62018CC0243
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
M. BOBEK
представено на 29 януари 2019 година (
1
)
Дело C‑243/18 P
Европейско съвместно предприятие за „ITER“ и развитието на термоядрената енергия (Съвместно предприятие Fusion for Energy)
срещу
Yosu Galocha
„Обжалване — Европейска публична служба — Договорно наети служители — Процедура за подбор, организирана от Съвместното предприятие Fusion for Energy — Нередовност в процедурата за подбор — Липса на писмен изпит — Отмяна на последващи актове, отнасящи се до трети лица и благоприятни за тях — Отмяна на списък с издържали кандидати и въздействие на тази отмяна върху назначаването на лица от списък с издържали кандидати — Пропорционалност — Претегляне на интересите — Оправдани правни очаквания“
I. Въведение
1.
Европейското съвместно предприятие за „ITER“ и развитието на термоядрената енергетика (наричано по-нататък „F4E“ или „жалбоподателят“) организира процедура за подбор на договорно наети служители. В ръководството за кандидатите, приложено към обявлението за свободна длъжност, се посочва, че ще се проведат както устни, така и писмени изпити. F4E организира само устен изпит. След този устен изпит то включва някои кандидати в списъците с издържали кандидати и назначава двама от тях.
2.
Г‑н Yosu Galocha взема участие в тази процедура за подбор. Името му обаче не е включено в списъците с издържали кандидати. Той завежда дело срещу F4E пред Общия съд, като иска отмяна на решението на подборната комисия да не бъде включен в списъците с издържали кандидати. Общият съд отменя не само това решение, но и целите списъци с издържали кандидати, както и решенията за назначаване на лица от тези списъци.
3.
F4E понастоящем обжалва това решение на Общия съд, като твърди, че Общият съд е нарушил принципа на пропорционалност, като е отменил мерки, благоприятни за трети лица, а именно списъците с издържали кандидати и решенията за назначаване.
4.
С настоящата жалба от Съда се иска да изследва дали балансът, постигнат в решението на Общия съд, е обоснован предвид фактите по настоящото дело. В по-общ план, в кои случаи може нередовност, извършена в рамките на процедура за подбор, да доведе до отмяна на всички последващи мерки, произтичащи от тази процедура за подбор, включително тези, които са благоприятни за трети лица, като например списъци с издържали кандидати, индивидуални решения за назначаване или договори за наемане на работа?
II. Фактите и производството
А.
Обстоятелства, предхождащи спора
5.
Фактите, изложени в обжалваното съдебно решение (
2
), могат да бъдат обобщени по следния начин.
6.
F4E е съвместно предприятие по смисъла на член 45 от Договора за Евратом. То е създадено с Решение 2007/198/Евратом на Съвета от 27 март 2007 г. (
3
). Г‑н Galocha работи в помещенията на F4E в Барселона (Испания) от 23 април 2014 г. като временно нает служител. След 5 май 2015 г. той продължава да работи там като външен подизпълнител по силата на договор между F4E и друго дружество. През февруари 2016 г. този договор също изтича.
7.
На 5 февруари 2015 г. F4E публикува обявление за свободна длъжност (F4E/CA/ST/FGIV/2015/001) на своя уебсайт с цел създаване на два списъка с издържали кандидати. Целта е да бъдат наети помощник-контрольори на разходите с един списък от четири имена за обекта на F4E в Барселона и друг списък, също с четири имена, за обекта в Кадараш (Франция). Издържалите кандидати трябвало да бъдат назначени като договорно наети служители по член 3а от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз (наричани по-нататък „УРДС“) за максимален срок от три години без подновяване.
8.
За повече информация във връзка с процедурата за подбор на такива служители точка 3 от обявлението за свободна длъжност препраща към ръководство за кандидатите. Това ръководство е поместено на уебсайта на F4E заедно с УРДС.
9.
Точка 5 от ръководството за кандидатите е озаглавена „Преглед на процедурата за подбор“. Тя предвижда създаването на подборна комисия. Точка 5, част 1 („Оценка на кандидатурите“), трета алинея от ръководството за кандидатите предвижда, че допуснатите кандидати, чийто профил отговаря най-добре на изискванията, ще бъдат поканени да се явяват на писмени и устни изпити. Пета алинея предвижда, че подробностите относно датата, часа и мястото на провеждане на писмените и устните изпити ще бъдат посочени в поканите, изпратени на допуснатите кандидати. Накрая, от шеста алинея следва, че съобразно броя им кандидатите могат да бъдат поканени да се явяват в един и същи ден или в продължение на няколко последователни дни на писмен и устен изпит.
10.
В точка 5, част 2 („Подбор“) от ръководството за кандидатите се съдържат последователно разделите „Устен изпит“, „Писмен изпит“ и „Процедурни аспекти на изпитите“.
11.
В раздел „Устен изпит“ се казва, че посоченият изпит е структуриран така, че да помогне на членовете на подборната комисия да оценят общото представяне и мотивацията на кандидата, годността му да изпълнява задачите, описани в раздел „Отговорности“ от обявлението за свободна длъжност, специализираните му познания в съответната област, умението му да се изразява на работните езици на F4E и способността му да се адаптира към работа в многокултурна среда.
12.
В раздел „Писмен изпит“ е предвидено, че при този изпит се вземат предвид специфичните компетенции за свободната длъжност, за която е обявена процедурата за подбор, качеството на писмения изказ на кандидата и представянето му, както и общите му умения и езиковите му способности, доколкото са необходими за изпълнението на задачите му.
13.
В раздел „Процедурни аспекти на изпитите“, втора алинея се посочва, че оценяването на кандидатите е завършено само когато всеки от тях е участвал и в двата изпита, писмен и устен, и че оценката се формира от резултата, получен от двата изпита.
14.
На 26 февруари 2015 г. г‑н Galocha подава кандидатурата си за свободната длъжност. С електронно писмо от 17 април 2015 г. отдел „Човешки ресурси“ на F4E го кани на събеседване. В приложено отделно писмо г‑н Galocha е информиран, че събеседването ще продължи приблизително 45 минути и ще бъде водено основно на английски език. Целта на събеседването е да могат бъдат оценени общото му представяне и мотивацията му, годността му да изпълнява задачите, описани в раздел „Отговорности“ от обявлението за свободна длъжност, специализираните му познания в съответната област, умението му да се изразява на работните езици на F4E и способността му да се адаптира към работа в многокултурна среда. В посоченото писмо не се споменава за какъвто и да било писмен изпит.
15.
На 11 май 2015 г. г‑н Galocha участва в устния изпит. Покана за писмен изпит не е изпратена на г‑н Galocha, нито на който и да било друг кандидат.
16.
С електронно писмо от 4 юни 2015 г. началникът на отдел „Човешки ресурси“ на F4E уведомява г‑н Galocha от името на подборната комисия, че предвид устния и писмения изпит, в които е участвал, подборната комисия е решила да не впише името му в списъците с издържали кандидати.
17.
Същия ден г‑н Galocha подава искане до подборната комисия за преразглеждане на това решение. Той посочва, че не е бил проведен писмен изпит. Иска резултатите от подбора, направен само въз основа на устния изпит, да бъдат отменени и да бъде организиран писмен изпит, преди подборната комисия да вземе окончателно решение. На основание член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът за длъжностните лица“) г‑н Galocha подава същия ден и жалба по административен ред с подобно съдържание до органа, оправомощен да сключва договори за назначаване, а именно директора на F4E.
18.
С електронно писмо от 3 юли 2015 г. подборната комисия отхвърля искането за преразглеждане.
19.
