62000CC0455_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
1 Komissio vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta 29 päivänä toukokuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/270/ETY(1) (jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska sen kansallisessa oikeusjärjestyksessä ei määritellä edellytyksiä, joiden täyttyessä asianomaisille työntekijöille on annettava erityiset korjaavat apuneuvot tiettyjä toimia varten.(2)
I
Asiaa koskevat yhteisön oikeussäännöt
2 Direktiivi annettiin ETY:n perustamissopimuksen 118 a artiklan(3) noudattamiseksi, "ja kyseisessä artiklassa neuvosto velvoitetaan antamaan direktiiveillä säännökset vähimmäisvaatimuksista pyrittäessä parantamaan erityisesti työympäristöä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi".(4)
3 "Konkreettisemmin ilmaistuna tämä direktiivi on yksi toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY
16 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista erityisdirektiiveistä."(5)
4 Direktiivin 9 artiklan mukaan työntekijöiden(6) on päästävä asianmukaiseen silmien ja näön tarkastukseen, jonka suorittajalla on siihen tarvittava pätevyys ennen näyttöpäätetyön aloittamista, säännöllisin väliajoin sen jälkeen, ja kun työntekijöillä on näköön liittyviä vaikeuksia, jotka saattavat johtua näyttöpäätetyöstä (1 kohta). Työntekijöiden on päästävä silmälääkärin tutkimukseen, jos se 1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen tulosten perusteella on tarpeen (2 kohta).
5 Saman artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
"Työntekijöille on annettava kyseiseen työhön sopivat, erityiset korjaavat apuneuvot, jos 1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen tai 2 kohdassa tarkoitetun tutkimuksen tulokset osoittavat sen olevan tarpeen eikä tavanomaisia korjaavia apuneuvoja voi käyttää."
6 Direktiivin 11 artiklan 1 kohdassa asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus saattaa direktiivin noudattamisen edellyttämät toimet voimaan 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä.
II
Italian lainsäädäntö
7 Direktiivi on saatettu osaksi Italian oikeusjärjestystä 19.9.1994 annetulla asetuksella nro 626.(7)
8 Tämän asetuksen 55 §:ssä, jonka otsikko on "Terveysvalvonta", säädetään seuraavaa:
"1. Ennen tässä tarkoitettuihin tehtäviin määräämistä työntekijät käyvät lääkärintarkastuksessa, jonka tarkoitus on havaita mahdolliset rakenteelliset epämuodostumat, sekä silmien ja näön tarkastuksessa, jonka suorittaa asianomainen lääkäri. Työntekijä lähetetään erityisiin tutkimuksiin, jos niiden tarve käy ilmi lääkärintarkastuksen tuloksista.(8)
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tutkimusten tulosten mukaan työntekijät luokitellaan jompaankumpaan seuraavista luokista:
a) palvelukseen kelpaavat tietyin ehdoin tai ilman ehtoja;
b) palvelukseen kelpaamattomat.
3. Työntekijät, joiden on katsottu kuuluvan luokkaan 'palvelukseen kelpaavat tietyin ehdoin' sekä vähintään 45 vuoden ikäiset työntekijät käyvät lääkärintarkastuksessa vähintään kerran kahdessa vuodessa.
4. Työntekijä käy omasta pyynnöstään silmälääkärin tarkastuksessa joka kerta, kun hän epäilee näkönsä huonontuneen, minkä asianomainen lääkäri vahvistaa.
5. Työnantaja huolehtii kustannuksista, jotka aiheutuvat kyseiseen työhön sopivien, erityisten korjaavien apuneuvojen toimittamisesta."(9)
9 Asetuksen nro 626
55 §:n 3 ja 4 momentteja on muutettu Italian kuulumisesta Euroopan yhteisöihin johtuvien velvollisuuksien noudattamiseksi annetuista säännöksistä 29.12.2000 annetulla lailla - vuoden 2000 yhteisön oikeuden täytäntöönpanolaki - nro 422,(10) jolla tähän säädökseen lisättiin kaksi momenttia, joissa säädetään seuraavaa:
"3. Työntekijät käyvät 16 §:n(11) mukaisessa lääkärintarkastuksessa.
3 a Tarkastukset suoritetaan 1 ja 2 momentissa tarkoitetulla tavalla.
3 b Työntekijät, joiden on katsottu olevan palvelukseen kelpaavia tietyin ehdoin sekä työntekijät, jotka ovat täyttäneet 45 vuotta käyvät tarkastuksissa joka toinen vuosi; muut työntekijät käyvät tarkastuksissa joka viides vuosi.
