62002CJ0366_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑366/02
dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą pagal EB 234 straipsnį,
pateikto Administracinio teismo ( Verwaltungsgericht ) (Vokietija) 2002 m. rugsėjo 30 d. nutartimi, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2002 m. spalio 14 d.,
Gerd Gschoßmann
prieš
Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd
TEISINGUMO TEISMAS (trečioji kolegija),
kurį sudaro einantis trečiosios kolegijos pirmininko pareigas A. Rosas, teisėjai R. Schintgen (pranešėjas) ir N. Colneric,
generalinis advokatas P. Léger,
sekretorius R. Grass,
atsižvelgdamas į rašytinę proceso dalį, ir įvykus 2004 m. gegužės 27 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs rašytines pastabas, pateiktas:
– G. Gschoßmann, atstovaujamo Rechtsanwalt R. Zimmermann,
– Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd, atstovaujamos E. Stübner,
– Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos M. Niejahr,
susipažinęs su 2004 m. gegužės 27 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Prašymo dėl prejudicinio sprendimo objektas yra 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1765/92 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo (OL L 181, 1992, p. 12) 9 straipsnio ir 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo (OL L 160, 1999, p. 1) 7 straipsnio aiškinimas.
2. Klausimas iškilo byloje dėl reikalavimo grąžinti kompensacines išmokas, tarp žemdirbio G. Gschoßmann ir Žemės ūkio ir žemių konsolidacijos pietų įstaigos ( Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd, toliau – Įstaiga).
Teisinis pagrindas
3. Pagal Reglamento Nr. 1765/92 antrą konstatuojamąją dalį juo įtvirtinta tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistema siekiama užtikrinti geresnę rinkos pusiausvyrą priartinant kainas Bendrijoje prie kainų pasaulinėje rinkoje, kompensacinėmis išmokomis kompensuojant augintojams dėl tokio priartinimo negautas pajamas.
4. Taigi, Reglamentu Nr. 1765/92 nustatoma, kad kompensacinės išmokos mokamos už lauko kultūroms skirtus arba už atskirtos žemės plotus. Tačiau šio reglamento 9 straipsniu nustatoma, kad už tam tikrą žemę šios išmokos nemokamos:
„Negalima pateikti paraiškų gauti išmokas už žemę ir už prievoles atskirti žemę, kuri 1991 m. gruodžio 31 d. buvo daugiametė ganykla arba buvo skirta daugiametėms kultūroms, miškui, arba ne žemės ūkio tikslams.“
5. Šis reglamentas buvo įgyvendintas, inter alia, 1992 m. rugsėjo 24 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2780/92 dėl kompensacinių išmokų pagal tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemą suteikimo sąlygų (OL L 281, 1992, p. 5).
6. Reglamento Nr. 2780/92, iš dalies pakeisto 1994 m. liepos 27 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1959/94, I priedo II punkte daugiametės kultūros apibūdintos taip:
„Nerotacinės kultūros, sėjamos ne mažiau kaip penkerius metus toje pačioje žemėje ir duodančios pakartotinius derlius, išskyrus nuolatinėse ganyklose auginamą žolę ir daugiametes lauko kultūras, nurodytas II priede.“
7. Reglamentas Nr. 2780/92 buvo pakeistas 1996 m. balandžio 9 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 658/96 (OL L 91, 1996, p. 46). Tačiau sąvoka „daugiametės kultūros“, kuri yra pastarojo reglamento I priedo 2 punkte, iš esmės liko tapati, t. y.:
„Nerotacinės kultūros, sėjamos ne mažiau kaip penkerius metus toje pačioje žemėje ir duodančios pakartotinius derlius, išskyrus nuolatinėse ganyklose auginamą žolę ir daugiametes lauko kultūras“.
8. Reglamentas Nr. 1765/92 buvo pakeistas Reglamentu Nr. 1251/1999, kurio 7 straipsnyje nustatyta:
„Negalima pateikti paraiškos gauti išmokas už žemę, kurioje 1991 m. gruodžio 31 d. buvo daugiametė ganykla, kuri buvo skirta daugiametėms kultūroms arba miškui, arba ne žemės ūkio tikslams.“
9. Detalios Reglamento Nr. 1251/1999 taikymo taisyklės nustatytos 1999 m. spalio 22 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2316/1999 (OL L 280, 1999, p. 43), pakeitusiu Reglamentą Nr. 658/96. Sąvokos „daugiametės kultūros“ apibrėžimas Reglamento Nr. 2316/1999 I priedo 2 punkte atitinka pateiktąjį Reglamento Nr. 658/96 I priedo 2 punkte, t. y.:
„Nerotacinės kultūros, sėjamos ne mažiau kaip penkerius metus toje pačioje žemėje ir duodančios pakartotinius derlius, išskyrus nuolatinėse ganyklose auginamą žolę ir daugiametes lauko kultūras.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
10. G. Gschoßmann gavo iš Įstaigos kompensacines išmokas už žemę, kurioje jis anksčiau augino vaismedžius, būtent obelis.
