61980CJ0096_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED KENDELSE AF 25 . FEBRUAR 1980, INDGAAET TIL DOMSTOLEN DEN 12 . MARTS 1980, HAR EMPLOYMENT APPEAL TRIBUNAL, DET FORENEDE KONGERIGE, I MEDFOER AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 177, FORELAGT EN RAEKKE PRAEJUDICIELLE SPOERGSMAAL VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 119 OG ARTIKEL 1 I RAADETS DIREKTIV 75/117 AF 10 . FEBRUAR 1975 OM INDBYRDES TILNAERMELSE AF MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNINGER OM GENNEMFOERELSE AF PRINCIPPET OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER ( EFT L 45, S . 19 ).
2 DISSE SPOERGSMAAL ER BLEVET REJST UNDER EN RETSSAG MELLEM EN KVINDELIG DELTIDSBESKAEFTIGET ARBEJDSTAGER OG HENDES ARBEJDSGIVER, EN VIRKSOMHED SOM FREMSTILLER TOEJ TIL KVINDER, OVERFOR HVEM HUN GOER GAELDENDE AT HAVE FAAET UDBETALT EN
MINDRE TIMELOEN END EN AF HENDES MANDLIGE, FULDTIDSBESKAEFTIGEDE KOLLEGER, SOM UDFOERER SAMME ARBEJDE .
3 IFOELGE NAEVNTE ARBEJDSTAGER ER DENNE LOENULIGHED I STRID MED LIGHEDSKLAUSULEN I HENDES ANSAETTELSESKONTRAKT, SOM ER INDFOEJET I MEDFOER AF EQUAL PAY ACT 1970, HVIS SECTION 1, STK . 2, LITRA A ), FORESKRIVER LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER I ALLE TILFAELDE, HVOR "EN KVINDE ER ANSAT TIL AT UDFOERE LIGNENDE ARBEJDE SOM EN MAND I SAMME STILLING" .
4 RETTEN I FOERSTE INSTANS, INDUSTRIAL TRIBUNAL, ANTOG VED DOM AF 5 . FEBRUAR 1979, AT VED DELTIDSBESKAEFTIGELSE ER EN UGENTLIG ARBEJDSTID, PAA 75 % AF DEN FULDE ARBEJDSTID, SOM I DET FORELIGGENDE TILFAELDE, TILSTRAEKKELIG TIL AT UDGOERE EN "VAESENTLIG FORSKEL" MELLEM DELTIDSBESKAEFTIGELSE OG FULDTIDSBESKAEFTIGELSE, JF . SECTION 1, STK . 3, I OVENNAEVNTE LOV, DER BESTEMMER :
"EN LIGHEDSKLAUSUL FINDER IKKE ANVENDELSE, SAAFREMT ARBEJDSGIVEREN BEVISER, AT EN FORSKEL MELLEM EN KVINDELIG OG EN MANDLIG ARBEJDSTAGERS ANSAETTELSESKONTRAKT SKYLDES EN VAESENTLIG FORSKEL MELLEM DE TO TILFAELDE ( SOM IKKE HAR FORBINDELSE MED KOENSFORSKELLEN)" .
5 SAGSOEGEREN I HOVEDSAGEN APPELLEREDE DENNE DOM TIL EMPLOYMENT APPEAL TRIBUNAL, SOM FANDT, AT TVISTEN REJSTE PROBLEMER VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF FAELLESSKABSRETTEN, OG FORELAGDE DOMSTOLEN EN RAEKKE PRAEJUDICIELLE SPOERGSMAAL .
6 DET FREMGAAR AF OPLYSNINGERNE I FORELAEGGELSESKENDELSEN, AT ARBEJDSGIVEREN FOER 1975 BETALTE FORSKELLIG LOEN TIL MAEND OG KVINDER, MEN IKKE GJORDE NOGEN FORSKEL I TIMELOENNEN FOR DELTIDS- OG FULDTIDSBESKAEFTIGELSE . FRA NOVEMBER 1975 BLEV DER FOR MAEND OG KVINDER FASTSAT SAMME LOEN FOR FULDTIDSBESKAEFTIGELSE ( DVS . LOEN TIL PERSONER, SOM ARBEJDER 40 TIMER OM UGEN ), MEN TIL GENGAELD BLEV TIMELOENNEN FOR DELTIDSBESKAEFTIGELSE FASTSAT TIL EN SATS, DER VAR 10 % LAVERE END TIMELOENNEN FOR FULDTIDSBESKAEFTIGELSE .
