Začasna izdaja
SODBA SODIŠČA (tretji senat)
z dne 30. aprila 2026(*)
„ Predhodno odločanje – Protokol (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske unije – Člen 10 – Člani Evropskega ekonomsko‑socialnega odbora (EESO) – Odvzem imunitete – Član, ki mu je bila odvzeta imuniteta v okviru sodnih postopkov v zvezi z dejanji, ki se kazensko preganjajo – Imenovanje v novem zakonodajnem obdobju – Odsotnost nujnosti novega odvzema imunitete v zvezi z istimi dejanji “
V zadevi C‑30/25,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo tribunal de première instance francophone de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju za postopke v francoščini, Belgija) z odločbo z dne 7. januarja 2025, ki je na Sodišče prispela 13. januarja 2025, v kazenskem postopku zoper
FR,
ob udeležbi
Auditeur du travail,
ZT,
GQ,
KH,
AN,
FU,
Evropskega ekonomsko‑socialnega odbora,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi C. Lycourgos, predsednik senata, O. Spineanu‑Matei, sodnica, S. Rodin, N. Piçarra in N. Fenger (poročevalec), sodniki,
generalna pravobranilka: L. Medina,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–        za FR M. Aboudi in M. Casado García‑Hirschfeld, avocats,
–        za auditeur du travail M. Laurent, namestnik tožilca pri delovnem sodišču,
–        za ZT N. de Montigny, avocate,
–        za GQ, KH, AN, FU, V. Bodson in L. Levi, avocats,
–        za Evropski ekonomsko‑socialni odbor L. Camarena Januzec, K. Gambino in M. Pascua Mateo, agenti,
–        za belgijsko vlado P. Cottin, L. Jans in C. Pochet, agenti,
–        za Evropsko komisijo M. Heller in S. Pardo Quintillán, agentki,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 12. februarja 2026
izreka naslednjo
Sodbo
1        Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 10 Protokola (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske unije (UL 2016, C 202, str. 266, v nadaljevanju: Protokol o privilegijih in imunitetah).
2        Ta predlog je bil vložen v okviru kazenskega postopka, ki je bil uveden zoper FR, člana Evropskega ekonomsko‑socialnega odbora (EESO), zaradi domnevnega napada ali psihičnega nasilja na delovnem mestu v zvezi z ZT, GQ, KH, AN in FU.
Pravni okvir
Pogodba DEU
3        Člen 300(4) PDEU določa, da „[č]lani Ekonomsko-socialnega odbora […] niso vezani na nikakršna obvezujoča navodila. Člani opravljajo svoje naloge popolnoma neodvisno in v splošnem interesu [Evropske] [u]nije.“
4        Člen 343 PDEU določa:
„Na ozemljih držav članic uživa Unija v skladu s pogoji iz Protokola o privilegijih in imunitetah […] privilegije in imunitete, ki jih potrebuje za opravljanje svojih nalog. Enako velja za Evropsko centralno banko in Evropsko investicijsko banko.“
Protokol o privilegijih in imunitetah
5        Člen 9 Protokola o privilegijih in imunitetah določa:
„Med zasedanjem Evropskega parlamenta njegovi člani uživajo:
(a)      na ozemlju svoje države imunitete, priznane članom parlamenta te države;
(b)      na ozemlju vseh drugih držav članic imuniteto pred kakršnim koli priporom in sodnim postopkom.
Za člane velja imuniteta tudi medtem, ko potujejo do kraja zasedanja Evropskega parlamenta in nazaj.
[…]“
6        Člen 10 tega protokola določa:
„Predstavniki držav članic, ki sodelujejo pri delu institucij Unije, njihovi svetovalci in tehnični strokovnjaki pri opravljanju svojih nalog in medtem, ko potujejo do kraja zasedanja in nazaj, uživajo običajne privilegije, imunitete in olajšave.
