62010CJ0316_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C‑316/10. sz. ügyben,
az EUMSZ 276. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Vestre Landsret (Dánia) a Bírósághoz 2010. július 1‑jén érkezett, 2010. június 28‑i – a Bírósághoz 2010. augusztus 26‑án érkezett, 2010. augusztus 24‑i határozatával helyesbített – határozatával terjesztett elő az előtte
a Danske Svineproducenter
és
a Justitsministeriet
között
az Union européenne du commerce de bétail et de la viande
részvételével
folyamatban levő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (harmadik tanács),
tagjai: K. Lenaerts tanácselnök, J. Malenovský, R. Silva de Lapuerta, Juhász E. és D. Šváby (előadó) bírák,
főtanácsnok: Y. Bot,
hivatalvezető: A. Impellizzeri tanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2011. szeptember 15‑i tárgyalásra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
– a Danske Svineproducenter képviseletében H. Sønderby Christensen advokat,
– az Union européenne du commerce de bétail et de la viande képviseletében J.‑F. Bellis, A. Bailleux avocats és E. Werlauff advokat,
– a dán kormány képviseletében V. Pasternak Jørgensen, meghatalmazotti minőségben, segítője: P. Biering advokat,
– az Európai Bizottság képviseletében B. Schima és H. Støvlbæk, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
Az ítélet indoklása
1. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EUMSZ 288. cikk második bekezdésének, az állatoknak a szállítás és a kapcsolódó műveletek közbeni védelméről, valamint a 64/432/EGK és a 93/119/EK irányelv és a 1255/97/EK rendelet módosításáról szóló, 2004. december 22‑i 2005/1/EK tanácsi rendelet. (HL L 3., 1. o.) 3. cikke második bekezdése f) és g) pontjának, 37. cikkének, valamint ugyanezen 1/2005 rendelet I. melléklete II. fejezete 1.1. pontja f) alpontjának és 1.2. pontjának valamint VII. fejezete D. címének értelmezésére irányul.
2. E kérelmet a Danske Svineproducenter, a sertéstenyésztők szakmai szervezete és a Justitsministeriet (igazságügy‑minisztérium) között elsősorban annak tárgyában indult jogvitában terjesztették elő, hogy összeegyeztethető‑e az 1/2005 rendelettel az olyan kiegészítő nemzeti szabályozás, amely bizonyos tekintetben pontosítja e rendelet alkalmazását, mint az állatok szállítás közbeni védelméről szóló 2006. december 21‑i 1729. rendelet (bekendtgørelse om beskyttelse af dyr under transport, Lovtidende
2006 A, a továbbiakban: 1729/2006 rendelet), valamint hogy összeegyeztethetők‑e a hivatkozott rendelettel ez utóbbi rendelet bizonyos rendelkezései.
Jogi háttér
Az uniós jog
Az 1/2005 rendelet
3. Az 1/2005 rendelet (2), (6), (8), (10) és (11) preambulumbekezdése kimondja:
„(2) [Az1995. június 29‑i 95/29/EK irányelvvel (HL L 148., 52. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 17. kötet, 466. o.) módosított,] az állatok szállítás közbeni védelméről [valamint a 90/425/EGK és a 91/496/EGK irányelv módosításáról szóló] 1991. november 19‑i 91/628/EGK tanácsi irányelv [HL L 340., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 12. kötet, 133. o.; a továbbiakban: 91/628 irányelv] alapján a Tanács szabályokat fogadott el az állatok szállításának területén azon célból, hogy felszámolják az élőállat‑kereskedelem technikai akadályait, és lehetővé tegyék a piaci szervezetek zavartalan működését, miközben biztosítják az érintett állatok védelmének kielégítő szintjét.
[…]
.(6) A Tanács 2001. június 19‑én felszólította a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatokat a hatályos közösségi előírások hatékony végrehajtásának és szigorú érvényesítésének biztosítására az állatok védelmének és jólétének javítása, a fertőző állatbetegségek előfordulásának és terjedésének megelőzése, valamint további szigorú követelmények meghozatala érdekében, hogy megelőzzék az állatok fájdalmát és szenvedését abból a célból, hogy a szállítás közben és azt követően biztosítsák az állatok kíméletét és egészségét.
[…]
(8) Az állat‑egészségügyi és állatjóléti tudományos bizottság 2002. március 11‑én az állatok szállítás közbeni jólétére vonatkozó véleményt fogadott el. A közösségi előírásokat ezért az új tudományos bizonyítékok figyelembevétele érdekében módosítani kell, elsőbbséget adva egyúttal ezeknek a közvetlen jövőben való érvényesíthetőségének megfelelő biztosításának.
[…]
(10) Az állatok szállítására vonatkozó közösségi előírások összehangolása terén a 91/628 […] irányelv alapján szerzett tapasztalatok, valamint az irányelv nemzeti szinten való átültetésekor tapasztalt különbségek miatt bekövetkező nehézségek fényében célszerűbb a közösségi szabályokat ezen a területen rendeletben meghatározni. Az egyes olyan állatfajokra vonatkozó részletes rendelkezések elfogadásáig, amelyeknek különleges igényeik vannak, és a közösségi állatállománynak csak egy nagyon korlátozott részét képviselik, helyénvaló megengedni a tagállamoknak, hogy az ilyen állatfajok szállítására vonatkozóan kiegészítő nemzeti szabályokat állapítsanak meg vagy tartsanak fenn.
.(11)	E rendeletnek a Közösségen belüli következetes és eredményes alkalmazásának biztosítása céljából annak az alapelvnek a tekintetében, amely szerint az állatok nem szállíthatók olyan módon, amely sérülést vagy túlzott szenvedést okozhat nekik, helyénvaló a különféle szállítási módokból fakadó különleges igényekre vonatkozó részletes rendelkezéseket megállapítani. Ezeket a részletes rendelkezéseket a fent említett alapelvnek megfelelően kell értelmezni és alkalmazni, és időben kell frissíteni, amikor különösen új tudományos szakvélemények fényében úgy tűnik, hogy azok már nem biztosítják a fenti alapelvnek való megfelelést egy‑egy adott állatfaj vagy szállítási mód esetén.”
