62022TJ0245_RES
Predmet T-245/22
PGTEX Morocco
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (deseto prošireno vijeće) od 4. prosinca 2024.
„Damping – Proširenje konačne antidampinške pristojbe za uvoz određenih tkanih i/ili prošivenih tkanina od staklenih vlakana podrijetlom iz Kine na uvoz tih proizvoda otpremljenih iz Maroka – Ispitni postupak za sprečavanje izbjegavanja mjera – Izbjegavanje mjera – Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju EZ-Maroko – Članak 22. točka (a) Uredbe (EU) 2016/1036 – Zlouporaba ovlasti – Uvjeti za utvrđivanje izbjegavanja mjera – Članak 13. Uredbe 2016/1036 – Promjena koja proizlazi iz prakse, obrade ili rada za koje ne postoji drugi dostatni valjani uzrok ili ekonomska opravdanost osim uvođenja pristojbe – Postupci sastavljanja – Postupci dovršavanja – Pojam ‚dodana vrijednost’ – Uvoz istovjetnog proizvoda ili dijelova tog proizvoda koji se i dalje subvencioniraju – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Načelo nediskriminacije – Jednako postupanje – Načelo dobre uprave – Članak 18. stavci 1. i 3. Uredbe 2016/1036 – Upotreba dostupnih podataka”
Zajednička trgovinska politika – Zaštita od dampinga – Izbjegavanje mjera – Proširenje antidampinške pristojbe – Konačna antidampinška pristojba proširena na uvoz otpremljen iz zemlje koja je s Unijom sklopila sporazum o pridruživanju – Dopuštenost – Uvjeti
(Uredba 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća, uv. izj. 20. te čl. 13.; Uredba Komisije 2022/302)
(t. 40.-43., 45.-53.)
Zajednička trgovinska politika – Zaštita od dampinga – Izbjegavanje mjera – Pojam – Promjena modela trgovine između trećih zemalja i Unije – Promjena koja proizlazi iz prakse, obrade ili rada za koje ne postoji dostatni valjani uzrok ili ekonomska opravdanost – Uspostavljanje proizvodnog pogona proizvoda istovjetnog onima na koje se primjenjuju antidampinške pristojbe u zemlji koja nije zemlja podrijetla navedenog proizvoda – Vremenska podudarnost između otvaranja antidampinške istrage koja je dovela do uvođenja prava i uspostavljanja navedenog proizvodnog pogona – Pretpostavka namjere izbjegavanja primjene antidampinških pristojbi koje su na snazi – Teret dokazivanja
(Uredba br. 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 13. st. 1.; Uredba Komisije 2022/302, čl. 67.)
(t. 78.-89.)
Zajednička trgovinska politika – Zaštita od dampinga – Izbjegavanje mjera – Postupak sastavljanja – Pojam – Postupci dovršavanja – Uključenost
(Uredba 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 13. st. 1. treći i četvrti podstavak t. (d) i čl. 13. st. 2. t. (b); Uredba Komisije 2022/302, uv. izj. 73., 74. i 76.)
(t. 109.-117.)
Zajednička trgovinska politika – Zaštita od dampinga – Izbjegavanje mjera – Postupak sastavljanja – Pojam – Kriteriji za ocjenu
(Uredba 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 13. st. 1. treći podstavak i čl. 13. st. 2.; Uredba Komisije 2022/302, uv. izj. 73., 74. i 76.)
(t. 120., 121.)
Zajednička trgovinska politika – Zaštita od dampinga – Izbjegavanje mjera – Postupak sastavljanja – Dijelovi koji predstavljaju 60 % ili više od ukupne vrijednosti dijelova sastavljenih proizvoda i koji potječu iz zemlje na koju se mjere primjenjuju – Iznimka – Dodana vrijednost na ugrađenim dijelovima veća od 25 % troška proizvodnje – Pojam ‚dodana vrijednost’ – Doseg – Izračun – Troškovi proizvodnje – Prilagodba – Kriteriji – Uzimanje u obzir stope stvarne iskorištenosti proizvodnog kapaciteta
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2016/1036, čl. 2. st. 5. i čl. 13. st. 2. t. (b); Uredba Komisije 2022/302, uv. izj. 77. do 80., 82., 83., 88., 90. i 91.)
