62018CO0315(01)
LAIKINĄSIAS APSAUGOS PRIEMONES TAIKANČIO TEISĖJO NUTARTIS
2018 m. lapkričio 22 d. (
*1
)
„Apeliacinis skundas – Nutartis dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo – Valstybės pagalba – Ispanijos valdžios institucijų tam tikriems futbolo klubams suteikta pagalba – Valdžios subjekto suteikta paskolos garantija trims Valensijos autonominės srities futbolo klubams – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka – Nurodymas susigrąžinti pagalbą – Vykdymo sustabdymas – Skuba – Motyvavimas – Veiksminga teisminė gynyba“
Byloje C‑315/18 P(R)
dėl 2018 m. gegužės 8 d. pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 57 straipsnio antrą pastraipą pateikto apeliacinio skundo
Valencia Club de Fútbol
SAD, įsteigtas Valensijoje (Ispanija), atstovaujamas advokatų J. R. García-Gallardo Gil-Fournier ir A. Guerrero Righetto,
apeliantas,
dalyvaujant kitoms proceso šalims:
Europos Komisijai, atstovaujamai B. Stromsky, G. Luengo ir P. Němečková,
atsakovei pirmojoje instancijoje,
Ispanijos Karalystei,
įstojusiai į bylą šaliai pirmojoje instancijoje,
LAIKINĄSIAS APSAUGOS PRIEMONES TAIKANTIS TEISĖJAS,
išklausęs generalinį advokatą G. Hogan,
priima šią
Nutartį
1
Apeliaciniu skundu Valencia Club de Fútbol SAD (toliau – Valencia CF) prašo panaikinti 2018 m. kovo 22 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo pirmininko nutartį Valencia Club de Fútbol / Komisija (T‑732/16 R, nepaskelbta Rink., toliau – skundžiama nutartis, EU:T:2018:171), kuria jis atmetė prašymą sustabdyti 2016 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimo (ES) 2017/365 dėl valstybės pagalbos SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), kurią Ispanija suteikė futbolo klubams „Valencia Club de Fútbol [SAD]“, „Hércules Club de Fútbol [SAD]“ ir „Elche Club de Fútbol [SAD]“ (OL L 55, 2017, p. 12; toliau – ginčijamas sprendimas), vykdymą.
Ginčo aplinkybės
2
Apeliantas Valencia CF yra profesionalus futbolo klubas, įsteigtas 1919 m., kuris dalyvauja Ispanijos futbolo pirmojoje lygoje.
3
2012 ir 2013 m. Europos Komisijai buvo pranešta apie tariamą valstybės pagalbą, kurią Generalitat Valenciana (Valensijos regiono valdžia) paskolų garantijų forma suteikė trims Valensijos futbolo klubams, įskaitant Valencia CF.
4
2016 m. liepos 4 d. Komisija priėmė ginčijamą sprendimą. Šio sprendimo 1 straipsnyje ji iš principo nustatė, kad Ispanijos Karalystė neteisėtai suteikė šią su vidaus rinka nesuderinamą valstybės pagalbą Fundación Valencia Club de Fútbol (toliau – Fundación Valencia): pirma, 19193000 EUR sumą, kurią valstybės garantijos forma Instituto Valenciano de Finanzas, Generalitat Valenciano finansų įstaiga, suteikė Fundación Valencia banko paskolai, kad ši galėtų įsigyti Valencia CF akcijas, kai buvo didinamas Valencia CF kapitalas, ir, antra, 1188000 EUR sumą, skirtą pagrindinei sumai, palūkanoms ir patirtoms išlaidoms, susijusioms su minėta banko paskola, atlyginti. Ginčijamo sprendimo 2–4 straipsniuose Komisija įpareigojo Ispanijos Karalystę nedelsiant ir veiksmingai susigrąžinti aptariamą valstybės pagalbą iš Valencia CF, įskaitant palūkanas, skaičiuojamas nuo dienos, kurią Valencia CF galėjo pradėti naudotis pagalba, ir ją informuoti apie šio sprendimo įgyvendinimą.
