61993CC0030_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hr. afdelingsformand
De herrer dommere,
A ° Indledning
1. Den foreliggende anmodning om praejudiciel afgoerelse, som er indgivet af Finanzgericht Muenchen, vedroerer en forordning fra Kommissionen om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa indfoerslen af visse typer elektroniske mikrokredsloeb. Finanzgericht er i tvivl om forordningens gyldighed i den affattelse af forordningen, som foelger af en berigtigelse, der blev offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende efter forordningens vedtagelse, fordi berigtigelsen kan taenkes at have aendret den oprindelige forordnings anvendelsesomraade. Det praejudicielle spoergsmaal er rejst under en tvist mellem en importoer (herefter benaevnt "sagsoegeren") og Hauptzollamt Muenchen-Mitte (herefter benaevnt "Hauptzollamt") og vedroerer tilbageholdelsen af den sikkerhed, som sagsoegeren havde stillet for betaling af den midlertidige antidumpingtold.
2. De produkter, som er omhandlet i den anfaegtede forordning, Kommissionens forordning (EOEF) nr. 165/90 af 23. januar 1990 (1), saakaldte DRAMs (Dynamiske Random Access Memories), er monolitisk integrerede lagerkredsloeb, som indeholder tusinder af lagerceller (bits), som det alle er muligt at faa direkte adgang til (Random Access). Informationsindholdet i lagercellerne skal indfoeres paa ny efter en bestemt periode, saa det ikke gaar tabt. Denne regenerering goer kredsloebene dynamiske (2). I forordningens femtende betragtning sondres der mellem forarbejdede DRAMs og dem, der har form af skiver (Wafers) eller mikroplader (chips).
3. Det fremgaar af oplysningerne i forelaeggelseskendelsen, at den foreliggende sag vedroerer indfoerslen af forarbejdede DRAMs. Finanzgericht anfoerer nemlig med henvisning til den kombinerede nomenklatur, at "det er ubestridt, at de integrerede kredsloeb, som sagsoegeren importerede, henhoerte under kode nr. 8542 11 43 ..." (3). Ifoelge den affattelse af den kombinerede nomenklatur, som gjaldt paa indfoerselstidspunktet, dvs. den 5. april 1990, i henhold til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2886/89 af 2. august 1989 om aendring af bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/78 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (4), var wafers omfattet af nr. 8542 11 10 og mikroplader omfattet af nr. 8542 11 30. Nr. 8542 11 43 omfatter "Dynamiske Random Access Memories (D-RAMs) ... Med en lagerkapacitet paa over 256 K-bits, men ikke over 4 M-bits".
4. Nummereringen af disse varer i tariffen var blevet aendret kort tid foer vedtagelsen af den anfaegtede forordning. Ifoelge den kombinerede nomenklatur, som gjaldt i henhold til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3174/88 af 21. september 1988 (5), henhoerte de efter den 1. januar 1989 under nr. 8542 11 71, hvor de er betegnet med begrebet "Memories" (hvilket er naermere forklaret i de begreber og betegnelser, som er anvendt i de foregaaende numre). Ifoelge den kombinerede nomenklatur, som gjaldt efter forordning nr. 2886/89, og som fandt anvendelse fra den 1. januar 1990, henhoerer forarbejdede DRAMs derimod under tre forskellige numre, afhaengig af deres lagerkapacitet. Disse numre er, ud over nr. 8542 11 41 og nr. 8542 11 45, foernaevnte nr. 8542 11 43, og det er under dette sidste kodenummer, at de varer, som er indfoert af sagsoegeren, henhoerer. Den kombinerede nomenklatur i sidstnaevnte affattelse omfatter endvidere udtrykkeligt en anden ° og kun én ° type af "Dynamiske ... Access Memories", nemlig de saakaldte "statiske" memories. Disse henhoerer igen, afhaengig af deres lagerkapacitet, under forskellige underpositioner. Endelig er nr. 8542 11 71 udgaaet af denne affattelse af den kombinerede nomenklatur.
