null
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA
JEANA RICHARDA DE LA TOUR
přednesené dne 16. dubna 2026(1)
Věc C‑295/25
Lima BV
proti
Vlaamse Gewest
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podala Raad van State (Státní rada, Belgie)]
„ Řízení o předběžné otázce – Zemědělství – Ekologická produkce a označování ekologických produktů – Nařízení (EU) 2018/848 – Článek
7 písm. a), b) a c) – Příloha II část IV body 2.2.1 a 2.2.2 – Použití některých produktů a látek při zpracování ekologických potravin – Prášek certifikovaný jako ekologický, který byl získán z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy Lithothamnium calcareum, jež má přirozeně vysoký obsah uhličitanu vápenatého – Nepovolení“
I.      Úvod
1.        Může být při produkci zpracovaných ekologických potravin zakázáno používání ekologické složky zemědělského původu?
2.        Tento zjevný paradox předložila Soudnímu dvoru Raad van State (Státní rada, Belgie), jež se dotazuje na možnost použití prášku certifikovaného jako ekologický, který byl získán z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy Lithothamnium calcareum, jež má přirozeně vysoký obsah uhličitanu vápenatého, v nápoji rostlinného původu z ekologické produkce na bázi rýže nebo ovsa za situace, kdy použití vápníku v potravinách není výslovně právně požadováno a použití uhličitanu vápenatého v ekologické produkci za účelem obohacení vápníkem je podle nařízení (EU) 2018/848(2) ve znění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2022/474(3) a podle jeho prováděcího nařízení (EU) 2021/1165(4) výslovně zakázáno.
3.        Soudní dvůr již rozhodl o zákazu obohacování rostlinných nápojů vápníkem využitím takových usazenin řasy Lithothamnium calcareum získané z konvenční produkce(5), a to na základě nařízení (ES) č. 834/2007(6) a č. 889/2008(7). Otázka položená předkládajícím soudem je však nová, neboť režim použitelný na potravinářské přídatné látky se změnil nařízením 2018/848, kterým bylo zrušeno nařízení č. 834/2007, a v projednávané věci se jedná o usazeniny pocházející z řasy Lithothamnium calcareum, která je  certifikována jako ekologická.
4.        Navrhuji Soudnímu dvoru, aby odpověděl v tom smyslu, že tento nový režim potravinářských přídatných látek, který se podle mého názoru na prášek pocházející z řasy Lithothamnium calcareum vztahuje, se použije bez ohledu na to, zda je určitá složka ekologická, či nikoli, a že v důsledku toho není použití tohoto prášku, byť certifikovaného jako ekologický, pro účely obohacení vápníkem v ekologické produkci povoleno, protože takové použití není právně požadováno.
II.    Unijní právo
A.      Nařízení (ES) č. 178/2002
5.        Článek 2 první a druhý pododstavec nařízení (ES) č. 178/2002(8) stanoví:
„Pro účely tohoto nařízení se ‚potravinou‘ rozumí jakákoli látka nebo výrobek, zpracované, částečně zpracované nebo nezpracované, které jsou určeny ke konzumaci člověkem nebo u nichž lze důvodně předpokládat, že je člověk bude konzumovat.
Mezi ‚potraviny‘ patří nápoje, žvýkačky a jakékoli látky včetně vody, které jsou úmyslně přidávány do potraviny během její výroby, přípravy nebo zpracování. [...]“
B.      Nařízení (ES) č. 1333/2008
6.        Článek 3 odst. 2 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1333/2008(9) zní takto:
„Pro účely tohoto nařízení se [...] rozumí:
a)      ‚potravinářskou přídatnou látkou‘ látka, která není obvykle určena ke spotřebě jakožto potravina a ani není obvykle používána jako charakteristická složka potraviny, ať má či nemá výživovou hodnotu, a jejíž záměrné přidání do potraviny z technologického důvodu při výrobě, zpracování, přípravě, úpravě, balení, dopravě nebo skladování má nebo pravděpodobně bude mít za následek, že se tato látka nebo její vedlejší produkty stanou přímo či nepřímo složkou této potraviny.
Za potravinářské přídatné látky se však nepovažují:
[...]
ii)      potraviny ve formě sušené nebo koncentrované, včetně potravinářských aromat začleněných během výroby složených potravin pro jejich aromatické, chuťové nebo výživové vlastnosti spolu s druhotným barvicím účinkem;
[...]
b)      ‚pomocnou látkou‘ látka, která:
i)      se sama o sobě nekonzumuje jako potravina;
ii)      se záměrně používá při zpracování surovin, potravin nebo jejich složek ke splnění určitého technologického účelu během úpravy nebo zpracování; a
iii)      může vést k nezamýšlené, avšak technicky nevyhnutelné přítomnosti reziduí látky nebo jejích derivátů v konečném produktu za podmínky, že nepředstavují žádné zdravotní riziko a nemají žádný technologický dopad na konečný produkt.“
C.      Nařízení (EU) č. 1169/2011
7.        Článek 2 odst. 2 písm. f) nařízení (EU) č. 1169/2011(10) stanoví:
„[...] se rozumí:
[...]
f)      ‚složkou‘ jakákoli látka nebo produkt, včetně aromat, potravinářských přídatných látek a potravinářských enzymů, a jakákoli součást směsné složky, která je použita při výrobě nebo přípravě potraviny a je v konečném výrobku stále přítomna, i když případně ve změněné formě; za složky se nepovažují rezidua.“
D.      Nařízení 2018/848
8.        Body 6, 20, 51, 52 a 63 odůvodnění nařízení 2018/848 uvádějí:
„(6)      Vzhledem k cílům politiky [Evropské u]nie v oblasti ekologické produkce by právní rámec stanovený pro provádění této politiky měl být zaměřen na zajištění spravedlivé hospodářské soutěže a řádného fungování vnitřního trhu s ekologickými produkty, na zachování důvěry spotřebitelů v produkty označené jako ekologické a oprávněnost této důvěry a na vytváření podmínek, za kterých se může tato politika rozvíjet v souladu s vývojem v oblasti produkce a trhu.
[...]
(20)      Vzhledem k tomu, že v ekologické produkci by mělo být omezeno používání vnějších vstupů, by měly být stanoveny určité účely, pro které jsou při produkci zemědělských produktů nebo zpracovaných zemědělských produktů produkty a látky často používány. V případě, že se produkty nebo látky k těmto účelům běžně používají, mělo by být jejich použití umožněno pouze tehdy, pokud byly povoleny v souladu s tímto nařízením. Takové povolení by však mělo být platné pouze za předpokladu, že právo Unie ani vnitrostátní právní předpisy založené na právu Unie nezakazují použití těchto vnějších vstupů v konvenční produkci. [...]
