62023CJ0109_RES
Cauza C‑109/23 [Jemerak] (
i
)
GMșiON
împotriva
PR
(cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Berlin)
Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 septembrie 2024
„Trimitere preliminară – Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina – Regulamentul (UE) nr. 833/2014 – Articolul 5n alineatele (2) și (6) – Interdicția de a furniza, în mod direct sau indirect, servicii de consultanță juridică pentru guvernul rus sau pentru persoane juridice, entități sau organisme stabilite în Rusia – Scutire privind prestarea de servicii strict necesare pentru a asigura accesul la proceduri judiciare, administrative sau de arbitraj într‑un stat membru – Autentificarea și executarea de către un notar a unui contract de vânzare a unui bun imobil – Asistarea de către un interpret cu ocazia unei astfel de autentificări”
Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina – Interdicția de a furniza servicii de consultanță juridică pentru guvernul rus sau pentru persoane juridice, entități sau organisme stabilite în Rusia – Noțiune – Autentificarea și executarea de către un notar a unui contract de vânzare a unui bun imobil – Excludere – Asistarea de către un interpret cu ocazia autentificării menționate – Excludere
[Decizia Consiliului (PESC) 2022/1909, considerentele (5) și (8); Regulamentul Consiliului nr. 833/2014, considerentul (2) și art. 5n alin. (2), Regulamentul nr. 269/2014 și Regulamentul 2022/1904, considerentul (19)]
(a se vedea punctele 38-44, 49-55, 59, 62 și 63 și dispozitivul)
Rezumat
Sesizată cu titlu preliminar de Landgericht Berlin (Tribunalul Regional din Berlin, Germania), Curtea se pronunță cu privire la domeniul de aplicare al interdicției de a furniza servicii de consultanță juridică pentru persoane juridice stabilite în Rusia, prevăzută la articolul 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014 (
1
), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul 2022/1904 (
2
), care privește măsuri restrictive adoptate de Consiliul Uniunii Europene având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina.
GM și ON, resortisanți germani, se pregăteau să achiziționeze un apartament situat în Berlin (Germania) și care aparținea societății Visit‑Moscow Ltd, o persoană juridică stabilită în Rusia. În scopul acestei tranzacții, GM, ON și Visit-Moscow i s‑au adresat lui PR, un notar care își desfășoară activitatea în Germania, solicitându‑i să încheie un contract de vânzare în formă autentică și ulterior să asigure executarea acestuia. În anul 2022, PR a refuzat însă să autentifice contractul de vânzare, pentru motivul că nu putea exclude ca autentificarea să încalce interdicția prevăzută la articolul 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014. PR nu a dat curs cererii lui GM, a lui ON și a Visit-Moscow de a reevalua acest refuz și a transmis acțiunea introdusă împotriva acestui refuz de către aceștia din urmă către Tribunalul Regional din Berlin, care a adresat Curții diferite întrebări preliminare cu privire la acest aspect.
Aprecierea Curții
În primul rând, Curtea arată că, potrivit sensului lor obișnuit în limbajul curent, termenii „consultanță juridică” desemnează în general o opinie cu privire la o problemă de drept. Astfel, utilizați în asociere cu termenul „servicii” la articolul 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014, aceștia fac trimitere la desfășurarea unei activități cu caracter economic, întemeiată pe o relație între un prestator și clientul său, având ca obiect furnizarea de consultanță juridică, prin care un prestator furnizează opinii cu privire la chestiuni de drept unor persoane care le solicită.
Această accepțiune a termenilor „servicii de consultanță juridică” este confirmată de considerentul (19) al Regulamentului 2022/1904. Pe de o parte, el se referă la relația dintre un prestator și clientul său și evocă rolul acestui prestator prin faptul că asistă și consiliază acest client, în interesul acestuia din urmă, în ceea ce privește aspectele juridice ale tranzacțiilor cu terți. Pe de altă parte, el evocă activitățile accesorii care constau în „pregătirea, executarea și verificarea documentelor juridice”.
Prin urmare, activitățile vizate de noțiunea de „servicii de consultanță juridică”, în sensul articolului 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014, se disting în mod clar de cele pe care pot fi chemate să le îndeplinească autoritățile publice. Astfel, aceste autorități publice nu au misiunea de a furniza servicii care constau în emiterea de opinii cu privire la probleme de drept unor persoane în scopul de a promova sau de a apăra interesele particulare ale acestora.
În speță, Curtea constată că, în cadrul unei autentificări a unui contract de vânzare a unui bun imobil, notarul nu pare să acționeze în scopul promovării intereselor specifice ale uneia sau ale celeilalte părți în cauză sau ale ambelor părți, ci în mod imparțial, la distanță egală în raport cu părțile menționate și cu interesele lor respective, numai în interesul legii și al securității juridice. Prin urmare, având în vedere modalitățile specifice ale procedurii de autentificare notarială a actelor și efectele juridice aferente actelor autentificate în ordinea juridică germană, o autentificare de către un notar, precum cea reglementată de dreptul german, a unui contract de vânzare a unui bun imobil care aparține unei persoane juridice stabilite în Rusia nu intră în sfera noțiunii de „servicii de consultanță juridică” prevăzute la articolul 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014 și, prin urmare, în domeniul de aplicare al interdicției de a furniza asemenea servicii unei astfel de persoane juridice, prevăzută la litera (b) a acestei dispoziții.