Ta člen se uporablja tudi za člane svetovalnih organov Unije.“
Statut članov Evropskega ekonomsko-socialnega odbora
7        Statut članov Evropskega ekonomsko‑socialnega odbora z dne januarja 2012, sprejet med drugim na podlagi poslovnika tega svetovalnega organa, v členu 9, naslovljenem „Pravica do zaščite in imunitete pri opravljanju funkcije“, določa:
„[…]
3.      Imuniteta
3.1.      Za vsako omejevanje osebne svobode članov, katere vzrok je neposredno ali posredno povezan z njihovo funkcijo, je potrebno predhodno soglasje Odbora, razen če so bili člani zaloteni pri prestopku.
[…]
4.      Postopki v zvezi z imuniteto
4.1.      Vse zahteve za odvzem imunitete članu, ki ga predsedniku naslovi pristojni organ države članice, se pošljejo predsedstvu.
[…]
6.      Dolžnosti institucije in njenega predsednika
6.1.      Pri izvajanju pooblastil v zvezi s privilegiji in imunitetami si Odbor kot demokratični posvetovalni organ prizadeva predvsem za ohranitev lastne integritete in zagotovitev neodvisnosti članov pri opravljanju nalog.
[…]“
Postopek v glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
8        Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) je 6. decembra 2018 začel preiskavo v zvezi z očitki glede ravnanja, ki se kazensko preganja in ki naj bi ga storil FR, ki je član EESO od 1. maja 2004, v razmerju do osebja tega svetovalnega organa.
9        OLAF je 10. januarja 2020 svoje poročilo o preiskavi poslal ministère public (državno tožilstvo, Belgija). V tem poročilu so obravnavane zlorabe in nadlegovanja, ki naj bi jih storil FR, v razmerju zlasti do GQ, KH, AN in FU.
10      Kot član EESO je FR v obdobju, na katero se nanašajo očitki ravnanja, ki se kazensko preganja, užival imuniteto na podlagi člena 343 PDEU in člena 10 Protokola o privilegijih in imunitetah.
11      Tožilstvo delovnega sodišča je 4. junija 2020 po sporočilu o preiskavi, ki jo je opravil OLAF,
od EESO zahtevalo, naj FR odvzame imuniteto.
12      Plenarna skupščina EESO je s sklepom z dne 15. julija 2020 s soglasjem FR temu odvzela imuniteto. Ta sklep se uporablja za celoten postopek, ki temelji na preiskavi, ki jo je opravil OLAF, in za posledične sodne postopke v zvezi s kaznivimi dejanji, storjenimi med mandatom v obdobju od oktobra 2015 do septembra 2020.
13      21. septembra 2020 se je začelo novo zakonodajno obdobje in FR je bil imenovan za člana EESO za nov petletni mandat.
14      Tožilstvo delovnega sodišča je z vabilom, ki je bilo FR vročeno 20. marca 2024, zadnjenavedenega pozvalo pred tribunal de première instance francophone de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju za postopke v francoščini, Belgija), ki je predložitveno sodišče, ker je napadel ZT, GQ, KH, AN in FU oziroma nad njimi izvajal psihično nasilje na delovnem mestu. Očitana dejanja naj bi se dogajala med 1. januarjem 2011 in 17. julijem 2020.
15      FR je trdil, da ima nov mandat, na katerega je vezana tudi imuniteta iz člena 10 Protokola o privilegijih in imunitetah, tako da bi po njegovem mnenju moralo tožilstvo delovnega sodišča po tem novem imenovanju ponovno zahtevati in doseči odvzem njegove imunitete.
16      Predložitveno sodišče pojasnjuje, da bi bilo mogoče trditve FR do neke mere podpreti s sodbo z dne 19. decembra 2019, Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115), v kateri je Sodišče v zvezi s členom 9 Protokola o privilegijih in imunitetah razsodilo, da je treba zahtevati odvzem imunitete osebi, izvoljeni v Evropski parlament, da bi ta oseba lahko ostala v priporu pred sojenjem, kadar so začetek pripora in dejstva, ki ga utemeljujejo, obstajala pred temi volitvami, in torej pred mandatom, na podlagi katerega je bila navedeni osebi podeljena imuniteta, kar bi lahko pomenilo, da je treba za nadaljevanje kazenskega pregona ob nastopu novega mandata ponovno zahtevati imuniteto.
17      Vendar navedeno sodišče navaja, da se ta sodba ne nanaša,
kot v obravnavani zadevi, na predstavnika države članice, za katero se uporablja člen 10 tega protokola, ampak na člana Evropskega parlamenta, za katerega se uporablja člen 9 navedenega protokola.