[...]
(51)      Hospodářské subjekty produkující [...] potraviny [...] by měly dodržovat vhodné postupy na základě systematické identifikace kritických kroků při zpracovávání s cílem zajistit, aby zpracované produkty splňovaly pravidla ekologické produkce. Zpracované ekologické produkty by měly být produkovány za použití takových zpracovatelských metod, které zaručují zachování ekologických charakteristických rysů a vlastností produktů ve všech fázích ekologické produkce.
(52)      Měla by být stanovena ustanovení týkající se složení zpracovaných ekologických potravin [...]. Zejména by tyto potraviny [...] měly být vyprodukovány převážně z ekologických zemědělských složek nebo z jiných složek spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, které jsou ekologické, s omezenou možností používat určité zemědělské složky nepocházející z ekologické produkce, které jsou vymezeny v tomto nařízení. Kromě toho by pro použití při produkci zpracovaných ekologických potravin [...] měly být povoleny pouze některé produkty a látky, které jsou povolené v souladu s tímto nařízením.
[...]
(63)      Použití některých produktů nebo látek jako aktivních látek určených k použití v přípravcích na ochranu rostlin spadajících do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1107/2009[(11)], hnojiv, pomocných půdních látek, živin, složek výživy zvířat různého původu získaných z konvenční produkce, doplňkových látek, pomocných látek a produktů pro účely čištění a dezinfekce by mělo být v ekologické produkci omezeno na minimum a mělo by podléhat zvláštním podmínkám stanoveným v tomto nařízení. Stejný přístup by se měl uplatnit, pokud jde o použití produktů a látek jako potravinářských přídatných látek a pomocných látek a použití zemědělských složek získaných z konvenční produkce při produkci zpracovaných ekologických potravin. Proto by mělo být vymezeno veškeré možné použití takových produktů a látek v ekologické produkci obecně a při produkci zpracovaných ekologických potravin zvláště, a to při splnění zásad stanovených tímto nařízením a určitých kritérií.“
9.        Článek 2 odst. 1 písm. b) nařízení 2018/848 stanoví:
„Toto nařízení se vztahuje na následující produkty pocházející ze zemědělství, včetně akvakultury a včelařství, jak jsou uvedeny v příloze I Smlouvy [o FEU], a na produkty z těchto produktů získané, pokud jsou tyto produkty předmětem produkce, přípravy, označení, distribuce, uvedení na trh, dovozu do Unie nebo vývozu z ní nebo jsou určeny k produkci, přípravě, označení, distribuci, uvedení na trh, dovozu do Unie nebo vývozu z ní:
[...]
b)      zpracované zemědělské produkty určené k použití jako potraviny.“
10.      Článek 3 tohoto nařízení zní takto:
„Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)      ‚ekologickou produkcí‘ používání metod produkce splňujících toto nařízení ve všech fázích produkce, přípravy a distribuce [...];
2)      ‚ekologickým produktem‘ produkt pocházející z ekologické produkce [...] Produkty lovu volně žijících zvířat a ryb se za ekologické produkty nepovažují;
[...]
45)      ‚potravinami‘ potraviny podle definice v článku 2 [nařízení č. 178/2002];
[...]
51)      ‚složkou‘ složka podle definice v čl. 2 odst. 2 písm. f) [nařízení č. 1169/2011] nebo v případě produktů jiných než potraviny jakákoli látka nebo produkt používané při výrobě nebo přípravě produktů, které jsou v konečném výrobku stále přítomny, třeba i ve změněné formě;
[...]
61)      ‚potravinářskou přídatnou látkou‘ potravinářská přídatná látka podle definice v čl. 3 odst. 2 písm. a) [nařízení č. 1333/2008];
[...]
65)      ‚pomocnou látkou‘ pomocná látka podle definice v čl. 3 odst. 2 písm. b) [nařízení č. 1333/2008] v případě potravin [...];
[...]“
11.      V kapitole II nařízení 2018/848, nadepsané „Cíle a zásady ekologické produkce“, článek 7 stanoví:
„Produkce zpracovaných ekologických potravin je založena zejména na těchto zvláštních zásadách:
a)      produkování ekologických potravin z ekologických zemědělských složek;
b)      omezení používání potravinářských přídatných látek, složek nezískaných z ekologického zemědělství, jejichž hlavní funkce je technologická nebo spočívá ve smyslové stimulaci, mikroživin a činidel, aby k němu docházelo v minimálním rozsahu a jen v případě nevyhnutelné technologické potřeby nebo z důvodů zvláštních nutričních požadavků;
c)      vyloučení látek a zpracovatelských metod, které by mohly uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o pravou povahu produktu;
[...]“
12.      Článek 9 odst. 3 první pododstavec tohoto nařízení zní:
„Pro účely a způsoby použití uvedené v článcích 24 a 25 a v příloze II mohou být v ekologické produkci používány pouze produkty a látky povolené podle uvedených ustanovení, pokud bylo jejich používání povoleno také pro konvenční produkci v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie a případně v souladu s vnitrostátními předpisy založenými na právu Unie.“
13.      Článek 16 uvedeného nařízení stanoví:
„1.      Hospodářské subjekty produkující zpracované potraviny dodržují zejména podrobná pravidla produkce uvedená v příloze II části IV [...]
2.      Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 54, jimiž se mění:
[...]
b)      bod 2.2.2 v příloze II části IV, pokud jde o druh a složení produktů a látek povolených pro použití ve zpracovaných potravinách a o podmínky, za kterých mohou být používány;
[...]“
14.      Podle čl. 24 odst. 2, 4 a 9 nařízení 2018/848 platí:
„2.      [...] [Evropská komise může] povolit některé produkty a látky pro použití v produkci zpracovaných ekologických potravin a kvasinek používaných jako potraviny [...] a veškeré takto povolené produkty a látky zařadí na výlučné seznamy, a to pro tyto účely:
a)      jako potravinářské přídatné látky a pomocné látky;
b)      jako zemědělské složky získané z konvenční produkce, které mají být použity k produkci zpracovaných ekologických potravin;
c)      jako pomocné látky používané při produkci kvasinek a kvasničných produktů.
[...]
4.      Povolení produktů a látek uvedených v odstavci 2 pro použití v produkci zpracovaných ekologických potravin nebo kvasinek používaných jako potraviny [...] podléhá zásadám stanoveným v kapitole II a těmto kritériím, jejichž splnění se vyhodnocuje jako celek:
[...]
b)      není možné produkovat či konzervovat potraviny nebo splnit dané stravovací požadavky stanovené na základě právních předpisů Unie, aniž by se využilo těchto produktů a látek;
c)      nacházejí se v přírodě a mohou projít pouze mechanickými, fyzickými, biologickými, enzymatickými či mikrobiálními procesy, s výjimkou případů, kdy produkty nebo látky z daných zdrojů nejsou dostupné v dostatečném množství či dostatečné jakosti;
d)      ekologická složka není k dispozici v dostatečném množství.
