TIESAS ATZINUMS 1/911991. gada 14. decembrīProjekts
nolīgumam starp Kopienu, no vienas puses, un Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociāciju, no otras puses, par Eiropas Ekonomikas zonas
izveidošanu1991. gada 14. augustā
Tiesas kancelejā iesniegts pieteikums sniegt atzinumu, ar kuru Tiesā
vērsusies Eiropas Kopienu Komisija saskaņā ar Eiropas Ekonomikas
kopienas dibināšanas līguma 228. panta 1. punkta otro daļu,
kas noteic, ka:“Padome, Komisija vai
jebkura dalībvalsts var jau iepriekš saņemt Tiesas atzinumu par to, vai
paredzētie nolīgumi ir saderīgi ar šo Līgumu. Nolīgums, par kuru Tiesa
sniedz negatīvu atzinumu, var stāties spēkā tikai saskaņā ar
236. panta nosacījumiem.”I –    Pieteikuma satursAr
šo pieteikumu Komisija lūdz Tiesu sniegt atzinumu par Eiropas
Ekonomikas zonas nolīguma projekta (turpmāk tekstā – attiecīgi “EE zona”
un “nolīgums”) saderību ar EEK līguma noteikumiem un it īpaši par šajā
nolīgumā paredzētā tiesu mehānisma saderību. Runa ir par asociācijas
nolīgumu, ko Kopiena ir paredzējusi slēgt, pamatojoties uz Līguma
238. pantu.Par nolīgumu notiek sarunas
starp Komisiju, ko 1990. gada 18. martā pilnvarojusi Padome
un kas saskaņā ar Padomes lēmumu pārstāv Kopienu, Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas valstīm un Lihtenšteinas Firstisti, kas
1991. gada 1. martā oficiāli iesniegusi pieteikumu par
pievienošanos EBTA valstīm (turpmāk tekstā – “EBTA valstis”).Nolīguma teksts (kas nav galīgs) tika pievienots pieteikumam par atzinuma sniegšanu.Tiesa
atzinumu sniedz, pamatojoties uz nolīguma tekstu angļu valodā. Šo
tekstu pirms tā parafēšanas Komisija nosūtījusi ar 1991. gada
30. oktobra vēstuli.Pieteikuma sniegt
atzinumu pamatojumam Komisija ir norādījusi, ka nolīgumā ir paredzēta
tiesu kontroles sistēma, kuras uzdevums būs izšķirt domstarpības starp
līgumslēdzējām pusēm un EBTA iekšējos konfliktus, kā arī paredzētas
procedūras, kas EE zonā stiprinās juridisko vienotību. Lai gan būdama
pārliecināta, ka šī sistēma sniedz Kopienai drošas garantijas, Komisija,
rūpējoties par tiesisko drošību, ir uzskatījusi, ka jāvēršas Tiesā
saskaņā ar Līguma 228. pantu, it īpaši saistībā ar dažiem
atsevišķiem iecerētās sistēmas aspektiem.II – ProcessAtbilstoši
Tiesas Reglamenta 107. panta 1. punktam pieprasījums sniegt
atzinumu tika izsniegts Padomei un dalībvalstīm. Rakstveida apsvērumus
iesniedza Komisija, kā arī Apvienotās Karalistes, Beļģijas Karalistes un
Spānijas Karalistes valdības.Tiesa bija
uzaicinājusi Komisiju, Padomi un dalībvalstu valdības atbildēt uz dažiem
jautājumiem, kas tām tika uzdoti rakstiski. Komisija, Padome un
dalībvalstu valdības 1991. gada 26. novembrī piedalījās slēgtā
tiesas sēdē, kuras laikā tās atbildēja uz šiem jautājumiem.1991. gada
3. decembrī atbilstoši Tiesas Reglamenta 108. panta
2. punktam Tiesa slēgtā sēdē uzklausīja ģenerāladvokātus.III – Nolīguma analīze PriekšvēstureKopš
1973. gada tirdzniecības attiecības starp Kopienu un EBTA valstīm,
kā arī Lihtenšteinu regulē divpusēji brīvās tirdzniecības nolīgumi.
1989. gada janvārī Komisijas priekšsēdētājs Eiropas Parlamentā
ierosināja uzlabot un pastiprināt attiecības starp Kopienu un EBTA
valstīm. EBTA valstis šo ierosinājumu atbalstīja, un notika pārrunas,
kurās tika pieņemts lēmums sākt oficiālas sarunas. Tāpēc Padome
pilnvaroja Komisiju “sākt sarunas ar EBTA valstīm un Lihtenšteinu, lai
starp Kopienu un minētajām valstīm, kas darbojas kā viens sarunu
partneris, noslēgtu nolīgumu par Eiropas Ekonomikas zonas izveidošanu”.
Šīs sarunas oficiāli tika sāktas 1990. gada 1. jūlijā. Nolīguma satursNolīgumā
ir iekļauta preambula, kurai seko deviņas daļas: 1) mērķi un
principi, 2) brīva preču aprite, 3) personu brīva
pārvietošanās un pakalpojumu un kapitāla brīva aprite,
4) konkurence un citi kopīgi noteikumi, 5) horizontālie
noteikumi attiecībā uz četrām pamatbrīvībām, kas nosauktas iepriekš
(sociālās politikas, patērētāju aizsardzības, vides, statistikas un
uzņēmējdarbības tiesību jomā), 6) noteikumi par sadarbību, kas nav
saistīta ar četrām pamatbrīvībām, 7) noteikumi par iestādēm,
8) finanšu mehānisms un 9) nobeiguma noteikumi.Nolīguma preambulas vienīgais apsvērums ir formulēts šādi:“Ņemot
vērā mērķi izveidot dinamisku un viendabīgu Eiropas Ekonomikas zonu,
kas balstās uz kopīgiem noteikumiem un vienādiem konkurences apstākļiem
un kur ir piemēroti tās īstenošanas līdzekļi, tostarp tiesu līmenī, un
ko panāk uz vienlīdzības un savstarpīguma pamata un ar vispārēju
līdzsvaru starp līgumslēdzēju pušu ieguvumiem, tiesībām un pienākumiem.”Nolīguma 1. panta 1. punkts noteic, ka:“Šā
asociācijas nolīguma mērķis ir veicināt līgumslēdzēju pušu
tirdzniecisko un ekonomisko attiecību nepārtrauktu un līdzsvarotu
stiprināšanu vienlīdzīgos konkurences apstākļos un vienu un to pašu
noteikumu ievērošanu, lai izveidotu viendabīgu Eiropas Ekonomikas zonu,
turpmāk tekstā – EEZ.”Nolīguma 6. pants ir formulēts šādi:“Neskarot
judikatūras attīstību nākotnē, šā nolīguma noteikumus tiktāl, ciktāl
tie būtībā ir līdzvērtīgi attiecīgajiem Eiropas Ekonomikas kopienas
dibināšanas līguma un Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas
līguma noteikumiem, kā arī tiesību aktiem, kas pieņemti, piemērojot šos
abus Līgumus, tos ieviešot un piemērojot, interpretē saskaņā ar
attiecīgajiem Eiropas Kopienu Tiesas nolēmumiem līdz šā nolīguma
parakstīšanas dienai.”Nolīguma 7. pants noteic, ka:“Šā
nolīguma pielikumos vai EEZ Apvienotās komitejas lēmumos minētie vai
ietvertie tiesību akti uzliek saistības līgumslēdzējām pusēm un ietilpst
vai ir iekļaujami to iekšējā tiesību sistēmā šādi:a)      tiesību
aktu, kas atbilst kādai EEK regulai, kā tādu iekļauj līgumslēdzēju pušu
iekšējā tiesību sistēmā;b)      tiesību
aktam, kas atbilst EEK direktīvai, līgumslēdzēju pušu iestādes izvēlas
tā ieviešanas formu un veidu.”Nolīguma
35. protokols, kura nosaukums ir “Protokols Nr. 35 par EEZ
noteikumu īstenošanu” un kura 1. pantā ir atsauce uz iepriekš
citētā nolīguma 7. pantu, ir formulēts šādi:“Tā
kā šā nolīguma mērķis ir izveidot viendabīgu Eiropas Ekonomikas zonu,
kas pamatojas uz kopīgiem noteikumiem, neizvirzot nevienai
līgumslēdzējai pusei prasību nodot tās likumdevējas pilnvaras kādai
Eiropas Ekonomikas zonas iestādei_untā kā šis mērķis tādējādi jāpanāk ar attiecīgo valstu procedūrām:1. pantsLīgumslēdzējas
puses ņem vērā, ka, īstenojot EEK direktīvai atbilstoša tiesību akta
daļu, kas ir skaidra, precīza un beznosacījumu, jāpiemēro nolīguma
7. panta a) apakšpunkts.2. pantsJa
īstenotie EEZ noteikumi ir pretrunā citām tiesību normām, EBTA valstis
apņemas vajadzības gadījumā pieņemt tiesību normu, kas paredz, ka šādos
gadījumos EEZ noteikumiem ir augstāks spēks.”Nolīguma
VII daļā, kuras nosaukums ir “Noteikumi par iestādēm”
