61989TJ0032_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
De faktiske omstaendigheder og sagens baggrund
1 Efter at sagsoegeren havde arbejdet som tolk og oversaetter ved flere af De Europaeiske Faellesskabers institutioner, blev han den 16 . juni 1986 ansat som midlertidigt ansat ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol som graesksproget tolk og indplaceret i loenklasse LA7, foerste loentrin .
2 Ved udloebet af 1987 indgav han ansoegning til almindelig udvaelgelsesproeve CJ 75/87 paa grundlag af kvalifikationsbeviser og proever, som Domstolen afholdt med henblik paa oprettelse af en ansaettelsesreserve af graesksprogede tolke . Da udvaelgelseskomitéen fandt, at han opfyldte de noedvendige betingelser, gav den sagsoegeren adgang til at deltage i proeverne paa grundlag af de fremlagte kvalifikationsbeviser .
Udvaelgelseskomitéen var sammensat af A . Muench, chef for Domstolens tolkeafdeling, B . Heidelberger, souschef for samme afdeling, og P . Berteloot, juridisk sprogrevisor i den franske afdeling i Domstolens oversaettelsesdirektorat . Tolkene E . Dalabira, A . Lefkaditi, S . Adamopoulos og V . Cini var blevet udpeget som bisiddere . De obligatoriske proever blev afholdt den 12 . og 14 . januar og 25 . februar 1988 .
3 Den 25 . februar 1988 meddelte udvaelgelseskomitéens formand efter afslutningen af den tredje proeve sagsoegeren, at han ikke havde opnaaet 65% af de mulige point, som kraevedes for at faa adgang til udvaelgelsesproevens fakultative proever . Ved skrivelse af 1 . marts 1988 meddelte chefen for Domstolens personaleafdeling Marcopoulos, at han ikke var optaget paa udvaelgelsesproevens egnethedsliste . Paa sagsoegerens anmodning oplyste chefen for personaleafdelingen den 16 . marts 1988 sagsoegeren om de karakterer, han havde opnaaet ved de forskellige proever, nemlig foelgende :
- proeven i italiensk : 37_5/60
- proeven i fransk : 26/40
- proeven i engelsk : 12/20
Ialt : 75_5/120
Det minimum paa 65%, som kraevedes af ansoegerne, udgjorde 78 point af 120 mulige .
4 Ved skrivelse af 24 . marts 1988 indgav sagsoegeren en klage over afgoerelserne om udpegelse af udvaelgelseskomitéens medlemmer .
Samme dag overbragte et kontorbud ham en afgoerelse fra ansaettelsesmyndigheden, truffet den 19 . marts 1988, hvorved hans kontrakt som midlertidigt ansat blev opsagt med virkning fra den 30 . juni 1988 .
Retsforhandlingerne
5 Paa denne baggrund anlagde G . Marcopoulos ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 22 . april 1988, en sag til proevelse af udvaelgelseskomitéens afgoerelse . Denne sag blev registreret under nr . 124/88 .
6 Den 30 . maj 1988 afviste Domstolens Administrative Udvalg den klage, som G . Marcopoulos havde indgivet den 24 . marts 1988 . Denne afvisning blev meddelt ham den 13 . juni 1988 .
7 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 8 . juli 1988, anlagde G . Marcopoulos en sag til proevelse af afgoerelserne om henholdsvis udpegelsen af udvaelgelseskomitéens medlemmer, opsigelsen af hans kontrakt som midlertidigt ansat og afvisningen af hans klage af 24 . marts 1988 . Denne sag blev registreret under nr . 187/88 .
Ved Domstolens kendelse ( Anden Afdeling ) af 13 . december 1988 blev sagerne 124/88 og 187/88 forenet med henblik paa skriftvekslingen, den mundtlige forhandling og domsafsigelsen .
8 Skriftvekslingen er i sin helhed forloebet ved Domstolen . Domstolen har ved kendelse af 15 . november 1989 hjemvist sagerne til Retten i henhold til artikel 14 i Raadets afgoerelse af 24 . oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans .
Sag 124/88 blev registreret ved Retten under nr . T-32/89 og sag 187/88 under nr . T-39/89 .
9 Sagsoegeren har i sag T-32/89 nedlagt foelgende paastande :
- annullation af afgoerelsen fra udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87 om ikke at tildele sagsoegeren det antal point, der var noedvendigt for at blive optaget paa udvaelgelsesproevens egnethedsliste og for at faa adgang til de fakultative proever;
- om fornoedent annulleres udvaelgelsesproeve CJ 75/87;
- inden sagen fremmes, tilpligtes sagsoegte at fremlaegge alle akter i forbindelse med udvaelgelsesproeve CJ 75/87, bl.a . referaterne af udvaelgelseskomitéens raadslagninger og de skrivelser, som bisidderne Dalabira og Cini tilsendte Domstolens praesident og formanden for udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeven, og der foranstaltes vidneafhoering af de personer, der deltog som bisiddere ved udvaelgelsesproeven, navnlig bisidderne ved proeven i tolkning fra italiensk til graesk den 25 . februar 1988;
- sagsoegte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger .
Sagsoegte har nedlagt foelgende paastande :
- de skrivelser, som bisidderne Cini og Dalabira tilsendte sagsoegeren, lades ude af betragtning, eller i stedet afhoeres A . Muench, formand for udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87, som vidne;
- sagen afvises, idet den ikke kan admitteres parallelt med sag 187/88 ( T-39/89 ), og sagsoegte frifindes under alle omstaendigheder;
- der traeffes afgoerelse om sagens omkostninger efter gaeldende bestemmelser .
I sag T-39/89 har sagsoegeren nedlagt foelgende paastande :
- afgoerelserne om udpegelse af medlemmerne af udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87 annulleres;
- afgoerelsen, hvorved sagsoegerens kontrakt som midlertidigt ansat blev opsagt, forkyndt den 24 . marts 1988, annulleres, og sagsoegte tilpligtes at betale sagsoegeren erstatning for den oekonomiske og ikke-oekonomiske skade, denne afgoerelse har forvoldt ham;
- afvisningen af sagsoegerens klage af 24 . marts 1988 annulleres;
- inden sagen fremmes, tilpligtes sagsoegte at fremlaegge alle akter i forbindelse med udvaelgelsesproeve CJ 75/87, bl.a . referaterne af udvaelgelseskomitéens raadslagninger og de skrivelser, som bisidderne Dalabira og Cini tilsendte Domstolens praesident og formanden for udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeven, og der foranstaltes vidneafhoering af de personer, der deltog som bisiddere ved udvaelgelsesproeven, navnlig bisidderne ved proeven i tolkning fra italiensk til graesk den 25 . februar 1988;
- sagsoegte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger .
Sagsoegte har nedlagt foelgende paastande :
- de skrivelser, som bisidderne Cini og Dalabira tilsendte sagsoegeren, lades ude af betragtning, eller i stedet afhoeres A . Muench, formand for udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87, som vidne;
- sagsoegerens paastande om annullation af afgoerelserne om udpegelse af medlemmerne af udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87 og om afvisningen af hans klage af 24 . marts 1988 afvises fra realitetsbehandling, idet sagsoegeren har nedlagt samme paastand i sag 124/88 ( T-32/89 );
- sagsoegerens paastand om afgoerelsen om opsigelsen af hans kontrakt som midlertidigt ansat afvises, idet han ikke har indgivet administrativ klage herom;
- under alle omstaendigheder frifindes sagsoegte;
- der traeffes afgoerelse om sagens omkostninger efter gaeldende bestemmelser .
10 Paa grundlag af den refererende dommers rapport har Retten besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgaaende bevisfoerelse . Retten har dog anmodet sagsoegte om at fremlaegge kopi af den begrundede rapport fra udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87 . Begge parter har kunnet fremsaette bemaerkninger til denne rapport .
