Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
MANUELA CAMPOSA SÁNCHEZ-BORDONE,
predstavljeni 10. julija 2025(1)
Zadeva C-483/23
D,
A,
B,
C,
T
proti
Ministero dell’Economia e delle Finanze,
Comitato di Sicurezza Finanziaria,
Agenzia del Demanio
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (deželno upravno sodišče za Lacij, Italija))
„ Predhodno odločanje – Zunanja politika – Omejevalni ukrepi proti Ruski federaciji zaradi njenih dejanj, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine – Uredba (EU) št. 269/2014 – Zamrznitev finančnih sredstev ali gospodarskih virov, dodeljenih v trust – Priznanje trusta, ustanovljenega v jurisdikciji offshore – Ustanovitelj trusta, uvrščen na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014 – Last in posest gospodarskih virov in finančnih sredstev trusta ter razpolaganje z njimi – Nadzor gospodarskih virov in finančnih sredstev trusta – Trust, povezan s sankcionirano osebo “
1.        Izhodišče za ta predlog za sprejetje predhodne odločbe predstavljajo omejevalni ukrepi zamrznitve gospodarskih virov in finančnih sredstev, ki jih je Evropska unija sprejela proti Ruski federaciji, da bi zatrla dejanja, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine.
2.        Če povzamem, predložitveno sodišče želi izvedeti, ali lahko ukrepi zamrznitve zajemajo premoženje ali gospodarske vire, ki jih v trust(2) dodeli oseba (ustanovitelj trusta), ki je poimensko navedena na seznamu iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 269/2014(3).
3.        Sodišče mora ugotoviti, v kolikšnem obsegu se lahko trust uporabi kot instrument za izogibanje uporabi omejevalnih ukrepov. Pri odgovoru bo treba upoštevati kompleksnost in prožnost trusta, to je pravnega instituta, ki so ga nekatere države članice, vendar ne vse, vključile v svoje nacionalno pravo.
I.      Pravni okvir
A.      Mednarodno pravo. Haaška konvencija z dne 1. julija 1985 o pravu, ki se uporablja za sklade, in o njihovem priznavanju(4)
4.        Člen 2 določa:
„Za namene te konvencije pojem ‚sklad‘ pomeni pravna razmerja, ki jih je – s pravnim poslom med živimi ali za primer smrti – ustanovila oseba, ustanovitelj, če so bila sredstva prenesena pod nadzor skrbnika v korist upravičenca ali za opredeljen namen.
Sklad ima naslednje značilnosti:
(a)      sredstva sklada so ločena premoženjska masa in niso del premoženja skrbnika;
(b)      sredstva sklada se glasijo na ime skrbnika ali druge osebe, ki jo določi skrbnik;
(c)      skrbnik je pooblaščen in ima dolžnost, za kar nosi odgovornost, da upravlja in uporablja sredstva ter razpolaga z njimi v skladu z določbami sklada in posebnimi dolžnostmi, ki mu jih nalaga zakon.
To, da si ustanovitelj pridrži določene pravice in pooblastila ali da ima skrbnik sam pravice kot upravičenec, ni nujno nezdružljivo z obstojem sklada.“
5.        Člen 6, prvi odstavek, določa:
„Sklad ureja pravo, ki ga izbere ustanovitelj. Izbira mora biti izrecna ali pa mora izhajati iz določb akta o ustanovitvi sklada ali pisanja, ki dokazuje njegov obstoj, ki se po potrebi razlaga glede na okoliščine posameznega primera.“
6.        Člen 11 določa:
„Vsak sklad, ustanovljen v skladu s pravom iz prejšnjega poglavja, se prizna kot tak.
To priznanje pomeni vsaj, da je premoženje sklada ločeno od osebnega premoženja skrbnika, da lahko skrbnik toži in je tožen kot skrbnik ter da lahko kot skrbnik nastopa pred notarjem ali katero koli osebo, ki opravlja javno funkcijo.
Če pravo, ki se uporablja za sklad, to zahteva ali določa, tako priznanje pomeni zlasti:
(a)      da se osebni upniki skrbnika ne morejo poplačati iz sredstev sklada;
(b)      da sredstva sklada niso del skrbnikove stečajne mase v primeru njegove insolventnosti ali stečaja;
(c)      da sredstva sklada niso del zakonskega premoženja skrbnika ali njegovega zakonca niti del skrbnikove zapuščine;
(d)      da se sredstva sklada lahko izterjajo, če je skrbnik v nasprotju z obveznostmi, ki izhajajo iz skrbništva, pomešal sredstva sklada s svojim osebnim premoženjem ali jih odsvojil. Vendar pravice in obveznosti tretje osebe, ki ima v posesti sredstva sklada, še naprej ureja pravo, ki ga določajo kolizijska pravila države sodišča.“
B.      Pravo Unije
1.      Uredba št. 269/2014
7.        Člen 1 določa:
„V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
[…]
(d)      ‚gospodarski viri‘ pomeni vse vrste sredstev, opredmetenih ali neopredmetenih, premičnin ali nepremičnin, ki sicer niso finančna sredstva, se pa lahko uporabijo za pridobitev finančnih sredstev, blaga ali storitev;
(e)      ‚zamrznitev gospodarskih virov‘ pomeni preprečitev uporabe gospodarskih virov za pridobivanje finančnih sredstev, blaga ali storitev na kakršen koli način, kar vključuje, vendar ni omejeno na njihovo prodajo, dajanje v najem ali obremenitev s hipoteko;
(f)      ‚zamrznitev finančnih sredstev‘ pomeni preprečitev vsakršnega premika, prenosa, spremembe, uporabe finančnih sredstev, dostopa do njih ali kakršnega koli ravnanja z njimi, ki bi imelo za posledico spremembe v njihovi količini, znesku, lokaciji, lastništvu, posedovanju, vrsti, namembnosti ali kakršne koli drugo spremembo, ki bi omogočila uporabo finančnih sredstev, vključno s upravljanjem portfelja;
(g)      ‚finančna sredstva‘ pomeni vse vrste finančnih sredstev in koristi, kar vključuje, vendar ni omejeno na:
[…]“
8.        Člen 2(5) določa:
„1.      Zamrznejo se vsa finančna sredstva in gospodarski viri, ki pripadajo, so v lasti ali s katerimi razpolagajo ali jih nadzirajo fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi ali z njimi povezane fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi s seznama iz Priloge I.
2.      Fizičnim ali pravnim osebam, subjektom ali organom ali z njimi povezanim fizičnim ali pravnim osebam, subjektom ali organom s seznama iz Priloge I ne smejo biti neposredno ali posredno dana na razpolago ali v njihovo korist nikakršna finančna sredstva ali gospodarski viri.“
9.        Člen 9 določa:
„Prepovedano je zavestno in namerno sodelovanje pri dejavnostih, katerih predmet ali učinek je izognitev ukrepom iz člena 2.“
2.      Izvedbena uredba 2022/336
10.      V skladu s členom 1 navedene uredbe se „[o]sebe in subjekt, navedeni v Prilogi k tej uredbi, […] dodajo na seznam iz Priloge I k Uredbi (EU) št. 269/2014“.
3.      Direktiva (EU) 2015/849(6)
11.      Člen 3 določa:
„V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
[…]
6.      ‚dejanski lastnik‘ pomeni vsako fizično osebo oziroma osebe, ki končno posedujejo ali nadzirajo stranko in/ali fizično osebo oziroma osebe, v imenu katerih se izvaja transakcija ali opravlja dejavnost, in zajema vsaj:
[…]
(b)      v primeru skladov vse naslednje osebe:
(i)      ustanovitelja oziroma ustanovitelje;
(ii)      skrbnika oziroma skrbnike;
(iii)      morebitnega zaščitnika oziroma zaščitnike;
(iv)      upravičence ali, kadar je treba posameznike, ki so upravičenci pravne ureditve ali pravnega subjekta, še ugotoviti, kategorijo oseb, v interesu katerih je bila pravna ureditev ali pravni subjekt ustanovljen oziroma v interesu katerih deluje;
(v)      vsako drugo fizično osebo, ki izvršuje končni nadzor nad skladom prek neposrednega ali posrednega lastništva ali prek drugačnega nadzora;
(c)      v primeru pravnih subjektov, kot so fundacije, in pravnih ureditev, podobnih skladom, fizična oseba oziroma fizične osebe na položaju, enakovrednem ali podobnem tistim iz točke (b);
[…]“
C.      Italijansko pravo
1.      Zakonska uredba št. 109/2007(7)
12.      S členom 3 je bil ustanovljen Comitato di Sicurezza Finanziaria (odbor za finančno varnost, Italija), organ v okviru Ministero dell’Economia e delle Finanze (ministrstvo za gospodarstvo in finance, Italija), ki sprejema ukrepe zamrznitve, ki so jih odredili Združeni narodi, Unija ter ministrstvo za gospodarstvo in finance.
13.      Člen 5 določa prepoved prenosa ali uporabe zamrznjenih sredstev ali razpolaganja z njimi ter prepoved neposrednega ali posrednega dajanja na razpolago finančnih sredstev ali gospodarskih virov subjektom, uvrščenim na seznam, ali namenitve v njihovo korist.
2.      Zakonska uredba št. 90/2017(8)
14.      V predložitveni odločbi je navedeno, da člen 2(1) te zakonske uredbe, s katerim je bil spremenjen člen 22(5) zakonske uredbe št. 231/2007, določa:
„Skrbniki [(trustees)] izrecnih trustov, ki jih ureja zakon št. 364 z dne 16. oktobra 1989, in osebe, ki izvajajo enakovredne pravice, pooblastila in pristojnosti v podobnih pravnih ureditvah, če imajo sedež ali prebivališče na ozemlju Italijanske republike, pridobijo in hranijo ustrezne, natančne in posodobljene informacije o dejanskem lastništvu trusta ali podobne pravne ureditve, kar pomeni informacije v zvezi z identiteto ustanovitelja ali ustanoviteljev, skrbnika ali skrbnikov, zaščitnika ali zaščitnikov ali drugih oseb, ki delujejo v imenu skrbnika, če obstajajo, upravičenca ali razreda upravičencev in vsake druge fizične osebe, ki izvršuje dejanski nadzor nad trustom ali podobno pravno ureditvijo, ter vsake druge fizične osebe, ki izvršuje končni nadzor nad premoženjem trusta ali podobne pravne ureditve prek neposrednega ali posrednega lastništva ali na drug način.“
3.      Zakon 364/1989(9)
15.      S tem zakonom je Italijanska republika ratificirala Haaško konvencijo iz leta 1985.
II.    Dejansko stanje, spor in vprašanja za predhodno odločanje
16.      Trusti, kot je ta, ki je predmet spora, niso objavljeni in ne obstaja javni register, v katerem bi bile zabeležene njihova struktura in spremembe. Zato je treba za dejstva v tej zadevi šteti tista dejstva, ki jih je predstavilo predložitveno sodišče in ki so bila po potrebi dopolnjena z dejstvi, ki izhajajo iz listin v spisu in poizvedb italijanskih organov.