5. Ordlyden af den omtvistede forordning nr. 165/90, som denne oprindeligt blev offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, var imidlertid endnu baseret paa den nummerering, som gjaldt i henhold til forordning nr. 3174/88. I anden betragtning til forordning nr. 165/90 hedder det:
"Fra den 1. januar 1989 henhoerer DRAMs under KN-kode ex 8542 11 10, ex 8542 11 30 og ex 8542 11 71" (6).
6. I femtende betragtning hedder det:
"Faerdige DRAMs henhoerer under KN-kode ex 8542 11 71, wafers henhoerer under KN-kode ex 8542 11 10 og dice henhoerer under KN-kode ex 8542 11 30 (chips)" (7).
7. Endelig bestemte forordningens artikel 1:
"1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af visse typer mikrokredsloeb, saakaldte DRAMs (Dynamiske Random Access Memories) henhoerende under KN-kode ex 8473 30 00, ex 8542 11 10, ex 8542 11 30, ex 8542 11 71 og ex 8548 00 00 ... med oprindelse i Japan.
2. I denne forordning omfatter DRAMs alle typer og taetheder, herunder ikke-faerdigforarbejdede former, saasom wafers og dice (monterede eller ikke-monterede) og kombinationsformer af DRAMs med flerdobbelte chips, saasom 'stack' -DRAMs og 'moduler' " (8).
8. Til denne forordning blev der udsendt den berigtigelse, som er naevnt i begyndelsen af mit forslag til afgoerelse, og som blev offentliggjort den 10. februar 1990 i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, serie L (9). I denne berigtigelse var der taget hensyn til den aendring af KN-numrene, som blev foretaget med virkning fra den 1. januar 1990. Ved berigtigelsen blev den dato pr. den 1. januar 1989, som er naevnt i anden betragtning til den anfaegtede forordning (10), saaledes aendret til den 1. januar 1990, og "KN-kode" ex 8542 11 71 blev erstattet med KN-kode 8542 11 41, 8542 11 43 og 8542 11 45 (11). Paa tilsvarende maade blev der foretaget en aendring af kodenumrene i femtende betragtning (12) og i forordningens artikel 1, stk. 1 (13).
9. Efter at gyldighedsperioden for den midlertidige told var blevet forlaenget (14), udstedte Raadet den 23. juli 1990 forordning (EOEF) nr. 2112/90 (15) om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af de omhandlede typer varer og om endelig opkraevning af den midlertidige told. De KN-numre, som er naevnt i denne forordning, er identiske med numrene i den berigtigede affattelse af forordning nr. 165/90.
10. Den af sagsoegeren foretagne indfoersel, som hovedsagen vedroerer, fandt sted efter offentliggoerelsen af den naevnte berigtigelse, men foer vedtagelsen af forordning nr. 2112/90. De omhandlede varer, som er fremstillet af et japansk selskab, blev nemlig anmeldt af sagsoegeren den 5. april 1990 med henblik paa overgang til fri omsaetning og blev, som det fremgaar af forelaeggelseskendelsen, beskrevet som "Dynamiske Random Access Memories" henhoerende under underposition 8542 11 43 0020.
11. Om sagens forhistorie oplyser Finanzgericht, at Hauptzollamt ved toldanmeldelsen tilbageholdt et beloeb paa 20 659,12 DM som sikkerhed for betaling af den midlertidige antidumpingtold. I sin klageafgoerelse henviste Hauptzollamt over for sagsoegeren til, at Kommissionen som svar paa en forespoergsel fra den tyske forbundsminister havde meddelt, at de omhandlede varer faldt ind under forordning nr. 165/90, fordi kun video-RAMs (VRAMs) med en struktur som statiske RAMs (SRAMs) var undtaget fra forordningen.
