62007CC0376
PAOLO MENGOZZI
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2008. szeptember 10. (
1
)
C-376/07. sz. ügy
Staatssecretaris van Financiën
kontra
Kamino International Logistics BV
„Közös Vámtarifa — Kombinált Nómenklatúra — Tarifális besorolás — SUB-D-, DVI-D-, USB-, S-Video- és kompozit videocsatlakozásokkal ellátott, »folyadékkristályos kijelzőjű« (LCD) monitorok — 8471 vámtarifaszám — 8528 vámtarifaszám — 754/2004/EK rendelet”
I – Bevezetés
1.
A Bíróságnak a jelen ügyben három, a Hoge Raad der Nederlanden (holland legfelsőbb bíróság) nemzeti bíróság által előterjesztett, a Kombinált Nómenklatúrára vonatkozó kérdésre kell választ adnia. A nemzeti bíróságnak a Kamino International Logistics BV (a továbbiakban: Kamino) által importált folyadékkristályos (a továbbiakban: LCD) monitor besorolásáról kell határoznia: e körülményre tekintettel a nemzeti bíróság azt kéri a Bíróságtól, hogy értelmezze a Nómenklatúra egyes rendelkezéseit.
II – Jogi háttér
A – A Kombinált Nómenklatúra rendelkezései
2.
A jelen jogvita tényállására a 2004. évi Kombinált Nómenklatúra alkalmazandó, amelyet az 1789/2003 rendelet tartalmaz (
2
) (a továbbiakban: KN 2004).
3.
A KN 2004 első részének „Általános szabályok” című I. szakasza előírja:
„[…]
Az áruknak a Kombinált Nómenklatúrába történő besorolására a következő elvek az irányadók:
1.
Az áruosztályok, árucsoportok és árualcsoportok címe csak a hivatkozások megkönnyítésére szolgál; jogi szempontból az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó megjegyzések alapján, valamint – ha az adott vámtarifaszám vagy megjegyzés eltérően nem rendelkezik – a következő rendelkezések alapján kell meghatározni.
[…]
3.
Ha […] az árut […] két vagy több vámtarifaszám alá lehetne besorolni, a besorolást az alábbiak szerint kell elvégezni:
a)
Azt a vámtarifaszámot, amely az árut legpontosabban határozza meg, előnyben kell részesíteni azokkal a vámtarifaszámokkal szemben, amelyek általánosabb meghatározást tartalmaznak. […]
b)
Az áruk keverékét és azokat a különböző alapanyagokból álló, illetve különböző alkotórészekből előállított összetett árukat, valamint azokat a kiskereskedelmi forgalom számára készletben kiszerelt árukat, amelyek a 3. a) szabály alkalmazásával nem sorolhatók be, a szerint az alapanyag, illetve alkotórész szerint kell besorolni, amelyik az ilyen áru lényeges jellemzőjét meghatározza, ha ez az anyag vagy alkotórész megállapítható.
c)
Ha az árukat a 3. a) vagy a 3. b) szabály szerint nem lehet besorolni, akkor azokat az egyaránt szóba jöhető vámtarifaszámok közül számsorrendben az utolsó alá kell besorolni.
4.
Azt az árut, amelyet az előző szabályok szerint nem lehet besorolni, a hozzá legjobban hasonlító árura vonatkozó vámtarifaszám alá kell besorolni.”
4.
A KN 2004 szerinti XVI. áruosztályba tartoznak a „Gépek és mechanikus berendezések; villamossági cikkek; ezek alkatrészei; hangfelvevő és -lejátszó készülékek, kép- és hangfelvevő és -lejátszó készülékek televízióhoz; ezek alkatrészei és tartozékai.” Ezen áruosztályba tarozik a 84. árucsoport, „Atomreaktorok, kazánok, gépek és mechanikus berendezések; ezek alkatrészei” valamint a 85. árucsoport, „Elektromos gépek és elektromos felszerelések és ezek alkatrészei; hangfelvevő és -visszaadó, televíziós kép- és hangfelvevő és -visszaadó készülékek és ezek alkatrészei és tartozékai.”
5.
A 84. árucsoport előtt az alábbi „Megjegyzések” állnak:
„[…]
5.
[…]
B.
Az automatikus adatfeldolgozó gépek olyan rendszer alakjában is előfordulhatnak, amely változó számú önálló egységből áll. Figyelembe véve a lenti E) pontot, egy egységet a komplett rendszer részének kell tekinteni, ha az alábbi feltételeknek megfelel:
a)
kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják;
b)
összekapcsolható a központi feldolgozó egységgel akár közvetlenül, akár egy vagy több más egységen keresztül; és
c)
az adatokat olyan alakban (kódok vagy jelek) kell felvennie vagy leadnia, amely a rendszerben alkalmazható.
C.
Automatikus adatfeldolgozó gépek önálló egységeit külön behozatal esetén a 8471 vtsz. alá kell sorolni.
D.
A nyomtatót, a billentyűzetet, az X–Y koordinációs beviteli egységet, valamint a lemezes tárolóegységet, amely kielégíti a fenti B) b) és c) pontokban leírt feltételeket, minden esetben mint a 8471 vtsz. alá tartozó egységet kell besorolni.
E.
A meghatározott, nem adatfeldolgozási feladat ellátására szolgáló gépeket, amelyek automatikus adatfeldolgozó gépet foglalnak magukba, vagy azzal összekapcsolva működnek, a megfelelő feladatot meghatározó vtsz. alá, ennek hiányában a más figyelembe vehető vtsz. alá kell besorolni.
[…]”
6.
A KN 2004 84. árucsoportja többek között a következő vámtarifaszámokat tartalmazza:„8471Automatikus adatfeldolgozó gép és egységei; mágneses és optikai leolvasó, adatátíró gép a kódolt adat adathordozóra történő átírására, másutt nem említett gép ilyen adatok feldolgozáshoz.[…]847160
–
Input vagy output egység, tárolóegységgel egy burkolatban is:
[…]84716090
– –
Más”
7.
A KN 2004 85. árucsoportja viszont a következő vámtarifaszámokat tartalmazza:„8528Televíziós adás vételére alkalmas készülék, rádióműsor-vevőkészüléket hang- vagy képfelvevő vagy -lejátszó készüléket magában foglaló is; videomonitor- és videovetítő-készülék:[…]
—
Videomonitor:
852821
– –
Színes
– – –
katódsugárcsővel
[…]85282190
– – –
Más”
B – A Harmonizált Rendszer magyarázó megjegyzései
8.
A Vámigazgatások Világszervezete keretében kidolgozott Harmonizált Rendszer képezi a Kombinált Nómenklatúra alapját. (
3
) A Harmonizált Rendszert magyarázó megjegyzések egészítik ki. A 8471 vámtarifaszámra a tényállás megvalósulásának idején alkalmazandó magyarázó megjegyzések többek között a következőket tartalmazták:
„Az [alkotórészek] közé tartozik az automatikus adatfeldolgozó gépek képi megjelenítő (display) egysége, amely a feldolgozott adatok grafikus ábrázolását jeleníti meg. Sokban különbözik a 85.28 vtsz. alá tartozó [videomonitoroktól] és a televíziós vevőkészülékektől, beleértve a következő eltéréseket is:
(1)
Az automatikus adatfeldolgozó gépek display egysége csak az automatikus adatfeldolgozó gép központi egységétől származó jelet képes fogadni és így nem képes színes képet adni olyan összetett videojelekből, melyek jelformája megfelel a televíziós műsorszórási szabványoknak (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC stb.). Csatlakozóik az adatfeldolgozó rendszerekére jellemzők (pl. RS-232C interfész, DIN vagy SUB-D csatlakozó) és nincs hangkártyájuk [helyesen: nem rendelkeznek audio áramkörrel]. […]
(2)
E [display-egységekre] jellemző az alacsony elektromágneses mező emisszió. Az általuk megjeleníthető karakter mérete közepes felbontásnál 0,41 mm és a felbontás növekedésével ez egyre kisebb.
