62022CJ0029_RES
Apvienotās lietas C‑29/22 P un C‑44/22 P
KDunKS
pret
Eiropas Savienības Padomi u.c.
Tiesas (virspalāta) 2024. gada 10. septembra spriedums
Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika (KĀDP) – Vienotā rīcība 2008/124/KĀDP – Eiropas Savienības Tiesiskuma misija Kosovā (Eulex Kosovo) – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Kaitējums, kas iespējami nodarīts ar dažādām Eiropas Savienības Padomes, Eiropas Komisijas un Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) darbībām un bezdarbību saistībā ar šīs vienotās rīcības īstenošanu – Nepietiekama izmeklēšana attiecībā uz personu spīdzināšanu, pazušanu un nogalināšanu – Eiropas Savienības Tiesas kompetence lemt par šo prasību – LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pēdējais teikums – LESD 275. pants
Kopējā ārpolitika un drošības politika – Savienības tiesas kompetence – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Prasība par darbībām un bezdarbību, uz kurām attiecas šī politika – Prasība, kas nav vērsta ne uz LES 40. panta ievērošanas pārbaudi, ne arī uz ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz fiziskām vai juridiskām personām – Izslēgšana – Šī Tiesas kompetences ierobežojuma saderība ar Pamattiesību hartas 47. pantu, Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. un 13. pantu, LES 6. panta 2. punktu un LESD 268. un 340. pantu
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, 51. panta 1. punkts un 52. panta 7. punkts; LES 2. pants, 3. panta 5. punkts, 5. panta 1. un 2. punkts, 6. pants, 13. panta 2. punkts, 19., 21., 23. pants, 24. panta 1. punkts un 40. pants; LESD 268. pants, 275. panta otrā daļa, 340. un 344. pants; Padomes Vienotā rīcība 2008/124)
(skat. 62., 63., 66.–73., 77.–82., 85.–87., 90.–92. un 94. punktu)
Kopējā ārpolitika un drošības politika – Savienības tiesas kompetence – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Prasība par darbībām un bezdarbību, uz kurām attiecas šī politika – Prasība, kas nav vērsta ne uz LES 40. panta ievērošanas pārbaudi, ne arī uz ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz fiziskām vai juridiskām personām – Attiecīgās darbības vai bezdarbība, kas nav tieši saistītas ar politiskām vai stratēģiskām izvēlēm, ko Savienības iestādes, struktūras un organizācijas izdara šīs politikas jomā – Iekļaušana – Attiecīgās darbības vai bezdarbība, kas nav tieši saistītas ar šādām izvēlēm – Izslēgšana
(LES 24.–26., 28., 29., 37., 38., 42. un 43. pants; LESD 275. pants; Padomes Vienotā rīcība 2008/124)
(skat. 115.–119. punktu)
Kopējā ārpolitika un drošības politika – Savienības tiesas kompetence – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Prasība par darbībām un bezdarbību, uz kurām attiecas šī politika – Prasība, kas nav vērsta ne uz LES 40. panta ievērošanas pārbaudi, ne arī uz ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz fiziskām vai juridiskām personām – Attiecīgās darbības vai bezdarbība, kas ir tieši saistītas ar politiskām vai stratēģiskām izvēlēm, ko Savienības iestādes, struktūras un organizācijas izdara šīs politikas jomā – Savienības misijas rīcībā nodotie resursi – Lēmums atsaukt šādas misijas izpildpilnvaras – Izslēgšana
