ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora)
zo 6. marca 2008
Vec F‑46/06
Carina Skareby
proti
Komisii Európskych spoločenstiev
„Verejná služba – Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Hodnotenie za rok 2004 – Ciele – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou C. Skareby navrhuje najmä zrušiť správu o jej služobnom postupe
za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2004 a zaviazať Komisiu na náhradu profesionálnej, majetkovej a nemajetkovej ujmy,
ktorá jej údajne vznikla
Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.
Abstrakt
1.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Vypracovanie – Oznámenie návrhu správy o služobnom postupe
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
2.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Povinnosť stanoviť ciele, ktoré sa majú dosiahnuť – Rozsah
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
3.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Vypracovanie –Omeškanie
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
4.      Úradníci – Žaloba – Dôvody
5.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Potreba koherentnosti medzi analytickým posúdením a poznámkami
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
6.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Súdne preskúmanie – Obmedzenia
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
7.      Úradníci – Žaloba – Dôvody
1.      Podľa článku 3 ods. 1 šiesteho pododseku všeobecných vykonávacích ustanovení o zahraničnej službe Komisie, ktoré prijala Komisia,
sa správa o služobnom postupe dokončená druhým hodnotiteľom a overovateľom oznámi úradníkovi. Uvedené všeobecné vykonávacie
ustanovenia neupravujú, že sa dotknutému úradníkovi má predložiť návrh správy o služobnom postupe vo fáze pred jej dokončením.
Úradník sa teda nemôže na základe porovnania medzi návrhom správy o služobnom postupe a správou o služobnom postupe za príslušné
referenčné obdobie domáhať zrušenia tejto správy uvedením dôvodu, že posúdenia uvedené v týchto dvoch dokumentoch sa odlišujú,
pretože oznámenie návrhu správy o služobnom postupe nie je súčasťou dotknutého postupu v pravom zmysle slova o vypracovaní
správy o služobnom postupe. Hodnotitelia teda nie sú povinní v správe o služobnom postupe vysvetľovať dôvody zmeny posúdenia
v porovnaní s návrhom správy.
(pozri body 54 a 58)
2.      Z článku 8 odseku 5 štvrtého pododseku všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného poriadku prijatých Komisiou
vyplýva, že administratíva je povinná stanoviť úradníkovi ciele a kritériá hodnotenia. Podľa tohto ustanovenia by mal formálny
rozhovor, ktorý sa koná medzi hodnotiteľom a úradníkom na začiatku každého hodnoteného obdobia, zahŕňať nielen hodnotenie
výkonnosti tohto úradníka počas referenčného obdobia, ktoré trvá od 1. januára do 31. decembra roku predchádzajúceho tomu,
v ktorom sa uskutočňuje hodnotenie, ale aj stanovenie cieľov pre rok nasledujúci po referenčnom období. Tieto ciele predstavujú
referenčný základ pre hodnotenie výkonnosti.
(pozri bod 64)
Odkaz:
Súd pre verejnú službu: 13. decembra 2007, Sundholm/Komisia, F‑42/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 31
3.      Správa o služobnom postupe nemôže byť, okrem výnimočných okolností, zrušená len z toho dôvodu, že bola vypracovaná oneskorene.
Oneskorené vypracovanie správy o služobnom postupe síce môže zakladať právo na náhradu škody v prospech dotknutého úradníka,
také omeškanie však nemôže ovplyvniť platnosť správy o služobnom postupe ani odôvodniť jej zrušenie.
(pozri bod 75)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 7. mája 2003, Den Hamer/Komisia, T‑278/01, Zb. VS s. I‑A‑139, II‑665, bod 32; 13. decembra 2005, Cwik/Komisia,
T‑155/03, T‑157/03 a T‑331/03, Zb. VS s. I‑A‑411, II‑1865, bod 96; 7. marca 2007, Sequeira Wandschneider/Komisia, T‑110/04,
zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 39
4.      Nezáleží na tom, že výhrada neexistencie alebo nedostatku odôvodnenia aktu inštitúcie bola žalobcom vznesená oneskorene, pretože
ako kogentný dôvod môže a dokonca musí byť v každom prípade preskúmaný súdom Spoločenstva ex offo. Žiadnemu žalobcovi nemožno zabrániť, aby sa dovolával tohto žalobného dôvodu len z toho dôvodu, že ho neuviedol v skoršom
štádiu konania.
(pozri bod 96)
Odkaz:
Súdny dvor: 20. februára 1997, Komisia/Daffix, C‑166/95 P, Zb. s. I‑983, bod 24
Súd prvého stupňa: 21. mája 1996, Kaps/Súdny dvor, T‑153/95, Zb. VS s. I‑A‑233, II‑663, bod 75; 3. októbra 2006, Nijs/Dvor
audítorov, T‑171/05, Zb. VS s. II‑A‑2‑999, body 31 a 32
5.      V správe o služobnom postupe sa nenachádza zjavná nekoherentnosť, ak niektoré časti tejto správy obsahujú pozitívne hodnotenie,
ktorému odporuje kritická poznámka. Nie je totiž zjavne nekoherentné vo všeobecnosti uznať kvalitu práce úradníka a zároveň
zdôrazniť niektoré jeho slabšie stránky alebo ťažkosti.
(pozri bod 103)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 13. júla 2006, Vounakis/Komisia, T‑165/04, Zb. VS s. I‑A‑2‑155, II‑A‑2‑735, bod 94
6.      Súdu pre verejnú službu neprináleží svojím posúdením nahradiť posúdenie vykonané osobami, ktoré sú poverené hodnotiť prácu
hodnotenej osoby. Inštitúcie Spoločenstva totiž disponujú širokou mierou voľnej úvahy pri hodnotení práce svojich úradníkov.
Hodnotové úsudky o úradníkoch uvedené v správach o služobnom postupe sú vylúčené zo súdneho preskúmania, ktoré sa vzťahuje
len na prípadné formálne vady, zjavné skutkové omyly v posúdeniach administratívou, ako aj na prípadné zneužitie právomoci.
(pozri bod 119)
Odkaz:
Súdny dvor: 1. júna 1983, Seton/Komisia, 36/81, 37/81 a 218/81, Zb. s. 1789, bod 23
Súd prvého stupňa: 10. decembra 1992, Williams/Dvor audítorov, T‑33/91, Zb. s. II‑2499, bod 43; 4. mája 2005, Schmit/Komisia,
T‑144/03, Zb. VS s. I‑A‑101, II‑465, bod 70
7.      O zneužitie právomoci, a teda aj zneužitie konania, čo je len jedna z jeho foriem, ide iba vtedy, keď na základe objektívnych,
relevantných a koherentných nepriamych dôkazov možno preukázať, že napadnutý akt bol prijatý na dosiahnutie iného cieľa, ako
toho, na ktorý mal byť podľa príslušných ustanovení služobného poriadku prijatý.
V tejto súvislosti sa na podporu svojich tvrdení nestačí dovolávať určitých skutočností, ale je potrebné poskytnúť dostatočne
presné, objektívne a koherentné nepriame dôkazy, ktoré môžu potvrdiť ich pravdivosť alebo aspoň ich pravdepodobnosť, v opačnom
prípade nemožno spochybniť vecnú správnosť tvrdení iného účastníka konania.
(pozri body 156 a 157)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 5. júla 2000, Samper/Parlament, T‑111/99, Zb. VS s. I‑A‑135, II‑611, bod 64; 19. septembra 2001, E/Komisia,
T‑152/00, Zb. VS s. I‑A‑179, II‑813, bod 69