62020CC0347
GENERALINĖS ADVOKATĖS
JULIANE KOKOTT IŠVADA,
pateikta 2021 m. rugsėjo 9 d. (
1
)
Byla C‑347/20
SIA „Zinātnes parks“
prieš
Finanšu ministrija
(Administratīvā rajona tiesa (Rajono administracinis teismas, Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (ES) Nr. 651/2014 – Sąvoka „sunkumų patirianti įmonė“ – Sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“ – Savarankiškas aiškinimas – Direktyva 2013/34/ES – Konkrečių nacionalinės registrų teisės aktų nereikšmingumas – Įrodymui, kad pareiškėjas nebėra sunkumų patirianti įmonė, keliami reikalavimai – Skaidrus ir nediskriminuojantis sprendimas dėl pasirinkimo iš kelių pareiškėjų – Galimybė atmesti pavėluotai pateiktus paraiškos dokumentus“
I. Įžanga
1.
Kapitalo bendrovės teisinės formos įmonė Latvijoje kreipėsi dėl finansavimo iš ES fondo lėšų ir pateikė atitinkamą paraišką paramai gauti. Vis dėlto, kadangi daugiau nei pusė pasirašytojo akcinio kapitalo buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių, šiai įmonei, kaip „patiriančiai sunkumų“, parama negalėtų būti teikiama. Todėl akcininkai dar prieš teikdami paraišką nusprendė atitinkamai padidinti kapitalą. Atlikus šį kapitalo padidinimą įmonė nebebūtų laikoma patiriančia sunkumų. Pagal nacionalinę teisę tam, kad kapitalo didinimas būtų laikomas galiojančiu, jis turi būti įregistruotas prekybos registre. Vis dėlto tai buvo padaryta tik pasibaigus paraiškų pateikimo terminui, bet iki nusprendžiant atmesti paraišką.
2.
Taigi prašyme priimti prejudicinį sprendimą keliami klausimai, ar vertinant įmonės, kaip patiriančios sunkumų, kaip tai suprantama pagal Reglamento (ES) Nr. 651/2014 (
2
) 2 straipsnio 18 punktą, pašalinimo pagrindą lemiamą reikšmę turi nacionaliniai registrų teisės aktai ir nuo kurio momento nagrinėjamomis aplinkybėmis nebetaikomas įmonės, kaip patiriančios sunkumų, pašalinimo pagrindas. Taip pat kyla klausimas dėl nutarto, bet vykstant atrankos procedūrai dar neįregistruoto kapitalo padidinimo įrodymo. Pagal nacionalinę teisę Latvijoje neleidžiama tikslinti paraiškos gauti paramą po jos pateikimo vėliau pateikiant papildomų dokumentų.
II. Teisinis pagrindas
A.
Sąjungos teisė
1. Reglamentas (ES) Nr. 1301/2013
3.
Pagal Reglamento (ES) Nr. 1301/2013 (toliau – ERPF reglamentas) (
3
) 3 straipsnio 3 dalies d punktą tam tikri asmenys negali gauti paramos:
„3.   ERPF lėšomis neremiama:
d)
sunkumų patiriančios įmonės, kaip apibrėžta Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėse.“
2. Reglamentas (ES) Nr. 651/2014
4.
Reglamento (ES) Nr. 651/2014 (toliau – Bendrosios išimties reglamentas) 14 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„(14)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas pagalbai, suteiktai sunkumų patiriančioms įmonėms, kadangi tokia pagalba turėtų būti vertinama pagal 2004 m. spalio 1 d. Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti <…>, kurių galiojimas pratęstas Komisijos komunikatu dėl 2004 m. spalio 1 d. Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti taikymo pratęsimo <…>, arba jas pakeisiančias gaires siekiant išvengti, kad jos bus apeitos, išskyrus pagalbos schemas tam tikrų gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti. Siekiant suteikti teisinio tikrumo, tikslinga nustatyti aiškius kriterijus, pagal kuriuos nereikia vertinti visų įmonės padėties ypatybių, kad būtų nustatyta, ar taikant šį reglamentą įmonė laikoma patiriančia sunkumų.“
5.
Šio reglamento 2 straipsnyje („Apibrėžtys“) nustatyta:
„Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys: <…>
18)
sunkumų patirianti įmonė – įmonė, kuri susiduria su bent jau viena iš šių aplinkybių:
a)
ribotos turtinės atsakomybės bendrovė <…>, kurios daugiau nei pusė pasirašytojo akcinio kapitalo buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių. Taip yra tuomet, kai sukauptus nuostolius atėmus iš rezervų (ir visų kitų elementų, kurie paprastai laikomi bendrovės nuosavų lėšų dalimi) gaunama bendra neigiama suma, viršijanti[] pusę pasirašytojo akcinio kapitalo. Šioje nuostatoje „ribotos turtinės atsakomybės bendrovė“ visų pirma yra tokios rūšies bendrovė, kuri nurodyta Direktyvos 2013/34/ES <…> I priede, o „akcinis kapitalas“, jeigu taikoma, apima bet kokius akcijų priedus; <…>
c)
jeigu įmonei taikoma kolektyvinė nemokumo procedūra arba ji atitinka nacionalinės teisės kriterijus, kad jos kreditorių prašymu jai būtų pradėta kolektyvinė nemokumo procedūra; <…>“
3. Reglamentas (ES) Nr. 1303/2013
6.
Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (
4
) 125 straipsnio 1 ir 3 dalyse nustatytos vadovaujančiosios institucijos funkcijos:
„1.   Vadovaujančioji institucija atsako už veiksmų programos valdymą laikantis patikimo finansų valdymo principo.
<…>
3.   Veiksmų atrankos srityje vadovaujančioji institucija:
a)
parengia ir patvirtinusi taiko atitinkamas atrankos procedūras ir kriterijus, kurie:
i)
padeda užtikrinti, kad veiksmais būtų prisidėta siekiant atitinkamo prioriteto konkrečių tikslų ir rezultatų;
ii)
yra nediskriminuojantys ir skaidrūs; <…>“
4. Direktyva (ES) 2017/1132
7.
Direktyvos (ES) 2017/1132 (
5
) dėl tam tikrų bendrovių teisės aspektų 68 straipsnyje („Visuotinio susirinkimo sprendimas dėl kapitalo padidinimo“) nustatyta:
„1.   Sprendimas dėl kapitalo padidinimo priimamas visuotiniame susirinkime. Toks sprendimas ir pasirašytojo kapitalo padidinimas skelbiami taip, kaip nustatyta kiekvienos valstybės narės teisės aktuose pagal 16 straipsnį. <…>“
8.
Šios direktyvos 14 straipsnyje („Bendrovių atskleidžiami dokumentai ir duomenys“) nustatyta:
„Valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad bendrovės būtinai atskleistų bent šiuos dokumentus ir duomenis: <…>
e)
mažiausiai vieną kartą per metus – duomenis apie pasirašytąjį kapitalą, jei steigimo dokumente ar įstatuose minimas autorizuotas kapitalas, išskyrus atvejus, kai dėl bet kokio pasirašytojo kapitalo padidėjimo būtina pakeisti įstatus; <…>“
9.
Direktyvos 16 straipsnio („Paskelbimas registre“) 6 ir 7 dalyse nustatyta:
„6.   Bendrovė gali remtis dokumentais ir duomenimis prieš trečiuosius asmenis tiktai po to, kai jie buvo atskleisti taip, kaip nurodyta 5 dalyje, išskyrus atvejus, kai bendrovė įrodo, kad tretieji asmenys žinojo apie juos. <…>
7.   <…> Be to, tretieji asmenys visada gali remtis bet kokiais dokumentais ir duomenimis, kurių atskleidimo formalumai dar nėra baigti, išskyrus atvejus, kai dėl neatskleidimo jie neturi galios.“
5. Direktyva 2013/34/ES
10.