11. Pagal nacionalinio teismo nutartį dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą ši žemė buvo suskirstyta į tris kategorijas:
– pirmos kategorijos žemėje 1991 m. gruodžio 31 d. dar augo obelys, kurios nebuvo purškiamos insekticidais, ir joje 1991 metais nebuvo nuimtas obuolių derlius. Sprendimas išvalyti aptariamą žemę jau buvo priimtas ir vėliau tai buvo padaryta,
– antros kategorijos žemėje medžiai jau buvo nukirsti iki nurodytos datos. Tačiau jie vis dar buvo nepašalinti, todėl žemė negalėjo būti dirbama. Tik vėliau medžiai buvo pašalinti; ir
– trečios kategorijos žemėje medžiai jau buvo nukirsti ir pašalinti, tačiau žemė dar nebuvo priskirta naujam naudojimui.
12. 2001 m. birželio 15 d. sprendimu Įstaiga pareikalavo grąžinti dalį kompensacinių išmokų motyvuodama tuo, kad aptariama žemė patenka į Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnyje ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnyje nustatytą išimtį, nes 1991 m. gruodžio 31 d. ji „buvo skirta daugiametėms kultūroms arba < ... > ne žemės ūkio tikslams“.
13. Kadangi buvo abejojama dėl aptariamų Bendrijos nuostatų turinio, Verwaltungsgericht Halle
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir kreiptis į Teisingumo teismą dėl prejudicinio sprendimo, bei pateikti šiuos prejudicinius klausimus:
„1. Ar žemės priskyrimui daugiametėms kultūroms (Reglamento Nr. 1765/92) 9 straipsnio arba (Reglamento Nr. 1251/1999) 7 straipsnio prasme reikia, kad šioje žemėje auginami augalai, šiuo atveju obelys, būtų naudojami ekonominiais tikslais?
2. Ar žemė vis dar yra skirta daugiametėms kultūroms, jei savininkas ar žemdirbys augimo periodu nenaudoja insekticidų ir po to nebenuima derliaus nuo medžių?
3. Jei atsakymas į 2 klausimą yra neigiamas, ar žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms, savininkui ar žemdirbiui nusprendus artimiausiu metu nukirsti joje esančias obelis, tačiau nevykdžius šio ketinimo iki referencinės datos? Ar keičiasi atsakymas atsižvelgiant į tai, ar iki nurodytos datos nusamdoma kita įmonė žemei išvalyti?
4. Jei atsakymas į 3 klausimą taip pat yra neigiamas, ar žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms, jei savininkas ar žemdirbys nukirto obelis neturėdamas ketinimų sodinti naujus medžius; kitais žodžiais, ar tokiu atveju galutinis 1991 m. gruodžio 31 d. terminas išvalyti žemę taip pat yra galutinis terminas, į kurį reikia atsižvelgti paramos sistemos tikslais?
5. Jei atsakymas į 4 klausimą taip pat yra neigiamas, ar žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms, jei ji išvalyta nuo nukirstų medžių iki referencinės datos su tikslu paruošti ją naudoti kaip ariamą žemę?
6. Jei bet kuri iš pirmiau nurodytų aplinkybių reiškia, kad žemė nebepriskiriama daugiametėms kultūroms, kyla klausimas, ar bet kurio iš pirmiau nurodytų reglamentų prasme žemės nebepriskiriant daugiametėms kultūroms, ji nuo referencinės datos laikytina priskirta ne žemės ūkio tikslams ir jei taip, ar kuri nors iš pirmiau nurodytų aplinkybių reiškia tokio priskyrimo pabaigą?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmo ir antro klausimų
14. Pirmu ir antru klausimais, kurie turėtų būti nagrinėjami kartu, nacionalinis teismas klausia, ar Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis reiškia, kad kompensacinių išmokų už daugiametėms kultūroms skirtą žemę nemokėjimui reikia, kad aptariama žemė būtų dirbama, ir ypač kad augimo periodu būtų naudojami insekticidai ir būtų nuimami derliai.
15. Kaip pastebėjo Komisija ir generalinis advokatas išvados 16 ir kituose punktuose, Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis taikomas tik žemei, kuri yra daugiametė ganykla, skirta daugiametėms kultūroms arba miškui, arba ne žemės ūkio tikslams, nereikalaujant faktiškai dirbti šią žemę.
16. Juk daugiametės ganyklos ir miškas gali būti naudojami nedirbant žemės. Tokiomis aplinkybėmis, nesant priešingai nustatančių Bendrijos nuostatų, būtų nenuoseklu reikalauti, kad būtų dirbama daugiametėms kultūroms skirta žemė, bet ne daugiametė ganykla arba miškas.