4. Az 1/2005 rendelet 1. cikke értelmében:
„(1) Ezt a rendeletet az élő gerinces állatok Közösségen belüli szállítására kell alkalmazni […]
[…]
(3) Ez a rendelet nem jelenthet akadályt az olyan szigorúbb nemzeti intézkedésekre nézve, amelyek az állatok jólétének javítását célozzák a kizárólag a tagállam területén belüli szállítás, illetve a tagállam területéről kiinduló tengeri szállítás közben.
[…]»
5. E rendeletnek „Az állatok szállítására vonatkozó általános feltételek” című 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Az állatok nem szállíthatók vagy szállíttathatók oly módon, amely sérülést vagy szükségtelen szenvedést okozhat számukra.
Továbbá meg kell felelni a következő feltételeknek:
[…]
f) […] az állatjóléti feltételek rendszeres ellenőrzése és megfelelő biztosítása;
g) az állatok számára elegendő, a méretüknek és a tervezett szállításnak megfelelő alapterületet és magasság biztosítása;
[…]”
6. A szóban forgó rendelet 6. cikkének (3) bekezdése értelmében:
„A szállítmányozók az I. mellékletben meghatározott technikai szabályoknak megfelelően végzik az állatok szállítását.”
7. Az 1/2005 rendelet I. mellékletének II. fejezete tartalmazza a szállítóeszközökre vonatkozó technikai szabályokat. A valamennyi szállítóeszközre vonatkozó rendelkezést magában foglaló 1. pontja a következőképpen rendelkezik:
„1.1 A szállítóeszközöket, konténereket és felszereléseiket oly módon kell megtervezni, kialakítani, karbantartani és működtetni, hogy:
[…]
f) biztosítsák az állatok megközelítését, hogy ellenőrzésük és ellátásuk lehetséges legyen;
[…]
1.2. Az állatok bokszainak belsejében és a jármű belsejének minden szintjén elegendő helynek kell lennie a természetes testtartásban álló állatok feletti megfelelő szellőztetés biztosításához, anélkül hogy az állatok természetes mozgását bármi akadályozná.
[…]”
8. E melléklet III. fejezete a szállítási gyakorlatra vonatkozik. „A szállítás során” című 2. pontja a következő rendelkezést tartalmazza:
„2.1.	Az említett állatok és szállítóeszközök vonatkozásában az állatok számára biztosított férőhelynek legalább a VII. fejezetben megadott adatoknak meg kell felelnie.”
9. E mellékletnek az elsősorban a szállítás időtartamára vonatkozó V. fejezetének az egyéb háziállatok között a sertésfélékre vonatkozó 1. pontja a következő szabályokat rögzíti:
„[…]
1.2. Az […] említett fajokhoz tartozó állatok szállításának időtartama nem haladhatja meg a nyolc órát.
1.3. A 2.1. pontban meghatározott maximális szállítási időt a VI. fejezet kiegészítő követelményeinek teljesítése esetén túl lehet lépni.
[…]”
10. A hivatkozott VI. fejezet a többek között a sertésfélékhez tartozó háziállatok nagy távolságokon való szállítására vonatkozó kiegészítő rendelkezéseket tartalmazza, négy pontban.
11. E fejezet 1. pontja, amely valamennyi nagy távolságon történő szállításra vonatkozik, felsorolja követelményeket a tetőt, a padozatot, az almot és a válaszfalakat illetően, valamint a minimumkövetelményeket egyes fajok tekintetében. Ez utóbbi vonatkozásban a sertésfélék tekintetében alkalmazandó egyetlen feltétel az, hogy a nagy távolságon szállított állatok súlyának 10 kg‑nál nagyobbnak kell lennie, kivéve az anyaállatokkal együtt történő szállítást. A hivatkozott fejezet 2–4. pontja a konténeres szállítás közbeni vízellátásra, szellőztetésre, valamint a hőmérséklet ellenőrzésére vonatkozik közúti szállítóeszközök és hajózási rendszer alkalmazása esetén.
12. Ugyanezen I. melléklet VII. fejezete rögzíti a rakodási sűrűségre vonatkozó szabályokat. A következőképpen rendelkezik:
„Az állatok számára biztosított férőhelyeknek legalább az alábbi adatoknak meg kell felelnie:
[…]
D. Sertés
Vasúti és közúti szállítás
Minden sertésnek képesnek kell lennie legalább a természetes testtartásban való lefekvésre és felállásra.
Ezen minimális követelmények teljesítése érdekében 100 kg körüli súlyú sertések esetében a rakodási sűrűség nem haladhatja meg a 235 kg/m 2 ‑t.
A sertések fajtájától, méretétől és fizikai állapotától függően előfordulhat, hogy a fenti minimálisan szükséges területet növelni kell; az időjárási viszonyoktól és a szállítás időtartamától függően további legfeljebb 20 %‑os területnövelés is szükséges lehet.
[…]”
13. Az 1/2005 rendelet 37. cikkének értelmében a fent hivatkozott rendelkezéseket – főszabály szerint – 2007. január 5‑től kell alkalmazni. E cikk utolsó bekezdése ekképp rendelkezik:
„Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.”
A 91/628 irányelv és a 411/98/EK rendelet
14. A 91/628 irányelvet az 1/2005 rendelet helyezte hatályon kívül, 33. cikkének értelmében. Ezen irányelvet többek között a sertésfélékhez tartozó háziállatok tagállamokon belüli, tagállamokból induló, illetve oda irányuló szállítása.