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiama nutartis
5
2016 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo apelianto ieškinį, juo jis iš esmės prašė panaikinti ginčijamą sprendimą.
6
2016 m. spalio 28 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo atskiru dokumentu apelianto pateiktą prašymą taikyti šias laikinąsias apsaugos priemones: sustabdyti ginčijamo sprendimo 3 ir 4 straipsnių, kuriuose Komisija nurodė susigrąžinti nagrinėjamą valstybės pagalbą, vykdymą; nepatenkinus šio reikalavimo, sustabdyti vykdymą pateikiant garantiją Instituto Valenciano de Finanzas naudai; nepatenkinus šių reikalavimų, pritaikyti bet kurią kitą sustabdymo priemonę, kuriai būtų taikomos Bendrojo Teismo manymu reikalingos sąlygos.
7
2016 m. lapkričio 4 d. Bendrojo Teismo pirmininkas uždavė apeliantui klausimus, į kuriuos jis turėjo atsakyti raštu ir į kuriuos atsakė 2016 m. lapkričio 7 d.
8
2016 m. lapkričio 10 d. nutartimi Bendrojo Teismo pirmininkas, remdamasis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 157 straipsnio 2 dalimi, nurodė laikinai sustabdyti vykdymą, kol bus priimta nutartis dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūros pabaigos.
9
2016 m. gruodžio 5 d.Fundación Valencia paprašė leisti įstoti į laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą palaikyti apelianto reikalavimų. Šis prašymas buvo atmestas 2017 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartimi Valencia Club de Fútbol / Komisija (T‑732/16 R, nepaskelbta Rink., EU:T:2017:272).
10
2017 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo pirmininkas paprašė apelianto „pateikti aktualią informaciją apie finansinę padėtį, pagrįstą atitinkamais dokumentais, įskaitant paskutinę audituotą finansinę ataskaitą, taip pat bet kokią kitą susijusią informaciją dėl pasikeitimų, įvykusių po prašymo dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo pateikimo“. 2017 m. gruodžio 21 d. apeliantas įvykdė šį prašymą. 2018 m. sausio 18 d. Komisija priėmė poziciją dėl apelianto pateiktų atsakymų.
11
2018 m. sausio 24 d. apeliantas paprašė leidimo pateikti savo tarpines finansines ataskaitas už laikotarpį iki 2017 m. gruodžio 31 d., taip pat poziciją dėl dviejų Komisijos argumentų, išdėstytų 2018 m. sausio 18 d. pozicijoje. Šis dokumentas buvo pridėtas prie bylos medžiagos ir apeliantui buvo leista pateikti savo tarpines finansines ataskaitas; jis pateikė jas 2018 m. vasario 5 d.
12
2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo pirmininkas priėmė skundžiamą nutartį, ja atmetė prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.
13
Bendrojo Teismo pirmininkas iš karto išnagrinėjo, ar skubos sąlyga buvo patenkinta. Šiuo klausimu skundžiamos nutarties 39 punkte jis priminė, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, pateikus prašymą sustabdyti Sąjungos akto taikymą, prašomos laikinosios apsaugos priemonės taikymas pateisinamas tik tuomet, jei nagrinėjamas aktas yra lemiama nurodomos rimtos ir nepataisomos žalos priežastis. Minėtos nutarties 41 punkte jis nurodė, kad, kai nurodyta žala yra finansinio pobūdžio, prašomos laikinosios priemonės yra pateisinamos, jeigu, nesant tokių priemonių, kiltų pavojus šalies, kuri jų prašo, finansiniam gyvybingumui dar prieš priimant sprendimą, kuriuo užbaigiama pagrindinė byla, arba jei stipriai pakistų jos rinkos dalys, atsižvelgiant į, be kita ko, jos įmonės dydį ir apyvartą, taip pat prireikus – įmonių grupės, kuriai ji priklauso, charakteristikas.
14
Iš skundžiamos nutarties 47 punkto matyti, kad norėdamas įrodyti prašymo sustabdyti vykdymą skubą apeliantas nurodė, kad jeigu nagrinėjamos sumos nedelsiant būtų grąžintos, kiltų pavojus jo finansiniam gyvybingumui ir smarkiai bei negrįžtamai būtų pakenkta jo padėčiai futbolo klubų rinkoje.
