62024CJ0367
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (осми състав)
10 юли 2025 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Електронни съобщения — Регламент (ЕС) 2015/2120 — Мерки относно достъпа до отворен интернет — Член 3, параграф 3 — Задължение за доставчиците на услуги за достъп до интернет да третират трафика еднакво, без дискриминация, ограничение или намеса — Възможност за тези доставчици да прилагат разумни мерки за управление на трафика — Тарифна опция, която включва ограничаване на честотната лента за видеострийминга“
По дело C‑367/24
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Înalta Curte de Casație și Justiție (Върховен касационен съд, Румъния) с акт от 4 април 2024 г., постъпил в Съда на 23 май 2024 г., в рамките на производство по дело
Autoritatea Naţională pentru Administrare şi Reglementare în Comunicaţii
срещу
Telekom România Mobile Communications,
СЪДЪТ (осми състав),
състоящ се от: S. Rodin, председател на състава, O. Spineanu-Matei и N. Fenger (докладчик), съдии,
генерален адвокат: A. Rantos,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
като има предвид становищата, представени:
–
за Autoritatea Naţională pentru Administrare şi Reglementare în Comunicaţii, от M.‑R. Rudnic, A. Vasile и V. Ş. Zgonea, в качеството на представители,
–
за Telekom România Mobile Communications, от I. A. Hrisafi-Josan, avocată,
–
за румънското правителство, от R. Antonie, E. Gane и M. Chicu, в качеството на представители,
–
за германското правителство, от J. Möller и R. Kanitz, в качеството на представители,
–
за унгарското правителство, от D. Csoknyai и Z. Fehér, в качеството на представители,
–
за Европейската комисия, от G. Conte, O. Gariazzo и E. A. Stamate, в качеството на представители,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, делото да бъде разгледано без представяне на заключение,
постанови настоящото
Решение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 3 от Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година за определяне на мерки относно достъпа до отворен интернет и за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги и на Регламент (ЕС) № 531/2012 относно роуминга в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Съюза (ОВ L 310, 2015 г., стр. 1).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между Autoritatea Națională pentru Administrare și Reglementare în Comunicații (Национален орган за регулиране и управление на съобщенията, Румъния) (наричан по-нататък „ANCOM“) и Telekom România Mobile Communications S.A. относно решение, с което този орган констатира несъвместимостта на тарифна опция, предлагана от това дружество, с произтичащите от правото на Съюза задължения и разпорежда това дружество да прекрати всякакво третиране на видеострийминга, което е дискриминационно в сравнение с останалите категории трафик.
Правна уредба
3
Съображения 6—9, 11 и 15 от Регламент 2015/2120 гласят:
„(6)
Крайните потребители следва да имат право на достъп и да разпространяват информация и съдържание, и да използват и предоставят приложения и услуги без дискриминация чрез използваната от тях услуга за достъп до интернет. […]
(7)
За да упражнят правата си на достъп до информация и съдържание и право да ги разпространяват и да използват и да предоставят приложения и услуги по техен избор, крайните потребители следва да са свободни да договарят с доставчиците на услуги за достъп до интернет тарифи за специфични обеми от данни и скорости на услугата за достъп до интернет. Тези споразумения, както и търговските практики на доставчиците на услуги за достъп до интернет, не следва да ограничават упражняването на посочените права и по този начин да заобикалят разпоредбите на настоящия регламент относно гарантирането на достъпа до отворен интернет. Националните регулаторни органи, както и други компетентни органи следва да разполагат с правомощия да се намесват срещу споразумения или търговски практики, които поради своя мащаб водят до случаи, в които изборът на крайните потребители на практика е съществено ограничен. За тази цел оценката на споразуменията и търговските практики следва, inter alia, да взема предвид съответните пазарни позиции на посочените доставчици на услуги за достъп до интернет и доставчици на съдържание, приложения и услуги, които участват. От националните регулаторни и другите компетентни органи следва да се изисква, като част от функцията им за наблюдение и прилагане, да се намесват, когато споразуменията или търговските практики биха довели до подронването на същността на правата на крайните потребители.
