62023CJ0650
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (oсми състав)
17 октомври 2024 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Пакетно туристическо пътуване — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Член 3, параграф 6 — Директива (ЕС) 2015/2302 — Член 14, параграф 5 — Кумулативно прилагане — Граници — Регламент № 261/2004 — Член 3, параграф 2 — Член 4, параграф 3 — Обезщетяване на пътниците при отказан достъп на борда — Пътници, предварително информирани за отказан достъп на борда — Погрешна информация — Туроператор, който прехвърля пътниците на друг полет — Полет, който въпреки това е извършен от опериращия въздушен превозвач, както е първоначално планиран — Задължение на опериращия въздушен превозвач да изплати обезщетение — Член 13 — Възможност да се поиска поправяне на вредите от туроператора“
По съединени дела C‑650/23 [Hembesler] (
i
) и C‑705/23 [Condor Flugdienst],
с предмет две преюдициални запитвания, отправени на основание член 267 ДФЕС от Landesgericht Korneuburg (Областен съд Корнойбург, Австрия) (C‑650/23) и от Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф, Германия) (C‑705/23) с актове от 22 август 2023 г. и 2 ноември 2023 г., постъпили в Съда съответно на 31 октомври 2023 г. и 17 ноември 2023 г., в рамките на производства по дела
E EAD
срещу
DW (C‑650/23),
и
Flightright GmbH
срещу
Condor Flugdienst GmbH (C‑705/23),
СЪДЪТ (осми състав),
състоящ се от: N. Jääskinen, председател на девети състав, изпълняващ функцията на председател на осми състав, M. Gavalec (докладчик) и I. Ziemele, съдии,
генерален адвокат: L. Medina,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
като има предвид становищата, представени:
–
за E EAD, от G. Dirnberger, Rechtsanwalt,
–
за DW, от A. Skribe, Rechtsanwalt,
–
за Flightright GmbH, от M. Michel и R. Weist, Rechtsanwälte,
–
за австрийското правителство, от A. Posch, J. Schmoll и G. Kunnert, в качеството на представители,
–
за унгарското правителство, от D. Csoknyai и Z. Fehér, в качеството на представители,
–
за полското правителство, от B. Majczyna, в качеството на представител,
–
за Европейската комисия, от B.‑R. Killmann и N. Yerrell, в качеството на представители,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, делото да бъде разгледано без представяне на заключение,
постанови настоящото
Решение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 2, буква й), член 4 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218 и поправка в ОВ L 39, 2023 г., стр. 68).
2
Запитванията са отправени в рамките на спорове между E EAD (наричано по-нататък „Е“), въздушен превозвач, и пътник, ползващ въздушен транспорт (по дело C‑650/23), и между Flightright GmbH, дружество за правна помощ, на което двама пътници, ползващи въздушен транспорт, са прехвърлили евентуалните си права на обезщетение, и Condor Flugdienst GmbH (наричано по-нататък „Condor“), въздушен превозвач (по дело C‑705/23), във връзка с обезщетяването на тези пътници на основание Регламент № 261/2004.
Правна уредба
Регламент № 261/2004
3
Съображение 1 от Регламент № 261/2004 гласи:
„Действия на [Eвропейската общност] в областта на въздушния транспорт следва да целят, наред с други неща, гарантирането на високо равнище на защита на пътниците. Освен това, по принцип следва да се отчитат изцяло изискванията за защита на клиента“.
