Pagaidu versija
TIESAS SPRIEDUMS (trešā palāta)
2026. gada 30. aprīlī (*)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Protokols (Nr. 7) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā – 10. pants – Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas (EESK) locekļi – Imunitātes atcelšana – Loceklis, kura imunitāte tikusi atcelta saistībā ar kriminālvajāšanu par krimināltiesiski sodāmiem nodarījumiem – Iecelšana jaunā sasaukumā – Nepieciešamības vēlreiz atcelt imunitāti par tiem pašiem nodarījumiem neesība
Lietā C‑30/25
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Briseles frankofonā pirmās instances tiesa, Beļģija) iesniegusi ar 2025. gada 7. janvāra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2025. gada 13. janvārī, kriminālprocesā pret
FR,
piedaloties:
Auditeur du travail,
ZT,
GQ,
KH,
AN,
FU,
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai,
TIESA (trešā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Likurgs [C. Lycourgos], tiesneši O. Spinjana‑Matei [O. Spineanu‑Matei], S. Rodins [S. Rodin], N. Pisarra [N. Piçarra] un N. Fengers [N. Fenger] (referents),
ģenerāladvokāte: L. Medina,
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–        FR vārdā – M. Aboudi un M. Casado García‑Hirschfeld, advokāti,
–        auditeur du travail vārdā – M. Laurent, darba tiesisko attiecību revidenta aizstājējs,
–        ZT vārdā – N. de Montigny, advokāte,
–        GQ, KH, AN un FU vārdā – V. Bodson un L. Levi, advokāti,
–        Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas vārdā – L. Camarena Januzec, K. Gambino un M. Pascua Mateo, pārstāvji,
–        Beļģijas valdības vārdā – P. Cottin, L. Jans un
C. Pochet, pārstāvji,
–        Eiropas Komisijas vārdā – M. Heller un S. Pardo Quintillán, pārstāves,
noklausījusies ģenerāladvokātes secinājumus 2026. gada 12. februāra tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1        Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Protokola (Nr. 7) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā (OV 2016, C 202, 266. lpp.; turpmāk tekstā – “Protokols par privilēģijām un imunitāti”) 10. pantu.
2        Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar kriminālprocesu, kas uzsākts pret Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas (EESK) locekli FR par iespējamu vardarbību vai psiholoģisku aizskaršanu darbā pret ZT, GQ, KH, AN un FU.
Atbilstošās tiesību normas
LESD
3        Saskaņā ar LESD 300. panta 4. punktu “Ekonomikas un sociālo lietu komitejas [..] locekļiem nevar būt saistoši nekādi obligāti norādījumi. Viņi pilda pienākumus pilnīgi neatkarīgi un [Eiropas] Savienības vispārējās interesēs.”
4        LESD 343. pantā paredzēts:
“Atbilstīgi nosacījumiem, kas izklāstīti [..] Protokolā par privilēģijām un imunitāti [..], dalībvalstīs Savienībai ir visas privilēģijas un imunitāte, kas vajadzīga[s], lai veiktu tās uzdevumus. Tas pats attiecas arī uz Eiropas Centrālo banku un Eiropas Investīciju banku.”
Protokols par privilēģijām un imunitāti
5        Protokola par privilēģijām un imunitāti 9. pantā noteikts:
“Eiropas Parlamenta sesijās tā locekļiem ir:
a)      savā valstī – imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem;
b)      visās citās dalībvalstīs – imunitāte attiecībā uz aizturēšanu un tiesvedību.
Imunitāte tāpat attiecas uz Eiropas Parlamenta locekļiem, kamēr viņi dodas uz Eiropas Parlamenta sanāksmes vietu un prom no tās.
[..]”
6        Šā protokola 10. pants formulēts šādi:
“Dalībvalstu pārstāvjiem, kas piedalās Savienības iestāžu darbā, viņu padomdevējiem un tehniskiem ekspertiem, veicot pienākumus, kā arī dodoties uz sanāksmes vietu un prom no tās, ir parastās privilēģijas, imunitāte un atvieglojumi.
Šis pants attiecas arī uz Savienības padomdevēju struktūru locekļiem.”
Nolikums par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļiem
7        2012. gada janvāra Nolikuma par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļiem, kas pieņemts, pamatojoties uz šīs padomdevējas struktūras reglamentu, 9. pantā “Tiesības uz aizsardzību un imunitāti pienākumu pildīšanas laikā” bija paredzēts:
“[..]
3.      Imunitāte
3.1      Jebkuri locekļa personiskās brīvības ierobežojumi, kas tieši vai netieši saistīti ar viņu darba pienākumiem, ir pieļaujami tikai ar Komitejas iepriekšēju piekrišanu, izņemot gadījumu, ja loceklis tiek pieķerts nozieguma vietā.
[..]
4.      Uz imunitāti attiecināmas procedūras
4.1      Jebkurš dalībvalsts kompetentas varas iestādes pieprasījums priekšsēdētājam par locekļa imunitātes atcelšanu tiek paziņots Birojam.
[..]
6.      Komitejas un tās priekšsēdētāja pienākumi
6.1      Īstenojot savas pilnvaras privilēģiju un imunitātes jautājumā, Komitejas primārais mērķis ir demokrātiskas padomdevējas iestādes integritātes saglabāšana un locekļu neatkarības nodrošināšana viņu pienākumu pildīšanā.
[..]”
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
8        2018. gada 6. decembrī Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) uzsāka izmeklēšanu par apgalvojumiem par EESK locekļa FR krimināltiesiski sodāmo rīcību pret šīs padomdevējas struktūras darbiniekiem kopš 2004. gada 1. maija.
9        2020. gada 10. janvārī OLAF savu izmeklēšanas ziņojumu nosūtīja ministère public (Prokuratūra, Beļģija). Šajā ziņojumā ir aplūkota FR rīcība, kas ietvēra vardarbību vai psiholoģisku aizskaršanu it īpaši pret GQ, KH, AN un FU.
10      Laikposmā, uz kuru attiecas apgalvojumi par krimināltiesiski sodāmu rīcību, FR kā EESK loceklim bija imunitāte, pamatojoties uz LESD 343. pantu un Protokola par privilēģijām un imunitāti 10. pantu.
11      2020. gada 4. jūnijā pēc OLAF veiktās izmeklēšanas paziņošanas auditorat du travail (Darba tiesisko attiecību uzraudzības iestāde) lūdza EESK atcelt FR imunitāti.
12      Ar 2020. gada 15. jūlija EESK plēnuma lēmumu ar FR piekrišanu viņa imunitāte tika atcelta. Šis lēmums attiecas uz visu procedūru, kuras pamatā ir OLAF izmeklēšana, un no tās izrietošo kriminālvajāšanu par pārkāpumiem, kuri, kā apgalvots, izdarīti pilnvaru termiņa laikposmā no 2015. gada oktobra līdz 2020. gada septembrim.
13      2020. gada 21. septembrī sākās jauns sasaukums, un FR tika iecelts par EESK locekli uz jaunu piecu gadu pilnvaru termiņu.
14      2024. gada 20. martā FR ar pavēsti tika informēts, ka auditorat du travail (Darba tiesisko attiecību uzraudzības iestāde) pret viņu cēlusi prasību iesniedzējtiesā tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Briseles frankofonā pirmās instances tiesa, Beļģija) par vardarbību vai psiholoģisku aizskaršanu darbā pret ZT, GQ, KH, AN un FU. Apgalvotie nodarījumi esot notikuši laikposmā no 2011. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 17. jūlijam.
15      FR apgalvoja – tā kā runa bija par jaunu pilnvaru termiņu, uz kuru arī attiecās Protokola par privilēģijām un imunitāti 10. pantā paredzētā imunitāte, auditorat du travail (Darba tiesisko attiecību uzraudzības iestāde) pēc šīs jaunās iecelšanas esot bijis no jauna jāpieprasa un jāsagaida imunitātes atcelšana.
16      Iesniedzējtiesa precizē, ka FR argumentāciju zināmā mērā atbalstot 2019. gada 19. decembra spriedums Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115), kurā Tiesa attiecībā uz Protokola par privilēģijām un imunitāti 9. pantu nosprieda, ka bija jālūdz atcelt Eiropas Parlamentā ievēlētas personas imunitāte, lai šo personu varētu paturēt pirmstiesas apcietinājumā, ja pirmstiesas apcietinājuma sākums un to pamatojoši fakti ir bijuši pirms šīm vēlēšanām, un līdz ar to pirms pilnvarām, kuru dēļ šai personai bija imunitāte, un tas varētu norādīt uz to, ka, lai kriminālvajāšana varētu turpināties, jauna pilnvaru termiņa gadījumā imunitātes atcelšana ir jāpieprasa no jauna.
17      Šī tiesa tomēr norāda, ka šis spriedums, kā tas ir šajā gadījumā, attiecās nevis uz dalībvalsts pārstāvi, kuram piemērojams šī protokola 10. pants, bet gan uz Eiropas Parlamenta locekli, kuram piemērojams minētā protokola 9. pants.
18      Šādos apstākļos tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Briseles frankofonā pirmās instances tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Lai Eiropas [Savienības] iestādes un to locekļi varētu veikt savus uzdevumus un pilnvaras pilnīgi neatkarīgi, bez ierobežojumiem un nepamatota spiediena, [..] Protokola [..] par privilēģijām un imunitāti [..] 10. pantā ir paredzēts, ka pirms to dalībvalstu pārstāvja kriminālvajāšanas krimināllietu tiesā, kuras piedalās Savienības iestāžu darbā, ir jāatceļ viņa imunitāte. Vai ir jāiesniedz jauns pieprasījums atcelt imunitāti attiecīgajai Eiropas [Savienības] iestādei, ja pēc pirmās imunitātes atcelšanas un izmeklēšanas laikā, bet pirms tiesvedības uzsākšanas attiecīgā persona no jauna ir iecelta uz jaunu pilnvaru termiņu tajā pašā Eiropas [Savienības] iestādē saistībā ar jaunu likumdevēja sasaukumu?”
Par prejudiciālo jautājumu
19      Ar prejudiciālo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Protokola par privilēģijām un imunitāti 10. pants jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja EESK ir atcēlusi kāda no saviem locekļiem imunitāti par noteiktiem krimināltiesiski sodāmiem nodarījumiem, pamatojoties uz to, ka šāda atcelšana nav pretrunā Savienības interesēm, ir jāiesniedz šai padomdevējai struktūrai jauns pieprasījums par imunitātes atcelšanu gadījumā, ja attiecīgā persona minētajā padomdevējā struktūrā tikusi iecelta uz jaunu pilnvaru termiņu jaunā sasaukumā.
20      Pirmām kārtām, LESD 343. pantā paredzēts, ka atbilstīgi nosacījumiem, kas izklāstīti Protokolā par privilēģijām un imunitāti, dalībvalstīs Savienībai ir visas privilēģijas un imunitāte, kas vajadzīgas, lai veiktu tās uzdevumus.
21      Turklāt no šā protokola 10. panta otrajā daļā ietvertās atsauces uz šī 10. panta pirmo daļu izriet, ka tādas Savienības padomdevējas struktūras kā EESK locekļiem, veicot pienākumus, kā arī dodoties uz sanāksmes vietu un prom no tās, ir parastās privilēģijas, imunitāte vai atvieglojumi.
22      Tomēr minētā protokola 10. panta pirmajā daļā, kurā ir atsauce uz Vīnē 1961. gada 18. aprīlī noslēgtajā Konvencijā par diplomātiskajiem sakariem paredzēto imunitāti, kas tiek piešķirta diplomātiem, lai nodrošinātu diplomātisko un konsulāro misiju uzdevumu efektīvu pildīšanu rezidences valstī, paredzētā “parastā imunitāte” aizsargā dalībvalstu pārstāvjus, kas piedalās Savienības iestāžu darbā (spriedums, 2021. gada 30. novembris, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, 43. punkts).
23      Taču no LESD 300. panta 4. punkta izriet, ka EESK locekļiem nevar būt saistoši nekādi obligāti norādījumi un viņi pilda pienākumus pilnīgi neatkarīgi un Savienības vispārējās interesēs.
24      Kā ģenerāladvokāte uzsvērusi secinājumu 46. punktā, EESK locekļi tātad nepārstāv dalībvalstis un rīkojas pilnīgi neatkarīgi no tām.
25      No tā izriet, ka Protokola par privilēģijām un imunitāti 10. panta otrajā daļā ietvertā atsauce uz šī panta pirmajā daļā paredzēto parasto imunitāti nevar nozīmēt, ka EESK locekļiem saskaņā ar šā 10. panta otro daļu atzītā imunitāte ir tāda pati kā imunitāte, kas saskaņā ar minētā 10. panta pirmo daļu ir piešķirta dalībvalstu pārstāvjiem, kuri piedalās Savienības darbā.
26      Otrām kārtām, no Protokola par privilēģijām un imunitāti mērķa izriet, ka privilēģijām, imunitātei un atvieglojumiem, kas Savienībai ir atzīti ar šo protokolu, ir funkcionāls raksturs tādā ziņā, ka to mērķis ir panākt, lai Savienības darbībai un neatkarībai netiek likti šķēršļi, un tas it īpaši nozīmē, ka EESK locekļiem privilēģijas, imunitāte un atvieglojumi tiek piešķirti tikai Savienības interesēs (pēc analoģijas skat. spriedumus, 2021. gada 30. novembris, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, 57. punkts, un 2026. gada 5. februāris, Puigdemont i Casamajó u.c./Parlaments (Parlamentārās imunitātes atcelšana), C‑572/23 P, EU:C:2026:70, 75.–77. punkts).
27      No tā izriet, ka EESK loceklim, pildot savus pienākumus, ir jābūt privilēģijām, imunitātei un atvieglojumiem, kas ir nepieciešami šīs padomdevējas struktūras uzdevumu veikšanai (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2021. gada 30. novembris, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, 46. punkts).
28      Turklāt EESK locekļiem piešķirtajai imunitātei ir raksturīgi – tā kā Savienības interesēs netiek prasīts saglabāt ieinteresētajai personai piešķirto imunitāti, tā ir jāatceļ. Proti, ņemot vērā Savienības iestāžu un struktūru lojālas sadarbības ar dalībvalstīm pienākumu, pieprasījums atcelt Savienības padomdevējas struktūras locekļa imunitāti ir jāapmierina, ja vien nav pierādīts, ka tas ir pretrunā Savienības interesēm (spriedums, 2021. gada 30. novembris, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, 74. punkts).
29      Šajā ziņā jānorāda, ka EESK locekļu funkcionālā imunitāte nav absolūta un ir jāsaskaņo ar citām sabiedrības tiesībām un interesēm, tostarp tiesiskuma principu un, konkrētāk, nepieciešamību nodrošināt noziedzīgu nodarījumu neatkarīgu un objektīvu izmeklēšanu, kā arī iztiesāšanu un novērst to personu nesodāmību, pret kurām tiek veikta kriminālizmeklēšana (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2020. gada 17. decembris, Komisija/Slovēnija (ECB arhīvi), C‑316/19, EU:C:2020:1030, 103. punkts).
30      Šajā gadījumā dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar Nolikuma par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļiem 9. pantu ir vērsusies EESK ar pieprasījumu atcelt šīs padomdevējas struktūras locekļa imunitāti saistībā ar apgalvotajiem krimināltiesiski sodāmiem nodarījumiem; EESK ar 2020. gada 15. jūlija lēmumu šo pieprasījumu ir apmierinājusi.
31      Šis lēmums, ko FR nav apstrīdējis, liecina par to, ka EESK uzskatījusi, ka šī locekļa nodošana krimināltiesai par šādiem nodarījumiem nav pretrunā Savienības interesēm.
32      Nedz no Savienības Līgumiem, nedz no Protokola par privilēģijām un imunitāti, nedz no citiem Savienības tiesību instrumentiem neizriet, ka šāda lēmuma par imunitātes atcelšanu spēkā esība būtu ierobežota laikā vai ka tā zaudētu spēku gadījumā, ja uz jaunu pilnvaru termiņu šajā padomdevējā struktūrā jaunā sasaukumā tiktu iecelts EESK loceklis, kura imunitāte tikusi atcelta. Turklāt šķiet, ka arī pats lēmums par imunitātes atcelšanu pamatlietā nav ierobežots laikā.
33      Kā rakstveida apsvērumos būtībā apgalvo EESK un Komisija, kad EESK piekritusi atcelt kāda no tās locekļiem imunitāti un konstatējusi, ka šī locekļa nodošana krimināltiesai nav pretrunā Savienības interesēm, šo konstatējumu nevar mainīt tikai tas apstāklis vien, ka attiecīgā persona ir iecelta EESK uz jaunu pilnvaru termiņu jaunā sasaukumā, jo vērā ņemamās intereses pašas par sevi nav saistītas ar šo apstākli.
34      Šajā ziņā jāuzsver, pirmkārt, ka lēmums par imunitātes atcelšanu ir jāpieņem EESK kā Savienības struktūrai, nevis personām, kas noteiktā brīdī ir tās sastāvā, un, otrkārt, ka šis lēmums, kā izriet no iepriekš minētajiem apsvērumiem, pieņemts, ņemot vērā vienīgi Savienības intereses, nevis EESK locekļu personīgās intereses.
35      Turklāt lēmums par imunitātes atcelšanu, kura spēkā esība nav saistīta ar attiecīgā locekļa pilnvaru termiņu, var veicināt kriminālvajāšanas efektivitāti dalībvalstīs, un tas pats par sevi var tieši ietilpt Savienības interesēs (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 30. novembris, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, 74. punkts).
36      Šādos apstākļos tas, ka EESK ir izveidota no jauna, nenozīmē, ka tās jau pieņemtais lēmums par imunitātes atcelšanu ir jāpārskata tikai tādēļ, ka kāda no tās locekļiem pilnvaras ir tikušas atjaunotas vai ir mainīts EESK sastāvs.
37      Iepriekš minētos apsvērumus šajā kontekstā nevar atspēkot ar 2019. gada 19. decembra spriedumu Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115).
38      Tomēr minētajā spriedumā runa bija tikai par to, vai personai, kurai Parlamenta vēlēšanu rezultātu izziņošanas brīdī bija piemērots pirmstiesas apcietinājums, kopš šīs izziņošanas bija piemērojama Protokola par privilēģijām un imunitāti 9. panta otrajā daļā paredzētā imunitāte un tādēļ bija jāatceļ apcietinājums, nevis parlamentārā imunitāte.
39      Šajā gadījumā iesniedzējtiesa jautā par to, kā interpretēt šā protokola 10. pantu, kas attiecas uz padomdevējas struktūras locekļa imunitātes atcelšanu saistībā ar kriminālizmeklēšanas turpināšanu par nodarījumiem, attiecībā uz kuriem imunitātes atcelšana jau ir tikusi piešķirta, ņemot vērā, ka izmeklēšanas turpināšana varēja izraisīt to, ka tiek piemēroti kriminālsodi, un nav runas par iespējamu jauna vai no aplūkojamā piespiedu pasākuma nošķirta piespiedu pasākuma noteikšanu iepriekšējā pilnvaru termiņā.
40      Turklāt, kā ģenerāladvokāte norādījusi secinājumu 71.–73. punktā, EESK un Eiropas Parlamenta strukturālo un funkcionālo atšķirību dēļ EESK locekļiem piemērojamo imunitātes režīmu nevar analizēt pēc analoģijas ar to, kas attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātiem paredzēts Protokola par privilēģijām un imunitāti 9. pantā, kā tas interpretēts 2019. gada 19. decembra spriedumā Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115).
41      Visbeidzot jāatgādina, ka lēmums par FR imunitātes atcelšanu tika pieņemts, ņemot vērā nodarījumus, ko auditorat du travail (Darba tiesisko attiecību uzraudzības iestāde) pieprasījumā par imunitātes atcelšanu bija norādījusi EESK. Līdz ar to EESK uzskatīja, ka FR nodošana krimināltiesai nav pretrunā Savienības interesēm un ka tādēļ viņa imunitāte jāatceļ, ņemot vērā tikai par šiem nodarījumiem paredzēto kriminālvajāšanu. Savukārt šāds lēmums par imunitātes atcelšanu nevarot pamatot to, ka šis EESK loceklis krimināltiesā tiek apsūdzēts par nodarījumiem, kas izdarīti, pildot amata pienākumus, kuri nav minēti pieprasījumā par viņa imunitātes atcelšanu, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
42      Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Protokola par privilēģijām un imunitāti 10. pants, lasot to kopsakarā ar LESD 343. pantu, jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja EESK ir atcēlusi kāda no saviem locekļiem imunitāti par noteiktiem krimināltiesiski sodāmiem nodarījumiem, pamatojoties uz to, ka šāda atcelšana nav pretrunā Savienības interesēm, nav jāiesniedz šai padomdevējai struktūrai jauns pieprasījums par imunitātes atcelšanu gadījumā, ja attiecīgā persona minētajā padomdevējā struktūrā tikusi iecelta uz jaunu pilnvaru termiņu jaunā sasaukumā, ja vien kriminālprocesa priekšmets pa to laiku nav ticis paplašināts. Iesniedzējtiesai jāpārbauda, vai uz kriminālprocesa pamatlietā priekšmetu patiešām attiecas EESK lēmums par imunitātes atcelšanu.
Par tiesāšanās izdevumiem
43      Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:
Protokola (Nr. 7) par Eiropas Savienības privilēģijām un imunitātēm 10. pants, lasot to kopsakarā ar LESD 343. pantu, jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ir atcēlusi kāda no saviem locekļiem imunitāti par noteiktiem krimināltiesiski sodāmiem nodarījumiem, pamatojoties uz to, ka šāda atcelšana nav pretrunā Savienības interesēm, nav jāiesniedz šai padomdevējai struktūrai jauns pieprasījums par imunitātes atcelšanu gadījumā, ja attiecīgā persona minētajā padomdevējā struktūrā tikusi iecelta uz jaunu pilnvaru termiņu jaunā sasaukumā, ja vien kriminālprocesa priekšmets pa to laiku nav ticis paplašināts. Iesniedzējtiesai jāpārbauda, vai uz kriminālprocesa pamatlietā priekšmetu patiešām attiecas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas lēmums par imunitātes atcelšanu.
[Paraksti]
*      Tiesvedības valoda – franču.