(8)
При предоставянето на услуги за достъп до интернет доставчиците на тези услуги следва да третират целия трафик еднакво, без дискриминация, ограничение или намеса, независимо от неговия подател или получател, съдържание, приложение или услуга, или крайно устройство. Съгласно общите принципи на правото на Съюза и установената съдебна практика сходни положения следва да не се третират по различен начин, а различни положения следва да не се третират еднакво, освен ако такова третиране не е обективно обосновано.
(9)
Целта на разумното управление на трафика е да допринесе за ефективното използване на мрежовите ресурси и до оптимизиране на цялостното качество на преноса в отговор на обективно различните технически изисквания за качество на услугите за специфични категории трафик, и следователно за пренесените съдържание, приложения и услуги. Разумните мерки за управление на трафика, прилагани от доставчиците на услуги за достъп до интернет, следва да бъдат прозрачни, недискриминационни и пропорционални и да не се основават на търговски съображения. Изискването мерките за управление на трафика да не са дискриминационни, не изключва възможността доставчиците на услуги за достъп до интернет да прилагат, с цел оптимизиране на цялостното качеството на преноса, мерки за управление на трафика, които правят разграничение между обективно различните категории трафик. С цел да се оптимизира цялостното качество и опит на потребителите подобно диференциране следва да бъде разрешено само въз основа на обективно различни технически изисквания за качество на услугите (например за закъснение, колебание, загуба на пакети и широчина на честотната лента) на специфичните категории трафик, а не въз основа на търговски съображения. Такива разграничаващи мерки за управление на трафика следва да бъдат пропорционални по отношение на целта за цялостно оптимизиране на качеството и следва да третират по един и същи начин еквивалентния трафик. Такива мерки следва да не се прилагат по-дълго от необходимото.
[…]
(11)
Всички практики за управление на трафика, които надхвърлят тези разумни мерки за управление на трафика, като блокират, забавят, променят, ограничават, намесват се, влошават качеството или дискриминират специфично съдържание, приложения или услуги или специфични категории съдържание, приложения или услуги, следва да бъдат забранени, при обосновани и определени изключения, предвидени в настоящия регламент. Тези изключения следва да бъдат предмет на стриктно тълкуване и на изисквания за пропорционалност. Специфичното съдържание, приложения и услуги, както и специфични категории от тях, следва да бъдат защитени поради отрицателното въздействие, което имат блокирането и други ограничителни мерки, които не са измежду обоснованите изключения, за избора на крайните потребители и за иновациите. […]
[…]
(15)
[…] мерките, които надхвърлят разумните мерки за управление на трафика, също биха били необходими за предотвратяване на предстоящо претоварване на мрежата, т.е. случаи, в които претоварването е на път да се осъществи, и за да смекчи въздействието на претоварването на мрежата, когато това претоварване е временно или при изключителни обстоятелства. Принципът на пропорционалност изисква мерките за управление на трафика, основани на това изключение, да третират еднаквите категории трафик по един и същи начин. Временното претоварване следва да се разбира като отнасящо се до специфични случаи с кратка продължителност, при които внезапното увеличаване на броя на потребителите в допълнение към редовните потребители или внезапното нарастване на търсенето на специфично съдържание, приложения или услуги могат да задръстят преносния капацитет на някои елементи на мрежата и да направят останалата част от мрежата по-слабо реактивна. […] Извънредното претоварване следва да се разбира като свързано с непредвидими и неизбежни случаи на претоварване, както при мобилните, така и при фиксираните мрежи. […] Необходимостта да се прилагат мерки за управление на трафика, които надхвърлят разумните мерки за управление на трафика за предотвратяване или смекчаване на последствията от временно или извънредно претоварване на мрежата, не следва да дават на доставчиците на услуги за достъп до интернет възможност за заобикаляне на общата забрана за блокиране, забавяне, променяне, ограничаване, намесване, влошаване на качеството или дискриминиране на специфично съдържание, приложения или услуги или конкретни категории от тях. Повтарящо се и дълготрайно претоварване на мрежата, което не е нито извънредно, нито временно, не следва да се ползва от посоченото изключение, а по-скоро следва да бъде преодоляно чрез разширяване на капацитета на мрежата“.
4
Член 1 („Предмет и обхват“) от този регламент предвижда в параграф 1:
„С настоящия регламент се установяват общи правила за гарантиране на еднаквото и недискриминационно третиране на трафика при предоставянето на услуги за достъп до интернет и на съответните права на крайните потребители“.
