Laikina versija
GENERALINIO ADVOKATO
JEAN RICHARD DE LA TOUR IŠVADA,
pateikta 2026 m. kovo 5 d.(1)
Byla C‑862/24
Satiksmes ministrija
dalyvaujant
A
(Augstākā tiesa (Senāts) (Aukščiausiasis Teismas, Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oro transportas – Reglamentas (EB) Nr. 216/2008 – Bendrosios taisyklės civilinės aviacijos srityje – Reglamentas (EB) Nr. 1178/2011 – Civilinės aviacijos orlaivių įgula – Piloto mėgėjo licencija – Praktinis egzaminas – Nesąžiningas kandidato elgesys – Laikinas draudimas perlaikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą piloto mėgėjo licencijai gauti – ARA.GEN.355 dalies e punktas – Vykdymo užtikrinimo priemonės, būtinos siekiant užkirsti kelią tolesnėms neatitiktims – Teorinių žinių egzaminas – ARA.FCL.300 dalies f punktas – Laikino draudimo pakartotinai laikyti teorinį egzaminą taikymas pagal analogiją – Teisinio saugumo principas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 15 straipsnis – Profesinė laisvė “
I.      Įvadas
1.        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su ARA.GEN.355 dalies e punkto ir ARA.FCL.300 dalies f punkto, kurie yra įtraukti į Reglamento (ES) Nr. 1178/2011 (2) VI priedą, taip pat Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos(3) 52 straipsnio 1 dalies ir teisinio tikrumo principo išaiškinimu.
2.        Šis prašymas pateiktas nagrinėjant A ir Satiksmes ministrija (Transporto ministerija, Latvija) ginčą dėl Civilās aviācijas aģentūra (Civilinės aviacijos agentūra, Latvija; toliau – Agentūra) priimto ir tos ministerijos patvirtinto sprendimo, kuriuo, nustačiusi, kad per praktinį egzaminą piloto mėgėjo licencijai gauti A sukčiavo, Agentūra panaikino to egzamino rezultatus ir uždraudė A vienerius metus bandyti perlaikyti egzaminą ir gauti tokią licenciją.
3.        Augstākā tiesa (Senāts) (Aukščiausiasis Teismas, Latvija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, pateiktu klausimu siekiama išsiaiškinti šio draudimo, kuris nenumatytas nei Reglamente Nr. 1178/2011, nei kokioje nors nacionalinės teisės nuostatoje, teisėtumą.
4.        Nurodysiu priežastis, dėl kurių manau, kad, kiek tai susiję su atveju, kai pateikiama suklastota skraidymų knygelė, siekiant įvykdyti įgūdžių patikrinimo egzamino, kuris yra privalomas norint gauti piloto mėgėjo licenciją, reikalavimus, Reglamento Nr. 1178/2011 VI priede esantį ARA.GEN.355 dalies e punktą reikia aiškinti taip, kad jis nesuteikia kompetentingai institucijai teisės kandidatui, siekiančiam gauti tokią licenciją, taikyti prevencinę draudimo priemonę, susijusią su įgūdžių patikrinimo egzaminu, panašią į numatytą tame priede esančiame ARA.FCL.300 dalies f punkte, kai ji nėra aiškiai numatyta nacionalinės teisės nuostatoje.
II.    Teisinis pagrindas
A.      Sąjungos teisė
1.      Reglamentas (EB) Nr. 216/2008
5.        Reglamento (ES) Nr. 216/2008(4) 3, 11 ir 12 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(3)      Čikagos konvencija [1944 m. gruodžio 7 d. Čikagoje pasirašyta Tarptautine civilinės aviacijos konvencija(5)] jau numatyti būtiniausi civilinės aviacijos saugos ir su ja susijusios aplinkos apsaugos standartai. [Europos Sąjungos] esminiai reikalavimai ir jų įgyvendinimui priimtos taisyklės turėtų užtikrinti, kad valstybės narės vykdo pagal Čikagos konvenciją prisiimtus įsipareigojimus, įskaitant įsipareigojimus trečiųjų šalių atžvilgiu.
<...>
(11)      Turėtų būti numatytos pakankamai lanksčios reagavimo į ypatingas aplinkybes galimybės, pavyzdžiui, nustatant neatidėliotinas saugos priemones ar reaguojant į nenumatytus ar ribotus naudojimo poreikius. Taip pat turėtų būti numatyta nuostata lygiaverčiam saugos lygiui pasiekti kitomis priemonėmis. Valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė atleisti nuo šiame reglamente ir jo įgyvendinimo taisyklėse nustatytų reikalavimų vykdymo, jeigu atleidimo taikymo sritis griežtai apribota ir jam taikoma atitinkama [Sąjungos] kontrolė.
(12)      <...> [R]eikia įsteigti Europos aviacijos saugos agentūrą (toliau – [EASA]), kuri būtų techniškai nepriklausoma ir turėtų teisinį, administracinį bei finansinį savarankiškumą. Todėl yra būtina ir tikslinga, kad tai būtų [Sąjungos] institucija, turinti juridinio asmens statusą ir besinaudojanti jai šiuo reglamentu suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais.“
6.        Šio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Pagrindinis šio reglamento tikslas – pasiekti ir išlaikyti aukštą vienodą civilinės aviacijos saugos lygį Europoje[(6)].“
7.        Reglamento 7 straipsnio 2 dalies pirmoje ir antroje pastraipose numatyta:
„Išskyrus atvejus, kai yra mokomasi, asmuo gali būti pilotu tik tuomet, jei turi licenciją ir sveikatos pažymėjimą, atitinkantį vykdomą skrydį.
Licencija asmeniui išduodama tik tuomet, kai jis atitinka taisykles, nustatytas atitikčiai III priede nustatytiems teorinių žinių, praktinių įgūdžių, kalbų mokėjimo ir patirties esminiams reikalavimams užtikrinti.“
8.        Reglamento Nr. 216/2008 68 straipsnyje numatyta:
„Valstybės narės nustato sankcijas, taikomas už šio reglamento ir jo įgyvendinimo taisyklių pažeidimus. Sankcijos yra veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.“
9.        Šio reglamento III priedo „Esminiai pilotų licencijavimo reikalavimai, nurodyti 7 straipsnyje“ 1.a.1 punkte nurodyta:
„Asmuo, kuris pradeda mokytis skraidyti orlaiviais, turi būti pakankamai subrendęs fiziškai, protiškai ir pakankamai išsilavinęs, kad galėtų įgyti, prisiminti bei įrodyti tinkamas teorines žinias ir praktinius įgūdžius.“
2.      Reglamentas Nr. 1178/2011
10.      Reglamento Nr. o1178/2011 5 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Reglamente [Nr. 216/2008] reikalaujama, kad [Europos] Komisija priimtų reikiamas įgyvendinimo taisykles ir taip nustatytų pilotų ir asmenų, susijusių su pilotų mokymu, egzaminavimu ir tikrinimu, sertifikavimo, keleivių salono įgulos narių atestavimo ir jų sveikatos būklės tinkamumo vertinimo sąlygas“.
11.      Pagal šio reglamento 1 straipsnio 1 punktą, juo nustatytos išsamios taisyklės, be kita ko, susijusios su „įvairiomis piloto licencijų kvalifikacijomis, licencijų išdavimo, atnaujinimo, pakeitimo, apribojimo, jų galiojimo sustabdymo ar panaikinimo sąlygomis“.
12.      Šio reglamento 11b straipsnio „Priežiūros pajėgumai“ 5 dalies f punkte ir 6 dalyje numatyta:
„5.      Darbuotojams, kuriuos kompetentinga institucija įgaliojo vykdyti sertifikavimo ir (arba) priežiūros užduotis, suteikiami įgaliojimai atlikti bent šias užduotis:
<...>
f)      prireikus imtis atitinkamų vykdymo užtikrinimo priemonių ar tas priemones inicijuoti.
6.      5 dalyje nurodytos užduotys vykdomos laikantis atitinkamos valstybės narės teisės nuostatų.“
13.      To paties reglamento I priedas yra jo „FCL dalis“(7). Šio priedo A skyriaus „Bendrieji reikalavimai“ poskyryje FCL.030 „Praktinių įgūdžių patikrinimas“ nustatyta:
„a)      Prieš laikydamas įgūdžių patikrinimo egzaminą licencijai, kvalifikacijai ar pažymėjimui gauti, prašymo teikėjas turi būti išlaikęs būtiną teorijos egzaminą, išskyrus tuo atveju, kai prašymo teikėjas mokosi pagal integruotąjį skrydžio mokymo kursą.
Bet kokiu atveju prieš laikant įgūdžių patikrinimo egzaminus visada turi būti baigtas teorijos mokymas.
b)      Už mokymą atsakinga organizacija arba asmuo prašymo teikėjui baigus mokymą rekomenduoja laikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą, išskyrus tuo atveju, kai išduodama avialinijų transporto piloto licencija. Egzaminuotojui pateikiami mokymo dokumentai.“
14.      Reglamento Nr. 1178/2011 I priedo C skyriaus, susijusio, be kita ko, su piloto mėgėjo licencija (PPL)[(8)], 1 skirsnyje nustatyti „bendrieji reikalavimai“. Šio skirsnio poskirsnio FCL.235
„Įgūdžių patikrinimas“ a punkte numatyta:
„Prašymo išduoti <...> PPL teikėjas, išlaikydamas įgūdžių patikrinimo egzaminą, įrodo gebąs vykdyti atitinkamos kategorijos orlaivio įgulos vado[(9)] funkcijas ir atlikti atitinkamas procedūras ir manevrus taip, kad būtų galima suteikti atitinkamas teises.“
15.      Šio reglamento VI priede nustatyti ‚[į]gulos nariams taikomi institucijų reikalavimai(10). Minėto reglamento priedo GEN(11) skyriaus III skirsnio „Priežiūra, sertifikavimas ir vykdymo užtikrinimas“ ARA.GEN.355 dalies „Pažeidimai ir vykdymo užtikrinimo priemonės. Asmenys“(12) e punkte nurodyta:
„Jei vykdant priežiūrą arba kitais būdais randama įrodymų, kad asmuo, kuriam taikomi [Reglamente Nr. 216/2008] ir jo įgyvendinimo taisyklėse nustatyti reikalavimai ir kuris neturi pagal tą reglamentą ir jo įgyvendinimo taisykles išduotos licencijos, pažymėjimo, atestacijos pažymėjimo arba suteiktos kvalifikacijos, neatitinka taikomų reikalavimų, tą neatitiktį nustačiusi kompetentinga institucija imasi visų vykdymo užtikrinimo priemonių, būtinų siekiant užkirsti kelią tolesnėms neatitiktims.“
16.      Reglamento Nr. 1178/2011 VI priedo FCL skyriaus „Specialieji skrydžio įgulos licencijavimo reikalavimai“ II skirsnio „Licencijos, kvalifikacijos ir pažymėjimai“ ARA.FCL.250 dalies, kuria reglamentuojamas „Licencijų, kvalifikacijų ir pažymėjimų apribojimas, jų galiojimo sustabdymas arba panaikinimas“, a punkte numatyta:
„Kompetentinga institucija apriboja piloto licenciją ir atitinkamas kvalifikacijas arba pažymėjimus, sustabdo jų galiojimą arba juos panaikina atitinkamais atvejais pagal ARA.GEN.355 dalį ir, be kita ko, šiomis aplinkybėmis:
1.      kai piloto licencija, kvalifikacija arba pažymėjimas gautas pateikus suklastotus įrodomuosius dokumentus;
2.      kai suklastoti piloto skraidymų knygelės ir licencijos arba pažymėjimo įrašai;
<...>“
17.      Šio reglamento VI priedo FCL skyriaus III skirsnio „Teorijos egzaminai“ ARA.FCL.300 dalies „Egzaminų tvarka“(13) f punkte nustatyta:
„Kompetentinga institucija uždraudžia prašymo teikėjams, kurie, kaip įrodyta, sukčiavo, dalyvauti bet kokiuose tolesniuose egzaminuose mažiausiai 12 mėnesių nuo egzamino, per kurį nustatytas jų sukčiavimas, datos.“
B.      Latvijos teisė
18.      1994 m. spalio 5 d.
