62023CJ0228_RES
Zadeva C‑228/23
Association AFAÏA
proti
Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložil Conseil d’État (Francija))
Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 4. oktobra 2024
„Predhodno odločanje – Kmetijstvo – Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov – Uredba (EU) 2018/848 – Uporaba nekaterih proizvodov in snovi za uporabo v ekološki pridelavi in seznam teh proizvodov in snovi – Odstopanje – Izvedbena uredba (EU) 2021/1165 – Priloga II – Pojma ‚industrijsk[a] [vzreja]‘ in ‚reja brez uporabe kmetijskega zemljišča‘ – Zaupanje potrošnikov – Dobrobit živali – Spoštovanje okolja in podnebja – Merila“
Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov – Uredba (EU) 2018/848 – Odobritev proizvodov in snovi, ki se uporabljajo v ekološki pridelavi – Gnojila, sredstva za izboljšavo tal in hranilne snovi – Prepoved uporabe živinskega gnoja, ki izvira iz industrijske vzreje – Obseg – Industrijska vzreja – Pojem – Reja brez uporabe kmetijskega zemljišča – Pojem
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2018/848, člena 12 in 24(1)(b) ter Priloga II, Del I; Uredba Komisije 2021/1165, Priloga II)
(Glej točke 35, 45, 46, 48, 49, 53, 54, od 56 do 59, 61, 66, 67 in 70 ter točko 1 izreka.)
Kmetijstvo – Skupna kmetijska politika – Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov – Uredba (EU) 2018/848 – Odobritev proizvodov in snovi, ki se uporabljajo v ekološki pridelavi – Gnojila, sredstva za izboljšavo tal in hranilne snovi – Prepoved uporabe živinskega gnoja, ki izvira iz industrijske vzreje – Nacionalna ureditev, ki prepoveduje uporabo živinskega gnoja iz kletk in iz celovitega sistema mreže ali rešetk, ki presega določene pragove števila živali – Dopustnost – Pogoji
(Uredba Komisije 2021/1165, Priloga II; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2011/92, člen 4 in Priloga I, točka 17)
(Glej točke 73, 74 in od 79 do 81 ter točko 2 izreka.)
Povzetek
Sodišče, ki mu je Conseil d’État (državni svet, Francija) predložil predlog za sprejetje predhodne odločbe, je pojasnilo obseg prepovedi uporabe gnojil, dodatkov za izboljšanje tal in hranilnih snovi v ekološkem kmetovanju, kakor je določena v Prilogi II k Izvedbeni uredbi 2021/1165 (
1
), ki je bila sprejeta za izvajanje Uredbe 2018/848 (
2
).
V zvezi z gnojenjem tal, namenjenih ekološki pridelavi, ti uredbi odstopajoče in samo v potrebnem obsegu dovoljujeta uporabo določenih proizvodov in snovi, ki izvirajo iz neekološke pridelave, in če ti proizvodi in snovi ne izvirajo iz „industrijske“ vzreje. (
3
).
Institut national de l’origine et de la qualité (francoski nacionalni inštitut za poreklo in kakovost, INAO) je leta 2020 spremenil svoj Vodnik za razlago ureditve Unije na področju ekološkega kmetovanja, med drugim za razlago te prepovedi uporabe gnojil in sredstev za izboljšavo tal živalskega izvora, ki „izvirajo iz industrijske[…] [vzreje]“, na ekoloških zemljiščih. Razlagal jo je široko, tako da izključuje živinski gnoj iz celovitega sistema mreže ali rešetk in živinski gnoj iz kletk, ki presega določene pragove števila mest za zadevne živali.
Združenje AFAÏA, poklicno združenje, ki brani interese proizvajalcev organskih gnojil, je pred predložitvenim sodiščem predlagalo razglasitev ničnosti odločbe, s katero je INAO zavrnil njegovo zahtevo za spremembo Vodnika za razlago. Po njegovem mnenju je merilo, odločujoče za zadevno prepoved, povezano z rabo tal, tako da pojem „industrijsk[a] [vzreja]“ lahko ustreza samo pojmu reje „brez uporabe kmetijskega zemljišča“ in označuje živinorejske kmetije brez upravljanja kmetijskih zemljišč.
