62009CC0203_HU
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. A tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18–i 86/653/EGK tanácsi irányelv(2) egyik legfontosabb rendelkezése, hogy az ilyen ügynökök javára és megbízóik terhére az ügynöki szerződés megszűnését követően kártalanítás (a továbbiakban: vevőkör miatti kártalanítás) megfizetését írja elő.
2. Az irányelv 18. cikkének a) pontja ugyanakkor úgy rendelkezik, hogy az ilyen kártalanítás nem fizethető ki „ha a megbízó a kereskedelmi ügynöknek felróható olyan magatartás miatt szüntette meg az ügynöki szerződést, amely az ügynöki szerződés azonnali megszüntetését alapozta volna meg a nemzeti jog szerint”.
3. A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem révén első alkalommal nyílik lehetőség arra, hogy a Bíróság értelmezze ezt a rendelkezést, és különösen, hogy megállapítsa, hogy a vevőkör miatti kártalanításhoz való jog kizárásának feltétele lehet‑e egyrészről a kereskedelmi ügynöknek a szerződés azonnali megszüntetését megalapozó kötelezettségszegése, másrészről a megbízónak az ügynöki szerződés megszüntetésére irányuló döntése közötti okozati összefüggés fennállása.
4. Ez az előzetes döntéshozatal iránti kérelem előterjesztésére sajátos ügyben került sor, mivel az alapügy tényállásából kiderül, hogy a kereskedelmi ügynöknek felrótt kötelezettségszegés a felmondási idő letelte előtt, a megbízónak az ügynöki szerződés megszüntetésére irányuló döntése után valósult meg, és hogy ez utóbbi csak a szerződés tényleges megszűnése után szerzett arról tudomást.
5. A jelen indítványomban azt a javaslatot teszem, hogy a Bíróság az irányelv 18. cikke a) pontjának rendszertani és célkutató értelmezését alkalmazza, és a kérdést előterjesztő bíróságnak azt a válasz adja, mely szerint ezt a rendelkezést úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes ha az olyan kereskedelmi ügynöktől, akinek szerződését megszüntették, megvonják a vevőkör miatti kártalanítást, ha a megbízó az ügynöki szerződés megszűnését követően megállapítja, hogy a szerződés hatálya idején olyan kötelezettségszegés történt, amely indokolhatja e szerződés azonnali hatályú megszüntetését, de nem az volt e megszüntetés oka, mivel arról a megbízó csak az említett szerződés megszűnését követően szerzett tudomást.
I – Jogi háttér
A – Az uniós jog
6. Az irányelv 1. cikkének (2) bekezdése értelmében:
„Ezen irányelv alkalmazásában kereskedelmi ügynök az önálló vállalkozóként működő közvetítő, aki folyamatos felhatalmazással rendelkezik arra, hogy más javára (a továbbiakban: »megbízó«) áruk eladására vagy vételére tárgyalásokat folytasson, vagy arra, hogy a megbízó javára és annak nevében ilyen ügyletekre tárgyalásokat folytasson, és azokat megkösse.”
7. Az irányelv 3. cikke az alábbiak szerint határozza meg a kereskedelmi ügynök kötelezettségeit:
„(1) Tevékenységének kifejtése során a kereskedelmi ügynök köteles gondoskodni a megbízó érdekeinek érvényesítéséről, valamint megfelelő gondossággal és jóhiszeműen eljárni.
(2) A kereskedelmi ügynök köteles különösen:
a) megfelelő erőfeszítéseket tenni a tárgyalások folytatására, – és adott esetben – megkötni az ügyletet, amellyel megbízták;
b) a rendelkezésére álló valamennyi szükséges információról a megbízót tájékoztatni;
c) a megbízó ésszerű utasításainak eleget tenni.”
8. Az irányelv 15. cikkének (1) bekezdése szerint „[a] határozatlan időre kötött ügynöki szerződést bármelyik fél felmondással megszüntetheti”. Ugyanakkor az irányelv 16. cikke alapján:
„Ezen irányelv semmilyen részében nem befolyásolja a tagállamok jogának alkalmazását, ha a tagállamok akként rendelkeznek, hogy az ügynöki szerződés azonnali hatállyal megszűnik:
a) az egyik fél kötelezettségei teljesítésének teljes vagy részbeni elmulasztása miatt;
b) ha rendkívüli körülmények merülnek fel.”
9. Másrészről az irányelv 17. cikkének (1) bekezdése és 17. cikke (2) bekezdésének a) pontja így rendelkezik:
„(1) A tagállamok kötelesek megtenni a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a kereskedelmi ügynök az ügynöki szerződés megszűnése után a (2) bekezdés rendelkezéseivel összhangban kártalanítást kapjon, vagy a (3) bekezdés rendelkezéseivel összhangban kárát megtérítsék.
(2) a)	A kereskedelmi ügynök akkor és olyan mértékben jogosult kártalanításra, ha:
– a megbízónak új vevőket szerzett, vagy a már meglévő vevőkkel az üzlet nagyságrendjét jelentős mértékben növelte és a megbízó az e vevőkkel folytatott üzletből továbbra is jelentős haszonra tesz szert,
és
– ezen kártalanítás kifizetése, figyelembe véve az eset összes körülményeit, méltányos, különös tekintettel arra a jutalékra, amelytől a kereskedelmi ügynök az ilyen vevőkkel kötött üzletekkel kapcsolatban esett el. […]”
10. Az irányelv 18. cikke szerint:
„A 17. cikkben említett kártalanítás vagy kártérítés nem fizethető ki:
a) ha a megbízó a kereskedelmi ügynöknek felróható olyan magatartás miatt szüntette meg az ügynöki szerződést, amely az ügynöki szerződés azonnali megszüntetését alapozta volna meg a nemzeti jog szerint;
[…]”
11. Végezetül, az irányelv 19. cikkének megfelelően:
„A felek a 17. és a 18. cikk rendelkezéseitől a kereskedelmi ügynök hátrányára az ügynöki szerződés lejárta előtt nem térhetnek el.”