17.      S pridržkom končne preveritve, ki jo mora opraviti predložitveno sodišče, mora Sodišče izhajati iz tako ugotovljenih dejstev, da lahko koristno odgovori na postavljena vprašanja.
18.      Tožeče družbe B, A, C in D opravljajo poslovne dejavnosti v Italiji, kjer imajo sedež.(10) Njihov kapital je v lasti bermudske družbe,(11) katere sredstva je v trust dodelila fizična oseba (ustanovitelj)(12).
19.      Trust je bil ustanovljen z aktom z dne 18. julija 2007. Ureja ga zakonodaja Bermudov, ki so britansko čezmorsko ozemlje. Trustu sta določena trustee(13) (sprva družba H in nato družba T)(14) in zaščitnik, ki je tretja fizična oseba(15). Nosilci teh funkcij so se sčasoma spremenili. Generalni direktor družbe H (ki je bila trustee do 1. aprila 2021) je bil od leta 2014 tudi zaščitnik trusta. Pred tem je bila zaščitnik oseba, ki je uživala popolno zaupanje ustanovitelja.(16)
20.      Upravičenci trusta so bili prvotno ustanovitelj in njegovi sorodniki. Od ustanovitve trusta do leta 2014 sta bila kot upravičenca navedena tudi trustee in zaščitnik. Potem ko je Unija zaradi priključitve Krima sprejela sankcije proti Rusiji, je bil ustanovitveni akt trusta 28. decembra 2014 spremenjen. Ustanovitelj in dva druga člana njegove družine so ostali upravičenci. Določeno je bilo, da lahko zaščitnik prosto odpokliče in nadomesti trusteeja, da lahko ustanovitelj doda druge zaščitnike in da lahko trustee s soglasjem zaščitnika doda upravičence, vendar le, če gre za osebe, ki jih Unija ni sankcionirala.
21.      Z aktom z dne 19. decembra 2017 sta trustee in zaščitnik(17) določila, da se osebe, ki jih je Unija sankcionirala, štejejo za osebe, izključene iz trusta. Zato sta bila sestra in nečak ustanovitelja izključena kot upravičenca trusta.
22.      Generalni direktor skrbniške družbe s sedežem v Švici (družba T) je bil 19. junija 2019 imenovan za zaščitnika trusta, 1. aprila 2021 pa je bil imenovan za trusteeja.
23.      Ustanovitelj je bil kot upravičenec izključen z aktom z dne 7. februarja 2022, enaindvajset dni preden je bil poimensko uvrščen v Prilogo I k Uredbi št. 269/2014 na podlagi Sklepa (SZVP) 2022/337 in Izvedbene uredbe 2022/336.
24.      Prvotni zaščitnik je ostal edini upravičenec tudi po spremembi trusta z dne 7. februarja 2022, s katero je bil ustanovitelj izključen iz kroga upravičencev. Italijanska vlada trenutno ne more z gotovostjo ugotoviti, kdo so upravičenci trusta. Odvetniki tožečih družb so na obravnavi navedli, da so to dobrodelne organizacije.
25.      Družbe B, A, C in D so imele račune, odprte pri podružnici banke v Milanu. Med 17. aprilom 2013 in 7. junijem 2017 so te družbe banki sporočale, da je njihov dejanski lastnik ustanovitelj trusta.
26.      Odbor za finančno varnost v okviru ministrstva za gospodarstvo in finance je 14. marca 2022 družbe B, A, C in D obvestil, da je v skladu s členom 2 Uredbe št. 269/2014 in zakonsko uredbo št. 109/2007 odredil zamrznitev deležev in sredstev v lasti teh družb, ker jih je „mogoče posredno povezati z [ustanoviteljem]“.
27.      Družbe B, A, C in D ter družba T (trustee) so 11. maja 2022 pri Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (deželno upravno sodišče za Lacij, Italija) izpodbijale sprejeti ukrep zamrznitve.
28.      V sporu pred tem sodiščem:
–        tožeče družbe v bistvu trdijo, da so zamrznjena finančna sredstva zunaj področja vpliva osebe, uvrščene na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014, to je ustanovitelja trusta. Z dodelitvijo obvladujoče družbe v trust naj bi bila ta
ločena od premoženja ustanovitelja. Na podlagi akta o ustanovitvi in prava, ki se uporablja, naj ne bi bilo nobenega (neposrednega ali posrednega) pooblastila za upravljanje in nadzor, ki bi ga bilo mogoče pripisati ustanovitelju, ki naj ne bi mogel več izvajati svojega vpliva;
–        italijanski organi nasprotno trdijo, da dodelitev v trust, ki nima učinka prenosa, ne povzroči popolne prekinitve povezave med ustanoviteljem in dodeljenimi sredstvi. Sklicujejo se tudi na Direktivo 2015/849, katere člen 3, točka 6(b)(i), vključuje ustanovitelje trusta v kategorijo „dejanski lastniki“. Poleg tega ugotavljajo, da tudi če ustanovitelj ni več upravičenec trusta, lahko ponovno postane lastnik sredstev oziroma z njimi ponovno razpolaga, če se končno ne prenesejo na upravičence (ker se jim ti na primer odpovejo ali zaradi predčasnega prenehanja trusta).
29.      V teh okoliščinah je Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (deželno upravno sodišče za Lacij) Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.      Ali je treba člen 2(1) Uredbe [št. 269/2014] razlagati tako, da je ukrep zamrznitve mogoče sprejeti tudi v primeru sredstev ali virov, ki jih je v sklad dodelil ustanovitelj, ki je naveden v Prilogi I k Uredbi (oseba, uvrščena na seznam) in za katerega je treba šteti, da je subjekt, ki mu ta sredstva ali viri pripadajo[?]
2.      [Č]e je odgovor nikalen[: a]li je treba člen 2(1) Uredbe [št. 269/2014] razlagati tako, da je ukrep zamrznitve mogoče sprejeti tudi v primeru sredstev ali virov, ki jih je v sklad dodelil ustanovitelj, ki je naveden v Prilogi I k Uredbi (oseba, uvrščena na seznam) in za katerega je treba šteti, da je subjekt, povezan z osebo, ki ji ta sredstva ali viri pripadajo[?]
3.      [Č]e je odgovor nikalen[: a]li je treba člen 2(1) Uredbe [št. 269/2014] razlagati tako, da je ukrep zamrznitve mogoče sprejeti tudi v primeru sredstev ali virov, ki jih je v sklad dodelil ustanovitelj, ki je naveden v Prilogi I k Uredbi (oseba, uvrščena na seznam) in za katerega je treba šteti, da je subjekt, ki ta sredstva ali vire nadzira?“
III. Postopek pred Sodiščem
30.      Predlog za sprejetje predhodne odločbe je na Sodišče prispel 26. julija 2023.
31.      Pisna stališča so predložile tožeče družbe, belgijska, francoska, italijanska, nizozemska in finska vlada ter Evropska komisija.
32.      Tožeče družbe, belgijska, nemška in italijanska vlada ter Komisija so se udeležile obravnave 8. maja 2025.
IV.    Presoja
33.      Preden odgovorim na vprašanja za predhodno odločanje(18), menim, da je za boljše razumevanje spora potreben kratek pregled instituta trusta in pravil, ki urejajo truste, ustanovljene po bermudskem pravu.
A.      Splošne ugotovitve o trustih
34.      Trust je pravna oblika, razvita v državah common law, katere značilnosti ni vedno lahko določiti in katere sprejetje v drugih državah je povzročilo polemike.(19)
35.      V pravu Unije ni posebne ureditve za truste. Vendar se je Sodišče nanje sklicevalo v sporih v zvezi z obdavčitvijo in notranjim trgom. V sodbi Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements(20) je poudarilo te tri značilnosti trusta:
–        v državah common law izraz trust načeloma pomeni tristransko transakcijo, s katero ustanovitelj trusta premoženje prenese na trusteeja, da ga ta upravlja v skladu z aktom o ustanovitvi trusta v korist tretje osebe (upravičenca);
–        lastništvo premoženja, ki sestavlja trust, se deli med pravno in ekonomsko lastništvo („legal ownership and economic ownership“), pri čemer prvo pripada trusteeju, drugo pa upravičencu;
–        čeprav je trust pravno priznan in ima pravne učinke, nima lastne pravne osebnosti in mora delovati prek trusteeja. Premoženje, ki sestavlja trust, ne postane premoženje trusteeja, temveč mora trustee to premoženje upravljati „kot ločeno premoženje, ki se razlikuje od njegovega premoženja“. Bistvena naloga trusteeja je spoštovanje pogojev in nalog, določenih v aktu o ustanovitvi trusta, ter prava na splošno.
36.      Ta opredelitev trusta(21) v bistvu ustreza opredelitvi iz Haaške konvencije iz leta 1985, katere člen 2 sem povzel zgoraj.