18      V teh okoliščinah je tribunal de première instance francophone de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju za postopke v francoščini) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Da bi evropskim institucijam in njihovim članom omogočili, da svoje naloge in pooblastila izvajajo popolnoma neodvisno, brez omejitev ali neupravičenih pritiskov, člen 10 [Protokola o privilegijih in imunitetah] zahteva, da se pred vsakršnim pregonom pred kazenskim sodiščem odvzame imuniteta predstavniku države članice, ki sodeluje pri delu institucij Unije. Ali je treba zadevni evropski instituciji predložiti novo zahtevo za odvzem imunitete, če je bila zadevna oseba po prvem odvzemu imunitete in med preiskavo, vendar pred začetkom sodnega postopka, imenovana za nov mandat v isti evropski instituciji v novem parlamentarnem obdobju?“
Vprašanje za predhodno odločanje
19      Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 10 Protokola o privilegijih in imunitetah razlagati tako, da je treba, kadar je EESO enemu od svojih članov odvzel imuniteto zaradi določenih dejanj, ki se kazensko preganjajo, ker tak odvzem ni bil v nasprotju z interesom Unije, na ta svetovalni organ nasloviti novo zahtevo za odvzem imunitete v primeru, v katerem je bila zadevna oseba imenovana za nov mandat v navedenem svetovalnem organu v novem zakonodajnem obdobju.
20      Na prvem mestu, člen 343 PDEU določa, da na ozemljih držav članic uživa Unija v skladu s pogoji iz Protokola o privilegijih in imunitetah privilegije in imunitete, ki jih potrebuje za opravljanje svojih nalog.
21      Poleg tega iz sklicevanja v členu 10, drugi odstavek, tega protokola na prvi odstavek tega člena 10 izhaja, da člani svetovalnega organa Unije, kot je EESO, pri opravljanju svojih nalog in medtem, ko potujejo na kraj zasedanja in nazaj, uživajo običajne privilegije, imunitete in olajšave.
22      Vendar „običajne imunitete“ iz člena 10, prvi odstavek, navedenega protokola, ki napotujejo na imunitete, določene s Konvencijo o diplomatskih odnosih, sklenjeno na Dunaju 18. aprila 1961, ki so priznane diplomatom, da bi se zagotovilo učinkovito opravljanje nalog diplomatskih in konzularnih predstavništev v državi stalnega prebivališča, ščitijo predstavnike držav članic, ki sodelujejo pri delu Unije (sodba z dne 30. novembra 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, točka 43).
23      Iz člena 300(4) PDEU pa izhaja, da člani EESO niso vezani na nikakršna obvezujoča navodila ter opravljajo svoje naloge popolnoma neodvisno in v splošnem interesu Unije.
24      Kot je generalna pravobranilka poudarila v točki 46 sklepnih predlogov, člani EESO torej ne zastopajo držav članic, v razmerju do katerih delujejo popolnoma neodvisno.
25      Iz tega sledi, da sklicevanje v členu 10, drugi odstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah na običajne imunitete iz prvega odstavka tega člena ne more pomeniti, da je imuniteta, ki je na podlagi tega člena 10, drugi odstavek, priznana članom EESO, enake narave kot imuniteta, ki se na podlagi navedenega člena 10, prvi odstavek, podeli predstavnikom držav članic, ki sodelujejo pri delu Unije.
26      Na drugem mestu, iz cilja, ki se uresničuje s Protokolom o privilegijih in imunitetah, je razvidno, da so privilegiji, imunitete in olajšave, ki so s tem protokolom priznani Uniji, funkcionalne narave, saj je njihov namen preprečiti oviranje delovanja in neodvisnosti Unije, kar zlasti pomeni, da so privilegiji, imunitete in olajšave članom EESO dodeljeni izključno v interesu Unije (glej po analogiji sodbi z dne 30. novembra 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, točka 57, in z dne 5. februarja 2026, Puigdemont i Casamajó in drugi/Parlament (Odvzem poslanske imunitete), C‑572/23 P, EU:C:2026:70, točke od 75 do 77).
