62023CJ0336
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (desiata komora)
z 21. novembra 2024 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Otvorené dáta a opakované použitie informácií verejného sektora – Smernica (EÚ) 2019/1024 – Článok 1 – Pôsobnosť – Článok 2 – Pojem ‚opakované použitie‘ dokumentov – Právo na prístup k dokumentom v držbe subjektu verejného sektora“
Vo veci C‑336/23,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Visoki upravni sud (Vyšší správny súd, Chorvátsko) z 25. mája 2023 a doručený Súdnemu dvoru 26. mája 2023, ktorý súvisí s konaním:
HP – Hrvatska pošta d.d.
proti
Povjerenik za informiranje,
za účasti:
STAS d.o.o.,
SÚDNY DVOR (desiata komora),
v zložení: predseda desiatej komory D. Gratsias (spravodajca), predseda štvrtej komory I. Jarukaitis, sudca Z. Csehi,
generálny advokát: P. Pikamäe,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
le Povjerenik za informiranje, v zastúpení: Z. Pičuljan, splnomocnený zástupca,
–
chorvátska vláda, v zastúpení: G. Vidović Mesarek, splnomocnená zástupkyňa,
–
česká vláda, v zastúpení: J. Očková, M. Smolek a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia,
–
rakúska vláda, v zastúpení: A. Posch a J. Schmoll, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: U. Małecka, M. Mataija a G. Meessen, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 1 ods. 2 a článku 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1024 z 20. júna 2019 o otvorených dátach a opakovanom použití informácií verejného sektora (Ú. v. EÚ L 172, 2019, s. 56).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou HP – Hrvatska pošta d.d. (ďalej len „HP“) a Povjerenik za informiranje (splnomocnenec pre informácie, Chorvátsko) vo veci žiadosti o informácie, ktorá bola predložená spoločnosti HP a ktorej cieľom bolo najmä získanie stavebných zmlúv, informácií o situácii stavebných prác a zápisníc o odovzdaní diela.
Právny rámec
Právo Únie
3
Odôvodnenia 9, 13, 23 a 70 smernice 2019/1024 stanovujú:
„(9)
Informácie verejného sektora sú výnimočným zdrojom údajov, ktoré môžu prispieť k zlepšeniu fungovania vnútorného trhu a vývoju nových aplikácií pre spotrebiteľov a právnické osoby. Inteligentné využívanie údajov vrátane ich spracúvania prostredníctvom aplikácií umelej inteligencie môže mať transformačný účinok na všetky odvetvia hospodárstva.
…
(13)
Jedným z hlavných cieľov budovania vnútorného trhu je vytvorenie priaznivých podmienok pre rozvoj služieb a produktov v rámci celej [Európskej ú]nie a v členských štátoch. Informácie verejného sektora alebo informácie, ktoré sa zbierajú, vytvárajú, reprodukujú a šíria v rámci výkonu úlohy vo verejnom záujme alebo služby všeobecného záujmu, sú významným primárnym materiálom pre produkty a služby súvisiace s digitálnym obsahom a vďaka rozvoju moderných digitálnych technológií, ako je napríklad umelá inteligencia, technológie distribuovaných databáz transakcií a [I]nternet vecí, sa stanú ešte významnejším zdrojom obsahu. …
…
(23)
… Touto smernicou sa členským štátom ukladá povinnosť sprístupniť na opakované použitie všetky existujúce dokumenty, pokiaľ nie je prístup k nim obmedzený alebo vylúčený na základe vnútroštátnych pravidiel prístupu k dokumentom alebo nie je predmetom iných výnimiek stanovených v tejto smernici. Táto smernica vychádza z existujúcich prístupových režimov členských štátov a nemenia sa ňou vnútroštátne pravidlá prístupu k dokumentom. Neuplatňuje sa v prípadoch, v ktorých môžu občania alebo právnické osoby podľa príslušného prístupového režimu získať dokument len vtedy, keď preukážu osobitný záujem. … Subjekty verejného sektora by sa mali nabádať, aby sprístupňovali na opakované použitie všetky dokumenty, ktoré majú v držbe. …
…
(70)
Keďže ciele tejto smernice, a to uľahčiť tvorbu informačných produktov a služieb dostupných na celom území Únie a založených na dokumentoch verejného sektora, zabezpečiť účinné cezhraničné využívanie dokumentov verejného sektora na jednej strane súkromnými podnikmi, najmä [malými a strednými podnikmi (MSP)], na účely informačných produktov a služieb s pridanou hodnotou a na druhej strane občanmi na uľahčenie voľného pohybu informácií a komunikácie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodu rozsahu navrhovaného opatrenia v celej Únii ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 [ZEÚ]. …“
4
Článok 1 tejto smernice, nazvaný „Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti“, stanovuje:
„1.   V záujme presadzovania využívania otvorených dát a stimulovania inovácie v oblasti výrobkov a služieb sa touto smernicou ustanovuje súbor minimálnych pravidiel, ktorými sa riadi opakované použitie a praktické opatrenia na uľahčenie opakovaného použitia:
a)
existujúcich dokumentov v držbe subjektov verejného sektora členských štátov;
b)
existujúcich dokumentov v držbe verejných podnikov, ktoré:
i)
pôsobia v oblastiach vymedzených v smernici [Európskeho parlamentu a Rady] 2014/25/EÚ [z 26. februára 2014 o obstarávaní vykonávanom subjektmi pôsobiacimi v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a o zrušení smernice 2004/17/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 243)],
…
c)
výskumných údajov podľa podmienok stanovených v článku 10.
