Определение на Съда (седми състав) от 28 май 2020 г. (преюдициално запитване от Špecializovaný trestný súd — Словакия) — Наказателно производство срещу UL, VM
(Дело C-709/18)1
(Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда — Директива (ЕС) 2016/343 — Членове 3 и 4 — Харта на основните права на Европейския съюз — Членове 47 и 48 — Публично позоваване на вината — Национална юрисдикция — Приемане с определение на признанието за вина на един от двамата съподсъдими за посочените в обвинителния акт деяния — Преценка на вината на втория съподсъдим, който твърди, че е невинен — Осъждане от същата юрисдикция, която е приела признанието за вина)
Език на производството: словашки
Запитваща юрисдикция
Špecializovaný trestný súd
Страни в главното производство
UL, VM
в присъствието на: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky
Диспозитив
Член 3 и член 4, параграф 1 от Директива (ЕС) 2016/343 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2016 година относно укрепването на някои аспекти на презумпцията за невиновност и на правото на лицата да присъстват на съдебния процес в наказателното производство във връзка със съображение 16 от тази директива, както и член 47, втора алинея и член 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат в рамките на наказателно производство, образувано срещу две лица, една национална юрисдикция, най-напред, да приеме с определение изявлението на първото лице, че е виновно за извършване на деянията, посочени в обвинителния акт, за които се твърди, че са извършени в съучастие с второто лице, което не се признава за виновно, а впоследствие, след събиране на доказателства относно деянията, в които е обвинено второто лице, да се произнесе по неговата вина, при условие, от една страна, че посочването на второто лице като съизвършител на твърдените деяния е необходимо за квалифицирането на правната отговорност на лицето, което е заявило, че е виновно, и от друга страна, че в същото това определение и/или обвинителният акт, на който то се позовава, ясно се посочва, че вината на второто лице не е легитимно установена и за нея ще се събират доказателства и ще се приеме отделно решение.
____________
1 ОВ C 44, 4.2.2019 г.