B – A nemzeti jog
12. A német kereskedelmi törvénykönyv (Handelsgesetzbuch, a továbbiakban: HGB) 89a. §‑a értelmében:
„(1) Komoly indokkal bármelyik fél azonnali hatállyal megszüntetheti a szerződést. Ez a jog nem zárható ki és nem korlátozható. […]”
13. A HGB 89b. §‑a ülteti át a német jogba az irányelv 17–19. cikkét. Ezen cikk az alapügy tényállása megvalósulásának idején a következőképpen szólt:
„(1) Az ügynöki szerződés megszűnését követően a kereskedelmi ügynök a megbízótól akkor és olyan mértékben jogosult méltányos kártalanítást követelni, ha:
1. a megbízónak a kereskedelmi ügynök által megszerzett vevőkkel kötött ügyletekből az ügynöki szerződés megszűnését követően is jelentős haszna származik,
2. a kereskedelmi ügynök a szerződés megszűnése miatt olyan jutaléktól esik el, amely őt a szerződés további fennállása esetén az általa szerzett vevőkkel megkötött vagy a jövőben megkötendő ügyletek alapján megillette volna, és
3. a kártalanítás fizetése az eset összes körülményeit figyelembe véve méltányos.
[…]
(3) Ez a kártalanítás nem jár, ha
1. a kereskedelmi ügynök szüntette meg a szerződést, kivéve, ha e megszüntetést a megbízó magatartása alapozta meg, vagy a kereskedelmi ügynöktől életkora, vagy betegsége miatt tevékenységének folytatása nem várható el, vagy
2. a megbízó szüntette meg a szerződést, és a megszüntetéshez a kereskedelmi ügynöknek felróható magatartás miatti fontos ok állt fenn […]”
14. A Bundesgerichtshofnak (Németország) az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban hivatkozott állandó ítélkezési gyakorlata alapján a HGB 89b. §‑a szerinti, kereskedelmi ügynöknek járó, vevőkör miatti kártalanításra vonatkozó szabályok megfelelően alkalmazandók a felperes és az alperes közötti olyan forgalmazási szerződésre, mint amilyen az alapügyben szerepel. A HGB 89b. §‑a (3) bekezdése 2. pontjának szövege nem követeli meg azt, hogy a megbízó azonnali hatállyal szüntesse meg a kereskedelmi ügynökkel fennálló szerződéses kapcsolatot ez utóbbi felróható magatartása miatt. Elegendő, ha a szerződés azonnali hatályú megszüntetésének igazolására alkalmas fontos ok objektív módon a szerződés megszüntetésére irányuló döntés időpontjában áll fenn. Abban az esetben, ha a kereskedelmi ügynök a szerződés megszűnése előtt követ el azonnali hatályú megszüntetést megalapozó felróható kötelezettségszegést, a Bundesgerichtshof ítélkezési gyakorlata a szerződést felmondási idő mellett megszüntető megbízót is feljogosítja arra, hogy újra, azonnali hatállyal megszüntesse a szerződést, ha a kötelezettségszegésről a felmondási idő letelte előtt tudomást szerez, vagy arra, hogy e kötelezettségszegésre hivatkozva mentesüljön bármilyen, vevőkör miatti kártalanítási kötelezettség alól, amennyiben a kötelezettségszegésről csak a szerződés megszűnése után szerzett tudomást.
II – Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
15. A Volvo Car Germany GmbH (a gyártó, a továbbiakban: Volvo Car) és az Autohof Weidensdorf GmbH (a kereskedő, a továbbiakban: AHW) között 1993‑ban forgalmazási szerződés jött létre. Ezzel egy időben az AHW ügyvezetői ugyanezen cég egyik volt ügyvezetőjével együtt üzemeltették az Autovermietung Weidensdorf GbR‑t (a továbbiakban: AVW). Az AVW egy másik társaság közreműködésével üzleti viszonyt épített ki a Volvo Carral, amelyet az új Volvo gépjárművek értékesítése során nyújtott kivételes árengedményről szóló, „nagy tételben vásárló ügyfelekről szóló keretmegállapodás” szabályozott. E keretmegállapodásnak megfelelően az AVW a megállapodásban foglalt árengedmények igénybevételével vásárolt gépjárműveket az AHW‑tól. Az AHW ezért jutalékot kapott a Volvo Cartól a kereskedőknek nyújtott jutalékok általános feltételei alapján.
16. Az 1997. március 6‑án kelt levelében a Volvo Car bejelentette az AHW‑nak, hogy 1999. március 31‑i hatállyal megszünteti a forgalmazási szerződést.
17. Az 1998. áprilistól 1999. júliusig tartó időszakban az AVW 28, az AHW‑tól vásárolt gépjárművet idő előtt továbbértékesített (16 esetben 1999. március 31. előtt), ezzel nem tartották be a nagy tételben vásárló ügyfeleknek szánt keretmegállapodást, amely szerint a nagy tételben vásárló ügyfelek legalább hat hónapig kötelesek megtartani a gépjárműveket. Amint az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kiderül, a Volvo Car állítása, mely szerint csak a forgalmazási szerződés megszűnése után szerzett e tényekről tudomást, a felülvizsgálati eljárásban igaznak bizonyult.
18. Mivel az AHW úgy vélte, hogy a HGB 89b. §‑a alkalmazható a forgalmazási szerződésre, vevőkör miatti kártalanítási igényt, valamint jóváírási értesítéseken alapuló pénzbeli követelést érvényesít a Volvo Carral szemben. A Volvo Car szerint a HGB 89b. §‑a (3) bekezdés 2. pontja kizárja a vevőkör miatti kártalanítást az AHW számára, mivel ez utóbbi jogosulatlanul szerezte meg a jutalékokat, hiszen az AVW‑vel összejátszva nem tartotta tiszteletben a szerződésben vállalt legrövidebb megtartási időt. Az AHW ezen, szerződéses kötelezettségeinek megszegése a forgalmazási szerződés Volvo Car részéről történő azonnali hatályú megszüntetését indokolta volna, ha ez utóbbi e szerződés megszűnése előtt tudomást szerzett volna a kötelezettségszegésről.
19. A Landgericht helyt adott az AHW kereseti kérelmeinek, a vevőkör miatti kártalanítási igény tekintetében 181 159,46 euró értékben, a számlákat illetően pedig a teljes összeg erejéig, mindkét kereseti kérelem esetében kamatokkal együtt.
