62004CC0084
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
DÁMASA RUIZ-JARABOJA COLOMERJA,
predstavljeni 14. februarja 2006 (
1
)
Zadeva C-84/04
Komisija Evropskih skupnosti
proti
Portugalski republiki
„Neizpolnitev obveznosti države — Uredba (EGS) št. 4253/88 in člen 10 ES — Strukturni skladi — Usklajevanje med dejavnostmi strukturnih skladov in dejavnostmi EIB — Sistematično zmanjšanje zneskov, ki so bili izplačani kot pomoči EKUJS, Usmerjevalni oddelek — Pristojbine, ki jih je Ifadap pobral v programskem obdobju od 1994 do 1999“
I – Uvod
1.
Komisija Evropskih skupnosti s tožbo, vloženo na podlagi člena 226 ES, Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Portugalska republika ni izpolnila svojih obveznosti do Skupnosti, s tem ko je od prejemnikov zneskov, ki jih je dodelil Usmerjevalni oddelek Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), zahtevala, naj inštitutu za financiranje in pomoč pri razvoju kmetijstva in ribištva (Instituto de Financiamento e Apoio ao Desenvolvimento da Agricultura e Pescas, v nadaljevanju: inštitut Ifadap) plačajo pristojbine, določene glede na skupni proračun projekta, za katerega je bila pomoč dodeljena, zaradi česar se je prispevek EKUJS zmanjšal.
2.
Iz očitkov, navedenih v tožbi in odgovoru na tožbo, izhaja, da se razprava vrti okrog treh vprašanj: načela celotnega izplačila pomoči Usmerjevalnega oddelka EKUJS, dejstva, da plačilo pristojbine v zgoraj navedeni državi pomeni zmanjšanje pomoči, in narave te pristojbine.
3.
Pri tej zadevi je zlasti pomembno to, da se bo lahko Sodišče prvič izreklo o navedenem oddelku, medtem ko je bil Jamstveni oddelek predmet obsežne sodne prakse.
II – Pravni okvir
4.
Da bi lahko odgovorili na ta vprašanja, je treba najprej podrobno opisati zakonodajo – s poudarkom na posebnostih obeh vej EKUJS –, da bi ugotovili, ali je sodna praksa v zvezi z Jamstvenim oddelkom upoštevna za Usmerjevalni oddelek. Preučiti je treba tudi predpise o inštitutu Ifadap in nacionalni pristojbini.
A – Skupnostna ureditev
1. Kmetijski skladi
a) Nastanek in zgodnji razvoj
5.
Uresničitev ciljev Skupnosti v skladu s členom 3(e) Pogodbe ES (po spremembi postal člen 3(1)(d) ES) vključuje vzpostavitev skupne kmetijske politike.
6.
Za dosego ciljev te politike člen 40 Pogodbe ES (po spremembi postal člen 34 ES) določa vzpostavitev skupne ureditve trgov in dovoljuje ustanovitev „enega ali več kmetijskih usmerjevalnih in jamstvenih skladov“.
7.
Komisija je že od prvih predlogov dalje menila, da je primerno ustanoviti dva sklada: enega za trge, z neodvisnimi pododdelki za skupine proizvodov, in drugega za izboljšanje struktur. (
2
)
8.
Svet tega predloga ni upošteval, temveč je z Uredbo št. 25 z dne 4. aprila 1962 o financiranju skupne kmetijske politike (
3
) ustanovil enotni instrument, sklad EKUJS, ki ga sestavljata Jamstveni in Usmerjevalni oddelek.
9.
Poudariti je treba, da ta kljub svojemu imenu ni „sklad“ v strogem pomenu besede, saj nima lastnih sredstev, ki bi določali obseg izdatkov, niti ni finančno neodvisen. (
4
) Je del proračuna Skupnosti (
5
) in finančnih uredb, ki se zanj uporabljajo, z izjemo nekaterih posebnosti.
b) Oddelka EKUJS
10.
Čeprav oba oddelka zagotavljata finančno podporo kmetijski politiki, se s preučitvijo njunih področij uporabe pokaže, da so med njima očitne razlike.
i) Jamstveni oddelek
11.
Ta oddelek financira izdatke, nastale pri uporabi skupnih ureditev trga in cenovne politike. Od reforme kmetijske politike leta 1993 v celoti ali delno financira tudi druge ukrepe, kot so opuščanje površin, dohodkovna pomoč ali varstvo okolja.
12.
Glede na vrsto ukrepov financira izvozna nadomestila, intervencijske cene in neposredno pomoč, (
6
) pri čemer zadnja kategorija količinsko precej presega prvi dve. (
7
)
13.
Ti ukrepi pomenijo obvezne izdatke, ki jih je težko napovedati in se med vsakim proračunskim letom prilagajajo, da se ocene uskladijo z dejanskimi potrebami.
14.
Jamstveni oddelek se je izkazal za pomembnejšega, saj je bil predmet obsežne sodne prakse.
ii) Usmerjevalni oddelek
15.
Skupaj z Evropskim socialnim skladom, Evropskim skladom za regionalni razvoj in s finančnim instrumentom za usmerjanje ribištva je del strukturnih skladov Unije, namenjenih podpiranju pobud držav članic za uresničevanje gospodarske in socialne kohezije, (
8
) katere okrepitev z Enotnim evropskim aktom (
9
) je prinesla nove predpise za te sklade, ki so bili uvedeni z Uredbo Sveta (EGS) št. 2052/88 (
10
), spremenjeno z Uredbo Sveta (EGS) št. 2081/93 (
11
) (v nadaljevanju: spremenjena Uredba št. 2052/88).
16.
Ti predpisi so bili dopolnjeni z Uredbo Sveta (EGS) št. 4253/88 (
12
), čeprav je treba v obravnavanem primeru upoštevati različico na podlagi Uredbe Sveta (EGS) št. 2082/93 (
13
) (v nadaljevanju: spremenjena Uredba št. 4253/88).
17.
Iz zgoraj navedenega normativnega okvira je razvidno, da Usmerjevalni oddelek EKUJS financira ukrepe, namenjene doseganju ciljev iz člena 39(1)(a) Pogodbe ES (postal člen 33(1)(a) ES), ter prispeva k uresničitvi prednostnih ciljev št. 1, „spodbujanje razvoja in strukturnega prilagajanja regij, ki zaostajajo v razvoju“, in št. 5, „spodbujanje razvoja podeželja: (a) s pospeševanjem prilagajanja kmetijskih struktur v okviru reforme skupne kmetijske politike; (b) z omogočanjem razvoja in strukturnega prilagajanja podeželskih območij“ (
14
).
18.
Zlasti mora okrepiti in reorganizirati navedene strukture, zagotoviti nadomestila zaradi naravnih omejitev, zagotoviti preusmeritev kmetijske proizvodnje in spodbujati razvoj dopolnilnih dejavnosti za kmete, ki jim mora zagotoviti primeren življenjski standard. Prispevati mora tudi k razvoju družbene strukture podeželja, varstvu okolja in ohranjanju podeželja. Poleg tega prispeva k ukrepom tehnične pomoči in obveščanja, podpori za študije in poskusne dejavnosti v zvezi s prilagajanjem kmetijskih struktur ter spodbuja razvoj podeželja na ravni Skupnosti. (
15
)
19.
