62020TJ0569_RES
Asia T-569/20
Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt
vastaan
Euroopan komissio
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.12.2021
Ympäristö – Asetus (EY) N:o 1367/2006 – Jäsenvaltioiden velvollisuus suojella ja parantaa ilmanlaatua – Sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö – Pyynnön jättäminen tutkimatta
Ympäristö – Århusin yleissopimus – Soveltaminen unionin toimielimiin – Kansalaisjärjestöjen mahdollisuus pyytää ympäristöalan hallintotoimien sisäistä uudelleentarkastelua – Uudelleentarkastelun kohde – Ympäristölainsäädännön nojalla toteutettavat hallintotoimet – Hallintotoimen käsite – Hallintotoimen käsite ei sisällä päätöstä, jonka komissio tekee jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä hallinnollisena uudelleentarkasteluelimenä ja jolla kantelun käsittely lopetetaan ilman jatkotoimia
(SEUT 258 ja SEUT 260 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1367/2006 2 artiklan 1 kohdan g alakohta ja 2 kohdan b alakohta sekä 10 artikla)
(ks. 22–24, 33–36 ja 48 kohta)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Komission toimivaltuudet – CHAP-kantelumenettelyn käyttöönotto mahdollisten jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisten havaitsemiseksi – Kohde
(SEU 17 artikla; SEUT 258 artikla)
(ks. 42–47 kohta)
Ympäristö – Århusin yleissopimus – Soveltaminen unionin toimielimiin – Kansalaisjärjestöjen mahdollisuus pyytää ympäristöalan hallintotoimien sisäistä uudelleentarkastelua – Uudelleentarkastelun kohde – Toimenpiteet, joita ei voida riitauttaa kumoamiskanteen yhteydessä syistä, jotka eivät liity asiavaltuuden puuttumiseen, jäävät kohteen ulkopuolelle
(SEUT 258 artikla ja SEUT 263 artiklan neljäs kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1367/2006 2 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 10 artikla)
(ks. 57–60 kohta)
Kansainväliset sopimukset – Unionin tekemät sopimukset – Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskeva yleissopimus (Århusin yleissopimus) – Vaikutukset – Ensisijaisuus unionin johdettuun oikeuteen perustuviin toimiin nähden – Unionin johdettuun oikeuteen perustuvan toimen lainmukaisuuden tutkiminen mainitun yleissopimuksen määräyksiin nähden – Edellytykset – Säännökset, jotka eivät ole ehdottomia ja riittävän täsmällisiä – Ulkopuolelle jääminen
(SEUT 216 artiklan 2 kohta; Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappale; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1367/2006 2 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 10 artikla)
(ks. 70–72 ja 74 kohta)
Tiivistelmä
Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt on kansalaisjärjestö, joka perustettiin vuonna 2011, kun eräät alankomaalaiset kunnat esittelivät näkemyksensä alueellisesta tiestä N 65 lähiympäristöineen.
Kyseinen kansalaisjärjestö teki 29.8.2019 Euroopan komissiolle Alankomaiden kuningaskuntaa koskevan kantelun, jossa vaadittiin toteamaan, että tapa, jolla Alankomaiden viranomaiset olivat arvioineet ilmanlaatua kyseessä olevan alueellisen tien ympäristössä, oli ilmanlaadusta annetun direktiivin 2008/50 vastainen. Koska komissio katsoi, ettei sillä ollut mitään uutta merkityksellistä seikkaa, jolla voitaisiin perustella jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittaminen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan, se ilmoitti kyseiselle kansalaisjärjestölle 30.1.2020 päivätyllä kirjeellä päätöksestään lopettaa kantelun käsittely ilman jatkotoimia.
Kansalaisjärjestö esitti tämän jälkeen komissiolle Århus-asetuksen (
1
) 10 artiklassa tarkoitetun, pyynnön kantelun käsittelyn lopettamista koskevan päätöksen sisäisestä uudelleentarkastelusta. Komissio jätti kyseisen pyynnön tutkimatta (jäljempänä riidanalainen päätös) sillä perusteella, ettei kyseinen päätös ollut ”hallintotoimi” (
2
) eikä ”hallinnollinen laiminlyönti” (
3
), joka voisi Århus-asetuksen nojalla olla sisäisen uudelleentarkastelun kohteena, koska annettiin SEUT 258 artiklan mukaisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä.
Unionin yleinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi saatettiin riidanalaisen päätöksen kumoamista koskeva kanne, hylkää kanteen tutkittuaan muun muassa aikaisemmin käsittelemättömän kysymyksen siitä, voiko jäsenvaltiota koskevan kantelun käsittelyn lopettamista koskevasta päätöksestä aloitettu uudelleentarkastelu olla SEUT 258 ja SEUT 260 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta menettelystä erillinen.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa ensinnäkin, että Århus-asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa annetaan kansalaisjärjestöille oikeus pyytää sisäistä uudelleentarkastelua siltä unionin toimielimeltä tai elimeltä, joka on toteuttanut ympäristölainsäädännön nojalla ”hallintotoimen”. Mainitun asetuksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa suljetaan kuitenkin hallintotoimen käsitteen ulkopuolelle unionin toimielimen tai elimen toimenpiteet ja laiminlyönnit silloin, kun se toimii hallinnollisena uudelleentarkasteluelimenä SEUT 258 ja SEUT 260 artiklan mukaisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn yhteydessä.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo nyt käsiteltävässä asiassa, että komission päätöksessä lopettaa kansalaisjärjestön kantelun käsittely ilman jatkotoimia ilmaistaan sen kieltäytyminen aloittamasta SEUT 258 artiklan mukaista jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan sillä perusteella, että unionin oikeuden väitetystä rikkomisesta ei ole riittävää näyttöä. Kyseinen päätös tehtiin nimittäin sellaisen niin kutsutun CHAP-menettelyn lopettamiseksi, jolla tutkitaan komission vastaanottamat tutkintapyynnöt ja kantelut, jotka perustuvat siihen, etteivät jäsenvaltiot ole noudattaneet unionin oikeutta.
