62023TJ1081_EXT
A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE (negyedik tanács)
2025. július 23. (
*1
)
„Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések – Közbeszerzési eljárás – Közigazgatási rendszerek közötti transzeurópai telematikai szolgáltatások – Új generációs kiterjesztés (TESTA‑ng II Ext) – 2014/24/EU irányelv – (EU, Euratom) 2018/1046 rendelet – A hatályos szerződés új közbeszerzési hirdetmény közzététele nélküli módosításáról szóló határozat – Előre nem látható körülmények – Megsemmisítés iránti kereset – Kereshetőségi jog – Személyében való érintettség – Elfogadhatóság”
A T‑1081/23. sz. ügyben,
a BT Global Services Belgium (székhelye: Machelen [Belgium], képviselik: V. Dor, A. Lepièce és M. Vilain XIIII ügyvédek)
felperes
az Európai Bizottság (képviselik: L. André, M. Ilkova és S. Romoli, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen,
A TÖRVÉNYSZÉK (negyedik tanács),
tagjai: R. da Silva Passos elnök, T. Pynnä (előadó) és H. Cassagnabère bírák,
hivatalvezető: P. Cullen tanácsos,
tekintettel az eljárás írásbeli szakaszára,
tekintettel a 2025. február 27‑i tárgyalásra,
meghozta a következő
Ítéletet (
1
)
[omissis]
A jogkérdésről
Az elfogadhatóságról
22
A Bizottság arra hivatkozik, hogy a kereset a felperes kereshetőségi jogának hiánya, pontosabban az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése értelmében vett személyében való érintettségének hiánya miatt elfogadhatatlan.
[omissis]
31
A jelen ügyben a megtámadott határozat egy szerződésmódosítási hirdetmény, amelyet az Európai Unió Hivatalos Lapjának Kiegészítésében tettek közzé.
32
Mivel meg kell állapítani, hogy a felperes nem címzettje a megtámadott határozatnak, és hogy az ilyen határozat nem minősül általános hatályú rendeleti jellegű jogi aktusnak, meg kell vizsgálni, hogy a felperest e határozat közvetlenül és személyében érinti‑e.
33
Először is azon kérdést illetően, hogy a felperest közvetlenül érinti‑e a megtámadott határozat, emlékeztetni kell arra, hogy az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdésében foglalt azon követelmény, miszerint a kereset tárgyát képező intézkedésnek közvetlenül kell érintenie egy természetes vagy jogi személyt, két feltétel együttes teljesülését írja elő, nevezetesen egyrészt azt, hogy az intézkedés közvetlen hatást gyakoroljon e személy jogi helyzetére, másrészt, hogy ne hagyjon mérlegelési jogkört az intézkedés végrehajtására kötelezett címzettek számára, mert az ilyen végrehajtás tisztán automatikus jellegű, és köztes szabályok alkalmazása nélkül, egyedül az uniós szabályozás alapján történik (lásd a 2024. február 21‑iInivos és Inivos kontra Bizottság ítéletet, T‑38/21, EU:T:2024:100, 60. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
34
Egymás után meg kell vizsgálni, hogy a felperes megfelel‑e ezen két követelmény mindegyikének.
35
Először is meg kell vizsgálni, hogy a megtámadott határozat közvetlen hatást gyakorol‑e a felperes jogi helyzetére.
36
E tekintetben a megtámadott határozat azzal a hatással járt, hogy véglegesen megfosztotta a felperest az eljárásban való részvétel lehetőségétől. Így a megtámadott határozat közvetlen hatást gyakorolt a felperes jogi helyzetére. Ezenkívül ez utóbbi az érintett piacon tevékenykedik.
37
Másodszor a megtámadott határozat azonnali és kötelező hatállyal véglegesen módosította a DIGIT/A3/PN/2019/026 szerződést. Mivel e határozat e tekintetben anélkül fejt ki joghatásokat, hogy további intézkedésre lenne szükség, teljesül a fenti 33. pontban említett második követelmény.
38
Ebből következik, hogy a megtámadott határozat közvetlenül érintette a felperest. Ezt egyébként a Bizottság sem vitatja.