37.      Pojem trusta, ki izhaja iz člena 2 Haaške konvencije iz leta 1985, je širok(22) in je bil zasnovan tako, da vključuje truste po anglosaksonskem pravu in sorodne institute iz držav s sistemi civilnega prava(23), kot so fundacije, skladi ali nemški Treuhand. Na ta način so države common law zagotovile priznavanje trustov v državah s sistemi civilnega prava (kjer trusti niso obstajali), slednje pa priznavanje svojih podobnih institutov v državah common law.(24)
38.      Haaška konvencija iz leta 1985 je začela veljati januarja 1992, med njene pogodbenice pa spada le 13 držav in čezmorskih ozemelj.(25)
39.      Trust vključuje oblikovanje „ločene premoženjske mase“(26) imetnikov premoženja v okviru uresničevanja avtonomije volje njihovega ustanovitelja. Te ločene premoženjske mase, ki jih upravljajo trusteeji, so načeloma zaščitene pred upniki ustanoviteljev, trusteejev in upravičencev, z nekaterimi izjemami.(27)
40.      Trust vključuje ločitev lastništva, upravljanja in gospodarske koristi premoženja. Omogoča torej ločevanje imetništva, izkoriščanja lastnine in premoženjske odgovornosti.(28)
41.      Zaradi teh značilnosti (pragmatizem pri zasnovi, njegova narava ločene premoženjske mase, imuniteta pred upniki, prožnost pri ustanovitvi in zaupnost, ki jo lahko zagotavljajo) so bili trusti uporabljeni tako za doseganje legitimnih ciljev(29) kot za izogibanje davkom, pranje denarja ali izogibanje mednarodnim sankcijam(30).
42.      Nekatere truste je namreč mogoče opredeliti kot povsem navidezne („sham trust“), če ti, ki sodelujejo pri njihovi ustanovitvi, skušajo pri tretjih osebah ustvariti lažen vtis s tem, da prikrijejo, da je ustanovitelj dejansko ostal lastnik premoženja, ki je bilo dodeljeno v trust.
43.      Tveganje zlorabe tega instituta je večje v primeru trustov, ustanovljenih v nekaterih jurisdikcijah v skladu z zakonodajo tretje države,(31) ki jih je treba v skladu s Haaško konvencijo iz leta 1985 priznati.(32) Pri tej vrsti trusta so njegove značilnosti „prilagojene“ potrebam in željam ustanovitelja.(33)
44.      Zloraba trustov pojasnjuje, zakaj so bili obravnavani v Direktivi (EU) 2015/849, ki ureja ukrepe za preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma. V členu 3, točka 6, te direktive so med „dejanske lastnike“ premoženja vključene vse osebe, udeležene v skladu (ustanovitelj, trustee, zaščitnik, upravičenec), in vse druge fizične osebe, ki na koncu obvladujejo trust prek neposrednega ali posrednega lastništva ali z drugimi sredstvi.
45.      Kar zadeva omejevalne ukrepe, uvedene z Uredbo št. 269/2014, je bila uporaba trusta za izogibanje uporabi Uredbe s strani oseb, navedenih v Prilogi I k tej uredbi, dokazana z različnimi analizami.(34) Na podlagi vsaj enega od teh primerov je bila izdana sodba Splošnega sodišča z dne 8. maja 2024.(35)
B.      Trust v bermudskem pravu
46.      Spora o glavni stvari ni mogoče ločiti od priznanja trusta, ustanovljenega po bermudskem pravu, v Italiji na podlagi Haaške konvencije iz leta 1985. Glede na navedeno so materialnopravna pravila, ki se uporabljajo za ta trust, pravila Bermudov.
47.      Pravila Bermudov o trustih temeljijo na angleškem pravu in so izražena v posebni zakonodaji: Trust (Special Provisions) Act (zakon o trustih (posebne določbe)) iz leta 1989 in Trustee Act (zakon o trusteejih) iz leta 1975, ki sta bila večkrat preoblikovana, skupaj s Trust (Regulation of Trust Business) Act (zakon o trustih (ureditev delovanja trustov)) iz leta 2011 in Exemption Order (odlok o izvzetju) iz leta 2002.(36)
48.      V skladu s členom 2(2) zakona o trustih (posebne določbe) iz leta 1989 so značilnosti bermudskega trusta te:
–        sredstva trusta so ločena premoženjska masa in niso del premoženja trusteeja;
–        sredstva sklada se glasijo na ime trusteeja ali druge osebe, ki jo določi trustee;
–        trustee je pooblaščen in dolžan upravljati in uporabljati sredstva trusta ter razpolagati z njimi v skladu z določbami akta o ustanovitvi trusta in posebnimi dolžnostmi, ki mu jih nalaga zakon.
49.      Člen 2(3), ki je bil dodan s spremembo iz leta 2014, omogoča ustanovitelju, da je soupravičenec trusta in cotrustee.(37) Nobena od teh dveh okoliščin ne povzroči neveljavnosti trusta ne preprečuje učinkovanja trusta v skladu z določbami akta o ustanovitvi ter ne povzroči vključitve sredstev trusta v premoženje ustanovitelja (člen 2A(1)).
50.      Bermudsko pravo tako trustom zagotavlja veliko prožnosti ter močno spodbuja in ščiti položaj ustanoviteljev.
C.      Prvo vprašanje za predhodno odločanje
1.      Uvodno pojasnilo
51.      Predložitveno sodišče želi izvedeti, ali je mogoče sprejeti ukrep zamrznitve finančnih sredstev in gospodarskih virov, ki jih je v sklad dodelil ustanovitelj (uvrščen na seznam v Prilogi I k Uredbi št. 269/2014), „za katerega je treba šteti, da je subjekt, ki mu ta sredstva ali viri pripadajo“.
52.      Italijanski organi trdijo, da je ustanovitelj dejanski lastnik matične družbe in da ta ostaja pod njegovim nadzorom. Odvetniki tožečih družb se ne strinjajo s to presojo.(38)
53.      Predložitveno sodišče mora kot dejstvo, upoštevno za spor, ugotoviti, ali je ustanovitelj v trust dodelil sredstva matične družbe (s sedežem na Bermudih), ki ji pripadajo družbe, katerih premoženje in viri so bili zamrznjeni.
54.      Sodišče lahko za namene predhodnega odločanja izhaja le iz te okoliščine (dodelitev sredstev matične družbe v trust). Na to kažeta vsaj dva dejavnika:
–        na eni strani so družbe, ki poslujejo v Italiji, med 17. aprilom 2013 in 7. junijem 2017 priznavale, da je njihov dejanski lastnik ustanovitelj trusta;
–        na drugi strani predložitveno sodišče trdi, da je fizična oseba, uvrščena na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014 (ustanovitelj), ustanovila trust, v katerega je dodelila matično družbo, ki obvladuje tožeče družbe. Predložitveno sodišče torej trdi, da je ustanovitelj zadevno premoženje in gospodarske vire dodelil v trust. Glede na to premiso želi izvedeti, ali je ustanovitelj s tem premoženjem in viri povezan kot lastnik (prvo vprašanje za predhodno odločanje).(39)
2.      Odgovor na vprašanje
55.      Če se k sporu pristopi tako, moram obravnavati trditev, ki jo je nemška vlada navedla na obravnavi in o kateri so se opredelile tudi druge stranke in intervenientke.
56.      Po navedbah nemške vlade se lahko omejevalni ukrepi za družbe, ki jih obvladuje ustanovitelj trusta, uvedejo le, če so te družbe izrecno navedene na seznamu oseb, subjektov in organov iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014. To trditev utemeljuje s podobnimi trditvami, kot so trditve v sodbi Splošnega sodišča Melli Bank/Svet,(40) ki jih Sodišče po mojem mnenju pozneje ni podprlo(41).
57.      Trditev nemške vlade bi bilo morda mogoče sprejeti za družbe, v katerih imajo osebe, za katere veljajo omejevalni ukrepi, deleže, ki niso večinski (delni nadzor). Ni pa sprejemljiva, kadar gre za uporabo omejevalnih ukrepov za družbe, ki so v celoti v lasti osebe, uvrščene na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014, ali ki so pod njenim nadzorom.
58.      V primeru družb, ki so v celoti v lasti (ali pod nadzorom) fizične osebe, uvrščene na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014, menim, da vključitev imen vsake od teh družb na ta seznam za namene uporabe člena 2 Uredbe št. 269/2014 ni potrebna. Njihova vključitev bi izjemno otežila delo zakonodajalca Unije ter ogrozila hitrost in učinek presenečenja, s katerima je treba izvajati omejevalne ukrepe.(42)
59.      Po mojem mnenju zadostuje, da je celoten kapital družbe v lasti (ali pod nadzorom) fizične osebe, navedene na seznamu iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014, da to premoženje brez nadaljnjega spada v kategorijo vseh finančnih sredstev in gospodarskih virov te fizične osebe, ki se lahko zamrznejo.(43)
60.      Določba, ki je odločilna za odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje, je člen 2(1) Uredbe št. 269/2014: „Zamrznejo se vsa finančna sredstva in gospodarski viri, ki pripadajo, so v lasti ali s katerimi razpolagajo ali jih nadzirajo fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi ali z njimi povezane fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi s seznama iz Priloge I.“
61.      Ta določba ima zelo širok obseg, tako z objektivnega (premoženje in viri, ki se lahko zamrznejo) kot subjektivnega vidika (fizične ali pravne osebe, katerih povezava s tem premoženjem se kaže prek lastništva, posesti, posedovanja ali nadzora). Tudi opredelitvi „zamrznitev gospodarskih virov“ in „zamrznitev sredstev“ iz točk (e) in (f) člena 1 Uredbe št. 269/2014 sta zelo široki.
62.      Cilj zakonodajalca Unije pri tako široki opredelitvi povezave med osebo (zoper katero je sprejet omejevalni ukrep) in premoženjem je doseči zamrznitev vseh njenih finančnih sredstev in gospodarskih virov. Z ukrepom se ji prepreči, da bi (iz teh sredstev in virov) pridobila gospodarske koristi, pa tudi, da bi se zatekla k instrumentom, ki bi ji omogočili, da se izogne njegovemu učinku.(44)
63.      Postavlja se vprašanje, ali v zadevi, kakršna je obravnavana, ustanovitelj trusta, ki v trust dodeli neko premoženje ali gospodarske vire, katerih lastnik je bil dotlej, z njimi še naprej vzdržuje eno od pravnih razmerij, ki v skladu z Uredbo št. 269/2014 določajo njihovo obvezno zamrznitev.
64.      Predložitveno sodišče mora seveda ugotoviti natančen položaj ustanovitelja trusta v tem sporu. Ker je konfiguracija trustov zelo raznolika, prilagodljiva in spremenljiva, je potrebna presoja vsakega primera posebej. Ker trusti niso pregledni in javni, je taka ocena zagotovo otežena. Čeprav je za presojo pristojno predložitveno sodišče, mu lahko Sodišče zagotovi nekaj koristnih napotkov.