11 Den mundtlige forhandling blev afholdt den 17 . januar 1990 . Herunder afgav parternes repraesentanter indlaeg og besvarede spoergsmaal fra Retten . Ved retsmoedets afslutning erklaerede afdelingsformanden den mundtlige forhandling for afsluttet .
12 Ved kendelse af 19 . januar 1990 har Retten truffet bestemmelse om genaabning af den mundtlige forhandling med henblik paa udpegelse af en sagkyndig med den opgave at besvare foelgende spoergsmaal :
"1)Hvilke regler og praksis gaelder i nationale, internationale og faellesskabsinstitutioner for de - kollegialt sammensatte - udvaelgelseskomitéers karakter, sammensaetning og virke, som nedsaettes ved en udvaelgelsesproeve med henblik paa at afholde proever for ansoegere til tolkestillinger, der indebaerer tolkning til et bestemt sprog fra tre andre sprog?
2 ) Hvorvidt kan en professionel tolk, der er medlem af en udvaelgelseskomité for en udvaelgelsesproeve, fuldstaendigt bedoemme en tolkeansoegers faglige kvalifikationer, saafremt vedkommende
- hverken forstaar det sprog, ansoegeren tolker fra, eller det sprog, ansoegeren tolker til,
- har fuldstaendig kendskab til det sprog, ansoegeren tolker fra, men ikke forstaar det sprog, ansoegeren tolker til,
- har fuldstaendig kendskab til det sprog, ansoegeren tolker til, men ikke forstaar det sprog, ansoegeren tolker fra?
3 ) Hvorvidt kan utilstraekkelige sprogkundskaber hos formanden for en udvaelgelseskomité afhjaelpes og under hvilke betingelser ved raadgivende udtalelse fra en eller flere bisiddere?
4 ) Gaelder besvarelsen af de ovenfor under 2.2 og 2.3 angivne spoergsmaal ogsaa, naar der er tale om ansoegere til tolkestillinger ved en domstol?"
13 Ved kendelse af 5 . marts 1990 har Retten paa parternes forslag udmeldt D . Seleskovitch, direktoer for Ecole supérieure d' interprètes et de traducteurs, ( herefter benaevnt ESIT ), Paris, som sagkyndig .
14 Den sagkyndige har indgivet sin rapport den 29 . marts 1990 . Ved besvarelsen af spoergsmaalene har D . Seleskovitch baseret sig paa de regler og den praksis, der gaelder paa den skole, hun leder . Med hensyn til udvaelgelseskomitéers sammensaetning har hun anfoert foelgende :
"Udvaelgelseskomitéer bestaar af to faste medlemmer ( direktoeren for ESIT, der er universitetslaerer, og vicedirektoeren, direktoer for afdelingen 'tolkning' ), yderligere medlemmer afhaengig af de sprog, den paagaeldende aflaegger proeve i, samt bisiddere . Udvaelgelseskomitéens medlemmer har kompetence til at traeffe afgoerelse, mens bisidderne har raadgivende kompetence ."
D . Seleskovitch har vedroerende udvaelgelseskomitéernes sammensaetning bl.a . anfoert, at udvaelgelseskomitéens medlemmer er erfarne tolke, og at udvaelgelseskomitéerne sammensaettes ud fra ansoegernes sprogkombination . Vedroerende spoergsmaalet om, hvorvidt udvaelgelseskomitéens medlemmer kan bedoemme ansoegernes kvalifikationer, har hun anfoert foelgende :
"- En professionel tolk, der er medlem af en udvaelgelseskomité for en udvaelgelsesproeve, kan ikke selv bedoemme en ansoegers faglige kvalifikationer, hvis han hverken forstaar det sprog, ansoegeren tolker fra eller det sprog, ansoegeren tolker til .
- En tolk, som har fuldstaendige kundskaber i det sprog, ansoegeren tolker fra, men ikke forstaar det sprog, ansoegeren tolker til, kan heller ikke selv bedoemme en ansoegers faglige kvalifikationer ."