(LES 24. panta 1. punkta otrā daļa, 28. panta 1. punkts un 43. panta 2. punkts; LESD 275. panta 1. daļa; Padomes Vienotās rīcības 2008/124 3. panta d) punkts; Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/856)
(skat. 120., 121., 124., 126., 136. un 137. punktu)
Kopējā ārpolitika un drošības politika – Savienības tiesas kompetence – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Prasība par darbībām un bezdarbību, uz kurām attiecas šī politika – Prasība, kas nav vērsta ne uz LES 40. panta ievērošanas pārbaudi, ne arī uz ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz fiziskām vai juridiskām personām – Attiecīgās darbības vai bezdarbība, kas nav tieši saistītas ar politiskām vai stratēģiskām izvēlēm, ko Savienības iestādes, struktūras un organizācijas izdara šīs politikas jomā – Atbilstoša Savienības misijas personāla trūkums – Šīs misijas īstenotie cilvēktiesību pārkāpumi – Komisija, kas izskata par šiem pārkāpumiem iesniegtās sūdzības – Tādu procesuālo tiesību normu neesamība, kurās būtu paredzēta juridiskā palīdzība – Izpildes pilnvaru neesamība – Individuālu pasākumu saistībā ar prasītāju īpašajām situācijām neesamība – Iekļaušana
(LES 24. panta 1. punkta otrā daļa; LESD 275. panta otrā daļa; Padomes Vienotās rīcības 2008/124 1. un 2. pants; Lēmuma 2014/349/KĀDP 15.a pants)
(skat. 120., 121., 124., 127., 128., 130., 131., 133.–135. un 137. punktu)
Apelācija – Par daļēji pamatotu atzīta apelācijas sūdzība – Strīda atrisināšana pēc būtības apelācijas tiesā – Nosacījums – Strīds, kas ir izskatāmā stāvoklī – Neesamība – Lietas nodošanai atpakaļ Vispārējā tiesā – Kompetences izskatīt lietu galīga pārbaude, ko veic apelācijas instances tiesa
(Tiesas statūtu 61. panta pirmā daļa)
(skat. 159. un 163.–166. punktu)
Rezumējums
Atceļot Vispārējās tiesas rīkojumu KS un KD/Padome u.c. (
1
) (turpmāk tekstā – “pārsūdzētais rīkojums”), ciktāl šī tiesa ir atzinusi, ka KS un KD celtās prasības izskatīšana acīmredzami nav tās kompetencē, pamatojoties uz to, ka tā attiecas uz kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) ietvaros veiktām politiskām vai stratēģiskām izvēlēm (
2
), Tiesa virspalātas sastāvā precizē tvērumu Savienības tiesu kompetencei KĀDP jomā, kas paredzēta LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pēdējā teikumā (
3
) un LESD 275. panta pirmajā daļā (
4
). KS un KD ir tuvas ģimenes locekles personām, kas ir spīdzinātas, pazudušas vai nogalinātas Kosovā 1999. gadā notikušā konflikta laikā. 2008. gadā ar Vienoto rīcību 2008/124 (
5
) Eiropas Savienība šajā trešā valstī izveidoja civilo Tiesiskuma misiju ar nosaukumu Eulex Kosovo, lai izmeklētu it īpaši šādus noziegumus. 2009. gadā, balstoties uz šo vienoto rīcību, Savienība izveidoja Cilvēktiesību ievērošanas izvērtēšanas komisiju (turpmāk tekstā – “izvērtēšanas komisija”), kuras uzdevums ir izskatīt sūdzības, kas iesniegtas par cilvēktiesību pārkāpumiem, kurus Eulex Kosovo ir izdarījusi, īstenojot savas pilnvaras.
Pēc KS un KD iesniegtajām sūdzībām izvērtēšanas komisija 2015. gada novembrī un 2016. gada oktobrī secināja, ka ir pārkāptas vairākas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) aizsargātās pamattiesības (
6
). 2017. gada martā šī komisija nolēma izbeigt attiecīgās lietas, vienlaikus konstatējot, ka ieteikumus, kurus šī komisija bija nosūtījusi Eulex Kosovo vadītājam, visās lietās viņš bija īstenojis tikai daļēji.
