61988CJ0077_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 1 . marts 1988, indgaaet til Domstolen den 9 . marts 1988, har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 516/77 af 14 . marts 1977 om den faelles markedsordning for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager ( EFT L 73, s . 1 ).
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en retssag mellem Stute Nahrungsmittelwerke GmbH & Co . KG, Paderborn ( herefter benaevnt "Stute "), og det tyske interventionsorgan, Bundesamt fuer Ernaehrung und Forstwirtschaft; dette havde meddelt Stute afslag paa producentstoette, som selskabet havde ansoegt om med henblik paa fremstilling af kirsebaer konserveret i sukkeroploesning ved forarbejdning af kirsebaer, som selskabet havde koebt hos en producentsammenslutning . Afslaget var blevet begrundet med, at den paagaeldende producentsammenslutning ikke opfyldte betingelserne i den foernaevnte forordning ( EOEF ) nr . 516/77 .
3 Producentstoetteordningen for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager blev indfoert ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1152/78 af 30 . maj 1978 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 516/77 ( EFT L 144, s . 1 ). Ved den naevnte forordning indfoejede man i forordning ( EOEF ) nr . 516/77 en artikel 3a, hvori det blandt andet bestemmes, at stoetteordningen er baseret paa "kontrakter indgaaet i Faellesskabet mellem paa den ene side producenter eller anerkendte sammenslutninger eller grupper af saadanne, og paa den anden side forarbejdningsvirksomheder eller lovligt oprettede sammenslutninger eller grupper af saadanne ". Stoetteordningen finder anvendelse paa kirsebaer konserveret i sukkeroploesning i henhold til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1639/79 af 24 . juli 1979 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 516/77 ( EFT L 192, s . 3 ).
4 Kontrakten, som har givet anledning til tvisten i hovedsagen, blev indgaaet mellem Stute og selskabet Rudolf Bargstedt Hamburg Obsterzeugerorganistion GmbH ( herefter benaevnt "Bargstedt "), fra hvem Stute havde faaet leveret kirsebaer, der skulle forarbejdes til kirsebaer konserveret i sukkeroploesning . Bundesamt fandt, at Bargstedt ikke kunne betragtes som en producentorganisation, idet selskabet kontrolleredes af Rudolf Bargstedt, der driver grossistvirksomhed, men ikke producerer frugt og groensager og derfor ikke kunne vaere leverandoer heraf til selskabet; Rudolf Bargstedt er hovedanpartshaver i selskabet og havde, da kontrakten med Stute blev indgaaet, 68 af i alt 103 stemmer i henhold til vedtaegterne . Stute anfoerte, at Bargstedt var blevet anerkendt som producentorganisation i faellesskabsbestemmelsernes forstand af myndighederne i Land Hamburg; det fremgaar af forelaeggelseskendelsen, at denne anerkendelse er meddelt under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1035/72 af 18 . maj 1972 om den faelles markedsordning for frugt og groensager ( EFT 1972 II, s . 423 ).
5 Stute anlagde sag ved Verwaltungsgericht Frankfurt am Main, som har besluttet at udsaette sagen og forelaegge foelgende praejudicielle spoergsmaal for Domstolen :
"1 ) Hvilke mindstekrav skal vaere opfyldt af en anerkendt sammenslutning af producenter i den betydning, der er forudsat i artikel 3a, stk . 2, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 516/77 af 14 . marts 1977 ( EFT L 73 af 21.3.1977, s . 1 ), henholdsvis artikel 3a, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 988/84 af 31 . marts 1984 ( EFT L 103 af 16.4.1984, s . 11 ), henholdsvis artikel 3, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 426/86 af 24 . februar 1986 ( EFT L 49 af 27.2.1986, s . 1 )?
Skal begrebet sammenslutning af producenter i artikel 3a i forordning ( EOEF ) nr . 516/77 med henblik paa disse mindstekrav defineres i overensstemmelse med artikel 13 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1035/72 eller i overensstemmelse med artikel 4 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1360/78?
2 ) Hoerer det med til disse mindstekrav, at producenterne har mulighed for ved stemmeflertal at paavirke den anerkendte sammenslutnings beslutninger i den retning, de oensker, og er det derfor uforeneligt med disse krav, at et medlem af en saadan sammenslutning af producenter ikke selv er producent, men har stemmeflertal, eller er det tilstraekkeligt, at producenterne har kontrolmuligheder og vetoret, selv om de tilhoerer minoriteten?
