62017TJ0455_RES
Дело T‑455/17
Naser Bateni
срещу
Съвет на Европейския съюз
Решение на Общия съд (първи състав) от 7 юли 2021 година
„Извъндоговорна отговорност — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, взети срещу Иран — Списък на лицата и образуванията, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси — Компетентност на Общия съд — Погасителна давност — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти“
Обща външна политика и политика на сигурност — Компетентност на съда на Съюза — Иск за обезщетение — Иск за обезщетение на вредата, претърпяна поради неправилно включване в списък с лица, по отношение на които са наложени ограничителни мерки, и поради прилагане на посочените мерки — Включване
(член 340 ДФЕС; решения 2011/783 и 2013/661 на Съвета, регламенти № 1245/2011, № 267/2012 и № 1154/2013 на Съвета)
(вж. т. 48—51)
Иск за обезщетение — Давностен срок — Начален момент — Отговорност за индивидуален акт — Неимуществена вреда — Момент на настъпване на вредните последици от акта
(член 46 и член 53, първа алинея от Статута на Съда; регламенти № 1245/2011, № 267/2012 и № 1154/2013 на Съвета)
(вж. т. 61—63, 69—71)
Извъндоговорна отговорност — Условия — Достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза — Свобода на преценка на институцията при приемането на акта — Преценка на законосъобразността на акта или на поведението на институцията — Необходимост от вземане предвид на контекстуални и времеви елементи — Наличие на достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза — Липса
(член 340, втора алинея ДФЕС; регламенти № 1245/2011, № 267/2012 и № 1154/2013 на Съвета)
(вж. т. 83, 86, 87, 89—93, 114, 115, 119—121, 123, 124, 128 и 129)
Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран — Замразяване на средства на лица, образувания или структури, идентифицирани от Съвета като участващи в разпространението на ядрено оръжие — Задължение тази мярка да обхване и дружествата, притежавани или контролирани от подобно образувание — Понятие за дружество, което е притежавано или контролирано — Възможност за влияние от страна на образувания или структури, за които Съветът е приел, че участват в ядреното разпространение, върху решенията на притежавано или контролирано дружество — Включване н списъци с подобни лица или образувания с цел да се избегне заобикалянето на ограничителните мерки — Включване
(регламенти № 1245/2011, № 267/2012 и № 1154/2013 на Съвета)
(вж. т. 94)
Извъндоговорна отговорност — Условия — Незаконосъобразност — Достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза — Изискване институциите явно и сериозно да са нарушили пределите на правото си на преценка — Мерки за замразяване на средствата — Преценка на законосъобразността на действията на институциите — Доказване — Публични източници на информация — Достатъчно съществено нарушение на материалните условия за включване в списъците — Липса
(член 21 ДФЕС; регламенти № 1245/2011, № 267/2012 и № 1154/2013 на Съвета)
(вж. т. 97—107, 110—113, 125—127 и 130)
Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран — Замразяване на средства на лица, образувания или структури, участващи във или подкрепящи разпространението на ядрено оръжие — Подкрепа за ядрените дейности на Иран, свързани с разпространението на ядрено оръжие — Понятие — Лица и образувания, предоставящи застрахователни и други основни услуги на дружеството за морски превози на Ислямска република Иран или на дружества, които му принадлежат, които са под негов контрол или действат за негова сметка — Обхват
(член 20, параграф 1, буква б) от Решение на Съвета 2010/413, изменено с Решение 2013/497; член 23, параграф 2, буква д) от Регламент № 267/2012 на Съвета, изменен с Регламент № 971/2013, както и Регламент № 1154/2013 на Съвета)
(вж. т. 116 и 117)
Извъндоговорна отговорност — Условия — Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти — Упражняване на право на жалба, в резултат от което е постановено отменително съдебно решение — Ефективна съдебна защита — Нарушение — Липса
(член 340, втора алинея ДФЕС)
(вж. т. 131 и 132)
Резюме
Вследствие на приемането от Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации на няколко резолюции, отнасящи се до програмата за разпространение на ядрено оръжие, разработена от Ислямска република Иран (
1
), с които по-специално се иска от държавите членки да замразят авоарите на дружество Islamic Republic of Iran Shipping Lines (наричано по-нататък „IRISL“) във връзка с извършваните от него дейности по море, както и авоарите на физически или юридически лица, които биха могли да бъдат свързани с него, Съветът на Европейския съюз приема ограничителни мерки срещу IRISL, срещу дружество HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping (наричано по-нататък „HTTS“) (
2
), което е учредено съгласно германското право дружество, извършващо дейност в областта на морското представителство и техническото управление на кораби, както и срещу г‑н Naser Bateni (
3
). Впоследствие Съветът удължава многократно срока на действие на тези мерки.