20. Az Oberlandesgericht a Volvo Car fellebbezése nyomán részben megváltoztatta az elsőfokú ítéletet a vevőkör miatti kártalanítás és a jóváírási értesítések összege tekintetében. Ez a bíróság úgy ítélte meg, hogy a HGB 89b. §‑a (1) bekezdésének analógia útján való alkalmazása alapján az AHW a Volvo Carral szemben jogosult vevőkör miatti kártalanításra. Az Oberlandesgericht arra a következtetésre jutott, hogy a HGB 89b. §‑a (3) bekezdésének 2. pontját az irányelv 18. cikke a) pontjával összhangban kell értelmezni. Ebből következően e bíróság szerint ahhoz, hogy a kereskedelmi ügynök ne legyen jogosult a vevőkör miatti kártalanításra, a megbízó szerződés megszüntetésére irányuló döntésének fontos okon kell alapulnia. Az Oberlandesgericht szerint ilyen okozati összefüggés hiányában a gépjárművek idő előtti továbbértékesítésének konkrét körülményeit és annak a kérdésnek a jelentőségét, hogy a Volvo Car már korábban tudomással bírt‑e erről, csak azon kérdés elbírálásakor kell vizsgálni, hogy a HGB 89b. §‑a (1) bekezdésének 3. pontja értelmében méltányos‑e a kártalanítási igény.
21. A Volvo Car az Oberlandesgericht ítéletével ellen felülvizsgálati kérelmet nyújtott be.
22. Mivel a Bundesgerichtshof úgy ítélte meg, hogy a jogvita elbírálása az irányelv 18. cikke a) pontjának értelmezésétől függ, úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1) Úgy kell‑e értelmezni az [irányelv] 18. cikkének a) pontját, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a kereskedelmi ügynök a megbízó rendes felmondása esetén sem jogosult kártalanításra akkor, ha a rendes felmondás időpontjában ugyan fennállt az ügynöki szerződés azonnali hatályú megszüntetését megalapozó, a kereskedelmi ügynöknek felróható magatartás miatti fontos ok, a megszüntetés azonban nem ezen alapult?
2) Amennyiben az ilyen nemzeti szabályozás az irányelvvel összeegyeztethető, ellentétes‑e az irányelv 18. cikkének a) pontjával a kártalanításból való kizárásról szóló nemzeti szabályozás megfelelő alkalmazása abban az esetben, ha az azonnali hatályú megszüntetést megalapozó, a kereskedelmi ügynöknek felróható magatartás miatti fontos ok csak a rendes felmondás közlése után merül fel, és a megbízó csak az szerződés megszűnését követően szerez r óla tudomást, így már nincs lehetősége a szerződés azonnali hatályú megszüntetésére a kereskedelmi ügynöknek felróható magatartásra hivatkozással?”
23. A Volvo Car, a német kormány és az Európai Közösségek Bizottsága írásbeli észrevételeket terjesztett elő. Ezenkívül az AHW, a német kormány és a Bizottság szóbeli előadásának Bíróság általi meghallgatására a 2010. május 6‑án tartott tárgyaláson került sor.
III – Elemzés
24. A Bundesgerichtshof által a Bírósághoz intézett mindkét kérdés az irányelv 18. cikke a) pontjának értelmezésére vonatkozik, amely főszabályként kizárja a kereskedelmi ügynököt megillető vevőkör miatti kártalanítást az ügynöki szerződés olyan megszűnése esetén, ahol „a megbízó a kereskedelmi ügynöknek felróható olyan magatartás miatt szüntette meg az ügynöki szerződést, amely az ügynöki szerződés azonnali megszüntetését alapozta volna meg a nemzeti jog szerint”.
25. Az első kérdés lényegében annak meghatározására irányul, hogy ezt a rendelkezést úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint azt a kereskedelmi ügynököt, akinek szerződését megszüntették, nem illeti meg a vevőkör miatti kártalanítás, ha a megbízó olyan kötelezettségszegést ró fel vele szemben, amely ugyan már e szerződés megszüntetésének időpontjában is fennállt, de a megszüntetés nem ezen alapult.
26. A második kérdés az elsőre adott nemleges válasz esetében lényegében arra irányul, hogy az irányelv 18. cikkének a) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes a kereskedelmi ügynök kizárása a vevőkör miatti kártalanításból abban az esetben is, ha ezen ügynök kötelezettségszegésére csak a megbízó megszüntetésre irányuló döntése után került sor, és a megbízó csak a szerződés megszűnését követően szerzett róla tudomást.
A – A Bíróságnak az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre való válaszadással kapcsolatos hatásköréről
27. A részletes elemzés előtt két olyan akadályt kell előzetesen megemlíteni, amely Bíróságnak a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelemre vonatkozó állásfoglalással kapcsolatos hatáskörét érinti.
28. A Volvo Car által kiemelt első akadály abból áll, hogy a Bíróság nem rendelkezik hatáskörrel az előzetes döntéshozatal iránti kérelemben feltett kérdések megválaszolására, mivel az értelmezni kért irányelv a kereskedelmi ügynökök és megbízóik közötti kapcsolatokra vonatkozik, míg az alapeljárásban gyártó és kereskedő áll egymással szemben.
29. E tekintetben megjegyzem, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kiderül, hogy a német jogban a kereskedelmi ügynöknek járó, vevőkör miatti kártalanításra vonatkozó védelmi rendelkezéseket a kereskedőkre is alkalmazni kell. A HGB 89b. §‑a szerinti, a kereskedelmi ügynöknek járó, vevőkör miatti kártalanítási igényre vonatkozó rendelkezések megfelelően alkalmazandók tehát az olyan forgalmazási szerződésekre is, mint amely a Volvo Car és az AHW között létrejött. A Bundesgerichtshof állandó ítélkezési gyakorlata szerint ennek feltétele a kereskedő bevonása a gyártó vagy a szállító értékesítési szervezetébe, és a kereskedő azon kötelezettsége, hogy átadja a gyártónak vagy szállítónak a vevőkörét, így az a szerződés megszűnésekor azonnal és minden további nélkül élhet a vevőkörből eredő előnyökkel. Márpedig e feltételek fennállását és a német jogban a kereskedő kereskedelmi ügynökhöz való hasonlítását az alapeljárásban nem vonták kétségbe.