(t. 150.-172.)
Zajednička trgovinska politika – Zaštita od dampinga – Izbjegavanje mjera – Postupak sastavljanja – Utvrđivanje dodane vrijednosti ugrađenih dijelova – Prilagodba troškova proizvodnje – Dopuštenost – Nepostojanje prilagodbe troškova proizvodnje prilikom utvrđivanja marže štete u antidampinškom ispitnom postupku – Povreda načela jednakog postupanja – Nepostojanje
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2016/1036, čl. 2. st. 5. i čl. 13. st. 2. t. (b); Uredba Komisije 2022/302, uv. izj. 77. do 80., 82., 83., 88., 90. i 91.)
(t. 179.)
Zajednička trgovinska politika – Zaštita od dampinga – Izbjegavanje mjera – Tijek ispitnog postupka – Upotreba podataka koji su na raspolaganju u slučaju nesuradnje poduzetnika – Uvjeti – Odbijanje pristupa potrebnim podacima
(Uredba br. 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 13. st. 3. i čl. 18. st. 1., 4. i 5.; Uredba Komisije 2022/302, uv. izj. 36., 37. i 39. do 41.)
(t. 198.-208., 210.)
Kratak prikaz
Nakon što mu je marokansko društvo koje pripada kineskoj grupi PGTEX podnijelo tužbu za poništenje Provedbene uredbe 2022/302 (
1
) o proširenju konačne antidampinške pristojbe za uvoz određenih tkanih i/ili prošivenih tkanina od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine na uvoz tkanina od staklenih vlakana otpremljenih iz Maroka, Opći sud odbija tu tužbu. Tom prilikom Opći sud daje pojašnjenja glede mogućnosti Europske komisije da antidampinške pristojbe uvedene protiv Narodne Republike Kine proširi na uvoz istovjetnih proizvoda podrijetlom iz treće zemlje s kojom je Europska unija potpisala sporazum o pridruživanju, ako se mjere koje su na snazi izbjegavaju.
Nakon antidampinškog ispitnog postupka koji su provele njezine službe, Europska komisija donijela je 2020. Provedbenu uredbu 2020/492 (
2
) o uvođenju konačnih antidampinških pristojbi na tkanine od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Egipta.
Na temelju zahtjeva koji je podnijelo udruženje proizvođača tkanina od staklene vune iz Unije Tech-Fab Europe eV, Komisija je 2021. pokrenula ispitni postupak o mogućem izbjegavanju tih antidampinških mjera uvozom istog proizvoda otpremljenog iz Maroka, bez obzira na to ima li deklarirano podrijetlo iz Maroka ili ne. Komisija je po završetku svojeg ispitnog postupka donijela pobijanu provedbenu uredbu.
Svojom tužbom, tužitelj, PGTEX Maroko, marokansko društvo koje proizvodi i izvozi tkanine od staklenih vlakana u Uniju, zahtijeva poništenje pobijane provedbene uredbe, u mjeri u kojoj se ona na njega odnosi. Tužitelj se osobito poziva na povredu sporazuma o pridruživanju potpisanog između Europske unije i Kraljevine Maroko (
3
). Također osporava zaključke da je otvaranje tužiteljeva proizvodnog pogona u Maroku bilo ekonomski opravdano samo zbog uvođenja antidampinških pristojbi kao i kvalifikaciju postupka proizvodnje koji je tužitelj uspostavio u Maroku kao „postupka sklapanja [sastavljanja]”.
Ocjena Općeg suda
Sporazum o pridruživanju i mogućnost primjene pravila o sprečavanju izbjegavanja mjera iz članka 13. Uredbe 2016/1036 (
4
)
Na prvom mjestu, Opći sud ispituje je li Komisija mogla primijeniti pravila za sprečavanje izbjegavanja mjera predviđena u članku 13. Osnovne antidampinške uredbe kako bi proširila antidampinške pristojbe uvedene na uvoz tkanina od staklenih vlakana podrijetlom iz Kine na uvoz istovjetnih proizvoda podrijetlom iz Maroka, ne uzimajući u obzir činjenicu da je Unija s Marokom potpisala sporazum o pridruživanju.
