A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE (negyedik tanács)
2013. november 28.(*)
„Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A vitaminaqua közösségi ábrás védjegy bejelentése – VITAMINWATER korábbi nemzeti szóvédjegyek – GLACEAU vitamin water korábbi közösségi ábrás védjegy – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”
A T‑410/12. sz. ügyben,
a Vitaminaqua Ltd (székhelye: London [Egyesült Királyság], képviseli: Krajnyák A. ügyvéd)
felperesnek
a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselik: Németh J. és D. Walicka, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen,
a másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtt:
az Energy Brands Inc. (székhelye: Whitestone [Amerikai Egyesült Államok], képviselik: S. Malynicz barrister, D. Stone és L. Ritchie solicitors),
az OHIM első fellebbezési tanácsának az Energy Brands Inc. és a Vitaminaqua Ltd közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. június 26‑án hozott határozata (R 997/2011–1. sz. ügy) ellen benyújtott keresete tárgyában,
A TÖRVÉNYSZÉK (negyedik tanács),
tagjai: I. Labucka, elnökként eljáró bíró, M. Prek és M. van der Woude (előadó) bírák,
hivatalvezető: K. Andová tanácsos,
tekintettel a Törvényszék Hivatalához 2012. szeptember 6‑án benyújtott keresetlevélre,
tekintettel az OHIM‑nak a Törvényszék Hivatalához benyújtott 2013. január 30‑i válaszbeadványára,
tekintettel a beavatkozónak a Törvényszék Hivatalához 2013. január 18‑án benyújtott válaszbeadványára,
tekintettel arra, hogy a tanács két tagjának akadályoztatása miatt a tanács kiegészítése céljából két másik bírót jelöltek ki,
a 2013. szeptember 24‑i tárgyalást követően,
meghozta a következő
Ítéletet
A jogvita előzményei
1        2009. június 3‑án a felperes Vitaminaqua Ltd a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.) alapján közösségi védjegy lajstromozása iránti kérelmet nyújtott be a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalhoz (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM).
2        A lajstromoztatni kívánt védjegy az alábbi ábrás megjelölés volt:
3        A védjegybejelentést a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított, 1957. június 15‑i Nizzai Megállapodás szerinti 5., 30. és 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában tették, amelyek ezen osztályok tekintetében az alábbi leírásnak felelnek meg:
–        5. osztály: „Gyógyszerészeti és állatgyógyászati készítmények; egészségügyi készítmények gyógyászati használatra; gyógyászati használathoz adaptált diétás anyagok; bébiételek; tapaszok, kötszeranyagok; fogtömő anyagok és fogászati mintázóanyagok; fertőtlenítőszerek; kártékony állatok irtására szolgáló készítmények; gombaölő szerek (fungicidek), gyomirtó szerek (herbicidek)”;
–        30. osztály: „Kávé, tea, kakaó; cukor, rizs, tápióka, szágó, kávépótló szerek; lisztek és más gabonakészítmények; kenyér, péksütemények és cukrászsütemények; fagylaltok; méz, melaszszirup; élesztő, sütőporok; só; mustár; ecet, fűszeres mártások; fűszerek; jég”;
–        32. osztály: „Sörök; ásványvizek és szénsavas vizek és egyéb alkoholmentes italok; gyümölcsitalok és gyümölcslevek; szörpök és más készítmények italokhoz”.
4        A közösségi védjegybejelentést a Közösségi Védjegyértesítő 2009. december 21‑i, 64/2009. számában hirdették meg.
5        2010. március 19‑én a beavatkozó, az Energy Brands Inc., a 207/2009 rendelet 41. cikke alapján felszólalást terjesztett elő a bejelentett védjegy lajstromozásával szemben, a fenti 3. pontban felsorolt valamennyi áru tekintetében.
6        A felszólalás alátámasztásaként hivatkozott korábbi védjegyek a következők voltak:
–        a Portugáliában az 5. osztályba tartozó „egészségügyi készítmények gyógyászati használatra; tapaszok, kötszeranyagok; fogtömő anyagok és fogászati mintázóanyagok; fertőtlenítőszerek; kártékony állatok irtására szolgáló készítmények; gombaölő szerek (fungicidek), gyomirtó szerek (herbicidek)”, valamint a 30. osztályba tartozó „kávé, cukor, rizs, tápióka, szágó, lisztek és más gabonakészítmények, kenyér, péksütemények és cukrászsütemények, fagylaltok; méz, melaszszirup; élesztő, sütőporok; só; mustár; ecet, fűszeres mártások; fűszerek; jég” tekintetében 432 174. számon lajstromozott VITAMINWATER nemzeti szóvédjegy;
–        a Spanyolországban a 32. osztályba tartozó „ásványvizek, szénsavas vizek és egyéb alkoholmentes italok; palackozott víz, alkoholmentes ízesített ivóvíz, beleértve az aromák hozzáadásával készülő ásványvizeket és ivóvizet, és az ezen italok készítéséhez használt termékeket is” tekintetében 2 714 126. számon lajstromozott VITAMINWATER nemzeti szóvédjegy;
–        a Franciaországban a 32. osztályba tartozó „italok készítéséhez használt termékek” tekintetében 3 431 977. számon lajstromozott, VITAMINWATER nemzeti szóvédjegy;
–        az Egyesült Királyságban a 32. osztályba tartozó „alkoholmentes italok, ízesített ivóvíz” tekintetében 2 324 471. számon lajstromozott GLACÉAU vitaminwater GLACÉAU vitaminwater nutrient enhanced water GLACÉAU vitaminwater alábbi nemzeti ábrás védjegy:
–        a 32. osztályba tartozó „alkoholmentes italok, ízesített ivóvíz” tekintetében 3 064 061. számon lajstromozott GLACEAU vitamin water alábbi közösségi ábrás védjegy:
–        a 32. osztályba tartozó „szénsavmentes és szénsavas ásványvizek és egyéb alkoholmentes italok; palackozott víz; alkoholmentes ízesített víz, ideértve az ízesített forrásvizet és ivóvizet is; italok készítésére szolgáló alaptermékek” tekintetében 5 187 216. számon lajstromozott alábbi közösségi térbeli védjegy:
–        az Olaszországban a 32. osztályba tartozó „szénsavmentes és szénsavas ásványvizek és egyéb alkoholmentes italok; palackozott víz; alkoholmentes ízesített víz, ideértve az ízesített forrásvizet és ivóvizet is; italok készítésére szolgáló alaptermékek” tekintetében 1 208 924. számon lajstromozott nemzeti szóvédjegy.