15 Parterne har fremsat deres bemaerkninger til den sagkyndiges erklaering inden for den fastsatte frist .
16 Den sagkyndige har udtalt sig i retsmoedet af 4 . maj 1990 . Paa Rettens spoergsmaal om, hvor mange af medlemmerne af udvaelgelseskomitéen der har kundskaber i udvaelgelsesproevens sprog, anfoerte D . Seleskovitch foelgende :
"Jeg mindes ikke, at der nogensinde kun har vaeret ét medlem af en udvaelgelseskomité, der besad kundskaber i ansoegerens to sprog . Dette forekommer mig ret utilstraekkeligt ..., det er for lidt efter min mening ..., f.eks . er det ved et sprog som dansk klart, at flere personer maa have kendskab hertil . Det er ikke tilstraekkeligt med én person, thi man kan ikke modsige sig selv, og hvis der ikke sker en droeftelse mellem flere personer, som har paahoert den samme tolkning og har forstaaet det samme udgangssprog, er det meget vanskeligt for én person, som ikke har kendskab til de to sprog ... ( En saadan fremgangsmaade ) er ikke en tilfredsstillende loesning ."
Hun har tilfoejet, at hun ikke accepterer, at det eneste medlem af en udvaelgelseskomité, der kan forstaa ansoegerens sprogkombination, er en oversaetter og ikke en tolk . Direkte adspurgt har hun anfoert, at "man kan ikke forlade sig paa en oversaetter ved bedoemmelsen af en tolk ".
17 Parternes repraesentanter har afgivet indlaeg, hvorefter afdelingsformanden erklaerede den mundtlige forhandling for afsluttet .
Formaliteten
a ) Sag T-32/89 og sag T-39/89, for saa vidt de vedroerer afgoerelserne om udpegelse af medlemmerne af udvaelgelseskomitéen
18 Sagsoegte har anfoert, at de to procedurer, som sagsoegeren har valgt til henholdsvis at anfaegte resultatet af udvaelgelseskomitéens arbejde ( T-32/89 ) og udvaelgelseskomitéens sammensaetning ( T-39/89 ), udelukker hinanden .
19 Sagsoegte har, for saa vidt angaar sag T-32/89 om annullation af afgoerelsen fra udvaelgelseskomitéen om ikke at optage sagsoegeren paa egnethedslisten, nedlagt afvisningspaastand, idet denne sag, saafremt afgoerelsen om udpegelse af udvaelgelseskomitéens medlemmer skal anses for en akt, der indeholder et klagepunkt mod sagsoegeren, er anlagt for tidligt, fordi sagsoegeren i strid med tjenestemandsvedtaegtens artikel 91, stk . 2, ikke afventede afvisningen af den klage, han havde indgivet over udpegelsen af udvaelgelseskomitéens medlemmer, og den paafoelgende sag T-39/89 netop har det formaal at anfaegte lovligheden af afgoerelserne om udpegelsen af udvaelgelseskomitéen .
20 Sagsoegte har nedlagt paastand om afvisning af sag T-39/89, for saa vidt der hermed tilsigtes annullation af afgoerelsen om udpegelse af medlemmerne af udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeven, og har gjort gaeldende, at afgoerelsen er en rent forberedende retsakt, som ikke kan anfaegtes parallelt med den afgoerelse, som udgoer den formelle afslutning paa proceduren, og som her er genstand for sag T-32/89 .
