62002CC0417_CS
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Úvod
1. Předmětem tohoto řízení o žalobě pro nesplnění povinnosti je provedení a používání Řeckou republikou směrnice Rady 85/384/EHS ze dne 10. června 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb(2) (dále jen „směrnice o architektech“).
2. Poté, co v replice upustila od jednoho ze svých žalobních důvodů, se Komise domáhá, aby Soudní dvůr:
a) určil, že Řecká republika,
– tím, že přijala a ponechala v platnosti čl. 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93,
– tím, že trpěla, že Techniko Epimelitirio Elladas (Technická komora Řecka), u níž je třeba se povinně zapsat, aby bylo možné vykonávat v Řecku povolání architekta, systematicky odmítala zápis státních příslušníků členských států Společenství, držitelů zahraničních diplomů, které měly být uznány na základě směrnice o architektech,
nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice o architektech;
b) uložil Řecké republice náhradu nákladů řízení.
3. Řecká republika se ve své duplice domáhá zamítnutí žaloby.
II – První žalobní důvod: čl. 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93
4. Tento žalobní důvod se týká řeckých právních předpisů, jejichž předmětem je určení, zda architekt, který se chce usadit v Řecku, má skutečně diplom splňující požadavky směrnice o architektech.
A – Právní rámec
5. Článek 2 směrnice o architektech stanoví, že členské státy uznávají doklady o dosažené kvalifikaci získané na základě vzdělání a odborné přípravy při splnění požadavků článku 3. Podle čl. 7 odst. 1 členský stát, na jehož území je doklad o dosažené kvalifikaci vydán, sdělí Komisi seznam dokladů o vzdělání a odborné přípravě, které tyto požadavky splňují, a Komise zajistí zveřejnění těchto seznamů v Úředním věstníku na základě čl. 7 odst. 2. Konečně články 8 a 9 upravují postup, jehož cílem je vyjasnit rozdílnost názorů, pokud jde o kvalitu dokladů o vzdělání a odborné přípravě.
6. Článek 3 odst. 1 výnosu prezidenta republiky č. 107/93 stanovil v Řecku, že architekti, kteří jsou držiteli diplomů vydaných v jiných členských státech a chtějí se usadit v této zemi, jsou povinni předložit osvědčení vydané členským státem, kde byl diplom vydán, potvrzující, že jím vydaný doklad o vzdělání a odborné přípravě splňuje požadavky směrnice o architektech, až do 17. října 2002.
7. Tento výnos byl od té doby pozměněn výnosem č. 272/2002 ze dne 17. října 2002. Od tohoto data jsou v přílohách k článku 13 řeckého výnosu prezidenta republiky č. 107/93 uvedeny seznamy dokladů o vzdělání a odborné přípravě vydané v jiných členských státech, které splňují požadavky směrnice o architektech. Architekti, kteří se chtějí usadit v Řecku a jsou držiteli jednoho z těchto dokladů o vzdělání a odborné přípravě, nepotřebují pro svou žádost o uznání na základě čl. 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93 žádný jiný doklad potvrzující, že jejich doklad o dosaženém vzdělání splňuje požadavky směrnice o architektech. Pouze, pokud by byl architekt držitelem jiného dokladu o dosaženém vzdělání, musel by předložit osvědčení členského státu, který doklad vydal, potvrzující, že tento doklad o dosaženém vzdělání splňuje požadavky směrnice o architektech.
8. Těsně před zahájením ústní části řízení dne 4. března 2004 nakonec řecká vláda oznámila další změnu tohoto výnosu. Tato změna umožňuje žadateli odvolat se přímo na Komisí sestavený seznam diplomů splňujících požadavky směrnice, aniž by musel v takovém případě předkládat osvědčení.
