62004CC0107_SK
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Úvod
1. V uvedenom návrhu na začatie konania o prejudiciálnej otázke Tribunal Supremo žiada výklad nariadenia Rady (EHS) č. 2092/91 z 24. júna 1991 o ekologickej výrobe poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín(2) .
2. Podľa španielskej právnej úpravy Real Decreto č. 506/2001 z 11. mája 2001(3) (ďalej len „kráľovský dekrét č. 506/2001“), smú byť v Španielsku pojmy „biológico“ (biologický) a „bio“ používané aj na označovanie výrobkov, ktoré neboli vyrobené ekologickým spôsobom výroby v zmysle ustanovení nariadenia č. 2092/91. Proti uvedenej právnej úprave podala žalobu Comité Andaluz de Agricultura Ecológica (Andalúzska komisia pre ekologický spôsob výroby, ďalej len „Comité Andaluz“) na Tribunal Supremo. Ako dôvod uvádza predovšetkým nesúlad s nariadením č. 2092/91. Tribunal Supremo žiada Súdny dvor, aby určil, či je španielska právna úprava v rozpore s týmto nariadením.
II – Právny rámec
A – Právo Spoločenstva
3. Relevantné ustanovenia nariadenia č. 2092/91 boli niekoľkokrát zmenené a doplnené, naposledy nariadením Rady (ES) č. 392/2004 z 24. februára 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2092/91 o ekologickej výrobe poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín(4) a – s účinnosťou od 1. mája 2004 – aktom o pristúpení(5) .
4. Článok 2 nariadenia č. 2092/91 znie takto:
„Na účely tohto nariadenia sa výrobok považuje za výrobok nesúci ukazovatele vzťahujúce sa na ekologický spôsob [sa výrobok považuje za označený údajmi o ekologickom spôsobe – neoficiálny preklad ] výroby, ak na označení, reklamnom [nálepke, propagačnom – neoficiálny preklad ] materiáli alebo v obchodných dokumentoch sú takéto výrobky, ich prísady alebo kŕmne suroviny popísané termínmi, ktoré upozorňujú kupujúceho [spotrebiteľa – neoficiálny preklad ], že výrobky, ich prísady alebo kŕmne suroviny boli získané v súlade s pravidlami výroby ustanovenými v článku 6. Konkrétne sa za označenia vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby považujú nasledovné termíny alebo ich obvyklé odvodeniny (ako bio, eko atď.) alebo ich zdrobneniny, stojace samostatne alebo v kombinácii sa majú považovať ako ukazovatele týkajúce sa ekologickej poľnohospodárskej výroby v celom spoločenstve a v ktoromkoľvek jazyku spoločenstva, pokiaľ sa vzťahujú na poľnohospodárske produkty prítomné v potravinách alebo krmivách alebo sú jasne spojené s týmto spôsobom výroby. [Konkrétne sa nasledujúce termíny, z nich odvodené bežne používané označenia (ako bio, eko, atď.) alebo ich zdrobneniny, používané samostatne alebo v kombinácii, považujú za ukazovatele vzťahujúce sa na metódy ekologického spôsobu výroby v celom Spoločenstve a v ktoromkoľvek úradnom jazyku, s výnimkou prípadov, keď sa tieto výrazy nevzťahujú na poľnohospodárske výrobky prítomné v potravinách alebo krmivách alebo zjavne nemajú žiadnu súvislosť s týmto spôsobom výroby – neoficiálny preklad ]:
– v španielčine: ecológico,
– v češtine: ekologické,
– v dánčine: økologisk,
– v nemčine: ökologisch, biologisch,
– v estónčine: mahe or/ökoloogiline,
– v gréčtine: βιολογικό,
– v angličtine: organic,
– vo francúzštine: biologique,
– v taliančine: biologico,
– v lotyštine: bioloġiskā,
– v litovčine: ekologiškas,
– v maďarčine: ökológiai,
– v maltštine: organiku,
– v holandčine: biologisch,
– v poľštine: ekologiczne,
– v portugalčine: biológico,
– v slovenčine: ekologické,
– v slovinčine: ekološki,
– vo fínčine: luonnonmukainen
– vo švédčine: ekologisk.“
5. Článok 5 ods. 1 a 3 nariadenia č. 2092/91 stanovuje podmienky, ktoré musí spĺňať výrobok, aby mohol na nálepke alebo propagačnom materiáli odkazovať na ekologický spôsob výroby.