Всеки от списъците с издържали кандидати, съставени въз основа на резултатите от разглежданата процедура за подбор, съдържа имената на четири лица. Г‑н Galocha не е сред тях. На 25 юни 2015 г. едно от включените в тези списъци лица получава предложение за работа от F4E и встъпва в длъжност на 1 август 2015 г. в Кадараш. На 10 юли 2015 г. друго лице от тези списъци получава предложение за работа от F4E и встъпва в длъжност на 1 ноември 2015 г. в Кадараш.
20.
На 18 август 2015 г. г‑н Galocha подава жалба в Съда на публичната служба на Европейския съюз, който прехвърля делото на Общия съд на 31 август 2016 г. В тази жалба той твърди, че е налице нередовна процедура за подбор. Г‑н Galocha иска отмяната на тази процедура за подбор, на списъците с издържали кандидати и на решенията за назначаване на лица от тези списъци. Той също така иска да се организира нова процедура за подбор, която да включва писмен изпит.
21.
F4E от своя страна твърди, че споменаването на писмен изпит е неволна административна грешка. Предприятието не е имало намерение да провежда такъв изпит за срочни длъжности, които е трябвало спешно да бъдат заети. Нещо повече, никой от кандидатите не е държал въпросния писмен изпит, така че не е имало нарушение на принципа за равно третиране.
Б.
Обжалваното съдебно решение и производството пред Съда
22.
В своето решение от 25 януари 2018 г. (наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“) (
4
) Общият съд приема за основателно твърдението на г‑н Galocha, че в разглежданата процедура за подбор е била допусната нередовност. Според Общия съд очевидно е трябвало да бъде проведен писмен изпит предвид обвързващия характер на обявлението за свободна длъжност. Поради тази нередовност той отменя решението на подборната комисия да не включи името на г‑н Galocha в списъка с издържали кандидати (
5
).
23.
Общият съд също така приема твърденията за незаконосъобразност на списъците с издържали кандидати и на решението за назначаване на лица от тези списъци (
6
). В това отношение той припомня своята собствена практика (
7
), съгласно която отмяна на последващи актове, отнасящи се до трети лица и благоприятни за тях, трябва да бъде постановена само ако не изглежда прекомерна предвид допуснатата незаконосъобразност, интересите на третите лица и интереса на службата. По-специално, що се отнася до преценката на интересите на трети лица, Общият съд постановява, че трябва да се вземат под внимание техните оправдани правни очаквания, които могат да се отнасят до включването на името им в списъка с издържали кандидати и назначаването им на свободната длъжност.
24.
Предвид конкретните обстоятелства Общият съд постановява, че лицата, чиито имена са в списъците с издържали кандидати, включително тези, които са получили предложения за работа от F4E, не могат да се позовават на оправдани правни очаквания. Освен това предвид естеството на нередовността не може да се счита също така, че отмяната на списъците с издържали кандидати и на решенията за назначаване на лица от тях би била прекомерна с оглед на интереса на службата (
8
).
25.
Общият съд отхвърля жалбата в останалата ѝ част и осъжда F4E, като загубила делото страна, да заплати съдебните разноски (
9
).
26.
В настоящото производство по обжалване F4E, като жалбоподател, иска от Съда да отмени съдебното решение в частта, в която се отменят списъците с издържали кандидати и решението за назначаване на лица от тези списъци. Освен това жалбоподателят иска от Съда да осъди г‑н Galocha да заплати съдебните разноски.
27.
Жалбоподателят посочва едно-единствено основание за обжалване, състоящо се от три твърдения.
28.
Първо, жалбоподателят твърди, че отмяната на резултатите от процедурата за подбор, що се отнася до третите лица, е прекомерна предвид допуснатата незаконосъобразност.
29.
Второ, жалбоподателят твърди, че при преценката на последиците от тази незаконосъобразност Общият съд не е взел предвид нейното естество. Допуснатата от администрацията грешка не изключвала никого от процедурата за подбор и засягала всички кандидати по един и същи начин. Липсата на писмен изпит не оказала влияние върху съществените изисквания, а само върху начина, по който тези изисквания са били оценени (само чрез устен изпит). В този смисъл администрацията допуснала само процесуална грешка, която не може да е основание за отмяната на последващи решения, засягащи трети лица.
30.
Трето, жалбоподателят поддържа, че Общият съд не е претеглил правилно интересите на г‑н Galocha, интересите на третите лица и интереса на службата. Според жалбоподателя обжалваното съдебно решение не оказва влияние върху интересите и правното положение на г‑н Galocha, тъй като последният не е търсил обезщетение и тъй като Общият съд не е задължил F4E да проведе повторно процедурата за подбор и да организира писмени изпити. За сметка на това обжалваното съдебно решение имало отрицателно въздействие върху издържалите кандидати: последните, в резултат на това съдебно решение, щели бъдат изключени от списъците с издържали кандидати и/или договорите им щели да бъдат прекратени.
31.
Г‑н Galocha не представя писмен отговор.
III. Анализ
32.
Това заключение е структурирано по следния начин. Първо, ще изложа по-общите въпроси, които са в основата на настоящото обжалване и винаги се разглеждат при решаване на дело, в което се иска отмяна на резултатите от процедура за подбор, в която е допусната нередовност: колко сериозна, по принцип, трябва да е тази нередовност (A)? Второ, ще изложа съображения, меродавни за преценката дали решения, благоприятни за трети лица, като например решенията за добавяне на лица в списъка с издържали кандидати или решенията за назначаването на тези лица, трябва да бъдат отменени (поради допусната по-рано нередовност), или потвърдени (въпреки тази нередовност) (В). Трето, ще приложа тези съображения към настоящата жалба и ще предложа на Съда становището, че решенията за назначаване на двамата издържали кандидати не е трябвало да бъдат отменяни (C).
А.
Общият подход: „плодове на отровено дърво“ или „претегляне на всеки клон“?
33.
Процедурите за подбор на кадри за институциите и органите на Съюза обикновено са сложни административни дейности, насочени към създаването на подходящ резерв от лица с нужната квалификация. Тези процедури се състоят от множество отделни етапи, на всеки от които се издават различни (административни) актове, които могат да бъдат от общ характер (свързани с по-общата организация на процедурата, като например обявленията за свободни длъжности, правила за кандидатите или актове, определящи критериите за подбор) или от индивидуален характер (като например решения за създаване на списък с издържали кандидати, актове за отхвърляне на кандидатура или решения, с които издържали кандидати се назначават на свободните длъжности).
34.
Тези различни актове са тясно свързани помежду си. Това оказва въздействие върху обхвата на съдебния контрол на тези актове на основание член 270 от ДФЕС. Съгласно постоянната практика на Съда само актовете, които засягат интересите на жалбоподателя, като променят съществено правното му положение, могат да бъдат оспорени пряко. За разлика от това, подготвителните актове, които са част от процедурата за подбор като цяло, могат да бъдат оспорени само косвено, при подадена жалба срещу решението, с което приключва тази процедура (
10
).
35.
В контекста на процедури за подбор, при които голям брой актове и решения, приети по време на тези процедури, може да се смятат за подготвителни спрямо окончателните решения за подбор, е неизбежно резултатите от тези процедури да бъдат оспорвани поради нарушения, допуснати преди тези резултати. Извън случаите на нередовност, която или е бързо отстранена, или просто не може да окаже решаващо въздействие върху по-нататъшните етапи (
11
), възниква въпросът какво е въздействието на допусната в процедурата за подбор нередовност („първородния грях“) върху последващите решения, взети по време на и след дадена процедура за подбор, като например индивидуални решения за назначаване на издържалите кандидати или дори за тяхното последващо повишаване.
36.
Най-общо казано, възможни са два подхода.
37.
На първо място, съществува логиката „плодове на отровеното дърво“ (
12
). Стволът на дървото, т.е. главната процедура за подбор, е бил заразен. И същото трябва да е вярно за всички негови клони и плодове. Ето защо всички клони на това дърво трябва да бъдат отсечени: не само (отрицателните) решения да не бъдат включени кандидати в списъци с издържали кандидати или същите да не бъдат назначени, но и съответните им (положителни) решения, а именно решенията за създаване на списък с издържали кандидати с включени в него няколко души или решенията да бъдат назначени хора от този списък.