B – Postup před zahájením soudního řízení a argumenty účastníků řízení
9. Během postupu před zahájením soudního řízení Komise zastávala argument, že bylo nepřiměřené systematicky vyžadovat osvědčení potvrzující, že doklady o dosažené kvalifikaci, které nemusí být uznávány na základě nabytých práv (nepochybně má na mysli článek 11 směrnice o architektech, který upravuje osvědčení o nabytých právech), splňují požadavky směrnice. Ve své žalobě Komise zdůrazňuje, že řecký seznam nezahrnuje všechny doklady o dosaženém vzdělání uvedené v seznamu, který zveřejňuje Komise na základě článků 6 až 9 směrnice o architektech. Ve své replice Komise upozorňuje, že dvě aktualizace tohoto seznamu uskutečněné po přijetí výnosu prezidenta republiky č. 272/2002 dosud nebyly zahrnuty do řeckého seznamu. Komise považuje skutečnost, že jsou při předkládání dokladů o dosažené kvalifikaci nezařazených do řeckého seznamu nadále vyžadována osvědčení potvrzující soulad těchto dokladů s požadavky směrnice o architektech za neslučitelnou s uvedenou směrnicí o architektech. V případě pochybností týkajících se kvality dokladů o dosažené kvalifikaci je třeba použít postup stanovený v článcích 8 a 9 uvedené směrnice. Článek 27 směrnice o architektech stanoví, že hostitelský členský stát může požadovat potvrzení pravosti těchto dokladů pouze v případě odůvodněných pochybností o pravosti dokladů o dosažené kvalifikaci.
10. Během ústní části řízení Komise uvedla, že po posledních změnách řeckých právních předpisů již nemá další výhrady, pokud jde o tento žalobní důvod. Nicméně dodala, že dosud nebylo možné rozhodnout o případném zpětvzetí tohoto žalobního důvodu.
11. Řecká vláda tvrdí, že osvědčení členského státu, který doklad o dosažení kvalifikace vydal, je vyžadováno s cílem usnadnit příslušným orgánům ověření souladu dokladu o dosaženém vzdělání se směrnicí o architektech. Je toho názoru, že je ověřování nutné, pokud daný doklad není uveden v řeckém seznamu uznávaných dokladů o dosaženém vzdělání. Své tvrzení zakládá na patnáctém bodu odůvodnění směrnice o architektech, podle kterého „pro usnadnění uplatňování této směrnice vnitrostátními orgány mohou členské státy stanovit, že oprávněné osoby, které splňují podmínky vzdělání požadované touto směrnicí, zároveň se svým dokladem o vzdělání a odborné přípravě předloží osvědčení příslušných orgánů země původu nebo posledního usazení prokazující, že daný doklad o vzdělání a odborné přípravě je dokladem ve smyslu této směrnice“.
C – Přípustnost tohoto žalobního důvodu
12. Tento žalobní důvod je třeba vykládat tak, že se vztahuje k čl. 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93, ve znění výnosu prezidenta republiky č. 272/2002. Komise během ústní části řízení od tohoto žalobního důvodu neupustila a skutečnost, že připustila, že nemá další výhrady vzhledem k nedávným změnám tohoto předpisu, je nepodstatná.
13. Přesto by tento žalobní důvod mohl být nepřípustný, neboť výzva zaslaná dopisem a odůvodněné stanovisko se nezabývají čl. 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93, ve znění výnosu prezidenta republiky č. 272/2002.
14. Ve smyslu ustálené judikatury je cílem postupu před zahájením soudního řízení dát dotyčnému členskému státu příležitost, aby na jedné straně splnil povinnosti vyplývající z práva Společenství a na druhé straně aby se mohl odpovídajícím způsobem hájit vůči žalobním důvodům Komise. Z toho vyplývá, že předmět žaloby ve smyslu čl. 226 ES je vymezen postupem před zahájením soudního řízení stanoveným tímto článkem. Žaloba tudíž musí být založena na stejných právních důvodech jako odůvodněné stanovisko. Nebyl-li žalobní důvod vznesen v odůvodněném stanovisku, je ve stadiu řízení před Soudním dvorem nepřípustný(3) .
