62021CJ0801_RES
Predmet C-801/21 P
Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo
protiv
Indo European Foods Ltd
Presuda Suda (peto vijeće) od 20. lipnja 2024.
„Žalba – Žig Europske unije – Prijava figurativnog žiga Europske unije Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice – Raniji verbalni žig BASMATI koji nije registriran u Ujedinjenoj Kraljevini – Uredba (EZ) br. 207/2009 – Članak 8. stavak 4. – Uredba (EU) 2017/1001 – Članak 72. – Relativni razlog za odbijanje – Prigovor – Žalba pred žalbenim vijećem – Odbijanje – Tužba pred Općim sudom – Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju – Članci 126. i 127. – Prijelazno razdoblje – Posljedice završetka prijelaznog razdoblja na zaštitu ranijeg žiga – Okolnosti koje su nastale nakon donošenja sporne odluke – Postojanje predmeta tužbe i pravnog interesa”
Tužba za poništenje – Pretpostavke dopuštenosti – Pravni interes – Sudsko ispitivanje po službenoj dužnosti
(čl. 263. četvrti st. UFEU-a)
(t. 45., 76.)
Tužba za poništenje – Predmet – Zahtjev za poništenje odluke koja se temelji na ranijem pravu koje je nestalo nakon donošenja te odluke – Postojanje predmeta tužbe – Uvjet – Nepostojanje povlačenja pobijanog akta
(čl. 263. UFEU-a)
(t. 58., 59.)
Žig Europske unije – Tužbeni postupak – Tužba pred sudom Unije – Tužba protiv odluke o odbijanju prigovora na registraciju žiga Europske unije – Pravni interes – Uvjet – Tužba koja može donijeti korist stranci koja ju je podnijela – Kriteriji za ocjenu
(čl. 263. četvrti st. UFEU-a; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 72.)
(t. 78. - 83.)
Žig Europske unije – Žalbeni postupak – Tužba pred sudom Unije – Nadležnost Općeg suda – Nalog upućen Uredu – Isključenost
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 72. st. 6.)
(t. 93.)
Kratak prikaz
Odlučujući o žalbi koju je podnio Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), koja je odbijena, Sud odlučuje o pitanju očuvanja predmeta tužbe i postojanja pravnog interesa podnositelja prigovora nakon nestanka, koji je uslijedio nakon odluke kojom se potvrđuje odbijanje prigovora i podnošenja tužbe Općem sudu protiv te odluke, zaštite dodijeljene ranijem pravu zbog isteka prijelaznog razdoblja uspostavljenog Sporazumom o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Unije (
1
).
H. A. Chakari je podnio 14. lipnja 2017. EUIPO-u zahtjev za registraciju figurativnog žiga Europske unije Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice za proizvode napravljene od riže. Društvo Indo European Foods Ltd podnijelo je prigovor (
2
) na temelju ranijeg neregistriranog verbalnog žiga u Ujedinjenoj Kraljevini BASMATI, koji mu, na temelju mjerodavnog prava u Ujedinjenoj Kraljevini, omogućuje da spriječi upotrebu prijavljenog žiga. Odjel za prigovore ga je odbio.
Nakon toga, odlukom od 2. travnja 2020. (u daljnjem tekstu: sporna odluka) žalbeno vijeće je potvrdilo to odbijanje s obrazloženjem da društvo Indo European Foods nije dokazalo da mu naziv „basmati” omogućuje zabranu uporabe žiga za koji je podnesena prijava u Ujedinjenoj Kraljevini.
Opći sud je presudom od 6. listopada 2021. (
3
) poništio spornu odluku. Presudio je, s jedne strane, da povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije nije dovelo do gubitka predmeta spora, s obzirom na to da je sporna odluka donesena tijekom prijelaznog razdoblja u kojem je predmetni raniji žig i dalje uživao istu zaštitu koju bi uživao da nije bilo povlačenja Ujedinjene Kraljevine. S druge strane, smatrao je da pravni interes društva Indo European Foods i dalje postoji.
EUIPO je stoga podnio žalbu protiv te presude, istaknuvši jedini žalbeni razlog koji se temeljio na povredi zahtjeva postojanja tužiteljeva pravnog interesa.
Ocjena Suda
Kao prvo, Sud se izjašnjava o ispitivanju Općeg suda zadržavanja predmeta spora. Stoga utvrđuje da se EUIPO-ova argumentacija prema kojoj je Opći sud pomiješao pitanje postojanja pravnog interesa s datumom na koji treba ocijeniti zakonitost pobijane odluke temelji na pogrešnom tumačenju presude Općeg suda. Naime, što se tiče predmeta spora, Opći sud ograničio se na ispitivanje njegova postojanja s obzirom na kraj prijelaznog razdoblja do kojeg je došlo tijekom postupka koji se vodio pred njim.