12. Den 30. april 1991 traf Hauptzollamt den anfaegtede aendringsafgoerelse under henvisning til forordning nr. 2112/90. Ifoelge forelaeggelseskendelsen blev den endelige antidumpingtold for de importerede varer ved denne afgoerelse fastsat til 20 659,12 DM, og denne told blev modregnet med den stillede sikkerhed.
13. Efter at have indgivet klage uden resultat anlagde sagsoegeren sag ved Finanzgericht og paaberaabte sig under sagen 35. betragtning til forordning nr. 165/90, som baerer overskriften "Video-RAMs", og hvori det hedder:
"En eksportoer gjorde gaeldende, at video-RAMs (VRAMs) har tekniske specifikationer, som er forskellige fra DRAMs, og at de derfor burde holdes uden for definitionen af samme vare.
Kommissionen bemaerker, at visse DRAMs kan anvendes til visse videoformaal, mens VRAMs i teknisk henseende er en anden vare.
Kommissionen fastslaar derfor, at egentlige DRAMs ikke skal anses for samme vare som VRAMs, mens DRAMs, der anvendes til video-formaal, er at anse som samme vare."
14. Sagsoegeren har anfoert, at VRAMs ikke ifoelge dette afsnit kan anses for samme vare, og at selskabet i tillid hertil havde bestilt varerne i Hongkong og indfoert dem til Tyskland. Efter sagsoegerens opfattelse bekraefter Raadets forordning nr. 2112/90, at video-RAMs ikke kan anses for samme vare.
15. I det paagaeldende afsnit af forordning nr. 2112/90 (syvende betragtning, sidste led og sidste afsnit) hedder det:
"Kommissionen fastslog som resultat af den foreloebige undersoegelse, at ... video-RAMs (VRAMs), som ikke er baseret paa DRAM-teknologi, men paa anden teknologi, saasom Statiske RAMs (SRAM)-teknologi, ikke skal anses for samme vare som DRAMs, men varer, der anvendes til videoformaal, og som er baseret paa DRAM-teknologi, er samme vare.
Da der ikke er fremfoert nye argumenter i henseende til ovenstaaende, bekraefter Raadet disse konklusioner."
16. Finanzgericht har ikke taget stilling til disse argumenter. Den har derimod anfoert, at forordning nr. 165/90 i den affattelse, som gjaldt forud for berigtigelsen, endnu ikke omfattede de modeller, der henhoerer under KN-kode nr. 8542 11 43, og dermed heller ikke de varer, som var importeret af sagsoegeren. Da forordning nr. 2112/90, som omfatter dette kodenummer, foerst fik retsvirkning fra den 23. juli 1990, finder Finanzgericht ikke, at Hauptzollamt var berettiget til at opkraeve en antidumpingtold af de varer, som sagsoegeren allerede havde indfoert i april 1990.
17. Ifoelge forelaeggelseskendelsen er det dog Hauptzollamt' s opfattelse, at forordning nr. 165/90 blev gyldigt aendret ved den foernaevnte berigtigelse af 10. februar 1990, saaledes at der allerede fra dette tidspunkt kunne opkraeves en midlertidig told for varer henhoerende under kodenummer 8542 11 43.
18. Den forelaeggende ret er imidlertid i tvivl om, hvorvidt en faellesskabsforordning kan aendres ved en simpel "berigtigelse" af den angivne art. Efter Finanzgericht' s opfattelse fremgaar det ikke af den berigtigelse, som er offentliggjort, hvilken retsakt den er udstedt paa grundlag af. Saa laenge der ikke er nogen praecis angivelse, er der endvidere flere omstaendigheder, som taler for, at der ikke foreligger nogen retsakt i traktatens artikel 189' s forstand. Desuden er offentliggoerelsens form ogsaa i strid med den praksis, som institutionerne normalt anvender, hvorefter retsakten er forsynet med tid og sted, det ansvarlige kommissionsmedlems underskrift samt en afsluttende formular. Desuden finder Finanzgericht, at den udsendte berigtigelse ikke blot udgoer en korrektion af skrive- eller oversaettelsesfejl (den paagaeldende gruppe produkter blev ved berigtigelsen udvidet til ogsaa at omfatte de i sagen importerede varer), men at den ogsaa indebaerer en indholdsmaessig aendring af forordning nr. 165/90.