likums „Par aviāciju“ (Aviacijos įstatymas)(14) 6 straipsnio antros pastraipos 5 punkte ir penktoje pastraipoje numatyta:
„[Agentūra]
<...>
5)      vykdo civilinės aviacijos personalo sertifikavimą ir priežiūrą, ji išduoda civilinės aviacijos orlaivių įgulos narių, skrydžių vadovų, oro eismo informacijos paslaugų operatorių ir orlaivių techninės priežiūros personalo licencijas, pratęsia arba sustabdo jų galiojimą, arba jas panaikina.
<...>
[Agentūra] gali priimti administracinius aktus dėl draudimo arba apribojimų taikymo civilinės aviacijos personalo ir civilinės aviacijos personalo profesinio tobulinimosi įstaigų sertifikavimo veiklai, naudojimosi Latvijos Respublikos oro erdve ar civilinės aviacijos orlaivių, aerodromų ir kitų civilinės aviacijos objektų bei įrangos eksploatavimo, siekdama užtikrinti Europos Sąjungos teisės aktuose nustatytų civilinės aviacijos saugos ir orlaivių skrydžių saugos reikalavimų įgyvendinimą <...>. [Agentūros] administracinius aktus galima apskųsti teisme nesikreipiant į aukštesnę instituciją. Administracinio akto apskundimas nesustabdo jo galiojimo.“
III. Pagrindinės bylos faktinės aplinkybės ir prejudiciniai klausimai
19.      A siekė gauti piloto mėgėjo licenciją (PPL(A))(15). Šiuo tikslu, gavęs atitinkamos klasės sveikatos pažymėjimą, kuris yra būtina sąlyga norint naudotis piloto mokinio teisėmis, jis turėjo sėkmingai išlaikyti teorijos egzaminą, o vėliau – įgūdžių patikrinimo egzaminą patvirtintoje mokymo organizacijoje.
20.      2017 m. spalio 6 d. A kreipėsi į Agentūrą ir gavo sveikatos pažymą, o po to 2017 m. gruodžio 6 d. pateikė Agentūrai įgūdžių patikrinimo egzamino ir egzaminuotojo paskyrimo formą. A pridėjo 2017 m. gruodžio 5 d. Bulgarijos aviacijos akademijos pažymėjimą, kuriuo patvirtinama, kad nuo 2017 m. spalio 23 d. iki 2017 m. gruodžio 5 d. jis sėkmingai baigė skrydžių mokymo programos kursą piloto mėgėjo licencijai gauti. 2017 m. gruodžio 16 d. Agentūra iš egzaminuotojo elektroniniu būdu gavo užpildytą 2017 m. gruodžio 12 d. Ispanijoje A laikyto įgūdžių patikrinimo egzamino formą ir prie jos pridėtą jo, kaip skrydžio įgulos nario, skraidymų knygelės kopiją.
21.      Nuo 2018 m. sausio 17 d. atlikusi patikrinimus Agentūra nustatė su skrydžių mokymu, kuriuo remiasi A, susijusius pažeidimus. Visų pirma, kompetentinga nacionalinė institucija pranešė, kad Bulgarijos aviacijos akademija neturėjo teisės rengti skrydžių mokymo ne Bulgarijos oro erdvėje ir kad nebuvo įmanoma patvirtinti, jog A joje mokėsi. Antra, 2018 m. kovo 23 d. Agentūra iš patvirtintos techninės priežiūros organizacijos gavo informacijos, iš kurios matyti, kad A skrydžių mokymas nebuvo atliktas, kaip nurodyta jo skraidymų knygelėje. Paragintas pasiaiškinti Agentūrai, A vėliau tik pateikė Agentūrai pareiškimą, kuriame nurodė, kad atsiima savo ankstesnį prašymą išduoti piloto mėgėjo licenciją, ir išreiškė abejones dėl Agentūros kompetencijos tikrinti Bulgarijos aviacijos akademijos organizuotą pilotų mokymą.
22.      2018 m. lapkričio 7 d. Agentūra priėmė sprendimą, kuriuo, pirma, panaikino A pateikto įgūdžių patikrinimo egzamino rezultatus, antra, uždraudė A pakartotinai laikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą piloto mėgėjo licencijai gauti bei gauti tokią licenciją iki 2019 m. lapkričio 7 d. (toliau – ginčijamas draudimas) ir, trečia, informavo Komisiją, EASA ir jos valstybes nares (toliau – ginčijamas sprendimas). Agentūra savo sprendimą visų pirma grindė išvada, kad A suklastojo su skrydžio mokymu susijusius dokumentus ir kad dėl to jo piloto skraidymų knygelės pateikimas egzaminuotojui turi būti laikomas klaidingos informacijos perdavimu ir dokumentų klastojimu. Savo sprendimą ji taip pat motyvavo galimo pavojaus civilinės aviacijos orlaivių saugai prevencija.
23.      A apskundė 2019 m. gegužės 17 d. Transporto ministerijos sprendimą, kuriuo patvirtintas Agentūros sprendimas, Administratīvā rajona tiesa (Regiono administracinis teismas, Latvija). Jis teigė, kad laikinas draudimas gauti piloto mėgėjo licenciją pagal savo pobūdį ir pasekmes yra sankcija, kurią taikyti Latvijos kompetentinga institucija galėjo tik nustačiusi, kad buvo padarytas administracinis ar baudžiamasis nusižengimas. A taip pat teigė, kad tokio draudimo nustatymas pagal analogiją remiantis Reglamentu Nr. 1178/2011 neatitinka šio reglamento sistemos ir struktūros. Tas teismas pripažino šį draudimą perlaikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą neteisėtu.
24.      Išnagrinėjęs Transporto ministerijos apeliacinį skundą Administratīvā apgabaltiesa (Apygardos administracinis teismas, Latvija) paliko galioti Administratīvā rajona tiesa (Regiono administracinis teismas) sprendimą. Jis nusprendė, kad Agentūros nustatytas vienų metų draudimas perlaikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą yra baudžiamojo pobūdžio sankcija, kuri nėra aiškiai numatyta jokioje nuostatoje, nes ARA.FCL.300 dalies f punktas netaikytinas. Tas teismas taip pat nusprendė, kad ARA.GEN.355 dalies e punktu kompetentingai institucijai nesuteikiama teisė priimti sprendimus be nacionalinio teisinio pagrindo ir kad tokį aiškinimą EASA patvirtino dokumente „Priimtinos atitikties priemonės. FCL dalis“.
25.      Transporto ministerija dėl šio sprendimo pateikė kasacinį skundą Augstākā tiesa (Senāts) (Aukščiausiasis Teismas, Latvija). Ši ministerija laikosi nuomonės, kad Administratīvā apgabaltiesa (Apygardos administracinis teismas) aiškinimas yra formalus ir neatitinka nei Reglamento Nr. 1178/2011 struktūros, nei tikslo. Ji teigia, kad ginčijamas draudimas yra ne sankcija, o priemonė užtikrinti aukštą civilinės aviacijos saugos lygį, kurio ypač reikalaujama per savarankiškus skrydžius(16), kuriuos A nori atlikti. Ji taip pat teigia, kad dėl tokio aiškinimo sumažėja reikalaujamas saugos lygis ir kyla pavojus skrydžių saugai, nes asmeniui leidžiama toliau vykdyti veiklą civilinės aviacijos srityje, nors jis nėra tinkamai išmokytas pagal skrydžių vykdymo reikalavimus(17).
26.      Augstākā tiesa (Senāts) (Aukščiausiasis Teismas) primena, kad nei Reglamente Nr. 216/2008, nei Reglamente Nr. 1178/2011 konkrečiai nenurodyta, kokios pasekmės kyla kandidatui, kuris, siekdamas gauti piloto mėgėjo licenciją, prieš įgūdžių patikrinimo egzaminą egzaminuotojui pateikė klaidingą informaciją apie baigtą mokymo kursą ir įgytą skrydžio patirtį. Taigi licencijos ir (arba) skrydžio žurnalų klastojimo atveju tinkamas vykdymo užtikrinimo priemones turėtų nustatyti kompetentinga nacionalinė civilinės aviacijos institucija.
27.      Tokiomis aplinkybėmis tam teismui kyla klausimas, kaip turi būti aiškinamas ARA.GEN.355 dalies e punktas, pagal kurį kompetentinga institucija imasi visų vykdymo užtikrinimo priemonių, būtinų siekiant užkirsti kelią tolesnėms neatitiktims, ir ARA.FCL.300 dalies f punktas, kuriame numatyta, kad sukčiavimo per teorijos egzaminą atveju kompetentinga institucija uždraudžia prašymo teikėjui dalyvauti bet kokiuose tolesniuose egzaminuose mažiausiai 12 mėnesių.