38.
На второ място, съществува подходът „прецени всеки клон поотделно“. При него това, че стволът е заразен, не означава непременно, че трябва да се отсече цялото дърво. Вместо това трябва да се извърши внимателен разбор: каква е заразата, засегнала ствола, и колко е голяма тя (колко е сериозна нередовността)? Кой седи на всеки от клоните на дървото (кой в крайна сметка може да бъде засегнат от отмяната и по какъв начин)? Пряко или непряко, от стволове с незначителна зараза все пак могат да пораснат здрави клони. Нещо повече, с времето дървото може да се излекува.
39.
Необходимо е да се подчертае в самото начало, че макар понякога да се говори за връщане на даденото и за необходимостта от възстановяване на правата на ощетените кандидати и макар това, което кандидатите, които твърдят, че са ощетени, обикновено искат като средство за защита, да е отмяна на (всички) решения на органа по назначаването, общо взето съдът на Съюза (
13
) винаги се е придържал към втория подход. Съгласно постоянната съдебна практика, когато при провеждането на конкурс е допусната нередовност, правата на кандидата, подал жалба срещу процедурата за подбор, ще бъдат адекватно защитени, ако подборната комисия и органът по назначаването преразгледат решенията си и потърсят справедливо решение на случая, без да е необходимо да се поставя под въпрос целият резултат от конкурса или да се отменят извършените вследствие на този конкурс назначения (
14
). Отмяната на всички резултати от даден конкурс по принцип съставлява прекомерна санкция за допуснатата нередовност (
15
). Във всички случаи съдът на Съюза посочва, че когато от акта, който трябва да бъде отменен, се ползва трето лице (какъвто е случаят с решението за повишаване на дадено лице, с решението за включване в списък с издържали кандидати или с решението за назначаване на кандидат), първо трябва да се провери дали отмяната няма да съставлява прекомерна санкция за съответната нередовност (
16
).
Б.
Съображения
40.
Предвид горното със сигурност няма изискване за „автоматична отмяна“, при която да бъдат механично премахнати всички последици от една опорочена процедура за подбор. Вместо това различните засегнати интереси (1) трябва да бъдат претеглени един спрямо друг, като се държи сметка за конкретните обстоятелства и фактори (2), за да се намери справедливо решение предвид конкретните средства за защита или набор от средства за защита, използвани във всеки отделен случай (3).
1. Интересите
41.
Не е трудно да се разбере кои са засегнатите индивидуални интереси. Те обикновено включват интересите на неблагоприятно засегнатите кандидати (предимно неиздържалите кандидати); интересите на трети лица (предимно на издържалите кандидати); интересът на службата и висшият „интерес“ от законосъобразност (законност) (
17
).
42.
В различен контекст Съдът е признавал интересите на всяка от „индивидуалните“ страни. Той е подчертавал „необходимостта да се съвместят интересите на кандидати, които са поставени в неблагоприятно положение поради допусната по време на конкурс нередовност, и интересите на другите кандидати. От Съда се изисква да вземе под внимание не само необходимостта от възстановяване на правата на кандидатите, които са били неблагоприятно засегнати, но също и оправданите правни очаквания на вече избраните кандидати“ (
18
).
43.
Точното съдържание на всеки от индивидуалните интереси е доста очевидно. Малко по-сложно е положението, когато трябва да се дефинират интересът на службата и интересът от законосъобразност.
44.
Съдът на Съюза понякога смята, че спазването на законността се включва в интереса на службата (
19
). Признава обаче също така, че интересът на службата включва не само спазването на закона, но и „бюджетните последици от липсата на отмяна на незаконосъобразни решения, възможните затруднения при изпълнение на решение, което е придобило сила на пресъдено нещо, възможното засягане на приемствеността на службата и рисковете от влошаване на социалния климат в институцията“ (
20
).
45.
Така, колкото и да е привлекателна представата за безкористния интерес на институцията от законност, настойчивият глас на действителността може би нашепва нещо друго. Не е неразбираемо, че понякога институция или агенция, състояща се от човешки същества, може да смята, че е в „интерес на службата“ да продължи работа въпреки незаконосъобразността, например в името на непрекъснатостта и доброто функциониране на администрацията или по някаква друга причина. Казано по друг начин, обективният интерес на службата може наистина да е да се гарантира, че административната дейност общо взето е съобразена със закона, но пък субективният интерес на службата може в конкретния случай да изисква валидиране на резултата от процедура за подбор и запазване на назначенията, извършени въпреки допуснатата незаконосъобразност.
46.
От друга страна, вероятно е интересът от това институцията да действа законосъобразно и да спазва правилата (на процедурата за подбор), да се споделя също така и от кандидатите (
21
). По тази причина, а и защото естеството на незаконосъобразността вероятно ще се отрази на суровостта на „санкцията“ срещу резултатите от конкурса, може би е по-добре да се признае, че има разлика между „интереса на службата“ и „висшия интерес от законност“. Двете понятия е по-добре да се разграничават.
2. Факторите
а) Видът процедура за подбор
47.
Има случаи, в които се прави разграничение между, от една страна, конкурсите на общо основание, и от друга страна, вътрешните конкурси и повишенията. Когато в конкурс на общо основание даден етап от процедурата за подбор е отменен, правата на неиздържалите кандидати се считат за адекватно защитени, ако подборната комисия и назначаващият орган преразгледат решенията си и потърсят справедливо решение на случая, без да е необходимо да се поставя под въпрос целият резултат от конкурса или да се отменят извършените вследствие на този конкурс назначения, независимо от естеството на нередовността и от обхвата на нейните последици за резултатите от конкурса. За разлика от това, когато става въпрос за вътрешни конкурси и повишения, съдилищата разглеждат всеки случай поотделно, при което вземат под внимание естеството на нередовността (
22
).
48.
Не мисля, че от такова инцидентно разграничение може да се изведат някакви формални правила, що се отнася до подхода. По-скоро бих възприел тази инцидентна разлика в подхода като отразяваща друга променлива: мащабът и видът на съответната процедура за подбор вероятно имат значение за знанието, което следва да се очаква от един разумно информиран кандидат. Два елемента са важни: първо, знание относно всички правила и процедури, приложими в процедурата за подбор; и второ, знание за факта, че едно или няколко от тези правила са били нарушени по време на тази процедура.
49.
При конкурси на общо основание със стотици или до десетки хиляди „анонимни“ кандидати може да се очаква, че тези кандидати имат основни познания за процедурата за подбор. Но е малко вероятно (и доста нереалистично) те да са добре запознати със сложните страни на правото в областта на публичната служба на Съюза. Освен това предвид броя на кандидатите, тяхната анонимност и значителната информационна асиметрия между такива кандидати и администрацията не е много вероятно последните да могат да забележат евентуална нередовност.
50.
От друга страна, колкото по-малък и по-ограничен е конкурсът, толкова повече има основание да се очаква кандидатите да имат допълнителна информация и знание. Може да се предполага, че „вътрешни кандидати“, като например петима кандидати за вътрешен конкурс, наистина познават по-задълбочено приложимите правила и/или може да са научили за евентуална нередовност в процедурата.
б) Естеството на нередовността
51.
Естеството и тежестта на допуснатата незаконосъобразност имат значение. Когато се преценяват процедури за повишаване, съдът на Съюза взема под внимание естеството на нередовността. Ако установената нередовност е просто процесуално нарушение, засягащо положението на само едно длъжностно лице, съдът на Съюза приема априори, че такава нередовност не е основание за отмяна на решенията за повишаване, тъй като такава отмяна съставлява прекомерна санкция. За сметка на това, когато има нарушение на материалния закон, като например неправилното му прилагане, което опорочава изцяло съпоставянето на заслугите, съдът на Съюза обикновено претегля съответните интереси (
23
).
