62017CC0100
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
ELEANOR SHARPSTON
prednesené 22. marca 2018 (
1
)
Vec C‑100/17 P
Gul Ahmed Textile Mills Ltd
proti
Rade Európskej únie
„Odvolanie – Dumping – Dovoz bavlnenej posteľnej bielizne s pôvodom v Pakistane – Pretrvávajúci záujem na konaní – Vplyv udalostí, ktoré sa vyskytli počas konania – Dôvody odôvodňujúce záujem na konaní – Dôkazné bremeno“
1.
Táto vec sa týka odvolania spoločnosti Gul Ahmed Textile Mills Ltd („Gul Ahmed“), v ktorom táto spoločnosť žiada Súdny dvor, aby v celom rozsahu zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016, T‑199/04 RENV, Gul Ahmed Textile Mills/Rada (
2
). V tomto rozsudku Všeobecný súd zamietol žalobu Gul Ahmed na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 397/2004 z 2. marca 2004, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz bavlnenej posteľnej bielizne s pôvodom v Pakistane (
3
).
2.
V tomto spore sa vynára dôležitá otázka, čo znamená pretrvávajúci záujem na konaní. Súdny dvor bude posudzovať, či so zreteľom na právne a skutkové okolnosti môže žalobkyni zrušenie nariadenia, o ktoré žalobkyňa žiada, priniesť nejaký prospech. Vo všeobecnosti má v tomto spore Súdny dvor príležitosť rozvinúť svoju judikatúru týkajúcu sa určitých procesných aspektov v rámci posúdenia záujmu na konaní, najmä dôkazného bremena a procesných práv žalobcu.
Skutkové a právne okolnosti
3.
Gul Ahmed je pakistanská spoločnosť, ktorá vyrába a vyváža bavlnenú posteľnú bielizeň do Európskej únie.
4.
Dňa 4. novembra 2002 začala Európska komisia antidumpingové vyšetrovanie týkajúce sa dovozu týchto výrobkov do Európskej únie.
5.
Dňa 2. marca 2004 Rada na základe výsledkov tohto vyšetrovania prijala nariadenie č. 397/2004, ktorým sa ukladá antidumpingové clo vo výške 13,1 % na dovoz bavlnenej posteľnej bielizne s pôvodom v Pakistane, ktoré možno zatriediť do kódov kombinovanej nomenklatúry podľa tohto nariadenia.
6.
Na základe vykonaného vyšetrovania podľa článku 11 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (
4
) bolo nariadenie č. 397/2004 zmenené nariadením Rady (ES) č. 695/2006 (
5
). Toto nariadenie stanovilo sadzbu konečného antidumpingového cla uplatniteľného na bavlnenú posteľnú bielizeň vyrobenú spoločnosťou Gul Ahmed vo výške 5,6 %.
7.
V súlade s článkom 11 ods. 2 základného nariadenia platnosť takto stanoveného konečného antidumpingového cla uplynula 4. marca 2009, to znamená päť rokov po jeho zavedení.
8.
Dňa 28. mája 2004 podala spoločnosť Gul Ahmed na Všeobecnom súde žalobu o zrušenie nariadenia č. 397/2004 v rozsahu, v akom sa jej týka.
9.
Spoločnosť Gul Ahmed uviedla päť žalobných dôvodov. Vo svojom druhom žalobnom dôvode uviedla, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila článok 2 ods. 3 a 5 a článok 18 ods. 4 základného nariadenia a antidumpingovú dohodu (
6
) pri výpočte normálnej hodnoty. Okrem toho v treťom žalobnom dôvode Gul Ahmed tvrdí, že úprava vrátenia cla uplatnená pri porovnaní normálnej hodnoty a vývoznej ceny porušila článok 2 ods. 10 základného nariadenia, antidumpingovú dohodu a povinnosť uviesť primerané odôvodnenie podľa článku 296 ZFEÚ.
10.
V rozsudku z 27. septembra 2011, T‑199/04, Gul Ahmed Textile Mills/Rada, (
7
) Všeobecný súd potvrdil tretiu časť piateho žalobného dôvodu (
8
) a bez preskúmania ostatných dôvodov zrušil sporné nariadenie v rozsahu, v akom sa týkalo žalobcu.
