62004CJ0129_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑129/04,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Conseil d’État (Belgie) ze dne 25. února 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 9. března 2004, v řízení
Espace Trianon SA,
Société wallonne de location-financement SA (Sofibail)
proti
Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l’emploi (FOREM),
SOUDNÍ DVŮR (druhý senát),
ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann (zpravodaj), R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, soudci,
generální advokátka: C. Stix-Hackl,
vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 16. prosince 2004,
s ohledem na vyjádření předložená:
– za Espace Trianon SA a Société wallonne de location-financement SA (Sofibail) P. Coenraetsem a C. Lépinoisem, avocats,
– za Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l’emploi (FOREM) M. Uyttendaelem, M. Mareschalem a D. Gerardem, avocats,
– za rakouskou vládu M. Fruhmannem, jako zmocněncem,
– za Komisi Evropských společenství K. Wiednerem a B. Stromskym, jako zmocněnci,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 15. března 2005,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246), ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322, dále jen „směrnice 89/665“).
2. Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Espace Trianon SA (dále jen „Espace Trianon“) a Société wallonne de location‑financement SA (dále jen „Sofibail“), členy sdružení ad hoc
„Espace Trianon‑Sofibail“ proti Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l’emploi (dále jen „FOREM“) ve věci postupu při udělování veřejné zakázky.
Právní rámec
Právní úprava Společenství
3. Článek 1 směrnice 89/665 stanoví:
„Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že pokud jde o postupy při zadávání veřejných zakázek, na které se vztahují směrnice 71/305/EHS, 77/62/EHS a 92/50/EHS […], rozhodnutí zadavatelů mohou být účinně přezkoumána, a to zejména co nejdříve v souladu s podmínkami stanovenými v dalších článcích, zejména v čl. 2 odst. 7, pokud taková rozhodnutí porušila právní předpisy Společenství upravující zadávání veřejných zakázek nebo vnitrostátní předpisy, které je provádějí.
[…]
3. Členské státy zajistí, aby přezkumné řízení bylo dostupné podle podrobných pravidel, která mohou stanovit členské státy, každé osobě, která má nebo měla zájem na získání určité veřejné zakázky na dodávky nebo stavební práce a které v důsledku domnělého protiprávního jednání vznikla škoda nebo jí hrozí. […]“
4. Článek 2 odst. 1 směrnice 89/665 stanoví:
„Členské státy zajistí, aby opatření přijímaná v souvislosti s přezkumným řízením uvedeným v článku 1 zahrnovala následující ustanovení týkající se pravomoci:
[…]
b) zrušit protiprávní rozhodnutí nebo zajistit jeho zrušení, včetně odstranění diskriminačních technických, hospodářských nebo finančních specifikací ve výzvě k účasti v soutěži, v zadávací dokumentaci nebo v jakýchkoliv dalších dokumentech souvisejících s postupem při zadávání veřejných zakázek;
[…]“
5. Článek 21 směrnice Rady 93/37/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce (Úř. věst. L 199, s. 54; Zvl. vyd. 06/02, s. 163) stanoví:
„Nabídky mohou podávat skupiny zhotovitelů. Od těchto skupin nelze vyžadovat, aby vytvořily zvláštní právní formu k podání nabídky; lze to však vyžadovat, pokud byla takové skupině zakázka zadána.“
Vnitrostátní právní úprava
6. Na základě čl. 14 odst. 1 koordinovaných zákonů ze dne 12. ledna 1973 o Conseil d’État ( Moniteur belge ze dne 21. března 1973, s. 3461) je Conseil d’État příslušný k projednání návrhů na zrušení podaných proti rozhodnutím o udělení veřejné zakázky.