15. První žalobní důvod nebyl tímto způsobem v odůvodněném stanovisku vznesen, jelikož čl. 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93, ve znění výnosu prezidenta republiky č. 272/2002 již nevyžaduje osvědčení ve všech případech, ale pouze pokud již doklad o vzdělání a odborné přípravě nebyl zahrnut do řeckého seznamu uznávaných diplomů. Rozsah dovolávaného porušení povinnosti je tedy značně menší, než byl v okamžiku předložení odůvodněného stanoviska.
16. Z výše uvedeného nicméně nevyplývá, že by byl tento žalobní důvod nepřípustný. Soudní dvůr totiž relativizoval požadavky týkající se vymezení předmětu sporu v postupu před zahájením soudního řízení v tom smyslu, že nelze vyžadovat ve všech případech dokonalý soulad mezi vnitrostátními ustanoveními uvedenými v odůvodněném stanovisku a těmi, které se objeví v žalobě. Pokud mezi těmito dvěma fázemi řízení dojde k legislativní změně, pak postačuje, že systém zavedený právní úpravou zpochybňovanou v průběhu postupu před zahájením soudního řízení je celkově zachován v nových opatřeních přijatých členským státem po odůvodněném stanovisku, která jsou napadána v rámci žaloby(4) .
17. Přinejmenším v rozsahu, v jakém čl. 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93 ve znění výnosu prezidenta republiky č. 272/2002, nadále vyžadoval předkládat osvědčení členského státu, který doklad o vzdělání a odborné přípravě vydal, prokazující soulad tohoto dokladu se směrnicí o architektech, byl žalobní důvod Komise uveden již v odůvodněném stanovisku. Tento žalobní důvod je tedy v tomto ohledu rovněž přípustný.
D – Opodstatněnost tohoto žalobního důvodu
18. Žalobní důvod Komise je třeba vykládat v tom smyslu, že osvědčení potvrzující soulad dokladu o vzdělání a odborné přípravě se směrnicí o architektech není v žádném případě nutné, a je tedy nepřiměřené, jelikož je tento doklad uvedený ve sdělení Komise ohledně uznávaných dokladů o vzdělání a odborné přípravě.
19. Směrnice o architektech žádnou takovou povinnost členským státům výslovně neukládá. Z článků 11 a 27, které upravují osvědčení o nabytých právech a v případě odůvodněné pochybnosti i ohledně pravosti osvědčení, můžeme naopak vyvodit, že jiná osvědčení nemohou být vyžadována. Toto tvrzení nicméně vyvrací patnáctý bod odůvodnění, který umožňuje vyžadovat předkládání osvědčení potvrzujících, že daný doklad o vzdělání a odborné přípravě skutečně splňuje požadavky směrnice. Znění směrnice o architektech tedy nechává tento bod otevřený.
20. Nicméně veškeré požadavky, které ztěžují žádost o uznání dokladu o vzdělání a odborné přípravě zároveň představují překážku výkonu práva usazování stanoveného v čl. 43 ES. Při výkladu směrnice o architektech je třeba zohlednit tuto základní svobodu. Omezení této svobody musejí být odůvodněna veřejným zájmem(5) .