4. Työntekijä käy omasta pyynnöstään silmälääkärin tarkastuksessa silloin, kun hän epäilee näkönsä huonontuneen, minkä asianomainen lääkäri vahvistaa, tai kun silmälääkärin tarkastuksen tarpeellisuus on ilmennyt 1 ja 3 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen yhteydessä".(12)
10 Komission mukaan tästä muutoksesta on aiheutunut, että Italian tasavalta on täytäntöönpannut sille direktiivin 9 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan kuuluvat velvoitteet myöhässä; väärästä ajoituksesta huolimatta tämä muutos on myös saanut komission peruuttamaan kaksi ensimmäistä kanneperustettaan.
III
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
11 Säädös, jota Italian tasavalta ei komission mukaan ole täytäntöönpannut, on selkeä ja täsmällinen. Direktiivin 9 artiklan 3 kohdassa myönnetään työntekijöille oikeus saada käyttöönsä kyseiseen työhön sopivat, erityiset korjaavat apuneuvot, jos tässä säännöksessä mainituissa kohdissa tarkoitettujen tutkimusten tulokset osoittavat sen olevan tarpeen, ja jos tavanomaisia korjaavia apuneuvoja ei voida käyttää.
12 Komissio väittää, että vuoden 1994 asetukseen nro 626 ei sisälly säännöstä, jossa taattaisiin työntekijöille tämä oikeus. Komissio myöntää, että 55 §:n 5 momentissa asetetaan työnantajalle velvollisuus huolehtia näiden erityisten apuneuvojen hankkimisesta aiheutuneista kustannuksista, mutta tämä ei sen mukaan riitä määrittelemään sitä edellytystä, jonka täyttyessä työntekijällä on oikeus tällaisiin apuneuvoihin.
13 Italian hallitus on valinnut puolustukselleen kaksi erillistä linjaa, vaikka molemmissa tapauksissa se tulkitseekin kyseessä olevaa asetusta johdonmukaisesti.
14 Vastineessaan Italian hallitus väittää ensin, että asetuksen 55 §:ää on tulkittava yhdessä saman säädöksen 41 §:n ja sitä seuraavien pykälien kanssa, joissa säädetään työntekijöiden ja työnantajan velvollisuuksista ja oikeuksista, jotka koskevat siinä 30 päivänä marraskuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/656/ETY(13) tarkoitettuja henkilönsuojaimia, jonka soveltamisala on erilainen ja paljon laajempi kuin sen direktiivin, josta nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on kyse.
15 Komissio määrittelee tämän väitteen aivan oikein tarpeettomaksi, koska direktiivissä 89/656/ETY tarkoitettujen henkilönsuojainten tarkoitus on ehkäistä työntekijöiden terveydelle aiheutuvia haittoja(14) ja koska tässä asiassa kyseessä olevien erityisten korjaavien apuneuvojen tarkoitus on tuoda apua tilanteisiin, joissa asianmukaisista lääketieteellisistä tutkimuksista on käynyt ilmi todellinen ja jo tunnettu vaara työntekijän terveydelle.
16 Toisin sanoen työnantajalle asetettu velvollisuus antaa työntekijöiden käyttöön henkilönsuojaimia(15) ei takaa työntekijöille direktiivin 9 artiklan 3 kohdassa myönnetyn sen oikeuden tunnustamista, joka näyttöpäätteitä käyttävien työntekijöiden tapauksessa edellyttää, että heidän käyttöönsä annetaan erityisiä korjaavia apuneuvoja jos tavalliset henkilönsuojaimet ovat riittämättömiä.
17 Puolustuksensa heikkoudesta epäilemättäkin tietoisena Italian tasavalta, joka vastauskirjelmässään esittää uudelleen väitteen, jonka se esitti hallinnollisen menettelyn(16) aikana, mutta jonka se hylkäsi vastineessaan, väittää, että asetuksen 55 §:n eri momenttien johdonmukaisesta tulkinnasta seuraa, kun niitä tulkitaan yhdessä 16 §:n kanssa, että Italian tasavalta on saattanut direktiivin 9 artiklan 3 kohdan asianmukaisesti osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
18 Katson, että jäsenvaltio on tältä osin väärässä. Direktiivin 9 artiklan järjestelmä on selkeä. Näyttöpäätteillä työskentelevillä työntekijöillä on oikeus päästä lääkärin suorittamiin silmien ja näön tarkastuksiin ja tarpeen vaatiessa silmälääkärin tarkastuksiin. Työntekijöillä on oikeus saada maksutta käyttöönsä erityisiä korjaavia apuneuvoja, jos niiden tarve käy ilmi näiden tarkastusten tuloksista ja jos tavallisia korjaavia apuneuvoja ei voida käyttää.
