C‑50/14. sz. ügy
Consorzio Artigiano Servizio Taxi e Autonoleggio (CASTA) és társai
kontra
Azienda sanitaria locale di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL TO4)
és
Regione Piemonte
(a Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme)
„Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzési szerződések – EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 56. cikk – 2004/18/EK irányelv – Egészségügyi szállítási szolgáltatások – Olyan nemzeti szabályozás, amely felhatalmazza a területi egészségügyi hatóságokat, hogy az egészségügyi szállítási tevékenységeket közvetlenül és bármilyen hirdetmény nélkül a jogszabályi feltételeknek megfelelő és bejegyzett önkéntes szervezetekre bízzák a felmerült költségek megtérítése mellett – Megengedhetőség”
Összefoglaló – A Bíróság ítélete (ötödik tanács), 2016. január 28.
1.        Jogszabályok közelítése – Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai – 2004/18 irányelv – Szerződések odaítélése – Közzétételi szabályok – Olyan szerződések, amelyek értéke alacsonyabb, mint az irányelvben rögzített értékhatár, vagy amelyek a IIB. mellékletben szereplő szolgáltatásokra vonatkoznak – Egyértelműen határokon átnyúló érdeket képviselő szerződések – Az ajánlatkérő szervek kötelezettségei
(EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 56. cikk; 2004/18 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 7., 22., 23. cikk, és 35. cikk, (4) bekezdés, valamint IIA. és IIB. melléklet)
2.        Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – Elfogadhatóság – Annak szükségessége, hogy kellő részletességgel ismertessék a Bírósággal a ténybeli és szabályozási hátteret – A kötelezettség terjedelme a közbeszerzések területén
(EUMSZ 49. cikk, EUMSZ 56. cikk és EUMSZ 267. cikk; a Bíróság eljárási szabályzata, 94. cikk)
3.        Letelepedés szabadsága – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Korlátozások – Az egészségügyi szállítási tevékenységet elsődlegesen az önkéntes szervezetek számára fenntartó nemzeti szabályozás – Megengedhetetlenség – Igazolás – Annak szükségessége, hogy az egészségügyi szállítási rendszer pénzügyi egyensúlyát közegészségügyi okokból fenntartsák – Megengedhetőség – Feltételek
(EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 56. cikk)
4.        Letelepedés szabadsága – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Korlátozások – Olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi a hatóságok számára, hogy bizonyos feladatok elvégzése céljából közvetlenül önkéntes szervezeteket vegyenek igénybe – Azon kötelezettség, hogy az esetlegesen felesleges költségek elkerülése céljából a különböző szervezetek ajánlatait előzetesen összehasonlítsák – Hiány
5.        Letelepedés szabadsága – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Korlátozások – Olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi a hatóságok számára, hogy bizonyos feladatok elvégzése céljából közvetlenül önkéntes szervezeteket vegyenek igénybe – A kereskedelmi tevékenységek e szervezetek általi végzésére vonatkozó korlátok rögzítése – Tagállami hatáskör – Korlátok
1.        Lásd a határozat szövegét.
(vö. 37–39., 41., 42. pont)
2.        Lásd a határozat szövegét.
(vö. 47., 48. pont)
3.        Az EUMSZ 49. cikket és az EUMSZ 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi a helyi hatóságok számára, hogy az egészségügyi szállítási szolgáltatás nyújtását közvetlen odaítélés útján és bármilyen közzététel nélkül önkéntes szervezetekre bízzák, amennyiben az a jogi és megállapodási keret, amelyben e szervezetek a tevékenységüket kifejtik, ténylegesen hozzájárul a szociális célhoz, valamint a szolidaritás és a költségvetési hatékonyság célkitűzéseinek eléréséhez.
Ugyanis valamely szerződésnek e szerződés ajánlatkérője tagállamában székhellyel rendelkező vállalkozás számára való, minden átláthatóság nélküli odaítélése valamely másik tagállamban székhellyel rendelkező, e szerződésben esetlegesen érdekelt vállalkozásokkal szemben hátrányos eltérő bánásmódnak minősül. Hacsak objektív körülmények nem igazolják, az ilyen eltérő bánásmód, amely – mivel a más tagállamban székhellyel rendelkező valamennyi vállalkozást kizárja – elsősorban azok rovására érvényesül, az EUMSZ 49. cikk és az EUMSZ 56. cikk alkalmazásában tiltott – állampolgárságon alapuló – közvetett megkülönböztetésnek minősül.
