62023CJ0339
SODBA SODIŠČA (deseti senat)
z dne 24. oktobra 2024 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Varstvo potrošnikov – Potrošniške kreditne pogodbe – Direktiva 2008/48/ES – Tveganje prezadolženosti – Člen 8 – Obveznost dajalca kredita, da oceni kreditno sposobnost potrošnika – Člen 10 – Informacije, ki se morajo vključiti v kreditne pogodbe – Člen 23 – Sankcija v primeru kršitve te obveznosti – Enakovredne sankcije – Učinkovitost, sorazmernost in odvračilnost naložene sankcije“
V zadevi C‑339/23,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (okrajno sodišče v mestu Siemianowice Śląskie, Poljska) z odločbo z dne 28. aprila 2023, ki je na Sodišče prispela 30. maja 2023, v postopku
Horyzont Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty
proti
LC,
SODIŠČE (deseti senat),
v sestavi D. Gratsias, predsednik senata, I. Jarukaitis, predsednik četrtega senata, in Z. Csehi (poročevalec), sodnik,
generalna pravobranilka: L. Medina,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za poljsko vlado B. Majczyna in S. Żyrek, agenta,
–
za češko vlado S. Šindelková, M. Smolek in J. Vláčil, agenti,
–
za Evropsko komisijo P. Ondrůšek in M. Owsiany-Hornung, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 8, 10 in 23 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS (UL 2008, L 133, str. 66).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med skladom Horyzont Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty (v nadaljevanju: Horyzont), prevzemnikom banke Nest Bank S.A., in LC, fizično osebo, zaradi plačila terjatve, ki izhaja iz potrošniške kreditne pogodbe (v nadaljevanju: potrošniška kreditna pogodba).
Pravni okvir
Pravo Unije
3
V uvodnih izjavah 26 in 47 Direktive 2008/48 je navedeno:
„(26)
[…] Še zlasti na rastočem kreditnem trgu je pomembno, da se dajalci kreditov ne spuščajo v neodgovorno posojanje ali izdajanje kreditov brez poprejšnje ocene kreditne sposobnosti, države članice pa bi morale izvajati potreben nadzor, da se izogne takšnemu ravnanju, in bi morale določiti potrebne ukrepe za sankcioniranje dajalcev kredita, v kolikor bi tako ravnali. […] [D]ajalci kreditov [bi morali biti] odgovorni za individualna preverjanja kreditne sposobnosti potrošnikov. V ta namen bi morali imeti možnost uporabe informacij, ki jih posredujejo potrošniki, ne samo med pripravo zadevne kreditne pogodbe, temveč tudi v času dolgotrajnega trgovinskega odnosa. Organi držav članic bi lahko dali ustrezna navodila in smernice tudi dajalcem kredita. Prav tako pa morajo tudi potrošniki ravnati preudarno in spoštovati svoje pogodbene obveznosti.
[…]
47.
Države članice bi morale predpisati pravila za kazni za kršitve nacionalnih določb, sprejetih v skladu s to direktivo, in zagotoviti njihovo izvajanje. Čeprav izbira kazni ostaja v pristojnosti držav članic, bi morale biti predpisane kazni učinkovite, sorazmerne in odvračilne.“
4
Člen 8 te direktive, naslovljen „Obveznost ocene kreditne sposobnosti potrošnika“, v odstavku 1 določa:
„Države članice zagotovijo, da pred sklenitvijo kreditne pogodbe dajalec kredita oceni potrošnikovo kreditno sposobnost na podlagi zadostnih informacij, ki jih, kjer je to primerno, pridobi od potrošnika, in po potrebi informacij, ki jih pridobi s poizvedbo v ustrezni zbirki podatkov. Države članice, ki v okviru nacionalne zakonodaje zahtevajo, da dajalec kredita oceni potrošnikovo kreditno sposobnost na podlagi poizvedbe v ustrezni zbirki podatkov, lahko ohranijo to zahtevo.“
5
V členu 10 navedene direktive, naslovljenem „Informacije, ki se morajo vključiti v kreditne pogodbe“, so naštete informacije, ki jih je treba vključiti v kreditne pogodbe.