5
Съгласно член 3, параграфи 1—3 от цитирания регламент:
„1.   Чрез своята услуга за достъп до интернет крайните потребители имат право на достъп до и разпространение на информация и съдържание, да използват и да предоставят приложения и услуги и да използват крайни устройства по свой избор, независимо от местоположението на крайния потребител или доставчика или от местоположението, източника или местоназначението на информацията, съдържанието, приложението или услугата.
[…]
2.   Споразуменията между доставчиците на услуги за достъп до интернет и крайните потребители относно търговските и техническите условия и характеристиките на услугите за достъп до интернет, като например цени, обеми от данни или скорост, и всички търговски практики, провеждани от доставчиците на услуги за достъп до интернет, не ограничават упражняването на правата на крайните потребители, установени в параграф 1.
3.   Доставчиците на услуги за достъп до интернет третират еднакво целия трафик при предоставянето на услуги за достъп до интернет, без дискриминация, ограничение или намеса, независимо от подателя и получателя, съдържанието, до което е получен достъп или което е разпространено, използваните или предоставените приложения или услуги и използваните крайни устройства.
Първа алинея не пречи на доставчиците на услуги за достъп до интернет да прилагат разумни мерки за управление на трафика. За да се считат за разумни, тези мерки трябва да бъдат прозрачни, недискриминационни и пропорционални и да не се основават на търговски съображения, а на обективно различни технически изисквания за качество на услугите на специфични категории трафик. В тези мерки не се включва наблюдение специфичното съдържание и те не се прилагат за период, по-дълъг от необходимото.
Доставчиците на услуги за достъп до интернет не могат да предприемат мерки за управление на трафика, които надхвърлят мерките, посочени във втора алинея, и по-специално не могат да блокират, забавят, променят, ограничават, упражняват намеса, влошават качеството или да дискриминират специфично съдържание, приложения или услуги или специфични категории от тях, с изключение на случаите, когато това е необходимо, и докато трае необходимостта, с цел:
а)
спазване на законодателните актове […];
б)
запазване целостта и сигурността на мрежата […];
в)
предотвратяване на предстоящо претоварване на мрежата и смекчаване на последствията от извънредни или временни претоварвания на мрежата, при условие че еквивалентните категории трафик се третират еднакво“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
6
Telekom România Mobile Communications е предприятие, което осъществява дейност в сектора на далекосъобщителните услуги.
7
Считано от 15 октомври 2017 г., в рамките на услугата за достъп до интернет, предлагана в някои мобилни абонаментни планове, и — считано от 13 ноември 2017 г. — в някои оферти за предплатени карти, Telekom România Mobile Communications предлага т.нар. опция „Bonus Net Nelimitat“ („бонус неограничен интернет“).
8
Базовият тарифен план на тези абонаменти или карти включва месечен обем данни, който може да се използва за всякакъв вид трафик, включително видеострийминг, със скорост до 150 мегабита в секунда. Когато съответният клиент активира „бонуса неограничен интернет“, наред с достъпа до неограничен обем данни, използването на който не се отчита от основната тарифа, скоростта на видеострийминга се ограничава до най-много 1,5 мегабита в секунда. Това ограничение на свой ред води до намаляване на резолюцията на видеата. Ако съответният клиент деактивира този бонус, всички категории трафик са с първоначалната скорост, но месечно използваният обем данни се приспада от обема, предвиден или фактуриран за посочената тарифа.
9
С решение от 8 август 2018 г. ANCOM приема, че тарифната опция „бонус неограничен интернет“ въвежда мярка за управление на трафика, несъвместима с член 3, параграф 3 от Регламент 2015/2120, и че Telekom România Mobile Communications трябва да я преустанови. Съгласно това решение различни видове съдържание се третират различно, без обективно основание, като видеостриймингът е дискриминиран поради ограничение на максималната скорост, предвидена за този вид трафик — 1,5 мегабита в секунда, докато скоростта, предвидена за други видове трафик, може да достига до 150 мегабита в секунда. От една страна, всъщност това ограничение, свързано с определена категория трафик, не било основано на технически съображения по смисъла на член 3, параграф 3, втора алинея от този регламент, и от друга, не попадало в обхвата на някое от изключенията, залегнали в член 3, параграф 3, трета алинея от споменатия регламент.