21 For saa vidt angaar afgoerelsen om udpegelsen af udvaelgelseskomitéens medlemmer, bemaerkes, at Domstolen vedroerende EOEF-Traktatens artikel 173 har udtalt, at der kun foreligger retsakter eller beslutninger, der kan goeres til genstand for et annullationssoegsmaal, naar foranstaltningerne har retligt bindende virkninger, som kan beroere sagsoegerens interesser ved en vaesentlig aendring af hans retsstilling ( dom af 11 . november 1981, IBM mod Kommissionen, 60/81, Sml . s . 2639 ). Ifoelge samme dom kan retsakter eller beslutninger, hvis tilblivelse omfatter flere stadier, navnlig saadanne som afslutter en intern procedure, principielt kun anfaegtes, hvis det drejer sig om foranstaltninger, som definitivt fastlaegger institutionens standpunkt som afslutning paa denne procedure, bortset fra foreloebige foranstaltninger, der har til formaal at forberede den endelige beslutning . Endvidere er det i tjenestemandssager fast praksis, at akter til forberedelse af en afgoerelse ikke kan indeholde klagepunkter i vedtaegtens artikel 90, stk . 2' s forstand, og derfor kun kan anfaegtes under et soegsmaal til proevelse af de retsakter, som kan vaere genstand for annullation ( jfr . f.eks . dommene af 7 . april 1965, Weighardt mod Kommissionen, 11/64, Sml . 1965-1968, s . 55, og af 14 . februar 1989, Bossi mod Kommissionen, 346/87, Sml . s . 303 ).
22 Det bemaerkes, at afgoerelsen om udnaevnelse af en udvaelgelseskomités medlemmer er en rent forberedende akt, som udgoer en del af udvaelgelsesproceduren . Sagsoegeren kan kun under et soegsmaal til proevelse af den afgoerelse, der traeffes efter proceduren, goere gaeldende, at tidligere handlinger, som er snaevert forbundet hermed, er ulovlige ( jfr . f.eks . kendelse af 24 . maj 1988, Santarelli mod Kommissionen, 78/87 og 220/87, Sml . s . 2699 ).
23 Heraf foelger, at sag T-39/89, for saa vidt der hermed tilsigtes annullation af afgoerelsen om udnaevnelse af medlemmerne af udvaelgelseskomitéen, maa afvises, mens sag T-32/89, hvorved der tilsigtes annullation af den af udvaelgelseskomitéen trufne afgoerelse, maa admitteres, idet sagsoegeren under sag T-32/89 kan anfaegte lovligheden af den forberedende akt, som udnaevnelsen af udvaelgelseskomitéens medlemmer udgoer .
b ) Sag T-39/89 for saa vidt den vedroerer afgoerelsen om at opsige G . Marcopoulos' kontrakt som midlertidig ansat
24 Sagsoegte har paastaaet denne paastand afvist, idet sagsoegeren ikke har indbragt en administrativ klage for ansaettelsesmyndigheden .
25 Sagsoegeren har anfoert, at hans klage af 24 . marts 1988 bl.a . indeholder et krav om, at udvaelgelseskomitéens afgoerelse om ikke at optage ham paa egnethedslisten ikke gennemfoeres . Afgoerelsen om opsigelsen af hans kontrakt, der var en gennemfoerelse af naevnte afgoerelse fra udvaelgelseskomitéen, blev meddelt ham to timer efter indgivelsen af hans klage og maa altsaa anses for en direkte afvisning af denne . Hvis det antages, at afgoerelsen om at opsige sagsoegerens kontrakt var blevet truffet og meddelt ham inden indgivelsen af klagen, er det klart, at klagen ogsaa maa anses for at vaere rettet mod denne afgoerelse og saaledes blev afvist ved ansaettelsesmyndighedens afgoerelse af 30 . maj 1988 .
26 Det maa fastslaas, at sagsoegeren ikke inden soegsmaalet til proevelse af afgoerelsen om opsigelse af hans kontrakt som midlertidigt ansat har indgivet klage til ansaettelsesmyndigheden i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 90, stk . 2 .
27 Sagsoegerens klage af 24 . marts 1988 over afgoerelserne om udpegelsen af udvaelgelseskomitéens medlemmer kan ikke anses for ogsaa at vaere indgivet over afgoerelsen om at opsige sagsoegerens kontrakt som midlertidigt ansat, idet sagsoegeren, paa det tidspunkt da klagen blev indgivet, efter eget udsagn endnu ikke var blevet bekendt med opsigelsen af hans kontrakt . Klagen kan altsaa ikke angaa et forhold, som sagsoegeren var uvidende om .
