61990CO0247_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 16 . august 1990, har advokat Maria-Theresia Emrich, Wiesbaden, anlagt sag, hvorunder der er nedlagt paastand om, at det i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 175, stk . 3, statueres, at Kommissionen i strid med EOEF-Traktatens artikel 155 har undladt - ved en bindende beslutning rettet til sagsoegeren - at paase, at denne som tysk advokat faktisk kan udoeve virksomhed ved alle tyske retter, jf . EOEF-Traktatens artikler 59, 60, 63, 65, 7 og 8 og Raadets direktiv 77/249/EOEF af 22 . marts 1977 om lettelser med henblik paa den faktiske gennemfoerelse af advokaters frie udveksling af tjenesteydelser ( EFT L 78, s . 17 ), idet princippet om forbud mod forskelsbehandling skal finde anvendelse til fordel for sagsoegeren .
2 Artikel 92, stk . 1, i procesreglementet er saalydende : "Saafremt Domstolen aabenbart ikke har kompetence til at behandle en staevning, der indleveres til den i overensstemmelse med artikel 38, stk . 1, kan Domstolen afvise den ved begrundet kendelse . En saadan afgoerelse kan traeffes, inden staevningen tilstilles den part, mod hvem den er udtaget ".
3 I denne sag, som er anlagt i henhold til Traktatens artikel 175, stk . 3, oensker sagsoegeren statueret, at Kommissionen i strid med Traktaten har undladt at traeffe en afgoerelse, idet den ikke har rettet en bindende beslutning til sagsoegeren om, at denne som tysk advokat faktisk kan udoeve virksomhed ved alle tyske retter .
4 Hertil bemaerkes, at fysiske eller juridiske personer alene kan anlaegge sag ved Domstolen i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 175, stk . 3, med henblik paa konstatering af, at en af Faellesskabets institutioner i strid med Traktaten har undladt at udstede retsakter, for hvilke de kan vaere adressater .
5 I naervaerende sag har sagsoegeren foreholdt Kommissionen, at den ikke har udstedt en retsakt, saaledes at sagsoegeren frit kan udoeve virksomhed som advokat ved alle tyske retter .
6 Uden at der herved tages stilling til, om princippet om fri udveksling af tjenesteydelser vedroerer situationer som den, sagsoegeren befinder sig i, bemaerkes, at den eneste foranstaltning, Kommissionen her ville kunne traeffe efter Traktaten, ville vaere at indlede en procedure mod Forbundsrepublikken Tyskland i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 169 .
7 Det maa herefter fastslaas, at der med naervaerende soegsmaal tilsigtes det samme resultat som med soegsmaalet i sag C-371/89 ( kendelse af 30 . marts 1990, Emrich mod Kommissionen, Sml . s . I-1555 ), og at ogsaa den foreliggende sag vil vaere at afvise i medfoer af procesreglementets artikel 92, stk . 1, inden staevningen tilstilles den part, mod hvem den er udtaget .
8 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegeren har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Sagen afvises .
2 ) Sagsoegeren betaler sagens omkostninger .
Luxembourg, den 7 . november 1990 .