61981CJ0210_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indleveret til Domstolens justitskontor den 13 . juli 1981, har Oswald Schmidt paa vegne af sit firma Demo-Studio Schmidt, Wiesbaden ( Forbundsrepublikken Tyskland ), i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af den beslutning af 11 . maj 1981 vedroerende en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85, stk . 1, og artikel 86, hvorved Kommissionen »tog endelig stilling« til en af sagsoegeren indgivet klage og meddelte ham, at den ikke fandt grundlag for at efterkomme hans krav om, at det fastslaas, at firmaet Revox havde tilsidesat konkurrencereglerne i EOEF-traktatens artikler 85 og 86 . Schmidt havde indgivet klagen, efter at Revox havde afslaaet dels at godkende ham som autoriseret specialforhandler, dels at levere varer til ham .
2 Firmaet Revox International, som har hovedsaede i Regensdorf ved Zuerich ( Schweiz ), saelger audiovisuelle apparater inden for EF . Firmaet distribuerer dels Revox-produkter i den saakaldte A-serie, for hvis levering der ikke er fastsat saerlige betingelser, dels Revox-produkter i den saakaldte B-serie, for hvilke firmaet har indfoert et saerligt selektivt salgssystem, hvorefter forhandlerne af maerket Revox udvaelges efter objektive kvalitative kriterier, saasom forretningens indretning, kundekredsens adgang til forretningslokalet eller til salgsafdelingen inden for den almindelige butikstid, salgspersonalets faglige kvalifikationer, samt muligheden for at kunne tage mod de apparater, der indleveres, raadgive kunder og yde eftersalgsservice . Salgssystemet er indfoert ved en saakaldt »EOEF-forhandleraftale« .
3 Sagsoegeren, der tidligere var ansat som konstruktoer i en maskinfabrik, besluttede i 1975 ved siden af sin virksomhed som loenmodtager at paabegynde en handelsvirksomhed inden for sektoren for underholdningselektronik . Efter at have forelagt firmaet Revox sine planer herom, aabnede han en forretning i Wiesbaden under navnet »Demo-Studio Schmidt«, som holdes aaben loerdag formiddag og de oevrige hverdage mellem kl . 16 og 18 . Han fik derefter leveret Revox-produkter i A-serien, som ikke er underkastet de selektive salgsbetingelser, men konstaterede hurtigt, at hans indtaegter ikke var tilstraekkelige til at daekke omkostningerne, medmindre han ogsaa solgte Revox-produkter i B-serien, som er underkastet de ovennaevnte selektive salgsbetingelser .
4 Efter flere forhandlinger mellem parterne, meddelte Revox sagsoegeren den 19 . september 1977, at han ikke kunne godkendes som forhandler i henhold til »EOEF-forhandleraftalen«, og at man derfor ej heller kunne godkende ham som forhandler af produkter i B-serien . Beslutningen herom bekraeftede firmaet Revox senest ved skrivelse af 27 . december 1979 . Afslaget var begrundet med, at Demo-Studio Schmidt ikke opfyldte de kvalitetskrav, som Revox stiller til sine forhandlere, navnlig ikke kravet om, at salgslokalet skal vaere aabent inden for den almindelige butikstid .
5 Herefter indgav sagsoegeren den 7 . juni 1980 ovennaevnte klage, hvori han udtrykkeligt kraevede Revox paalagt at levere ham produkter i B-serien .
6 Ved skrivelse af 18 . september 1980 underrettede Kommissionen i medfoer af artikel 6 i Kommissionenes forordning nr . 99/63 af 25 . juli 1963 ( EFT 1963-64, s . 42 ) sagsoegeren om, at den efter en gennemgang af sagen ikke kunne imoedekomme hans klage, og opfordrede ham til at tage stilling hertil inden en maaned .
7 Ved skrivelse af 12 . oktober 1980 meddelte sagsoegeren, at han opretholdt sin klage, idet han naermere anfoerte, at han ikke bestred »EOEF-forhandleraftalens« lovlighed, men kraevede at blive godkendt som forhandler i henhold til denne aftale .