21. Doplňující formalita ukládající předložit osvědčení vydané státem, který doklad o dosaženém vzdělání vydal, komplikuje žádost o uznání dokladu o vzdělání a odborné přípravě. Možnost přijímajícího členského státu vyžadovat, aby předkládaný doklad o vzdělání a odborné přípravě vyhovoval požadavkům směrnice o architektech, představuje nicméně v rovině zásad zájem hodný ochrany. Není však nutné předkládat příslušné osvědčení členského státu, který doklad o dosaženém vzdělání vydal, je-li doklad o vzdělání a odborné přípravě uvedený v Komisí zveřejněném seznamu uznávaných dokladů o vzdělání a odborné přípravě. Vzhledem k tomu, že v Řecku existuje pouze jediný orgán − Technická komora − pověřený uznáváním dokladů o vzdělání pro architekty, je vhodné požadovat, aby byl tento orgán se seznamem zveřejňovaným Komisí v Úředním věstníku obeznámen a aby jej používal při uznávání dokladů o vzdělání a odborné přípravě. V každém případě je nedostačující odvolávat se na řecký seznam, neboť aktualizace tohoto seznamu nemůže teoreticky proběhnout zároveň s aktualizací seznamu Komise a tato aktualizace – jak správně zdůrazňuje Komise –
v praxi neprobíhá dokonce ani v krátkém časovém úseku.
22. Článek 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93, ve znění výnosu prezidenta republiky č. 272/2002, byl tedy neslučitelný s ustanoveními směrnice o architektech ve vztahu k čl. 43 ES v rozsahu, v jakém vyžadoval, aby bylo při předkládání dokladů o dosažené kvalifikaci uvedených na seznamu uznávaných dokladů o vzdělání a odborné přípravě vypracovaném Komisí zároveň předkládáno osvědčení členského státu, který doklad o vzdělání vydal, potvrzující, že daný doklad splňuje požadavky stanovené směrnicí. První žalobní důvod je tedy opodstatněný.
III – Druhý žalobní důvod: praxe řecké Technické komory
A – Postup před zahájením soudního řízení a argumenty účastníků řízení
23. Dodatečnou výzvou zaslanou dopisem ze dne 9. července 1999 Komise zařadila druhý žalobní důvod do řízení o žalobě pro nesplnění povinnosti. Komise Řecké republice vytýká, že Technická komora systematicky odmítala(6) zápis zahraničních držitelů dokladů o dosaženém vzdělání, které měly být uznány na základě směrnice o architektech. Komise se přitom v tomto ohledu opírá zvláště o tři případy, kdy se žadatelé víc než rok marně snažili dosáhnout uznání svých dokladů o vzdělání. Komise na tomto žalobním důvodu trvala i ve svém odůvodněném stanovisku ze dne 24. února 2000.
24. Komise ve své žalobě předložila jako pomocný důkaz pro tento žalobní důvod především dopis řeckého ministra životního prostředí a územního plánování ze dne 16. července 2001, v němž tento vyzývá Technickou komoru, aby urychlila řízení o zápisu u architektů, jejichž doklady o dosaženém vzdělání by měly být uznány.
25. Řecká vláda na tento žalobní důvod poprvé reagovala ve své odpovědi na odůvodněné stanovisko ze dne 8. května 2000. Uvedla jména čtyř osob, které již byly zapsány. Na případy výslovně uvedené Komisí nereagovala.
26. Ve své žalobní odpovědi ze dne 23. ledna 2003 řecká vláda uvádí, že k tomuto datu bylo podáno 37 žádostí a že Technická komora již zapsala devět architektů. Dodává, že sedm dalších architektů bylo pozváno k zápisu, ale dva z nich již neměli o zápis zájem. Ve své duplice ze dne 19. května 2003 řecká vláda upřesňuje, že v brzké době bude dokončen zápis dalších pěti architektů.
27. Z 21 zbývajících žadatelů čtyři nepředložili vůbec žádné doklady a 17 jich podalo neúplné žádosti. Všichni byli vyzváni, aby své žádosti doplnili. Řecká vláda uvádí, že ke dni sepsání dupliky doplnilo své žádosti pouze deset z nich.
28. Za účelem objasnění skutkových okolností Soudní dvůr požádal řeckou vládu, aby u všech žadatelů uvedla:
– datum, kdy zažádali o zápis,
– datum, kdy je Technická komora zapsala, a
– případně datum, kdy Technická komora vyzvala žadatele, aby svou žádost doplnili.