15
Šiuo klausimu Bendrojo Teismo pirmininkas skundžiamos nutarties 48 punkte nurodė, kad apelianto nurodyta žala yra turtinė.
16
Analizuodamas apelianto pateiktus duomenis Bendrojo Teismo pirmininkas nustatė, kad jo situacija nėra tokia, kad kiltų grėsmė finansiniam gyvybingumui, ir kad nėra rizikos, kad jo rinkos dalys smarkiai ir negrįžtamai pakistų.
17
Taigi Bendrojo Teismo pirmininkas atmetė apelianto prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo ir panaikino savo 2016 m. lapkričio 10 d. nutartį.
Procesas Teisingumo Teisme ir šalių reikalavimai
18
Apeliaciniu skundu apeliantas Teisingumo Teismo prašo:
–
panaikinti skundžiamą nutartį,
–
sustabdyti ginčijamo sprendimo vykdymą,
–
nepatenkinus šių reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui ir
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
19
Atskiru dokumentu, kurį Teisingumo Teismo kanceliarija gavo tą pačią dieną kaip ir apeliacinį skundą, apeliantas pateikė prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.
20
Kadangi Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininkė ir pirmininkės pavaduotojas negalėjo vykdyti savo pareigų, remiantis Teisingumo Teismo procedūros reglamento 13 straipsniu, 2018 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo antrosios kolegijos pirmininkas buvo paskirtas vykdyti laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo pareigas.
21
2018 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo antrosios kolegijos pirmininko nutartimi Valencia Club de Fútbol / Komisija (C‑315/18 P(R)-R, nepaskelbta Rink., EU:C:2018:443), priimta remiantis Teisingumo Teismo procedūros reglamento 160 straipsnio 7 dalimi neišklausius kitų proceso šalių, buvo nuspręsta sustabdyti ginčijamą sprendimą, kol bus priimta nutartis, kuri turi būti priimta kaip įmanoma greičiau po nutarties, užbaigiančios procedūrą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo ir iki nutarties dėl šio apeliacinio skundo priėmimo.
22
2018 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo kanceliarijoje gautame atsiliepime į apeliacinį skundą Komisija prašo:
–
atmesti apeliacinį skundą ir
–
priteisti iš apelianto bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
Dėl priimtinumo
23
Komisija ginčija apeliacinio skundo priimtinumą, nes kaip teigia, jis yra pagrįstas tik nesutarimais tarp šalių dėl Bendrojo Teismo pirmininko atlikto faktų vertinimo.
24
Reikia pažymėti, kad savo apeliaciniame skunde apeliantas iš esmės nurodo, pirma, kad Bendrojo Teismo pirmininkas neatsakė į kai kuriuos pirmojoje instancijoje jo pateiktus argumentus, ir, antra, atsisakė atsižvelgti į vieną jo nurodytą įrodymą, kuris turėjo būti pateiktas vėliau. Taip Bendrojo Teismo pirmininkas pažeidė veiksmingos teisminės gynybos principą.
25
Šiuo klausimu pakanka konstatuoti, kad, kaip matyti iš suformuotos Teisingumo Teismo jurisprudencijos, apeliaciniame procese Teisingumo Teismo vykdoma kontrole visų pirma siekiama patikrinti, ar Bendrasis Teismas teisės požiūriu pakankamai nuodugniai išnagrinėjo visus apelianto argumentus (2016 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Chemtura Netherlands / EFSA, C‑134/16 P(R), nepaskelbta Rink., EU:C:2016:442, 46 punktas; taip pat šiuo klausimu žr. 2016 m. gegužės 26 d. Sprendimo Rose Vision / Komisija, C‑224/15 P, EU:C:2016:358, 26 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją) ir ar buvo laikomasi bendrųjų teisės principų ir proceso taisyklių, taikomų įrodinėjimo pareigos paskirstymui ir įrodymų tyrimui (šiuo klausimu žr. 2006 m. rugsėjo 21 d. Sprendimo Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied / Komisija, C‑105/04 P, EU:C:2006:592, 70 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
26
Taigi apeliacinis skundas yra priimtinas.