28 Selve klagens ordlyd indeholder i oevrigt heller ikke den ringeste antydning af en indsigelse mod en afgoerelse om kontraktens opsigelse . Selv om en klage ikke noedvendigvis er underlagt saerlige formkrav, skal den dog vaere tilstraekkelig klar til, at den institution, for hvilken den er indbragt, kan besvare den . I denne sag kunne ansaettelsesmyndigheden ikke besvare et klagepunkt om opsigelsen af en kontrakt som midlertidigt ansat, idet dette klagepunkt overhovedet ikke var naevnt i klagen .
29 Heraf foelger, at den del af paastanden i sag T-39/89, som vedroerer afgoerelsen om opsigelsen af kontrakten som midlertidigt ansat, maa afvises i medfoer af tjenestemandsvedtaegtens artikel 91, stk . 2 .
30 Det foelger af det ovenfor anfoerte, at sag T-39/89 maa afvises i det hele .
Realiteten
31 I sag T-32/89 har sagsoegeren nedlagt paastand om annullation af afgoerelsen fra udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87, for saa vidt sagsoegeren herved ikke fik tildelt det noedvendige antal point for at kunne opfoeres paa egnethedslisten . Sagsoegeren har til stoette for sin paastand fremfoert fire anbringender : for det foerste at sammensaetningen af udvaelgelseskomitéen var ulovlig; dernaest at udvaelgelseskomitéen havde begaaet en klar fejltagelse ved bedoemmelsen; endvidere at principperne om den berettigede forventning og ligebehandling var tilsidesat, og endelig, at udvaelgelseskomitéen havde begaaet magtfordrejning .
32 For saa vidt angaar anbringendet vedroerende udvaelgelseskomitéens ulovlige sammensaetning har sagsoegeren anfoert, at proceduren i udvaelgelsesproeve CJ 75/87 er ulovlig, idet sammensaetningen af udvaelgelseskomitéen ikke var forenelig med "selve udvaelgelsesprocedurens karakter ". Formaalet med udvaelgelsesproeven var oprettelse af en ansaettelsesreserve af tolke, hvis arbejdsopgaver bestod i tolkning til graesk fra mindst tre af De Europaeiske Faellesskabers officielle sprog .
33 Sagsoegeren har anfoert, at de tre medlemmer af udvaelgelseskomitéen ikke besad de noedvendige kundskaber til at kunne forstaa og bedoemme ansoegernes praestationer, idet nemlig to medlemmer af udvaelgelseskomitéen overhovedet ikke havde noget kendskab til graesk, og det tredje medlem, som var sprogrevisor i Domstolens oversaettelsesdirektorat, ikke beherskede graesk saa godt som de ansoegere, der aflagde proeverne . Han har tilfoejet, at udvaelgelseskomitéens bedoemmelse under alle omstaendigheder udelukkende har kunnet bero paa udtalelserne fra det eneste medlem af udvaelgelseskomitéen, som havde kendskab til graesk .
34 Sagsoegte har hertil svaret, at formaalet med proeverne i en udvaelgelsesproeve for tolke ikke kun bestaar i at give udvaelgelseskomitéens medlemmer mulighed for at bedoemme, om ansoegeren gengiver udgangsteksten korrekt paa det sprog, han tolker til, men ogsaa om vedkommende behersker tolketeknikken, naar henses til bl.a . sagens svaerhedsgrad og saeregenhederne ved talerens sprogbrug . Sagsoegte har herved anfoert, at alle tre medlemmer af udvaelgelseskomitéen kunne bedoemme sagsoegerens tolketeknik, at to medlemmer var erfarne tolke, som havde vaeret medlemmer af flere udvaelgelseskomitéer, og at det tredje medlem, som havde et meget godt kendskab til graesk, kunne bedoemme, om sagsoegeren, paa det sprog han tolkede til, gav en korrekt gengivelse af talen . Sagsoegte har endvidere tilfoejet, at udvaelgelseskomitéen ogsaa var bistaaet af flere bisiddere .