6. Článok 5 ods. 3a nariadenia č. 2092/91 stanovuje prechodné obdobie pre už zapísané ochranné známky.
B – Vnútroštátne právo
7.  Pôvodne v Španielskom kráľovstve upravoval ekologický spôsob výroby a príslušné označovanie poľnohospodárskych výrobkov a potravín Real decreto č. 1852/1993 z 22. októbra 1993(6) (ďalej len „kráľovský dekrét č. 1852/1993“). Podľa článku 3 ods. 1 uvedeného dekrétu sa výrobok považoval za označený údajmi o ekologickom spôsobe výroby, ak na nálepke, propagačnom materiáli alebo v obchodných dokumentoch bol takýto výrobok alebo jeho prísady označený výrazom „ecológico“. Okrem toho článok 3 ods. 1 stanovoval, že sa môžu používať aj nasledujúce výrazy: „obtenido sin el empleo de productos químicos de síntesis“ (vyrobený bez použitia synteticko-chemických prípravkov), „biológico“ (biologický), „orgánico“ (organický), „biodinámico“ (biodynamický), ako aj pojmy „eco“ (eko) a „bio“ (bio).
8. Kráľovský dekrét č. 1852/1993 bol zmenený a doplnený kráľovským dekrétom č. 506/2001. Článok 3 ods. 1 v súčasnosti znie:
„V súlade s článkom 2 nariadenia (EHS) č. 2092/91 v znení nariadenia (ES) č. 1804/1999 sa výrobok považuje za označený údajmi o ekologickom spôsobe výroby, ak na nálepke, propagačnom materiáli alebo v obchodných dokumentoch sú takéto výrobky, ich prísady alebo kŕmne suroviny označené výrazom ‚ecológico‘ alebo jeho skratkou ‚eco‘ uvádzaným samostatne alebo v spojení s označením výrobku, jeho prísad alebo obchodnou značkou.“
9. Označenia „biológico“ a „bio“ sa na základe kráľovského dekrétu č. 506/2001 už nepoužívajú výlučne iba na označovanie výrobkov získaných z ekologického spôsobu výroby.
III – Skutkový stav a prejudiciálne otázky
10. Po zverejnení kráľovského dekrétu č. 506/2001, ktorým bol zmenený a doplnený kráľovský dekrét č. 1852/1993, podala Comité Andaluz na Tribunal Supremo žalobu o zrušenie a navrhla zrušiť kráľovský dekrét č. 506/2001.
11. Ako uviedol Tribunal Supremo, podľa španielskeho práva môžu fyzické a právnické osoby podať žalobu o zrušenie v prípade, keď sú ich záujmy dotknuté všeobecným ustanovením, ktoré má normatívnu povahu. Pokiaľ je všeobecné ustanovenie v rozpore s právnym poriadkom z dôvodu formálnych alebo materiálnych nedostatkov, zrušuje sa s účinkom erga omnes .
12. Comité Andaluz žalobu o zrušenie v podstate odôvodňuje tým, že nový kráľovský dekrét nie je v súlade s nariadením č. 2092/91.
13. Uznesením z 1. decembra 2003 Tribunal Supremo položil Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1. Považuje nariadenie Rady (EHS) č. 2092/91 z 24. júna 1991 o ekologickej výrobe poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1804/1999 z 19. júla 1999, pojmy ‚biológico‘ a ‚ecológico‘ a ich odvodeniny ‚bio‘ a ‚eco‘ vo všetkých členských štátoch za údaje, ktoré upozorňujú spotrebiteľa, že výrobok alebo jeho prísady boli získané v súlade s pravidlami ekologického spôsobu výroby?
