EUR-Lex - 61996B0047 - DA
Avis juridique important
|
61996B0047
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 12. november 1996.
-
Syndicat départemental de défense de droit des agriculteurs mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
-
Kommissionens afvisning af at indlede traktatbrudssag - Passivitetssøgsmål - Formaliteten.
-
Sag T-47/96.
Samling af Afgørelser 1996 side II-01559
Sammendrag
Nøgleord
1 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - undladelser, der kan vaere genstand for soegsmaal - undladelse af at tage klar stilling til klagepunkter i en klage vedroerende et direktivs anvendelighed - afvisning(EF-traktaten, art. 175, stk. 3) 2 Passivitetssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - undladelser, der kan vaere genstand for soegsmaal - undladelse af at indlede en traktatbrudsprocedure - afvisning (EF-traktaten, art. 169, art. 173, stk. 4, og art. 175, stk. 3)
Sammendrag
3 Passivitetssoegsmaal, som anlaegges af fysiske eller juridiske personer, og hvorunder der nedlaegges paastand om, at det fastslaas, at Kommissionen har udvist retsstridig passivitet ved ikke at tage klar stilling til de klagepunkter, som sagsoegeren har fremfoert i en klage angaaende et direktivs anvendelighed, skal afvises. Fysiske eller juridiske personer kan kun paaberaabe sig traktatens artikel 175, stk. 3, med henblik paa en konstatering af undladelse af - i strid med traktaten - at udstede retsakter, for hvilke de kan vaere adressater. Sagsoegeren kan imidlertid ikke betragtes som en potentiel adressat for en retsakt fra Kommissionen vedroerende berettigelsen af hans klage, da ingen bestemmelse i traktaten eller den afledte ret foreskriver, at Kommissionen har pligt til at udstede retsakter til private for at tage stilling til spoergsmaalet om en national lovgivnings forenelighed med faellesskabsretten. Der foreligger under alle omstaendigheder ikke passivitet i traktatens artikel 175's forstand, naar Kommissionen faktisk har besvaret eller taget stilling til en konkret anmodning fra en privat person. Den omstaendighed, at den vedtagne retsakt eller den holdning, som den beroerte institution har indtaget, ikke tilfredsstiller sagsoegeren, er i denne sammenhaeng irrelevant, da den naevnte artikel omhandler passivitet derved, at der ikke traeffes afgoerelse eller tages stilling, og ikke det forhold, at der vedtages en anden retsakt end den, som sagsoegeren maatte oenske eller anse for noedvendig.4 Passivitetssoegsmaal, som anlaegges af fysiske eller juridiske personer, og hvorunder der nedlaegges paastand om, at det fastslaas, at Kommissionen - ved at have undladt at fremsaette en begrundet udtalelse over for en medlemsstat - i strid med traktaten har undladt at traeffe en afgoerelse, skal afvises. Kommissionen har for det foerste ikke pligt til at indlede en traktatbrudsprocedure over for en medlemsstat, men den har tvaertimod en skoensbefoejelse, hvilket udelukker, at private kan kraeve, at den skal indtage en naermere bestemt holdning. Dernaest kan Kommissionen inden for rammerne af traktatbrudsproceduren efter traktatens artikel 169 kun udstede retsakter rettet til medlemsstaterne; fysiske eller juridiske personer kan ikke vaere adressater for disse retsakter og kan derfor ikke paaberaabe sig artikel 175, stk. 3.