62022TJ0625_RES
Дело T‑625/22
Република Австрия
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (голям състав) от 10 септември 2025 година
„Околна среда — Делегиран регламент (ЕС) 2022/1214 — Таксономия — Икономически дейности, свързани с изкопаемите газови горива и ядрената енергия — Включване в устойчиви икономически дейности — Инвестиции — Принос за прехода към неутрална по отношение на въглеродните емисии икономика в съответствие с целта от 1,5 °C на Парижкото споразумение — Цел за нулеви нетни емисии до 2050 г. — Съществен принос за смекчаване на изменението на климата и за адаптирането към изменението на климата — Членове 10 и 11 от Регламент (ЕС) 2020/852 — Понятие „дейност с ниски нива на въглеродни емисии“ — Значителни вреди за екологичните цели — Рискове, свързани със сериозни аварии на реактор — Рискове, свързани с високорадиоактивни отпадъци — Рискове, свързани със засушаванията и климатичните опасности — Принцип на предпазните мерки — Технически критерии за проверка — Намаляване на емисиите на парникови газове — Член 290 ДФЕС — Понятие „съществени елементи“ на законодателен акт — Научни доказателства — Свобода на преценка на Комисията — Явна грешка в преценката“
Институции на Европейския съюз — Упражняване на правомощия — Предоставено на Комисията правомощие за приемане на делегирани актове — Обхват — Комплексни преценки и оценки — Широка свобода на преценка — Регламент за създаване на рамка за улесняване на устойчивите инвестиции — Определяне на екологичната устойчивост на икономическите дейности — Приемане от Комисията на делегиран регламент за установяване на техническите критерии за проверка — Съдебен контрол — Граници — Явна грешка в преценката — Тежест на доказване
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета; Регламент 2022/1214 на Комисията)
(вж. т. 32—37, 179, 204, 214, 225, 230, 276, 338, 383, 440, 469, 516, 536, 538, 567, 578, 590 и 604)
Сближаване на законодателствата —Рамка за улесняване на устойчивите инвестиции — Определяне на екологичната устойчивост на икономическите дейности — Приемане от Комисията на делегиран регламент за установяване на техническите критерии за проверка на дейностите, свързани с изкопаемите газови горива и ядрената енергия, и за изменение на съществуващ делегиран регламент — Оценка на въздействието и консултация с обществеността относно посочените дейности, извършени в рамките на приемането на съществуващия делегиран регламент — Липса на задължение на Комисията за извършване на допълнителна оценка на въздействието и за провеждане на допълнителна консултация с обществеността
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета; Регламенти 2021/2139 и 2022/1214 на Комисията)
(вж. т. 72—74, 79—83 и 92)
Институции на Европейския съюз — Упражняване на правомощия — Предоставено на Комисията правомощие за приемане на делегирани актове — Задължение да не се изменят съществени елементи на основния законодателен акт — Основен регламент, с който се установяват критерии за екологична устойчивост — Делегиран регламент, с който се установяват технически критерии за проверка за всички видове дейности, които отговарят на посочените критерии за устойчивост — Допустимост
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета, член 3; Регламент 2022/1214 на Комисията)
(вж. т. 100—126)
Сближаване на законодателствата — Рамка за улесняване на устойчивите инвестиции — Определяне на екологичната устойчивост на икономическите дейности — Приемане от Комисията на делегиран регламент за установяване на техническите критерии за проверка на дейностите, свързани с изкопаемите газови горива и ядрената енергия — Класифициране на посочените дейности като преходни дейности с цел да се гарантира сигурността на доставките — Допустимост
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета, член 10, параграф 2)
(вж. т. 160, 164—170 и 594—596)
Право на Европейския съюз — Тълкуване — Методи — Тълкуване с оглед на сключените от Съюза международни споразумения — Тълкуване на Регламент 2020/852 с оглед на Парижкото споразумение
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета, член 10, параграф 2)
(вж. т. 188—195)
Актове на институциите — Мотивиране — Задължение — Обхват — Преценка на задължението за мотивиране в зависимост от обстоятелствата по случая — Необходимост от уточняване на всички релевантни фактически и правни обстоятелства — Липса
(член 296 ДФЕС)
(вж. т. 216—218, 241, 325 и 365)