28.      Jis mano, kad, atsižvelgiant į Reglamentu Nr. 1178/2011 siekiamą civilinės aviacijos saugos tikslą, sukčiavimas per įgūdžių patikrinimo egzaminą neturėtų būti vertinamas mažiau griežtai nei numatyta teorijos egzamino atveju.
29.      Vis dėlto remdamasis Chartijos 52 straipsnio 1 dalimi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja, ar ginčijamas draudimas turi būti aiškiai išreikštas teisės norma. Iš tikrųjų ši byla susijusi su asmens, ketinančio pasinaudoti pagal Chartijos 15 straipsnį saugoma profesine laisve bei gauti piloto mėgėjo licenciją, kad galėtų vykdyti keleivių vežimą oro transportu. Šis teismas priduria, kad, pagal teisinio saugumo principą, šis draudimas turėtų tiesiogiai kilti iš konkrečios Reglamento Nr. 216/2008 arba Reglamento Nr. 1178/2011 nuostatos. Pagal šių reglamentų nuostatas, susijusias su įgūdžių patikrinimo egzaminu, skirtingai nuo nuostatų dėl teorinio egzamino, kompetentingai institucijai aiškiai nesuteikiama teisė skirti tokio draudimo. Be to, minėtas teismas primena, kad Teisingumo Teismas vis dėlto yra nusprendęs, jog tuo, kad teisėkūros procedūra priimtu aktu už jo įgyvendinimą atsakingoms valdžios institucijoms suteikiama tam tikra diskrecija, nuspėjamumo reikalavimas savaime nepažeidžiamas, jei užtikrinama tam tikra apsauga nuo savivalės(18).
30.      Galiausiai, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pabrėžia, kad, remiantis EASA pateiktu ARA.GEN.355 dalies e punkto išaiškinimu, vykdymo užtikrinimo priemonių rūšis priklauso nuo taikytinų nacionalinės teisės aktų ir gali apimti, pavyzdžiui, baudą arba draudimą eiti tam tikras pareigas(19). Šiuo klausimu jis pažymi, kad, pirma, kadangi Sąjungos reglamentas yra tiesiogiai taikomas teisės aktas, kompetentinga institucija turėtų tiesiogiai taikyti ARA.GEN.355 dalies e punktą. Antra, pagal Aviacijos įstatymo 6 straipsnio antros pastraipos 5 punktą ir penktą pastraipą, ši institucija galėtų priimti administracinius aktus dėl draudimų ar apribojimų taikymo veiklai, susijusiai su civilinės aviacijos personalo sertifikavimu, kad būtų užtikrintas Europos Sąjungos teisės aktuose nustatytų civilinės aviacijos saugos ir orlaivių skrydžių saugos reikalavimų įgyvendinimas. Vis dėlto minėtai institucijai suteikta kompetencija neapima konkretaus laikino draudimo už sukčiavimą per įgūdžių patikrinimo egzaminą.
31.      Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas dėl bendrojo Sąjungos teisės principo, pagal kurį teisės subjektai negali sukčiaudami ar piktnaudžiaudami remtis Sąjungos teisės normomis, taikymo.
32.      Tas teismas daro išvadą, kad turi būti aiškinama taip: kadangi Reglamento Nr. 1178/2011 VI priedo ARA.GEN.355 dalies e punktu kompetentinga institucija įgaliojama imtis visų būtinų vykdymo užtikrinimo priemonių ir kadangi Reglamento Nr. 1178/2011 ARA.FCL.300 dalies f punkte numatoma, jog už sukčiavimą per teorijos egzaminą uždraudžiama bent vienerius metus jį perlaikyti, sisteminiu požiūriu ir siekiant visose egzaminų ir įgūdžių patikrinimo srityse vienodai pasiekti šiame reglamente nustatytus aukšto lygio civilinės aviacijos saugos tikslus bei užtikrinti Sąjungos teisės veiksmingumą, nebūtų pagrindo tų pačių vykdymo užtikrinimo priemonių netaikyti įgūdžių patikrinimo egzaminui.
33.      Šiomis aplinkybėmis Augstākā tiesa (Senāts) (Aukščiausiasis Teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar pagal <...> ARA.GEN.355 dalies e punktą kompetentinga nacionalinė aviacijos institucija, jei gauta įrodymų, kad kandidatas sukčiavo ir per įgūdžių patikrinimo egzaminą egzaminuotojui pateikė suklastotus praktinio mokymo dokumentus, turi teisę laikinai uždrausti perlaikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą piloto mėgėjo licencijai gauti ir gauti tokią licenciją?
2.      Ar [EASA] išleistame dokumente „Priimtinos atitikties užtikrinimo priemonės.
FCL dalis“ pateiktą <...> ARA.GEN.355 dalies e punkto paaiškinimą, kad vykdymo užtikrinimo priemonių rūšis priklauso nuo taikomų nacionalinės teisės aktų ir gali apimti, pavyzdžiui, draudimą verstis profesine veikla, reikia aiškinti taip, kad kompetentinga institucija gali pasirinkti tinkamus apribojimus (išvestinius iš ARA.FCL.300 punkto f papunkčio), kuriais būtų pasiekti [Reglamento Nr.o1178/2011] tikslai, kai nacionalinės teisės aktuose konkrečiai nenumatytas laikinas draudimas laikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą piloto mėgėjo licencijai gauti?
3.      Ar su teisinio tikrumo principu ir Chartijos 52 straipsnio 1 dalimi suderinamas toks <...> ARA.FCL.300 dalies f punkto aiškinimas, pagal kurį jame numatytas laikinas draudimas laikyti teorijos egzaminą gali būti taikomas ir įgūdžių patikrinimo egzaminui?“
34.      A, Transporto ministerija, Latvijos ir Vengrijos vyriausybės bei Komisija pateikė rašytines pastabas. Tos pačios šalys, išskyrus Vengrijos vyriausybę, dalyvavo 2025 m. gruodžio 3 d. vykusiame teismo posėdyje, per kurį jos taip pat atsakė į Teisingumo Teismo žodžiu pateiktus klausimus.
IV.    Analizė
35.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi priimti sprendimą dėl administracinio sprendimo, kuriuo kandidatui, siekiančiam gauti piloto mėgėjo licenciją, uždrausta vienerius metus perlaikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą ir gauti tokią licenciją, teisėtumo. Kadangi nėra nei Europos, nei nacionalinėje teisėje nėra nuostatos, kurioje būtų aiškiai numatytas toks draudimas, jis iš esmės prašo Teisingumo Teismo išaiškinti dvi Reglamento Nr. 1178/2011 VI priedo nuostatas, t. y.
ARA.GEN.355 dalies e punktą ir ARA.FCL.300 dalies f punktą.
36.      Tolesnė mano analizė bus skirta atsakymui į pirmąjį prejudicinį klausimą, o vėliau – į trečiąjį prejudicinį klausimą. Antrojo klausimo nenagrinėsiu kaip neturinčio prasmės, nes EASA nuomonė dėl ARA.GEN.355 dalies e punkto nėra teisiškai privaloma.
37.      Taigi, pirmoje dalyje išdėstysiu teisinį pagrindą, apimantį ARA.GEN.355 dalies e punktą ir ARA.FCL.300 dalies f punktą. Antroji dalis bus skirta ginčijamo draudimo kvalifikavimui. Trečioje dalyje pateiksiu nuomonę dėl reikalaujamo ARA.GEN.355 dalies e punkto taikymo tikslumo lygio. Galiausiai išreikšiu savo nuomonę dėl Chartijos 52 straipsnio 1 dalies taikymo.
A.      ARA.GEN.355 dalies e punkto ir ARA.FCL.300 dalies f punkto priminimas
38.      Šios nuostatos yra įtrauktos į Reglamento Nr. 1178/2011 VI priedą, kuriame nustatyti su civilinės aviacijos orlaivių įgula susiję techniniai reikalavimai ir administracinės procedūros.  Tai yra Reglamento Nr. 216/2008, kuriuo nustatytos Sąjungos bendrosios taisyklės civilinės aviacijos srityje, įgyvendinimo reglamentas(20). Šiame VI priede arba ARA dalyje nustatyti reikalavimai, taikomi už orlaivių įgulas atsakingoms kompetentingoms nacionalinėms institucijoms. Jame yra GEN skyrius, kuriame, kaip bendrieji reikalavimai, III skirsnyje apibrėžti „Priežiūra, sertifikavimas ir vykdymo užtikrinimas“ ir, be kita ko, ARA.GEN.355 dalis. Toliau minėtame VI priede išdėstyta FCL dalis, taip pavadinta dėl to, kad yra susijusi su skrydžio įgulos nariais(21). Jo II skirsnyje aptariamos kompetentingos institucijos pareigos, susijusios su licencijomis, kvalifikacijomis ir pažymėjimais. III skirsnyje „Teorijos egzaminai“ yra ARA.FCL.300 dalis, kuria reglamentuojamos šių egzaminų procedūros.
39.      ARA.FCL.300 dalies f punkte numatytas sprendimas, kurį kompetentinga institucija turi priimti, kai sukčiaujama per teorijos egzaminą, t. y. draudimas „dalyvauti bet kokiuose tolesniuose egzaminuose mažiausiai 12 mėnesių nuo egzamino, per kurį nustatytas [kandidatų] sukčiavimas, datos“(22). Įgūdžių patikrinimo egzaminui skirtame skirsnyje jo atitikmens nėra.
40.      Reglamento Nr. 1178/2011 I priede esančioje FCL.030 dalyje „Praktinių įgūdžių patikrinimas“ numatyta, kad prieš jį būtina išlaikyti teorijos egzaminą ir kad paprastai už mokymą atsakinga organizacija ar asmuo pateikia tam tikrą rekomendaciją. Mano nuomone, logiška, kad jame nėra jokios nuostatos, susijusios su sukčiavimu per įgūdžių patikrinimo egzaminą. Iš tikrųjų šio egzamino, kuris FCL.010 apibrėžtas kaip įgūdžių parodymas ir prireikus apima egzaminą žodžiu, negalima išlaikyti sukčiaujant. Vadinasi, egzamino metu kandidatas negali suklaidinti egzaminuotojo dėl tinkamo jo kompetencijos lygio.