S tim u vezi, Opći sud navodi da su Sporazum o pridruživanju i članak 13. Osnovne antidampinške uredbe dva instrumenta trgovinske politike Unije koji imaju različite ciljeve i logiku. Naime, prvi je instrument suradnje čiji je cilj promicanje slobodnog kretanja robe iz Maroka u Uniji ukidanjem, među ostalim, carina i davanja s istovrsnim učinkom. Drugi je instrument trgovinske zaštite kojim se nastoje sankcionirati nepoštene trgovačke prakse koje mogu prejudicirati učinkovitost antidampinških mjera koje su već na snazi u odnosu na treće zemlje tako da se institucijama, pod određenim uvjetima, omogući da prošire te antidampinške mjere na uvoz istovjetnih proizvoda podrijetlom osobito iz druge zemlje, kako bi se spriječilo izbjegavanje antidampinških mjera.
U ovom slučaju, smatrajući da se grupa PGTEX oslonila na područje Maroka kako bi zaobišla antidampinšku pristojbu uvedenu na kineski uvoz tkanina od staklenih vlakana, Komisija je pobijanom provedbenom uredbom proširila antidampinšku pristojbu na tkanine od staklenih vlakana poslane iz Maroka. Nadalje, tako proširena pristojba, čiji je jedini cilj osigurati učinkovitost antidampinške pristojbe određene Narodnoj Republici Kini, ne može se razlikovati od potonje pristojbe kojoj je akcesorna. Stoga, pobijanom provedbenom uredbom Komisija cilja na kineske poduzetnike grupe PGTEX kako bi ih spriječila da se oslone na državno područje Maroka radi izbjegavanja antidampinške pristojbe uvedene na kineski uvoz tkanina od staklenih vlakana.
U tom pogledu Opći sud primjećuje da Sporazum o pridruživanju između Maroka i Unije ne sprečava Uniju da primijeni mjere za sprečavanje izbjegavanja mjera kako bi se suzbila ponašanja poput onih prethodno opisanih, pod uvjetom da su ispunjeni svi uvjeti za primjenu članka 13. Osnovne antidampinške uredbe. Drukčije tumačenje moglo bi Uniji oduzeti instrument trgovinske zaštite koji je ključan za osiguranje učinkovite zaštite industrije Unije i pretvoriti Maroko u „slobodnu zonu” u kojoj bi trgovinski subjekti mogli provoditi sve vrste postupaka izbjegavanja antidampinških mjera, što bi u ovom slučaju bilo protivno uzajamnim obvezama koje su Maroko i Unija preuzeli u okviru tog sporazuma.
Stoga, prema mišljenju Općeg suda, Komisija nije počinila pogrešku time što je primijenila pravila za sprečavanje izbjegavanja mjera iz članka 13. Osnovne antidampinške uredbe.
Ocjena uvjeta primjene članka 13. Osnovne antidampinške uredbe u ovom slučaju
Na drugom mjestu, Opći sud podsjeća na to da, u skladu s člankom 13. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe, za utvrđivanje izbjegavanja mjera mora, kao prvo, postojati promjena strukture trgovine između trećih zemalja i Unije ili između društava u zemlji na koju se mjere primjenjuju i Unije i kao drugo, ta promjena mora proizaći iz prakse, obrade ili rada za koje ne postoji dostatni valjani uzrok ili ekonomska opravdanost osim uvođenja pristojbe (
5
). S druge strane, u skladu s četvrtim podstavkom, postupci sastavljanja u Uniji ili trećoj zemlji uključuju praksu, obradu ili rad koji mogu činiti izbjegavanje mjera.
U ovom slučaju, nakon što je utvrdila da povećanje izvoza tkanina od staklenih vlakana iz Maroka u Uniju predstavlja promjenu strukture trgovine između potonjih, Komisija je analizirala drugi uvjet nužan za utvrđivanje postojanja izbjegavanja mjera u pogledu uspostave tužiteljeva proizvodnog postrojenja u Maroku.