Usmerjevalni oddelek ima na voljo precej skromnejša sredstva kot Jamstveni oddelek, (
16
) vendar ni pomemben njegov mali delež v proračunu, temveč vprašanje, ali sredstva, ki jih ima na voljo, zadostujejo glede na težave, ki jih skuša odpraviti. (
17
)
2. Delovanje Usmerjevalnega oddelka EKUJS
20.
Ukrepi Usmerjevalnega oddelka so načrtovani kot „dopolnitev ali prispevek k ustreznim nacionalnim ukrepom“ (
18
), ne nadomeščajo „javnih ali drugih enakovrednih strukturnih izdatkov“ (
19
) in se sprejemajo „s tesnim sodelovanjem med Komisijo, zadevno državo članico, pristojnimi uradi in institucijami […], ki jih je na nacionalni, regionalni, lokalni ali drugi ravni imenovala država članica“. To partnerstvo, ki „se razteza na pripravo, financiranje, predhodno oceno, spremljanje in naknadno vrednotenje ukrepov“, se oblikuje „ob polnem upoštevanju institucionalnih, pravnih in finančnih pristojnosti vsakega od partnerjev“. (
20
) Zato je sodelovanje med različnimi udeleženci pomemben element sistema. (
21
)
21.
Sredstva Skupnosti se razdelijo v obliki neposrednih in posrednih pomoči. Neposredne pomoči, ki so starejša oblika, obsegajo posojila, namenjena nacionalnim ali regionalnim naložbenim projektom, ki jih razpišejo države in jih predhodno odobri Komisija. Posredni ukrepi so zelo različni in obsegajo številne možnosti, zato so idealen mehanizem v primeru številnih prijav za majhne zneske, ki jih lahko odobri sama država članica.
22.
Sredstva se razdelijo po postopku večletnega načrtovanja, ki se začne, ko države članice za vsakega od prednostnih ciljev, ki jih je določila Skupnost, predložijo razvojne načrte, (
22
) na podlagi katerih Komisija v soglasju z osebami, ki jih je imenovala nacionalna uprava, določi „okvir pomoči Skupnosti“, s katerim se določijo cilji, oblike pomoči in okvirni finančni načrt. (
23
) Sogovornik vsake države na podlagi tega dokumenta navede ukrepe operativnih programov, skladne s celo vrsto meril za pomoč, ki jim morajo ustrezati projekti, da prejmejo subvencijo Skupnosti, (
24
) katere znesek je odvisen od zadevne regije in ukrepa. (
25
)
23.
Nacionalni, regionalni ali lokalni organ po odobritvi izplača finančno pomoč, ki je lahko v obliki predujmov ali dokončnih plačil. (
26
) Določeno je, da „[se] [p]lačila končnim prejemnikom […] opravijo, ne da bi bilo s kakršnim koli odbitkom ali zadržanjem izplačila mogoče zmanjšati znesek finančne pomoči, do katere so upravičeni“ (
27
).
24.
Vloga držav članic je torej pomembna z več vidikov. Po eni strani velja, da kolikor bolj lahko država članica dokaže upravno učinkovitost, toliko bolj lahko izkoristi možnosti, ki jih ponuja EKUJS. (
28
) To pomeni, da „organ, odgovoren za izvedbo ukrepa, ki prejema finančno pomoč Skupnosti, v zvezi s tem ukrepom zagotovi ustrezno obveščanje javnosti, da bi potencialne upravičence in strokovne organizacije seznanili z možnostmi, ki jih ta ukrep ponuja“ (
29
).
25.
Po drugi strani morajo države članice v okviru naknadnega vrednotenja sprejeti vse potrebne ukrepe za „redno preverjanje, ali so ukrepi, ki jih financira Skupnost, izvedeni pravilno“, „preprečevanje in sankcioniranje nepravilnosti“ in „izterjavo sredstev, izgubljenih zaradi zlorabe ali malomarnosti“. (
30
) Ti ukrepi ne vplivajo na preglede, ki jih lahko uradniki ali uslužbenci Komisije opravijo „na kraju samem, vključno s pregledi vzorcev“ (
31
). Zadevna država članica in Komisija si v vsakem primeru nemudoma pošljeta „vse pomembne informacije o izsledkih izvedenih pregledov“ (
32
).
3. Končna pripomba
26.
Z Uredbo Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (
33
) sta bili od 1. januarja 2000 razveljavljeni uredbi št. 2052/88 in št. 4253/88 (
34
).
27.
To pomeni, da:
—
programsko obdobje 1989–1993 urejata prvotni različici uredb št. 2052/88 in št. 4253/88;
—
se za programsko obdobje 1994–1999 – ki je upoštevno v obravnavanem primeru – uporabljata spremenjeni uredbi št. 2052/88 in št. 4253/88;
—
programsko obdobje 2000–2006 ureja Uredba št. 1260/1999.
28.
Razvoj EKUJS je še pokazal, da je bilo primerno, da se obema vejama omogoči neodvisno delovanje, kot je Komisija prvotno predlagala.
29.
Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (
35
) razveljavlja Uredbo št. 25, Uredbo (ES) št. 723/97 (
36
) in Uredbo (ES) št. 1258/1999 (
37
) ter sklad EKUJS nadomešča z Evropskim kmetijskim jamstvenim skladom (EKJS) in Evropskim kmetijskim skladom za razvoj podeželja (EKSRP), pri čemer je prvi namenjen financiranju tržnih ukrepov, drugi pa financiranju razvojnih programov (
38
).
30.
Člen 11 nove uredbe, ki se uporablja za oba sklada, določa, da „[i]zplačila iz naslova financiranja na podlagi te uredbe ali zneske iz naslova javnega finančnega prispevka v program razvoja podeželja upravičenci prejmejo v celoti, razen če ni z določbami zakonodaje Skupnosti določeno drugače“.
B – Portugalska zakonodaja
1. Inštitut Ifadap
31.
Z uredbo z zakonsko močjo št. 414/93 z dne 23. decembra 1993 (
39
) je ta inštitut dobil statut, v katerem so navedena pravila glede njegovega imena, vrste, ureditve, sedeža (poglavje I), njegovih funkcij (poglavje II), njegovih organov (poglavje III), upravljanja premoženja in financ (poglavje IV) ter osebja (poglavje V).
32.
V obrazložitvi je pojasnjeno, da je bil ustanovljen leta 1977 za upravljanje kreditnih linij za pomoč kmetijstvu, gozdarstvu, živinoreji in ribištvu ter da je edini posrednik Usmerjevalnega oddelka EKUJS.
33.
Ker je inštitut Ifadap ustanova javnega prava, je pravna oseba z upravno in s finančno avtonomijo ter z lastnim premoženjem, (
40
) deluje pa pod okriljem ministrstva za kmetijstvo. (
41
)
34.