35 Det fremgaar af naevnte sagkyndige erklaering, at en tolk, der er medlem af en udvaelgelseskomité for en udvaelgelsesproeve for tolke, ikke selv kan bedoemme en ansoegers faglige kvalifikationer, hvis han hverken har kendskab til det sprog, ansoegeren tolker fra, eller til det sprog, ansoegeren tolker til . Det fastslaas i samme erklaering, at en tolk, som har fuldstaendige kundskaber i det sprog, ansoegeren tolker fra, men ikke har kendskab til det sprog, ansoegeren tolker til, heller ikke selv kan bedoemme en ansoegers faglige kvalifikationer .
36 Det fremgaar desuden af udtalelser fra den sagkyndige under retsmoedet den 4 . maj 1990, at en person, der er kvalificeret til at udfoere hvervet som oversaetter, ikke er kvalificeret til at blive medlem af en udvaelgelseskomité for en tolkeudvaelgelsesproeve, idet der er tale om fundamentalt forskellige udtryksmaader og vurderings - og bedoemmelsesmetoder . Den sagkyndige har bl.a . anfoert foelgende : "... der er forskellige maader at vurdere et sprog paa, nogle vurderer sproget som saadan, andre vurderer, hvad det er, der udtrykkes via sproget, ... der er her tale om at vurdere to forskellige ting ". Den omstaendighed, at det medlem af en udvaelgelseskomité, som ikke er kvalificeret til at udoeve hvervet som tolk, ikke som modersmaal har det sprog, ansoegeren tolker til, goer det, ifoelge den sagkyndige, endnu mere tvivlsomt, om det paagaeldende medlem kan bedoemme og vurdere ansoegerens faglige praestationer .
37 Det fremgaar af det ovenfor anfoerte, at en udvaelgelseskomité for en tolkeudvaelgelsesproeve, hvor ingen af de beslutningsdygtige medlemmer opfylder den dobbelte betingelse om fuldstaendig beherskelse af det sprog, ansoegeren tolker til, samtidig med at have erfaring som tolk, ikke er sammensat saaledes, at den kan foretage en objektiv bedoemmelse af ansoegernes faglige kvalifikationer ud fra deres praestationer ved de mundtlige proever . En saadan udvaelgelseskomité kan heller ikke sikre, at der herved ansaettes medarbejdere ved institutionen, der opfylder de hoejeste krav til kvalifikationer, jfr . tjenestemandsvedtaegtens artikel 27 .
38 Det staar fast, at saavel A . Muench, chef for tolkeafdelingen, og B . Heidelberger, souschef i samme afdeling, henholdsvis formand for og medlem af udvaelgelseskomitéen, ikke havde noget som helst kendskab til graesk, som var det sprog, ansoegerne skulle tolke til .
39 Det staar ogsaa fast, at udvaelgelseskomitéens tredje medlem, P . Berteloot, der var udpeget af personaleudvalget, hverken foer eller paa tidspunktet for hendes udpegelse som medlem af udvaelgelseskomitéen havde arbejdet som tolk .
40 Under disse omstaendigheder er sagsoegerens interesser blevet groft tilsidesat ved sammensaetningen af udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87, idet ingen af dens medlemmer opfyldte den dobbelte betingelse om fuldstaendig beherskelse af det sprog, ansoegeren tolker til, samtidig med at besidde erfaring som tolk . I oevrigt udgoer sammensaetningen en tilsidesaettelse af princippet om god forvaltning, idet institutionen ikke blev sikret ansaettelse af kompetent personale . Sammensaetningen maa derfor anses for ulovlig .