19. Efter Finanzgericht' s opfattelse kraevede en saa omfattende aendring af en forordnings indhold, at der blev udstedt en aendringsforordning.
20. Finanzgericht har derfor forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal:
"Er Kommissionens forordning (EOEF) nr. 165/90 af 23. januar 1990 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af visse typer elektroniske mikrokredsloeb, saakaldte DRAMs (Dynamiske Random Access Memories), som berigtiget ved bekendtgoerelse af 10. februar 1990, gyldig?"
21. Under den skriftlige forhandling ved Domstolen er der kun afgivet indlaeg af Kommissionen. Efter dens opfattelse boer det praejudicielle spoergsmaal besvares bekraeftende. Ifoelge Kommissionen er det forhold, at kodenummeret 8542 11 43 ikke er medtaget i den oprindelige version, et typisk eksempel paa en "falsa demonstratio", som kan klargoeres ved en simpel berigtigelse uden en formel aendring. Efter Kommissionens opfattelse er de paagaeldende varer nemlig beskrevet tilstraekkeligt klart og udtoemmende i artikel 1, stk. 2, og i femtende betragtning til forordning nr. 165/90 (16), som indeholder den samme beskrivelse som forordning nr. 2112/90. Efter Kommissionens opfattelse skulle der derfor allerede efter forordning nr. 165/90 (i dennes oprindelige affattelse) have vaeret opkraevet en midlertidig antidumpingtold uanset de naevnte kodenumre.
22. Endvidere mener Kommissionen, at fejlen i de oprindelige naevnte kodenumre var aabenbar. For enhver, der var omfattet af reglerne, ville fejlen nemlig vaere faldet i oejnene ved en sammenligning med den kombinerede nomenklatur i den dagaeldende version af forordning nr. 2886/89, som ikke laengere indeholdt noget kodenummer "ex 8542 11 71" (17), og hvori det foelgende kodenummer 8542 11 72 vedroerte en helt anden vare. Ifoelge den affattelse af den kombinerede nomenklatur, som gjaldt efter forordning nr. 3174/88 ° og som ikke gaelder mere ° henhoerte de paagaeldende varer derimod rent faktisk under de kodenumre, som er angivet i forordning nr. 165/90.
23. Ifoelge sagsoegeren, som kun har afgivet mundtligt indlaeg i sagen, maa det praejudicielle spoergsmaal besvares saaledes, at video-RAMs henhoerende under kodenummer 8542 11 43 ikke er omfattet af forordning nr. 165/90. Selv om video-RAMs ogsaa falder ind under den abstrakte definition af DRAMs, som er indeholdt i forordning nr. 165/90, er de dog udtrykkeligt ikke betegnet som "samme vare" i forordningens 35. betragtning og derfor undtaget fra den midlertidige antidumpingtold. Sagsoegeren synes her at laegge til grund, at de paagaeldende erhvervsdrivende er blevet beroevet denne fordel paa grund af aendringen af kodenumrene. Det anfoeres, at dette ikke kan ske i form af en simpel berigtigelse, som ikke er indeholdt i en forordning. Som svar paa et spoergsmaal herom har sagsoegeren, repraesenteret ved sin direktoer, forklaret, hvori forskellen mellem DRAMs og video-RAMs bestaar, idet det anfoeres, at en video-RAM er "en DRAM, som er kombineret med en SRAM" (18). Ifoelge denne forklaring anvendes video -RAMs navnlig til forarbejdning af billeder og diagrammer, hvor det er vigtigt at have en hurtig adgang. Dette sidste yder DRAMs ingen sikkerhed for, og de kan desuden ikke lagre data uden regeneration. De anvendes foerst og fremmest paa omraader, hvor det er noedvendigt at have et masselager, saadan som det f.eks. er tilfaeldet med personlige computere. Endvidere anfoerer sagsoegeren, at der ikke, som angivet i syvende betragtning til forordning nr. 2112/90, findes VRAMs, som er baseret paa SRAM-teknologi, og at der i oevrigt heller ikke teknisk set kan fremstilles saadanne VRAMs.