(3)
Annak érdekében, hogy kicsi, de jól meghatározott (éles) képet adjanak az e vtsz. alá tartozó képi megjelenítők kisebb [pont- (pixel-) mérettel] és nagyobb konvergenciával dolgoznak, mint a 85.28 vtsz. alatti videomonitorok és televíziós vevőkészülékek. […]” (
4
)
C – A KN magyarázó megjegyzései
9.
A tényállás megvalósulása idején alkalmazandó, a KN-nek a Bizottság által kidolgozott magyarázó megjegyzései (
5
) a 84716090 vámtarifaalszám vonatkozásában a következőképpen rendelkeznek:
„Ezen alszám alá tartoznak különösen azon vizuális megjelenítők, amelyeket csak kimeneti egységként lehet használni automatikus adatfeldolgozó berendezésekhez.
Ezek az egységek nem képesek képet megjeleníteni kódolt (összetett videó) jelekből” [nem hivatalos fordítás].
D – A 754/2004 rendelet
10.
Az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2004. április 21-i 754/2004/EK bizottsági rendelet (
6
) a 82582190 vámtarifaalszám alá a következőképpen leírt két terméket sorolta be:
„1.
106 cm képátlójú (teljes méretei: 104 [szélesség] x 64,8 [magasság] x 9,5 [vastagság] cm), 852x480 pixel felbontású, színes plazmaképernyő.
A készülék a következő interfészekkel rendelkezik:
—
egy RGB-csatlakozó;
—
egy DVI-csatlakozó (digitális videointerfész);
—
ellenőrző csatlakozó.
Az RGB-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék közvetlenül egy automatikus adatfeldolgozó gépből származó adatokat jelenítsen meg.
A DVI-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék egy automatikus adatfeldolgozó gépből vagy egy másik forrásból, pl. DVD-lejátszóból vagy videojáték-konzolból származó jeleket tuner-egységen keresztül jelenítsen meg.
2.
106 cm képátlójú (teljes méretei: 103 [szélesség] x 63,6 [magasság] x 9,5 [vastagság] cm), 1024x1024 pixel felbontású, színes plazmaképernyő levehető hangszórókkal.
A készülék a következő interfészekkel rendelkezik:
—
egy DVI-csatlakozó (digitális videointerfész);
—
ellenőrző csatlakozó.
A DVI-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék egy automatikus adatfeldolgozó gépből vagy egy másik forrásból, pl. DVD-lejátszóból vagy videojáték-konzolból származó jeleket tuner-egységen keresztül jelenítsen meg.”
11.
A hivatkozott, mindkét szóban forgó termék tekintetében azonos besorolásra vonatkozó indokolás szerint:
„A besorolást a Kombinált Nómenklatúra általános értelmezési szabályainak 1. és 6. pontja, valamint a 8528, a 852821 és a 85282190 KN-kódok megfogalmazása határozza meg.
A termék 847160 alszám alá besorolása kizárt, mivel a monitort nem kizárólag vagy elsődlegesen automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják (lásd a 85. árucsoporthoz tartozó 5. megjegyzést).
A termék a 8531 vámtarifaszám alá sem sorolható be, mivel a funkciója nem vizuális jelzések kibocsátása (lásd a Harmonzált Rendszer 8531. vámtarifaszámához tartozó D) megjegyzést).”
III – Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
12.
A Kamino 2004 augusztusában egy tételnyi BenQ FP231W típusú, a következő jellemzőkkel rendelkező színes monitort importált: képátmérő: 23 hüvelyk (58,42 cm), legnagyobb felbontás: 1920 x 1200 képpont (pixel); képformátum: 16:10; fényerő: 250 cd/m2; kontraszt: 500:1; 16,7 millió szín; a képpont mérete: 0,258 mm. A monitor D-Sub (VGA), DVI-D, USB, S-Video és kompozit video csatlakozásokkal és audio kimenettel rendelkezik. (
7
)
13.
A holland vámhatóságok úgy ítélték meg, hogy a szóban forgó monitort a KN 2004 85282190 vámtarifaalszáma alá kell sorolni. A Kamino ellenben úgy véli, hogy a szóban forgó terméket a KN 2004 8471 vámtarifaszáma alá kell sorolni.
14.
A jogvitában utolsó fokon eljáró nemzeti bíróság ezzel kapcsolatban úgy ítélte meg, hogy a következő kérdéseket kell előzetes döntéshozatalra a Bíróság elé terjeszteni:
„1)
Úgy kell-e értelmezni a Kombinált Nómenklatúra 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés B. pontjának a 2003. szeptember 11-i 1789/2003/EK bizottsági rendelet I. melléklete által módosított szövegét, hogy kizárt az olyan színes monitor besorolása a KN 8471 vámtarifaszáma alá, amely képes mind a KN 8471 vámtarifaszáma alatt leírt automatikus adatfeldolgozó gépből, mind a más forrásokból származó jelek megjelenítésére?
2)
Ha nem zárható ki az első kérdésben említett színes monitor besorolása a KN 8471 vámtarifaszáma alá: mely körülmények alapján kell meghatározni, hogy a monitor olyan típusú-e, amelyet kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használnak?
3)
Kiterjed-e az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2004. április 21-i 754/2004/EK bizottsági rendelet hatálya a szóban forgó monitorra is, és ha igen, a rendelet – figyelemmel az első két kérdésre adandó válaszra – érvényes-e?”
IV – Az első kérdésről
15.
Első kérdésével az előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy a KN 2004 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés alapján kizárható-e, hogy ugyanezen árucsoport 8471 vámtarifaszáma alá lehessen sorolni az olyan monitort, amely a számítógépből érkező jeleken kívül egyéb forrásokból származó jelek megjelenítésére is képes. Jóllehet a nemzeti bíróság a kérdés szövegében kifejezetten nem utal rá, de az előzetes döntéshozatalra utaló végzés szövege alapján is egyértelműnek tűnik, hogy konkrétan az 5. megjegyzés B. pontjáról van szó.
A – A felek érvei
16.
A Kamino azt állítja, hogy általában nem léteznek és soha nem is léteztek olyan monitorok, amelyek kizárólag csak számítógéppel összekötve képesek működni, mivel a megfelelő csatlakozásokat használva bármely monitor képes különböző forrásokból származó képek megjelenítésére. (
8
)
17.
Következésképpen a Bizottság és a holland vámhatóságok azon álláspontja, miszerint az a lehetőség, hogy a monitor a számítógéptől eltérő, más készülékekhez is csatlakoztatható, kizárja annak lehetőségét, hogy magát a monitort a 8471 vámtarifaszám alá lehessen sorolni, azzal a következménnyel járna, hogy semmiféle monitort nem lehetne e vámtarifaszám alá sorolni, ami önmagában abszurd következmény.