4
Член 2 от този регламент е озаглавен „Определения“ и гласи:
„За целите на настоящия регламент:
[…]
б)
„опериращ въздушен превозвач“ означава въздушен превозвач, който изпълнява или има намерение да изпълнява полет съгласно договор с пътник или от името на друго лице, юридическо или физическо, имащо договор с този пътник;
[…]
г)
„туроператор“ означава, с изключение на въздушен превозвач, организатор по смисъла на член 2, точка 2 от Директива 90/314/ЕИО на Съвета от 13 юни 1990 година относно пакетните туристически пътувания, пакетните туристически почивки и пакетните туристически обиколки [(ОВ L 158, 1990 г., стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 248)];
[…]
ж)
„резервация“ означава фактът, че пътникът има билет или друго доказателство, което показва, че резервацията е приета и регистрирана от въздушния превозвач или туроператор;
[…]
й)
„отказан достъп на борда“ означава отказ да се превозват пътници с даден полет, въпреки че те са се представили за качване на борда съгласно условията, изложени в член 3, параграф 2, освен в случаите, когато има основателни причини да им се откаже достъп на борда, като например причини, свързани със здравето, безопасността или сигурността, или неподходящи документи за пътуване;
[…]
л)
„отмяна“ означава неексплоатация на полет, който е предварително планиран и за който има поне едно резервирано място“.
5
Според член 3 от посочения регламент, озаглавен „Приложно поле“:
„1.   Настоящият регламент се прилага:
a)
за пътници, заминаващи от летище, намиращо се на територията на държава членка, към която Договорът се прилага;
[…]
2.   Параграф 1 се прилага, при условие че пътниците:
a)
имат потвърдена резервация за съответния полет и, освен в случая с отмяната, посочен в член 5, се представят на гишето за регистрация,
–
ка[к]то е предвидено и в час, посочен предварително и в писмен вид (включително по електронен път) от въздушния превозвач, туроператора или упълномощен пътнически агент,
или, ако не е посочен час,
–
не по-късно от 45 минути преди обявения час на излитане; или
б)
са прехвърлени от въздушния превозвач или туроператор от полета, за който са имали резервация, на друг полет, независимо от причината.
[…]
6.   Настоящият регламент не засяга правата на пътниците съгласно Директива [90/314]. Настоящият регламент не се прилага в случаите, когато пакетна екскурзия се отменя по причини, различни от отмяната на полета“.
6
Член 4 от същия регламент е озаглавен „Отказан достъп на борда“ и предвижда в параграф 3:
„Ако на пътници се откаже достъп на борда против тяхната воля, опериращият въздушен превозвач ги компенсира незабавно по член 7 и им предоставя необходимата помощ по членове 8 и 9“.
7
Член 5 от Регламент № 261/2004, озаглавен „Отмяна“, предвижда в параграф 1, буква в):
„При отмяна на полет съответните пътници:
[…]
в)
имат право на обезщетение от опериращия въздушен превозвач по член 7, освен ако не са:
i)
информирани за отмяната минимум две седмици преди началото на полета по разписание; или
ii)
информирани за отмяната между две седмици и седем дни преди началото на полета по разписание и им е предложено премаршрутиране, което им позволява да заминат най-рано два часа преди началото на полета по разписание и да достигнат техния краен пункт на пристигане […] по-малко от четири часа след времето за пристигане по разписание; или
iii)
информирани за отмяната по-малко от седем дни преди началото на полета по разписание и им е предложено премаршрутиране, което им позволява да заминат най-рано един час преди началото на полета по разписание и да достигнат техния краен пункт на пристигане […] по-малко от два часа след времето за пристигане по разписание“.
8
Съгласно член 7 („Право на обезщетение“), параграф 1 от този регламент:
„При прилагането на този член пътниците получават обезщетение, възлизащо на:
a)
250 EUR за всички полети до 1500 километра;
б)
400 EUR за всички полети на територията на Общността над 1500 километра и за всички други полети между 1500 и 3500 километра;
[…]“.
9
Според член 13 от посочения регламент, озаглавен „Право на поправяне на вредите“:
„В случаите, когато опериращ въздушен превозвач плаща обезщетение или изпълнява други задължения, произтичащи от настоящия регламент, нито една разпоредба от този регламент не може да се тълкува като ограничаваща неговото право да търси обезщетение от всяко лице, в това число и трети лица, в съответствие с приложимото законодателство. По-специално, настоящият регламент по никакъв начин не ограничава опериращия въздушен превозвач да търси възстановяване от туроператор или друго лице, с което опериращият въздушен превозвач има договор. По същия начин, нито една разпоредба от този регламент не може да се тълкува като ограничаваща правото на туроператор или трето лице, различно от пътника, с когото опериращ въздушен превозвач има договор, да търси възстановяване или обезщетение от опериращия въздушен превозвач в съответствие с приложимото законодателство“.