6
Člen 23 navedene direktive, naslovljen „Kazni“, določa:
„Države članice sprejmejo pravila glede kazni, ki veljajo v primeru kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi te direktive, in vse potrebne ukrepe za zagotovitev izvrševanja teh kazni. Predpisane kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.“
Poljsko pravo
Zakon o potrošniških kreditih
7
Direktiva 2008/48 je bila v poljski pravni red prenesena z ustawa o kredycie konsumenckim (zakon o potrošniških kreditih) z dne 12. maja 2011 (Dz. U. 2011, št. 126, pozicija 715) v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari (v nadaljevanju: zakon o potrošniških kreditih).
8
Člen 9 zakona o potrošniških kreditih določa:
„1.   Pred sklenitvijo pogodbe o potrošniškem kreditu mora dajalec kredita oceniti potrošnikovo kreditno sposobnost. […]
2.   Kreditna sposobnost se oceni na podlagi informacij, pridobljenih od potrošnika, ali na podlagi informacij, pridobljenih iz ustreznih zbirk podatkov ali zbirk podatkov dajalca kredita.
3.   Potrošnik mora na zahtevo dajalca kredita predložiti dokumente in informacije, potrebne za oceno njegove kreditne sposobnosti.
4.   Če je dajalec kredita banka ali druga institucija, ki ima zakonsko pooblastilo za dajanje kreditov, se ocena kreditne sposobnosti opravi v skladu s členom 70 ustawa – Prawo bankowe (zakon o bančništvu) z dne 29. avgusta 1997 (Dz. U. št. 140, pozicija 939) in drugimi predpisi, ki se uporabljajo za te subjekte, ob upoštevanju odstavkov od 1 do 3.“
9
Člen 45(1) zakona o potrošniških kreditih določa, da v primeru kršitve določb, ki določajo različne obveznosti dajalca kredita, vključno z obveznostjo zagotovitve informacij, potrošnik po predložitvi pisne izjave dajalcu kredita kredit vrne brez obresti in drugih stroškov, povezanih s kreditom, ki jih je treba plačati dajalcu kredita, v rokih in v skladu s pogoji, določenimi v pogodbi.
Zakon o civilnem zakoniku
10
Člen 58 Ustawa – Kodeks cywilny (zakon o civilnem zakoniku) z dne 23. aprila 1964 (Dz. U. št. 16, pozicija 93) v različici, ki se uporablja v postopku v glavni stvari, določa:
„1.   Pravni akt, ki je v nasprotju z zakonom ali katerega namen je obiti zakon, je ničen, razen če upoštevni predpis določa drugače, zlasti če določa, da se neveljavna določila pravnega akta nadomestijo z upoštevnimi določbami zakona.
2.   Pravni akt, ki je v nasprotju z načeli družbenega sobivanja, je ničen.
3.   Če je ničen le del pravnega akta, pravni akt v preostalem ostane veljaven, razen če iz okoliščin izhaja, da brez ničnih določil pravni akt ne bi bil sklenjen.“
Zakon o zakoniku o civilnem postopku
11
Člen 5054(1) Ustawa – Kodeks postępowania cywilnego (zakon o zakoniku o civilnem postopku) z dne 17. novembra 1964 (Dz. U. št. 43, pozicija 296) v različici, ki se uporablja v postopku v glavni stvari, določa:
„Sprememba tožbe ni dopustna. Členi od 75 do 85, členi od 194 do 196 in člen 198 se ne uporabljajo.“
Zakon o bančništvu
12
Člen 70 zakona o bančništvu v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari, določa:
„1.   Banka odobritev kredita pogojuje s kreditno sposobnostjo kreditojemalca. Kreditna sposobnost pomeni sposobnost odplačevanja sklenjenega kredita skupaj z obrestmi na datume, določene v pogodbi. Kreditojemalec mora na zahtevo banke predložiti dokumente in informacije, potrebne za oceno te sposobnosti.
2.   Banka lahko odobri kredit fizični osebi […], ki ni kreditno sposobna, če:
1.