7 DET FREMGAAR ENDVIDERE AF FORELAEGGELSESKENDELSEN, AT PAA DET TIDSPUNKT, DA SAGEN VERSEREDE FOR INDUSTRIAL TRIBUNAL VAR DELTIDSBESKAEFTIGEDE HOS DEN PAAGAELDENDE ARBEJDSGIVER KVINDER, IDET DEN ENESTE DELTIDSBESKAEFTIGEDE MAND VAR EN ARBEJDSTAGER, SOM LIGE VAR GAAET PAA PENSION, OG SOM UNDTAGELSESVIS, FOR KORTE PERIODER, HAVDE FAAET TILLADELSE TIL AT ARBEJDE UD OVER DEN NORMALE PENSIONSALDER .
8 PAA GRUNDLAG AF DISSE OMSTAENDIGHEDER, HAR EMPLOYMENT APPEAL TRIBUNAL BESLUTTET AT FORELAEGGE DOMSTOLEN FOELGENDE SPOERGSMAAL :
"1 . KRAEVER LIGELOENSPRINCIPPET I EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 119 OG I ARTIKEL 1 I RAADETS DIREKTIV AF 10 . FEBRUAR 1975, AT LOENNEN FOR TIMELOENSARBEJDE SKAL VAERE DEN SAMME :
A ) UANSET ANTALLET AF UGENTLIGE ARBEJDSTIMER, ELLER
B)UANSET OM ARBEJDSGIVEREN HAR OEKONOMISK INTERESSE I AT TILSKYNDE ARBEJDSTAGERNE TIL AT ARBEJDE SAA MANGE UGENTLIGE TIMER SOM MULIGT, OG FOELGELIG VIL BETALE ARBEJDSTAGERE, SOM ARBEJDER 40 TIMER OM UGEN, HOEJERE LOEN END ARBEJDSTAGERE, SOM ARBEJDER UNDER 40 TIMER OM UGEN?
2.SAAFREMT SPOERGSMAAL 1, LITRA A ) ELLER B ) BESVARES BENAEGTENDE, HVILKE KRITERIER SKAL DA ANVENDES VED AFGOERELSEN AF, OM LIGELOENSPRINCIPPET GAELDER I TILFAELDE, HVOR EN FORSKEL I TIMELOENSATSERNE BEROR PAA DET SAMLEDE ANTAL UGENTLIGE ARBEJDSTIMER?
3.VIL BESVARELSEN AF SPOERGSMAAL 1, LITRA A ) ELLER B ) ELLER SPOERGSMAAL 2 VAERE ANDERLEDES ( OG I SAA FALD I HVILKEN HENSEENDE ), SAAFREMT DET PAAVISES, AT ET VAESENTLIGT LAVERE ANTAL KVINDELIGE END MANDLIGE ARBEJDSTAGERE ER I STAND TIL AT ARBEJDE I DET MINDSTEANTAL UGENTLIGE TIMER, SOM KRAEVES FOR AT OPPEBAERE DEN FULDE TIMELOENSATS?
4.ER DE PAAGAELDENDE BESTEMMELSER I EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 119 ELLER NAEVNTE DIREKTIVS ARTIKEL 1 UMIDDELBART ANVENDELIGE I MEDLEMSSTATERNE UNDER DE I DENNE SAG FORELIGGENDE OMSTAENDIGHEDER?"
DE TRE FOERSTE SPOERGSMAAL
9 DET FREMGAAR AF DE TRE FOERSTE SPOERGSMAAL SAMT AF FORELAEGGELSESKENDELSENS GRUNDE, AT DEN NATIONALE RET I DET VAESENTLIGE OENSKER OPKLARET, OM EN FORSKEL I LOENNEN FOR DET SAMME ARBEJDE, UDFOERT SOM DELTIDSBESKAEFTIGELSE OG FULDTIDSBESKAEFTIGELSE, KAN VAERE EN EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 119 FORBUDT FORSKELSBEHANDLING, NAAR GRUPPEN AF DELTIDSBESKAEFTIGEDE ARBEJDSTAGERE UDELUKKENDE ELLER OVERVEJENDE BESTAAR AF KVINDER .
