62004TO0445_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci T‑445/04,
Energy Technologies ET S.A.,
so sídlom vo Fribourgu (Švajčiarsko), v zastúpení: A. Boman,
žalobca,
proti
Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT),
žalovanému,
ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT:
Aparellaje eléctrico, SL, so sídlom v Hospitalet de Llobregat (Španielsko),
ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 7. júla 2004 (vec R 366/2002-4) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky UNEX ako ochrannej známky Spoločenstva,
SÚD PRVÉHO STUPŇA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV (štvrtá komora),
v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka,
tajomník: H. Jung,
vydal toto
Uznesenie
Odôvodnenie
Skutkový stav a konanie
1. Dňa 10. novembra 2004 bola do kancelárie Súdu prvého stupňa doručená žaloba, ktorú podal žalobca proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 7. júla 2004 (vec R 366/2002-4).
2. V žalobe sa uvádza, že žalobcu zastupuje Angela Boman („Attorney at Law“). K žalobe je pripojené potvrdenie predsedu Länsrätt i Göteborg (Správny súd Göteborg, Švédsko), podľa ktorého je pani Boman právnym zástupcom oprávneným zastupovať svojich mandantov a samostatne konať pred švédskymi súdmi. Žalobu podpísala pani Boman.
3. Dňa 3. decembra 2004 vyzval Súd prvého stupňa na základe článku 44 ods. 6 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa pani Boman, aby predložila dôkaz, ako to vyžaduje článok 19 Štatútu Súdneho dvora, že je oprávnená zastupovať pred súdom členského štátu, teda že je oprávnená vo Švédsku vykonávať povolanie „advokat“. V odpovedi z 10. decembra 2004 pani Boman tvrdí, že hoci nie je členkou švédskej advokátskej komory („advokatsamfundet“), je oprávnená zastupovať pred švédskymi súdmi, keďže zložila štátnicu z práva („juris kandidatexamen“) a absolvovala dvojročnú prax na švédskych súdoch („notarietjänstgöring“).
Právny stav
4. V zmysle článku 111 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa môže Súd prvého stupňa, ak je návrh zjavne neprípustný, alebo ak mu zjavne chýba akýkoľvek právny základ, rozhodnúť bez ďalšieho konania odôvodneným uznesením.
5. V tomto prípade sa Súd prvého stupňa rozhodol v súlade s týmto článkom prijať rozhodnutie bez ďalšieho konania.
6. V súlade s článkom 19 ods. 3 Štatútu Súdneho dvora, ktorý je použiteľný na konanie pred Súdom prvého stupňa v zmysle článku 53 tohto Štatútu, musia byť účastníci konania bez výsadného postavenia pred súdmi Spoločenstva zastúpení advokátom, podľa švédskeho znenia tohto ustanovenia ich zastupuje „advokat“. Podľa švédskej legislatívy je titul „advokat“ vyhradený osobám, ktoré absolvovali štátnu skúšku z práva a boli prijaté do advokátskej komory.
7. Navyše z článku 19 štvrtého odseku Štatútu Súdneho dvora jasne vyplýva, že na to, aby mohla osoba zastupovať iných účastníkov konania než členské štáty a inštitúcie Spoločenstva pred súdmi Spoločenstva, musia byť splnené kumulatívne dve podmienky, po prvé musí byť advokátom („advokat“ podľa švédskeho znenia) a po druhé musí byť oprávnená zastupovať pred súdom členského štátu alebo iného štátu, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP). Tieto podmienky predstavujú podstatné formálne náležitosti, ktorých nedodržanie má za následok neprípustnosť žaloby.
8. V článku 19 Štatútu Súdneho dvora upravená požiadavka má svoje odôvodnenie v tom, že advokát je považovaný za pomocníka spravodlivosti, ktorý úplne nezávisle a v jej výsostnom záujme poskytuje svojim mandantom právne poradenstvo. Táto ochrana je vyvažovaná profesijnou disciplínou, ktorú vo všeobecnom záujme stanovuje a kontroluje na to oprávnená inštitúcia. Toto chápanie zodpovedá spoločným právnym tradíciám členských štátov a nachádza sa rovnako aj v právnom poriadku Spoločenstva (pozri analogicky rozsudok Súdneho dvora z 18. mája 1982, AM & S/Komisia, 155/79, Zb. s. 1575, bod 24).
9. Pani Boman nie je zapísaná v advokátskej komore, a tak nie je v zmysle článku 19 Štatútu Súdneho dvora advokátom („advokat“). Preto, aj keď podľa švédskeho práva bola oprávnená zastupovať účastníkov konania v rámci konaní pred švédskymi súdmi, nespĺňa prvú z dvoch kumulatívnych podmienok uvedených v článku 19 ods. 4, a preto nie je oprávnená zastupovať žalobcu pred Súdom prvého stupňa.
10. Z vyššie uvedeného vyplýva, že túto žalobu je potrebné zamietnuť pre zjavnú neprípustnosť bez toho, aby bolo potrebné o tom informovať žalovaného v konaní.
O trovách
11. Keďže uvedené uznesenie bolo prijaté pred doručením žaloby žalovanému, a tým mu nemohli vzniknúť nijaké trovy, stačí v súlade s článkom 87 ods. 1 rokovacieho poriadku rozhodnúť, že žalobca znáša svoje vlastné trovy konania.
Výrok
Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (štvrtá komora)
nariadil:
1. Žaloba sa zamieta pre zjavnú neprípustnosť.
2. Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania.
V Luxemburgu 28. februára 2005