(89.–120. pants), ir iekļautas četras nodaļas. Šīs daļas
1. nodaļa, kuras nosaukums ir “Asociācijas struktūra”, ietver
piecas iedaļas, no kurām pirmā attiecas uz EE zonas Padomi. EE zonas
Padome, kurā ietilpst Padomes locekļi un Eiropas Kopienu Komisijas
locekļi, kā arī viens valdības loceklis no katras EBTA valsts valdības,
ir atbildīga par vispārējo vadlīniju izstrādi un par politisko impulsu
nolīguma ieviešanai. Otrā iedaļa attiecas uz Apvienoto komiteju, kurā
ietilpst līgumslēdzēju pušu pārstāvji un kas nodrošina nolīguma
ieviešanu un pārrauga tā darbību. Trešā iedaļa, kuras nosaukums ir “EEZ
tiesas”, ietver šādus noteikumus:“95. pants1.      Ar
šo tiek izveidota neatkarīga EEZ Tiesa, kas ir funkcionāli integrēta
Eiropas Kopienu Tiesā. EEZ Tiesa veic funkcijas, kas minētas
96. pantā. Katra EBTA valsts ieceļ vienu tiesnesi.2.      Tiesā, kad tā sanāk plēnumā (1), ir pieci Eiropas Kopienu Tiesas tiesneši un trīs EBTA valstu tiesneši, ko ieceļ rotācijas kārtā.3.      Pēc
Tiesas lūguma EEZ Padome Tiesai var atļaut veidot palātas ar trim vai
pieciem tiesnešiem (2).4.      Tiesas
priekšsēdētāja amatu pārmaiņus ieņem viens no Eiropas Kopienu Tiesas
tiesnešiem un viens no EBTA valstu ieceltajiem tiesnešiem.96. pants1.      EEZ Tiesas jurisdikcijā ir:a)      strīdu izšķiršana starp līgumslēdzējām pusēm;b)      prasības, kas ierosinātas saistībā ar uzraudzības procedūru, kas attiecas uz EBTA valstīm;c)      apelācijas par lēmumiem konkurences jomā, kurus pieņēmusi EBTA uzraudzības iestāde.2.      EEZ Tiesā var vērsties:a)      EEZ
Apvienotā komiteja vai līgumslēdzējas puses, lai izšķirtu strīdus
saskaņā ar 117. pantu;b)      fiziska
vai juridiska persona vai EBTA Uzraudzības iestāde, pārsūdzot EEZ
Pirmās instances tiesas lēmumus konkurences jomā saskaņā ar
102. pantu;c)      EK
Komisija vai EBTA Uzraudzības iestāde kompetences konfliktu gadījumos
saistībā ar IV daļas 1. nodaļas noteikumiem.3.      Turklāt
saskaņā ar starp EBTA valstīm noslēgtu atsevišķu nolīgumu, ar kuru tiek
izveidota EBTA Uzraudzības iestāde, EEK Tiesā var vērsties:a)      EBTA
Uzraudzības iestāde saskaņā ar uzraudzības procedūru, kas minēta
116. pantā attiecībā uz EBTA valstu saistību izpildi saskaņā ar šo
nolīgumu;b)      EBTA valsts vai fiziska vai juridiska persona ar prasību pret EBTA Uzraudzības iestādi.97. pantsIesaistītās
līgumslēdzējas puses un uzraudzības iestādes, t.i., EK Komisija un EBTA
Uzraudzības iestāde vajadzības gadījumā veic nepieciešamos pasākumus,
lai izpildītu EEZ Tiesas spriedumus.98. pantsEEZ Tiesai ir neierobežota jurisdikcija attiecībā uz sodiem, ko piespriež EBTA Uzraudzības iestāde.99. pantsPrasībām,
kas ierosinātas EEZ Tiesā, nav atliekošas iedarbības. Tomēr, ja EEZ
Tiesa uzskata, ka apstākļi to prasa, tā var likt apturēt apstrīdētā
tiesību akta piemērošanu.100. pantsJa
prasība ierosināta saskaņā ar 96. panta 2. punkta
b) apakšpunktu vai 3. punktu, EEZ Tiesa var noteikt visus
vajadzīgos pagaidu pasākumus.101. pants1.      Ar
šo tiek izveidota neatkarīga EEZ Pirmās instances tiesa, kas ir
saistīta ar EEZ Tiesu. Tā nodrošina tiesisku kontroli pār EBTA
Uzraudzības iestādes lēmumiem saistībā ar konkurences noteikumiem, kas
attiecas uz uzņēmumiem. Katra EBTA valsts ieceļ vienu tiesnesi.2.      EEZ
Pirmās instances tiesā ir trīs tiesneši, ko rotācijas kārtā ieceļ EBTA
valstis, un divi Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas tiesneši.3.      Tiesas
priekšsēdētāja amatu pārmaiņus ieņem viens no EBTA valstu ieceltajiem
tiesnešiem un viens no Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas
tiesnešiem.102. pantsEEZ
Pirmās instances tiesas jurisdikcijā ir izskatīt un izlemt pirmajā
instancē prasības, ko fiziskas vai juridiskas personas ierosinājušas
pret EBTA Uzraudzības iestādes lēmumu saistībā ar uzņēmumiem piemērojamo
konkurences noteikumu īstenošanu, ja šis lēmums adresēts šai personai
vai ja tas šo personu skar tieši un individuāli.Arī EEZ Pirmās instances tiesai ir jurisdikcija, kas no 98. līdz 100. pantam noteikta EEZ Tiesai.EEZ
Pirmās instances tiesas jurisdikcijā ir arī pieņemt lēmumus par
prasībām pret EBTA Uzraudzības iestādi saskaņā ar noteikumiem, kas
jāparedz atsevišķā nolīgumā starp EBTA valstīm, ar kuru tiek izveidota
EBTA Uzraudzības iestāde.103. pants1.      EEZ
tiesas un EEZ Pirmās instances tiesas Statūti, tostarp noteikumi par
abu tiesu darba organizāciju, tiesnešu un priekšsēdētāju iecelšanu un
par to amata pienākumiem, ir iekļauti 33. protokolā (3).2.      EEZ
Tiesa un EEZ Pirmās instances tiesa izstrādā savus reglamentus, kam
vajadzīgs Padomes apstiprinājums.104. pants1.      Lai
nodrošinātu iespējami vienādu šā nolīguma interpretāciju, pilnīgi
neskarot tiesu neatkarību, EEZ Tiesa, EEZ Pirmās instances tiesa,
Eiropas Kopienu Tiesa, Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa un EBTA
valstu tiesas, piemērojot un interpretējot attiecīgi šā nolīguma
noteikumus vai Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma un Eiropas
Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līguma noteikumus ar grozījumiem
vai papildinājumiem, vai tiesību aktus, kas pieņemti atbilstīgi tiem, ja
tie pēc būtības ir identiski noteikumiem šajā nolīgumā, ņem vērā
principus, kas ietverti attiecīgos citu tiesu pieņemtajos lēmumos.EEZ
Apvienotā komiteja izveido informācijas apmaiņas sistēmu attiecībā uz
pēdējās instances tiesu spriedumiem. Šajā sistēmā ietilpst:a)      šo
tiesu spriedumu par interpretāciju un piemērošanu šim nolīgumam, no
vienas puses, un Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumam un
Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līgumam ar grozījumiem vai
papildinājumiem, no otras puses, kā arī tiesību aktiem, kas pieņemti
atbilstīgi tiem tiktāl, ciktāl tie attiecas uz kādiem noteikumiem, kuri
pēc būtības ir identiski noteikumiem šajā nolīgumā, nosūtīšana Eiropas
Kopienu Tiesas sekretāram;b)      šo
spriedumu klasificēšana, ko veic Eiropas Kopienu Tiesas sekretārs,
ietverot, ja vajadzīgs, tulkojumu un kopsavilkumu sagatavošanu un
publicēšanu;c)      vajadzīgo
dokumentu paziņošana katras līgumslēdzējas puses noteiktajām
kompetentajām valsts iestādēm, ko veic Eiropas Kopienu Tiesas sekretārs.2.      Noteikumi
attiecībā uz iespēju EBTA valstij ļaut kādai tiesai vai tribunālam lūgt
Eiropas Kopienu Tiesu lemt (4) par kāda EEZ noteikuma interpretāciju ir izstrādāti 34. protokolā.105. pantsEBTA
Uzraudzības iestādes un EK Komisijas lēmumi, ar kuriem uzliek
finansiālas saistības personām, izņemot valstis, atbilstīgi šim
nolīgumam ir izpildāmi. Tas pats attiecas uz EEZ Tiesas, EEZ Pirmās
instances tiesas, Eiropas Kopienu Tiesas un Eiropas Kopienu Pirmās
instances tiesas spriedumiem atbilstīgi šim nolīgumam.Izpildi
regulē tās valsts civilprocesa normas, kuras teritorijā izpilde notiek.