3 ) Er overholdelsen af disse mindstekrav en betingelse for, at der opstaar et krav paa stoette, naar alle de oevrige betingelser for at opnaa stoette er opfyldt, isaer naar den kompetente myndighed har anerkendt producentsammenslutningen? Bestaar der for saa vidt en beskyttelse af producentsammenslutningens og koebernes berettigede forventning?"
6 Vedroerende de faktiske omstaendigheder og de relevante retsforskrifter i hovedsagen samt de for Domstolen indgivne skriftlige indlaeg henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
7 Det bemaerkes indledningsvis, at det med de to foerste spoergsmaal - som skal behandles under ét - oenskes klarlagt, hvilke betingelser producentsammenslutninger i forordning ( EOEF ) nr . 516/77' s forstand skal opfylde, samt hvilke fortolkningsbidrag der i saa henseende kan udledes af andre landbrugsforordninger; det tredje spoergsmaal vedroerer derimod et andet problem, nemlig om princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan paaberaabes af den, der har indgaaet kontrakter med et selskab og herved har haft grundlag for at antage, at selskabet var anerkendt som producentorganisation .
Det foerste og det andet spoergsmaal
8 I det foerste spoergsmaal rejses - generelt formuleret - spoergsmaalet om, hvilke "mindstekrav" de anerkendte producentsammenslutninger skal opfylde; det fremgaar imidlertid af forelaeggelseskendelsen og af formuleringen af det andet spoergsmaal, at den nationale ret i det vaesentlige oensker fastslaaet, om en sammenslutning boer naegtes anerkendelse, saafremt der findes ikke-producenter blandt sammenslutningens medlemmer, og, i benaegtende fald, om anerkendelse dog maa naegtes, hvis ikke-producenterne har stemmeflertal i sammenslutningen eller andre muligheder for at kontrollere dens virksomhed .
9 Det bemaerkes, at artikel 3a i forordning ( EOEF ) nr . 516/77, som indfoejet i denne forordning ved den foernaevnte forordning ( EOEF ) nr . 1152/78, ikke indeholder nogen angivelse af, hvilke betingelser en producentsammenslutning skal opfylde, og heller ingen forskrifter om fremgangsmaaden ved anerkendelse af en saadan sammenslutning .
10 Foerst i 1988 - nemlig ved fastsaettelsen af gennemfoerelsesbestemmelserne til den raadsforordning, der afloeste forordning ( EOEF ) nr . 516/77 - definerede Kommissionen begrebet producentsammenslutning, men kun med henblik paa anvendelsen af stoetteordningen for produkter forarbejdet paa basis af tomater . Efter denne definition, der findes i artikel 1 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 722/88 af 18 . marts 1988 ( EFT L 74, s . 49 ), forstaas ved producentsammenslutning dels en producentorganisation, der er oprettet og godkendt efter den foernaevnte forordning ( EOEF ) nr . 1035/72, som er grundforordningen for friske frugter og groensager, dels en sammenslutning, der er oprettet med henblik paa indgaaelse af leveringskontrakter for friske tomater, og som er anerkendt i dette oejemed af den paagaeldende medlemsstat .
11 I henhold til artikel 13 i forordning ( EOEF ) nr . 1035/72 skal en organisation af frugt - og groensagsproducenter vaere oprettet "paa producenternes initiativ", og den skal blandt andet have til formaal at forpligte de "tilsluttede producenter" til at afsaette deres produktion gennem organisationen, hvorved de skal overholde de af organisationen fastsatte kvalitetsnormer .
12 Det fremgaar af de anfoerte forskelligartede bestemmelser, at en producentsammenslutning, der er anerkendt i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 516/77, i det vaesentlige skal have producenter som medlemmer, og at den skal vaere oprettet paa disses initiativ . Der findes derimod ingen forskrift, som afskaerer en producentsammenslutning fra at optage ikke-producenter som medlemmer, navnlig naeringsdrivende, der kender markedet og kan fremme afsaetningen af produkterne .
13 Det anfoerte er i overensstemmelse med de omtvistede forskrifters formaal . Det fremgaar saaledes saavel af de foernaevnte bestemmelser paa omraadet som af betragtningerne til forordning ( EOEF ) nr . 1152/78, at de i forordningen omhandlede producentsammenslutninger skal sikre, at forarbejdningsindustrien forsynes regelmaessigt, og at producenterne betales en minimumspris af forarbejdningsvirksomhederne . I kontrakterne med forarbejdningsvirksomhederne skal producentsammenslutningerne navnlig angive den tidsmaessige fordeling af leverancerne til forarbejdningsindustrierne for herved at sikre en regelmaessig forsyning ( jfr . artikel 3a, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 516/77 ).