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin mainitsee, että toisin kuin kyseinen kansalaisjärjestö väittää, CHAP-menettely liittyy erottamattomasti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaan menettelyyn samalla tavoin kuin EU Pilot -menettely, jota pidetään sen ”esivaiheena”. Se toteaa tältä osin, että kansalaisjärjestön aloittama CHAP-kantelumenettely oli ensimmäinen vaihe, joka olisi saattanut johtaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittamiseen. Kyseisen kantelun ainoa suotuisa seuraamus olisi nimittäin ollut juuri tällaisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn aloittaminen Alankomaiden kuningaskuntaa vastaan. Lisäksi on mainittava, että vaikka CHAP-menettely voisi EU Pilot-menettelyn tavoin johtaa myös muihin epävirallisiin ongelmanratkaisumekanismeihin jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn välttämiseksi, niiden käyttäminen on komission harkintavallassa, ja se voi milloin tahansa aloittaa virallisen menettelyn.
Unionin yleinen tuomioistuin päättelee siten, että komissio teki päätöksen riidanalaisen kantelun käsittelyn lopettamisesta ilman jatkotoimia hallinnollisena uudelleentarkasteluelimenä SEUT 258 artiklassa määrätyssä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä, eikä se siis voinut olla hallintotoimi, joka voisi olla Århus-asetuksen 10 artiklan mukaisen sisäisen uudelleentarkastelun kohteena.
Sen kansalaisjärjestön väitteen osalta, jonka mukaan komissio loukkasi sen sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön hylkäämällä ympäristönsuojelujärjestöjen tehokasta oikeutta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimissa, unionin yleinen tuomioistuin korostaa, että sisäisen uudelleentarkastelumenettelyn tarkoituksena on tosiasiallisesti helpottaa kyseisten järjestöjen oikeutta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa, mihin niillä ei olisi oikeutta SEUT 263 artiklan mukaisen kumoamiskanteen avulla asiavaltuuden puuttumisen vuoksi. Komissio kuitenkin noudatti käsiteltävässä asiassa itse Århus-asetuksessa säädettyä rajoitusta, jonka tarkoituksena on muun muassa sulkea SEUT 258 artiklan nojalla toteutettavat toimet hallintotoimen käsitteen ulkopuolelle. Unionin yleinen tuomioistuin päättelee tästä, että sisäistä uudelleentarkastelua koskevan menettelyn tarkoituksena ei ole mahdollistaa muutoksenhakua sellaisista toimenpiteistä – kuten komission päätöksestä aloittaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely –, joita ei voida riitauttaa SEUT 263 artiklan nojalla syistä, jotka eivät liity kansalaisjärjestöiltä puuttuvaan asiavaltuuteen.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkää vielä väitteen siitä, että Århus-asetuksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 10 artikla ovat lainvastaisia Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleen (
4
) vastaisuuden vuoksi. Tässä yhteydessä unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, jonka mukaan kansainvälisen sopimuksen, jonka sopimuspuoli unioni on, määräyksiin voidaan vedota unionin johdetun oikeuden toimen kumoamista koskevan kanteen tai tällaisen toimen lainvastaisuutta koskevan väitteen tueksi ainoastaan, jos yhtäältä kyseisen sopimuksen luonne ja rakenne eivät ole esteenä tälle ja jos toisaalta kyseiset määräykset ovat sisällöltään ehdottomia ja riittävän täsmällisiä. Unionin tuomioistuin on jo todennut, että Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleeseen, johon Århus-asetuksen 10 artikla perustuu, ei sisälly mitään ehdotonta ja riittävän täsmällistä velvoitetta, joka koskisi välittömästi yksityisten oikeusasemaa, joten siihen ei voida vedota mainitun 10 artiklan laillisuuden arvioimiseksi.
Edellä esitetyn perusteella unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa komission päätöksen jättää kansalaisjärjestön esittämä sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö tutkimatta.
(
1
)	Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13; jäljempänä Århus-asetus).
(
2
)	Århus-asetuksen 2 artiklan 1 kohdan g alakohta.
(
3
)	Århus-asetuksen 2 artiklan 1 kohdan h alakohta.
(
4
)	Tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskeva yleissopimus, joka allekirjoitettiin 25.6.1998 Århusissa ja hyväksyttiin Euroopan unionin puolesta 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY (EUVL 2005, L 124, s. 1).