8 Ved skrivelse af 11 . maj 1981 meddelte Kommissionen sagsoegeren sin »endelige beslutning« i sagen, der i det vaesentlige var begrundet med, dels, at der ikke efter Kommissionens opfattelse var noget som helst holdepunkt for at antage, at Revox ved at afslaa at levere varer til sagsoegeren, skulle have misbrugt en dominerende stilling i traktatens artikel 86 ' s forstand, dels, at den ikke fandt, at Revox havde tilsidesat traktatens artikel 85, stk . 1, eftersom Schmidt ikke opfyldte betingelserne i Revox ' selektive salgssystem om, at hans forretning skulle vaere aaben inden for den almindelige butikstid .
9 Herefter har sagsoegeren anlagt sag ved Domstolen med paastand dels om annullation af Kommissionens beslutning af 11 . maj 1981, dels at Kommissionen tilpligtes at traeffe en ny afgoerelse vedroerende den indgivne klage under hensyntagen til den dom, der afsiges i denne sag .
Formaliteten
10 Artikel 3 i forordning nr . 17 ( EFT 1959-1962, s . 81 ) bestemmer bl.a . om standsninger af overtraedelser :
»1 . Konstaterer Kommissionen efter begaering eller paa eget initiativ, at der foreligger en overtraedelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 eller artikel 86, kan den ved en beslutning paalaegge de deltagende virksomheder og sammenslutninger af virksomheder at bringe de konstaterede overtraedelser til ophoer .
2.Berettigede til at fremsaette en saadan begaering er :
. . .
b ) fysiske eller juridiske personer, som kan godtgoere en berettiget interesse.«
11 Selv om sagsoegeren i sin formelle klage af 7 . juni 1980 rejste krav om, at firmaet Revox tilpligtedes at levere varer til ham med oejeblikkelig virkning, maa klagen fortolkes som indeholdende et krav om, at Kommissionen i medfoer af artikel 3, stk . 1, og stk . 2, litra b ), i forordning nr . 17 fastslaar, at der foreligger en overtraedelse af traktatens artikler 85 og 86, og ved en beslutning tilpligter Revox at bringe denne overtraedelse til ophoer, hvilken fortolkning Kommissionen ogsaa selv har anlagt under den administrative procedure, og hvilket fremgaar af en gennemgang af de til Domstolen indgivne indlaeg .
12 Kommissionen har ikke bestridt, at dens svar paa sagsoegerens klage, saafremt dens »udtalelse« eller »meddelelse« er endelig, er en retsakt, som kan anfaegtes under et annullationssoegsmaal for Domstolen .
13 Hvad angaar spoergsmaalet om, hvorvidt sagsoegeren har en berettiget retlig interesse, henholder Kommissionen sig imidlertid til Domstolens afgoerelse, navnlig under hensyn til, at Kommissionen ikke mener, at den efter artikel 85 har kompetence til at paalaegge et selskab at godkende en handlende som specialforhandler eller at levere varer til denne .
14 I dommen af 25 . oktober 1977 i sag 26/76, Metro mod Kommissionen ( Sml . 1977, s . 1875 ), statuerede Domstolen, at det af hensyn til saavel retssikkerheden som til en korrekt anvendelse af artiklerne 85 og 86 foelger, at de fysiske eller juridiske personer, som i medfoer af artikel 3, stk . 2, litra b ), i forordning nr . 17 er befoejede til at fremsaette en begaering til Kommissionen om konstatering af en overtraedelse af de naevnte artikler 85 og 86, skal indroemmes mulighed for at anlaegge sag ved Domstolen med henblik paa beskyttelse af deres berettigede interesser, saafremt deres begaering helt eller delvis ikke tages til foelge .
15 Det maa fastslaas, at firmaet Revox ' afslag paa at godkende sagsoegeren som forhandler af dets produkter, hvilket afslag Schmidt betragtede som en overtraedelse af traktatens artikler 85 og 86, kan beroere sagsoegerens berettigede interesse . I lighed med hvad Domstolen statuerede i dommen af 6 . marts 1974 ( Istituto Chemioterapico italiano SpA, sag 6 og 7/73, Sml ., s . 223 ) og i kendelsen af 17 . januar 1980 ( Camera Care Ltd, sag 792/79 R, Sml ., s . 119 ), maa det endvidere fastslaas, at Kommissionen, saafremt den konstaterer, at en producent har handlet i strid med artikel 85 og artikel 86, har kompetence til at paalaegge den paagaeldende virksomhed at traeffe alle de foranstaltninger, som er noedvendige for at bringe overtraedelsen til ophoer .