Сближаване на законодателствата — Рамка за улесняване на устойчивите инвестиции — Определяне на екологичната устойчивост на икономическите дейности — Приемане от Комисията на делегиран регламент за установяване на техническите критерии за проверка на дейностите, свързани с ядрената енергия — Предварителна оценка на рисковете за здравето на хората и околната среда — Прилагане на принципа на предпазните мерки — Обхват — Понятия „риск“ и „опасност“ — Определяне на нивото на риска, считано за неприемливо за обществото — Правомощие на институцията на Съюза, посочена в приложимата правна уредба — Задължение за осигуряване на високо равнище на защита на общественото здраве, сигурността и околната среда — Съдебен контрол — Граници — Явна грешка в преценката
(член 11, член 168, параграф 1, член 169, параграфи 1 и 2 и член 191, параграфи 1 и 2 ДФЕС; Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета, член 3, буква б), член 9 и член 17)
(вж. т. 247—257, 262, 274, 297, 298, 307—309, 315—324, 326, 334, 345, 357, 360 и 373)
Сближаване на законодателствата — Рамка за улесняване на устойчивите инвестиции — Определяне на екологичната устойчивост на икономическите дейности — Приемане от Комисията на делегиран регламент за установяване на техническите критерии за проверка на дейностите, свързани с изкопаемите газови горива и ядрената енергия — Задължение за отчитане на жизнения цикъл на продуктите и услугите — Обхват — Отчитане на жизнения цикъл на предхождащите и последващите икономически дейности — Изключване
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета, член 17, параграф 2 и член 19, параграф 1, буква ж)
(вж. т. 429—438 и 574—576)
Сближаване на законодателствата — Рамка за улесняване на устойчивите инвестиции — Определяне на екологичната устойчивост на икономическите дейности — Приемане от Комисията на делегиран регламент за установяване на техническите критерии за проверка на дейностите, свързани с изкопаемите газови горива и ядрената енергия — Липса на прецизност по отношение на някои правни понятия и условия, които трябва да се спазват — Допустимост — Нарушение на принципа на правна сигурност — Условия — Технически критерии за проверка, чиято неопределеност може да остави място за съмнения относно техния обхват или смисъл
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета, член 19, параграф 1, буква к)
(вж. т. 484—486 и 676)
Сближаване на законодателствата — Рамка за улесняване на устойчивите инвестиции — Определяне на екологичната устойчивост на икономическите дейности — Приемане от Комисията на делегиран регламент за установяване на техническите критерии за проверка на дейностите, свързани с изкопаемите газови горива — Допустимост — Условие — Липса на нисковъглеродни алтернативни източници, които да позволят гарантиране на сигурността на доставките
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета, член 10, параграф 2)
(вж. т. 507—517)
Сближаване на законодателствата — Рамка за улесняване на устойчивите инвестиции — Определяне на екологичната устойчивост на икономическите дейности —Приемане от Комисията на делегиран регламент за установяване на техническите критерии за проверка на дейностите, свързани с изкопаемите газови горива — Използване на поетапен подход — Допустимост
(Регламент 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета, член 10, параграф 2)
(вж. т. 535 и 538—540)
Съдебно производство — Петитум на жалбата — Изменение в хода на производството — Акт, с който в хода на производството се изменя обжалваният акт — Промяна на първоначалните искания и основания — Допустимост — Условия
(Процедурен правилник на Общия съд, член 86)
(вж. т. 689—694)
Резюме
Общият съд отхвърля подадената от Република Австрия жалба за отмяна на Делегиран регламент 2022/1214 (
1
) на Европейската комисия за допълнение на Регламент 2020/852 за създаване на рамка за улесняване на устойчивите инвестиции (
2
) (наричан по-нататък „Регламентът за таксономията“). По този повод той се произнася за първи път по прилагането на критериите от Регламента за таксономията по отношение на икономическите дейности, свързани с изкопаемите газови горива и ядрената енергия.
Регламентът за таксономията хармонизира на равнището на Съюза критериите за определяне дали дадена икономическа дейност се квалифицира като екологично устойчива с оглед на различни екологични цели, като смекчаването на изменението на климата и адаптирането към изменението на климата (
3
).
В този контекст Комисията приема Делегиран регламент 2021/2139 (
4
) за допълнение на Регламента за таксономията чрез установяване на технически критерии за проверка с цел определяне на условията, при които дадена икономическа дейност се квалифицира като допринасяща съществено за посочените екологични цели, и с цел определяне дали тази икономическа дейност не нанася значителни вреди във връзка с постигането на някоя от другите екологични цели.
