62025CO0257
A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE (hetedik tanács)
2025. december 8. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – A bírák öregségi nyugdíja – Számítási alap – A kirendelési juttatás figyelembevételének hiánya – A költségvetési hiány megszüntetésére irányuló követelményekkel összefüggő okok miatti kizárás – EUSZ 2. cikk – Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése – A bírói függetlenség elve – A tagállami jogalkotó és végrehajtó hatalomnak a bírák javadalmazásának csökkentésével kapcsolatos hatásköre – Feltételek”
A C‑257/25. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Tribunalul Neamţ (Nemc megyei törvényszék, Románia) a Bírósághoz 2025. április 7‑én érkezett, 2025. február 7‑i határozatával terjesztett elő a
B. V.
és
az I. J.
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (hetedik tanács),
tagjai: F. Schalin tanácselnök, M. Gavalec (előadó) és Csehi Z. bírák,
főtanácsnok: D. Spielmann,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint a Bíróság az eljárási szabályzatának 99. cikke alapján, indokolt végzéssel határoz,
meghozta a következő
Végzést
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EUSZ 2. cikknek és az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdésének az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 47. cikkével összefüggésben történő értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelem előterjesztésére a B. V. nyugalmazott bíró és az I. J. (román igazságügyi felügyelet) között annak tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében került sor, hogy ez utóbbi megtagadta a B. V. által a nyugdíjjogosultságainak felülvizsgálata céljából kapott, kirendelési napidíjra vonatkozó mintaigazolás kiállítását.
Jogi háttér
A bírák és ügyészek korábbi jogállásáról szóló törvény
3
A 2004. június 28‑i Legea nr. 303 privind statutul judecătorilor și procurorilor (a bírák és ügyészek jogállásáról szóló 303. sz. törvény) (újra közzétéve: Monitorul Oficial al României, I. rész, 2005. szeptember 13‑i 826. sz.) alapügyre alkalmazandó változata (a továbbiakban: a bírák és ügyészek korábbi jogállásáról szóló törvény) 82. cikkének (1) bekezdése lényegében úgy rendelkezett, hogy a legalább 25 év szolgálati idővel rendelkező bírák „60. életévük betöltésekor a számítási alap 80%‑ának megfelelő összegű öregségi nyugdíjban részesülhetnek, amely magában foglalja a bruttó havi besorolási támogatást vagy a havi alapilletményt, az esettől függően, valamint a nyugdíjba vonulás időpontját megelőző utolsó hónap tekintetében kapott pótlékokat”.
A 2005. október 18‑i 1275. sz. kormányhatározat
4
A 2005. október 18‑i Hotărârea Guvernului nr. 1275 pentru aprobarea Normelor metodologice de aplicare a prevederilor Legii nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor, republicată, și ale Legii nr. 47/1992 privind organizarea și funcționarea Curții Constituționale, republicată, referitoare la pensiile de serviciu și la acordarea indemnizațiilor pentru creșterea copilului în vârstă de până la 2 ani (a bírák és ügyészek jogállásáról szóló, újra közzétett 303/2004. sz. törvény, valamint az Alkotmánybíróság szervezetéről és működéséről szóló, újra közzétett 47/1992. sz. törvény az öregségi nyugdíjakkal és a két év alatti gyermekek után járó ellátásokkal kapcsolatos rendelkezéseinek alkalmazására vonatkozó módszertani szabályok jóváhagyásáról szóló 1275. sz. kormányhatározat) (Monitorul Oficial al României, I. rész, 2005. november 3‑i 979. sz.) által jóváhagyott módszertani szabályok 7. cikke az (1) és (3) bekezdésében kimondja:
„(1)   A 82. cikk (1) és (2) bekezdése szerinti öregségi nyugdíj összege a nyugdíjba vonulás időpontját megelőző, szolgálatban töltött utolsó tizenkét hónap során szerzett bruttó jövedelem átlagának 80%‑a.