7. Článek 19 první pododstavec týchž koordinovaných zákonů, který upravuje zejména způsobilost podat návrh na zrušení, stanoví:
„[…] návrhy na zrušení […] mohou být podány u oddělení úřadu jakoukoli osobou, která odůvodní škodu nebo zájem, a jsou předkládány oddělení písemně ve formách a lhůtách stanovených králem.“
8. Pokud jde o rozhodnutí podat návrh k soudu, čl. 522 odst. 2 zákoníku o společnostech pro akciové společnosti stanoví:
„Představenstvo zastupuje společnost vůči třetím osobám a u soudu buď na straně navrhovatele, nebo na straně odpůrce. Stanovy mohou nicméně zmocnit jednoho nebo více členů představenstva k zastupování společnosti buď samostatně, nebo společně. Tohoto ustanovení je možné se dovolávat vůči třetím osobám. […]“
9. Uvedený zákoník upravuje stanovy společností ad hoc, dříve nazvaných jako „sdružení ad hoc “. Společnost ad hoc je definována v článku 47 téhož zákoníku jako „společnost bez právní subjektivity, jejímž cílem je bez obchodní firmy provést jednu nebo více určitých obchodních operací“.
Spory v původním řízení a předběžné otázky
10. Dne 30. září 1997 nechal FOREM jakožto zadavatel zveřejnit v Úředním věstníku Evropských společenství oznámení o zadání zakázky, jejímž předmětem byla „koncepce, provedení a financování budovy o rozloze přibližně 6 500 m 2 “ k využití pro jeho generální ředitelství v Liège.
11. Dne 20. února 1998 se uskutečnilo otevření nabídek. Bylo podáno pět nabídek, z nichž jedna pocházela od sdružení ad hoc
Espace Trianon‑Sofibail.
12. Dne 22. prosince 1998 byla zakázka řídícím výborem FOREM udělena jinému sdružení ad hoc
CIDP-BPC. Dne 8. ledna 1999 tentýž řídící výbor potvrdil své rozhodnutí ze dne 22. prosince 1998. Dne 25. ledna 1999 bylo rozhodnutí o udělení zakázky doručeno Espace Trianon a Sofibail.
13. Dne 19. února 1999 a 8. března 1999 tyto dvě posledně jmenované společnosti podaly návrhy směřující ke zrušení rozhodnutí řídícího výboru FOREM ze dne 22. prosince 1998 a 8. ledna 1999.
14. Conseil d’État ve svém předkládacím rozhodnutí poznamenává, že rozhodnutí Espace Trianon podat návrh na přezkum k soudu byla přijata dvěma členy jeho představenstva, a nikoli celým představenstvem v souladu s jeho stanovami. Tato rozhodnutí jsou tedy protiprávní. Naopak uvádí, že rozhodnutí Sofibail podat návrh na přezkum k soudu nejsou napadnutelná.
15. Vzhledem k tomu, že uvedené společnosti podaly své nabídky jménem sdružení ad hoc
Espace Trianon‑Sofibail a že jsou rozhodnutí Espace Trianon podat návrh na přezkum k soudu neplatná, Conseil d’État se rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky za účelem určení, zda jsou návrhy na přezkum Sofibail přípustné, neboť pouze jediná Sofibail zpochybňuje rozhodnutí řídícího výboru FOREM ze dne 22. prosince 1998 a 8. ledna 1999:
„1) Brání článek 1 směrnice 89/665 […] takovému ustanovení vnitrostátních právních předpisů, jako je čl. 19 první pododstavec koordinovaných zákonů o Conseil d’État ze dne 12. ledna 1973, které je vykládáno tak, že zavazuje členy sdružení ad hoc, bez právní subjektivity, které se jako takové účastnilo postupu při udělování veřejné zakázky a kterému uvedená zakázka nebyla udělena, aby za účelem podání návrhu na přezkum rozhodnutí o udělení uvedené zakázky jednali jako společníci nebo svým vlastním jménem všichni společně?
2) Je odpověď na otázku odlišná v případě, kdy by členové sdružení ad hoc podali návrh na přezkum všichni společně, avšak návrh jednoho z jeho členů by byl nepřípustný?