[...]
9.      Komise přijme prováděcí akty, jimiž se uděluje nebo odnímá povolení produktů a látek v souladu s odstavci 1 a 2, které lze používat v ekologické produkci obecně a v produkci zpracovaných ekologických potravin zvláště, a stanoví postupy, které mají být pro získání povolení dodrženy, a seznamy takových produktů a látek a případně jejich popis, požadavky na složení a podmínky použití.
[...]“
15.      Podle přílohy II části III bodu 2.2.1 tohoto nařízení je sběr volně rostoucích řas a jejich částí pokládán za ekologickou produkci za určitých podmínek podrobně uvedených v tomto bodě.
16.      Podle přílohy II části IV bodu 2 uvedeného nařízení, nadepsaného „Podrobné požadavky vztahující se na produkci zpracovaných potravin“ platí:
„[...]
2.2.1
Při zpracovávání potravin lze použít pouze potravinářské přídatné látky, pomocné látky a složky pocházející z konvenční zemědělské produkce, které jsou povolené k použití v ekologické produkci podle článku 24 nebo článku 25, jakož i produkty a látky uvedené v bodě 2.2.2 [...]
2.2.2
Při zpracování potravin je možné používat tyto produkty a látky:
[...]
f)      minerály (včetně stopových prvků), vitaminy, aminokyseliny a mikroživiny, a to za předpokladu, že:
i)      jejich použití v potravinách určených k běžné spotřebě je ‚výslovně právně požadováno‘, čímž se rozumí výslovně požadováno v ustanoveních práva Unie nebo ustanoveních vnitrostátních právních předpisů slučitelných s právem Unie, na základě kterých nesmějí být dané potraviny v žádném případě uváděny na trh jako potraviny určené k běžné spotřebě, jestliže neobsahují jako přídatné látky daný minerál, vitamín, aminokyselinu nebo mikroživinu; nebo
ii)      pokud jde o potraviny uváděné na trh jako potraviny se zvláštními charakteristickými rysy nebo účinky v souvislosti se zdravím či výživou nebo v souvislosti s potřebami zvláštních skupin spotřebitelů:
–        je jejich použití ve výrobcích podle čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) nařízení [...] (EU) č. 609/2013[(12)] povoleno uvedeným nařízením a akty přijatými ohledně těchto produktů na základě čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení nebo
–        je jejich použití ve výrobcích upravovaných směrnicí [...] 2006/125/ES[(13)] povoleno uvedenou směrnicí.
[...]“
E.      Prováděcí nařízení 2021/1165
17.      Bod 14 odůvodnění prováděcího nařízení 2021/1165 uvádí:
„Vzhledem ke složení některých zemědělských složek získaných z konvenční produkce mohou některá jejich použití ve zpracovaných ekologických potravinách odpovídat použitím jako potravinářské přídatné látky, potravinářské pomocné látky nebo produkty a látky uvedené v příloze II části IV bodě 2.2.2 nařízení [2018/848]. Uvedená použití vyžadují zvláštní povolení v souladu s přílohou II částí IV bodem 2.2 nařízení [2018/848] a taková použití by neměla být povolena prostřednictvím povolení zemědělských složek získaných z konvenční produkce.“
18.      Článek 6 tohoto prováděcího nařízení stanoví:
„Pro účely čl. 24 odst. 2 písm. a) nařízení [2018/848] lze při produkci zpracovaných ekologických potravin použít jako potravinářské přídatné látky, včetně potravinářských enzymů určených k použití jako potravinářské přídatné látky, a pomocné látky pouze produkty a látky uvedené v příloze V části A tohoto nařízení, a to za předpokladu, že je jejich použití v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, zejména s nařízením [č. 1333/2008], a v příslušných případech v souladu s vnitrostátními ustanoveními založenými na právu Unie.“
19.      Článek 7 uvedeného prováděcího nařízení, použitelný od 1. ledna 2024(14), stanoví:
„Pro účely čl. 24 odst. 2 písm. b) nařízení [2018/848] lze k produkci zpracovaných ekologických potravin použít pouze zemědělské složky získané z konvenční produkce, které jsou uvedeny v části B přílohy V tohoto nařízení, a to za předpokladu, že je jejich použití v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie a v příslušných případech s vnitrostátními ustanoveními založenými na právu Unie.
Prvním odstavcem nejsou dotčeny podrobné požadavky na ekologickou produkci zpracovaných potravin stanovené v příloze II části IV oddíle 2 nařízení [2018/848]. První odstavec se zejména nepoužije na zemědělské složky získané z konvenční produkce, které se používají jako potravinářské přídatné látky, pomocné látky nebo produkty a látky uvedené v příloze II části IV bodě 2.2.2 nařízení [2018/848].“
20.      Příloha V
část A
téhož prováděcího nařízení, nadepsaná „Povolené potravinářské přídatné látky a pomocné látky podle čl. 24 odst. 2 písm. a) nařízení [2018/848]“, obsahovala v oddíle A1 tabulku, v níž byl uveden mimo jiné následující řádek:
Kód
Název
Ekologické potraviny, do kterých může být látka přidána
Specifické podmínky a omezení
[...]
[...]
[...]
[...]
E
170
Uhličitan vápenatý
Výrobky rostlinného a živočišného původu
Nesmí se použít k barvení nebo obohacení výrobků vápníkem.
[...]
[...]
[...]
[...]
III. Spor v původním řízení a předběžná otázka
21.      Lima BV je společnost založená podle belgického práva, která uvádí na trh ekologické potraviny rostlinného původu, včetně dvou ekologických nápojů na bázi rýže a ovsa, jejichž charakteristickou složkou je řasa Lithothamnium calcareum, získaná sběrem volně rostoucích řas a certifikovaná jako ekologická.
22.      V rozhodnutí o udělení certifikace ze dne 13. dubna 2023 měl kontrolní orgán za to, že u lithothamnia je třeba rozlišovat mezi řasami (Lithothamnium sp. Algae) a mořským produktem vzniklým zvápenatěním řas (maerl), přičemž jako „zemědělský produkt“ lze kvalifikovat pouze řasy. Dodal, že účel použití složky má přednost před kritériem, zda pochází z ekologického zemědělství, či nikoli. Dospěl k závěru, že přidání reziduí lithothamnia bohatých na vápník představuje obohacování ekologických produktů v rozporu s přílohou II částí IV
bodem 2.2 nařízení 2018/848, a společnost Lima tak „jako ekologické produkty označuje a uvádí na trh produkty, které nesplňují příslušné požadavky“, což odůvodňuje vydání „napomenutí“.