Direktyva 2013/34/ES (
6
) susijusi su taisyklių dėl metinių ataskaitų suderinimu (toliau – Balansų direktyva 2013/34).
11.
Šios direktyvos 9 konstatuojamojoje dalyje paaiškinamas metinės finansinės ataskaitos tikslas:
„metinės finansinės ataskaitos turėtų būti parengtos remiantis atsargumo principu ir jose turėtų būti parodytas tikras ir teisingas įmonės turto ir įsipareigojimų, finansinės būklės ir pelno (nuostolių) vaizdas. <…>“
12.
Direktyvos 2013/34 4 straipsnio 1 dalyje patikslinamas metinių finansinių ataskaitų turinys:
„1.   Metinės finansinės ataskaitos sudaro sudėtinę visumą, ir visų įmonių atveju tai yra bent jau balansas, pelno (nuostolių) ataskaita ir finansinių ataskaitų aiškinamasis raštas.“
13.
Direktyvos 2013/34 III priede nustatyta horizontalioji balanso forma, „Kapitalo, rezervų ir įsipareigojimų“ A dalies „Kapitalas ir rezervai“ I punkte nurodytas pasirašytasis kapitalas:
„I. Pasirašytasis kapitalas (jeigu nacionalinės teisės aktuose nenumatyta šiame straipsnyje rodyti pareikalautą apmokėti kapitalą, tokiu atveju pasirašytojo kapitalo ir apmokėtojo kapitalo sumos rodomos atskirai).“
B.
Latvijos teisė
14.
Europos Sąjungos lėšų panaudojimą Latvijoje reguliuoja Eiropas Savienības struktūrfondu un Kohēzijas fonda 2014.-2020. gada plānošanas perioda vadības likums (2014–2020 m. programavimo laikotarpio Europos Sąjungos struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo valdymo įstatymas) (
7
).
15.
Šio įstatymo 21 straipsnio („Projektų paraiškų atranka“) 2 ir 5 dalyse nustatyta:
„2.   Tarpininkaujančioji institucija atrenka projektų paraiškas pagal atrankos metodiką ir kvietimo teikti paraiškas aprašą. Aprašą parengia ir patvirtina tarpininkaujančioji institucija, suderinusi su atsakingąja ir vadovaujančiąja institucijomis.
5.   Kandidatai paraiškas parengia ir jas pateikia pagal kvietimo teikti paraiškas aprašo nuostatas.“
16.
Šio įstatymo 25 straipsnio („Projektų paraiškų patvirtinimas, sąlyginis patvirtinimas arba atmetimas atviroje projektų paraiškų atrankoje“) 3 ir 4 dalyse nustatyta:
„3.   Sprendimas atmesti projekto paraišką priimamas, jei yra nors viena iš šių sąlygų: <…>
2)
paraiška neatitinka vertinimo kriterijų, o šio straipsnio 4 dalyje nurodytų trūkumų pašalinimas paraiškai turėtų įtakos iš esmės. <…>
4.   Sprendimas dėl sąlyginio projekto paraiškos patvirtinimo priimamas, jei kandidatas turi atlikti tam tikrus tarpininkaujančiosios institucijos nurodytus veiksmus, kad paraiška visiškai atitiktų vertinimo kriterijus ir projektą būtų galima tinkamai įgyvendinti. Atitinkamos sąlygos įtraukiamos į minėtą sprendimą ir jų įgyvendinimas kontroliuojamas atsižvelgiant į kvietimo teikti paraiškas aprašą. Jei kuri nors iš minėtame sprendime nurodytų sąlygų neįvykdoma arba neįvykdoma per sprendime nustatytą terminą, paraiška laikoma atmesta.“
17.
Pagal šio įstatymo 30 straipsnį „Projektų paraiškų patikslinimai“):
„Projektų paraiškos po jų pateikimo negali būti tikslinamos iki sprendimo dėl jų patvirtinimo, sąlyginio patvirtinimo arba atmetimo priėmimo.“
18.
Nagrinėjamą paramos priemonę reglamentuoja Ministru kabineta 2018. gada 25. septembra noteikumi Nr. 612 «Darbības programmas “Izaugsme un nodarbinātība” 3.1.1. specifiskā atbalsta mērķa “Sekmēt MVK izveidi un attīstību, īpaši apstrādes rūpniecībā un RIS3 prioritārajās nozarēs” 3.1.1.5. pasākuma“Atbalsts ieguldījumiem ražošanas telpu un infrastruktūras izveidei vai rekonstrukcijai” otrās projektu iesniegumu atlases kārtas īstenošanas noteikumi» (2018 m. rugsėjo 25 d. Ministrų Tarybos nutarimas Nr. 612 dėl veiksmų programos „Ekonomikos augimas ir darbo vietų kūrimas“, 3.1.1 konkretusis tikslas („Skatinti MVĮ steigimą ir plėtrą, ypač gamybos pramonėje ir prioritetiniuose RIS3 sektoriuose“), 3.1.1.5 priemonė „Parama investicijoms, skirtoms gamybinėms patalpoms ir infrastruktūrai sukurti ar rekonstruoti“), antrojo projektų atrankos etapo įgyvendinimo taisyklių).
19.
Minėto nutarimo 15 punkte nustatyta:
„Gauti finansavimo negalima, jei: <…>
15.3.
kandidatas atitinka sunkumų patiriančios įmonės statusą pagal Komisijos reglamento Nr. 651/2014 2 straipsnio 18 punktą; <…>“
20.
Praktiniai projektų paraiškų atrankos aspektai reguliuojami Agentūros parengtame kvietimo teikti paraiškas apraše ir jo prieduose (
8
).
21.
Kvietimo teikti paraiškas sąlygų aprašo 5 priedo „Projektų paraiškų vertinimo kriterijų taikymo metodika“ II skyriaus 6 punkte aprašoma, kaip įvertinama, ar kandidatas yra sunkumų patirianti įmonė (ekonominės veiklos vykdytojas), ar ne:
„Paraiška vertinama „teigiamai“, jei kandidatas nėra sunkumų patiriantis ekonominės veiklos vykdytojas. Priimant sprendimą skirti paramą įmonės priskyrimas prie sunkumų patiriančiųjų turi būti objektyviai pagrįstas patikrinimais ir patikimais duomenimis apie kandidatą ir su juo susijusias bendroves:
a)
patikrinama paskutinėje galutinėje metinėje ataskaitoje, kuri yra viešai prieinama, pateikta informacija;
b)
jei pateikiama tarpinė veiklos ataskaitą, kurią patvirtino prisiekęs auditorius, siekiant nustatyti, ar kandidatas yra sunkumų patirianti įmonė, naudojami minėtos ataskaitos duomenys;
c)
jei kandidatas nurodo viešai prieinamą informaciją (kurią galima patikrinti) apie įstatinio kapitalo padidinimą po paskutinės galutinės metinės ataskaitos, atsižvelgiama į tokią informaciją, kuri pateikta kartu su tarpine veiklos ataskaita, patvirtinta prisiekusiojo auditoriaus. <…>
Paraiškos įvertinimas yra „sąlyginai teigiamas“, jei pateikta informacija yra neišsami arba nepakankamai konkreti. Kandidatui nurodoma pateiktą informaciją patikslinti. Patikslinimai gali būti susiję tik su techniniais, aritmetiniais bei redakciniais aspektais. <…>
Įvertinimas yra „neigiamas“, jei kandidatas atitinka bent vieną sunkumų patiriančio ekonominės veiklos vykdytojo požymį arba neatitinka sąlygų, įtrauktų į sprendimą dėl sąlyginio patvirtinimo, arba, nepaisant minėtų sąlygų įvykdymo, vis dar neatitinka nustatytų reikalavimų, arba minėtų sąlygų neįvykdo per sprendimo dėl sąlyginio patvirtinimo nustatytą terminą.“
22.