2.   Táto smernica sa nevzťahuje na:
…
b)
dokumenty v držbe verejných podnikov, ktoré:
i)
sú vyhotovené mimo rozsahu poskytovania služieb všeobecného záujmu v zmysle vymedzenia v práve alebo iných záväzných pravidlách členského štátu;
ii)
súvisia s činnosťami, ktoré sú priamo vystavené hospodárskej súťaži, a preto podľa článku 34 smernice 2014/25/EÚ nepodliehajú pravidlám verejného obstarávania;
…
d)
dokumenty, ako sú citlivé údaje, ktoré sú na základe prístupových režimov členského štátu vyňaté z prístupu okrem iného aj z týchto dôvodov:
i)
ochrana národnej bezpečnosti (konkrétne bezpečnosti štátu), obrana alebo verejná bezpečnosť,
ii)
dôvernosť štatistických údajov,
iii)
dôvernosť obchodných údajov (vrátane obchodného, profesionálneho alebo podnikového tajomstva);
…
f)
dokumenty, ku ktorým je obmedzený prístup na základe prístupových režimov členských štátov, vrátane prípadov, keď občania alebo právnické osoby musia preukázať osobitný záujem o získanie prístupu k dokumentom;
…
3.   Táto smernica vychádza z prístupových režimov Únie a vnútroštátnych prístupových režimov, a tieto ňou nie sú dotknuté.
…
7.   Touto smernicou sa upravuje opakované použitie existujúcich dokumentov v držbe subjektov verejného sektora a verejných podnikov členských štátov…“
5
Článok 2 smernice 2019/1024, nazvaný „Vymedzenie pojmov“, stanovuje:
„Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
‚subjekt verejného sektora‘ sú štátne, regionálne alebo miestne orgány, verejnoprávne inštitúcie alebo združenia tvorené jedným alebo viacerými takýmito orgánmi alebo jednou alebo viacerými takýmito verejnoprávnymi inštitúciami;
2.
‚verejnoprávne inštitúcie‘ sú inštitúcie, ktoré majú všetky tieto charakteristiky:
a)
sú zriadené na osobitný účel plniť potreby všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselný ani komerčný charakter;
b)
majú právnu subjektivitu, a
c)
sú z väčšej časti financované štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi, alebo inými verejnoprávnymi inštitúciami; alebo podliehajú riadiacemu dozoru týchto orgánov alebo inštitúcií; alebo majú v správnom, riadiacom alebo dozornom orgáne viac ako polovicu členov menovaných štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi alebo inými verejnoprávnymi inštitúciami;
3.
‚verejný podnik‘ je každý podnik pôsobiaci v oblastiach uvedených v článku 1 ods. 1 písm. b), na ktorý môžu mať subjekty verejného sektora priamo alebo nepriamo dominantný vplyv prostredníctvom jeho vlastníctva, svojej finančnej účasti na ňom alebo pravidiel, ktorými sa riadi. Dominantný vplyv zo strany subjektov verejného sektora sa predpokladá v ktoromkoľvek z týchto prípadov, v ktorých tieto subjekty priamo alebo nepriamo:
a)
majú v držbe väčšinu upísaného kapitálu podniku;
b)
kontrolujú väčšinu hlasovacích práv súvisiacich s akciami vydanými podnikom;
c)
môžu vymenovať viac ako polovicu členov správneho, riadiaceho alebo dozorného orgánu podniku;
…
6.