През март 2022 г. Комисията приема обжалвания регламент, който изменя Делегиран регламент 2021/2139, като установява технически критерии за проверка за включването на някои икономически дейности от секторите на ядрената енергия и изкопаемите газови горива в категорията на икономическите дейности, квалифицирани като допринасящи съществено за смекчаване на изменението на климата и за адаптирането към изменението на климата.
Република Австрия подава пред Общия съд жалба за отмяна на обжалвания регламент, който според нея нарушава няколко разпоредби от Регламента за таксономията.
Съображения на Общия съд
Най-напред, Общият съд припомня, че при упражняването на делегирани правомощия по смисъла на член 290 ДФЕС Комисията разполага с широко право на преценка, по-специално, когато трябва да извършва комплексни преценки и оценки. Съдебният контрол, който съдът на Съюза трябва да упражни относно правилността на акт, приет при упражняване на това право на преценка, не следва да води до замяна на преценката на Комисията с преценката на съда, а цели да се провери дали този акт не почива на неточни фактически констатации и дали не е опорочен поради явна грешка в преценката или злоупотреба с власт.
В това отношение съдът на Съюза трябва по-специално не само да провери фактическата достоверност на посочените доказателства, тяхната надеждност и непротиворечивост, но също и дали тези доказателства съдържат всички релевантни данни, които трябва да бъдат взети предвид, за да се прецени дадена сложна ситуация, както и дали могат да подкрепят направените въз основа на тях изводи. Всъщност, когато дадена институция разполага с широко право на преценка, от основополагащо значение е спазването на процесуалните гаранции, сред които е нейното задължение да провери внимателно и безпристрастно всички релевантни обстоятелства на спорната ситуация.
За сметка на това, що се отнася до правните въпроси, Общият съд упражнява цялостен контрол. Той разполага с компетентност да тълкува правни разпоредби въз основа на обективни критерии, както и да извършва проверка дали са изпълнени условията за прилагане на такава разпоредба.
Освен това, за да се докаже допускането от дадена институция на явна грешка в преценката на сложни факти, представените от жалбоподателя доказателства трябва да са достатъчни, за да лишат от правдоподобност извършените в този акт преценки на фактите.
Именно в светлината на тези съображения Общият съд отхвърля, на първо място, основанията, свързани по-специално с нарушение на процедурните разпоредби, предвидени в Регламента за таксономията за приемането на обжалвания регламент.
В това отношение той отбелязва, че обжалваният регламент се явява продължение на Делегиран регламент 2021/2139. По-специално в рамките на процедурата, довела до приемането на последния регламент, техническата експертна група по въпросите на устойчивото финансиране (наричана по-нататък „ТЕГ“) е взела предвид икономическите дейности, свързани с ядрената енергия, и е препоръчала извършването на други проучвания, които са били проведени.
Следователно с оглед на приемането на обжалвания регламент Комисията е имала основание да се позове на експертните оценки, извършени за Делегиран регламент 2021/2139. Всъщност двата делегирани регламента допълват Регламента за таксономията и процедурите, в резултат на които те са приети, се допълват, що се отнася до проучването на икономическите дейности, свързани с ядрената енергия. Ето защо Комисията не е била длъжна да извършва допълнителна нарочна оценка на въздействието и да провежда допълнителна нарочна консултация с обществеността.
Същото се отнася и до праговете на емисиите за икономическите дейности, свързани с изкопаемите газови горива, доколкото експертните оценки и консултациите с обществеността в сектора вече са били извършени с оглед на приемането на Делегиран регламент 2021/2139.
На второ място, Общият съд отхвърля основанието за нарушение на член 290 ДФЕС, че квалифицирането на дейностите, свързани с ядрената енергия като устойчиви, представлява съществен елемент от Регламента за таксономията, който не може да бъде предмет на делегиран акт предвид политическия и спорен характер на включването на ядрената енергетика в посочения регламент.