Dėl esmės
27
Apeliantas savo apeliaciniame skunde remiasi dviem pagrindais.
Dėl pirmojo pagrindo
28
Pirmajame pagrinde apeliantas kaltina Bendrojo Teismo pirmininką neišnagrinėjus skubos kriterijaus, kiek tai susiję su žala, kuri nėra finansinio ar turtinio pobūdžio, nors pastabose ir dokumentuose, kuriuos jis pateikė 2018 m. sausio 24 d. ir vasario 5 d. ir kurie buvo pridėti prie Bendrojo Teismo turimos bylos medžiagos, jis nurodė kitas žalos formas, kaip antai pakenkimą šimtamečio futbolo klubo prekių ženklo įvaizdžiui ir kitus žalos tipus, susijusius su sportu. Taip Bendrasis Teismas tik iš dalies išnagrinėjo skubos klausimą, pažeisdamas veiksmingos teisminės gynybos principą.
29
Komisija nesutinka su apelianto argumentais.
30
Visų pirma reikia pabrėžti, kad nors savo apeliaciniame skunde apeliantas nurodo veiksmingos teisminės gynybos principo pažeidimą, vis dėlto reikia konstatuoti, kad jo pateiktais argumentais šiam pagrindui pagrįsti siekiama įrodyti, kad Bendrojo Teismo pirmininkas, nepaisydamas argumentų, šiuo klausimu pateiktų jo 2018 m. sausio 24 d. ir vasario 5 d. pastabose, nepateikė savo pozicijos dėl skubos kriterijaus, kiek tai susiję su neturtinio pobūdžio žala.
31
Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagrindas, susijęs su tuo, kad Bendrasis Teismas neišsakė nuomonės dėl pirmojoje instancijoje pateiktų argumentų, iš esmės reiškia, kad buvo pažeista pareiga motyvuoti, kuri kyla iš Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnio, taikomo Bendrajam Teismui pagal to paties statuto 53 straipsnio pirmą pastraipą, ir iš Bendrojo Teismo procedūros reglamento 119 straipsnio (2016 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Chemtura Netherlands / EFSA, C‑134/16 P (R), nepaskelbta Rink., EU:C:2016:442, 46 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
32
Skundžiamos nutarties 34 punkte priminęs, pirma, kad laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas gali sustabdyti vykdymą ir taikyti kitas laikinąsias priemones, jei nustato, kad jų taikymą iš pirmo žvilgsnio pateisina faktinės ir teisinės aplinkybės (fumus boni juris) ir kad jos skubios dėl to, jog, siekiant išvengti rimtos ir nepataisomos žalos tų priemonių prašančios šalies interesams, yra būtina, kad jos būtų priimtos ir pradėtų veikti prieš priimant sprendimą pagrindinėje byloje, ir, antra, kad šios sąlygos yra kumuliacinės, todėl laikinųjų apsaugos priemonių prašymai turi būti atmesti, jei viena iš jų netenkinama, Bendrojo Teismo pirmininkas iš karto nagrinėjo, ar sąlyga dėl skubos buvo patenkinta.
33
Skundžiamos nutarties 47 punkte jis pabrėžė, kad norėdamas įrodyti prašymo sustabdyti vykdymą skubą apeliantas nurodė, kad jeigu nagrinėjamos sumos nedelsiant būtų grąžintos, kiltų pavojus jo finansiniam gyvybingumui ir smarkiai bei negrįžtamai būtų pakenkta jo padėčiai futbolo klubų rinkoje.
34
Šiuo klausimu, pirma, jis skundžiamos nutarties 48 punkte nurodė, kad, kiek tai susiję su nurodyta susigrąžinti 20381000 EUR pagrindine suma ir 2949523,62 EUR palūkanų, apskaičiuotų iki 2016 m. lapkričio 5 d., apelianto nurodyta žala yra turtinė.