‚dokument‘ je
a)
každý obsah bez ohľadu na príslušné médium (na papieri alebo v elektronickej forme, alebo ako zvukový, vizuálny alebo audiovizuálny záznam), alebo
b)
akúkoľvek časť takého obsahu;
…
11.
‚opakované použitie‘ je činnosť, počas ktorej fyzické alebo právnické osoby používajú dokumenty, ktoré majú v držbe:
a)
subjekty verejného sektora, na komerčné alebo nekomerčné účely, ktoré sú iné, než je pôvodný účel v rámci verejných úloh, na ktoré boli dokumenty zhotovené, s výnimkou výmeny dokumentov medzi subjektmi verejného sektora výhradne na účely plnenia ich verejných úloh, alebo
b)
verejné podniky, na komerčné alebo nekomerčné účely, ktoré sú iné, než je pôvodný účel poskytovania služieb vo všeobecnom záujme, na ktoré boli dokumenty zhotovené, s výnimkou výmeny dokumentov medzi verejnými podnikmi a subjektmi verejného sektora výhradne na účely plnenia verejných úloh subjektov verejného sektora;
…“
Chorvátske právo
6
Článok 5 zakon o pravu na pristup informacijama (zákon o práve na prístup k informáciám) (Narodne novine br. 25/13, 85/15 a 69/22, ďalej len „zákon o prístupe k informáciám“) stanovuje:
„Na účely tohto zákona:
…
2.
‚orgány verejnej moci‘ v zmysle tohto zákona sú orgány štátnej správy, iné štátne orgány, orgány miestnej (regionálnej) samosprávy, právnické osoby a iné subjekty vykonávajúce verejnú moc, právnické osoby, ktorých zakladateľom je Chorvátska republika alebo orgán miestnej (regionálnej) samosprávy, právnické osoby vykonávajúce úlohy verejnej služby, právnické osoby, ktoré sú podľa osobitného predpisu financované prevažne alebo úplne zo štátneho rozpočtu alebo z rozpočtov orgánov miestnej (regionálnej) samosprávy, teda z verejných prostriedkov (odvodov, poplatkov a pod.), ako aj obchodné spoločnosti, v ktorých majú Chorvátska republika a orgány miestnej (regionálnej) samosprávy samostatne alebo spoločne väčšinový podiel,
…
5.
‚právo na prístup k informáciám‘ zahŕňa právo používateľov požadovať a získať informácie a povinnosť orgánu verejnej moci umožniť prístup k požadovaným informáciám, teda zverejniť informácie bez ohľadu na podanú žiadosť, ak takéto zverejnenie vyplýva z povinnosti ustanovenej zákonom alebo iným právnym predpisom,
6.
‚opakované použitie‘ je použitie informácií, ktoré má v držbe orgán verejnej moci, fyzickými alebo právnickými osobami na komerčné alebo nekomerčné účely, ktoré sú iné, než je pôvodný účel, na ktorý boli informácie zhotovené, a ktoré sa uskutočňuje v rámci právomocí vymedzených v zákonoch alebo iných právnych predpisoch alebo v rámci úloh, ktoré sa zvyčajne považujú za úlohy vo verejnom záujme. Výmena informácií medzi orgánmi verejnej moci na účely plnenia úloh v oblasti ich činnosti nepredstavuje opakované použitie,
…“
7
V článku 15 tohto zákona, ktorý sa nachádza v jeho kapitole IV, nazvanej „Obmedzenia práva na prístup k informáciám“, sa stanovuje:
„…
2.   Orgány verejnej moci môžu obmedziť prístup k informáciám:
…
(2)
ak je informácia obchodným alebo služobným tajomstvom v súlade so zákonom,
…
4.   Orgány verejnej moci môžu obmedziť prístup k informácii, ak:
(1)
informácia je v procese vypracúvania v rámci jedného alebo viacerých orgánov verejnej moci a uverejnenie pred vypracovaním úplnej a konečnej informácie by mohlo vážne narušiť proces jej vypracúvania,
…
8.