19 Vaikka 55 §:n uusimmasta versiosta, kun sitä tulkitaan yhdessä 16 §:n kanssa, voidaan päätellä, että näyttöpäätteillä työskentelevien työntekijöiden on käytävä lääkärintarkastuksissa sekä erityistutkimuksissa ja silmälääkärin tarkastuksissa ennen työtehtäviinsä siirtämistä ja sen jälkeen säännöllisin väliajoin, siinä ei myönnetä työntekijöille oikeutta saada missään vaiheessa käyttöönsä erityisiä korjaavia apuneuvoja silloin, kun niiden tarpeellisuus käy ilmi näiden tutkimusten tuloksista. On totta, että kyseisen pykälän 5 momentissa säädetään, että työnantajan on huolehdittava näiden apuneuvojen käyttöönotosta aiheutuvista kustannuksista, mutta tällä säännöllä ei ole sitä vaikutusta, että työntekijöille myönnetään ehdoton oikeus saada käyttöönsä nämä apuneuvot silloin, kun lääkäri on suoritettujen tutkimusten perusteella määrännyt ne käytettäväksi.
20 Toisin sanoen Italian lainsäädännön mukaan työnantaja huolehtii erityisten korjaavien apuneuvojen käyttöönotosta, mutta siinä ei säädetä, kuten direktiivin 9 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että työntekijöillä on oikeus saada käyttöönsä nämä apuneuvot jos niiden tarve on käynyt ilmi lääkärintarkastusten tuloksista eli jos lääkäri on ne määrännyt.
21 Työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojaamisen kaltaisella alalla, joka liittyy läheisesti elin- ja työolojen kehittämisen tavoitteeseen, jonka täytäntöönpanemiseen yhteisön lainsäätäjä on sitoutunut asettamalla yhteisön toimielimille ja jäsenvaltioille täsmällisiä tavoitteita,(17) kansallisten oikeusjärjestysten mukauttamisen tämän tavoitteen saavuttamiseksi perustamissopimuksesta ja johdetusta oikeudesta johtuviin velvoitteisiin on oltava selkeää ja ehdotonta. Kuten nyt käsiteltävänä olevassa asiassa, silloin kun kyseessä on direktiivi, jossa säädetään vähimmäismäärä, johon jäsenvaltioiden lainsäädännöissä on päästävä, täytäntöönpanon on tapahduttava siten, että vähäisintäkään epäselvyyttä ei pääse syntymään siitä, että direktiivissä määritellyt oikeudet ja velvollisuudet on tosiasiallisesti saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä.(18) EY 10 artiklaan vaikuttavassa lojaalin yhteistyön periaatteessa edellytetään, että direktiivit saatetaan riittävän tarkasti osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
22 Edellä todetun perusteella totean, että Italian tasavalta on syyllistynyt siihen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämiseen, josta sitä syytetään siten, että kanne on hyväksyttävä.
IV
Oikeudenkäyntikulut
23 Työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan nojalla vastaajana oleva jäsenvaltio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.(19) Komissio on vastauskirjelmässään luopunut kahdesta niistä kolmesta perusteesta, joihin sen kanne perustui. Tämä luopuminen ei kuitenkaan muuta millään tavoin tilannetta, joka on tutkittava, jotta oikeudenkäyntikuluista voitaisiin päättää. Italian tasavalta, joka on noudattanut sille kuuluvia velvoitteita vain osittain ja viiveellä, on toiminnallaan pakottanut komission nostamaan EY 226 artiklan 2 kohdan mukaisen kanteen. Tästä seuraa, että kyseisen jäsenvaltion on vastattava oikeudenkäyntikuluista.
V
Ratkaisuehdotus
24 Ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin
1) ottaa huomioon sen, että komissio on luopunut kahdesta ensimmäisestä kanneperusteestaan
2) toteaa, että Italian tasavalta on jättänyt noudattamatta turvallisuutta ja terveyttä varten näyttöpäätetyölle asetettavista vähimmäisvaatimuksista (viides direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 29 päivänä toukokuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/270/ETY 9 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska sen oikeusjärjestyksessä ei määritellä edellytyksiä, joiden mukaan asianomaisille työntekijöille on toimitettava erityisiä korjaavia apuneuvoja tiettyjä toimia varten
3) velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) - Turvallisuutta ja terveyttä varten näyttöpäätetyölle asetettavista vähimmäisvaatimuksista annettu direktiivi (viides direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 156, s. 14).
(2) - Aluksi komission väitteissä pyrittiin siihen, että todetaan, että jäsenvaltio ei ole noudattanut direktiivin 9 artiklan kolmea ensimmäistä kohtaa; vastineessa annettujen tietojen valossa komissio luopui kuitenkin jatkamasta menettelyä 1 ja 2 kohdan osalta ja pysyttelee kanteessaan siltä osin kuin on kyse 3 kohdasta.
