62020TJ0177_RES
T‑177/20. sz. ügy
Erwin Leo Himmel
kontra
Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala
A Törvényszék ítélete (harmadik tanács), 2021. június 2.
„Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Hispano Suiza európai uniós szóvédjegy bejelentése – HISPANO SUIZA korábbi európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)”
Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – A korábbi védjeggyel való összetéveszthetőség – Értékelési szempontok
(207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont)
(lásd: 38–42. pont)
Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegy meghatározása és megszerzése – Viszonylagos kizáró okok – Azonos vagy hasonló áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott azonos vagy hasonló korábbi védjegy jogosultja általi felszólalás – Az érintett áruk vagy szolgáltatások hasonlósága – Értékelési szempontok – Kereskedelmi gyakorlat
(207/2009 tanácsi rendelet, 8. cikk, (1) bekezdés, b) pont)
(lásd: 44–46., 51–56., 61. pont)
Összefoglalás
G. A. R. Monfort védjegybejelentést nyújtott be az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalához (EUIPO) a Hispano Suiza európai uniós szóvédjegy vonatkozásában, gépkocsik tekintetében. E. L. Himmel felszólalást nyújtott be e védjegy lajstromozásával szemben azzal az indokkal, hogy összetéveszthetőség áll fenn a korábbi HISPANO SUIZA európai uniós szóvédjegyével, amelyet órák és más időmérő eszközök, valamint ruházati cikkek, cipők és fejfedők tekintetében lajstromoztak.
Miután az EUIPO elutasította e felszólalást, E. L. Himmel keresetet nyújtott be a Törvényszékhez.
Ítéletében a Törvényszék hatályon kívül helyezi az EUIPO határozatát, és pontosítja az áruk vagy szolgáltatások hasonlóságának a 207/2009 rendelet (
1
) 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja keretében történő értékelésének kritériumait, kimondva, hogy valamely kereskedelmi gyakorlat fennállása e vizsgálat céljából releváns kritérium lehet.
A Törvényszék álláspontja
Mindenekelőtt a Törvényszék emlékeztet a Bíróság Canon ítéletére, (
2
) amely szerint az ütköző védjegyekkel jelölt áruk vagy szolgáltatások összehasonlítása érdekében figyelembe kell venni az ezen áruk vagy szolgáltatások kapcsolatát jellemző összes releváns tényezőt, különösen az áruk vagy szolgáltatások jellegét, rendeltetését, használatát, valamint egymást helyettesítő vagy egymást kiegészítő voltát. A Törvényszék a Bíróság által elfogadott megfogalmazásra tekintettel hangsúlyozza, hogy a kritériumok e listája nem kimerítő, és azt egyébként a Törvényszék és a Bíróság ítélkezési gyakorlata is kiegészítette más kritériumokkal, így az érintett áruk szokásos eredetével, értékesítési csatornáikkal, vagy azzal a körülménnyel, hogy az áruk népszerűsítését ugyanazon szakfolyóiratok biztosítják.
Így a Törvényszék szerint nem kizárt, hogy az EUIPO által a határozatában meghatározottaktól eltérő kritériumok, nevezetesen a Canon ítéletben megállapított kritériumokon kívül az értékesítési csatornák és az értékesítési helyek azonossága is releváns lehet általában az áruk vagy szolgáltatások, valamint a jelen ügyben szereplő áruk hasonlóságának értékelése keretében. Ennélfogva a Törvényszék megállapítja, hogy az EUIPO tévesen alkalmazta a jogot, amikor elvi okokból kizárta az áruk hasonlóságának a kereskedelmi gyakorlat kritériumára tekintettel történő értékelését. A Törvényszék egyébként rámutat arra, hogy ezen kritériumot, különösen azt a körülményt, hogy az árukat és szolgáltatásokat gyakran együtt értékesítik, vagy hogy a fogyasztók szokásosnak tekintik, hogy az árukat ugyanazon védjeggyel értékesítik, az ítélkezési gyakorlatában már figyelembe vette az áruk vagy szolgáltatások hasonlóságának értékelésénél.
Ezt követően a Törvényszék megállapítja, hogy az a körülmény, hogy valamely kritériumot relevánsnak tekintenek a 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének értékelése keretében, nem jelenti szükségképpen azt, hogy e kritérium nem releváns az említett cikk (1) bekezdése b) pontjának alkalmazása keretében.
Egyébiránt a Törvényszék megállapítja, hogy először is az ítélkezési gyakorlat által kialakított minden egyes kritérium, függetlenül attól, hogy eredeti vagy további, csak egy kritérium a többi közül, másodszor, e kritériumok önállóak, és harmadszor, ezen kritériumok egyike önmagában is alkalmas arra, hogy megalapozza az ütköző áruk vagy szolgáltatások közötti hasonlóságot. (
3
) Továbbá, bár az EUIPO‑nak figyelembe kell vennie az érintett áruk kapcsolatát jellemző összes releváns tényezőt, figyelmen kívül hagyhatja azokat a tényezőket, amelyek nem relevánsak az áruk közötti kapcsolat szempontjából.
A fentiekre tekintettel a Törvényszék megállapítja, hogy egy bizonyos kereskedelmi gyakorlat fennállása releváns kritérium lehet az áruk vagy szolgáltatások hasonlóságának a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja keretében történő vizsgálata céljából.
Végül, mivel az EUIPO a szóban forgó áruk hasonlóságának értékelése során nem vizsgálta meg a kereskedelmi gyakorlat kritériumának relevanciáját és hatását, a Törvényszék megállapítja, hogy erről a kérdésről maga nem dönthet. Következésképpen az EUIPO általi ezen téves jogalkalmazás, valamint a megtámadott határozatnak az áruk szokásos eredetével és az értékesítési csatornákkal kapcsolatos kritériumok figyelembevételére vonatkozó indokolásának hiánya miatt a Törvényszék hatályon kívül helyezi e határozatot.
(
1
)	Az európai uniós védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.).
(
2
)	1998. szeptember 29‑iCanon ítélet (C‑39/97, EU:C:1998:442, 23. pont).
(
3
)	A 2016. január 21‑iHesse kontra OHIM ítéletre (C‑50/15 P, EU:C:2016:34, 23. pont) tekintettel.