7        A felszólalás alapjául hivatkozott okok a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 8. cikke (5) bekezdésében foglalt okok voltak.
8        2011. március 29‑én a felszólalási osztály a felszólalást teljes egészében elutasította (a továbbiakban: a felszólalási osztály határozata).
9        2011. május 10‑én a beavatkozó a 207/2009 rendelet 58–64. cikke alapján fellebbezést nyújtott be az OHIM‑hoz a felszólalási osztály határozatával szemben.
10      2012. június 26‑i határozatával (a továbbiakban: megtámadott határozat) az OHIM első fellebbezési tanácsa a beavatkozó fellebbezésének helyt adott, a felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezte, és a lajstromozás iránti kérelmet a bejelentett védjegy és a VITAMINWATER korábbi portugál, spanyol és francia szóvédjegyek, a GLACÉAU vitaminwater nutrient enhanced water GLACÉAU vitaminwater korábbi egyesült‑királyságbeli ábrás védjegy, valamint a GLACEAU vitamin water korábbi közösségi ábrás védjegy között a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében fennálló összetéveszthetőség miatt teljes egészében elutasította.
A felek kérelmei
11      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        változtassa meg a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az elutasította az érintett közösségi védjegy lajstromozása iránti kérelmet;
–        rendelje el a bejelentett közösségi védjegy lajstromozását;
–        a beavatkozót kötelezze a költségek viselésére.
12      Az OHIM azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        utasítsa el a keresetet;
–        a felperest kötelezze a költségek viselésére.
13      A beavatkozó azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        utasítsa el a keresetet;
–        a felperest kötelezze saját költségeinek és a beavatkozó költségeinek viselésére.
A jogkérdésről
A –  A felperes második kereseti kérelmének elfogadhatóságáról
14      Második kereseti kérelmével a felperes azt kéri, hogy a Törvényszék lajstromozza a bejelentett közösségi védjegyet.
15      Az OHIM a fenti kereseti kérelem elfogadhatatlanságára alapított elfogadhatatlansági kifogásra hivatkozik, mivel az említett kereseti kérelem arra irányul, hogy a Törvényszék utasítsa az OHIM‑ot a bejelentett védjegy lajstromozására a szóban forgó valamennyi áru tekintetében.
16      Ez a kereseti kérelem kétféleképpen értelmezhető. Egyrészről fel lehet úgy fogni, mint amely arra irányul, hogy a Törvényszék kötelezze az OHIM‑ot a bejelentett védjegy lajstromozására. Márpedig az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a 207/2009 rendelet 65. cikkének (6) bekezdése értelmében az OHIM köteles megtenni az uniós bíróság ítéletének végrehajtásához szükséges intézkedéseket. Ennélfogva a Törvényszék nem utasíthatja az OHIM‑ot. Az utóbbinak kell ugyanis a Törvényszék ítéletének rendelkező részéből és indokolásából levonni a következtetéseket (a Törvényszék T‑331/99. sz., Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld kontra OHIM [Giroform] ügyben 2001. január 31‑én hozott ítéletének [EBHT 2001., II‑433. o.] 33. pontja, a T‑164/03. sz., Ampafrance kontra OHIM – Johnson & Johnson [monBeBé] ügyben 2005. április 21‑én hozott ítéletének [EBHT 2005., II‑1401. o.] 24. pontja és a T‑35/04. sz., Athinaiki Oikogeniaki Artopoiia kontra OHIM – Ferrero [FERRÓ] ügyben 2006. március 15‑én hozott ítéletének [EBHT 2006., II‑785. o.] 15. pontja).
17      A felperes második kereseti kérelmét másrészről úgy is fel lehet fogni, mint amely arra irányul, hogy a Törvényszék a 207/2009 rendelet 65. cikkének (3) bekezdése értelmében változtassa meg a megtámadott határozatot oly módon, hogy elfogadja azt a határozatot, amelyet a 207/2009 rendelet rendelkezéseinek megfelelően a fellebbezési tanácsnak kellett volna meghoznia. Márpedig az OHIM‑nak az e tárgyban hatáskörrel rendelkező szervezeti egységei nem hoznak a közösségi védjegy lajstromozásának megállapítására olyan formális határozatot, amely fellebbezés tárgya lehet. Következésképpen a fellebbezési tanács a közösségi védjegy lajstromozására irányuló kérelemre vonatkozóan nem rendelkezik hatáskörrel. Ilyen körülmények között a Törvényszéknek sem feladata, hogy olyan megváltoztatási kérelemről határozzon, amelynek tárgya, hogy ilyen értelemben módosítsa a fellebbezési tanács határozatát (a Törvényszék T‑285/08. sz., Securvita kontra OHIM [Natur‑Aktien‑Index] ügyben 2009. június 30‑án hozott végzésének [EBHT 2009., II‑2171. o.] 14. és 17–23. pontja).
18      Következésképpen a felperes második kereseti kérelmét, mint elfogadhatatlant, el kell utasítani.
B –  Az ügy érdeméről
19      Elöljáróban meg kell állapítani, hogy noha a felperes első kereseti kérelme formailag a megtámadott határozat megváltoztatására irányul annyiban, amennyiben az elutasította az érintett közösségi védjegy lajstromozására irányuló kérelmet, a kereset tartalmából egyértelműen kitűnik, hogy a jelen keresettel a felperes lényegében a megtámadott határozat hatályon kívül helyezését kívánja elérni azzal az indokkal, hogy a fellebbezési tanács tévesen állapította meg az összetéveszthetőség fennállását a felszólalásban említett valamennyi áru tekintetében (lásd ebben az értelemben a Törvényszék T‑133/05. sz., Meric kontra OHIM – Arbora & Ausonia [PAM‑PIM’S BABY‑PROP] ügyben 2006. szeptember 7‑én hozott ítéletének [EBHT 2006., II‑2737. o.] 15. pontját).