(3) - ETY:n perustamissopimuksen 118 a artikla lisättiin sopimukseen yhtenäisasiakirjalla 1.7.1987. Siitä tuli (muutettuna) EY:n perustamissopimuksen 118 a artikla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantulon jälkeen. EY:n perustamissopimuksen 117-120 artikla on korvattu EY 136-143 artiklalla. Erityisemmin 118 a artiklan määräykset on tällä hetkellä sisällytetty EY 137 artiklan 1, 2 ja 5 kohtaan. Kyseisen määräyksen normatiiviseen kehitykseen liittyen voidaan viitata julkisasiamies Saggion asiassa Dietrich (asia C-11/99, tuomio 6.7.2000, Kok. 2000, s. I-5589) esittämään ratkaisuehdotukseen.
(4) - Ks. ratkaisuehdotuksen 17 kohta, jonka esitin asiassa X (yhdistetyt asiat C-74/95 ja C-129/95, tuomio 12.12.1996, Kok. 1996, s. I-6609).
(5) - EYVL L 183, s. 1. Ks. edellisessä alaviitteessä mainitun ratkaisuehdotuksen 18 kohta.
(6) - Direktiivissä tarkoitetaan työntekijällä henkilöä, joka tavallisesti käyttää näyttöpäätettä merkittävänä osana normaalia työtään (2 artiklan c alakohta).
(7) - Työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä annettujen direktiivien 89/391/ETY, 89/654/ETY, 89/655/ETY, 89/656/ETY, 90/269/ETY, 90/270/ETY, 90/394/ETY ja 90/679/ETY täytäntöönpanoa varten annettu asetus (decreto legislativo) (Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana (jäljempänä GURI), tavallinen täydennysosa nro 265, 12.11.1994, s. 3).
(8) - Sellaisena kuin se on annettu 19.3.1996 annetun asetuksen (decreto legislativo) nro 242
19 §:n 3 momentissa (GURI, tavallinen täydennysosa nro 104, 6.5.1996, s. 5).
(9) - Vapaa käännös.
(10) - GURI, tavallinen täydennysosa nro 16, 20.1.2001, s. 1.
(11) - 16 §:ssä, jonka otsikko on "Terveysvalvonnan sisältö", säädetään seuraavaa:
"1.Terveysvalvonta suoritetaan voimassaolevassa lainsäädännössä säädetyissä tapauksissa.
2.Asianomainen lääkäri suorittaa 1 momentissa tarkoitetun valvonnan, johon kuuluu:
a)ennaltaehkäiseviä tutkimuksia, joilla pyritään toteamaan, ettei työntekijällä ole esteitä työhön, johon hänet on tarkoitettu, jotta voidaan arvioida työntekijän soveltuvuus suorittamaan hänelle annettava erityinen tehtävä
b) kausittaisia tutkimuksia, joilla pyritään tarkkailemaan työntekijän terveydentilaa ja määrittelemään hänen soveltuvuutensa kyseessä olevaan erityiseen tehtävään.
3. Tutkimuksiin, joihin 2 momentissa viitataan, kuuluu kliinisiä ja biologisia tutkimuksia ja ne riskeihin liittyvät diagnoosit, jotka pätevyyden suorittanut lääkäri on arvioinut tarpeellisiksi." (vapaa käännös).
(12) - Vapaa käännös.
(13) - Työntekijöiden työpaikalla käyttämille henkilönsuojaimille turvallisuutta ja terveyttä varten asetettavista vähimmäisvaatimuksista annettu direktiivi (kolmas direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 393, s. 18).
(14) - Ks. 2 artiklan 1 kohta.
(15) - Vuoden 1994 asetuksen nro 626
43 §:n 3 momentti.
(16) - Ks. 29.10.1998 päivätty kirje (kannekirjelmän liite II).
(17) - Ks. EY 136 ja EY 137 artikla.
(18) - Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan direktiivin täytäntöönpano edellyttää, että kansallisessa oikeudessa taataan se, että kansallinen hallinto täytäntöönpanee direktiivin kokonaisuudessaan, että tästä oikeudesta johtuva oikeudellinen tilanne on riittävän täsmällinen ja selvä ja että oikeudensaajat ovat tietoisia kaikista oikeuksistaan [ks. mm. asiassa 29/84, komissio v. Saksa, 23.5.1985 annettu tuomio (Kok. 1985, s. 1661, Kok. Ep. VIII, s. 231, 23 kohta), asiassa C-365/93, komissio v. Kreikka, 23.3.1995 annettu tuomio (Kok. 1995, s. I-499, 9 kohta) ja asiassa C-144/99, komissio v. Alankomaat, 10.5.2001 annettu tuomio (Kok. 2001, s. I-3541, 17 kohta)].
(19) - Kodifioitu versio, EYVL 2001, C 34, s. 1.