Директива 2015/2302
10
Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги, за изменение на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 90/314/ЕИО на Съвета (ОВ L 326, 2015 г., стр. 1) определя в член 3, точка 8 „организатора“ като „търговец, който комбинира и продава или предлага за продажба туристически пакети, било то пряко, било то чрез друг търговец или заедно с друг търговец, или търговецът, който предава данните на пътуващия на друг търговец в съответствие с точка 2, буква б, подточка v)“.
11
Член 14, параграф 5 от тази директива гласи:
„Правото на обезщетение или на намаление на цената съгласно настоящата директива не засяга правата на пътуващите съгласно Регламент [№ 261/2004] […] и съгласно международните конвенции. Пътуващите имат право да предявяват правни претенции съгласно настоящата директива и съгласно посочените регламенти и международни конвенции. Обезщетението или намалението на цената, предоставени съгласно настоящата директива, и обезщетението или намалението на цената, предоставени съгласно посочените регламенти и международни конвенции, се приспадат едно от друго, за да се избегне свръхкомпeнсиране“.
12
Съгласно член 29 от посочената директива позоваванията на Директива 90/314, отменена с Директива 2015/2032, се считат за позовавания на последната директива.
Споровете в главните производства и преюдициалните въпроси
Дело C‑650/23
13
DW — пътник, ползващ въздушен транспорт, получава от туроператора, при когото е резервирал пакетно туристическо пътуване, потвърждение на резервацията си за полет (връщане) от Хераклион (Гърция) до Линц (Австрия). Планиран за 29 септември 2019 г., този полет за връщане трябва да се извърши от E и да замине от Хераклион в 18 часа, за да пристигне в Линц в 20 часа (наричан по-нататък „първоначално планираният полет за връщане“).
14
На 28 септември 2019 г. този пътник получава съобщение от туроператора, с което се променят часовете и местоназначението на полета му за връщане. В съобщението се посочва, че крайният пункт на пристигане на този полет вече е Виена-Швехат (Австрия) и че заминаването е предвидено за 29 септември 2019 г. в 23:30 ч. Няма данни, че по някакъв начин чрез действията си E. е предизвикал това съобщение.
15
E, който е член на International Air Transport Association (IATA), е чартьор и като такъв не прави сам резервации за полети. Приблизително 24 часа преди излитането той получава списък на пътниците, съдържащ собствените и фамилните имена на всички пътници, които трябва да бъдат превозени, като туроператорът не му представя други данни за контакт. Името на DW не фигурира в този списък.
16
Предвид съобщението от 28 септември 2019 г., DW не се представя на гишето за регистрация на първоначално планирания полет за връщане.
17
DW претендира от E обезщетение в размер на 400 EUR заедно с лихвите на основание член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004. DW счита, че ако туроператорът има право да издаде самолетен билет от името на въздушния превозвач, същото важи непременно за всяка последваща промяна в неговата резервация. В това отношение той не можел да бъде упрекнат, че не се е представил на гишето за регистрация на първоначално планирания полет за връщане, тъй като е бил уведомен за прехвърлянето му към друг полет. Ето защо, противно на волята му, още с извършената промяна в резервацията му бил отказан достъп на борда, така че DW трябвало да има право на обезщетение.
18
E поддържа, от своя страна, че първоначално планираният полет за връщане бил до голяма степен извършен по план и че туроператорът е променил резервацията на DW, без да се консултира с него. Следователно не можело да се прави позоваване на тази промяна в резервацията, за да се установи отказан достъп на борда, отговорност за който носел този въздушен превозвач. Освен това DW не можел да се позовава на право на обезщетение, тъй като не се е представил своевременно на гишето за регистрация. Тъй като е разполагал с потвърдена резервация за първоначално планирания полет за връщане, той е щял да бъде превозен, ако се беше представил своевременно за качване на борда, въпреки промяната на тази резервация.