39
Másodszor, ami azt a kérdést illeti, hogy a megtámadott határozat személyében érinti‑e a felperest, az állandó ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy azok a jogalanyok, akik nem címzettjei egy határozatnak, csak akkor állíthatják, hogy személyükben érintettek, ha ez a határozat sajátos jellemzőik vagy egy őket minden más személytől megkülönböztető ténybeli helyzet folytán vonatkozik rájuk, ezáltal pedig a címzetthez hasonló módon egyéníti őket (lásd: 2024. február 21‑iInivos és Inivos kontra Bizottság ítélet, T‑38/21, EU:T:2024:100, 68. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
40
Következésképpen meg kell vizsgálni, hogy a megtámadott határozat a felperest sajátos jellemzői vagy olyan ténybeli helyzet folytán érinti‑e, amely a fenti 39. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében minden más személytől megkülönbözteti.
41
E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy ha a határozat annak elfogadásakor azonosított vagy azonosítható személyek csoportját érinti, a csoport tagjaira jellemző szempontok alapján e személyeket e jogi aktus azért érintheti személyükben, mert gazdasági szereplők meghatározott köréhez tartoznak (lásd: 2024. február 21‑iInivos és Inivos kontra Bizottság ítélet, T‑38/21, EU:T:2024:100, 70. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
42
A közbeszerzés területén a Bíróság megállapította, hogy a koncessziós szerződésekről szóló, 2014. február 26‑i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL 2014. L 94., 1. o.; helyesbítés: HL 2015. L 114., 24. o.) módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21‑i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL 1989. L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.) rendelkezéseiből az következik, hogy a hatékony bírói jogvédelem megköveteli, hogy a sikertelen ajánlattevőknek tényleges lehetőségük legyen jogorvoslati kérelem benyújtására (lásd ebben az értelemben: a Bíróság elnökhelyettesének 2022. november 22‑iTelefónica de España kontra Bizottság végzés, C‑478/22 P(R), EU:C:2022:914, 47. pont).
43
Ezenkívül a 89/665 és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, 2007. december 11‑i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2007. L 335., 31. o.) (17) preambulumbekezdése kimondja, hogy „[a] jogorvoslati eljárás igénybevételét legalább azon személyek számára lehetővé kell tenni, akiknek érdekében áll vagy állt egy adott szerződés elnyerése, és akiknek az állítólagos jogsértés érdeksérelmet okozott vagy okozhat”.
44
Azon sajátos körülmények között, amikor az ajánlatkérő hirdetmény előzetes közzététele nélküli tárgyalásos eljárást alkalmaz, azt a gazdasági szereplőt, akit annak ellenére nem hívtak fel az említett eljárásban való részvételre, hogy teljesíteni tudta az ajánlatkérő által azon vállalkozások kiválasztására alkalmazott szempontokat, amelyeknek az ajánlati felhívást kell kiküldeni, úgy kell tekinteni, hogy a versenytársak olyan szűk köréhez tartozik, amely ajánlatot tudott volna benyújtani, ha meghívták volna az eljárásban való részvételre (2024. február 21‑iInivos és Inivos kontra Bizottság ítélet, T‑38/21, EU:T:2024:100, 71. pont).
45
A jelen ügyben a megtámadott határozat egy szerződésmódosítási hirdetmény. Ennélfogva a felperes nem tudja bizonyítani – amint azt adott esetben a hirdetmény előzetes közzététele nélküli tárgyalásos eljárás esetén megtehette volna –, hogy képes volt megfelelni az ajánlatkérő által azon vállalkozások kiválasztásakor alkalmazott szempontoknak, amelyekhez ajánlati felhívást küldenek, következésképpen pedig azt, hogy a versenytársak olyan szűk köréhez tartozott, amely ajánlatot nyújthatott volna be, ha meghívták volna őket az eljárásban való részvételre.
46
Ugyanakkor először is a felperes részt vett a 2011‑ben indult „Közigazgatási szervek közötti biztonságos transzeurópai telematikai szolgáltatások – Új generáció (TESTA‑ng)” című DIGIT/R2/PR/2011/039 meghívásos közbeszerzési eljárásban. Ezenkívül részt vett a „Közigazgatási rendszerek közötti biztonságos transzeurópai telematikai szolgáltatások (TESTA)” című DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 meghívásos közbeszerzési eljárásban, amelyet a felperes nyert el (lásd a fenti 3–5. pontot). Függetlenül a Bizottság által hivatkozott azon ténytől, hogy kétségkívül nem lehet biztos, hogy a felperes egy későbbi odaítéléshez jut, ez nem változtat azon, hogy – amint arra a felperes hivatkozott – egyedül a felperes nyerte el a TESTA‑hálózat szolgáltatásaira vonatkozó, a versenyre nyitott utolsó közbeszerzési eljárást.
