ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА НА ПУБЛИЧНАТА СЛУЖБА (първи състав)
25 февруари 2008 година
Дело F-85/07
Ana Anselmo и др.
срещу
Съвет на Европейския съюз
„Публична служба — Длъжностни лица — Наемане на работа — Назначаване — Класиране в степен — Кандидати, спечелили вътрешен конкурс — Ново обстоятелство — Липса — Явна недопустимост“
Предмет: Жалба, подадена на основание членове 236 ЕО и 152 АЕ, с която г‑жа Anselmo и десет други длъжностни лица на Съвета искат по
същество отмяна на решенията на Съвета, с които при или след назначаването на заинтересованите лица в категория B* не е взета
предвид придобитата от тях в категория C или D степен на старшинство.
Решение: Отхвърля жалбата като явно недопустима. Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
Резюме
1.      Производство — Допустимост на исковете и жалбите — Преценка с оглед на нормите в сила към момента на подаването на жалбата
(член 76 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба)
2.      Длъжностни лица — Жалба — Предварителна жалба по административен ред — Срокове
(членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица)
1.      Докато нормата на член 76 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба, съгласно която този съд може с определение
да отхвърли жалба, която явно подлежи на отхвърляне, е процесуалноправна норма и като такава се прилага от момента на влизането
ѝ в сила към всички висящи пред Съда на публичната служба спорове, това не е вярно за нормите, въз основа на които Съдът на
публичната служба може съгласно посочения член да приеме определена жалба за явно недопустима и сред които трябва да се приложат
онези норми, които са били в сила към момента на подаване на жалбата.
(вж. точка 17)
2.      Дадено обстоятелство може да е основание за възобновяване на сроковете за обжалване само ако са изпълнени две условия, а именно
това обстоятелство „да променя фактическото и правното положение“ и „да може съществено да измени положението на лицето, което
иска преразглеждане на решение, станало окончателно“.
Като ново обстоятелство не може да се разглежда публикуването от дадена институция на съобщение до персонала, в което само
се припомня приложното поле на вътрешните правила и на разпоредбите на Правилника и с което само се потвърждава прилагането
на норми, които във всички случаи и без това съобщение са щели да бъдат приложени.
(вж. точки 25 и 28)
Позоваване на:
Съд — 13 ноември 1986 г., Becker/Комисия, 232/85, Recueil, стр. 3401, точка 10
Първоинстанционен съд — 7 февруари 1991 г., Williams/Сметна палата, T‑58/89, Recueil, стр. II‑77, точки 46—48; 7 февруари
2001 г., Inpesca/Комисия, T‑186/98, Recueil, стр. II‑557, точка 51; 3 октомври 2006 г., Nijs/Сметна палата, T-171/05, Recueil
FP, стр. I-A-2-195 и II-A-2-999, точка 24
Съд на публичната служба — 16 януари 2007 г., Genette/Комисия, F‑92/05, Recueil FP, стр. I-A-1-1 и II-A-1-1, точка 61