62008FJ0011_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A F‑11/08. sz. ügyben,
az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján az Európai Rendőrségi Hivatal létrehozásáról szóló egyezmény (Europol‑egyezmény) 40. cikkének (3) bekezdése és az Europol személyzeti szabályzata 93. cikkének (1) bekezdése alapján
Jörg Mölling, az Európai Rendőrségi Hivatalhoz kirendelt nemzeti szakértő (lakóhelye: Hága [Hollandia], képviseli kezdetben: P. de Casparis ügyvéd, később: P. de Casparis, N. D. Dane és W. J. Dammingh ügyvédek)
felperesnek
az Európai Rendőrségi Hivatal (Europol)
(képviselik: D. Neumann és D. El Khoury, meghatalmazotti minőségben, segítőik: B. Wägenbaur és R. Van der Hout ügyvédek)
alperes ellen
benyújtott keresete tárgyában,
A KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉK (második tanács),
tagjai: S. Van Raepenbusch elnök, I. Boruta és H. Kanninen (előadó) bírák,
hivatalvezető: R. Schiano tanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2008. szeptember 9‑i tárgyalásra,
meghozta a következő
Ítéletet
Az ítélet indoklása
1. A Közszolgálati Törvényszék Hivatalához 2008. január 22‑én elektronikus úton érkezett keresetlevéllel (az eredeti példány benyújtására január 25‑én került sor) J. Mölling az Europol 2007. október 10‑i határozatának megsemmisítését kérte, amely megtagadta a kábítószerügyi egység vezető tisztviselői (first officer) beosztásának betöltésére irányuló kiválasztási eljárásban való részvételét.
Jogi háttér
2. Az Europol személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 1. cikke (1) bekezdésének a jelen ügyre alkalmazandó változata a következőképpen rendelkezik:
„[A] [személyzeti] szabályzatot az Europollal szerződéses viszonyban álló valamennyi alkalmazottra kell alkalmazni. Ezen alkalmazottak a következők:
– az Europol alkalmazottai, akiket egyrészről kizárólag az [Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján az Európai Rendőrségi Hivatal létrehozásáról szóló] Europol‑egyezmény 2. cikkének (4) bekezdésében említett illetékes hatóságoktól vesznek fel, illetve akiket másrészről akár e hatóságoktól, akár ezeken kívülről vehetnek fel;
– a helyi alkalmazottak, amennyiben őket [a] személyzeti szabályzat kifejezetten említi.”
3. A személyzeti szabályzat 2. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„[A] [személyzeti] szabályzat alkalmazásában:
»az Europol alkalmazottja«: az 1. függelék beosztásjegyzékében felsorolt beosztások betöltésére alkalmazott alkalmazottak, a helyi alkalmazottakkal betöltendőként megjelölt beosztások kivételével.
Ezeknek a beosztásoknak mindegyikére megállapítják, hogy melyeket tölthetnek be kizárólag az [Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján az Európai Rendőrségi Hivatal létrehozásáról szóló] Europol‑egyezmény 2. cikke (4) bekezdésében említett illetékes hatóságoktól felvett alkalmazottak, és melyeket tölthetnek be más alkalmazottak is.
A kizárólag az illetékes hatóságoktól felvett alkalmazottak által betölthető beosztásokra felvett személyeknek, a 6. cikknek megfelelően, csak határozott időre szóló munkaszerződés ajánlható fel az adott beosztásra.”
4. A személyzeti szabályzat 1. függelékének az Europol beosztásait felsoroló 1. cikke a következőképpen rendelkezik: „[a] 3. pont rendelkezéseire is figyelemmel az Europolnál az alábbi beosztások vannak: […]”. Az 1. függelék 1. cikkének utolsó albekezdése szerint „[e]z a lista az igazgatótanács egyhangú határozatával módosítható.”
5. A személyzeti szabályzat 6. cikke a következőket rögzíti:
„Az Europol teljes személyzetét – akár olyan beosztásba veszik fel őket, amely csak az Europol‑egyezmény 2. cikkének (4) bekezdésében említett illetékes hatóságoktól szerződtetett alkalmazottakkal tölthető be, akár olyan beosztásba, amelyre ez a korlátozás nem vonatkozik – kezdetben egy év és öt év közötti határozott időtartamra szerződtetik.
Az első szerződések megújíthatók. A határozott idejű szerződések teljes hossza – beleértve az esetleges megújítás időtartamát is – legfeljebb kilenc év.
Kizárólag azok az alkalmazottak szerződtethetők határozatlan időtartamra, akiket olyan beosztásba vettek fel, amelynek betöltése nem korlátozódik az Europol‑egyezmény 2. cikkének (4) bekezdésében említett illetékes hatóságoktól szerződtetett személyzetre, és azt követően, hogy két egymást követő határozott idejű szerződés során legalább hatéves szolgálati időtartamon keresztül kiváló színvonalú munkát végeztek.