23.      Poté, co kontrolní orgán toto rozhodnutí dne 5. května 2023 potvrdil, podala společnost Lima proti uvedenému rozhodnutí správní opravný prostředek k Departement Landbouw en Visserij (Ministerstvo zemědělství a rybolovu) při Vlaamse overheid (Vlámský úřad, Belgie). Rozhodnutím ze dne 18. prosince 2023 vedoucí oddělení finanční podpory Ministerstva zemědělství a rybolovu konstatoval, že přidávání prášku získaného z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy Lithothamnium calcareum není přípustné, neboť jeho účelem je obohacení vápníkem. Dospěl k závěru, že „napomenutí“ uložené společnosti Lima musí být ponecháno v platnosti a že z něj vyplývá, že nadále mohou být uváděny na trh s odkazem na ekologickou metodu produkce pouze nápoje vyrobené před 1. lednem 2024.
24.      V řízení před Raad van State (Státní rada), ke které společnost Lima podala návrh na zrušení tohoto rozhodnutí, se účastníci řízení neshodli v otázce právní úpravy použitelné na prášek získaný z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy Lithothamnium calcareum,  certifikovaný jako ekologický, ani ohledně výkladu rozsudku Natumi.
25.      Podle společnosti Lima musí být tento prášek považován za ekologickou složku. Tato vlastnost sama o sobě postačuje k tomu, aby její přidání do ekologické zpracované potraviny bylo povoleno bez ohledu na její výživový profil v souladu s čl. 7 písm. a) nařízení 2018/848. Podle Vlámského úřadu se musí na tento prášek, byť certifikovaný jako ekologický, vztahovat právní úprava použitelná na minerály, která zakazuje přidávání uhličitanu vápenatého pouze za účelem obohacení vápníkem podle čl. 7 písm. b) a přílohy II části IV
bodu 2.2.1 a bodu 2.2.2 písm. f) tohoto nařízení, jakož i části A
přílohy V
prováděcího nařízení 2021/1165.
26.      Kromě toho v rozsudku Natumi Soudní dvůr rozhodl, že nařízení č. 889/2008(15) musí být vykládáno v tom smyslu, že brání používání prášku získaného z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy Lithothamnium calcareum jako složky zemědělského původu nezískané z ekologického zemědělství ve smyslu článku 28 tohoto nařízení, při zpracování takových ekologických potravin, jako jsou ekologické nápoje na bázi rýže a sóji, za účelem jejich obohacení o vápník.
27.      Mezi účastníky původního řízení je sporné, jaké důsledky je třeba z tohoto rozsudku vyvodit v době, kdy platí nová právní úprava použitelná na skutkové okolnosti projednávané věci.
28.      Předkládající soud má pochybnosti o tom, zda lze tuto judikaturu použít pouze per analogiam, neboť v rozsudku Natumi Soudní dvůr rozhodoval o prášku získaném z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy
Lithothamnium calcareum z konvenční produkce, zatímco v projednávané věci je Lithothamnium calcareum používané pro výrobu prášku certifikováno jako ekologické. Dále má tento soud za to, že se platná právní úprava postupně vyvíjela, zejména s ohledem na čl. 24 odst. 4 písm. d) nařízení 2018/848, který doplňuje novou podmínku pro povolení produktů a látek používaných v ekologické produkci, a to že ekologická složka není k dispozici v dostatečném množství. Dodává, že seznam mořských řas, které lze přidávat jako složku zemědělského původu z konvenční produkce do zpracovaných ekologických potravin, byl zúžen na dvě položky (řasy arame a hijiki)(16). Uvedený soud podotýká, že v dokumentu „Frequently asked questions on organic rules“ („Často kladené dotazy týkající se pravidel ekologického zemědělství“), který zveřejnila Komise dne 30. listopadu 2023 a který je pravidelně aktualizován(17), je uvedeno, že hlavní složkou Lithothamnium calcareum je uhličitan vápenatý, což je minerál, jehož použití v ekologické produkci vyžaduje povolení v souladu s přílohou II částí IV
bodem 2.2.2 nařízení 2018/848 a jeho hlavní funkcí ve zpracovaných potravinách je přidávání vápníku.
29.      Za těchto podmínek se Raad van State (Státní rada) rozhodla přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být příloha II část IV body 2.2.1 a 2.2.2 nařízení [2018/848] ve spojení s […] čl. 7 písm. b) a c) [tohoto nařízení] vykládány v tom smyslu, že prášek certifikovaný jako ekologický, který byl získán z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy Lithothamnium calcareum, jež má přirozeně vysoký obsah uhličitanu vápenatého, spadá při zpracování ekologických potravin určených k běžné spotřebě do přílohy II části IV
bodu 2.2.2 písm. f) bodu i) [uvedeného] nařízení, a je tedy zakázán, protože použití vápníku v potravinách určených k běžné spotřebě není výslovně právně požadováno?“
30.      Písemná vyjádření předložily společnost Lima, Vlámský úřad, italská vláda a Komise.
IV.    Analýza
31.      Podstatou otázky položené předkládajícím soudem je, zda je při produkci zpracovaných ekologických potravin na základě čl. 7 písm. b) a c) nařízení 2018/848, který stanoví, že mezi zvláštními zásadami vztahujícími se na produkci zpracovaných ekologických potravin je jednak zásada takového používání potravinářských přídatných látek, mikroživin a činidel, aby k němu docházelo v minimálním rozsahu a jen v případě nevyhnutelné technologické potřeby nebo z důvodů zvláštních nutričních požadavků, a jednak zásada vyloučení látek a zpracovatelských metod, které by mohly uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o pravou povahu produktu, omezeno používání ekologických složek zemědělského původu. Nebo je podmínkou použití složky zemědělského původu při zpracování ekologických potravin jen to, že je taková složka ekologická, jelikož čl. 7 písm. a) tohoto nařízení stanoví, že další zvláštní zásadou produkce zpracovaných ekologických potravin je produkování ekologických potravin z ekologických zemědělských složek?
32.      Judikatura již stanovila zásady týkající se rostlinných nápojů. Soudní dvůr rozhodl, že název „mléko“ a názvy vyhrazené výlučně pro mléčné výrobky nelze legálně používat k označení čistě rostlinného produktu, jelikož doplnění takových popisných nebo vysvětlujících údajů o rostlinném původu dotčeného produktu nemá na takový zákaz vliv(18).