15. Különösen a sertésféléket illetően, a 91/628 irányelv I. fejezete A. címe 2. pontjának a) és b) alpontja az 1/2005 rendeletben szereplőkkel analóg módon megfogalmazott, az állatok számára szolgáló rekeszek minimális magasságét illetően tiszteletben tartandó követelményeket ír elő.
16. E melléklet VI. fejezetének 47. pontja a rakodási sűrűségre vonatkozik. E pontnak a sertésfélékre vonatkozó D. címe az 1/2005 rendelet I. melléklete VII. fejezetének a jelen ítélet 12. pontjában idézett D. címével azonos módon került megfogalmazásra.
17. A hivatkozott melléklet VII. fejezetének a többek között a szállítás időtartamára vonatkozó 48. pontja a következő rendelkezéseket tartalmazza:
„[…]
2. A [többek között a sertésfélékhez tartozó háziállatok] szállításának időtartama nem haladhatja meg a nyolc órát.
3. A 2. pontban említett maximális szállítási idő meghosszabbítható, amennyiben a szállítóeszköz eleget tesz az alábbi kiegészítő követelményeknek:
[…]
– biztosított az állatokhoz való közvetlen hozzáférés,
[…]”
18. A 91/628 irányelv 13. cikke (1) bekezdésének végrehajtása céljából elfogadott, az élő állatok nyolc órát meghaladó időtartamú szállítására használt közúti járművekre vonatkozó kiegészítő állatvédelmi előírásokról szóló, 1998. február 16‑i 411/98/EK tanácsi rendelet (HL L 52., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 22. kötet, 294. o.) 1999. július 1‑jén lépett hatályba. Mellékletének 3. pontjával összefüggésben, 1. cikke értelmében e rendelet előírja, hogy ezeket a járműveket, különösen ha sertésfélék szállítására használják, „az állatok felügyelete és megfelelő ellátása érdekében […] úgy kell felszerelni, hogy minden szállított állat mindig közvetlenül megközelíthető legyen.”
19. A 411/98 rendeletet szintén hatályon kívül helyezte az 1/2005 rendelet, ez utóbbi 33. cikkének értelmében.
20. A C‑491/06. sz. Danske Svineproducenter ügyben 2008. május 8‑án hozott ítéletében (EBHT 2008., I‑3339. o.) a Bíróság megállapította:
„1) Valamely olyan nemzeti szabályozás, […] amely az állatok rekeszeinek magassága vonatkozásában számszerűsített adatokat tartalmaz a célból, hogy a szállítók a […] 91/628 […] irányelvben foglaltaknál pontosabb előírásokra támaszkodhassanak, a tagállamoknak az EK 249. cikkben biztosított mérlegelési mozgásterébe tartozhat, azzal a feltétellel, hogy e szabályozás, amely tiszteletben tartja az állatok szállítás közbeni védelmének e[zen] irányelv által követett célkitűzését, az arányosság elvének megsértésével nem akadályozza az ezen […] módosított irányelv által hasonlóképpen követett, az élőállat‑kereskedelem technikai akadályainak felszámolására és a piaci szervezetek zavartalan működésére irányuló célkitűzések megvalósítását. A nemzeti bíróság feladata annak vizsgálata, hogy szóban forgó szabályozás tiszteletben tartja‑e ezen elveket.
2) A […] 91/628/EGK […] irányelv melléklete VI. fejezete 47. pontjának D. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok jogosultak olyan nemzeti szabályok bevezetésére, amelyek szerint a 8 óra időtartamot meghaladó szállítási műveletek esetében a 100 kg‑os sertések tekintetében legalább 0,50 m 2
területet kell állatonként biztosítani.”
A nemzeti jog
21. Az 1729/2006 rendelet bizonyos szabályok tiszteletben tartásának kötelezettségét írja elő a sertésfélék szállítása tekintetében.
22. A rekeszek minimális magasságát illetően e rendelet 9. cikkének (1) bekezdése ekképp rendelkezik:
„A 40 kg vagy azt meghaladó súlyú sertések szállítása esetén az egyes fedélzetek között – a padlózat legmagasabb és a plafon legalacsonyabb pontja ([például] keresztgerenda vagy támfa alsó része) között mért – belső magasságnak szállítás közben az alábbi minimális követelményeknek kell megfelelnie:
>lt>3
23. Ugyanezen cikk (5) bekezdése a nyolc órát meghaladó szállítások esetében a következőképpen szabályozza az ellenőrzési magasságot:
„Amennyiben a 40 kg vagy azt meghaladó súlyú sertések szállításának teljes időtartama meghaladja a 8 órát, olyan szállítóeszközöket kell igénybe venni, amelyek – például emelhető tető és mozgatható fedélzet kombinálása vagy más hasonló szerkezet útján – mindenkor biztosítják valamennyi fedélzeten a padlózat legmagasabb és a plafon legalacsonyabb pontja (például keresztgerenda vagy támfa alsó része) között mért legalább 140 cm‑es belső ellenőrzési magasságot. A 140 cm‑es belső ellenőrzési magasság kialakításakor az állatok több fedélzeten történő szállítása esetén a felsőbb fedélzeteken szintén meg kell lennie legalább az (1) bekezdésben hivatkozott magasságnak.”
24. A rakodási sűrűségre vonatkozó követelményeket az 1792/2006 rendelet 2. melléklete rögzíti, amelynek a sertésekre vonatkozó D. címe ekképp rendelkezik:
„Vasúti szállítás és közúti szállítás nehéz tehergépjárművekkel, beleértve a pótkocsis járműveket
1. 8 óránál rövidebb időtartamú szállítás:
>lt>4
Az állatok fajtája, mérete és fizikai állapota szerint lehetséges, hogy a fent előírt minimum alapterület növelése szükséges. Maximum 20%‑os mértékű növelés válhat szükségessé az időjárási viszonyoktól és az utazás tartamától függően.