18.
Másfelől a szóban forgó monitornak a 8471 vámtarifaszám alá történő besorolása a 84. árucsoport 5. megjegyzésének E. pontja alapján sem zárható ki, mivel a szóban forgó monitor nem szolgál más meghatározott, nem adatfeldolgozási feladatra. (
9
)
19.
A 84. árucsoport 5. B. megjegyzése az informatikai berendezések besorolása tekintetében nem követeli meg, hogy a számítógépes perifériákat kizárólag informatikai környezetben lehessen használni. Ugyanis, mivel a szóban forgó rendelkezés azt írja elő, hogy a perifériákat „kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják”, az adatfeldolgozó rendszerben történőtől eltérő használat lehetősége főszabály szerint nem összeegyeztethetetlen a 84. árucsoportba történő besorolással. (
10
)
20.
A Bizottság pedig más alkalommal már kifejezetten elismerte annak lehetőségét, hogy a 8471 vámtarifaszám alá lehessen sorolni egyes olyan monitorokat, amelyek – műszaki szempontból – képesek nem számítógépből érkező audio- és videojelek megjelenítésére. Ez többek között a 2171/2005 besorolási rendelet (
11
) alkalmazási körében történt.
21.
Következésképpen a KN 2004 84. árucsoportjának 5. megjegyzése nem zárja ki, hogy a 8471 vámtarifaszám alá lehessen sorolni az olyan színes monitort, amely képes mind számítógépből, mind pedig egyéb forrásokból érkező jelek megjelenítésére.
22.
A holland kormány azt állítja, hogy általában az olyan monitort, amely mind számítógépből, mind pedig egyéb forrásokból, például DVD-lejátszóból vagy játékkonzolból származó képek megjelenítésére képes, nem sorolható a 8471 vámtarifaszám alá, hanem azt a KN 2004 8528 vámtarifaszáma alá kell sorolni. (
12
)
23.
Másrészt az olyan monitor, mint a szóban forgó, amely D-sub, DVI-D, USB, S-video és kompozit video csatlakozásokkal, valamint audio kimenettel rendelkezik, nem tartozhat a 8471 vámtarifaszám alá, mivel az nem kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használható. (
13
)
24.
A Bizottság elsősorban a szóban forgó monitor jellemzőire hivatkozik, kizárva, hogy e monitorokat „kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használhatónak” lehessen minősíteni, mivel műszaki jellemzőik miatt ezek könnyen alkalmazhatók más célra is. (
14
)
25.
A szóban forgó monitoroknak a KN 2004 84. árucsoportjába történő besorolását ugyanezen árucsoport 5. megjegyzésének E. pontja is kizárja, mivel ezek „meghatározott, nem adatfeldolgozási feladat ellátására [is] szolgál[nak].” (
15
)
26.
Általánosabban a Bizottság azt állítja, hogy a nem számítógépből érkező jelek megjelenítésének lehetősége kizárja a monitornak a KN 2004 8741 vámtarifaszáma alá való besorolását. (
16
)
B – Értékelés
1. Előzetes észrevételek
27.
Az első kérdést illetően mind a holland kormány, mind pedig a Bizottság több megállapítást tett a szóban forgó monitorok sajátos műszaki jellemzőivel kapcsolatban azon állítás alátámasztására, hogy e monitorok nem rendelkeznek a KN 2004 8471 vámtarifaszáma alá történő besorolásukhoz szükséges jellemzőkkel.
28.
Rá kell mutatnom azonban, hogy a kérdést előterjesztő bíróság első kérdésében nem arra kéri a Bíróságot, hogy határozza meg, melyik vámtarifaszám alá kell besorolni a szóban forgó termékeket. A kérdés nagyobb általánosságban a KN 2004 84. árucsoportja 5. megjegyzésének értelmezésére irányul.
29.
A jelen kérdés vizsgálata során tehát tartózkodni fogok attól, hogy figyelembe vegyem a feleknek a szóban forgó termék jellemzőire vonatkozó állításait, és vizsgálatomat az 5. megjegyzés értelmezésére korlátozom. A feleknek a besorolandó áru műszaki jellemzőire vonatkozó érveit egyébként a második kérdés vizsgálatakor érdemes figyelembe venni, jóllehet – amint látni fogjuk – a nemzeti bíróság e kérdésben sem a termékek osztályozásának konkrét szabályait kérdezi a Bíróságtól, hanem megint csak általánosabb jellegű megállapításokat kér.
2. A kérdés érdeméről
30.
A jelen ügyben a holland kormány és a Bizottság által azzal a nyilvánvaló céllal képviselt álláspont lényege, hogy a jogvita már az első kérdésre adott válasszal lezáruljon, abban áll, hogy a monitornak pusztán azon képessége, hogy nem számítógépből érkező jelek megjelenítésére is képes, szükségszerűen kizárja, hogy e monitort a KN 2004 84. árucsoportjába lehessen sorolni. (
17
)
31.
Ezen álláspont számomra nem tűnik elfogadásra érdemesnek.
32.
A KN 2004 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontjának szó szerinti értelme világos: ahhoz, hogy a perifériát (tehát például monitort) az adatfeldolgozó rendszer szerves részének lehessen minősíteni, tehát a 84. árucsoportba lehessen sorolni, nem áll fenn olyan követelmény, hogy a szóban forgó perifériát elméletileg kizárólag csak e rendszer részeként lehessen használni. A követelmény ugyanis az, hogy e periféria „kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használható” legyen (kiemelés tőlem).
33.
A holland kormány és a Bizottság által javasolt értelmezés azt jelentené, hogy törölni kellene a szövegből az ott szereplő „vagy elsősorban” kifejezést, és ezért annak nem lehet helyt adni. Az „elsősorban”– bár nem kizárólagosan – számítógéppel összekapcsolva használható egység tehát besorolható számítástechnikai termékként.
34.
A holland kormány és a Bizottság álláspontját megalapozó gondolat minden bizonnyal az „elsősorban” határozószó terjedelme meghatározásának gyakorlati nehézségeiből ered, különösen a Bíróság ítélkezési gyakorlatának fényében, amely a tarifális besorolás tekintetében erőteljesen a termékek konkrét és objektívan értékelhető tulajdonságainak előnyben részesítése felé hajlik. (
18
)
35.
A hivatkozott rendelkezés gyakorlati alkalmazásának lehetséges problémái ugyanakkor nem vezethetnek oda, hogy e rendelkezés egyik lényeges elemét figyelmen kívül hagyjuk. E problémák megoldása valójában más szintre tarozik, és a második kérdés vizsgálata során vitatható meg a Bíróság számára a kérelem által megszabott keretek között.
3. A 84. árucsoport 5. megjegyzése E. pontjának lehetséges relevanciájáról
36.
Úgy vélem, hogy csak rövid megjegyzésre érdemes a Bizottságnak az az érvelése, miszerint a szóban forgó monitoroknak a KN 2004 84. csoportjába történő besorolását ugyanezen árucsoport 5. megjegyzésnek E. pontja is kizárja.
37.