33.      Soudní dvůr dále uvedl, že je na hospodářských subjektech, aby určily složení svých výrobků a rozhodly, pod jakým označením je chtějí uvádět na trh. Pokud tedy chtějí uvádět tyto výrobky na trh jako doplňky stravy(19), s výživovými nebo zdravotními tvrzeními(20), nebo jako potravinu určenou pro zvláštní výživu(21), musí splňovat podmínky, které v této oblasti stanoví použitelná unijní právní úprava, což může vést k zákazu jejich uvádění na trh jako produktu pocházejícího z ekologického zemědělství. Unijní právo nezaručuje, že hospodářský subjekt může uvádět na trh své výrobky s jakýmkoliv označením, které považuje za výhodné pro jejich propagaci(22).
34.      Soudní dvůr v rozsudku ze dne 4. října 2024, Herbaria Kräuterparadies II(23), v návaznosti na rozsudek ze dne 5. listopadu 2014, Herbaria Kräuterparadies(24), potvrdil, že pro dotčený nápoj uváděný na trh jako doplněk stravy, který se skládá ze směsi ovocných šťáv s bylinnými výtažky z ekologické produkce, do níž byly přidány vitamíny, které nejsou rostlinného původu, a glukonát železa, nelze požívat označení „ekologický“, jelikož tento nápoj nesplňuje požadavky stanovené v čl. 16 odst. 1 nařízení 2018/848 ve spojení s přílohou II částí IV
bodem 2.2.2 písm. f)(25) tohoto nařízení(26).
35.      V rozsudku Natumi, kterého se oba účastníci původního řízení dovolávají, Soudní dvůr rozhodl, že používání prášku získaného z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy Lithothamnium calcareum jako složky zemědělského původu nezískané z ekologického zemědělství ve smyslu článku 28 nařízení č. 889/2008 ve znění prováděcího nařízení 2018/1584 při zpracování ekologických nápojů na bázi sóji a rýže za účelem jejich obohacení o vápník není na základě tohoto nařízení možné.
36.      Soudní dvůr sice uvedl, že řasa Lithothamnium calcareum není uvedena v ustanoveních použitelných na přidávání minerálů při produkci ekologických potravin(27) a že ji „nelze prima facie považovat za minerál“(28), avšak dodal, že jiná ustanovení(29) ve spojení s těmito ustanoveními zakazují přidávání vápníku při zpracování ekologických potravin, jako jsou nápoje na bázi rýže a sóji, za účelem jejich obohacení o vápník(30). Konstatoval, že společnost vyrábějící tyto nápoje výslovně uznala, že tuto řasu používá z důvodu vysokého obsahu vápníku(31), a dospěl k závěru, že použití tohoto prášku s přirozeně vysokým obsahem vápníku jako složky zemědělského původu nezískané z ekologického zemědělství ve smyslu článku 28 nařízení č. 889/2008 ve znění prováděcího nařízení 2018/1584 by znamenalo obcházení zákazu používat uhličitan vápenatý za účelem obohacení o vápník(32).
37.      Nařízení 2018/848, které se vztahuje na produkci ekologických potravin, vyjasnilo vztah mezi režimem použitelným na složky zemědělského původu nezískané z ekologického zemědělství a režimem použitelným na potravinářské přídatné látky a pomocné látky, a to ve světle zásad stanovených v článku 7 tohoto nařízení v oblasti zpracování ekologických potravin, tedy zejména produkce z ekologických zemědělských složek a omezení používání potravinářských přídatných látek.
38.      Přikláním se k názoru, že pouhé použití složky kvalifikované jako „ekologická zemědělská složka“ podle zásady stanovené v čl. 7 písm. a) nařízení 2018/848 nepostačuje k tomu, aby mohla být použita jakýmkoli způsobem. Článek 7 písm. b) tohoto nařízení totiž zakotvuje zásadu omezení „používání potravinářských přídatných látek [...], mikroživin a činidel, aby k němu docházelo v minimálním rozsahu a jen v případě nevyhnutelné technologické potřeby nebo z důvodů zvláštních nutričních požadavků“. Proto i když je potravinářská přídatná látka ekologickou složkou zemědělského původu, musí být analyzována na základě svého použití (nevyhnutelná technologická potřeba nebo zvláštní nutriční požadavek).
39.      Úvodem je třeba připomenout, že pojem „složka“ je definován v čl. 3 bodě 51 nařízení 2018/848 odkazem na definici uvedenou v čl. 2 odst. 2 písm. f) nařízení č. 1169/2011. Podle tohoto ustanovení se „složkou“ rozumí „jakákoli látka nebo produkt, včetně aromat, potravinářských přídatných látek a potravinářských enzymů, a jakákoli součást směsné složky, která je použita při výrobě nebo přípravě potraviny a je v konečném výrobku stále přítomna, i když případně ve změněné formě“. Z toho vyplývá, že potravinářské přídatné látky jsou součástí složek a kvalifikace prášku z řas Lithothamnium calcareum jako „složky zemědělského původu nezískané z ekologického zemědělství“ v rozsudku Natumi nezakazuje, aby byl rovněž kvalifikován jako „potravinářská přídatná látka“ ve smyslu nařízení 2018/848.
40.      Co se týče „potravinářských přídatných látek“, ty jsou definovány v čl. 3 bodě 61 tohoto nařízení odkazem na čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1333/2008 jako „látka, která není obvykle určena ke spotřebě jakožto potravina a ani není obvykle používána jako charakteristická složka potraviny, ať má či nemá výživovou hodnotu, a jejíž záměrné přidání do potraviny z technologického důvodu při výrobě, zpracování, přípravě, úpravě, balení, dopravě nebo skladování má nebo pravděpodobně bude mít za následek, že se tato látka nebo její vedlejší produkty stanou přímo či nepřímo složkou této potraviny“.
41.      Je nepopiratelné, že prášek pocházející z řasy Lithothamnium calcareum a uhličitan vápenatý, který ji převážně tvoří, se nekonzumují jako potraviny samy o sobě, ale jsou úmyslně přidávány a stávají se složkou konečného nápoje(33). V této fázi svých úvah ponechám stranou otázku výživové hodnoty nebo technologické funkce tohoto prášku.
42.      Tato definice potravinářských přídatných látek však připouští výjimky. Proto se za potravinářské přídatné látky nepovažují „potraviny ve formě sušené nebo koncentrované, včetně potravinářských aromat začleněných během výroby složených potravin
pro jejich aromatické, chuťové nebo výživové vlastnosti spolu s druhotným barvicím účinkem“(34). Tato výjimka podléhá dvěma podmínkám: musí se jednat o potravinu a tato potravina musí být použita pro své aromatické, chuťové nebo výživové vlastnosti.