je določen poseben način za zagotovitev odplačila kredita;
[…]
3.   Kreditojemalec mora banki omogočiti, da opravi vsa dejanja v zvezi z oceno njegovega finančnega in ekonomskega položaja ter nadzoruje uporabo in odplačilo kredita.“
13
Člen 78a tega zakona v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari, določa:
„Določbe tega zakona se uporabljajo za kreditne pogodbe in pogodbe o posojilu denarja, ki jih banka sklene v skladu z določbami zakona [o] potrošniških kreditih, v delu, v katerem niso urejene z navedenim zakonom.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
14
Oseba LC in družba Nest Bank s sedežem v Varšavi (Poljska) sta 28. septembra 2017 sklenili pogodbo o potrošniškem kreditu. Znesek potrošniškega kredita, ki ga je tako pridobila oseba LC, je znašal 49.148,06 poljskih zlotov (PLN) (približno 10.457 EUR), skupni znesek odplačila pa je znašal 62.573,16 PLN (približno 13.313,44 EUR). Ta znesek je vključeval izposojeno glavnico, obresti za celotno obdobje veljavnosti te pogodbe in provizijo, imenovano „provizija za odobritev kredita“ v višini 7323,06 PLN (približno 1558 EUR). Ta potrošniški kredit je bilo treba odplačati v 60 mesečnih obrokih v višini 1042 PLN (približno 221 EUR) najpozneje do 3. oktobra 2022.
15
Oseba LC je v pogodbi o potrošniškem kreditu navedla, da njen povprečni mesečni neto dohodek znaša 1755,62 PLN (približno 373 EUR). V tej pogodbi je bil naveden tudi dolg, ki ga je imela oseba LC, in sicer kredit, katerega mesečni obroki so znašali 320 PLN (približno 68 EUR).
16
Terjatev iz pogodbe o potrošniškem kreditu je družba Nest Bank prenesla na sklad Horyzont, ki ima sedež prav tako v Varšavi.
17
Ker oseba LC v za to določenem roku ni vrnila izposojenega zneska, je sklad Horyzont pri Sąd Rejonowy Lublin Zachód w Lublinie (okrajno sodišče Lublin zahod v Lublinu, Poljska) vložil tožbo za plačilo. To sodišče je tej tožbi ugodilo in zoper osebo LC izdalo plačilni nalog. Oseba LC je zoper ta plačilni nalog vložila ugovor pri Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (okrajno sodišče v mestu Siemianowice Śląskie, Poljska), ki je predložitveno sodišče. Oseba LC v tem ugovoru trdi, da družba Nest Bank ob sklenitvi pogodbe o potrošniškem kreditu ni ocenila njene kreditne sposobnosti.
18
Predložitveno sodišče je med postopkom v glavni stvari ugotovilo, da je družba Nest Bank zadevni potrošniški kredit odobrila v nasprotju z določbami, s katerimi je bila v poljsko pravo prenesena obveznost dajalca kredita, da v skladu s členom 8(1) Direktive 2008/48 oceni kreditno sposobnost kreditojemalca. To sodišče se tako sprašuje o posledicah te kršitve.
19
V zvezi s tem predložitveno sodišče navaja, da čeprav je v nacionalnem pravu določenih več sankcij, poljski zakonodajalec ob prenosu Direktive 2008/48 ni določil posebne sankcije za kršitev obveznosti ocene kreditne sposobnosti potrošnika, ki želi pridobiti potrošniški kredit.
20
Predložitveno sodišče pojasnjuje, da člen 45 zakona o potrošniških kreditih določa sankcijo, imenovano „brezplačni kredit“. Ta sankcija je ena od sankcij, ki veljajo le za določene kršitve, med katerimi pa ni kršitve obveznosti ocene kreditne sposobnosti potrošnika iz člena 8(1) Direktive 2008/48. To sodišče poleg tega poudarja, da je mogoče uporabiti člen 58 zakona o civilnem zakoniku, ki omogoča, da se po potrebi naloži sankcija ničnosti zadevnega pravnega akta. Navedeno sodišče dodaja, da Sodišča ne prosi, naj navede, katero določbo nacionalnega prava je treba uporabiti v sporu o glavni stvari, temveč prosi za razlago upoštevnih določb prava Unije, ker številnost sankcij, določenih v nacionalnem pravu, pomeni tudi različnost sankcij za kršitev obveznosti, ki izhajajo iz Direktive 2008/48, kar zadeva sorazmernost.
21
Predložitveno sodišče poudarja, da se je Sodišče v sodbi z dne 10. junija 2021, Ultimo Portfolio Investment (Luxembourg) (C‑303/20, EU:C:2021:479), sklicevalo na polje proste presoje, ki ga ima nacionalno sodišče pri uporabi in zlasti pri izbiri ukrepa, sorazmernega s težo ugotovljene kršitve. Sprašuje se, ali to pomeni, da mora biti ta ukrep enakovreden sankcijam, določenim v primeru kršitve drugih obveznosti, ki izhajajo iz določb, s katerimi je prenesena Direktiva 2008/48.
