РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (състав по жалбите)
14 декември 2011 година
Дело T‑6/11 P
Европейска комисия
срещу
Isabel Vicente Carbajosa и други
„Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Назначаване — Обявление за конкурс — Конкурс на общо основание — Недопускане до участие в писмения изпит поради получения резултат на тестовете за достъп — Разпределение на правомощията между EPSO и конкурсната комисия — Принцип на състезателност“
Предмет:      Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 октомври 2010 г. по дело Vicente Carbajosa и др./Комисия (F‑9/09), с която се иска отмяна на това решение
Решение:      Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 28 октомври 2010 г. по дело Vicente Carbajosa и др./Комисия (F‑9/09) в частта, в която са отменени решенията на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) за невключване на г‑жа Isabel Vicente Carbajosa и на г‑жа Niina Lehtinen и г‑жа Myriam Menchén в списъка на лицата, поканени да изпратят пълна кандидатура, съответно първата — за конкурса EPSO/AD/117/08, а вторите две — за конкурса EPSO/AD/116/08. Отменя решенията на EPSO за невключване на г‑жа Vicente Carbajosa и на г‑жа Lehtinen и г‑жа Menchén в списъка на лицата, поканени да изпратят пълна кандидатура, съответно първата — за конкурс EPSO/AD/117/08, а вторите две — за конкурс EPSO/AD/116/08. Г‑жа Vicente Carbajosa, г‑жа Lehtinen и г‑жа Menchén, както и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски по настоящото производство.
Резюме
1.      Право на Съюза — Принципи — Право на защита — Принцип на състезателност — Спазване в рамките на съдебно производство — Обхват — Съдебно решение, с което административният акт е отменен на основание, което е установено служебно, без страните да са получили възможност да представят становища — Нарушение на посочения принцип
2.      Длъжностни лица — Конкурс — Понятие — Предварителен етап, състоящ се от тестовете за достъп под формата на въпроси с избор от няколко отговора — Включване
(приложение III към Правилника за длъжностните лица)
3.      Длъжностни лица — Конкурс — Провеждане на конкурса — Разпределение на правомощията между Европейската служба за подбор на персонал (EPSO), органа по назначаването и конкурсната комисия
(член 30, първа алинея от Правилника за длъжностните лица и член 1, параграф 1 и член 5 от приложение ІІІ към него; член 1, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Решение 2002/621/ЕО на генералните секретари на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, на секретаря на Съда, на генералните секретари на Сметната палата, на Икономическия и социален комитет и на Комитета на регионите и на представителя на Европейския омбудсман)
1.      Правото на защита заема важно място в организацията и в развитието на един справедлив процес и включва принципа на състезателното начало. Този принцип се прилага по отношение на всяко производство, което може да приключи с решение на институция, засягащо чувствително интересите на дадено лице. Като общо правило той включва правото за страните по даден процес да бъдат в състояние да изложат становище по фактите и документите, на които ще бъде основано съдебното решение, както и да оспорват представените пред съда доказателства и становища и служебно въведените от съда основания, с оглед на които той възнамерява да се произнесе. Наистина, за да бъдат спазени свързаните с правото на справедлив процес изисквания, е важно страните да могат да разискват при условията на състезателност както относно фактическите, така и относно правните обстоятелства, които имат решаващо значение за изхода на производството. Самият съд трябва да спазва принципа на състезателност, по-специално когато решава спор въз основа на съображение, което разглежда служебно.
Ако страните не са повдигали съответното абсолютно основание за отмяна, нито са го обсъждали в съдебното заседание по конкретното дело, а само в рамките на други дела, но Съдът на публичната служба е отменил спорните решения на това основание, като го е взел предвид служебно, без да даде възможност на страните преди това да представят становище по въпроса в писмената или устната фаза на производството, Съдът на публичната служба е действал в разрез със състезателното начало. Въпреки това, като се преценят конкретните обстоятелства по случая, следва да се определи дали този подход на Съда на публичната служба може да бъде приет, доколкото, дори да не беше допуснато това процесуално нарушение, изходът на делото не би могъл да е различен, така че няма как нарушението на състезателното начало да се е отразило върху съдържанието на съдебното решение.