20      Keresete alátámasztásául a felperes egyetlen, a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalapra hivatkozik.
21      A felperes szerint a fellebbezési tanács tévesen jutott arra a megállapításra, hogy az ütköző védjegyek között – a „vitamin” szavak azonossága, illetve az „aqua” és a „water” szavak fogalmi hasonlósága miatt – fennáll az összetévesztés veszélye. Ezen elemek, amelyek különösen a 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában leíró jellegűek, gyenge, sőt fenn sem álló megkülönböztető képességük miatt nem tekinthetők dominánsnak a megjelölések értékelése során. Ezzel szemben az ütköző védjegyek közötti eltérések lehetővé teszik az érintett vásárlóközönség számára azt, hogy azokat meg tudja különböztetni egymástól.
22      Az OHIM és a beavatkozó vitatja a felperes érveit, és továbbra is állítják, hogy a jelen ügyben fennáll az összetévesztés veszélye.
23      A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a korábbi védjegy jogosultjának felszólalása alapján a megjelölés nem részesülhet védjegyoltalomban, ha azt azon a területen, ahol a korábbi védjegy oltalom alatt áll, a fogyasztók összetéveszthetik a korábbi védjeggyel való azonossága vagy hasonlósága, valamint a védjeggyel megjelölt termékek vagy szolgáltatások azonossága vagy hasonlósága miatt. Az összetéveszthetőség magában foglalja azt az esetet is, ha a fogyasztók a megjelölést gondolati képzettársítás (asszociáció) útján kapcsolhatják a korábbi védjegyhez. Ezen túlmenően a 207/2009 rendelet 8. cikke (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében korábbi védjegy alatt minden olyan, valamely tagállamban lajstromozott védjegy értendő, amelynek bejelentési napja korábbi, mint a közösségi védjegybejelentés bejelentési napja.
24      Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint fennáll az összetévesztés veszélye, ha a vásárlóközönség azt hiheti, hogy a szóban forgó áruk vagy szolgáltatások ugyanattól a vállalkozástól, vagy gazdaságilag egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól származnak. Ugyanezen ítélkezési gyakorlat értelmében az összetéveszthetőséget átfogóan kell értékelni az alapján, hogy az érintett vásárlóközönség milyen képet alkot a megjelölésről és a szóban forgó árukról vagy szolgáltatásokról, és figyelembe kell venni valamennyi, az adott ügyre jellemző tényezőt, különösen a megjelölések és a megjelölt áruk vagy szolgáltatások hasonlósága közötti kölcsönös függőséget (lásd a Törvényszék T‑162/01. sz., Laboratorios RTB kontra OHIM – Giorgio Beverly Hills [GIORGIO BEVERLY HILLS] ügyben 2003. július 9‑én hozott ítéletének [EBHT 2003., II‑2821. o.] 30–33. pontját, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
25      A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásában az összetéveszthetőség előfeltétele, hogy az ütköző védjegyek azonosak vagy hasonlóak legyenek, és hogy a védjegybejelentésben szereplő áruk vagy szolgáltatások azonosak vagy hasonlóak legyenek. E feltételeknek együttesen kell teljesülniük (lásd a Törvényszék T‑316/07. sz., Commercy kontra OHIM – easyGroup IP Licensing [easyHotel] ügyben 2009. január 22‑én hozott ítéletének [EBHT 2009., II‑43. o.] 42. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
26      Az összetéveszthetőség átfogó értékelésénél az ütköző megjelölések vizuális, hangzásbeli vagy fogalmi hasonlóságát illetően a megjelölések által keltett összbenyomást kell alapul venni, különösen a megkülönböztető és domináns elemeik figyelembevételével. Az összetéveszthetőség átfogó értékelésénél meghatározó szerepet játszik, hogy a védjegyet hogyan érzékeli a szóban forgó áruk vagy szolgáltatások átlagos fogyasztója. E tekintetben az átlagos fogyasztó rendszerint egészében érzékeli a védjegyet, és nem vizsgálja annak egyes részleteit (lásd a Bíróság C‑334/05. P. sz., OHIM kontra Shaker ügyben 2007. június 12‑én hozott ítéletének [EBHT 2007., I‑4529. o.] 35. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
27      Két védjegy közötti hasonlóság értékelése nem korlátozódhat az összetett védjegy csupán egyik alkotóelemének figyelembevételére és annak valamely másik védjeggyel történő összehasonlítására. Ellenkezőleg: az összehasonlítást a kérdéses védjegyeket megvizsgálva kell elvégezni, mindegyiket egészében tekintve, ez azonban nem jelenti azt, hogy az összetett védjegy által az érintett fogyasztókban keltett összbenyomás szempontjából bizonyos körülmények esetén ne lehetne domináns a védjegy egy vagy több alkotóeleme (lásd a fent hivatkozott OHIM kontra Shaker ügyben hozott ítélet 41. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). A hasonlóság értékelése csak akkor végezhető el egyedül a domináns elemet alapul véve, ha a védjegy összes többi eleme elhanyagolható (a fent hivatkozott OHIM kontra Shaker ügyben hozott ítélet 42. pontja és a C‑193/06. P. sz., Nestlé kontra OHIM ügyben 2007. szeptember 20‑án hozott ítélet [az EBHT‑ban nem tették közzé] 42. pontja). Ez az eset különösen akkor fordulhat elő, amikor ez az alkotóelem képes meghatározni azt a képet, amelyet az érintett vásárlóközönség fel tud idézni a védjegyről, és így a védjegy többi alkotóelemének szerepe elhanyagolható a védjegy által keltett összbenyomásban (a fent hivatkozott Nestlé kontra OHIM ügyben hozott ítélet 43. pontja).
28      A fenti elvekre figyelemmel kell a felperes érveit megvizsgálni.
29      E vizsgálat megkezdése előtt meg kell jegyezni, hogy a fellebbezési tanács megalapozottan állapította meg a megtámadott határozat 15. pontjában, hogy az érintett vásárlóközönség valamennyi érintett terület és valamennyi szóban forgó áruosztály vonatkozásában a feltételezetten szokásosan tájékozott, ésszerűen figyelmes és körültekintő, átlagos fogyasztóknak felel meg, kivéve az 5. osztályba tartozó „fogtömő anyagok” esetében, ahol a fogászati szakembereket kell számításba venni. A felperes e megállapításokat egyébiránt nem vitatta.