19
С решение от 27 март 2023 г. Bezirksgericht Schwechat (Районен съд Швехат, Австрия) осъжда E да заплати на DW сумата от 400 EUR, заедно с лихвите, и да понесе направените от последния съдебни разноски. Според тази юрисдикция отговорността за промяната в резервацията трябва да се носи от Е, без да е необходимо да се знае дали въздушният превозвач или туроператорът са направили промяната. Тя счита, че обстоятелството, че DW, който е бил уведомен от туроператора за прехвърлянето му към друг полет, не се е представил своевременно на гишето за регистрация, е без значение за правото на обезщетение, което той претендира във връзка с отказания достъп на борда. В това отношение било без значение дали E има пряка договорна връзка с DW или самото то може да промени резервациите на пътниците или да издаде самолетни билети, тъй като то може по-специално да предяви иск срещу туроператора в съответствие с член 13 от Регламент № 261/2004. Накрая, тази юрисдикция подчертава, че въздушният превозвач не е изтъкнал, че има „основателни причини да […] откаже достъп на борда“ по смисъла на член 2, буква й) от Регламент № 261/2004.
20
E обжалва това решение пред запитващата юрисдикция — Landesgericht Korneuburg (Областен съд Корнойбург, Австрия). Основният му довод в подкрепа на тази жалба е, че не е налице отказан достъп на борда и че не може да носи отговорност за промяната на резервацията от туроператора.
21
Според тази юрисдикция от член 4, параграф 3 от Регламент № 261/2004 следва, че при отказан достъп на борда опериращият въздушен превозвач трябва да обезщети пътника в съответствие с член 7 от този регламент. В това отношение посочената юрисдикция уточнява, че съгласно собствената ѝ практика пътникът е освободен от задължението си да се яви своевременно за качване на борда в случай, че достъпът на борда е отказан предварително, с други думи, когато този пътник е бил предварително информиран, погрешно или основателно, че няма да бъде превозен с резервирания полет или че този полет няма да бъде осъществен, при условие че посоченият пътник има потвърдена резервация и няма основателни причини достъпът на борда да бъде отказан. Всъщност от пътника не може да се изисква да се яви за полет, с който не следва да пътува.
22
От решение от 21 декември 2021 г., Azurair и др. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 и C‑270/20, EU:C:2021:1038, т. 47 и сл.) следвало, че пътникът разполага с „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 261/2004, когато туроператорът предава на този пътник, с когото е договорно обвързан, „друго доказателство“ по смисъла на член 2, буква ж) от този регламент, което съдържа обещание за превоза му с конкретен полет, индивидуализиран чрез посочени място и часове на излитане и пристигане и номер на полет, включително когато туроператорът не е получил потвърждение от съответния въздушен превозвач за часовете на излитане и пристигане на този полет. Поради това рискът туроператорите да предоставят неточна информация на пътниците в рамките на тяхната дейност, трябвало да бъде поет от въздушния превозвач. Запитващата юрисдикция обаче иска да се установи дали този подход, който се състои в ангажиране на отговорността на въздушния превозвач за действията на туроператора, може да се приложи, когато, както в случая, туроператорът, който не е подчинен на указанията на този превозвач, промени направена от самия него резервация.