27      Iz tega sledi, da mora član EESO pri opravljanju svojih nalog uživati privilegije, imunitete in olajšave, ki so potrebni za opravljanje nalog tega svetovalnega organa (glej po analogiji sodbo z dne 30. novembra 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, točka 46).
28      Poleg tega je za imuniteto, podeljeno članom EESO, značilno, da jo je treba odvzeti, kadar ohranitev imunitete, ki jo uživa zadevna oseba, ni več v interesu Unije. Glede na obveznost lojalnega sodelovanja, ki jo imajo institucije, organi, uradi in agencije Unije v razmerju do držav članic, je treba namreč zahtevi za odvzem imunitete članu svetovalnega organa Unije ugoditi, razen če se dokaže, da interesi Unije temu nasprotujejo (sodba z dne 30. novembra 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, točka 74).
29      V zvezi s tem je treba navesti, da funkcionalna imuniteta članov EESO ni absolutna in jo je treba uskladiti z drugimi pravicami in javnimi interesi, med drugim z načelom pravne države ter, natančneje, z nujnostjo zagotavljanja neodvisnega in nepristranskega preiskovanja kaznivih dejanj in sojenja za ta kazniva dejanja ter preprečitve neobstoja odgovornosti oseb, ki so predmet kazenskih preiskav (glej po analogiji sodbo z dne 17. decembra 2020, Komisija/Slovenija (Arhivi ECB), C‑316/19, EU:C:2020:1030, točka 103).
30      V obravnavani zadevi je pristojni organ države članice v skladu s členom 9 Statuta članov Evropskega ekonomsko‑socialnega odbora EESO poslal zahtevo za odvzem imunitete članu tega svetovalnega organa v zvezi z domnevnimi dejanji, ki se kazensko preganjajo, EESO pa je s sklepom z dne 15. julija 2020 tej zahtevi ugodil.
31      Ta sklep, ki ga FR ni izpodbijal, pomeni, da je EESO menil, da privedba tega člana pred kazensko sodišče zaradi takih dejanj ni v nasprotju z interesom Unije.
32      Niti iz Pogodb Unije, niti iz Protokola o privilegijih in imunitetah, niti iz drugih instrumentov prava Unije pa ne izhaja, da bi bil tak sklep o odvzemu imunitete časovno omejen ali da bi postal brezpredmeten v primeru imenovanja člana EESO, čigar imuniteta je bila odvzeta, za nov mandat v tem svetovalnem organu v novem zakonodajnem obdobju. Poleg tega kaže, da sklep o odvzemu imunitete iz postopka v glavni stvari prav tako ni časovno omejen.
33      Kot v bistvu trdita EESO in Komisija v svojih pisnih stališčih, kadar EESO soglaša z odvzemom imunitete enemu od svojih članov in ugotovi, da privedba tega člana pred kazensko sodišče ni v nasprotju z interesom Unije, te ugotovitve ne more spremeniti zgolj okoliščina, da je bila zadevna oseba imenovana za nov mandat v EESO v novem zakonodajnem obdobju, saj interes, ki ga je treba upoštevati, ni povezan s to okoliščino.
34      V zvezi s tem je treba poudariti, na eni strani, da sklep o odvzemu imunitete sprejme EESO kot organ Unije, ne pa osebe, ki ga v določenem trenutku sestavljajo, in, na drugi strani, da se ta sklep, kot je razvidno iz zgornjih preudarkov, sprejme ob upoštevanju izključno interesa Unije, ne pa osebnega interesa članov EESO.
35      Poleg tega lahko sklep o odvzemu imunitete, katerega veljavnost ni vezana na trajanje mandata zadevnega člana, prispeva k učinkovitosti kazenskega pregona v državah članicah, ta učinkovitost pa lahko tudi sama neposredno spada med interese Unije (glej po analogiji sodbo z dne 30. novembra 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, točka 74).
36      V takih pogojih okoliščina, da je EESO na novo sestavljen, ne pomeni, da je treba sklep o odvzemu imunitete, ki ga je EESO že sprejel, ponovno preizkusiti zgolj zato, ker je bil mandat enega od njegovih članov podaljšan ali ker je bila sestava EESO spremenjena.