[…]”
6. Az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján az Európai Rendőrségi Hivatal létrehozásáról szóló, 1995. július 26‑i egyezmény (HL C 316., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 8. kötet, 12. o.; a továbbiakban: Europol‑egyezmény) 2. cikkének (4) bekezdése a következőképpen határozza meg az illetékes hatóságokat, amelyekre a személyzeti szabályzat 6. cikke is utal:
„Ezen egyezmény alkalmazásában az »illetékes hatóságok« a tagállamoknak mindazokat az állami szerveit jelentik, amelyek a nemzeti jog szerint a bűncselekmények megelőzésére és leküzdésére hatáskörrel rendelkeznek.”
7. A személyzeti szabályzat II. címének „Alkalmazási feltételek” című 3. fejezetében található 24. cikk szövege a következő:
„(1) Az Europol alkalmazottainak alkalmazása során arra kell törekedni, hogy az Europol részére olyan személyek munkáját biztosítsák, akik megfelelnek az alkalmasság, a teljesítmény és a tisztesség legmagasabb követelményeinek. Az Europol alkalmazottainak kiválasztása során a személyes alkalmasság és a szakmai képesítés mellett figyelembe veszik annak a szükségességét, hogy az Európai Unió minden tagállamának állampolgára és minden hivatalos nyelve megfelelő képviseletet kapjon. Az Europol elkötelezte magát az esélyegyenlőségi politika mellett.
(2) Az Europol alkalmazottját kizárólag a 2. cikk (1) bekezdésének megfelelően lehet alkalmazni, amennyiben:
a) az Európai Unió tagállamai egyikének állampolgára, és állampolgári jogai maradéktalanul megilletik;
b) a katonai szolgálatra vonatkozó törvényekben rá nézve előírt minden kötelezettségnek eleget tett;
c) megfelel a szolgálati feladatai ellátásához szükséges erkölcsi követelményeknek;
d) fizikai állapota alapján alkalmas szolgálati feladatainak ellátására, és
e) tanúbizonyságot tesz az Európai Unió egyik hivatalos nyelvének alapos ismeretéről és egy további hivatalos nyelvének a szolgálati feladatainak ellátásához szükséges szintű ismeretéről.
[…]
(4) Az Europol alkalmazottainak felvétele során követendő kiválasztási eljárásokat a személyzeti szabályzat 2. függeléke határozza meg.”
8. A személyzeti szabályzat 2. függeléke 5. cikkének első bekezdése értelmében „[a] felvételi bizottság elvégzi a beérkezett pályázatok előminősítését a képesítések, a tapasztalat, a keresett profil és a személyzeti szabályzat 24. cikkének rendelkezéseiben előírt előzetes kiválasztási feltételek alapján”.
9. Az Europol igazgatója által hozott, a személyzeti szabályzat 6. cikke végrehajtásának általános kérdéseiről szóló 2006. december 8‑i határozat (a továbbiakban: 2006. december 8‑i határozat) (6) preambulumbekezdése a következőket rögzíti:
„Annak indoka, hogy az Europol azon beosztásaira nézve [amelyeket csak az Europol‑egyezmény 2. cikke (4) bekezdésében megjelölt illetékes nemzeti hatóságok tagjai közül felvett alkalmazottak tölthetnek be], a személyi állománynak a két határozott időtartamra szóló szerződés alapján felvett tagjaira maximalizált szolgálati idő vonatkozik, az, hogy a tagállamok a személyzeti állomány e tagjainak rotációját kívánták elérni, akiket ezt követően visszahelyeznek illetékes nemzeti hatóságukhoz (rotációs elv).” (The reason for prescribing a maximum period of service for all Europol staff on bold posts under two fixed-term contracts is that the Member States want a rotation of such staff members who should subsequently be re-integrated into the service of their competent national authority (the rotation principle) […]).
10. A 2006. december 8‑i határozat (15) preambulumbekezdése szerint „[a] személyzeti szabályzat 6. cikkének és 2. függelékének ésszerű értelmezése alapján az Europol tekintheti úgy, hogy a személyzeti állomány valamely korábbi tagja bizonyos időtartamú távollét után jogszerűen jelentkezhet új állásra, amely biztosítja, hogy adott állás tekintetében minden belső és külső jelölt egyenlő bánásmódban részesül, illetve hogy egyik jelölt sem képes a felvételi eljárás esetleges befolyásolására.” (Based on a reasonable interpretation of Article 6 and Appendix 2 of the Staff Regulations, Europol is not prevented from considering a previous staff member as eligible to apply for a new post following a period of absence which ensures that all candidates for a particular post, internal or external, are in an equal position and that no candidate may have influenced a forthcoming recruitment campaign).
