62023CJ0633_RES
Věc C‑633/23
Electrabel SA a další
v.
Commission de Régulation de l’Electricité et du Gaz (CREG),
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Cour d’appel de Bruxelles)
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 18. prosince 2025
„Řízení o předběžné otázce – Vnitřní trh s elektřinou – Nařízení (EU) 2022/1854 – Intervence v mimořádné situaci s cílem řešit vysoké ceny energie – Článek 2 body 5 a 9 – Články 6 až 8 – Strop pro tržní příjmy z elektřiny výrobců elektřiny využívajících některé zdroje energie – Určení ‚tržních příjmů‘ – Vnitrostátní právní úprava umožňující použití nevyvratitelných domněnek nebo domněnek vyvratitelných pomocí dalších domněnek – Zásada proporcionality – Článek 22 odst. 2 písm. c) – Období uplatňování článků 6 až 8 tohoto nařízení – Zastropování příjmů uplatňované ke dni předcházejícímu dni stanovenému uvedeným nařízením na základě vnitrostátní právní úpravy, která byla přijata po vstupu téhož nařízení v platnost – Zásady přednosti a efektivity unijního práva – Zásada loajální spolupráce“
Energetika – Vnitřní trh s elektřinou – Nařízení (EU) 2022/1854 – Intervence v mimořádné situaci s cílem řešit vysoké ceny energie – Strop pro tržní příjmy z elektřiny výrobců elektřiny využívajících některé zdroje energie – Vnitrostátní právní úprava umožňující použití nevyvratitelných domněnek nebo domněnek vyvratitelných pomocí dalších domněnek – Zásada proporcionality – Přípustnost – Podmínka
[Nařízení Rady č. 2022/1854, bod 37 odůvodnění a čl. 2 bod 9 a články 6 až 8]
(viz body 38–53, 55, výrok 1)
Energetika – Vnitřní trh s elektřinou – Nařízení (EU) 2022/1854 – Intervence v mimořádné situaci s cílem řešit vysoké ceny energie – Strop pro tržní příjmy z elektřiny výrobců elektřiny využívajících některé zdroje energie – Vnitrostátní právní předpisy přijaté po vstupu nařízení 2022/1854 v platnost – Právní úprava upravující použití zastropování tržních příjmů pro období předcházející období stanovenému tímto nařízením – Zásady přednosti a efektivity unijního práva a zásada loajální spolupráce – Přípustnost
[Čl. 4 odst. 3 Smlouvy o EU; čl. 288 SFEU; nařízení Rady 2022/1854, čl. 6 až 8 a čl. 22 odst. 2 písm. c)]
(viz body 57–65, výrok 2)
Shrnutí
Soudní dvůr, kterému cour d’appel de Bruxelles (Odvolací soud v Bruselu, Belgie) předložil žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, se vyjádřil k výkladu nařízení 2022/1854, kterým byla zavedena mimořádná opatření s cílem zmírnit dopady vysokých cen energie, zejména prostřednictvím povinného stropu pro příjmy výrobců elektřiny z určitých zdrojů energie (
1
). V této souvislosti zkoumal způsoby stanovení příjmů plynoucích z trhu s elektřinou, na které se tento strop vztahuje, a upřesnil časovou působnost tohoto nařízení s ohledem na vnitrostátní právní předpisy přijaté v době, kdy bylo uvedené nařízení v platnosti, a které rovněž zavedly zastropování příjmů plynoucích z tohoto trhu.
V souladu s nařízením 2022/1854 zavedl belgický zákon o elektřině strop pro tržní příjmy některých výrobců elektřiny, a to prostřednictvím odvodu ve prospěch státu z nadměrných příjmů dosažených během určitého období (
2
).
Dne 28. února 2023 přijala Commission de régulation de l’électricité et du gaz (CREG) [Komise pro regulaci elektřiny a plynu (CREG)] v souladu s ustanovením zákona o elektřině (
3
) rozhodnutí o vzoru přiznání a formátu dokumentů, které mají předkládat poplatníci odvodu zavedeného tímto zákonem.