[…]
(3)   A szerzett bruttó jövedelem a bruttó havi besorolási támogatáson kívül magában foglalja az állandó vagy nem állandó jellegű juttatásokat is. A bruttó jövedelem nem foglalja magában a jutalomként, pótlékként, költségtérítésként kapott összegeket, a más időszakra vonatkozó jogosultságok visszatérítését, sem a törvény 81. cikkének (1) bekezdésében előírt hét bruttó havi besorolási támogatásnak megfelelő ellátást vagy más, nem bérjellegű juttatást.”
5
E módszertani szabályok 13. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében:
„Az öregségi nyugdíj meghatározása céljából a nyugdíjra vonatkozó iratok a következőket tartalmazzák:
[…]
b)
az öregségi nyugdíjra vonatkozó, az utolsó munkáltató intézmény által kiállított igazolás, amely tartalmazza a bírósági rendszerben töltött szolgálati időt, a kizárólag bírói és ügyészi tisztségben szerzett szolgálati időt, a nyugdíjba vonulás időpontját megelőző utolsó tizenkét hónap során szerzett bruttó jövedelem átlagát és a nyugdíjba vonulás időpontjában szerzett bruttó jövedelmet”.
A 27/2006. sz. sürgősségi kormányrendelet
6
A 2006. március 29‑i Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 27 privind salarizarea și alte drepturi ale judecătorilor și procurorilor și altor categorii de personal din sistemul justiției (a bírák, ügyészek és az igazságszolgáltatási rendszer egyéb alkalmazotti kategóriáinak díjazásáról és egyéb jogairól szóló 27. sz. sürgősségi kormányrendelet) (Monitorul Oficial al României, I. rész, 2006. április 7–i 314. szám) (a továbbiakban: 27/2006. sz. sürgősségi kormányrendelet) 13. cikke (1) bekezdésének a) pontja a következőket írja elő:
„Azokat a bírákat, ügyészeket, velük egy tekintet alá eső személyi állományt és bírósági titkárokat, akiket a lakóhelyüktől eltérő helységhez rendeltek ki vagy küldenek ki, a kirendelés vagy kiküldetés teljes időtartama alatt a következő jogok illetik meg:
a)
a bruttó havi besorolási támogatás 2%‑ának megfelelő összegű napidíj, amely nem lehet alacsonyabb a költségvetési szervek személyi állományára előírt összegnél”.
A bírák és ügyészek új jogállásáról szóló törvény
7
A 2022. november 15‑i Legea nr. 303 privind statutul judecătorilor și procurorilor (a bírák és ügyészek jogállásáról szóló 303. sz. törvény) (Monitorul Oficial al României, I. rész, 2022. november 16‑i 1102. szám) 2022. november 16‑án lépett hatályba, és azt a 2023. október 19‑i Legea nr. 282 pentru modificarea și completarea unor acte norme din domeniul pensiilor de Serviciu și a Legii nr. 227/2015 privind codul fiscal (a szolgálati nyugdíjakra vonatkozó jogszabályok, valamint az adózás rendjéről szóló 227/2015. sz. törvény módosításáról és kiegészítéséről szóló 282. sz. törvény) (Monitorul Oficial al României, I. rész, 2023. október 20‑i 950. szám; a továbbiakban: a bírák és ügyészek új jogállásáról szóló törvény) módosította.
8
E módosításokat követően a bírák és ügyészek új jogállásáról szóló törvény 211. cikke kiegészült egy (41) bekezdéssel, amelynek értelmében 2024. január 1‑jétől:
„Az öregségi nyugdíj számításának alapja nem foglalja magában a jutalomként, pótlékként, költségtérítésként kapott összegeket, a nyugdíjjogosultság meghatározásakor figyelembe vett időszaktól eltérő időszakra vonatkozó bérjogosultságok visszatérítése címén kapott összegeket, napidíjakat vagy bármely más, nem állandó jellegű juttatást.”