2. Stanovuje nariadenie Rady (EHS) č. 2092/91 z 24. júna 1991 o ekologickej výrobe poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1804/1999 z 19. júla 1999, že pojmy ‚biológico‘ a ‚ecológico‘ a ich odvodeniny ‚bio‘ a ‚eco‘ sa vo všetkých členských štátoch používajú výlučne len pri výrobkoch získaných v súlade s pravidlami, ktoré sú v tomto nariadení stanovené pre ekologický spôsob výroby?
3. Obmedzuje článok 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2092/91 z 24. júna 1991 o ekologickej výrobe poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1804/1999 z 19. júla 1999, výlučné používanie pojmu ‚ecológico‘ a jeho odvodeninu ‚eco‘ v španielčine na výrobky získané v súlade s pravidlami takým spôsobom, že používanie pojmu ‚biológico‘ a jeho odvodeniny ‚bio‘ pre výrobky nepochádzajúce z ekologického spôsobu výroby v Španielsku neodporuje právu Spoločenstva, keďže používanie tohto pojmu a tejto odvodeniny je druhovým pojmom a druhovou odvodeninou, ktoré v Španielsku neslúžia na označovanie potravinárskych výrobkov s príslušnými vlastnosťami súvisiacimi s ekologickým spôsobom výroby?“
14. Po prijatí nariadenia č. 392/2004 Tribunal Supremo na žiadosť Súdneho dvora upresnil, že Súdny dvor má pri rozhodovaní o platnosti kráľovského dekrétu vychádzať z aktuálneho znenia nariadenia č. 2092/91. Odpoveď na prejudiciálne otázky sa teda nesmie obmedziť na nariadenie č. 2092/91 v znení nariadenia č. 1804/99, ale musí zohľadniť aj neskoršie zmeny.
IV – Právne posúdenie
15. Vnútroštátny súd svojimi otázkami žiada výklad článku 2 nariadenia č. 2092/91 v znení nariadenia č. 392/2004. Vnútroštátny súd sa v podstate pýta, či povolenie používania pojmu „biológico“ a odvodeniny „bio“ pre výrobky, ktoré nezodpovedajú požiadavkám nariadenia, je v súlade s nariadením.
16. Článok 2 nariadenia 2092/91 stanovuje, kedy sa označenie výrobku považuje za ukazovateľ týkajúci sa ekologickej spôsobu výroby. Článok 5 nariadenia č. 2092/91 stanovuje, aké predpoklady ekologického spôsobu výroby musia byť splnené, aby výrobok smel byť označený údajom týkajúcim sa ekologického spôsobu výroby. Len výrobky, ktorých výroba spĺňa predpoklady nariadenia č. 2092/91, smú byť teda označené údajom týkajúcim sa ekologického spôsobu výroby.
17. Podľa kráľovského dekrétu č. 506/2001 smú byť označované ako „biológico“ alebo „bio“ aj výrobky, ktoré nespĺňajú požiadavky stanovené nariadením č. 2092/91.
18. Kedy sa výrobok považuje za označený údajmi o ekologickom spôsobe výroby, stanovuje článok 2 nariadenia č. 2092/91 v znení nariadenia č. 392/2004, pomocou všeobecnej definície doplnenej zoznamom konkrétnych označení členených podľa jazykov. Článok 2 nariadenia č. 2092/91 uvádza vo svojom výpočte pojmov predstavujúcich označenia vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby pre španielčinu len pojem „ecológico“, výslovne ale neuvádza pojem „biológico“ alebo „bio“.
19. Vnútroštátny súd sa zaoberal otázkou, či podľa nariadenia č. 2092/91 sa považujú za označenia vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby aj také pojmy, ktoré nie sú v článku 2 výslovne uvedené pre konkrétny úradný jazyk, vo veci samej pre španielčinu, avšak sú uvádzané vo výpočte pre iné úradné jazyky.
20. Podľa všeobecnej definície uvedenej v úvode článku 2 sa výrobok považuje za označený údajmi o ekologickom spôsobe výroby, ak
„výrobok [je] opísan[ý] údajmi…, ktoré… upozorňuj[ú] kupujúceho [spotrebiteľa – neoficiálny preklad ], že výrobok… [bol] získan[ý] v súlade s pravidlami výroby ustanovenými v článku 6.“
Uvedená všeobecná definícia teda stanovuje chápanie spotrebiteľa ako rozhodujúce kritérium.