52.
Според мен тези съображения не следва да се прилагат само в случаите на повишения, а винаги когато се преценяват последиците, които допуснати по-рано нарушения имат върху мерките, благоприятни за трети лица, без значение вида на процедурата за подбор.
53.
Не може, разбира се, да има изчерпателна таксономия или категоризация в това отношение. Животът е прекалено пъстър, за да е възможно това. Предлагам обаче като практическо правило да се приеме наличието на континуум на тежестта на нарушенията.
54.
В единия край на спектъра са незначителните нарушения. Те сами по себе си не би следвало да имат отражение върху процедурата за подбор, нито върху решенията, благоприятни за издържалите кандидати. Само като пример в това отношение могат да се посочат техническите грешки в процедурата за подбор, като например грешките във формата или други процесуални грешки, които не засягат съществено съдържанието на решението.
55.
В другия край на спектъра са сериозните нарушения, които, разбира се, ще тежат повече при претегляне на интересите в полза на „интереса“ от законосъобразност, сравнен по-специално с интересите на трети лица. Може да се посочат поне три различни вида сериозни нарушения: измама и корупция, незачитане на основни ценности на Съюза или систематично неспазване на правилата, отнасящи се до процедурата за подбор.
56.
Първо, доказаните случаи на измама или корупция в процедури за подбор са достатъчно сериозно основание за отмяната на цялата процедура за подбор. Следователно решенията, благоприятни за трети лица, също ще трябва да бъдат отменени. При такъв краен сценарий оправданите правни очаквания на трети лица, ако има такива, едва ли могат да играят някаква роля за валидирането на мярка, която е опорочена поради такава тежка нередовност. Ако се върнем към първоначалната метафора, стволът на това дърво не може да се излекува.
57.
Второ, незачитането на основни ценности на Съюза от страна на администрацията може също да бъде окачествено като сериозна нередовност. Такъв би бил например случаят, ако процедурата за подбор води до дискриминация между кандидатите по признаците, посочени в член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Както за измамата, така и за такава тежка форма на неравно третиране може да се каже, че опорочава цялата процедура за подбор, включително всички нейни резултати (
24
).
58.
Трето, съществува и специалната категория „системни нарушители“. В случаи, в които институция или орган на Съюза не организира законосъобразна процедура за подбор въпреки предходни решения на Съда, отнасящи се до същия вид подбор, може да са необходими по-сериозни мерки (
25
). Нещо повече, систематичното неспазване на приложимите правила може и да превърне повтарящи се дребни нарушения в сериозна нередовност, която би могла, при определени обстоятелства и пак след правилно претегляне на интересите, също да опорочи цялата процедура и последващите резултати.
в) Оправдани правни очаквания на издържалите кандидати
59.
Според установената съдебна практика правото да се позове на принципа на защита на оправдани правни очаквания, принадлежи на всеки правен субект, у когото институция на Съюза е породила основателни надежди, като му е предоставила конкретни уверения. Такива уверения, независимо от формата, в която са предадени, представляват конкретните, безусловни и непротиворечиви сведения (
26
).
60.
От фактическата рамка на дадена процедура за подбор, по-специално от нейния вид и мащаб, и от естеството на допуснатата в тази процедура незаконосъобразност зависи дали трети лица ще имат или няма да имат оправдани правни очаквания по отношение на резултата от нея. Ето защо ще има обратно пропорционална връзка между, от една страна, знанието на определено лице за евентуална нередовност и от друга страна, оправданите правни очаквания: колкото повече е знанието, толкова по-малки или дори несъществуващи са оправданите правни очаквания. Това знание ще се оценява въз основа на критерия на разумно информирания кандидат (
27
) — дали този кандидат е знаел или е трябвало да знае, че решението е било опорочено?
61.
Първо, един външен кандидат, в сравнение с един „вътрешен“, е по-малко вероятно да знае всички правила, приложими към процедура за подбор, и съответно да разбере за евентуалното наличие на нередовност (
28
). Следователно такъв кандидат може да има по-големи оправдани правни очаквания относно потвърждаването на решение, което, макар и да е незаконосъобразно, е създало права за него.
62.
Второ, колкото по-сериозна е нередовността, толкова по-вероятно е разумно информираният кандидат да е знаел или да е трябвало да знае за нея (
29
). Разбира се, това че нередовността е сериозна, само по себе си не означава, че кандидатите са били длъжни да знаят за нея. Ако обаче въпросната нередовност не е имало как да убегне на кандидата (
30
), правните очаквания на издържалия кандидат ще изглеждат по-малко оправдани или даже несъществуващи. По аргумент на по-силното основание, ако издържалият кандидат е проявил недобросъвестност или самият той е допринесъл за нередовността, той със сигурност не може да има никакви оправдани правни очаквания за запазване на (незаконосъобразното) решение, което е благоприятно за него (
31
).
63.
Трето, според съда на Съюза знанието, което издържалите кандидати могат да имат за висящо съдебно дело срещу някои актове от процедурата за подбор, включително срещу благоприятни за тях актове, също има значение в настоящия контекст. При положение че въпросните актове са оспорени в предвидените срокове, този вид знание може да е пречка тези лица да се позоват на оправданото правно очакване, че техният благоприятен статут няма да бъде засегнат. По-специално, издържалите кандидати, които са били назначени на длъжност, не може да не знаят, че назначението им ще се смята за окончателно само след като Съдът реши да отхвърли жалбата за отмяна, подадена от други кандидати (
32
).
64.
Разбира се, ако въз основа на фактите по едно дело се докаже, че наистина е имало такова знание, това трябва да се вземе предвид. Не е препоръчително обаче да се презумира, че такова знание съществува. На практика не е съвсем ясно как издържалите кандидати, и отново най-вече в случаите на по-големи конкурси и конкурси на общо основание, ще узнаят за съществуването на висящо дело, ако не са страна по това дело и ако съответната институция или орган на Съюза няма задължение да ги информира за това дело. Едно е просто да си дочул слухове в коридора, че тече дело за отмяна. Съвсем друго е да си бил официално уведомен, че такова дело е висящо и че освен това то може да има отрицателни последици за издържалите кандидати.
65.
Разбира се, издържалите кандидати не следва безпомощно и бездейно да търпят (съдбоносните) последици на една възможна отмяна на решения, отнасящи се до тях, особено ако отмяната всъщност е била постановена години след подаването на жалбата (
33
). Затова, дори жалбата да е била подадена в срок, може все пак да са налице оправдани правни очаквания, освен ако и докато се установи, че съответните кандидати са знаели за проблемите, възникнали във връзка с процедурата за подбор.
66.
Като обобщение, всички тези фактори и съображения трябва да бъдат претеглени съобразно фактите по конкретното дело. Предупреждението, което се отправя тук, е срещу механичното прилагане на доста категорични изявления, като например „никакво оправдано правно очакване не може да възникне в случай на незаконосъобразност, извършена от институцията“, и/или „тъй като решението е било оспорено своевременно, никой не може да е имал каквито и да било оправдани правни очаквания“. Такива изявления, които често се използват уместно в области на правото, в които лицата действат по занятие, едва ли могат да бъдат пренесени в област на правото, която е просто по-различна. Вместо това е нужна капка емпатия и реализъм предвид и огромната информационна и властова асиметрия, която винаги ще съществува, отново най-вече при конкурсите на общо основание, между институциите и техните потенциални служители. Това в никакъв случай не означава да бъдат извинявани или оправдавани евентуални незаконосъобразности, извършени от институции. Целта ми по-скоро е да изразя становището, че освен ако има извънредна фактическа обстановка, издържалите кандидати едва ли могат да бъдат държани отговорни за нередовността наравно с администрацията (
34
).
