61983CJ0273_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 14 . december 1983, har Bernard Michel, tjenestemand ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, anlagt sag i det vaesentlige med paastand om annullation af Kommissionens beslutning af 20 . september 1983, der afviste hans klage af 7 . juni 1983 angaaende hans indplacering paa loentrin i forbindelse med hans overgang fra kategori B til kategori A .
2 Det fremgaar af sagen, at sagsoegeren, der er foedt i 1945, har vaeret tjenestemand ved Kommissionen siden 1975 . Han beklaedte foerst en stilling som assistent i loenklasse B 4, men blev i september 1979 forfremmet til overassistent med indplacering i loenklasse B 3 . Sagsoegeren fulgte samtidig kurser ved Institut d ' enseignement supérieur Lucien Cooremans i Bruxelles . Disse studier afsluttedes i 1977 med eksamensbeviserne og licence en sciences commerciales et consulaires og Agrégé de l ' enseignement secondaire supérieur pour les scienses commerciales . Disse eksamener gav sagsoegeren mulighed for at deltage i udvaelgelsesproever, der afholdes med henblik paa at besaette stillinger i kategori A .
3 I 1981 deltog sagsoegeren i en almindelig udvaelgelsesproeve paa grundlag af kvalifikationsbeviser og proever med henblik paa oprettelse af en ansaettelsesreserve af fuldmaegtige i loenklasse A 7/6, ( KOM/A/325 ; EFT C 233, s . 21 ). Ifoelge meddelelsen om udvaelgelsesproeven skulle ansoegerne vaere foedt efter den 1 . oktober 1949, men denne aldersgraense gjaldt ikke for ansoegere, der den 1 . oktober 1981 havde vaeret tjenestemaend eller oevrige ansatte i Faellesskaberne i mindst et aar .
4 Ved skrivelse af 23 . december 1982 meddelte chefen for Kommissionens afdeling »ansaettelse« sagsoegeren, at han paa grundlag af proeveresultaterne var blevet optaget paa listen over ansoegere, der fandtes egnede til at besaette en stilling som fuldmaegtig .
5 Ved Kommissionens beslutning af 11 . maj 1983 blev sagsoegeren, der da var overassistent i loenklasse B 3, loentrin 4, udnaevnt til fuldmaegtig med indplacering i loenklasse A 7, loentrin 1 . Det fremgaar af denne beslutning, at den blev truffet under hensyn til »tjenestemandsvedtaegten for Faellesskaberne, saerligt artiklerne 1, 2, 29 og 30«, samt under hensyn til »Kommissionens afgoerelse af 10 . marts 1971 vedroerende kriterierne for indplacering i loenklasse og loentrin ved skift til en ny kategori, som aendret ved beslutning af 7 . januar 1976« .
6 Ifoelge disse to sidstnaevnte beslutninger medfoerer enhver udnaevnelse til en stilling i en hoejere kategori indplacering i stillingsgruppens foerste loenklasse . Hvad angaar loentrinnet inden for denne loenklasse, bestemmer beslutningerne i overensstemmelse med tjenestemandsvedtaegtens artikel 46, at tjenestemanden skal have den anciennitet, der svarer til det nominelle trin, som er lig med eller ligger umiddelbart over det nominelle trin, han havde opnaaet i sin hidtidige loenklasse . Det er ubestridt, at anvendelsen af disse beslutninger paa sagsoegerens tilfaelde indebaerer, at han indplaceres paa foerste loentrin i loenklasse A 7 .
7 Ved skrivelse, der er indgaaet til Kommissionen den 7 . juni 1983, indgav sagsoegeren en klage over Kommissionens foernaevnte beslutning af 11 . maj 1983 og paastod sig tillagt en anciennitetsforbedring i henhold til Kommissionens beslutning af 6 . juni 1973 vedroerende de i forbindelse med ansaettelse gaeldende kriterier for indplacering i loenklasse og paa loentrin . I henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 32, andet pkt ., bestemmer artikel 5 i denne sidstnaevnte beslutning :
»Saafremt en ansoeger har faglig erfaring ud over den, der ved udnaevnelse tages i betragtning ved indplaceringen i en loenklasse, tager ansaettelsesmyndigheden hensyn hertil ved at give den paagaeldende en anciennitetsforbedring efter vedlagte tabel.«
8 Sagsoegerens klage blev afvist ved beslutning af 20 . september 1983 . I denne beslutning har Kommissionen understreget, at udnaevnelsen af sagsoegeren indebar et skift af kategori i loebet af sagsoegerens karriere i Kommissionens tjeneste og derfor ikke i snaever forstand kunne ligestilles med en ansaettelse . Kommissionen tilfoejede, at sagsoegeren var blevet udnaevnt til fastansat tjenestemand uden foerst at skulle tilbagelaegge en proevetid i henhold til vedtaegtens artikel 34 .