65.      Člen 2(1) Uredbe št. 269/2014 ne opredeljuje, temveč našteva nekatere pravne pojme, prav tako pa ne napotuje na druga pravila Unije ali na nacionalno pravo. Gre torej za avtonomne pojme prava Unije, ki zahtevajo enotno razlago, ki se uporablja v vseh državah članicah.
66.      Pri tej enotni razlagi je treba upoštevati besedilo določbe, njen kontekst in cilj ureditve, katere del je navedena določba.(45)
3.      Jezikovno merilo
67.      Jezikovna razlaga člena 2(1) Uredbe št. 269/2014 zaradi razlik med jezikovnimi različicami ni očitna.(46) V enih so uporabljene štiri vrste razmerij (v italijanski različici so uporabljeni izrazi „appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati“, francoska
pa „appartenant aux, possèdent, détiennent, contrôlent“), medtem ko so v drugih skrčene na tri (v španski različici je govora le o „propiedad, tenencia o control“).
68.      Menim, da si te jezikovne različice ne nasprotujejo, temveč se dopolnjujejo. V vseh obstajajo vsaj tri vrste razmerij med osebami in sredstvi ali gospodarskimi viri, ki jih je treba zamrzniti: lastništvo („appartenant à“; „belonging to“; „appartenenti à“); posest ali zgolj imetništvo
(„possèdent“, „détiennent“; „owned“, „held“; „posseduti“, „detenuti“) in nadzor („contrôllent“; „controlled“; „controllati“).
69.      Pojma lastništva in posesti sta podobna in tesno povezana, saj vključujeta neposredno pravno povezavo med osebami in njihovim premoženjem, nadzor pa je lahko bolj posreden. Vse te kategorije pa se ujemajo v tem, da povezavo, ki jo ima lahko oseba s premoženjem, da bi se odredila zamrznitev tega premoženja, razširjajo onkraj zgolj lastništva.(47)
4.      Kontekstualno in teleološko merilo
70.      Pri ugotavljanju, ali za namene uporabe Uredbe št. 269/2014 premoženje ali gospodarski viri, dodeljeni v trust, ostanejo v lasti ali posesti ustanovitelja, je treba upoštevati cilj te uredbe in njeno povezavo z drugimi instrumenti prava Unije.
71.      Razlaga, ki jo bom predlagal, je z vidika njenega namena v skladu s ciljem pravil, ki jih je sprejela Unija za uvedbo omejevalnih ukrepov proti osebam, povezanim z ruskimi voditelji, zaradi agresije proti Ukrajini.(48) Ta cilj bi bil onemogočen, če bi bila dovoljena uporaba pravnih institutov, ki bi z bolj ali manj izpopolnjenimi tehnikami tem osebam omogočili, da se izognejo učinkoviti uporabi teh ukrepov.
72.      Teleološko merilo razlage torej govori v prid široki razlagi kategorij iz člena 2(1) Uredbe št. 269/2014, ki je primerna za dosego zamrznitve sredstev, ki so povezana z osebami, uvrščenimi na seznam iz Priloge I k tej uredbi.
73.      Sistematična analiza mora temeljiti na dejstvu, da trusti na splošno omogočajo ločitev ali prekinitev povezave med pravnim in dejanskim lastništvom(49) premoženja. Zaradi zapletene strukture in nepreglednosti teh instrumentov je težko opredeliti dejanske lastnike sredstev, dodeljenih v trust, in potrebna so dodatna prizadevanja za ugotovitev resnične narave razmerij, ki jih zajema ta pravni institut. Poleg tega se tveganje zlorabe trustov poveča, če je bil trust ustanovljen v tuji jurisdikciji.(50)
74.      Zato je treba upoštevati posebna pravila prava Unije o morebitnem izogibanju omejevalnim ukrepom s trusti ali podobnimi pravnimi instrumenti. S sistematičnega vidika so lahko koristna tudi pravila Unije za preprečevanje pranja denarja. Ena in druga analiziram v nadaljevanju.
a)      Trust kot sredstvo za izogibanje omejevalnim ukrepom
75.      Člen 9 Uredbe št. 269/2014 prepoveduje zavestno in namerno sodelovanje pri dejavnostih, katerih namen ali učinek je izognitev omejevalnim ukrepom zamrznitve finančnih sredstev in gospodarskih virov, sprejetim proti fizičnim in pravnim osebam, uvrščenim na seznam iz Priloge I k tej uredbi.
76.      Kot sem že pojasnil, je truste mogoče sorazmerno enostavno uporabiti za izogib zamrznitve gospodarskih virov in finančnih sredstev. To ugotavlja Komisija v smernicah za gospodarske subjekte o izogibanju sankcijam proti Rusiji.(51)
77.      Ta okoliščina pojasnjuje sprejetje posebnih pravil prava Unije, katerih namen je preprečiti uporabo trustov kot sredstva za izogibanje uporabi omejevalnih ukrepov:
–        člen 1j(1) in (2) Sklepa 2014/512/SZVP(52) določa, da je prepovedano registrirati, zagotavljati registrirani sedež, poslovni ali upravni naslov ter upravljavske storitve za trust ali katero koli podobno pravno ureditev, ki ima za ustanovitelja ali upravičenca več kategorij oseb (vključno z ruskimi državljani ali rezidenti v Rusiji ter pravnimi osebami ali subjekti s sedežem v Rusiji ali pod neposrednim ali posrednim nadzorom ruskih državljanov). Prav tako tem osebam prepoveduje delovati kot skrbnik (trustee) ali izvajati podoben položaj;
–        člen 3(1) Direktive (EU) 2024/1226(53) določa minimalna pravila za opredelitev kaznivih dejanj in sankcij za kršitev omejevalnih ukrepov Unije. V skladu s to določbo se za kaznivo dejanje šteje izogibanje omejevalnemu ukrepu Unije(54) z uporabo sredstev ali gospodarskih virov, ki bi jih bilo treba na podlagi omejevalnega ukrepa Unije zamrzniti, ki so neposredno ali posredno v lasti, s katerimi razpolagajo ali so pod nadzorom osebe, subjekta ali organa s seznama, ali prenosom teh sredstev ali gospodarskih virov na tretjo osebo ali njihovo odtujitvijo kako drugače, z namenom, da se ta sredstva ali gospodarski viri prikrijejo. Menim, da je bila ta vrsta kaznivega dejanja med drugim opredeljena z namenom boja proti uporabi trusta in podobnih pravnih institutov kot orodja za izogibanje omejevalnim ukrepom.
b)      Pravila glede pranja denarja
78.      Sistematično in teleološko razlago člena 2(1) Uredbe št. 269/2014 v povezavi s trusti lajšajo določbe prava Unije, katerih namen je, tudi če so bile sprejete zunaj posebnega okvira omejevalnih ukrepov, preprečiti uporabo finančnega sistema za pranje denarja.
79.      Omejevalnim ukrepom se je namreč mogoče izogibati z istimi zvijačami, shemami in pravnimi tehnikami, kot so tiste, na katere se nanaša Direktiva 2015/849. Njen namen je preprečiti, da bi nezakoniti denarni tokovi škodovali celovitosti, stabilnosti in ugledu finančnega sektorja Unije ter ogrozili njen notranji trg in mednarodni razvoj.(55)
80.      Eden od ključnih pojmov Direktive 2015/849(56) je „dejanski lastnik“ sredstev. V njenem členu 3, točka 6(b),(57) je namreč določeno, da je treba v primeru trustov kot „dejanske lastnike“ opredeliti pet kategorij oseb, med katerimi je na prvem mestu ustanovitelj oziroma ustanovitelji. Ta obveznost v skladu s členom 31(1) te direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2019/2177, zajema tudi pravne instrumente, ki imajo podobno strukturo ali funkcije kot trusti.
81.      Res je, da člen 3 Direktive (EU) 2015/849 vključuje navedene opredelitve za namene uporabe te direktive in da je njen namen omejen na boj proti pranju denarja. S sistemskega vidika prava Unije pa se lahko opredelitev ustanovitelja trusta kot „dejanskega lastnika“ premoženja(58) uporabi za razlago podobnih pojmov v zakonodaji, namenjeni boju proti drugim ravnanjem, ki so prav tako nezakonita kot pranje denarja, in sicer proti aktivnemu zagotavljanju materialne ali finančne podpore ruskim politikom, odgovornim za priključitev Krima ali agresijo proti Ukrajini(59).
c)      Vmesni predlog
82.      Skratka, sistematična in teleološka razlaga člena 2(1) Uredbe št. 269/2014 ob upoštevanju drugih določb v zvezi s tovrstnimi omejevalnimi ukrepi in splošnejših pravil o pranju denarja dopušča trditev, da ustanovitelj sklada načeloma lahko spada med pravne položaje, na katere se nanaša ta določba.
83.      Na podlagi te premise bo treba presoditi dejanske okoliščine vsakega trusta in v njem udeleženih oseb, da bi se ugotovilo, ali je bil uporabljen kot način izogibanja omejevalnim ukrepom. Naj ponovim, da je za to presojo pristojno nacionalno sodišče, ki mu lahko Sodišče poda smernice, ki jih predlagam v nadaljevanju.
5.      Razmerje ustanovitelja do gospodarskih virov, dodeljenih v trust
84.      Predložitveno sodišče mora presoditi, kakšno je razmerje med ustanoviteljem in premoženjem, dodeljenim v trust, ter ugotoviti, ali je bilo mogoče ta instrument uporabiti za izogibanje omejevalnim ukrepom, uvedenim na podlagi Uredbe št. 269/2014.
85.      Spor v glavni stvari se nanaša na klasičen primer mednarodnega zasebnega prava, in sicer na priznanje trusta, ustanovljenega po bermudskem pravu, v Italiji na podlagi določb Haaške konvencije iz leta 1985.
86.      Za trust se uporablja pravo Bermudov, česar stranki ne izpodbijata. Člen 6 Haaške konvencije iz leta 1985 določa, da „sklad ureja pravo, ki ga izbere ustanovitelj“, člen 8 pa določa, da to pravo „ureja veljavnost sklada, njegovo razlago in učinke ter njegovo upravljanje“.
87.      Zato je treba upoštevati pogoje, ki jih Haaška konvencija iz leta 1985 določa za priznanje trusta, zlasti tiste iz členov 2 in 11. Zadnjenavedena določba zavezuje Italijo, da trustom prizna določene učinke, če jih določa zakonodaja Bermudov.
