62019TJ0795_INF
Presuda Općeg suda (drugo vijeće) od 21. prosinca 2021. – HB/Komisija
(predmet T-795/19)
„Ugovori o javnoj nabavi usluga – Pružanje usluga tehničke podrške Visokom sudbenom vijeću – Odluka o smanjenju vrijednosti ugovora i povratu već isplaćenih iznosa – Tužba za poništenje i naknadu štete – Akt koji pripada u isključivo ugovorni okvir od kojega je neodvojiv – Nepostojanje arbitražne klauzule – Nedopuštenost – Nepostojanje štete odvojive od ugovora”
1.
Tužba za poništenje – Pretpostavke dopuštenosti – Ispitivanje po službenoj dužnosti
(čl. 263. UFEU-a)
(t. 53.)
2.
Tužba za poništenje – Tužba koja se u stvarnosti odnosi na spor ugovorne naravi – Zahtjev za poništenje odluke o smanjenju iznosa koji se duguju na temelju ugovora i o povratu nezakonito isplaćenih iznosa – Ugovor koji sadržava odredbu o prenošenju nadležnosti u korist nacionalnog suda – Nenadležnost suda Unije – Nedopuštenost
(čl. 263., 272. i 274. UFEU-a; Uredba Vijeća br. 1605/2002, čl. 102. i 103.; Uredba Komisije br. 2519/97, čl. 22.)
(t. 54.-58., 71., 72.)
3.
Tužba za poništenje – Akti koji se mogu pobijati – Pojam – Akti koji proizvode obvezujuće pravne učinke – Ocjena tih učinaka prema biti akta
(čl. 263. UFEU-a)
(t. 65.)
4.
Akti institucija – Uredbe – Izravna primjenjivost
(čl. 288. st. 2. UFEU-a)
(t. 77.)
5.
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Šteta – Uzročna veza – Kumulativne pretpostavke
(čl. 340. st. 2. UFEU-a)
(t. 98.)
6.
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Povreda ugovorne odredbe – Isključenost
(čl. 340. st. 2. UFEU-a)
(t. 99.)
Predmet
S jedne strane, zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije C(2019) 7319 final od 15. listopada 2019. o smanjenju iznosa koji se duguju na temelju ugovora CARDS/2008/166-429 i o povratu nezakonito isplaćenih iznosa i, s druge strane, zahtjev na temelju članka 340. drugog stavka UFEU-a za, najprije, povrat svih iznosa koje je Komisija eventualno naplatila na temelju te odluke kao i za plaćanje posljednjeg izdanog računa uvećanog za zatezne kamate, potom, za oslobađanje bankarske garancije i naknadu štete koju je tužitelj navodno pretrpio zbog zakašnjelog oslobađanja te garancije i, naposljetku, za plaćanje simbolične naknade neimovinske štete koju je tužitelj navodno pretrpio.
Izreka
1.
Tužba se odbacuje kao nedopuštena u dijelu u kojem se zahtijeva poništenje Odluke Komisije C(2019) 7319 final od 15. listopada 2019. o smanjenju iznosa koji se duguju na temelju ugovora CARDS/2008/166-429 i o povratu nezakonito isplaćenih iznosa.
2.
Tužba se odbija kao neosnovana u dijelu u kojem se zahtijeva utvrđenje izvanugovorne odgovornosti Europske unije.
3.
Europskoj komisiji nalaže se snošenje troškova, uključujući troškove postupka privremene pravne zaštite.