В това отношение Общият съд констатира, че с оглед на целта и съдържанието на Регламента за таксономията неговите съществени елементи са, по-специално, определянето на екологичните цели, на критериите за екологична устойчивост и на изискванията, приложими към техническите критерии за проверка. От това следва, че определянето на икономическите дейности като такива, както и установяването на технически критерии за проверка за всяка икономическа дейност, прилагаща критериите за устойчивост, освен за дейностите, използващи изкопаеми горива, които изрично са изключени, не спадат към съществените елементи на този регламент.
Също така с избора да остави на Комисията възможността да определя техническите критерии за проверка за всички видове дейности, които отговарят на критериите за устойчивост, законодателят на Съюза ѝ позволява да адаптира техническите критерии за проверка към развитието на технологиите. Освен това законодателят на Съюза не е длъжен да изброява всички съществуващи или предвиждани технологии, доколкото това не би позволило на законодателството да издържи проверката на времето и би го направило технологично остаряло, защото не би могло да отчете неизбежния и желателен характер на технологичните иновации.
Що се отнася до обстоятелството, че включването на икономическите дейности, свързани с ядрената енергия, било политически въпрос, по който съществуват разногласия между държавите членки, то не може да постави под съмнение този извод, тъй като законодателят на Съюза не е избрал да изключи тази дейност, за разлика от производството на електроенергия, използваща твърди изкопаеми горива. Във всеки случай това обстоятелство не е от значение с оглед на член 290 ДФЕС, който запазва за законодателните актове съществените елементи на дадена област, а не нейните политически и спорни елементи.
На трето място, Общият съд отхвърля основанието, свързано с нарушение на член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията, що се отнася до това, първо, от една страна, че разпоредбата не била приложима към икономически дейности с ниски нива на въглеродни емисии, каквито са дейностите, свързани с ядрената енергия, а от друга страна, че не били изпълнени условията за прилагането на тази разпоредба.
Посочената разпоредба определя условията, при които икономическите дейности, за които не съществува технологично и икономически осъществима нисковъглеродна алтернатива, се квалифицират като „преходни“ дейности, т.е. като допринасящи съществено за смекчаване на последиците от изменението на климата, доколкото подкрепят прехода към неутрална по отношение на климата икономика в съответствие с мерките за ограничаване на увеличението на температурата до 1,5 °C над прединдустриалните равнища.
В това отношение Общият съд припомня, че при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза е необходимо да се имат предвид не само текстът ѝ, но и нейният контекст и целите на правната уредба, от която тя е част.
Така от буквалното, телеологичното и систематичното тълкуване на член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията следва, че преходните дейности могат да включват дейности, които не са с ниски нива на въглеродни емисии и за които не съществува технологично и икономически осъществима нисковъглеродна алтернатива, но също и a fortiori дейности с ниски нива на въглеродни емисии, които не отговарят на условията за прилагане на параграф 1 от тази разпоредба (
5
), при условие че са изпълнени специфичните условия по член 10, параграф 2.
Освен това, като е приела в обжалвания регламент, че липсват „подходящи по мащаб“ технологично и икономически осъществими нисковъглеродни алтернативни решения „за посрещане на търсенето на енергия по непрекъснат и надежден начин“, Комисията не е разширила приложното поле на член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията.
Всъщност Общият съд припомня, първо, че когато приема мерките в рамките на установяването или функционирането на вътрешния пазар, какъвто е обжалваният регламент, Комисията трябва да вземе предвид принципа на енергийна солидарност, посочен в член 194, параграф 1 ДФЕС, и да следи по-специално за обезпечаване на сигурността на енергийните доставки в Съюза.
Второ, Регламентът за таксономията има за цел да насърчи прехода към безопасна, неутрална по отношение на климата и устойчива на климатичните изменения кръгова икономика, с ефективно използване на ресурсите. Постигането на тази цел обаче би било застрашено, ако използването на енергийни източници, за които се счита, че допринасят съществено за смекчаването на изменението на климата, не позволява енергийни доставки, достатъчни за задоволяване на търсенето на енергия.
Трето, член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията се отнася до липсата на „технологично и икономически осъществима“ нисковъглеродна алтернатива. Така законодателят на Съюза акцентира върху практическата осъществимост и наличността на тези алтернативи, което е в основата на изискването за сигурност на доставките и задоволяване на нуждите на Съюза от енергия. Следователно тази разпоредба трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася до преходни дейности, за които не съществуват реалистични и практически осъществими алтернативи, позволяващи на Съюза да продължи да задоволява енергийните си нужди.