9 Sagsoegeren har anfoert, at han med sit soegsmaal forfoelger to formaal, idet han har nedlagt foelgende paastande :
a ) det statueres, at alle ansoegere til en almindelig udvaelgelsesproeve skal behandles ens, saaledes at ansoegere »udefra« ikke nyder stoerre fordele med hensyn til indplacering i loenklasse og paa loentrin end de, der gaelder for deres medansoegere, der allerede er tjenestemaend ;
b ) det statueres, at sagsoegeren har ret til, at der tages hensyn til hans faglige erfaring, der er erhvervet forud for hans nye udnaevnelse, idet denne erfaring er relevant og konkret af betydning for hans stilling .
10 Sagsoegeren har med hensyn til det foerste af disse to punkter gjort gaeldende, at hans udnaevnelse paa grundlag af en almindelig udvaelgelsesproeve er en beslutning om ansaettelse, ikke om forfremmelse . Beslutningen om udnaevnelsen henviste nemlig til vedtaegtens artikler 29 og 30, der er indeholdt i kapitlet om ansaettelse . Det kan endvidere ikke dreje sig om en forfremmelse, fordi ansaettelsesmyndigheden, inden den indleder en udvaelgelsesprocedure, skal have udtoemt samtlige oevrige muligheder, der er omfattet af litra a ), b ) og c ) i vedtaegtens artikel 29, foelgelig herunder ogsaa forfremmelse . Ansaettelsesmyndigheden skulle altsaa have taget hensyn til sagsoegerens konkrete faglige erfaring i henhold til vedtaegtens artikel 32, der netop omhandler ansaettelse, og foelgelig paa sagsoegeren have anvendt artikel 5 i Kommissionens beslutning af 6 . juni 1973, der fastlaegger betingelserne for indplaceringen af tjenestemaend paa grundlag af vedtaegtens artikel 32, andet pkt .
11 Sagsoegeren har endvidere anfoert, at alle, der har bestaaet en almindelig udvaelgelsesproeve, skal behandles paa samme maade . Det forhold, at der gives bestaaede ansoegere udefra fordele, som man naegter konkurrenter, der allerede er tjenestemaend, skaber en forskelsbehandling, der er uforenelig baade med vedtaegtens aand, saerligt artikel 5, stk . 3, og med det overordnede forbud mod forskelsbehandling . Ifoelge Kommissionens praksis kan alene ansoegere, der ansaettes udefra, drage fordel af, at deres tidligere erfaring tages i betragtning, idet allerede ansatte ansoegere er beroevet denne fordel ifoelge bestemmelserne i Kommissionens beslutninger af 10 . marts 1971 og 7 . januar 1976 vedroerende kriterierne for indplacering af tjeneste maend ved overgang fra en kategori til en hoejere kategori i henhold til de principper, der er fastsat i vedtaegtens artikel 46 .
12 Efter Kommissionens opfattelse kan en tjenestemands overgang til en hoejere kategori ikke sidestilles med en ansaettelse . En saadan overgang er ganske vist ikke en forfremmelse i henhold til vedtaegtens artikel 45, stk . 1, men det drejer sig dog i vid forstand om en forfremmelse . Det forhold, at reglen vedroerende denne overgang er indeholdt i artikel 45, andet afsnit, beviser, at begrebet forfremmelse i vid forstand ligger til grund for naevnte bestemmelse . Dette er grunden til, at Kommissionen har anvendt de principper, der er naevnt i vedtaegtens artikel 46, paa sagsoegeren og ikke reglerne i artikel 32 . Sagsoegeren tager saaledes ikke hensyn til sondringen mellem »ansaettelse« og »udnaevnelse«, idet ansaettelse kun finder sted en enkelt gang i tjenestemandens karriere, mens udnaevnelse sker flere gange .