10
С решение от 26 май 2021 г. Curtea de Apel București (апелативен съд Букурещ, Румъния) уважава жалбата за отмяна, подадена срещу това решение от Telekom România Mobile Communications. Тази юрисдикция по същество постановява, че видеостриймингът е категория, обективно различна от останалите категории трафик, и че тарифната опция „бонус неограничен интернет“ е мярка за управление на трафика, която е прозрачна, недискриминационна, пропорционална и временна и която се основава на техническите изисквания за качество на услугата на някои обективно различни специфични категории трафик, а не на търговски съображения.
11
ANCOM подава жалба срещу това решение пред запитващата юрисдикция, Înalta Curte de Casație și Justiție (Върховен касационен съд, Румъния).
12
Според тази юрисдикция решения от 15 септември 2020 г., Telenor Magyarország (C‑807/18 и C‑39/19, EU:C:2020:708), от 2 септември 2021 г., Vodafone (C‑854/19, EU:C:2021:675), от 2 септември 2021 г., Vodafone (C‑5/20, EU:C:2021:676), и от 2 септември 2021 г., Telekom Deutschland (C‑34/20, EU:C:2021:677), предоставят достатъчно информация по въпросите, поставени от Telekom România Mobile Communications досежно тълкуването на член 3, параграф 2 от Регламент 2015/2120 във връзка със съображение 7 от него, както и досежно отношението между тази разпоредба и член 3, параграф 3 от цитирания регламент.
13
Тази юрисдикция обаче посочва, че трябва, първо, да определи дали различното третиране от страна на Telekom România Mobile Communications — ако бъде активиран „бонусът неограничен интернет“ — между видеострийминга и останалите категории трафик представлява нееднакво третиране по смисъла на член 3, параграф 3, първа алинея от Регламент 2015/2120. Второ, запитващата юрисдикция иска да се установи дали съгласно член 3, параграф 3, втора алинея от този регламент във връзка със съображение 9 от него осъществяваното от Telekom România Mobile Communications управление на трафика в рамките на това активиране е разумна мярка за управление на трафика. Трето, споменатата юрисдикция иска да се установи дали такава мярка за управление може да попада в обхвата на изключението по член 3, параграф 3, трета алинея, буква в) от споменатия регламент, което се отнася до необходимостта да се избегне временно претоварване, доколкото тази мярка включва ограничаване на скоростта, предвидена за определена специална категория трафик, и намаляване на резолюцията на видео съдържанието най-много до 480p.
14
Според запитващата юрисдикция случаят, предмет на делото по главното производство, се различава от случаите по делата, по които са постановени решенията, цитирани в точка 12 от настоящото решение. Тя посочва, че всъщност предмет на последните дела са тарифни опции, които дискриминират различните доставчици на съдържание, като поставят в по-благоприятно положение партньорите на съответното далекосъобщително предприятие или като ограничават скоростта на трафика за приложенията или услугите, които не са включени в разглежданата тарифна опция, докато по настоящото дело различното третиране се осъществява независимо кои са доставчиците на услуги за видеострийминг, т.е. независимо дали те са партньори на Telekom România Mobile Communication.
15
При тези обстоятелства Înalta Curte de Casație și Justiție (Върховен касационен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 3 от Регламент [2015/2120] да се тълкува в смисъл, че предлагана от далекосъобщително предприятие тарифна опция, която позволява на приелите я крайни клиенти да използват безплатно всички услуги за видеострийминг, независимо кои са доставчиците, от които се предоставят и независимо дали тези доставчици имат качеството на партньори за съдържанието на далекосъобщителното предприятие, без използваният за тези услуги обем данни да бъде включен в гарантирания месечен обем данни по тарифния план за мобилна телефония, но с ограничаване на широчината на честотната лента за този вид съдържание, е съвместима с произтичащите от тази разпоредба задължения?“.