Razen pri razmerjih s tretjimi osebami, v katerih se zanj uporablja zasebno pravo, če ne deluje v okviru „podeljenih oblastvenih pooblastil“, mora upoštevati navedeni statut in, podredno, predpise, ki se uporabljajo za javna podjetja. (
42
)
35.
Njegova naloga je spodbujanje kmetijstva in ribištva prek sistemov neposredne ali posredne pomoči za gospodarstvo. (
43
) Skrbi zlasti za:
—
zagotavljanje delovanja programov podpore in pomoči Skupnosti ter nacionalnih pomoči v sektorjih kmetijstva in ribištva s sodelovanjem pri nastajanju in izvedbi načrtov in sprejetih predpisov in z vlogo edinega nacionalnega posrednika Usmerjevalnega oddelka EKUJS in drugih finančnih ustanov Skupnosti, zlasti kar zadeva prošnje za predplačila, povračila stroškov, nadomestila in obračune; (
44
)
—
izplačevanje nacionalnih pomoči in pomoči Skupnosti za financiranje programov in projektov ter obresti za posojila, najeta v ta namen, (
45
) z zagotavljanjem preverjanja in nadzora teh programov ali projektov; (
46
)
—
pomoč pri ocenjevanju ukrepov, sprejetih v okviru Usmerjevalnega oddelka EKUJS, in drugih instrumentov Skupnosti, pri čemer zagotavlja količinske in kakovostne informacije o učinkovitosti teh ukrepov. (
47
)
36.
Eden od njegovih virov dohodka je prihodek od prodaje blaga in storitev. (
48
)
2. Pristojbina
37.
Minister za finance ter minister za kmetijstvo, razvoj podeželja in ribištvo sta s skupnim odlokom z dne 28. maja 1996 (
49
), sprejetim na podlagi členov 5(2)(a) in 20(1)(b) statuta, inštitut Ifadap pooblastila za pobiranje pristojbine, ki ne presega 0,9 % skupnega zneska projektov, ki so mu predloženi, ali 0,45 %, če njegova dejavnost ne obsega raziskave in odločanja.
III – Dejansko stanje in predhodni postopek
38.
Komisija je med pregledi leta 1993 ugotovila, da so bili prejemniki finančne pomoči Usmerjevalnega oddelka EKUJS inštitutu Ifadap pogodbeno zavezani plačati 1,5 % zneska dodeljene pomoči.
39.
Komisija je nato portugalske organe obvestila, da so ta plačila v nasprotju z zakonodajo Skupnosti, ter jih pozvala, naj jih odpravijo in vrnejo neupravičeno prejete zneske.
40.
Zadevna država je z dopisom z dne 20. januarja 1999 priznala nepravilnost plačil, izvedenih med 3. avgustom 1993 in 31. decembrom 1994, ter se odločila vrniti prejete zneske.
41.
Po tem datumu je začela uporabljati sistem popolnega izplačila subvencij, in sicer po postopku, določenem v skupnem odloku iz leta 1996, vendar je inštitutu Ifadap dovolila, da kot plačilo za svoje storitve pobira pristojbine.
42.
Ifadap je te pristojbine prenehal pobirati leta 1999, ko se je končal tudi nacionalni program pomoči za posodobitev kmetijstva in gozdov ter je začela veljati Uredba št. 1260/1999.
43.
Komisija je izrazila pomisleke glede združljivosti sistema, ki se je uporabljal med letoma 1995 in 1999, zato je od 9. do 17. marca 2000 na Portugalskem opravila pregled. Na podlagi zbranih podatkov je ugotovila, da je bil pogodbi o dodelitvi finančne pomoči priložen obrazec, s katerim se je zadevna oseba strinjala, da se njen račun obremeni za znesek, enak pristojbini, in sicer iz naslova „storitve Ifadapa v okviru prej omenjene pogodbe“. Na sestankih inštituta s posamezniki naj bi bilo pojasnjeno, da je plačilo prostovoljno in neobvezno.
44.
Komisija je 25. julija 2001 poslala pisni opomin, v katerem je navedla, da sistem, ki je začel veljati 1. januarja 1995, vključuje postopke, pri katerih se zahteva plačilo obveznih pristojbin, ki so enake pristojbinam, ki so veljale pred tem, in ki ne pomenijo plačila prejemnikom za storitve.
45.
Komisije odgovor portugalskih organov ni prepričal, zato jim je 13. novembra 2002 poslala obrazloženo mnenje, nato pa pri Sodišču vložila tožbo zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES.
IV – Postopek pred Sodiščem
46.
S tožbo, ki je bila v sodnem tajništvu Sodišča vložena 20. februarja 2004, se Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Portugalska republika s tem, da je inštitutu Ifadap dovolila uvedbo in nadaljnjo uporabo postopka za dodelitev pomoči strukturnih skladov Skupnosti, ki vključuje precejšnje formalnosti, zaradi katerih je potrebno plačilo pristojbin, ki niso prostovoljne in ne pomenijo plačila za opravljene storitve, temveč so namenjene financiranju nalog, ki po navadi spadajo med dolžnosti države, ni izpolnila obveznosti iz Uredbe št. 4253/88 in člena 10 ES. Predlaga se še, naj se toženi stranki naloži plačilo stroškov.
47.
Portugalska republika v odgovoru na tožbo, ki je prispel 30. aprila istega leta, Sodišču predlaga, naj to tožbo zavrne kot neutemeljeno in Komisiji naloži plačilo stroškov.
48.
Pisni del postopka se je končal po vložitvi replike in duplike.
49.
Na pobudo Portugalske republike je 12. januarja 2006 potekala obravnava, na kateri sta bili navzoči obe stranki.
V – Analiza tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti
A – Povzetek tožbe
50.
Komisija meni, da Portugalska republika krši pravo Skupnosti, s tem ko sistematično zmanjša pomoč, ki jo dodeli Usmerjevalni oddelek EKUJS, ker od prejemnikov zahteva, naj organu, odgovornemu za upravljanje kreditnih linij, plačajo določene zneske. Tako ravnanje naj bi pomenilo kršitev določbe o celotnem izplačilu, ki je navedena v vseh predpisih o pomoči iz strukturnih skladov in je razvidna iz člena 21(3) spremenjene Uredbe št. 4253/88, ter kršitev načela lojalnega sodelovanja iz člena 10 ES.
51.
Portugalska republika meni, da je pristojbina, ki jo inštitut Ifadap pobira iz naslova opravljenih storitev, združljiva s pravili Skupnosti, da je ustrezna, sorazmerna in ne vpliva na znesek finančne pomoči Skupnosti. Izpodbija sodno prakso, na katero se sklicuje Komisija, ter ji očita, da krši načelo subsidiarnosti iz člena 5(2) ES in načelo partnerstva iz člena 4 spremenjene Uredbe št. 2052/88.
52.
Iz besedila tožbe izhaja, da Komisija nasprotuje načinu, na katerega je tožena država članica razdelila določeno pomoč, ki je bila med letoma 1995 in 1999 dodeljena v okviru skupne kmetijske politike.
53.
Vendar podrobna preučitev zahteva, da razpravo opredelimo z dveh vidikov.
54.
