62018TJ0411_INF
Rettens dom (Ottende Afdeling) af 27. oktober 2021 –WM mod Kommissionen
(Sag T-411/18)
»Personalesag – tjenestemænd – ansættelse – meddelelse om udvælgelsesprøve – almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/338/17 – udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til den næste fase af udvælgelsesprøven – artikel 21 og 26 i chartret om grundlæggende rettigheder – vedtægtens artikel 1d, stk. 1, 4 og 5 – rimelige tilpasninger – princippet om forbud mod forskelsbehandling på grund af handicap – direktiv 2000/78/EF – ansvar – økonomisk og ikke-økonomisk tab«
1.
Tjenestemandssager – søgsmål til prøvelse af afslag på deltagelse i en udvælgelsesprøve – mulighed for at påberåbe sig uregelmæssigheder i forbindelse med afviklingen eller de nærmere regler for tilrettelæggelsen af udvælgelsesprøven – betingelser
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
(jf. præmis 38)
2.
Tjenestemænd – udvælgelsesprøve – Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) – beføjelser – tilrettelæggelse af udvælgelsesprøver – rækkevidde – ændring af de af udvælgelseskomitéen vedtagne regler for udvælgelsesprøven for at tage hensyn til eventuelle handicap hos visse ansøgere – omfattet
(Tjenestemandsvedtægten, bilag III, art. 1, stk. 1, og art. 4)
(jf. præmis 39)
3.
Tjenestemænd – ligebehandling og forbud mod forskelsbehandling – handicap – forpligtelse til at foretage rimelige tilpasninger på beskæftigelsesområdet – rækkevidde – domstolsprøvelse – grænser – anfægtelse af lægelige vurderinger – ikke omfattet
(Tjenestemandsvedtægten, art. 1d, stk. 4; Rådets direktiv 2000/78, art. 5)
(jf. præmis 42-44, 65 og 77)
Angående
Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om dels annullation af afgørelse truffet af udvælgelseskomitéen i almindelig udvælgelsesprøve EPSO/AD/338/17 af 27. september 2017 om ikke at give sagsøgeren adgang til den næste fase af udvælgelsesprøven og af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 19. april 2018 om afslag på sagsøgerens klage, dels erstatning for det tab, som sagsøgeren hævder at have lidt som følge af disse afgørelser.
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
Hver part bærer sine egne omkostninger.