47
Másodszor szoros kapcsolat áll fenn a felperes által elnyert DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 ajánlati felhívás és a megtámadott határozattal módosított DIGIT/A3/PN/2019/026 szerződés között. A DIGIT/A3/PN/2019/026 közbeszerzési eljárás célja ugyanis az volt, hogy a DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 eljárás befejezését követően biztosítsa a TESTA‑hálózat szolgáltatásának folytonosságát az új szerződő félhez való átállásig (lásd a fenti 6. pontot).
48
Harmadszor közvetlen kapcsolat áll fenn a felperes által elnyert DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 ajánlati felhívás megsemmisítése és a DIGIT/A3/PN/2019/026 szerződés módosítására irányuló megtámadott határozat elfogadása között. A Bizottság ugyanis a megtámadott határozat elfogadását olyan előre nem látható körülményekkel indokolta, mint amelyek a 2022. április 1‑jei Telefónica de España kontra Bizottság végzésből (T‑170/22 R, nem tették közzé), a 2022. július 22‑iTelefónica de España kontra Bizottság végzésből (C‑478/22 P(R)‑R, nem tették közzé, EU:C:2022:598) és a 2023. március 14‑iTelefónica de España kontra Bizottság végzésből (C‑141/23 P(R)‑R, nem tették közzé, EU:C:2023:292) következnek, amelyet az uniós bíróságok hoztak, és amelyek a DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 ajánlati felhívás megsemmisítéséhez vezettek, ami lehetetlenné tette az új hálózatra való átállást vagy egy új, teljes mértékben működőképes hálózat létrehozását a szerződés lejártakor (lásd a fenti 18. pontot).
49
Ez a ténybeli helyzet, amely a felperest minden más személytől megkülönbözteti, lehetővé teszi egyénítését a fenti 39. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat alapján.
50
A Bizottság a viszonválaszban és a tárgyaláson jelezte, hogy a felperes kereshetőségi joggal rendelkezhetett volna a megtámadott határozattal szemben, ha előzetesen vitatta volna a DIGIT/A3/PN/2019/026 szerződés odaítéléséről szóló határozatot. Ezen érvet el kell utasítani. Függetlenül ugyanis a felperes azon döntésétől, hogy e határozattal szemben keresetet nyújt‑e be, vagy sem, a felperest egyéníti a fenti 46–48. pontban kifejtett ténybeli helyzet.
51
Ebből következik, hogy el kell utasítani a Bizottság azon érvét, amely szerint a kereset a felperes kereshetőségi jogának hiánya, pontosabban a személyében való érintettségének hiánya miatt elfogadhatatlan, és a kereset elfogadható.
[omissis]
Az ügy érdeméről
[omissis]
Az első, a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontjának és a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalapról
[omissis]
– Az első jogalap első részéről
80
Első jogalapjának első részében a felperes a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontja i. alpontjának megsértésére hivatkozik, amely rendelkezés tartalma megfelel a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdése b) pontja i. alpontjának. Arra hivatkozik ugyanis, hogy a módosítást nem tették szükségessé olyan körülmények, amelyeket egy gondos ajánlatkérő szerv nem láthatott előre.
81
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontjának i. alpontja és a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdése b) pontjának i. alpontja értelmében a szerződés új közbeszerzési eljárás nélkül módosítható, ha „a módosítást olyan körülmények tették szükségessé, amelyeket egy kellő gondossággal eljáró ajánlatkérő szerv nem láthatott előre”, és ha az e rendelkezésekben előírt bizonyos egyéb feltételek is teljesülnek, amelyek nem képezik az első jogalap első részének tárgyát.