9
Az e jogszabály‑módosítást eredményező törvénytervezet indokolása kimondja, hogy „[a]z öregségi nyugdíjak összegének átalakítása nem egyenértékű a nyugdíjra jogosultak kedvezményeinek megvonásával, hanem arra irányul, hogy a jelenlegihez képest csökkentse az állami költségvetést terhelő kötelezettségvállalásokon alapuló nyugdíjjogosultságokat. Az öregségi nyugdíjak újraszámítása nem jelenti valamely alkotmányos jog korlátozását sem, hanem a költségvetési kiadások csökkentéséhez szükséges”.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
10
Az alapeljárás felperese, B. V. 2022. december 1‑jéig, nyugdíjba vonulásáig töltötte be bírói tisztségét. Azon időszakban, amikor a román igazságügyi felügyelet ellenőre volt, vagyis 2018. december 28. és 2022. december 1. között, a 27/2006. sz. sürgősségi kormányrendelet 13. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően a bruttó havi besorolási támogatás 2%‑ának megfelelő kirendelési napidíjban részesült.
11
Nyugdíjjogosultságának megállapítása érdekében B. V. 2022. november 10‑én a román igazságügyi felügyelet főellenőrétől az általa 2022 novemberében kapott bruttó jövedelmet feltüntető, a kirendelési napidíjat is tartalmazó mintaigazolás kiállítását kérte. E juttatás összege 2022 novemberét tekintve 10143 román lejt (RON) (hozzávetőleg 2000 euró) tett ki.
12
A román igazságügyi felügyelet elutasította B. V. kérelmét azzal az indokkal, hogy e juttatás nem képezi részét az öregségi nyugdíj a bírák és ügyészek korábbi jogállásáról szóló törvény 82. cikkének (1) bekezdésében előírt számítási alapjának.
13
2023 novemberében B. V. megtámadta az elutasító határozatot a Tribunalul Neamţ (Nemc megyei törvényszék, Románia) előtt, amely a kérdést előterjesztő bíróság.
14
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből kitűnik, hogy a bírák és ügyészek korábbi jogállásáról szóló törvény hatálybalépése óta a román bírák és ügyészek a számítási alap 80%‑ának megfelelő öregségi nyugdíjra jogosultak, amely az esettől függően magában foglalja a bruttó havi besorolási támogatást vagy a bruttó havi alapilletményt, valamint a nyugdíjazást megelőző utolsó szolgálati hónap során kapott pótlékokat.
15
A kérdést előterjesztő bíróság rámutat egyrészt arra, hogy az Înalta Curte de Casație și Justiție (legfőbb semmítő‑ és ítélőszék, Románia) azt követően, hogy a kirendelési napidíjat többek között a 2022. február 7‑i és 2023. március 13‑i határozatában bérjellegűnek minősítette, 2024. november 11‑i határozatával (Monitorul Oficial al României, I. rész, 2024. december 17‑i 1269. szám) e juttatást kizárta az öregségi nyugdíj számítási alapjából, másrészt pedig, hogy 2024. január 1‑jétől ezt a megoldást a bírák és ügyészek új jogállásáról szóló törvény 211. cikkének 41 bekezdése kifejezetten előírja.
16
Ebben az összefüggésben a kérdést előterjesztő bíróság arra keres választ, hogy a bírák javadalmazására vonatkozó szabályozás objektív szempontjának hiányában az említett juttatásnak az öregségi nyugdíj számítási alapjából való kizárása nem sérti‑e a bírói függetlenség elvét, amely az EUSZ 2. és EUSZ 19. cikkből, valamint a Charta 47. cikkéből következik, és amely megköveteli, hogy a bírák stabil, a betöltött tisztség fontosságához és sajátosságaihoz igazodó díjazásban részesüljenek. Különböző nemzetközi jogi eszközök, így többek között az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának 2010. november 17‑én elfogadott, a „Bírákról: függetlenség, hatékonyság és felelősség” című CM/Rec(2010) 12 ajánlása, valamint az Európa Tanács által 1998. július 10‑én Strasbourgban elfogadott, a bírák jogállásáról szóló európai charta 6.4 pontja is hangsúlyozza e függetlenséget.