22
V zvezi s tem predložitveno sodišče pojasnjuje, da iz sodne prakse Sodišča izhaja, da so tako obveznost iz člena 8(1) Direktive 2008/48 kot obveznosti obveščanja, ki izhajajo iz te direktive, za potrošnike temeljnega pomena. Zato se sprašuje, ali je diferenciacija sankcij, določenih v členu 23 Direktive 2008/48, v nacionalnem pravu dopustna, medtem ko je treba obveznosti, ki so prodajalcu ali ponudniku naložene s členoma 8 in 10 Direktive 2008/48, šteti za enakovredne, torej enakovrstne, in se z njimi uresničujejo isti cilji.
23
V teh okoliščinah je Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (okrajno sodišče v mestu Siemianowice Śląskie) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba člen 8 Direktive [2008/48] razlagati tako, da je v njem določena obveznost dajalca kredita, da oceni kreditno sposobnost potrošnika (kreditojemalca), enakovredna drugim obveznostim iz navedene direktive (zlasti obveznostim obveščanja, določenim v členu 10 in naslednjih), tako da sankcije iz člena 23 te direktive ne morejo biti različne, to je ne morejo določati različnih pravnih posledic za kršitev vsake od teh obveznosti posebej?“
Vprašanje za predhodno odločanje
24
Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 23 Direktive 2008/48 razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se sankcija, ki se uporabi v primeru kršitve obveznosti ocene kreditne sposobnosti potrošnika iz člena 8(1) te direktive, razlikuje od sankcije, določene za kršitev drugih, morebiti enakovrednih, obveznosti iz navedene direktive, in zlasti obveznosti iz člena 10(2) te direktive v zvezi z informacijami, ki jih je treba vključiti v potrošniške kreditne pogodbe.
25
Opozoriti je treba, da v skladu s členom 23 Direktive 2008/48 države članice sprejmejo pravila glede sankcij, ki veljajo v primeru kršitve nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi te direktive, in vse potrebne ukrepe za zagotovitev izvrševanja teh sankcij. Predpisane sankcije morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
26
Iz besedila tega člena 23 je tako razvidno, da morajo biti pravila glede sankcij, ki veljajo v primeru kršitve obveznosti, ki izhajajo iz navedene direktive, določena tako, da so te sankcije učinkovite, sorazmerne in odvračilne, in da države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev izvrševanja teh sankcij. V teh mejah ostaja, kot je navedeno v uvodni izjavi 47 te direktive, izbira teh pravil glede sankcij v pristojnosti držav članic (sodba z dne 27. marca 2014, LCL Le Crédit Lyonnais, C‑565/12, EU:C:2014:190, točka 43).
27
V zvezi s tem je treba poudariti, da iz sodne prakse izhaja, da mora imeti za uresničitev cilja, ki mu sledi člen 23 Direktive 2008/48, in sicer zagotoviti, da so sankcije učinkovite, sorazmerne in odvračilne, diskrecijsko pravico ne le nacionalni zakonodajalec, ampak morajo tudi nacionalna sodišča v mejah, opredeljenih s predmetom spora, o katerem odločajo, imeti diskrecijsko pravico, ki jim omogoča, da glede na okoliščine primera izberejo ukrep, ki je sorazmeren teži ugotovljene kršitve obveznosti. Ta sodišča morajo torej upoštevati vse predpise nacionalnega prava in jih v največji možni meri razlagati glede na besedilo in namen te direktive, da bi dosegla rezultat, ki bo skladen s cilji, ki se s to direktivo uresničujejo (glej v tem smislu sodbo z dne 10. junija 2021, Ultimo Portfolio Investment (Luksemburg), C‑303/20, EU:C:2021:479, točka 36 in navedena sodna praksa).
28
Če se torej s pravili glede sankcij za kršitve obveznosti, ki izhajajo iz Direktive 2008/48, ki jih določi država članica, spoštujejo zahteve iz sodne prakse, navedene v točkah 26 in 27 te sodbe, člen 23 te direktive ne nasprotuje temu, da kršitev različnih obveznosti vodi do različnih sankcij.
29
V zvezi s tem pa je treba pojasniti, da Direktiva 2008/48 določa različne obveznosti, s katerimi se uresničujejo različni cilji.