3. Средствата за защита
67.
Член 270 ДФЕС има за цел да възстанови правата на жалбоподатели (неиздържали кандидати), когато е налице незаконосъобразност. Според съда на Съюза, за да бъдат възстановени правата на неиздържалите кандидати, администрацията трябва да намери „справедливо решение“ на случая (
35
). Справедливите решения варират от отмяната на решенията, отнасящи се до неиздържалите кандидати (
36
), до възобновяването на процедурата за ощетения кандидат (
37
). В този контекст многократно е било постановявано, че присъждането на обезщетение, евентуално служебно (
38
), е най-добрият начин да се поправят вредите, както от гледна на интересите на жалбоподателя, така и от гледна точка на изискванията на службата (
39
).
68.
Що се отнася по-специално до мерките, благоприятни за трети лица, като списъци с издържали кандидати или назначения, отмяната (по дефиниция с обратна сила) на такива решения с основание изглежда да е ultima ratio, когато няма друго подходящо средство за защита, което да възстанови правата на ощетените кандидати (
40
).
69.
Наистина съгласно кратката формулировка на генералния адвокат Van Gerven по дело Albani има нужда в такива случаи „да се намери решение, което постига баланс между интересите на кандидатите, поставени в неблагоприятно положение поради извършена в конкурса нередовност, и интересите на другите кандидати. Тази нужда да се отговори внимателно на различните засегнати интереси, е общ принцип на добра администрация и в този случай на добра съдебна практика, който е закрепен от правото на Общността. Този принцип изисква съдът не само да прави усилия, по съображения за правна сигурност, за да гарантира справедливо възстановяване на правата на ощетените кандидати, но също така да вземе под внимание оправданите правни очаквания на вече избраните и/или назначени кандидати. Това означава, че в този случай, търсейки решение във връзка с опорочена процедура за назначаване, съдът трябва да претегли два вида вреди — действително претърпените от ощетените кандидати, които трябва да бъдат справедливо обезщетени, и потенциалните вреди, които другите кандидати ще понесат в резултат на мерките за поправяне на първия вид вреди“ (
41
).
70.
Може би е добре да се добави, че в следващото си решение Съдът е решил да отмени решението на Общия съд, което, отменяйки списъците с издържали кандидати, не е свело последиците от отмяната на приетите в процедурата за подбор последващи актове само до възстановяване на правата на четиримата първоначални жалбоподатели (
42
).
71.
Prima facie, наистина има основателни причини да се смята, че възстановяването на правата на жалбоподатели, неиздържали кандидати, винаги включва отмяната на решения, отнасящи се до издържалите кандидати, освен ако цялата процедура за подбор трябва да се проведе отново, което е нещо доста рядко и така или иначе не може да бъде постановено от Съда. Обезщетяването или, ако е възможно, повторното провеждане на процедурата за подбор само за ощетените кандидати наистина изглеждат най-подходящите алтернативни средства за защита, с които да се санкционира допусната (по-рано) в тази процедура незаконосъобразност, без да се засягат оправданите правни очаквания на издържалите кандидати.
72.
Да посочим отново, както беше очертано по-горе (
43
), че по принцип трети лица не би трябвало да носят последствията от допусната по-рано нередовност, за която не са знаели и не са могли да знаят. Тези лица може да не знаят за нарушенията или за висящите дела срещу процедурата за подбор и съответно няма да могат да се защитят. Този факт, обсъден вече в контекста на въпроса за знанието и съответните оправдани правни очаквания на такива лица, придобива допълнително измерение в контекста на средствата за защита. Малко вероятно е издържалите кандидати да са страни по такова дело, но те ще бъдат сериозно засегнати от неговия изход. Рано или късно ще възникне въпросът за правото на защита.
В.
Приложение към настоящото дело
73.
В обжалваното съдебно решение Общият съд е отменил три различни вида решения, отнасящи се до резултатите от процедурата за подбор: i) решението г‑н Galocha да не бъде включен в списъците с издържали кандидати (наричано по-нататък „отрицателното решение“); ii) решението, създаващо списъци с издържали кандидати (наричано по-нататък „списъците с издържали кандидати“); iii) решенията за назначаване на лица от списъците с издържали кандидати (наричани по-нататък „решенията за назначаване“).
74.
С настоящата жалба жалбоподателят оспорва само частта от обжалваното съдебно решение, отнасяща се до списъците с издържали кандидати (ii) и решенията за назначаване (iii). Не се оспорва това, че Общият съд е отменил отрицателното решение, отнасящо се специално до г‑н Galocha (да не бъде включено неговото име в списъците с издържали кандидати). Нито пък жалбоподателят оспорва съществуването на първоначалната, допусната по-рано нередовност, а именно че в процедурата за подбор не е проведен писмен изпит.
75.
Така предметът на настоящата жалба е свързан само с последиците от тази нередовност, които Общият съд е извел по отношение на трети лица, а именно решения ii) и iii). В подкрепа на своето решение относно тези две отменителни мерки Общият съд постановява:
„68. В разглежданите обстоятелства обаче лауреатите, чиито имена са били вписани в списъците с издържали кандидати, включително тези, които са получили предложения за работа от [F4Е], не могат да се позовават на оправдани правни очаквания. В действителност разглежданото обявление за свободна длъжност е предвиждало провеждането на писмен изпит. Списъците с издържали кандидати обаче са били съставени и предложенията за работа са били изпратени, без кандидатите да са били подложени на такъв изпит.
69. Впрочем предвид естеството на нередовността не може да се приеме също така, че отмяната на списъците с издържали кандидати и на решенията за назначаване на лауреатите, включени в тези списъци, би била прекомерна с оглед на интереса на службата. Действително, от една страна, нередовността е засегнала оценяването на всички кандидати и това положение не може да се поправи с мерки, отнасящи се единствено до жалбоподателя. От друга страна, настоящата процедура за подбор е с много ограничен обхват“ (
44
).
76.
Според жалбоподателя, като разпростира последиците от въпросната нередовност върху издържалите кандидати, независимо дали на равнището на списъците с издържали кандидати или на назначенията, Общият съд налага прекомерна санкция на третите лица.
77.
Като прилагам очертаните по-горе съображения към настоящата жалба, съм склонен да се съглася с жалбоподателя, що се отнася до отмяната на решенията за назначаване (iii), но не непременно и що се отнася до списъците с издържали кандидати (ii).
78.
Първо, предвид вида на процедурата за подбор изглежда, че става въпрос за конкурс на общо основание. Второ, във връзка с естеството на извършената в процедурата за подбор нередовност е съвсем ясно, че неорганизирането на споменатия в ръководството за кандидатите писмен изпит съставлява незаконосъобразност, извършена от администрацията. Съгласно постоянната съдебна практика „обявлението за свободна длъжност съставлява правната рамка, която органът по назначаването сам си е наложил и съответно трябва да спазва много внимателно“ (
45
). Ето защо, тъй като обявлението за свободна длъжност препраща към ръководството за кандидатите, жалбоподателят е трябвало да организира писмен изпит.
79.
Ще бъде обаче доста изненадващо, ако определим тази грешка като сериозна и тежка. Общият съд постановява, че липсата на писмен изпит е засегнала еднакво всички участници в процедурата за подбор (
46
). Следователно ще бъдат необходими допълнителни аргументи, за да се стигне до извода, че тази липса съставлява сериозна, съществена незаконосъобразност, която ще има за последица неравно третиране. Поради това изглежда, че липсата на писмен изпит е по-скоро резултат от небрежност от страна на администрацията, която не е актуализирала документи от значение за процедурата за подбор като например ръководството за кандидатите и изпратените на кандидатите писма по образец (
47
).
80.