По преюдициалния въпрос
16
С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 3 от Регламент 2015/2120 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска опция за неограничен достъп до интернет, без допълнителни разходи, предлагана от доставчик на услуги за достъп на неговите клиенти до интернет, която — щом е активирана — дава възможност на тези клиенти да използват услуги за видеострийминг, без така използваните данни да се приспадат от обема данни, включен в базовия месечен тарифен план, но ограничава честотната лента, прилагана към това съдържание, независимо кои са неговите разпространители или доставчици, в сравнение с прилаганата към останалите категории трафик честотна лента, докато щом посочените клиенти не са активирали тази опция, честотната лента е на едно и също равнище за целия трафик, включително за видеострийминга, но използваният обем данни се приспада от обема данни, за който същите клиенти са подписали договор.
17
Както следва от член 1 от Регламент 2015/2120, целта на различните разпоредби на член 3 от него е да се гарантират еднаквото и недискриминационно третиране на трафика при предоставянето на услуги за достъп до интернет и съответните права на крайните потребители (решения от 15 септември 2020 г., Telenor Magyarország, C‑807/18 и C‑39/19, EU:C:2020:708, т. 27, и от 2 септември 2021 г., Telekom Deutschland, C‑34/20, EU:C:2021:677, т. 24).
18
Член 3, параграф 1 от Регламент 2015/2120 във връзка със съображение 6 от този регламент прогласява правата на крайните потребители, включително правото на достъп до информация и съдържание и на тяхното разпространение, както и правото на използване и предоставяне на приложения и услуги. Съгласно член 3, параграф 2 от него упражняването на тези права не бива да се ограничава от споразуменията, сключени между доставчиците на услуги за достъп до интернет и крайните потребители, или от търговски практики, провеждани от тези доставчици.
19
Досежно член 3, параграф 3 от цитирания регламент най-напред следва да се припомни, че първа алинея от тази разпоредба във връзка със съображение 8 от същия регламент налага на доставчиците на услуги за достъп до интернет общо задължение да третират еднакво трафика без дискриминация, ограничение или намеса, което в никакъв случай не може да се дерогира чрез прилагани от тези доставчици търговски практики или сключени от тях споразумения с крайните потребители (решение от 15 септември 2020 г., Telenor Magyarország, C‑807/18 и C‑39/19, EU:C:2020:708, т. 47).
20
По-нататък, от споменатия член 3, параграф 3, втора алинея и от съображение 9 от Регламент 2015/2120, с оглед на което трябва да се тълкува тази втора алинея, следва, че едновременно с изискването да спазват това общо задължение, за тези доставчици се запазва възможността да приемат разумни мерки за управление на трафика. Тази възможност обаче е обвързана по-специално с условието такива мерки да не се запазват в сила по-дълго от необходимото и те да се основават на „обективно различни технически изисквания за качество на услугите на специфични категории трафик“, а не на „търговски съображения“. (вж. в този смисъл решение от 15 септември 2020 г., Telenor Magyarország, C‑807/18 и C‑39/19, EU:C:2020:708, т. 48).
21
Накрая, от споменатия член 3, параграф 3, трета алинея следва, че освен ако са приети за определен срок и са необходими, за да позволят на даден доставчик на услуги за достъп до интернет да изпълни законово задължение или да запази интегритета и сигурността на мрежата, или да предотврати или премахне нейното претоварване, всички мерки, изразяващи се в блокирането, забавянето, промяната, ограничаването, упражняването на намеса, влошаването или дискриминирането по-специално на специфични приложения или услуги, не могат да бъдат считани за разумни по смисъла на втора алинея от посочената разпоредба и следователно като такива трябва да бъдат разглеждани като несъвместими с нея (вж. в този смисъл решение от 15 септември 2020 г., Telenor Magyarország, C‑807/18 и C‑39/19, EU:C:2020:708, т. 49).
22
С оглед на тези обстоятелства следва да се отбележи, че целта на общото задължение, залегнало в член 3, параграф 3, първа алинея от Регламент 2015/2120, не е само да се гарантира, че доставчиците на услуги за достъп до интернет не взимат мерки, които водят до дискриминация между различни разпространители или доставчици на съдържание, на приложения или на услуги, а по-общо — да се гарантира, че цялото съдържание, с което е направена справка или което е разпространено, както и всички приложения или услуги, използвани или доставени чрез услуга за достъп до интернет, се третират по еднакъв начин.