17. Be to, žemės dirbimo reikalavimą būtų sunku suderinti su Reglamento Nr. 1765/92 17 konstatuojamojoje dalyje ir Reglamento Nr. 1251/1999 26 konstatuojamojoje dalyje išreikštu Bendrijos teisės aktų leidėjo interesu neteikti kompensacinių išmokų už žemę, kuri nebuvo dirbama prieš pat aptariamos paramos sistemos įsigaliojimą. Reikalavimo dirbti žemę siekiant nemokėti kompensacinių išmokų už ją pasekmė būtų žemės, kuri iki 1991 m. gruodžio 31 d. nebuvo apsėjama kultūromis, tačiau padaryta ariama žeme turint vienintelį tikslą gauti šias išmokas, tapimas tinkama gauti šias išmokas.
18. Kadangi negauti kompensacinių išmokų pakanka, kad aptariama žemė būtų skirta daugiametėms kultūroms, nebūtinai dirbama, a fortiori
nėra reikalavimo, kad būtų naudojami insekticidai ar nuimami derliai.
19. Todėl į pirmą ir antrą klausimus reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis aiškintinas taip, kad kompensacijų už daugiametėms kultūroms skirtą žemę nemokėjimui nereikalaujama, kad aptariama žemė būtų dirbama, ir ypač kad būtų naudojami insekticidai ar būtų nuimami derliai.
Dėl trečio, ketvirto ir penkto klausimo
20. Trečiu, ketvirtu ir penktu klausimu, kurie yra glaudžiai susiję, nacionalinis teismas iš esmės klausia, ar Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis reiškia, kad obuolių auginimo atveju žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms nuo momento, kai augintojas nusprendžia nukirsti obelis arba paveda tai padaryti verslininkui, ar kai obelys faktiškai nukertamos, ar kai nukirsti medžiai pašalinami.
21. Kadangi iš atsakymo į pirmą klausimą yra aišku, kad kompensacinių išmokų nemokėjimui pakanka, kad žemė būtų skirta daugiametėms kultūroms ir nebūtinai dirbama, ši sąlyga vaisių plantacijos atveju, jei vaismedžiai buvo nukirsti, tačiau nepašalinti, akivaizdžiai daugiau nebetenkinama.
22. Kita vertus, vien tik sprendimas nukirsti medžius, be jo įgyvendinimo, nereiškia, kad žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms.
23. Todėl į trečią, ketvirtą ir penktą klausimus reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis reiškia, jog obuolių auginimo atveju žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms, kai obelys nukertamos, net jei jos nebuvo pašalintos. Tačiau vien tik sprendimas nukirsti medžius be jo įgyvendinimo nereiškia, kad žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms.
Dėl šešto klausimo
24. Šeštu klausimu nacionalinis teismas klausia, ar Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis reiškia, kad nebeskirta daugiametėms kultūroms žemė laikytina skirta ne žemės ūkio tikslams.
25. Kaip generalinis advokatas pastebi savo išvados 25 punkte, žemės naudojimas žemės ūkio tikslams reiškia, kad ši žemė naudojama augalų ar gyvulių auginimui.
26. Todėl žemė, kuri nebeskirta daugiametėms kultūroms, gali būti laikoma skirta ne žemės ūkio tikslams, tik jei nustatyta, kad ji nenaudojama kitų augalų ar gyvulių auginimui. Nacionalinis teismas privalo įvertinti, ar aptariamu atveju ši sąlyga yra tenkinama.
27. Todėl į šeštą klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis reiškia, kad nebeskirta daugiametėms kultūroms žemė turi būti laikoma skirta ne žemės ūkio tikslams, jei įrodyta, kad ji neskirta kitų augalų ar gyvulių auginimui.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
28. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų nacionalinio teismo nagrinėjamoje byloje, išlaidų klausimą turi spręsti nacionalinis teismas. Rašytinių pastabų teikimo Teisingumo Teismui išlaidos, kurias patyrė kitos nei šio proceso šalys, neatlyginamos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:
1. 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1765/92 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo 9 straipsnis ir 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo 7 straipsnis reiškia, kad kompensacijų už daugiametėms kultūroms skirtą žemę nemokėjimui nereikalaujama, kad aptariama žemė būtų dirbama, ir ypač kad būtų naudojami insekticidai ar būtų nuimami derliai.
2. Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis reiškia, kad obuolių auginimo atveju žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms, kai obelys nukertamos, net jei jos nebuvo pašalintos. Tačiau vien tik sprendimas nukirsti medžius be jo įgyvendinimo nereiškia, kad žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms.
3. Reglamento Nr. 1765/92 9 straipsnis ir Reglamento Nr. 1251/1999 7 straipsnis reiškia, kad nebeskirta daugiametėms kultūroms žemė turi būti laikoma skirta ne žemės ūkio tikslams, jei įrodyta, kad ji neskirta kitų augalų ar gyvulių auginimui.