24. Sagsoegeren har ikke udtrykkeligt angivet de tekniske specifikationer, som de af ham importerede varer udviste, men har praeciseret, at han ikke toldanmeldte disse varer som DRAMs, men som video-RAMs.
25. Heroverfor har Kommissionen anfoert, at sagsoegeren ved Domstolen har paaberaabt sig andre sagsforhold, end der fremgaar af forelaeggelseskendelsen, hvilket ikke er tilladt under en sag i henhold til traktatens artikel 177. I oevrigt har Kommissionen i det vaesentlige fastholdt de argumenter, som den fremfoerte under den skriftlige forhandling. Den har dog tilfoejet, at selv om terminologien i 35. betragtning til forordning nr. 165/90 ikke er helt klar, fremgaar det, at video-RAMs, som er baseret paa DRAM-teknologi, er omfattet af den midlertidige antidumpingtold.
B ° Gennemgang
Sagsoegerens argumenter under den mundtlige forhandling og det praejudicielle spoergsmaals omfang
26. Da Kommissionen under den mundtlige forhandling har gjort gaeldende, at der ikke under sagen kan tages hensyn til de argumenter, som sagsoegeren har fremfoert under den mundtlige forhandling, maa der foerst foretages en undersoegelse af retspraksis vedroerende forholdet mellem den praejudicielle forelaeggelse og de indlaeg, som afgives i henhold til artikel 20 i statutten for EOEF-Domstolen.
27. Det fremgaar af denne retspraksis, at der ved traktatens artikel 177 er indfoert et direkte samarbejde mellem Domstolen og de nationale retsinstanser, som foregaar inden for rammerne af en procedure, der ikke har karakter af et tvistemaal, og hvor parterne ikke kan gribe ind i sagsbehandlingen, men alene opfordres til at udtale sig (19). Dette har to konsekvenser. For det foerste, at naar det klart fremgaar, at den nationale ret ikke har villet rejse et bestemt retligt spoergsmaal, kan Domstolen ikke saette sig ud over dette og alligevel undersoege spoergsmaalet (20). For det andet, at Domstolen ikke kan tage hensyn til procesdeltagernes angivelser vedroerende faktiske omstaendigheder, som ikke har tilstraekkelig forbindelse med den situation, som er beskrevet af den forelaeggende ret, navnlig naar disse angivelser er upraecise (21). Saadanne angivelser vedroerende faktiske omstaendigheder kan i endnu mindre grad laegges til grund, naar de afviger fra den forelaeggende rets fremstilling af sagen (22).
28. Naar man undersoeger den foreliggende sag paa grundlag af disse kriterier, maa det for det foerste konstateres, at Finanzgericht ikke har foretaget nogen angivelser vedroerende de importerede varer, som giver grundlag for at antage, at de ikke skulle vaere DRAMs, eller at de var DRAMs med saerlige tekniske specifikationer. Finanzgericht har gengivet sagsoegerens argumentation for, at de importerede varer er "video-RAMs", men har ikke selv godtaget denne argumentation. Den har blot konstateret, at de importerede varer "utvivlsomt" henhoerte under underposition 8542 11 43. Finanzgericht har herefter redegjort for de betragtninger, som ligger til grund for det praejudicielle spoergsmaal, helt uafhaengig af sagsoegerens argumentation vedroerende problemerne i forbindelse med de omhandlede video-RAMs (23).