82
A 2014/24 irányelv (109) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„Előfordulhat, hogy az ajánlatkérő szervek olyan külső körülményekkel szembesülnek, amelyeket a szerződés odaítélésekor nem láthattak előre, különösen amikor a szerződés teljesítése hosszabb időszakot ölel fel. Ilyen esetben szükség van bizonyos fokú rugalmasságra, hogy a szerződést – új közbeszerzési eljárás nélkül – ezekhez a körülményekhez igazítsák. Az »előreláthatatlan körülmények« kifejezés olyan körülményekre utal, amelyeket az ajánlatkérő szerv – figyelembe véve a rendelkezésére álló eszközöket, az adott projekt természetét és jellemzőit, a szóban forgó terület jó gyakorlatát, valamint az eredeti odaítélés előkészítése során elköltött források és a várható érték közötti megfelelő viszony biztosításának az igényét – az eredeti odaítélés észszerűen gondos előkészítése ellenére sem láthatott előre […].”
83
Amint az magából a 2014/24 irányelv (109) preambulumbekezdésének szövegéből következik, az előreláthatatlan körülmények olyan külső körülmények, amelyeket az ajánlatkérő szerv – figyelembe véve a rendelkezésére álló eszközöket, az adott projekt természetét és jellemzőit, a szóban forgó terület jó gyakorlatát, valamint az eredeti odaítélés előkészítése során elköltött források és a várható érték közötti megfelelő viszony biztosításának az igényét – az eredeti odaítélés észszerűen gondos előkészítése ellenére sem láthatott előre (2023. december 7‑iObshtina Razgrad ítélet, C‑441/22 és C‑443/22, EU:C:2023:970, 68. pont).
84
A jelen ügyben a DIGIT/A3/PN/2019/026 közbeszerzési eljárás 2019. június 26‑án indult, és azt 2020. május 29‑én ítélték oda (lásd a fenti 6. pontot).
85
A megtámadott határozat a következőképpen rendelkezik:
„Az ajánlatkérő szerv befolyásán kívül eső események sorozata (például a Covid19‑világjárvány és az azt követő három, az [uniós] bíróságok által 2022. április 1‑jén, 2022. július 22‑én és 2023. március 14‑én hozott és a keretszerződés aláírásának felfüggesztését elrendelő végzések), amely végül a TESTA RP 2023. áprilisi törléséhez vezetett, lehetetlenné teszi az új hálózatra való átállást/egy új, teljes mértékben működőképes hálózat létrehozását a keretszerződés lejártakor. Ebben az összefüggésben nyilvánvaló, hogy a közbeszerzési eljárás e lezárása olyan rendkívüli körülménynek minősül, amelyet a keretszerződés aláírása előtt a gondos ajánlatkérő szerv nem láthatott volna előre. Annak szükségessége, hogy a jelenlegi TESTA‑ng‑hálózat továbbra is működjön mindaddig, amíg nem áll rendelkezésre teljes mértékben működőképes alternatíva, a VII.2.1. szakaszban ismertetett változásokat vonja maga után.”
86
Márpedig az érintett szerződés 2019 júniusában indított előkészítése során és e szerződés 2020 májusában történő odaítélésekor a Bizottság nem láthatta előre a megtámadott határozatban azonosított egyik külső körülményt sem, nevezetesen sem a Covid19‑világjárvány súlyosságát, amely éppen a szerződés odaítélésének időpontjában tört ki, sem pedig a fenti 8–15. pontban felidézett eljárási előzmények sorát, amely különösen szokatlan körülménynek minősül.
87
Így a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontjának i. alpontjából és a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdése b) pontjának i. alpontjából – a 2014/24 irányelv (109) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezve – az következik, hogy – amint arra a Bizottság hivatkozott – a Covid19‑világjárvány, valamint a Törvényszék és a Bíróság által 2022 áprilisa és 2023 márciusa között hozott, a korábbi keretszerződés aláírásának felfüggesztését elrendelő határozatok olyan körülményeknek tekinthetők, amelyeket e rendelkezések értelmében a gondos ajánlatkérő szerv nem láthatott előre.
88
Ezenkívül az az észszerű gondosság, amelyet az ajánlatkérő szervnek az eredeti szerződés előkészítése során tanúsítania kell ahhoz, hogy a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontjának i. alpontjára vagy a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdése b) pontjának i. alpontjára hivatkozhasson, nem követeli meg, hogy a Bizottság az érintett közbeszerzési szerződés előkészítése során készüljön arra, hogy a keretszerződés lejártakor ezen előre nem látható körülmények miatt nem lehet új hálózatra áttérni vagy teljesen működőképes új hálózatot létrehozni.