41.      Taigi vienintelis galimas sukčiavimas yra dokumentų klastojimas. Sąjungos teisės aktų leidėjas jį numatė tik tuo atveju, kai jis išaiškinamas, be kita ko, po to, kai gaunama licencija. Iš tikrųjų Reglamento Nr. 1178/2011(23) VI priedo FCL skyriaus ARA.FCL.250 dalyje(24) konkrečiai kalbama apie atvejus, kai suklastojami a punkto 1 papunktyje nurodyti įrodomieji dokumentai ir a punkto 2 papunktyje nurodyta skraidymų knygelė arba licencijos ir pažymėjimai.
42.      Taigi tai yra vienintelė kita šio FCL skyriaus nuostata, kurioje minimas sukčiavimas. Joje, be kita ko, numatomas licencijos apribojimas, galiojimo sustabdymas arba panaikinimas. Joks draudimo laikotarpis nenumatomas. Taip pat nenustatyta jokia sprendimo dėl licencijos apribojimo ar galiojimo sustabdymo trukmė. Vadinasi, teoriškai toks sustabdymas, prilygstantis draudimui skraidyti, galėtų būti neribotas laiko atžvilgiu.
43.      Dėl to manau, kad skraidymų knygelės klastojimas, nustatytas prieš gaunant licenciją, Reglamente Nr. 1178/2011 nebuvo numatytas ir kad, kai licencija jau buvo išduota, kompetentinga institucija priima sprendimą „pagal ARA.GEN.355 dalį“(25), kaip nurodyta ARA.FCL.250.
44.      ARA.GEN.355 dalyje, pavadintoje „Pažeidimai ir vykdymo užtikrinimo priemonės. Asmenys“, apibrėžta procedūra, kurią turi taikyti kompetentinga institucija, atsakinga už asmenims taikomų reikalavimų atitikties priežiūrą, apibrėžtą Reglamento Nr. 1178/2011 VI priedo ARA.GEN.300 dalies a punkte. Situacija, kai asmuo neturi licencijos, aiškiai numatyta ARA.GEN.355 dalies e punkte. Jame rašoma, kad „neatitiktį nustačiusi kompetentinga institucija imasi visų vykdymo užtikrinimo priemonių, būtinų siekiant užkirsti kelią tolesnėms neatitiktims“. Panašiai suformuluotas ARA.GEN.355 dalies b punkto 2 papunktis(26), taikomas tuo atveju, kai, licencijai esant išduotai, nustatoma, kad jos turėtojas neatitinka reikalavimų. Taigi, kompetentinga institucija turi teisę imtis priemonių, papildančių priimtus sprendimus, kuriais laikinai arba visam laikui apribojamas arba panaikinamas licencijos naudojimas.
45.      Ar šiomis aplinkybėmis ARA.GEN.355 dalies e punkto aiškinimas, kurį palaiko Transporto ministerija, Latvijos ir Vengrijos vyriausybės bei Komisija, yra pakankamas, kad būtų galima pagrįsti sprendimą vieneriems metams uždrausti perlaikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą ir gauti licenciją? Kitaip tariant, ar, nesant nacionalinės teisės aktų, kuriuose būtų aiškiai numatyta galimybė taikyti šį ginčijamą draudimą, A pagrįstai teigia, kad jis yra neteisėtas?
46.      Siekiant atsakyti į šiuos pirmajame prejudiciniame klausime pateiktus aspektus reikia nustatyti, ar ginčijamo administracinio sprendimo teisėtumo nagrinėjimas susijęs su sankcija(27), kuri yra baudžiamojo pobūdžio(28), ar su prevencine priemone, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo ir Europos Žmogaus Teisių Teismo(29) jurisprudenciją, susijusią su „Engel kriterijų“ įgyvendinimu(30), nes iš paaiškinimų, susijusių su Pagrindinių teisių chartija(31), matyti, kad pagal jos 52 straipsnio 3 dalį jos 49 straipsniu garantuojamos teisės esmė ir taikymo sritis yra tokia pat kaip Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje garantuojamos teisės(32). Iš tikrųjų netikslia nuostata Chartijos 49 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje įtvirtintą bausmių teisėtumo principą(33) galima pažeisti tik tuo atveju, kai joje numatyta tokio pobūdžio sankcija (B). Jei vis dėlto Chartijos 49 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys netaikytinas, mano nuomone, atsakymas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui turėtų būti pateiktas remiantis bendruoju teisinio saugumo principu (C).
B.      Dėl ginčijamo draudimo kvalifikavimo
47.      Ginčijamame sprendime, pridėtame prie Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos, nurodyta, kad „atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, jei dėl sukčiavimo per teorinį egzaminą kandidatui uždraudžiama perlaikyti egzaminą bent 12 mėnesių, už sukčiavimą ir tyčinį neteisingos informacijos pateikimą egzaminuotojui prieš įgūdžių patikrinimo egzaminą proporcinga jam skirti analogišką sankciją, t. y. draudimą perlaikyti egzaminą ir gauti piloto licenciją bent 12 mėnesių“(34).
48.      Vis dėlto, kadangi neginčijama, kad Agentūra veikė vadovaudamasi ARA.GEN.355 dalimi, mano nuomone, šis sprendimas yra priemonė, o ne sankcija. Šiuo klausimu atkreipiu dėmesį į ARA.GEN.355 dalies versijoje prancūzų kalba vartojamus terminus „taisomieji veiksmai“ arba „vykdymo užtikrinimo priemonės“, kurie aiškiai rodo, kad sąsajos su procedūra, per kurią priimamas priverstinis sprendimas, nėra. Nors šios frazės neturi atitikmens, daugelyje kalbinių versijų, išskyrus versiją italų kalba, o versijoje anglų kalba vartojama sąvoka „enforcement measures“(35), pritariu Komisijos per posėdį išreikštai nuomonei, kad ši sąvoka reiškia įgyvendinimo priemones (36).
49.      Vis dėlto šis kvalifikavimas nėra pagrindas neatlikti pareigos nustatyti, ar ginčijamas draudimas yra baudžiamojo pobūdžio. Šiuo klausimu reikia remtis, kaip per teismo posėdį pasiūlė Komisija, 2018 m. spalio 9 d. EŽTT sprendimu Seražin prieš Kroatiją(37), kurio dalykas buvo draudimas dalyvauti sporto varžybose, papildytas pareiga informuoti policiją, teismo taikytas už chuliganizmą nuteistam asmeniui. Nagrinėdamas bylą pagal EŽTK Protokolo Nr. 7(38) 4 straipsnį, kuriame įtvirtintas ne bis in idem arba abipusio baudžiamumo principas, EŽTT šią draudžiamąją priemonę išnagrinėjo remdamasis Engel kriterijais, siekdamas nustatyti, ar buvo pareikštas „kaltinimas baudžiamojoje byloje“ ir skirta „bausmė“(39).
50.      Dėl šios priežasties siūlau Teisingumo Teismui remtis savo suformuota jurisprudencija, grindžiama Engel kriterijais dėl Chartijos 50 straipsnio aiškinimo ir perkelta į Chartijos 49 straipsnį, tiek jo 3 dalimi, tiek jo 1 dalies paskutiniu sakiniu, ir nuspręsti, kad ši jurisprudencija turėtų būti taikoma ir šios nuostatos pirmam sakiniui, kuriame įtvirtintas nullum crimen, nulla poena sine lege principas.
51.      Dera priminti, kad pirmasis Engel kriterijus yra teisinis pažeidimo kvalifikavimas vidaus teisėje, antrasis – tai pats pažeidimo pobūdis, o trečiasis – atitinkamam asmeniui gresiančios sankcijos pobūdis ir griežtumo laipsnis(40).
52.      Nors atsižvelgdamas į šiuos kriterijus prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas privalo įvertinti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjama priemonė yra baudžiamojo pobūdžio, kaip tai suprantama pagal Chartijos 49 straipsnio 1 dalį, Teisingumo Teismas, priimdamas prejudicinį sprendimą, gali pateikti paaiškinimų, kurie padėtų šiam teismui atlikti savąjį vertinimą(41).
53.      Visų pirma, kalbant apie pirmąjį kriterijų, susijusį su
pažeidimo teisiniu kvalifikavimu, iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktos informacijos matyti, kad dėl savo konstatuoto dokumentų klastojimo Agentūra priėmė administracinį aktą Aviacijos įstatymo 6 straipsnio penktoje pastraipoje numatytomis sąlygomis. Taigi pagal Latvijos teisę, kuria reglamentuojami Agentūros veiksmai, pagrindinėje byloje nagrinėjamas pažeidimas laikomas administraciniu nusižengimu(42).
54.      Vis dėlto, atsižvelgiant į kitus du šios išvados 51 punkte nurodytus kriterijus, reikia įsitikinti, ar draudimo priemonė, kaip antai nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, yra baudžiamojo pobūdžio(43).
55.      Vertinant antrąjį kriterijų, susijusį su pačiu šio pažeidimo pobūdžiu, reikia patikrinti, ar nagrinėjama priemone siekiama, be kita ko, baudžiamojo tikslo (o tai būdinga baudžiamojo pobūdžio sankcijai, kaip suprantama pagal Chartijos 49 straipsnį), bet vien aplinkybė, kad ja taip pat siekiama prevencinio tikslo, nereiškia, kad ta priemonė negali būti laikoma baudžiamąja sankcija. Iš tikrųjų baudžiamosios sankcijos jau vien dėl savo pobūdžio skirtos ir už neteisėtus veiksmus nubausti, ir jų prevencijai(44) užtikrinti. Vis dėlto priemonė, kuria siekiama tik atlyginti dėl atitinkamo pažeidimo padarytą žalą, nėra baudžiamojo pobūdžio(45).
56.      Šiuo klausimu, kaip pažymėjo EŽTT(46), praktikoje sunku aiškiai atskirti atgrasymą, kaip sankcijos elementą, nuo prevencijos.
57.      Vis dėlto, mano nuomone, iš Sprendimo Seražin prieš Kroatiją aiškiai matyti, kad į prevenciją reikia atsižvelgti turint omenyje jos viešojo intereso aspektą(47), t. y. būsimų nukentėjusiųjų apsaugą, o ne į jos dalį, nukreiptą į galimus pažeidėjus. Be to, aplinkybė, kad priemonė daro žalą suinteresuotajam asmeniui, negali pakeisti šios analizės(48). Taigi, atsižvelgiant į siekiamą tikslą, ją galima tiesiogiai pritaikyti civilinės aviacijos saugos sričiai(49).