Prvič, uredbe Sveta urejajo dodelitev subvencij Skupnosti in določajo partnerstvo med tremi stranmi: Komisijo, državo in organi ali ustanovami, ki jih imenuje zadevna država.
55.
Povedano drugače, pravni sistem, pristojnosti, ureditev in delovanje inštituta Ifadap je mogoče izpodbijati samo, če vplivajo na prispevke Skupnosti.
56.
Drugič, med obema oddelkoma EKUJS so jasne razlike, saj se nanašata na različni področji: eden na trge in drugi na kmetijske strukture. Vendar so posebnosti enega ali drugega drugotnega pomena glede na njuno skupno značilnost, to je da se financirata iz proračuna Skupnosti, da lahko financirata ukrepe glede na njuno področje uporabe.
57.
Zato je treba preučiti več vprašanj: obstoj obveznosti, da se prejemnikom izplača celoten prispevek Usmerjevalnega oddelka EKUJS; sistem, ki se je na Portugalskem uporabljal v obdobju, ko se je inštitutu Ifadap plačevala pristojbina, in – če bi bilo ugotovljeno neupravičeno zmanjšanje prispevka Skupnosti – obstoj upravičljivih razlogov.
B – Načelo celotnega izplačila finančne pomoči Skupnosti
58.
Preučitev posebnosti pomoči, zakonodaje in sodne prakse potrjuje, da je treba, razen če je določeno drugače, pomoč EKUJS izplačati v celoti.
1. Cilji in značilnosti subvencij
59.
Ukrepi Skupnosti dopolnjujejo ukrepe držav članic, ki morajo še naprej izvajati ukrepe, za katere so odgovorne po naravi. V tem smislu se strinjam s portugalsko vlado, da finančna pomoč Skupnosti „dopolnjuje“ finančno pomoč države. To pa po mojem mnenju ne pomeni, da subvencij ni treba izplačati v celoti. Ti značilnosti ne moreta biti protislovni, saj sta različni.
60.
Če bi nacionalnim organom dovolili, da neposredno ali posredno vplivajo na končni znesek pomoči, ki jo dodeli Skupnost, bi ogrozili sistem pomoči, ki ne bi bil več enoten, saj bi lahko vsaka država pobirala pristojbino, katere odstotek bi določila po svoji volji.
61.
To bi povzročilo tudi diskriminacijo. Najprej med državami članicami, saj bi države, ki bi imele največ subvencioniranih projektov, posredno pridobile več sredstev Skupnosti na podlagi postopka, ki temu ni namenjen, to pa bi povzročilo neenakosti glede na uporabljeni odstotek. (
50
) Nato še med prejemniki, ker bi različnost pristojbin vplivala na dodeljeni znesek, tako da bi v povsem enakih okoliščinah nekateri prejeli večjo pomoč, ne glede na to, ali so prejemniki iz iste države ali iz različnih držav, kar bi bilo dopustno samo, če bi zakonodajalec izrecno dovolil odstopanje od pravila celotnega izplačila.
62.
Tudi določbe v zvezi s splošnim proračunom Skupnosti potrjujejo zgoraj navedene trditve. Tako je člen 2 finančne uredbe iz leta 1977 (
51
) določal, da se sredstva uporabijo v skladu z načelom dobrega poslovodenja, ki je povezano z načeloma gospodarnosti in učinkovitosti. Prav zadnje zahteva najboljše razmerje med uporabljenimi sredstvi in doseženimi rezultati, (
52
) ta pogoj pa je izpolnjen, če lahko prejemniki razpolagajo s celotno dodeljeno pomočjo, ne da bi morali del nje nameniti za financiranje drugih izdatkov, razen če je – kot je bilo že navedeno – zakonodajalec to izrecno dovolil.
2. Predpisi
63.
Člen 21(3), drugi pododstavek, spremenjene Uredbe št. 4253/88 določa, da se morajo plačila izvesti „brez kakršnega koli odbitka ali zadržanja izplačila“.
64.
V njem ni sklicevanja na „celotno izplačilo“ kot v Uredbi št. 1290/2005 (
53
), vendar iz te opustitve ne moremo sklepati, da sta ta izraza protislovna, saj uporabljene besede izražajo isti pomen.
65.
Ravnanje tožene države članice to trditev potrjuje, saj plačila pristojbine ni zahtevala v programskem obdobju 2000–2006, ki ga je urejala Uredba št. 1260/1999, katere člen 32(1), zadnja poved, se je glasil enako kot navedeni člen Uredbe št. 4253/88 (
54
).
66.
Tudi pravila Usmerjevalnega oddelka EKUJS, skupaj s pravili, ki so veljala pred spremenjeno Uredbo št. 4253/88, zahtevajo celotno izplačilo pomoči. (
55
)
67.
Čeprav sta si oddelka EKUJS popolnoma različna, imata isti vir: proračun Skupnosti. Ker ta sredstva prihajajo iz istega vira, zanje veljajo ista pravila glede izplačila, na primer pravilo, da je dodeljeni znesek enak prejetemu znesku.
3. Sodna praksa
68.
Sodišče je večkrat preučevalo vprašanje „celotnega izplačila“ pomoči Jamstvenega oddelka EKUJS in navajalo trditve, ki zaradi skupnega vira sredstev v celoti veljajo tudi za Usmerjevalni sklad, o katerem se ni izreklo.
69.
V zadevi Jensen in Korn- og Foderstofkompagniet (
56
) so danski organi s pomočjo Skupnosti pobotali nacionalne davčne terjatve (
57
), vendar se pomoč zaradi takega pobota ni zmanjšala. (
58
) Treba je še poudariti, da je Sodišče državam članicam priznalo široko avtonomijo pri upravljanju zneskov, ki jih izplača Skupnost, vendar je navedlo, da je omejena s „potrebo po enotni uporabi prava Skupnosti, saj se le tako lahko izognemo neenakemu obravnavanju gospodarskih subjektov“ (
59
).
70.
Sodišče je na to opozorilo tudi v sodbi v združenih zadevah Kellinghusen in Ketelsen (
60
), ki se je nanašala na uredbi št. 805/68 in št. 1765/92 (
61
), čeprav je v tej zadevi šlo za stroške vloge (
62
). V tej tožbi zaradi neizpolnitve obveznosti je treba poudariti več vidikov te sodbe: prvič, bilo bi v nasprotju s ciljem uredb, če bi državam članicam dopustili, da znižajo znesek pomoči za poplačilo upravnih stroškov, saj bi to povzročilo neenakosti med kmetovalci ene države članice in iz različnih držav članic, s čimer bi posegli v enotno uporabo prava Skupnosti. (
63
) Drugič, Sodišče se je oddaljilo od sodbe v zadevi Denkavit Futtermittel (
64
), ki je temeljila na Uredbi (EGS) št. 1725/79 (
65
), katere določbe v nasprotju z zgoraj navedenima uredbama niso določale celotnega izplačila pomoči in niso nasprotovale zahtevi po povračilu stroškov pregledov (
66
). In nazadnje, Sodišče je navedlo, da določb o celotnem izplačilu pomoči ni mogoče razlagati z vidika drugih določb, ki ne vsebujejo tega pravila. (
67
)
71.