S tim u vezi Opći sud ističe, kao prvo, da Komisija nije počinila pogrešku time što je zaključila da nije postojao dostatni valjani uzrok ili ekonomska opravdanost za uspostavljanje proizvodnog pogona tkanina od staklenih vlakana u Maroku osim namjere izbjegavanja antidampinških pristojbi koje su na snazi.
Naime, odluka o uspostavljanju tog proizvodnog pogona donesena je u ožujku 2019., odnosno neposredno nakon pokretanja antidampinškog ispitnog postupka koji je doveo do uvođenja antidampinških pristojbi na kineski uvoz tkanina od staklenih vlakana te je taj pogon i uspostavljen u listopadu 2019., odnosno sedam mjeseci nakon pokretanja tog ispitnog postupka.
Postojanje takve vremenske podudarnosti između pokretanja antidampinškog ispitnog postupka i otvaranja tužiteljeva proizvodnog pogona u Maroku može, prema sudskoj praksi, opravdati pretpostavku prema kojoj uspostava proizvodnog pogona u zemlji iz koje se roba izvozi ima za cilj izbjegavanje primjene mjera trgovinske politike.
U slučaju postojanja takve vremenske podudarnosti, na dotičnom gospodarskom subjektu je da podnese dokaz o dostatnom valjanom razlogu, osim namjere da izbjegne posljedice koje proizlaze iz predmetnih mjera, za uspostavljanje proizvodnog pogona u zemlji iz koje se roba izvozi. Stoga je tužitelj bio dužan podnijeti dokaz da je osnivanje njegova proizvodnog pogona u Maroku imalo dostatan valjani razlog te da je bilo ekonomski opravdano razlozima različitima od izbjegavanja predmetnih antidampinških mjera, što on u ovom slučaju nije učinio.
Osim toga, tužitelj se pogrešno poziva na to da je Komisija povrijedila svoju obvezu pažljivog i nepristranog ispitivanja svih relevantnih elemenata predmetnog slučaja, s obzirom na to da je Komisija provela valjanu analizu dokaza koje je podnio tužitelj i opravdano zaključila da oni nisu uspjeli dovesti u pitanje njezin zaključak.
Kao drugo, Komisija nije počinila pogrešku niti povrijedila članak 13. Osnovne antidampinške uredbe zaključivši da je postupak proizvodnje tkanina od staklenih vlakana u Maroku postupak dovršavanja, koji je obuhvaćen konceptom „postupak sklapanja [sastavljanja]” u smislu te odredbe.
U predmetnom slučaju Opći sud provodi tekstualnu, kontekstualnu i teleološku analizu predmetne odredbe, kako bi utvrdio treba li pojam „postupak sklapanja [sastavljanja]”, kao što to zagovara Komisija, široko tumačiti tako da obuhvaća postupke dovršavanja ili ga treba, kao što to predlaže tužitelj, usko tumačiti tako da potonji postupci nisu obuhvaćeni pojmom „postupak sklapanja [sastavljanja]”.
S tim u vezi navodi da Osnovna antidampinška uredba ne daje definiciju pojma „postupak sklapanja [sastavljanja]”, ni definiciju pojma „postupak dovršavanja”. U njoj se također ne pojašnjava jesu li potonji postupci obuhvaćeni pojmom „postupci sklapanja [sastavljanja]”.
Što se tiče konteksta, postupci dovršavanja nisu praksa, obrada ili rad koji bi mogli predstavljati izbjegavanje mjera u smislu članka 13. stavka 1. Osnovne antidampinške uredbe. Međutim, stavak 2. točka (b) te odredbe (
6
), koji precizira uvjete prema kojima se postupak sastavljanja smatra izbjegavanjem mjera koje su na snazi, upućuje na „dovršavanje”. Takvo upućivanje pretpostavlja da se postupci dovršavanja mogu tumačiti kao varijacija postupaka sastavljanja.
Takvo je tumačenje, s jedne strane, u skladu s ciljem na kojem se temelji propis Unije u području izbjegavanja mjera, a to je osigurati učinkovitost antidampinških mjera koje je donijela Unija i izbjeći njihovo zaobilaženje, i, s druge strane, potkrijepljeno okolnošću da je zakonodavac institucijama Unije ostavio širok manevarski prostor u pogledu definicije postupaka izbjegavanja mjera.