(вж. точки 25 и 30—32)
Позоваване на:
Съд — 2 декември 2009 г., Комисия/Ирландия и др., C‑89/08 P, Сборник, стр. I‑11245, точка 54; 17 декември 2009 г., преразглеждане M/EMEA, C‑197/09 RX-II, Сборник, стр. I‑12033, точки 39—41 и 52, както и цитираната съдебна практика
2.      В рамките на първия етап от конкурс за назначаване на длъжностни лица тестовете за достъп, състоящи се от въпроси с избор на няколко отговора, са съревнователни, което е присъщо на самото понятие за конкурс, доколкото, за да се премине във втория етап на конкурса, не е достатъчно получаването на средната оценка на въпросните тестове, а е необходимо класиране сред определен брой кандидати, получили най-високите оценки на тестовете за достъп. Следователно този етап представлява не само формален елемент от разглежданата конкурсна процедура, но и сам по себе си има конкурсен характер.
(вж. точка 54)
3.      В член 1, параграф 1, букви б) и д) от приложение III към Правилника, съгласно който в обявлението за конкурса органът по назначаването трябва да посочи вида на конкурса (по документи или чрез изпит, или едновременно по документи и чрез изпит), а когато конкурсът се провежда чрез изпит — естеството на изпита и начина на оценяване, въобще не се споменава за компетентност на органа по назначаването относно избора на темите на поставените въпроси и оценяването им в рамките на конкурса. Всъщност, като се има предвид, че съгласно член 1, параграф 1, буква б) от приложение III към Правилника видът на конкурса е по документи, чрез изпит или едновременно по документи и чрез изпит, тази разпоредба не се отнася до определянето на съдържанието на изпитите. Що се отнася до член 1, параграф 1, буква д) от посоченото приложение, макар установяването на прагове за успеваемост да попада в приложното поле на понятието за естеството на изпита и начина на оценяване, това не е така по отношение на определянето на съдържанието на въпросите за даден конкурс. Приложение III към Правилника не предвижда изрично кой определя съдържанието на изпитите за предварителен подбор и на кого е възложен контролът на този етап от конкурса. Тази компетентност не е предоставена изрично нито на органа по назначаването, нито на конкурсната комисия.
Член 30, първа алинея от Правилника и член 5, първа алинея от приложение III към него предвиждат съответно, че именно конкурсната комисия съставя списък с подходящите кандидати, както и списък на кандидатите, които отговарят на изискванията, предвидени в обявлението за конкурс. С оглед на тези правомощия конкурсната комисия изпълнява особено важна роля при провеждането на конкурсите.
Преди създаването на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) органът по назначаването е разполагал с широки дискреционни правомощия при определянето на условията и начините за организиране на даден конкурс, а конкурсната комисия е разполагала с широко право на преценка относно вида и подробното съдържание на изпитите, предвидени в рамките на конкурса, като същевременно е била компетентна да контролира и евентуалния първи етап на предварителен подбор на кандидатите, организиран от органа по назначаването. Това разпределение на правомощията между органа по назначаването и конкурсната комисия не се променя със създаването през 2002 г. на EPSO, чиито задачи по отношение на провеждането на конкурси за назначаване на длъжностни лица са основно от организационен характер. Всъщност задачата на EPSO е да осигури прилагането на еднакви стандарти в процедурите за подбор на длъжностни лица. Тази задача се отнася най-общо до определянето на процедурите за подбор на длъжностни лица, а не до определянето на съдържанието на изпитите в отделните конкурси.
В този смисъл, макар в областта на конкурсите EPSO да упражнява правомощията за подбор на персонал, предоставени на органите по назначаването, както изборът, така и оценяването на темите за въпросите, поставени в рамките на даден конкурс, не са от компетентността на EPSO. Всъщност в контекста на член 1, параграф 1, първо изречение от Решение 2002/621 относно организацията и работата на EPSO, който гласи, че EPSO организира конкурси на общо основание с оглед осигуряването на услугите на длъжностни лица за институциите при оптимални професионални и финансови условия, параграф 2, буква в) от същия член предоставя на EPSO по-скоро ролята на помощник на конкурсната комисия при провеждането на конкурса, доколкото има за задача да разработи методи и техники за подбор.
(вж. точки 60—62, 64, 67, 68, 72, 74 и 75)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд — 5 март 2003 г., Staelen/Парламент, T‑24/01, Recueil FP, стр. I‑A‑79 и II‑423, точка 51; 17 септември 2003 г., Alexandratos и Panagiotou/Съвет, T‑233/02, Recueil FP, стр. I‑A‑201 и II‑989, точка 26; 26 октомври 2004 г., Falcone/Комисия, T‑207/02, Recueil FP, стр. I‑A‑305 и II‑1393, точки 31, 38 и 39; 14 юли 2005 г., Le Voci/Съвет, T‑371/03, Recueil FP, стр. I‑A‑209 и II‑957, точка 41