62020CO0288_INF
Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 24 mars 2022 – BNP Paribas Personal Finance
(mål C‑288/20) (
1
)
”Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Konsumentskydd – Direktiv 93/13/EEG – Oskäliga villkor i konsumentavtal – Låneavtal i en utländsk valuta (schweiziska franc) – Villkor som låter låntagaren stå valutarisken – Artikel 4.2 – Krav att villkoren ska vara klart och begripligt formulerade – Bevisbörda – Artikel 3.1 – Betydande obalans – Artikel 5 – Avfattning av ett avtalsvillkor på ett klart och begripligt sätt”
1.
Konsumentskydd – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Direktiv 93/13 – Tillämpningsområde – Villkor i vilket avtalets huvudföremål beskrivs eller förhållandet mellan, å ena sidan, pris och ersättning och, å andra sidan, sålda tjänster eller varor – Begrepp – Villkor i ett låneavtal i vilka det föreskrivs att en utländsk valuta ska vara bokföringsvaluta och euron ska vara betalningsvaluta, vilket utsätter konsumenten för en valutarisk – Omfattas – Villkor som utgör en huvudsaklig aspekt av avtalet – Prövning som ankommer på den nationella domstolen
(Rådets direktiv 93/13, artikel 4.2)
(se punkterna 23–32 samt punkt 1 i slutet )
2.
Konsumentskydd – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Direktiv 93/13 – Tillämpningsområde – Villkor i vilket avtalets huvudföremål beskrivs eller förhållandet mellan, å ena sidan, pris och ersättning och, å andra sidan, sålda tjänster eller varor – Begrepp – Villkor i ett låneavtal i vilka det föreskrivs att en utländsk valuta ska vara bokföringsvaluta och euron ska vara betalningsvaluta, vilket utsätter konsumenten för en valutarisk – Omfattas – Villkor – Skyldighet att uppfylla kravet på klarhet och begriplighet – Räckvidd
(Rådets direktiv 93/13, artiklarna 4.2 och 5)
(se punkterna 34–37, 43, 47– 50 samt punkt 1 i slutet )
3.
Konsumentskydd – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Direktiv 93/13 – Tillämpningsområde – Villkor i vilket avtalets huvudföremål beskrivs eller förhållandet mellan, å ena sidan, pris och ersättning och, å andra sidan, sålda tjänster eller varor – Villkor – Ett avtalsvillkor ska vara klart och begripligt formulerat – Konsumenten har bevisbördan för detta – Otillåtet)
(Rådets direktiv 93/13, artikel 4.2)
(se punkterna 54, 58 och 61 samt punkt 3 i slutet )
4.
Konsumentskydd – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Direktiv 93/13 – Oskäligt villkor i den mening som avses i artikel 3 – Begrepp – Villkor i ett låneavtal i vilka det föreskrivs att en utländsk valuta ska vara bokföringsvaluta och euron ska vara betalningsvaluta, vilket utsätter konsumenten för en valutarisk utan något takbelopp – Omfattas – En betydande obalans föreligger i parternas rättigheter och skyldigheter enligt avtalet – Oproportionerlig valutarisk för konsumenten – Prövning som ankommer på den nationella domstolen
(Rådets direktiv 93/13, artiklarna 3.1 och 5)
(se punkterna 70–75 samt punkt 4 i slutet )
Avgörande
1)
Artikel 4.2 i rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal ska tolkas så, att begreppet ”avtalets huvudföremål”, i den mening som avses i den bestämmelsen, omfattar villkor i ett låneavtal enligt vilka det föreskrivs att en utländsk valuta ska vara bokföringsvalutan och euron ska vara betalningsvaluta, vilka får till följd att låntagaren står valutarisken eftersom dessa villkor utgör en huvudsaklig aspekt av avtalet.
2)
Artikel 4.2 i direktiv 93/13 ska tolkas så, att avseende ett låneavtal i en utländsk valuta, där det föreskrivs att den utländska valutan ska vara bokföringsvaluta och euron ska vara betalningsvaluta och som får till följd att låntagaren bär valutarisken, ska kravet att avtalsvillkoren ska vara klara och begripliga anses uppfyllt då näringsidkaren lämnat konsumenten tillräckliga och exakta uppgifter som gör det möjligt för en normalt informerad samt skäligen uppmärksam och medveten genomsnittskonsument att förstå hur den aktuella finansieringsmekanismen konkret fungerar samt att bedöma risken för potentiellt betydande negativa ekonomiska konsekvenser av de aktuella avtalsvillkoren på dennes finansiella förpliktelser under avtalets hela giltighetstid.
3)
Direktiv 93/13 ska tolkas så, att det utgör hinder för att det är konsumenten som har bevisbördan för att ett avtalsvillkor är klart och begripligt, i den mening som avses i artikel 4.2 i det direktivet.
4)
Artikel 3.1 i direktiv 93/13 ska tolkas så, att villkoren i ett låneavtal i en utländsk valuta, där det föreskrivs att den utländska valutan ska vara bokföringsvaluta och euron ska vara betalningsvaluta och som får till följd att låntagaren utan någon begräsning till ett takbelopp bär valutarisken, är ägnade att skapa en betydande obalans i parternas rättigheter och skyldigheter enligt avtalet till nackdel för konsumenten genom att denna godtar en oproportionerlig valutarisk som följer av sådana villkor.
(
1
)	EUT C 297 av den 7.9.2020.