30. Véleményem szerint ilyen esetben a Bíróság rendelkezik hatáskörrel a feltett kérdések megválaszolására. Amint ugyanis azt a Bíróság visszatérően megállapítja, a közte és a nemzeti bíróságok közötti – az EUMSZ 267. cikkel létrehozott – együttműködés keretében egyedül az ügyben eljáró nemzeti bíróság feladata, hogy az ügy sajátosságaira figyelemmel megítélje mind az előzetes döntéshozatalnak az ítéletének meghozatala szempontjából való szükségességét, mind pedig a Bíróság elé terjesztendő kérdések jelentőségét. A Bíróság csak akkor utasíthatja el a nemzeti bíróság által előterjesztett kérdést, ha nyilvánvaló, hogy az uniós jog kért értelmezése nem függ össze az alapeljárás tárgyával vagy céljával, illetve ha a kérdés általános vagy elméleti jellegű(3) . Következésképpen ha a nemzeti bíróságok által feltett kérdések uniós jogi rendelkezés értelmezésére vonatkoznak, a Bíróság főszabály szerint köteles határozatot hozni. Ugyanis sem az EUMSZ 267. cikk értelméből, sem az e cikkel létrehozott eljárás céljából nem következik, hogy a Szerződés alkotói ki akarták zárni a Bíróság hatásköréből az uniós rendelkezésekre vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelmeket abban a sajátságos esetben, amikor a tagállam tisztán belső jogviszonyára alkalmazandó szabályok meghatározása érdekében e tagállam nemzeti joga e rendelkezés tartalmára utal(4) . A Bíróság szerint ugyanis, amikor egy belső jogszabály a tisztán belső jogviszonyokra adott megoldásaiban összhangban van az uniós joggal – főleg annak érdekében, hogy elkerüljék a külföldi állampolgárokkal szembeni megkülönböztetést, illetve a verseny esetleges torzulását – egyértelmű közösségi érdek, hogy a jövőbeli eltérő értelmezések megakadályozása érdekében egységesen értelmezzék az uniós jogból vett rendelkezéseket vagy fogalmakat, függetlenül attól, hogy milyen körülmények között alkalmazzák őket(5) .
31. A Bizottság által felhozott, a Bíróság hatáskörével kapcsolatos második akadály kizárólag az első kérdéssel kapcsolatos, amely – tekintve, hogy olyan esetre vonatkozik, amikor a kereskedelmi ügynök kötelezettségszegése fennállt az ügynöki szerződés megszüntetésének időpontjában, de nem volt annak oka – az alapügy tényállásától eltérő helyzetet érint, és ezáltal elméleti jellegű. Megállapítható ugyanis, hogy az AHW‑nak felrótt kötelezettségszegés a Volvo Carnak a szerződés megszüntetésére irányuló döntését követően valósult meg, így csak a második kérdés egyezik meg pontosan az alapügy tényállásával. Ezért úgy tűnhet, hogy a Bíróságnak válaszában kizárólag erre a második kérdésre kellene összpontosítania.
32. Mégsem ezt az utat javaslom a Bíróságnak. Túlzónak tűnik ugyanis az a kijelentés, hogy az első kérdés nyilvánvalóan semmilyen összefüggésben nem áll az alapügy tényállásával vagy tárgyával. Az a helyzet, melyen ez a kérdés alapul, valóban nem egyezik meg teljes mértékben az alapügy tényállásával. Ugyanakkor a szóban forgó kérdés az irányelv 18. cikke a) pontjának értelmezésére vonatkozó alapproblémára helyezi a hangsúlyt, amely meghatározó az alapeljárás megoldása, vagyis a kereskedelmi ügynöknek az ügynöki szerződés azonnali hatályú megszüntetését megalapozó kötelezettségszegése, és e szerződésnek a – kereskedelmi ügynök vevőkör miatti kártalanítástól való megfosztása érdekében történő – megszüntetésére vonatkozó megbízói döntés közötti okozati összefüggés fennállása szempontjából.
33. Másrészről a két kérdés szorosan összefügg, és kiegészíti egymást, az előzetes kérdést előterjesztő bíróság szemében az első a második előfeltétele. Javaslom a Bíróságnak azt is, hogy a kérdést előterjesztő bíróság számára adandó válasz teljessége és ezzel egy időben az irányelv 18. cikkének a) bekezdésére vonatkozó egységes értelmezés biztosítása érdekében a két kérdést kapcsolja össze.
34. A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelmet tehát, véleményem szerint, elsősorban arra a kérdésre irányulónak kell tekinteni, mely szerint úgy kell‑e értelmezni az irányelv 18. cikkének a) pontját, hogy azzal ellentétes, ha az olyan kereskedelmi ügynöktől, akinek szerződését megszüntették, megvonják a vevőkör miatti kártalanítást, ha a megbízó az ügynöki szerződés megszűnését követően megállapítja, hogy a szerződés hatálya idején olyan kötelezettségszegés történt, amely indokolhatja e szerződés azonnali hatályú megszüntetését, de nem az volt e megszüntetés oka.
B – Az ügy érdeméről
35. Amint azt a Bundesgerichtshof előzetes döntéshozatalra utaló határozatában előadja, az irányelv 18. cikke a) pontjának és a HGB 89b. §‑a (3) bekezdése 2. pontjának szövegét összehasonlítva megállapítható, hogy az irányelv szűkebbre szabja a kereskedelmi ügynöknek járó, vevőkör miatti kártalanításból való kizárás feltételeit.
36. Az irányelv 18. cikke a) pontjának szövegéből kiderül ugyanis, hogy az ugyanezen irányelv 17. cikkében említett, vevőkör miatti kártalanítás nem fizethető ki „ha a megbízó a kereskedelmi ügynöknek felróható olyan magatartás miatt szüntette meg az ügynöki szerződést, amely az ügynöki szerződés azonnali megszüntetését alapozta volna meg a nemzeti jog szerint”(6) . A „miatt” kötőszó az ügynöknek a szerződés azonnali hatályú megszüntetését megalapozó kötelezettségszegése és a megbízónak a szerződés megszüntetésére irányuló döntése közötti okozati összefüggés gondolatát fejezi ki.