13 I oevrigt skal princippet om ligebehandling i det foreliggende tilfaelde vurderes i forhold til de tjenestemaend i loenklasse B, der indtraadte i tjenesten samtidig med sagsoegeren, idet hans situation paa tidspunktet for deltagelsen i udvaelgelsesproeven var forskellig fra den, der forelaa for ansoegere udefra, der deltog i den samme udvaelgelsesproeve . Vedtaegten behandler saaledes ikke tjenestemaend og personer, der kommer udefra, ens . Saaledes bestemmer vedtaegtens artikel 29, stk . 1, at der foerst kan indledes udvaelgelsesprocedure, efter at de andre udnaevnelsesprocedurer er udtoemt, ligesom artikel 1, stk . 1, litra g ), i bilag III til vedtaegten stiller tjenestemaendene bedre derved, at det i meddelelsen om udvaelgelsesproeven kan bestemmes, saaledes som det var tilfaeldet ved den omhandlede udvaelgelsesproeve, at der sker forhoejelse af aldersgraensen for tjenestemandsansatte ansoegere til en almindelig udvaelgelsesproeve .
14 Der skal foerst foretages en gennemgang af de bestemmelser i vedtaegten, hvis anvendelse naervaerende sag angaar . Det drejer sig om artikel 32, der er en del af afsnit III, kapitel 1, der har overskriften »Ansaettelse«, og artiklerne 45 og 46, som er indeholdt i kapitel 3, der har overskriften »Bedoemmelse, avancement til et hoejere loentrin og forfremmelse« .
15 Ved artikel 32, foerste pkt ., bestemmes det, at »den ansatte tjenestemand indplaceres paa foerste loentrin i sin loenklasse« . Andet pkt . tilfoejer, at »ansaettelsesmyndigheden ... dog under hensyn til den paagaeldendes uddannelse og saerlige faglige erfaring [kan] give tjenestemanden en anciennitetsforbedring inden for denne loenklasse«, idet denne er begraenset til 48 maaneder, eller to loentrin, for den paagaeldende loenklasses vedkommende .
16 Vedtaegtens artikel 45, stk . 1, bestemmer bl.a ., at forfremmelse »medfoerer, at tjenestemanden udnaevnes til den naermeste hoejere loenklasse inden for sin kategori eller tjenestegruppe« . Endvidere bestemmer samme artikels stk . 2, at »en tjenestemands overgang fra en tjenestegruppe eller kategori til en anden tjenestegruppe eller hoejere kategori, [kun] kan ... finde sted paa grundlag af en udvaelgelsesproeve« .
17 Endelig bestemmer artikel 46, stk . 1, at »en tjenestemand, der er udnaevnt til en hoejere loenklasse _... i sin nye loenklasse [skal] have den anciennitet, der svarer til det nominelle trin, som er lig med eller ligger umiddelbart over det nominelle trin, han havde opnaaet i sin hidtidige loenklasse, forhoejet med den stigning, der finder sted hvert andet aar i hans nye loenklasse« . Ifoelge artikel 46, stk . 3, indplaceres en tjenestemand, der udnaevnes til en hoejere loenklasse, imidlertid mindst paa det foerste trin i denne loenklasse .
18 Det maa fastslaas, at ordlyden af de relevante bestemmelser varierer i en saadan grad, at det er vanskeligt at foretage en ren ordfortolkning . Dels udgoer en tjenestemands overgang fra en kategori til en anden ikke en »ansaettelse« i dette ords saedvanlige betydning . Dels er der heller ikke tale om, hvilket Kommissionen har erkendt, en »forfremmelse«, jfr . artikel 45, stk . 1 . Endelig gaelder det, at selv om begrebet »udnaevnelse« som anvendt i artikel 46 faktisk synes at omfatte dette tilfaelde, kan der dog rejses tvivl om, hvorvidt overgang fra en kategori til en anden udgoer en udnaevnelse til »en hoejere loenklasse« . Ved fortolkningen af disse bestemmelser skal der derfor tages hensyn til den sammenhaeng, hvori de indgaar, samt deres formaal .
19 Det bemaerkes foerst, at bestemmelsen vedroerende overgang fra en kategori til en anden er indeholdt i kapitlet om avancement til et hoejere loentrin og forfremmelse . Reglen er en del af artikel 45, hvis stk . 1 vedroerer forfremmelse i snaever forstand, ligesom den staar umiddelbart inden artikel 46 . Under hensyn til den snaevre forbindelse mellem artikel 45 og artikel 46, synes det rigtigst at opfatte denne sidstnaevnte artikel saaledes, at den baade henviser til de forhold, der daekkes af artikel 45, stk . 1, og denne bestemmelses stk . 2 .