Predložitveno sodišče, ki je soočeno s tem vprašanjem glede gnojil, ki se lahko uporabijo v ekološkem kmetovanju, Sodišče sprašuje o pojmu „industrijsk[a] [vzreja]“ in se sprašuje, kakšen je obseg odstopanja, določenega v Prilogi II k Izvedbeni uredbi 2021/1165.
Presoja Sodišča
Na prvem mestu, Sodišče glede enakovrednosti pojmov „industrijsk[a] [vzreja]“ in „reja brez uporabe kmetijskega zemljišča“ ugotavlja, da sicer napotujeta na mehanizacijo postopkov pridelave in na množičnost te pridelave, vendar ta pojma nimata istega pomena.
V skladu z njunim običajnim pomenom izraza „industrijsko“ ali „intenzivna“ namreč napotujeta na obliko živinoreje v velikem obsegu, katere namen je optimizirati donosnost te dejavnosti, zlasti s povečanjem gostote živali na kmetijskem gospodarstvu ali z bolj ali manj močno odmaknitvijo od okoliškega okolja z zapiranjem. Za industrijsko vzrejo so pogosto potrebne znatne naložbe, uporaba obogatenih krmil in preventivna uporabo antibiotikov. Ta vzreja lahko povzroči znatno onesnaževanje okolja. Poleg tega posebna zaščita dobrobiti živali običajno ni ena od prednostnih nalog navedene vzreje.
Nasprotno, „reja brez uporabe kmetijskega zemljišča“ v skladu s svojim običajnim pomenom ustreza sistemu „industrijske“ ali „intenzivne“ vzreje, pri kateri zagotavljanje krme v bistvenem ali v celoti ne izvira iz kmetijskega gospodarstva, kjer poteka reja.
Iz tega sledi, da je pojem „industrijsk[a] [vzreja]“ znatno širši od pojma „reja brez uporabe kmetijskega zemljišča“ in zato je treba ta pojma obravnavati kot različna.
Kar zadeva pojem, ki ga je treba uporabiti za razlago Priloge II k Izvedbeni uredbi 2021/1165, in zato obseg zadevne prepovedi, Sodišče ugotavlja, da se prepoved nanaša na celotno „industrijsko“ vzrejo, ne pa samo na rejo „brez uporabe kmetijskega zemljišča“.
Pri obravnavanju splošne sistematike te priloge opozarja, na eni strani, da je treba tam določeno odobritev odstopanja razlagati ozko, kar pomeni, da je treba meje, ki so postavljene za to odobritev, in sicer zlasti prepoved uporabe pripravkov, ki „izvirajo iz industrijske[…] [vzreje]“, nasprotno, razlagati široko.
Vendar razlaga, v skladu s katero pojem „industrijsk[a] [vzreja]“ ustreza samo pojmu „reja brez uporabe kmetijskega zemljišča“, pripelje do tega, da se živinski gnoj, ki izvira iz vse „industrijske“ vzreje, ki ni reja „brez uporabe kmetijskega zemljišča“, odobri za uporabo v ekološkem kmetovanju. Pri tej razlagi gre torej za široko razlago področja uporabe navedenega odstopanja, kar je v nasprotju z določenim načelom.
Na drugi strani, v zvezi s trditvijo, da je razlog za zadevno prepoved povezan izključno z rabo tal, Sodišče pojasnjuje, da mora biti v skladu s celostnim pristopom, ki je značilen za ekološko kmetovanje, živinoreja sicer povezana s tlemi. Vendar to pomeni zgolj, da reja „brez uporabe kmetijskega zemljišča“ ni v skladu z načeli ekološkega kmetovanja ter je zato v tem okviru povsem in preprosto prepovedana.
Poleg tega ekološko kmetovanje temelji tudi na uporabi vzrejnih praks, ki krepijo imunski sistem živali, vključno z rednim gibanjem ter dostopom do površin na prostem. Poleg tega Uredba 2018/848 prepoveduje gensko spremenjene organizme v krmi in znatno omejuje uporabo fitofarmacevtskih sredstev.