На 25 октомври 2010 г. HTTS е било включено отново в списъка на лицата и образуванията, за които се отнасят тези мерки, с мотива че е било под контрола или е действало от името на IRISL (
4
), както и на 23 януари 2012 г., с мотива че е било регистрирано в Германия на същия адрес като IRISL Europe GmbH и че неговият управител г‑н Naser Bateni по-рано е бил служител на IRISL (
5
). Г‑н Naser Bateni от своя страна е бил включен в разглеждания списък на 1 декември 2011 г., тъй като е бивш директор по правните въпроси на IRISL и директор на HTTS, което е било санкционирано от Съюза. След като Съветът адаптира критериите за включване, като визира директно „лица и образувания извършващи застрахователни или други съществени услуги за […] IRISL, или образувания, притежавани или контролирани от [него] или действащи от [негово] име“ (
6
), г‑н Naser Bateni остава в списъка, с мотива че е действал от името на IRISL, че е бил негов директор до 2008 г., след това генерален директор на IRISL Europe и че е бил директор на HTTS, което в качеството си на генерален представител е предоставяло съществени услуги на две други морски дружества, SAPID и HSDL, които също са определени като дружества, действащи за сметка на IRISL (
7
).
HTTS и г‑н Naser Bateni (наричани по-нататък „ищците“), както и дружеството IRISL оспорват пред Общия съд повечето от последователните мерки, приети срещу тях от Съвета, и искат отмяната им (
8
). В този контекст на основание членове 268 ДФЕС и 340 ДФЕС, приложими в областта на извъндоговорната отговорност на Съюза, ищците искат поправяне на съответните вреди, които твърдят, че са претърпели поради включването им в спорните списъци. Те изтъкват по-специално, че включването им в съответните списъци представлява достатъчно съществено нарушение на правни норми, които имат за цел да предоставят права на частноправните субекти (
9
).
По тези две дела Общият съд отхвърля исковете за обезщетение на ищците и припомня по-специално, че установяването на незаконосъобразността на правен акт на Съюза само по себе си не е достатъчно, за да се приеме, че извъндоговорната отговорност на последния, свързана с неправомерността на поведението на една от неговите институции, е автоматично ангажирана.
Съображения на Общия съд
По двете дела Общият съд проверява дали представените от ищците доказателства позволяват да се установи, че разглежданите вписвания представляват достатъчно съществени нарушения на правна норма, която има за цел да се предоставят права на частноправни субекти, както изисква съдебната практика в областта на извъндоговорната отговорност на Съюза.
В това отношение Общият съд припомня по посочените дела, че всички параметри, които трябва да бъдат взети предвид при преценката на това дали е налице достатъчно съществено нарушение на правна норма, която има за цел да се предоставят права на частноправни субекти, трябва да се отнасят до датата, на която е прието решението или е извършено действието от съответната институция. Той припомня също, че явната грешка в преценката като основание, изтъкнато в подкрепа на жалба за отмяна, трябва да се разграничава от явното и сериозно несъблюдаване на границите на правото на преценка, което несъблюдаване е изтъкнато, за да се установи такова нарушение в рамките на иск за обезщетение.
Общият съд обаче отбелязва, че Съветът е разполагал с много доказателства, представляващи улики за връзки между IRISL, HTTS и г‑н Naser Bateni.