88.      Menim, da italijansko pravo in sodna praksa te države na področju trustov, na katera se predložitveno sodišče sklicuje v svojem sklepu, ne moreta prezreti dejstva, da so materialnopravna pravila, ki se uporabljajo za trust, v obravnavani zadevi pravila Bermudov. Razmerje ustanovitelja do premoženja trusta kot vprašanje dejanskega stanja je treba presoditi v skladu z njimi.
89.      V skladu s členom 2(2) zakona o trustih (posebne določbe) iz leta 1989 imajo trusti na Bermudih običajne značilnosti tega instituta. Vendar je bermudsko pravo zelo prožno in varuje ustanovitelja, saj mu podeljuje vrsto pooblastil, ki mu po mojem mnenju omogočajo, da ostane „dejanski lastnik“ sredstev, dodeljenih v trust.
90.      Predložitveno sodišče lahko med tistimi pooblastili, ki ne preprečujejo ustanovitve trusta(60) in jih priznava bermudsko pravo,(61) upošteva (in preveri, ali jih je ustanovitelj uveljavil v praksi) naslednje:
–        ustanovitelj je pooblaščen, da trust v celoti ali delno prekliče. V takem primeru bi premoženje spet postalo del premoženja ustanovitelja.(62) Kot trdi italijanska vlada, ta zakonska določba dokazuje, da je ustanovitelj „dejanski lastnik“ premoženja trusta;
–        ustanovitelj ohrani pooblastilo za dajanje zavezujočih navodil v zvezi z nakupom, posedovanjem, prodajo ali drugimi poslovnimi ali naložbenimi transakcijami s premoženjem trusta ali s kakršnim koli vlaganjem ali ponovnim vlaganjem tega premoženja ter za izvajanje vseh pooblastil ali pravic, ki izhajajo iz takega premoženja;
–        ustanovitelj ima možnost imenovati, dodati, odstaviti ali zamenjati katerega koli trusteeja ali zaščitnika trusta;
–        ustanovitelj je pooblaščen, da doda, izbriše ali izključi upravičenca ali kategorijo upravičencev, ima pa tudi možnost, da je sam soupravičenec trusta.
91.      Te značilnosti skupaj jasno kažejo, da ima lahko ustanovitelj trusta, za katerega se uporablja bermudsko pravo, do premoženja in gospodarskih virov, ki jih je dodelil v trust, razmerje, zaradi katerega je ta oseba lahko „dejanski lastnik“ dodeljenih sredstev. Tako razmerje spada na področje uporabe člena 2(1) Uredbe št. 269/2014 za namene uporabe ukrepa zamrznitve teh sredstev in virov.
92.      Glede na navedeno lahko kot odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje predlagam to: nič ne nasprotuje temu, da bi se glede na posebne določbe ustanovitvenega akta ali njegove spremembe in pravo, ki se uporablja za določen trust, za namene člena 2(1) Uredbe št. 269/2014 še naprej štelo, da so gospodarski viri in finančna sredstva, ki so dodeljeni v trust, v lasti ali posesti ustanovitelja.
D.      Drugo vprašanje za predhodno odločanje
93.      Ker je odgovor, ki ga predlagam na prvo vprašanje predložitvenega sodišča, pritrdilen, drugega vprašanja za predhodno odločanje, ki je bilo postavljeno za primer nikalnega odgovora na prvo vprašanje, ni treba preučiti. Vsekakor bom to storil podredno.
94.      Predložitveno sodišče želi z drugim vprašanjem izvedeti, ali se člen 2(1) Uredbe št. 269/2014 uporablja v primeru, da ustanovitelj ni oseba, ki ji pripada premoženje (dodeljeno v sklad), ker je to premoženje v lasti druge osebe, ki je z njim (ustanoviteljem) „povezana“.
95.      Po mnenju predložitvenega sodišča je mogoče izraz povezane fizične osebe razumeti tako, da se nanaša na „položaj, kakršen je ta v obravnavani zadevi, v katerem premoženje, čeprav ni poimensko dodeljeno osebi, uvrščeni na seznam iz Priloge I [k Uredbi št. 269/2014], ostaja s to osebo pomembno povezano, vsaj dokler se ne prenese na upravičence“.
96.      Predložitveno sodišče dodaja, da je „v primeru trusta […] povezana oseba očitno trustee, ki dodeljeno premoženje upravlja v interesu ustanovitelja. Neprekinjena veljavnost programa, vključenega v ustanovni akt, ne spremeni dejstva, da je ustanovitelj tak program želel za uresničevanje lastnega interesa in da upravitelje trusta […] izbere ustanovitelj ali vsekakor subjekti, ki jih ustanovitelj določi v ustanovnem aktu.“
97.      Iz teh preudarkov po mnenju predložitvenega sodišča izhaja, da lahko med ustanoviteljem in trusteejem obstaja pomembna pravna povezava, ki omogoča opredelitev obeh kot povezanih oseb v smislu člena 2(1) Uredbe št. 269/2014.
98.      Merilo „povezanosti“ se pogosto uporablja v aktih Sveta, ki se nanašajo na omejevalne ukrepe, vendar kot tako ni opredeljeno, njegov pomen pa je odvisen od različnih kontekstov in okoliščin. Razumeti ga je mogoče, kot da se nanaša na fizične ali pravne osebe, ki so na splošno povezane s skupnimi interesi, ne da bi morale opravljati skupno gospodarsko dejavnost. Običajno ta pojem pomeni obstoj vezi, ki presega družinsko razmerje.(63)
99.      Kot pa poudarjajo Komisija in več vlad intervenientk v postopku, je v členu 2(1) Uredbe št. 269/2014 pri sklicevanju na „fizične ali pravne osebe, subjekte ali organe, ki so z njimi povezane“, zahtevano, da so te „navedene na seznamu iz Priloge I“.
100. Uvrstitev na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014 je torej nujna za sprejetje ukrepa za zamrznitev finančnih sredstev in gospodarskih virov v zvezi s „povezano osebo“ fizične ali pravne osebe.(64)
101. Vendar se postavlja vprašanje, ali je zahteva, da morajo biti na seznam iz Priloge I uvrščene tudi povezane osebe, skladna z osnovnimi cilji razširitve osebnega področja uporabe omejevalnih ukrepov v smislu člena 2(1) Uredbe št. 269/2014.
102. S tega vidika je mogoče razumeti razlago, ki jo predlaga italijanska vlada: uvrstitev osebe na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014 vsekakor omogoča samodejno uporabo omejevalnih ukrepov, vendar se lahko ti izvajajo tudi na podlagi dokazovanja obstoja povezanosti, tudi če oseba ni uvrščena na ta seznam.
103. Naj bo ta razlaga še tako privlačna, je samo besedilo te ureditve de lege lata ne dopušča: pri povezanosti se zahteva, da je povezana oseba ali subjekt izrecno uvrščena na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014.
104. Pri zadevnem trustu je po mnenju predložitvenega sodišča prisotna povezava med ustanoviteljem in trusteejem, vendar zadnjenavedeni ni uvrščen na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014.
105. Če take izrecne uvrstitve ni, bi morala biti tesna povezava med ustanoviteljem in trusteejem ali zaščitnikom povezana s pojmoma lastništva ali posesti, analiziranima v odgovoru na prvo vprašanje za predhodno odločanje, ali pojmom nadzora, ki ga bom obravnaval v odgovoru na tretje vprašanje.
106. Zato menim, da se ukrep zamrznitve lahko sprejme v zvezi z gospodarskimi viri ali finančnimi sredstvi, dodeljenimi v trust, če je „povezana“ oseba sama navedena na seznamu iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014.
E.      Tretje vprašanje za predhodno odločanje
107. Predložitveno sodišče želi, če bi bil odgovor na prvo in drugo vprašanje nikalen, podredno izvedeti še, ali se člen 2(1) Uredbe št. 269/2014 uporablja, če ustanovitelj nadzira premoženje ali vire, ki jih je dodelil v trust.
108. Ker sem predlagal, naj se na prvo vprašanje odgovori pritrdilno, tretjega vprašanja ne bi bilo treba obravnavati. Vendar bom to storil za primer, da bi Sodišče o prvem vprašanju zavzelo drugačno stališče.
109. Vključitev izraza „nadzor“ nad finančnimi sredstvi in gospodarskimi viri v člen 2(1) Uredbe št. 269/2014 dopolnjuje merili lastništva in posedovanja teh sredstev ali virov. Razlog za njegovo vključitev je namen zakonodajalca Unije, da zajame vse mogoče položaje in tako prepreči izogibanje omejevalnim ukrepom.
110. Merilo nadzora nad sredstvi omogoča preprečevanje uporabe pravnih zvijač in shem, s katerimi imetnik sredstev ali virov prenese njihovo lastništvo na tretje osebe, vendar še naprej odloča o njihovi uporabi in namembnosti. Poleg tega je še posebej primerno za preprečevanje uporabe trustov, ustanovljenih pod tujo jurisdikcijo, kot sredstva za izogibanje omejevalnim ukrepom Unije.
111. Komisija in Svet sta pristojnim organom držav članic zagotovila razlagalne smernice za izvajanje omejevalnih ukrepov zamrznitve. Natančneje, Komisija je navedla več dejavnikov ali meril,(65) ki jih je treba upoštevati pri ugotavljanju, ali subjekt nadzira druga oseba ali subjekt, to je, ali ta oseba ali subjekt lahko izvaja in dejansko izvaja odločilen vpliv na njeno ravnanje(66).
112. Osredotočil se bom na analizo nekaterih od teh meril, ki se mi zdijo upoštevna. Njihova uporaba za truste ni vedno mogoča, vendar so nekatera koristna pri ugotavljanju, ali je ustanovitelj ohranil nadzor nad finančnimi sredstvi in gospodarskimi viri, ki jih je dodelil v sklad. Tudi tu bo moralo predložitveno sodišče na koncu ugotoviti, ali gre v obravnavani zadevi za tak primer.