58.      Taigi lyginimas su Sprendimu Seražin prieš Kroatiją, kuriuo asmeniui, nuteistam už chuliganizmą, buvo uždrausta dalyvauti sporto varžybose ir nustatyta pareiga informuoti policiją(50), svarbus dėl kelių priežasčių. Pirma, EŽTT šią draudimo priemonę kvalifikavo ne kaip „baudžiamąją sankciją“, kaip ji savarankiškai suprantama pagal EŽTK(51), priimtą „baudžiamajame procese“(52), o kaip prevencinę priemonę, kurios imamasi siekiant užkirsti kelią smurto rizikos atsiradimui. Tas teismas daugiausia dėmesio skyrė visuomenės apsaugai, o ne asmens baudimui už ankstesnį smurtinį elgesį per sporto varžybas(53).
59.      Antra, šiame Sprendime Seražin prieš Kroatiją(54) EŽTT rėmėsi savo jurisprudencija dėl vairuotojo pažymėjimo atėmimo nedelsiant arba jo galiojimo laikino sustabdymo administracinės procedūros (55). Ši analogija man atrodo reikšminga ir nagrinėjamu atveju. EŽTT nusprendė, kad kiekviena iš šių priemonių yra „prevencinė kelių eismo saugumo priemonė“(56), kurią taikant nenagrinėjama ir nenustatoma kaltė(57), o ne „baudžiamasis kaltinimas“, kaip tai suprantama pagal EŽTK 6 straipsnį arba Protokolo Nr. 7 4 straipsnį.
60.      Taigi atkreipiu dėmesį į du šios EŽTT jurisprudencijos požymius, kurie sutampa su pagrindinėje byloje ginčijamo draudimo požymiais. Pirma, kalbama apie tai, kad sprendimas taikyti šią priemonę gali būti priimtas nepriklausomai nuo bet kokio baudžiamojo persekiojimo. Kita vertus, jis priimamas siekiant skubiai ir ribotą laiką vykdyti bendrą reikalavimą užtikrinti saugumą.
61.      Remiantis ta pačia bendruoju interesu grindžiama logika, man atrodo, kad Teisingumo Teismo jurisprudencija, susijusi su laikinu ekonominės veiklos vykdytojų pašalinimu iš bendrosios žemės ūkio politikos taikymo srities(58), taip pat svarbi palyginimui atlikti.
62.      Be to, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, jog, apskritai, aplinkybė, kad atitinkama priemonė yra skirta ne visuomenei apskritai, bet konkrečios kategorijos adresatams, kurie dėl to, kad vykdo Sąjungos teisės specialiai reglamentuojamą veiklą, privalo atitikti šios teisės reikalaujamas sąlygas, gali reikšti, kad šia priemone nesiekiama baudžiamojo tikslo, ir tai gali padėti nustatyti, kad minėta priemonė nėra baudžiamojo pobūdžio, jeigu dėl tos pačios priemonės jos adresatas tik netenka tam tikrų specialių prerogatyvų, kurios jam suteiktos pagal minėtą teisę, nes kompetentinga administracinė institucija nusprendė, jog nebetenkinamos minėtų prerogatyvų suteikimo sąlygos(59).
63.      Nagrinėjamu atveju toks yra tiek ginčijamo draudimo vienerius metus perlaikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą ir gauti licenciją tikslas, tiek juo papildyto sprendimo dalykas, t. y. įgūdžių patikrinimo egzamino rezultatų panaikinimas.
64.      Galiausiai, jei Teisingumo Teismas vis dėlto manytų esant būtina išnagrinėti trečiąjį Engel kriterijų(60), reikėtų pažymėti, kad vienintelis ginčijamo draudimo, kurį Agentūra nustatė pagal ARA.GEN.355 dalies e punktą, poveikis yra galimybės gauti licenciją atėmimas iš A tam tikram ribotam laikotarpiui(61). Taigi, mano nuomone, šis draudimas nėra labai griežtas.
65.      Taigi siūlau Teisingumo Teismui, remiantis EŽTT jurisprudencija(62), nuspręsti, kad ginčijamas draudimas nėra baudžiamojo pobūdžio priemonė, kaip tai suprantama pagal jo jurisprudenciją, nes juo siekiama kovoti su pažeidimais, padarytais gaunant licencijas, dėl kurių kyla didelis pavojus aviacijos saugai. Reikalavimas, kad būtų laikomasi aukšto lygio reikalavimo, susijusio su pareiškėjo sąžiningumu ir patikimumu(63), grindžiamas siekiu užtikrinti aviacijos saugą(64) pareiškėjui, siekiančiam gauti licenciją, ir visiems šios srities subjektams. Mano požiūriu, draudimas, nustatytas pažeidus šias normas, yra speciali administracinė priemonė, kuri yra neatsiejama licencijų išdavimo ir atnaujinimo tvarkos, kuria siekiama išvengti didelių pavojų oro erdvėje, dalis.
66.      Nors laikausi nuomonės, kad šis draudimas nėra baudžiamojo pobūdžio sankcija, siūlau Teisingumo Teismui, tęsiant analizę, grindžiamą Sprendimu Seražin prieš Kroatiją, išplėsti savo jurisprudenciją, pagal kurią net nebaudžiamojo pobūdžio sankcija gali būti skiriama tik tuo atveju, jei yra grindžiama aiškiu ir nedviprasmišku teisiniu pagrindu(65). Iš tikrųjų, kadangi remiantis ginčijamu draudimu draudžiama įgyvendinti kokią nors teisę, kyla klausimas, ar, atsižvelgiant į bendrąjį teisinio saugumo principą, ARA.GEN.355 dalies e punktu šiam draudimui suteikiamas pakankamas teisinis pagrindas(66), nors Reglamento Nr. 1178/2011 11b straipsnio 6 dalyje nurodyta, kad 5 dalyje nurodytas užduotis, įskaitant „vykdymo užtikrinimo priemones“, vykdo kompetentingos institucijos įgalioti darbuotojai pagal atitinkamos valstybės narės teisės nuostatas.
C.      Dėl ARA.GEN.355 dalies e punktui taikyti būtino tikslumo lygio
67.      Atsižvelgiant į galimų neatitikties atvejų įvairovę(67), iš pirmo žvilgsnio atrodo logiška, kad ARA.GEN.355 dalies e punkte, nenurodant nacionalinės teisės nuostatų, kompetentingai institucijai suteikiama visiška veiksmų laisvė pasirinkti priemones, reikalingas siekiant užkirsti kelią „[licencijos neturinčio] asmens, kuriam taikomi Reglamente [Nr. 216/2008] ir jo įgyvendinimo taisyklėse nustatyti reikalavimai“, tolesnėms neatitiktims. Kai asmuo turi licenciją, neatitikimą lengviau pašalinti, todėl ARA.FCL.250 dalis suformuluota labai tiksliai.
68.      Taigi, pritariu išreikštai nuomonei, kad reikia atkreipti dėmesį į civilinės aviacijos saugos srities ypatumus ir situacijų, kurioms turi būti taikomas Reglamentas Nr. 1178/2011, įvairovę. Taip pat reikia pabrėžti nagrinėtinų klausimų techninį pobūdį ir nacionalinių valdžios institucijų vaidmenį, kaip tai padarė EŽTT (68).
69.      Vis dėlto, kiek tai susiję su nacionalinių valdžios institucijų vaidmeniu analogiškoje (būtent – kelių eismo saugos) srityje šios išvados 59 punkte primintoje jurisprudencijoje EŽTT nurodo nacionalinėje teisėje numatytas teisių gynimo priemones(69). Iš to matyti, kad tai nėra bendro pobūdžio nuostatos.
70.      Vadinasi, reikia išnagrinėti tokį su ARA.GEN.355 dalies e punkto tikslumo laipsniu susijusį klausimą: ar tuo atveju, kai taikoma administracinė priemonė, kuria asmeniui draudžiama arba laikinai neleidžiama naudotis tam tikra teise, ARA.GEN.355 dalies e punktas, kuriame numatyta, kad „neatitiktį nustačiusi kompetentinga institucija imasi visų vykdymo užtikrinimo priemonių, būtinų siekiant užkirsti kelią tolesnėms neatitiktims“, atitinka teisinėje valstybėje taikomus nuspėjamumo ir teisinio saugumo reikalavimus?
71.      Aplinkybė, kad konkretus ginčijamas draudimas yra analogiškas taikytam teorijos egzamino atveju, nesudaro pagrindo teigti, kad, nesant aiškios nuostatos, bus priimtas identiškas sprendimas. Dėl šios priežasties, turėdamas omenyje ribotą ARA.FCL.300 dalies f punkto taikymo sritį ir reikšmingų Reglamento Nr. 1178/2011(70) nuostatų tarpusavio santykį, nemanau, kad jį galima taikyti pagal analogiją.
72.      Kalbant apie kontekstą, pažymėtina, kad nuo tada, kai įsigaliojo Reglamentas 2018/1139(71), ARA.GEN.355 dalies e punktas nebuvo pakeistas. Be to, kiek man žinoma, į jį neįtraukta jokių naujų nuostatų dėl apgaulės ar sukčiavimo.
73.      Remiantis Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija, pagal teisinio saugumo principą reikalaujama, kad, pirma, teisės normos būtų aiškios ir tikslios ir, antra, kad jų taikymas teisės subjektams būtų nuspėjamas, ypač kai jos gali turėti neigiamų pasekmių. Konkrečiai kalbant, pagal minėtą principą reikalaujama, kad iš teisės normos suinteresuotieji asmenys galėtų tiksliai sužinoti ja nustatytų pareigų apimtį, kad jie galėtų aiškiai žinoti savo teises ir pareigas bei imtis atitinkamų veiksmų(72).
74.      Vis dėlto reikia pabrėžti, kad tuo atveju, kai Sąjungos teisės aktų leidėjas priima abstrakčią normą, Teisingumo Teismas leidžia teisinio saugumo principą pritaikyti atsižvelgiant į tam tikras sąlygas(73). Nagrinėjamu atveju neginčijama, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas negali iš anksto numatyti visų konkrečių neatitikties atvejų. Vis dėlto, atsižvelgiant į siekiamą teisėtą tikslą, kad būtų užtikrinta tinkama apsauga nuo savivalės, ARA.GEN.355 dalies e punktu suteiktą vertinimo diskreciją įgyvendinančioms institucijoms nustatyta jos apimtis ir įgyvendinimo sąlygos turėtų būti pakankamai aiškiai apibrėžtos, ypač dokumentų klastojimo siekiant gauti licenciją atvejais(74). Vis dėlto Aviacijos įstatymo 6 straipsnio penktos pastraipos nuostata šiuo klausimu nėra tiksli.