Що се отнася до доводите, изведени от обстоятелството, че икономическите дейности, свързани с ядрената енергия не отговаряли на условията, предвидени в член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията, Общият съд припомня, че при тълкуването на даден договор трябва да се вземат под внимание, наред с другото, и всяко последващо споразумение между страните относно тълкуването на договора или прилагането на неговите разпоредби и по-късната практика на прилагането на договора, която установява споразумението на страните относно неговото тълкуване (
6
).
В случая от Парижкото споразумение следва, че за да намалят емисиите на парникови газове, страните по това споразумение се ангажират да допринесат за световните усилия, по-специално като ускорят внедряването на технологии с нулеви и ниски емисии, включително ядрената енергия.
Следователно тълкуване на член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията в съответствие с Парижкото споразумение потвърждава разбирането, че икономическите дейности, свързани с ядрената енергия, могат да представляват преходни дейности по смисъла на тази разпоредба.
Освен това от посочената разпоредба, чиято законосъобразност не се оспорва, следва, че тези цели в областта на климата са изпълнени, когато разглежданата икономическа дейност подкрепя прехода към неутрална по отношение на климата икономика, по-специално чрез премахване на емисиите на парникови газове. В случая въз основа на получените становища в хода на процедурата по приемане на обжалвания регламент Комисията действително е посочила, че икономическите дейности, свързани с ядрената енергия, са дейности с малък въглероден отпечатък, че производството на ядрена енергия има почти нулеви емисии на парникови газове и че съществуват многобройни и ясни доказателства за потенциалния значителен принос на ядрената енергия за целите за смекчаване на последиците от изменението на климата.
На четвърто място, като е включила икономическите дейности, свързани с ядрената енергия, в преходните дейности и като е установила технически критерии за проверка на тези дейности, Комисията не е нарушила принципа на предпазните мерки, член 19, параграф 1, букви е) и ж) от Регламента за таксономията и критерия DNHS, т.е. критерият, съгласно който съответната икономическа дейност не трябва да нанася значителни вреди на някоя от преследваните с този регламент екологични цели, предвидени в член 17 от него.
Най-напред Общият съд припомня, че прилагането на принципа на предпазните мерки предполага научна оценка на рисковете и определяне ниво на риск, считано за приемливо, и вземане при необходимост на подходящи мерки за защита.
В случая, най-напред, Общият съд отхвърля доводите на Република Австрия, че в рамките на проверката дали е спазен принципът на предпазните мерки, липсата на научно доказателство за значителни вреди не представлявала релевантен критерий, доколкото от значение бил единствено въпросът дали може да бъде изключено всяко основателно съмнение за такава вреда. Всъщност принципът на предпазните мерки не изисква да се изключи всяко разумно съмнение от научна гледна точка относно наличието на вреда за околната среда, тъй като това би означавало на Комисията да се наложи нулево ниво на риск в противоречие със съдебната практика. Ето защо критерият за липсата на научно доказателство за значителни вреди е в съответствие с член 19, параграф 1, буква е) от Регламента за таксономията, който единствено задължава Комисията да се основава на убедителни научни доказателства.
По-нататък, що се отнася до доводите, че Комисията не е отчела последиците, които сериозни аварии на реактор могат да имат върху определените в Регламента за таксономията екологични цели, Общият съд уточнява, че спазването на критерия DNSH не може да се проверява абстрактно, а с оглед на установените в обжалвания регламент технически критерии за проверка.
В правото на Съюза обаче икономическите дейности, свързани с ядрената енергия, са предмет на строга рамка, предназначена да намали вероятността от сериозни аварии на реактор и тежестта на такива аварии за човешкото здраве и за околната среда. В това отношение техническите критерии за проверка се позовават изрично на всички правила на Съюза за ядрена безопасност, както и на най-новите международни насоки на Международната агенция за атомна енергия и на Асоциацията на западноевропейските ядрени регулатори.
Освен това Република Австрия не е доказала, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е приела, че в рамките на правилата за ядрена безопасност на Съюза, посочени в обжалвания регламент, е спазен критерият DNSH, и по-конкретно, че не е доказано, че икономическите дейности, свързани с ядрената енергия, влошават доброто екологично състояние на водните обекти или на морските води, водят до значително увеличение на емисиите на замърсители във въздуха, водата или почвата.