Sodišče je te tri trditve ponovilo v sodbi v zadevi Grčija proti Komisiji (
68
), v kateri je poleg sodne prakse v zadevi Denkavit Futtermittel zavrnilo tudi sodno prakso v zadevi Bussone (
69
), v kateri je bila dopuščena možnost, da države članice finančno pomoč pogojujejo z določenimi plačili, vendar samo, če ni določb o načinu plačila stroškov pregledov (
70
).
72.
Sodba v zadevi Samvirkende Danske Landboforeninger (
71
), na katero se portugalska vlada v podporo svoji trditvi sklicuje skupaj s sodbama v zadevah Denkavit Futtermittel in Bussone, je poleg tega neupoštevna, ker se položaj, na katerega se nanaša, razlikuje od položaja, na katerem temelji obravnavana zadeva. Nanašala se je namreč na vprašanje, kako je na skupno kmetijsko politiko vplivalo začasno zvišanje zemljiškega davka na Danskem, ki je bilo nezdružljivo s Pogodbo ES, saj je bodisi zaradi učinkov na oblikovanje cen bodisi zaradi spreminjanja strukture kmetijskih gospodarstev oviralo delovanje skupnih ureditev trga.
C – Znižanje zneska prispevka Skupnosti na Portugalskem
1. Obstoj znižanja
73.
V skladu s členom 21(3), drugi pododstavek, spremenjene Uredbe št. 4253/88 je treba pomoč Skupnosti prejemnikom izplačati v celoti, kar pomeni, da so odbitki ob izplačilu prepovedani. Prepoved znižanja mora veljati za vse obremenitve, ki so v neposredni in pomembni zvezi z dodeljenimi zneski. (
72
)
74.
Položaj Portugalske je treba preučiti na podlagi te predpostavke.
75.
Portugalska vlada trdi, da naj zgoraj navedeni člen ne bi bil kršen, ker to, da se pristojbina izračuna na podlagi skupnega zneska, ne pomeni, da jo zadevna stranka plača s sredstvi Skupnosti, ki jih prejme v celoti, saj Usmerjevalni oddelek EKUJS na splošno financira od 75 do 85 % zneska projekta, preostalih od 15 do 25 % pa krije država.
76.
To trditev je treba zavrniti, saj celotne pristojbine ne moremo odšteti samo od enega od obeh virov financiranja. (
73
)
77.
Če se znesek pristojbin za inštitut Ifadap določi glede na končni strošek, brez izjeme sorazmerno vpliva na zneske, za katere naj bi se obračunal. Na primer, če k pomoči v vrednosti 100 enot država prispeva 20 enot in Skupnost 80, pravilo treh pokaže, da k zahtevani pristojbini 0,9 % prva prispeva 0,18 % in druga 0,72 %, za kolikor se zmanjša njun finančni prispevek.
78.
Trditev, da prejemnik prejme celoten obljubljeni znesek, je torej napačna, saj je treba od tega zneska odšteti pristojbino, kar pomeni, da je treba preučiti delovanje tega sistema.
2. Delovanje sistema
79.
Kot navaja Komisija, prejemnik po izpolnitvi zahtevanih formalnosti prejme pogodbo o dodelitvi subvencije, skupaj z obrazcem, ki ga mora vrniti v 60 dneh in s katerim inštitut Ifadap pooblasti za bremenitev svojega bančnega računa za zaračunani znesek iz naslova opravljenih storitev, vendar brez opredelitve opravljenih storitev ali navedbe domnevne prostovoljnosti plačila. To naj bi bilo ugotovljeno med nadzornim obiskom, ki so ga uradniki Komisije od 9. do 13. marca 2000 opravili v sodelovanju z zgoraj navedenim inštitutom.
80.
Portugalska vlada se pri izpodbijanju ugotovitev Komisije, ki jih označuje za domneve, sklicuje na načelo dokaznega bremena in zavrača ugotovitve nadzora.
81.
Komisija mora pri dokazovanju obstoja kršitve prava Skupnosti v skladu z ustaljeno sodno prakso dokazati obstoj domnevne neizpolnitve obveznosti, pri čemer mora Sodišču predložiti vse potrebne dokaze, ne da bi se lahko sklicevala na kakršno koli domnevo. (
74
)
82.
Vendar navedeno načelo še zdaleč ne dovoljuje preveč poenostavljenih razlag, temveč omogoča, da s sklepanjem na podlagi človeške razsodnosti, ki temelji na razumni logiki, zdravi pameti in izkušnjah, obstoj nekaterih dejstev ugotovimo na podlagi nepopolnih podatkov.
83.
Čeprav v obravnavanem sporu nobena od strank ni predložila dokumentov, naslovljenih na prejemnike, in čeprav je bilo poročilo o nadzoru priloženo šele repliki – temu vprašanju se bom posvetil pozneje –, obstajajo zadostni pokazatelji, da ne moremo dvomiti o resničnosti ravnanja, ki ga je opisala tožeča stranka.
84.
V poročilu so podrobno opisani pogoji, metode in izvedeni pregledi. Opredeljeni so prejemniki, pri katerih so bili izvedeni pregledi – 16 –, in odobreni projekti – 32 –, pri čemer so poleg evidenčnih številk in datuma njihove odobritve navedeni tudi znesek pomoči, deleža finančnih sredstev države oziroma Skupnosti in znesek ustrezne pristojbine. (
75
)
85.
Povzete so tudi pripombe prejemnikov glede storitev, ki jih je Ifadap opravil pred dodelitvijo pomoči in po njej, oziroma glede prostovoljnosti in neobveznosti pristojbine. Ker so obiskani prejemniki podali skladen opis ravnanja nacionalnega organa, kot je opisan tudi v tožbi, je treba delovanje sistema, kot ga je opisala Komisija, šteti za resnično.
86.
Portugalsko videnje dejstev, pri katerem je poudarjena neobveznost pristojbine, nima dejanske podlage.
87.
Komisiji v bistvu lahko očitamo, da je poročilo predložila šele v fazi replike, da podrobnosti tega poročila niso bile znane in da njegova vsebina ni bila poslana zadevni državi. Vendar ta okoliščina ne posega v pravice obrambe, saj so v tožbi izrecno navedene sklepne ugotovitve iz tega dokumenta, (
76
) ki so se uspešno izpodbijale. (
77
) Poudariti je še treba, da je Ifadap sodeloval na pripravljalnem sestanku v Lizboni 9. marca 2000 in pri obiskih. (
78
)
88.
Drugič, maloštevilnost izvedenih obiskov se ne zdi sporna. Izčrpnejši nadzor bi povzročil velike težave v praksi; poleg tega je v spremenjeni Uredbi št. 4253/88 uporabljen izraz „pregledi vzorcev“ (
79
).
89.
Izraz „pristojbina“ daje slutiti, da je obvezna, in iz določb skupnega odloka iz leta 1996 ni mogoče sklepati, da je njeno plačilo neobvezno, ko je enkrat določena. (
80
)
90.