Ni torej mogoče trditi, da je za ekološko kmetovanje značilen samo neki način upravljanja zemljišč in da je zato razlog za zadevno prepoved povezan izključno z rabo tal. Ta način kmetijstva sestavlja celotni sistem upravljanja kmetijskega gospodarstva in pridelave hrane, ki združuje najboljše prakse na področju okolja in podnebnih ukrepov, visoko raven biotske raznovrstnosti, ohranjanje naravnih virov in uporabo visokih standardov dobrobiti živali in visokih standardov pridelave, v skladu s povpraševanjem vedno večjega števila potrošnikov po proizvodih, pridelanih z uporabo naravnih snovi in postopkov. Natančneje, povezan je s koristnimi metodami pridelave in zlasti s pogoji namestitve živali tako z vidika svobode gibanja in dostopa do zunanjih prostorov kot z vidika gostote živali.
Glede na te zahteve ni mogoče šteti, da je živinski gnoj iz „industrijske“ ali „intenzivne“ vzreje odobren kot gnoj iz ekološkega kmetovanja.
To razlago potrjujejo cilji Uredbe 2018/848, kot so varstvo okolja, dobro počutje živali in zaupanje potrošnikov. Odstopanje, ki široko omogoča uporabo proizvodov, ki izvirajo iz intenzivne vzreje, bi namreč očitno trčilo ob te cilje in kršilo zahteve po skladnosti ter etična in okoljska načela, ki so temelj samega ekološkega kmetovanja.
Tako so legitimna pričakovanja potrošnikov, v skladu s katerimi so bili proizvodi, označeni z ekološkim logotipom Unije, dejansko pridobljeni ob spoštovanju najvišjih standardov, zlasti na področju spoštovanja okolja in dobrega počutja živali, zagotovljena, če živinski gnoj, uporabljen v ekološkem kmetovanju, izvira iz ekoloških virov ali, kadar ta ne zadostuje in samo v tem primeru, če je uporabljen neekološki živinski gnoj, ki pa ne izvira iz industrijske vzreje.
Na drugem mestu, Sodišče navaja, da v sedanjem stanju prava Unije merila, ki jih je treba upoštevati za ugotavljanje, ali je treba vzrejo opredeliti kot „industrijsko“ v smislu Priloge II k Izvedbeni uredbi 2021/1165, niso predmet splošnih harmonizacijskih ukrepov. Kljub temu pojasnjuje, da Unija ne nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero se prepoved uporabe gnojil in dodatkov za izboljšanje tal živalskega izvora, ki „izvirajo iz industrijske[…] [vzreje]“, na ekoloških zemljiščih nanaša na živinski gnoj iz celovitega sistema mreže ali rešetk, ki presega pragove, opredeljene v Prilogi I k Direktivi PVO (
4
), in živinski gnoj iz kletk, ki presega iste pragove. Vendar se je treba za to opredelitev opreti na skupek indicev, ki se nanašajo vsaj na ohranjanje dobrobiti živali, spoštovanje biotske raznovrstnosti ter varstvo okolja in podnebja.
(
1
)	Izvedbena uredba Komisije (EU) 2021/1165 z dne 15. julija 2021 o odobritvi nekaterih proizvodov in snovi za uporabo v ekološki pridelavi in pripravi seznamov teh proizvodov in snovi (UL 2021, L 253, str. 13).
(
2
)	Uredba (EU) 2018/848 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 (UL 2018, L 150, str. 1, in popravek v UL 2019, L 305, str. 59).
(
3
)	V skladu s točko 1.9.3 dela I Uredbe 2018/848, kadar s praksami upravljanja tal in uporabe živinskega gnoja, ki izvira iz ekološke pridelave, ni mogoče zadovoljiti potreb rastlin po hranilih, se uporabljajo le gnojila in dodatki za izboljšanje tal, ki so bili odobreni na podlagi člena 24 Uredbe 2018/848 za uporabo v ekološki pridelavi, in sicer samo v potrebnem obsegu. Gnojila, sredstva za izboljšavo tal in hranila, ki jih je Komisija odobrila na podlagi tega člena 24, so predmet Priloge II k Izvedbeni uredbi 2021/1165, ki v tretjem odstavku določa, da so v ekološki pridelavi „prepovedani, če izvirajo iz industrijske[…] [vzreje],“ proizvodi, kot so hlevski gnoj, kompost in kompostirani živalski iztrebki.
(
4
)	Direktiva 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL 2012, L 26, str. 1), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2014/52/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 (UL 2014, L 124, str. 1).