11. A 2006. december 8‑i határozat 1. cikke a következőképpen határoz meg bizonyos, a határozatban használt fogalmakat:
„?1. pont? Beosztás az Europolnál: minden olyan beosztás, amely szerepel a személyzeti szabályzat 1. függelékében található listán, vagy ott szerepeltetni kívánják, kivéve az igazgató, az igazgatóhelyettesek és a személyzeti szabályzat 98–100. cikkében meghatározott helyi alkalmazottak beosztásait (»Europol Post«: Any post that is included or is intended to be included in the list of Europol posts set out in Appendix 1 of the Staff Regulations, with the exception of the Director, the Deputy Directors and local staff as provided for by Articles 98-100 of the Staff Regulations);
[…]
?6. pont? »illetékes [nemzeti] hatóságok«: az Europol‑egyezmény 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően a tagállamok mindazon állami szervei, amelyek a nemzeti jog szerint a bűnmegelőzésre és a bűnözés elleni küzdelemre hatáskörrel rendelkeznek (»Competent Authority«: In accordance with Article 2(4) of the Europol Convention, all public bodies existing in the Member States which are responsible under national law for preventing and combating criminal offences);
?7. pont? »Félkövér betűkkel jelölt beosztás«: minden olyan beosztás, amely csak az illetékes hatóságoktól felvett alkalmazottakkal tölthető be (»Bold Post« : Any Europol post which can be filled only by staff engaged from a Competent Authority);
?8. pont? »Nem félkövér betűkkel jelölt beosztás«: minden olyan beosztás, amely nem csak az illetékes hatóságoktól felvett alkalmazottakkal tölthető be (»Non-bold Post«: Any Europol post which can be filled by staff that do not need to be engaged from a Competent Authority).”
12. A 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 3. pontja úgy rendelkezik, hogy „[a] 2. cikk 4. pontjának sérelme nélkül az Europol alkalmazottai csak egy első szerződést köthetnek az Europollal” (Without prejudice to Article 2.4 below, only one First Contract shall be entered into with any individual).
13. A 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontja szerint „[a] 18 hónapos időtartam lejárta után, amely alatt a korábbi alkalmazott nem foglalt el beosztást az Europolnál, az újabb kiválasztási eljárást követően minden új munkaszerződést első szerződésnek kell tekinteni” (After a period of 18 months during which a former member of staff has been detached from any Europol post, and following a new selection procedure, any new Employment Contract shall be deemed to be a First Contract).
14. Az Europol‑megállapodás 40. cikkének (3) bekezdése szerint „[a]z Európai Közösségek ideiglenes és kisegítő alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételekkel kapcsolatos szabályokban rögzített jogorvoslati rendelkezéseket értelemszerűen az Europol alkalmazottaira is alkalmazni kell”. Ennek megfelelően a személyzeti szabályzat 92. és 93. cikkének rendelkezései megfelelnek az Európai Közösségek tisztviselői személyzeti szabályzata 90. és 91. cikkének, amelyeket az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek 117. cikke alapján az Európai Közösségek ideiglenes és kisegítő alkalmazottaira is értelemszerűen alkalmazni kell.
A jogvita alapjául szolgáló tényállás
15. A felperes német rendőrségi tisztviselő, aki 1999. szeptember 1‑jén lépett be az Europol kábítószerügyi egységéhez vezető tisztviselőként (first officer). Szerződése, amelyet az Europol személyzeti szabályzatának az annak módosításáról szóló, 2006. december 4‑i tanácsi határozat (HL C 311., 1. o.) elfogadása előtti változata 6. cikkének első francia bekezdése alapján kötöttek, 2005. augusztus 31‑én járt le.
16. Ekkor a felperes visszatért a német rendőrség kötelékébe, ahol 1999. szeptember 1‑je előtt dolgozott, és ahonnan 2005. szeptember 1‑jétől kirendelt szakértőként (seconded expert) az Europolhoz rendelték ki. E kirendelést, amelynek eredetileg 2007. február 28‑án kellett volna véget érnie, 2008. február 28‑ig, a felperes kirendelési szerződésének módosításával meghosszabbították. A felperes állítása szerint az Europol részéről már a kirendelés kezdetén közölték vele, hogy a kirendelés lejártakor „alkalmazottként visszatérhet az Europolhoz”.
17. 2007. július 13‑án az Europol álláshirdetést tett közzé a kábítószerügyi részleg vezető tisztviselői beosztásának (a továbbiakban: a vitatott beosztás) betöltésére. Az álláshirdetés „Általános feltételek (a személyzeti szabályzat 24. cikke)” című 3.1. pontja szerint a vitatott beosztás betöltőjének „az Európai Unió valamely tagállama illetékes hatósága tagjának kell lennie, akit állampolgári jogai maradéktalanul megilletnek (félkövér betűkkel jelölt beosztások)”.
18. A felperes benyújtotta jelentkezését a vitatott beosztásra.
19. A személyzeti szabályzat 2. függelékében szereplő felvételi bizottság elvégezte a jelöltek előminősítését, amelynek során a felperest első helyre rangsorolta.
20. 2007. október 10‑én az Europol kábítószerügyi egységének vezetője szóban tájékoztatta a felperest, hogy pályázata nem volt elfogadható, mivel nem felelt meg a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontjában foglalt feltételeknek. A kábítószerügyi egység vezetője szerint az Europollal az 1999. szeptember 1‑je és 2005. augusztus 31. közötti időtartamra megkötött szerződés lejártát követően a felperes vonatkozásában nem valósult meg az említett rendelkezésben foglalt feltétel, mely szerint legalább 18 hónapig nem foglalt el beosztást az Europolnál.
21. 2007. október 11‑én a felperes panasszal élt az Europol 2007. október 10‑i határozatával szemben, amelyben vitatta az Europol által a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának adott értelmezést.
22. 2007. október 23‑án kelt határozatával az Europol elutasította a panaszt.
