Acțiune introdusă la 9 septembrie 2019 – Helsingin Bussiliikenne/Comisia
(Cauza T-603/19)
Limba de procedură: finlandeza
Părțile
Reclamantă: Helsingin Bussiliikenne Oy (Helsinki, Finlanda) (reprezentanți: O. Hyvönen și N. Rosenlund, avocați)
Pârâtă: Comisia Europeană
Concluziile
Reclamanta solicită Tribunalului:
anularea în tot sau în parte a deciziei Comisiei din 28 iunie 2019 privind ajutorul de stat SA.33846 – (2015/C) (ex 2011/CP);
obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, majorate cu dobânda legală.
Motivele și principalele argumente
În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.
1.    Primul motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 108 alineatul (2) TFUE și a articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul 2015/1589, precum și pe faptul că, în cursul investigației, aceasta a comis o eroare gravă de procedură și a încălcat dreptul la apărare al reclamantei.
Reclamantei ar fi trebuit să i se acorde posibilitatea de a fi ascultată înainte de adoptarea deciziei atacate și de a-și prezenta observațiile în cursul procedurii formale de investigare întrucât decizia atacată o desemnează ca fiind destinatara ajutorului și o vizează în mod direct.
2.    Al doilea motiv este întemeiat pe erori vădite de apreciere.
Comisia nu a investigat cauza în mod suficient, astfel încât și-a adoptat decizia pe baza unor constatări lacunare și eronate.
Erorile de apreciere ale Comisiei privesc cel puțin conformitatea cu condițiile pieței, obiectivul și logica economică ale cesiunii de activitate.
3.    Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că motivarea deciziei atacate nu îndeplinește cerințele care rezultă din articolul 296 TFUE și din jurisprudența aferentă acestuia.
Acest lucru privește în special motivarea conformității cu condițiile pieței a prețului în schimbul căruia a fost cedată activitatea HelB.
4.    Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă principiile generale ale dreptului Uniunii, în special principiul încrederii legitime și principiul proporționalității.
Reclamanta putea crede în mod legitim că investigația Comisiei nu privea decât măsurile și persoanele identificate în decizia de deschidere a procedurii formale de investigare și că, în cazul în care investigația ar fi extinsă la cedarea activității sau la persoana reclamantei, Comisia ar fi extins în mod corespunzător și decizia de deschidere a procedurii formale de investigare și ar fi ascultat-o pe reclamantă.
Obligația de rambursare, în ceea ce îl privește pe beneficiarul inițial, trebuie în orice caz să fie considerată contrară principiului proporționalității, în măsura în care depășește prețul plătit efectiv pentru cedarea activității și, în ceea ce o privește pe reclamantă, în măsura în care depășește diferența dintre prețul de vânzare pretins subevaluat și prețul pieței.
5.    Al cincilea motiv este întemeiat pe o aplicarea vădit eronată în decizia atacată a articolului 107 alineatul (1) TFUE.
Măsurile menționate în decizia Comisiei nu constituie ajutoare de stat interzise.
Niciuna dintre măsurile calificate de Comisie drept ajutoare de stat interzise nu era destinată reclamantei.
____________