2. 8 órát meghaladó időtartamú szállítás:
>lt>5
[…]”
25. A szóban forgó rendelet 36. cikke (4) bekezdésének második albekezdése olyan átmeneti rendelkezést tartalmaz, amelyre a szállítók 2010. augusztus 15‑ig hivatkozhatnak a legkésőbb 2005. augusztus 15‑én forgalomba helyezett közúti járművek tekintetében. E rendelkezés értelmében:
„A 40 kg vagy azt meghaladó súlyú sertések [nyolc órát meghaladó] szállítása esetében az egyes fedélzetek közötti – a padlózat legmagasabb és a plafon legalacsonyabb pontja ([például] keresztgerenda vagy támfa alsó része) között mért – belső magasságnak a szállítás alatt meg kell felelnie az alábbi minimális követelményeknek:
>lt>6
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra terjesztett kérdés
26. 2005. május 14‑én a Danske Svineproducenter keresetet nyújtott be a Vestre Landsret‑hez (nyugati regionális bíróság) a Justitsministeriet ellen, arra hivatkozva, hogy az állatok szállítására vonatkozó, az 1729/2006 rendelet előtt hatályos dán szabályozás a sertésfélék tekintetében a rekeszek magasságát, a minimális ellenőrzési magasságot és a maximális rakodási sűrűséget illetően olyan rendelkezéseket írt elő, amelyek a közösségi jog több szabályával, különösen pedig a 91/628 irányelv rendelkezéseivel ellentétesek voltak. Az első előzetes döntéshozatali eljárás során a Bíróság e tekintetben a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben ezen irányelv e vonatkozásban való értelmezéséről a jelen ítélet 20. pontjában idézett megállapításokat tette.
27. A kérdést előterjesztő bíróság előtt folyó ugyanezen eljárás keretében az alapügy felperese ezt követően azt állította, hogy az 1729/2006 rendeletben szereplő hasonló rendelkezések ellentétesek az 1/2005 irányelvvel.
28. E körülményekre figyelemmel a Vestre Landsret újból az eljárás felfüggesztése mellett döntött, és a következő kérdést terjesztette előzetes döntéshozatalra a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni az […] EUMSZ 288. cikk második bekezdés[ét] és az 1/2005 tanácsi rendelet I. melléklete II. fejezete 1.1. pontjának f) alpontjával és II. fejezetének 1.2. pontjával, valamint [e melléklet] VII. fejezetének D. pontjával összefüggésben értelmezett 37. cikkét, valamint 3. cikkének f) és g) pontját, hogy a tagállamok nem fogadhatnak el a belső szállítási magassággal, az ellenőrzési magassággal és a rakodási sűrűséggel szemben támasztott részletes követelményeket meghatározó nemzeti rendelkezéseket?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Előzetes észrevételek
29. A Danske Svineproducenter és az Union européenne du commerce de bétail et de la viande azt kérik a Bíróságtól, hogy fogalmazza át a kérdést előterjesztő bíróság által előterjesztett kérdést oly módon, hogy kiterjessze, illetve pontosítsa ennek terjedelmét.
30. Ily módon, egyfelől, az alapügy felperese ezt kéri a Bíróságtól, hogy három, a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítéletnek alapul szolgáló eljárásban előterjesztett kérdésnek megfelelő kérdésre adjon választ.
31. Másfelől, az Union européenne du commerce de bétail et de la viande szerint az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdést úgy kellene átfogalmazni, hogy az az áruk szabad mozgásának, a jóhiszemű együttműködésnek az elvére, valamint az1/2005 rendelet 30. cikkének (2) bekezdésére is irányuljon E kérdésnek tehát nem a részletes követelményeket rögzítő nemzeti szabályokra, hanem a számszerűsített adatokra kell irányulnia, amelyek nem szerepelnek e rendeletben.
32. E tekintetben emlékeztetni kell, hogy a Bíróság és a nemzeti bíróságok között az EUMSZ 267. cikk szerinti együttműködés keretében egyedül az alapügyben eljáró és a meghozandó bírósági döntésért felelős nemzeti bíróság jogosult az ügy sajátosságaira figyelemmel megítélni azt, hogy egyrészt az ítélethozatala szempontjából szükséges‑e az előzetes döntéshozatal, másrészt a Bíróság számára feltett kérdések relevánsak‑e. A Bíróság elé terjesztendő kérdéseket tehát kizárólag a nemzeti bíróság határozhatja meg, és a felek nem módosíthatják azok tartalmát (lásd ebben az értelemben a C‑138/08. sz., Hochtief és Linde‑Kca‑Dresden ügyben 2009. október 15‑én hozott ítélet [EBHT 2009., I‑9889. o.] 20. és 21. pontját, és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
33. Egyébiránt, az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések tartalmának megváltoztatása vagy az alapügy felperesei által az észrevételeikben feltett további kérdések megválaszolása nem lenne összeegyeztethető a Bíróság azon feladatával, hogy biztosítsa, hogy a tagállamok kormányai, valamint az egyéb érdekelt felek a Bíróság alapokmánya 23. cikkének megfelelően benyújthassák észrevételeiket, figyelembe véve, hogy a fent hivatkozott rendelkezés értelmében csak az előzetes döntéshozatalra utaló határozatot kézbesítik az érdekelt feleknek (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Hochtief és Linde‑Kca‑Dresden ügyben hozott ítélet 22. pontját, és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
34. Ebből következik, hogy a Bíróság nem adhat helyt az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés újrafogalmazására irányuló, a Danske Svineproducenter és az Union européenne du commerce de bétail et de la viande által benyújtott kérelmeknek.