In nazadnje, obstaja določeno protislovje med domnevno prostovoljnostjo pristojbine in njeno funkcijo plačila za storitve, ki jih je opravil Ifadap, saj bi strinjanje s tako naravo pomenilo, da bi stroške storitev, ki so bile zagotovljene vsem, nosili samo tisti, ki bi plačali pristojbino. Še več, če bi pristojbino šteli za plačilo – pristojbina kot plačilo za storitev –, bi bilo treba njen znesek izračunati glede na opravljeno storitev, ne pa z uporabo dveh fiksnih odstotkov samo v povezavi z zneskom projekta. (
81
)
D – Obstoj upravičenih razlogov
91.
Sistem, ki ga je uvedla Portugalska republika in na podlagi katerega se sredstva strukturnih skladov Skupnosti prejemnikom ne izplačajo v celoti, je v nasprotju s členom 21(3), drugi pododstavek, spremenjene Uredbe št. 4253/88. Kljub temu je treba preučiti, ali je taka kršitev lahko upravičena.
92.
Najprej moram opozoriti, da – kot sem že navedel – sodna praksa določa, da je treba odstopanja od pravila celotnega izplačila izrecno predvideti z veljavnimi določbami. (
82
)
93.
Z določbami prava Skupnosti, ki se uporabljajo v tej zadevi, ni predvideno nikakršno odstopanje. Tožena država članica kljub temu kot upravičen razlog za pristojbino navaja, da naj bi se uporabljala kot plačilo za storitve inštituta Ifadap, ki jih našteje, pri čemer razlikuje med storitvami, ki so bile opravljene pred dodelitvijo subvencije, in tistimi, ki so bile opravljene po njeni dodelitvi. Poudari tudi pomen teh storitev, (
83
) ki jih ureja zasebno pravo, (
84
) saj jih inštitut izvaja kot vsak drug subjekt iz tega sektorja.
94.
Ta utemeljitev je umetna in protislovna. Prvič, funkcije inštituta Ifadap v obravnavani zadevi niso sporne. Tudi ni potrebe po razlikovanju med nalogami, ki jih opravlja kot posrednik Usmerjevalnega oddelka EKUJS, in tistimi, ki jih opravlja kot posameznik, saj ni pomembno, ali se odbiti znesek nameni za kritje upravnih stroškov ali za plačilo tehnične pomoči, če zadevne osebe ne dobijo celotne pomoči, ki jo dodeli Skupnost.
95.
Drugič, kot sem že navedel, je protislovno, če pristojbino pojmujemo kot plačilo, hkrati pa ji pripišemo prostovoljnost, saj možnost, da pristojbine ne plačamo, ni združljiva z njenim ciljem, to je plačati storitev, opravljeno v sistemu odprte konkurence.
96.
Cilj strukturnih skladov v vsakem primeru upravičuje prizadevanje nacionalnih organov, da bi njihovi državljani pridobili kar največ pomoči, saj koristijo tudi državi. (
85
) To dejstvo in dopolnilnost prispevkov Skupnosti od držav članic zahtevata določen napor, tako da boljša upravna učinkovitost načeloma povzroči zvišanje stroškov, ki jih, razen če je določeno drugače, ne sme nositi partner, ki nakaže dopolnilno pomoč.
E – Načeli lojalnega sodelovanja in subsidiarnosti
97.
Komisija svojo trditev opira na načelo lojalnega sodelovanja, medtem ko Portugalska svojo opira na načelo subsidiarnosti.
1. Lojalno sodelovanje
98.
V členu 10 ES je navedeno načelo lojalnega sodelovanja, ki državam članicam nalaga, da morajo sprejeti „vse ustrezne ukrepe, splošne ali posebne, da bi zagotovile izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz te pogodbe ali so posledica ukrepov institucij Skupnosti […]“.
99.
Učinek pristojbine na prispevek Skupnosti je v nasprotju s to obveznostjo, saj prejemnikom preprečuje, da bi prejeli pomoč brez odbitka ali zadržanja izplačila, kot določa spremenjena Uredba št. 4253/88, in že kršitev te uredbe zadostuje za ugotovitev kršitve zgoraj navedenega načela.
2. Načelo subsidiarnosti
100.
S členom 5(2) ES je bilo to načelo potrjeno v zapisanih pravnih virih, pri čemer je bilo njegovo področje uporabe omejeno na področja, ki niso v izključni pristojnosti Skupnosti (
86
).
101.
Tožena država članica se hkrati sklicuje na člen 4(1) spremenjene Uredbe št. 2052/88, v katerem se zahteva „partnerstvo“ med Komisijo, državo članico ter pristojnimi uradi in institucijami, glede na to, da ukrepi Skupnosti obstajajo hkrati z nacionalnimi ukrepi. V tem smislu trdi, da storitve inštituta Ifadap niti plačilo za te niso sporni, saj omogočajo kar najbolj ustrezen in učinkovit dostop do programov Usmerjevalnega oddelka EKUJS.
102.
Kljub temu je očitno, da sta bili uredbi št. 2052/88 in št. 4253/88 skupaj s spremembami sprejeti ob upoštevanju pristojnosti Skupnosti, saj zastavljenega cilja, in sicer zagotovitve enotnosti sistema strukturne pomoči, ni mogoče doseči z notranjimi ukrepi, kot so ti v obravnavani zadevi, ki povzročajo neenako obravnavanje.
103.
Pravilo celotnega izplačila se poleg tega nanaša na prispevek enega od partnerjev, pozvanih k sodelovanju, ki ima vso pravico, da za prispevek postavi pogoje.
104.
Na koncu je treba še dodati, da se načelo subsidiarnosti ne uporablja pri razdelitvi nalog, določeni v okviru strukturnih pomoči, niti, posledično, pri dejavnosti nacionalnega organa.
VI – Stroški
105.
V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker je treba ugoditi tožbi Komisije in ker se je zahtevalo, naj se Portugalski republiki naloži plačilo stroškov, se zato tej naloži plačilo stroškov.
VII – Predlog
106.
Ob upoštevanju zgornjih ugotovitev Sodišču predlagam, naj:
1.
ugotovi, da Portugalska republika s tem, da je uvedla in dalje uporabljala postopek za dodelitev pomoči Usmerjevalnega oddelka Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada, ki vključuje plačilo pristojbin, zaradi katerega se neupravičeno zmanjša pomoč Skupnosti, ni izpolnila svojih obveznosti na podlagi člena 21(3), drugi pododstavek, Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov, v različici na podlagi Uredbe Sveta (EGS) št. 2082/93 z dne 20. julija 1993;
2.
Portugalski republiki naloži plačilo stroškov.
(
1
)	Jezik izvirnika: španščina.
(
2
)	André, C., „La section ‚orientation‘ du FEOGA“, Revue du Marché commun, št. 170, 1973, str. 454 in 455.
(
3
)	UL 1962, 30, str. 991. Ta uredba je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 728/70 z dne 21. aprila 1970 (UL L 94, str. 9).
(
4
)	„Le fonds européen d’orientation et de garantie agricole“, Le droit et les affaires, št. 123, z dne 29. januarja 1968, dokument VI, str. 2.