10 BETRAGTET PAA DENNE MAADE MAA SPOERGSMAALENE BESVARES SAALEDES, AT ARTIKEL 119 HAR TIL FORMAAL AT SIKRE ANVENDELSEN AF PRINCIPPET OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER FOR SAMME ARBEJDE . DE VED DENNE BESTEMMELSE FORBUDTE LOENSFORSKELLE ER DERFOR KUN DEM, DER ER BASERET PAA FORSKELLEN MED HENSYN TIL ARBEJDSTAGERNES KOEN . DEN OMSTAENDIGHED, AT DELTIDSBESKAEFTIGELSE AFLOENNES MED EN LAVERE TIMELOEN END FULDTIDSBESKAEFTIGELSE, ER ALTSAA IKKE I SIG SELV EN EFTER ARTIKEL 119 FORBUDT FORSKELSBEHANDLING, SAAFREMT TIMELOENNINGERNE ANVENDES UDEN SONDRING EFTER KOEN FOR DE TO LOENMODTAGERGRUPPER .
11 I MANGEL AF EN SAADAN SONDRING ER DET DERFOR IKKE I STRID MED LIGELOENSPRINCIPPET I TRAKTATENS ARTIKEL 119 AT UDBETALE EN FORSKELLIG TIMELOEN, AFHAENGIG AF DET UGENTLIGE ANTAL ARBEJDSTIMER, SAAFREMT LOENFORSKELLEN MELLEM DELTIDS- OG FULDTIDSBESKAEFTIGELSE SKYLDES FAKTORER, SOM ER OBJEKTIVT BEGRUNDEDE, OG SOM IKKE BEROR PAA NOGEN FORM FOR KOENSDISKRIMINATION .
12 DETTE KAN NAVNLIG VAERE TILFAELDET, NAAR ARBEJDSGIVEREN, AF OBJEKTIVT BEGRUNDEDE OEKONOMISKE GRUNDE OG UDEN HENSYN TIL ARBEJDSTAGERENS KOEN, VED AT GIVE EN MINDRE TIMELOEN FOR DELTIDS- END FOR FULDTIDSBESKAEFTIGELSE, OENSKER AT FREMME FULDTIDSBESKAEFTIGELSE .
13 GODTGOERES DET DERIMOD, AT EN BETYDELIG MINDRE PROCENTDEL AF KVINDER END MAEND UDFOERER DET MINIMUMSANTAL ARBEJDSTIMER PR . UGE, SOM ER NOEDVENDIGT FOR AT GOERE KRAV PAA TIMELOENSATSEN FOR FULDTIDSBESKAEFTIGELSE, ER LOENULIGHEDEN I STRID MED TRAKTATENS ARTIKEL 119, NAAR DEN PAAGAELDENDE VIRKSOMHEDS LOENPOLITIK,
UNDER HENSYN TIL KVINDERNES VANSKELIGHEDER VED AT NAA OP PAA DETTE MINIMUMSANTAL ARBEJDSTIMER PR . UGE, IKKE KAN FORKLARES VED ANDRE FAKTORER END FORSKELSBEHANDLING PAA GRUNDLAG AF KOEN .
14 HVOR DER ER FORSKEL I TIMELOENNEN FOR DELTIDS- OG FULDTIDSBESKAEFTIGELSE, TILKOMMER DET I HVERT ENKELT TILFAELDE DEN NATIONALE RET, PAA GRUNDLAG AF DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, SAGENS FORHISTORIE OG ARBEJDSGIVERENS BEVAEGGRUNDE, AT AFGOERE OM EN LOENPOLITIK SOM DEN I HOVEDSAGEN OMTVISTEDE I VIRKELIGHEDEN INDEBAERER FORSKELSBEHANDLING PAA GRUNDLAG AF ARBEJDSTAGERENS KOEN, SELV OM DEN FREMSTILLES SOM EN FORSKEL, DER BEROR PAA DET UGENTLIGE ANTAL ARBEJDSTIMER, ELLER OM DETTE IKKE ER TILFAELDET .