Eljárás és a felek kérelmei
23. Pervezető intézkedések keretében a Közszolgálati Törvényszék az eljárási szabályzat 55. cikke (2) bekezdésének d) pontja alapján felhívta a feleket, hogy nyújtsanak be bizonyos dokumentumokat.
24. A felhívásra válaszul a felperes benyújtotta az Europollal az 1999. szeptember 1‑je és 2005. augusztus 31. közötti időtartamra megkötött munkaszerződésének másolatát. Az Europol benyújtotta a vitatott beosztásra kiírt álláshirdetés másolatát, az említett beosztást érintő kiválasztási eljárásban részt vevő másik két, a felperes által az egyenlő bánásmód elvének megsértésére alapított jogalap keretében megnevezett pályázókra vonatkozó dokumentumokat, valamint a kábítószerügyi egységhez kirendelt szakértő munkaköri leírását (Job description for the Seconded Ex pert to the Drugs Unit), amelyet a felperes szerkesztett, és a kábítószerügyi egység vezetője hagyott jóvá.
25. A felperes azt kéri, hogy a Közszolgálati Törvényszék:
– semmisítse meg az Europolnak a felperestől a vitatott beosztás betöltésére irányuló kiválasztási eljárásban való részvétel lehetőségét megtagadó 2007. október 10‑i határozatát;
– semmisítse meg a panaszt elutasító 2007. október 23‑i határozatot;
– kötelezze az Europolt a költségek viselésére, beleértve az ügyvédi munkadíjat is.
26. Az Europol azt kéri, hogy a Közszolgálati Törvényszék:
– utasítsa el a keresetet;
– kötelezze a felperest az eljárás költségeinek viselésére.
A kereset tárgyáról
27. Az Europol 2007. október 10‑i határozatának megsemmisítésén felül, amely nem tette lehetővé számára, hogy részt vegyen a vitatott beosztás betöltését célzó kiválasztási eljárásban, a felperes kéri a panaszát elutasító 2007. október 23‑i határozat megsemmisítését is. Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy a formálisan valamely panaszt elutasító határozat ellen irányuló megsemmisítés iránti kérelem, amennyiben e határozat önálló tartalommal nem rendelkezik, magában foglalja azon aktusnak a Közszolgálati Törvényszék előtti megtámadását, amellyel szemben a panaszt benyújtották (lásd ebben az értelemben a Bíróság 293/87. sz., Vainker kontra Parlament ügyben 1989. január 17-én hozott ítéletének [EBHT 1989., 23. o.] 8. pontját; az Elsőfokú Bíróság T‑309/03. sz., Camós Grau kontra Bizottság ügyben 2006. április 6‑án hozott ítéletének [EBHT 2006., II‑1173. o.] 43. pontját; a Közszolgálati Törvényszék F‑103/07. sz., Duta kontra Bíróság ügyben 2008. szeptember 4‑én hozott ítéletének [az EBHT‑ban még nem tették közzé, jelenleg az Elsőfokú Bíróság előtt T‑475/08. P. számon folyamatban lévő fellebbezési ügy] 23. pontját).
28. A felperes panasza az Europol 2007. október 10‑i határozata ellen irányult, amely nem tette lehetővé számára, hogy részt vegyen a vitatott beosztás betöltését célzó kiválasztási eljárásban. Ennélfogva úgy kell tekinteni, hogy a felperes keresete e határozat ellen irányul.
A jogkérdésről
29. Keresete alátámasztására a felperes két jogalapra hivatkozik, egyrészt a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának téves alkalmazására és a jogbiztonság elvének megsértésére, másrészt az egyenlő bánásmód elvének megsértésére.
30. Elsőként a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának téves alkalmazására és a jogbiztonság elvének megsértésére vonatkozó jogalapot kell megvizsgálni.
A felek érvei
31. A felperes először emlékeztet a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának tartalmára, mely szerint egy 18 hónapos időtartam lejárta után, amely alatt a korábbi alkalmazott (any Europol post) nem foglalt el beosztást az Europolnál, valamint újabb kiválasztási eljárást követően minden új munkaszerződést első szerződésnek kell tekinteni.
32. A felperes emellett előadja, hogy az Europollal kötött szerződése 2005. augusztus 31‑i lejártát követően „kirendelt szakértőként” dolgozott az Europolnál. Mivel azonban ez a munkakör nem szerepel a személyzeti szabályzat 1. függelékében, nem lett volna szabad őt azzal az indokkal kizárni a kiválasztási eljárásból, hogy nem felel meg a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontjában foglalt feltételeknek.
33. A felperes hozzáteszi, hogy az Europol által a „Europol post” és a „Europol Post” kifejezések között a kisbetűvel, illetve nagybetűvel való írás alapján tett megkülönbözetést a 2006. december 8­‑i határozat szövegében semmi nem támasztja alá. Amennyiben fennállna e két fogalom különbözősége, azt nyilvánvalóvá kellene tenni az említett határozatban. A személyzeti szabályzat és a 2006. december 8‑i határozat azonban különbségtétel nélkül használja e két fogalmat.
34. A felperes végül előadja, hogy hat éven át dolgozott az Europolnál, míg az Europol személyzetének „rotációjára” előírt határidőt időközben kilenc évben állapították meg.