35. Egyébiránt nem kell helyt adni a a Danske Svineproducenter álatl benyújtott, az eljárás újraindítására irányuló kérelemnek, amely 2011. december 9‑én érkezett a Bíróság Hivatalához. Egyfelől ugyanis ez a kérelem lényegében azon ítéleten alapul, amelyben a Højesteret (legfelsőbb bíróság) elutasította azt a keresetet, amelyet az alapeljárás e fele nyújtott be az előzetes döntéshozatalra utaló határozattal szemben a célból, hogy az e határozatban szereplő kérdéshez viszonyítva kiegészítő kérdéseket terjesszenek előzetes döntéshozatalra a Bíróság elé. Másfelől, a C-381/10. sz., Astrid Preissl ügyben 2011. október 6‑án hozott ítéletre (az EBHT-ban még nem tették közzé) történő hivatkozással kapcsolatban meg kell állapítani, hogy semmiféle indokolás nem jelöli meg, hogy ezen ítélet miért igazolná az eljárás újraindítását a jelen előzetes döntéshozatali eljárás keretében.
A Bíróság válasza
36. Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy az 1/2005 irányelvet úgy kell‑e értelmezni, hogy ezzel ellentétes‑e, ha valamely tagállam a sertésfélék közúti szállítása tekintetében számszerűsített szabályokat rögzítő intézkedéseket fogad el, először is az állatok számára szolgáló rekeszek magasságát, másodsorban az állatok útközben történő ellenőrzését, harmadsorban pedig az egy állatra eső területet illetően, amennyiben, adott esetben, a szóban forgó szabályok aszerint változnak, hogy az általuk szabályozott szállítások időtartama meghaladja‑e a nyolc órát, vagy sem. A kérdést előterjesztő bíróság e szabályokat pontosan összeveti a hivatkozott rendelet 3. cikke második albekezdésének g) pontjával e rendelet I. melléklete II. fejezete 1.2. pontjával összefüggésben, 3. cikke második bekezdésének f) pontjával I. melléklete II. fejezete 1.1. pontjának f) pontjával összefüggésben, illetve 3. cikke második albekezdése g) pontjával I. melléklete VII. fejezete D. címével összefüggésben.
37. Ugyanakkor az előzetes döntéshozatalra utaló határozat fejtegetéseinek fényében olvasott kérdésének megfogalmazásával a szóban forgó bíróság azt hangsúlyozza, hogy a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítéletében a Bíróság már döntött arról, hogy az olyan nemzeti intézkedések, mint amelyek az alapügyben szerepelnek, összeegyeztethetők‑e a 91/628 irányelvvel, amelynek rendelkezései rendkívüli hasonlóságot mutatnak az 1/2205 rendelet rendelkezéseivel ezen intézkedések érintett szempontjai tekintetében. Erre figyelemmel, a Vestre Landsret arra keresi a választ, hogy az a tény, hogy a területet uniós szinten már rendelet, és nem irányelv szabályozza, hatással van‑e a tagállamok azon lehetőségére, hogy ilyen jellegű intézkedéseket fogadjanak el.
38. E tekintetben ki kell emelni, hogy az EUMSZ 288. cikk második és harmadik bekezdésével összhangban az irányelv, miközben az elérendő célokat illetően minden címzett tagállamra kötelező, a forma és az eszközök megválasztását a nemzeti hatóságokra hagyja, a rendelet viszont teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
39. Ily módon, az uniós jogforrások rendszerében betöltött szerepükből és jellegükből fakadóan a rendeletek előírásainak közvetlen hatályuk van a nemzeti jogrendszerekben, anélkül hogy szükség lenne arra, hogy a nemzeti hatóságok végrehajtási intézkedéseket fogadjanak el (a C‑278/02. sz. Handlbauer‑ügyben 2004. június 24‑én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑6171. o.] 25. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
40. Ennek ellenére az említett rendeletek egyes rendelkezéseinek végrehajtása érdekében szükséges lehet végrehajtási intézkedések elfogadása a tagállamok által (a fent hivatkozott Handlbauer‑ügyben hozott ítélet 26. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat)
41. Az állandó ítélkezési gyakorlatból egyébiránt az következik, hogy a tagállamok valamely rendelet végrehajtása érdekében intézkedéseket fogadhatnak el, ha azok nem akadályozzák annak közvetlen alkalmazását, ha azok nem rejtik el annak közösségi jellegét, és, a rendelet rendelkezései keretei között maradva, pontosítják a rendelet által biztosított mérlegelési jogkör gyakorlását (a C‑113/02. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 2004. október 14‑én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑9707. o.] 16. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.).
42. Következésképpen, az a körülmény, hogy az állatok szállítás közbeni védelmére vonatkozó uniós szabályozás már rendeletben szerepel, nem jelenti szükségszerűen azt, hogy valamennyi, e szabályozást végrehajtó nemzeti intézkedés tiltott.
43. Annak meghatározásához, hogy valamely, az 1/2005 rendeletet végrehajtó nemzeti rendelkezés összeegyeztethető‑e az uniós joggal, e rendelet releváns rendelkezéseire kell hivatkozni annak megvizsgálása tekintetében, hogy e rendelkezések, a rendelet célkitűzésének fényében értelmezve, megtiltják, kötelezővé vagy lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy végrehajtási intézkedéseket fogadjanak el, különösen az utóbbi esetben, amennyiben az érintett intézkedése az egyes tagállamok tekintetében elismert mérlegelési mozgástérbe illeszkedik.
44. Az 1/2005 rendelet célkitűzéseit illetően meg kell állapítani, hogy jóllehet az e rendelet (2) preambulumbekezdésében hivatkozott élőállat-kereskedelem technikai akadályainak felszámolása, és a piaci szervezetek zavartalan működésének lehetővé tétele ugyanúgy e rendelet célkitűzései közé tartozik, mint a 91/628 irányelv célkitűzései közé, amelynek ez mintegy meghosszabbítása, a szóban forgó rendelet (2), (6) és (11) preambulumbekezdéséből ugyanakkor az következik, hogy ezen rendelet célja – akárcsak ezen irányelvé – az állatok szállítás közbeni védelme. E tekintetben a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítélet 29. pontjában tett megállapítás ezen irányelv célkitűzéseit illetően tehát az 1/2005 rendelet tekintetében is érvényes marad.