E tekintetben elsősorban arra mutatok rá, hogy a kérdést előterjesztő bíróság nem kéri a Bíróságtól, hogy értékelje a hivatkozott rendelkezésnek a jelen ügyre való alkalmazhatóságát.
38.
Úgy vélem mindenesetre, hogy a hivatkozott 5. megjegyzés E. pontja csak akkor zárhatja ki a készüléknek a KN 84. árucsoportjába történő sorolását, amennyiben a „meghatározott, nem adatfeldolgozási feladat” a készülék egyetlen funkciója. Ellenkező esetben e termékek valamelyik másodlagos, ha nem éppen teljesen jelentéktelen funkciójuk alapján kerülhetnek besorolásra. (
19
)
39.
Véleményem szerint tehát az 5. megjegyzés E. pontja nem alkalmazható a jelen ügyben. Egyrészt ugyanis a Bíróság már megállapította, hogy a monitor azon funkciója, hogy számítógépből érkező képeket jelenít meg, nem minősíthető a fenti értelemben vett „meghatározott feladatnak”. (
20
) Másrészt pedig, jóllehet a felek a szóban forgó monitorok lehetséges használatairól vitatkoznak, de egyikük sem állítja, hogy kizárólag az adatfeldolgozástól eltérő (más szóval: „nem számítástechnikai”) használat lehetséges.
4. A Harmonizált Rendszer és a KN magyarázó megjegyzéseiről
40.
Azt kell még megvizsgálni, hogy a jelen ügyben a szóban forgó monitoroknak KN 2004 84. árucsoportjába történő besorolása kizárt-e a Harmonizált Rendszer és a KN magyarázó megjegyzései alapján.
a) A Harmonizált Rendszer 84.71 vámtarifaszámához fűzött magyarázó megjegyzésről
41.
Először is arra kell emlékeztetni, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a magyarázó megjegyzések, bármennyire is fontosak, nem rendelkeznek kötelező hatállyal, és nem állhatnak ellentétben a Harmonizált Rendszer és a KN tartalmával. (
21
)
42.
A Harmonizált Rendszer 84.71 vámtarifaszámára vonatkozó, az alapügy tényállásának bekövetkezte előtt két évvel (ami a számítástechnika területén elegendő idő ahhoz, hogy akár jelentősen is megváltozzanak a forgalomban lévő eszközök) megfogalmazott magyarázó megjegyzést illetően megemlítem, hogy az úgy is értelmezhető, hogy nem a 84.71 vámtarifaszám alá tartozó valamennyi monitorra, hanem csak ezek egy részére vonatkozik. Ily módon megváltozna e megjegyzés kezdetének értelme, miszerint az adatfeldolgozó rendszer „az [alkotórészei] közé tartozik az automatikus adatfeldolgozó gépek képi megjelenítő (display) egysége”. Ebben az esetben létezhetnének más olyan megjelenítő egységek is, amelyek – bár nem minősíthetők „automatikus adatfeldolgozó gépek megjelenítő (display) egységének” – mégis a 84.71 vámtarifaszám alá lennének besorolhatók.
43.
Elfogadva tehát, hogy a szóban forgó magyarázó megjegyzés valójában a 84.71 vámtarifaszám alá sorolandó monitorok kimerítő leírását kívánja nyújtani, a következő megjegyzéseket kell tenni. Az így értelmezett magyarázó megjegyzés elszakad attól az általam már tévesnek ítélet feltételezéstől, hogy a 84.71 vámtarifaszám alá csak azokat a monitorokat lehet besorolni, amelyek kizárólag számítógéphez csatlakoztathatók. Más szóval, a magyarázó megjegyzés figyelembe sem veszi azt – a Harmonizált Rendszer szövegében egyébként egyértelműen előírt – lehetőséget, hogy a 84.71 vámtarifaszám alá sorolható monitor – jóllehet nem elsődlegesen – a „számítástechnikától” eltérő területen is használható. (
22
) Következésképpen az így értelmezett megjegyzés nem lenne alkalmazható, mivel ellentétes volna a Harmonizált Rendszer szövegével.
44.
A 84.71 vámtarifaszám alá tartozó monitorok egyéb, a magyarázó megjegyzés által hivatkozott műszaki jellemzőit illetően egyébként hangsúlyoznom kell, hogy a jelen ügyben vizsgált termék láthatóan teljes egészében megfelel e jellemzőknek.
b) A KN 84716090 vámtarifaalszámához fűzött magyarázó megjegyzésről
45.
A KN 2004 84716090 vámtarifaalszámra vonatkozó magyarázó megjegyzés sem zárja ki a szóban forgó monitoroknak az ezen vámtarifaalszám alá történő besorolását.
46.
A szóban forgó magyarázó megjegyzés ugyanis példálózó/inkluzív és nem kimerítő jellegű. Más szóval a megjegyzés a termékek olyan meghatározott csoportját említi, amelyek a szóban forgó vámtarifaalszám alá tartoznak, de nem zárja ki, hogy az ily módon meghatározott termékektől eltérő termékeket is ugyanezen vámtarifaszám alá lehessen sorolni. Ez meglehetősen egyértelműnek tűnik a megjegyzés szövegéből. (
23
)
5. Az információtechnológiai termékek kereskedelméről szóló WTO-megállapodás szerepéről
47.
Az eddig tett megállapításokat az információtechnológiai termékek kereskedelméről szóló WTO-megállapodás fényében is megerősítést nyernek.
48.
Ne felejtsük el, hogy végső soron a szóban forgó termékek besorolása kérdésének magva az a tény, hogy attól a KN vámtarifaalszámtól függ, hogy a termék után kell-e behozatali vámot fizetni, amely alá azt sorolják.
49.
A számítástechnikai termékek általában mentesek a vámok alkalmazásától az erre vonatkozó, a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretein belül létrejött megállapodás értelmében, amely megállapodás az információtechnológiai termékek kereskedelméről szóló 1996. december 13-i miniszteri nyilatkozatból következik. E megállapodást a Tanács az információtechnológiai termékek vámjainak megszüntetéséről szóló, 1997. március 24-i 97/359/EK tanácsi határozattal fogadta el. (
24
)
50.
A Bizottság és egyes tagállamok e megállapodást általában szigorúan értelmezik, a lehető legjobban korlátozva azon termékek számát, amelyek tekintetében a megállapodás garantálja a vámmentességet.
51.
Ugyanakkor – jóllehet a WTO-megállapodásoknak a közösségi jogban való közvetlen alkalmazása meglehetősen problematikus (
25
) – úgy vélem, hogy a koherens értelmezés kötelezettségének (
26
) értelmében a számítástechnikai termékek vámoktól mentes, szabad kereskedelmének e megállapodásban szereplő egyértelmű kedvezményét a KN értelmezése során is figyelembe kell venni. (
27
)
6. Az egyes monitorfajták vámjának egyoldalú, önkéntes felfüggesztéséről
52.
A folyadékkristályos monitorok egységes besorolásának nehézségét maga a közösségi jogalkotó is felismerte. 2005-től kezdődően ugyanis valamennyi, 48,5 cm-nél (kb. 19 hüvelyk) kisebb képátmérőjű és 4:3 vagy 5:4 képarányú monitort mentesített a vám alól. (
28
) Ez az egyoldalú döntés a szóban forgó termékek elsődleges rendeltetése meghatározásának gyakorlati nehézségei okán került elfogadásra, valamint azon megállapítás alapján, miszerint „[a] kereskedelmi adatok azt mutatják, hogy az olyan plazma vagy folyadékkristályos képernyő-technológiával készült monitorokat, amelyek képernyőjének átmérője 48,5 cm vagy annál kisebb, és képaránya 4:3 vagy 5:4, főként automatikus adatfeldolgozó berendezések kimeneti egységeiként használják.” (
29
)
53.