23
При тези обстоятелства Landesgericht Korneuburg (Областен съд Корнойбург) решава да спре производството по делото и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 7, параграф 1, член 4, параграф 3 и член 2, буква й) от Регламент [№ 261/2004] да се тълкуват в смисъл, че опериращият въздушен превозвач дължи обезщетение на пътника, ако пътникът разполага с потвърдена резервация на туроператор за полет в двете посоки в рамките на пакетно туристическо пътуване; този туроператор e уведомил пътника в деня преди планирания полет (за връщане), че полетният план е променен по отношение на номера, часа и крайния пункт на пристигане на полета; поради това пътникът не се е явил за качване на борда съгласно условията, изложени в член 3, параграф 2 от [този регламент]; първоначално резервираният полет обаче действително е осъществен по разписание; а въздушният превозвач дори е щял да превози пътника, ако същият се беше явил за качване на борда съгласно условията, изложени в член 3, параграф 2 от този регламент?“.
Дело C‑705/23
24
Двама пътници, ползващи въздушен транспорт, резервират с посредничеството на туроператор пакетно туристическо пътуване за периода от 18 юли 2020 г. до 30 юли 2020 г. В него са включени полетите за отиване и връщане между Дюселдорф (Германия) и Фуертевентура (Испания), които е трябвало да бъдат изпълнени от Condor.
25
Туроператорът уведомява тези двама пътници за отмяната на полета за отиване и за промяната на тяхната резервация, като заминаването е насрочено за 20 юли 2020 г. Въз основа на това уведомление посочените пътници се явяват на летището не на 18 юли 2020 г., а едва на 20 юли 2020 г. Те твърдят в допълнение, че туроператорът им е съобщил това едва 8 дни преди датата на заминаване.
26
Condor оспорва това представяне на фактите и посочва, че първоначалният полет от 18 юли 2020 г. наистина е бил изпълнен.
27
Двамата въпросни пътници са прехвърлили вземанията си на Flightright, дружество за правна помощ, което предявява иск пред Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф, Германия) за изплащане на обезщетение в общ размер от 800 евро на основание член 4, параграф 3 и член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004 и член 398 от Bürgerliches Gesetzbuch (Граждански кодекс).
28
Flightright твърди, че отговорността за действията на туроператора трябва да се носи от въздушния превозвач и че тези действия представляват предварително отказан от последния достъп на борда.
29
Обратно, Condor счита, че в настоящото дело не е бил налице отказан достъп на борда, тъй като то наистина е извършило първоначалния полет. Освен това според него наличието на отказан достъп на борда предполага действие от страна на въздушния превозвач. В случая обаче уведомлението, с която се изменя датата на полета за отиване, е било направено от туроператора.
30
След като Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) отхвърля претенциите на Flightright с решение от 3 ноември 2022 г., това дружество подава въззивна жалба пред Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф, Германия), който е запитващата юрисдикция.
31
Тази юрисдикция счита, че настоящото дело поставя неразглеждания досега въпрос дали предварително отказаният от туроператора достъп на борда представлява „отказан достъп на борда“ по смисъла на член 4 от Регламент № 261/2004, като следва да се уточни, че в случая не са налице никакви основателни причини да се откаже достъп на борда като предвидените в член 2, буква й) от този регламент. Освен това, тъй като решение от 26 октомври 2023 г., LATAM Airlines Group (C‑238/22, EU:C:2023:815, т. 40 и сл.) изключва прилагането по аналогия на член 5, параграф 1, буква в), подточки i)—iii) от посочения регламент, отнасящ се до отмяната на полет, към отказания достъп на борда, не било необходимо да се проверява дали двамата засегнати пътници са били информирани за промяната в резервацията повече от осем дни преди датата на полета.
32
Освен това от решение от 21 декември 2021 г., Azurair и др. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 и C‑270/20, EU:C:2021:1038), запитващата юрисдикция прави извод, че при обстоятелствата по спора в главното производство се счита, че тези двама пътници са разполагали с „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 261/2004.
33
Тази юрисдикция счита, че предварително отказаният достъп на борда, за който туроператорът е съобщил чрез уведомлението за промяна в резервацията или за нейната отмяна, може да представлява „отказан достъп на борда“ по смисъла на член 4 от Регламент № 261/2004. В подкрепа на този смисъл би могъл да бъде фактът, че за разлика от текстовете на тази разпоредба на испански и френски език, в които изрично се посочва въздушният превозвач като лицето, което отказва достъп на борда на пътници, текстът на тази разпоредба на много други езици, по-специално на датски, немски, английски, италиански, нидерландски, португалски и шведски, оставя открит въпроса кой е в основата на отказа.