29. Řecká vláda odpověděla dne 21. ledna 2004 a uvedla, že k tomuto datu bylo Technické komoře podáno 41 žádostí o zápis a zapsáno bylo devět architektů. Řecká vláda neposkytla přesná data, kdy bylo těchto devět žádostí podáno.
30. Dva architekti upustili od svého úmyslu nechat se zapsat. Ani zde nebylo poskytnuto žádné přesné datum.
31. Své žádosti doplnilo 14 architektů, kteří byli poté zapsáni rozhodnutím ze dne 8. ledna 2004. Tyto žádosti byly podány v letech 1988 až 2002(7) . Řecká vláda neuvedla, zda a kdy byli tito žadatelé vyzváni, aby doplnili své žádosti.
32. Dvanáct dalších žadatelů bylo vyzváno dne 30. prosince 2002, aby doplnili své žádosti, avšak dosud tak neučinili. Jedná se o žádosti podané v letech 1992 až 2002(8) .
33. A konečně žádosti bez dokladů byly podány jednou žadatelkou dne 22. května 2003 a třemi žadateli dne 7. října 2003.
34. Během ústní části řízení řecká vláda připustila, že všichni žadatelé, jejichž žádosti byly neúplné, byli poprvé vyzváni, aby předložili doklady vyžadované na základě výnosu prezidenta republiky č. 107/93, ve znění výnosu prezidenta republiky č. 272/2002, dne 30. prosince 2002. Řecká vláda uvedla, že pokud jde o tyto dopisy s výzvou, jednalo se o předem připravený typizovaný dopis, k němuž byly přiloženy příslušné zákonné předpisy. V dopisech však nebylo specifikováno, které doklady ještě v každém z těchto případů chybí. Řecká vláda poznamenala, že do 30. prosince 2002 se kontakty s žadateli omezovaly na pouhá telefonická sdělení, o nichž neexistuje žádný písemný doklad.
35. Řecká vláda je mimo jiné toho názoru, že rizika zemětřesení v Řecku vyžadují velmi zevrubný přezkum žádostí o zápis.
B – Právní rozbor
36. Nejprve je třeba připomenout, že žalobní důvod Komise musí být posuzován vzhledem ke stavu, jaký existoval v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, to jest ke dni 24. dubna 2000(9) .
37. Komise Řecké republice vytýká, že Technická komora systematicky odmítala zápis zahraničních držitelů dokladů o dosaženém vzdělání, které měly být uznány. Komise tím nemá na mysli systematické odmítání veškerých žádostí o uznání, ale, jak vyplývá z žaloby, skutečnost, že Technická komora odmítá
žádosti o uznání bez odůvodnění ve většině případů nebo na ně prostě neodpovídá. Toto upřesnění sice ve skutečnosti není v dodatečné výzvě zaslané dopisem ani v odůvodněném stanovisku výslovně uvedeno, avšak v rámci konkrétního výkladu není o nic méně zřejmé, že žalobní důvod Komise musí být chápán také tímto způsobem.
38. Opodstatněnost tohoto žalobního důvodu musí být zkoumána s ohledem na čl. 20 odst. 1 směrnice o architektech. Podle tohoto článku musí být řízení o přijetí oprávněné osoby k přístupu k některému z povolání v oboru architektury skončeno co nejdříve a nejpozději tři měsíce po předložení veškerých dokladů týkajících se dotyčné osoby.
39. Z odpovědi řecké vlády na otázky Soudního dvora vyplývá, že dne 24. dubna 2000 bylo nejméně 16 žádostí – tedy nejméně 80 % všech podaných žádostí – přezkoumáváno déle než tři měsíce.
40. Na základě odpovědi řecké vlády nicméně nelze vyloučit, že tyto žádosti byly původně neúplné. V tomto ohledu je třeba připustit, že lhůta tří měsíců stanovená pro uznání dokladu o dosaženém vzdělání počíná běžet až od okamžiku, kdy je žádost úplná. Jelikož není známo, zda byly tyto žádosti úplné, ani kdy byly případně doplněny, nelze určit, že došlo k porušení lhůty tří měsíců.