29. Det maa derfor laegges til grund under den foreliggende sag, at de importerede varer er DRAMs uden saerlige specifikationer, som henhoerte under kodenummer 8542 11 43 efter den nomenklatur, som var i kraft fra den 1. januar 1990. Dette gaelder saa meget mere som sagsoegeren, som jeg tidligere har vaeret inde paa, under den mundtlige forhandling fremfoerte en raekke generelle bemaerkninger vedroerende forskellen mellem DRAMs og video-RAMs uden klart at praecisere, hvad der efter sagsoegerens opfattelse saerligt karakteriserede de varer, som denne havde importeret.
30. Jeg mener ogsaa, at det under den foreliggende sag er udelukket at tage hensyn til de af sagsoegerens angivelser vedroerende toldanmeldelsen, som afviger fra Finanzgericht' s konstateringer. Det maa derfor laegges til grund, at sagsoegeren anmeldte de omhandlede DRAMs under kodenummer 8542 11 43 og ikke anmeldte nogle "saerlige" DRAMs eller andre varer.
31. Det er ud fra disse betragtninger, at det maa afgoeres, hvad der er kernen i det praejudicielle spoergsmaal (hvis afgraensning sagsoegeren i hovedsagen som anfoert ikke laengere har nogen indflydelse paa, naar spoergsmaalet én gang er forelagt). Med det spoergsmaal, som Finanzgericht har forelagt, oensker den oplyst, om gyldigheden af en berigtiget forordning i et tilfaelde som det foreliggende kan drages i tvivl, fordi der ved berigtigelsen er indfoejet nye kodenumre i bestemmelserne vedroerende forordningens anvendelsesomraade, som svarer til den nomenklatur, der faktisk har vaeret i kraft siden forordningen blev udstedt, i stedet for et kodenummer fra den tidligere nomenklatur, der siden hen er blevet ophaevet. Den situation, som er beskrevet i forelaeggelseskendelsen, er kendetegnet ved,
° at definitionen af de varer, som er omfattet af forordningen, ikke har aendret sig, og
° at forordningens anvendelsesomraade ikke har aendret sig med henvisningen til de nye kodenumre, men er det samme som det, forordningen ville have haft, saafremt den gamle nomenklatur med de numre, hvortil der henvistes i forordningen, endnu havde vaeret i kraft paa tidspunktet for forordningens vedtagelse.
Besvarelsen af det praejudicielle spoergsmaal
32. Afgraenset paa denne maade vedroerer spoergsmaalet det problem, hvorledes en antidumpingforordning skal fortolkes, naar den heri indeholdte definition af de paagaeldende varer tager sigte paa en bestemt vare, som ikke er omfattet af de kodenumre, der er naevnt i selve forordningens retsforskrifter, men stammer fra en tidligere nomenklatur, som ikke laengere er i kraft. Saafremt forordningen nemlig, inden den blev berigtiget, skulle fortolkes paa den maade, at den paa trods af denne uoverensstemmelse fandt anvendelse paa den paagaeldende vare, kunne berigtigelsen ikke aendre forordningens indhold, men kun praecisere indholdet (altsaa det korrekte indhold). Der ville i saa fald blot vaere tale om en berigtigelse af materielle fejl (saasom skrive- og oversaettelsesfejl og lign.). Her ville det efter min opfattelse vaere overdrevent formalistisk at rejse krav om en egentlig aendring af retsakten og dermed krav om overholdelse af samtlige gaeldende form- og procedureforskrifter.
33. Jeg er enig med Kommissionen i, at forordningen, foer den blev berigtiget, skulle fortolkes paa denne maade. Efter fast retspraksis skal der ved fortolkningen af en EF-forskrift ikke blot tages hensyn til dennes ordlyd, men ogsaa til dens sammenhaeng og de formaal, der forfoelges med de oevrige regler, som forskriften udgoer en del af (24). Navnlig maa man vogte sig for at anlaegge en bogstavelig fortolkning af en bestemmelse, saafremt retsforskrifterne ikke er klart formuleret (25).