Ve dnech 29. a 30. března 2023 podaly žalobkyně, které jsou buď právnickými osobami soukromého práva povinnými k tomuto odvodu, zejména pak výrobci nebo dodavatelé elektřiny, nebo federace podniků v odvětví energetiky, které jednají ve prospěch svých členů k předkládajícímu soudu tři žaloby znějící na zrušení tohoto rozhodnutí. Na podporu svých žalob žalobkyně tvrdily, že rozhodnutí CREG ze dne 28. února 2023 bylo přijato v rozporu s nařízením 2022/1854, článkem 288 SFEU a zásadami přednosti a efektivity unijního práva.
Předkládající soud konstatoval, že vzor přiznání příjmů zavedený rozhodnutím CREG ze dne 28. února 2023 je založen na souboru či řadě domněnek, kterým poplatník nikdy nemůže zcela uniknout, a to s tím důsledkem, že nemá možnost přiznat své skutečně dosažené příjmy. V této souvislosti má pochybnosti o tom, zda možnost použít pro výpočet stropu tržních příjmů (
4
) odhady, ponechaná členským státům, opravňuje tyto členské státy k zavedení systému založeného pouze na nevyvratitelných domněnkách nebo na domněnkách, které jsou částečně vyvratitelné, avšak způsobem, který zachovává prvky dopředu teoreticky vymezené členský státem bez ohledu na skutečně dosažené příjmy. Pokud jde o období, na které se vztahuje rozhodnutí CREG ze dne 28. února 2023, předkládající soud si klade otázku, zda možnost členských států zachovat nebo zavést opatření, která dále omezují tržní příjmy (
5
), zahrnuje možnost zavést režim zastropování před datem vstupu tohoto nařízení v platnost.
Závěry Soudního dvora
Zaprvé, pokud jde o stanovení výše tržních příjmů, na které se má podle nařízení 2022/1854 vztahovat zastropování, Soudní dvůr konstatoval, že ze znění jeho ustanovení vyplývá, že toto zastropování nelze použít na teoretické příjmy, které neodpovídají tržní realitě, nýbrž musí odrážet realitu příjmů dosažených dotčenými provozovateli. Nicméně žádné relevantní ustanovení tohoto nařízení neupřesňuje metodu, jak mají být tyto příjmy určeny.
Soudní dvůr tedy zdůraznil, že stanovení způsobu, jakým se určují tržní příjmy, na které se má vztahovat zastropování, je na členských státech. Avšak vzhledem k tomu, že členské státy tímto provádějí nařízení 2022/1854, a tedy unijní právo, musí vykonávat své pravomoci způsobem, který dodržuje toto právo, a tedy v projednávané věci způsobem, který zachovává zejména užitečný účinek ustanovení tohoto nařízení.
Pokud jde o otázku, zda v rámci tohoto postupu členské státy smí použít domněnky, Soudní dvůr zaprvé připomněl, že vzhledem k velkému počtu transakcí, u nichž musí příslušné orgány členských států zajistit prosazování stropu pro tržní příjmy, by tyto orgány měly mít možnost použít pro výpočet tohoto stropu přiměřené odhady. Odhad je přitom ze své povahy přibližná hodnota a nemusí vždy odpovídat přesné hodnotě. Případný rozdíl mezi skutečnými příjmy a domnělými příjmy lze proto připustit – aniž to nutně vede k neslučitelnosti použití domněnek s nařízením 2022/1854 – pokud tento rozdíl, který může být jak záporný, tak kladný, zůstává přiměřený, tedy umírněný, a pokud odhady použité na základě těchto domněnek odpovídají tržní realitě v daném období.
Zadruhé nařízení 2022/1854 (
6
) upravuje intervenci v mimořádné situaci ke zmírnění dopadů vysokých cen energie mimořádnými, cílenými a časově omezenými opatřeními a cílem těchto opatření je zejména zavést strop pro tržní příjmy, kterých někteří výrobci dosahují z výroby elektřiny, a cíleně je přerozdělit konečným odběratelům elektřiny. Proto pro rychlé provedení krátkodobých opatření může použití přiměřených odhadů představovat vhodný, či dokonce nezbytný prostředek k zajištění účinnosti zastropování příjmů, které ukládá nařízení 2022/1854, a tím k dosažení tohoto cíle.