43.      V důsledku toho je na straně jedné nezbytné určit, zda lze prášek, o který se jedná ve věci v původním řízení, kvalifikovat jako „potravinu“. Potravina je definována v čl. 3 bodě 45 nařízení 2018/848 odkazem na článek 2 nařízení č. 178/2002 jako „jakákoli látka nebo výrobek, zpracované, částečně zpracované nebo nezpracované, které jsou určeny ke konzumaci člověkem nebo u nichž lze důvodně předpokládat, že je člověk bude konzumovat“. Ve druhém pododstavci tohoto článku 2 je stanoveno, že „[m]ezi ‚potraviny‘ patří nápoje, žvýkačky a jakékoli látky včetně vody, které jsou úmyslně přidávány do potraviny během její výroby, přípravy nebo zpracování“. Z této definice vyplývá, že dotčený prášek je potravinou, neboť se jedná o látku úmyslně přidávanou do potravin. První podmínka použití výjimky uvedené v předchozím bodě tohoto stanoviska je splněna.
44.      Na straně druhé je ke splnění druhé podmínky ještě třeba, aby byl tento prášek používán z důvodu svých aromatických, chuťových nebo výživových vlastností. V jedné ze zásad vztahujících se na produkci ekologických zpracovaných potravin, na jejímž základě lze potravinářské přídatné látky v takových potravinách použít (druhým, alternativním cílem je nevyhnutelná technologická potřeba), se však uplatňuje příbuzný pojem „zvláštní nutriční požadavky“, který není definován a je uveden v čl. 7 písm. b) nařízení 2018/848(35).
45.      Nejednoznačnost projednávané věci a právní úpravy vztahující se na použití prášku, o který se jedná ve věci v původním řízení, spočívá v podobnosti těchto pojmů. Pokud se tedy potravinářská přídatná látka používá s ohledem na zvláštní nutriční požadavky, je v ekologické produkci zpracovaných potravin povolena. Kromě toho, pokud je látka potravinou používanou pro své aromatické, chuťové nebo výživové vlastnosti, není potravinářskou přídatnou látkou a lze ji volně používat. Je tedy třeba určit, jakou má tento prášek funkci.
46.      Společnost Lima tvrdí, že používá prášek z řas Lithothamnium calcareum k obohacení svých nápojů vápníkem s tím, že jde o složku zemědělského původu. Rovněž tvrdí, že v rozsudku Natumi Soudní dvůr kvalifikoval prášek, o který se jedná ve věci, v níž byl uvedený rozsudek vydán, pouze jako „složku zemědělského původu nezískanou z ekologického zemědělství“, a nikoli jako „minerál“, a v důsledku toho musí být akceptována i ekologická verze této složky.
47.      Nařízení 2018/848 však podle mého názoru neumožňuje výklad vedoucí k tomuto výsledku.
48.      V první řadě platí, že jediný odkaz v tomto nařízení na výživový účinek pro potraviny se nachází v příloze II části IV
bodě 2.2.2 písm. f) bodě ii), který se týká použití „minerál[ů] (včetně stopových prvků), vitamin[ů], aminokyselin[…] a mikroživin[…] [...] pokud jde o potraviny uváděné na trh jako potraviny se zvláštními charakteristickými rysy nebo účinky v souvislosti se zdravím nebo výživou nebo v souvislosti s potřebami zvláštních skupin spotřebitelů“. Jsou uvedeny pouze některé produkty, na které se vztahuje nařízení č. 609/2013, a produkty, na které se vztahuje směrnice 2006/125. Mám tedy za to, že čl. 7 písm. b) nařízení 2018/848 s ohledem na zásadu, která je v něm zakotvena a podle níž je používání potravinářských přídatných látek omezeno pouze na případy, kdy existují zvláštní nutriční požadavky, odkazuje na tento velmi specifický typ potravin (určených pro kojence a děti).
49.      Další zmínky o výživovém nebo nutričním účinku v nařízení 2018/848 se týkají živočišné výroby(36) a rostlinné výroby(37). Mám za to, že souvislost mezi všemi těmito výživovými nebo nutričními účely z hlediska ekologické povahy produkce vyplývá ze skutečnosti, že se týkají případů, kdy si určité subjekty (kojenec, dítě, hospodářské zvíře) nebo věci (půda, rostlina) nemohou samy zajistit vyváženou výživu.
50.      Ve druhé řadě skutečnost, zda přídatná látka pochází z ekologického zemědělství, či nikoli, nemá vliv na použití uhličitanu vápenatého. V příloze V
části A
oddíle A1 prováděcího nařízení 2021/1165 totiž není stanoveno, že tento produkt musí na rozdíl od jiných přídatných látek pocházet pouze z ekologické produkce(38). V původním znění nařízení č. 889/2008 neobsahovala tabulka potravinářských přídatných látek v příloze VIII části A
žádný údaj o ekologickém původu. Tento požadavek na použití těchto přídatných látek pocházejících z ekologické produkce se objevil v prováděcím nařízení 2019/2164, kterým byla nahrazena dotyčná tabulka. Tento vývoj se promítl do čl. 24 odst. 4 nařízení 2018/848, který stanoví, že povolení používání přídatných látek získaných z konvenční produkce je založeno na několika zásadách, včetně zásady, že ekologická složka není k dispozici v dostatečném množství. Naopak, pokud přídatná látka pocházející z ekologické produkce k dispozici je, musí být použita látka z ekologické produkce. Potravinářské přídatné látky tedy z ekologické produkce pocházet mohou, ale nemusí.
51.      Potvrzení této analýzy spatřuji ve znění článku 7 prováděcího nařízení 2021/1165, který stanoví, že pokud je zemědělská složka získaná z konvenční produkce používána jako potravinářská přídatná látka, vztahuje se na ni režim použitelný na tuto potravinářskou přídatnou látku. Ačkoli byl vstup tohoto článku v platnost odložen na 1. ledna 2024(39), nová úprava hovoří jasně: použitelný režim se stanoví na základě účelu, pro který je použita složka zemědělského původu získaná z konvenční produkce.
52.      Ve třetí řadě mám za to, že čl. 24 odst. 2 nařízení 2018/848 zavádí dva odlišné režimy pro zemědělské složky získané z konvenční produkce a pro potravinářské přídatné látky. Jak jsem však právě vysvětlil, režim potravinářských přídatných látek se vztahuje jak na ekologické složky, tak na složky získané z konvenční produkce. Z toho vyplývá, že skutečnost, že se jedná o ekologickou složku, neumožňuje vyhnout se případně právní úpravě použitelné na potravinářské přídatné látky(40).