Latvijoje komercinių bendrovių veiklą reglamentuoja Komerclikums (Prekybos kodeksas). Minėto kodekso 12 straipsnyje nustatyta („Registro viešumas“):
„1.   Įrašai prekybos registre trečiųjų šalių atžvilgiu įsigalioja nuo jų paskelbimo dienos. <…>
2.   Jei informacija, kuri turėtų būti įrašoma prekybos registre, jame neįrašyta arba yra įrašyta, bet nepaskelbta, asmuo, kurio naudai ji turėjo būti įrašyta, šia informacija negali remtis prieš trečiąją šalį, išskyrus atvejus, kai trečioji šalis su tokia informacija jau yra susipažinusi. <…>“
23.
Prekybos kodekso 196 straipsnyje „Sprendimai dėl įstatinio kapitalo pakeitimo“ nustatyta:
„1.   Įstatinis kapitalas gali būti padidintas arba sumažintas tik akcininkų susirinkimo sprendimu, kuriame nustatomos tokio padidinimo arba sumažinimo sąlygos. <…>
3.   Priimant sprendimą dėl įstatinio kapitalo pakeitimo, tuo pačiu metu turi būti atitinkamai keičiami ir įstatai.“
24.
Minėto kodekso 202 straipsnio („Prašymai prekybos registrui dėl įstatinio kapitalo padidinimo“) 3 dalyje nurodyta:
„Įstatinis kapitalas laikomas padidintu tą dieną, kai naujas kapitalo dydis įrašomas prekybos registre.“
III. Pagrindinė byla
25.
2019 m. sausio 15 d.Centrālā finanšu un līgumu aģentūra (Centrinė finansų ir sutarčių agentūra, toliau – Agentūra) paskelbė atviro kvietimo teikti projekto paraiškas paramai gauti antrąjį etapą pagal Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) bendro finansavimo programą „Ekonomikos augimas ir darbo vietų kūrimas“. Atsižvelgiant į atliktus pakeitimus 2019 m. balandžio 30 d. buvo nustatytas kaip galutinis projekto paraiškų pateikimo terminas.
26.
Ribotos turtinės atsakomybės bendrovė Zinātnes parks (toliau – pareiškėja) projekto paraišką Agentūrai pateikė 2019 m. balandžio 30 d. Vis dėlto atsižvelgiant į tai, kad dėl sukauptų nuostolių buvo prarasta daugiau kaip pusė pasirašytojo akcinio kapitalo, parama jai, kaip „sunkumų patiriančiai įmonei“, negalėtų būti teikiama. Kartu su paraiška pareiškėja pateikė 2019 m. balandžio 29 d. akcininkų susirinkimo sprendimą dėl bendrovės įstatų pakeitimo. Sprendime buvo numatyta padidinti įstatinį kapitalą konkrečiam akcininkui per nustatytą terminą įmokant įstatinio kapitalo dalį kartu su priemoka.
27.
Projekto paraiškos vertinimo laikotarpiu pareiškėja informavo Agentūrą, kad įstatinio kapitalo padidinimas prekybos registre įregistruotas 2019 m. liepos 24 d. Per apskundimo procedūrą ji papildomai pridėjo tarpinę veiklos ataskaitą, patvirtintą prisiekusiojo auditoriaus.
28.
2019 m. lapkričio 4 d. Finansų ministerijos nutarimu, kuriuo užbaigta administracinė procedūra, pareiškėjos projekto paraiška buvo atmesta, nusprendus, kad projekto paraiškos pateikimo dieną pareiškėja buvo „sunkumų patirianti įmonė“, kaip tai suprantama pagal Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunktį.
29.
Nutarime nurodyta, kad, nepaisant bendrovės akcininkų susirinkimo sprendimo, remiantis Prekybos kodekso 202 straipsnio 3 dalimi įstatinis kapitalas laikomas padidintu tik po to, kai naujos akcijos įregistruojamos prekybos registre; vis dėlto šis įregistravimas įvyko tik po projekto paraiškos pateikimo. Atviro kvietimo tikslas – užtikrinti vienodą konkurenciją kandidatams, todėl, pateikus projektų paraiškas, jų tikslinti jau negalima. Be to, pagal kvietimo teikti paraiškas aprašo 7.17 punktą, norint įrodyti finansinės padėties pagerėjimą, kartu su projekto paraiška būtina pateikti ne bet kokį dokumentą, bet tarpinę veiklos ataskaitą, patvirtintą prisiekusiojo auditoriaus, tam, kad Agentūra galėtų susidaryti teisingą pareiškėjos finansinės padėties vaizdą.
30.
Pareiškėja padavė skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui ir nurodė, kad projekto paraiškos pateikimo dieną ji neturėjo būti laikoma sunkumų patiriančia įmone, atsižvelgiant į jos akcininkų susirinkimo priimtą sprendimą, pateiktą institucijai kartu su minėtu projektu. Pareiškėjos teigimu, trūkstama informacija pati savaime neturi jokios įtakos jos finansinei padėčiai, todėl ji gali būti pateikta ir projekto paraiškos vertinimo laikotarpiu.
31.
Per administracinį procesą teisme nėra šalių ginčo dėl to, kad tuo atveju, jeigu būtų atsižvelgta į finansinius duomenis, įtrauktus į paskutinę pareiškėjos 2018 m. finansinę ataskaitą, ji atitiktų sunkumų patiriančios įmonės statusą, kaip tai suprantama pagal Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunktį. Taip pat nėra ginčo dėl to, kad pareiškėja šį trūkumą pašalino, įstatinį kapitalą padidinus ir atitinkamą pakeitimą 2019 m. liepos 24 d. įregistravus prekybos registre.
IV. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą ir procesas Teisingumo Teisme
32.
Skundą nagrinėjantis Administratīvā rajona tiesa (Rajono administracinis teismas, Latvija) 2020 m. liepos 15 d. nutartimi pateikė Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Reglamento Nr. 651/2014 2 straipsnio 18 punkto a papunktyje pateikta sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“ turėtų būti aiškinama atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės nuostatas dėl bendrovių veiklos taip, jog, siekiant nustatyti pasirašytąjį akcinį kapitalą, reikia remtis tik informacija, kuri yra paskelbta kiekvienos valstybės narės nacionalinės teisės aktuose nustatyta tvarka ir yra laikoma galiojančia nuo paskelbimo momento?
2.
Ar vertinant Reglamento Nr. 651/2014 2 straipsnio 18 punkte pateiktą sąvoką „sunkumų patirianti įmonė“ turi būti atsižvelgiama į Europos fondų projektų atrankos procedūros nustatytus reikalavimus dėl dokumentų, kuriuos reikia pateikti siekiant įrodyti atitinkamos įmonės finansinę padėtį?
3.
Jei atsakymas į antrąjį prejudicinį klausimą būtų teigiamas, ar nacionalinės teisės aktai dėl projektų atrankos, nustatantys, kad projektai juos pateikus nebegali būti tikslinami, yra suderinami su Reglamento Nr. 1303/2013 125 straipsnio 3 dalies a punkto ii papunktyje nurodytais skaidrumo ir nediskriminavimo principais?“
33.
Vykstant procesui Teisingumo Teisme, rašytines pastabas pateikė Latvija, Airija ir Europos Komisija; visos šalys, taip pat pareiškėja, dalyvavo 2021 m. liepos 14 d. teismo posėdyje.
V. Teisinis vertinimas
A.
Dėl prejudicinių klausimų
34.
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl atmesto pareiškėjos prašymo suteikti paramą pagal ERPF bendro finansavimo programą „Ekonomikos augimas ir darbo vietų kūrimas“.
35.