45. E megfontolások fényében kell megvizsgálni, hogy összeegyeztethetők-e e rendelettel az olyan nemzeti intézkedések, mint amelyek az alapügyben szerepelnek, és a sertésfélék közúti szállítása tekintetében az állatok számára szolgáló rekeszek magasságát, az állatok útközben történő ellenőrzését és az egy állatra eső területet illetően számszerűsített szabályokat írnak elő.
A rekeszek belső magassága
46. A sertésfélék szállítására szánt közúti járművek állatok számára szolgáló rekeszeinek belső magasságát illetően az alapügyben szereplő szabályozás két különböző előírást tartalmaz. Egyrészt, az 1729/2006 rendelet 9. cikkének (1) bekezdése – amely a szállítás időtartamától függetlenül alkalmazandó – a szállított állatok súlyának függvényében rögzít a rekeszek magasságára vonatkozó szabályokat. Másfelől, e rendelet 36. cikkének (4) bekezdése – átmeneti jelleggel – hasonló jellegű, de magasabb követelményeket tartalmazó szabályokat ír elő, amelyek azonban csak a nyolc óra időtartamot meghaladó szállításokra alkalmazandók. Ezek a szabályok azonosak a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítélet keretében vizsgáltakkal, amint az a jelen ítélet 14., 15. és 34. pontjából következik.
47. A sertésfélék közúti szállításának e szempontját az 1/2005 rendelet 3. cikke második albekezdésének g) pontja, valamint I. melléklete II. fejezetének 1.2. pontja és VII. fejezete D. címének első mondata szabályozza. E rendelkezések összességéből az következik, hogy a sertésfélék szállítására használt közúti járműveken az állatok számára szolgáló rekeszek belső magasságának elegendőnek kell lennie, hogy az állatok természetes testtartásban állhassanak, méretükre és az utazás előrelátható időtartamára figyelemmel a természetes testtartásukban álló állatok feletti megfelelő szellőztetés biztosítására, anélkül hogy az állatok természetes mozgását bármi akadályozná. Amint az a jelen ítélet 15. pontjában megállapításra került, e rendelkezések analógiát mutatnak a 91/628 irányelvnek a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítéletben értelmezett rendelkezéseivel.
48. Mivel e rendelet nem írja elő pontosan a belső rekeszek magasságát, és e tekintetben releváns rendelkezései hasonlóságot mutatnak a 91/628 irányelv vonatkozó rendelkezéseivel, e tekintetben bizonyos mozgásteret kell elismerni a tagállamok részére, azonosat azzal, amelyet a hivatkozott irányelv vonatkozásában ismert el a szóban forgó ítélet.
49. Egyébiránt, amint azt a dán kormány állítja, az 1/2005 rendelet által általánosságban megfogalmazott követelményeket nemzeti szinten konkrétan pontosító előírások valamely tagállam általi elfogadása erősíti a jogbiztonságot. mivel ezen előírások olyan feltételeket állapítanak meg, amelyek növelik e rendelet követelményeinek kiszámíthatóságát, amelyek, e tényből fakadóan, hozzájárulnak mind ahhoz, hogy az érintett gazdasági szereplők tiszteletben tartsák ezeket, mind pedig ahhoz, hogy hatékonyabbá és objektívabbá váljanak a nemzeti hatóságok összessége által e célból elvégzendő vizsgálatok.
50. Következésképpen, a belső rekeszek magasságára vonatkozó számszerűsített előírásokat megállapító előírások elfogadása önmagában nem ellentétes a szóban forgó rendelettel.
51. Lényeges azonban, hogy az ilyen előírások összeegyeztethetők legyenek úgy az 1/2005 rendelet rendelkezéseivel és célkitűzéseivel, mint az Unió általános jogelveivel, különösen az arányosság elvével.
52. Ez az elv, amely különösen a tagállamok jogalkotó és szabályozó hatóságait köti az Uniós jog alkalmazása során, megköveteli, hogy a valamely rendelkezéssel végrehajtott intézkedések alkalmasak legyenek a kitűzött cél megvalósítására, valamint hogy ne haladják meg az e cél megvalósításához szükséges mértéket (lásd ebben az értelemben a C‑375/08. sz., Pontini és társai ügyben 2010. június 24‑én hozott ítélet [EBHT 2010., I‑5767. o.] 87. pontját, és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). A szóban forgó elv megköveteli többek között, hogy valamely, több olyan célkitűzést követő uniós szabályozás esetében, amelyek közül az egyik elsődleges, valamely tagállamnak, amely az e szabályozás által ráruházott mérlegelési mozgástér keretében valamely előírást fogad el, tiszteletben kell tartania ezt az elsődleges célkitűzést, anélkül hogy akadályozná a szóban forgó szabályozás többi célkitűzésének megvalósulását. Következésképpen, ezen egyéb célkitűzések tekintetében Paz ilyen nemzeti előírásnak alkalmasnak kell lennie arra, hogy biztosítsa a hivatkozott elsődleges célkitűzés megvalósítását, és hogy ne haladja meg az e célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket (lásd analógia útján a fent hivatkozott Danske Svineproducenter 31., 32. és 40. pontját).
53. Ezen eltérő vonatkozásokban kell tehát megvizsgálni a jelen ügyben szóban forgó kétfajta szabályozás mindegyikét.
54. Először is, a rekeszek minimális magasságát pontosító, az alapügyben szereplőkhöz hasonló rendelkezéseket illetően meg kell állapítani, hogy az ezt előíró előírások alkalmasak az az állatok szállítás közbeni védelmének az 1/2005 rendelet által követett elsődleges célkitűzése megvalósítására (lásd analógia útján a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítélet 46. pontját).