53.      V článku 24 odst. 2 písm. a) a b) nařízení 2018/848 se totiž uvádí, že „Komise [může] povolit některé produkty a látky pro použití v produkci zpracovaných ekologických potravin [...] a veškeré takto povolené produkty a látky zařadí na výlučné seznamy, a to pro tyto účely: [...] jako potravinářské přídatné látky a pomocné látky [...] [nebo] jako zemědělské složky získané z konvenční produkce, které mají být použity k produkci zpracovaných ekologických potravin“.
54.      V příloze V
části A
oddíle A1 prováděcího nařízení 2021/1165 nadepsaném „Potravinářské přídatné látky včetně nosičů“, je přitom uhličitan vápenatý uveden se zvláštní podmínkou: „Nesmí se použít k barvení nebo obohacení výrobků vápníkem“. Ve smyslu této právní úpravy se uhličitan vápenatý považuje za potravinářskou přídatnou látku, kterou nelze použít k barvení, ani k obohacování výrobků o vápník. Tyto zakázané funkce mají tedy povahu funkcí zajišťujících technologický účel, protože jinak by uhličitan vápenatý při tomto použití nebyl kvalifikován jako „potravinářská přídatná látka“. Naopak uvedení uhličitanu vápenatého na seznamu pomocných látek (příloha V
část A
oddíl A2 tohoto prováděcího nařízení) neobsahuje žádné zvláštní podmínky ani omezení.
55.      Je třeba poznamenat, že prováděcím nařízením (EU) 2025/973(41) byl sloučen seznam potravinářských přídatných látek (oddíl A1) se seznamem pomocných látek (oddíl A2) uvedeným v příloze V
části A
prováděcího nařízení 2021/1165 s přihlédnutím ke skutečnosti, že „[v] závislosti na své technologické funkci v konečném produktu by některé produkty klasifikované jako pomocné látky měly být namísto toho klasifikovány jako potravinářské přídatné látky a některé další produkty by měly být klasifikovány jako potravinářské přídatné látky a jako potravinářské pomocné látky podle jejich použití“(42).
56.      Prováděcí nařízení 2025/973 v bodě 18 odůvodnění dále stanoví, že „[v] uvedeném sloučeném seznamu by měla být zrušena specifická podmínka, že přídatná látka ‚uhličitan vápenatý‘ se nemá použít k barvení nebo obohacení vápníkem, neboť pravidla stanovená v příloze II části IV
bodě 2.2.2 písm. c)[(43)], d)[(44)] a f) nařízení [2018/848] již tuto podmínku obsahují“(45).
57.      V bodě 2.2.2 písm. f) části IV přílohy II nařízení 2018/848 jsou mezi těmito produkty a látkami uvedeny „minerály (včetně stopových prvků), vitaminy, aminokyseliny a mikroživiny, a to za předpokladu, že [...] jejich použití v potravinách určených k běžné spotřebě je ‚výslovně právně požadováno‘, čímž se rozumí výslovně požadováno v ustanoveních práva Unie nebo ustanoveních vnitrostátních právních předpisů slučitelných s právem Unie, na základě kterých nesmějí být dané potraviny v žádném případě uváděny na trh jako potraviny určené k běžné spotřebě, jestliže neobsahují jako přídatné látky daný minerál, vitamín, aminokyselinu nebo mikroživinu“. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce ani vyjádření účastníků původního řízení přitom nezmiňují text, který by ukládal přidávání vápníku do potravin, o které se jedná ve věci v původním řízení, tedy do nápojů na bázi rýže a ovsa, aby mohly být uváděny na trh(46).
58.      Komise dále na základě tohoto ustanovení uvádí, že při zpracování ekologických potravin je zakázáno použití uhličitanu vápenatého(47), a to na základě pravomoci, která jí je svěřena v souladu s článkem 54 nařízení 2018/848, přijímat akty v přenesené pravomoci, jimiž se mění „bod 2.2.2 v příloze II části IV, pokud jde o druh a složení produktů a látek povolených pro použití ve zpracovaných potravinách a o podmínky, za kterých mohou být používány“ podle čl. 16 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení.
59.      Mám tedy za to, že prášek, o který se jedná ve věci v původním řízení, jenž je tvořen převážně uhličitanem vápenatým, musí být považován za potravinářskou přídatnou látku, jejíž použití je při produkci ekologických potravin zakázáno od okamžiku, kdy je použita pouze k obohacení rostlinného nápoje vápníkem, i když to není v unijních nebo vnitrostátních právních předpisech výslovně právně požadováno.
V.      Závěry
60.      S ohledem na výše uvedené úvahy navrhuji Soudnímu dvoru, aby na předběžnou otázku Raad van State (Státní rada, Belgie) odpověděl následovně:
„Článek 24 odst. 2 písm. a), jakož i příloha II část IV
bod 2.2.1 a bod 2.2.2 písm. f) bod i) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/848 ze dne 30. května 2018 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2022/474 ze dne 17. ledna 2022,
nahlížené ve spojení s čl. 7 písm. b) nařízení 2018/848,
musí být vykládány v tom smyslu, že
použití prášku certifikovaného jako ekologický, který byl získán z vyčištěných, rozemletých a vysušených usazenin řasy Lithothamnium calcareum, jež má přirozeně vysoký obsah uhličitanu vápenatého, při zpracování potravin za účelem obohacení vápníkem je zakázáno, jelikož uhličitan vápenatý nelze k tomuto účelu používat a použití vápníku v potravinách pro běžnou spotřebu není výslovně právně požadováno.“
1      Původní jazyk: francouzština.
2      Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 30. května 2018 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (Úř. věst. 2018, L 150, s. 1).
3      Nařízení Komise v přenesené pravomoci ze dne 17. ledna 2022 (Úř. věst. 2022, L 98, s. 1), dále jen „nařízení 2018/848“.
4      Prováděcí nařízení Komise ze dne 15. července 2021, kterým se povolují některé produkty a látky pro použití v ekologické produkci a stanoví jejich seznamy (Úř. věst. 2021, L 253, s. 13).
5      Viz rozsudek ze dne 29. dubna 2021, Natumi (C‑815/19, dále jen „rozsudek Natumi“, EU:C:2021:336).
6      Nařízení Rady ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 (Úř. věst. 2007, L 189, s. 1).
7      Nařízení Komise ze dne 5. září 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů, pokud jde o ekologickou produkci, označování a kontrolu (Úř. věst. 2008, L 250, s. 1) ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) č. 2019/2164 ze dne 17. prosince 2019 (Úř. věst. 2019, L 328, s. 61), dále jen „nařízení č. 889/2008“. Toto nařízení bylo zrušeno prováděcím nařízením 2021/1165.
8      Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. 2002, L 31, s. 1; Zvl. vyd. 15/06, s. 463).