34
Освен това за пътник, който не е дал съгласието си за промяна в резервацията си, подобно изменение би било равносилно на отказан достъп на борда на първоначално планирания полет. Следователно включването на промяната в резервацията във фактическия състав на отказания достъп на борда би могло да е необходимо за защитата на пътник от полет, който е част от пакетно туристическо пътуване, срещу риска да бъде лишен от защитата, която му предоставя Регламент № 261/2004.
35
Накрая, от решение от 21 декември 2021 г., Azurair и др. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 и C‑270/20, EU:C:2021:1038, т. 46—51) следвало, че туроператорът може да издаде „потвърдена резервация“ по смисъла на член 3, параграф 2, буква а) от Регламент № 261/2004 дори когато въздушният превозвач не е потвърдил на туроператора часовете на разглеждания полет и следователно не е налице „препотвърждаваща“ резервация. Всъщност целта на този регламент е рискът туроператорите да предоставят неточна информация на пътниците в рамките на тяхната дейност, да бъде поет от въздушния превозвач. В този контекст пътникът не участвал в отношенията между въздушния превозвач и туроператора и от него не можело да се изисква да се снабди с информация в това отношение.
36
Според запитващата юрисдикция възприетото в това решение тълкуване може да се приложи към промяна в резервацията на пътника, направена от туроператора поради „отмяна на полет“.
37
При тези обстоятелства Landesgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 4 от Регламент [№ 261/2004] да се тълкува в смисъл, че отказан на пътника от въздушния превозвач достъп на борда под формата на предварително отказан достъп на борда е налице и когато с уведомление за промяна на резервацията туроператор информира пътника, че полетът е отменен, но въздушният превозвач изобщо не е отменял полета и в действителност дори го е извършил по разписание?“.
По преюдициалните въпроси
38
Със съответните си въпроси, които следва да се разгледат заедно, запитващите юрисдикции искат по същество да се установи дали член 4, параграф 3 от Регламент № 261/2004 във връзка с член 2, буква й) от него трябва да се тълкува в смисъл, че пътник, ползващ въздушен транспорт, който в рамките на пакетно туристическо пътуване е разполагал с потвърдена резервация за полет, може да поиска от опериращия въздушен превозвач обезщетението, предвидено в член 7, параграф 1 от този регламент, в случай че без да уведоми предварително този превозвач, туроператорът е информирал посочения пътник, че първоначално планираният полет няма да бъде извършен, въпреки че този полет е изпълнен по разписание.
39
В самото начало следва да се припомни, първо, че в рамките на пакетно туристическо пътуване пътниците, ползващи въздушен транспорт, могат свободно да изберат да се позоват на Регламент № 261/2004. Всъщност тяхната правна защита не може да бъде осигурена изключително от Директива 2015/2302 (вж. в този смисъл решение от 26 март 2020 г., Primera Air Scandinavia, C‑215/18, EU:C:2020:235, т. 35). От тази гледна точка член 3, параграф 6 от посочения регламент предвижда по-специално, че посоченият „регламент не засяга правата на пътниците съгласно Директива [90/314, заменена с Директива 2015/2302]“. По симетричен начин член 14, параграф 5 от последната директива изрично потвърждава, че обезщетението или намалението на цената, предоставени съгласно посочената директива, и обезщетението или намалението на цената, предоставени по-специално съгласно Регламент № 261/2004, се приспадат едно от друго, за да се избегне свръхкомпенсиране.
40
Така от член 3, параграф 6 от този регламент и от член 14, параграф 5 от Директива 2015/2302 следва, че съответното приложно поле на тези два акта на вторичното право могат да се припокриват. В такъв случай като ограничение на комбинираното им позоваване тези разпоредби предвиждат отказа за свръхкомпенсиране на претърпените от пътника вреди.