2017. gada decembrī ar rīkojumu KS/Padome u.c. (
7
) Vispārējā tiesa tās acīmredzamās kompetences neesamības dēļ noraidīja KS celto prasību pret Eiropas Savienības Padomi, Eiropas Komisiju un Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) tostarp par “Vienotās rīcības 2008/124 atcelšanu vai grozīšanu” un par ārpuslīgumisko atbildību vairāku ECPAK normu pārkāpuma dēļ.
2021. gada novembrī ar pārsūdzēto rīkojumu Vispārējā tiesa tā paša iemesla dēļ noraidīja KS un KD celto prasību atlīdzināt zaudējumus, kas viņām esot nodarīti ar dažādām Padomes, Komisijas un EĀDD darbībām un bezdarbību, it īpaši saistībā ar izmeklēšanu, kas veikta Eulex Kosovo misijas laikā un attiecas uz viņu ģimenes locekļu spīdzināšanu, pazušanu un nogalināšanu. Pa to laiku 2021. gada jūnijā KS un KD bija iesniegušas pieteikumu par pierādījumu savākšanas pasākumiem, lai panāktu, ka tiek iesniegta Eulex Kosovo operācijas plāna (OPLAN) pilna versija par laiku kopš šīs misijas izveides 2008. gadā.
Izskatot abas apelācijas sūdzības, ko iesniegušas attiecīgi KS un KD (lieta C‑29/22 P) un Komisija (lieta C‑44/22 P), Tiesa daļēji atceļ šo Vispārējās tiesas rīkojumu un nodod tai lietu atpakaļ, lai tā lemtu par šīs prasības pieņemamību un attiecīgā gadījumā par tās būtību.
Apstrīdētajā rīkojumā Vispārējā tiesa tostarp konstatēja, ka KS un KD prasības pamatā ir akti vai rīcība, kas attiecas uz politiskiem vai stratēģiskiem jautājumiem saistībā ar Eulex Kosovo darbību, prioritāšu un resursu noteikšanu, kā arī ar lēmumu izveidot izvērtēšanas komisiju šīs misijas ietvaros, un ka saskaņā ar Vienoto rīcību 2008/124 uz Eulex Kosovo misijas izveidi un darbībām attiecas LES noteikumi par KĀDP. Turklāt Vispārējā tiesa būtībā nosprieda, ka, piemērojot LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pēdējo teikumu un LESD 275. panta pirmo daļu, Eiropas Savienības Tiesai principā nav kompetences attiecībā uz noteikumiem par KĀDP, kā arī tiesību aktiem, kas pieņemti, pamatojoties uz šiem noteikumiem, un ka izņēmumi no šī principa, kas paredzēti šajā pirmajā tiesību normā un 275. panta otrajā daļā, šajā lietā nebija piemērojami, jo minētā prasība neattiecās ne uz ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz fiziskām vai juridiskām personām šīs pēdējās minētās tiesību normas izpratnē, ne uz LES 40. panta ievērošanu (
8
).
Tiesas vērtējums
Tā kā KS un KD, kā arī Komisija apstrīdēja šo vērtējumu, Tiesa pārbauda Vispārējās tiesas veiktās šo aspektu interpretācijas pamatotību.
Par LES 24. panta 1. punkta otrās daļas un LESD 275. panta pirmās daļas interpretāciju
Interpretējot Līgumu normas, kurās ir paredzēts Savienības tiesu kompetences ierobežojums KĀDP jomā, Tiesa vispirms konstatē, ka šīs politikas iekļaušana Savienības konstitucionālajā ietvarā nozīmē, ka tajā ir piemērojami arī Savienības tiesību sistēmas pamatprincipi. To vidū ir tostarp tiesiskuma un pamattiesību ievērošana, kas ir vērtības, kuras citastarp prasa, lai Savienības iestādes tiktu pakļautas pārbaudei tiesā.
Tomēr, pirmām kārtām, Tiesa norāda, ka saskaņā ar LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pirmo teikumu “uz [KĀDP] attiecas īpaši noteikumi un procedūras”, tostarp tie, kas ierobežo Eiropas Savienības Tiesas kompetenci attiecībā uz noteikumiem par KĀDP un uz to pamata pieņemtajiem tiesību aktiem. Šāds ierobežojums var tikt saskaņots gan ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 47. pantu, gan ar ECPAK 6. un 13. pantu.
Šajā ziņā, pirmkārt, Tiesa jau ir nospriedusi, ka Hartas 47. pants nevar nedz radīt tai kompetenci, ja Līgumos tā ir izslēgta, nedz grozīt Līgumos paredzēto pārbaudes tiesā sistēmu, kurā ietilpst noteikumi par tiešo prasību pieņemamību. Turklāt [kompetences] piešķiršanas un institucionālā līdzsvara principi ir piemērojami arī KĀDP jomā. Līdz ar to apgalvojums, ka darbība vai bezdarbība, kas ir privātpersonas prasības priekšmets, pārkāpj šīs privātpersonas pamattiesības, pats par sevi nav pietiekams, lai Eiropas Savienības Tiesa atzītu, ka tās kompetencē ir izskatīt šo prasību. Otrkārt, Tiesai, protams, ir gan jānodrošina, lai tās veiktā Hartas 47. panta – kura pirmā un otrā daļa atbilst ECPAK 6. panta 1. punktam un 13. pantam – interpretācija nodrošinātu aizsardzības līmeni, kas atbilst minētajiem ECPAK noteikumiem, kā tos ir interpretējusi Eiropas Cilvēktiesību tiesa. Tomēr, no vienas puses, šajā ECPAK 6. panta 1. punktā garantētās tiesības nav absolūtas un tām var tikt noteikti leģitīmi ierobežojumi. No otras puses, ECPAK 13. pantā sniegtā aizsardzība, kas garantē, ka valsts tiesībās ir tiesību aizsardzības līdzeklis, kas ļauj atsaukties uz ECPAK tiesībām un brīvībām, arī nevar tikt uzskatīta par absolūtu, jo apgalvotā pārkāpuma vai apgalvoto pārkāpumu kategorijas konteksts var pamatot iespējamo tiesību aizsardzības līdzekļu ierobežošanu.
Tādējādi Vispārējā tiesa nav pieļāvusi tiesību kļūdu, būtībā uzskatot, ka ne LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pēdējais teikums un LESD 275. pants, no vienas puses (
9
), ne atsaukšanās uz pamattiesību pārkāpumiem, no otras puses, paši par sevi nepamato to, ka tā sevi atzītu par kompetentu izskatīt KS un KD celto prasību. Turklāt LES 6. panta 2. punktu, kurā paredzēta Savienības pievienošanās ECPK, nevar interpretēt tādējādi, ka ar to tiktu paplašināta Eiropas Savienības Tiesas kompetence, to attiecinot uz KĀDP jomu, jo tiesiskais regulējums, kas attiecas uz šo pievienošanos, paredz, ka nolīgums par pievienošanos neietekmē ne Savienības kompetenci, ne tās iestāžu pilnvaras.
Otrām kārtām, it īpaši attiecībā uz LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pēdējā teikuma un LESD 275. panta piemērošanu prasībām par Savienības ārpuslīgumisko atbildību, kas reglamentētas LESD 268. un 340. pantā, Tiesa norāda, ka ne Eiropas Savienības Tiesai atzītās kompetences lemt par šādām prasībām ekskluzīvais raksturs, ne šīs kategorijas prasību autonomija nevar paplašināt šai iestādei ar Līgumiem piešķirtās kompetences robežas. LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pēdējais teikums un LESD 275. pants, kuros ir ierobežota Savienības tiesu kompetence KĀDP jomā, attiecībā uz šajā jomā ietilpstošām prasībām jāuzskata par leges speciales attiecībā pret LESD 268. un 340. pantu. Līdz ar to nevar atzīt, ka LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pēdējais teikums un LESD 275. pants neattiecas uz prasībām par Savienības ārpuslīgumisko atbildību.
Trešām kārtām un visbeidzot, Tiesa, pamatojoties uz spriedumu Carvalho u.c./Parlaments un Padome (
10
), kurā ir pausts interpretācijas princips, kas piemērojams visiem Līgumos paredzētajiem tiesību aizsardzības līdzekļiem, arī apstiprina Vispārējās tiesas veikto Līgumu normu par Savienības tiesas kompetenci interpretāciju, ņemot vērā pamattiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā tādā ziņā, ka minētās pamattiesības nevar likt izslēgt LESD skaidri paredzētos nosacījumus.
Par attiecīgo darbību un bezdarbības saistību ar KĀDP ietvaros veiktām politiskām vai stratēģiskām izvēlēm saistībā ar KĀDP noteikšanu un īstenošanu
Tiesa atgādina, ka, pārbaudot Eiropas Savienības Tiesas kompetenci izskatīt prasību, kuras priekšmets ir akti vai bezdarbība, kas ietilpst KĀDP, vispirms ir jāpārbauda, vai uz attiecīgo situāciju attiecas kāds no LES 24. panta 1. punkta otrās daļas pēdējā teikumā un LESD 275. panta otrajā daļā paredzētajiem gadījumiem, kuros šī kompetence ir expressis verbis atzīta (
11
). Ja tas tā nav, pēc tam jāpārbauda, vai minēto kompetenci var balstīt uz apstākli, ka attiecīgās darbības un bezdarbība nav tieši saistītas ar politiskām vai stratēģiskām izvēlēm, ko Savienības iestādes, struktūras un organizācijas izdara KĀDP un it īpaši – kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) jomā (
12
). Tādējādi, lai gan tad, ja attiecīgās darbības un bezdarbība nav tieši saistītas ar šīm politiskajām vai stratēģiskajām izvēlēm, Eiropas Savienības Tiesas kompetencē ir izvērtēt šo darbību vai bezdarbības tiesiskumu vai tās interpretēt, tai šīs kompetences nav, ja šīs darbības vai bezdarbība ir tieši saistītas ar minētajām politiskajām vai stratēģiskajām izvēlēm (
13
).
Šajā ziņā Tiesa pārbauda Vispārējās tiesas vērtējumu (
14
), konkrēti analizējot katru no KS un KD celtajā prasībā minētajiem aktiem un bezdarbību, kas attiecas uz KĀDP un it īpaši KDAP (
15
).
Šajā lietā, pirmām kārtām, no pārsūdzētā rīkojuma izriet, ka Vispārējā tiesa ir konstatējusi, ka uz šo prasību neattiecas gadījumi, kuros Līgumu noteikumos ir skaidri paredzēta Eiropas Savienības Tiesas kompetence KĀDP jomā, turklāt apelācijas sūdzībās tas nav apstrīdēts. Otrām kārtām, Vispārējā tiesa būtībā uzskatīja, ka šajā prasībā minētās darbības un bezdarbība (
16
), ņemot vērā to politisko un stratēģisko raksturu, kā arī to saistību ar KĀDP noteikšanu un īstenošanu, ir tieši saistītas ar šo politiku, un tas ir iemesls, kāpēc tā atzina, ka tai nav kompetences izskatīt šo prasību.
Šajā ziņā Tiesa norāda, pirmkārt, ka KĀDP misijas, it īpaši KDAP misijas, rīcībā nodotie līdzekļi, kā to pamatoti ir uzskatījusi Vispārējā tiesa, ir tieši saistīti ar KĀDP ietvaros veiktām politiskām vai stratēģiskām izvēlēm.
Savukārt Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, uzskatot, ka apgalvotā atbilstošā personāla neesamība ir saistīta ar politiskiem vai stratēģiskiem jautājumiem, kas attiecas uz KĀDP noteikšanu un īstenošanu. Proti, Eulex Kosovo misijas spēja nodarbināt personālu (
17
) ir ikdienas pārvaldības akts, kas ietilpst minētās misijas pilnvaru īstenošanā. Tādējādi Eulex Kosovo pieņemtie lēmumi attiecībā uz šīs misijas personāla izvēli nav tieši saistīti ar politiskām un stratēģiskām izvēlēm, ko šī misija veic KĀDP ietvaros.
Otrām kārtām, Tiesa nonāk pie šī paša secinājuma par Vispārējās tiesas pieļauto tiesību kļūdu attiecībā uz to, ka nav tiesību normu, kurās būtu paredzēta juridiskā palīdzība procedūrās, kas norisinās izvērtēšanas komisijā. Šī KS un KD celtās prasības daļa attiecas uz šīs komisijas procesuālajiem noteikumiem, kas nav tieši saistīti ar KĀDP ietvaros veiktām politiskām vai stratēģiskām izvēlēm.
Tāpat attiecībā uz izvērtēšanas komisijai piešķirto īstenošanas pilnvaru neesamību vai tiesību aizsardzības līdzekļu neesamību saistībā ar šīs izvērtēšanas komisijas konstatētajiem pārkāpumiem Tiesa, pamatojoties uz mērķiem, kas noteica Eulex Kosovo misijas izveidi (
18
), norāda, ka lēmums pakļaut vai nepakļaut šīs misijas darbību vai bezdarbību šīm normām atbilstošam kontroles mehānismam nav tieši saistīts ar politiskām vai stratēģiskām izvēlēm, kuras attiektos uz minēto misiju, bet gan tikai ar tās administratīvās pārvaldības aspektu.
Trešām kārtām, Tiesa norāda, ka gan tas, ka netika veikti korektīvi pasākumi, kuri ļautu novērst izvērtēšanas komisijas konstatētos pamattiesību pārkāpumus, gan tas, ka KD lietā netika veikta rūpīga juridiska pārbaude, attiecas uz to, ka netika noteikti individuāli pasākumi saistībā ar KS un KD īpašajām situācijām, un tas nav tieši saistīts ar KĀDP ietvaros veiktām politiskām vai stratēģiskām izvēlēm. Tas pats attiecas uz Padomes un EĀDD apgalvojumu, ka šī misija ir darījusi visu iespējamo, lai izmeklētu attiecīgos noziegumus. Līdz ar to Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdas arī attiecībā uz šiem prasības aspektiem.
Savukārt, ceturtām kārtām, lēmums atsaukt KĀDP misijas, it īpaši KDAP misijas, izpildpilnvaras ir tieši saistīts ar šādām KĀDP ietvaros veiktām politiskām vai stratēģiskām izvēlēm LES 28. panta 1. punkta un 43. panta 2. punkta izpratnē. Tādējādi Vispārējā tiesa nav pieļāvusi tiesību kļūdu, atzīstot, ka tās kompetencē nav lemt par iebildumiem saistībā ar Eulex Kosovo izpildpilnvaru atsaukšanu ar Lēmumu 2018/856 (
19
).
Par prasību Vispārējā tiesā
Tiesa, konstatējusi, ka tās rīcībā nav nepieciešamās informācijas, lai taisītu galīgo spriedumu ne par Padomes, Komisijas un EĀDD izvirzītajām iebildēm par nepieņemamību, ne arī par KS un KD celtās prasības pamatotību, nodod lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, lai tā lemtu par šīs prasības pieņemamību un attiecīgā gadījumā pēc būtības, kā arī par pieteikumu par piekļuvi Eulex Kosovo OPLAN.
(
1
)	Rīkojums, 2021. gada 10. novembris, KS un KD/Padome u.c. (T‑771/20, EU:T:2021:798).