55. Hangsúlyozni kell ugyanakkor, hogy az ilyen jellegű előírások, mivel ezeknek az a célja, hogy ezeket a sertésfélék valamennyi olyan szállítására alkalmazzanak, amelyek – akárcsak részben – az ezeket elfogadó tagállam területén történnek, alkalmasak arra, hogy akadályozzák az élőállat‑kereskedelem technikai akadályainak felszámolása és a piaci szervezetek zavartalan működésének lehetővé tétele célkitűzését, amelyet az 1/2005 rendelet szintén követ. Következésképpen meg kell vizsgálni, hogy e célkitűzések tekintetében az ilyen előírások szükségesek és arányosak‑e az állatok szállítás közbeni védelme e rendelet által követett elsődleges célkitűzéséhez viszonyítva, anélkül hogy alkalmazásuk korlátozná az áruk szabad mozgását az export vagy az import tekintetében (lásd analógia útján a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítélet 43. pontját) aránytalan módon (lásd analógia útján a C‑562/08. sz. Müller Fleisch ügyben 2010. február 25‑én hozott ítélet [EBHT 2010., I‑1391. o.] 38. és 42. pontját).
56. Következésképpen, az olyan, a rekeszek minimális belső magasságára vonatkozó számszerűsített előírásoknak, mint az 1729/2006 rendeletben rögzítettek, arányosnak kell lenniük az állatok szállítás közbeni védelme célkitűzésével, és nem haladhatják meg az ennek eléréséhez szükséges mértéket.
57. E tekintetben különösen azt kell megvizsgálni, hogy a szóban forgó előírások tiszteletben tartják‑e azon minimális követelményeket, amelyek értelmében, egyfelől, valamennyi sertésnek természetes testtartásban kell állni tudnia, másfelől pedig a rekesz belsejében és minden egyes szintjén elegendő helyet kell biztosítani a természetes testtartásukban álló állatok feletti megfelelő szellőztetéshez, anélkül hogy az állatok természetes mozgását bármi akadályozná.
58. Azt is meg kell továbbá vizsgálni, hogy a szóban forgó előírások nem okoznak‑e olyan többletköltségeket vagy műszaki nehézségeket, amelyek hátrányosabb helyzetbe hoznák az ezeket elfogadó tagállam termelőit, valamint a más tagállamok azon termelőit, akik termékeiket ez első tagállamba vagy azon keresztül kívánják exportálni (lásd analógia útján a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítélet 45. pontját).
59. Mivel a Bíróság elé terjesztett iratokból hiányoznak az értékeléshez szükséges elemek, a kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy elvégezze az e tekintetben szükséges vizsgálatokat, az ezen előírásokat kibocsátótól eltérő tagállamok által az 1/2005 rendelet tiszteletben tartása mellett általában megengedett standardokra figyelemmel.
60. Már most ki kell mondani, hogy a nyolc órát meghaladó szállításokat illetően a rekeszek belső magasságára vonatkozó – az 1729/2006 rendelet 36. cikkének (4) bekezdésében szereplőhöz hasonló – átmeneti rendelkezések megállapítása nem tekinthető arányosnak, figyelemmel arra a tényre, hogy a nemzeti jogrendszerben e rendelet 9. cikkének (1) bekezdése kevésbé korlátozó előírásokat tartalmaz.
Az állatok szállítás közbeni felügyelete
61. A 1729/2006 rendelet 9. cikkének (5) bekezdése értelmében a 40 kg súlyt meghaladó sertésfélék szállítására használt közúti járműveket a nyolc órát meghaladó szállításokhoz úgy kell kialakítani, hogy mindenkor biztosítható legyen valamennyi fedélzeten a legalább 140 cm‑es belső ellenőrzési magasság.
62. E tekintetben az 1/2005 rendelet 3. cikke második bekezdésének f) pontja, I. melléklete II. fejezete 1.1. pontjának f) alpontjával összefüggésben előírja, hogy az állatok szállítására használt járműveket oly módon kell kialakítani, hogy lehetővé váljék az állatokhoz való hozzáférés az állatjóléti feltételek rendszeres ellenőrzése céljából. Márpedig meg kell állapítani, hogy attól eltérően, amely a 91/628 irányelv és a 411/98 rendelet által bevezetett rendszert jellemezte, az 1/2005 rendeletnek az állatok szállítás közbeni felügyeletére vonatkozó rendelkezéseit valamennyi szállítóeszközre alkalmazni kell, a szállítás időtartamától függetlenül.
63. Következésképpen, az olyan nemzeti intézkedés, amely e területen kizárólag a nyolc órát meghaladó szállításokra alkalmazandó különös követelményeket ír elő, ellentétes az 1/2005 rendelet hivatkozott rendelkezéseivel, tekintve, hogy az állatokhoz a célból való hozzáférést, hogy rendszeresen ellenőrizni lehessen az állatjóléti feltételeket, valamennyi szállítás tekintetében elő kell írni.
64. Meg kell továbbá állapítani, hogy amint az – mutatis mutandis – a jelen ítélet 54–59. pontjából következik, az ilyen hozzáférést lehetővé tévő belső ellenőrzési magasságra vonatkozó számszerűsített előírásoknak összhangban kell lenniük az 1/2005 rendelet célkitűzéseivel, és ezekkel arányosnak kell lenniük.
Az állatonkénti terület
65. A 1729/2006 rendelet 2. melléklete D. címe 1. és 2. pontjának értelmében sertésfélék közúti szállításának esetében az állatoknak a súlyuktól függően változó minimális térrel kell rendelkezniük, e terület 100 kg súlyú sertés esetében 0,42 m 2, amennyiben a szállítás időtartama nem haladja meg nyolc órát, és 0,50 m 2
a nyolc órát meghaladó időtartamú szállítások esetében.