89
A fentiekre tekintettel az első jogalap első részét el kell utasítani.
– Az első jogalap második részéről
90
Első jogalapjának második részében a felperes a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontja iii. alpontjának megsértésére hivatkozik, mivel az eredeti szerződés egymást követő módosításai az említett irányelv megkerülésére irányultak.
91
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontja, amely arra vonatkozik, hogy az esetleges áremelés nem haladhatja meg az eredeti szerződés értékének 50%‑át, úgy rendelkezik, hogy „[h]a több egymást követő módosításra kerül sor, ez a korlátozás az egyes módosítások értékére alkalmazandó”, és hogy „[a]z egymást követő módosítások nem célozhatják [az említett] irányelv megkerülését”. Ezzel szemben a 2018/1046 rendeletben szereplő egyenértékű rendelkezés, vagyis e rendelet 172. cikke (3) bekezdése b) pontjának ii. alpontja nem tartalmaz ilyen pontosítást.
92
Mivel a 2014/24 irányelv nem alkalmazandó a Bizottságra, a jelen ügyben nem állapítható meg a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontja iii. alpontjának megsértése.
93
Mindenesetre, amint arra a Bizottság helyesen hivatkozott, a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdése c) pontja iii. alpontjának utolsó mondatában előírt korlátozás célja e rendelkezés visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozása, és különösen egy olyan forgatókönyv elkerülése, amelyben az ajánlatkérő szerv ugyanazon szerződés több egymást követő módosítását tervezi a 2014/24 irányelvből eredő kötelezettségek megkerülése céljából. Ez a korlátozás tehát az adott szerződés egymást követő módosításaira vonatkozik. Nem terjed ki a korábbi közbeszerzési eljárásokra.
94
Márpedig a jelen ügyben a Bizottság csak egyszer módosította a szerződést. Következésképpen az első jogalap második részét el kell utasítani.
[omissis]
A második, a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdése a) pontjának megsértésére alapított jogalapról
97
Második jogalapjával a felperes arra hivatkozik, hogy nem teljesültek a szerződésmódosításnak a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti feltételei. A megtámadott határozatban a Bizottság nem pontosítja, hogy a jelen ügyben milyen módon teljesülnek az e rendelkezésben előírt feltételek.
[omissis]
105
Előzetesen meg kell jegyezni, hogy a megtámadott határozat egyszerre említi jogalapjai között a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének a) pontját és az említett rendelet 172. cikke (3) bekezdésének b) pontját. Ezenkívül úgy tűnik, hogy a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének a) pontjára másodlagos jelleggel hivatkozik (lásd a fenti 74. és 75. pontot).
106
A megtámadott határozatnak „A módosítás indokai” című VII.2.2. szakasza ugyanis kimondja, hogy a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdésének c) pontjában – és a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének b) pontjában szinte azonos megfogalmazásban – előírt módosításról van szó, amelyet „olyan körülmények tették szükségessé, amelyeket egy kellő gondossággal eljáró ajánlatkérő szerv nem láthatott előre”.
107
A 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének b) pontjában foglalt esetre tehát fő indokként hivatkoznak. A megtámadott határozat egyébiránt a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének a) pontjára kiegészítő jogalapként hivatkozik, megállapítva, hogy „a szükséges módosítások közül egyesek a [2018/1046] rendelet 172. cikke (3) bekezdésének a) pontján is alapulnak”.
108
Másként fogalmazva, amennyiben a szerződésmódosítások alapulhatnak kizárólag a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének b) pontjában előírt körülményeken, és a Bizottság az első jogalap keretében bizonyította, hogy e körülmények a jelen ügyben fennállnak, a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdése a) pontjának megsértésére alapított második jogalapot mint hatástalant el kell utasítani.
Az egyenlőség és az átláthatóság elvének megsértésére alapított harmadik jogalapról
109
Harmadik jogalapjával a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az egyenlőségnek, a versenynek és az átláthatóságnak a 2014/24 irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében és a Bíróság ítélkezési gyakorlatában rögzített alapelveit azáltal, hogy új ajánlati felhívás közzététele nélkül 121,9 millió euróról 160,9 millió euróra emelte a keretmegállapodás értékének felső határát.