41. Příslušné orgány jsou nicméně povinny, dokonce ještě před doplněním neúplné žádosti, uskutečnit řízení o uznání dokladu o dosažené kvalifikaci v co možná nejkratší době. Tak to vyplývá z čl. 20 odst. 1, který tak rozvíjí zásadu řádné správy(10) . Z toho je třeba vyvodit závěr, že orgány mají rychle zjistit neúplnost žádosti a bez prodlení o tom uvědomit žadatele. V žádném případě nesmí tato etapa řízení trvat déle než přezkum úplné žádosti. Technická komora tedy musí nejpozději do tří měsíců od přijetí žádosti buď žadatele zapsat, anebo jej uvědomit o dosud chybějících dokladech(11) .
42. Jak v ústní části řízení připustila řecká vláda, Technická komora do 30. prosince 2002 nepožadovala doplnění žádostí, alespoň ne písemně. Tato praxe tedy existovala i k rozhodnému datu v daném případe, tj. ke dni 24. dubna 2000, kdy uplynula lhůta stanovená Komisí v odůvodněném stanovisku. Řecká vláda nemůže tento žalobní důvod vyvracet odvoláváním se na telefonické rozhovory, neboť neposkytla doklady o těchto rozhovorech a jejich obsahu ani je nemohla jakkoliv dokázat.
43. Pokud jde o zvláštní rizika zemětřesení v Řecku, jichž se řecká vláda dovolává, nemohou odůvodnit nedodržování výslovných ustanovení směrnice o architektech. Pokud by v Řecku existovaly zvláštní problémy, které směrnice o architektech dostatečně nezohledňuje, pak by řecká vláda měla navrhnout změnu této směrnice. Kromě toho řecká vláda žádný takový problém v průběhu tohoto řízení nevznesla.
44. Je tedy namístě konstatovat, že Řecká republika porušila čl. 20 odst. 1 směrnice o architektech, neboť Technická komora ve většině případů neprovedla řízení o uznání dokladu o dosaženém vzdělání v co nejkratším čase.
IV – Náklady řízení
45. Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu bude účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný, uložena náhrada nákladů řízení, pokud účastník, který byl ve sporu úspěšný, náhradu nákladů ve svém návrhu požadoval. Podle čl. 69 odst. 5 jednacího řádu účastníku řízení, který vezme svoji žalobu nebo návrh zpět, je uložena náhrada nákladů, jestliže druhý účastník řízení požadoval náhradu nákladů ve svém vyjádření ke zpětvzetí. Nicméně na návrh účastníka, který vzal žalobu zpět, je náhrada nákladů uložena druhému účastníku řízení, odůvodňuje-li to chování uvedeného účastníka.
46. Komise požadovala náhradu nákladů řízení a byla ve sporu úspěšná. Komise však ve své replice vzala zpět třetí žalobní důvod, aniž by předtím Řecká republika přijala opatření k nápravě tohoto žalobního důvodu. V chování Řecké republiky tudíž nelze rozeznat žádný důvod, jenž by umožnil vznesení a poté zpětvzetí tohoto žalobního důvodu a který by odůvodňoval, aby jí byla uložena náhrada této části nákladů řízení. Z toho důvodu je třeba Komisi přiznat pouze dvě třetiny náhrady nákladů řízení, které nesla až do stadia repliky, a celou náhradu nákladů řízení, které nesla po stadiu repliky.
47. Řecká vláda sice požadovala náhradu nákladů řízení ve své žalobní odpovědi, nicméně ve své duplice na této žádosti netrvala ani výslovně, ani odvoláním se na své předchozí požadavky. Ponese tedy veškeré své vlastní náklady řízení.