35
Antra, kiek tai susiję su klausimu, ar apeliantas įrodė, kad nurodyta žala yra rimta ir nepataisoma, Bendrojo Teismo pirmininkas, remdamasis apelianto pateiktomis audituotomis finansinėmis ataskaitomis už 2016/2017 finansinius metus, pasibaigusius 2017 m. birželio 30 d., skundžiamos nutarties 50 punkte nustatė, kad iš šių finansinių ataskaitų matyti, pirma, kad apeliantas buvo nustatęs nurodytos susigrąžinti pagalbos dydžio atsargą, antra, kad apeliantas tuo momentu galėjo naudotis savo pagrindinio akcininko kredito linijomis, kurių pirmoji buvo 12000000 EUR vertės ir antroji –42000000 EUR vertės, ir, trečia, kad pagrindinis akcininkas tuo metu buvo sutikęs teikti savo finansinę paramą, kad apeliantas galėtų tęsti savo veiklą. Bendrojo Teismo pirmininkas pridūrė, ketvirta, kad apeliantas nenurodė, kad šios kredito linijos nebegaliojo ar kad pagrindinis akcininkas būtų atsižadėjęs įsipareigojimo finansiškai jį palaikyti, kad jis galėtų tęsti savo veiklą.
36
Trečia, Bendrojo Teismo pirmininkas skundžiamos nutarties 51 punkte nurodė, kad, atsižvelgiant į šiuos elementus, apeliantas turėjo nurodyti priežastis, dėl kurių jo situacija būtų tokia, kad kiltų grėsmė jo finansiniam gyvybingumui ar atsirastų rizika, kad jo rinkos dalys smarkiai ir negrįžtamai pakis.
37
Ketvirta, skundžiamos nutarties 52 punkte jis vis dėlto nurodė, kad apeliantas, pateikdamas argumentus dėl savo finansinės situacijos, nepaminėjo prieinamų 54000000 EUR vertės kredito linijų ir pagrindinio akcininko finansinės paramos ir nepaaiškino priežasčių, kodėl, nepaisant tokios paramos, kyla rizika jo finansiniam gyvybingumui.
38
Penkta, skundžiamos nutarties 54 ir 55 punktuose Bendrojo Teismo pirmininkas nurodė, kiek susiję su tariama rizika, kad apelianto rinkos dalys smarkiai ir negrįžtamai pakis, kad jo argumentai iš esmės paremti hipoteze, kad jo įtempta finansinė situacija neleidžia grąžinti nurodyme susigrąžinti pagalbą nurodytų sumų be rimtų pasekmių jo galimybėms atlikti žaidėjų perdavimą ir jo padėčiai referencinių futbolo klubų rinkoje. Vis dėlto, apeliantas nenurodė šios nutarties 37 punkte minimų kredito linijų ir savo pagrindinio akcininko paramos.
39
Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta, ir, išskyrus apelianto argumentą, kad jis negalėtų atlikti žaidėjų perdavimo, į kurį Bendrojo Teismo pirmininkas atsakė skundžiamos nutarties 55 punkte, kurio turinys primintas prieš tai esančiame šios nutarties punkte, Bendrojo Teismo pirmininkas, kaip teigia apeliantas savo apeliaciniame skunde, neišdėstė konkrečios pozicijos dėl kitų galimų neturtinės žalos rūšių, kurios buvo nurodytos jo 2018 m. sausio 24 d. ir vasario 5 d. pastabose.
40
Reikia priminti, kad iš suformuotos jurisprudencijos matyti, jog Bendrojo Teismo sprendimai turi būti pakankamai motyvuoti, kad Teisingumo Teismas galėtų vykdyti teisminę kontrolę. Šiuo atžvilgiu pakanka, kad motyvai būtų aiškūs, suprantami ir galėtų pagrįsti išvadą, kuri daroma jų pagrindu (šiuo klausimu žr. 2002 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Komisija / Technische Glaswerke Ilmenau, C‑232/02 P(R), EU:C:2002:601, 56 punktą ir 2013 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Komisija / Vokietija, C‑426/13 P(R), EU:C:2013:848, 66 punktą).