113. Prvo od teh meril je „pravic[a] imenovati ali odpoklicati večino članov upravnega, upravljalnega ali nadzornega organa“ pravne osebe ali revidiranega subjekta. Pri trustih, odvisno od njihove konfiguracije, ustanovitelj nadzoruje osebe, ki sodelujejo pri njih: imenuje in lahko zamenja trusteeja, prav tako lahko imenuje in zamenja zaščitnika. Z drugimi besedami, „dolga roka“ ustanovitelju, odvisno od primera, omogoča izvajanje vpliva na tiste, ki upravljajo trust, saj je ohranitev njihovega položaja odvisna od volje ustanovitelja.
114. Enako velja za merilo „vpliv v povezavi s strategijo podjetja, z operativno politiko, s poslovnimi načrti, z investicijami, zmogljivostjo, zagotavljanjem finančnih sredstev, s človeškimi viri in pravnimi zadevami“. Ustanovitelj lahko te elemente vnaprej določi v ustanovnem aktu, ki trusteeja zavezuje, ko upravlja in gospodari s premoženjem trusta. Poleg tega je običajno, da ustanovitelj imenuje trusteeja, ki mu popolnoma zaupa, tako da mu nič ne preprečuje, da bi mu dal navodila za upravljanje trusta, ne da bi jih bilo treba objaviti. Ustanovitelj lahko poleg tega v ustanovitveni akt vključi obveznost, da se mu redno zagotavljajo informacije o upravljanju trusta.
115. Kot sem že navedel, pravo Bermudov podeljuje široka pooblastila ustanovitelju trusta, ki lahko trust upravlja skupaj s trusteejem in spremeni osebo ali družbo, ki jo imenuje za opravljanje te funkcije. Predložitveno sodišče mora ugotoviti, ali v obravnavani zadevi obstajajo take okoliščine, ki kažejo na to, da ustanovitelj nadzira upravljanje premoženja trusta.
116. Dodaten (in posreden) pokazatelj nadzora, ki ga izvaja ustanovitelj, je, da se finančna sredstva in premoženje trusta uporabljajo za dejavnosti, katerih glavni ali edini prejemnik ali upravičenec je de facto on sam.(67)
117. Nadzor se kaže tudi v možnostih ustanovitelja, da vzpostavi dodatne nadzorne mehanizme. Zlasti lahko imenuje zaščitnika trusta, ki zagotavlja ustrezno upravljanje virov in sredstev. Določba o preklicu trusta, če cilji ustanovitvenega akta niso doseženi, daje ustanovitelju na koncu skrajno možnost nadzora.
118. Skratka, bermudsko pravo, zlasti po spremembi zakona o trustih (posebne določbe) iz leta 1989, ki je bila uvedena leta 2014, podeljuje široka pooblastila ustanovitelju, ki si lahko pridrži pomembne pristojnosti za nadzor trusta.
119. Naj dodam, da se zdi, kot navaja predložitveno sodišče,(68) da so spremembe, do katerih je prišlo v spornem trustu od njegove ustanovitve, čeprav je njihov namen zmanjšati pooblastila ustanovitelja, odvisne od njegove volje in ponovno razkrivajo njegova nadzorna pooblastila. Te spremembe naj ne bi spremenile, temveč potrdile zmožnost ustanovitelja, da neposredno ali posredno nadzira premoženje, ki ga je dodelil v trust, tako da nadomesti trusteeje ali zaščitnike z drugimi osebami, ki uživajo njegovo zaupanje.
120. Ustanovitelju torej nič ne preprečuje, da bi v smislu člena 2(1) Uredbe št. 269/2014 ohranil nadzor nad finančnimi sredstvi in gospodarskimi viri, ki jih je dodelil v trust, tako da nad njimi izvaja odločilen vpliv(69). Ponavljam, da mora predložitveno sodišče preveriti, ali je tako tudi v obravnavani zadevi.
V.      Predlog
121. Glede na navedeno predlagam, naj se Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (deželno upravno sodišče za Lacij, Italija) odgovori tako:
Člen 2(1) Uredbe Sveta (EU) št. 269/2014 z dne 17. marca 2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 476/2014 z dne 12. maja 2014 in ki se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/336 z dne 28. februarja 2022,
je treba razlagati tako, da
nič ne nasprotuje temu, da se glede na posebne določbe ustanovitvenega akta ali njegove spremembe in pravo, ki se uporablja za določen trust, za namene člena 2(1) Uredbe št. 269/2014 še naprej šteje, da so gospodarski viri in finančna sredstva, ki so dodeljeni v trust, v lasti ali zgolj posesti ustanovitelja.
1      Jezik izvirnika: španščina.
2      Angleškemu izrazu „trust“ bom dal prednost pred drugimi izrazi, ki se nanašajo na podobne, vendar ne nujno v celoti ujemajoče se pojme (na primer skladi).
3      Uredba Sveta z dne 17. marca 2014 o omejevalnih ukrepih v zvezi z dejanji, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2014, L 78, str. 6), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 476/2014 z dne 12. maja 2014 (UL 2014, L 137, str. 1) in ki se izvaja z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) 2022/336 z dne 28. februarja 2022 (UL 2022, L 58, str. 1). Ustanovitelj trusta je bil uvrščen na seznam v Prilogi I na podlagi Sklepa Sveta (SZVP) 2022/337 z dne 28. februarja 2022 o spremembi Sklepa 2014/145/SZVP o omejevalnih ukrepih v zvezi z ukrepi, ki spodkopavajo ali ogrožajo ozemeljsko nedotakljivost, suverenost in neodvisnost Ukrajine (UL 2022, L 59, str. 1), in Izvedbene uredbe 2022/336.
4      V nadaljevanju: Haaška konvencija iz leta 1985. Angleško besedilo je na voljo na https://assets.hcch.net/docs/8618ed48-e52f-4d5c-93c1-56d58a610cf5.pdf.
5      Besedilo, ki izhaja iz spremembe, uvedene z Uredbo št. 476/2014.
6      Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL 2015, L 141, str. 73), kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2019/2177 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2019 (UL 2019, L 334, str. 155).
7      Decreto legislativo 22 giugno 2007, n. 109 – Misure per prevenire, contrastare e reprimere il finanziamento del terrorismo e l’attività dei Paesi che minacciano la pace e la sicurezza internazionale, in attuazione della direttiva 2005/60/CE (zakonska uredba št. 109 z dne 22. junija 2007 o ukrepih za preprečevanje, obravnavo in zatiranje financiranja terorizma in dejavnosti držav, ki ogrožajo mir in mednarodno varnost, s katero se izvaja Direktiva 2005/60/ES) (GURI št. 172 z dne 26. julija 2007).
8      Decreto legislativo 25 maggio 2017, n. 90 – Attuazione della direttiva (UE) 2015/849 relativa alla prevenzione dell’uso del sistema finanziario a scopo di riciclaggio dei proventi di attività criminose e di finanziamento del terrorismo e recante modifica delle direttive 2005/60/CE e 2006/70/CE e attuazione del regolamento (UE) n. 2015/847 riguardante i dati informativi che accompagnano i trasferimenti di fondi e che abroga il regolamento (CE) n. 1781/2006 (zakonska uredba št. 90 z dne 25. maja 2017 o izvajanju Direktive (EU) 2015/849 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma in spremembi direktiv 2005/60/ES in 2006/70/ES ter Uredbe (EU) št. 2015/847 o informacijah, ki spremljajo prenose sredstev, in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1781/2006) (GURI št. 140 z dne 19. junija 2017, redni dodatek št. 28).
9      Legge 16 ottobre 1989, n. 364 – Ratifica ed esecuzione della convenzione sulla legge applicabile ai trusts e sul loro riconoscimento, adottata a L’Aja il 1º luglio 1985 (zakon št. 364 z dne 16. oktobra 1989 o ratifikaciji in izvajanju Haaške konvencije z dne 1. julija 1985 o pravu, ki se uporablja za sklade, in o njihovem priznavanju) (GURI št. 261 z dne 8. novembra 1989, redni dodatek št. 84).
10      Družbi B in A sta skupaj s ciprsko družbo N lastnici luksuznih vil v Arzacheni, Costa Smeralda, Sardinija. Družba C se ukvarja z dajanjem vozil v najem, družba D pa z zagotavljanjem turističnih storitev. Do sprejetja ukrepa zamrznitve so se te vile sistematično oddajale v najem izključno ustanovitelju trusta.
11      Tožeče družbe so to priznale v pisnih stališčih (točka 1): matična družba s sedežem na Bermudih ima v lasti vse deleže teh štirih družb.
12      Imenovan tudi „settlor“. Glede razmerja med ustanoviteljem in sredstvi, vloženimi v matično družbo, glej točke od 51 do 54 teh sklepnih predlogov.
13      Ta izraz uporabljam namesto izraza skrbnik. Trustee, kot bom pojasnil v nadaljevanju, upravlja in uporablja premoženje, ki je bilo dodeljeno v trust, v skladu z določbami ustanovitvenega akta ter preneseno premoženje po prenehanju trusta ali v skladu z njim prenese na upravičence.
14      Družba T je delovala kot trustee od 1. aprila 2021, medtem ko je bila pred tem datumom trustee družba H, kot je poročala italijanska vlada v pisnem stališču, točki 4 in 10.
15      Naloga zaščitnika je skrb za pravilno izvajanje programa, določenega za trust.
16      Ta oseba je med letoma 2006 in 2013 zasedala položaj izvršnega direktorja v ruski družbi, ki je v lasti ustanovitelja trusta in je dejavna v jeklarskem in rudarskem sektorju. Od leta 2013 je izvršni direktor druge ruske družbe, ki nadzoruje družbe, v katerih so ustanovitelj trusta in njegovi družinski člani glavni delničarji.
17      Med letoma 2014 in 2021 je funkcijo zaščitnika opravljala še ena zaupanja vredna oseba ustanovitelja.
18      Italijanska vlada se je v pisnem stališču sklicevala na nedopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 275 PDEU. Vendar se je na obravnavi izrecno odpovedala svojemu ugovoru nedopustnosti glede na sodno prakso, ki jo je Sodišče izoblikovalo v sodbi z dne 10. septembra 2024, Neves 77 Solutions (C-351/22, EU:C:2024:723, točka 39).
19      Hayton, David, „Trust in Private International Law“, Recueils de cours, Académie de droit international, 2013, str. od 9 do 98; Hayton, D., in drugi (ur.), Principles of European Trust Law, Kluwer, 1999; Noseda, F., „Unpacking the trust concept: closing the common law-civil law gap“, Trust & Trustees, 2024, str. od 1 do 9.