3) Brání článek 1 směrnice 89/665 […] takovému ustanovení vnitrostátních právních předpisů, jako je čl. 19 první pododstavec koordinovaných zákonů o Conseil d’État ze dne 12. ledna 1973, které je vykládáno tak, že zakazuje členu takového sdružení ad hoc podat návrh na přezkum rozhodnutí o udělení zakázky samostatně buď jako společník, nebo svým vlastním jménem?“
K předběžným otázkám
16. První a třetí otázka, které je třeba přezkoumat společně, se týkají toho, zda článek 1 směrnice 89/665 brání vnitrostátnímu pravidlu, podle kterého v případě, že se sdružení ad hoc bez právní subjektivity účastnilo jako takové postupu při udělování veřejné zakázky a uvedená zakázka mu nebyla udělena, mohou pouze všichni členové tohoto sdružení podat návrh na přezkum rozhodnutí o udělení zakázky. Podstatou druhé otázky předkládajícího soudu je, zda je odpověď na první a třetí otázku odlišná, pokud by členové sdružení ad hoc podali návrh na přezkum společně, avšak návrh jednoho z nich by byl posouzen jako nepřípustný.
17. Je třeba připomenout, že v souladu s čl. 1 odst. 1 směrnice 89/665 je nutné, aby rozhodnutí zadavatelů mohla být předmětem účinného přezkumu, a že v souladu s odstavcem 3 uvedeného článku musí být přezkumné řízení dostupné každé osobě, která má zájem na získání veřejné zakázky.
18. Espace Trianon, Sofibail a Komise Evropských společenství tvrdí, že za takových okolností jako ve věci v původním řízení vnitrostátní procesní pravidlo, které vyžaduje, aby členové sdružení ad hoc
podali návrh na přezkum k soudu společně, a musejí tedy pro podání návrhu na přezkum rozhodnutí o udělení veřejné zakázky dosáhnout jednomyslného souhlasu, nesplňuje požadavek dostupnosti přezkumného řízení uvedeného v čl. 1 odst. 3 směrnice 89/665. Podle nich musí účinná soudní ochrana umožnit, aby členové takového sdružení měli právo na podání samostatného návrhu na přezkum.
19. V tomto ohledu je třeba poukázat na to, že uvedený čl. 1 odst. 3, který odkazuje na každou osobu, která má zájem na získání veřejné zakázky, se za takové situace jako v původním řízení týká osoby, která tím, že podala svou nabídku v rámci dotčené veřejné zakázky, prokázala svůj zájem na jejím získání.
20. V této situaci to je však sdružení ad hoc,
jako takové, které podalo nabídku, a nikoli jeho členové samostatně. Rovněž všichni členové tohoto sdružení by v případě, že by jim dotčená zakázka byla udělena, museli podepsat smlouvu a provést stavební práce.
21. Na rozdíl od jiných situací předložených Soudnímu dvoru (viz zejména rozsudky ze dne 12. února 2004, Grossmann Air Service, C‑230/02, Recueil, s. I‑1829, bod 28, a ze dne 11. ledna 2005, Stadt Halle a RPL Lochau, C‑26/03, Sb. rozh. s. I‑1, bod 41) nic nebránilo ve věci v původním řízení, aby členové sdružení ad hoc podali všichni společně jako společníci nebo svým vlastním jménem návrh na zrušení rozhodnutí ze dne 22. prosince 1998 a 8. ledna 1999.
22. Vnitrostátní procesní pravidlo, které vyžaduje, aby návrh na zrušení rozhodnutí zadavatele o udělení veřejné zakázky byl podán všemi členy tvořícími sdružení ad hoc, které podalo nabídku, tedy neomezuje dostupnost takového přezkumu způsobem odporujícím čl. 1 odst. 3 směrnice 89/665.
23. Je tomu tak tím spíše, že jak vyplývá ze spisu, mohou podle belgického práva členové takového sdružení v jakémkoli okamžiku před podáním návrhu na přezkum vyřešit otázku týkající se způsobilosti sdružení podat návrh na přezkum k soudu formou vnitřní dohody bez jakékoli jiné formální náležitosti.