41
Iš suformuotos Teisingumo Teismo jurisprudencijos taip pat matyti, kad nėra reikalaujama, kad Bendrasis Teismas pateiktų paaiškinimą, kuriame išsamiai ir vienas po kito būtų išnagrinėti visi ginčo šalių pateikti argumentai, ir dėl to Bendrojo Teismo motyvai gali būti implicitiniai, jeigu jie leidžia suinteresuotiesiems asmenims sužinoti priežastis, dėl kurių Bendrasis Teismas atmetė jų argumentus, o Teisingumo Teismui – turėti pakankamai informacijos, kad galėtų vykdyti jam pavestą kontrolę (2016 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Chemtura Netherlands / EFSA, C‑134/16 P(R), nepaskelbta Rink., EU:C:2016:442, 47 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
42
Šiuo atveju reikia pabrėžti, kad 2018 m. sausio 24 d. ir vasario 5 d. apelianto pastabose visa nurodyta žala yra grindžiama, kaip iš esmės nurodė Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 54 ir 55 punktuose, prielaida, kad apeliantas, norėdamas sumokėti sumas, įrašytas nurodyme susigrąžinti pagalbą, būtų priverstas prašyti, kad būtų pradėta prevencinė restruktūrizavimo procedūra, arba bent jau patektų į tokią situaciją, kai negalėtų apmokėti savo skolų žaidėjams ir techniniam personalui, reguliavimo įstaigoms ar kitiems profesionalų futbolo lygos klubams nariams.
43
Iš tiesų savo 2018 m. sausio 24 d. pastabose apeliantas nurodė, pirma, kad prašymas pradėti prevencinę restruktūrizavimo procedūrą „lemtų administracinį kategorijos sumažinimą nacionalinėse varžybose“ arba klubo nario statuso praradimą, nes ji būtų išbraukta iš sporto organizacijos, ir tai priverstų klubą, pažeidusį įsipareigojimus, dalyvauti „neprofesionalų varžybose“. Jis taip pat nurodė, kad toks prašymas sutrukdytų jam gauti Europos futbolo asociacijų sąjungos (UEFA) licenciją. Apeliantas taip pat patikslino, kad pagrindinės turtinės šios situacijos pasekmės jam pasireikštų pajamų iš nacionalinių ir tarptautinių varžybų netekimu, „A komandos žaidėjų“ netekimu, nes už jų perdavimą jis gautų labai mažą atlygį arba apskritai nieko, pajamų iš televizijos transliacijų teisių, pajamų iš reklamos ir pajamų iš prekybos netekimu. Galiausiai apeliantas atkreipė dėmesį į tai, kad rizika nedalyvauti profesionalų varžybose vieną ar du sezonus sukeltų jam katastrofiškų padarinių, nes būtų padaryta nepataisoma žala klubo įvaizdžiui, išeitų labai daug „A komandos žaidėjų“, taip pat klubas netektų kelių milijonų eurų įprastų pajamų.
44
Be to, savo 2018 m. vasario 5 d. pastabose apeliantas nurodė, kad remiantis profesionalų futbolo lygos įstatais faktas, kad klubas negali apmokėti skolų žaidėjams, techniniam personalui, reguliavimo įstaigoms ar kitiems klubams nariams, yra laikomas labai sunkiu pažeidimu, dėl kurio gali būti pradėta drausminė procedūra ir taikomos tokios griežtos bausmės kaip perkėlimas į žemesnę kategoriją, klubo nario statuso praradimas arba licencijos praradimas. Taigi vien faktas, kad būtų prašoma pradėti prevencinio restruktūrizavimo procedūrą, trumpuoju laikotarpiu gali užkirsti kelią apeliantui įvykdyti finansinius įsipareigojimus, todėl dalyvauti kito sezono profesionalų varžybose, o tai lemtų itin žalingas turtines ir ekonomines pasekmes ir nepataisomai pakenktų klubo įvaizdžiui.