30
Namen obveznosti ocene kreditne sposobnosti potrošnika pred sklenitvijo kreditne pogodbe v smislu člena 8(1) Direktive 2008/48 je namreč, kot je izrecno navedeno v uvodni izjavi 26 te direktive, doseči odgovornost dajalcev kredita in zaščititi potrošnike z zagotavljanjem, da se dajalci kreditov ne spuščajo v neodgovorno dajanje kreditov brez predhodne ocene kreditne sposobnosti potrošnika (glej v tem smislu sodbo z dne 11. januarja 2024, Nárokuj, C‑755/22, EU:C:2024:10, točki 34 in 46 ter navedena sodna praksa).
31
Taka obveznost je v delu, v katerem je namenjena varstvu potrošnikov pred tveganji prezadolženosti in plačilne nesposobnosti, za te potrošnike temeljnega pomena (glej v tem smislu sodbo z dne 10. junija 2021, Ultimo Portfolio Investment (Luksemburg), C‑303/20, EU:C:2021:479, točka 29 in navedena sodna praksa).
32
Informacije, ki so dane predhodno in ob sklenitvi kreditne pogodbe v zvezi s pogodbenimi pogoji in posledicami te sklenitve, zlasti informacije iz člena 10(2) Direktive 2008/48, potrošniku omogočajo, da se odloči, ali se želi zavezati s pogoji, ki jih je predhodno sestavil prodajalec ali ponudnik. Tako so te informacije za potrošnika ravno tako temeljnega pomena (glej v tem smislu sodbo z dne 21. aprila 2016, Radlinger in Radlingerová, C‑377/14, EU:C:2016:283, točka 64 in navedena sodna praksa).
33
Čeprav iz sodne prakse izhaja, da sta tako obveznost ocene kreditne sposobnosti potrošnika pred sklenitvijo kreditne pogodbe v smislu člena 8(1) Direktive 2008/48 kot obveznost obveščanja, ki je med drugim določena v členu 10(2) te direktive, temeljnega pomena, pa je treba ugotoviti, da se s tema obveznostma uresničujejo različni cilji in da posledice kršitve teh obveznosti niso podobne, ne z vidika pravnega interesa, ki ga varuje zadevna določba, ne z vidika strank kreditne pogodbe.
34
Tako bi lahko kršitev obveznosti ocene kreditne sposobnosti potrošnika imela za posledico, da bi potrošnik sklenil kreditno pogodbo, zaradi katere bi bil izpostavljen prezadolženosti in plačilni nesposobnosti. Posledice kršitve obveznosti obveščanja pa se lahko precej razlikujejo glede na zadevno konkretno obveznost, pri čemer je teža te kršitve v praksi poleg tega odvisna od števila in pomena elementov, ki manjkajo v tej kreditni pogodbi. Take kršitve lahko na primer potrošniku otežijo primerjavo kreditnih ponudb ali uveljavljanje pravic, ki izhajajo iz navedene kreditne pogodbe.
35
Iz tega sledi, da ima lahko kršitev dveh obveznosti temeljnega pomena različne posledice za potrošnika, naložene sankcije, za katere ni treba, da so nujno enake, pa morajo biti v obeh primerih zlasti sorazmerne in upoštevane morajo biti individualna teža kršitve ter različne posledice, ki izhajajo iz tega za potrošnika.
36
Glede na vse zgornje preudarke je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 23 Direktive 2008/48 razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se sankcija, ki se uporabi v primeru kršitve obveznosti ocene kreditne sposobnosti potrošnika iz člena 8(1) te direktive, razlikuje od sankcije, določene za kršitev drugih, morebiti enakovrednih, obveznosti iz navedene direktive, in zlasti za kršitev obveznosti iz člena 10(2) te direktive v zvezi z informacijami, ki jih je treba vključiti v potrošniške kreditne pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz navedenega člena 23.
Stroški
37
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo:
Člena 23 Direktive 2008/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o potrošniških kreditnih pogodbah in razveljavitvi Direktive Sveta 87/102/EGS
je treba razlagati tako, da
ne nasprotuje temu, da se sankcija, ki se uporabi v primeru kršitve obveznosti ocene kreditne sposobnosti potrošnika iz člena 8(1) te direktive, razlikuje od sankcije, določene za kršitev drugih, morebiti enakovrednih, obveznosti iz navedene direktive, in zlasti za kršitev obveznosti iz člena 10(2) te direktive v zvezi z informacijami, ki jih je treba vključiti v potrošniške kreditne pogodbe, če so izpolnjeni pogoji iz navedenega člena 23.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: poljščina.