Ez az önkéntes felfüggesztés az alapügy tényállásának megvalósulása időpontjában még nem lépett hatályba, mindenesetre a jelen eljárásban vizsgált monitorok műszaki jellemzői nem felelnek meg azon termékek műszaki jellemzőinek, amelyekre a felfüggesztés vonatkozik (valamivel nagyobbak, és képarányuk is eltérő).
54.
Ugyanakkor hangsúlyozom, hogy a 493/2005 rendelet világosan megmutatja, hogy a monitorok besorolását nem lehet egyszerűsített módon elvégezni, de leginkább azt, hogy el kell fogadni azt a tényt, hogy egyes, a számítógéptől eltérő forrásból származó jelet potenciálisan képpé alakítani képes monitorokat is lehet konkrétan elsősorban „számítástechnikai” környezetben használni.
7. Az első kérdéssel kapcsolatos végkövetkeztetés
55.
Összességében úgy ítélem meg, hogy az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a KN 84. árucsoportjának 5. megjegyzését úgy kell értelmezni, hogy az olyan színes monitornak, amely képes mind az automatikus adatfeldolgozó gépből származó, mind a más forrásból származó jelek megjelenítésére, kizárólag ezen okból nem zárható ki a KN 2004 8471 vámtarifaszáma alá történő besorolása.
V – A második kérdésről
56.
Második kérdésével a nemzeti bíróság azt kérdezi, hogy abban az esetben, ha nem zárható ki a szóban forgó monitor besorolása a KN 8471 vámtarifaszám alá: mely körülmények alapján lehet meghatározni, hogy a monitor megfelel-e a számítástechnikai termékek besorolására vonatkozó, az 5. megjegyzés B. pontjában szereplő feltételeknek.
A – A felek érvei
57.
A Kamino azt állítja, hogy annak meghatározásához, hogy a monitort kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják-e, azt a használatot kell figyelembe venni, amelyre a terméket kizárólagosan vagy elsősorban szánták.
58.
A jelen ügyben több objektív tényező alapján is lehet arra következtetni, hogy a szóban forgó monitorokat a KN 2004 84. árucsoportjába kell besorolni. E tényezők többek között: a képpontok mérete („dot pitch”), a felbontás, a 16:10 képarány, a VGA- és DVI-csatlakozók jelenléte, illetve a távirányító, SCART-csatlakozó, TV-tuner és csatornaváltó gombok hiánya. (
30
)
59.
Mind a holland kormány, mind pedig a Bizottság ezzel szemben azt állítja, hogy az első kérdésre általuk javasolt válaszra figyelemmel a második kérdésre nem kell válaszolni.
60.
Ezen elvi álláspont ellenére e felek az első kérdés megvitatása során tettek néhány olyan megállapítást, amely inkább a második kérdéshez kapcsolódik.
61.
A holland kormány különösen azt hangsúlyozta, hogy véleménye szerint az olyan monitort, amely a szóban forgó monitorok műszaki jellemzőivel rendelkezik, nem lehet kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben történő használatra szántnak minősíteni, különös tekintettel a készülék csatlakozásaira (D-sub, DVI-D, USB, S-video, kompozit video, audio kimenet). (
31
)
62.
A holland kormány szerint – amely ebben az értelemben válaszolt a Bíróság által feltett kérdésekre – ahhoz, hogy a monitort a 8471 vámtarifaszám alá lehessen besorolni, „nem számítástechnikai” funkcióinak „pusztán elméletieknek” kell lenniük.
63.
A Bizottság hangsúlyozza, hogy a KN 2004 84. árucsoportja 5. megjegyzésének B. pontjában szereplő azon mondat, miszerint a monitort „kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják”, nem a készülék használatának jellegére, hanem annak funkciójára vonatkozik. (
32
) Továbbá a szóban forgó monitor műszaki jellemzői és különösen mérete, felbontása és fényereje teljes egészében alkalmassá teszik azt a számítástechnikaitól lényegesen eltérő használatra, így kizárható a hivatkozott 5. megjegyzés B. pontjának a) alpontjában szereplő feltétel fennállása. (
33
)
B – Értékelés
64.
A jelen, a három közül talán a legkényesebb kérdés is arra irányul, hogy a Bíróság bizonyos általános megállapításokat tegyen a Kombinált Nómenklatúra értelmezésének módjáról. A Bíróságnak különösen azt kell megállapítania, hogy mi a KN 2004 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontja a) alpontjának pontos jelentése, pontosabban mely körülményeket kell figyelembe venni annak megállapításához, hogy valamely termék a hivatkozott rendelkezésben előírt feltételeknek megfelel-e, vagy sem.
65.
Mivel nem kérik azt, hogy a Bíróság pontosan jelölje meg, hogy a szóban forgó monitorokat a Kombinált Nómenklatúra mely vámtarifaszáma alá kell besorolni, ennek megállapítása a kérdést előterjesztő bíróság hatáskörében marad, amelynek a Bíróság iránymutatásai alapján kell döntést hoznia.
66.
A jelen kérdés központi problémája az „elsősorban” határozószó értelmének meghatározása. (
34
) Míg ugyanis az előző, „kizárólag” határozószó nem okoz különösebb értelmezési nehézségeket, az „elsősorban” kifejezés annál kevésbé egyértelmű jelentéssel bír.
67.
Mivel magától értetődik, hogy ezen határozószót nem lehet matematikailag/százalékosan értelmezni (például megadni, hogy 80% a számítógéppel összekapcsolt használat aránya), azt javaslom, hogy a Bíróság az „elsődleges használat” kifejezést a „szokásos használat” kifejezéssel egyenrangúként értelmezze.
68.
Úgy tűnik ugyanis, hogy a „szokásos használat” kifejezést a kétértelműség kisebb kockázatával lehet a konkrét esetekre alkalmazni.
69.
Úgy vélem továbbá, hogy a rendelkezésben szereplő „elsősorban” kifejezés nem a termék használatának időbeli megosztására vonatkozik, hanem inkább arra, hogy annak melyik a leggyakoribb rendeltetése. Más szóval az értelmezőnek nem azt kell megállapítania, hogy különböző környezetekben mi a készülék egyes használatainak százalékos aránya, hanem egész egyszerűen azt, hogy mi a termék „jellegzetes” vagy „szokásos” alkalmazási módja.
70.
Szükséges tehát, hogy az értelmező a konkrét esetben, az esetről esetre vizsgált készülékek tekintetében megállapítsa, hogy melyik az a felhasználás, amelyre ésszerűen a készüléket szánták.
71.
Egyébiránt az általam javasolt értelmezést követve, tehát a szóban forgó termék szokásos használata figyelembevételének szándékával, problematikus lehet annak meghatározása, hogy e vizsgálat tekintetében konkrétan mely körülményeket kell figyelembe venni.
72.