34. I den forbindelse maa der for det foerste tages hensyn til, at det ikke fremgaar nogetsteds af forordning nr. 165/90, at de kodenumre, som er naevnt i forordningens artikel 1, stk. 1, skulle have forrang for andre dele af forordningen ved bestemmelsen af dens anvendelsesomraade (26). I den forbindelse har det endvidere betydning, at der ved henvisningen til kodenummeret i den oprindelige affattelse af den omtvistede forordning altid blev anvendt udtrykket "ex 8542 11 71". Denne tilfoejelse, "ex", som tillige var vedfoejet alle de oevrige kodenumre, som var naevnt i den oprindelige affattelse af forordningen, betyder som bekendt, at forordningen ikke omfatter alle de varer, som henhoerer under det paagaeldende kodenummer, men kun dem, som falder ind under den i forordningen indeholdte definition. Det er altsaa denne definition og ikke saa meget de angivne kodenumre, som efter forordningen er afgoerende for bestemmelsen af dens anvendelsesomraade.
35. For det andet maa det bemaerkes, at det fremgaar af den omtvistede forordnings artikel 1, stk. 2, at Kommissionen tilsigtede, at der skulle opkraeves en (midlertidig) antidumpingtold af "alle typer og taetheder" af DRAMs. Forordningens betragtninger indeholder en detaljeret definition af disse varer (27). Desuden har Kommissionen i forordningens betragtninger taget stilling til de forskellige indvendinger mod, at visse DRAMs ikke kunne betragtes som varer af samme art, og tilbagevist samtlige disse indvendinger (28).
36. Endelig skal jeg anfoere et argument, som allerede er blevet fremfoert af Kommissionen, nemlig at den henvisning til kodenummer 8542 11 71, som ikke laengere gjaldt efter den nye nomenklatur, ifoelge den tidligere gaeldende nomenklatur vedroerte den i sagen omhandlede gruppe varer. I den forbindelse vil jeg gerne tilfoeje, at det efter affattelsen af forordning nr. 165/90 ogsaa var naerliggende at henvise til den tidligere nomenklatur. Som naevnt i det foregaaende henhoerer faerdigforarbejdede DRAMs ifoelge den oprindelige affattelse af femtende betragtning under "KN-kode ex 8542 11 71", hvilket, som det udtrykkeligt fremgaar af anden betragtning, gjaldt "fra den 1. januar 1989". Dette er netop ikrafttraedelsesdatoen for forordning nr. 3174/88, hvorved den omhandlede affattelse af den kombinerede nomenklatur blev indfoert (som paa sin side blev afloest af den nye, foernaevnte affattelse kort tid foer vedtagelsen af forordning nr. 165/90, nemlig den 1. januar 1990 (29)).
37. Herefter kan den omstaendighed, at kodenummer 8542 11 43 ikke var naevnt i forordningens artikel 1, stk. 1, ikke forstaas paa den maade, at de varer, som henhoerte under dette nummer efter den nye nomenklatur, dermed var undtaget fra den midlertidige told. Berigtigelsen af 10. februar 1990 indebar derfor ikke nogen aendring af indholdet i den oprindelige tekst og kunne ikke medfoere, at forordningen blev ugyldig.
38. Foer jeg formulerer min konklusion paa grundlag af disse betragtninger, vil jeg gerne goere endnu en bemaerkning vedroerende Kommissionens paastand om, at fejlen i den oprindelige affattelse af forordningen var "aabenbar". Dette er efter min opfattelse ikke saa afgoerende. Det afgoerende er derimod alene, om den egentlige mening med forordningens tekst paa trods af denne fejl kunne fastslaas entydigt ved en fortolkning.
39. Hvilke vanskeligheder en normal erhvervsdrivende skulle overvinde for at forstaa meningen med forordningen paa dette punkt, er i denne forbindelse for saa vidt uden betydning. Dette spoergsmaal kan hoejst have betydning under en sag om fordelingen af ansvaret for det tab, som private maatte have lidt paa grund af de misvisende henvisninger i den oprindelige affattelse af forordningen.