75.      Taigi, kai A pateikė suklastotą skraidymų knygelę, žinodamas, kokiais įgaliojimais ketina naudotis, ir būdamas egzaminuotojo informuotas pagal šį FCL.1030 dalyje nustatytą reikalavimą(75), jis puikiai žinojo, kad pažeidė teisės aktus, kuriais reglamentuojama piloto mėgėjo kvalifikacija(76). Vis dėlto, atsižvelgiant į galiojančias Sąjungos ir nacionalinės teisės nuostatas, jis negali tiksliai žinoti, koks galėtų būti Agentūros sprendimas, kaip yra tuo atveju, kai baudžiamąjį persekiojimą gali vykdyti teisminės institucijos(77).
76.      Taigi, siekdamas atsakyti į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pirmąjį klausimą, siūlau Teisingumo Teismui nuspręsti, kad reikėtų priimti tikslias nacionalinės teisės nuostatas, kuriomis būtų išaiškintas priemonės, kurios administracija ėmėsi asmens, siekiančio gauti licenciją, atžvilgiu, nes jis nesilaikė ARA.GEN.355 dalies e punkte nurodytų reikalavimų, pavyzdžiui, pateikė suklastotą skraidymų knygelę, pobūdis ir trukmė. Šiuo klausimu pažymiu, kad kai kurios valstybės narės(78) įgyvendino EASA dokumente „Priimtinos atitikties užtikrinimo priemonės. FCL dalis“, kurį cituoja prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, išdėstytą rekomendaciją(79).
D.      Dėl Chartijos 52 straipsnio 1 dalies taikymo
77.      Ši nuostata minima trečiajame prejudiciniame klausime, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes. Primenu, kad dėl žalos, jo tariamai patirtos dėl ginčijamo draudimo Latvijoje(80), A nurodo, kad šis draudimas yra Chartijos 15 straipsnyje įtvirtintos laisvės pasirinkti profesiją apribojimas, nes jis negalėjo vykdyti piloto mėgėjo ar instruktoriaus ir (arba) egzaminuotojo veiklos. Pirma, kaip priminė Komisija, Latvijos vyriausybė ir Transporto ministerija, pagal FCL.010, „pilotas mėgėjas – pilotas, turintis licenciją, kuria draudžiama pilotuoti orlaivį, kai už skrydį yra mokamas atlyginimas, išskyrus šioje dalyje nurodytą mokymo ar egzaminavimo veiklą“. Tai, kad pilotams mėgėjams nemokamas darbo užmokestis, patvirtinta FCL.205.A dalyje(81). Antra, kaip per teismo posėdį pabrėžė Transporto ministerija, skrydžio mokymo veiklai, susijusiai su piloto mėgėjo licencijos išdavimu, reikalinga speciali kvalifikacija(82), numatyta FCL.915.FI dalyje, įtrauktoje į Reglamento Nr. 1178/2011 I priedo J skyriaus 2 skirsnį. Ji skiriasi nuo piloto mėgėjo licencijos, o tuo, mano nuomone, grindžiamas žodžio „išskyrus“ vartojimas FCL.010 dalyje. Dėl to laikausi nuomonės, kad atsakyti į trečiąjį prejudicinį klausimą nereikia.
78.      Be to, kiek tai susiję su A pripažintu sukčiavimu, nors Reglamente Nr. 1178/2011 nėra nuostatų, reglamentuojančių sankciją už pareiškėjo, siekiančio gauti piloto mėgėjo licenciją, piktnaudžiavimą, man atrodo tikslinga priminti, jog iš bendrojo teisės principo, pagal kurį teisės subjektai negali sukčiaudami ar piktnaudžiaudami remtis Sąjungos teisės normomis(83), matyti, kad valstybė narė turi atsisakyti, net ir nesant nacionalinės teisės nuostatų, kuriose būtų numatytas toks atsisakymas, suteikti galimybę pasinaudoti Sąjungos teisės nuostatomis, kai jomis asmuo remiasi ne siekdamas įgyvendinti šių nuostatų tikslus, bet siekdamas pasinaudoti pagal Sąjungos teisę šiam asmeniui teikiama lengvata, nors Sąjungos teisėje numatytos objektyvios sąlygos, būtinos norimai naudai gauti, yra įvykdytos tik formaliai(84).
79.      Vadinasi, kiek tai susiję su piloto mėgėjo licencijos išdavimu, nors kompetentinga valstybės narės institucija, remdamasi piktnaudžiavimu teise, gali atsisakyti pripažinti suklastotos skraidymų knygelės pateikimo siekiant laikyti įgūdžių patikrinimo egzaminą teisinius padarinius, nesant konkrečių nacionalinės teisės aktų, analogiškų ARA.FCL.300 dalies f punktui, ji neturi pagrindo šio atsisakymo papildyti draudimu nepasibaigus vienų metų terminui iš naujo laikyti tokį egzaminą ir gauti piloto mėgėjo licenciją.
V.      Išvada
80.      Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui taip atsakyti į Augstākā tiesa (Senāts) (Aukščiausiasis Teismas, Latvija) pateiktus prejudicinius klausimus:
Kai prieš išduodant piloto mėgėjo licenciją nustatoma, kad skraidymų knygelė yra suklastota, 2011 m. lapkričio 3 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 1178/2011, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 216/2008 nustatomi su civilinės aviacijos orlaivių įgula susiję techniniai reikalavimai ir administracinės procedūros, iš dalies pakeisto 2016 m. balandžio 6 d. Komisijos reglamentu (ES) 2016/539, VI priedo ARA.GEN.355 dalies e) punktas
turi būti aiškinamas taip:
pagal jį kompetentingai institucijai neleidžiama kandidatui piloto mėgėjo licencijai gauti taikyti tokio pat draudimo, koks numatytas iš dalies pakeisto Reglamento Nr. 1178/201 VI priedo ARA.FCL.300 dalies f punkte, jei šis draudimas nėra aiškiai numatytas nacionalinės teisės aktuose. Kiekviena valstybė narė turi pakankamai tiksliai nustatyti tinkamas priemones.
1      Originalo kalba: prancūzų.
2      2011 m. lapkričio 3 d. Komisijos reglamentas, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 216/2008 nustatomi su civilinės aviacijos orlaivių įgula susiję techniniai reikalavimai ir administracinės procedūros (OL L 311, 2011, p. 1), iš dalies pakeistas 2016 m. balandžio 6 d. Komisijos reglamentu (ES) 2016/539 (OL L 91, 2016, p. 1), toliau – Reglamentas Nr. 1178/2011.
3      Toliau – Chartija.
4      2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl bendrųjų taisyklių civilinės aviacijos srityje ir įsteigiantį Europos aviacijos saugos agentūrą, panaikinantį Tarybos direktyvą 91/670/EEB, Reglamentą (EB) Nr. 1592/2002 ir Direktyvą 2004/36/EB (OL L 79, 2008, p. 1), iš dalies pakeistas 2016 m. sausio 5 d. Komisijos reglamentu (ES) 2016/4 (OL L 3 2016, p. 1), toliau – Reglamentas Nr. 216/2008. Nuo 2018 m. rugsėjo 11 d. Reglamentas Nr. 216/2008 buvo pakeistas 2018 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2018/1139 dėl bendrųjų civilinės aviacijos taisyklių, ir kuriuo įsteigiama Europos Sąjungos aviacijos saugos agentūra, iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2111/2005, (EB) Nr. 1008/2008, (ES) Nr. 996/2010, (ES) Nr. 376/2014 ir direktyvos 2014/30/ES ir 2014/53/ES bei panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 552/2004 ir (EB) Nr. 216/2008 bei Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3922/91 (OL L 212, 2018, p. 1) (žr. 139 straipsnį).
5      Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, 15 t., Nr. 102, p. 295, toliau – Čikagos konvencija.
6      Dėl ryšio su Čikagos konvencija žr. Reglamento Nr. 216/2008 3 konstatuojamąją dalį.
7      FCL, angl. Flight Crew License, yra įgulos nario licencija. Žr. Reglamento Nr. 1178/2011 2 straipsnio 1 punktą.
8      PPL – angl. Private pilot licence.
9      Žr. Reglamento Nr. 1178/2011 I priedo A skyriaus poskyryje FCL.010 „Sąvokų apibrėžtys“ (toliau – FCL.010) pateiktą apibrėžtį: „įgulos vadas (PIC [angl.
Pilot-in-Command]) – vadovauti paskirtas pilotas, atsakingas už skrydžio saugą.“
10      Šis priedas atitinka ARA dalį (angl. „Authority Requirements for Aircrew“– Įgulos nariams taikomi institucijų reikalavimai).
11      Santrumpa „GEN“ (anglų k. „General“) reiškia „bendrasis“.
12      Toliau – ARA.GEN.355.
13      Toliau – ARA.FCL.300.
14      Latvijas Vēstnesis, 1994, Nr. 123.
15      Santrumpa PPL(A) (angl. „private pilot licence aeroplanes“) reiškia „lėktuvo piloto mėgėjo licencija“ (žr. Reglamento Nr. 1178/2011 I priedo C skyriaus FCL.205.A ir paskesnes dalis). Toliau – piloto mėgėjo licencija.
16      Pagal FCL.010 „savarankiško skrydžio laikas – skrydžio, per kurį pilotas mokinys orlaivyje yra vienas, laikas“.
17      Transporto ministerija taip pat atkreipia dėmesį į A elgesį, nes jis suklastojo dokumentus ir sąmoningai pateikė melagingą informaciją, nebendradarbiavo su priežiūros institucija, vengė tyrimų ir nesilaikė šios institucijos nurodymų.
18      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi 2022 m. vasario 16 d. Sprendimu Lenkija / Parlamentas ir Taryba (C‑157/21, EU:C:2022:98, 321 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
19      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi dokumentu „Priimtinos atitikties priemonės. FCL dalis“. Jį anglų kalba galima rasti šiuo interneto adresu: https://www.easa.europa.eu/en/document-library/easy-access-rules/online-publications/easy-access-rules-aircrew-regulation-eu-no?page=24&kw=LAPL#_Toc256000674.
20      Žr. Reglamento Nr. 216/2008 7 straipsnio 2 dalį ir III priedą, kuriame apibrėžti esminiai reikalavimai susiję su šiame straipsnyje nurodytomis pilotų licencijomis. Taip pat žr. šio reglamento 7 konstatuojamąją dalį, kurioje aptariama Sąjungos nustatytų reikalavimų atitiktis Čikagos konvencijoje nustatytiems standartams ir rekomenduojamai praktikai.