14 Det fremgaar saaledes af en gennemgang af de opgaver, der i henhold til de gaeldende bestemmelser er henlagt til producentsammenslutningerne, at selv om disse tillige varetager visse afsaetningsfunktioner, er de i det vaesentlige oprettet for at fremme en bedre og mere regelmaessig produktion og saaledes fremme de tilsluttede producenters interesser . Det foelger heraf, at producenterne selv skal udoeve kontrollen med deres sammenslutninger .
15 Det foerste og det andet spoergsmaal skal herefter besvares med, at artikel 3a i forordning ( EOEF ) nr . 516/77 om den faelles markedsordning for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager skal fortolkes saaledes, at en producentsammenslutning karakteriseres ved, at den er oprettet paa initiativ af producenterne, som i det vaesentlige skal udgoere medlemskredsen . Hermed er ikke-producenter ikke udelukket fra medlemskab, forudsat at de ikke har stemmeflertal i sammenslutningen eller andre muligheder for at kontrollere dens virksomhed .
Det tredje spoergsmaal
16 Eftersom stoetten til forarbejdningsvirksomhederne inden for frugt - og groensagssektoren er betinget af, at der er indgaaet aftaler enten med frugt - og groensagsproducenter eller med "anerkendte sammenslutninger eller grupper" af saadanne, maa udgangspunktet vaere, at en saadan sammenslutning skal opfylde betingelserne i henhold til de gaeldende faellesskabsbestemmelser .
17 Den nationale domstol oensker imidlertid klarlagt, om det herved goer nogen forskel, saafremt en forarbejdningsvirksomhed har indgaaet en forsyningskontrakt med et selskab, der ganske vist ikke opfylder de gaeldende betingelser, men alligevel er blevet anerkendt som producentsammenslutning af en anden national myndighed end det kompetente interventionsorgan . Den nationale domstol oensker navnlig klarlagt, om en saadan forarbejdningsvirksomhed kan paaberaabe sig det almindelige princip om beskyttelse af den berettigede forventning .
18 Der maa i begge hensender gives et benaegtende svar . For det foerste kan en erhvervsdrivende sammenslutning, der ikke opfylder alle betingelserne for anerkendelse som producentsammenslutning, ikke opnaa status som anerkendt i henhold til en retsakt, der i dette oejemed er udstedt af en myndighed i en medlemsstat . For det andet kan en faellesskabsstoette kun ydes, naar betingelserne i henhold til de relevante faellesskabsbestemmelser er opfyldt . Retten til at oppebaere den producentstoette, der hjemles ved de naevnte bestemmelser, og som er finansieret af faellesskabsmidler, kan nemlig ikke bero paa en ensidigt udstedt retsakt fra en myndighed i en medlemsstat .
19 Det foelger af det anfoerte, at forarbejdningsvirksomheden ikke under henvisning til princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan opnaa en stoette, som ikke i oevrigt tilkommer den i henhold til de gaeldende faellesskabsbestemmelser .
20 Det tredje spoergsmaal skal foelgelig besvares med, at artikel 3a i forordning ( EOEF ) nr . 516/77 skal fortolkes saaledes, at en forarbejdningsvirksomhed ikke har ret til producentstoette, naar det selskab, som den har indgaaet kontrakt med om forsyning af frisk frugt, ikke er en i henhold til ovennaevnte bestemmelse anerkendt producentsammenslutning . Det samme gaelder, naar forarbejdningsvirksomheden har antaget, at selskabet var anerkendt som producentsammenslutning i medfoer af andre faellesskabsbestemmelser .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
21 De udgifter, der er afholdt af Den Hellenske Republiks regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( Fjerde Afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt af Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ved kendelse af 1 . marts 1988, for ret :
Artikel 3a i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 516/77 af 14 . marts 1977 om den faelles markedsordning for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager skal fortolkes saaledes, at
- en producentsammenslutning karakteriseres ved, at den er oprettet paa initiativ af producenterne, som i det vaesentlige skal udgoere medlemskredsen . Hermed er ikke-producenter ikke udelukket fra medlemskab, forudsat at de ikke har stemmeflertal i sammenslutningen eller andre muligheder for at kontrollere dens virksomhed,
- en forarbejdningsvirksomhed ikke har ret til producentstoette, naar det selskab, som den har indgaaet kontrakt med om forsyning af frisk frugt, ikke er en i henhold til ovennaevnte bestemmelse anerkendt producentsammenslutning . Det samme gaelder, naar forarbejdningsvirksomheden har antaget, at selskabet var anerkendt som producentsammenslutning i medfoer af andre faellesskabsbestemmelser .