37      Zgoraj navedenih ugotovitev v tem kontekstu ni mogoče ovreči s sodbo z dne 19. decembra 2019, Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115).
38      Ta sodba se je namreč nanašala izključno na vprašanje, ali oseba, ki je bila ob razglasitvi izida volitev v Evropski parlament v priporu, uživa imuniteto na podlagi člena 9, drugi pododstavek, Protokola o privilegijih in imunitetah od te razglasitve, kar bi vključevalo odpravo ukrepa pripora, in ne odvzema parlamentarne imunitete.
39      V obravnavani zadevi pa se predložitveno sodišče sprašuje o razlagi člena 10 tega protokola, ki se nanaša na odvzem imunitete članu svetovalnega organa, v okviru nadaljevanja kazenske preiskave za dejanja, za katera je bil odvzem imunitete že odobren, ob upoštevanju tega, da bi nadaljevanje preiskave lahko privedlo do kazenskih sankcij, ne da bi šlo pri tem za morebitno naložitev novega prisilnega ukrepa ali ukrepa, ki bi se razlikoval od tistega iz prejšnjega mandata.
40      Poleg tega, kot je generalna pravobranilka navedla v točkah od 71 do 73 sklepnih predlogov, zaradi strukturnih in funkcionalnih razlik med EESO in Evropskim parlamentom ureditve imunitete, ki se uporablja za člane EESO, ni mogoče po analogiji analizirati z ureditvijo, ki je v členu 9 Protokola o privilegijih in imunitetah določena za evropske poslance ter kot je razlagana v sodbi z dne 19. decembra 2019, Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115).
41      Nazadnje, opozoriti je treba, da je bil sklep o odvzemu imunitete FR sprejet na podlagi dejstev, ki jih je tožilstvo delovnega sodišča posredovalo EESO v zahtevi za odvzem imunitete. Zato je EESO glede na kazenski pregon, predviden
izključno zaradi teh dejstev, menil, da privedba FR pred kazensko sodišče ni v nasprotju z interesom Unije in da mu je zato treba odvzeti imuniteto. Vendar tak sklep o odvzemu imunitete ne bi mogel utemeljiti tega, da bi se tega člana EESO privedlo pred kazensko sodišče zaradi dejanj, storjenih pri opravljanju njegovih nalog, ki niso bile tiste, ki so bile navedene v zahtevi za odvzem njegove imunitete, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
42      Glede na vse zgornje preudarke je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 10 Protokola o privilegijih in imunitetah v povezavi s členom 343 PDEU razlagati tako, da kadar je EESO enemu od svojih članov odvzel imuniteto zaradi določenih dejanj, ki se kazensko preganjajo, ker tak odvzem ni bil v nasprotju z interesom Unije, na ta svetovalni organ ni treba nasloviti nove zahteve za odvzem imunitete v primeru, v katerem je bila zadevna oseba imenovana za nov mandat v navedenem svetovalnem organu v novem zakonodajnem obdobju, vendar le če je izpolnjen pogoj, da predmet kazenskega postopka medtem ni bil razširjen.
Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je predmet postopka v glavni stvari dejansko zajet s sklepom EESO o odvzemu imunitete.
Stroški
43      Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Člen 10 Protokola (št. 7) o privilegijih in imunitetah Evropske unije v povezavi s členom 343 PDEU je treba razlagati tako, da kadar je Evropski ekonomsko-socialni odbor enemu od svojih članov odvzel imuniteto zaradi določenih dejanj, ki se kazensko preganjajo, ker tak odvzem ni bil v nasprotju z interesom Evropske unije, na ta svetovalni organ ni treba nasloviti nove zahteve za odvzem imunitete v primeru, v katerem je bila zadevna oseba imenovana za nov mandat v navedenem svetovalnem organu v novem zakonodajnem obdobju, vendar le če je izpolnjen pogoj, da predmet kazenskega postopka medtem ni bil razširjen. Predložitveno sodišče mora preveriti, ali je predmet postopka v glavni stvari dejansko zajet s sklepom Evropskega ekonomsko‑socialnega odbora o odvzemu imunitete.
Podpisi
*      Jezik postopka: francoščina.