Трето, относно това дали издържалите кандидати действително или евентуално са знаели за нередовността, допусната от жалбоподателя, може да се предположи, че тези кандидати е трябвало за знаят, че процедурата за подбор се състои както от устен, така и от писмен изпит, тъй като това е посочено в ръководството за кандидатите. Дали обаче липсата на писмен изпит задължително е изненадала издържалите кандидати, когато те са получили резултатите от процедурата за подбор, остава открит въпрос. Зависи от това как един разумно информиран кандидат може да е разбрал точка 5, част 1, шеста алинея от ръководството за кандидатите, съгласно която съобразно броя им допуснатите кандидати може да бъдат поканени да се явяват в един и същи ден или в продължение на няколко последователни дни на писмен и устен изпит.
81.
В контекста на тези факти би ли било наистина неразумно от страна на кандидатите да са помислили, включително поради това че писмото, с което са поканени на устен изпит, не споменава за писмен изпит, че администрацията може да е съединила устния изпит с писмения? Или че е решила да премахне писмения изпит като част от процедурата, вероятно защото устният изпит ѝ е бил достатъчен, за да прецени дали кандидатите са подходящи за договорно наети за определен срок служители, и също така вероятно защото не е имало толкова много кандидати?
82.
Поради тези причини за разлика от Общия съд не виждам защо издържалите кандидати да не са могли да имат оправдани правни очаквания, че последиците на благоприятните за тях решения ще бъдат запазени въпреки (незаконосъобразния) пропуск да се организира писмен изпит.
83.
Бих искал да добавя, че предвид съображенията и нужното в подобни случаи претегляне на съществуващите интереси не съм сигурен, че разбирам втория аргумент на Общия съд — че процедурата за подбор е била „с много ограничен обхват“. Съгласен съм, че мащабът в смисъл на обхват и естество на конкурса е релевантен за потенциалната оценка на знанията и произтичащите от нея оправдани правни очаквания (
48
). Не бих се съгласил обаче този аргумент да бъде използван, за да се поддържа, че оправданите правни очаквания ще бъдат с „по-малка стойност“ и по-малка тежест при претеглянето на съществуващите интереси, когато става въпрос за двама кандидати, а не за 200. Претеглянето на ценностите, което би трябвало да се извърши, е за качеството на очакванията и за това дали те заслужават защита. То не е просто преброяване.
84.
Така предвид това, че на издържалите кандидати не им е отнета самата възможност да имат оправдани правни очаквания за това, че изходът от процедурата за подбор няма да бъде променен, що се отнася до тях, се прави едно допълнително претегляне, а именно на тези очаквания в сравнение с други интереси — с оглед на точния вид средство за защита, който се използва. По мое мнение резултатът от това претегляне може да е различен за списъците с издържали кандидати (ii) и решенията за назначаване (iii).
85.
От една страна, що се отнася до списъците с издържали кандидати (ii), резултатът, до който е достигнал Общият съд, може би не е единственият възможен, но остава в обсега на допустимото.
86.
Първо, лицата, включени в списъците с издържали кандидати, имат по-слаби оправдани правни очаквания в сравнение с кандидатите, на които е предложено назначение. Общият съд посочва по този въпрос следното: „вписването на успелите кандидати от конкурси на общо основание в списъците с подходящи кандидати, изготвени в резултат на дейности по подбор, поражда за заинтересованите страни единствено възможността да бъдат наети като длъжностни лица в срок за изпитване“ (
49
). С оглед на това лицата, включени в списъци с издържали кандидати, не притежават право да бъдат назначени, макар в настоящия случай списъкът с издържали кандидати да е за краткосрочни договори. Те могат да имат само оправдани правни очаквания кандидатурата им да бъде надлежно разгледана, в случай че възникне нужда за запълване на свободна длъжност.
87.
Второ, що се отнася до практическите си последици, по своето естество отмяната на списък с издържали кандидати е основно проспективна, а що се отнася до правните последици — ретроспективна. От една страна, администрацията трябва да проведе отново процедура за подбор и да състави нов списък с издържали кандидати, ако все още иска да запълни дадена свободна длъжност. Това обаче е цената, която трябва да се плати за допуснатата в процедурата за подбор нередовност, която не може да бъде поправена по друг начин. Така интересът на службата едва ли може да е валиден аргумент срещу отмяната на списъците с издържали кандидати. От друга страна, лицата, които са били избрани от списъка с издържали кандидати и назначени преди евентуалната му отмяна, ще бъдат защитени индивидуално, но на друга основа — те вече ще имат не само оправдани правни очаквания, но също и придобити права поради факта на назначаването им.
88.
Трето, видени в тази светлина, с оглед бъдещето интересите на жалбоподатели, неиздържали кандидати, се доближават до интересите на лицата, които все още са в списъка с издържали кандидати, но не са назначени. И наистина първите могат да очакват, че администрацията ще проведе отново процедурата в пълно съответствие с правото, така че този път те да могат да имат шанс да бъдат избрани. Но същия шанс, за в бъдеще, имат в същата степен и кандидатите, които са били във вече отменения списък. Казано по-просто: ще се раздават нови карти и ще се играе нова игра, в която всеки може да участва отново.
89.
Поради тези допълнителни причини и с оглед на обстоятелствата по настоящото дело решението на Общия съд да отмени списъците с издържали кандидати, не изглежда прекомерна санкция, нарушаваща принципа на пропорционалност.
90.
От друга страна, според мен положението е различно с решенията за назначаване (iii). Отмяната на тези решения съставлява прекомерна санкция на най-малко три основания.
91.
Първо, съвсем ясно е, че назначените лица не само са натрупали оправдани правни очаквания, но са се придвижили много по-напред по скалата на правната сигурност — те са придобили права под формата на подписани и обвързващи (срочни) договори. Такива права, чието възникване естествено е довело до значими последствия в личен план, по дефиниция имат по-голяма тежест при претеглянето на съществуващите интереси.
92.
Второ, въпреки тези (наистина) значими права, следва да се отбележи, по примера на жалбоподателя, че очевидно не е съвсем ясно как точно отмяната на решенията за назначаване ще послужи на интересите на обжалващия процедурата за подбор. Тъй като въпросните длъжности са за договорно наети служители за определен срок, който вече е изтекъл, обжалващият процедурата за подбор не може да очаква да заеме тези длъжности. Такава отмяна едва ли може да допринесе за възстановяването на правата на ощетения кандидат. В същото време естеството на незаконосъобразността, извършена от F4E, едва ли е толкова сериозно, че нуждата от възстановяване на обективната законосъобразност (или, в зависимост от гледната точка, нуждата да се „накаже“ администрацията за допуснатата незаконосъобразност) да трябва да вземе превес над всички други съображения.
93.
И трето, като допълнителен, но все пак важен аспект — премахването ex tunc на всякакво правно основание за назначаването (и за срочния договор) ще има спорни практически последствия както за назначените кандидати, така и за администрацията. Тъй като отмяната има обратно действие, всички последващи мерки по отношение на назначените кандидати трябва да се считат за нищожни. В такъв случай какво ще стане със заплатите, социалните обезщетения и данъците, както и с възможните решения/административни актове, приети от тези назначени кандидати в качеството им на договорно наети служители на F4E? Що се отнася до техните заплати например, ще бъдат ли всички суми, които са им платени от предприятието, неоснователно обогатяване (плащания, получени без валидно правно основание)? Ако всички тези въпроси не се уредят мирно и по взаимно съгласие, ще трябва ли всяка от страните да съди другата?
94.
Ясно е следователно, че що се отнася до решенията за назначаване по настоящото дело, „интересът“ от законосъобразност и интересите на обжалващия такава процедура за подбор със сигурност не могат да вземат превес над интересите на назначените кандидати. От това следва, че постановената от Общия съд отмяна на решенията за назначаване е прекомерна санкция. Поради това точка 3 от диспозитива на обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменена.