35. Az Europol elsősorban emlékeztet a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontja beiktatásának indokára. Az Europol álláspontja szerint a személyzeti szabályzat 6. cikke azon alkalmazottak szerződéseit szabályozza, akik a félkövér betűkkel jelölt beosztásokat (bold posts) töltik be, vagyis a nemzeti rendőr- és vámhatóságoktól érkező alkalmazottak részére fenntartott beosztásokat, amelyek betöltői az Europollal kötött szerződésük lejárta után visszatérnek nemzeti hatóságaikhoz. A személyzeti szabályzat 6. cikke szerint tehát ezek a szerződések határozott tartamúak, ezért mondja ki a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontja, hogy azok a személyek, akik az Europol alkalmazottai voltak, csak 18 hónapos „távolléti idő” lejárta után köthetnek új szerződést az Europollal.
36. Az Europol másodsorban azt állítja, hogy a felperes által hivatkozott jogalap megalapozatlan, mind a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának szövegezésére, mind annak céljára tekintettel.
37. Először is, a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontja két konjunktív feltételt ír elő. A felperes megfelelt az első feltételnek, mivel korábban az Europol alkalmazottja volt. Ezzel szemben a felperesre nem áll, hogy 18 hónapig „nem foglalt el beosztást az Europolnál”. E tekintetben az Europol szerint ahhoz, hogy valaki a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontja szerint „[ne] foglal[jon] el beosztást az Europolnál”, az szükséges, hogy semmilyen jogi, illetve ténybeli kapcsolat ne álljon fenn az Europol és korábbi alkalmazottja között.
38. Az Europol ezt követően kifejti, hogy a 2006. december 8‑i határozat (6) preambulumbekezdése szerint az Europol‑egyezményben részes tagállamok megállapodtak abban, hogy az Europol félkövér betűkkel jelölt beosztásokat betöltő alkalmazottai csak határozott ideig dolgozhatnak az Europolnál, hogy sor kerülhessen „rotációjukra”, és így eredeti nemzeti hatóságaikhoz való visszatérésükre. Az Europol szerint a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontjában szereplő „nem foglal el beosztást az Europolnál” kifejezést ennek megfelelően kell értelmezni.
39. Emellett a 2006. december 8‑i határozat (15) preambulumbekezdése szerint az Europol korábbi alkalmazottja csak 18 hónapos „távolléti idő” lejárta után jelentkezhet újabb állásra, ami lehetővé teszi az összes pályázó egyenlőségének garantálását.
40. A jelen ügyben az Europollal kötött hatéves szerződése lejártának másnapján a felperest saját állama „kirendelt szakértőként” rendelte ki az Europolhoz. E minőségében továbbra is az Europol számára, illetve annak felügyelete alatt dolgozott.
41. Az Europol végül azt állítja, hogy a felperesnek kell bizonyítania, hogy megfelel a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontjában foglalt összes feltételnek. A felperes azonban lényegében csupán arra szorítkozik, hogy cáfolja a „Europol post” és a „Europol Post” kifejezések között, a „post” szó kis „p” betűvel, illetve nagy „P” betűvel való írása alapján tett megkülönbözetést.
Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
42. A személyzeti szabályzat 2. cikke (1) bekezdésének első francia bekezdése mindenekelőtt rögzíti, hogy „[a] személyzeti szabályzat alkalmazásában […] »az Europol alkalmazottja« […] az 1. függelék beosztásjegyzékében felsorolt beosztások betöltésére alkalmazott alkalmazottak, a helyi alkalmazottakkal betöltendőként megjelölt beosztások kivételével”.
43. A személyzeti szabályzat 2. cikke (1) bekezdésének második albekezdése ezt követően különbséget tesz azon beosztások között, „[a]melyeket […] kizárólag az Europol‑egyezmény 2. cikke (4) bekezdésében említett illetékes hatóságoktól felvett alkalmazottak [tölthetnek be], és [a]melyeket [be]tölthetnek […] más alkalmazottak is”.
44. Végül a személyzeti szabályzat 2. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdéséből azt következik, hogy a kizárólag az illetékes hatóságoktól felvett alkalmazottak által betölthető beosztásokra felvett személyeknek, akikre az Europol‑egyezmény 2. cikkének (4) bekezdése vonatkozik, csak határozott időre szóló munkaszerződés ajánlható fel az adott beosztásra. Ez a rendelkezés a személyzeti szabályzat 6. cikkére utal, amely a határozott idejű szerződéssel létesíthető alkalmazotti jogviszony vonatkozásában maximalizált időtartamot állapít meg. Ez a jelenleg kilencéves időtartam a személyzeti szabályzat 6. cikkének az Europol személyzeti szabályzatának módosításáról szóló, 2006. december 4‑i tanácsi határozattal történt módosítását megelőzően hat év volt.
45. A jelen ügyben a felperes által 1999. szeptember 1‑je és 2005. augusztus 31. között elfoglalt beosztás a személyzeti szabályzat 2. cikkének (1) bekezdésében előírt időbeli korlátozás hatálya alá tartozott, aminek következtében a felperesnek 2005. augusztus 31‑én távoznia kellett állásából.