16 Sagen kan derfor antages til realitetsbehandling .
Realiteten
17 Sagsoegeren bestrider ikke, at Revox ' selektive salgssystem er foreneligt med faellesskabsretten, men goer gaeldende, at firmaet over for ham har anvendt det paa en saadan maade, at det diskriminerer ham, og har handlet i strid med traktatens artikel 85, stk . 1, subsidiaert traktatens artikel 86 . Til stoette herfor har sagsoegeren navnlig anfoert, at han opfylder alle betingelserne i henhold til Revox ' »EOEF-forhandleraftale«, bl.a . betingelserne om, at forretningen skal vaere aaben inden for den almindelige butikstid .
18 Heroverfor har Kommissionen foerst anfoert, at Revox ikke over for Schmidt har anvendt sit selektive salgssystem paa en saadan maade, at det diskriminerer ham, idet han ikke paa noget tidspunkt har opfyldt den vaesentlige betingelse om, at forretningen skal vaere aaben inden for den almindelige butikstid, hvorfor Revox ikke har begaaet nogen overtraedelse af traktatens artikel 85, stk . 1, som Kommissionen havde mulighed for at gribe ind overfor . Desuden har Kommissionen gjort gaeldende, at den kun har kompetence til at traeffe en beslutning, der tilpligter Revox at behandle de paagaeldende erhvervsdrivende lige, saafremt Revox misbruger en dominerende stilling i traktatens artikel 86 ' s forstand . Revox har imidlertid ikke handlet i strid med traktatens artikel 86 .
19 Da sagsoegeren havde indgivet klage og paastaaet, at der forelaa en overtraedelse af traktatens konkurrenceregler, var Kommissionen forpligtet til at undersoege de omstaendigheder, sagsoegeren havde fremfoert, for at kunne fastslaa, om firmaet Revox havde anvendt sit selektive salgssystem paa en saadan maade, at det kunne fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet og paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne .
20 Hvad angaar den paastaaede overtraedelse af traktatens artikel 85, stk . 1, fremgaar det af sagen, at Kommissionens konklusion i den anfaegtede beslutning, hvorefter Schmidt ikke opfylder betingelserne i Revox ' »EOEF-forhandleraftale«, i henhold til hvilken forretningen skal vaere aaben inden for den almindelige butikstid, hverken hviler paa aabenbart urigtige faktiske omstaendigheder eller er behaeftet med et aabenbart fejlskoen . Endvidere er der intet i sagens akter, der lader formode, at Revox ved at afslaa at indgaa en kontrakt med Schmidt, saa laenge denne ikke opfyldte betingelserne i henhold til »EOEF-forhandleraftalen«, skulle have haft andre end det lovlige formaal at sikre sig, at Demo-Studio Schmidt opfyldte de kvalitative betingelser, Revox havde stillet til alle sine forhandlere . Heraf kunne Kommissionen med rette udlede, at Revox ikke over for Schmidt havde anvendt sit selektive salgssystem paa en diskriminerende maade og i strid med traktatens artikel 85, stk . 1 .
21 Hvad angaar paastanden om, at der foreligger en overtraedelse af traktatens artikel 86, fremgaar det af sagen, at Kommissionen har foretaget en korrekt vurdering af de faktiske omstaendigheder ved at anslaa firmaet Revox ' andel af det paagaeldende marked til omkring 1 % og ved heraf at udlede, at en saadan andel ikke er tilstraekkelig til at antage, at der foreligger en dominerende stilling . Kommissionen har derfor med rette, navnlig da det ikke var paavist, at der forelaa en diskriminerende anvendelse af det selektive salgssystem, fastslaaet, at der ikke fandtes noget holdepunkt for at antage, at Revox skulle have overtraadt bestemmelsen i artikel 86 om misbrug af en dominerende stilling paa faellesmarkedet eller en vaesentlig del heraf .
22 Det foelger af det anfoerte, at Schmidt ' s klage ikke indeholder noget som helst holdepunkt for at antage, at Revox over for sagsoegeren skulle have anvendt
sit salgssystem i strid med Faellesskabets konkurrenceregler, eller at Kommissionen skulle have tilsidesat den overvaagningspligt, som er paalagt den ved traktaten og forordning nr . 17 . Sagsoegte vil herefter vaere at frifinde .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
23 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, tilpligtes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom . Da sagsoegeren har tabt sagen, tilpligtes han at afholde sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt af intervenienten, som er indtraadt i sagen til stoette for sagsoegte .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Sagsoegeren betaler sagens, herunder intervenientens, omkostninger .