Úgy vélem, hogy nem kétséges, a készülék műszaki jellemzői képezik az e tekintetben figyelembe veendő körülményeket. A szóban forgó monitor esetében egyértelműek az olyan jellemzők, mint a felbontás, a képformátum (a képernyő szélességének és magasságának aránya), a rendelkezésre álló csatlakozások (
35
), a magasság állításának lehetősége, a hajlíthatóság, a sajátos, az „íróasztali” használatot megkönnyítő ergonomikus jellemzők, stb., amelyeket a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia annak meghatározása céljából, hogy a termék szokásos használata az automatikus adatfeldolgozó rendszerben történő használat-e.
73.
Problematikusabbnak tűnik az a lehetőség, hogy a termék szokásos használata meghatározásának céljából a termék kereskedelmi rendeltetését (más szóval a „target”) vegyük figyelembe. Véleményem szerint e lehetőséget ki kell zárni.
74.
Nyilvánvaló ugyanis, hogy elismerve az olyan körülmények jelentőségét, mint a terméknek a csomagolásán vagy a reklámszövegekben kinyilvánított célja, növekszik a visszaélések kockázata. Több területen egyáltalán nem ritkák azok az esetek, hogy bizonyos termékeket az értékesítési tilalom megkerülése vagy a termelő felelősségének kizárása céljából megtévesztő módon a ténylegestől eltérő használatra szántként mutatják be, jóllehet konkrétan a potenciális vásárlók tökéletesen tisztában vannak a termékek valódi rendeltetésével.
75.
A fenti álláspont egyébként a Bíróság ítélkezési gyakorlatával is összeegyeztethetőnek tűnik, a Bíróság – jóllehet elvben elismerte annak lehetőségét, hogy a termék felhasználási rendeltetését vegyék figyelembe a vámtarifaszám alá történő besorolásakor – ugyanakkor hangsúlyozta, hogy a szóban forgó rendeltetésnek sajátos objektív körülményekből kell kitűnnie. (
36
)
76.
Nem tartom megalapozottnak a Bizottságnak a tárgyaláson hivatkozott azon érvelését, miszerint irreleváns a termék felhasználási rendeltetése annak besorolása tekintetében. Egyfelől megjegyzem, hogy a KN 2004 84. árucsoportja 5. megjegyzésének B. pontja a termék „használatára” utaló fordulatot alkalmaz (ahol így rendelkezik: a termékeket „kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják”; kiemelés tőlem). Másfelől meg kell állapítani, hogy itt a termék olyan használatáról van szó, amely objektív jellemzőitől függ: tehát objektív és nem szubjektív vagy a termék értékesítésének módjával kapcsolatos jellemzőkről.
77.
Azt javaslom tehát, hogy a Bíróság a második kérdésre olyan értelemben válaszoljon, hogy annak megállapításához, hogy a terméket kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használnak a KN 2004 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontjának a) alpontja értelmében, azt kell megvizsgálni, hogy a termék szokásos használatára automatikus adatfeldolgozó rendszerben kerül-e sor. E tekintetben az esetről esetre történő vizsgálat során a szóban forgó termék valamennyi objektív jellemzőjét figyelembe kell venni.
VI – A harmadik kérdésről
78.
Harmadik és egyben utolsó kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy a szóban forgó monitorok a 754/2004 rendelet hatálya alá tatoznak-e, igenlő válasz esetén pedig e bíróság azt kérdezi, hogy ez a rendelet érvényes-e.
A – A felek érvei
79.
A Kamino a kérdéseknek az előterjesztő bíróság által adott sorrendjét megfordítva elsősorban a 754/2004 rendelet jogellenességére hivatkozik, mivel – rámutatva a Bizottság azon nyilvánvaló szándékára, hogy minden esetben megakadályozza, hogy a KN 8471 vámtarifaszáma alá lehessen sorolni bármely olyan monitort, amely képes a számítógéptől eltérő forrásból érkező videojelek megjelenítésére – véleménye szerint ellentétes magával a KN-nel és nagyobb általánosságban a Harmonizált Rendszerrel, valamint a Közösségnek ez utóbbi részeseként vállalt kötelezettségeivel. (
37
)
80.
Mindenesetre, még ha jogszerű is volna, a szóban forgó rendeletet akkor sem lehetne a jelen ügyre alkalmazni, mivel ez az ügyben vizsgáltaktól teljes egészében eltérő termékekre vonatkozik. (
38
)
81.
A holland kormány ellenben azt állítja, hogy a szóban forgó rendelet érvényes, és a vizsgált monitorokra is alkalmazni lehet, közvetlenül vagy legalábbis analógia útján. (
39
)
82.
A Bizottság szerint viszont az első kérdésre adott válaszra figyelemmel a harmadik kérdésre nem kell válaszolni.
B – Értékelés
83.
Úgy vélem, hogy a 754/2004 bizottsági rendeletet a következő indokokból nem lehet a szóban forgó monitorokra alkalmazni.
84.
Először is a rendelet közvetlen alkalmazását ki kell zárni, tekintettel a szóban forgó monitorok és a rendeletben előírt besorolás tárgyát alkotó képernyők közötti jelentős műszaki eltérésekre.
85.
A 754/2004 rendeletben tarifális besorolásuk céljából két, 106 cm (kb. 42 hüvelyk) képátmérőjű, 852 x 480, illetve 1024 x 1024 pixel felbontású plazmaképernyő szerepel.
86.
Már ez a két adat is világosan mutatja, hogy két, a jelen eljárás tárgyát képezőtől teljes egészében eltérő termékről van szó: emlékeztetni kell ugyanis arra, hogy a jelen ügyben vizsgált monitoroknak nem csak a méretük jóval kisebb (23 hüvelyk, tehát 58,42 cm), hanem felbontásuk is nagyobb (1920 x 1200 pixel). Ez egyébként megfelel a két összehasonlított termék eltérő technológiájának: míg a folyadékkristályos képernyőt műszaki jellemzőitől függően többféle célra is lehet használni, a plazmaképernyőket – méretükhöz viszonyítva viszonylag alacsony felbontással – jellemzően televíziós jelek, filmek, előadások megjelenítésére használják.
87.
Másrészt a holland kormánynak többek között észrevételei 41. pontjában előadott azon érvelése sem helytálló, miszerint a 754/2004 rendelet szerinti monitorokat jellemző plazmatechnológia nem minősül releváns jellemzőnek, tehát nem akadályozza meg a rendeletnek a jelen ügyben vizsgált monitorokra történő alkalmazhatóságát. Úgy vélem, hogy ennek ellentmond a plazmatechnológia és az LCD-technológia közötti különbségek objektív figyelembevétele, valamint az a tárgyaláson a holland kormány által is elismert tény, hogy a plazmaképernyőket rendszerint nem használják automatikus adatfeldolgozó berendezések kimeneti perifériájaként. Más szóval: a szóban forgó termékek egymással nem helyettesíthetők.
88.
Azt kell még megvizsgálni – amint azt a holland kormány is sugallja észrevételeinek 41. pontjában – hogy a 754/2004 rendelet a szóban forgó monitorokra nem közvetlenül, hanem esetleg analógia útján alkalmazható-e.
89.
Úgy vélem, hogy ez esetben is nemleges választ kell adni.
90.