37. Ha megmaradnánk az irányelv 18. cikke a) pontjának szó szerinti értelmezésénél, akkor az a rendelkezésnek a kereskedelmi ügynököt leginkább védelmező értelmezésének alkalmazásához vezethetne, és a kérdést előterjesztő bíróság kérdésére azt válaszolhatnánk, hogy az említett rendelkezést úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes ha az olyan kereskedelmi ügynöktől, akinek szerződését megszüntették, megvonják a vevőkör miatti kártalanítást, ha a megbízó utólag olyan kötelezettségszegés fennállását állapítja meg, amely a megszüntetésnek nem volt oka.
38. Ugyanakkor az irányelv 18. cikkének a) pontja véleményem szerint nem elég világos ahhoz, hogy szó szerinti értelmezésével megelégedhetnénk. Ez a szöveg ugyanis nem egyértelmű abban a kérdésben, hogy a vevőkör miatti kártalanításból való kizárás szempontjából vajon a kereskedelmi ügynöknek az ügynöki szerződés azonnali hatályú megszüntetését megalapozó kötelezettségszegése és a megbízónak a szerződés megszüntetésére irányuló döntése közötti okozati összefüggés fennállása a meghatározó, vagy alapvetően az, hogy a kereskedelmi ügynöknek az ügynöki szerződés azonnali hatályú megszüntetését megalapozó kötelezettségszegése e szerződés fennállása alatt valósult meg. Ezért ennek a rendelkezésnek az értelmezését álláspontom szerint az irányelv rendszerére és céljára figyelemmel kell értelmezni(7) .
39. Először is, az irányelv rendszerével kapcsolatban úgy vélem, hogy az irányelv 18. cikkének a) pontját nem lehet elszigetelten értelmezni, hanem ugyanezen irányelv 3. cikkével és 16. cikkének a) pontjával összefüggésben kell vizsgálni mindezen rendelkezések koherenciájának és hatékony érvényesülésének biztosítása érdekében.
40. E tekintetben emlékeztetek arra, hogy a kereskedelmi ügynöknek az irányelv 3. cikke értelmében számos kötelezettségnek kell eleget tennie. Így a kereskedelmi ügynök köteles megbízását elvégezni és erről tájékoztatást adni(8) .
41. A kereskedelmi ügynöknek a megbízásának elvégzésére irányuló kötelezettsége három irányú, azaz az ügynök köteles eleget tenni a megbízó utasításainak, gondosan és jóhiszeműen eljárni.
42. A megbízó utasításainak betartásával kapcsolatban meg kell állapítani, hogy bár a kereskedelmi ügynök önálló kereskedőként általában nagy szabadsággal bír a megbízása teljesítésében(9), köteles betartani a megbízása egyes elemeire vonatkozó utasításokat, amelyeket adott esetben a megbízójától kap, például az ügyfelekkel megkötendő szerződések rendelkezéseivel kapcsolatban.
43. Másfelől a kereskedelmi ügynöknek gondosan kell eljárnia megbízása ellátása során, vagyis szerződését „megfelelő szakértelemmel” köteles teljesíteni. Nem teljesíti e kötelezettséget például akkor, ha nem látogatja a vevőkörét, nem eléggé tevékeny, időben vagy térben kiegyensúlyozatlan a reklámtevékenysége vagy szervezeti felépítése nem megfelelő.
44. Végül, a kereskedelmi ügynök köteles jóhiszeműen eljárni a megbízójával szemben. Ennek megfelelően köteles biztosítani a megbízó üzleti stratégiájára vonatkozó információk bizalmas kezelését, és a megbízó jóváhagyása nélkül nem vállalhatja el annak versenytársát jelentő cég képviseletét.
45. A kereskedelmi ügynök a megbízás teljesítésére irányuló kötelezettsége mellett köteles erről tájékoztatni a megbízóját. Ez a kötelezettség abból áll, hogy tájékoztatnia kell a megbízóját a feladata ellátásának eredményeiről, és át kell adnia részére valamennyi rendelkezésére álló információt. Például, a kereskedelmi ügynöknek valamennyi, a piacon fennálló helyzetre vonatkozó hasznos tájékoztatást meg kell adnia, különösen azokat, amelyek az e piacon működő versenytárakkal kapcsolatosak.
46. Ezen kötelezettségek megszegése természetesen hátrányos jogkövetkezményeket von maga után.
47. Így az irányelv 16. cikkének a) pontja lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy olyan rendelkezéseket tartsanak fenn vagy fogadjanak el, amelyek ezen kötelezettségek részben vagy egészen történő megsértése esetére lehetővé teszik a szerződés azonnali hatályú megszüntetését, míg főszabály szerint a megbízó – az irányelv 15. cikke értelmében – köteles tiszteletben tartani a felmondási időt.
48. Ugyanilyen, nemzeti jogszabály alapján a szerződés azonnali hatályú megszüntetését igazoló kötelezettségszegés az is, amely az irányelv 18. cikkének a) pontja alapján mentesíti a megbízót a kereskedelmi ügynököt megillető, vevőkör miatti kártalanítás megfizetése alól.
49. E rendelkezés abból a gondolatból indul ki, hogy a kereskedelmi ügynököt csak akkor jogosult az irányelv 17. cikkének (2) bekezdésében meghatározott vevőkör miatti kártalanításra, ha az megfelel a megbízó érdekeinek. Ez a jogosultság tehát csak akkor áll fenn, ha a kereskedelmi ügynök nem cselekedett a megbízó érdekeivel szemben. Amennyiben azonban a kereskedelmi ügynök az irányelv 3. cikkében felsorolt kötelezettségeit megszegve a megbízó érdekeivel szemben járt el, és így megsértette a megbízóhoz fűződő bizalmi kapcsolatát, nem érdemes többé erre a védelemre. Ebben az esetben nem kötelezhető a megbízó arra, hogy a kereskedelmi ügynök számára vevőkör miatti kártalanítást fizessen, amelynek célja, hogy az ezen ügynök által a kötelezettségeinek megfelelően, a vevőköre kiépítésére tett erőfeszítéseket ellentételezze. Annak eldöntésére tehát, hogy fennáll‑e a vevőkör miatti kártalanításhoz való jog, nem csak azt kell tudni, hogy a kereskedelmi ügynök megfelelt‑e az ilyen kártalanítás megítéléséhez szükséges, az irányelv 17. cikke (2) bekezdésének a) pontjában előírt feltételeknek, hanem azt is, hogy az ezen irányelv 3. cikke szerinti kötelezettségeit tiszteletben tartva teljesítette–e a megbízatását.