Prístup k informácii uvedenej v odseku 4 bode 1 tohto článku možno obmedziť aj po dokončení vypracúvania informácie, najmä ak by takéto zverejnenie vážne narušilo rozhodovací proces a vyjadrenie názorov alebo by viedlo k nesprávnej interpretácii obsahu informácie, pokiaľ nie je zverejnenie informácie odôvodnené prevažujúcim verejným záujmom.
…“
8
Podľa článku 27 uvedeného zákona, ktorý je súčasťou kapitoly VI tohto zákona s názvom „Opakované použitie informácií“:
„…
2.
Orgán verejnej moci umožňuje sprístupnenie otvorených údajov a opakované použitie informácií používateľom zverejnením informácií, ktoré môžu byť opakovane použité, alebo na základe žiadostí o opakované použitie.
…
5.
Na účely opakovaného použitia nie sú orgány verejnej moci povinné vypracúvať, upravovať informácie alebo vyberať časti informácií, ak si to vyžaduje vynaloženie neprimeraného množstva času alebo zdrojov; od orgánu verejnej moci nemožno požadovať ani ďalšiu aktualizáciu, zdokonaľovanie alebo uchovávanie informácií na účely opakovaného použitia.
…“
9
Článok 29 zákona o prístupe k informáciám s názvom „Žiadosť o opakované použitie informácií a ochrana práv používateľov“ stanovuje:
„1.   V žiadosti o opakované použitie informácií musí žiadateľ okrem údajov uvedených v článku 18 ods. 3 tohto zákona uviesť informácie, ktoré chce opakovane použiť, formu a spôsob, akým chce obsah požadovaných informácií prijať, ako aj účel použitia informácií (komerčný alebo nekomerčný účel).
2.   Žiadosť o opakované použitie informácií nie sú povinné podať tieto subjekty:
…
(2)
obchodné spoločnosti, v ktorých Chorvátska republika alebo orgán miestnej (regionálnej) samosprávy má alebo môže mať priamo alebo nepriamo dominantný vplyv na základe vlastníctva takejto spoločnosti, finančnej účasti v nej alebo na základe pravidiel určujúcich činnosť spoločnosti a ktoré:
–
vykonávajú činnosti v odvetviach plynárenstva a tepelnej energetiky, elektroenergetiky, vodného hospodárstva, dopravných služieb, letísk, námorných a riečnych prístavov, poštových služieb, ťažby ropy a zemného plynu a prieskumu alebo ťažby uhlia alebo iných pevných palív v súlade so zákonom upravujúcim verejné obstarávanie,
…
7.   Proti rozhodnutiu o opakovanom použití informácií možno podať odvolanie splnomocnencovi [pre informácie] do 15 dní od doručenia rozhodnutia. Proti rozhodnutiu splnomocnenca [pre informácie] nie je možné podať odvolanie, možno však proti nemu podať správnu žalobu na Visoki upravni sud (Vyšší správny súd, Chorvátsko).
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
10
Spoločnosť HP, ktorá je spoločnosťou v 100 % vlastníctve Chorvátskej republiky, je poskytovateľom univerzálnej poštovej služby v tomto členskom štáte. Vykonáva aj obchodné činnosti.
11
Spoločnosti HP bola podaná žiadosť o informácie, ktorej predmetom boli najmä stavebné zmluvy, informácie o situácii stavebných prác a zápisnice o odovzdaní diela.
12
Keďže HP túto žiadosť zamietla, bolo proti jej rozhodnutiu podané odvolanie splnomocnencovi pre informácie, ktorý spoločnosti HP nariadil, aby uvedenej žiadosti vyhovela.
13
Visoki upravni sud (Vyšší správny súd), ktorý rozhodoval o správnej žalobe HP proti tomuto uzneseniu splnomocnenca pre informácie, vrátil vec tomuto splnomocnencovi na účely jej preskúmania z dôvodu, že ku dňu, keď tento splnomocnenec vydal uvedené uznesenie, uplynula lehota stanovená na prebratie smernice 2019/1024 a že informačná povinnosť, ktorú uvedený splnomocnenec uložil spoločnosti HP, sa mala preskúmať z hľadiska nových definícií a výnimiek stanovených touto smernicou.
14
Splnomocnenec pre informácie, ktorý rozhodoval o vrátenej veci, opätovne nariadil spoločnosti HP, aby poskytla požadované informácie.