Curtea observă în această privință că, dacă articolul 5n alineatul (2) din regulamentul menționat ar fi interpretat în sens contrar, aceasta ar conduce la incoerențe, pe de o parte, în aplicarea acestui regulament și, pe de altă parte, între regulamentul menționat și Regulamentul nr. 269/2014 (
3
).
Astfel, tranzacțiile cu bunuri imobile situate pe teritoriul Uniunii și care aparțin unor persoane juridice stabilite în Rusia sunt în continuare autorizate în temeiul Regulamentului nr. 833/2014. În practică, aceste tranzacții ar putea fi însă împiedicate în anumite state membre în care autentificarea notarială a contractului de vânzare a unui bun imobil constituie o condiție esențială pentru înstrăinarea unui atare bun, independent de aspectul dacă aceste persoane juridice fac sau nu fac obiectul unei interdicții de a dispune de activele lor în conformitate cu Regulamentul nr. 269/2014.
Or, o asemenea variabilitate în privința efectelor interdicției prevăzute la articolul 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014 de la un stat membru la altul, în funcție de sistemul notarial existent, nu putea să fie dorită de legiuitorul Uniunii.
În plus, interpretarea reținută nu este contrară finalității Regulamentului nr. 833/2014 și nici celei a Regulamentului nr. 269/2014.
Mai întâi, nu reiese nici din Decizia 2022/1909 (
4
), nici din Regulamentul nr. 833/2014 sau din Regulamentul 2022/1904 că, prin instituirea interdicției de a furniza servicii de consultanță juridică, Consiliul ar fi intenționat să procedeze astfel încât persoanele juridice stabilite în Rusia să se poată afla, în anumite state membre, în imposibilitatea de a dispune de bunurile lor imobile.
În continuare, obiectivul care stă la baza interdicției prevăzute la articolul 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014 era de a face mai dificilă pentru persoanele juridice ruse care își desfășoară activitatea pe teritoriul Uniunii continuarea activităților lor comerciale pe acest teritoriu și, pe această cale, de a avea un impact asupra economiei ruse. Or, autentificarea notarială a unui contract de vânzare a unui bun imobil care aparține unei persoane juridice stabilite în Rusia nu este contrară unui astfel de obiectiv.
În sfârșit, nu rezultă în ce mod autentificarea notarială a unui contract de vânzare a unui bun imobil care aparține unei persoane juridice stabilite în Rusia ar putea, a priori și în mod generalizat, să contribuie la eludarea măsurilor restrictive adoptate.
În al doilea rând, Curtea subliniază că va reveni instanței de trimitere sarcina de a aprecia pentru fiecare dintre sarcinile pe care notarul le îndeplinește pentru executarea unui astfel de contract de vânzare, dacă acestea implică furnizarea de către notar a unei consultanțe juridice părților, în sensul interpretării noțiunii de „servicii de consultanță juridică” reținute anterior.
În ultimul rând, în ceea ce privește aspectul dacă prestațiile de traducere furnizate de un interpret cu ocazia autentificării notariale constituie servicii de consultanță juridică în sensul articolului 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014, dat fiind că profesia de interpret nu este de natură juridică, Curtea arată că aceste prestații nu pot prezenta un element de „consultanță juridică”, nici chiar atunci când prestarea de servicii în cauză constă în acordarea de asistență unui profesionist din domeniul juridic care acționează într‑un domeniu juridic. De altfel, nu rezultă că autentificarea de către un notar german a unui act de vânzare a unui bun imobil situat în Germania și care aparține unei persoane juridice stabilite în Rusia intră în domeniul de aplicare al interdicției prevăzute la articolul 5n alineatul (2) din Regulamentul nr. 833/2014 de a furniza servicii de consultanță juridică. Rezultă că, prin furnizarea unor prestații de traducere în cadrul procesului de autentificare notarială a unui asemenea act pentru a‑l asista pe reprezentantul acestei persoane juridice care nu stăpânește limba utilizată în procedura de autentificare, interpretul nu furnizează „servicii de consultanță juridică” unei astfel de persoane juridice, în sensul acestei dispoziții.
(
i
)	Numele prezentei cauze este un nume fictiv. El nu corespunde numelui real al niciuneia dintre părțile la procedură.
(
1
)	Regulamentul (UE) nr. 833/2014 al Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2014, L 229, p. 1).
(
2
)	Regulamentul (UE) 2022/1904 al Consiliului din 6 octombrie 2022 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 833/2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2022, L 259 I, p. 3).
(
3
)	Regulamentul (UE) nr. 269/2014 al Consiliului din 17 martie 2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2014, L 78, p. 6).
(
4
)	Decizia (PESC) 2022/1909 a Consiliului din 6 octombrie 2022 de modificare a Deciziei 2014/512/PESC privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2022, L 259 I, p. 122).