95.
Необходими са две заключителни бележки.
96.
Първо, трябва да се подчертае, че такова претегляне на подходящите средства за защита винаги зависи от конкретното дело. По настоящото дело няма каквито и да било доказателства, че пропускът от страна на администрацията е бил умишлен или повтарящ се. Нещо повече, различен извод, също във връзка с претеглянето на интересите относно решенията за назначаване, хипотетично би се наложил, ако беше установена недобросъвестност от страна на администрацията. Такава може да е налице например ако нарочно администрацията бързо назначава лица от списъците с издържали кандидати, преди въобще да е възможно да се осъществи съдебен контрол, знаейки, че назначените няма да бъдат засегнати по никакъв начин. Всеки такъв хипотетичен сценарий със сигурност би наклонил баланса на интересите в друга посока. Нищо обаче не показва, че настоящият случай може да е такъв.
97.
Второ, когато даден кандидат действително има оправдани правни очаквания, той може, ако поиска, да търси обезщетение. Това важи и когато резултатът от претеглянето на интересите води до отмяна на списъците с издържали кандидати, както в настоящия случай (
50
).
Г.
Разноски
98.
В съответствие с член 138, параграф 1 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Съгласно член 138, параграф 3, ако всяка от страните е загубила по едно или няколко от предявените основания, всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
99.
Настоящата жалба е уважена само частично по смисъла на член 138, параграф 1 от Процедурния правилник. Затова в съответствие с член 138, параграф 3 от Процедурния правилник жалбоподателят следва да понесе направените от него съдебни разноски.
IV. Заключение
100.
Предвид гореизложените съображения предлагам на Съда да постанови следното:
„–
Отменя решение на Общия съд от 25 януари 2018 г., Galocha/Съвместно предприятие Fusion for Energy (T‑561/16, EU:T:2018:29), в частта, в която са отменени решенията, с които Европейското съвместно предприятие за „ITER“ и развитието на термоядрената енергетика е назначило лица, включени в списъците с издържали кандидати от процедурата за подбор F4E/CA/ST/FGIV/2015/001.
–
Осъжда Европейското съвместно предприятие за „ITER“ и развитието на термоядрената енергетика да понесе направените от него съдебни разноски“.
(
1
)	Език на оригиналния текст: английски.
(
2
)	Решение от 25 януари 2018 г., Galocha/Съвместно предприятие Fusion for Energy (T‑561/16, EU:T:2018:29, т. 1—20).
(
3
)	Решение за създаване на Европейско съвместно предприятие за „ITER“ и развитието на термоядрената енергия и за предоставяне на предимства на същото (OВ L 90, 2007 г., стр. 58).
(
4
)	Решение от 25 януари 2018 г., Galocha/Съвместно предприятие Fusion for Energy (T‑561/16, EU:T:2018:29).
(
5
)	Вж. точки 36—58 от обжалваното съдебно решение.
(
6
)	Вж. точки 59—67 от обжалваното съдебно решение.
(
7
)	А именно решение от 31 март 2004 г., Girardot/Комисия (T‑10/02, EU:T:2004:94, т. 85 и 86).
(
8
)	Вж. точки 68 и 69 от обжалваното съдебно решение.
(
9
)	Вж. точки 71—80 от обжалваното съдебно решение.
(
10
)	Вж. например решения от 15 юли 1993 г., Camara Alloisio и др./Комисия (T‑17/90, T‑28/91 и T‑17/92, EU:T:1993:69, т. 39—42), и от 17 декември 2003 г., McAuley/Съвет (T‑324/02, EU:T:2003:346, т. 28). Вж. също решение от 21 март 2013 г., Brune/Комисия (F‑94/11, EU:F:2013:41, т. 34 и 39).
(
11
)	Вж. например решение от 18 декември 1980 г., Gratreau/Комисия (156/79 и 51/80, EU:C:1980:304, т. 24).
(
12
)	С благодарност признавам вдъхновението си от метафората, използвана от съдия Frankfurter в дело Nardone/Съединени американски щати, 308 U.S. 338 (1939 г.), като, разбира се, американският правен контекст на метафората и на изведеното правило (правилото да се изключват доказателства, получени по незаконен начин) е доста по-различен.
(
13
)	Когато говоря за „съда на Съюза“, имам предвид актовете на Съда, на Общия Съд и (до 2016 г.) на Съда на публичната служба.
(
14
)	Вж. например решения от 14 юли 1983 г., Detti/Съд (144/82, EU:C:1983:211, т. 33), от 6 юли 1993 г., Комисия/Albani и др. (C‑242/90 P, EU:C:1993:284, т. 13), и от 22 юни 1990 г., Marcopoulos/Съд (T‑32/89 и T‑39/89, EU:T:1990:39, т. 44 и цитираната съдебна практика).
(
15
)	Вж. например решения от 5 юни 1980 г., Oberthür/Комисия (24/79, EU:C:1980:145, т. 13), и от 5 май 2010 г., Bouillez и др./Съвет (F‑53/08, EU:F:2010:37, т. 83).
(
16
)	Вж. например решения от 5 декември 2017 г., Spadafora/Комисия (T‑250/16 P, непубликувано, EU:T:2017:866, т. 110), и от 5 май 2010 г., Bouillez и др./Съвет (F‑53/08, EU:F:2010:37, т. 82).
(
17
)	Вж. в този смисъл решения от 5 декември 2017 г., Spadafora/Комисия (T‑250/16 P, непубликувано, EU:T:2017:866, т. 110), и от 5 май 2010 г., Bouillez и др./Съвет (F‑53/08, EU:F:2010:37, т. 87—89).
(
18
)	Вж. например решение от 6 юли 1993 г., Комисия/Albani и др. (C‑242/90 P, EU:C:1993:284, т. 14). Курсивът е мой.
(
19
)	Вж. например решения от 5 май 2010 г., Bouillez и др./Съвет (F‑53/08, EU:F:2010:37, т. 89), и от 23 октомври 2012 г., Strack/Комисия (F‑44/05 RENV, EU:F:2012:144, т. 125).
(
20
)	Вж. например решение от 5 май 2010 г., Bouillez и др./Съвет (F‑53/08, EU:F:2010:37, т. 89).
(
21
)	В „изходната позиция“ и зад „булото на незнанието“, що се отнася до резултата от подбора, всеки разумен кандидат ще избере законността като един от принципите, според които трябва да се проведе процедурата (въпреки че спокойно можем да приемем, че Джон Ролс не е имал предвид служители на Съюза на краткосрочен договор, когато е излагал тази теория — вж. Rawls, J. A Theory of Justice. Revised Edition. Belknap, Harvard Press, 1999, 118—130).
(
22
)	Вж. например решения от 6 юли 1993 г., Комисия/Albani и др. (C‑242/90 P, EU:C:1993:284, т. 13), от 5 май 2010 г., Bouillez и др./Съвет (F‑53/08, EU:F:2010:37, т. 83—90), и от 23 октомври 2012 г., Strack/Комисия (F‑44/05 RENV, EU:F:2012:144, т. 117).
(
23
)	Вж. например решения от 5 май 2010 г., Bouillez и др./Съвет (F‑53/08, EU:F:2010:37, т. 83—85 и цитираната съдебна практика), и от 23 октомври 2012 г., Strack/Комисия (F‑44/05 RENV, EU:F:2012:144, т. 117 и 118).
(
24
)	Това естествено не значи, че не могат да са релевантни и да се вземат предвид и други случаи на неравно третиране в процедурата за подбор. Идеята тук е по-скромна — просто има голяма разлика между процедурата за подбор, в която е допуснато някакво формално неравенство между кандидатите, и процедурите за подбор, които са например (не)пряко расистки или сексистки. За илюстрация вж. например решение от 13 февруари 1979 г., Martin/Комисия (24/78, EU:C:1979:37, т. 21), където Съдът даже отменя решение за назначаване на кандидат, който е имал предимство заради избрания за изпита материал.