30      A felperes a fellebbezési tanács által a megtámadott határozat 16–20. pontjában elvégzett azon értékelést sem vitatta, amely szerint az érintett áruk azonosak vagy hasonlók. Ezen értékelés nem téves. E tekintetben hangsúlyozni kell, hogy jóllehet kizárólag a bejelentett védjegy jelöli meg a 32. osztályba tartozó „söröket”, ezen árukat az egyes korábbi védjegyek oltalmi körébe tartozó „alkoholmentes italokkal” azonosaknak kell tekinteni. Mivel ugyanis a bejelentett védjegy által megjelölt „sörök” alkoholtartalmúak vagy alkoholmentesek is lehetnek, részben a korábbi védjegyekkel megjelölt árukra vonatkoznak. Márpedig az állandó ítélkezési gyakorlatból következik, hogy az áruk azonosaknak tekinthetők, ha a korábbi védjegy által megjelölt áruk a védjegybejelentéssel érintett általánosabb árukategóriába tartoznak (a Törvényszék T‑388/00. sz., Institut für Lernsysteme kontra OHIM – Educational Services [ELS] ügyben 2002. október 23‑án hozott ítéletének [EBHT 2002., II‑4301. o.] 53. pontja és a fent hivatkozott PAM‑PIM’S BABY‑PROP ügyben hozott ítélet 29. pontja). A jelen ügyben a védjegy bejelentőjének lenne a feladata, hogy a lajstromozási kérelmet az „alkoholtartalmú italokra” korlátozza (lásd ebben az értelemben a Törvényszék T‑222/10. sz., ratiopharm kontra OHIM – Nycomed [ZUFAL] ügyben 2011. július 14‑én hozott ítéletének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 34. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
31      Azon álláspontja alátámasztására, hogy a jelen ügyben nem áll fenn az összetévesztés veszélye, a felperes lényegében két kifogást hoz fel.
32      Az első kifogás azon alapul, hogy a megjelölések összehasonlítása és az összetéveszthetőség vizsgálata során figyelmen kívül hagyták a „vitaminaqua” és a „vitaminwater” szóelemek gyenge megkülönböztető képességét, sőt megkülönböztető képességének hiányát.
33      A második kifogás keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az ütköző védjegyek között fennálló különbségek lehetővé teszik az érintett vásárlóközönség számára azok megkülönböztetését.
1.     A felperes által a „vitaminaqua” és a „vitaminwater” szóelemek gyenge megkülönböztető képességének vagy megkülönböztető képessége hiányának figyelmen kívül hagyására alapított első kifogásról
34      A felperes úgy véli, hogy a fellebbezési tanács nem alapíthatta álláspontját a „vitamin” szavak azonosságára és az „aqua” és „water” szóelemek fogalmi hasonlóságára az ütköző védjegyek közötti összetéveszthetőség fennállásának megállapítása érdekében. Ezek az ütköző védjegyekkel megjelölt – különösen a 32. osztályba tartozó – áruk szempontjából leíró jelleggel rendelkező szóelemek gyenge, sőt fenn sem álló megkülönböztető képességük miatt a megjelölések vizsgálata során nem tekinthetők domináns elemeknek.
35      A felperes kifogása alátámasztására három érvet terjeszt elő.
36      Elsőként tisztán jogi szempontból a megkülönböztető képességgel nem rendelkező elemekre nem lehet hivatkozni a későbbi közösségi védjegy lajstromozásával szemben. Ezen elemek ugyanis nem vehetők figyelembe a megjelölések összehasonlításánál.
37      E tekintetben az OHIM‑hoz és a beavatkozóhoz hasonlóan meg kell említeni, hogy valamely védjegy egyik elemének gyenge megkülönböztető képessége nem szükségszerűen jelenti azt, hogy azt az érintett vásárlóközönség nem fogja figyelembe venni. Nem zárható tehát ki, hogy a megjelölésben való elhelyezkedése vagy mérete miatt az ilyen elem önálló szerepet tölt be a vonatkozó védjegy által az érintett vásárlóközönségre gyakorolt összbenyomásban (lásd ebben az értelemben a Törvényszék T‑134/06. sz., Xentral kontra OHIM – Pages jaunes [PAGESJAUNES.COM] ügyben 2007. december 13‑án hozott ítéletének [EBHT 2007., II‑5213. o.] 54. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
38      Másodszor a felperes hangsúlyozza, hogy az olyan korábbi védjegy, mint a VITAMINWATER, amely a megjelölt áruk tekintetében csak leíró jellegű megjelöléseket tartalmaz, kizárólag egy szigorúan vele azonos védjegybejelentéssel szemben élvezhet oltalmat.
39      E ponton meg kell állapítani, ahogyan azt az OHIM hangsúlyozza, hogy még a gyenge megkülönböztető képességgel rendelkező korábbi védjegy esetén is fennállhat az összetévesztés veszélye, különösen a megjelölések, valamint a megjelölt áruk vagy szolgáltatások hasonlósága miatt (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott PAGESJAUNES.COM ügyben hozott ítélet 70. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). Nem szükséges tehát, hogy a bejelentett védjegy szigorúan azonos legyen a korábbi védjeggyel.
40      Ezenkívül emlékeztetni kell arra, hogy a közösségi védjegyek nemzeti védjegyekkel párhuzamos oltalmából, valamint abból eredően, hogy ez utóbbiak lajstromozása nem az OHIM hatáskörébe, bírósági felülvizsgálata pedig nem a Törvényszék hatáskörébe tartozik, a közösségi védjegybejelentéssel szembeni felszólalási eljárás keretében a nemzeti védjegyek érvényessége nem vonható kétségbe (a Bíróság C‑196/11. P. sz., Formula One Licensing kontra OHIM ügyben 2012. május 24‑én hozott ítéletének [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 40. pontja). Márpedig a felperes érvelésének elfogadása a korábbi védjegyek megkülönböztető képessége hiányának megállapításához vezethet, amely megállapítás nem egyeztethető össze sem a közösségi védjegyek nemzeti védjegyekkel párhuzamos oltalmával, sem pedig a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének ugyanezen cikk (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontjával együttesen értelmezett b) pontjával.