50. Ugyanakkor, ha a vevőkör miatti kártalanítás célja a megbízó jogalap nélküli gazdagodásának megelőzése – mivel ez azon nyereség ellensúlyozását szolgálja, amelyre a megbízó a kereskedelmi ügynök által a szerződés fennállása alatt végzett tevékenység következtében a szerződés megszűnése után is szert tesz, és amelyből az ügynök már nem részesedik –, akkor ezen kártalanítás kizárása ezzel párhuzamosan a felróható magatartást tanúsító kereskedelmi ügynök jogalap nélküli gazdagodását akadályozza meg. Ha az olyan ügynök, akinek kötelezettségszegése megállapítható, jogosult lenne a vevőkör miatti kártalanításra, az jogsértésből eredő gazdagodáshoz vezetne, ami minden bizonnyal nem volt az uniós jogalkotó szándéka az irányelv 18. cikke a) pontjának elfogadásakor. Ebben az értelemben ez a rendelkezés a megbízó érdekeit védi, mivel megelőzi többek között a kereskedelmi ügynök jogsértésből eredő gazdagodását.
51. Az említett rendelkezés szövegéből kiderül, hogy a vevőkör miatti kártalanítás elvesztésének egyik alapvető feltétele az, hogy a kereskedelmi ügynöknek felrótt kötelezettségszegés a szerződéses jogviszony fennállása alatt valósuljon meg. Véleményem szerint nincs jelentősége annak, hogy a kötelezettségszegés a megbízónak a szerződés ezen kötelezettségszegéstől eltérő okból történő megszüntetésére irányuló döntése előtt vagy után valósult meg(10) . Úgy vélem, hogy a rendes felmondást követő felmondási idő alatt elkövetett kötelezettségszegés – mint az alapeljárásban is – elvileg indokolhatja a vevőkör miatti kártalanítás kizárását, amennyiben a kereskedelmi ügynök olyan szerződéses kötelezettségét szeg meg, amely a szerződés tényleges megszűnésének időpontjáig fennállt.
52. Az irányelv 18. cikkének a) pontjában foglalt másik feltétel az, hogy a kereskedelmi ügynöknek felrótt kötelezettségszegés olyan legyen, amely a nemzeti jog alapján megalapozhatja a szerződés azonnali megszüntetését, amelyből arra következtetésre lehet jutni, hogy kellő súlyosságú kötelezettségszegésnek kell fennállnia. A HGB 89b. §‑a (3) bekezdésének 2. pontja „a megszüntetéshez szükséges, a kereskedelmi ügynöknek felróható magatartásával összefüggő fontos okra” hivatkozik. Összehasonlításképpen, a francia jog a kereskedelmi ügynök súlyos kötelezettségszegését követeli meg, mint például tisztességtelen verseny jellegű cselekvések, a megbízóra vonatkozó sérelmes kijelentések, bűncselekmény megvalósítása, a kapott utasítások súlyos figyelmen kívül hagyása, vagy a titoktartási kötelezettség súlyos megszegése.
53. Összességében véleményem szerint az irányelv 3. cikkével és a 16. cikkének a) pontjával összefüggésben értelmezett 18. cikkének a) pontjából következik, hogy a vevőkör miatti kártalanítást főszabályként nem kell a megbízónak megfizetnie, amennyiben a kereskedelmi ügynök a szerződéses jogviszony fennállása alatt olyan kötelezettségszegést valósított meg, amely a nemzeti jog alapján megalapozhatja a szerződés azonnali megszüntetését, és amelyről a megbízó csak a szerződés megszűnése után szerzett tudomást.
54. Véleményem szerint az a követelmény, mely szerint a kereskedelmi ügynök kötelezettségszegésének a megbízó által a szerződés azonnali hatályú megszüntetésére vonatkozóan hozott döntés előtt kell megvalósulnia, és e kötelezettségszegésnek a megszüntetés okául kell szolgálnia, nem egyeztethető össze a kereskedelmi ügynök által megvalósított felróható magatartás szankcionálásának szükségességével, amint az kiderül az irányelv 3. cikkének, a 16. cikke a) bekezdésének és a 18. cikke a) bekezdésének együttes értelmezéséből.
55. Az ilyen feltétel következtében különböző bánásmódban részesülhetne az a kereskedelmi ügynök, aki kötelezettségszegését nem tudta eltitkolni, és így azt a megbízó a szerződés megszűnése előtt felfedezte, és az az ügynök, akinek pedig ez sikerült, és így kötelezettségszegését a megbízó csak a szerződés megszűnése után fedezte fel. Míg az előbbi ügynököt, amellett, hogy szerződése azonnali hatállyal szűnt meg, hanem a vevőkör miatti kártalanítás sem illeti meg, addig a másik ügynök, amelynek szerződését nem azonnali hatállyal szüntetik meg, a vevőkör miatti kártalanításhoz való jogát sem veszíti el hátrányos jogkövetkezményként.
56. Az ilyen eltérő bánásmód jogsértésre bátoríthat, és megfoszthatja hatékony érvényesülésétől az irányelv 3. cikkét, sőt nem kívánt hatást eredményezhet.