21. Na túto definíciu nadväzujúca konkretizácia následne vymenováva jednotlivé pojmy usporiadané podľa jazykov, použitie ktorých – rovnako ako ich odvodenín a zdrobnenín – sa považuje za označenie vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby.
22. Pritom text nariadenia zmenený a doplnený nariadením č. 392/2004 výslovne uvádza, že pojem uvádzaný pri konkrétnom jazyku sa považuje za označenie vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby nielen pre tento jazyk, ale aj pre všetky ostatné úradné jazyky:
„… Konkrétne sa nasledujúce termíny, z nich odvodené bežne používané označenia (ako bio, eko, atď.) alebo ich zdrobneniny, používané samostatne alebo v kombinácii, považujú za ukazovatele vzťahujúce sa na metódy ekologického spôsobu výroby v celom Spoločenstve a v ktoromkoľvek úradnom jazyku
[ neoficiálny preklad ] [ (7) ] …“
Pojmy uvedené v článku 2 pre jednotlivé úradné jazyky teda platia vo všetkých členských štátoch a rovnako aj v príslušných prekladoch do iných úradných jazykov.
23. Pri španielčine nie je uvedený pojem „biológico“, ktorý by zahŕňal aj skratku „bio“, uvádza sa len pojem „ecológico“. No v zozname sa uvádza pre nemčinu a holandčinu pojem „biologisch“, pre francúzštinu „biologique“, pre gréčtinu „βιολογικό“, pre taliančinu „biologico“, pre lotištinu „bioloġiskā“ a pre portugalčinu „biológico“. Teda podľa článku 2 nariadenia č. 2092/91 sa považuje preklad pojmu „biológico“ a jeho skratky „bio“ do všetkých úradných jazykov a vo všetkých členských štátoch za označenie vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby. Článok 2 nariadenia č. 2092/91 definuje v uvedenej miere príslušné chápanie spotrebiteľa.
24. Na základe už uvedeného sa aj v španielčine považujú pojmy „biológico“ a „bio“ za označenia vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby.
25. Pojem používaný ako označenie vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby čo len v jednom členskom štáte je chránený v rámci celého Spoločenstva, čo bolo výslovným cieľom zákonodarcu. Aktuálne znenie článku 2 nariadenia č. 2092/91 vyplýva z nariadenia č. 392/2004. Podľa odôvodnenia č. 2 nariadenia č. 392/2004 sa ochrana vzťahuje na odvodené bežne používané termíny alebo zdrobneniny bez ohľadu na to, v akom jazyku sa používajú. Spravodajkyňa Európskeho parlamentu jasne uviedla, že nové znenie článku 2 by vylučovalo používanie označenia „bio“ pre výrobky, ktoré nezodpovedajú ekologickému spôsobu výroby.(8)
26. Aj cieľ nariadenia č. 2092/91 a poslanie vnútorného trhu, ktoré treba zohľadniť v rámci výkladu sekundárneho práva v súlade so Zmluvami, potvrdzujú platnosť skratky „bio“ ako označenia na celom území Spoločenstva.
27. Cieľom nariadenia č. 2092/91 je podporiť ekologický spôsob výroby. Na dosiahnutie uvedeného cieľa chce nariadenie jednak chrániť spotrebiteľa pred klamlivými označeniami. Spotrebiteľ musí mať možnosť ľahko identifikovať výrobky pochádzajúce z ekologického spôsobu výroby. Na strane druhej ale chce nariadenie zamedziť aj nekalej hospodárskej súťaži v neprospech výrobcov ekologických výrobkov. Výrobky vyrobené ekologickým spôsobom výroby musia byť chránené pred konkurenciou s lacnejšími výrobkami vyrobenými v klasickom type poľnohospodárstva.(9)
28. S týmito cieľmi by bolo ale v rozpore, ak by sa rovnaké označenie „bio“ v jednom členskom štáte používalo výlučne len pri výrobkoch vyrobených ekologickým spôsobom výroby, avšak v ostatných členských štátoch by toto označenie nebolo chránené. Ak by označenie „bio“ bolo chránené len v časti členských štátov ako označenie výrobkov vyrobených ekologickým spôsobom výroby, mohli by sa spotrebitelia pri kúpe v iných členských štátoch, alebo pri kúpe výrobkov označovaných v iných jazykoch mylne domnievať, že ide o výrobky vyrobené ekologickým spôsobom. Rovnako pri cezhraničnom pohybe tovarov by boli výrobky vyrobené ekologickým spôsobom vystavené priamej konkurencii lacnejších výrobkov vyrobených v klasickom type poľnohospodárstva.