V – Závěry
48. Navrhuji tedy, aby Soudní dvůr rozhodl takto:
„1) Řecká republika,
– tím, že přijala a ponechala v platnosti čl. 3 odst. 1 písm. c) výnosu prezidenta republiky č. 107/93, ve znění výnosu prezidenta republiky č. 272/2002, a
– tím, že Techniko Epimelitirio Elladas (Technická komora Řecka) ve většině případů neprováděla řízení o uznání dokladu o dosažené kvalifikaci v co nejkratším čase,
nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z ustanovení směrnice Rady 85/384/EHS ze dne 10. června 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb a z ustanovení článku 43 ES.
2) Řecká republika ponese náhradu vlastních nákladů řízení, náhradu veškerých nákladů řízení, které vznikly Komisi po stadiu repliky, jakož i náhradu dvou třetin nákladů, které vznikly Komisi do stadia repliky. Komise ponese zbývající vlastní náklady.“
(1) .
(2)
–	Úř. věst. L 223, s. 15; Zvl. vyd. 06/01, s. 118 ve znění směrnice Rady 85/614/EHS ze dne 20 . prosince 1985, kterou se vzhledem k přistoupení Španělska a Portugalska mění směrnice 85/384/EHS (Úř. věst. L 376, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 155) a směrnicí Rady 86/17/EHS ze dne 27. ledna 1986, kterou se v důsledku přistoupení Portugalska mění směrnice
85/384 (Úř. věst. L 27, s. 71; Zvl. vyd. 06/01, s. 156).
(3)
–	Rozsudek ze dne 15. ledna 2002, Komise v. Itálie (C‑439/99, Recueil, s. I-305, body 10 a 11).
(4)
–	Rozsudek ze dne 17. listopadu 1992, Komise v. Řecko (C‑105/91, Recueil, s. I-5871, bod 13).
(5)
–	Viz rozsudek ze dne 21. března 2002, Komise v. Itálie (C‑298/99, Recueil, s. I-3129, body 25 a následující.).
(6)
–	Není to poprvé, kdy se Soudní dvůr zabývá zápisem do této komory. Rozsudek ze dne 14. července 1988 Komise v. Řecko (38/87, Recueil, s. 4415) a rozsudek ze dne 30. ledna 1992 Komise v. Řecko (C-328/90, Recueil, s. I-425) se týkaly obtíží, s nimiž se setkali cizinci při zápisu.
(7)
–	1988: jedna žádost; 1989: jedna žádost; 1995: jedna žádost; 1996: dvě žádosti; 1997: dvě žádosti; 1998: dvě žádosti; 1999: jedna žádost; 2000: jedna žádost; 2001: dvě žádosti, a 2002: jedna žádost.
(8)
–	1992: jedna žádost; 1995: jedna žádost; 1997: jedna žádost; 1998: jedna žádost; 1999: jedna žádost; 2000: jedna žádost; 2001: dvě žádosti, a 2002: dvě žádosti.
(9)
–	Viz například rozsudek ze dne 16. ledna 2003, Komise v. Spojené království (C‑63/02, Recueil, s. I-821, bod 11).
(10)
–	Pokud jde o zásadu vyřizovat věci v rozumné lhůtě, viz rovněž čl. 41 odst. 1 Charty základních práv Evropské unie prohlášené v Nice dne 7. prosince 2000, rozsudek ze dne 18. března 1997, Guérin automobiles v. Komise (C‑282/95 P, Recueil, s. I-1503, bod 37), a stanovisko generálního advokáta Jacobse předložené dne 22. března 2001 ve věci Z v. Parlament (rozsudek ze dne 27. listopadu 2001, C‑270/99 P, Recueil, s. I-9197, body 40 a následující).
(11)
–	Je třeba poznamenat, že typizovaná výzva k předložení zákonem požadovaných dokladů by normálně neměla stačit, neboť vzbuzuje obavu, že nebylo přezkoumáno, zda je žádost úplná.