62020TJ0569_RES
Vec T‑569/20
Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt
proti
Európskej komisii,
Rozsudok Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. decembra 2021
„Životné prostredie – Nariadenie (ES) č. 1367/2006 – Povinnosť členských štátov chrániť a zlepšovať kvalitu okolitého ovzdušia – Žiadosť o vnútorné preskúmanie – Zamietnutie žiadosti ako neprípustnej“
Životné prostredie – Aarhuský dohovor – Uplatnenie na inštitúcie Únie – Možnosť mimovládnych organizácií požiadať o vnútorné preskúmanie správnych aktov v oblasti životného prostredia – Predmet preskúmania – Správne akty prijaté podľa práva životného prostredia – Pojem správny akt – Rozhodnutie Komisie, ktorá v rámci konania o nesplnení povinnosti vystupuje ako správny kontrolný orgán, o zastavení konania o sťažnosti – Vylúčenie
[články 258 a 260 ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1367/2006, článok 2 ods. 1 písm. g), článok 2 ods. 2 písm. b) a článok 10]
(pozri body 22 – 24, 33 – 36, 48)
Žaloba o nesplnenie povinnosti – Právo Komisie podať žalobu – Zavedenie konania o sťažnosti CHAP s cieľom zistiť prípadné porušenia práva Únie – Predmet
(Článok 17 ZEÚ, článok 258 ZFEÚ)
(pozri body 42 – 47)
Životné prostredie – Aarhuský dohovor – Uplatnenie na inštitúcie Únie – Možnosť mimovládnych organizácií požiadať o vnútorné preskúmanie správnych aktov v oblasti životného prostredia – Predmet preskúmania – Opatrenia, ktoré z dôvodov nesúvisiacich s nedostatkom aktívnej legitimácie mimovládnych organizácií nemožno napadnúť v rámci konania o nesplnení povinnosti – Vylúčenie
[Článok 258 a článok 263 ods. 4 ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1367/2006, článok 2 ods. 2 písm. b) a článok 10]
(pozri body 57 – 60)
Medzinárodné dohovory – Dohovory uzavreté Úniou – Dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Aarhuský dohovor) – Účinky – Prednosť pred aktmi sekundárneho práva Únie – Preskúmanie zákonnosti aktu sekundárneho práva Únie vzhľadom na ustanovenia uvedeného dohovoru – Podmienky – Ustanovenia, ktoré nie sú bezpodmienečné a dostatočne presné – Vylúčenie
[Článok 216 ods. 2 ZFEÚ; Aarhuský dohovor, článok 9 ods. 3; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1367/2006, článok 2 ods. 2 písm. b) a článok 10]
(pozri body 70 – 72, 74)
Zhrnutie
Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt je akčný výbor založený v roku 2011 pri príležitosti prezentácie predstáv niektorých holandských obcí týkajúcich sa regionálnej cesty N 65 a jej okolia.
Tento výbor podal 29. augusta 2019 Európskej komisii sťažnosť proti Holandskému kráľovstvu, ktorou sa domáhal určenia, že pri kontrole kvality ovzdušia holandskými orgánmi v okolí spornej regionálnej cesty bola porušená smernica 2008/50 o kvalite okolitého ovzdušia (
1
). Komisia, ktorá sa domnievala, že jej nebola predložená nijaká nová relevantná skutočnosť, ktorá by odôvodňovala začatie konania o nesplnení povinnosti proti Holandskému kráľovstvu, výboru v liste z 30. januára 2020 oznámila svoje rozhodnutie zastaviť vyšetrovanie týkajúce sa sťažnosti.
Akčný výbor predložil Komisii žiadosť o vnútorné preskúmanie rozhodnutia o ukončení konania o sťažnosti podľa článku 10 Aarhuského nariadenia (
2
). Komisia túto žiadosť zamietla ako neprípustnú (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) z dôvodu, že sporné rozhodnutie nebolo „správnym aktom“ (
3
) alebo „správnou nečinnosťou“ (
4
), ktoré by mohli byť predmetom vnútorného preskúmania podľa Aarhuského nariadenia, pretože bolo prijaté v rámci konania o nesplnení povinnosti upraveného v článku 258 ZFEÚ.
Všeobecný súd, na ktorý bola podaná žaloba o neplatnosť napadnutého rozhodnutia, zamietol žalobu po tom, čo preskúmal najmä úplne novú otázku, či konanie o preskúmaní namierené proti rozhodnutiu o ukončení konania o sťažnosti podanej proti členskému štátu sa môže líšiť od konania o nesplnení povinnosti podľa článkov 258 a 260 ZFEÚ.
Posúdenie Všeobecným súdom
Všeobecný súd v prvom rade pripomína, že článok 10 ods. 1 Aarhuského nariadenia priznáva mimovládnym organizáciám právo predložiť žiadosť o vnútorné preskúmanie inštitúcii Únie, ktorá prijala „správny akt“ podľa práva životného prostredia. Článok 2 ods. 2 písm. b) uvedeného nariadenia však vylučuje z pojmu správny akt opatrenia alebo opomenutia inštitúcie alebo orgánu Únie, ktorý koná ako orgán správneho preskúmavania v rámci konania o nesplnení povinnosti upraveného v článkoch 258 a 260 ZFEÚ.