Същото важи и за рисковете, произтичащи от високорадиоактивните отпадъци, доколкото Република Австрия не е успяла да докаже, че преценката на Комисията относно липсата на значителни вреди за околната среда в резултат на управлението на отпадъците, свързани с ядрената енергия, е опорочена от явна грешка.
В това отношение, от една страна, Общият съд отбелязва, че Директива 2011/70/Евратом (
7
) създава рамка за осигуряване на равнището на правото на Съюза на отговорно и безопасно управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. Освен това с нея се гарантира, че държавите членки вземат подходящи национални мерки за постигането на високо ниво на безопасност на управлението на отработено гориво и радиоактивни отпадъци. В обжалвания регламент се прави позоваване именно на тази директива.
От друга страна, не може да се изисква от Комисията да се основава на научни доказателства, които не пораждат никакво съмнение и които доказват, че погребването на високорадиоктивни отпадъци няма да нанесе значителни вреди на екологичните цели, посочени в член 17, параграф 1, букви в)—е) от Регламента за таксономията, тъй като това би означавало да ѝ се наложи нулево ниво на риск в противоречие със съдебната практика.
Накрая, що се отнася до доводите, че Комисията не е отчела целия жизнен цикъл на ядрената енергия, а именно добива и преработката на урановата руда, рафинирането, преработката, обогатяването на урана, горивните касети, транспорта и потенциалните въоръжени конфликти, Общият съд отбелязва, че тези дейности се извършват преди и след икономическите дейности, свързани с ядрената енергия, за които се отнася обжалваният регламент. От текста както член 17, параграф 2, така и на член 19, параграф 1, буква ж) от Регламента за таксономията обаче следва, че изискването за отчитане на жизнения цикъл на дадена дейност не обхваща непременно дейностите, които се извършват преди и след съответната икономическа дейност.
На пето и последно място, що се отнася до дейностите, свързани с изкопаемите газови горива, Република Австрия твърди, че условието, предвидено в член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията, да не съществува нисковъглеродно решение не е изпълнено, тъй като възобновяемите енергийни източници, интелигентните мрежи и техниките за съхраняване на енергия и за намаляване на потреблението са налични нисковъглеродни алтернативи на икономическите дейности, свързани с изкопаемите газови горива.
В това отношение Общият съд подчертава, че това условие предполага да се вземат предвид аспектите, свързани със сигурността на доставките. От обжалвания регламент обаче е видно, че в някои сектори не съществуват достатъчно нисковъглеродни алтернативи, които да позволяват осигуряване на необходимите енергийни доставки.
Така Комисията е счела, че е целесъобразно да се предвиди алтернативен подход за пряко ограничаване на емисиите на парникови газове, който да доведе до сходни резултати за период от двадесет години. Съгласно този алтернативен подход, от една страна, в съоръженията може да се ограничи броят на работните часове или да се ускори пълното преминаване към възобновяеми или нисковъглеродни (с малък въглероден отпечатък) газове. От друга страна, техническите критерии за проверка на използването на изкопаеми газови горива следвало да гарантират наличието на солидни доказателства, че същите енергийни мощности не могат да бъдат осигурени с възобновяеми източници, както и че са въведени ефективни планове за всяко съоръжение, в съответствие с най-добрите постижения в сектора, за преминаване изцяло към възобновяеми енергийни източници или нисковъглеродни газове до конкретна дата.
Следователно член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията следва да се тълкува в смисъл, че за изключване на квалифицирането като екологична устойчивост не е достатъчно да съществуват алтернативни източници, а те трябва и да достигат същата мощност като съществуващите източници.
По-нататък Общият съд отхвърля довода, съгласно който, от една страна, пределните прагови на емисии, предвидени в обжалвания регламент за дейностите, свързани с изкопаемите газови горива, не са съвместими по-специално с целта от 1,5 °C, определена в член 10, параграф 2 от Регламента за таксономията, а от друга страна, останалите технически критерии за проверка не позволяват да се допринесе за смекчаване на изменението на климата.
В това отношение Общият съд отбелязва, че Комисията прилага праг, който е по-висок от 100 грама (g) еквивалент на CO2 (CO2eq) на киловатчас (kWh) (
8
), тъй като прагът от 100 g понастоящем не е осъществим за газовите електроцентрали, които не разполагат със система за улавяне на въглероден диоксид. По този начин подходът на Комисията се състои в прилагането на по-висок праг към посочените съоръжения, така че те да попаднат в приложното поле на обжалвания регламент и да бъдат подчинени на другите технически критерии за проверка. Подобен подход обаче е в съответствие с целта на Регламента за таксономията да се избегне бездействието или забавената реакция.