Naposljetku, okolnosti koje navodi tužitelj, poput složenosti postupka proizvodnje tkanina od staklenih vlakana, ne utječu na kvalifikaciju postupka proizvodnje tih tkanina u Maroku kao postupka sastavljanja ili dovršavanja. Naime, kako bi postupak sastavljanja mogao predstavljati izbjegavanje mjera, članak 13. stavak 2. Osnovne antidampinške uredbe upućuje na udio korištenih dijelova iz zemlje na koju se primjenjuju mjere i na vrijednost koja je predmetnom transakcijom dodana tim dijelovima.
Kao treće, što se tiče određivanja dodane vrijednosti postupaka sastavljanja u smislu članka 13. stavka 2. točke (b) Osnovne antidampinške uredbe, Komisija nije počinila očitu pogrešku u ocjeni niti je povrijedila tu odredbu time što je izvršila prilagodbe troškova amortizacije, kako ih je izračunao tužitelj, uzimajući u obzir stvarnu stopu iskorištenosti kapaciteta tijekom izvještajnog razdoblja i odbacivši ostale tri metode izračuna dodane vrijednosti koje je predložio tužitelj.
S tim u vezi Opći sud navodi da kontekst i cilj članka 13. Osnovne antidampinške uredbe zahtijevaju da se pri izračunu dodane vrijednosti postupaka sastavljanja uzmu u obzir samo troškovi povezani sa stvarnom proizvodnjom tkanina od staklenih vlakana, odnosno samo troškovi amortizacije i najma povezani s funkcioniranjem strojeva koji su stvarno korišteni za proizvodnju dijelova stvarno ugrađenih tijekom izvještajnog razdoblja.
U ovom slučaju, tužitelj je Komisiji priopćio troškove amortizacije izračunane na temelju maksimalnog teoretskog funkcioniranja svih svojih strojeva. Stoga je Komisija, ocjenjujući da troškovi amortizacije i najma ne mogu uvjerljivo odražavati dodanu vrijednost na ugrađenim dijelovima, prilagodila navedene troškove. U tu svrhu primijenila je stopu iskorištenosti kapaciteta kako ju je priopćio tužitelj i koju on nije osporio.
S obzirom na to da su i trošak amortizacije, koji je izračunao tužitelj na temelju maksimalnog teoretskog kapaciteta svojih strojeva, i iskorištenost kapaciteta bili izračunani na temelju istog broja strojeva za proizvodnju tkanina od staklenih vlakana, kao da su radili tijekom čitavog izvještajnog razdoblja, činjenica korištenja jednog za prilagodbu drugog ne predstavlja pogrešku koja se tiče činjenica.
Kad je riječ o drugim metodama izračuna dodane vrijednosti koje je tužitelj predložio Komisiji, potonja je opravdano utvrdila da one ne bi omogućile da se bolje odrazi dodana vrijednost na dijelovima.
Kao četvrto, Komisija nije povrijedila načela nediskriminacije i jednakog postupanja time što je provela gore navedene prilagodbe radi određivanja dodane vrijednosti, iako prilikom izračuna marže štete nije prilagodila trošak proizvodnje industrije Unije, unatoč utvrđenju niskog stupnja iskorištenosti proizvodnog kapaciteta.
Naime, uzimanje u obzir troškova proizvodnje radi izračuna marže štete za industriju Unije zbog subvencioniranog uvoza i uzimanje u obzir troškova proizvodnje kako bi se izračunala dodana vrijednost na dijelovima ugrađenima tijekom postupka sastavljanja ili dovršavanja proizvodnje, kako bi se utvrdilo postoji li izbjegavanje antidampinških mjera, provodi se u različitom kontekstu i za različite svrhe. Međutim, tužitelj je trebao objasniti zašto je Komisija, uzimanjem u obzir tih troškova na različit način, mogla povrijediti načela nediskriminacije i jednakog postupanja, što u ovom slučaju nije učinio.