[omissis]
113
A 2014/24 irányelv (107) preambulumbekezdésének szövege a következő:
[A Bíróság] vonatkozó ítélkezési gyakorlatát figyelembe véve tisztázni kell azokat a feltételeket, amelyek esetén egy szerződés teljesítés közben történő módosítása új közbeszerzési eljárást tesz szükségessé. Új közbeszerzési eljárásra az eredeti szerződés lényeges megváltoztatásakor van szükség, különösen annak hatályát és a felek kölcsönös jogait, illetve kötelezettségeit illetően, ideértve a szellemi tulajdonhoz fűződő jogok megosztását is. Az ilyen változtatások a felek arra irányuló szándékát tanúsítják, hogy újratárgyalják az adott szerződés lényeges feltételeit. Ez a helyzet különösen akkor, ha a módosított feltételek befolyásolták volna az eljárás eredményét, ha szerepeltek volna az eredeti eljárásban.
Az olyan szerződésmódosításokat, amelyek a szerződés értékét csak kismértékben, egy adott értéket meg nem haladóan változtatják meg, minden esetben új közbeszerzési eljárás lebonyolítása nélkül lehetővé kell tenni. Ebből a célból és a jogbiztonság garantálása érdekében ebben az irányelvben meg kell állapítani bizonyos minimális értékhatárokat, amelyek alatt nincs szükség új eljárás lebonyolítására. A szerződés ezen értékhatárokat meghaladó módosítása abban az esetben lehetséges új közbeszerzési eljárás lebonyolítása nélkül, ha megfelel az ezen irányelvben foglalt vonatkozó feltételeknek.”
114
Másként fogalmazva, a 2014/24 irányelv a 18. cikkének (1) bekezdésében hivatkozott egyenlőség és átláthatóság elvének tiszteletben tartása mellett rögzíti azokat a feltételeket, amelyek mellett a szerződés teljesítés közben történő módosítása nem von maga után új közbeszerzési eljárást. Ugyanez az érvelés analógia útján alkalmazható a 2018/1046 rendeletre is.
115
A felperes által hivatkozott 2021. június 17‑iSimonsen & Weel ítélet (C‑23/20, EU:C:2021:490) 68–72. pontjában a Bíróság először is egyértelművé tette, hogy a keretmegállapodásban eredetileg részes ajánlatkérő szerv csak egy maximális mennyiség vagy érték erejéig vállalhat kötelezettséget, és hogy e határérték elérését követően az említett megállapodás hatályát veszti. A jelen ügyben ez volt a helyzet, mivel a szerződés felső határát 121,9 millió euróban állapították meg (lásd a fenti 6. pontot).
116
A Bíróság másodszor pontosította, hogy a 2014/24 irányelv 72. cikkének megfelelően mindazonáltal elfogadhatók a keretmegállapodás olyan módosításai, amelyek nem lényegesek, mivel e feltételek teljesülése biztosítja az átláthatóság és az egyenlő bánásmód 2014/24 irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében kimondott elvének tiszteletben tartását. Amennyiben a Bíróság a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdésének e) pontjára hivatkozik, amely szerint „[a] szerződések vagy keretmegállapodások ezen irányelvvel összhangban új közbeszerzési eljárás nélkül módosíthatók az alábbiak közül bármely esetben: […] amennyiben a módosítások értéküktől függetlenül nem jelentősek”, ugyanez az érvelés analógia útján alkalmazható a 2014/24 irányelv 72. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában, valamint a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontjában előírt helyzetekre is.
117
Márpedig a jelen ügyben a Bizottság az első jogalap keretében bizonyította, hogy a 2018/1046 rendelet 172. cikke (3) bekezdésének b) pontjában előírt rendkívüli körülmények ténylegesen fennálltak. Ebből következik, hogy a szerződés módosítása a 2018/1046 rendelet 172. cikkében előírt helyzetek valamelyikének hatálya alá tartozik.
[omissis]
119
Ebben az összefüggésben nem állapítható meg az átláthatóság és az egyenlő bánásmód elvének megsértése.
[omissis]
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (negyedik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék a keresetet elutasítja.
2)
A Törvényszék a BT Global Services Belgiumot kötelezi a költségek viselésére.
da Silva Passos
Pynnä
Cassagnabère
Kihirdetve Luxembourgban, a 2025. július 23‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.
(
1
)	A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.