41 Den omstaendighed, at udvaelgelseskomitéen har kunnet stoette sig paa udtalelser fra flere bisiddere, nemlig tolke, som beherskede udvaelgelsesproevens maalsprog, kan ikke aendre dette resultat . I en udvaelgelseskomité, der er sammensat som ovenfor anfoert, vil bedoemmelsen af de vigtigste dele af ansoegernes praestationer nemlig udelukkende paahvile bisidderne, idet disse er de eneste, der er i stand til at bedoemme disse praestationer . I henhold til ordlyden af artikel 3, stk . 2, i vedtaegtens bilag III, har bisiddere imidlertid alene raadgivende kompetence . Ifoelge Domstolens faste praksis, er det udvaelgelseskomitéen - og ikke tredjemaend, der alene har status som raadgiver - som i sidste instans skal bevare tilsynet med proevernes afvikling og sin skoensfrihed ( jfr . dommene af 16 . oktober 1975, Deboeck mod Kommissionen, 90/74, Sml . s . 1123; af 26 . oktober 1978, Agneessens mod Kommissionen, 122/77, Sml . s . 2085; af 30 . november 1978, Salerno mod Kommissionen, 4/78, 19/78 og 28/78, Sml . s . 2403; af 16 . juni 1987, Kolivas mod Kommissionen, 40/86, Sml . s . 2643 ). Bisiddernes bistand kan altsaa ikke i denne sag aendre ved det forhold, at udvaelgelseskomitéen var ulovligt sammensat .
42 Det foelger af det anfoerte, at sagsoegerens anbringende om, at udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87 var ulovligt sammensat, maa laegges til grund, for saa vidt angaar afviklingen af de mundtlige proever .
43 Herefter, og uden at det findes noedvendigt at gennemgaa sagsoegerens oevrige anbringender og argumenter, maa den anfaegtede afgoerelse, nemlig udvaelgelseskomitéens afgoerelse om ikke at tildele sagsoegeren det noedvendige antal point for at deltage i de fakulative proever, annulleres .
44 Sagsoegeren har endvidere nedlagt paastand om, at udvaelgelsesproeve CJ 75/87 annulleres . Da der er tale om en almindelig udvaelgelsesproeve, der er afholdt med henblik paa oprettelse af en ansaettelsesreserve, er sagsoegerens rettigheder tilstraekkeligt beskyttet, hvis ansaettelsesmyndigheden for sagsoegerens vedkommende lader udvaelgelsesproeven med henblik paa oprettelse af en ansaettelsesreserve af graesksprogede tolke gaa om, idet det findes unoedvendigt at aendre udvaelgelsesproevens resultater eller annullere de herpaa beroende udnaevnelser ( jfr . domme af 4 . december 1975, Costacurta mod Kommissionen, 31/75, Sml . s . 1563; af 30 . november 1978, naevnt ovenfor; af 28 . juni 1979, Anselme mod Kommissionen, 255/78, Sml . s . 2323; af 18 . februar 1982, Ruske mod Kommissionen, 67/81, Sml . s . 661; af 13 . maj 1982, Alaimo mod Kommissionen, 16/81, Sml . s . 1559; af 9 . juni 1983, Verzyck mod Kommissionen, 225/82, Sml . s . 1991, og forslaget til afgoerelse fra generaladvokat S . Rozès, s . 2010; af 14 . juli 1983, Detti mod De Europaeiske Faellesskabers Domstol, 144/82, Sml . s . 2421 ).
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
45 I henhold til artikel 69, stk . 2, i Domstolens procesreglement, der i henhold til artikel 11, stk . 3, i Raadets afgoerelse af 24 . oktober 1988, naevnt ovenfor, med de noedvendige aendringer finder anvendelse for Retten, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagsomkostningerne, hvis der er nedlagt paastand herom . I medfoer af naevnte procesreglements artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de udgifter, de har afholdt i sager anlagt af de ansatte ved Faellesskaberne .
46 I denne sag har sagsoegte tabt sag T-32/89, hvorfor sagsoegte doemmes til at afholde denne sags omkostninger . Da sag T-39/89 afvises, skal hver part i medfoer af naevnte bestemmelser baere sine omkostninger i denne sag .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
RETTEN ( Fjerde Afdeling )
1 ) I sag T-32/89 annulleres afgoerelsen fra udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve CJ 75/87 om ikke at tildele sagsoegeren det noedvendige antal point for at faa adgang til de fakultative proever .
2 ) I sag T-32/89 betaler sagsoegte omkostningerne .
3 ) Sag T-39/89 afvises .
4 ) I sag T-39/89 baerer hver part sine omkostninger .