46. Ugyanakkor meg kell állapítani, hogy az a szabály, amely a személyzeti szabályzat 2. cikkének (1) bekezdésében szereplő személyek munkaszerződésére nézve maximális időtartamot határoz meg, nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy az Europol ismét munkaszerződést kössön az említett személyekkel, amennyiben azok 18 hónapon keresztül nem foglaltak el beosztást az Europolnál. A 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontja ugyanis a következőképpen rendelkezik: „[a] 18 hónapos időtartam lejárta után, amely alatt a korábbi alkalmazott nem foglalt el beosztást az Europolnál, és újabb kiválasztási eljárást követően minden új munkaszerződést első szerződésnek kell tekinteni”.
47. A jelen ügyben a jogvita tárgya annak megállapítása, hogy a felperes által 2005. szeptember 1‑jétől eredetileg 18 hónapos, ám később 2008. február 28‑ig meghosszabbított időtartamra elfoglalt beosztás olyan beosztás volt‑e, amely a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontja alapján kizárta, hogy a felperes betöltse a vitatott beosztást.
48. Az Europol nem állítja, hogy a felperes az Europolnál kirendelt szakértői minőségében 2005. szeptember 1‑je és 2008. február 28. között a személyzeti szabályzat 1. függelékében szereplő beosztást foglalt el. Az Europol ugyanakkor azt állítja, hogy a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontjában az „Europolnál elfoglalt beosztásra” (any Europol post) utalás nem csak a személyzeti szabályzat 1. függelékében szereplő beosztásokra vonatkozik. Ennek alátámasztására az Europol a felperes panaszát elutasító határozatban kiemelte, hogy a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának szövege nem a „Europol Post” kifejezésnek az említett határozat 1. cikke 1. pontjában foglalt meghatározására utalt. Az Europol álláspontja szerint az a körülmény, hogy a 2006. december 8‑i határozat 2. cikkének 4. pontjában a „post” szót nem nagy „P” betűvel írták, ahogy az említett határozat 1. cikke 1. pontjában, valójában azt jelenti, hogy az „Europol post” kifejezés minden Europolon belüli beosztásra vonatkozik, nem pedig csak a 2006. december 8‑i határozat 1. cikke 1. pontjában szereplőkre.
49. Keresetlevelében a felperes cáfolja az Europol ezen érvét, utóbbi pedig ellenkérelmében nem reagált a felperes ezen észrevételére. Ugyanakkor az előadó bíró által a tárgyaláson feltett kérdésre válaszolva az Europol pontosította, hogy végső soron fenntartja a 2006. december 8‑ határozat 2. cikkének 4. pontjában kis „p” betűvel írt „post” szó használatából levonandó következtetésekre vonatkozó érvét.
50. Az Europol emellett kifejti, hogy a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának szövege megerősíti az Europolnak az említett cikk rendelkezéseire vonatkozó értelmezését, mivel e rendelkezés minden Europol beosztásra (detached from any Europol post) vonatkozik, ami azt bizonyítja, hogy a 2. cikk 4. pontja nem csak mindenfajta jogi, hanem mindenfajta ténybeli kapcsolat hiányát is előírja az Europol és korábbi alkalmazottja között.
51. Az Europol végül kifejti, hogy a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának szó szerinti értelmezését megerősíti e rendelkezések céljának elemzése is.
52. Elsőként meg kell vizsgálni, hogy a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának szövegszerű értelmezése megerősíti‑e az Europol álláspontjának megalapozottságát.
53. Ami egyrészről azt a kérdést illeti, hogy a „Europol post” kifejezésben eltérő értelmet kell‑e tulajdonítani a „post” szónak attól függően, hogy nagy „P” betűvel vagy kis „p” betűvel írják, mindenekelőtt meg kell jegyezni, hogy a 2006. december 8‑i határozat 1. cikkében meghatározott összes fogalom nagybetűvel kezdődik.
54. Másodszor, a 2006. december 8‑i határozat olvasata alapján megállapítható, hogy annak összes rendelkezésében (az 1. cikk 7. pontjában, az 1. cikk 8. pontjában, az 5. cikk 5. pontjában, az 5. cikk 5.1. pontjában, az 5. cikk 5.2. pontjában) kis „p” betűvel szerepel a „Europol post” kifejezés, nem csak a 2. cikk 4. pontjában, és emellett nyilvánvaló, hogy ez a kifejezés e rendelkezésekben nem bír eltérő értelemmel, mint a 2006. december 8‑i határozat 1. cikke 1. pontjában szereplő kifejezés, mivel ellenkező esetben az említett cikkben szereplő „Europol Post” kifejezés meghatározása semmilyen tartalmat nem hordozna. Mindezek alapján a 2006. december 8‑i határozat nem tesz következetesen különbséget a „Europol Post” és a „Europol post” kifejezések között attól függően, hogy a „post” szót kis „p” betűvel vagy nagy „P” betűvel írják.
55. Harmadszor meg kell jegyezni, hogy a személyzeti szabályzat 1. függelékének angol nyelvű változata a „post” kifejezést kis „p” betűvel használja, mind címében, mind szövegében.