57. Amint arra a kérdést előterjesztő bíróság rámutatott az alapeljárás tárgyát képező jogvita vonatkozásában, ha a megbízó rendes felmondással szünteti meg az ügynöki szerződést, és csupán a szerződés megszűnése után szerez tudomást a kereskedelmi ügynök azonnali hatályú megszüntetést megalapozó felróható magatartásáról, így nem állt módjában e magatartás miatt megszüntetni a szerződést, a kereskedelmi ügynök nem érdemel több védelmet, mint amikor a megbízó a magatartásáról a szerződés fennállása alatt szerez tudomást és így ténylegesen ezen magatartásra alapozva bontja fel a szerződéses jogviszonyt. Az irányelv 18. cikkének a) pontja döntően azért írja elő a kártalanításból való kizárást, mert a kereskedelmi ügynöknek a fennálló ügynöki szerződés ideje alatt megvalósult, azonnali hatályú megszüntetést igazoló kötelezettségszegés róható fel. Az ilyen, kártalanításból való kötelező kizárás nem függhet attól, hogy a kereskedelmi ügynöknek sikerül‑e a szerződés megszűnéséig titokban tartania a kötelezettségszegést. Azt a kereskedelmi ügynököt ugyanis, akinek ez sikerül, éppolyan kevéssé kell védelemben részesíteni, mint azt, akinek a kötelezettségszegését időben felderítik.
58. A kérdést előterjesztő bíróság által kifejtett azon véleményt is osztom, mely szerint figyelemmel kell lenni arra is, hogy éppen az ügynöki szerződés megbízó általi rendes felmondása után állhat fenn annak a veszélye, hogy a kereskedelmi ügynök neki felróható olyan magatartás tanúsítása mellett használja fel jogosulatlan előnyök szerzésére az ügynöki szerződés megszűnéséig még fennmaradó időt, amelyről a megbízó nem szerez tudomást az ügynöki szerződés megszűnéséig, amelyek azonban, ha korábban tudomást szerzett volna róluk, okot adtak volna számára a szerződés fontos ok miatti megszüntetésére. Az ilyen, a szerződés fennállása, és különösen a felmondási idő alatt tanúsított felróható magatartás elkerülése érdekében a megbízó számára lehetővé kell tenni, hogy bármely időpontban megkövetelhesse a kereskedelmi ügynöktől az irányelv 3. cikkében felsorolt kötelezettségek teljesítését, és kitérhessen a vevőkör miatti kártalanítás megfizetése elől, ha az ilyen magatartást a szerződés megszűnése után fedezi fel.
59. Következésképpen arra az álláspontra jutottam, hogy az irányelv 18. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha az olyan kereskedelmi ügynöktől, akinek szerződését megszüntették, megvonják a vevőkör miatti kártalanítást, ha a megbízó az ügynöki szerződés megszűnését követően megállapítja, hogy a szerződés hatálya idején olyan kötelezettségszegés történt, amely indokolhatja e szerződés azonnali hatályú megszüntetését, de nem az volt e megszüntetés oka, mivel arról a megbízó csak az említett szerződés megszűnését követően szerzett tudomást.
60. Az irányelv 18. cikke a) pontjának ezen értelmezését alátámasztják az irányelvben meghatározott célkitűzések.
61. Az irányelv kétségkívül a rendelkezései szerint kereskedelmi ügynöknek minősülő személyek védelmére irányul(11) . Különösen ezen irányelv 17–19. cikkének célja a kereskedelmi ügynök védelme a szerződés megszűnése után, így az e célból megalkotott, kártalanításra vonatkozó szabályokat kötelező jellegű irányelv vezette be(12) .
62. Ugyanakkor a kereskedelmi ügynökök védelme nem az irányelv egyetlen célja. Amint az a második preambulumbekezdéséből kitűnik, az irányelv által előírt harmonizációs intézkedések többek között a kereskedelmi ügynöki szakmai tevékenység gyakorlását gátló akadályok elhárítására, a versenyfeltételek Unión belüli egységesítésére és a kereskedelmi ügyletek biztonságának növelésére irányul(13) . Az irányelv 17–19. cikkében foglalt szabályozásnak tehát az a célja, hogy a kereskedelmi ügynökök csoportjának védelmén keresztül a letelepedést és a közös piacon kialakuló torzulásmentes versenyt védje(14) . Végül, amint az irányelv harmadik preambulumbekezdéséből kiderül, annak az is célja, hogy a kereskedelmi képviseletről szóló tagállami jogszabályok közelítésével megkönnyítse a tagállamok közötti áruforgalmat(15) .
63. Úgy vélem, hogy ezek a célkitűzések, különösen az, amelyik a közös piacon kialakuló torzulásmentes verseny biztosítására irányul, veszélybe kerülnének, ha az irányelv 18. cikkének a) pontját úgy kellene értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a kereskedelmi ügynök olyan felróható magatartása, mint amilyet az AHW‑nak tulajdonítanak, megalapozhatja a vevőkör miatti kártalanítás kizárását. Elengedhetetlennek tűnik ugyanis, hogy az uniós jogalkotónak a versenyfeltételek egységesítésére irányuló szándéka szilárd alapokon valósuljon meg, kizárva az olyan joghézagot keletkeztető értelmezést, mely a gátlástalan kereskedelmi ügynököket csalárd magatartásra bátoríthatja, különösen az ügynöki szerződés megszűnését megelőző felmondási idő alatt.
64. Gondolatmenetem lezárása előtt az alábbi megállapításokat teszem.
65. Választ kell adni ugyanis a kérdést előterjesztő bíróságnak a német jogtudomány egy részében elismert azon érvére, mely szerint még a HGB 89b. §‑a (3) bekezdése 2. pontjának és az irányelv 18. cikke a) pontjának megszorító értelmezése esetén is figyelembe vehető a kereskedelmi ügynök felróható magatartása, amikor a bíróság azt vizsgálja, hogy a vevőkör miatti kártalanítás méltányos‑e a HGB 89b. §‑a (1) bekezdésének 3. pontja és az irányelv 17. cikke (2) bekezdése a) pontjának második albekezdése értelmében.