17
E körülmények között a Tribunalul Neamţ (Nemc megyei törvényszék) felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni az [EUSZ 2. cikket], amely az Európai Unió alapját képező értékek meghatározásakor a jogállamiság tiszteletben tartására utal, valamint az [EUSZ] 19. cikke (1) bekezdésének második albekezdését [a Charta] 47. cikkével összefüggésben, amely cikkek szerint a tagállamok hatékony bírói jogvédelmet biztosítanak, amely a független és pártatlan bírósághoz fordulás jogán alapul, hogy a bírói függetlenség elvével ellentétes az, ha megtagadják a [kirendelési napidíjat], jelentő díjazási elemnek [az öregségi nyugdíjjal] összefüggő jogosultságok körébe való felvételét, amely díjazási elemet nem a kirendeléssel összefüggésben ténylegesen felmerült költségek – mint például az utazás, lakás és ellátás – megtérítése formájában fizetnek ki, és amelyet a kirendelt/kiküldetésben lévő bíró jogállásával rendelkező bírák részére nyújtanak, mivel ez a megtagadás eltér a bírák [öregségi nyugdíjának] a végrehajtó és a törvényhozó hatalom önkényes beavatkozásától független objektív kritériumok alapján történő megállapítására szolgáló mechanizmustól, és a javadalmazás szintjének tartós csökkentését eredményezi, megsértve ezzel azokat az alkotmányos garanciákat, amelyek célja annak biztosítása, hogy a bírák a hivataluk méltóságának és feladataiknak megfelelő [öregségi nyugdíjat] kapjanak, és hogy az igazságszolgáltatást független bíróságok és független bírák végezzék?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
18
Eljárási szabályzatának 99. cikke értelmében, ha az előzetes döntéshozatalra terjesztett kérdésre a válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból, vagy ha az előzetes döntéshozatalra elé terjesztett kérdésre adandó válasz nem enged teret semmilyen észszerű kétségnek, a Bíróság az előadó bíró javaslatára és a főtanácsnok meghallgatását követően az eljárás során bármikor indokolt végzéssel határozhat.
19
A jelen ügyben ezt a rendelkezést kell alkalmazni.
20
Kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy az EUSZ 2. cikket és az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett második albekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy a bírói függetlenség elvével ellentétes a kirendelési napidíjnak az öregségi nyugdíj kiszámítása során történő figyelembevételének megtagadása, amely megtagadás egyrészt eltér attól a mechanizmustól, amely szerint a bírák öregségi nyugdíját a végrehajtó és a törvényhozó hatalom önkényes beavatkozásától független, objektív kritériumok alapján kell meghatározni, másrészt pedig a nyugdíjba vonult bírák javadalmazási szintjének tartós csökkenését eredményezi.
21
Ahogyan az a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik, noha a hatalmi ágak szétválasztásának elvével összhangban – amely meghatározó a jogállamiság működése szempontjából – a bírói függetlenséget a tagállam jogalkotó és végrehajtó hatalmával szemben is biztosítani kell, önmagában az a tény, hogy e hatalmi ágak részt vesznek a bírák javadalmazásának meghatározásában, nem eredményezheti a bírák e hatalmi ágaktól való függőségét, és nem kelthet kétségeket függetlenségüket vagy pártatlanságukat illetően. A tagállamok ugyanis széles mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek a költségvetésük kialakítása és a különböző közkiadások közötti döntés meghozatala során. E széles mérlegelési mozgástér magában foglalja e kiadások, többek között a bírói javadalmazás számítási módszereinek meghatározását, mivel a nemzeti jogalkotó és végrehajtó hatalom van a legjobb helyzetben ahhoz, hogy figyelembe vegye a költségvetést kialakítani, valamint a bírák függetlenségét garantálni hivatott tagállam sajátos társadalmi‑gazdasági körülményeit (2025. február 25‑iSąd Rejonowy w Białymstoku és Adoreikė ítélet, C‑146/23 és C‑374/23, EU:C:2025:109, 50. és 51. pont).
22
A bírák javadalmazására vonatkozó nemzeti szabályok azonban nem kelthetnek jogos kétségeket a jogalanyokban az érintett bírák külső tényezők általi befolyásolhatatlanságát, valamint az ütköző érdekek vonatkozásában fennálló semlegességüket illetően. Ehhez az Európa Tanács szervei által vagy az Egyesült Nemzetek rendszeréhez tartozó szervek által kidolgozott charták, jelentések és egyéb dokumentumok az e tárgyban elfogadott nemzeti rendelkezések mellett releváns iránymutatással szolgálhatnak az uniós jog értelmezéséhez (2025. február 25‑iSąd Rejonowy w Białymstoku és Adoreikė ítélet, C‑146/23 és C‑374/23, EU:C:2025:109, 52. és 53. pont).