41
На второ място, от двете преюдициални запитвания става ясно, че двата полета, които са в основата на споровете в главните производства, са изпълнени по разписание. От това следва, че нито един от двата разглеждани полета не може да се счита за отменен, тъй като член 2, буква л) от Регламент № 261/2004 определя „отмяната“ като „неексплоатация на полет, който е предварително планиран и за който има поне едно резервирано място“. Следователно уведомленията, изпратени от туроператорите до разглежданите в двете главни производства пътници, трябва да се разглеждат с оглед на понятието „отказан достъп на борда“ по смисъла на член 2, буква й) от този регламент.
42
След това уточнение следва да се определи, от една страна, дали това понятие „отказан достъп на борда“ обхваща предварително отказания достъп на борда на полет, който обаче е изпълнен, и от друга страна, дали въздушният превозвач може да носи отговорност за невярна информация за отлагането или отмяната на полет, която туроператорът е съобщил на пътниците.
43
На първо място, от решение от 26 октомври 2023 г., LATAM Airlines Group (C‑238/22, EU:C:2023:815, т. 39) следва, че член 4, параграф 3 във връзка с член 2, буква й) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че опериращият въздушен превозвач, който предварително е информирал пътника, че против волята му ще откаже да го допусне на борда на полет, за който последният разполага с потвърдена резервация, трябва да обезщети въпросния пътник, дори той да не се е явил за качване на борда съгласно условията, изложени в член 3, параграф 2 от този регламент.
44
Обстоятелството, че информацията относно отказания достъп на борда е била съобщена предварително на пътника не от опериращия въздушен превозвач, а от туроператора, обаче не може да доведе до различно тълкуване на тези разпоредби.
45
На второ място, от практиката на Съда следва, че опериращият въздушен превозвач може да носи отговорност за невярна информация за отлагането или отмяната на полет, която туроператорът е съобщил на пътниците.
46
Всъщност, първо, за целите на тяхното прилагане в няколко разпоредби от Регламент № 261/2004 не се прави никакво разграничение между опериращия въздушен превозвач и туроператора. Това се отнася по-специално за член 2, буква ж) от този регламент, който определя понятието „резервация“ като „фактът, че пътникът има билет или друго доказателство, което показва, че резервацията е приета и регистрирана от въздушния превозвач или туроператор“. Такъв е също случаят с член 3, параграф 2, буква а), първо тире от този регламент, който предвижда, че часът, в който пътниците трябва да се представят на гишето за регистрация, може да бъде посочено от въздушния превозвач, туроператора или упълномощен пътнически агент. Такъв е и случаят с член 3, параграф 2, буква б) от посочения регламент, съгласно който пътникът може да бъде прехвърлен на друг полет както от въздушния превозвач, така и от туроператора (вж. в този смисъл решение от 21 декември 2021 г., Azurair и др., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 и C‑270/20, EU:C:2021:1038, т. 47).
47
Така от това решение следва, че в рамките на член 3, параграф 2, букви а) и б) от Регламент № 261/2004 пътниците, ползващи въздушен транспорт, могат да се доверят без разлика на информацията, предоставена от опериращия въздушен превозвач или туроператора за часа на качване на борда или за прехвърлянето им на друг полет.
48
Второ, подобно тълкуване допринася за гарантиране на високо равнище на защита на пътниците, ползващи въздушен транспорт, както се посочва в съображение 1 от Регламент № 261/2004. От тази гледна точка целта на посочения регламент е рискът туроператорите да предоставят неточна информация на пътниците в рамките на тяхната дейност, да бъде поет от въздушния превозвач. Всъщност, тъй като пътникът не участва в отношенията между въздушния превозвач и туроператора, от него не може да се изисква да се снабди с информация в това отношение (вж. в този смисъл решение от 21 декември 2021 г., Azurair и др., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 и C‑270/20, EU:C:2021:1038, т. 48 и 49).