66. Emlékeztetek arra, hogy ez utóbbi rendelkezés értelmében a kereskedelmi ügynök akkor és olyan mértékben jogosult vevőkör miatti kártalanításra, ha „ezen kártalanítás kifizetése, figyelembe véve az eset összes körülményeit, méltányos”. Így a méltányosság vizsgálata a bíróság rendelkezésére álló biztonsági szelep funkciójával bír, a vevőkör miatti kártalanítás összegének beállítása érdekében, figyelembe véve a konkrét eset egyedi körülményeit, sőt esetlegesen határesetekben minden, vevőkör miatti kártalanítás kizárása érdekében(16)
67. Bár a méltányosság vizsgálatának keretében a nemzeti bíróságok széleskörű mérlegelési jogkörrel bírnak, ugyanakkor ez nem egyenértékű az olyan szabályozással, amely kötelezően kizárja a vevőkör miatti kártalanítást a kereskedelmi ügynök olyan kötelezettségszegése esetében, amely a nemzeti jogszabályok alapján megalapozza a szerződés azonnali hatályú megszüntetését. A méltányosság vizsgálata tehát véleményem szerint nem helyettesítheti a vevőkör miatti kártalanításnak az irányelv 18. cikke a) pontjában előírt kötelező jellegű kizárását(17) .
68. Pontosabban, a tagállamok választhatnak az irányelv 17. cikkének (2) bekezdésében foglalt, vevőkör miatti kártalanítási szabály és az említett 17. cikk (3) bekezdésében foglalt kártérítés között. Ugyanakkor megjegyzem, hogy ez utóbbi rendelkezés egyáltalán nem hivatkozik a méltányosságra, így a kereskedelmi ügynök felróható magatartásának a méltányosság vizsgálatában való figyelembevételét előtérbe helyező megoldás semmi esetre sem lesz releváns azon tagállamok számára, amelyek a kártérítési rendszert választották. Az ilyen megoldás tehát nem lehet általános alternatívája az irányelv 18. cikkének (2) bekezdésében szabályozott, vevőkör miatti kártalanítás kötelező kizárásának.
69. Ezzel szemben annak a megoldásnak az alkalmazása, amely megfosztja a kereskedelmi ügynököt az őt megillető vevőkör miatt kártalanítástól, ha a szerződés fennállása alatt a szerződés azonnali hatályú megszüntetésének alapjául szolgáló felróható magatartást tanúsít, függetlenül attól, hogy a tagállam melyik változatot választotta, hasonló mérlegelési jogkörrel ruházza fel a nemzeti bíróságot, mivel ez utóbbi az egyetlen, aki hatáskörrel rendelkezik az ilyen jogsértés súlyának értékelésére. Így abban az esetben, ha a megbízó a szerződés megszűnése előtt szerez tudomást a jogsértésről, de tűri azt, nem kizárt, hogy a megbízó részéről a kereskedelmi ügynök felé megfogalmazott kifogás vagy felszólítás elmulasztása hatással lehet ezen ügynök vevőkör miatti kártalanításhoz való jogára. Az ilyen esetben ugyanis az irányelv 3. cikke, a 16. cikkének a) pontja és a 18. cikkének a) pontja alapján feltételezhető, hogy – tekintettel a megbízó által tanúsított türelemre, amikor nem modja fel azonnali hatállyal a szerződést – a kereskedelmi ügynök kötelezettségszegése valószínűleg nem olyan súlyos, amely megalapozza az őt megillető, vevőkör miatti kártalanítás kizárását.
IV – Végkövetkeztetések
70. A fenti megfontolásokra tekintettel azt indítványozom, hogy a Bíróság az Bundesgerichtshof előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdéseire a következő választ adja:
„A tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18‑i 86/653/EGK irányelv 18. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha a kereskedelmi ügynöktől, akinek szerződését megszüntették, megvonják a vevőkör miatti kártalanítást, ha a megbízó az ügynöki szerződés megszűnését követően megállapítja, hogy a szerződés hatálya idején olyan kötelezettségszegés történt, amely indokolhatja e szerződés azonnali hatályú megszüntetését, de nem az volt e megszüntetés oka, mivel arról a megbízó csak az említett szerződés megszűnését követően szerzett tudomást.”
(1) .
(2)  –	HL L 382., 17. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 177. o., a továbbiakban: irányelv.
(3)  –	Ugyanezen irányelv vonatkozásában lásd többek között a C‑3/04. sz. Poseidon Chartering ügyben 2006. március 16‑án hozott ítélet (EBHT 2006., I‑2505. o.) 14. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(4)  –	Ugyanott, 15. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(5)  –	Ugyanott, 16. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(6)  –	Kiemelés tőlem. Hasonló megfogalmazás található az Unió más hivatalos nyelveiben, például angolul („because of default attributable to the commercial agent”); németül („wegen eines schuldhaften Verhaltens des Handelsvertreters”); olaszul („per un’inadempienza imputabile all’agente commerciale”) és spanyolul („por un incumplimiento imputable al agente comercial»”.
(7)  –	Lásd ezzel kapcsolatban a C‑348/07. sz. Semen‑ügyben 2009. március 26‑án hozott ítélet (EBHT 2009., I‑2341. o.) 13. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(8)  –	Lásd Pétel, P., „Agents commerciaux”, Jurisclasseur commercial,
fascicule 331..
(9)  –	Lásd az irányelv 1. cikkének (2) bekezdését.
(10)  –	Ezzel kapcsolatban emlékeztetek arra, hogy az irányelv 15. cikk (1) bekezdése szerint „[a] határozatlan időre kötött ügynöki szerződést bármelyik fél felmondással megszüntetheti”.
(11)  –	A C‑215/97. sz. Bellone‑ügyben 1998. április 30‑án hozott ítélet (EBHT 1998., I‑2191. o.) 13. pontja.
(12)  –	A C‑381/98. sz. Ingmar‑ügyben 2000. november 9‑én hozott ítélet (EBHT 2000., I‑9305. o.) 21. pontja.
(13)  –	Ugyanott, 23. pont.
(14)  –	Ugyanott, 24. pont.
(15)  –	A C‑465/04. sz., Honyvem Informazioni Commerciali ügyben 2006. március 23‑án hozott ítélet (EBHT 2006., I‑2879. o.) 19. pontja.
(16)  –	Itt átveszem Poiares Maduro főtanácsnok által a fent hivatkozott Honyvem Informazioni Commerciali ügyben ismertetett indítvány 47. pontjában a méltányossági vizsgálat leírásához használt kifejezéseket.
(17)  –	Lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Ingmar‑ügyben hozott ítélet 21. és 22. pontját.