21      Žr. šios išvados 7 išnašą.
22      Toks pat terminas numatytas JAV teisės aktuose. Žr. Code of Federal Regulations (Federalinių taisyklių kodeksas) 61.37 straipsnį, išdėstytą 14 antraštinėje dalyje „Federal Aviation Administration“ (Federalinė aviacijos administracija“, kurį galima rasti interneto svetainėje https://www.ecfr.gov/current/title-14/chapter-I/subchapter-D/part-61/subpart-A/section-61.37. Taip pat žr. Australijos teisės nuostatas – Civil Aviation Regulations 1988 (1988 m. Civilinės aviacijos taisyklės) 298A straipsnio 5 dalies a ir b punktus, kurie skelbiami interneto svetainėje https://www.legislation.gov.au/F1997B00935/latest/text.
23      Žr. šios išvados 38 punktą.
24      Toliau – ARA.FCL.250.
25      Žr. ARA.GEN.355 dalies a ir b punktus dėl licencijos turėtojo neatitikties taikytiniems reikalavimams.
26      ARA.GEN.355 dalies b punkto 2 papunktyje nurodoma, kad „[p]askelbusi tokį pažeidimą, kompetentinga institucija atlieka tyrimą. Jei pažeidimas patvirtinamas, ji <...> imasi visų tolesnių vykdymo užtikrinimo priemonių, būtinų siekiant užkirsti kelią tolesnėms neatitiktims“.
27      Šis terminas vartojamas Reglamento 216/2008 68 straipsnyje. Šio reglamento versijoje anglų kalba vartojama sąvoka „penalties for infringement“. Terminas „pažeidimas“ taip pat vartojamas Reglamento Nr. 216/2008 10 straipsnio 4 dalyje, kurioje numatytas Komisijos, EASA ir valstybių narių keitimasis informacija. Nuo 2018 m. rugsėjo 11 d. šis straipsnis pakeistas Reglamento 2018/1139 62 straipsnio 9 dalimi. Reikia pridurti, kad kitomis aplinkybėmis sąvoka „sankcija“ gali reikšti ir administracinį sprendimą.
28      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymėjo, kad baudžiamojo pobūdžio
sankcijos kvalifikavimui apeliacinėje instancijoje buvo pritarta Transporto ministerijos apeliaciniame skunde kritikuojamame sprendime. Žr. šios išvados 24 punktą.
29      Toliau – EŽTT.
30      Žr. 1976 m. birželio 8 d. EŽTT sprendimą Engel ir kiti prieš Nyderlandus (CE:ECHR:1976:0608JUD000510071, 82 punktas).
31      OL C 303, 2007, p. 17.
32      1950 m. lapkričio 4 d. pasirašyta Romoje; toliau – EŽTK. Žr. 2017 m. gruodžio 5 d. Sprendimą M.A.S ir M.B. (C‑42/17, EU:C:2017:936, 53  ir 54) punktai.
33      Dėl taikytinų principų priminimo žr., be kita ko, 2024 m. liepos 29 d. Sprendimą Belgian Association of Tax Lawyers ir kt. (C‑623/22, EU:C:2024:639, 38–45 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija) ir, dėl jų taikymo vienam reglamentui, 2017 m. gruodžio 20 d. Sprendimą Vaditrans (C‑102/16, EU:C:2017:1012, 55–58 punktai). Taip pat žr. bendras pastabas dėl EŽTK 7 straipsnio 1 dalyje ir Chartijos 49 straipsnio 1 dalyje įtvirtinto teisėtumo principo, išdėstytas generalinio advokato D. Spielmann išvadoje byloje Alchaster II (C‑743/24, EU:C:2025:88, 47 ir 48 punktai, ypač dėl draudimo taikyti analogiją, taip pat 52 ir 53 punktai).
34      Pasviruoju šriftu išskirta mano.
35      Ji yra visiškai lygiavertė versijose ispanų, vokiečių, lietuvių ar lenkų kalbomis, kurias galėjau patikrinti. Latvijos vyriausybė ir Transporto ministerija pateikė panašias pastabas.
36      Šiuo klausimu žr. Reglamento Nr. 1178/2011 11b straipsnio 5 dalies f punktą, kuriame numatyta, kad darbuotojai, kuriuos kompetentinga institucija įgaliojo vykdyti sertifikavimo ir (arba) priežiūros užduotis, suteikiami įgaliojimai prireikus imtis atitinkamų „vykdymo užtikrinimo priemonių“ ar tas priemones inicijuoti. Dėl palyginimo su JAV teisės aktais taip pat žr. Federalinės aviacijos administracijos Order 2150.3C (Nutarimas Nr. 2150.3C) 9 skyriaus 6 punkto g papunkčio 6 dalį (2018 m. rugsėjo mėn. versija skelbiama internete šiuo adresu: https://www.faa.gov/documentLibrary/media/Order/FAA_Order_2150.3C_with_CHG_1.pdf), kurioje vartojamas terminas „corrective action“, apibrėžiamas taip pat kaip taisomosios priemonės (žr. 5 skyriaus 1 punktą ir 4 punkto d papunktį), o ne kaip sankcijos, kurios taip pat nurodytos šio 9 skyriaus 4 punkte, nes tai yra priemonės, kurių skubiai imamasi siekiant užkirsti kelią tolesniems teisės aktų pažeidimams.
37      CE:ECHR:2018:1009DEC001912015, toliau – Sprendimas Seražin prieš Kroatiją.
38      1984 m. lapkričio 22 d. pasirašytas Strasbūre, toliau – Protokolas Nr. 7.
39      Žr. Sprendimą Seražin prieš Kroatiją (62–65 punktas).
40      Žr. 2018 m. kovo 20 d. Sprendimą Menci (C‑524/15, EU:C:2018:197, 26 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija), taip pat 2025 m. rugpjūčio 1 d. Sprendimą BAJI Trans (C‑544/23, toliau – Sprendimas BAJI Trans, EU:C:2025:614, 63 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Taip pat žr. Sprendimą Seražin prieš Kroatiją (65 punktas), kuriame EŽTT nagrinėja „a[tariamą pažeidimą arba priemonę“.
41      Žr. Sprendimą BAJI Trans (64 punktas).
42      Jį reikia skirti nuo pažeidimo, kvalifikuojamo kaip „nusikalstama veika“, kuria grindžiamas lygiagrečiai pradėtas baudžiamasis persekiojimas. Iš Teisingumo Teismui perduoto ginčijamo sprendimo (6 punktas) matyti, kad baudžiamasis procesas buvo pradėtas 2018 m. vasario 22 d. pagal Krimināllikums (Baudžiamasis kodeksas) 275 straipsnio 2 dalį. Kaip per teismo posėdį pakartotose rašytinėse pastabose patikslino Transporto ministerija, 2020 m. spalio 8 d. sprendimu Rygos (Latvija) prokuroras konstatavo, kad A, naudodamas suklastotą skraidymų knygelę (angl. logbook), suteikiančią teisę gauti piloto mėgėjo licenciją, padarė nusikalstamą veiką, numatytą Baudžiamojo kodekso 275 straipsnio 1 dalyje. A patvirtino, kad buvo priimtas apkaltinamasis nuosprendis.
43      Žr., be kita ko, Sprendimą BAJI Trans (66 punktas). Taip pat žr. Sprendimą Seražin prieš Kroatiją (65 punktas), kuriame primenama, kad antrasis ir trečiasis kriterijai yra alternatyvūs ir nebūtinai kumuliaciniai, bet dėl to neatmetama galimybė taikyti kumuliacinį požiūrį, jei, atskirai išnagrinėjus kiekvieną kriterijų, negalima padaryti aiškios išvados dėl baudžiamojo kaltinimo buvimo.
44      Man atrodo, kad šią sąvoką reikia suprasti kaip reiškiančią atgrasomąjį poveikį kitiems asmenims, ketinantiems padaryti pažeidimą. Žr. generalinio advokato Campos Sánchez-Bordona išvados byloje Menci (C‑524/15, EU:C:2017:667) 113 punktą, kuriuo remiamasi 2018 m. kovo 20 d. Sprendime Menci (C‑524/15, EU:C:2018:197, 31 punktas).
45      Žr. Sprendimą BAJI Trans (67 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
46      Žr. Sprendimą Seražin prieš Kroatiją (82 punktas).
47      Žr. Sprendimo Seražin prieš Kroatiją–82 punktą: „prašyta ir ieškovui taikyta priemonė iš esmės buvo prevencinė, nes ja dėl visuomenės saugumo siekta išvengti smurtinio elgesio galimybės“ (laisvas vertimas). Taip pat žr. Europos Tarybos Europos teisinio bendradarbiavimo komiteto 54-ojo posėdžio, įvykusio prieš Ministrų komitetui priimant Rekomendaciją Nr. (91)1 dėl administracinių sankcijų, ataskaitą (p. 57).
48      Šiuo klausimu žr. Jungtinės Karalystės teismo nuomonę, pateiktą patvirtintame sprendime, kuris pacituotas Sprendime Seražin prieš Kroatiją (52 ir 53 punktai).
49      Žr. šios išvados 65 punktą. Šiuo klausimu, kiek tai susiję su profesiniu draudimu, taip pat būtų galima lyginti su 2019 m. birželio 4 d. EŽTT sprendimu Rola prieš Slovėniją (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, 60–66 punktai), susijusiu su likvidatoriaus leidimo vykdyti nemokumo procedūras panaikinimu, tiek, kiek juo siekiama užtikrinti visuomenės pasitikėjimą profesija, turinčia ypatingą statusą. Ši viename Finansinių sandorių įstatyme numatyta priemonė, taikoma visiškai atskirai nuo įprastos bausmės skyrimo procedūros, nebuvo laikoma sankcija, kaip tai suprantama pagal EŽTK 7 straipsnį.
50      Duomenų subjektas privalo atvykti į policijos postą tuo metu, kai vyksta atitinkamos sporto varžybos, kad informuotų policiją apie savo buvimo vietą renginio metu ir dvi valandas jam pasibaigus. Žr. Sprendimą Seražin prieš Kroatiją (76 punktas).
51      Žr. protokolo Nr. 7 4 straipsnį.
52      Žr. Sprendimą Seražin prieš Kroatiją (62, 64, 88 ir 91 punktai).