23
Ahogyan azt a Bíróság a 2025. február 25‑iSąd Rejonowy w Białymstoku és Adoreikė ítéletének (C‑146/23 és C‑374/23, EU:C:2025:109) 65. pontjában megállapította, a tagállam jogalkotó és végrehajtó hatalma eltérhet a bírák javadalmazásának meghatározására vonatkozó részletszabályokat objektív módon meghatározó nemzeti szabályozástól, és határozhat úgy, hogy e javadalmazást csökkenti, azzal a feltétellel, hogy megfelel bizonyos követelményeknek.
24
Először is, a jogbiztonság elvének megfelelően a bírák illetményének vagy öregségi nyugdíjának csökkentésére irányuló intézkedést törvénynek kell meghatároznia, és annak objektívnek, kiszámíthatónak és átláthatónak kell lennie (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 25. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
25
E tekintetben pontosítani kell, hogy az előreláthatóság követelménye akkor teljesül, ha a jogalany – a releváns rendelkezés megfogalmazásából, szükség esetén az érintett nemzeti bíróságok által nyújtott értelmezés segítségével – megtudhatja, hogy mi e rendelkezés hatálya (lásd analógia útján: 2007. május 3‑iAdvocaten voor de Wereld ítélet, C‑303/05, EU:C:2007:261, 50. pont; 2025. június 26‑iMakeleio és ZOUGLA ítélet, C‑555/23 és C‑556/23, EU:C:2025:484, 88. pont). A jogbiztonság elve, amely megköveteli, hogy a jogszabályok egyértelműek és pontosak legyenek, és hogy alkalmazásuk előre látható legyen a jogalanyok számára, különösen olyankor, amikor kedvezőtlen következményeik lehetnek, nem értelmezhető úgy, mint amely arra kötelezi az uniós jogalkotót vagy bíróságot, hogy egy olyan szabály keretében, amelyet az előbbi elfogad, az utóbbi pedig értelmez, megemlítse azokat a különböző konkrét eseteket, amelyekben valamely absztrakt norma alkalmazható, amennyiben ezen esetek mindegyike nem határozható meg előre (lásd analógia útján: 2025. augusztus 1‑jei Timchenko kontra Tanács ítélet, C‑703/23 P, EU:C:2025:608, 33. pont).
26
Másodszor, a bírák javadalmazásának vagy öregségi nyugdíjának csökkentésére irányuló intézkedést olyan közérdekű céllal kell igazolni, mint az EUMSZ 126. cikk (1) bekezdése értelmében vett „a túlzott költségvetési hiány megszüntetésére irányuló követelmény”, azzal a kiegészítéssel, hogy a tagállam azon lehetősége, hogy ilyen követelményre hivatkozzon, nem feltételezi az EU‑Szerződéshez és az EUM‑Szerződéshez csatolt, a túlzott hiány estén követendő eljárásról szóló (12.) jegyzőkönyv szerinti eljárás megindítását (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 26. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
27
A bírák javadalmazására vonatkozó általános szabályoktól eltérést jelentő intézkedés elfogadását igazoló költségvetési okokat egyértelműen meg kell jelölni. Ezenkívül – kellően indokolt kivételes körülményektől eltekintve – ezek az intézkedések nem irányulhatnak kifejezetten a nemzeti bírói kar tagjaira, és azoknak olyan általánosabb keretbe kell illeszkedniük, amelynek célja, hogy a nemzeti közszolgálat tagjainak szélesebb köre kivegye részét az elérni kívánt költségvetési erőfeszítésekből (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 27. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
28
Így a 2010. november 17‑i CM/Rec(2010) 12 ajánlás 54. pontja értelmében: „[k]ülön jogszabályi rendelkezéseket kell bevezetni a kifejezetten a bírákat érintő javadalmazáscsökkentés elleni védelemként.” Ezzel szemben, amint azt ezen ajánlás indokolásának 57. pontja pontosítja, „[a] kifejezetten a bírák javadalmazáscsökkentésének mellőzésére vonatkozó rendelkezéssel nem ellentétes a javadalmazásnak a köztisztviselők, illetve közalkalmazottak díjazásának általános csökkentésére irányuló közpolitikák keretébe illeszkedő csökkentése.”