Savo trimis klausimais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, kaip turi būti suprantama Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunktyje vartojama sąvoka „sunkumų patirianti įmonė“, atsižvelgiant į „pasirašytąjį akcinį kapitalą“ (šiuo klausimu žr. B skirsnį). Toks klausimas užduodamas todėl, kad pagal ERPF reglamento 3 straipsnio 3 dalies d punktą tokios įmonės negali gauti paramos. Antruoju klausimu teiraujamasi, kaip pareiškėjas gali įrodyti, kad jis nėra sunkumų patirianti įmonė. Visų pirma teismas siekia išsiaiškinti, ar nacionalinėje teisėje nustatytas tam tikrų pranešimų reikalavimas suderinamas su Sąjungos teise (šiuo klausimu žr. C skirsnį). Trečiasis klausimas susijęs su vadovaujančiosios institucijos vykdoma paskesne atrankos procedūra. Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teiraujasi, ar institucija gali atmesti papildomus patikslinimus (įregistravimas prekybos registre ir vėliau pateikta prisiekusiojo auditoriaus tarpinė ataskaita) kaip nereikšmingus pasibaigus paraiškų pateikimo terminui, bet dar prieš priimant galutinį sprendimą (šiuo klausimu žr. D skirsnį).
36.
Nors visi trys klausimai tarpusavyje susiję, vis dėlto jie pateikti dėl skirtingų paramos gavėjo atrankos procedūros aspektų (sąvokos „sunkumų patirianti įmonė“ aiškinimas, šio teiginio įrodymas, vėliau pateiktų įrodymų, kad tai nėra sunkumų patirianti įmonė, atmetimas), todėl į juos atsakoma atskirai.
B.
Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunkčio aiškinimas
37.
Pagrindinė paraiškos paramai gauti atmetimo priežastis buvo ta, kad Agentūra paraiškos pateikimo metu kvalifikavo pareiškėją kaip „sunkumų patiriančią įmonę“, kaip tai suprantama pagal Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunktį. Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, kaip reikia aiškinti šią sąvoką, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad remiamasi „pasirašytuoju akciniu kapitalu“. Ar pasirašytasis akcinis kapitalas yra tik pagal atitinkamus nacionalinius įmonių ir registrų teisės aktus įregistruotas akcinis kapitalas? Ar tai yra Sąjungos teisės sąvoka, kuri turi būti aiškinama savarankiškai ir vertinama neatsižvelgiant į atitinkamus nacionalinius tam tikros valstybės narės ypatumus?
38.
Šis klausimas turi didelę reikšmę visų pirma dėl to, kad valstybės narės savo bendrovių teisėje taiko skirtingą požiūrį. Pavyzdžiui, Latvijos teisėje numatyta fikcija, pagal kurią įstatinio kapitalo padidinimas, dėl kurio nusprendė akcininkai, laikomas įvykusiu tą dieną, kurią naujas kapitalo dydis registruojamas prekybos registre. Iš Airijos pastabų matyti, kad toks registravimas siekiant pakeisti akcinį kapitalą Airijoje nėra numatytas. Vokietijoje, priešingai, būtinas notariškai patvirtintas akcininkų sprendimas pakeisti ribotos atsakomybės bendrovės įstatus. Šis pakeitimas neturi teisinės galios, kol jis neregistruotas bendrovės buveinės vietos prekybos registre.
39.
Ši byla susijusi su Latvijos bendrove, kuri paraiškos subsidijai gauti pateikimo momentu neatitiko registravimą reglamentuojančių Latvijos teisės aktų reikalavimų. Airijos bendrovė būtų galėjusi atitikti reikalavimus pagal Airijos teisės aktus be registravimo liudijimo. Vokietijos bendrovė būtų galėjusi pateikti bent įrašą (Vokietijos) prekybos registre, nors šiaip jai būtų buvę taikomi griežtesni reikalavimai (notariškai patvirtintas akcininkų sprendimas) nei konkurentei Latvijoje.
40.
Iš šių pavyzdžių jau matyti, kad Sąjungos reglamento sąvokų aiškinimo klausimas, kaip jau buvo ne kartą, yra glaudžiai susijęs su klausimu, ar jos turi būti aiškinamos savarankiškai, kad visos bendrovės visose valstybėse narėse galėtų atitikti tuos pačius kriterijus, ar aiškinant turi būti atsižvelgiama į atitinkamą (paramą teikiančios valstybės arba paraišką teikiančios bendrovės buveinės valstybės) nacionalinę teisę.
1. Dėl Bendrosios išimties reglamento savarankiško aiškinimo
41.
Atsakymas į šį klausimą susijęs su sąvokos „sunkumų patirianti įmonė“ formuluote, prasme ir tikslu.
42.
Atskaitos taškas yra suformuota Teisingumo Teismo jurisprudencija, pagal kurią, siekiant vienodai taikyti Sąjungos teisę ir vadovaujantis lygybės principu, tuomet, kai Sąjungos teisės nuostatose aiškiai nenurodoma valstybių narių teisė, taikoma norint nustatyti jų prasmę bei apimtį, jų reikšmė visoje Sąjungoje paprastai turi būti aiškinama savarankiškai ir vienodai, atsižvelgiant į nagrinėjamos nuostatos formuluotę, jos kontekstą ir nagrinėjamu teisės aktu siekiamą tikslą (
9
).
43.
Kitaip gali būti tuo atveju, kai Sąjungos teisėje daroma nuoroda į atitinkamą nacionalinę teisę. Vis dėlto Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunkčio formuluotėje tokios nuorodos į nacionalinę bendrovių ar registrų teisę nėra. Priešingai: šioje nuostatoje aiškiai daroma nuoroda į Sąjungos teisę, konkrečiai – Direktyvą 2013/34.
44.
Taigi, sprendžiant iš formuluotės, lemiamą reikšmę turi ne akcinis kapitalas, kuris pagal nacionalinę (subsidijuojančios arba paraišką teikiančios bendrovės buveinės valstybės) bendrovių ar registrų teisės aktus konkrečiu metu laikomas teisiškai galiojančiu. Generalinis advokatas M. Campos Sánchez-Bordona netgi nurodo, kad teisinė sąvoka „sunkumų patirianti įmonė“„esant būtinybei tapo Sąjungos teisės autonomiška ir išimtine sąvoka“ (
10
).
45.
Savarankišką aiškinimą patvirtina ir palyginimas su Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto c papunkčio formuluote, kurioje aiškiai nurodyta, jog svarbu yra tai, ar įmonė atitinka nacionalinės teisės kriterijus, kad jos kreditorių prašymu jai būtų pradėta kolektyvinė nemokumo procedūra (
11
). Manytina, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas, c papunktyje aiškiai remdamasis nacionaline teise, nors ja nesirėmė vertindamas pasirašytąjį akcinį kapitalą a papunktyje, – priešingai, nei teigia Airija – taip elgėsi sąmoningai.
46.
Savarankišką aiškinimą patvirtina ir Bendrosios išimties reglamento 14 konstatuojamojoje dalyje pateiktas paaiškinimas, kad reglamente tikslinga nustatyti aiškius kriterijus, pagal kuriuos nereikia vertinti visų įmonės padėties ypatybių, kad būtų nustatyta, ar šie kriterijai yra tenkinami. Vargu ar vadovaujančioji institucija, neatlikusi išsamaus vertinimo, galėtų patikrinti kapitalo didinimo veiksmingumą pagal atitinkamas nacionalines teisinės sistemos, susijusios su bendrovės įstatais, normas (t. y. šiuo atveju ne tik Latvijos teisę). Kaip per posėdį vieningai nurodė Airija ir Latvija, šiuo klausimu lemiamą reikšmę turi ne paramos davėjo (šioje byloje – Latvijos) teisė, o bendrovės įstatams taikoma teisė.