49
При всички положения следва да се припомни, че когато опериращият въздушен превозвач трябва да плати обезщетение на пътниците по Регламент № 261/2004 поради поведението на туроператора, този превозвач може да има възможност да поиска от туроператора поправяне на претърпените вреди съгласно член 13 от посочения регламент. Така подобно обезщетение може да намали, дори да премахне финансовата тежест за споменатия превозвач в резултат на това задължение (вж. в този смисъл решения от 10 януари 2006 г., IATA и ELFAA, C‑344/04, EU:C:2006:10, т. 90, от 19 ноември 2009 г., Sturgeon и др., C‑402/07 и C‑432/07, EU:C:2009:716, т. 68, и от 21 декември 2021 г., Azurair и др., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 и C‑270/20, EU:C:2021:1038, т. 61).
50
Освен това следва да се отхвърли доводът на E, изведен от прилагането по аналогия на решение от 4 юли 2018 г., Wirth и др. (C‑532/17, EU:C:2018:527). E поддържа в това отношение, че подобно на лизингодателя в случай на договор за лизинг на самолет заедно с екипажа („мокър лизинг“) чартърната компания, каквато е този въздушен превозвач, няма оперативни правомощия за вземане на решения по въпроса дали полетът ще бъде изпълнен, кога ще бъде изпълнен и с кои пътници.
51
В това отношение е достатъчно да се припомни, че от практиката на Съда следва, че въздушен превозвач, който е представил предложение за въздушен превоз, съответстващо на предложението, посочено от туроператора в рамките на отношенията му с пътник, макар да е възможно да настъпят промени във връзка с това предложение, трябва да се счита за лице, което „има намерение да изпълнява полет“, по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004, така че може да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба (вж. в този смисъл решение от 21 декември 2021 г., Azurair и др., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 и C‑270/20, EU:C:2021:1038, т. 59 и 62, и определение от 10 март 2023 г., Eurowings (Несъществуващ полет), C‑607/22, EU:C:2023:201, т. 21).
52
Освен това доводът на E всъщност цели да отрече качеството на „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 на въздушния превозвач, използван от туроператора. Член 2, буква г) от този регламент обаче определя „туроператора“ като организатор по смисъла на член 3, точка 8 от Директива 2015/2302 „с изключение на въздушен превозвач“. При това положение, ако се следва логиката на E, би се стигнало до парадоксалния резултат чартърният полет да не се изпълнява от опериращ въздушен превозвач, тъй като това качество не би било признато нито на чартърната компания, нито на туроператора.
53
С оглед на изложените по-горе съображения на поставените въпроси следва да се отговори, че член 4, параграф 3 във връзка с член 2, буква й) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че пътник, ползващ въздушен транспорт, който в рамките на пакетно туристическо пътуване е разполагал с потвърдена резервация за полет, може да поиска от опериращия въздушен превозвач обезщетението, предвидено в член 7, параграф 1 от този регламент, в случай че без да уведоми предварително този превозвач, туроператорът е информирал посочения пътник, че първоначално планираният полет няма да бъде извършен, въпреки че полетът е изпълнен по разписание.
По съдебните разноски
54
С оглед на обстоятелството, че за страните в главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващите юрисдикции, последните следва да се произнесат по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (осми състав) реши:
Член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91, разглеждан във връзка с член 2, буква й) от Регламент № 261/2004,
трябва да се тълкува в смисъл, че
пътник, ползващ въздушен транспорт, който в рамките на пакетно туристическо пътуване е разполагал с потвърдена резервация за полет, може да поиска от опериращия въздушен превозвач обезщетението, предвидено в член 7, параграф 1 от този регламент, в случай че без да уведоми предварително този превозвач, туроператорът е информирал посочения пътник, че първоначално планираният полет няма да бъде извършен, въпреки че полетът е изпълнен по разписание.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.
(
i
)	Името на настоящото дело е измислено. То не съвпада с истинското име на никоя от страните в производството.