Zatřetí Soudní dvůr konstatuje, že podle nařízení 2022/1854 (
7
), jsou členské státy povinny zavést účinná opatření k zajištění účinného uplatňování stropu a zabránění jeho obcházení, což může vyžadovat shromažďování a kontrolu velmi velkého množství údajů. V závislosti na zvláštnostech daného vnitrostátního trhu nebo na technických obtížích, které mohou existovat, pokud jde o možnost oddělit příjmy, které musí být skutečně podrobeny zastropování uloženému tímto nařízením, může být tedy použití domněnek nezbytné.
Soudní dvůr z toho vyvozuje, že nařízení 2022/1854 nebrání tomu, aby členský stát použil domněnky k určení výše tržních příjmů, které mají podléhat zastropování uloženému tímto nařízením, pokud tyto domněnky umožňují získat přiměřené odhady uvedených příjmů, které odpovídají tržní realitě v daném období.
Vzhledem k mimořádné situaci, která existovala při zavedení zastropování uloženého nařízením 2022/1854, jakož i k výjimečnému a časově omezenému charakteru tohoto opatření, se totiž použití domněnek, včetně případně domněnek nevyvratitelných, za účelem přesného stanovení výše příjmů, na které se má uvedené opatření vztahovat, jeví jako přiměřené, pokud tyto domněnky umožňují získat přiměřené odhady těchto příjmů, které odpovídají tržní realitě v daném období. Posouzení, zda daná domněnka splňuje tuto podmínku, spadá do pravomoci vnitrostátních orgánů, jejichž činnost podléhá přezkumu vnitrostátních soudů. Pro účely tohoto posouzení je třeba zohlednit všechny skutkové a technické okolnosti charakterizující nejen situaci dotčených provozovatelů a zařízení, ale také vnitrostátní trh s elektřinou.
Soudní dvůr je tedy toho názoru, že nařízení 2022/1854 a zásada proporcionality (
8
) nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž se výše příjmů, na které se vztahuje strop pro tržní příjmy stanovený na základě tohoto nařízení, určuje podle příslušných zařízení na výrobu elektřiny buď na základě nevyvratitelných domněnek, nebo na základě vyvratitelných domněnek, které však lze vyvrátit pouze za určitých podmínek, pokud tyto domněnky umožňují získat přiměřené odhady uvedených příjmů, které odpovídají tržní realitě v daném období.
Zadruhé, pokud jde o časovou působnost nařízení 2022/1854, z žádného ustanovení toho nařízení nevyplývá, že by se vztahovalo na opatření týkající se stropu pro příjmy zavedené vnitrostátní právní úpravou vztahující se k období před vstupem tohoto nařízení v platnost, a a fortiori, že by tato právní úprava musela splňovat podmínky stanovené v tomto nařízení. Při neexistenci unijní právní úpravy dané oblasti, která by byla použitelná ratione temporis, tedy nelze učinit závěr, že jsou členské státy zbaveny možnosti vykonávat své pravomoci zavedením zastropování tržních příjmů obdobného zastropování, jehož zavedení ukládá nařízení 2022/1854, avšak s časovou působností, která se liší od působnosti stanovené tímto nařízením.
Skutečnost, že taková vnitrostátní právní úprava byla přijata v době, kdy nařízení 2022/1854 již bylo v platnosti, je v tomto ohledu irelevantní, neboť žádné ustanovení tohoto nařízení nenaznačuje, že by přijetím tohoto nařízení měl unijní normotvůrce v úmyslu zbavit členské státy této možnosti nebo podrobit její výkon souhlasu Unie. Naopak, unijní normotvůrce výslovně počítal s možností, že členské státy zavedou nebo zachovají zastropování tržních příjmů, které bude přísnější (
9
) než strop stanovený v tomto nařízení (
10
). Od září 2021 jsou na trzích s elektřinou ostatně pozorovány velmi vysoké ceny a útočná válka Ruské federace proti Ukrajině vedla k dalšímu výraznému zvýšení a ke kolísání cen elektřiny (
11
). Kromě toho unijní normotvůrce zdůraznil (
12
), že současná energetická krize negativně ovlivnila všechny členské státy, i když v různé míře, a že od února 2022 byl pozorován extrémní a trvalý nárůst cen.