Azonban a tagállamok hatáskörébe tartozik a közegészségügyi és szociális biztonsági rendszerük kialakítása. Egyébiránt nemcsak önmagában a társadalombiztosítási rendszer pénzügyi egyensúlya súlyos megzavarásának kockázata minősülhet olyan közérdeken alapuló kényszerítő indoknak, amely igazolhatja a szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozását, hanem ezenkívül a kiegyensúlyozott és mindenki számára hozzáférhető orvosi és kórházi ellátás közegészségügyi okokból való fenntartása is lehetővé teheti a közegészségügyi okból való eltérést, amennyiben e cél hozzájárul az egészségvédelem magas szintjéhez. Ez tehát azokra az intézkedésekre vonatkozik, amelyeknek egyrészt az az általános célja, hogy az adott tagállam területén biztosítsák a minőségi és kiegyensúlyozottan sokrétű egészségügyi ellátásokhoz való megfelelő és állandó hozzáférést, másrészt azok hozzájárulnak a költséghatékonyság biztosításához, valamint ahhoz, hogy amennyire csak lehetséges, elkerüljék az anyagi, műszaki és emberi erőforrások pazarlását.
E tekintetben a tagállam – a közegészségügyi védelmi szint meghatározása és szociális biztonsági rendszerének kialakítása céljából rendelkezésére álló mérlegelési mozgástere keretében – tekintheti úgy, hogy az önkéntes szervezetek igénybevétele felel meg az egészségügyi szállítási szolgáltatás társadalmi céljának, és az járulhat hozzá az e szolgáltatással összefüggő költségek ellenőrzéséhez. Követelmény, hogy az önkéntes szervezetek, amennyiben ebben a rendszerben részt vesznek, nem követhetnek az előzőekben említettektől eltérő célokat, nem tehetnek szert nyereségre a szolgáltatásaikért – a szolgáltatások nyújtásához szükséges változó, állandó és folyamatos költségek megtérítésétől eltekintve –, és egyáltalán nem fizethetnek ki nyereséget a tagjaik számára.
A kérdést előterjesztő bíróság feladata a megkövetelt értékelések elvégzése annak ellenőrzése céljából, hogy a megállapodás, illetve adott esetben a keretmegállapodás, amint azokat az alkalmazandó szabályozás meghatározza, ténylegesen hozzájárulnak‑e a szociális célkitűzéshez, valamint a szolidaritás és a költségvetési hatékonyság célkitűzéseinek eléréséhez.
(vö. 56., 61., 62., 64., 66., 67. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
4.        Ha valamely tagállam lehetővé teszi a hatóságok számára, hogy közvetlenül önkéntes szervezeteket vegyenek igénybe bizonyos feladatok elvégzése céljából, az e tekintetben az uniós jog által előírt feltételek tiszteletben tartása mellett, valamely olyan hatóság, amely e szervezetekkel megállapodásokat kíván kötni, nem köteles előzetesen összehasonlítani különböző szervezetek ajánlatait.
Ugyanis a közzététel követelményének hiányából az következik, hogy azok a hatóságok, amelyek az említett feltételek mellett önkéntes szervezeteket vesznek igénybe, az uniós jog értelmében nem kötelesek összehasonlítani az önkéntes szervezeteket.
Mindazonáltal az önkéntes szervezetek igénybevételének jogszerűsége elsősorban attól a feltételtől függ, hogy ez az igénybevétel ténylegesen hozzájárul‑e a költségvetési hatékonyság célkitűzéséhez. Következésképpen az említett igénybevétel végrehajtásának módozatai – amint azokat az e szervezetekkel kötött megállapodásokban, illetve egy esetleges keretmegállapodásban rögzítették – szintén hozzá kell járulniuk e célkitűzés megvalósításához. Ezenfelül a joggal való visszaélés tilalmának általános elvét kell alkalmazni az önkéntes szervezetek részéről felmerült költségek megtérítését illetően.
(vö. 70–72. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
5.        Ha valamely tagállam, amely lehetővé teszi a hatóságok számára, hogy közvetlenül önkéntes szervezeteket vegyenek igénybe bizonyos feladatok elvégzése céljából, az e tekintetben az uniós jog által előírt feltételek tiszteletben tartása mellett, megengedi e szervezeteknek, hogy bizonyos kereskedelmi tevékenységeket folytassanak, e tagállamnak kell rögzítenie az említett szervezetek tevékenységének korlátait. E korlátoknak mindazonáltal garantálniuk kell, hogy az említett kereskedelmi tevékenységek e szervezetek tevékenységeinek összességéhez viszonyítva mellékesek legyenek, és támogassák önkéntes tevékenységük folytatását.
Az e szervezetek tekintetében valamely kereskedelmi tevékenységnek a piacon történő folytatása lehetőségét választó nemzeti jogalkotó feladata azon kérdés eldöntése, hogy e tevékenység jogszabályi keretét inkább valamely számszerűsített korlát rögzítésével vagy más jellemzők segítségével írja elő.
(vö. 76., 79. pont és a rendelkező rész 3. pontja)