53      Žr. Sprendimą Seražin prieš Kroatiją (70, 79 ir 82 punktai).
54      Žr. Sprendimą Seražin prieš Kroatiją (visų pirma 82 punktas).
55      Žr. 1999 m. spalio 28 d. Sprendimą Escoubet prieš Belgiją (CE:ECHR:1999:1028JUD002678095) (toliau – Sprendimas Escoubet prieš Belgiją) ir 1999 m. gruodžio 14 d. Sprendimą Mulot prieš Prancūziją (CE:ECHR:1999:1214DEC003721197), toliau – Sprendimas Mulot prieš Prancūziją dėl priemonių, kurių pirmojoje byloje ėmėsi prokuratūra, o antroje byloje – prefektas, remdamasis policijos tarnybų konstatuotu kelių eismo taisyklių pažeidimu.
56      Sprendime Escoubet prieš Belgiją (37 punktas), kuris minimas Sprendime Mulot prieš Prancūziją (82 punktas), EŽTT dėl priemonės pobūdžio konstatavo, kad nagrinėjamais nacionalinės teisės aktai „nereikalaujama jokio kaltės nagrinėjimo ar konstatavimo ir kad jų taikymas visiškai nepriklauso nuo baudžiamojo persekiojimo, kuris vėliau gali būti pradėtas. Atėmimas nedelsiant laikomas prevencine kelių eismo saugumo užtikrinimo priemone, naudojama siekiant laikinai pašalinti iš viešojo kelio vairuotoją, kuris, atrodo, kelia potencialų pavojų kitiems kelio naudotojams. Jis turi būti vertinamas kartu su leidimo išdavimo procedūra, kuri neabejotinai yra administracinio pobūdžio ir kuria siekiama užtikrinti, kad asmuo turėtų reikiamus gebėjimus ir kvalifikaciją, reikalingus norint dalyvauti viešajame eisme. Atėmimas nedelsiant vertinamas kaip atsargumo priemonė, kurios skubumu pateisinamas jos taikymas nedelsiant ir kuria nėra akivaizdžiai siekiama nubausti. Atėmimo priemonė skiriasi nuo teisės vairuoti atėmimo baudžiamųjų bylų teismų sprendimu, priimamu pasibaigus procesui, susijusiam su kaltinimu baudžiamojoje byloje. Tokiu atveju baudžiamųjų bylų teismas įvertina nusikalstamos veikos, už kurią gali būti atimta teisė vairuoti, faktines aplinkybes, jas kvalifikuoja ir priima sprendimą atimti šią teisę tokiam laikotarpiui, kokį laiko tinkama pagrindine arba papildoma sankcija (1998 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo Malige prieš Prancūziją [CE:ECHR:1998:0923JUD002781295], 38 punktas)“.
57      Žr. šios išvados 56 išnašą ir Sprendimą Mulot prieš Prancūziją (2 punktas). Dar žr. Sprendimo Seražin prieš Kroatiją 78 ir 81 punktus.
58      Žr. 2012 m. birželio 5 d. Sprendimą Bonda (C‑489/10, EU:C:2012:319, 40 punktas).
59      Žr. Sprendimą BAJI Trans (69 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
60      Žr. šios išvados 43 išnašą.
61      Pagal analogiją žr. 2012 m. birželio 5 d. Sprendimą Bonda (C‑489/10, EU:C:2012:319, 43 punktas). Dėl EŽTT jurisprudencijos žr. šios išvados 60 punktą ir 2019 m. birželio 4 d. EŽTT sprendimo Rola prieš Slovėniją (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, 66 punktą, susijusį su nuolatinio pobūdžio priemone, netrukdančia vykdyti kitos veiklos).
62      Žr. šios išvados 58 ir 59 punktus.
63      Pagal FCL.010, „skraidymo meistriškumas“ ([angl.] airmanship) yra „nuoseklus tinkamų sprendimų priėmimas ir ištobulintų žinių, įgūdžių naudojimas bei atitinkamas elgesys siekiant skrydžio tikslų“. Ši nuostata dera su Reglamento Nr. 216/2008 III priedo 1.a.1 punktu.
64      Dėl šio tikslo žr. Reglamento Nr. 216/2008 2 straipsnio 1 dalį. Be to, šio reglamento III priedo 1.d.1 punkte nustatyta, kad „[p]ilotas turi įgyti ir išlaikyti tokius praktinius įgūdžius, kurie tiktų jo atliekamoms funkcijoms orlaivyje vykdyti. Tokie įgūdžiai turi būti proporcingi su šios rūšies veikla susijusiai rizikai“. Dėl savarankiškų skrydžių žr. šios išvados 25 punktą.
65      Šiuo klausimu žr. 2010 m. spalio 28 d. Sprendimą SGS Belgium ir kt. (C‑367/09, EU:C:2010:648, 61 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
66      Pažymiu, kad Sprendime Escoubet prieš Belgiją ir sprendimuose Mulot prieš Prancūziją bei Seražin prieš Kroatiją nagrinėta prevencinė priemonė buvo aiškiai numatyta įstatyme.
67      Šiuo klausimu galima atkreipti dėmesį į Reglamento Nr. 216/2008 11 konstatuojamąją dalį ir tam tikras pagrindinės bylos praktines aplinkybes (žr. šios išvados 21 ir 25 punktus): mokymo organizacija patvirtinimo nebuvimą, įvairaus pobūdžio skraidymų knygelės klastojimus, mokymo vykdymą keliose valstybėse narėse (pvz., mokymas vyko kitoje valstybėje narėje nei sertifikavimas, mokymuose ar patikrinimuose dalyvavo asmenys ar organizacijos iš kelių valstybių narių). Taip pat žr. nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą 6.1 punkte nurodytas aplinkybes, susiklosčiusias po prašymo išduoti licenciją pateikimo.
68      Šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 16 d. EŽTT sprendimą Huci prieš Rumuniją (CE:ECHR:2024:0416JUD005500920, 54 punktas). Patyrinėjęs tam tikrų ES valstybių narių (Vokietijos Federacinės Respublikos, Airijos, Prancūzijos Respublikos, Vengrijos, Nyderlandų Karalystės, Lenkijos Respublikos ir Slovėnijos Respublikos) ir kitų valstybių (Jungtinės Karalystės, Australijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų) teisės aktus, taip pat pažymiu, kad, išskyrus baudžiamosios teisės normas, juose išdėstytos nuostatos nėra tikslesnės, išskyrus atvejus, kai sukčiaujama per teorinį egzaminą ir gavus licenciją.
69      Taip pat žr. šios išvados 66 išnašą.
70      Žr. šios išvados 38–43 punktus.
71      Žr. šios išvados 4 išnašą.
72      Žr. 2022 m. vasario 16 d. Sprendimą Lenkija / Parlamentas ir Taryba (C‑157/21, EU:C:2022:98, 319 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija) bei 2024 m. spalio 4 d. Sprendimą Lietuva ir kt. / Parlamentas ir Taryba (Judumo paketas) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 158 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Dėl EŽTT jurisprudencijos, susijusios su teisinio saugumo principo pagrindine funkcija aiškinant EŽTK, žr. generalinio advokato D. Spielmann išvadą byloje Associació Catalana de Víctimes d’Organitzacions Terroristes (ACVOT) (C‑666/24, EU:C:2025:891, 65 išnaša).
73      Žr. 2022 m. vasario 16 d. Sprendimą Lenkija / Parlamentas ir Taryba (C‑157/21, EU:C:2022:98, 320 ir 321 punktai bei juose nurodyta jurisprudencija) ir 2024 m. spalio 4 d. Sprendimą Lietuva ir kt. / Parlamentas ir Taryba (Judumo paketas) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 159–161 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
74      Dėl neseniai priminto šio tikslo žr. 2024 m. spalio 4 d. Sprendimą Lietuva ir kt. / Parlamentas ir Taryba (Judumo paketas) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 161 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
75      FCL.1030 dalis įtraukta į Reglamento Nr. 1178/2011 I priedo K skyriaus 1 skirsnį „Egzaminuotojai“, kuriame nustatyti „[b]endrieji reikalavimai“.
76      Iš tiesų reikia atsižvelgti į sritį, kurią turi apimti nagrinėjamas įstatymas, taip pat į asmenų, kuriems jis skirtas, skaičių ir statusą.
77      Žr., pavyzdžiui, Australijos piloto licencijos prašymo formą, kurią galima rasti internete šiuo adresu: https://www.casa.gov.au/application-pilot-licence-australian-civil-trained (12 punkto paskutinis papunktis). Taip pat žr. mokymo organizacijų, konkrečiai Kanadoje, teikiamą informaciją (visų pirma Sea Land Air Flight Centre priėmimo vadovą, kurį galima rasti internete adresu https://www.sealandair.ca/pdf/Admission_Handbook.pdf (7 punktas, p. 7, taip pat 3, 4 ir 6 punktai, p. 14).
78      Žr., pavyzdžiui, 2010 m. birželio 3 d.
Luftfartslagen (Aviacijos įstatymas, SFS 2010, Nr. 500) 4 skyriaus 22 straipsnį, kurį A minėjo per teismo posėdį. Taip pat žr. Ispanijos ir Italijos teisės aktus, su kuriais man pavyko susipažinti.
79      Žr. šios išvados 30 punktą.
80      Lietuvoje taip nėra. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pabrėžė, kad A taip pat pažeidė Agentūros nustatytą laikiną draudimą ir toliau skraidė už Latvijos teritorijos ribų, siekdamas gauti piloto mėgėjo licenciją Lietuvoje.
81      Reglamento Nr. 1178/2011 I priedo C skyriaus 2 skirsnio FCL.205.A dalyje „Specialieji reikalavimai lėktuvo PPL gauti. PPL(A)“ a punkte nurodyta, kad „PPL(A) turėtojas turi teisę kaip įgulos vadas arba antrasis pilotas lėktuvu <...> neatlygintinai vykdyti nekomercinius skrydžius“ (žr. šios išvados 9 išnašą).
82      Žr. Reglamento Nr. 216/2008 III priedo 1.i.2 punktą.
83      Žr. 2020 m. spalio 28 d. Sprendimą Kreis Heinsberg (C‑112/19, EU:C:2020:864, 45 ir 46 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
84      Pagal analogiją žr. 2025 m. spalio 30 d. Sprendimą Mercedes-Benz Bank ir Volkswagen Bank (C‑143/23, EU:C:2025:837, 80 punktas).