(
25
)	Вж. неотдавнашното заключение на генералния адвокат Sharpston по дело Испания/Парламент (C‑377/16, EU:C:2018:610, т. 156—164), и моето заключение по дело Комисия/Италия (C‑621/16 P, EU:C:2018:611, т. 153—157).
(
26
)	Вж. например решения от 16 декември 2010 г., Kahla/Thüringen Porzellan/Комисия (C‑537/08 P, EU:C:2010:769, т. 63 и цитираната съдебна практика), от 19 юли 2016 г., Kotnik и др. (C‑526/14, EU:C:2016:570 т. 62), и от 13 септември 2017 г., Pappalardo и др./Комисия (C‑350/16 P, EU:C:2017:672, т. 39). Вж. също решение от 19 май 1983 г., Mavridis/Парламент (289/81, EU:C:1983:142, т. 21).
(
27
)	Формулировката на критерия, разбира се, е различна в различните области на правото (и според това дали съответните лица действат по занятие) — вж. например във връзка с оправданите правни очаквания в контекста на ДДС критерия на „предпазливия и съобразителен икономически оператор“ (разумно предпазлив икономически оператор) в решения от 14 септември 2006 г., Elmeka (C‑181/04—C‑183/04, EU:C:2006:563, т. 32), и от 9 юли 2015 г., Cabinet Medical Veterinar Tomoiagă Andrei (C‑144/14, EU:C:2015:452, т. 44). В контекста на държавната помощ критерият е по-скоро този на полагащия дължимата грижа икономически оператор: например решения от 20 септември 1990 г., Комисия/Германия (C‑5/89, EU:C:1990:320, т. 14), и от 11 ноември 2004 г., Demesa и Territorio Histórico de Álava/Комисия (C‑183/02 P и C‑187/02 P, EU:C:2004:701, т. 44).
(
28
)	По-горе точка 49 от настоящото заключение.
(
29
)	По-горе точка 53—58 от настоящото заключение.
(
30
)	Вж. например решение от 20 март 1997 г., Alcan Deutschland (C‑24/95, EU:C:1997:163, т. 25), където Съдът е постановил, че получателят на държавна помощ не може да има никакви оправдани правни очаквания помощта да е законосъобразна, ако за тази помощ не е уведомена Комисията, като по този начин в областта на държавните помощи липсата на уведомяване е сравнима с груба нередовност.
(
31
)	Вж. по аналогия, в контекста на държавните помощи, решение от 12 декември 1985 г., Sideradria/Комисия (67/84, EU:C:1985:506, т. 21), отнасящо се до явно нарушение на правилата, извършено от предприятие, и решение от 16 юли 1998 г., Oelmühle и Schmidt Söhne (C‑298/96, EU:C:1998:372, т. 29), отнасящо се до изискването за добросъвестност от страна на предприятие, оспорващо възстановяването на незаконна държавна помощ, която е получило.
(
32
)	Вж. например решение от 5 декември 2017 г., Spadafora/Комисия (T‑250/16 P, непубликувано, EU:T:2017:866, т. 112). Вж. и решения на Съда на публичната служба от 23 октомври 2012 г., Strack/Комисия (F‑44/05 RENV, EU:F:2012:144, т. 123), и от 5 май 2010 г., Bouillez и др./Съвет (F‑53/08, EU:F:2010:37, т. 88).
(
33
)	По делото, по което Съдът на публичната служба се е произнесъл с решение от 23 октомври 2012 г., Strack/Комисия (F‑44/05 RENV, EU:F:2012:144, т. 123), са били минали цели осем години от приемането на оспорените решения. Въпреки това Съдът на публичната служба е постановил, че издържалите кандидати не могат да се позовават на оправдани правни очаквания, тъй като тези решения са били оспорени своевременно.
(
34
)	Освен ако желаните „идеални длъжностни лица на Съюза“, които благодарение на този подход би трябвало да бъдат успешно подбрани, са единствено кандидатите, които са чели и подчертавали Правилника за длъжностните лица, всички уведомления за свободни места и конкурси, всяко упътване за кандидати и всички налични наръчници и са си водили бележки по тях. Тези хора подробно ще прегледат тези документи, ще ги държат на нощното си шкафче и ще ги четат всяка вечер, преди да заспят. По време на цялата процедура за подбор те ще действат като истински „пазители на процедурата“, постоянно оспорвайки всяка предприета от институцията стъпка, дори и за най-малките отклонения от приложимите правила.
(
35
)	Вж. например решение от 31 март 2004 г., Girardot/Комисия (T‑10/02, EU:T:2004:94, т. 89).
(
36
)	Вж. например решение от 28 юни 1979 г., Anselme и Constant/Комисия (255/78, EU:C:1979:175, т. 15).
(
37
)	Вж. например решения от 22 юни 1990 г., Marcopoulos/Съд (T‑32/89 и T‑39/89, EU:T:1990:39, т. 44), и от 21 март 2013 г., Brune/Комисия (F‑94/11, EU:F:2013:41, т. 65).
(
38
)	Вж. например решение от 31 март 2004 г., Girardot/Комисия (T‑10/02, EU:T:2004:94, т. 89).
(
39
)	Вж. например решения от 5 юни 1980 г., Oberthür/Комисия (24/79, EU:C:1980:145, т. 14), и от 1 юни 1995 г., Coussios/Комисия (C‑119/94 P, EU:C:1995:164, т. 24).
(
40
)	Вж., за наистина доста редките примери на отмяна на решения за назначаване на кандидати, решения от 13 февруари 1979 г., Martin/Комисия (24/78, EU:C:1979:37, т. 21), и от 23 октомври 2012 г., Strack/Комисия (F‑44/05 RENV, EU:F:2012:144, т. 123—126).
(
41
)	Заключение на генералния адвокат Van Gerven по дело Комисия/Albani и др. (C‑242/90 P, непубликувано, EU:C:1993:108, т. 10).
(
42
)	Решение от 6 юли 1993 г., Комисия/Albani и др. (C‑242/90 P, EU:C:1993:284, т. 17).
(
43
)	По-горе точки 59—66 на настоящото заключение.
(
44
)	Точки 68 и 69 от обжалваното съдебно решение.
(
45
)	Вж. например решения от 18 март 1993 г., Парламент/Frederiksen (C‑35/92 P, EU:C:1993:104, т. 16), от 9 ноември 2004 г., Montalto/Съвет (T‑116/03, EU:T:2004:325, т. 54), и от 25 септември 2008 г., Strack/Комисия (F‑44/05, EU:F:2008:123, т. 155).
(
46
)	Точка 56 от обжалваното съдебно решение.
(
47
)	От фактите по делото, така както те са изложени от Общия съд, следва, че в писмото, уведомяващо кандидатите да се явят на устния изпит, не се споменава за писмен изпит, докато в писмото, информиращо кандидатите (поне г‑н Galocha) за изхода от процедурата за подбор, действително се споменава както за устен, така и за писмен изпит, на които г‑н Galocha се явил (вж. обжалваното съдебно решение, т. 12 и 15).
(
48
)	По-горе точки 48—50 и 61.
(
49
)	Вж. например решение от 11 юли 2007 г., Centeno Mediavilla и др./Комисия (T‑58/05, EU:T:2007:218, т. 52). Вж. и решение на Съда на публичната служба от 13 септември 2011 г., AA/Комисия (F‑101/09, EU:F:2011:133, т. 44).
(
50
)	Вж., например, относно загубата на възможност за назначаване, решение от 21 февруари 2008 г., Комисия/Girardot (C‑348/06 P, EU:C:2008:107, т. 55).