29
Így, ha valamely tagállam a köztisztviselőket és közalkalmazottakat érintő költségvetési korlátozásokat fogad el, a szolidaritás jellemezte társadalomban – amint azt az EUSZ 2. cikk hangsúlyozza – dönthet úgy, hogy ezeket az intézkedéseket a nemzeti bírákra is alkalmazza (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 29. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
30
Harmadszor, az arányosság elvének megfelelően, amely az uniós jog általános elve, a bírák javadalmazásának csökkentésére irányuló minden intézkedésnek alkalmasnak kell lennie az elérni kívánt, a túlzott költségvetési hiány megszüntetésére irányuló közérdekű célkitűzés megvalósítására, az e cél eléréséhez feltétlenül szükséges mértékre kell korlátozódnia, és nem lehet aránytalan az említett célhoz képest, ami azt jelenti, hogy mérlegelni kell a túlzott költségvetési hiány megszüntetését és a bírói függetlenség elvébe való beavatkozást (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 30. pont).
31
Így, figyelembe véve a tagállamok számára a költségvetésük kialakítása és a különböző közkiadások közötti döntés meghozatala során elismert széles mérlegelési mozgásteret, ahogyan arra a jelen végzés emlékeztet, a tagállamok elfogadhatnak olyan jogalkotási intézkedést, amely nem arra irányul, hogy költségvetési válság kezelése érdekében eltérjen a bírák javadalmazását meghatározó alapszabályozástól, hanem arra, hogy hosszú távú költségvetési helyzetének javítása érdekében a jövőre nézve módosítsa e szabályozást a javadalmazásuk csökkentésével (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 32. pont).
32
Az EUSZ 2. cikkel összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdéséből eredő bírói függetlenség elvével nem ellentétes az ilyen módosítás, még akkor sem, ha az időben nem korlátozott, amennyiben a bírák újonnan megállapított javadalmazása továbbra is elegendő a függetlenségük biztosításához. A bírói függetlenség megőrzése ugyanis megköveteli, hogy a javadalmazásuk szintje mindig – költségvetési korlátozás velük szembeni alkalmazása ellenére is – összhangban álljon az általuk ellátott feladatok jelentőségével, annak érdekében, hogy a jelen ítélet 400. pontjában felidézett ítélkezési gyakorlatnak megfelelően védve legyenek az olyan külső beavatkozással vagy nyomással szemben, amely veszélyeztetheti határozathozataluk függetlenségét, és befolyásolhatja határozataikat (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 33. és 34. pont).
33
A bírói illetmény szintjének az érintett tagállam társadalmi‑gazdasági hátterére tekintettel kellően magasnak kell lennie ahhoz, hogy biztos gazdasági függetlenséget nyújtson a bírák számára, megvédve őket annak veszélyétől, hogy esetleges külső beavatkozás vagy nyomás veszélyeztesse a határozataik semlegességét. Így e javadalmazás szintjének olyannak kell lennie, hogy megvédje a bírákat a korrupció minden veszélyétől. A bírói javadalmazás megfelelőségének értékelése többek között az érintett tagállam gazdasági, társadalmi és pénzügyi helyzetének figyelembevételét feltételezi. Ebből a szempontból helyénvaló összehasonlítani a bírák átlagilletményét az adott államban érvényes átlagbérrel (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 35. és 36. pont).