66. Az élőállatok szállításának e szempontját az 1/2005 rendelet 3. cikke második bekezdésének g) pontja szabályozza, amelynek értelmében „az állatok számára elegendő, a méretüknek és a tervezett szállításnak megfelelő alapterületet és magasság biztosítása [szükséges]”. Különösen a sertésféléket illetően, e rendelet I. mellékletének D. címe előírja, hogy ahhoz, hogy a sertések természetes testtartásban lefekhessenek és felállhassanak, „100 kg körüli súlyú sertések esetében a rakodási sűrűség nem haladhatja meg a 235 kg/m 2 ‑t”, ezen minimálisnak minősített terület – különösen a szállítás időtartamától függően – további 20%‑kal megnövelhető. A 100 kg súlyú állatok esetében ezek ez értékek 0,42 m 2 ‑nek, illetve 0,50 m 2 ‑nek felelnek meg.
67. Meg kell tehát állapítani, hogy a rakodási sűrűségre vonatkozó olyan számszerűsített előírások, mint amelyek az 1729/2006 rendelet 2. mellékletének 1. és 2. pontjában szerepelnek, összeegyeztethetők az 1/2005 rendeletben rögzített minimum‑ és maximumkövetelményekkel (lásd analógia útján a fent hivatkozott Danske Svineproducenter ügyben hozott ítélet 50. pontját).
68. A fenti megfontolások összességére figyelemmel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1/2005 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy
– e rendelettel nem ellentétes, ha valamely tagállam a sertésfélék közúti szállítására alkalmazandó előírásokat fogad el, amelyek a jogbiztonság erősítése céljából, az állatok jóléte védelme célkitűzésének tiszteletben tartása mellett, és e tekintetben túlzó feltételek megállapítása nélkül pontosítják a szóban forgó rendeletben előírt, az állatok számára szolgáló rekeszek minimális magasságára vonatkozó követelményeket, amennyiben ezen előírások nem okoznak olyan többletköltségeket vagy műszaki nehézségeket, amelyek hátrányosabb helyzetbe hozzák a hivatkozott előírásokat elfogadó tagállam termelőit, illetve más tagállamok azon termelőit, akik termékeiket az első tagállamba vagy azon keresztül kívánják exportálni, aminek vizsgálata a nemzeti bíróság feladata; a nyolc órát meghaladó szállításokat illetően a rekeszek belső magasságára vonatkozó – az 1729/2006 rendelet 36. cikkének (4) bekezdésében szereplőhöz hasonló – átmeneti rendelkezések megállapítása nem tekinthető arányosnak, amennyiben ugyanezen tagállam az általános szabályok keretében e rendelet 9. cikkének (1) bekezdéséhez hasonló, kevésbé korlátozó előírásokat fogadott el;
– e rendelettel ellentétes, ha valamely tagállam a sertések közúti szállítására alkalmazandó olyan előírásokat fogad el, amelyek pontosítják az e rendeletben előírt, az állatokhoz a jólétük feltételei rendszeres ellenőrzéséhez szükséges hozzáférésre vonatkozó követelményeket, és amelyeket csak a nyolc órát meghaladó szállításokra kell alkalmazni; és
– e rendelettel nem ellentétes, ha valamely tagállam olyan előírásokat fogad el, amelyek értelmében sertésfélék közúti szállítása esetén az állatoknak a súlyuktól függően változó minimális térrel kell rendelkezniük, e terület 100 kg súlyú sertés esetében 0,42 m 2, amennyiben a szállítás időtartama nem haladja meg a nyolc órát, és 0,50 m 2
a nyolc órát meghaladó időtartamú szállítások esetében.
A költségekről
69. Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
Az állatoknak a szállítás és a kapcsolódó műveletek közbeni védelméről, valamint a 64/432/EGK és a 93/119/EK irányelv és a 1255/97/EK rendelet módosításáról szóló, 2004. december 22‑i 2005/1/EK tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy
–
e rendelettel nem ellentétes, ha valamely tagállam a sertésfélék közúti szállítására alkalmazandó előírásokat fogad el, amelyek a jogbiztonság erősítése céljából, az állatok jóléte védelme célkitűzésének tiszteletben tartása mellett, és e tekintetben túlzó feltételek megállapítása nélkül pontosítják a szóban forgó rendeletben előírt, az állatok számára szolgáló rekeszek minimális magasságára vonatkozó követelményeket, amennyiben ezen előírások nem okoznak olyan többletköltségeket vagy műszaki nehézségeket, amelyek hátrányosabb helyzetbe hozzák a hivatkozott előírásokat elfogadó tagállam termelőit, illetve más tagállamok azon termelőit, akik termékeiket az első tagállamba vagy azon keresztül kívánják exportálni, aminek vizsgálata a nemzeti bíróság feladata; a nyolc órát meghaladó szállításokat illetően a rekeszek belső magasságára vonatkozó – az állatok szállítás közbeni védelméről szóló 2006. december 21‑i 1729. rendelet 36. cikkének (4) bekezdésében szereplőhöz hasonló – átmeneti rendelkezések megállapítása nem tekinthető arányosnak, amennyiben ugyanezen tagállam az általános szabályok keretében e rendelet 9. cikkének (1) bekezdéséhez hasonló, kevésbé korlátozó előírásokat fogadott el;
–
e rendelettel ellentétes, ha valamely tagállam a sertések közúti szállítására alkalmazandó olyan előírásokat fogad el, amelyek pontosítják az e rendeletben előírt, az állatokhoz a jólétük feltételei rendszeres ellenőrzéséhez szükséges hozzáférésre vonatkozó követelményeket, és amelyeket csak a nyolc órát meghaladó szállításokra kell alkalmazni; és
–
e rendelettel nem ellentétes, ha valamely tagállam olyan előírásokat fogad el, amelyek értelmében sertésfélék közúti szállítása esetén az állatoknak a súlyuktól függően változó minimális térrel kell rendelkezniük, e terület 100 kg súlyú sertés esetében 0,42 m 2, amennyiben a szállítás időtartama nem haladja meg nyolc órát, és 0,50 m 2
a nyolc órát meghaladó időtartamú szállítások esetében.