47.
Tai, kad nėra jokios nuorodos į atitinkamą nacionalinę teisę, taip pat įtikina turinio atžvilgiu. Tose valstybėse, kuriose remiantis viešumo principu veikiama per oficialų registrą, registravimo funkcija nėra atsakyti į klausimą, ar pareiškėja yra „sunkumų patirianti įmonė“, kaip tai suprantama pagal valstybės pagalbą reglamentuojančius teisės aktus. Paprastai nustatyta būtinybe registruoti valstybės registre siekiama registro patikros ir viešumo. Viešumas lemia tai, kad pakeisti įrašai privalomai galioja trečiųjų asmenų atžvilgiu. Registro patikra turi būti užtikrinama, kad būtų registruojami tik nustatytą tvarką atitinkantys akcininkų sprendimai.
48.
Sąjungos teisės sąvoka „sunkumų patirianti įmonė“, kuriai Airija, Latvija, taip pat Komisija teikė pirmenybę per teismo posėdį ir pagal kurią tam tikro reikalavimo tenkinimas (sąvoka „pasirašytasis kapitalas“) vis dėlto turi būti nustatomas atsižvelgiant į įvairias nacionalinės teisės sistemas, priešingai, neįtikina. Jei pagal Sąjungos teisę tam tikriems asmenims (šiuo atveju – sunkumų patiriančiai įmonei) sąmoningai neleidžiama gauti finansavimo ES lėšomis, valstybės narės savo nacionalinėje teisėje negali, naudodamosi sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“, laisvai apibrėžti, kokie asmenys yra laikytini sunkumų patiriančia įmone. Priešingu atveju Sąjungos teisėje siekiamas tikslas (neteikti paramos sunkumų patiriančioms įmonėms) netektų prasmės.
49.
Nepritariu visų pirma Airijos per teismo posėdį išreikštoms abejonėms, kad savarankiškas sąvokos „sunkumų patirianti įmonė“ aiškinimas leistų suderinti bendrovių teisės aktus „per galines duris“. Šiuo atveju svarbu ne tai, ar veiksmingo kapitalo didinimo procedūra turi būti vienodai vykdoma visose valstybėse narėse. Iš tiesų, kaip vieningai nurodė visos šalys, Sąjungos teisėje šiuo klausimu nėra numatyta jokių taisyklių. Šiuo atveju kyla klausimas „tik“ dėl to, ar Sąjungos lėšų skyrimas (ERPF parama reikalavimus atitinkančioms įmonėms) akivaizdžiai reglamentuojamas Sąjungos, ar nacionalinėje teisėje.
2. Sąvokos „sunkumų patirianti įmonė“ prasmė ir tikslas
50.
Kaip matyti iš Bendrosios išimties reglamento 14 konstatuojamosios dalies, pagalba, teikiama sunkumų patiriančioms įmonėms, turėtų būti vertinama pagal kitas gaires nei pagalba sunkumų nepatiriančioms įmonėms. Pagalba skirta tam, kad įmonės ja būtų skatinamos vykdyti konkrečius veiksmus – remiamą veiklą (
12
). Vis dėlto skiriant pagalbą mažiau mokioms (t. y. sunkumų patiriančioms) įmonėms kyla pavojus, kad ta pagalba bus panaudota daugiau pačiai įmonei sanuoti, o ne remiamam projektui įgyvendinti (
13
). Bet kuriuo atveju remiant mažiau mokias įmones kyla didesnė rizika, kad paramos tikslas nebus pasiektas. Dėl šios priežasties mažiau mokios įmonės gelbėtinos ar restruktūrizuotinos tik teikiant pagalbą, bet ji turi būti vertinama pagal kitus kriterijus, taigi, turi būti remiamasi kitomis gairėmis.
51.
Dėl šios priežasties ERPF reglamento 3 straipsnio 3 dalies d punkte daroma nuoroda į Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunktį. Šioje nuostatoje pirmiausia minima faktinė turtinė padėtis. Sunkumų patirianti įmonė joje apibrėžiama kaip įmonė, kurios daugiau nei pusė pasirašytojo akcinio kapitalo buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių. Vadinasi, ji priskirtina ne itin mokioms įmonėms. Taigi sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“ turi būti aiškinama remiantis faktine ekonomine įmonės padėtimi.
52.
Viena vertus, registracija valstybės registre gali užtrukti tam tikrą laiką. Kita vertus, ja tik viešai konstatuojama, kad akcinis kapitalas jau padidintas. Tai neturi nieko bendra su įmonės faktine ekonomine padėtimi. Iš tiesų įmonė per tą laikotarpį jau gali būti sunaudojusi kapitalo padidinimo dalį dėl naujų nuostolių. Taigi įregistravimas registre arba registravimo nulemto teisinio veiksmingumo fikcija atskyrimo tikslais neįtikina.
53.
Remtis Direktyva 2017/1132 taip pat neverta. Jos 68 straipsnyje („Visuotinio susirinkimo sprendimas dėl kapitalo padidinimo“) nustatyta, kad sprendimas dėl kapitalo padidinimo priimamas visuotiniame susirinkime. Toks sprendimas ir pasirašytojo kapitalo padidinimas skelbiami taip, kaip nustatyta kiekvienos valstybės narės teisės aktuose, prieš trečiuosius asmenis jais gali būti remiamasi tiktai po to, kai jie buvo paskelbti. Kaip pažymi ir Komisija, taip siekiama apsaugoti trečiąjį asmenį. Vis dėlto šiais paskelbimo reikalavimais nieko nepasakoma apie faktinę turtinę padėtį.
54.
Be to, pareiškėjas negali daryti įtakos registracijos datai. Ši data tam tikra prasme yra atsitiktinė. Vis dėlto pagal Reglamento Nr. 1303/2013 125 straipsnį reikalaujama, kad atrankos kriterijai būtų nediskriminuojantys ir skaidrūs. Su šiuo reikalavimu sunkiai suderinama atsitiktinė aplinkybė, susijusi su atitinkamo registrą tvarkančio teismo greitu ar lėtu įrašo registre tvarkymu pačioje valstybėje narėje, o juo labiau palyginti su kitomis valstybėmis narėmis. Rėmimasis atsitiktiniais įvykiais šiuo atveju reiškia daugiau savivalę nei teisingumą.
3. Rėmimasis Balansų direktyva
55.
Tai, kad sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“ turi būti aiškinama atsižvelgiant į faktinę įmonės ekonominę padėtį, taip pat patvirtina Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunktyje pateikta nuoroda į Balansų direktyvą.
56.
Įmonės turimas nuosavas kapitalas apskaitos tvarkymą reglamentuojančiuose teisės aktuose paprastai skirstomas į skirtingas kategorijas, kurios paprastai nurodomos balanso įsipareigojimų dalyje. Atsižvelgiant į tai, kad ir šiuo klausimu įmonės turto apskaita atskirose valstybėse narėse buvo skirtinga, buvo priimta Balansų direktyva, kurioje nustatyti metinių finansinių ataskaitų rengimo reikalavimai. Pagal šios direktyvos 9 konstatuojamąją dalį „metinės finansinės ataskaitos turėtų būti parengtos remiantis atsargumo principu ir jose turėtų būti parodytas tikras ir teisingas įmonės turto ir įsipareigojimų, finansinės būklės ir pelno (nuostolių) vaizdas“. Pagal Balansų direktyvos 4 straipsnio 1 dalį vienas iš svarbių metinės finansinės ataskaitos elementų yra įmonės balansas.
57.
Tiesa, Balansų direktyvos III priede, kuriame pateikiama balanso forma, vartojama ne sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“, o sąvoka „pasirašytasis kapitalas“ kaip pirmasis nuosavo kapitalo punktas įsipareigojimų dalyje. III priedo A skirsnyje (tiek turto, tiek įsipareigojimų dalyse) daromas skirtumas tarp pareikalauto, bet neapmokėto pasirašytojo kapitalo dalies ir jau apmokėto pasirašytojo kapitalo.
58.
Skirtumas šiose taisyklėse, kurios, kaip jau minėta, turi atspindėti faktinę įmonės turtinę padėtį, daromas ne pagal pasirašytojo kapitalo paskelbimą, o pagal tai, ar šis kapitalas jau apmokėtas. Tai suprantama. Akcininkų sprendimas padidinti akcinį kapitalą yra tik pažadas skirti papildomo kapitalo tam, kad būtų pagerinta įmonės turtinė padėtis. Iš tiesų padidintas akcinis kapitalas taps prieinamas tik jį apmokėjus.
59.
Taigi apibendrinant darytina išvada, kad skirtumas apskaitos tvarkymą reglamentuojančiuose Sąjungos teisės aktuose daromas tarp pasirašytojo kapitalo, kurį dar reikės apmokėti, ir jau apmokėto kapitalo. Taip parodomas įmonės turto ir įsipareigojimų, finansinės būklės ir pelno (nuostolių) vaizdas. Paskelbimas registre tam neturi reikšmės.
4. Išvados
60.
Vadinasi, sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“ turi būti aiškinama atskirai nuo atitinkamos nacionalinės registrų ar bendrovių teisės. Ši sąvoka gali būti susijusi arba su pažadu padidinti akcinį kapitalą (t. y. lemiamą reikšmę turi akcininkų sprendimas), arba su pažadėtos akcinio kapitalo didinimo sumos apmokėjimu (t. y. lemiamą reikšmę turi kapitalo didinimo įplaukos).
61.
Atsižvelgiant į minėtą sunkumų patiriančių įmonių ir sunkumų nepatiriančių įmonių diferencijavimo tikslą valstybės pagalbą reglamentuojančiuose teisės aktuose, pirmenybė turi būti teikiama pastarajai alternatyvai. Vien pažadėjus padidinti kapitalą išlieka rizika, kad paramos tikslas dėl įmonės finansinių sunkumų nebus pasiektas, tokios rizikos gali būti išvengta tik įvykdžius pažadą, t. y. kai iš tikrųjų bus galima pasinaudoti padidintu bendrovės kapitalu. Kaip teisingai pažymi Latvija, akcininkų sprendimas padidinti kapitalą lemia „tik“ pareigą pagal civilinę teisę ir yra tik pirmas žingsnis į pasirašytojo kapitalo didinimą. Tai taip pat paaiškina atskirą parodymą balanse (šiuo klausimu žr. šios išvados 57 ir paskesnius punktus).
62.
Taigi, mano nuomone, sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“ Bendrosios išimties reglamento 2 straipsnio 18 punkto a papunktyje reiškia apmokėtąjį pasirašytąjį kapitalą, kaip tai suprantama pagal Balansų direktyvos III priedą.
63.
Toks aiškinimas taip pat užtikrina įmonių ir paramos davėjų interesų pusiausvyrą. Viena vertus, įmonėms neužkertamas kelias gauti paramą tam tikriems projektams dėl registracijos valstybės registre procedūros trukmės, kuriai jos neturi įtakos. Kita vertus, sunkumų patiriančios įmonės negali tapti atitinkančiomis finansavimo reikalavimus vien pažadėjusios padidinti kapitalą ateityje, nes padidintas įmonės kapitalas turi tapti iš tikrųjų prieinamas. Taigi šioje byloje lemiamą reikšmę turi tai, ar balandžio 29 d. akcininkų susirinkimo sprendimas iš tikrųjų buvo įgyvendintas prieš pasibaigiant paraiškų pateikimo terminui balandžio 30 d. Tai gali įvertinti tik prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
C.
Atitikties reikalavimams įrodymas (sunkumų nepatirianti įmonė)
64.
Būtina atskirti klausimą, kaip įmonė turėtų įrodyti savo atitiktį reikalavimams, kad nacionalinės vadovaujančiosios institucijos galėtų tai patikrinti.
65.
Šiuo klausimu Latvijos teisėje nustatyta, kad iš esmės turi būti tikrinama paskutinė paskelbta galutinė metinė ataskaita (1), jei nepateikiama tarpinė veiklos ataskaita, kurią patvirtino prisiekęs auditorius (2). Jei kandidatas nurodo viešai prieinamą informaciją (kurią galima patikrinti) ir remiasi įstatinio kapitalo padidinimu po paskutinės galutinės metinės ataskaitos, atsižvelgiama į tokią informaciją, kuri pateikta kartu su tarpine veiklos ataskaita, patvirtinta prisiekusiojo auditoriaus (3).
66.
Galiausiai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teiraujasi, ar šie dokumentai turi reikšmę ir ar nacionalinės vadovaujančiosios institucijos gali jų reikalauti, nes paraiškos pateikimo momentu atitinkamos tarpinės ataskaitos bet kuriuo atveju nebuvo. Ji buvo pateikta tik vėliau, vykstant procedūrai.
67.
Kaip matyti iš Bendrosios išimties reglamento 14 konstatuojamosios dalies ir kaip teisingai savo pastabose pažymi Komisija, atitikties reikalavimams nustatymas pagal šį reglamentą turėtų būti lengvai administruojamas. Reglamente nurodyta: „Siekiant suteikti teisinio tikrumo, tikslinga nustatyti aiškius kriterijus, pagal kuriuos nereikia vertinti visų įmonės padėties ypatybių, kad būtų nustatyta, ar taikant šį reglamentą įmonė laikoma patiriančia sunkumų“.
68.
Į šį tikslą reikia atsižvelgti ir taikant Reglamento Nr. 1303/2013 125 straipsnį. Pagal šią nuostatą nacionalinės vadovaujančiosios institucijos atsako už finansavimo veiksmų programos valdymą laikantis patikimo finansų valdymo principo. Ši atsakomybė lemia Bendrosios išimties reglamento sąlygų kontrolę (
14
). Šiuo tikslu vadovaujančioji institucija gali reikalauti patvirtinamųjų dokumentų, kurie leistų išsamiai nevertinti visų įmonės padėties ypatybių norint nustatyti, ar daugiau nei pusė pasirašytojo akcinio kapitalo buvo prarasta dėl sukauptų nuostolių.
69.
Kaip jau minėta, šiuo tikslu naudingos metinės ataskaitos, įskaitant įmonės balansus. Taigi nėra pagrindo kritikuoti pirmąjį kriterijų pagal Latvijos teisę.
70.
Atsižvelgiant į tai, kad šie dokumentai visada rengiami tik finansinių metų pabaigoje, o ekonominė padėtis tais pačiais metais gali pagerėti, naudingos ir nepriklausomo kompetentingo asmens rengiamos tarpinės ataskaitos. Taigi nėra pagrindo kritikuoti ir antrąjį kriterijų pagal Latvijos teisę.
71.
Taip pat nepriekaištingas ir trečiasis administruojamo įmonės ekonominės padėties vertinimo kriterijus. Jei kandidatas remiasi viešai prieinama informacija, kad įrodytų per metus atliktą kapitalo didinimą, atsižvelgiama į šią informaciją ir atitinkamą tarpinę ataskaitą.
72.
Visais šiais kriterijais įgyvendinamas Bendrosios išimties reglamento tikslas (atmesti reikalavimų neatitinkančias, sunkumų patiriančias įmones) atsižvelgiant į Reglamento Nr. 1303/2013 125 straipsnyje postuluojamą nacionalinių vadovaujančiųjų institucijų atsakomybę. Tai atitinka Sąjungos teisę.
D.
Galimybės pateikti dokumentus vėliau, pasibaigus terminui, nesuteikimas
73.
Trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas galiausiai siekia išsiaiškinti, ar tik po paraiškos paramai gauti pateiktų dokumentų ir informacijos atmetimas yra suderinamas su Reglamento Nr. 1303/2013 125 straipsnio 3 dalies a punktu. Pagal šį punktą reikalaujama, kad vadovaujančiosios institucijos parengtų ir patvirtinusios taikytų atitinkamas atrankos procedūras ir kriterijus, kurie padėtų užtikrinti, kad veiksmais būtų prisidedama siekiant atitinkamo prioriteto konkrečių tikslų ir rezultatų, jie būtų nediskriminuojantys ir skaidrūs.
74.
Vis dėlto, kaip teisingai savo pastabose pažymi Komisija, neatrodo, kad pagal nacionalinę teisę būtų draudžiama pateikti dokumentus vėliau. Viena vertus, pagal Struktūrinių fondų valdymo įstatymo 25 straipsnį leidžiamas ir sąlyginis pasiūlymo priėmimas. Kita vertus, Agentūros parengtose paramos teikimo sąlygose daroma prielaida, kad sprendimas, ar pareiškėjas yra sunkumų patirianti įmonė, priimamas sprendžiant dėl paramos skyrimo. Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nuspręsti, ar Struktūrinių fondų valdymo įstatymo 30 straipsnis, pagal kurį tikslinti projektų po jų pateikimo iki sprendimo dėl jų priėmimo neleidžiama, yra taikytinas ir pareiškėjo ekonominės padėties vertinimui.
75.
Darant prielaidą, kad pagal Struktūrinių fondų valdymo įstatymo 30 straipsnį draudžiama papildomai pateikti tokius dokumentus, kyla klausimas, ar tai suderinama su Sąjungos teise. Nagrinėjamu atveju dėl to, kad nebuvo atsižvelgta į vėliau pateiktas tarpines ataskaitas, pareiškėja pašalinta iš reikalavimus paramai gauti atitinkančių asmenų grupės, nes iki kapitalo padidinimo ji turėjo būti laikoma sunkumų patiriančia įmone, todėl neatitiko Bendrosios išimties reglamento reikalavimų paramai gauti.
76.
Vis dėlto tai, kad tam tikra parama pagal Bendrosios išimties reglamentą iš esmės gali būti skirta, dar nereiškia, kad valstybės narės ją privalo išmokėti (
15
). Tas pats pasakytina apie ERPF paramą. Kaip matyti iš 3 ir 4 konstatuojamųjų dalių, tam tikri projektai gali, bet neprivalo, būti remiami. Taigi, kaip teisingai pažymi Komisija, valstybės narės gali nustatyti tam tikras papildomas paskirstymo sąlygas, pavyzdžiui, laikytis tam tikrų terminų ir formalumų. Tai taip pat apima galimybę neatsižvelgti į vėliau pateiktus dokumentus.
77.
Atsižvelgiant į tai, kad finansavimo iš Sąjungos fondų lėšos yra ribotos, vadovaujančiosios institucijos galiausiai privalo priimti sprendimą dėl tų pačių lėšų siekiančių kandidatų atrankos. Kaip teisingai pažymi ir Latvija, priimant šį atrankos sprendimą svarbus vaidmuo tenka vienodo požiūrio principui. Dėl šios priežasties Reglamento Nr. 1303/2013 125 straipsnio 3 dalies a punkto ii papunktyje nustatyta, kad vadovaujančiosios institucijos taiko atitinkamas atrankos procedūras ir kriterijus, kurie yra nediskriminuojantys ir skaidrūs.
78.
Atsižvelgiant į tai, kad finansavimo iš ES fondo siekiantys kandidatai susiduria su daugiau ar mažiau intensyvia tarpusavio konkurencija, susiklosto situacija, labai panaši į situaciją viešųjų pirkimų teisėje. ir ten vadovaujančioji institucija turi atlikti atranką ir neišvengiamai atmesti dalį kandidatų. Gali būti, kad ten susiduriama su stipresne konkurencija, todėl procedūrose būtina ypač griežtai taikyti vienodą požiūrį. Vis dėlto tai nekeičia fakto, kad valstybė ribotus išteklius (sutartį arba finansavimą) skiria tik keliems pareiškėjams, atmesdama kitus. Todėl ir ten ši atrankos procedūra pagal Direktyvos 2014/24 (
16
) 18 straipsnio 1 dalį turi būti skaidri ir nediskriminuojanti.
79.
Kaip per teismo posėdį teisingai pažymėjo Komisija, nustatytos datos principas, pagal kurį atsižvelgiama tik į paraiškas, kurios buvo pateiktos iki tam tikro visiems vienodai taikomo termino, yra skaidrus ir nediskriminuojantis. Tas pats pasakytina apie procesinę nuostatą, pagal kurią pasibaigus paraiškų pateikimo terminui draudžiama vėliau papildyti jau pateiktas paraiškas. Taip tik užtikrinamas nustatytos datos principas, o vadovaujančioji institucija atleidžiama nuo atrankos sprendimo priėmimo. Jai tereikia atsižvelgti į informaciją, pateiktą iki termino pabaigos, ir nereikia vėliau svarstyti papildomai.
80.
Tai atitinka vienodo požiūrio principą. Taip užkertamas kelias pirma pateikti per nustatytą terminą neteisingas ar neišsamias paraiškas, o vėliau jas papildyti ir patikslinti, taip de facto pratęsiant paraiškų pateikimo terminą. Dėl to nuo pat pradžių teisingai ir išsamiai užpildytas paraiškas pateikę kandidatai atsidurtų nepalankioje padėtyje. Jei atitinkamiems pareiškėjams buvo akivaizdu, kokie dokumentai turėjo būti pateikti iki paraiškų pateikimo termino pabaigos, ir pareiškėjas iš esmės turėjo galimybę pateikti šiuos dokumentus per nustatytą terminą, nei skaidrumo principo, nei vienodo požiūrio principo požiūriu nekyla abejonių dėl neatsižvelgimo į vėliau pateiktus dokumentus.
81.
Šiuo klausimu, kiek tai susiję su kandidato pašalinimu iš viešojo pirkimo procedūros, Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad dalyvio pašalinimas dėl to, kad jis savo pasiūlyme nepateikė tam tikros informacijos, neprieštarauja Direktyvai 2004/18. Jei perkančioji organizacija mano, kad toks nepateikimas nėra visiškai formalus trūkumas, ji gali neleisti tam dalyviui vėliau, pasibaigus pasiūlymų pateikimo terminui, ištaisyti šį trūkumą, kad ir kaip jis tai darytų (
17
). Galiausiai tokiomis aplinkybėmis direktyvos 51 straipsnio, kuriame numatyta, kad perkančioji organizacija gali prašyti ūkio subjektų papildyti arba paaiškinti sertifikatus ir dokumentus, pateiktus pagal šios direktyvos 45–50 straipsnius, negalima aiškinti taip, kad jis jai leidžia sutikti su kokiais nors trūkumų, kurie remiantis aiškiomis konkurso dokumentų nuostatomis lemia asmens pašalinimą, ištaisymais (
18
).
82.
Mano nuomone, tas pats, tik šiek tiek švelnesne forma, taikoma ir priimant atrankos sprendimą, kai renkamasi iš kelių paraiškų paramai gauti, bent jau tais atvejais, kai, kaip šioje byloje, buvo paskelbtas kvietimas teikti projektų pasiūlymus. Jei iš pareiškėjai prieinamų procedūrinių taisyklių buvo aišku, kad paraiškos teikėjui, kuris remiantis sena metine finansine ataskaita yra laikomas sunkumų patiriančia įmone, neišvengiamai būtina tarpinė įmonės padėties ataskaita, kurią patvirtino prisiekęs auditorius, tokiu atveju (
19
) tik pasibaigus paraiškos terminui pateikiama tarpinė ataskaita gali būti laikoma nereikšminga, o paraiška gali būti atmesta. Šiuo atveju Teisingumo Teismui nebūtina nuspręsti, ar paraišką – kaip aplinkybėmis, kurioms taikoma viešųjų pirkimų teisė (
20
) – netgi privaloma atmesti (
21
).
83.
Vis dėlto galiausiai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar ši sąlyga pareiškėjai buvo pakankamai skaidri. Tiesa, paramos teikimo sąlygų 5 priedo formuluotės rodo, kad atitinkama tarpinė ataskaita pareiškėjos situacijoje buvo būtina. Vis dėlto, kadangi tame pačiame teisės akte kalbama ir apie tai, kad vertinimas remiantis šia tarpine ataskaita atliekamas priimant sprendimą dėl paramos suteikimo, tai taip pat galėtų būti suprantama taip, kad šie dokumentai turi būti pateikti bent iki tol.
VI. Išvada
84.
Taigi siūlau Teisingumo Teismui taip atsakyti į Administratīvā rajona tiesa (Rajono administracinis teismas, Latvija) pateiktus prejudicinius klausimus:
1.
Reglamento Nr. 651/2014 2 straipsnio 18 punkto a papunktyje vartojama sąvoka „pasirašytasis akcinis kapitalas“ turi būti aiškinama kaip savarankiška Sąjungos teisės sąvoka. Ji apima apmokėtąjį pasirašytąjį kapitalą, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2013/34 III priedą. Tai nepriklauso nuo klausimo, ar įrašas registre pagal atitinkamą nacionalinę teisę jau atliktas ir ar jis būtinas kapitalo didinimo veiksmingumui.
2.
Siekdama nustatyti šią sąlygą ir įvertinti, ar įmonė yra sunkumų patirianti įmonė, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 2 straipsnio 18 punkto a papunktį, valstybė narė gali pareikalauti pateikti naujausią paskelbtą metinę ataskaitą arba tarpinę veiklos ataskaitą, kurią patvirtino prisiekęs auditorius.
3.
Tik po paraiškos paramai gauti pateiktų dokumentų informacijos atmetimas yra suderinamas su Reglamento Nr. 1303/2013 125 straipsnio 3 dalies a punktu, jeigu visiems pareiškėjams buvo aiškiai suprantama, kad šiuos dokumentus būtina pateikti kartu su paraiška ir jų nebus galima pateikti vėliau.
(
1
)	Originalo kalba: vokiečių.
(
2
)	2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant Sutarties 107 ir 108 straipsnius (OL L 187, 2014, p. 1).
(
3
)	2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1301/2013 dėl Europos regioninės plėtros fondo ir dėl konkrečių su investicijų į ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą tikslu susijusių nuostatų, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1080/2006 (OL L 347, 2013, p. 289).
(
4
)	2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013, p. 320; klaidų ištaisymas OL L 200, 2016, p. 140; klaidų ištaisymas OL L 274, 2019, p. 19).
(
5
)	2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/1132 dėl tam tikrų bendrovių teisės aspektų (OL L 169, 2017, p. 46).
(
6
)	2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2013/34 dėl tam tikrų rūšių įmonių metinių finansinių ataskaitų, konsoliduotųjų finansinių ataskaitų ir susijusių pranešimų, kuria iš dalies keičiama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/43/EB ir panaikinamos Tarybos direktyvos 78/660/EEB ir 83/349/EEB (OL L 182, p. 19).
(
7
)	Su visais Latvijos norminiais teisės aktais, jų aktualiomis ir buvusiomis redakcijomis galima susipažinti internete: https://likumi.lv/
(
8
)	Kvietimo teikti paraiškas aprašą ir jo priedus galima rasti: https://www.cfla.gov.lv/lv/es-fondi-2014-2020/izsludinatas-atlases/3-1-1-5-k-2 (žiūrėta 2020 m. liepos 9 d.).
(
9
)	2020 m. rugsėjo 24 d. Sprendimas NMI Technologietransfer (C‑516/19, EU:C:2020:754, 44 punktas), 2020 m. vasario 5 d. Sprendimas Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid(Jūreivių įdarbinimas Roterdamo uoste) (C‑341/18, EU:C:2020:76, 40 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija) ir 2015 m. spalio 15 d. Sprendimas Axa Belgium (C‑494/14, EU:C:2015:692, 21 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija); taip pat generalinio advokato M. Campos Sánchez-Bordona išvada byloje Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 49 ir paskesni punktai) dėl šiuo atveju nagrinėjamos sąvokos.
(
10
)	Generalinio advokato M. Campos Sánchez-Bordona išvada byloje Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 48 punktas).
(
11
)	Šiuo klausimu išsamiau – 2017 m. liepos 6 d. Sprendime Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:521) ir generalinio advokato M. Campos Sánchez-Bordona išvadoje byloje Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271).
(
12
)	Dėl vadinamojo skatinamojo poveikio išsamiau žr. 2019 m. kovo 5 d. Sprendimą Eesti Pagar (C‑349/17, EU:C:2019:172, 55 ir paskesni punktai).
(
13
)	Šiuo klausimu taip pat žr. generalinio advokato M. Campos Sánchez-Bordona išvadą byloje Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 67 punktas).
(
14
)	Taip pat žr. 2019 m. kovo 5 d. Sprendimą Eesti Pagar (C‑349/17, EU:C:2019:172, 70 punktas).
(
15
)	Žr. 2020 m. gegužės 6 d. Nutartį Blumar ir kt. (C‑415/19–C‑417/19, EU:C:2020:360, 23 punktas) ir 2018 m. gegužės 30 d. Nutartį Yanchev (C‑481/17, nepaskelbta Rink., EU:C:2018:352, 22 punktas); taip pat žr. generalinio advokato M. Campos Sánchez-Bordona išvadą byloje Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 74 punktas).
(
16
)	2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).
(
17
)	2016 m. birželio 2 d. Sprendimas Pizzo (C‑27/15, EU:C:2016:404, 49 punktas), 2014 m. lapkričio 6 d. Sprendimas Cartiera dell’Adda ir Cartiera di Cologno (C‑42/13, EU:C:2014:2345, 45 punktas) ir 2019 m. gegužės 2 d. Sprendimas Lavorgna (C‑309/18, EU:C:2019:350, 28 punktas).
(
18
)	2014 m. lapkričio 6 d. Sprendimas Cartiera dell’Adda ir Cartiera di Cologno (C‑42/13, EU:C:2014:2345, 46 punktas); taip pat 2016 m. birželio 2 d. Sprendimas Pizzo (C‑27/15, EU:C:2016:404, 50 punktas).
(
19
)	Panašiai – 2020 m. spalio 28 d. Sprendime INAIL (C‑608/19, EU:C:2020:865, 46 punktas), pagal kurį valstybės narės neprivalo leisti iš dalies pakeisti pagalbos paraiškos, kad pareiškėjas neviršytų tam tikrų didžiausių sumų.
(
20
)	2014 m. lapkričio 6 d. Sprendimas Cartiera dell’Adda ir Cartiera di Cologno (C‑42/13, EU:C:2014:2345, 45 ir 46 punktai), 2016 m. birželio 2 d. Sprendimas Pizzo (C‑27/15, EU:C:2016:404, 49 ir 50 punktai); taip pat žr. 2019 m. gegužės 2 d. Sprendimą Lavorgna (C‑309/18, EU:C:2019:350, 31 punktas).
(
21
)	Bet kuriuo atveju 2020 m. spalio 28 d. Sprendime INAIL (C‑608/19, EU:C:2020:865, 42 punktas) nurodoma, kad valstybės narės turi galimybę suteikti paraišką pateikusioms įmonėms teisę sumažinti paraiškoje nurodomą paramos sumą.