Lēmumam pievieno rīkojumu par tā izpildi, un vienīgā formalitāte ir
lēmuma autentiskuma pārbaude, ko veic iestāde, kuru katra līgumslēdzēja
puse šim nolūkam ieceļ un par kuru paziņo pārējām līgumslēdzējām pusēm,
EBTA Uzraudzības iestādei, EK Komisijai, EEZ Tiesai, EEZ Pirmās
instances tiesai, Eiropas Kopienu Tiesai un Eiropas Kopienu Pirmās
instances tiesai.Kad pēc attiecīgās puses
lūguma šīs formalitātes ir izpildītas, tā var uzsākt izpildi saskaņā ar
tās valsts likumiem, kuras teritorijā izpilde notiek, vēršoties tieši
kompetentajā iestādē.Izpildi var atlikt
tikai ar EEZ Tiesas vai EEZ Pirmās instances tiesas lēmumu. Sūdzības par
nepareizu izpildi tomēr ir attiecīgo valstu tiesu jurisdikcijā.”Līguma
34. protokols, uz kuru ir atsauce 104. panta 2. punktā
un kura nosaukums ir “Protokols Nr. 34 par EBTA valstu tiesu
iespēju lūgt Eiropas Kopienu Tiesu pieņemt lēmumu par EK noteikumiem
atbilstošo EEZ noteikumu interpretāciju”, ir formulēts šādi:“1. pantsJa
lietā, ko izskata EBTA valsts tiesa, rodas jautājums par tādu nolīguma
noteikumu interpretāciju, kas pēc būtības ir identiski Eiropas Kopienu
dibināšanas līgumu noteikumiem, kas grozīti vai papildināti, vai tiesību
aktiem, kas pieņemti saskaņā ar tiem, attiecīgā tiesa, ja tā uzskata
par vajadzīgu, var lūgt Eiropas Kopienu Tiesu pieņemt lēmumu šajā
jautājumā.2. pantsEBTA
valsts, kas gatavojas izmantot šo protokolu, paziņo depozitāram un
Eiropas Kopienu Tiesai, kādā mērā un ar kādiem nosacījumiem šis
protokols tiks piemērots tās tiesām.3. pantsDepozitārs paziņo līgumslēdzējām pusēm par visiem paziņojumiem saskaņā ar 2. pantu.”Attiecīgi
nolīguma VII daļas 1. nodaļas 4. un 5. iedaļa
attiecas uz parlamentāro sadarbību un ekonomisko un sociālo partneru
sadarbību.Šīs daļas 2. nodaļa ir veltīta lēmumu pieņemšanas procedūrai.Šīs daļas 3. nodaļa, kuras nosaukums ir “Uzraudzības procedūra un strīdu izšķiršana”, ietver šādus noteikumus:“116. pants1.      EBTA
valstis izveido neatkarīgu uzraudzības iestādi (EBTA Uzraudzības
iestāde), kā arī izstrādā procedūras, kas ir līdzīgas Kopienas
procedūrām, ietverot procedūras, lai nodrošinātu saistību izpildi
atbilstīgi šim nolīgumam un likumības kontroli EBTA Uzraudzības iestādes
aktiem konkurences jomā.Šā nolīguma
saistību izpildi uzrauga EBTA Uzraudzības iestāde, no vienas puses, un
EK Komisija, no otras puses, darbojoties saskaņā ar Eiropas Ekonomikas
kopienas dibināšanas līgumu, Eiropas Ogļu un tērauda kopienas
dibināšanas līgumu un šo nolīgumu.2.      Lai
nodrošinātu vienādu uzraudzību visā EEZ, EBTA Uzraudzības iestāde un EK
Komisija sadarbojas, apmainās ar informāciju un savstarpēji apspriežas
par uzraudzības politikas jautājumiem un konkrētiem gadījumiem.3.      EK
Komisija un EBTA Uzraudzības iestāde saņem sūdzības saistībā ar šā
nolīguma piemērošanu (5). Tās informē viena otru par saņemtajām sūdzībām.4.      Katra
šī organizācija izskata visas sūdzības, kas ir tās kompetencē, un
nosūta otrai organizācijai tās sūdzības, kuras ir šīs organizācijas
kompetencē.5.      Ja
abas šīs organizācijas nevar vienoties par veicamajiem pasākumiem
saistībā ar sūdzību vai saistībā ar izskatīšanas rezultātiem, viena no
tām var nodot jautājumu EEZ Apvienotajai komitejai, kura to izskata
saskaņā ar 117. panta noteikumiem.117. pants1.      EEZ
Apvienotā komiteja vai līgumslēdzēja puse var celt prasību EEZ Tiesā
par strīdu, kas attiecas uz šā nolīguma piemērošanu (6), saskaņā ar turpmāk minētiem noteikumiem.2.      EEZ
Apvienotajai komitejai tiek sniegta visa informācija, kas varētu būt
noderīga, lai varētu rūpīgi izpētīt situāciju, izšķirot strīdus un
meklējot noregulējumu, kas būtu pieņemams līgumslēdzējām pusēm.3.      Līgumslēdzēja
puse var celt prasību par strīdu EEZ Tiesā. Tomēr vispirms tā šo
jautājumu iesniedz izskatīšanai EEZ Apvienotajā komitejā. Ja strīds nav
izšķirts pēc divām secīgām komitejas sanāksmēm, tad vai nu komiteja, ja
nav noteikts citādāk, vai līgumslēdzēja puse var iesniegt šo jautājumu
izskatīšanai EEZ Tiesā. Kopienas vārdā prasību par strīdu EEZ Tiesā ceļ
EK Komisija.”IV – Iestāžu un valdību iesniegto rakstveida apsvērumu kopsavilkums Vispārīgi novērojumiKomisija
uzsver, ka šis nolīgums ievērojami atšķiras no asociācijas nolīgumiem,
ko Kopiena līdz šim noslēgusi. Nolīgumā tiek pārņemts ne tikai tā
parakstīšanas brīdī esošais acquis communautaire, bet arī Kopienu
tiesības, lai īstenotu pasākumus jomās, uz kurām šis nolīgums attiecas.
Attiecībā uz nolīguma saturu Komisija uzsver, ka saikne starp Kopienu
un EBTA valstīm balstās tieši uz EEK līgumu un tiesību aktiem, ko
Kopienas iestādes atbilstoši tiem ir pieņēmušas. No vienas puses,
nolīgumā paredzētā lēmumu pieņemšanas procedūra atspoguļo vēlmi uz EE
zonu attiecināt acquis communautaire un tā attīstību, vienlaikus
saglabājot Kopienas lēmumu autonomiju, un, no otras puses, respektēt
suverēno valstu gribu, kas nevēlas nolīgumā paredzētajām iestādēm nodot
savu kompetenci vai piešķirt likumdošanas varu.Nolīguma
mērķis ir izveidot viendabīgu ekonomikas telpu, kurā cik vien iespējams
vienādi vajadzētu piemērot tiesības, kas pēc būtības ir identiskas
tiesībām, kas ir spēkā EEK iekšienē.Vēlreiz
atgādinot, ka nolīgumā paredzētajai tiesu sistēmai ir trīs mērķi,
proti, domstarpību izšķiršana starp līgumslēdzējām pusēm, EBTA iekšējo
konfliktu risināšana un juridiskās vienotības nostiprināšana EE zonā,
Komisija precizē, ka šīs dažādās kompetences īstenos Eiropas Ekonomikas
zonas Tiesa (turpmāk tekstā – “EEZ Tiesa”), kas ir neatkarīga, bet
funkcionāli integrēta Eiropas Kopienu Tiesā, un EEZ Pirmās instances
tiesa – arī neatkarīga, bet saistīta ar EEZ Tiesu, vai arī pati Eiropas
Kopienu Tiesa. Tas, ka gan EEZ Tiesas, gan EEZ Pirmās instances tiesas
sastāvā tiks iekļauti Eiropas Kopienu Tiesas tiesneši, tiem ļaus, no
vienas puses, likt lietā savu lielo pieredzi darbā ar Kopienu tiesībām
un, no otras puses, īstenot šo tiesību projicēšanu EE zonā un tādējādi
nodrošināt vienādu šo tiesību piemērošanu.Lai
izšķirtu domstarpības starp līgumslēdzējām pusēm, EEZ Tiesā var
vērsties vai nu Apvienotā komiteja vai, ja Apvienotā komiteja nav
atrisinājusi konfliktu pēc divām secīgām sanāksmēm, tieši viena no
līgumslēdzējām pusēm.Attiecībā uz EBTA
iekšējiem konfliktiem var izšķirt divus konfliktu veidus. Pirmkārt –
domstarpības starp uzraudzības iestādi un EBTA dalībvalstīm, proti, ar
pārkāpumiem saistīto procedūru, ko EBTA uzraudzības iestādei nācies
ierosināt pret EBTA dalībvalstīm par nolīgumā noteikto pienākumu
nepildīšanu, kā arī apelācijas par lēmumiem, ko šī iestāde pieņēmusi
valsts atbalstu jomā. Šie jautājumi būs jārisina EEZ Tiesai. Otrkārt –
konkurences lietās, kuras EEZ Pirmās instances tiesa būs kompetenta
izskatīt pirmajā instancē, ar apelāciju par šīs tiesas lēmumiem varēs
vērsties EEZ Tiesā.Attiecībā uz juridiskās
vienotības stiprināšanu nolīgumā paredzētas trīs atšķirīgas procedūras.
Pirmā procedūra lielā mērā atbilst procedūrai, kas tika ieviesta ar
protokolu Nr. 2, kas pievienots konvencijai par jurisdikciju un
nolēmumu izpildi civillietās un komerclietās (Lugāno konvencija), par
vienādu šīs konvencijas interpretāciju. Otrā procedūra paredz EBTA
valstīm iespēju iestāties prejudiciālā nolēmuma lietās, ko izskata
Eiropas Kopienu Tiesa. Trešā procedūra dod iespēju EBTA valstu tiesām
vērsties Eiropas Kopienu Tiesā, lai tā sniegtu prejudiciālu nolēmumu par
jebkuru jautājumu, kas saistīts ar nolīguma interpretāciju.Paredzētā
tiesu sistēma, kā norāda Komisija, ļauj izvairīties no vairākām
nevēlamām parādībām. Piemēram, šī sistēma ļauj izvairīties no tā, ka
kāda cita tiesa, nevis Eiropas Kopienu Tiesa būtu kompetenta sniegt
prejudiciālu nolēmumu par nolīguma interpretāciju, vai no tā, ka
nolīguma piemērošana, ko īsteno EEZ Tiesa, notiktu, neievērojot Kopienu
tiesības un Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru, vai no tā, ka konkurences
normas tiktu piemērotas nekoordinēti un ka uzņēmēji nevarētu paļauties
uz tiesas kontroli, izmantojot prejudiciālo nolēmumu tiesvedību, vai arī
no tā, ka EBTA valstis tiktu pakļautas ārvalstu tiesām.Komisija vēlas saņemt Tiesas atzinumu par četriem jautājumiem:1)      Vai
Eiropas Kopienu Tiesas tiesnešu līdzdalība EEZ Tiesā ir saderīga ar
1977. gada 26. aprīļa Eiropas Kopienu Tiesas atzinumu
(projekts nolīgumam, ar ko izveido Eiropas upju un ezeru kuģniecības