15
HP podala proti tomuto uzneseniu správnu žalobu na Visoki upravni sud (Vyšší správny súd), ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
16
Na podporu svojej žaloby HP najmä tvrdí, že smernica 2019/1024 bola do chorvátskeho práva prebratá nesprávne, keďže pojem „orgán verejnej moci“ v zmysle zákona o prístupe k informáciám nemá rovnaký rozsah ako pojem „verejný podnik“ v zmysle článku 2 bodu 3 tejto smernice. Okrem toho sa definícia tohto druhého pojmu obsiahnutá v uvedenej smernici uplatňuje tak na opakované použitie informácií, ako aj na právo na prístup k informáciám. HP napokon tvrdí, že informácie, ktoré jej bolo nariadené predložiť, súvisia s jej odvetvovou činnosťou a že predstavujú obchodné tajomstvo.
17
Splnomocnenec pre informácie tvrdí, že spor vo veci samej sa netýka výkonu práva na opakované použitie informácií, ale práva na prístup k informáciám. Smernica 2019/1024 pritom upravuje otvorené údaje a opakované použitie informácií verejného sektora, a nie právo na prístup k informáciám.
18
Vnútroštátny súd usudzuje, že na účely vyriešenia sporu, ktorý prejednáva, musí rozhodnúť o otázke, či bola HP povinná poskytnúť v rámci veci samej informácie, ktoré sa priamo netýkajú poskytovania služieb všeobecného záujmu, čo by okrem iného zahŕňalo určenie rozsahu pojmu „opakované použitie“ informácií v zmysle smernice 2019/1024.
19
Za týchto podmienok Visoki upravni sud (Vyšší správny súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa pojem ‚opakované použitie‘ informácií v zmysle článku 2 bodu 11 smernice [2019/1024] chápať ako prístup k akýmkoľvek informáciám, ktoré subjekt verejného sektora/verejný podnik vytvoril alebo ktoré má v držbe a ktoré používateľ (fyzická alebo právnická osoba) po prvýkrát žiada od subjektu verejného sektora?
2.
Môže sa žiadosť o informácie, ktoré subjekt verejného sektora/verejný podnik vytvoril alebo ktoré má v držbe a ktoré vznikli v rámci jeho činnosti alebo v súvislosti s organizáciou a činnosťou tohto subjektu, považovať za žiadosť o informácie, na ktorú sa vzťahujú ustanovenia tejto smernice, a tak sa ustanovenia uvedenej smernice vzťahujú na všetky žiadosti o prístup k informáciám, ktoré majú v držbe subjekty verejného sektora?
3.
Sú subjektmi, ktoré sú povinné sprístupniť informácie uvedené v článku 2 smernice [2019/1024], len tie subjekty verejného sektora, od ktorých sa požaduje opakované použitie informácií, alebo sa nové definície vzťahujú na všetky subjekty verejného sektora a na všetky informácie, ktoré majú v držbe, a tak sú subjekty vymenované v článku 2 [tejto] smernice povinné sprístupniť informácie, ktoré vytvorili alebo majú v držbe, alebo sa usudzuje, že subjekty uvedené v článku 2 [uvedenej] smernice sú povinné sprístupniť informácie len v prípade opakovaného použitia informácií?
4.
Možno výnimky z povinnosti sprístupniť informácie uvedené v článku 1 ods. 2 smernice [2019/1024] považovať za výnimky, na základe ktorých môžu subjekty verejného sektora odmietnuť sprístupniť informácie, ktoré vytvorili alebo ktoré majú v držbe, alebo ide o výnimky, ktoré sa uplatňujú len v prípade, že subjekty verejného sektora boli požiadané o opakované použitie informácií?“
Konanie na Súdnom dvore
20
Uznesením predsedu Súdneho dvora z 27. júla 2023, HP – Hrvatska pošta (C‑336/23, EU:C:2023:617), bol návrh Visoki upravni sud (Vyšší správny súd) na prejednanie tejto veci v skrátenom súdnom konaní upravenom v článku 105 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora zamietnutý.
O prejudiciálnych otázkach
21
Na úvod treba na jednej strane uviesť, že z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že žiadosť, ktorá je predmetom sporu vo veci samej, uvedená v bode 11 tohto rozsudku, sa týkala len prístupu k dokumentom v držbe subjektu verejného sektora, a jej predmetom nebolo ich opakované použitie.