45
Vis dėlto Bendrajame Teisme apeliantas neįrodė prielaidos, nurodytos šios nutarties 42 punkte. Iš tiesų, kaip Bendrojo Teismo pirmininkas, atlikęs nepriklausomą faktų vertinimą, kurio netikslumu ar iškraipymu nebuvo remiamasi Teisingumo Teisme, nurodė skundžiamos nutarties 48–55 punktuose, apeliantas, kuris, remiantis Bendrojo Teismo pirmininko konstatavimu, turi teisę naudotis kredito linijomis iki 54000000 EUR ir turi pagrindinio akcininko finansinę paramą, nepaaiškino priežasčių, dėl kurių reiktų nuspręsti, kad, nepaisant minėtų kredito linijų ir minėtos paramos, egzistuoja rizika jo finansiniam gyvybingumui.
46
Kadangi nėra tokios rizikos ir nėra pradėtos galimos prevencinės restruktūrizavimo procedūros, Bendrojo Teismo pirmininkas nepažeidė motyvavimo pareigos, kai atmetė prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones ir neišdėstė konkrečios pozicijos dėl apelianto argumentų, susijusių su dėl tokios procedūros pradėjimo tariamai kilsiančia neturtinio ir nefinansinio pobūdžio žala.
47
Vadinasi, reikia atmesti pirmąjį pagrindą.
Dėl antrojo pagrindo
48
Antrajame pagrinde apeliantas teigia, kad, atsakydamas į Bendrojo Teismo pirmininko klausimą, kuriuo buvo siekiama gauti aktualią informaciją apie jo finansinę padėtį, jis pranešė, kad audito įmonė netrukus pabaigs rengti išvadą dėl jo tarpinių finansinių ataskaitų už laikotarpį iki 2017 m. gruodžio 31 d. Šiuo klausimu savo 2017 m. gruodžio 21 d., sausio 24 d. ir vasario 5 d. pastabose jis pabrėžė, kad yra svarbu, kad išsamios tarpinės finansinės ataskaitos ir minėta išvada būtų pateiktos iki Bendrojo Teismo pirmininkui nutariant dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones. Anot jo, remdamasis veiksmingos teisminės gynybos principu Bendrojo Teismo pirmininkas turėjo priimti sprendimą dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones tik gavęs šiuos dokumentus.
49
Komisija teigia, kad antrasis pagrindas yra nepagrįstas.
50
Pirmiausia, reikėtų pažymėti, kad 2017 m. gruodžio 21 d. pastabose apeliantas informavo Bendrojo Teismo pirmininką, kad 2018 m. vasario 7 d. galės jam pateikti tarpinių finansinių ataskaitų už laikotarpį iki 2017 m. gruodžio 31 d. projektą ir, jeigu Bendrojo Teismo pirmininkas manytų, kad tinkama, ribotą tarpinių finansinių ataskaitų analizę, taip pat tarpinių ataskaitų priedą po to, kai 2018 m. kovo 31 d. bus gauta šios nutarties 48 punkte nurodytos audito įmonės išvada.
51
2018 m. sausio 24 d. pastabose apeliantas taip pat prašė leisti pateikti savo tarpines finansines atskaitas už laikotarpį iki 2017 m. gruodžio 31 d., kad, kaip jis teigia, Bendrojo Teismo pirmininkas, prieš priimdamas nutartį, galėtų turėti visą ir kiek įmanoma aktualiausią finansinės padėties vaizdą.
52
Bendrojo Teismo pirmininkui patenkinus šį prašymą, 2018 m. vasario 5 d. apeliantas pateikė savo tarpines finansines ataskaitas. Pastabose, pateiktose kartu su minėtomis ataskaitomis, apeliantas pasiūlė Bendrojo Teismo pirmininkui pateikti jam išsamias tarpines finansines ataskaitas, „atsižvelgiant į jų svarbą“, ir minėtą audito įmonės išvadą, kuri bus pabaigta 2018 m. kovo 31 d.
53
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad Bendrojo Teismo pirmininkas nepatenkino tokio siūlymo ir 2018 m. kovo 22 d. priėmė skundžiamą nutartį.
54
Taip nusprendęs Bendrojo Teismo pirmininkas nepadarė teisės klaidos.
