede umožňujúcej vnútroštátnemu súdu rozhodnúť v konaní vo veci samej je potrebné preformulovať prejudiciálne otázky takto:
Uplatní sa článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia č. 2988/95, ak v dôsledku toho, že bol konštatovaný prebytok prevyšujúci 20 % z určenej plochy v zmysle článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92, je požadované vrátenie celej pôvodne priznanej pomoci Spoločenstva zvýšenej o úrok, hoci dotknutý hospodársky subjekt tvrdí, že táto pomoc môže byť vrátená v zníženej miere v zmysle článku 31 ods. 3 nariadenia č. 2419/2001?
21. Ako Súdny dvor konštatoval pri viacerých príležitostiach, chybná deklarácia týkajúca sa plochy uvádzanej v žiadosti o pomoc uvedenej v článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92, predstavuje nezrovnalosť v zmysle článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 a zníženie sumy pomoci vyplývajúce z toho istého ustanovenia nariadenia č. 3887/92 vzhľadom na rozdiel medzi deklarovanou plochou a skutočne určenou plochou predstavuje správnu sankciu v zmysle článku 2 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 (rozsudky zo 17. júla 1997, National Farmers’ Union a i., C‑354/95, Zb. s. I‑4559, body 40 a 41; z 19. novembra 2002, Strawson a Gagg & Sons, C‑304/00, Zb. s. I‑10737, bod 46, a zo 16. marca 2006, Emsland-Stärke, C‑94/05, Zb. s. I‑2619, bod 63; pozri tiež analogicky rozsudok z 1. júla 2004, Gerken, C‑295/02, Zb. s. I‑6369, bod 50).
22. Konkrétne, takéto zníženie, ktoré sa konkretizuje úplným vrátením sumy pôvodne priznanej pomoci Spoločenstva zvýšenej o úrok zodpovedá „celkovému... odňatiu výhody poskytnutej na základe právnych predpisov spoločenstva“ uvedenému v článku 5 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 2988/95, ktoré je týmto ustanovením výslovne kvalifikované ako správna sankcia, pokiaľ nasleduje po úmyselnej nezrovnalosti alebo nezrovnalosti spôsobenej nedbanlivosťou.
23. Následne, článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia č. 2988/95 by sa mal uplatniť za predpokladu, ak bol konštatovaný prebytok vyšší ako 20 % určenej plochy v zmysle článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92 a bolo požadované vrátenie celej pôvodne priznanej pomoci Spoločenstva zvýšenej o úrok, hoci neskoršie ustanovenie Spoločenstva meniace sankciu vyplývajúcu z článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92 stanovovalo vrátenie v zníženej miere.
24. V tejto súvislosti je však potrebné poznamenať, že na rozdiel od článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92 článok 31 nariadenia č. 2419/2001 neobsahuje sankciu. Z nadpisu a zo znenia tohto posledného menovaného ustanovenia vyplýva, že sa obmedzuje na definovanie základu výpočtu, a to bez toho, že by boli dotknuté zníženia a vylúčenia v súlade s článkami 32 až 35 nariadenia č. 2419/2001. Predmetné ustanovenie teda nemôže predstavovať zmenu sankcie vyplývajúcej z článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92. Toto konštatovanie je podporované článkom 32 ods. 1 druhým pododsekom nariadenia č. 2419/2001, ktorý v podstate preberá pravidlo uvedené v článku 9 ods. 2 druhom pododseku nariadenia č. 3887/92.
25. Preto je na otázky, tak ako sú preformulované Súdnym dvorom, potrebné odpovedať, že článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia č. 2988/95 sa neuplatní, ak v dôsledku toho, že bol konštatovaný prebytok prevyšujúci 20 % z určenej plochy v zmysle článku 9 ods. 2 nariadenia č. 3887/92, je požadované vrátenie celej pôvodne priznanej pomoci Spoločenstva zvýšenej o úrok, hoci dotknutý hospodársky subjekt tvrdí, že táto pomoc môže byť vrátená v zníženej miere v zmysle článku 31 ods. 3 nariadenia č. 2419/2001.
O trovách
26. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania vo veci samej, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:
Článok 2 ods. 2 druhá veta nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa neuplatní, ak v dôsledku toho, že bol konštatovaný prebytok prevyšujúci 20 % z určenej plochy v zmysle článku 9 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 3887/92 z 23. decembra 1992 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci Spoločenstva, je požadované vrátenie celej pôvodne priznanej pomoci Spoločenstva zvýšenej o úrok, hoci dotknutý hospodársky subjekt tvrdí, že táto pomoc môže byť vrátená v zníženej miere v zmysle článku 31 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92.