23
Ето защо само по себе си обстоятелството, че дадена мярка, прилагана от доставчик на услуги за достъп до интернет, няма за цел да гарантира на някои разпространители или доставчици на съдържание, приложения или услуги, които са негови партньори, различно третиране от гарантираното на останалите разпространители или доставчици на съдържание, приложения или услуги, които не са негови партньори, не дава основание автоматично да се направи извод, че това общо задължение е спазено.
24
Оттук следва, че дадена мярка, която при активиране на тарифна опция ограничава честотната лента за видеострийминга в сравнение с честотната лента за останалите категории трафик, докато при деактивиране на тази опция честотната лента за целия интернет трафик, включително за видеострийминга, е на едно и също равнище, провежда разграничение на трафика, което може да нарушава споменатото общо задължение.
25
От практиката на Съда следва, че такова различно третиране няма как да бъде обосновано с договорната свобода, призната в член 3, параграф 2 от Регламент 2015/2120, включително чрез споразумения, сключени между съответните доставчици на услуги за достъп до интернет и крайни ползватели като потребителите, или пък чрез търговски практики, с които трябва да се изпълни искане на съответния клиент (вж. в този смисъл решения от 15 септември 2020 г., Telenor Magyarország, C‑807/18 и C‑39/19, EU:C:2020:708, т. 36 и 47, и от 2 септември 2021 г., Telekom Deutschland, C‑34/20, EU:C:2021:677, т. 26 и 32).
26
За сметка на това, видно от член 3, параграф 3, втора алинея от този регламент, дадена мярка, която провежда разграничение между обективно различни категории трафик, може да бъде приложена, ако отговаря на условията, за да бъде квалифицирана като „разумна мярка за управление на трафика“ по смисъла на тази разпоредба. Ако тези условия не са изпълнени, такава мярка може да се приложи и ако тя попада в обхвата на някое от трите изключения, изчерпателно изброени в член 3, параграф 3, трета алинея от споменатия регламент, в настоящия случай — предвиденото в буква в) от последната разпоредба.
27
Що се отнася, на първо място, до член 3, параграф 3, втора алинея от Регламент 2015/2120, видно от тази разпоредба, разглеждана през призмата на съображение 9 от този регламент, доставчиците на услуги за достъп до интернет могат да прилагат мерки за управление на трафика, които провеждат разграничение между специфични категории трафик, при условие по-специално, че целта на тези мерки е да се оптимизират цялостното качество на преноса и опитът на потребителите и че тези мерки се основават на обективно различни технически изисквания за качество на услугата, присъщи на тези категории, а не на търговски съображения.
28
Ето защо дадена мярка за управление на трафика може да се смята за основана на такива обективни разлики само ако техническите изисквания, които тази мярка прилага към специфична категория трафик, отговарят на технически изисквания за качество на услугата, присъщи на тази специфична категория трафик.
29
От друга страна, следва да се счита за основана на „търговски съображения“ по смисъла на член 3, параграф 3, втора алинея от Регламент 2015/2120 всяка мярка, която доставчик на услуги за достъп до интернет прилага по отношение на краен потребител и която, без да се основава на такива обективни разлики, води до това да не се третират еднакво и без дискриминация съдържанието, приложенията или услугите, предлагани от различните доставчици на съдържание, приложения или услуги (вж. в този смисъл решение от 15 септември 2020 г., Telenor Magyarország, C‑807/18 и C‑39/19, EU:C:2020:708, т. 48). По-специално, на такива търговски съображения се основава мярка, която провежда разграничение в рамките на трафика и която доставчикът на услуги за достъп до интернет оправдава с наличието просто на разлика между категориите трафик, без обаче предметът на тази мярка да е свързан с тази разлика.
30
Същото важи за мярка, която при активирането на тарифна опция не само провежда разграничение между различни категории трафик, но и третира една и съща категория трафик по различен начин в зависимост от цената, която плаща крайният потребител за определен обем данни.