Kromě toho předkládající soud neuvedl, že má pochybnosti ohledně slučitelnosti dotčené vnitrostátní právní úpravy s jinými ustanoveními unijního práva, která by byly použitelné ratione temporis. Soudní dvůr dále podtrhl, že ani článek 288 SFEU, ani zásady přednosti a efektivity unijního práva nemohou změnit působnost nařízení, jak ji stanovil unijní normotvůrce. Navíc podle zásady loajální spolupráce (
13
) se členské státy musí zdržet zejména jakýchkoli opatření, která by mohla ohrozit dosažení cílů Unie. Avšak vzhledem zejména k tomu, že zavedení zastropování příjmů obdobného zastropování stanovenému v nařízení 2022/1854 nutně sleduje cíle slučitelné s cíli tohoto nařízení, nelze učinit závěr, že by členský stát porušil tuto zásadu tím, že takové opatření uplatňoval na vnitrostátní úrovni dříve, než se stalo závazným na úrovni Unie.
Soudní dvůr tedy rozhodl, že nařízení 2022/1854 (
14
), ve spojení s článkem 288 SFEU a zásadami přednosti a efektivity unijního práva, jakož i zásady loajální spolupráce nebrání vnitrostátní právní úpravě přijaté po vstupu tohoto nařízení v platnost, která stanoví použití zastropování tržních příjmů obdobného zastropování, jehož zavedení vyžaduje uvedené nařízení, avšak pro období předcházející období stanovenému tímto nařízením.
(
1
) – Nařízení Rady (EU) 2022/1854 ze dne 6. října 2022 o intervenci v mimořádné situaci s cílem řešit vysoké ceny energie (Úř. věst. 2022, L 261 I, s. 1), články 6 a 7.
(
2
) – Článek 22b loi relative a l’organisation du marché de l’électricité (zákon o organizaci trhu s elektřinou) ze dne 29. dubna 1999 (Moniteur belge ze dne 11. května 1999, s. 16264), ve znění loi modifiant la loi relative a l’organisation du marché de l’électricité et introduisant un plafond sur les recettes issues du marché des producteurs d’électricité (zákon, kterým se mění zákon o organizaci trhu s elektřinou a zavádí strop pro tržní příjmy výrobců elektřiny) ze dne 16. prosince 2022 (Moniteur belge ze dne 22. prosince 2022, s. 98819) (dále jen „zákon o elektřině“).
(
3
) – Článek 22b odst. 6 čtvrtý pododstavec zákona o elektřině stanoví povinnost poplatníků odvodu zavedeného tímto článkem 22b podat CREG do určitého data přiznání a stanoví jeho obsah.
(
4
) – Podle bodu 37 odůvodnění nařízení 2022/1854, podle kterého by měly mít členské státy možnost použít přiměřené odhady pro výpočet stropu tržních příjmů.
(
5
) – Podle čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení 2022/1854.
(
6
) – Jak vyplývá z článku 1.
(
7
) – Článek 6 odst. 3, čl. 6 odst. 2 a čl. 7 odst. 6.
(
8
) – Konkrétně články 6 až 8 ve spojení s čl. 2 body 5 a 9.
(
9
) – Článek 8 odst. 1 písm. a) nařízení 2022/1854.
(
10
) – Článek 6 odst.1
(
11
) – První bod odůvodnění nařízení 2022/1854
(
12
) – Pátý bod odůvodnění nařízení 2022/1854
(
13
) – Článek 4 odst. 3 SEU
(
14
) – Konkrétně články 6 až 8, jakož i čl. 22 odst. 2 písm. c).