Jóllehet a Bíróság már általánosságban elfogadta annak lehetőségét, hogy egy besorolási rendeletet analógia útján lehessen alkalmazni, ugyanakkor hangsúlyozta, hogy ez csak magában a rendeletben szereplőkkel „egyenértékű” termékek vonatkozásában történhet, mivel ez „elősegíti a KN koherens értelmezését, valamint a gazdasági szereplők közötti egyenlő bánásmódot” (
40
). A jelen ügyben azonban – mint láttuk – nem állapítható meg, hogy a vizsgált folyadékkristályos monitorok bármilyen vonatkozásban egyenértékűek lennének a 754/2004 rendelet szerinti plazmaképernyőkkel.
91.
Ezért úgy vélem, hogy a harmadik kérdésre olyan értelemben kell válaszolni, hogy a szóban forgó monitorok nem tartoznak a 754/2004 rendelet hatálya alá. Következésképpen semmilyen olyan körülmény nem áll fenn, amelynek okán e rendeletet jogellenesnek lehetne minősíteni.
VII – Végkövetkeztetések
92.
A fenti megállapítások alapján azt indítványozom, hogy a Bíróság a következőképpen válaszoljon a Hoge Raad által előterjesztett kérdésekre:
1)
A 2004. évi Kombinált Nómenklatúra 84. árucsoportjának 5. megjegyzését úgy kell értelmezni, hogy az olyan színes monitornak, amely képes mind az automatikus adatfeldolgozó gépből származó, mind a más forrásból származó jelek megjelenítésére, kizárólag ezen okból nem zárható ki a KN 2004 8471 vámtarifaszáma alá történő besorolása.
2)
Annak megállapításához, hogy a terméket „kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használnak”, a 2004. évi Kombinált Nómenklatúra 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontjának a) alpontja értelmében, azt kell megvizsgálni, hogy a termék szokásos használatára automatikus adatfeldolgozó rendszerben kerül-e sor. E tekintetben az esetről esetre történő vizsgálat során a szóban forgó termék valamennyi objektív jellemzőjét figyelembe kell venni.
3)
A szóban forgó monitorok nem tartoznak az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2004. április 21-i 754/2004/EK bizottsági rendelet hatálya alá.
(
1
)	Eredeti nyelv: olasz.
(
2
)	A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2003. szeptember 11-i 1789/2003/EK bizottsági rendelet (HL L 281., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet 14. kötet 3. o.).
(
3
)	A KN rendelkezései és ezeknek a Harmonizált Rendszerrel való viszonya tekintetében lásd a C-311/04. sz. ASAD-ügyben 2006. január 12-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-609. o..) 25. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(
4
)	 Ez a lábjegyzet a magyar nyelvű változat tekintetében nem bír jelentőséggel.
(
5
)	Az Európai Közösségek Kombinált Nómenklatúrájának magyarázata (HL C 256., 2002.10.23., 1. o.).
(
6
)	HL L 118., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet 16. kötet 93. o.
(
7
)	Megjegyzem egyébként, hogy jóllehet ezen „audiokimenet” szerepel az előzetes döntéshozatalra utaló végzésben, és a felek sem vitatják, a gyártó internetes honlapján (www.benq.com) található dokumentáció tanulmányozása alapján ez az „audiokimenet” valójában egy 12 voltos aljzat két külső hangszóró áramellátásához, amelyeket a monitorhoz lehet kapcsolni, de amelyeket a jel tekintetében egy külső audioforrással kell összekapcsolni. Más szóval úgy tűnik, hogy a termék nem rendelkezik audio áramkörrel.
(
8
)	A Kamino társaság észrevételeinek 41. pontja.
(
9
)	Ugyanott, 45. pont.
(
10
)	Ugyanott, 55. pont.
(
11
)	Az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2005. december 23-i 2171/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 346., 7. o.). E rendelet többek között a 8471 vámtarifaszám alá sorolta a 15 hüvelyk képátmérőjű, 1024x768 pixel képfelbontású és egyetlen D-sub interfésszel ellátott LCD monitort. A besorolást a Bizottság többek között így indokolta: „A monitort arra tervezték, hogy egy automatikus adatfeldolgozó rendszer központi feldolgozó egységének jeleit fogadja. A termék ezenkívül képes video- és hangjelek reprodukálására is. Azonban méretére és arra való tekintettel, hogy csak korlátozott mértékben képes jeleket fogadni az automatikus adatfeldolgozó gépen kívüli más forrásból kártyán keresztül, képfeldolgozási (video) tulajdonság nélkül, a termék úgy tekintendő, hogy kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerekben való felhasználásra alkalmas.”
(
12
)	A holland kormány észrevételeinek 34. pontja.
(
13
)	Ugyanott, 36. pont.
(
14
)	A Bizottság észrevételeinek 28–36. pontja.
(
15
)	Ugyanott, 37. pont.
(
16
)	Ugyanott, 39. pont.
(
17
)	Ez, mint arra már fentebb emlékeztettem, különösen a holland kormány észrevételeinek 34. pontjából és a Bizottság észrevételeinek 39. pontjából következik. Hangsúlyozom egyébként, hogy e felek ugyanakkor olyan érvekre is hivatkoztak, amelyek – bár nem egyértelműen – abból a feltevésből indulnak ki, hogy a nem számítógépből érkező videojelek megjelenítésének puszta lehetősége nem elegendő a 84. árucsoportba történő besorolás kizárásához, mivel ehhez az is szükséges, hogy ezen „alternatív” vagy „további” funkció ne csak mellékes vagy elméleti legyen (vö. például a holland kormány észrevételeinek 36. pontjával, illetve a Bizottság észrevételeinek 36. pontjával). További részletekért lásd e tekintetben a második kérdés megvitatását.
(
18
)	Lásd például a C-42/99. sz. Eru Portuguesa ügyben 2000. szeptember 26-án hozott ítélet (EBHT 2000., I-7691. o.)13. pontját, a C-396/02. sz. DFDS-ügyben 2004. szeptember 16-án hozott ítélet (EBHT 2004., I-8439. o.)27. pontját és a C-445/04. sz. Possehl Erzkontor ügyben 2005. december 8-án hozott ítélet (EBHT 2005., I-10721. o.)19. pontját. Lásd továbbá lentebb a jelen indítvány 75. pontját.
(
19
)	Engedtessék meg nekem, hogy ehelyütt a probléma részletesebb feltárása érdekében a C-362/07. és C-363/07. sz., Kip Europe és társai egyesített ügyekre vonatkozó, 2008. július 17-i indítványomra hivatkozzak (50–69. pont).
(
20
)	A C-11/93. sz. Siemens Nixdorf ügyben 1994. május 19-én hozott ítélet (EBHT 1994., I-1945. o.) 16. pontja.
(
21
)	Lásd például a C-229/06. sz. Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft ügyben 2007. április 19-én hozott ítélet (EBHT 2007., I-3251. o.) 27. pontját, a C-142/06. sz. Olicom-ügyben 2007. július 18-án hozott ítélet (EBHT 2007., I-6675. o.) 31. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a C-312/07. sz. JVC France ügyben 2008. június 5-én hozott ítélet (EBHT 2008., I-4165. o.) 34. pontját.