pārtraukšanas fondu, atzinums 1/76, Recueil, 741. lpp.)?2)      Vai
tas, ka uz EBTA dalībvalstīm tiks attiecinātas tiesības iestāties
lietās, ko izskata Eiropas Kopienu Tiesa, atbilst EEK līgumam?3)      Vai
pastāv iespēja atļaut EBTA dalībvalstu tiesām iesniegt Eiropas Kopienu
Tiesā jautājumus par nolīguma interpretāciju, neizdarot izmaiņas EEK
līgumā?4)      Vai EEK līguma 238. pants pieļauj nolīgumā paredzētās tiesu sistēmas izveidošanu?Par Eiropas Kopienu Tiesas locekļu līdzdalību citā tiesāKomisija
apsver, vai būtu jāuzskata, ka, ņemot vērā iepriekš minēto atzinumu
1/76, Eiropas Kopienu tiesneši nedrīkst būt citas tiesas sastāvā vai ka
tomēr šis atzinums uz šo gadījumu neattiecas. Šajā ziņā Komisija
precizē, ka pašlaik izskatāmais nolīgums atšķiras no nolīguma, kas tika
izskatīts atzinumā 1/76. No vienas puses, EEZ Tiesai neesot tādas
jurisdikcijas, kāda bija piešķirta Eiropas upju un ezeru kuģniecības
pārtraukšanas fonda Tiesai, proti, pieņemt prejudiciālus nolēmumus par
nolīgumu, un, no otras puses, EEZ Tiesa un EEZ Pirmās instances tiesa –
neskarot to tiesas neatkarību – tiks funkcionāli integrētas Eiropas
Kopienu Tiesā.Spānijas valdība norāda, ka
atbilde uz uzdoto jautājumu var būt tikai noliedzoša vairāku iemeslu
dēļ. Pirmkārt, EEK līguma 167. panta noteikumu un Eiropas Kopienu
Tiesas Statūtu 2., 4. un 16. panta mērķis ir garantēt, lai
Tiesa spētu pildīt tai uzticēto uzdevumu, proti, pilnīgi objektīvi un,
nepieļaujot nekādu spiedienu vai aizspriedumus, nodrošināt tiesiskumu
Līgumu interpretēšanā un piemērošanā.Otrkārt,
Tiesa atzinumā 1/76 ir pasludinājusi, ka nolīgums par Eiropas upju un
ezeru kuģniecības pārtraukšanas fondu nav saderīgs ar EEK līgumu, jo
šajā nolīgumā paredzētajā tiesā bija iekļauti seši Eiropas Kopienu
Tiesas locekļi, kas kā nolīgumā paredzētās tiesas locekļi varēja pieņemt
lēmumus par jautājumiem, kas tiem būtu jāizskata arī kā Eiropas Kopienu
Tiesas locekļiem, tādējādi kaitējot pilnīgai objektivitātei, kādai
jābūt Eiropas Kopienu Tiesas darba pamatā. Tāda pati situācija varētu
rasties arī šajā gadījumā. Var gadīties, ka Eiropas Kopienu Tiesas
tiesneši, būdami EEZ Tiesas locekļi, interpretē un piemēro Kopienas
tiesību normas, kuras viņiem vēlāk vajadzēs vēlreiz interpretēt vai
piemērot, bet jau kā Eiropas Kopienu Tiesas locekļiem. Spānijas valdība
uzskata, ka šādā gadījumā tiesnesis, kas būs piedalījies EEZ Tiesas
apspriedēs, vairs nespēs pieņemt lēmumus atbilstoši pieprasītajai
objektivitātei. Iepriekš minētajā atzinumā arī norādīts, ka tad, ja šis
tiesnesis atbilstoši Tiesas Statūtu 16. pantam atturētos, Tiesa,
iespējams, nevarētu nodrošināt kvorumu, kāds noteikts Statūtu
15. pantā.Spānijas valdība pievieno
vēl trīs precizējumus. Tā, pirmkārt, uzsver, ka, lai arī EEZ Tiesa nav
kompetenta sniegt prejudiciālus nolēmumus par nolīguma interpretāciju,
tas neattiecas uz Eiropas Kopienu Tiesu, kas atbilstoši tās judikatūrai
vienmēr būs kompetenta sniegt prejudiciālu nolēmumu par jebkura starp
Kopienu un EBTA valstīm noslēgta nolīguma interpretāciju. Tāpēc šis
gadījums nekādi neietekmē vai nemaina iepriekš minētā atzinuma 1/76
nosacījumu būtību.Spānijas valdība tālāk
norāda, ka nav vienisprātis ar Komisiju, pēc kuras domām atzinumu 1/76
šajā gadījumā nevar piemērot, jo EEZ Tiesa un EEZ Pirmās instances tiesa
ir funkcionāli integrētas Eiropas Kopienu Tiesā. Nolīgumā iekļauto
noteikumu par iestādēm 7. pantā tomēr tiek norādīts, ka EEZ Tiesa
ir neatkarīga institūcija un ka tā nekādā veidā nav pakļauta Eiropas
Kopienu Tiesai.Visbeidzot, Spānijas valdība
konstatē, ka 104. pants noteikumos par iestādēm, kas iekļauti
nolīguma projektā, nedod atbildi uz jautājumu, cik lielā mērā EEZ Tiesas
spriedums ir saistošs Eiropas Kopienu Tiesai, kad tā izskata kādu
jautājumu, par kuru EEZ Tiesa jau ir pieņēmusi nolēmumu.Beļģijas
valdība piekrīt Komisijas analīzei par atzinuma 1/76 piemērojamību. EEZ
Tiesai nebūs jurisdikcijas sniegt prejudiciālus nolēmumus pretēji tam,
kā bija paredzēts attiecībā uz Eiropas [upju un ezeru kuģniecības]
pārtraukšanas fonda Tiesu. Turklāt EEZ Tiesa funkcionāli būs integrēta
Eiropas Kopienu Tiesā, bet pilnībā saglabās savu neatkarību. Eiropas
Kopienu Tiesas tiesnešu līdzdalība nemaina EEZ Tiesas juridisko būtību.
Attiecībā uz to, ka tai nav jurisdikcijas pieņemt prejudiciālus
nolēmumus, Beļģijas valdība norāda, ka gan Eiropas Kopienu Tiesai, gan
EEZ Tiesai ir jāpieņem lēmumi par vienām un tām pašām Kopienu tiesību
normām.Apvienotās Karalistes valdība
norāda, ka apstāklis ka Eiropas Kopienu Tiesas tiesneši ir EEZ Tiesas
locekļi, ir saderīgs ar EEK līgumu un atzinumu 1/76. Eiropas Kopienu
Tiesas argumentācija šajā atzinumā bija pamatota ar to, ka jurisdikcija
sniegt prejudiciālus nolēmumus par nolīguma interpretāciju fonda tiesai
bija piešķirta līdztekus Eiropas Kopienu Tiesas jurisdikcijai.Eiropas
Kopienu Tiesas Statūtu 16. panta pirmā daļa, saskaņā ar kuru
tiesnesis nevar piedalīties tādas lietas izskatīšanā, kurā viņš iepriekš
ir bijis advokāts, padomdevējs vai tiesnesis, padara neiespējamu vienā
un tajā pašā lietā būt gan tiesnesim, gan vienai no pusēm. Tas
neattiecas uz situāciju, kad tiesnesis secīgi piedalās dažādās lietās,
kuras attiecas uz līdzīgiem vai pat identiskiem jautājumiem, kā tas
notiek, kad Eiropas Kopienu Tiesa sniedz prejudiciālu nolēmumu par
juridiskiem jautājumiem, kas ir līdzīgi vai identiski tiem, par kuriem
tā jau ir lēmusi tiesvedībā par pienākumu nepildīšanu, kas ierosināta
atbilstoši Līguma 169. pantam. Tā kā Tiesai nav saistoši tās
iepriekšējie lēmumi, tā vienmēr var novirzīties no savas agrākās
judikatūras un izlemt kādu juridisku jautājumu citādāk.Izanalizējot
nolīgumu un saistītos dokumentus, uz kuriem attiecas atzinums 1/76,
Apvienotās Karalistes valdība secina, ka minētajā lietā būtu bijis
iespējams, ka attiecīgos Kopienu tiesnešus būtu ietekmējuši iepriekšējie
fonda tiesas lēmumi. Tādējādi acquis communautaire netieši būtu
varējis notikt kaitējums, piemēram, starptautisko publisko tiesību
principu ietekmes dēļ, kuri Kopienu tiesiskās kārtības kontekstā ir
tikuši aizstāti. Šāda riska dēļ Eiropas Kopienu Tiesa esot nolēmusi savā
atzinumā 1/76 vērsties pret to, ka Tiesas tiesneši būtu arī fonda
tiesas locekļi.Turklāt Apvienotā Karaliste
norāda, ka grūtības, kuras bija iesniegtā pieteikuma sniegt
atzinumu 1/91 pamatā, ievērojami atšķiras no tām, kas bija
pieteikuma sniegt atzinumu 1/76 pamatā. Galvenā problēma attiecībā
uz normām saistībā ar kuģniecības pārtraukšanas fondu bija tāda, ka
Eiropas Kopienu Tiesas tiesnešiem, kam esot bijis paredzēts būt arī
fonda tiesas locekļiem, bija jāpilda divi savstarpēji nesavietojami
uzdevumi. No vienas puses, viņiem kā Eiropas Kopienu Tiesas locekļiem
bija jāaizsargā acquis communautaire, interpretējot dažādus
iestāžu pieņemtus tiesību aktus, un, no otras puses, kā fonda tiesas
locekļiem – jāuzrauga tiesību sistēma, kas balstīta uz tādu
starptautisko publisko tiesību principiem, kas atšķiras no tiem
principiem, uz kuriem balstīts acquis communautaire. Pēc
Apvienotās Karalistes domām, nolīgums šajā ziņā nerada nekādas grūtības,
ja vien Eiropas Kopienu Tiesas un EEZ Tiesas tiesnešiem būs jāpiemēro
vienas un tās pašas normas un vieni un tie paši principi un tādējādi
jāaizsargā acquis communautaire.Attiecībā
uz EEZ Tiesas sastāvu Apvienotās Karalistes valdība norāda, ka tās
locekļi būs pieci no trīspadsmit Eiropas Kopienu Tiesas locekļiem. Tā kā
plēnumā var būt septiņi tiesneši, nevarētu būt grūtības sasaukt
plēnumu, kura locekļi nebūtu piedalījušies iepriekšējā EEZ Tiesas lēmuma
pieņemšanā. Ja piecu Eiropas Kopienu Tiesas tienešu piedalīšanās EEZ
Tiesas darbā radītu administratīvas problēmas, EEK līguma
165. pantā ir paredzēts mehānisms, ar kura palīdzību varētu
atrisināt situāciju, kas rastos pēc nolīguma pieņemšanas. Paplašinātās tiesības iestāties lietāsKomisija
norāda, ka Eiropas Kopienu Tiesa jau ir atļāvusi trešo valstu
iestāšanos lietās, pamatojoties uz Statūtu 37. pantu. Tomēr šajā
gadījumā runa ir par sistemātiskākām tiesībām, tāpēc par
prejudiciālajiem jautājumiem būtu jāziņo arī EBTA dalībvalstīm, tāpat kā
par tiem tiek ziņots dalībvalstīm. Tāpēc Komisija apsver, vai
nevajadzētu grozīt Statūtu 20. pantu.Spānijas
valdība norāda, ka atbildei uz otro jautājumu jābūt apstiprinošai.
Statūtu 20. pants ir pietiekami skaidrs. Tas nepārprotami paredz,
ka tikai paziņojumu adresāti, kuru saraksts ir izsmeļošs, drīkst
iesniegt rakstveida apsvērumus un uzstāties tiesas sēdēs prejudiciāla
nolēmuma tiesvedībā. Lai gan Tiesa nekad nav lēmusi par iespēju trešajai
valstij iesniegt apsvērumus prejudiciāla nolēmuma lietā, tā tomēr ir
sniegusi ierobežojošu interpretāciju attiecībā uz Statūtu 20. pantā
minēto ieinteresēto pušu sarakstu.Spānijas
valdība norāda, ka Komisija, pieminot Statūtu 37. pantu, ir
sajaukusi divus tiesvedības veidus, kas ir pilnīgi atšķirīgi. Gadījumā,
kad puse iestājas, lai atbalstītu kādas puses apsvērumus, ir vairākas
puses, kas aizstāv vairākus viedokļus, proti, pieteikuma iesniedzējs,
atbildētājs un trešā puse, kas parādās a posteriori. Atbilstoši Spānijas procesuālo tiesību terminoloģijai šo trešo pusi sauc par “coadyuvante”.
Iestājoties tā drīkst tikai atbalstīt kādas galvenās puses apsvērumus.
Šajā sakarā jāņem vērā, ka 37. pantā personām, kas nav dalībvalstis
vai Kopienu iestādes, tiesības iestāties lietā ir pakļautas diviem
nosacījumiem: no vienas puses, tām ir jānorāda pamatota interese lietas
atrisinājumā un, no otras puses, strīds nevar būt starp dalībvalstīm,
starp Kopienu iestādēm un dalībvalstīm vai starp Kopienu iestādēm.
Tāpēc, ja iestājas trešā valsts, ko Tiesa ir atļāvusi ar 1983. gada
23. februāra spriedumu lietā Chris International Foods/Komisija (91/82 un 200/82, Recueil, 417. lpp.), ir jāievēro abi šie nosacījumi.Spānijas
valdība secina, ka Statūtu 20. pants ir jāgroza, ja izrādītos
nepieciešams, lai visas EBTA valstis varētu sniegt apsvērumus saistībā
ar prejudiciāla nolēmuma tiesvedību, un ka 37. pants attiecas tikai
uz iestāšanos lietā tiešās prasības gadījumā, lai atbalstītu kādas
galvenās puses apsvērumus. Iestāšanās lietā pilnīgi atšķiras no
piedalīšanās prejudiciāla nolēmuma tiesvedībā, un pat paplašināta
37. panta interpretācija nekādi nevarētu izmainīt skaidro un
precīzo 20. panta saturu.Beļģijas
valdība norāda, ka 37. pants noteikti ir jāpārskata, ja ir
vajadzīgs, lai EBTA valstis varētu iestāties trīs kategoriju strīdos,
kuros nevar iestāties juridiska persona. Lai EBTA valstīm, kas nav puses
tiesvedībā, atļautu iesniegt apsvērumus prejudiciāla nolēmuma
tiesvedībā, ir jāpārskata 20. pants.Apvienotās
Karalistes valdība uzskata, ka, lai EBTA valstis varētu iestāties
lietās, ko izskata Eiropas Kopienu Tiesa, ir jāmaina 37. pants. Ar
to, ka nolīgumā šīm valstīm tiek paredzētas tiesības iestāties lietās,
nepietiek, jo pats šis nolīgums nemaina Tiesas Statūtus. Tāpēc vajadzētu
izmantot EEK līguma 188. panta otrajā daļā noteikto procedūru. Šis
pants paredz, ka Padome pēc Tiesas lūguma, apspriedusies ar Komisiju un
Eiropas Parlamentu, var grozīt Statūtu III sadaļu. Apvienotās
Karalistes valdība arī uzskata, ka jāgroza 20. pants, lai EBTA
dalībvalstis varētu iesniegt apsvērumus prejudiciāla nolēmuma
tiesvedībā. Turklāt būtu jāgroza Statūtu 17., 18. un
39. pants. EBTA valstu tiesu iesniegtie prejudiciālie jautājumiSpānijas
valdība uzskata, ka atbildei uz trešo jautājumu jābūt noliedzošai.
Prejudiciālie jautājumi ir sadarbības starp Eiropas Kopienu Tiesu un
valsts tiesām instruments. Tiešās sekas šai sadarbībai starp tiesām ir
tādas, ka tikai dalībvalstu tiesu iestādēm ir tiesības vērsties Tiesā
saskaņā ar EEK līguma 177. pantu. Lai arī EBTA valstu tiesu
iestādes varētu vērsties Eiropas Kopienu Tiesā, būtu jāgroza EEK līguma
177. pants, pievienojot tekstam “kādas dalībvalsts tiesa” norādi uz
tiesu iestādēm no kādas trešās valsts, ar ko Kopiena ir noslēgusi
starptautisku nolīgumu.Beļģijas valdība uzskata, ka, lai EBTA valstu tiesas varētu vērsties Eiropas Kopienu Tiesā, 177. pants ir jāpārskata.Apvienotās
Karalistes valdība norāda, ka, pirmkārt, 177. pants attiecas arī
uz tādu kādas dalībvalsts tiesu, kas atrodas aizjūras teritorijās, kuras
regulē EEK līguma ceturtā daļa (skat. 1990. gada 12. decembra
spriedumu apvienotajās lietās C‑100/89 un C‑101/89 Kaefer un Procacci, Recueil, I‑4647. lpp.). Lai gan stricto sensu
šis pants ir piemērojams tikai attiecībā uz dalībvalstu tiesām, Eiropas
Kopienu Tiesa ir nospriedusi, ka šī panta otrā daļa ir piemērojama
attiecībā uz tiesu, kas nav kādas dalībvalsts tiesu sistēmas daļa, bet
atrodas teritorijā, kas ir pakļauta kādai dalībvalstij, ka Kopienu
tiesības šajā teritorijā ir piemērojamas ierobežotā mērā un ka Kopienu
tiesībās šajā sakarā ir paredzēts atbilstošs noteikums (1991. gada
3. jūlija spriedums lietā C‑355/89 Barr un Montrose, Recueil, I‑3479. lpp.).Apvienotā
Karaliste tālāk norāda, ka 177. pants ļauj Eiropas Kopienu Tiesai
pieņemt prejudiciālu nolēmumu par tādu starptautisku nolīgumu
interpretāciju, kur viena puse ir Kopiena. Eiropas Kopienu Tiesa var
pieņemt prejudiciālu nolēmumu arī par tādu nolīgumu interpretāciju, kas
noslēgti, piemērojot Līguma 220. pantu. Izskatāmais nolīgums ir
starptautisks nolīgums, kas noslēgts, piemērojot Līguma 238. pantu.
Tāpēc šis nolīgums vienlaicīgi ir gan starptautisks nolīgums, kas
noslēgts, piemērojot Līgumu, gan iestāžu pieņemts tiesību akts. Tātad
nekas Eiropas Kopienu Tiesai neliedz pieņemt prejudiciālu nolēmumu par
nolīguma interpretāciju. Iepriekš minētie Eiropas Kopienu Tiesas
spriedumi liecina par labu paredzēto noteikumu saderībai ar EEK līgumu. Līguma 238. pantsKomisija
apsver, vai 238. pants pieļauj tādu tiesu sistēmu, kādu ieviestu
nolīgums. Ja šis Līguma pants to nepieļautu, to vajadzētu grozīt tā, lai
tajā minētās īpašās procedūras ietvertu tiesu sistēmas ieviešanu, kas
funkcionāli būtu integrēta Eiropas Kopienu Tiesā un nodrošinātu Kopienu
tiesību īpašumu un veselumu.Spānijas
valdība uzskata, ka 238. pants veido pietiekamu pamatu, lai
Kopienas ar valstu savienībām vai starptautisku organizāciju varētu
slēgt asociācijas nolīgumus, kāds ir nolīgums, ko paredzēts slēgt ar
EBTA. Tomēr tā nav gadījumos, ja tāda nolīguma saturs nav saderīgs ar
Līgumu. Šajā gadījumā nesaderība rodas iecerētā tiesu mehānisma dēļ.