(
2
)	Iepriekš minētais rīkojums tiek atcelts, ciktāl KS un KD celtā prasība tostarp attiecās uz vairāku pamattiesību pārkāpumu, kā arī Savienības struktūras un iestāžu veiktu izpildvaras nepareizu vai ļaunprātīgu izmantošanu. Pārējā daļā prasības ir noraidītas.
(
3
)	Saskaņā ar šo tiesību normu “Eiropas Savienības Tiesai nav jurisdikcijas attiecībā uz [noteikumiem par KĀDP], izņemot tās jurisdikciju pārraudzīt atbilstību [LES] 40. pantam un izskatīt dažu lēmumu likumību, kā paredzēts [LESD] 275. panta otrajā daļā”.
(
4
)	Atbilstoši šim LESD 275. pantam “Eiropas Savienības Tiesai nav kompetences attiecībā uz noteikumiem par [KĀDP], kā arī attiecībā uz tiesību aktiem, kas pieņemti saistībā ar noteikumiem par kopējo ārpolitiku un drošības politiku. Tiesas kompetencē tomēr ir pārraudzīt [LES] 40. panta piemērošanu un izlemt lietas, kuras ierosinātas saskaņā ar 263. panta ceturtajā daļā paredzētajiem nosacījumiem par lēmumu likumību, kuri paredz ierobežojošus pasākumus pret fiziskām vai juridiskām personām un kurus pieņēmusi Padome, pamatojoties uz [LES] V sadaļas 2. nodaļu”.
(
5
)	Padomes Vienotā rīcība 2008/124/KĀDP (2008. gada 4. februāris) par Eiropas Savienības Tiesiskuma misiju Kosovā, EULEX KOSOVO (OV 2008, L 42, 92. lpp.).
(
6
)	Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija, kas parakstīta 1950. gada 4. novembrī Romā.
(
7
)	Rīkojums, 2017. gada 14. septembris, KS/Padome u.c. (T‑840/16, EU:T:2017:938).
(
8
)	Šajā pantā ir paredzēts: “Kopējās ārpolitikas un drošības politikas īstenošana neietekmē iestāžu veikto procedūru un iestādēm piešķirto pilnvaru piemērošanu, kas paredzētas Līgumos, lai īstenotu Savienības kompetenci, kas minēta [LESD] 3. līdz 6. pantā. Tāpat arī to politiku īstenošana, kas minēta šajos pantos, neietekmē iestāžu veikto procedūru un iestādēm piešķirto pilnvaru piemērošanu, kas Līgumos noteiktas Savienības kompetences īstenošanai saskaņā ar šo nodaļu.”
(
9
)	Lasot tos kopsakarā ar Hartas 47. pantu, ECPAK 6. panta 1. punktu un 13. pantu, kā arī LES 2. pantu, 3. panta 5. punktu un 6., 19., 21. un 23. pantu.
(
10
)	Spriedums, 2021. gada 25. marts, Carvalho u.c./Parlaments un Padome (C‑565/19, EU:C:2021:252, 69. un 78. punkts).
(
11
)	Spriedumi, 2017. gada 28. marts, Rosneft (C‑72/15, EU:C:2017:236, 60. punkts), un 2020. gada 6. oktobris, Bank Refah Kargaran/Padome (C‑134/19 P, EU:C:2020:793, 27. punkts).
(
12
)	Tas izriet no Tiesas judikatūras, kuras pamatā ir 2015. gada 12. novembra sprieduma Elitaliana/Eulex Kosovo (C‑439/13 P, EU:C:2015:753) 49. punkts, 2016. gada 19. jūlija sprieduma H/Padome u.c. (C‑455/14 P, EU:C:2016:569) 55. punkts, kā arī 2020. gada 25. jūnija sprieduma Satcen/KF (C‑14/19 P, EU:C:2020:492) 66. punkts.