22
Na druhej strane z tohto rozhodnutia vyplýva, že podľa vnútroštátneho súdu je relevantným dátumom na určenie práva uplatniteľného ratione temporis na spor vo veci samej dátum prijatia uznesenia splnomocnenca pre informácie, ktorým sa spoločnosti HP ukladá povinnosť vyhovieť tejto žiadosti, čo je dátum, ku ktorému uplynula lehota stanovená na prebratie smernice 2019/1024.
23
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry otázky týkajúce sa výkladu práva Únie kladie vnútroštátny súd v rámci právnej úpravy a skutkových okolností, ktoré vymedzuje na vlastnú zodpovednosť a ktorých správnosť Súdnemu dvoru neprináleží preverovať [rozsudok z 27. apríla 2023, M. D. (Zákaz vstupu do Maďarska), C‑528/21, EU:C:2023:341, bod 55 a citovaná judikatúra].
24
Svojimi otázkami, ktoré treba skúmať spoločne, sa tak vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má smernica 2019/1024 vykladať v tom zmysle, že žiadosť o prístup k dokumentom v držbe subjektu verejného sektora patrí do jej pôsobnosti.
25
V tejto súvislosti treba uviesť, ako vyplýva z článku 1 ods. 1 smernice 2019/1024 v spojení s jej odôvodneniami 9, 13 a 70, že účelom tejto smernice je presadzovať využívanie otvorených dát a vytvoriť priaznivé podmienky pre rozvoj produktov a služieb digitálneho obsahu na úrovni Únie a členských štátov na základe dokumentov pochádzajúcich z verejného sektora s cieľom zlepšiť fungovanie vnútorného trhu.
26
Na tento účel smernica stanovuje súbor minimálnych pravidiel týkajúcich sa opakovaného použitia a praktických opatrení na uľahčenie opakovaného použitia dokumentov v držbe subjektov verejného sektora členských štátov a určitých verejných podnikov, ako aj opakovaného použitia výskumných údajov.
27
Podľa článku 2 bodu 11 uvedenej smernice sa pod pojmom „opakované použitie“ rozumie použitie takýchto dokumentov fyzickými alebo právnickými osobami na komerčné alebo nekomerčné účely, ktoré sú iné, než je pôvodný účel v rámci verejných úloh alebo účel poskytovania služieb všeobecného záujmu, na ktoré boli tieto dokumenty zhotovené.
28
Hoci „opakované použitie“ v zmysle smernice 2019/1024 predpokladá prístup k dotknutým dokumentom, nič to nemení na tom, že ide o dva zjavne odlišné úkony (pozri analogicky rozsudok z 27. októbra 2011, Komisia/Poľsko, C‑362/10, EU:C:2011:703, bod 54).
29
Táto smernica pritom upravuje, ako uvádza jej článok 1 ods. 7, opakované použitie existujúcich dokumentov v držbe subjektov verejného sektora a verejných podnikov členských štátov, pričom nestanovuje žiadnu povinnosť v oblasti prístupu k dokumentom.
30
V súlade s článkom 1 ods. 3 smernice 2019/1024 v spojení s jej odôvodnením 23 totiž táto smernica vychádza z platných prístupových režimov Únie a vnútroštátnych prístupových režimov, a tieto ňou nie sú dotknuté. Článok 1 ods. 2 písm. d) a f) uvedenej smernice okrem toho stanovuje, že táto smernica sa nevzťahuje na dokumenty, ktoré sú na základe platných prístupových režimov členských štátov vyňaté z prístupu alebo ku ktorým je obmedzený prístup.
31
Smernica 2019/1024 teda nezakotvuje právo na prístup k dokumentom verejného sektora, ale predpokladá existenciu takéhoto práva v práve členských štátov alebo v práve Únie, a tak podmienky prístupu k týmto dokumentom nepatria do jej pôsobnosti (pozri analogicky rozsudok zo 14. novembra 2018, NKBM, C‑215/17, EU:C:2018:901, bod 32).
32
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na položené otázky odpovedať tak, že smernica 2019/1024 sa má vykladať v tom zmysle, že žiadosť o prístup k dokumentom v držbe subjektu verejného sektora nepatrí do jej pôsobnosti.
O trovách
33
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (desiata komora) rozhodol takto:
Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1024 z 20. júna 2019 o otvorených dátach a opakovanom použití informácií verejného sektora
sa má vykladať v tom zmysle, že:
žiadosť o prístup k dokumentom v držbe subjektu verejného sektora nepatrí do jej pôsobnosti.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: chorvátčina.