15 DE TRE FOERSTE SPOERGSMAAL MAA DERFOR BESVARES SAALEDES, AT EN LOENFORSKEL MELLEM FULDTIDSBESKAEFTIGEDE OG DELTIDSBESKAEFTIGEDE ARBEJDSTAGERE KUN ER EN EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 119 FORBUDT FORSKELSBEHANDLING, SAAFREMT DEN I VIRKELIGHEDEN ALENE ER ET INDIREKTE MIDDEL TIL AT NEDSAETTE DELTIDSBESKAEFTIGEDE ARBEJDSTAGERES LOENNIVEAU PAA GRUND AF DEN OMSTAENDIGHED, AT DENNE GRUPPE AF ARBEJDSTAGERE UDELUKKENDE ELLER OVERVEJENDE BESTAAR AF KVINDER .
DET FJERDE SPOERGSMAAL
16 DET FJERDE OG SIDSTE SPOERGSMAAL FRA DEN NATIONALE RET ER, OM TRAKTATENS ARTIKEL 119 ER UMIDDELBART ANVENDELIG PAA DEN FORELIGGENDE SAG .
17 SOM DOMSTOLEN TIDLIGERE HAR FASTSLAAET ( DOM AF 8 . APRIL 1976 I SAG 43/75, DEFRENNE, SML ., S . 455 ; DOM AF 27 . MARTS 1980 I SAG 129/79, MACARTHYS, SML ., S . 1275 ; DOM AF 11 . MARTS 1981 I SAG 69/80, LLOYDS ), FINDER TRAKTATENS ARTIKEL 119 DIREKTE ANVENDELSE PAA ALLE FORMER FOR FORSKELSBEHANDLING, SOM KAN KONSTATERES ALLEREDE VED HJAELP AF DE I ARTIKLEN OPSTILLEDE KRITERIER, SAMME ARBEJDE OG LIGE LOEN, UDEN AT DER FRA FAELLESSKABETS ELLER MEDLEMSSTATERNES SIDE SKAL TRAEFFES NAERMERE FORANSTALTNINGER TIL FASTLAEGGELSE AF DISSE KRITERIER, SAALEDES AT DE KAN ANVENDES . BLANDT DE FORMER FOR FORSKELSBEHANDLING, SOM RETTERNE SAALEDES VIL KUNNE KONSTATERE, NAEVNTE DOMSTOLEN DET TILFAELDE, HVOR DER UDBETALES FORSKELLIG LOEN TIL MAEND OG KVINDER FOR SAMME ARBEJDE I SAMME PRIVATE ELLER OFFENTLIGE VIRKSOMHED ELLER TJENESTE .
18 SAAFREMT DEN NATIONALE RET, VED HJAELP AF KRITERIERNE SAMME ARBEJDE OG LIGE LOEN, OG UDEN FAELLESSKABSFORANSTALTNINGER ELLER NATIONALE FORANSTALTNINGER, KAN FASTSLAA, AT DET FORHOLD, AT DER YDES EN LAVERE TIMELOEN TIL DELTIDSBESKAEFTIGEDE END TIL FULDTIDSBESKAEFTIGEDE ARBEJDSTAGERE, INDEBAERER EN FORSKELSBEHANDLING PAA GRUNDLAG AF KOEN, ER TRAKTATENS ARTIKEL 119 UMIDDELBART ANVENDELIG PAA EN SAADAN SITUATION .
ARTIKEL 1 I RAADETS DIREKTIV 75/117 AF 10 . FEBRUAR 1975
19 DEN NATIONALE RET HAR ENDVIDERE I RELATION TIL ARTIKEL 1 I RAADETS DIREKTIV 75/117 AF 10 . FEBRUAR 1975 STILLET DE SAMME FORTOLKNINGSSPOERGSMAAL SOM BEHANDLET OVENFOR I RELATION TIL TRAKTATENS ARTIKEL 119 .