24. Kromě toho nemůže být přijat argument Komise, podle kterého takové pravidlo, jako je pravidlo dotčené ve věci v původním řízení, ze kterého pro skupiny zhotovitelů vyplývá požadavek na vytvoření zvláštní právní formy pro podání nabídky, odporuje článku 21 směrnice 93/37. Vnitrostátní pravidlo dotčené v původním řízení se totiž omezuje na požadavek, aby sdružení ad hoc pro to, aby mohlo podat návrh na přezkum k soudu, zajistilo své zastupování v souladu s pravidly uplatnitelnými na právní formu, kterou samotní jeho členové přijali pro to, aby mohli podat nabídku.
25. Mimoto je namístě uvést, že procesní pravidlo, kterého se týká projednávaná věc, se uplatní stejným způsobem na všechny návrhy na přezkum, které podávají členové sdružení ad hoc v souvislosti s operacemi, které sdružení provádějí v rámci svých činností, aniž je nezbytné vědět, zda návrhy vycházejí z porušení práva Společenství nebo vnitrostátního práva a zda se týkají veřejných zakázek na stavební práce nebo jiných operací.
26. S ohledem na předcházející nelze dále mít za to, že takové pravidlo, jako je pravidlo dotčené v původním řízení, může narušit požadavek účinného přezkumu zakotvený v čl. 1 odst. 1 směrnice 89/665. Tato zásada nevyžaduje, aby byl návrh na přezkum prohlášen za přípustný, pokud nebyla dodržena ustanovení týkající se zastupování u soudu vyplývající z přijaté právní formy, pokud se týká osoby, která návrh na přezkum podává.
27. Konečně, pokud jde o druhou otázku, nic nenaznačuje, že je namístě řešit odlišně případ, kdy byl návrh na přezkum od počátku podán pouze některými členy sdružení ad hoc, a případ, kdy byl nejprve podán všemi uvedenými členy, avšak kdy byl návrh na přezkum jednoho z nich následně posouzen jako nepřípustný.
28. V obou případech je návrh na přezkum nepřípustný na základě vnitrostátních pravidel, která od navrhovatelů pouze vyžadují, aby dodržovali podmínky vztahující se na zastupování u soudu v souladu s právní formou, kterou si sami členové zvolili. Takové požadavky jsou obecně uplatnitelné a neomezují účinnost přezkumů a jejich dostupnost pro subjekty, které podávají nabídky, způsobem odporujícím směrnici 89/665. Navíc nepřípustnost návrhu jednoho z členů sdružení ad hoc
může být odůvodněna okolnostmi prokazujícími, že nebyla platně naplněna vůle dotčeného člena podat návrh na přezkum k soudu.
29. S ohledem na předcházející je namístě odpovědět na položené otázky tak, že:
– článek 1 směrnice 89/665 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby podle vnitrostátního práva mohli podat návrh na přezkum rozhodnutí o udělení zakázky pouze všichni členové sdružení ad hoc, bez právní subjektivity, které se jako takové účastnilo postupu při udělování veřejné zakázky a kterému uvedená zakázka nebyla udělena, a nikoli pouze jeden z jeho členů samostatně;
– je tomu tak i tehdy, když všichni členové takového sdružení ad hoc podávají návrh na přezkum společně, avšak návrh jednoho z jeho členů je posouzen jako nepřípustný.
K nákladům řízení
30. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl takto:
Článek 1 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby, musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby podle vnitrostátního práva mohli podat návrh na přezkum rozhodnutí o udělení zakázky pouze všichni členové sdružení ad hoc, bez právní subjektivity, které se jako takové účastnilo postupu při udělování veřejné zakázky a kterému uvedená zakázka nebyla udělena, a nikoli pouze jeden z jeho členů samostatně.
Je tomu tak i tehdy, když všichni členové takového sdružení ad hoc
podávají návrh na přezkum společně, avšak návrh jednoho z jeho členů je posouzen jako nepřípustný.