20      Sodba z dne 14. septembra 2017 (C-646/15, EU:C:2017:682, točke od 3 do 5).
21      Člen X.–1:201 v Načela, opredelitve in vzorčna pravila evropskega zasebnega prava. Osnutek skupnega referenčnega okvira (Draft Common Frame of Reference, DCFR) vsebuje to opredelitev: „Trust je pravno razmerje, v okviru katerega je skrbnik dolžan upravljati eno ali več sredstev (sklad trusta) ali razpolagati z njimi v skladu z določbami, ki urejajo razmerje (pogoji trusta), v korist upravičenca ali za spodbujanje javnega interesa.“
22      Vendar člen 3 Haaške konvencije iz leta 1985 omejuje njeno uporabo na truste, ki so bili ustanovljeni prostovoljno in katerih obstoj je potrjen v pisni obliki.
23      Von Overbeck, A. E., „Rapport explicatif sur la Convention de La Haye de 1985 relative au trust“ (pojasnjevalno poročilo), v Actes et documents de la Quinzième session (1984), zvezek II, Trusts — loi applicable et reconnaissance, Haag, Imprimerie Nationale, 1985, str. od 370 do 415.
24      Namen Haaške konvencije iz leta 1985 ni bila uvedba trusta v državah, ki ga niso poznale, temveč le spodbuditi njegovo priznanje.
25      Med državami pogodbenicami, ki izvajajo Konvencijo, je pet držav članic Unije (Ciper, Italija, Luksemburg, Malta in Nizozemska). Francija je Konvencijo podpisala, vendar je ni ratificirala, Unija pa ni pogodbenica Konvencije. Združeno kraljestvo in Bermudi kot britansko čezmorsko ozemlje sta pogodbenici. Poleg drugih držav, ki imajo sisteme common law (Avstralija, Kanada in Združene države Amerike, ki so jo podpisale, vendar je še niso ratificirale), so pogodbenice te konvencije tudi države ali mikrodržave, ki delujejo kot finančni centri (Lihtenštajn, Monako, Panama, San Marino in Švica). Države pogodbenice, v katerih se uporablja Konvencija, so navedene na https://www.hcch.net/en/instruments/conventions/status-table/?cid=59.
26      To je izraz, uporabljen v členu 2 Haaške konvencije iz leta 1985.
27      Premoženje
ni predmet ukrepov osebnih upnikov tako ustanovitelja kot trusteeja in upravičenca. Upniki zadnjenavedenega lahko uveljavljajo svoje terjatve pri trustu le v primeru, če ne gre za discretionary, protective ali spendthrift trust. Glede upravljanja tega ločenega premoženja, to je razmerij med ustanoviteljem, trusteejem in upravičencem, veljajo za trust pravila, ki so bolj ali manj podobna pravilom, ki urejajo pogodbe o pooblastitvi, komisijske pogodbe in pogodbe o zastopanju.
28      Glej Hansmann, H., in Mattei, U., „The Functions of Trust Law: A Comparative Legal and Economic Analysis“, New York University Law Review, zvezek 73, 1998, str. 434.
29      Prenos upravljanja premoženja na tretjo osebo z namenom organiziranja dedovanja; zaščita premoženja mladoletnikov ali določenih ranljivih kategorij družinskih članov ali odraslih; skupno upravljanje premoženja za skupino kapitalskih družb; financiranje dobrodelnega projekta prek posrednika, odgovornega za zbiranje sredstev, ter naložbe za financiranje prihodnjih izdatkov (npr. izdatkov za študij ali pokojnine). Glej FATF in Egmont Group, Concealment of Beneficial Ownership, julij 2018, na voljo na https://www.fatf-gafi.org/content/dam/fatf-gafi/reports/FATF-Egmont-Concealment-beneficial-ownership.pdf.
30      Glej dela Projektne skupine za finančno ukrepanje (FATF), zlasti FATF, Beneficial Ownership and Transparency of Legal Arrangements, Paríz, 2024, na voljo na https://www.fatf-gafi.org/content/dam/fatf-gafi/recommendations/Guidance-Beneficial-Ownership-Transparency-Legal-Arrangements.pdf.coredownload.inline.pdf.
31      FATF in Egmont Group, Concealment of Beneficial Ownership, julij 2018, točka 50.
32      Pravna teorija govori o „offshore-inspired trusts“ in poudarja neprimerno uporabo trustov za izogibanje davkom in pranje denarja. Glej med drugim Samet, I., „On trust, hypocrisy and conscience“, The Cambridge Law Journal, zvezek 83, izdaja 1, 2024, str. od 158 do 183; Dagan, H., in Samet, I., „What’s Wrong with Massively Discretionary Trusts“, Law Quarterly Review, zvezek 138, 2022, str. 624, in Smith, L., „Massively Discretionary Trusts“, Trusts & Trustees, zvezek 25, 2019, str. 397.
33      Pravniki v nekaterih
jurisdikcijah offshore celo oglašujejo tovrstne prednosti, kot je razvidno na primer v „Best Offshore Trust Jurisdiction – a Comparison“, ki je na voljo na https://www.offshorecorporation.com/trust/.
34      Po navedbah Multilateral Repo Task Force, „Global Advisory on Russian Sanctions Evasion“, 9. marec 2023, str. 3, na voljo na https://finance.ec.europa.eu/system/files/2023-03/230309-repo-global-advisory_en.pdf, „specifically, REPO members have discovered trust arrangements that may have been designed to thwart sanctions enforcement. These arrangements may indicate that everyone involved in the trust – including law firms, grantors (also defined as protectors), trustees, settlors, and beneficiaries – may be involved in sanctions evasion. In some instances, sanctioned Russians individuals and entities and their proxies may involve relatives and close associates in these legal structures and arrangements to further obfuscate their ownership or relation to the assets. It is not uncommon for these legal entities and arrangements to be located in jurisdictions that are tax or corporate formation havens, which may afford a degree of secrecy to Russian elites and their proxies.“
35      Sodba Ismailova/Svet (T-234/22, EU:T:2024:287, točke od 136 do 153). Ta sodba je predmet pritožbe v zadevi C-506/24 P, v kateri še ni odločeno.
36      Posodobljena besedila teh predpisov so na voljo na https://www.bermudalaws.bm/search/*/SPContentType:%C7%82%C7%82436f6e736f6c696461746564204c6177.
37      Člen 2(3), spremenjen z 2014:
22 s. 2, ki velja od 16. julija 2014: „The reservation or grant by the settlor of certain rights and powers, and the fact that the trustee may himself have rights as a beneficiary, are not necessarily inconsistent with the existence of a trust“.
38      Po navedbah odvetnikov tožečih družb je matična družba v lasti družbe T, ki je fiduciarna družba švicarskega prava s sedežem v Švici in zdaj trustee trusta.
39      Glej zlasti predložitveno odločbo (str. 8 anonimiziranega italijanskega izvirnika): „vprašanje, postavljeno v tem predlogu za sprejetje predhodne odločbe, se nanaša na možnost, da se za sredstva, vire in razmerja, ki so predmet dodelitve [v trust], lahko vseeno šteje, da ‚pripadajo‘ ustanovitelju, čeprav ta ne uporablja ali upravlja dodeljenih sredstev niti ni njihov končni upravičenec, ali subjektu, ki je z ustanoviteljem ‚povezan‘, ali da so, nazadnje, ‚pod nadzorom‘ navedenega ustanovitelja, kar posledično pomeni, da se v primeru sredstev, ki jih je v trust dodelil ustanovitelj, poimensko naveden (ali uvrščen na seznam), lahko uporabijo ukrepi zamrznitve, določeni v členu 2(1) [Uredbe št. 269/2014]“.
40      Sodba z dne 9. julija 2009, Melli Bank/Svet (T-246/08 in T-332/08, EU:C:2009:266, točka 146).
41      Sodba z dne 13. marca 2012, Bank Melli/Svet (C-380/09 P, EU:C:2012:137, točka 76 in naslednje).
42      Potreba po navedbi družb, ki so v celoti v lasti (ali pod nadzorom) fizične osebe, v Prilogi I k Uredbi št. 269/2014 bi privedla do razširitve istega pravila na druge vrste sredstev, tako da bi bilo treba identificirati in na seznamih posebej navesti tudi vsa sredstva, ki so v lasti ali pod nadzorom te osebe. Logično je, da je treba to razlago člena 2 Uredbe št. 269/2014 zavrniti.
43      Nemška vlada je na obravnavi priznala, da je zamrznitev sredstev družbe, ki ni uvrščena na seznam iz Priloge I k Uredbi št. 269/2014, mogoča, če je oseba, vpisana na ta seznam, lastnik ali imetnik tega premoženja ali ima to premoženje pod nadzorom.
44      V sodbi z dne 11. novembra 2021, Bank Sepah (C-340/20, EU:C:2021:903, točka 56), je navedeno, da za doseganje ciljev omejevalnih ukrepov ni samo legitimno, ampak tudi nujno, da ima opredelitev pojmov „zamrznitev sredstev“ in „zamrznitev gospodarskih virov“ široko razlago, ker „gre za preprečevanje vsakršne uporabe zamrznjenega premoženja, ki bi omogočala izogibanje zadevnim uredbam in izrabljanje slabosti sistema“.
45      Sodbi z dne 16. januarja 2025, VB II (Informacije o pravici do novega sojenja) (C-400/23, EU:C:2025:14, točka 40), in z dne 30. novembra 2021, LR Ģenerālprokuratūra (C-3/20, EU:C:2021:969, točka 79).
46      V angleški („belonging to, owned, held, controlled“), nemški („Eigentum“, „Besitz“, „gehalten“, „kontrolliert“), francoski („appartenant aux, possèdent, détiennent, contrôlent“), italijanski („appartenenti a, posseduti, detenuti, controllati“), portugalski(„pertencentes, na posse ou que se encontram à disposição ou sob controlo“), romunski („aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate“) in nizozemski („toebehoren aan, eigendom, bezit, zeggenschap“) jezikovni različici so uporabljeni štirje različni izrazi. V španski različici so navedeni samo trije izrazi: „propiedad“, „tenencia“ in „control“. Poleg tega nemška in španska različica ne vsebujeta izraza, ki bi bil jasno enakovreden izrazu „appartenenti a“, ki je vključen v angleški, portugalski in francoski različici.