Budući da je Komisija pažljivo i nepristrano ispitala sve relevantne elemente predmetnog slučaja i da je izvršila prilagodbu troškova uzimajući u obzir tužiteljeva objašnjenja u vezi s uporabom strojeva i troškova najma, Opći sud također odbacuje prigovor koji se temelji na povredi prava na dobru upravu.
Upotreba dostupnih podataka
Naposljetku, Opći sud ispituje tužbeni razlog kojim tužitelj prigovara Komisiji da je povrijedila članak 18. Osnovne antidampinške uredbe jer je upotrijebila dostupne podatke, iako je tužitelj dostavio informacije koje je Komisija zatražila.
U skladu s prvim stavkom te odredbe, Komisija može tijekom antidampinškog ispitnog postupka upotrijebiti dostupne podatke nauštrb podataka specifičnih za jednu ili više zainteresiranih stranaka, ako zainteresirana stranka odbije odobriti pristup potrebnim informacijama ili ih ne dostavi ili znatno ometa ispitni postupak.
U ovom slučaju iz pobijane provedbene uredbe proizlazi da je Komisija upotrijebila podatke o prodaji i troškovima koje je dostavio tužitelj kao polazišnu točku svoje analize. Također se koristila statističkim podacima kako bi ispravila nepouzdanost informacija koje je tužitelj dostavio u vezi s obujmom izvozne prodaje u Uniju i kako bi utvrdila je li struktura trgovine bila izmijenjena, što tužitelj ne osporava. Nasuprot tomu, ona se nije koristila dostupnim podacima kako bi dokazala postojanje sastavljanja ili dovršavanja.
Slijedom toga, Opći sud odbacio je taj tužbeni razlog kao bespredmetan.
S obzirom na sva ta razmatranja, Opći sud odbija tužbu u cijelosti.
(
1
)	Provedbena uredba Komisije (EU) 2022/302 od 24. veljače 2022. o proširenju konačne antidampinške pristojbe za uvoz određenih tkanih i/ili prošivenih tkanina od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK”), uvedene Provedbenom uredbom (EU) 2020/492, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom (EU) 2020/776, na uvoz tkanina od staklenih vlakana otpremljenih iz Maroka, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Maroka, i o završetku ispitnog postupka o mogućem izbjegavanju antidampinških mjera uvedenih Provedbenom uredbom (EU) 2020/492 na uvoz tkanina od staklenih vlakana podrijetlom iz Egipta uvozom tkanina od staklenih vlakana otpremljenih iz Maroka, bez obzira na to imaju li deklarirano podrijetlo iz Maroka (SL 2022., L 46, str. 49.; u daljnjem tekstu: pobijana provedbena uredba).
(
2
)	Provedbena uredba Komisije (EU) 2020/492 оd 1. travnja 2020. o uvođenju konačnih antidampinških pristojbi na uvoz određenih tkanih i/ili prošivenih tkanina od staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Egipta (SL 2020., L 108, str. 1.)
(
3
)	Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane (SL 2000., L 70, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 26., str. 70.), kako je izmijenjen (u daljnjem tekstu: Sporazum o pridruživanju).
(
4
)	Uredba Europskog parlamenta i Vijeća (EU) 2016/1036 od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (SL 2016., L 176, str. 21.; u daljnjem tekstu: Osnovna antidampinška uredba).
(
5
)	Druga dva uvjeta su postojanje dokaza da je industrija Unije pretrpjela štetu ili da su korektivni učinci antidampinške pristojbe narušeni u smislu cijena ili količina istovjetnih proizvoda te postojanje dokaza o dampingu u odnosu na uobičajene vrijednosti ranije utvrđene za istovjetne ili slične proizvode.
(
6
)	Na temelju te odredbe, smatra se da se postupkom sastavljanja u Uniji ili u trećoj zemlji izbjegavaju mjere koje su na snazi ako: „(b) dijelovi predstavljaju 60 % ili više od ukupne vrijednosti dijelova sastavljenih proizvoda, osim što se ni u jednom slučaju ne smatra izbjegavanjem mjera kada dodana vrijednost na dijelovima, tijekom postupka sastavljanja ili dovršavanja, predstavlja više od 25 % troškova proizvodnje.”