C ° Forslag til afgoerelse
40. Af de naevnte grunde skal jeg foreslaa Domstolen, at spoergsmaalet fra Finanzgericht Muenchen besvares paa foelgende maade:
"Gennemgangen af det praejudicielle spoergsmaal har intet frembragt, som kan beroere gyldigheden af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 165/90 i den affattelse af forordningen, som foelger af berigtigelsen af 10. februar 1990."
(*) Originalsprog: tysk.
(1) ° Forordning om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen af visse typer elektroniske mikrokredsloeb, saakaldte DRAMs (Dynamiske Random Access Memories), med oprindelse i Japan, om godtagelse af tilsagn afgivet af visse eksportoerer i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af disse varer og om afslutning af undersoegelsen herfor (EFT L 20, s. 5).
(2) ° Vedroerende enkelthederne i denne definition, se fodnoten til femtende betragtning til forordning nr. 165/90.
(3) ° Se forelaeggelseskendelsen, s. 4; de fremhaevede typer er understreget i originalen.
(4) ° EFT L 282, s. 1.
(5) ° EFT L 298, s. 1.
(6) ° Min fremhaevelse.
(7) ° Min fremhaevelse.
(8) ° Min fremhaevelse.
(9) ° EFT L 38, s. 44.
(10) ° Jf. ovenfor, punkt 5.
(11) ° Jf. ovenfor, punkt 4.
(12) ° Jf. ovenfor, punkt 6.
(13) ° Jf. ovenfor, punkt 7.
(14) ° Jf. Raadets forordning (EOEF) nr. 1361/90 af 21.5.1990 (EFT L 131, s. 6).
(15) ° Forordning om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af visse typer elektroniske mikrokredsloeb, saakaldte DRAMs (Dynamiske Random Access Memories), med oprindelse i Japan, og om endelig opkraevning af den midlertidige told (EFT L 193, s. 1).
(16) ° Jf. ovenfor, punkt 2 og 7.
(17) ° Jf. ovenfor, punkt 4.
(18) ° SRAM betyder statisk RAM, se ovenfor, under punkt 15.
(19) ° Dom af 19.1.1994, sag C-364/92, SAT Fluggesellschaft (Sml. I, s. 43, praemis 9), og af 9.12.1965, sag 44/65, Hessische Knappschaft (Sml. 1965-1968, s. 137, org. ref.: Rec. s. 1191, paa s. 1199.
(20) ° Dom af 5.10.1988, sag 247/86. Alsatel (Sml. s. 5987, praemis 8).
(21) ° Jf. dommen i fodnote 20, praemis 22.
(22) ° Dom af 29.4.1982, sag 17/81, Pabst & Richarz (Sml. s. 1331, praemis 11 og 12).
(23) ° Jf. ovenfor, punkt 16-19.
(24) ° Jf. f.eks. dom af 1.4.1993, sag C-136/91, Findling Waelzlager (Sml. I, s. 1812, praemis 11, hvori findes flere andre henvisninger), som vedroerte en antidumpingforordning.
(25) ° Jf. praemis 14 i foernaevnte dom samt punkt 10 i forslag til afgoerelse fra generaladvokat Van Gerven i sag C-304/92, Lloyd-Textil Handelgesellschaft, hvori der blev afsagt dom den 22.12.1993 (Sml. I, s. 7007), som indeholder en kommentar til foerstnaevnte dom.
(26) ° Jf. dommen i foernaevnte sag, Lloyd- Textil Handelsgesellschaft, praemis 12 og 13, som vedroerer et tilfaelde af denne type.
(27) ° Jf. ovenfor, punkt 2 samt fodnote 2.
(28) ° Jf. den omtvistede forordnings betragtninger, punkt 17-35.
(29) ° Jf. ovenfor, punkt 4.