(
13
)	Līdz ar to Eiropas Savienības Tiesas kompetencē neietilpst izvērtēt tādu darbību vai bezdarbības tiesiskumu vai tās interpretēt, kuras ir tieši saistītas ar KĀDP, it īpaši KDAP, noteikšanu, veikšanu un īstenošanu, proti, it īpaši tas attiecas uz Savienības stratēģisko interešu identificēšanu, kā arī gan uz Savienības veicamo darbību un ieņemamās nostājas noteikšanu, gan uz vispārējām pamatnostādnēm LES 24.–26., 28., 29., 37., 38., 42. un 43. panta izpratnē.
(
14
)	Šis vērtējums ietverts pārsūdzētā rīkojuma 28. un 39. punktā.
(
15
)	Lai to izdarītu, Tiesa ņem vērā, ka tiesiskās drošības mērķis prasa, lai Savienības tiesa varētu lemt par savu kompetenci, nebūdama spiesta izskatīt lietu pēc būtības.
(
16
)	Šīs darbības un bezdarbība ir minētas sprieduma 20. punktā. Būtībā runa ir par:
to, ka nav veikta pienācīga izmeklēšana par KS un KD ģimenes locekļu pazušanu un nogalināšanu, jo nebija pietiekamu līdzekļu un atbilstoša šīs misijas personāla, lai īstenotu tās izpildpilnvaras;
to, ka nebija tiesību normu, kurās būtu paredzēta juridiskā palīdzība prasītājiem, kuri ir tiesīgi piedalīties procedūrās izvērtēšanas komisijā, un ka šī izvērtēšanas komisija izveidota bez pilnvarām izpildīt savus lēmumus un bez tiesībām piedāvāt tiesiskās aizsardzības līdzekļus attiecībā uz konstatētajiem pārkāpumiem;
to, ka nav veikti korektīvi pasākumi, lai pilnībā vai daļēji novērstu pirmajā un otrajā ievilkumā minētos pārkāpumus, lai gan Eulex Kosovo vadītājs bija informējis Savienību par izvērtēšanas komisijas secinājumiem;
Padomes un EĀDD pieļauto nepareizu vai ļaunprātīgu izpildvaras izmantošanu, it īpaši tiem apgalvojot, ka Eulex Kosovo bija darījusi visu iespējamo, lai izmeklētu KS laulātā nolaupīšanu un iespējamo slepkavību, kā arī KD laulātā un dēla slepkavību;
nepareizu vai nepienācīgu izpildvaras izmantošanu, ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2018/856 (2018. gada 8. jūnijs), ar ko groza Vienoto rīcību 2008/124 par Eiropas Savienības Tiesiskuma misiju Kosovā (OV 2018, L 146, 5. lpp.), atceļot Eulex Kosovo izpildpilnvaras, lai gan pirmajā un otrajā ievilkumā minētie pārkāpumi joprojām pastāvēja;
nepareizu vai ļaunprātīgu izpildvaras vai publiskās varas izmantošanu, nenodrošinot, ka Eulex Kosovo un/vai Specializētā prokuratūra izmeklēšanas jautājumos veic juridiski rūpīgu pārbaudi KD lietā par kara noziegumu, kas prima facie ir pamatota, un par to notiek saukšana pie atbildības Kosovas specializētajā palātā.
(
17
)	Šī spēja izriet no Vienotās rīcības 2008/124, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2014. gada 12. jūnija Lēmumu 2014/349/KĀDP (OV 2014, L 174, 42. lpp.), 15.a panta formulējuma.
(
18
)	Skat. Vienotās rīcības 2008/124 1. un 2. pantu.
(
19
)	Ar šo lēmumu tika atcelts Vienotās rīcības 2008/124 3. panta d) punktā noteiktais pienākums nodrošināt, lai noteiktus noziegumus “pienācīgi izmeklē, par tiem sauc pie atbildības, tos izskata un sodus izpilda”.