41      Harmadszor a felperes arra hivatkozik, hogy a „vitamin” és a „water” kifejezések az üzleti életben gyakran előforduló olyan szavak, amelyek nem állhatnak kizárólagos oltalom alatt a piacon.
42      E tekintetben a beavatkozóhoz hasonlóan rá kell mutatni, hogy az azon kérdésre adandó válasznak, hogy fennáll‑e az összetévesztés veszélye, egyrészt a jogosult védjegyével ellátott termékek, másrészt a harmadik személyek által használt megjelöléssel jelölt termékek vásárlóközönségének észlelésén kell alapulnia. Az a körülmény tehát, hogy a gazdasági szereplők részéről fennáll valamely megjelölés rendelkezésre állásának az igénye, nem képezi részét az említett releváns tényezőknek (lásd analógia útján a Bíróság C‑102/07. sz., adidas és adidas Benelux ügyben 2008. április 10‑én hozott ítéletének [EBHT 2008., I‑2439. o.] 29–31. pontját).
43      A fentiekre tekintettel a felperes által a „vitaminaqua” és a „vitaminwater” szóelemek gyenge megkülönböztető képességének, vagy megkülönböztető képessége hiányának az összetéveszthetőség vizsgálata során történő figyelmen kívül hagyására alapított első kifogást el kell utasítani.
2.     A felperesnek az ütköző védjegyek közötti különbségekre vonatkozó második kifogásáról
44      A felperes azt állítja, hogy a bejelentett védjegy és a korábbi védjegyek között fennálló különbségek lehetővé teszik az érintett vásárlóközönség számára a szóban forgó ütköző védjegyek megkülönböztetését.
45      Elöljáróban meg kell jegyezni, hogy a felperes azt állítja, hogy a bejelentett védjegy domináns elemét annak ábrás eleme alkotja. Ezen elem a „vitaminaqua” szóelem fölött elhelyezett stilizált logóból áll. A felperes szerint különösen jelentős mérete miatt ezen elem domináns a védjegy észlelése során.
46      E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy ahogyan azt az OHIM és a beavatkozó hangsúlyozza, amennyiben valamely védjegy szó‑ és ábrás elemekből is áll, főszabály szerint az előbbieket az utóbbiaknál nagyobb megkülönböztető képességgel rendelkezőnek kell tekinteni, mivel az átlagos fogyasztó könnyebben utal a szóban forgó árura az áru nevének felidézésével, mint a védjegy ábrás elemének leírásával (lásd ebben az értelemben a Törvényszék T‑104/01. sz., Oberhauser kontra OHIM – Petit Liberto [Fifties] ügyben 2002. október 23‑án hozott ítéletének [EBHT 2002., II‑4359. o.] 47. pontját és a T‑312/03. sz., Wassen International kontra OHIM – Stroschein Gesundkost [SELENIUM‑ACE] ügyben 2005. július 14‑én hozott ítélet [EBHT 2005., II‑2897. o.] 37. pontját).
47      A jelen ügyben a bejelentett védjegy ábrás eleme nem olyan különleges és eredeti elrendezésben szerepel, amely lehetővé tenné a szóelemek háttérbe szorítását. A „vitaminaqua” szóelem felett középen való elhelyezkedése azt az összbenyomást erősíti, amely másodlagos jelentőséget és tisztán díszítő jelleget tulajdonít neki (lásd analógia útján a Törvényszék T‑31/03. sz., Grupo Sada kontra OHIM – Sadia [GRUPO SADA], ügyben 2005. május 11‑én hozott ítéletének [EBHT 2005., II‑1667. o.] 57. pontját és a T‑242/07. sz., Weiler kontra OHIM – IQNet Association – The International Certification Network [Q2WEB] ügyben 2008. november 12‑én hozott ítéletének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 42. pontját).
48      Ebből következik, hogy a fellebbezési tanács azon megállapítása, amely szerint a „vitaminaqua” szóelem domináns a bejelentett védjegy észlelése során, nem téves, jóllehet ezen elem úgy tekinthető, mint amely gyenge megkülönböztető képességgel rendelkezik.
49      A korábbi védjegyeket illetően meg kell jegyezni, hogy azok eltérő áruosztályokra vonatkoznak, és az érintett területek, valamint a védjegyeket alkotó megjelölések tekintetében is különböznek. Külön‑külön kell tehát értékelni egyrészről a korábbi portugál védjegy által megjelölt, 5. és 30. osztályba tartozó árukat, és a több korábbi nemzeti és közösségi védjegy által megjelölt, 32. osztályba tartozó árukat.
a)     Az 5. és 30. osztályba tartozó árukat megjelölő korábbi védjeggyel való összehasonlítás
50      Az 5. és 30. osztályba tartozó árukat illetően a „vitaminaqua” ábrás védjegyet kell a VITAMINWATER korábbi portugál szóvédjeggyel összehasonlítani.
51      Meg kell jegyezni, hogy a felperes nem nyilatkozott kifejezetten a VITAMINWATER korábbi portugál szóvédjeggyel kapcsolatban. Annak általános állítására szorítkozott ugyanis, hogy a VITAMINWATER korábbi szóvédjegyek oltalmának terjedelme a többi (ábrás és térbeli) védjegyénél korlátozottabb, mivel az előbbiek csupán leírják a szóban forgó árukat, és ezért nem áll fenn az összetévesztés veszélye.
52      Márpedig, ahogyan a fenti 39. pontban is szerepel, még egy gyenge megkülönböztető képességgel rendelkező korábbi védjegy esetén is fennállhat az összetévesztés veszélye, különösen a megjelölések és az áruk vagy szolgáltatások hasonlósága miatt.
53      A VITAMINWATER korábbi portugál szóvédjegyet tehát össze kell hasonlítani a lajstromoztatni kért vitaminaqua ábrás védjeggyel. Ahogyan a fenti 48. pontból következik, e vizsgálat során figyelembe kell venni, hogy a „vitaminaqua” szóelem domináns a bejelentett védjegy észlelése során.