Това важи в още по-голяма степен, тъй като съответните дейности трябва също така да заменят съществуваща дейност за производство на електроенергия с високи емисии, при която се използват твърди или течни изкопаеми горива, да доведат до намаляване на емисиите на парникови газове с най-малко 55 % през експлоатационния срок на новоинсталираната производствена мощност, а държавата членка трябва да поеме ангажимент за постепенно прекратяване на използването на производството на енергия от въглища.
Накрая, Комисията не е допуснала грешка и като е взела предвид преките емисии на парникови газове от дейността, а не емисиите на парникови газове през целия жизнен цикъл. Всъщност от Регламента за таксономията (
9
) следва, че изискването за отчитане на жизнения цикъл на дадена дейност не обхваща непременно дейностите, които се извършват преди и след съответната икономическа дейност. Така задължението да се вземе предвид производството, използването и излизането от употреба на продуктите и услугите, предоставяни посредством икономическите дейности, свързани с изкопаемите газови горива, не предполага да се вземе предвид добивът и разпределението на изкопаемото газово гориво преди изгарянето, тъй като тези дейности сами по себе си не спадат към производството на електроенергия.
Впрочем Регламентът за таксономията има за цел създаването на единна система за класификация на икономическите дейности, считани за екологично устойчиви. Следователно тази класификация или таксономия се отнася до определени икономически дейности. Така установяването от Комисията на технически критерии за проверка, позволяващи дадена дейност да може се квалифицира като допринасяща съществено за адаптирането към изменението на климата и да се определи дали нанася значителни вреди на някоя от другите екологични цели, се отнася до конкретна икономическа дейност във всеки отделен случай.
Доколкото и останалите основания са отхвърлени по същество, Общият съд отхвърля жалбата в нейната цялост.
(
1
)	Делегиран регламент (ЕС) 2022/1214 на Комисията от 9 март 2022 година за изменение на Делегиран регламент (ЕС) 2021/2139 по отношение на икономическите дейности в някои сектори на енергетиката и на Делегиран регламент (ЕС) 2021/2178 по отношение на специфичното публично оповестяване на информация за тези икономически дейности (ОВ L 188, 2022 г., стр. 1, наричан по-нататък „обжалваният регламент“).
(
2
)	Регламент (ЕС) 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2020 година за създаване на рамка за улесняване на устойчивите инвестиции и за изменение на Регламент (ЕС) 2019/2088 (ОВ L 198, 2020 г., стр. 13).
(
3
)	Членове 3 и 9 от Регламента за таксономията.
(
4
)	Делегиран регламент (ЕС) 2021/2139 на Комисията от 4 юни 2021 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2020/852 на Европейския парламент и на Съвета чрез установяване на техническите критерии за проверка с цел определяне на условията, при които дадена икономическа дейност се квалифицира като допринасяща съществено за смекчаването на изменението на климата или за адаптирането към изменението на климата, и с цел определяне дали тази икономическа дейност не нанася значителни вреди във връзка с постигането на някоя от другите екологични цели (ОВ L 442, 2021 г., стр. 1).
(
5
)	В посочената разпоредба са определени дейностите, които се квалифицират като допринасящи съществено за смекчаване на изменението на климата.
(
6
)	Член 31, точка 3, букви a) и b) от Виенската конвенция за правото на договорите от 23 май 1969 г. (Recueil des traités des Nations unies, том 1155, стр. 331).
(
7
)	Директива 2011/70/Евратом на Съвета от 19 юли 2011 година за създаване на рамка на Общността за отговорно и безопасно управление на отработено гориво и радиоактивни отпадъци (OВ L 199, 2011 г., стр. 48).
(
8
)	Според ТЕГ пределният праг от 100 g CO2eq/kWh обуславя от научна гледна точка спазването на условието, състоящо се в насърчаване на прехода към неутрална по отношение на климата икономика, и трябва да бъде намаляван на всеки пет години.
(
9
)	Член 17, параграф 2 и член 19, параграф 1, буква ж) от Регламента за таксономията.