56. Végül, amennyiben a 2006. december 8‑i határozat megalkotója különbséget kívánt volna tenni a „Europol Post” és a „Europol post” kifejezések között, a helyes jogszabályszerkesztés elvei szerint ezt világosan meg kellett volna jelenítenie a határozatban, ami nem történt meg.
57. Másrészt azzal az érvvel kapcsolatban, mely szerint az „any” szó használata a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjában szereplő „any Europol post” kifejezésben azt bizonyítaná, hogy az említett kifejezés a munkaviszony minden típusára vonatkozik, és nem csupán a személyzeti szabályzat 1. függelékében meghatározottakra, meg kell állapítani, hogy ezen érv nem meggyőző. Ez a kifejezés valójában úgy is érthető, hogy az a 2006. december 8‑i határozat 1. cikke 1. pontjában foglalt „Europol Post” kifejezés meghatározása értelmében vett bármely beosztásra vonatkozik. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a „Europol Post” kifejezést a 2006. december 8‑i határozat 1. cikkének 1. pontja a személyzeti szabályzat 1. függelékében meghatározott „any postként” határozza meg. Emellett a 2006. december 8‑i határozat 1. cikkének 7. és 8. pontja az „Any Europol post” kifejezést tartalmazza, márpedig nem kétséges, hogy e rendelkezések kizárólag az említett határozat 1. cikke 1. pontjában meghatározott beosztásokra vonatkoznak.
58. A fenti megfontolások összességéből az következik, hogy a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának szövegszerű értelmezése alapján a „Europol post” kifejezésnek nem tulajdonítható más tartalom, mint az említett határozat 1. cikke 1. pontjában meghatározott „Europol Post” kifejezésnek, és így nem erősíthető meg az Europol azon felvetése, mely szerint az „any Europol post” kifejezés a személyzeti szabályzat 1. függelékében nem említett beosztásokra is vonatkozna.
59. A jelen ügyben azt kell megvizsgálni, hogy a felperes, aki 2005. szeptember 1‑je és 2008. február 28. között olyan kirendelt szakértői beosztást foglalt el az Europolnál, amely nem szerepel a személyzeti szabályzat 1. függelékében található listán, a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjában foglaltak szerint „[nem foglalt el] beosztást […] az Europolnál”.
60. Az kétségtelen, hogy a felperes és az Europol 2005. szeptember 1‑je és 2008. február 28. között nem állt fenn szerződéses viszony. A felperes szakértőkénti kirendelése az Europolhoz az Europol és a „Polizeipräsident in Berlin” közötti megállapodás eredménye, amely meghatározta a felperes jogállását, feladatait, jogait és kötelezettségeit. Emellett fontos rámutatni arra, hogy sem a személyzeti szabályzat, sem az Europol által elfogadott és a Közszolgálati Törvényszékkel közölt határozatok nem tartalmaznak rendelkezéseket a kirendelt szakértőkre vonatkozóan. A fenti megállapításokból következik, hogy kirendelt szakértőként a felperes a német rendőrség tisztviselője volt, akit a német rendőrség az Europol rendelkezésére bocsátott a megállapodásban megállapított keretek és feltételek között.
61. Azt is meg kell vizsgálni, hogy az Europol által hivatkozott ténybeli körülmények megkérdőjelezhetik‑e ezt a következtetést.
62. E tekintetben rá kell mutatni arra, hogy a szolgálati idő vonatkozásában előírt maximális időtartam személyzeti szabályzat 6. cikke általi megállapításának egyik célja a 2006. december 8‑i határozat (6) preambulumbekezdése szerint az, hogy biztosítsa a személyzet „rotációját”, vagyis azt, hogy azok a személyek, akik letöltötték a maximális időtartamot az Europolnál, ezt követően kötelesek legyenek visszatérni nemzeti hatóságukhoz.
63. A jelen ügyben az Europol benyújtotta a Közszolgálati Törvényszékhez a „Job Description for the Seconded Expert to the Drugs Unit” (a kábítószerügyi egységhez kirendelt szakértő munkaköri leírása) című, 2006. július 19‑én kelt dokumentumot, amelyet a felperes szerkesztett és a kábítószerügyi egység vezetője hagyott jóvá, és amelyből kitűnik, hogy a felperesnek aktívan részt kellett vennie az említett egység napi munkájában, emellett bizonyos alkalmakkor képviselnie kellett az Europolt, valamint köteles volt helyettesíteni a kábítószerügyi egység vezetőjét annak távollétében. Azt is fontos kiemelni, hogy az említett dokumentumban szerepel, hogy „[k]irendelt szakértői minőségében és feladatkörében felügyeli és koordinálja a kábítószerügyi egység egyes részlegeinek műveleti tevékenységét, engedélyezi a műveleti dokumentumok, jelentések és más iratok külső partnereknek való átadását, tájékoztatja a médiát, valamint szakpolitikai kérdésekben tanácsokkal látja el a kábítószerügyi egység vezetőjét. A kábítószerügyi egység vezetője és a kirendelt szakértő naponta megbeszélést tart” ([i?n his capacity as Seconded Expert and his special tasking, he supervises and co-ordinates the operational activities in the various Sections of the Drugs Unit, approves and authorises the distribution, to external partners, of operational documents, reports and other products, gives interviews to the media and advises the Head of the Drugs Unit on policy matters[; d]aily meetings between the Head of the Drugs Unit and the Seconded Expert take place).