(
5
)	Člen 1(2) Uredbe št. 25.
(
6
)	Fernández del Hoyo, J. J., La política agraria común (PAC) y sus reformas, Éditions Centro de Estudios Ramón Areces, SA, Madrid, 1994, str. od 22 do 31, podrobno in jasno navaja mehanizme pomoči Jamstvenega oddelka.
(
7
)	Glede na podatke iz leta 1998 so neposredne pomoči obsegale 82 % izdatkov, v primerjavi z 12 %, namenjenimi za izvozna nadomestila, in s 6 % za intervencijske cene (vir: Evropski parlament, informativni listi, 4.1.4 EKUJS – Jamstveni oddelek).
(
8
)	Tió Saralegui, C., La reforma del Fondo Europeo de Orientación y Garantía Agrícola (FEOGA), Revista de Instituciones Europeas, zvezek 16, 1989-2, str. 383 in 384, opozarja, da „bi lahko uresničitev enotnega trga povečala razvojna neravnovesja med regijami Skupnosti. Večja konkurenca je do zdaj običajno bolj koristila najkonkurenčnejšim podjetjem ter regijam z najboljšo infrastrukturo in najboljšimi primerjalnimi prednostmi“. Ta okoliščina potrjuje stališče manj bogatih držav, ki predlagajo, naj se ta cilj poveže z doseganjem večje kohezije.
(
9
)	Člena 130 A (po spremembi postal člen 158 ES) in 130 B Pogodbe ES (postal člen 159 ES), ki sta bila dodana z Enotnim evropskim aktom (UL 1987, L 169, str. 1) in v katerih je socialna in gospodarska kohezija opredeljena kot spremljevalna politika, nujno potrebna za dosego enotnega trga. Z Agendo 2000 so se na Jamstveni oddelek prenesli vsi veljavni strukturni in kmetijski ukrepi, razen za regije iz Cilja 1.
(
10
)	Uredba z dne 24. junija 1988 o nalogah strukturnih skladov, njihovi uspešnosti ter usklajevanju njihovih dejavnosti med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov (UL L 185, str. 9).
(
11
)	Uredba z dne 20. julija 1993 (UL L 193, str. 5).
(
12
)	Uredba z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe (EGS) št. 2052/88 glede usklajevanja dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj in z dejavnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov (UL L 374, str. 1).
(
13
)	Uredba z dne 20. julija 1993 (UL L 193, str. 20).
(
14
)	Člen 2(1) v povezavi s členom 1 spremenjene Uredbe št. 2052/88.
(
15
)	Člen 3(3) spremenjene Uredbe št. 2052/88.
(
16
)	Leta 2001 so obsegala 6,7 % sredstev Jamstvenega oddelka (Vir: Evropski parlament, informativni listi, 4.1.6 Financiranje SKP: EKUJS).
(
17
)	Fernández del Hoyo, J. J., op. cit., str. 172.
(
18
)	Člen 4(1) spremenjene Uredbe št. 2052/88.
(
19
)	Člen 9 spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
20
)	Člen 4(1) spremenjene Uredbe št. 2052/88.
(
21
)	Delgado De Miguel, J. F., Derecho agrario de la Unión Europea, založba Thebook, Oviedo, 1996, str. 142 in naslednje.
(
22
)	Člena 8(4) in 11a(5) spremenjene Uredbe št. 2052/88 ter členi od 5 do 7 spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
23
)	Člen 8(5) in člen 11a(6) in (7) spremenjene Uredbe št. 2052/88 ter členi od 8 do 13 spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
24
)	Členi od 14 do 16 spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
25
)	Prispevek Skupnosti se spreminja glede na merila iz člena 13 spremenjene Uredbe št. 2052/88, ki jih dopolnjujeta člena 17 in 18 spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
26
)	Člen 21(1) spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
27
)	Člen 21(3), drugi pododstavek, spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
28
)	Priprava in uvedba programov včasih zahtevata nezanemarljivo tehnično in uradniško infrastrukturo; Tió Saralegui, C., op. cit., str. 384.
(
29
)	Člen 32(2) spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
30
)	Člen 23(1) spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
31
)	Člen 23(2), prvi pododstavek, spremenjene Uredbe št. 4253/88.
(
32
)	Člen 23(2), četrti pododstavek, spremenjene Uredbe št. 4253/88. Komisija je na obravnavi kljub temu zanikala, da bi ta obveznost obstajala pred letom 2001.
(
33
)	UL L 161, str. 1. Spremenjena je bila z Uredbo Sveta (ES) št. 1447/2001 z dne 28. junija 2001 (UL L 198, str. 1), z Uredbo Sveta (ES) št. 1105/2003 z dne 26. maja 2003 (UL L 158, str. 3) in z Uredbo Sveta (ES) št. 173/2005 z dne 24. januarja 2005 (UL L 29, str. 3).
(
34
)	Člen 54 Uredbe št. 1260/1999.
(
35
)	UL L 209, str. 1.
(
36
)	Uredba Sveta z dne 22. aprila 1997 o izvajanju delovnih programov držav članic za kontrolo izdatkov Jamstvenega oddelka EKUJS (UL L 108, str. 6).
(
37
)	Uredba Sveta z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, str. 103).
(
38
)	Člen 2(1). EKJS, na katerega se nanašajo členi od 12 do 21, financira izdatke iz člena 3, in sicer ob deljenem upravljanju držav – izdatki iz odstavka 1 – ali decentralizirano – izdatki iz odstavka 2. EKSRP, na katerega se nanašajo členi od 22 do 28, financira prispevek Skupnosti za programe iz člena 4. Oba sklada lahko vsak na svojem področju financirata ukrepe iz člena 5.
(
39
)	Diário da República I, serija A, št. 298, z dne 23. decembra 1993, str. 7132.
(
40
)	Člen 1 statuta.
(
41
)	Člen 2 statuta.
(
42
)	Člen 3 statuta.
(
43
)	Člen 5(1) statuta.
(
44
)	Člen 5(2)(b) statuta.
(
45
)	Člen 5(2)(d) statuta.
(
46
)	Člen 5(2)(e) statuta.
(
47
)	Člen 5(2)(f) statuta.
(
48
)	Člen 20(1)(b) statuta.
(
49
)	Diário da República I, serija A, št. 136, z dne 14. junija 1996, str. 7871.
(
50
)	Pri pripravi in odobritvi večletnih programov ter njihovih izvedbenih instrumentov se upoštevajo posebnosti vsake države.
(
51
)	Finančna uredba z dne 21. decembra 1977, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 356, str. 1).
(
52
)	Člena 3 in 27 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, str. 1), ki nadomešča uredbo iz leta 1977. V skladu s členom 155(1) se navedene določbe uporabljajo za izdatke strukturnih skladov.
(
53
)	Člen 11 navedene uredbe.