55
Iš tiesų reikia priminti, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, prašymu taikyti laikinąsias apsaugos priemones turi būti suteikiama galimybė atsakovui parengti savo pastabas, o laikinąsias apsaugos priemones taikančiam teisėjui nutarti dėl tokio prašymo be papildomos jį pagrindžiančios informacijos; esminės teisinės ir faktinės aplinkybės, kuriomis jis grindžiamas, turi būti akivaizdžios iš pačios prašymo formuluotės (2016 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Inclusion Alliance for Europe / Komisija, C‑378/16 P-R, nepaskelbta Rink., EU:C:2016:668, 17 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
56
Atsižvelgiant į greitumą, kuriuo pasižymi laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra, gali būti pagrįstai reikalaujama, kad šalis, prašanti taikyti laikinąsias priemones, išskyrus išimtinius atvejus, pateikdama patį prašymą pateiktų visus jį pagrindžiančius ir prieinamus įrodymus, kad laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas galėtų jais remdamasis įvertinti prašymo pagrįstumą (2016 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Inclusion Alliance for Europe / Komisija, C‑378/16 P‑R, nepaskelbta Rink., EU:C:2016:668, 18 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
57
Net jeigu, kaip yra nagrinėjamu atveju, įrodymas būtų prieinamas tik po prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones pateikimo, iš jurisprudencijos matyti, kad Bendrojo Teismo pirmininkas sprendžia dėl būtinumo papildyti turimą informaciją dėl nagrinėjamos bylos (šiuo klausimu žr. 2005 m. birželio 28 d. Sprendimo Dansk Rørindustri ir kt. / Komisija, C‑189/02 P, C‑202/02 P, C‑205/02 P – C‑208/02 P ir C‑213/02 P, EU:C:2005:408, 67 punktą; taip pat 2018 m. gegužės 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Jungtinės Amerikos Valstijos / Apple Sales International ir kt., C‑12/18 P(I), nepaskelbta Rink., EU:C:2018:330, 22 punktą).
58
Šiuo atveju skundžiamos nutarties 36 punkte Bendrojo Teismo pirmininkas nurodė, kad, atsižvelgiant į bylos medžiagą, jis turi visus reikalingus įrodymus, kad galėtų nutarti dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones.
59
Be to, procesinių dokumentų įrodomosios galios klausimas priklauso nuo jo atlikto nepriklausomo faktinių aplinkybių vertinimo, kurio Teisingumo Teismas negali tikrinti apeliacine tvarka, išskyrus atvejį, kai Bendrajam Teismui pateikti įrodymai iškraipyti arba kai iš bylos medžiagoje esančių dokumentų matyti šio teismo išvadų esminiai netikslumai (2009 m. liepos 16 d. Sprendimo Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland / Komisija, C‑385/07 P, EU:C:2009:456, 163 punktas ir 2015 m. kovo 19 d. Sprendimo Dole Food ir Dole Fresh Fruit Europe / Komisija, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, 58 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
60
Vis dėlto šiame apeliaciniame skunde nėra remiamasi tokiais netikslumais ar iškraipymu. Priešingai, jame apeliantas nurodė, kad audito įmonės parengta išvada dėl ribotos galutinių tarpinių finansinių ataskaitų analizės, kuri galiausiai buvo jam pateikta 2018 m. kovo 23 d., apsiribojo „klubo finansinės padėties, atspindėtos klubo tarpinėse finansinėse ataskaitose už laikotarpį iki 2017 m. gruodžio 31 d., patvirtinimu“.
61
Vadinasi, reikia atmesti antrąjį pagrindą ir visą apeliacinį skundą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
62
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliacinėse bylose pagal šio reglamento 184 straipsnio 1 dalį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
63
Kadangi Komisija prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas iš apelianto, o šis pralaimėjo bylą, jis turi padengti bylinėjimosi išlaidas, patirtas per šį apeliacinį procesą ir laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą byloje C‑315/18 P(R)‑R.
Remdamasis šiais motyvais, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas nutaria:
1.
Atmesti apeliacinį skundą.
2.
Priteisti iš Valencia Club de Fútbol SAD bylinėjimosi išlaidas, patirtas per šį apeliacinį procesą ir laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą byloje C‑315/18 P(R)-R.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: ispanų.