62017TJ0755_RES
Sag T-755/17
Forbundsrepublikken Tyskland
mod
Det Europæiske Kemikalieagentur
Rettens dom (Femte Afdeling) af 20. september 2019
»REACH – vurdering af stoffer – benpat – persistens – ECHA’s afgørelse om anmodning om yderligere oplysninger – artikel 51, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1907/2006 – klage indgivet til Klageudvalget – Klageudvalgets opgave – kontradiktorisk procedure – arten af prøvelsen – intensiteten af prøvelsen – Klageudvalgets beføjelser – artikel 93, stk. 3, i forordning nr. 1907/2006 – tildeling af beføjelser til EU-agenturer – princippet om kompetencetildeling – subsidiaritetsprincippet – proportionalitet – begrundelsespligt«
Tilnærmelse af lovgivningerne – registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier – REACH-forordningen – vurderingsprocedure – Det Europæiske Kemikalieagenturs (ECHA) afgørelse om anmodning om yderligere oplysninger i forbindelse med vurderingen af et stof – klage indgivet til ECHA’s Klageudvalg – Klageudvalgets opgave – kontradiktorisk procedure – arten af prøvelsen – Klageudvalgets kompetence til at undersøge anbringender, der tilsigter at godtgøre, at en afgørelse fra ECHA er behæftet med materielle fejl – omfattet
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1907/2006, art. 51, stk. 8, art. 52, stk. 2, og art. 91, stk. 1)
(jf. præmis 48-54, 56-64, 85-87, 108, 112, 120, 129 og 205)
Tilnærmelse af lovgivningerne – registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier – REACH-forordningen – vurderingsprocedure – Det Europæiske Kemikalieagenturs (ECHA) afgørelse om anmodning om yderligere oplysninger i forbindelse med vurderingen af et stof – klage indgivet til ECHA’s Klageudvalg – Klageudvalgets opgave – kontradiktorisk procedure – intensiteten af prøvelsen – vurdering af faktuelle forhold af meget kompliceret videnskabelig og teknisk karakter – legalitetsprøvelse, der er begrænset til det åbenbart urigtige skøn – ikke omfattet
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1907/2006; Kommissionens forordning nr. 1238/2007, art. 1, stk. 2, og nr. 771/2008, tredje betragtning og art. 1, stk. 1, andet afsnit)
(jf. præmis 55, 192-194 og 227)
Resumé
I dom af 20. september 2019 i sagen Tyskland mod ECHA (sag T-755/17) tog Retten stilling til Det Europæiske Kemikalieagenturs Klageudvalgs (ECHA) opgaver og beføjelser, nærmere bestemt omfanget og intensiteten af den prøvelse, som dette klageudvalg skulle foretage i forbindelse med en klage, som var indgivet til udvalget til prøvelse af en afgørelse, der i overensstemmelse med forordning nr. 1907/2006 (
1
) var truffet af ECHA, om anmodning om yderligere oplysninger i forbindelse med en vurdering af stoffet benpat.
Efter at ECHA havde vedtaget en afgørelse, hvorved de selskaber, som havde registreret benpat ved ECHA, blev anmodet om yderligere oplysninger, indgav sidstnævnte en klage til dette agenturs klageudvalg, hvorefter den anfægtede afgørelse blev delvist annulleret. Med sit søgsmål for Retten nedlagde Forbundsrepublikken Tyskland påstand om annullation af afgørelsen truffet af ECHA’s Klageudvalg i det væsentlige med den begrundelse, at Klageudvalget ikke har kompetence til at tage stilling til anbringender, der tilsigter at godtgøre, at en afgørelse fra ECHA er behæftet med materielle fejl. Eftersom den sagsøgende medlemsstats argumenter ikke kunne tages til følge, blev ECHA delvist frifundet af Retten, som fastslog, at ECHA’s Klageudvalg har kompetence til at undersøge sådanne anbringender.
Hvad angår udnævnelsen af dette klageudvalgs medlemmer på baggrund af deres erfaring samt videnskabelige og juridiske kvalifikationer bemærkede Retten for det første, at dette klageudvalg besidder den ekspertise, som er nødvendig for selv at kunne vurdere forhold af videnskabelig karakter, og at denne ekspertise skal sikre, at udvalget kan foretage en afbalanceret retlig og teknisk vurdering. Retten bemærkede for det andet, at hverken forordning nr. 1907/2006 eller forordning nr. 771/2008 (
2
) indeholder særlige regler om klager over afgørelser om stofvurdering.
Retten fastslog for det tredje, at muligheden for at klage til Klageudvalget over en afgørelse fra ECHA understøtter en tilgang, hvor det nævnte udvalg har kompetence til at undersøge anbringender, der tilsigter at godtgøre, at en sådan afgørelse er behæftet med materielle fejl. Retten fandt nemlig, at eftersom intensiteten af den prøvelse, der foretages af ECHA’s Klageudvalg, er mere intensiv end den, der foretages af Unionens retsinstanser, er dette udvalgs beføjelser ikke begrænset til en undersøgelse af, om der foreligger åbenbare fejl, men udvidet til en undersøgelse af de tekniske aspekter ved en afgørelse om anmodning om yderligere oplysninger. En begrænsning af ECHA’s Klageudvalgs beføjelser vil endvidere medføre, at det nævnte udvalg ikke fuldt ud kan opfylde sin funktion, som er at begrænse antallet af sager for Unionens retsinstanser og samtidig sikre adgangen til effektive retsmidler, og være i strid med de betragtninger, der ligger til grund for indførelsen af regler vedrørende bevilling af appel i sager, der allerede har været genstand for en dobbelt prøvelse, først ved det nævnte udvalg og dernæst ved Retten (
3
).
Retten fandt endelig og for det fjerde, at en begrænsning af ECHA’s Klageudvalgs beføjelser ikke er medvirkende til at sikre adgangen til effektive retsmidler som omhandlet i artikel 47, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Efter at have bemærket, at Klageudvalget som led i en kontradiktorisk procedure begrænser sig til at undersøge, om de argumenter, der er fremført for udvalget, kan godtgøre, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en fejl, fandt Retten, at ved en tilgang, hvor Klageudvalget har begrænsede beføjelser, vil anbringender, der tilsigter at godtgøre, at en afgørelse fra ECHA er behæftet med materielle fejl, ikke med føje kunne påberåbes under et annullationssøgsmål anlagt ved Retten til prøvelse af en afgørelse truffet af det nævnte udvalg. Såfremt Klageudvalgets beføjelser begrænses, vil dette desuden medføre, at der indgives unødige klager til dette udvalg, eftersom en klager, som ønsker at få en afgørelse fra ECHA annulleret alene på baggrund af anbringender, der tilsigter at godtgøre, at den pågældende afgørelse er behæftet med materielle fejl, vil skulle indgive en klage til Klageudvalget, selv om det i et sådant tilfælde er klart, at klagen vil blive afslået.
(
1
) – Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18.12.2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT 2006, L 396, s. 1, berigtiget i EUT 2007, L 136, s. 3).
(
2
) – Kommissionens forordning (EF) nr. 771/2008 af 1.8.2008 om fastlæggelse af regler for Det Europæiske Kemikalieagenturs Klageudvalg med hensyn til organisation og procedurer (EUT 2008, L 206, s. 5).
(
3
) – Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2019/629 af 17.4.2019 om ændring af protokol nr. 3 vedrørende statutten for Den Europæiske Unions Domstol (EUT 2009, L 111, s. 1).