A megjelölések összehasonlításáról
54      Vizuális szempontból a fellebbezési tanács helyesen állapította meg, hogy a megjelölések bizonyos mértékű hasonlóságot mutatnak. Egyrészről a szóelem első szava, azaz a „vitamin”, azonos, a második szó, azaz egyik esetben az „aqua”, a másik esetben pedig a „water”, egyforma hosszúságú. Másrészről a szómegjelölés hossza csak egy betűben tér el, és ahogyan azt a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 26. pontjában megalapozottan kiemeli, a grafikai hasonlóságot kihangsúlyozza a két szó egymás mellé helyezése, ami nem marad észrevétlen az átlagfogyasztó számára. Ahogyan a fenti 47. pontból kitűnik, a bejelentett védjegy ábrás elemének jelenléte nem ellensúlyozza e vizuális hasonlóságot.
55      Hangzásbeli szempontból a fellebbezési tanács által a megtámadott határozat 27. pontjában kifejtettekhez hasonlóan meg kell említeni, hogy az ütköző megjelölések bizonyos fokú hasonlóságot mutatnak. A „vitaminaqua” és a „vitaminwater” szóelemek ugyanis azonos számú szótagból állnak, amellett hogy az első szó azonos. A második szóról elmondható, hogy erőteljes hasonlóságot mutat mind hosszúság tekintetében, hiszen két szótagból áll, mind pedig hangzása miatt, mivel az „a” magánhangzót mindkét esetben zárt zöngétlen mássalhangzó, azaz „t”, illetve „q” követi.
56      A fogalmi összehasonlítást illetően a fellebbezési tanács nem tévedett annak megállapítása során, hogy az ütköző védjegyek hasonlók, sőt azonosak.
57      E tekintetben el kell utasítani a felperes azon érvét, amely szerint a lajstromoztatni kért védjegy a VITAMINWATER megjelöléssel ellentétben feltűnő fantázianév, mivel két eltérő nyelvből (amelyek közül az egyik holt nyelv) származó két szóból áll, azaz a magyar „vitamin” és a latin „aqua” szóból. Ahogyan az OHIM rámutat, a „vitamin” szó számos uniós nyelvben azonos vagy közel azonos formában létezik, így az angolul „vitamin”, portugálul „vitamina”, franciául pedig „vitamine”. A latin „aqua” szót illetően elmondható, hogy azt olyan elterjedt latin kifejezés alkotja, amelyről feltételezhető, hogy a portugál fogyasztó ismeri a jelentését. Egyébiránt, ahogyan azt a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 28. pontjában megjegyzi, az „aqua” szó jelentését az érintett vásárlóközönség az „água” portugál megfelelőjéhez való közelsége miatt érteni fogja.
58      A korábbi nemzeti védjegyben szereplő „water” szó kapcsán megállapítható, hogy az az angol nyelv alapszókincséhez tartozónak tekinthető, és ezért azt még a nem angol nyelvű vásárlóközönség azon nagy része is érti, amely elegendő angol nyelvi ismeretekkel rendelkezik (lásd ebben az értelemben a Törvényszék T‑435/07. sz., New Look kontra OHIM [NEW LOOK] ügyben 2008. november 26‑án hozott ítéletének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 20. és 21. pontját, és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
59      Ahogyan azt a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 30. pontjában helyesen megjegyezte, a portugál fogyasztók jelentős része az ütköző védjegyek szóbeli elemei láttán képes a vitamin és a víz fogalmakat azonosítani. Ebből helyesen következtethetett e védjegyeknek a portugál vásárlóközönség számára fennálló, fogalmi szempontú hasonlóságára, sőt azonosságára.
60      Következésképpen a fellebbezési tanácshoz hasonlóan azt a következtetést kell levonni, hogy a VITAMINWATER szóvédjegy és a vitaminaqua ábrás védjegy bizonyos vizuális és hangzásbeli hasonlóságot, illetve fogalmi szempontból hasonlóságot, sőt azonosságot mutat.
Az összetéveszthetőségről
61      Az ütköző védjegyekkel megjelölt, 5. és 30. osztályba tartozó áruk hasonlóságára vagy azonosságára, valamint az ütköző védjegyek vizuális, hangzásbeli és fogalmi hasonlóságaira tekintettel a fellebbezési tanács megalapozottan állapította meg, hogy fennáll az összetévesztés veszélye a lajstromoztatni kért védjegy és a VITAMINWATER korábbi portugál szóvédjegy között.
b)     A 32. osztályba tartozó árukat megjelölő korábbi védjegyekkel való összehasonlítás
62      Ahogyan a fenti 6. pontból következik, a beavatkozó több korábbi nemzeti és közösségi védjegyre hivatkozott a 32. osztályba tartozó árukra vonatkozó felszólalása alátámasztására. A fellebbezési tanács az összetéveszthetőséget egyrészt a Spanyolországban és Franciaországban lajstromozott korábbi VITAMINWATER szóvédjegyek, másrészt a GLACÉAU vitaminwater GLACÉAU vitaminwater nutrient enhanced water GLACÉAU vitaminwater szóelemeket tartalmazó korábbi egyesült‑királyságbeli ábrás védjegy és a GLACEAU vitamin water korábbi közösségi ábrás védjegy tekintetében vizsgálta (lásd a fenti 10. pontot).
63      Pergazdaságossági okokból a Törvényszék a bejelentett védjegyet kizárólag két korábbi védjeggyel hasonlítja össze. Egyrészről a Franciaországban a 32. osztályba tartozó „italok készítéséhez használt készítmények” tekintetében 3 431 977. számon lajstromozott, VITAMINWATER nemzeti szóvédjegyről (lásd a fenti 6. pont, harmadik francia bekezdését), másrészről a 32. osztályba tartozó „alkoholmentes italok, ízesített ivóvíz” tekintetében 3 064 061. számon lajstromozott GLACEAU vitamin water közösségi ábrás védjegyről van szó (lásd a fenti 6. pont ötödik francia bekezdését).
64      A VITAMINWATER francia szóvédjegy és a GLACEAU vitamin water közösségi ábrás védjegy ugyanis olyan árukra vonatkozik, amelyek hasonlók a lajstromoztatni kért védjeggyel megjelölt, 32. osztályba tartozó valamennyi áruhoz – amelyek az alábbiak: „sörök; szénsavas ásványvizek és egyéb alkoholmentes italok; gyümölcsitalok és gyümölcslevek; szörpök és más készítmények italokhoz” –, vagy azonosak azokkal.