29. Tým by bol ohrozený nielen cieľ nariadenia zamedziť nekalej hospodárskej súťaži. Uvedené rozdiely v ochrane označovania by mohli byť aj prekážkou obchodovania s výrobkami vyrobenými ekologickým spôsobom v rámci Spoločenstva. Naopak, jednotnou ochranou v rámci Spoločenstva sa zabráni nielen potenciálnym prekážkam vo voľnom pohybe tovarov, ale sa zabezpečí aj vytváranie jednotných pojmov v rámci Spoločenstva, čím by sa podporilo obchodovanie s týmito výrobkami.
30. História vzniku a teleologický výklad článku 2 nariadenia č. 2092/91 teda potvrdzujú, že ktorýkoľvek z pojmov uvedených pri jednotlivých úradných jazykoch, ako aj ich skratky sa na celom území Spoločenstva a v príslušných prekladoch v zmysle nariadenia považujú za označenia výrobkov vzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby.
31. Právu Spoločenstva však neodporuje bez výnimky použitie pojmu, ktorý slúži v jednom úradnom jazyku na označenie ekologického spôsobu výroby, na označenie výrobkov nepochádzajúcich z ekologického spôsobu výroby, aké sa používa v inom úradnom jazyku.
32. Článok 2 nariadenia teda výslovne povoľuje pojem chránený v jednom úradnom jazyku použiť v inom úradnom jazyku, s výnimkou prípadov, keď tieto pojmy „[sa]… nevzťahujú na poľnohospodárske výrobky v potravinách a v krmivách, alebo evidentne nemajú žiadnu súvislosť s metódou výroby.“
33. Následne nevzniká žiadne nebezpečenstvo, že spotrebitelia jedného členského štátu spájajú výrobky z ekologického spôsobu výroby s pojmom použitým v jazyku iného členského štátu alebo s jeho prekladom pre výrobky daného druhu, a teda nevzniká nebezpečenstvo zámeny s výrobkami vyrobenými v súlade s nariadením, pretože uvedený pojem alebo jeho preklad smie byť v tomto prvom členskom štáte použitý aj pre výrobky nepochádzajúce z ekologického spôsobu výroby. Táto výnimka by mohla byť uplatnená napr. pri preklade pojmu uvedeného pre estónčinu („mahe“, ktorý možno prekladať ako „jemný“).
34. Je úlohou vnútroštátneho súdu určiť, či pojmy „biológico“ a „bio“ celkom zreteľne vyvolávajú u španielskeho spotrebiteľa dojem, že sa nevzťahujú na ekologický spôsob výroby.
35. Vnútroštátnemu súdu však môžu viaceré posudzované dôvody poskytnúť odpoveď na túto otázku.(10) Pri rozhodovaní možno na jednej strane zohľadniť, že predchádzajúce znenie kráľovského dekrétu č. 1852/1993 výslovne stanovovalo popri pojme „ecológico“ použitie pojmu „biológico“, prípadne „bio“ pre výrobky upravované nariadením. Ak už španielsky zákonodarca postavil na jednu úroveň pojmy „biológico“ alebo „bio“ s pojmami „ecológico“ a „eco“, potom treba vychádzať z toho, že španielsky spotrebiteľ to chápe rovnako. Treba totiž predpokladať, že zákonodarca vo svojej právnej úprave vychádzal z existujúceho chápania spotrebiteľa a právna úprava navyše prispela k ustáleniu alebo minimálne k rozšíreniu tohto chápania.
36. Vyššie uvedenému neodporuje, že pôvodné znenie kráľovského dekrétu upravovalo len rastlinné výrobky. Ak pojmy „bio“ a „biológico“ sa používajú pri niektorých výrobkoch ako označenie vzťahujúce sa na výrobu v súlade s nariadením, potom treba vychádzať z toho, že spotrebiteľ aj pri iných výrobkoch predpokladá, že sú vyrobené týmto spôsobom a použitie uvedených označení v danom prípade môže byť klamlivé.(11)
37. Aj sporná zmena kráľovského dekrétu vo veci samej neodporuje záverom vyplývajúcim zo znenia španielskych zákonov v súvislosti s chápaním španielskeho spotrebiteľa. Na jednej strane existujú ešte regionálne právne úpravy, naďalej založené na dôvere spotrebiteľa v označenia „bio“ a „biológico“. Na druhej strane zo zrušenia ustanovení o používaní uvedených označení nemožno bez ďalších skutočností vyvodiť opačný záver o zmene v chápaní spotrebiteľa. Minimálne na prechodný čas budú totiž pretrvávať očakávania spotrebiteľov vychádzajúce z pôvodných ustanovení. Náhle zrušenie ochrany uvedených označení teda nevyhnutne vyvoláva nebezpečenstvo uvedenia spotrebiteľa do omylu. Zrušenie by bolo odôvodnené len v prípade, ak by bolo skutočne jasné, že spotrebiteľ už nechránené označenia nebude považovať za ukazovatele týkajúce sa výroby v zmysle nariadenia.
V – Návrhy
38. Na základe už uvedeného navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálne otázky, ktoré položil Tribunal Supremo, takto:
1. Podľa nariadenia Rady č. 2092/91 z 24. júna 1991 o ekologickej výrobe poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 392/2004 z 24. februára 2004, pojmy „biologisch“ a „ökologisch“ a ich skratky sa zásadne používajú vo všetkých členských štátoch a v príslušných prekladoch do všetkých ostatných úradných jazykov, t. j. v španielčine pojmy „biológico“ a „ecológico“ a „bio“ a „eco“, len pre výrobky, ktoré boli získané v súlade s pravidlami, ktoré sú v tomto nariadení stanovené pre ekologický spôsob výroby.
2. Preklad pojmu výslovne uvedeného v článku 2 do iného úradného jazyka smie byť podľa článku 2 nariadenia č. 2092/91 použitý ako označenie nevzťahujúce sa na ekologický spôsob výroby len pod podmienkou, že uvedený preklad pojmu v cieľovom jazyku celkom zreteľne nemá žiadnu súvislosť s ekologickým spôsobom výroby.
(1) .
(2)
–	Ú. v. ES L 198, s. 1; Mim. vyd. 15/002, s. 39.
(3)
–	BOE (Boletín oficial del Estado) z 26. mája 2001.
(4)
–	Ú. v. ES L 65, s. 1; Mim. vyd. 15/008, s. 189.
(5)
–	Odsek 6, časť A, č. 8 prílohy II k Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia [Ú. v. ES L 236, 2003, s. 346 (350 a nasl.)].
(6)
–	BOE (Boletín Oficial del Estado) z 26. novembra 1993.
(7)
– Kurzívou zvýraznila generálna advokátka.
(8)
–	Správa poslankyne Danielle Auroi o návrhu nariadenia Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2092/91 o ekologickej výrobe poľnohospodárskych výrobkov a príslušných označeniach poľnohospodárskych výrobkov a potravín zo 6. novembra 2003, A5-392/2003, s. 11.
(9)
–	Pozri druhé a piate odôvodnenie nariadenia č. 2092/91.
(10)
–	Pozri k tomu aj moje návrhy zo 17. marca 2005 vo veci Komisia/Španielsko, C‑135/03, Zb. s. I‑6909.
(11)
–	Nariadenie (EHS) č. 2092/91 až do jeho doplnenia nariadením (EHS) č. 1804/99 sa vyznačovalo podobnou chybou vo formulácii, pretože sa používanie pojmov nevzťahovalo na živočíšne výrobky.