47      Glej po analogiji sodbo z dne 10. septembra 2019, HTTS/Svet (C-123/18 P, EU:C:2019:694, točka 69): „Uporaba izrazov ‚v lasti‘ in ‚pod nadzorom‘ v Uredbi št. 961/2010 odraža potrebo po tem, da se Svetu omogoči, da sprejme učinkovite ukrepe proti vsem osebam, subjektom ali organom, povezanim z družbami, vpletenimi v širjenje jedrskega orožja. Iz tega izhaja, da sta lahko lastništvo ali nadzor neposredna ali posredna. Če bi bilo namreč to povezavo treba dokazati le na podlagi lastništva ali neposrednega nadzora navedenih oseb, bi se bilo mogoče ukrepom izogniti s številnimi pogodbenimi ali dejanskimi možnostmi za nadzor, ki bi družbi za to, da bi lahko vplivala na druge subjekte, podelile tako obsežne možnosti, kot sta lastništvo ali neposredni nadzor.“ Sodišče je v nadaljevanju navedlo (točki 70 in 75), da pojem „družba, ki je v lasti ali pod nadzorom“, na področju omejevalnih ukrepov nima enakega obsega kot na splošno pojem, ki se uporablja v pravu družb, kadar gre za ugotavljanje poslovne odgovornosti družbe, ki je glede odločanja pravno pod nadzorom drugega gospodarskega subjekta.
48      Sodišče je navedlo, da „pomen ciljev, ki jim sledijo sporni akti, to so varovanje ozemeljske nedotakljivosti, suverenosti in neodvisnosti Ukrajine ter spodbujanje mirne rešitve krize v tej državi, ki so […] del širšega cilja ohranjanja miru in mednarodne varnosti, v skladu s cilji zunanjega delovanja Unije iz člena 21 PEU utemeljuje negativne, celo zelo negativne posledice za nekatere gospodarske subjekte“. Sodbi z dne 28. marca 2017, Rosneft (C-72/15, EU:C:2017:236, točka 150), in z dne 17. septembra 2020, Rosneft in drugi/Svet (C-732/18 P, EU:C:2020:727, točka 85).
49      V členu 3, točka 6(b), Direktive 2015/849 je uporabljen prav pojem „dejanski lastnik“ sredstev, ki so dodeljena v trust.
50      Dokument COM(2020) 560 final z dne 16. septembra 2020, Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o oceni, ali so države članice ustrezno opredelile vse trusts in podobne pravne ureditve, ki jih ureja njihovo pravo, in ali zanje veljajo obveznosti iz Direktive (EU) 2015/849, str. 4.
51      Evropska komisija, Guidance for EU operators: Implementing enhanced due diligence to shield against Russia sanctions circumvention, 7. september 2023, str. 9. Kot jasen znak izogibanja („red flag“) šteje uporabo „complex corporate or trust structures linked to countries friendly to Russia or whose complexity is not justified by the business profile of the customer. Use of trust arrangements or complex corporate structures involving offshore companies.“ Dokument je na voljo na https://finance.ec.europa.eu/system/files/2023-12/guidance-eu-operators-russia-sanctions-circumvention_en.pdf.
52      Sklep Sveta z dne 31. julija 2014 o omejevalnih ukrepih zaradi delovanja Rusije, ki povzroča destabilizacijo razmer v Ukrajini (UL 2014, L 229, str. 13), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta (SZVP) 2022/884 z dne 3. junija 2022 (UL 2022, L 153, str. 128).
53      Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. aprila 2024 o opredelitvi kaznivih dejanj in sankcij za kršitev omejevalnih ukrepov Unije ter spremembi Direktive (EU) 2018/1673 (UL L, 2024/1226). Rok za njen prenos v nacionalno pravo se je iztekel 20. maja 2025.
54      V uvodni izjavi 15 te direktive je navedeno: „Primer ravnanja, s katerim se izogiba omejevalnim ukrepom Unije in je čedalje bolj razširjeno, je praksa oseb, subjektov in organov s seznama, da uporabljajo sredstva ali gospodarske vire, ki so neposredno ali posredno v lasti, s katerimi razpolagajo ali so pod nadzorom teh oseb, subjektov ali organov, oziroma jih prenesejo na tretjo osebo ali z njimi kako drugače razpolagajo z namenom, da se ta sredstva ali gospodarski viri prikrijejo. […] Zato bi moralo navedeno ravnanje, s katerimi se izogiba omejevalnim ukrepom Unije, na podlagi te direktive predstavljati kaznivo dejanje.“
55      Sodbi z dne 18. aprila 2024, Citadeles nekustamie īpašumi (C-22/23, EU:C:2024:327, točka 32), in z dne 17. novembra 2022, Rodl & Partner (C-562/20, EU:C:2022:883, točka 34).
56      Direktiva 2015/849 se bo uporabljala do 10. julija 2027, ko jo bosta nadomestili Uredba (EU) 2024/1624 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. maja 2024 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma (UL L, 2024/1624) in Direktiva (EU) 2024/1640 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. maja 2024 o mehanizmih, ki jih morajo vzpostaviti države članice za preprečevanje uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Direktive (EU) 2019/1937 ter spremembi in razveljavitvi Direktive (EU) 2015/849 (UL L, 2024/1640). Ta akta ohranjata enako široko pojmovanje za določitev dejanskih lastnikov trustov. Natančneje, člen 58(1) Uredbe 2024/1624 skoraj brez sprememb povzema vsebino člena 3, točka 6(b), Direktive 2015/849.
57      Glej prepis tega člena v točki 11 teh sklepnih predlogov.
58      Naj spomnim, da so tožeče družbe banko, pri kateri so poslovale, obvestile, da je njihov dejanski lastnik ustanovitelj sklada.
59      Glej v zvezi s tem razloge za uvrstitev v Prilogo I k Uredbi št. 269/2014, kot so navedeni v Sklepu (SZVP) 2022/337.
60      Zakon o trustih (posebne določbe) iz leta 1989, člen 2(3), spremenjen z 2014: 22 s. 2, ki velja od 16. julija 2014: „The reservation or grant by the settlor of certain rights and powers, and the fact that the trustee may himself have rights as a beneficiary, are not necessarily inconsistent with the existence of a trust“.
61      Pooblastila ustanovitelja trusta so navedena kot „reserved powers“ v zakonu o trustih (posebne določbe) iz leta 1989, člen 2A(2).
62      Predložitveno sodišče bo moralo odločiti, ali v primeru, da je bil trust zasnovan kot nepreklicen, obstaja možnost sklicevanja na to določbo, na primer če cilji iz ustanovitvenega akta niso doseženi.
63      Sodišče je v zvezi z ureditvijo omejevalnih ukrepov, uvedenih proti Burmi, menilo, da proti fizični osebi omejevalni ukrepi ne morejo veljati zgolj zaradi njenih družinskih vezi z osebami, na katere se nanašajo taki ukrepi, in ne da bi se upoštevalo njeno osebno ravnanje (sodba z dne 13. marca 2012, Tay Za/Svet, C-376/10 P, EU:C:2012:138, točka 66). Generalna pravobranilka L. Medina v sklepnih predlogih v zadevi Timchenko/Svet (C-703/23 P, EU:C:2025:273, točka 48) navaja, da morajo biti fizične osebe, na katere se nanaša člen 1(1), in fine, (spremenjenega) Sklepa 2014/145, da bi jih bilo mogoče opredeliti kot „povezane“ v smislu te določbe, „povezane več kot le z družinskim razmerjem“, tako da je treba v primeru, ko sta dve osebi povezani s takšnim razmerjem, dokazati „objektivni obstoj prepletanja skupnih interesov“. V teh zadevah so bile povezane osebe poimensko uvrščene na sezname iz zadevnih uredb.
64      Po navedbah Evropske komisije, Consolidated FAQs on the implementation of Council Regulation No 833/2014 and Council Regulation No 269/2014, 14. maj 2024, str. 22, „strictly speaking, only the persons and entities who/which appear under the column “Name” in Annex I to Council Regulation (EU) 269/2014 are directly subject to an asset freeze and a prohibition to make funds and economic resources available to them or for their benefit. However, these restrictions can affect transactions with natural or legal persons, entities or bodies associated with them, some of which happen to be mentioned in the “Identifying information” and/or “Reasons” columns of Annex I to Council Regulation (EU) 269/2014“.
65      Evropska komisija, Mnenje o členu 2(2) Uredbe Sveta (EU) št. 269/2014, dokument C(2021) 4223 final, z dne 8. junija 2021. Ti dejavniki v bistvu ustrezajo tistim, ki jih je navedel Svet Evropske unije v dokumentu, naslovljenem „Omejevalni ukrepi (sankcije) – posodobitev najboljših praks EU za učinkovito izvajanje omejevalnih ukrepov“, z dne 27. junija 2022, točka 62, na voljo na https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-10572-2022-INIT/sl/pdf.
66      V zvezi z uporabo omejevalnih ukrepov proti Iranu je bilo v sodbi z dne 10. septembra 2019, HTTS/Svet (C-123/18 P, EU:C:2019:694, točka 75), potrjeno, da je neko družbo mogoče opredeliti kot „družbo, ki je v lasti ali pod nadzorom drugega subjekta“, kadar je zadnjenavedeni v položaju, v katerem lahko vpliva na izbiro zadevne družbe, tudi če med tema gospodarskima subjektoma ni nikakršne pravne vezi, lastništva ali udeležbe v kapitalu.
67      Če se v trust dodeli družba, katere namen je lastništvo luksuzne vile, pri čemer se ta oddaja izključno ustanovitelju, to dejstvo kaže na to, da on izvaja nadzor nad družbo in vilo.
68      V zadnji točki predložitvene odločbe.
69      Glej po analogiji sodbi z dne 31. maja 2018, Ernst & Young (C-633/16, EU:C:2018:371, točka 45), in z dne 4. marca 2020, Marine Harvest/Komisija (C-10/18 P, EU:C:2020:149, točka 49), v katerih je pojem „nadzor“ opredeljen kot „pravic[e], pogodb[e] ali drug[a] sredstv[a], ki omogočajo izvajanje odločilnega vpliva na dejavnost podjetja“. Pri tem je upoštevan člen 3(2) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40).