Tāpēc pirms nolīguma noslēgšanas ir jāgroza Līgums.Beļģijas
valdība norāda, ka 238. pants neļauj paredzētās tiesu sistēmas
ieviešanu pirms grozījumu veikšanas EEK līgumā. Principā nekas neliedz
grozīt Līguma 238. pantu. Tomēr būtu saprātīgāk grozīt arī citus
attiecīgos Līguma pantus, kā arī Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu pantus,
lai nodrošinātu pēc iespējas lielāku konsekvenci un tiesisko drošību.Apvienotās
Karalistes valdība uzskata, ka Līguma 238. pantā minētā “kopīgā
rīcība un īpašā procedūra” pieļauj, ka nolīgumos, uz kuriem attiecas šis
noteikums, tiek iekļautas tiesu procedūras. Šādas procedūras var pat
veicināt labāku šādu nolīgumu darbību. Tas jo sevišķi attiecas uz
noteikumiem, kas paredz iespējamo strīdu risināšanu tiesas ceļā, jo tie
sekmē, ka puses precīzi pilda nolīgumu. Tiesas nostājaI1.      Tiesa
atbilstoši Komisijas pieteikumam šajā atzinumā izskata tikai jautājumu,
vai tiesas kontroles sistēma, ko nolīgums paredz ieviest, ir saderīga
ar EEK līgumu. Citi nolīguma noteikumi, it īpaši tie, kas attiecas uz
lēmumu pieņemšanas procesu un kompetences sadali konkurences jomā, šajā
atzinumā netiek izskatīti.2.      Nolīgums
tiks slēgts starp valstīm, kas ir Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācijas dalībvalstis, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās
dalībvalstīm, no otras puses. Pamatojoties uz EEK līguma
238. pantu, Kopienas vārdā nolīgumu slēgs Padome pēc Eiropas
Parlamenta piekrišanas.3.      Nolīguma
mērķis ir izveidot Eiropas Ekonomikas zonu, ko veidos Kopienas
dalībvalstu un EBTA valstu teritorijas. No nolīguma preambulas izriet,
ka līgumslēdzējas puses iecerējušas izveidot dinamisku un viendabīgu
Eiropas Ekonomikas zonu, kas balstās uz kopīgiem noteikumiem un
vienādiem konkurences apstākļiem un kur ir piemēroti tās īstenošanas
līdzekļi, tostarp tiesu līmenī. Saskaņā ar nolīguma 1. pantu tas
paredz veicināt līgumslēdzēju pušu tirdzniecības un ekonomisko attiecību
nepārtrauktu un līdzsvarotu stiprināšanu vienlīdzīgos konkurences
apstākļos, kā arī vienu un to pašu noteikumu ievērošanu.4.      Normas,
kas jāpiemēro attiecībās starp valstīm, kas pieder EE zonai, attiecas
uz brīvu preču apriti, personu brīvu pārvietošanos un pakalpojumu un
kapitāla brīvu apriti, kā arī uz konkurences režīmu. Šīs normas būtībā
atbilst attiecīgajiem EEK līguma un EOTK līguma noteikumiem, kā arī
aktiem, kas pieņemti, piemērojot šos līgumus. Kā Komisija ir norādījusi
savā pieteikumā lūgt atzinumu, līgumslēdzējas puses atbilstoši tam, kā
Kopienu tiesības tiek radītas un kā tās attīstās un mainās, ir
iecerējušas tās attiecināt uz EE zonu, lai īstenotu pasākumus jomās, uz
kurām šis nolīgums attiecas.II5.      Mērķis
panākt juridisko vienotību tiesību piemērošanā un interpretācijā EE
zonā, kāds tas ir noteikts nolīguma 1. pantā, būtu jānodrošina ar
noteikumiem, kas teksta ziņā būtu identiski Kopienu tiesību
atbilstošajiem noteikumiem, un ieviešot attiecīgu tiesu sistēmu.6.      Nolīgums
paredz izveidot tiesu – EEZ Tiesu, kurai piesaistīta Pirmās instances
tiesa. EEZ Tiesas kompetence ir noteikta minētā nolīguma 96. panta
1. punktā. EEZ Tiesas jurisdikcijā būtu domstarpību izšķiršana
starp līgumslēdzējām pusēm, prasības, kas ierosinātas saistībā ar
uzraudzības procedūru, kas attiecas uz EBTA valstīm, un konkurences jomā
– apelācijas par lēmumiem, ko pieņēmusi EBTA Uzraudzības iestāde.7.      Tiesu sistēmā ir paredzēti arī šādi mehānismi:8.      Nolīguma
6. pants noteic, ka, ieviešot un piemērojot nolīguma noteikumus,
tie jāinterpretē saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru līdz šā
nolīguma parakstīšanas dienai attiecībā uz atbilstošajiem EEK līguma un
EOTK līguma noteikumiem, kā arī atvasinātajiem Kopienu tiesību aktiem.9.      Nolīguma
104. panta 1. punkts paredz, ka, lai nodrošinātu iespējami
vienādu šā nolīguma interpretāciju, Eiropas Kopienu Tiesa, EEZ Tiesa, EK
Pirmās instances tiesa, EEZ Pirmās instances tiesa un EBTA valstu
tiesas, piemērojot vai interpretējot šā nolīguma noteikumus vai EEK
līguma un EOTK līguma noteikumus ar grozījumiem vai papildinājumiem, vai
tiesību aktus, kas pieņemti atbilstīgi tiem, ņems vērā principus, kas
ietverti attiecīgos citu tiesu pieņemtajos lēmumos.10.    Nolīguma
95. pants noteic, ka EEZ Tiesā ir astoņi tiesneši, no kuriem pieci
ir Eiropas Kopienu Tiesas tiesneši. Pēc Tiesas lūguma EEZ Padome var
atļaut EEZ Tiesai veidot palātas ar trim vai pieciem tiesnešiem. Ņemot
vērā izskatīšanai iesniegto strīdu būtību, EEZ Tiesas Statūtos tiks
precizēts līdzsvarots un atbilstošs Eiropas Kopienu Tiesas tiesnešu un
EBTA tiesnešu skaits. Nolīguma 101. pants paredz, ka EEZ Pirmās
instances tiesā ir pieci tiesneši, no kuriem trīs tiesnešus ieceļ EBTA
valstis, bet divi ir Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas tiesneši.11.    Protokolā
Nr. 34, uz kuru ietverta atsauce nolīguma 104. panta
2. punktā, ir iekļauti noteikumi, kas EBTA valstīm paredz iespēju
ļaut savām tiesām lūgt Eiropas Kopienu Tiesu lemt par kāda nolīguma
noteikuma interpretāciju.12.    Visbeidzot,
apostille, kas pievienota protokolam Nr. 34, EBTA valstīm paredz
tiesības iestāties lietās, kas iesniegtas izskatīšanai Eiropas Kopienu
Tiesā.III13.    Pirms
tiek izskatīti jautājumi, kas ierosināti Komisijas pieteikumā sniegt
atzinumu, ir jāsalīdzina nolīguma mērķi un konteksts, no vienas puses,
un Kopienu tiesību mērķi un konteksts, no otras puses.14.    Tas,
ka nolīguma noteikumi un atbilstošie Kopienu noteikumi ir identiski,
nenozīmē, ka tie arī noteikti būtu identiski jāinterpretē. Starptautisks
nolīgums ir jāinterpretē, ņemot vērā ne tikai tā formulējumu, bet arī
tā mērķus. 31. pants 1969. gada 23. maija Vīnes
konvencijā par starptautisko līgumu tiesībām šajā sakarā noteic, ka
līgums ir jāinterpretē labā ticībā, ievērojot tā jēdzienu parasto nozīmi
tajā kontekstā, kurā tie parādās, un ņemot vērā līguma priekšmetu un
mērķi.15.    Ja
salīdzina nolīguma noteikumu mērķus ar Kopienu tiesību mērķiem, ir
jākonstatē, ka nolīgums paredz līgumslēdzēju pušu tirdzniecības un
ekonomikas attiecībās ieviest brīvas tirdzniecības un konkurences
režīmu.16.    Bet
Kopienā brīvas tirdzniecības un konkurences režīms, ko nolīgums paredz
ieviest visā līgumslēdzēju pušu teritorijā, ir attīstījies un iekļāvies
Kopienu tiesiskajā kārtībā, kuras mērķi sniedzas tālāk nekā nolīguma
mērķi.17.    It
īpaši no EEK līguma 2., 8.a un 102.a panta izriet, ka tā
mērķis ir sasniegt ekonomisku integrāciju, izveidojot iekšējo tirgu un
ekonomisku un monetāru savienību. Turklāt Eiropas Vienotā akta
1. pants precizē, ka visu Kopienu līgumu mērķis ir veicināt reālus
panākumus ceļā uz Eiropas vienotību.18.    No
iepriekš minētā var secināt, ka EEK līguma noteikumi par brīvu apriti
un konkurenci nekādā ziņā paši par sevi nav uzskatāmi par mērķiem, bet
ka tie ir tikai līdzekļi šo mērķu sasniegšanai.19.    Arī nolīguma mērķa konteksts atšķiras no konteksta, kurā tiek īstenoti Kopienu mērķi.20.    EE
zona ir jāveido, balstoties uz starptautisku nolīgumu, kas būtībā rada
tiesības un pienākumus tikai starp līgumslēdzējām pusēm un kas neparedz
nekādu suverēnu tiesību nodošanu starpvaldību institūcijām, kas ar to
tiek izveidotas.21.    Turpretim
EEK līgums, lai arī noslēgts kā starptautisks līgums, tomēr ir
noteiktas tiesību kopienas konstitucionāls līgums. Saskaņā ar pastāvīgo
Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru Kopienu līgumi ir izveidojuši jaunu
tiesisko kārtību, kurai par labu valstis arvien plašākās jomās ir
ierobežojušas savas suverēnās tiesības un kuras subjekti ir ne tikai
dalībvalstis, bet arī to pilsoņi (skat. 1963. gada 5. februāra
spriedumu lietā 26/62, Van Gend en Loos, Recueil,
1. lpp.). Šādi izveidotu Kopienu tiesiskās kārtības būtiskākās
īpašības ir tās pārākums pār dalībvalstu tiesībām, kā arī tieša
iedarbība, kas piemīt lielam skaitam noteikumu, ko piemēro attiecībā uz
to pilsoņiem un pašām valstīm.22.    No
šiem apsvērumiem var secināt, ka tiesību normu vienotību visā EE zonā
nevar garantēt tādējādi, ka Kopienu tiesību noteikumu un nolīguma
atbilstošo noteikumu saturs ir identisks.23.    Tādēļ ir jāpārliecinās, vai nolīgums paredz citus līdzekļus, lai garantētu šo vienotību.24.    Nolīguma
6. panta mērķis ir to nodrošināt, paredzot, ka nolīguma normas
jāinterpretē saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru par
attiecīgajām Kopienu tiesību normām.25.    Tomēr
šis interpretācijas mehānisms neļauj nodrošināt iecerēto juridisko
vienotību, un tam pamatā ir divi iemesli.26.    Pirmkārt,
šis pants attiecas tikai uz Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru līdz šā
nolīguma parakstīšanas dienai. Ņemot vērā, ka Tiesas judikatūra
attīstīsies, būs grūti atšķirt jauno Tiesas judikatūru no vecās un,
tātad, pagātni no nākotnes.27.    Lai
gan nolīguma 6. pantā nav skaidri noteikts, vai tas attiecas uz
Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru visā tās kopumā, it īpaši judikatūru
par tiešo iedarbību un Kopienu tiesību aktu pārākumu, no nolīguma
35. protokola izriet, ka, neatzīstot tiešās iedarbības un pārākuma
principu, ko noteikusi Tiesas judikatūra, līgumslēdzējas puses attiecīgi
katra savā tiesiskajā kārtībā apņemas ieviest tikai valsts tiesību aktu
normu, kas ļautu nolīguma noteikumiem gūt pārsvaru pār pretējām valsts
tiesību aktu normām.28.    Jāsecina,
ka Eiropas Kopienu Tiesas judikatūras ievērošana, ko paredz nolīguma
6. pants, netiek attiecināta uz Tiesas judikatūras būtiskākajiem
elementiem, kas nav saderīgi ar nolīguma raksturiezīmēm. Tāpēc nolīguma
6. pants kā tāds nevar nodrošināt juridisko vienotību visā EE zonā
ne attiecībā uz pagātni, ne nākotni.29.    No
iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka vienotas tiesību
interpretācijas un piemērošanas EE zonā mērķa sasniegšanu apgrūtina
atšķirības, kādas pastāv starp nolīguma kontekstu un mērķi, no vienas
puses, un Kopienu tiesību kontekstu un mērķi, no otras puses.IV30.    Ņemot
vērā tikko norādīto pretrunu, ir jāpārbauda, vai iecerētā tiesu
sistēma, īstenojot tai atbilstošos mērķus, būtībā var apdraudēt Kopienu
tiesiskās kārtības autonomiju.31.    Pirmkārt,
šāda pārbaude attieksies uz līgumslēdzējas puses jēdziena
interpretāciju, ko EEZ Tiesai vajadzēs formulēt, īstenojot savu
jurisdikciju, un, otrkārt, uz šīs tiesas judikatūras ietekmi uz Kopienu
tiesību aktu interpretāciju.32.    Attiecībā
uz pirmo punktu ir jāatceras, ka saskaņā ar nolīguma 96. panta
1. punkta a) apakšpunktu EEZ Tiesas jurisdikcijā ir
domstarpību izšķiršana starp līgumslēdzējām pusēm un ka saskaņā ar šā
nolīguma 117. panta 1. punktu, lai izšķirtu šādas
domstarpības, EEZ Tiesā var vērsties EEZ Apvienotā komiteja vai
līgumslēdzēja puse.33.    Nolīguma
2. panta c) apakšpunkts definē līgumslēdzējas puses jēdzienu.