(
54
)	„Plačilni organ zagotovi, da prejmejo končni upravičenci plačilo prispevka skladov čim hitreje in v celoti. Ne sme se uporabiti noben odbitek, zadržanje ali nadaljnja posebna dajatev, ki bi zmanjšala te zneske.“
(
55
)	Na primer, člen 30a Uredbe Sveta (EGS) št. 805/68 z dne 27. junija 1968 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso (UL L 148, str. 24), ki je bil dodan z Uredbo Sveta (EGS) št. 2066/92 z dne 30. junija 1992 (UL L 215, str. 49), določa, da se „[z]neske, ki se jih izplača po tej uredbi, […] v celoti izplača upravičencem“. Enako člen 15(3) Uredbe Sveta (EGS) št. 1765/92 z dne 30. junija 1992 o uvedbi sistema podpore za pridelovalce določenih poljščin (UL L 181, str. 12) določa, da morajo biti „[z]neski iz te uredbe […] v celoti izplačani upravičencem“.
(
56
)	Sodba z dne 19. maja 1998 (C-132/95, Recueil, str. I-2975).
(
57
)	B. Jensen je bil obveščen, da bo 33.563 DKK subvencije namenjenih plačilu zneskov, ki jih je dolgoval iz naslova DDV; tudi Korn- og Foderstofkompagniet ni dobil ničesar zaradi dolgov, ki jih je J. A. Stenholt, odstopnik pomoči, imel do države.
(
58
)	Točka 61 sodbe Jensen in Korn- og Foderstofkompagniet.
(
59
)	Točka 49 zgoraj navedene sodbe, v kateri je navedena sodba z dne 21. septembra 1983 v zadevi Deutsche Milchkontor in drugi (od 205/82 do 215/82, Recueil, str. 2633).
(
60
)	Sodba z dne 22. oktobra 1998 (C-36/97 in C-37/97, Recueil, str. I-6337).
(
61
)	Navedeni sta v opombi 55.
(
62
)	Od H. Kellinghusna in E.-D. Ketelsna se je zahtevalo 788 DEM oziroma 214 DEM.
(
63
)	Točka 20 sodbe Kellinghusen in Ketelsen.
(
64
)	Sodba z dne 15. septembra 1982 (233/81 P, Recueil, str. 2933).
(
65
)	Uredba Komisije z dne 26. julija 1979 o pravilih za dodeljevanje pomoči za posneto mleko, predelano v krmne mešanice, in posneto mleko v prahu, namenjeno za krmo telet (UL L 199, str. 1).
(
66
)	Točki 22 in 23 zgoraj navedene sodbe Kellinghusen in Ketelsen.
(
67
)	Točka 27 iste sodbe.
(
68
)	Sodba z dne 11. januarja 2001 (C-247/98, Recueil, str. I-1).
(
69
)	Sodba z dne 30. novembra 1978 (31/78, Recueil, str. 2429).
(
70
)	Uredba Komisije (EGS) št. 95/69 z dne 17. januarja 1969 o uporabi Uredbe (EGS) št. 1619/68 o določenih tržnih standardih za jajca (UL L 13, str. 13) in Uredba Sveta št. 2772/75 z dne 29. oktobra 1975 o določenih tržnih standardih za jajca (UL L 282, str. 56) nista vsebovali določb o tem. Glej točko 28 zgoraj navedene sodbe Grčija proti Komisiji.
(
71
)	Sodba z dne 26. oktobra 1983 (297/82, Recueil, str. 3299).
(
72
)	Generalni pravobranilec Jacobs je to navedel v točki 13 sklepnih predlogov, ki jih je predstavil v zadevi, v kateri je bila izdana zgoraj navedena sodba Kellinghusen in Ketelsen.
(
73
)	Kot je Portugalska republika to storila v točki 97 odgovora na tožbo, v katerem je trdila, da bi se prispevek strukturnega sklada zmanjšal samo, če bi pristojbina presegla 15 % – ali 25 % – vrednosti projekta.
(
74
)	Glej zlasti sodbe z dne 25. maja 1982 v zadevi Komisija proti Nizozemski (96/81, Recueil, str. 1791, točka 6), z dne 26. junija 2003 v zadevi Komisija proti Španiji (C-404/00, Recueil, str. I-6695, točka 26) in z dne 6. novembra 2003 v zadevi Komisija proti Združenemu kraljestvu (C-434/01, Recueil, str. I-13239, točka 21).
(
75
)	Če je bil projekt odobren pred 1. januarjem 1995, je nacionalni organ vrnil prejete zneske.
(
76
)	Točke 28, 58 in 59 tožbe. V točkah 56 in 57 so izrecno navedene sklepne ugotovitve poročila.
(
77
)	V točkah od 61 do 73 odgovora na tožbo so navedeni pripombe o nadzornem obisku in očitki o različnih vidikih poizvedb.
(
78
)	Seznam predstavnikov nacionalnega organa, ki so sodelovali na sestanku in pri obiskih, je naveden v Prilogi I k poročilu.
(
79
)	Člen 23(2), prvi pododstavek, spremenjene Uredbe št. 4253/88. Pregled vzorcev pomeni, da se z anketiranjem majhnih vzorcev oseb, ki naj bi bile reprezentativne za skupino, ki jo sestavljajo, pridobi mnenje skupine o nekem vprašanju.
(
80
)	Presenetljivo je, da tožena stranka ni predlagala zaslišanja prejemnika, ki naj bi zavrnil plačilo, niti ni predložila podatkov inštituta Ifadap v zvezi z izplačanimi in neizplačanimi zneski. Njen predstavnik je na obravnavi očitno menil, da ni treba dokazati „nedolžnosti“, temveč pokazati, da so trditve Komisije nepravilne, kot je Sodišče presodilo v sodbah z dne 21. januarja 1999 v zadevi Nemčija proti Komisiji (C-54/95, Recueil, str. I-35, točka 35), z dne 6. marca 2001 v zadevi Nizozemska proti Komisiji (C-278/98, Recueil, str. I-1501, točka 41) in z dne 24. februarja 2005 v zadevi Grčija proti Komisiji (C-300/02, ZOdl., str. I-1341, točka 36).
(
81
)	Sodišče je na davčnem področju večkrat razsodilo, da je treba pristojbine, namenjene plačilu storitev, izračunati na podlagi stroškov zadevnih formalnosti (zlasti sodbe z dne 2. decembra 1997 v zadevi Fantask in drugi, C-188/95, Recueil, str. I-6783, z dne 26. septembra 2000 v zadevi IGI, C-134/99, Recueil, str. I-7717, in z dne 21. junija 2001 v zadevi SONAE, C-206/99, Recueil, str. I-4679).
(
82
)	Zgoraj navedene sodbe Kellinghusen in Ketelsen, Grčija proti Komisiji ter, v nasprotnem smislu, Denkavit Futtermittel in Bussone.
(
83
)	V točki 25 odgovora na tožbo je navedeno, da brez nasvetov inštituta Ifadap približno 90 % projektov ne bi uspešno prestalo prvih faz.
(
84
)	Člen 3(2) in člen 20(1)(b) statuta inštituta Ifadap.
(
85
)	Pomoč koristi tudi Skupnosti, saj lahko z njo doseže cilje, povezane s takimi pomočmi.
(
86
)	Ta koncept je mogoče najti v točki 3 Protokola o uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti, ki je priložen Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti.