62024TJ0368
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (piata komora)
z 11. júna 2025 (
*1
)
„Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Zmluva na dobu neurčitú – Článok 2 písm. c) PZOZ – Výpoveď zmluvy – Článok 47 písm. c) PZOZ – Narušenie vzťahu dôvery – Povinnosť odôvodnenia – Článok 3 prílohy IX k služobnému poriadku – Zneužitie právomoci alebo konania – Prezumpcia neviny – Právo byť vypočutý – Zjavne nesprávne posúdenie – Zásada proporcionality – Povinnosť starostlivosti – Zodpovednosť – Majetková a nemajetková ujma“
Vo veci T‑368/24,
EO, v zastúpení: L. Levi a P. Baudoux, advokáti,
žalobca,
proti
Európskemu parlamentu, v zastúpení: S. Seyr, I. Lázaro Betancor a K. Zejdová, splnomocnení zástupcovia,
žalovanému,
VŠEOBECNÝ SÚD (piata komora),
v zložení: predseda komory J. Svenningsen (spravodajca), sudcovia C. Mac Eochaidh a M. Stancu,
tajomník: A. Marghelis, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní zo 4. marca 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Svojou žalobou založenou na článku 270 ZFEÚ sa žalobca EO domáha na jednej strane zrušenia rozhodnutia z 15. septembra 2023, ktorým Európsky parlament vypovedal jeho zmluvu dočasného zamestnanca (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), a na druhej strane náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú údajne utrpel v dôsledku tohto rozhodnutia.
Okolnosti predchádzajúce sporu
2
Žalobca je bývalým dočasným zamestnancom v zmysle článku 2 písm. c) Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie (ďalej len „PZOZ“) politickej skupiny progresívnej aliancie socialistov a demokratov v Európskom parlamente (ďalej len „skupina S&D“).
3
Pri výkone svojej funkcie politického poradcu skupiny S&D bol zapojený najmä do vypracovania uznesenia Európskeho parlamentu z 24. novembra 2022 o situácii v oblasti ľudských práv v súvislosti s majstrovstvami sveta FIFA v Katare (Ú. v. EÚ C 167, 2023, s. 99, ďalej len „uznesenie z 24. novembra 2022“).
4
V dňoch po prijatí uznesenia z 24. novembra 2022 akreditovaný asistent poslanca skupiny S&D ponúkol žalobcovi účasť na zápase majstrovstiev sveta vo futbale v Katare. Tento dar pozostával z dvoch lístkov na zápas v štvrťfinále medzi tímom Argentíny a Holandska a z náhrady cestovných nákladov a nákladov na ubytovanie pre dve osoby.
5
V období od 8. do 11. decembra 2022 žalobca spolu so svojou partnerkou navštívil Katar.
6
Belgické orgány začali 9. decembra 2022 vyšetrovanie možných nezákonných lobistických aktivít zo strany Kataru. Vykonali najmä prehliadky v kanceláriách Parlamentu a zatkli viacero osôb vrátane akreditovaného asistenta uvedeného v bode 4 vyššie.
7
Dňa 16. decembra 2022 žalobca informoval svojho vedúceho oddelenia o svojom pobyte v Katare. Spoločne informovali generálneho tajomníka skupiny S&D.
8
Dňa 20. decembra 2022 predsedníčka skupiny S&D ako orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy (ďalej len „OOUPZ“) vypočula žalobcu a postavila ho mimo výkonu funkcie na dobu neurčitú so zrážkou z platu podľa článkov 23 a 24 prílohy IX k Služobnému poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“).
9
V ten istý deň predsedníctvo skupiny S&D uverejnilo tlačovú správu s názvom „Nulová tolerancia korupcie“, v ktorej sa uvádza, že „v plnej miere podporuje pozastavenie výkonu funkcie člena [svojho] personálu v dôsledku závažného pochybenia súvisiaceho s prebiehajúcim súdnym vyšetrovaním“ (ďalej len „tlačová správa z 20. decembra 2022“).
10
Dňa 4. januára 2023 OOUPZ informoval žalobcu o začatí administratívneho vyšetrovania jeho osoby vo veci prípadného nesplnenia povinností stanovených v článku 11 služobného poriadku z jeho strany.
11
Dňa 30. januára 2023 bola správa o administratívnom vyšetrovaní postúpená OOUPZ a generálnemu tajomníkovi skupiny S&D s odporúčaním pozvať žalobcu na vypočutie v súlade s článkom 3 prílohy IX k služobnému poriadku.
12
Dňa 6. marca 2023 OOUPZ vypočul žalobcu v súlade s článkom 3 prílohy IX k služobnému poriadku za prítomnosti generálneho tajomníka skupiny S&D, člena právnej služby Parlamentu a zamestnancov, ktorí vypracovali správu z administratívneho vyšetrovania.
13
Dňa 31. mája 2023 OOUPZ informoval žalobcu o svojom úmysle vypovedať jeho zmluvu na základe článku 47 písm. c) bodu i) PZOZ, pričom ho oslobodil od povinnosti vykonávať službu počas trvania desaťmesačnej výpovednej lehoty z dôvodu, že vzťah dôvery medzi ním a skupinou S&D sa narušil. Pozval ho na pohovor plánovaný na 7. júna 2023, aby ho vypočul pred prijatím rozhodnutia. Ak sa žalobca nechcel zúčastniť na tomto pohovore, bol vyzvaný, aby predložil svoje písomné pripomienky.
14
Dňa 2. júna 2023 právna zástupkyňa žalobcu požiadala o odloženie tohto pohovoru z dôvodu, že k navrhovanému dátumu nebola k dispozícii. Požiadala tiež OOUPZ, aby jej poskytol všetky dokumenty, na ktorých sa zakladal úmysel vypovedať zmluvu žalobcu.
15
Dňa 15. júna 2023 bol žalobca pozvaný na plánovaný pohovor 29. júna 2023. Nasledujúci deň právna zástupkyňa žalobcu odpovedala, že v tento deň nie je k dispozícii. Požiadala o odloženie pohovoru a zopakovala svoju žiadosť o prístup k dokumentom, na ktorých sa zakladal zámer OOUPZ vypovedať zmluvu žalobcu.
16
Dňa 10. júla 2023 OOUPZ spresnil skutočnosti, na ktorých sa zakladal jeho zámer vypovedať zmluvu žalobcu, a pozval ho na pohovor plánovaný na 18. júla 2023. Ak by v tom čase nebol k dispozícii, bol požiadaný, aby najneskôr do 24. júla toho istého roku predložil svoje písomné pripomienky.
17
Dňa 13. júla 2023 právna zástupkyňa žalobcu odpovedala, že 18. júla 2023 nie je k dispozícii. Hoci uviedla, že žalobca zašle svoje písomné pripomienky najneskôr do 24. júla, navrhla odložiť pohovor na čas po jeho návrate z dovolenky a opätovne zopakovala svoju žiadosť o prístup k dokumentom, na ktorých bol založený zámer OOUPZ vypovedať zmluvu žalobcu.
18
Dňa 20. júla 2023 žalobca predložil písomné pripomienky k úmyslu OOUPZ vypovedať jeho zmluvu.
19
Dňa 7. septembra 2023 OOUPZ zrušil pozastavenie výkonu funkcie žalobcu a informoval ho, že rozhodnutie podľa článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku ešte nebolo prijaté z dôvodu prebiehajúceho trestného vyšetrovania, celkovej zložitosti situácie a jeho povinnosti zohľadniť všetky relevantné skutočnosti v spise.
20
Dňa 15. septembra 2023 OOUPZ prijal napadnuté rozhodnutie na základe článku 47 písm. c) bodu i) PZOZ z dôvodu narušenia vzťahu dôvery medzi skupinou S&D a žalobcom.
21
Dňa 8. decembra 2023 podal žalobca proti napadnutému rozhodnutiu sťažnosť na základe článku 90 ods. 2 služobného poriadku.
22
OOUPZ 15. marca 2024 informoval žalobcu v liste, ktorého predmetom bol „priebeh administratívneho vyšetrovania a vypočutia od marca 2023“ a „úmysel upozorniť na článok 3 ods. 1 písm. b) prílohy IX k služobnému poriadku“, že sa napokon rozhodol odložiť prijatie rozhodnutia podľa článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku a že konečné rozhodnutie bude prijaté až po nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia vnútroštátneho súdu konajúceho vo veci, aby bolo možné zohľadniť skutkové zistenia, ku ktorým dospejú belgické orgány.
23
Keďže na sťažnosť z 8. decembra 2023 nebola poskytnutá odpoveď v lehote štyroch mesiacov stanovenej v článku 90 ods. 2 služobného poriadku, táto sťažnosť bola konkludentne zamietnutá najskôr 8. apríla 2024. Rozhodnutím zo 17. apríla 2023 však predsedníctvo skupiny S&D v lehote troch mesiacov uvedenej v článku 91 ods. 3 druhej zarážke služobného poriadku túto sťažnosť výslovne zamietlo.
Návrhy účastníkov konania
24
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie a v prípade potreby výslovné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti,
–
uložil Parlamentu povinnosť nahradiť utrpenú majetkovú a nemajetkovú ujmu,
–
uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania, aj keby bola žaloba zamietnutá.
25
Parlament navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobné návrhy na zrušenie ako nedôvodné,
–
zamietol žalobné návrhy na náhradu škody ako čiastočne neprípustné a v každom prípade nedôvodné,
–
uložil žalobcovi povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
O návrhoch na zrušenie
26
Keďže výslovné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti nemá samostatný obsah, pretože len potvrdzuje napadnuté rozhodnutie, treba sa domnievať, že tieto návrhy na zrušenie smerujú len k zrušeniu napadnutého rozhodnutia, ktorého zákonnosť bude posúdená s prihliadnutím na odôvodnenie uvedené v tomto rozhodnutí o zamietnutí sťažnosti (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 17. januára 1989, Vainker/Parlament, 293/87, EU:C:1989:8, bod 8, a zo 6. júla 2022, MZ/Komisia, T‑631/20, EU:T:2022:426, bod 21).
O piatom žalobnom dôvode založenom na porušení povinnosti odôvodnenia
27
Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nie je odôvodnené, pretože OOUPZ nevysvetlil dôvody, pre ktoré sa v tom čase rozhodol vypovedať jeho zmluvu, ani dôvody, pre ktoré neprijal miernejšiu sankciu. OOUPZ neodôvodnil ani odmietnutie poskytnúť prístup ku všetkým dokumentom použitým na účely prijatia napadnutého rozhodnutia.
28
Parlament spochybňuje túto argumentáciu.
29
Ak narušenie vzťahu dôvery viedlo k výpovedi zmluvy dočasného zamestnanca, OOUPZ v tejto súvislosti prináleží spresniť skutkové okolnosti, ktoré odhaľujú alebo odôvodňujú toto narušenie, aby sa dotknutej osobe umožnilo posúdiť, či je výpoveď zmluvy dôvodná, a Všeobecnému súdu vykonať preskúmanie zákonnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. novembra 2019, WN/Parlament, C‑431/18, neuverejnený, EU:T:2019:781, bod 31 a citovanú judikatúru).
30
V prejednávanej veci z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že OOUPZ vypovedal zmluvu žalobcu s výpovednou dobou po tom, čo konštatoval, že vzťah dôvery medzi žalobcom a skupinou S&D ako celok bol nenapraviteľne narušený. Podľa OOUPZ toto narušenie vzťahu dôvery vyplýva zo správania žalobcu, ktorý prijal dar uvedený v bode 4 vyššie a navštívil Katar, teda zo správania, ktoré v kontexte vyšetrovaní belgických orgánov, týkajúcich sa prípadných nedovolených lobistických aktivít zo strany Kataru, poškodilo dobrú povesť tejto politickej skupiny.
31
Vo výslovnom rozhodnutí o zamietnutí sťažnosti predsedníctvo skupiny S&D dodalo, že narušenie vzťahu dôvery vyplýva aj zo skutočnosti, že žalobca oneskorene informoval svojich nadriadených o svojej ceste do Kataru, čo urobil až týždeň po uverejnení novinových článkov týkajúcich sa vyšetrovania vedeného belgickými orgánmi a zatknutia akreditovaného asistenta, ktorý mu ponúkol vstupenky na predmetný futbalový zápas a uhradil jeho cestovné náklady a náklady na ubytovanie.
32
OOUPZ tým z právneho hľadiska dostatočne spresnil skutkové okolnosti odôvodňujúce narušenie vzťahu dôvery, ktoré viedlo k vypovedaniu zmluvy žalobcu. Odôvodnenie napadnutého rozhodnutia je preto dostatočné na to, aby mu umožnilo oboznámiť sa s dôvodmi, ktoré uviedol OOUPZ v súvislosti s vypovedaním jeho zmluvy v tom čase a neprijatím miernejšieho opatrenia.
33
Tento záver nie je vyvrátený tvrdením, podľa ktorého OOUPZ neodôvodnil svoje odmietnutie poskytnúť prístup k dokumentom, o ktoré sa opieral pri prijímaní napadnutého rozhodnutia.
34
Povinnosť odôvodnenia rozhodnutia o výpovedi zmluvy na dobu neurčitú totiž vyžaduje len to, aby OOUPZ uviedol dôvody, ktoré toto rozhodnutie odôvodňujú (pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. septembra 2009, ETF/Landgren, T‑404/06 P, EU:T:2009:313, bod 156), čo v prejednávanej veci OOUPZ urobil. Preto okolnosť, aj keby sa považovala za preukázanú, že OOUPZ neodôvodnil svoje odmietnutie poskytnúť prístup ku všetkým relevantným dokumentom, nemá vplyv na dostatočnosť odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.
35
Piaty žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia preto treba zamietnuť.
O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku a zneužití právomoci alebo konania
36
Žalobca tvrdí, že OOUPZ porušil článok 3 prílohy IX k služobnému poriadku, a v dôsledku toho sa prijatím napadnutého rozhodnutia dopustil zneužitia právomoci alebo konania. V tejto súvislosti tvrdí, že článok 3 prílohy IX k služobnému poriadku by bol zbavený potrebného účinku, ak by administratíva bola oprávnená vypovedať jeho zmluvu bez toho, aby prihliadala na správne vyšetrovanie začaté proti nemu, ako aj na vypočutie pred OOUPZ upravené v tomto článku. V prípade neexistencie rozhodnutia OOUPZ podľa uvedeného článku sa teda napadnuté rozhodnutie podobá skrytej disciplinárnej sankcii.
37
Parlament spochybňuje túto argumentáciu.
38
V prejednávanej veci sa OOUPZ rozhodol vypovedať zmluvu žalobcu s výpovednou dobou podľa článku 47 písm. c) bodu i) PZOZ, a nie uplatniť článok 49 PZOZ, ktorý stanovuje, že po skončení disciplinárneho konania, ustanoveného v prílohe IX k služobnému poriadku, môže byť pracovný pomer ukončený bez výpovednej lehoty z disciplinárnych dôvodov v prípadoch závažného porušenia povinností zamestnanca. Okrem toho OOUPZ v napadnutom rozhodnutí nevytýkal žalobcovi nesplnenie jeho povinností, ktoré vyplývajú z článku 11 služobného poriadku.
39
V tomto rámci môže byť argumentácia, ktorú žalobca uvádza na podporu prvého žalobného dôvodu, úspešná len za predpokladu, že OOUPZ bol povinný prijať rozhodnutie podľa článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku pred preskúmaním možnosti vypovedať jeho zmluvu za podmienok stanovených v článku 47 PZOZ.
40
Súd Únie pritom opakovane rozhodol, že aj v prípade previnenia, ktoré môže odôvodniť prepustenie dočasného zamestnanca z disciplinárneho dôvodu, OOUPZ nie je povinný začať disciplinárne konanie proti danému zamestnancovi, ale môže namiesto toho využiť možnosť jednostranného ukončenia zmluvy, ako je upravená v článku 47 písm. c) bode i) PZOZ (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 7. júla 2011, Longinidis/Cedefop, T‑283/08 P, EU:T:2011:338, bod 100, a z 8. mája 2024, UF/Komisia, T‑24/23, EU:T:2024:293, bod 54 a citovanú judikatúru).
41
Je pravda, že po prijatí správy vypracovanej po skončení vyšetrovania začatého podľa článku 2 prílohy IX k služobnému poriadku je OOUPZ povinný prijať jeden z troch krokov opísaných v článku 3 tejto prílohy (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. decembra 2024, DD/FRA, C‑587/21 P, EU:C:2024:1017, bod 40). V prejednávanej veci z listov OOUPZ zo 7. septembra 2023 a 15. marca 2024, uvedených v bodoch 19 a 22 vyššie, vyplýva, že v súlade s článkom 3 prílohy IX k služobnému poriadku mal OOUPZ v úmysle zohľadniť vyšetrovaciu správu, keď sa skutkové zistenia belgických orgánov stanú konečnými.
42
Existencia rozhodnutia, ktoré sa má prijať na základe článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku, však nezakazuje OOUPZ vypovedať zmluvu dotknutej osoby na dobu neurčitú s výpovednou lehotou v súlade s článkom 47 písm. c) bodom i) PZOZ, ak OOUPZ zistí, že skutočnosti, o ktorých sa dozvedel, svedčia o narušení vzťahu dôvery, ktoré bráni pokračovaniu pracovného pomeru, a to bez ohľadu na to, či tieto skutočnosti môžu tiež odhaliť existenciu nesplnenia povinností dotknutej osoby podľa služobného poriadku.
43
Ukončenie zmluvy žalobcu na základe článku 47 písm. c) bodu i) PZOZ preto nepredstavuje porušenie článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku.
44
Okrem toho žalobca na pojednávaní pripustil, že spis, ktorý má Všeobecný súd k dispozícii, neobsahuje objektívne, relevantné a zhodujúce sa dôkazy, ktoré by mohli preukázať, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté s výlučným alebo prinajmenšom rozhodujúcim cieľom dosiahnuť iné ako uvádzané ciele, takže nemožno konštatovať žiadne zneužitie právomoci alebo konania (pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. januára 2023, NS/Parlament, T‑805/21, neuverejnený, EU:T:2023:22, bod 119 a citovanú judikatúru).
45
Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobca, tento záver nezbavuje článok 3 prílohy IX k služobnému poriadku potrebného účinku.
46
Výpoveď zmluvy dotknutej osoby totiž nebráni OOUPZ vybrať si medzi tromi možnosťami stanovenými v článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku, pričom túto voľbu má povinnosť urobiť najneskôr vtedy, keď sa skutkové zistenia belgických orgánov stanú konečnými.
47
Ak sa OOUPZ domnieva, že skutočnosti vytýkané žalobcovi sú dostatočne závažné na to, aby odôvodnili začatie disciplinárneho konania s poradou s disciplinárnou komisiou alebo bez nej v súlade s článkom 3 ods. 1 písm. c) prílohy IX k služobnému poriadku, výpoveď jeho zmluvy pred prípadným začatím disciplinárneho konania má nanajvýš za následok len obmedzenie výberu sankcie, ktorú mu môže OOUPZ prípadne uložiť (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. apríla 2017, OU/Komisia, T‑569/16, EU:T:2017:285, bod 35).
48
Vzhľadom na vyššie uvedené treba prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku a zneužití právomoci alebo konania zamietnuť.
O štvrtom žalobnom dôvode založenom na porušení práva na obhajobu
49
Argumentácia žalobcu v podstate obsahuje dve časti, ktorými vytýka Parlamentu jednak to, že porušil jeho prezumpciu neviny, a jednak to, že ho nevypočul pred prijatím napadnutého rozhodnutia.
– O prvej časti štvrtého žalobného dôvodu založenej na porušení práva na rešpektovanie prezumpcie neviny
50
Žalobca tvrdí, že výpoveď jeho zmluvy, tlačová správa z 20. decembra 2022 a zrušenie jeho profilu v organizačnej štruktúre skupiny S&D, uverejnené na internete, porušujú prezumpciu jeho neviny.
51
Parlament spochybňuje túto argumentáciu.
52
Pokiaľ ide o protiprávnosť, ktorou je postihnuté uverejnenie tlačovej správy z 20. decembra 2022 a odstránenie profilu žalobcu z organizačnej štruktúry na internetovom sídle skupiny S&D, na úvod stačí uviesť, že cieľom týchto aktov nie je pripraviť výpoveď jeho zmluvy, a tieto akty teda ako také nesúvisia s predmetom tejto žaloby. Preto aj za predpokladu, že by tieto akty boli protiprávne, táto protiprávnosť nemôže mať za následok zrušenie napadnutého rozhodnutia.
53
Táto argumentácia je teda neúčinná.
54
Pokiaľ ide o otázku, či napadnuté rozhodnutie porušuje prezumpciu neviny žalobcu, treba pripomenúť, že porušenie prezumpcie neviny môže byť následkom vyhlásení alebo rozhodnutí orgánov verejnej moci, ktoré vyvolávajú dojem, že osoba je vinná, ktoré podnecujú verejnosť k presvedčeniu o jej vine, alebo ktoré prejudikujú posúdenie skutočností v trestnoprávnej rovine (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. júna 2021, DI/BCE, T‑514/19, EU:T:2021:332, bod 117 a citovanú judikatúru). Ako žalobca pripomína v žalobe, judikatúra v tejto súvislosti zdôraznila význam voľby výrazov použitých verejnými orgánmi. V tejto súvislosti treba zohľadniť skutočný význam predmetných vyhlásení, a nie ich doslovné znenie, ako aj osobitné okolnosti, za ktorých boli tieto vyhlásenia formulované (pozri rozsudok z 30. novembra 2022, KN/Parlament, T‑401/21, EU:T:2022:736, bod 73 a citovanú judikatúru).
55
V prejednávanej veci výpoveď zmluvy žalobcu vyplýva z nespochybnených skutočností, ktoré on sám oznámil OOUPZ. Napadnuté rozhodnutie sa navyše obmedzuje na konštatovanie, že vzťah dôvery nevyhnutný na pokračovanie pracovného pomeru zanikol, pričom sa nevyjadruje k odlišnej otázke, či žalobca porušil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 11 služobného poriadku. Toto rozhodnutie teda neprejudikuje výsledok prípadného disciplinárneho konania a samo osebe neporušuje jeho právo na rešpektovanie prezumpcie neviny.
56
Treba ešte overiť, či výrazy, ktoré použil OOUPZ na odôvodnenie ukončenia zmluvy žalobcu nevytvárajú dojem, že žalobca je vinný, nepodnecujú verejnosť k presvedčeniu o jeho vine a neprejudikujú posúdenie skutočností v trestnoprávnej rovine.
57
Žalobca, ktorému bola na pojednávaní položená otázka, aké boli výrazy použité v napadnutom rozhodnutí, ktoré podľa neho porušovali prezumpciu jeho neviny, sa obmedzil na to, že sa odvolal na odsek napadnutého rozhodnutia, v ktorom sa spomína tlačová správa z 20. decembra 2022, a odkázal na výrazy použité v tejto tlačovej správe, podľa ktorých bol zamestnanec tejto skupiny suspendovaný „v dôsledku závažného pochybenia súvisiaceho s prebiehajúcim súdnym vyšetrovaním“.
58
V tejto časti napadnutého rozhodnutia sa však OOUPZ obmedzuje na zmienku o tlačovej správe z 20. decembra 2022, keď sumarizuje tvrdenia žalobcu, na ktoré sa žalobca odvolával vo svojich písomných pripomienkach z 20. júla 2023 uvedených v bode 18 vyššie. Okrem toho OOUPZ neprevzal výrazy, ktoré v tejto tlačovej správe použilo predsedníctvo skupiny S&D.
59
Táto časť napadnutého rozhodnutia teda neodhaľuje žiadne porušenie prezumpcie neviny žalobcu.
60
V dôsledku toho treba zamietnuť prvú časť štvrtého žalobného dôvodu založenú na porušení práva na rešpektovanie prezumpcie neviny.
– O druhej časti štvrtého žalobného dôvodu založenej na porušení práva byť vypočutý
61
Žalobca tvrdí, že po prvé OOUPZ porušil jeho právo byť vypočutý tým, že mu napriek opakovaným žiadostiam odmietol poskytnúť relevantné dokumenty, na ktorých sa zakladá napadnuté rozhodnutie. Po druhé OOUPZ mu odoprel právo byť vypočutý počas pohovoru. Po tretie žalobca údajne nemal k dispozícii dostatočnú časovú lehotu na prípravu svojich písomných pripomienok vzhľadom na skutočnosť, že prístup k svojej elektronickej pošte mal len od 11. do 17. júla 2023 a že 14. júla 2023 mal počas celého dňa problém s prístupom.
62
Parlament spochybňuje túto argumentáciu.
63
Po prvé argumentáciu žalobcu založenú na údajnom odmietnutí OOUPZ poskytnúť mu všetky dokumenty na podporu napadnutého rozhodnutia nemožno prijať.
64
V prvom rade totiž OOUPZ v liste z 31. mája 2023 žalobcovi oznámil, že jeho úmysel vypovedať žalobcovu zmluvu sa zakladal na informáciách, ktoré sám žalobca poskytol skupine S&D 16. decembra 2022. Následne v liste z 10. júla 2023 OOUPZ odpovedal na žiadosť žalobcu o prístup ku všetkým relevantným dokumentom, pričom mu potvrdil, že jeho úmysel prepustiť ho sa zakladá na skutočnostiach, ktoré boli oznámené generálnemu tajomníkovi skupiny S&D 16. decembra 2022. Na podporu existencie ujmy na dobrej povesti skupiny S&D napokon OOUPZ pripojil k tomuto listu články, ktoré vyšli v talianskej tlači, pričom menovite označil žalobcu za jednu z osôb zapojených do činností, ktoré sú predmetom vyšetrovania vedeného belgickými orgánmi.
65
V napadnutom rozhodnutí však OOUPZ potvrdil, že ukončenie zmluvy žalobcu bolo spôsobené len nemožnosťou zachovať vzťah vzájomnej dôvery vzhľadom na skutočnosti, ktoré žalobca nespochybnil, a vzhľadom na poškodenie dobrej povesti skupiny S&D.
66
Za týchto podmienok sa treba domnievať, že žalobca mal k dispozícii všetky relevantné skutočnosti, aby mohol účinne uplatniť svoje pripomienky k úmyslu OOUPZ vypovedať jeho zmluvu.
67
Po druhé skutočnosť, že žalobca nebol ústne vypočutý pred prijatím napadnutého rozhodnutia, nemôže predstavovať porušenie jeho práva byť vypočutý.
68
Z judikatúry totiž vyplýva, že k uplatneniu práva byť vypočutý môže dôjsť v rámci ústnej a/alebo písomnej komunikácie na podnet OOUPZ, pričom tomuto orgánu prináleží, aby o nej poskytol dôkaz (pozri v tomto zmysle rozsudky z 30. novembra 2023, MG/EIB, C‑173/22 P, EU:C:2023:932, bod 32, a z 3. júna 2015, BP/FRA, T‑658/13 P, EU:T:2015:356, bod 54).
69
V prejednávanej veci OOUPZ vyzval žalobcu, aby predložil písomné pripomienky pre prípad, že by sa nemohol zúčastniť na ústnom pohovore, a 20. júla 2023 žalobca predložil svoje písomné pripomienky k návrhu napadnutého rozhodnutia. V dôsledku toho žalobca nemôže vytýkať OOUPZ, že prijal toto rozhodnutie bez toho, aby ho predtým vypočul.
70
Tento záver nie je vyvrátený článkom 19 ods. 2 všeobecných vykonávacích ustanovení o výberových konaniach, prijímaní do zamestnania a zaraďovaní do platových tried úradníkov a ostatných zamestnancov Parlamentu, ktorý ukladá OOUPZ povinnosť pozvať dotknutú osobu na pohovor pred ukončením jej zmluvy.
71
OOUPZ totiž pozval žalobcu na pohovor predchádzajúci jeho prepusteniu, a to trikrát, konkrétne 31. mája, 15. júna a 10. júla 2023, pričom žalobca tieto pozvánky odmietol z dôvodu nedostupnosti svojej advokátky.
72
Neexistencia ústnej komunikácie z dôvodov, ktoré nemožno pripísať správnemu orgánu, preto nemôže viesť k zrušeniu napadnutého rozhodnutia.
73
Po tretie žalobca na rozdiel od toho, čo tvrdí, mal dostatočnú lehotu na účinné predloženie svojich pripomienok pred prijatím napadnutého rozhodnutia.
74
Od 31. mája 2023, keď mu OOUPZ oznámil svoj zámer vypovedať jeho zmluvu, do 15. septembra 2023, keď bolo prijaté napadnuté rozhodnutie, bol totiž žalobca vypočutý v rámci písomnej komunikácie iniciovanej OOUPZ a počas tohto obdobia mal dostatočnú lehotu na predloženie svojich pripomienok k návrhu rozhodnutia o prepustení a na prípravu svojej obhajoby. Táto lehota sa zdá o to viac postačujúca, že skutkové okolnosti, ktoré viedli k vypovedaniu zmluvy, sú založené na skutočnostiach, o ktorých mal žalobca presné vedomosti, pretože o nich sám informoval svojich nadriadených.
75
Okolnosť, že k svojej elektronickej pošte mal prístup len od 11. do 17. júla 2023, ako aj skutočnosť, že počas celého dňa 14. júla 2023 mal problémy s pripojením, nemôžu vyvrátiť toto konštatovanie.
76
Obdobie šiestich dní, počas ktorého mal žalobca prístup k svojej elektronickej pošte, totiž nemožno kvalifikovať ako krátke. Okrem toho žalobca netvrdí, že požiadal o predĺženie svojho prístupu na dlhšie obdobie a že Parlament túto žiadosť zamietol.
77
V každom prípade žalobcovi prináležalo vysvetliť, aké sú tvrdenia a dôkazy, ktoré by mohol uplatniť, ak by mal k dispozícii dlhšiu lehotu, a prípadne preukázať, že tieto tvrdenia a dôkazy mohli v jeho prípade viesť k inému výsledku [pozri v tomto zmysle rozsudok z 3. júla 2019, PT/EIB, T‑573/16, EU:T:2019:481, bod 269 (neuverejnený) a citovanú judikatúru], čo žalobca neurobil.
78
Druhá časť štvrtého žalobného dôvodu založená na porušení práva byť vypočutý sa teda musí zamietnuť. V dôsledku toho musí byť štvrtý žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu zamietnutý v celom rozsahu.
O druhom žalobnom dôvode založenom na zjavne nesprávnom posúdení
79
Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je založené na zjavne nesprávnych dôvodoch. OOUPZ sa predovšetkým nesprávne domnieval, že prijal dar zo zdroja mimo Parlamentu, pretože tento dar bol od jeho kolegu a nemohol rozumne vedieť, že tento kolega je údajne skorumpovaný. Skutočnosť, že dostal dve vstupenky na futbalový zápas, preto nemôže byť verejnosťou vnímaná tak, že predstavuje konflikt záujmov alebo nedostatok nezávislosti. Ďalej nič neumožňuje predpokladať, že cieľom cesty do Kataru, ktorú mu ponúkol kolega, bolo odmeniť jeho prácu v Parlamente, najmä vzhľadom na skutočnosť, že nemal právomoc ovplyvniť rozhodovací proces. Naopak, keď pripravoval návrh uznesenia o situácii v oblasti ľudských práv v Katare v kontexte majstrovstiev sveta vo futbale, formuloval v tejto súvislosti viacero výhrad. Napokon existuje rozpor medzi napadnutým rozhodnutím, ktoré sa podľa OOUPZ zakladá na preukázaných skutočnostiach potvrdzujúcich narušenie vzťahu dôvery, a rozhodnutím odložiť prijatie rozhodnutia podľa článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku z dôvodu, že skutočnosti ešte nie sú dostatočne preukázané.
80
Parlament spochybňuje túto argumentáciu.
81
V tejto súvislosti sa podľa judikatúry existencia vzťahu dôvery nezakladá na objektívnych skutočnostiach a svojou povahou sa vymyká súdnemu preskúmaniu, keďže Všeobecný súd nemôže svojím posúdením nahradiť posúdenie správneho orgánu. V rozsahu, v akom je však inštitúcia povinná pomocou odkazu na presné skutkové okolnosti vysvetliť dôvody, pre ktoré došlo k strate dôvery, súd Únie musí preskúmať, či sa tieto dôvody zakladajú na skutkových okolnostiach, ktoré sú vecne správne (pozri v tomto zmysle rozsudky z 27. októbra 2022, ES/Výbor regiónov, C‑539/21 P, neuverejnený, EU:C:2022:840, bod 110, a z 8. mája 2024, UF/Komisia, T‑24/23, EU:T:2024:293, bod 58).
82
V prejednávanej veci žalobca nespochybňuje, že skutočnosti, na ktorých sa zakladá napadnuté rozhodnutie, sú vecne správne.
83
V tejto súvislosti je preukázané, že niekoľko dní po prijatí uznesenia z 24. novembra 2022 žalobca prijal dar od kolegu, predstavujúci dva lístky na zápas majstrovstiev sveta vo futbale, a že od 8. do 11. decembra 2022 vycestoval so svojou partnerkou do Kataru, aby sa zúčastnil na tomto futbalovom zápase. Cestovné náklady a náklady na ubytovanie navyše znášal tento kolega. Rovnako je nesporné, že žalobca informoval svojich nadriadených o tejto ceste až 16. decembra 2022, teda týždeň po uverejnení vyšetrovania vedeného belgickými orgánmi.
84
Vzhľadom na funkcie, ktoré žalobca vykonával v skupine S&D, sa OOUPZ nedopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že jeho správanie mohlo vo vnímaní verejnosti vyvolať dojem nedostatočnej nezávislosti od vplyvu zdrojov mimo skupiny S&D, a v dôsledku toho poškodiť dobré meno tejto politickej skupiny. V takomto politickom prostredí môže strata dôvery legitímne vyplývať zo zásahu do dobrej povesti politickej skupiny, v ktorej dotknutá osoba vykonáva svoje funkcie.
85
Okrem toho treba ešte zdôrazniť, že niektoré novinové články uvádzajúce meno žalobcu v súvislosti so škandálom „Qatargate“ boli uverejnené pred 16. decembrom 2022, teda predtým, ako informoval svojich nadriadených o svojom pobyte v Katare a o podmienkach, za ktorých vycestoval do tejto krajiny, takže ani predsedníctvo skupiny S&D sa nedopustilo zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatovalo, že vzťah dôvery bol ovplyvnený okolnosťou, že žalobca oneskorene informoval svojich nadriadených o predmetných skutočnostiach.
86
Vzhľadom na tieto skutočnosti treba dospieť k záveru, že žalobca nepreukázal, že OOUPZ sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatoval nenapraviteľné narušenie vzťahu dôvery.
87
Tvrdenia žalobcu tento záver nevyvracajú.
88
Po prvé skutočnosť, že dar, ktorý žalobca prijal, nepochádza od „osoby mimo“ Parlamentu, nemá vplyv na zákonnosť napadnutého rozhodnutia, ktoré žalobcovi nevytýka porušenie článku 11 prvého odseku služobného poriadku. Hoci akreditovaný asistent, ktorý žalobcovi ponúkol sporný dar, je členom personálu Parlamentu, žalobca sa nemohol dôvodne domnievať, že dar, ktorý mu bol ponúknutý, pochádza od samotnej inštitúcie ako zamestnávateľa.
89
Po druhé je tiež irelevantná okolnosť, že dar, ktorý žalobca prijal, nie je určený ako odmena za jeho prácu. OOUPZ totiž nevychádzal ani z tejto úvahy, aby dospel ku konštatovaniu narušenia vzťahu dôvery.
90
Po tretie keďže konanie o výpovedi zmluvy dočasného zamestnanca s výpovednou dobou nemá rovnaký predmet ako disciplinárne konanie, neprotirečí prijatiu záveru, že skutočnosti, na ktorých sa zakladá napadnuté rozhodnutie, sú dostatočne preukázané na to, aby bolo možné konštatovať narušenie vzťahu dôvery, konštatujúc zároveň, že prijatie rozhodnutia na základe článku 3 prílohy IX k služobnému poriadku by malo byť pozastavené, aby sa mohli zohľadniť skutkové zistenia belgických orgánov pred rozhodnutím o tom, aké opatrenia sa majú prijať v súvislosti s administratívnym vyšetrovaním začatým podľa článku 2 tejto prílohy.
91
Vzhľadom na vyššie uvedené treba druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení zamietnuť.
O treťom žalobnom dôvode založenom na porušení zásady proporcionality
92
Žalobca tvrdí, že výpoveď jeho zmluvy je neprimeraným opatrením vzhľadom na skutočnosť, že konal v dobrej viere, keď urýchlene informoval svojich nadriadených o skutočnostiach a plne spolupracoval s belgickými orgánmi.
93
Parlament spochybňuje túto argumentáciu.
94
V tejto súvislosti stačí pripomenúť, že ak preskúmanie správania dočasného zamestnanca vedie OOUPZ k záveru, že vzťah dôvery nevyhnutný na pokračovanie pracovného pomeru bol narušený, tento orgán má právo vypovedať jeho zmluvu v súlade s článkom 47 písm. c) bodom i) PZOZ [pozri v tomto zmysle rozsudky z 29. apríla 2004, Parlament/Reynolds, C‑111/02 P, EU:C:2004:265, bod 56, a z 21. júna 2023, UG/Komisia, T‑571/17 RENV, EU:T:2023:351, bod 384 (neuverejnený)].
95
Keďže OOUPZ sa nedopustil zjavne nesprávneho posúdenia ani zneužitia právomoci, keď sa domnieval, že vzťah dôvery bol definitívne narušený, mohol vypovedať žalobcovu zmluvu bez toho, aby porušil zásadu proporcionality.
96
Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality preto treba zamietnuť.
O šiestom žalobnom dôvode založenom na porušení povinnosti starostlivosti
97
Žalobca tvrdí, že OOUPZ nezohľadnil vplyv, ktorý bude mať napadnuté rozhodnutie na jeho vyhliadky na zamestnanie, zdravotný stav, dobrú povesť, ako aj na jeho profesionálnu a finančnú situáciu.
98
Parlament spochybňuje túto argumentáciu.
99
Hoci v prejednávanej veci záujem zamestnanca zotrvať vo funkcii nemôže sám osebe brániť ukončeniu jeho zmluvy, nič to nemení na tom, že povinnosť starostlivosti OOUPZ voči svojim zamestnancom mu ukladá povinnosť zohľadniť osobný záujem dotknutej osoby (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. októbra 2014, EMA/BU, T‑444/13 P, EU:T:2014:865, body 35 a 36).
100
V tejto súvislosti z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že OOUPZ dokonca išiel nad rámec toho, čo vyžaduje jeho povinnosť starostlivosti, pretože preskúmal návrh formulovaný žalobcom v jeho písomných pripomienkach nájsť alternatívne riešenie k vypovedaniu zmluvy tým, že posúdil, či preradenie na iné pracovné miesto v rámci skupiny S&D by mohlo obnoviť vzťah dôvery.
101
Takéto preskúmanie postačuje na preukázanie toho, že OOUPZ zohľadnil osobný záujem žalobcu na zotrvaní vo funkcii. OOUPZ tým pristúpil k zváženiu existujúcich záujmov, ako to vyžaduje jeho povinnosť starostlivosti voči žalobcovi.
102
Šiesty žalobný dôvod založený na porušení povinnosti starostlivosti sa teda musí zamietnuť, a v dôsledku toho musia byť návrhy na zrušenie zamietnuté v celom rozsahu.
O návrhoch na náhrady škody
103
Žalobca žiada náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel v dôsledku napadnutého rozhodnutia.
104
Parlament spochybňuje túto argumentáciu.
105
Keďže preskúmanie návrhov na zrušenie neodhalilo žiadnu protiprávnosť, ktorej by sa OOUPZ dopustil prijatím napadnutého rozhodnutia, prvá podmienka vzniku zodpovednosti Parlamentu týkajúca sa protiprávnosti konania, ktoré sa mu vytýka, nie je splnená. Návrhy na náhradu škody treba preto zamietnuť ako nedôvodné bez toho, aby bolo potrebné preskúmať ich prípustnosť (pozri bod 25 vyššie) alebo iné podmienky vzniku zodpovednosti Parlamentu týkajúce sa existencie škody a príčinnej súvislosti medzi touto škodou a vytýkanou protiprávnosťou.
106
Vzhľadom na vyššie uvedené treba žalobu zamietnuť v celom rozsahu.
O trovách
107
Podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Okrem toho podľa článku 135 ods. 2 rokovacieho poriadku Všeobecný súd môže účastníkovi konania uložiť povinnosť nahradiť časť trov alebo celé trovy konania, aj keď mal vo veci úspech, pokiaľ to odôvodňuje jeho správanie vrátane správania pred podaním žaloby, najmä ak druhému účastníkovi konania spôsobil vznik trov konania, ktoré Všeobecný súd považuje za úmyselne spôsobené.
108
V prejednávanej veci žalobca nemal úspech vo svojich návrhoch a nespresnil, aké „správanie“ Parlamentu ho prinútilo podať túto žalobu. Je preto opodstatnené uložiť mu povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s návrhmi Parlamentu.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (piata komora)
rozhodol takto:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
EO je povinný nahradiť trovy konania.
Svenningsen
Mac Eochaidh
Stancu
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 11. júna 2025.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.