A VITAMINWATER korábbi francia szóvédjeggyel való összehasonlítás
65      A VITAMINWATER korábbi francia szóvédjegy azonos a fenti 50–61. pontban vizsgált, az 5. és 30. osztályba tartozó áruk vonatkozásában lajstromozott korábbi portugál szóvédjeggyel.
66      A Törvényszéknek a lajstromoztatni kért védjegy és a VITAMINWATER korábbi portugál szóvédjegy közötti összetéveszthetőségre vonatkozó megállapítása a VITAMINWATER korábbi francia szóvédjegyre is érvényes.
67      Először is meg kell ugyanis jegyezni, hogy az 5. és 30. osztályba tartozó árukhoz hasonlóan a bejelentett védjeggyel megjelölt, 32. osztályba tartozó áruk hasonlók a korábbi francia szóvédjeggyel megjelölt árukhoz, vagy azokkal azonosak.
68      Ezt követően vizuális és hangzásbeli szempontból a francia és a portugál vásárlóközönség észlelése hasonló.
69      Végül fogalmi szempontból a francia átlagfogyasztó szintén képes megérteni, hogy az „aqua” és a „water” szavak azt jelentik „víz”, még ha e szavak távol is állnak a francia nyelvben használt szótól. Az „aqua” szó ugyanis a francia nyelvben elterjedt, latin nyelvből kölcsönzött előtag, amely vizet jelent, és a „water” szó az angol nyelv alapszókincséhez tartozik, amelyet még a nem angol nyelvű vásárlóközönség nagy része is ismerhet (lásd a fent hivatkozott NEW LOOK ügyben hozott ítélet 20 és 21. pontját).
70      E feltételek mellett azt a következtetést kell levonni, hogy a fellebbezési tanács helyesen állapította meg a bejelentett védjegy és a VITAMINWATER korábbi francia szóvédjegy közötti összetévesztés veszélyének fennállását, anélkül hogy vizsgálnia kellett volna a beavatkozó azon érvét, amely szerint az utóbbi védjegy a franciaországi használatából eredően kiemelkedő megkülönböztető képességgel rendelkezik.
A GLACEAU vitamin water közösségi ábrás védjeggyel való összehasonlítás
71      Elsőként meg kell jegyezni, hogy amennyiben a korábbi védjegy oltalma az Unió egészére kiterjed, az ütköző védjegyeknek a szóban forgó áruk fogyasztói által történő észlelését e területen kell figyelembe venni. Emlékeztetni kell azonban arra, hogy valamely védjegy lajstromozásának megtagadásához elegendő, ha az Unió egy részében fennáll a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti viszonylagos kizáró ok (lásd ebben az értelemben a Törvényszék T‑81/03., T‑82/03. és T‑103/03. sz., Mast – Jägermeister kontra OHIM – Licorera Zacapaneca [VENADO kerettel és más védjegyek] ügyben 2006. december 14‑én hozott ítéletének [EBHT 2006., II‑5409. o.] 76. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
–       A megjelölések összehasonlításáról
72      A beavatkozó alábbiakban ábrázolt korábbi közösségi ábrás védjegye egy olyan címke, amelyen a kisbetűkkel írt, függőleges helyzetű „vitaminwater” szóelem háromszor jelenik meg minden esetben a kisméretű nagybetűkkel írt, fölötte elhelyezkedő „glacéau” szóval együtt. A „nutrient enhanced water” kifejezés is szerepel kisméretű betűkkel, magyarázó szövegként a „vitaminwater” szó második előfordulása alatt. A szóelemek kétszínű, fehér és feketével pettyezett háttéren jelennek meg. Egyébiránt a „vitamin” szó félkövér betűkkel szerepel:
73      Emlékeztetni kell arra, hogy ahogyan a fenti 46. pontban szerepel, amennyiben valamely védjegy szó‑ és ábrás elemekből is áll, főszabály szerint az előbbiek az utóbbiaknál nagyobb megkülönböztető képességgel rendelkeznek, mivel az átlagos fogyasztó könnyebben utal a szóban forgó árura az áru nevének felidézésével, mint a védjegy ábrás elemének leírásával.
74      A jelen ügyben az érintett vásárlóközönség azonnal a „vitaminwater” szóelemet észleli mind a megjelölés többi szóeleme, mind pedig ábrás vonatkozásainak rovására.
75      Egyrészről ugyanis a „glacéau” és a „nutrient enhanced water” szóelemek, jóllehet potenciálisan megkülönböztető képességgel rendelkeznek, egyértelműen kisebb betűkkel szerepelnek, mint a részben félkövér betűkből álló „vitaminwater” szóelem, ezért másodlagos helyet foglalnak el. Mivel a „nutrient enhanced water” kifejezés a „vitaminwater” elem alatt, magyarázó szövegként jelenik meg, a fogyasztókban azt a gondolatot kelti, hogy kizárólag az utóbbi elem alkotja a korábbi védjegyek megnevezését (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Q2WEB ügyben hozott ítélet 40–42. pontját). Szintén meg kell jegyezni, hogy azon körülménynél fogva, hogy feketén pettyezett háttérbe illeszkedik, a „glacéau” szó még kevésbé olvasható, és így kevésbé vonzza a figyelmet.
76      Másrészről a korábbi közösségi ábrás védjegy nem tartalmaz olyan megkülönböztető ábrás elemet, amely alkalmas lenne arra, hogy elterelje a figyelmet a főszabály szerint nagyobb megkülönböztető képességgel rendelkező szóelemekről (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Fifties‑ügyben hozott ítélet 47. pontját és a fent hivatkozott SELENIUM‑ACE ügyben hozott ítélet 37. pontját). Ennek megfelelően a szóelemeknek a korábbi ábrás védjegyben való háromszoros megismétlődése, azok függőleges irányú elhelyezkedése és egy feketén pettyezett sáv jelenléte nem meghatározó jellegű az érintett vásárlóközönség észlelése szempontjából. Épp ellenkezőleg, ezen ábrás elemek arra alkalmasak, hogy a fogyasztó figyelmét a szóelemekre irányítsák, miközben kellemes megjelenést adnak a védjegynek.