Attiecībā uz Kopienu un tās dalībvalstīm šis jēdziens atkarībā no
konkrētā gadījuma nozīmē vai nu Kopienu un tās dalībvalstis, vai arī
tikai Kopienu, vai tikai dalībvalstis. Izvēle starp šīm trim iespējām ir
jāizdara, katrā atsevišķā gadījumā ievērojot atbilstošos nolīguma
noteikumus un Kopienas un dalībvalstu attiecīgo kompetenci, kas izriet
no EEK līguma un EOTK līguma.34.    Tāpēc
EEZ Tiesai, izskatot strīdus, kas attiecas uz viena vai vairāku
nolīguma noteikumu interpretāciju, var nākties interpretēt jēdzienu
“līgumslēdzēja puse” nolīguma 2. panta c) apakšpunkta nozīmē,
lai noteiktu, vai jēdziens “līgumslēdzēja puse” apstrīdētās normas
nozīmē attiecas uz Kopienu, Kopienu un tās dalībvalstīm vai tikai
dalībvalstīm. EEZ Tiesai tādējādi būs jālemj par Kopienas un tās
dalībvalstu attiecīgo kompetenci jomās, uz kurām attiecas nolīguma
noteikumi.35.    Tātad
jurisdikcija, kas EEZ Tiesai piešķirta saskaņā ar nolīguma
2. panta c) apakšpunktu, 96. panta 1. punkta
a) apakšpunktu un 117. panta 1. punktu, var skart līgumos
noteikto jurisdikciju un tādējādi arī Kopienu tiesību sistēmas
autonomiju, kuras ievērošana Eiropas Kopienu Tiesai ir jānodrošina
saskaņā ar EEK līguma 164. pantu. Šī Eiropas Kopienu Tiesas
ekskluzīvā jurisdikcija ir nostiprināta EEK līguma 219. pantā,
saskaņā ar kuru, risinot domstarpības, kas saistītas ar šī līguma
interpretāciju vai piemērošanu, dalībvalstis apņemas neizmantot citas
domstarpību izšķiršanas metodes, kā tikai tās, ko paredz Līgums. EOTK
līguma 87. pants ietver tādu pašu normu.36.    Tāpēc šādas jurisdikcijas piešķiršana EEZ Tiesai nav saderīga ar Kopienu tiesībām.37.    Attiecībā
uz otro punktu vispirms jānorāda, ka starptautiskie nolīgumi, kas
noslēgti atbilstoši Līguma 228. pantā norādītajai procedūrai, ir
saistoši Kopienu iestādēm un tās dalībvalstīm un ka saskaņā ar pastāvīgo
Tiesas judikatūru šo nolīgumu noteikumi un šo institūciju pieņemtie
akti līdz ar to stāšanos spēkā kļūst par Kopienu tiesiskās kārtības
sastāvdaļu.38.    Šajā
sakarā ir jāprecizē, ka EEK līguma 177. panta pirmās daļas
b) punkta nozīmē izskatāmais nolīgums ir Kopienu iestādes tiesību
akts un ka līdz ar to Tiesas jurisdikcijā ir pieņemt prejudiciālu
nolēmumu par tā interpretāciju. Tās jurisdikcijā ir arī pieņemt lēmumu
saistībā ar šo nolīgumu, ja Kopienu dalībvalstis nepilda pienākumus, kas
tām ar nolīgumu uzlikti.39.    Taču,
ja starptautisks nolīgums paredz savu tiesu sistēmu, kurā ir tiesa,
kuras jurisdikcijā ir izšķirt domstarpības starp šā nolīguma
līgumslēdzējām pusēm un līdz ar to interpretēt tā noteikumus, šīs tiesas
nolēmumi ir saistoši Kopienu iestādēm, ieskaitot Eiropas Kopienu Tiesu.
Šie nolēmumi ir jāievēro arī tad, kad Eiropas Kopienu Tiesai saistībā
ar prejudiciālu jautājumu vai tiešo prasību ir jāpieņem lēmums par šī
starptautiskā nolīguma kā Kopienu tiesiskās kārtības sastāvdaļas
interpretāciju.40.    Principā
starptautisks nolīgums, kas paredz šādu tiesu sistēmu, var būt saderīgs
ar Kopienu tiesībām. Kopienas kompetence starptautisko attiecību jomā
un tās tiesībspēja slēgt starptautiskus nolīgumus noteikti ietver
iespēju pakļaut savu rīcību ar šiem nolīgumiem izveidotas vai noteiktas
tiesas lēmumiem attiecībā uz nolīgumu noteikumu piemērošanu un
interpretāciju.41.    Tomēr
izskatāmais nolīgums pārņem būtisku normu daļu, ieskaitot atvasināto
tiesību normas, kas regulē ekonomiskās un tirdzniecības attiecības
Kopienā un vairumā gadījumu ir Kopienu tiesiskās kārtības
pamatnoteikumi.42.    Tādējādi
ar šo nolīgumu Kopienu tiesiskajā kārtībā blakus noteiktai Kopienu
noteikumu grupai tiktu ieviests liels skaits tiesību normu ar identisku
formulējumu.43.    Turklāt
nolīguma preambulā un tā pirmajā pantā līgumslēdzējas puses ir
izteikušas nodomu nodrošināt vienādu nolīguma noteikumu piemērošanu
visās to teritorijās. Taču mērķis panākt vienādu piemērošanu un vienādus
konkurences apstākļus, kā tas norādīts nolīguma 6. pantā un
104. panta 1) apakšpunktā, katrā ziņā nozīmē gan šā nolīguma
noteikumu interpretēšanu, gan atbilstošo Kopienu tiesiskās kārtības
noteikumu interpretēšanu.44.    Lai
arī nolīguma 6. pants uzliek EEZ Tiesai pienākumu interpretēt
nolīguma noteikumus saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru līdz šā
nolīguma parakstīšanas dienai, EEZ Tiesai vairs nebūs šāda pienākuma
attiecībā uz lēmumiem, ko Eiropas Kopienu Tiesa pieņēmusi pēc šī datuma.45.    Līdz
ar to, lai sasniegtu nolīguma mērķi nodrošināt juridisko vienotību visā
EE zonā, ir jāinterpretē ne tikai tās normas, kas ietvertas
nolīgumā, bet arī atbilstošās Kopienu tiesību normas.46.    Tātad,
ietekmējot to, kā nākotnē tiks interpretētas Kopienu tiesību normas
brīvas aprites, pārvietošanās un konkurences jomā, šajā nolīgumā
paredzētais tiesu mehānisms skar EEK līguma 164. pantu un, plašāk,
pašus Kopienas pamatus.V47.    Draudus,
ko nolīgumā paredzētā tiesu sistēma rada Kopienu tiesiskās kārtības
autonomijai, nemazina tas, ka nolīguma 95. un 101. pants
paredz izveidot organisku saikni starp EEZ Tiesu un Eiropas Kopienu
Tiesu, nosakot, ka atsevišķi Eiropas Kopienu Tiesas tiesneši ir EEZ
Tiesas un tās palātu locekļi un ka arī atsevišķi Eiropas Kopienu Pirmās
instances tiesas tiesneši ir EEZ Pirmās instances tiesas locekļi.48.    Pilnīgi
pretēji – šo noteikumu piemērošana var vēl vairāk saasināt vispārīgās
problēmas, kādas izriet no nolīgumā paredzētās tiesu sistēmas.49.    Šajā
sakarībā ir jāatgādina, ka EEZ Tiesas uzdevums ir nodrošināt brīvas
tirdzniecības un konkurences režīma labu darbību starptautiska nolīguma
ietvaros, kas rada saistības tikai līgumslēdzējām pusēm.50.    Turpretī
Eiropas Kopienu Tiesai ir jānodrošina īpašas tiesiskās kārtības
ievērošana un jāveicina tās attīstība, lai sasniegtu mērķus, kas it
īpaši noteikti EEK līguma 2., 8.a un 102. pantā, un lai
dalībvalstu starpā izveidotu Eiropas Savienību, kā tas ir noteikts
1983. gada 19. jūnija Štutgartes svinīgajā deklarācijā
(2. punkta 5) apakšpunkts), uz kuru veikta atsauce Vienotā
Eiropas akta preambulas pirmajā apsvērumā. Šajā ziņā brīva tirdzniecība
un konkurence ir tikai līdzekļi, lai šos mērķus sasniegtu.51.    Tātad
tiem Eiropas Kopienu Tiesas tiesnešiem, kas būs arī EEZ Tiesas locekļi,
atkarībā no tā, vai tie piedalīsies Eiropas Kopienu Tiesas vai EEZ
Tiesas sēdēs, būs jāpiemēro un jāinterpretē vieni un tie paši noteikumi,
taču, to darot, jāizmanto atšķirīga pieeja, atšķirīgas metodes un
principi, lai tiktu ņemta vērā katra līguma būtība un ievēroti tā mērķi.52.    Šādos
apstākļos šiem tiesnešiem jau kā Eiropas Kopienu Tiesas locekļiem būs