Všeobecný súd sa v prejednávanej veci domnieva, že rozhodnutie Komisie zastaviť konanie o sťažnosti výboru vyjadruje jej odmietnutie začať konanie o nesplnení povinnosti podľa článku 258 ZFEÚ proti Holandskému kráľovstvu, keďže neexistujú dostatočné dôkazy o údajnom porušení práva Únie. Toto rozhodnutie bolo totiž prijaté s cieľom ukončiť konanie s názvom CHAP, v rámci ktorého sa má rozhodnúť o žiadostiach o začatie vyšetrovania a o sťažnostiach, ktoré Komisia prijala v súvislosti s nesplnením povinností vyplývajúcich z práva Únie členskými štátmi.
V druhom rade Všeobecný súd uvádza, že na rozdiel od argumentácie výboru je konanie CHAP neoddeliteľne spojené s konaním o nesplnení povinnosti z rovnakého dôvodu, ako je pilotný postup EÚ považovaný za „predchodcu“ tohto konania. V tejto súvislosti uvádza, že konanie o sťažnosti CHAP podanej výborom predstavuje prvú etapu, ktorá by mohla viesť k začatiu konania o nesplnení povinnosti. Iba vyhovenie tejto sťažnosti by totiž viedlo k začatiu takéhoto konania o nesplnení povinnosti proti Holandskému kráľovstvu. Okrem toho, aj keď konanie CHAP môže viesť k iným neformálnym mechanizmom riešenia problémov, ktoré podobne ako pilotný postup EÚ umožňujú predchádzať začatiu konania o nesplnení povinnosti, ich využitie aj naďalej podlieha diskrečnej právomoci Komisie, ktorá môže stále pokračovať v oficiálnom postupe.
Všeobecný súd preto dospel k záveru, že rozhodnutie o zastavení konania o spornej sťažnosti prijala Komisia ako orgán správneho preskúmania v rámci konania o nesplnení povinnosti upraveného v článku 258 ZFEÚ, a teda nemôže predstavovať správny akt, ktorý by mohol byť predmetom vnútorného preskúmania podľa článku 10 Aarhuského nariadenia.
Čo sa týka tvrdenia výboru, podľa ktorého Komisia zamietnutím jeho žiadosti o vnútorné preskúmanie zasiahla do práva organizácií na ochranu životného prostredia na účinný prístup k spravodlivosti, Všeobecný súd zdôrazňuje, že cieľom postupu vnútorného preskúmania je uľahčiť prístup mimovládnych organizácií k spravodlivosti, ktorý im nepriznáva článok 263 ZFEÚ upravujúci žaloby o neplatnosť z dôvodu nedostatku aktívnej legitimácie. Komisia však v prejednávanej veci postupovala v súlade s obmedzením upraveným samotným Aarhuským nariadením, ktorého cieľom bolo najmä vylúčiť akty prijaté na základe článku 258 ZFEÚ z pôsobnosti pojmu správny akt. Všeobecný súd z vyššie uvedeného vyvodzuje, že cieľom postupu vnútorného preskúmania nie je umožniť podať žalobu proti opatreniam, akým je odmietnutie Komisie začať konanie o nesplnení povinnosti, ktoré z dôvodov nesúvisiacich s nedostatkom aktívnej legitimácie mimovládnych organizácií nemožno napadnúť na základe článku 263 ZFEÚ.
Všeobecný súd napokon zamieta námietku nezákonnosti namierenú proti článku 2 ods. 2 písm. b) a článku 10 Aarhuského nariadenia s ohľadom na článok 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru (
5
). V tomto ohľade Všeobecný súd pripomína, že v zmysle judikatúry Súdneho dvora sa na ustanovenia medzinárodnej dohody, ktorej zmluvnou stranou je Únia, možno odvolávať na podporu žaloby o neplatnosť aktu sekundárneho práva Únie alebo na podporu námietky založenej na protiprávnosti takéhoto aktu len pod podmienkou, že jednak povaha a štruktúra uvedenej dohody nebránia takémuto postupu a že jednak tieto ustanovenia sa zdajú byť z hľadiska ich obsahu nepodmienené a dostatočne presné. Súdny dvor už rozhodol, že článok 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru, na ktorom sa zakladá článok 10 Aarhuského nariadenia, neobsahuje žiadnu jasnú a presnú povinnosť takej povahy, že by sa ňou priamo musela riadiť právna situácia jednotlivcov, a preto sa na toto ustanovenie nemožno odvolávať na účely posúdenia zákonnosti uvedeného článku 10.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy Všeobecný súd potvrdzuje rozhodnutie Komisie o zamietnutí žiadosti výboru o vnútorné preskúmanie ako neprípustnej.
(
1
)	. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1)
(
2
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13, ďalej len „Aarhuské nariadenie“).
(
3
)	Článok 2 ods. 1 písm. g) Aarhuského nariadenia.
(
4
)	Článok 2 ods. 1 písm. h) Aarhuského nariadenia.
(
5
)	Dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia podpísaný v Aarhuse 25. júna 1998 a schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/EÚ zo 17. februára 2005 (Ú. v. EÚ L 124, 2005, s. 1).