77      E feltételek mellett meg kell állapítani, hogy a „vitaminwater” szóelem a korábbi közösségi ábrás védjegy domináns eleme, jóllehet ezen elemet gyenge megkülönböztető képességűnek is lehet tekinteni. Azt is meg kell állapítani, hogy az említett védjegy ábrás elemei csak az említett szóelem előtérbe helyezését lehetővé tévő vizuális környezetet alkotják.
78      A megjelölések vizuális összehasonlítását illetően meg kell jegyezni, hogy ahogyan azt a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 40. pontjában hangsúlyozza, az érintett vásárlóközönségnek fel fog tűnni az ütköző védjegyekben szereplő szóelemek egymás mellett állása és azonos írásmódja, azaz a „vitamin” félkövér betűkkel, valamint az „aqua” és a „water” szavak normál betűkkel való írása, amelyek mind kisbetűk. Mindkét megjelölésben hiányzik a szóköz a „vitamin” szó és a második elem közül. E közös elemek nagyobb jelentőségűek a többi különbségnél, így a bejelentett védjegy logójánál és a korábbi közösségi ábrás védjegy további szóelemeinél.
79      Hangzásbeli szempontból a VITAMINWATER korábbi portugál szóvédjegyre vonatkozóan a fenti 55. pontban levont következtetések átültethetők a GLACEAU vitamin water korábbi közösségi ábrás védjegyre, az utóbbi sajátos jellemzői ellenére. A felperes ugyanis nem vitatja, hogy azon körülmény, miszerint a „vitaminwater” szóelem háromszor szerepel írásban, nem jelenti azt, hogy azt háromszor is mondják ki, amikor a fogyasztók szóban a védjegyre utalnak, különösen italrendelés céljából. Egyébiránt a „glacéau” szó annyira kis méretű, hogy azt a fogyasztók nagy része ki sem fogja mondani, akik úgy vélik majd, hogy az áru védjegye a „vitaminwater”. Ugyanez a helyzet a „nutrient enhanced water” kifejezés esetében, amely a „vitaminwater” szóelem alatti magyarázó szövegként helyezkedik el.
80      A megjelölések fogalmi szempontú összehasonlítását illetően a fenti 57., 58. és 69. pontban már szerepel, hogy a portugál és a francia fogyasztók ismerik a „vitamin” szót, és könnyen megértik, hogy a „water” és az „aqua” kifejezések egyaránt vizet jelentenek. Magától értetődően az angol nyelvű fogyasztók szintén értik a „vitamin” és a „water” szó jelentését, amelyek az angol nyelv mindennapi szókincséhez tartoznak. Ahogyan azt a megtámadott határozat 43. pontjában a fellebbezési tanács megjegyezte, szintén ésszerű azt gondolni, hogy az angol nyelvű vásárlóközönség a vízre utalóként azonosítja az „aqua” szó értelmét, mivel az utóbbi az angol nyelvben elterjedt több olyan szó előtagját képezi, amely a vízre utal.
81      A fellebbezési tanács tehát nem tévedett annak a megtámadott határozat 45. pontjában történő megállapításakor, hogy az ütköző védjegyek az Unió legalább egy részében fogalmi szempontból azonosak.
82      A fentiekből következik, hogy a fellebbezési tanács helyesen állapította meg, hogy bizonyos mértékű vizuális és hangzásbeli hasonlóság áll fenn a bejelentett védjegy és a GLACEAU vitamin water korábbi közösségi ábrás védjegy között, valamint hogy e védjegyek fogalmi szempontból azonosak.
–       Az összetéveszthetőségről
83      Figyelembe véve a szóban forgó áruk azonosságát vagy erőteljes hasonlóságát, valamint az Unió nagy részében és különösen az angol nyelvű tagállamokban megállapítható vizuális, hangzásbeli és fogalmi hasonlóságokat, a fellebbezési tanács megalapozottan mondta ki, hogy fennáll az összetévesztés veszélye a bejelentett védjegy és a GLACÉAU vitamin water korábbi közösségi ábrás védjegy között.
c)     Megállapítások a második kifogás vonatkozásában
84      A fentiekben foglaltakra tekintettel el kell utasítani a felperes második kifogását, amely szerint a bejelentett védjegy és a korábbi védjegyek között fennálló különbségek lehetővé teszik az érintett vásárlóközönség számára a védjegyek megkülönböztetését.
3.     Megállapítások a kereset vonatkozásában
85      A fenti megfontolások összességére tekintettel a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap megalapozatlan.
86      Ennélfogva a kereset egészét el kell utasítani.
A költségekről
87      Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §‑a szerint a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
88      Mivel a felperes pervesztes lett, őt az OHIM és a beavatkozó kérelmének megfelelően a költségek viselésére kell kötelezni.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (negyedik tanács)
a következőképpen határozott:
1)      A Törvényszék a keresetet elutasítja.
2)      A Törvényszék a Vitaminaqua Ltd‑t kötelezi a költségek viselésére.
Labucka
Prek
van der Woude
Kihirdetve Luxembourgban, a 2013. november 28‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
Tartalomjegyzék
A jogvita előzményei
A felek kérelmei
A jogkérdésről
A – A felperes második kereseti kérelmének elfogadhatóságáról
B – Az ügy érdeméről
1. A felperes által a „vitaminaqua” és a „vitaminwater” szóelemek gyenge megkülönböztető képességének vagy megkülönböztető képessége hiányának figyelmen kívül hagyására alapított első kifogásról
2. A felperesnek az ütköző védjegyek közötti különbségekre vonatkozó második kifogásáról
a) Az 5. és 30. osztályba tartozó árukat megjelölő korábbi védjeggyel való összehasonlítás
A megjelölések összehasonlításáról
Az összetéveszthetőségről
b) A 32. osztályba tartozó árukat megjelölő korábbi védjegyekkel való összehasonlítás
A VITAMINWATER korábbi francia szóvédjeggyel való összehasonlítás
A GLACEAU vitamin water közösségi ábrás védjeggyel való összehasonlítás
– A megjelölések összehasonlításáról
– Az összetéveszthetőségről
c) Megállapítások a második kifogás vonatkozásában
3. Megállapítások a kereset vonatkozásában
A költségekről
* Az eljárás nyelve: magyar.