64. Emellett az Europol a tárgyaláson azt állította, hogy a felperes pontosan ugyanazokat a feladatokat látta el a kábítószerügyi részlegen vezető tisztviselőként (first officer), mint kirendelt szakértőként. A feladatokban semmilyen változás nem következett be, a felperes továbbra is az egység vezetőjének helyettese (deputy head) maradt. Az Europol azt is előadta, hogy a felperes szerződésének 2005. augusztus 31‑i lejártát követően nem dolgozott Berlinben.
65. A tárgyaláson az Europol arról is tájékoztatást adott, hogy a felperes szerződésének 2005. augusztus 31‑i lejártát követően gyakorlati megfontolások indították az Europolt a felperes további, más jogállásban való foglalkoztatására.
66. A felperes nem vitatja, hogy a „Job Description for the Seconded Expert to the Drugs Unit” című dokumentum helyesen tartalmazza feladatkörét. Ugyanakkor a felperes képviselője a tárgyaláson azt állította, hogy „véleménye szerint nem ugyanazokról a feladatokról van szó [mint amelyeket a felperes vezető tisztviselői (first officer) minőségében ellátott, ellenkező esetben [a felperes] nem érezte volna szükségesnek, hogy új munkaköri leírást készítsen”. Emellett a felperes előadta, hogy kirendelt szakértőként nem volt jogosult a kábítószerügyi egység vezetője helyettesének (deputy head) feladatait ellátni, mivel ezeket csak az Europol alkalmazottja láthatja el.
67. A felperes, mint kirendelt szakértő jogi és ténybeli helyzetének vizsgálatából kitűnik, hogy bár formálisan visszatért a német rendőrséghez 2005. szeptember 1‑jén, valójában lényegileg továbbra is ugyanazokat a feladatokat látta el, mint korábban, eltérő jogállásban. A felperes emellett nem bizonyította, hogy 2005. szeptember 1‑je után milyen tekintetben változott meg alapvetően a munkaköre.
68. Ugyanakkor fontos rámutatni, hogy az Europol egyrészt megkövetelte, hogy a felperes 2005. augusztus 31. után hagyja el munkahelyét a személyzeti szabályzat 6. cikkében a szerződésre és annak meghosszabbításaira vonatkozóan előírt időbeli korlátozás betartása érdekében. Másrészt az Europol elfogadta, hogy a felperes kirendelt szakértőként továbbra is a szolgálatában maradjon, ami valójában lehetővé tette a felperes folyamatos tevékenységének biztosítását az Europolon belül, anélkül hogy vissza kellett volna térnie nemzeti hatóságához.
69. E feltételek között az Europol nem hivatkozhat megalapozottan a jelen ítélet 63–65. pontjában foglalt ténybeli körülményekre annak érdekében, hogy alátámassza a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjában foglalt rendelkezések olyan értelmezését, amely ellentétes azok világos és egyértelmű szövegezésével. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint ugyanis olyan előkészítő iratok hiányában, amelyek világosan tartalmazzák valamely rendelkezés megalkotóinak szándékát, kizárólag az elfogadott szöveg értelmére lehet hagyatkozni, és a szöveg tartalmára vonatkozó szövegszerű és logikus értelmezés alapján lehet annak jelentését megállapítani (lásd ebben az értelemben a Bíróság 15/60. sz., Simon kontra Bíróság ügyben 1961. június 1‑jén hozott ítéletét [EBHT 1961., 223. és 224. o.]; a Közszolgálati Törvényszék F‑10/06. sz., André kontra Bizottság ügyben 2006. december 14‑én hozott ítéletének [EBHT‑KSZ 2006., I‑A‑1‑183. o. és II‑A‑1‑755. o.] 44. pontját). Ennek megfelelően a szövegezésen alapuló értelmezés nem helyettesíthető egy adott ügy tényállását érintő megfontolásokon alapuló értelmezéssel.
70. Mindezek alapján a 2006. december 8‑i határozat 2. cikke 4. pontjának téves alkalmazására vonatkozó jogalapot el kell fogadni. Ennek következtében – a felperes által hivatkozott további jogalapok vizsgálatának szükségessége nélkül – az Europol 2007. október 10‑i határozatát meg kell semmisíteni.
A költségekről
71. Az eljárási szabályzat 87. cikkének 1. §‑a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
72. Mivel az Europol pervesztes lett, és a felperes kérte, hogy az alperest kötelezzék a költségek viselésére, az Europolt kötelezni kell az eljárás összes költségeinek viselésére.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján
A KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉK (második tanács)
a következőképpen határozott:
1) A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) 2007. október 10‑i azon határozatát, amely megtagadta J. Möllingtől a kábítószerügyi egység vezető tisztviselői (first officer) beosztásának betöltésére irányuló kiválasztási eljárásban való részvétel lehetőségét.
2) A Közszolgálati Törvényszék az Europolt kötelezi az összes költség viselésére.