Общият съд по-специално отбелязва, че понятието за дружество, „притежавано или контролирано от друго дружество“, оставя известна свобода на преценка на Съвета и че последният е представил доказателства, които според него могат да установят естеството на връзките между HTTS, IRISL и г‑н Naser Bateni. По дело T‑455/17 Общият съд констатира също, че включването на ищеца в списъците се основава както на лични връзки между него и IRISL, така и на обстоятелството, че той е имал управленска роля в рамките на дружество, за което се твърди, че е контролирано или притежавано от IRISL, към което принадлежи HTTS, което е предоставяло основни услуги на други дружества, за които се твърди, че са контролирани или притежавани от IRISL. В това отношение Общият съд стига до извода, че дори да се предположи, че при спорните включвания Съветът е допуснал грешка при преценката в това отношение, тази грешка няма явен и неизвиним характер и не може да се приеме, че една действаща разумно и с дължима грижа администрация не би я е допуснала при аналогични обстоятелства.
Накрая, Общият съд отхвърля оплакванията на жалбоподателите, че включването им, също основано на участието на дружество IRISL, към което принадлежат SAPID и HDSL, в разпространението на ядрено оръжие, е било погрешно поради отмяната на 16 септември 2013 г. на приетите срещу IRISL ограничителни мерки (
10
). Общият съд припомня по-специално, че законосъобразността на обжалваните актове трябва да се преценява в зависимост от фактическите и правните обстоятелства, съществуващи към датата на приемане на акта, и подчертава, че действителното наличие на нарушенията, извършени от страна на IRISL на наложеното от Организацията на обединените нации ембарго по отношение на оръжията, не е било поставено под въпрос и че участието на IRISL в три случая, отнасящи се до превоз на военно оборудване, увеличава риска това дружество да е участвало и в случаи на превоз на материали, свързани с разпространението на ядрено оръжие, така че Съветът не е допуснал нарушение на материалните условия за вписване, което може да доведе до ангажиране на извъндоговорната отговорност на Съюза.
Поради това Общият съд отхвърля изцяло двата иска за обезщетение.
(
1
)	Резолюции на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) и 1929 (2010).
(
2
)	Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195 г., 2010 г., стр. 39) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (OB L 195, 2010 г., стр. 25).
(
3
)	Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319 г., 2011 г., стр. 71) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 11).
(
4
)	Регламент (ЕС) № 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) № 423/2007 (ОВ L 281, 2010 г., стр. 1).
(
5
)	Решение 2012/35/ОВППС на Съвета от 23 януари 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 19, 2012 г., стр. 22) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 54/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 19, 2012 г., стр. 1).
(
6
)	Член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, 2010 г., стр. 39), изменено с Решение 2013/497/ОВППС, и член 23, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕС) № 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) № 961/2010 (ОВ L 88, 2012 г., стр. 1), изменен с Регламент (ЕС) № 971/2013.
(
7
)	Решение 2013/661/ОВППС на Съвета от 15 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, 2013 г., стр. 18) и Регламент за изпълнение (ЕС) №o1154/2013 на Съвета от 15 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 306, 2013 г., стр. 3).
(
8
)	Вж. решение от 7 декември 2011 г., HTTS/Съвет (T‑562/10, EU:T:2011:716), решение от 12 юни 2013 г., HTTS/Съвет (T‑128/12 и T‑182/12, EU:T:2013:312), решение от 6 септември 2013 г., Bateni/Съвет (T‑42/12 и T‑181/12, EU:T:2013:409), решение от 16 септември 2013 г., Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет (T‑489/10, EU:T:2013:453) и решение от 18 септември 2015 г., HTTS и Bateni/Съвет (T‑45/14, EU:T:2015:650).
(
9
)	По дело HTTS/Съвет (T‑692/15 EU:T:2017:890) Общият съд най-напред отхвърля с решение от 13 декември 2017 г. искането на HTTS за обезщетение. Впоследствие това решение е отменено от Съда на 10 септември 2019 г.по дело HTTS/Съвет (C‑123/18 P
EU:C:2018:694) и делото е върнато на Общия съд.
(
10
)	Решение от 16 септември 2013 г., Islamic Republic of Iran Shipping Lines и др./Съвет (T‑489/10, EU:T:2013:453).