ļoti grūti un pat neiespējami saglabāt neatkarību, izskatot jautājumus,
par kuriem tie būs lēmuši kā EEZ Tiesas locekļi.53.    Tomēr,
tā kā tiesu sistēma, kas paredzēta nolīgumā, nekādā gadījumā nav
saderīga ar EEK līgumu, šo jautājumu nav nepieciešams pētīt sīkāk un nav
arī jānoskaidro, vai šī sistēma nevar ievērojami mazināt dalībvalstu
pilsoņu uzticību tam, ka Eiropas Kopienu Tiesa, pildot savas funkcijas,
spēj būt pilnīgi neatkarīga.VI54.    Ir
jāpārbauda, vai nolīguma 104. panta 2. punktā paredzētais
nolīguma noteikumu interpretēšanas mehānisms ir saderīgs ar Kopienu
tiesībām.55.    Saskaņā
ar nolīguma 104. panta 2. punktu noteikumi, kas EBTA valstij
paredz iespēju ļaut tiesām lūgt Eiropas Kopienu Tiesu lemt par šā
nolīguma interpretāciju, ir iekļauti 34. protokolā.56.    Šī
protokola 1. pants noteic, ka tad, ja lietā, ko izskata EBTA
valsts tiesa, rodas jautājums par tādu nolīguma noteikumu
interpretāciju, kas būtībā ir identiski Eiropas Kopienu dibināšanas
līgumu noteikumiem, šī tiesa, ja tā uzskata par vajadzīgu, var lūgt
Eiropas Kopienu Tiesu pieņemt lēmumu šajā jautājumā.57.    Šī
protokola 2. pants noteic, ka EBTA valsts, kas gatavojas izmantot
šo protokolu, paziņo nolīguma depozitāram un Eiropas Kopienu Tiesai,
kādā mērā un ar kādiem nosacījumiem šis protokols tiks piemērots tās
tiesām.58.    Tātad
šīs procedūras būtība ir tāda, ka tā atstāj EBTA valstīm izvēles
brīvību ļaut vai neļaut šo valstu tiesām uzdot jautājumus Eiropas
Kopienu Tiesai un ka tā neuzliek nekādus pienākumus šo valstu pēdējās
instances tiesām. Turklāt nav garantijas, ka tiesām, kas atbilstoši
šādai procedūrai vērstos Eiropas Kopienu Tiesā, tās sniegtās atbildes
būtu obligātas. Šī procedūra pašos pamatos atšķiras no procedūras, kāda
paredzēta EEK līguma 177. pantā.59.    Neviens
EEK līguma noteikums tiešām neliedz kādam starptautiskam nolīgumam
piešķirt Eiropas Kopienu Tiesai jurisdikciju interpretēt šāda nolīguma
noteikumus, lai to piemērotu kādā trešajā valstī.60.    Vēl
jo vairāk nevar principiāli iebilst pret EBTA valstīm piešķirto brīvību
ļaut vai neļaut šo valstu tiesām uzdot jautājumus Eiropas Kopienu
Tiesai vai pret to, ka noteiktām šo valstu tiesām nav pienākuma vērsties
Eiropas Kopienu Tiesā.61.    Tomēr
nav pieļaujams, ka atbildēm, ko Eiropas Kopienu Tiesa sniegusi EBTA
valstīm, būtu tikai konsultatīva nozīme un ka tās nebūtu saistošas. Šāda
situācija deformētu Eiropas Kopienu Tiesas lomu, kādu tai paredz EEK
līgums, proti, tādas tiesas lomu, kuras lēmumi ir saistoši. Pat tādā
ļoti īpašā gadījumā, kāds paredzēts 228. pantā, Eiropas Kopienu
Tiesas atzinumam ir saistoša iedarbība un tā precizēta šajā pantā.62.    No
otras puses, jānorāda, ka nolīguma interpretācija, ko Eiropas Kopienu
Tiesa sniegusi, atbildot uz EBTA valstu tiesu uzdotajiem jautājumiem, ir
jāņem vērā arī Kopienas dalībvalstu tiesām, kad tām ir jāpieņem lēmums
par nolīguma piemērošanu. Taču tas, ka šīs atbildes nav saistošas EBTA
tiesām, var padarīt neskaidru to juridisko nozīmi Kopienas dalībvalstu
tiesām.63.    Turklāt
nevar izslēgt, ka dalībvalstu tiesas, ņemot vērā, ka interpretācijas,
ko Eiropas Kopienu Tiesa sniegusi saskaņā ar 34. protokolu, nav
saistošas, var sākt uzskatīt, ka tas attiecas arī uz spriedumiem, ko šī
tiesa pieņem saskaņā ar EEK līguma 177. pantu.64.    Šajā
ziņā konkrētais mehānisms apdraud tiesisko drošību, kāda ir
nepieciešama labai prejudiciālo nolēmumu tiesvedības darbībai.65.    No
iepriekš minētajiem apsvērumiem var secināt, ka nolīguma
104. panta 2. punkts un šā nolīguma 34. protokols nav
saderīgi ar Kopienas tiesībām, jo tie negarantē, ka atbildes, kas
Eiropas Kopienu Tiesai saskaņā ar šo protokolu būtu jāsniedz, ir
saistošas.VII66.    Tālāk
ir jāizvērtē EBTA valstīm paredzētās tiesības iestāties lietās, ko
izskata Tiesa. 34. protokolam pievienotā apostille paredz, ka, lai
šīs iestāšanās tiesības varētu īstenot, ir jāievieš grozījumi protokola
par Eiropas Kopienu Tiesas Statūtiem 20. un 37. pantā.67.    Šajā
ziņā jāievēro, ka abi minētie panti ir ietverti protokola par Eiropas
Kopienu Tiesas Statūtiem III sadaļā un ka saskaņā ar EEK līguma
188. panta otro daļu Padome pēc Tiesas lūguma, apspriedusies ar
Komisiju un Eiropas Parlamentu, ar vienprātīgu lēmumu var grozīt šīs
sadaļas noteikumus.68.    Tātad,
lai EBTA valstīm varētu piešķirt tiesības iestāties lietās, ko izskata
Eiropas Kopienu Tiesā, nav nepieciešams grozīt EEK līgumu
236. panta nozīmē.VIII69.    Pēdējais
Komisijas jautājums ir par to, vai EEK līguma 238. pants, kas
attiecas uz asociācijas nolīgumiem, ko Kopiena var slēgt ar trešajām
valstīm, valstu savienībām vai starptautiskām organizācijām, ļauj
ieviest tādu tiesu sistēmu, ko paredz nolīgums. Šajā sakarā Komisija ir
paziņojusi, ka gadījumā, ja Tiesas atzinums būs negatīvs, šis noteikums
var tikt izmainīts, lai ļautu šādas sistēmas ieviešanu.70.    Kā
jau tika norādīts 40. punktā, starptautisks nolīgums, kurā
paredzēta tiesu sistēmu ar tiesu, kuras jurisdikcijā ir interpretēt šā
nolīguma noteikumus, principā ir saderīgs ar Kopienu tiesībām, un tāpēc
to var juridiski pamatot ar EEK līguma 238. pantu.71.    Tomēr
ar EEK līguma 238. pantu nevar pamatot tādas tiesu sistēmas
ieviešanu, kas ir pretrunā šī līguma 164. pantam un apdraud
Kopienas pamatus kopumā.72.    Šo
pašu iemeslu dēļ šīs normas grozīšana, kā to iecerējusi Komisija, nevar
novērst nolīguma nesaderību ar Kopienu tiesībām.NobeigumāTIESAsniedz šādu atzinumu:Tiesu kontroles sistēma, ko paredz ieviest nolīgums, nav saderīga ar Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu.DueSlynnJolietPriekšsēdētājsPalātas priekšsēdētājsPalātas priekšsēdētājsSchockweilerGrévisseKapteynPalātas priekšsēdētājs Palātas priekšsēdētājs Palātas priekšsēdētājsManciniKakourisMoitinho de AlmeidaTiesnesisTiesnesisTiesnesisRodríguez Iglesias       Díez de VelascoTiesnesis       TiesnesisZuleeg       MurrayTiesnesis       Tiesnesis1991. gada 14. decembrī, Luksemburgā.SekretārsJ.‑G. Giraud1
–      	Visi strīdi starp Līgumslēdzējām
pusēm vai lietas, ar kurām EEZ Tiesā vērsusies Apvienotā komiteja, tiek
izskatītas plēnumā.2
–      	Līdzsvarots un atbilstošs EKT
tiesnešu un EBTA tiesnešu skaits tiks noteikts EEZ Tiesas Statūtos,
ņemot vērā izskatīšanai iesniegto lietu būtību.3 –      	Noteikumi par tiesnešu kvalifikāciju tiks iekļauti Statūtos.4 –      	Franču valodā “s’exprime”.5
–      	Saskaņotajos protokolos tiks
noteikts, ka termins “piemērošana” attieksies arī uz Nolīguma
īstenošanu.6
–      	Saskaņotajā protokolā tiks
paskaidrots, ka tas attiecas arī uz interpretēšanu 1991. gada
14. maija Ministru deklarācijas nozīmē.