Жалба, подадена на 13 юли 2023 г. — Steiermärkische Bank und Sparkasse/SRB
(Дело T-402/23)
Език на производството: немски
Страни
Жалбоподател: Steiermärkische Bank und Sparkassen AG (Грац, Австрия) (представители: Rechtsanwälte G. Eisenberger, A. Brenneis и J. Holzmann)
Ответник: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)
Искания
Жалбоподателят моли Общия съд:
да отмени решението на Единния съвет за преструктуриране от 2 май 2023 г. за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2023 г. (SRB/ES/2023/23), включително и приложенията към него, и по-конкретно частта, която се отнася до жалбоподателя, и
да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.
Освен това на основание член 68 от Процедурния правилник на Общия съд жалбоподателят иска поради връзката помежду им и еднаквия им предмет следните дела да бъдат съединени за целите на устната и писмената фаза на производството и на съдебното решение: T-400/23, Erste Group Bank/SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen/SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse/SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank/SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse/SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West/SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse/SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank/SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank/SRB.
Основания и основни доводи
Жалбоподателят изтъква седем основания в подкрепа на жалбата.
Първо основание: нарушение на член 102 от Директива 2014/59/ЕС1, член 69 и член 70, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 806/20142, член 3 и член 4, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/633, както и на принципа на пропорционалност поради неправилно определяне на целевото равнище, тъй като ответникът определил прекомерно целево равнище в противоречие с правната уредба на Съюза.
Второ основание: нарушение на съществени процесуални изисквания поради непълнота на мотивите на решението.
В обжалваното решение не било изпълнено задължението за мотивиране, предвидено в член 296, параграф 2 ДФЕС и в член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата, тъй като не били спазени установените с решение по дело C-584/20 P1 изисквания относно обхвата на задължението за мотивиране.
Трето основание: нарушение на съществени процесуални изисквания поради непълнота на мотивите за достигане на пределите на широкото право на преценка.
В обжалваното решение не било изпълнено задължението за мотивиране, предвидено в член 296, параграф 2 ДФЕС и в член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата, тъй като, що се отнася до правото на преценка на ответника, не били посочени съображенията за преценките му. Ето защо не било изключено ответникът да е упражнил произволно правото си на преценка.
Четвърто основание: съществено процесуално нарушение, тъй като жалбоподателят не бил изслушан и не било спазено правото му на изслушване.
В нарушение на член 41, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Хартата на жалбоподателя не била дадена възможност да бъде изслушан нито преди да бъде прието обжалваното решение, нито преди да бъде прието основаното на него решение за вноските. Проведената от ответника консултация също не дала възможност за ефективен и изчерпателен коментар относно конкретното изчисляване на вноските.
Пето основание: незаконосъобразност на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 като правно основание за обжалваното решение и незаконосъобразност на методиката за корекция на риска, предвидена в Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, както и на предоставеното на ЕСП право на преценка.
Членове 4—7, 9, 17 и 20, както и приложения І и ІІ към Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, на които било основано обжалваното решение, установявали непрозрачна и необективна система за определяне на вноските, която била в противоречие с членове 16, 17, 41 и 47 от Хартата и не гарантирала спазването на членове 20 и 21 от Хартата, както и на принципите на пропорционалност и на правна сигурност.
Шесто основание: незаконосъобразност на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/811 като основание за обжалваното решение.
Обжалваното решение нарушавало Договорите, тъй като член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 превишавал пределите, установени с член 70, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 806/2014 във връзка с член 291 ДФЕС, като нито по отношение на посочения регламент за изпълнение, нито по отношение на правното основание били изложени мотиви, съответстващи на член 296, параграф 2 ДФЕС.
Седмо основание: незаконосъобразност на Директива 2014/59/ЕС и на Регламент (ЕС) № 806/2014 като основание за приемане на Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81, а оттам незаконосъобразност и на обжалваното решение.
При условията на евентуалност се твърди незаконосъобразност на разпоредбите на Директива 2014/59/ЕС и на Регламент (ЕС) № 806/2014, които установили системата за вноски, приложена с Делегиран регламент (ЕС) 2015/63, и предоставяли на ответника твърде широко право на преценка. Тъй като не можели да бъдат тълкувани в съответствие с първичното право, тези разпоредби, и по-конкретно член 69, параграфи 1 и 2, член 70, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 806/2014 и член 102, параграфи 1 и 2 от Директива 2014/59/ЕС, не изпълнявали задължението за мотивиране на правните актове, принципа на правната сигурност, Договорите (по-конкретно член 1, параграф 2 ДЕС, членове 15, 296 и 298 ДФЕС) и Хартата (по-конкретно членове 16, 17, 41, 42 и 47 от Хартата).
____________
1 Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (OB L 173, 2014 г., стр. 190).
1 Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (OB L 225, 2014 г., стр. 1).
1 Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (OB L 11, 2015 г., стр. 44).
1 Решение от 15 юли 2021 г., Комисия/Landesbank Baden-Württemberg и ЕСП, C-584/20 P и C-621/20 P, EU:C:2021:601.
1 Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 на Съвета от 19 декември 2014 година за определяне на еднообразни условия за прилагане на Регламент (ЕС) № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (OB L 15, 2015 г., стр. 1).