(
22
)	A Harmonizált Rendszer jelenlegi, 2007-ből származó változata viszont nyitottabb. A 8528 vámtarifaszámhoz – amelybe jelenleg valamennyi monitor besorolásra került – fűzött magyarázó megjegyzés szerint a kizárólag vagy légyegében számítógéppel összekötött használatra szánt monitorok (a 852841 vámtarifaalszám alá sorolandók) közé azok „tartoznak”, amelyek csak számítógéppel kapcsolhatók össze. Nem zárható ki tehát, hogy más monitorokat is e vámtarifaszám alá lehet besorolni.
(
23
)	A magyarázó megjegyzések egyes nyelvi változataiban e megjegyzés nem kimerítő jellege egy határozószó miatt egyértelmű. Az olasz szöveg szerint „specialmente” [különösen] e vámtarifaalszám alá tartoznak a számítógéppel összekötött használatra szánt monitorok; a francia változat a „notamment”, a spanyol pedig az „especialmente” kifejezést használja. A határozószó azonban hiányzik a többi nyelvi változatból, még ha a mondat megfogalmazása azt látszik sugallni – bár csak egyes esetekben –, hogy a meghatározás nem meríti ki a 84716090 vámtarifaszám alá tartozó termékek körét. Többek között az angol változat megállapítja, hogy „[t]his subheading includes visual display units which can only be used as output units for an automatic data-processing machine”, a német változat szerint „[h]ierher gehören Datensichtgeräte, die nur als Ausgabeeinheiten von automatischen Daten-verarbeitungsmaschinen verwendet werden können”, a holland szerint pedig „[d]eze onderverdeling omvat beeldschermeenheden die uitsluitend kunnen worden gebruikt als uitvoereenheid voor een automatische gegevensverwerkende machine” (a kiemelések tőlem).
(
24
)	HL L 155., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 26. kötet, 3. o. 2008 májusában az Egyesült Államok formálisan a WTO-hoz fordult, hogy vitassa a többek között az olyan monitorokra vonatkozó közösségi vámgyakorlatot, mint a jelen ügyben vizsgáltak. A jelen indítvány szerkesztésének idején e tekintetben csak sajtóösszefoglalók állnak rendelkezésre, így a kérdés pontos értékelése nem lehetséges. Ugyanezen forrásokból kiderül, hogy az Egyesült Államok fellépése következtében Japán és Tajvan is hasonló lépésket tett.
(
25
)	A Bíróság már többször megállapította, hogy a WTO-megállapodások csak nagyon szigorú feltételek mellett alkalmazhatók a közösségi aktusok jogszerűségének vizsgálata céljából: valamennyi feltétel tekintetében lásd a C-94/02. P. sz., Biret & Cie kontra Tanács ügyben 2003. szeptember 30-án hozott ítélet (EBHT 2003., I-10565. o.) 55–56. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot. A Bíróság ebben az ügyben megállapította, hogy a közösségi aktus jogszerűségének WTO-megállapodás alapján történő értékeléséhez az szükséges, hogy „a Közösségnek szándékában álljon a WTO keretében vállalt sajátos kötelezettség végrehajtása, illetve [hogy] a közösségi aktus kifejezetten hivatkozzon a WTO-megállapodások meghatározott rendelkezéseire”. A KN esetében láthatóan egyik feltétel sem áll fenn.
(
26
)	E kötelezettség tekintetében lásd a C-286/90. sz. Poulsen-ügyben 1992. november 24-én hozott ítélet (EBHT 1992., I-6019. o.) 9. pontját, a C-61/94. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 1996. szeptember 10-én hozott ítélet (EBHT 1996., I-3989. o.) 52. pontját és a C-341/95. sz. Bettati-ügyben 1998. július 14-én hozott ítélet (EBHT 1998., I-4355. o.) 20. pontját. Különös tekintettel a TRIPS-megállapodásra, amely a WTO rendszerébe illeszkedik, és amely ez utóbbi jellemzőivel rendelkezik, lásd a C-53/96. sz. Hermès International ügyben 1998. június 16-án hozott ítélet (EBHT 1998., I-3603. o.) 28. pontját, a C-300/98. és C-392/98. sz., Dior és társai egyesített ügyekben 2000. december 14-én hozott ítélet (EBHT 2000., I-11307. o.) 47. pontját és a C-245/02. sz. Anheuser-Busch ügyben 2004. november 16-án hozott ítélet (EBHT 2004., I-10989. o.) 55. pontját.
(
27
)	Lásd továbbá a 19. lábjegyzetben hivatkozott Kip Europe és társai ügyre vonatkozó indítványom 67–69. pontját.
(
28
)	A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2005. március 16-i 493/2005/EK tanácsi rendelettől (HL L 82., 1. o.) kezdődően. Az előírás tehát megmaradt a KN későbbi változataiban is: a 2007. szeptember 20-i 1214/2008/EK tanácsi rendeletben (HL L 286., 1. o.) foglalt, 2008-ban hatályos változat szerint a vonatkozó vámtarifaalszám a 85285990.
(
29
)	A 493/2005 rendelet (3) preambulumbekezdése.
(
30
)	A Kamino észrevételeinek 81–99. pontja.
(
31
)	A holland kormány észrevételeinek 36. pontja.
(
32
)	A Bizottság észrevételeinek 35. pontja.
(
33
)	A Bizottság észrevételeinek 36. pontja.
(
34
)	Az 5. megjegyzés B. pontjának különböző nyelvi változatai e tekintetben nem mutatnak jelentős eltéréseket: az olasz változat: „esclusivamente o principalmente” megfelel például a franciának: „exclusivement ou principalement”, az angolnak: „solely or principally”, a németnek: „ausschließlich oder hauptsächlich”, a spanyolnak: „exclusiva o principalmente”, a hollandnak: „uitsluitend of hoofdzakelijk”.
(
35
)	E tekintetben megjegyzem, hogy véleményem szerint a DVI-csatlakozó jelenléte – a holland kormány és a Bizottság állításaival szemben – önmagában nem zárja ki a monitor elsősorban számítástechnikai használatát. Az utóbbi években ugyanis egyre több, ha nem éppen a legtöbb számítógépet DVI-videokimenettel látnak el, amely a VGA-kimenetet helyettesíti.
(
36
)	Lásd például a C-309/98. sz. Holz Greenen ügyben 2000. március 28-án hozott ítélet (EBHT 2000., I-1975. o.) 15. pontját, a C-201/995. sz. Deutsche Nichimen ügyben 2001. április 5-én hozott ítélet (EBHT 2001., I-2701. o.) 20. pontját, a C-130/02. sz. Krings-ügyben 2004. március 4-én hozott ítélet (EBHT 2004., I-2121. o.) 30. pontját és a 21. lábjegyzetben hivatkozott Olicom-ügyben hozott ítélet 18. pontját. Megjegyzem egyébként, hogy a C-467/03. sz. Ikegami-ügyben 2005. március 17-én hozott ítéletének (EBHT 2005., I-2389. o..) 24. pontjában a Bíróság – bár ad adiuvandum – a termékek kereskedelmi promóciójának módozataira is kitért.
(
37
)	A Kamino észrevételeinek 100–106. pontja.
(
38
)	Ugyanott, 107. pont.
(
39
)	A holland kormány észrevételeinek 38–42. pontja.
(
40
)	A 36. lábjegyzetben hivatkozott Krings-ügyben hozott ítélet 35. pontja.