34
E megfontolások mutatis mutandis érvényesek a nyugdíjba vonult bírákra is. Az a tény ugyanis, hogy az aktív bírák számára garantált, hogy nyugdíjba vonulásukat követően kellően magas nyugdíjban részesülnek, megvédi őket a szolgálati idejük alatt a korrupció veszélyétől (2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 37. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
35
E tekintetben meg kell említeni a 2010. november 17‑i CM/Rec(2010) 12 ajánlás 54. pontját, amely szerint „[g]aranciákat kell biztosítani az öregségi nyugdíj kifizetésére, amelynek észszerű arányban kell állnia a [az aktív szolgálati idejük alatt] kapott díjazásukkal.” Hasonlóképpen, a jelen végzés 16. pontjában említett, a bírák jogállásáról szóló európai charta 6.4. pontjából kitűnik, hogy e jogállásnak biztosítania kell azon bírák számára, „akik a szolgálati jogviszonyuk megszűnésének törvényes korhatárát azt követően érik el, hogy meghatározott ideig betöltötték e tisztséget, hogy öregségi nyugdíjat kapjanak, amelynek szintje a lehető legközelebb kell, hogy álljon az aktív szolgálatuk idején kapott utolsó illetményük szintjéhez.”
36
Negyedszer, a javadalmazást csökkentő intézkedésnek az érintett tagállam jogában megállapított eljárási szabályoknak megfelelően hatékony bírósági felülvizsgálat tárgyát kell képeznie.
37
Jóllehet az EUMSZ 267. cikk szerinti eljárás keretében a Bíróságnak nem feladata, hogy az uniós jog szabályait egy meghatározott ügyre alkalmazza, ahhoz, hogy a kérdést előterjesztő bíróságok számára hasznos választ adjon, az alapeljárás iratai, valamint az elé terjesztett írásbeli észrevételek alapján olyan iránymutatásokat adhat, amelyek lehetővé teszik e bíróságok számára a határozathozatalt (2025. február 25‑iSąd Rejonowy w Białymstoku és Adoreikė ítélet, C‑146/23 és C‑374/23, EU:C:2025:109, 77. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
38
E tekintetben a Bíróság megállapítja, hogy a jelen ügyben sem a bírák és ügyészek korábbi jogállásáról szóló törvény, sem a 2005. október 18‑i 1275. sz. kormányhatározat, sem a 27/2006. sz. rendkívüli kormányrendelet nem döntötte el kifejezetten a kirendelési napidíj bérjellegének kérdését. Figyelembe véve az Înalta Curte de Casație și Justiție (legfőbb semmítő‑ és ítélőszék) jelen végzés 15. pontjában említett ítélkezési gyakorlatának e tekintetben fennálló ingadozásait is, úgy tűnik, hogy e juttatásnak az öregségi nyugdíj kiszámításába történő belefoglalása nem tekinthető úgy, hogy a román jogban megfelelő alappal rendelkezik (lásd analógia útján: 2025. június 5‑iCurtea de Apel Bucureşti [A bírák számára nyugdíjazásuk esetén járó juttatás megszüntetése] ítélet, C‑762/23, EU:C:2025:400, 48. pont).
39
A fenti megfontolásokra tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy az EUSZ 2. cikket és az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy a bírói függetlenség elvével nem ellentétes a kirendelési napidíjnak az öregségi nyugdíj kiszámítása során történő figyelembevételének megtagadása, amely megtagadás egyrészt eltér attól a mechanizmustól, amely szerint a bírák öregségi nyugdíját a végrehajtó és a törvényhozó hatalom önkényes beavatkozásától független, objektív kritériumok alapján kell meghatározni, másrészt pedig a nyugdíjba vonult bírák javadalmazási szintjének tartós csökkenését eredményezi.
A költségekről
40
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (hetedik tanács) a következőképpen határozott:
Az EUSZ 2. cikket és az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkével összefüggésben értelmezett második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy a bírói függetlenség elvével nem ellentétes a kirendelési napidíjnak az öregségi nyugdíj kiszámítása során történő figyelembevételének megtagadása, amely megtagadás egyrészt eltér attól a mechanizmustól, amely szerint a bírák öregségi nyugdíját a végrehajtó és a törvényhozó hatalom önkényes beavatkozásától független, objektív kritériumok alapján kell meghatározni, másrészt pedig a nyugdíjba vonult bírák javadalmazási szintjének tartós csökkenését eredményezi.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: román.