20 Hvad angaar formaalet med hhv . artikel 32 og 46, skal det fremhaeves, at den foerstnaevnte af disse bestemmelser saerligt, skoent inden for meget snaevre graenser, giver ansaettelsesmyndigheden mulighed for at tage hensyn til uddannelse og faglig erfaring, som ansoegeren har erhvervet inden sin indtraeden i tjenesten som faellesskabstjenestemand .
21 Heroverfor er det saerligt formaalet med artikel 46 at sikre den stoerst mulige kontinuitet i udviklingen i tjenestemandens anciennitet og vederlag under tjenestemandskarrieren . Noedvendigheden af en saadan bestemmelse foelger saerlig af det forhold, at vederlagene paa de hoejeste loentrin inden for en loenklasse ifoelge tabellen over grundloenninger til dels daekker vederlagene paa de laveste loentrin i loenklassen over denne .
22 Den samme delvise overlapning findes mellem de forskellige kategorier . For at undgaa, at en tjenestemand i en af de hoejere loenklasser i en kategori lider et tab, der kan vaere ganske betydeligt, i anciennitet og vederlag i forhold til sine kolleger ved overgang til en hoejere kategori, er det derfor noedvendigt at anvende principperne i vedtaegtens artikel 46 paa hans tilfaelde .
23 Heraf foelger det, at de paagaeldende bestemmelser i vedtaegten skal fortolkes saaledes, at indplacering paa loentrin af en tjenestemand, der overgaar fra en kategori til en anden, skal ske paa grundlag af principperne i artikel 46 og ikke paa grundlag af principperne i artikel 32, andet pkt . Man kan saaledes ikke bebrejde ansaettelsesmyndigheden, at den over for sagsoegeren har anvendt beslutningerne af 10 . marts 1971 og 7 . januar 1976, der netop hviler paa principperne i vedtaegtens artikel 46 .
24 En saadan anvendelse af bestemmelserne indebaerer ingen forskelsbehandling af sagsoegeren i forhold til ansoegere »udefra«, der har deltaget i samme udvaelgelsesproeve . Saafremt der i en udvaelgelsesproeve, som afholdes med henblik paa oprettelse af en ansaettelsesreserve for grundkarrieren inden for en kategori ikke alene har deltaget ansoegere »udefra«, men ogsaa tjenestemaend, der soeger at overgaa til denne kategori i henhold til artikel 45, stk . 2, tager ansaettelsesmyndigheden rent faktisk hensyn til begge gruppe ansoegeres faglige erfaringer, ved deres indplacering paa loentrin . Ansoegerne »udefra« kan henholde sig til de faglige erfaringer, som de har erhvervet inden deres indtraeden i tjenesten i medfoer af og efter de begraensninger, der gaelder i henhold til artikel 32, andet pkt . For de tjenestemaends vedkommende, der kommer fra en lavere kategori, har ansaettelsesmyndigheden i almindelighed allerede taget hensyn til saadanne mulige erfaringer ved ansaettelsen i denne kategori, og de erfaringer, de har erhvervet som tjenestemaend i Faellesskabernes tjeneste, er der blevet taget hensyn til ved deres avancement inden for loentrin og deres forfremmelser inden for den naevnte kategori . Artikel 46 har netop til virkning at fastholde den saaledes erhvervede anciennitet ved overgang til en ny kategori .
25 Den omstaendighed, at der tages hensyn til de faglige erfaringer gennem to forskellige systemer, der finder anvendelse paa to forskellige grupper ansoegere, udgoer paa ingen maade en forskelsbehandling, dersom de to grupper paa objektiv maade adskiller sig fra hinanden, og disse systemer er tilpasset de saerlige behov inden for hver af disse grupper ; dette gaelder endog, saafremt det andet system konkret ville vaere mere fordelagtigt for en bestemt ansoeger . Den ulempe, som sagsoegeren har klaget over, opvejes i oevrigt af fritagelsen for aldersgraensen og proevetiden, som sagsoegeren har nydt godt af i modsaetning til ansoegere »udefra«, og som ligeledes hviler paa den objektive forskel i de forhold, der gaelder for de to grupper .
26 Foelgelig er sagsoegerens klagepunkter vedroerende afvisningen af hans klage uden grundlag, hvorfor sagsoegte maa frifindes .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de udgifter, de har afholdt i sager anlagt af de ansatte ved Faellesskaberne .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Hver part baerer sine omkostninger .