31
Оттук следва, че тарифна опция като процесната по главното производство, която ограничава честотната лента, прилагана за видеострийминга, в сравнение с честотната лента за останалите категории трафик, докато при деактивиране на тази опция широчината на честотната лента е една и съща за целия трафик, включително за видеострийминга, провежда разграничение на интернет трафика въз основа на търговски съображения. Това е така, още повече че не се твърди, че разпространението и гледането на видеострийминг изискват ограничаване на честотната лента, за да се оптимизират цялостното качеството на преноса и опитът на потребителите. Напротив, видно от преюдициалното запитване, такова ограничение намалява резолюцията на видео съдържанието, а следователно и неговото качество.
32
В допълнение, когато такава опция оставя на усмотрението на съответните клиенти на доставчик на услуги за достъп до интернет избора дали те да я активират или деактивират, което е пречка този доставчик да контролира реалния период на действие на прилаганата от него мярка за управление на трафика, за тази мярка не може да се счита, че не се прилага за „период, по-дълъг от необходимото“, по смисъла на член 3, параграф 3, втора алинея от Регламент 2015/2120.
33
Що се отнася, на второ място, до член 3, параграф 3, трета алинея, буква в) от този регламент, налага се изводът, че тази разпоредба, която — видно от съображение 11 от споменатия регламент — е предмет на стриктно тълкуване, позволява прилагането на мерки за управление на трафика, които е възможно да не отговарят на изискванията по член 3, параграф 3, втора алинея от същия регламент, стига тези мерки да са необходими и само докато трае необходимостта да се предотврати предстоящо претоварване на мрежата или смекчаване на последствията от извънредни или временни претоварвания на мрежата. Щом като доставчикът на услуги за достъп до интернет не може да контролира реалния период на действие на приета от него мярка за управление на трафика като описаната в предходната точка от настоящото решение, за тази мярка няма как да се счита, че се свежда само до периода на необходимостта да се предотврати предстоящо претоварване на мрежата или смекчаване на последствията от извънредни или временни претоварвания на мрежата, съобразно изискването в член 3, параграф 3, трета алинея, буква в) от Регламент 2015/2120.
34
От изложеното дотук следва, че тарифна опция, която въз основа на търговски съображения провежда разграничение на трафика, което следва от ограничаването на честотната лента за видеострийминга, без да попада в обхвата на никое от изключенията по член 3, параграф 3, трета алинея от този регламент, е в разрез със залегналото в член 3, параграф 3, първа алинея от него общо задължение за третиране, което е еднакво, без дискриминация, ограничение или намеса в трафика.
35
Ето защо на поставения въпрос следва да се отговори, че член 3 от Регламент 2015/2120 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска опция за неограничен достъп до интернет, без допълнителни разходи, предлагана от доставчик на услуги за достъп на неговите клиенти до интернет, която — щом е активирана — дава възможност на тези клиенти да използват услуги за видеострийминг, без така използваните данни да се приспадат от обема данни, включен в базовия месечен тарифен план, но ограничава честотната лента, прилагана към това съдържание, независимо кои са неговите разпространители или доставчици, в сравнение с прилаганата към останалите категории трафик честотна лента, докато щом посочените клиенти не са активирали тази опция, честотната лента е на едно и също равнище за целия трафик, включително за видеострийминга, но използваният обем данни се приспада от обема данни, за който същите клиенти са подписали договор.
По съдебните разноски
36
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (осми състав) реши:
Член 3 от Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година за определяне на мерки относно достъпа до отворен интернет и за изменение на Директива 2002/22/ЕО относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги и на Регламент (ЕС) № 531/2012 относно роуминга в обществени мобилни съобщителни мрежи в рамките на Съюза
трябва да се тълкува в смисъл, че
не допуска опция за неограничен достъп до интернет, без допълнителни разходи, предлагана от доставчик на услуги за достъп на неговите клиенти до интернет, която — щом е активирана — дава възможност на тези клиенти да използват услуги за видеострийминг, без така използваните данни да се приспадат от обема данни, включен в базовия месечен тарифен план, но ограничава честотната лента, прилагана към това съдържание, независимо кои са неговите разпространители или доставчици, в сравнение с прилаганата към останалите категории трафик честотна лента, докато щом посочените клиенти не са активирали тази опция, честотната лента е на едно и също равнище за целия трафик, включително за видеострийминга, но използваният обем данни се приспада от обема данни, за който същите клиенти са подписали договор.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: румънски.