9      Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (Úř. věst. 2008, L 354, s. 16; oprava Úř. věst. 2010, L 53, s. 26).
10      Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. 2011, L 304, s. 18).
11      Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a o zrušení směrnic Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Úř. věst. 2009, L 309, s. 1).
12      Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 12. června 2013 o potravinách určených pro kojence a malé děti, potravinách pro zvláštní lékařské účely a náhradě celodenní stravy pro regulaci hmotnosti a o zrušení směrnice Rady 92/52/EHS, směrnic Komise 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES a 2006/141/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/39/ES a nařízení Komise (ES) č. 41/2009 a (ES) č. 953/2009 (Úř. věst. 2013, L 181, s. 35).
13      Směrnice Komise ze dne 5. prosince 2006 o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti (Úř. věst. 2006, L 339, s. 16).
14      Viz článek 13 třetí pododstavec prováděcího nařízení 2021/1165.
15      Ve znění prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1584 ze dne 22. října 2018 (Úř. věst. 2018, L 264, s. 1).
16      Předkládající soud odkazuje na přílohu V
část B prováděcího nařízení 2021/1165.
17      Tento dokument je k dispozici na internetové adrese: https://agriculture.ec.europa.eu/farming/organic-farming/organics-glance_cs. Poslední aktualizace proběhla dne 26. ledna 2026.
18      Viz rozsudek ze dne 14. června 2017, TofuTown.com (C‑422/16, EU:C:2017:458, bod 40 a citovaná judikatura, jakož i výrok).
19      Ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy (Úř. věst. 2002, L 183, s. 51; Zvl. vyd. 13/29, s. 490) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 ze dne 22. října 2008 (Úř. věst. 2008, L 311, s. 1).
20      Ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (Úř. věst. 2006, L 404, s. 9) a nařízení Komise (EU) č. 432/2012 ze dne 16. května 2012, kterým se zřizuje seznam schválených zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí (Úř. věst. 2012, L 136, s. 1).
21      Ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/39/ES ze dne 6. května 2009 o potravinách určených pro zvláštní výživu (Úř. věst. 2009, L 124, s. 21) a nařízení Komise (ES) č. 953/2009 ze dne 13. října 2009 o látkách, které mohou být pro zvláštní výživové účely přidávány do potravin pro zvláštní výživu (Úř. věst. 2009, L 269, s. 9).
22      Viz rozsudek ze dne 5. listopadu 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, bod
46).
23      C‑240/23, EU:C:2024:852.
24      C‑137/13, EU:C:2014:2335.
25      Znění tohoto bodu 2.2.2 písm. f) bylo přímo inspirováno rozsudkem ze dne 5. listopadu 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335).
26      Viz rozsudek ze dne 4. října 2024, Herbaria Kräuterparadies II (C‑240/23, EU:C:2024:852, bod 85 a výrok).
27      Viz čl. 27 odst. 1 a příloha VIII nařízení č. 889/2008.
28      Viz rozsudek Natumi (bod 47).
29      Viz čl. 19 odst. 2 písm. b) a článek 21 nařízení č. 834/2007.
30      Viz rozsudek Natumi (bod 67).
31      Viz rozsudek Natumi (bod 68).
32      Viz rozsudek Natumi (bod 69).
33      Posledně uvedená skutečnost neumožňuje kvalifikovat tyto produkty jako „pomocné látky“, které musí zůstat pouze ve stavu reziduí v konečném produktu, bez zdravotních rizik a bez technologického dopadu na tento produkt. Viz definice v čl. 3 bodě 65 nařízení 2018/848, která odkazuje na definici v čl. 3 odst. 2 písm. b) nařízení č. 1333/2008.
34      Viz čl. 3 odst. 2 písm. a) druhý pododstavec bod ii) nařízení č. 1333/2008.
35      Viz bod 38 tohoto stanoviska.
36      Výraz „nutriční požadavky“ je použit v čl. 8 písm. b); výraz „požadavky na výživu“ je uveden v příloze II části II bodě 1.4.1 písm. b) a části III bodě 3.1.3.1 písm. a); výraz „výživové vzory“ je použit v příloze II části II bodě 1.4.1 písm. d); výraz „nutriční doplňkové látky“ je uveden v příloze II části II bodě 1.5.2.3; výraz „nutriční složení“ je uveden v příloze II části III bodě 3.1.3.1 písm. b) bodě ii) a výraz „nutriční potřeby“ je použit v příloze II části III bodě 3.1.3.2 písm. a).
37      Výraz „živiny“ je použit v čl. 24 odst. 1 písm. b), článku 31, jakož i v příloze II části I bodech 1.2 a 1.9.6; výraz „specifické nutriční požadavky plodin“ je uveden v čl. 24 odst. 3 písm. d); výraz „výživové zásoby obsažené“ je použit v příloze II části I bodě 1.3 písm. a) a výraz „nutriční potřeby“ v příloze II části I bodě 1.9.3.
38      Lecitiny, extrakty z rozmarýnu, karubin, guma guar, arabská guma, guma tara, guma gellan, glycerol, včelí vosk, karnaubský vosk a erythritol.
39      Viz poznámka pod čarou 14 tohoto stanoviska.
40      Viz body
50 a 51 tohoto stanoviska.
41      Prováděcí nařízení Komise ze dne 23. května 2025, kterým se mění a opravuje prováděcí nařízení (EU) 2021/1165, kterým se povolují některé produkty a látky pro použití v ekologické produkci a stanoví jejich seznamy (Úř. věst. L, 2025/973).
42      Viz bod 17 odůvodnění prováděcího nařízení 2025/973.
43      Týká se barev na označování masa a skořápek vajec.
44      Týká se tradičního dekorativního barvení uvařených vajec prodávaných v daném ročním období.
45      Toto znění stanoví, že barvení výrobků i jejich obohacování o vápník uhličitanem vápenatým jsou zakázány.
46      Obdobně viz rozsudek Natumi (bod 66).
47      Viz odpověď na otázku č. 12 v oddíle 4.5 (s. 113 a 114) často kladených dotazů týkajících se pravidel ekologického zemědělství, citovaných v bodě 28 tohoto stanoviska, o možnosti používat řasu Lithothamnium calcareum v ekologické produkci potravin: „Ne. Rozhodný je bod 2.2.2 písm. f) části IV přílohy II nařízení [2018/848] [...] Hlavní složku řasy Lithothamnium calcareum tvoří uhličitan vápenatý a jeho hlavní funkcí ve zpracovaných potravinách je dodávat vápník. Vzhledem k tomu, že uhličitan vápenatý je minerál, vyžaduje jeho použití v ekologické produkci povolení v souladu s bodem 2.2.2 části IV
přílohy II nařízení [2018/848]“ (volný překlad).