20 SOM DET FREMGAAR AF DIREKTIVETS FOERSTE BETRAGTNING, ER DETS HOVEDFORMAAL AT GENNEMFOERE "DET I ARTIKEL 119 I TRAKTATEN" OMHANDLEDE PRINCIP OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER . MED DETTE MAAL FOR OEJE PRAECISERER DIREKTIVET FJERDE BETRAGTNING, AT "DET ER FORMAALSTJENLIGT AT UDBYGGE BASISLOVGIVNINGEN MED REGLER, DER TILSIGTER AT LETTE LIGHEDSPRINCIPPETS GENNEMFOERELSE I PRAKSIS" .
21 BESTEMMELSERNE I DIREKTIVETS ARTIKEL 1 INDSKRAENKER SIG TIL, I STK . 1, AT GENTAGE DET I TRAKTATENS ARTIKEL 119 INDEHOLDTE LIGELOENSPRINCIP, OG, I STK . 2, AT FASTLAEGGE DE NAERMERE BESTEMMELSER FOR ANVENDELSEN AF DETTE PRINCIP I TILFAELDE, HVOR DER VED LOENFASTSAETTELSEN ANVENDES ET FAGLIGT KLASSIFIKATIONSSYSTEM .
22 HERAF FOELGER, AT ARTIKEL 1 I RAADETS DIREKTIV 75/117, HVIS VAESENTLIGSTE FORMAAL ER AT LETTE DEN PRAKTISKE GENNEMFOERELSE AF LIGELOENSPRINCIPPET I TRAKTATENS ARTIKEL 119, IKKE PAA NOGEN MAADE AENDRER VED DETTE PRINCIPS INDHOLD ELLER RAEKKEVIDDE, SOM FASTLAGT I TRAKTATENS .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
DE UDGIFTER, SOM ER AFHOLDT AF REGERINGEN FOR KONGERIGET BELGIEN, REGERINGEN FOR DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND SAMT AF KOMMIS
SIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, SOM HAR AFGIVET INDLAEG FOR DOMSTOLEN, KAN IKKE GODTGOERES . DA SAGENS BEHANDLING I FORHOLD TIL HOVEDSAGENS PARTER UDGOER ET LED I DEN SAG, DER VERSERER FOR DEN NATIONALE RET, TILKOMMER DET DENNE AT TRAEFFE AFGOERELSE OM SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
KENDER
DOMSTOLEN
VEDROERENDE DE SPOERGSMAAL, SOM ER FORELAGT DEN AF EMPLOYMENT APPEAL TRIBUNAL, VED KENDELSE AF 25 . FEBRUAR 1980, FOR RET :
1 . EN LOENFORSKEL MELLEM FULDTIDSBESKAEFTIGEDE OG DELTIDSBESKAEFTIGEDE ARBEJDSTAGERE ER KUN EN EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 119 FORBUDT FORSKELSBEHANDLING, SAAFREMT DEN I VIRKELIGHEDEN ALENE ER ET INDIREKTE MIDDEL TIL AT NEDSAETTE DELTIDSBESKAEFTIGEDE ARBEJDTAGERES LOENNIVEAU PAA GRUND AF DEN OMSTAENDIGHED, AT DENNE GRUPPE AF ARBEJDSTAGERE UDELUKKENDE ELLER OVERVEJENDE BESTAAR AF KVINDER .
2 . SAAFREMT DEN NATIONALE RET, VED HJAELP AF KRITERIERNE SAMME ARBEJDE OG LIGE LOEN, OG UDEN FAELLESSKABSFORANSTALTNINGER ELLER NATIONALE FORANSTALTNINGER, KAN FASTSLAA, AT DET FORHOLD, AT DER YDES EN LAVERE TIMELOEN TIL DELTIDSBESKAEFTIGEDE END TIL FULDTIDSBESKAEFTIGEDE ARBEJDSTAGERE, INDEBAERER EN FORSKELSBEHANDLING PAA GRUNDLAG AF KOEN, ER TRAKTATENS ARTIKEL 119 UMIDDELBART ANVENDELIG PAA EN SAADAN SITUATION .