Osim toga, Sud naglašava da u skladu s ustaljenom sudskom praksom predmet spora kao i pravni interes moraju postojati do proglašenja sudske odluke pod prijetnjom obustave postupka, što pretpostavlja da tužba ili, kada je primjenjivo, žalba svojim ishodom može donijeti korist stranci koja ju je podnijela. Također podsjeća na to da, s obzirom na to da odluka koja je predmet tužbe za poništenje pred Općim sudom nije bila formalno povučena, taj sud osnovano utvrđuje da spor zadržava svoj predmet. Takvo utvrđenje nije dovedeno u pitanje zbog prestanka važenja osporavane odluke, do kojeg je došlo nakon podnošenja tužbe.
U ovom slučaju Sud utvrđuje da se Opći sud, kako bi smatrao da tužba nije izgubila svoj predmet, oslonio na utvrđenje da je predmet spora bila sporna odluka donesena prije isteka prijelaznog razdoblja. Budući da EUIPO ne osporava ni to da na datum kada je Opći sud donio odluku sporna odluka nije bila formalno povučena ni da je kraj prijelaznog razdoblja doveo do retroaktivnog nestanka te odluke, sud zaključuje da EUIPO-ova argumentacija stoga nije osnovana.
Kao drugo, Sud ispituje pitanje ocjene postojanja pravnog interesa. U tom pogledu odbija EUIPO-ov argument prema kojem je Opći sud propustio uzeti u obzir specifičnu prirodu postupka povodom prigovora, temeljnu funkciju žiga, načelo teritorijalnosti i jedinstveni karakter žiga Europske unije.
Naime, prije svega, ta se argumentacija temelji na pretpostavci da, kad je riječ o tužbi podnesenoj protiv odluke žalbenog vijeća o odbijanju prigovora, zadržavanje pravnog interesa pred Općim sudom treba ocjenjivati samo s obzirom na pravne interese zaštićene primjenjivom Uredbom o žigu Europske unije i stoga ovisi isključivo o tome može li se još uvijek pojaviti rizik od sukoba kada Opći sud odlučuje. Međutim, ta premisa, koja bi zahtijevala ograničavanje elemenata koji se mogu uzeti u obzir kako bi se ocijenilo postojanje pravnog interesa tužitelja koji je podnio tužbu na temelju članka 72. Uredbe 2017/1001 (
4
) u odnosu na onog koji je podnio tužbu na temelju članka 263. UFEU-a, nema potporu ni u primjenjivim tekstovima ni u sudskoj praksi.
Nadalje, Sud ističe da postojanje pravnog interesa za poništenje pretpostavlja da tužba svojim ishodom može donijeti korist osobi koja ju je podnijela. Stoga, pitanje može li osoba koja je podnijela prigovor, kad je riječ o odluci kojom se odbija prigovor na registraciju žiga Europske unije, imati koristi od tužbe podnesene Općem sudu treba konkretno ocijeniti s obzirom na sve posljedice koje mogu proizaći iz utvrđenja eventualne nezakonitosti kojom je zahvaćena ta odluka i prirode navodno pretrpljene štete. Međutim, u ovom slučaju, s jedne strane, Opći sud je osnovano utvrdio da predmet tužbe nije prestao postojati. S druge strane, spornom odlukom potvrđeno je odbijanje prigovora na temelju utvrđenja da uvjeti za primjenu članka 8. stavka 4. Uredbe 2017/1001 nisu bili ispunjeni. Stoga, budući da se društvo Indo European Foods pozvalo na povredu te odredbe od strane žalbenog vijeća u prilog svojoj tužbi pred Općim sudom i da sporna odluka šteti njegovim gospodarskim interesima, njezino poništenje moglo bi mu donijeti korist.
Naposljetku, okolnost da bi druga stranka pred žalbenim vijećem mogla, ako se prihvati žalba pred tim tijelom, svoju prijavu žiga pretvoriti u prijave nacionalnih žigova u svim državama članicama počevši od isteka prijelaznog razdoblja ne utječe na pravni interes društva Indo European Foods protiv sporne odluke.
Kao treće, Sud je analizirao argumentaciju kojom EUIPO tvrdi da je Opći sud povrijedio članak 72. stavak 6. Uredbe 2017/1001, koji se odnosi na EUIPO-ovo izvršenje presuda sudova Unije, jer mu je naložio da ne ispita zadržavanje pravnog interesa i da ne uzme u obzir pravne učinke završetka prijelaznog razdoblja predviđenog Sporazumom o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz Unije.
S jedne strane, pojašnjava da, iako su institucija, tijelo, ured ili agencija čiji je akt proglašen ništavim dužni, kako bi postupili u skladu s presudom o poništenju i u potpunosti je izvršili, poštovati njezinu izreku i obrazloženje koje joj predstavlja nužnu potporu, ipak nije na Općem sudu da izdaje naloge EUIPO-u. S druge strane, utvrđuje da je Opći sud u biti samo utvrdio pravni interes društva Indo European Foods pred Općim sudom. Stoga se ne može smatrati da je Opći sud EUIPO-u nametnuo spomenute navodne obveze.
(
1
)	Članci 126. i 127. Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (SL 2020., L 29, str. 7.)
(
2
)	Na temelju članka 8. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu [Europske unije] (SL 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)
(
3
)	Presuda od 6. listopada 2021., Indo European Foods/EUIPO – Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice) (T-342/20, EU:T:2021:651)
(
4
)	Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)