11.
Rada podporovaná Komisiou podala odvolanie a požiadala Súdny dvor, aby zrušil tento rozsudok.
12.
Vo svojom rozsudku zo 14. novembra 2013, C‑638/11 P, Rada/Gul Ahmed Textile Mills, (
9
) Súdny dvor zrušil rozsudok vo veci T‑199/04 v celom rozsahu a vrátil vec Všeobecnému súdu s tým, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.
13.
Dňa 26. novembra 2015 sa na Všeobecnom súde konalo pojednávanie vo veci T‑199/04 RENV. Na tomto pojednávaní Rada, podporovaná Komisiou, tvrdila, že spoločnosť Gul Ahmed už nemala záujem na konaní.
14.
Na podporu tejto skutočnosti obe inštitúcie tvrdili, že antidumpingové clo uložené napadnutým nariadením uplynulo 2. marca 2009, takže vývozy príslušného tovaru už nepodliehali týmto clám. Ďalej uviedli, že v súlade s článkom 46 Štatútu Súdneho dvora lehota na podanie žaloby o náhradu škody spôsobenej uplatňovaním týchto ciel uplynula 1. mája 2014 (
10
)a právo na náhradu škody z antidumpingových ciel podľa Colného kódexu Únie bolo tiež premlčané. (
11
) Tvrdili, že požadované zrušenie už nemôže poskytnúť spoločnosti Gul Ahmed nijaký prospech.
15.
Všeobecný súd poskytol spoločnosti Gul Ahmed lehotu dvoch týždňov odo dňa pojednávania, aby predložila svoje pripomienky (spolu s písomnými dôkazmi, ktoré by mohli podporiť jej pretrvávajúci záujem na konaní) k námietke neprípustnosti, ktorá bola vznesená.
16.
Listom z 10. decembra 2015 spoločnosť Gul Ahmed predložila svoje pripomienky a tvrdila, že má naďalej záujem na konaní. Uviedla týchto päť dôvodov: i) záujem na náhrade trov konania od Rady, ii) možnosť podať v budúcnosti žalobu o náhradu škody spôsobenej tým, že súdy EÚ nerozhodli v primeranej lehote, iii) možnosť vrátenia zaplateného konečného antidumpingového cla, iv) záujem zabezpečiť, aby sa podobná nezákonnosť neobjavila v budúcnosti, a v) možnosť podať v budúcnosti žalobu o náhradu škody spôsobenej sporným nariadením.
17.
Komisia a Rada predložili pripomienky vo svojich podaniach zo dňa 6. a 20. januára 2016. V podstate žiadali Všeobecný súd, aby zamietol tvrdenia, ktoré uviedla spoločnosť Gul Ahmed, a rozhodol, že táto spoločnosť stratila záujem na konaní. Tvrdili, že nie je potrebné rozhodnúť.
Napadnutý rozsudok a odvolanie
18.
Rozsudkom z 15. decembra 2016, T‑199/04 RENV, Gul Ahmed Textile Mills/Rada, Všeobecný súd rozhodol, že: i) záujem na náhrade trov konania od Rady, ii) možnosť podať v budúcnosti žalobu o náhradu škody spôsobenej tým, že súdy EÚ nerozhodli v primeranej lehote, iii) záujem zabezpečiť, aby sa podobná nezákonnosť neobjavila v budúcnosti, a iv) záujem na obnovení dobrého mena spoločnosti Gul Ahmed neodôvodnili záujem žalobkyne na konaní. Rovnako rozhodol, že v) možnosť získať vrátenie zaplateného konečného antidumpingového cla odôvodnila takýto záujem, hoci len s ohľadom na prvý, štvrtý a piaty dôvod. (
12
)
19.
V dôsledku toho Všeobecný súd rozhodol, že nie je potrebné rozhodnúť o druhom a treťom dôvode, a skúmal iba prvý, štvrtý a piaty dôvod. Všeobecný súd dospel k záveru, že tieto posledné uvedené dôvody boli neopodstatnené, a preto žalobu v celom rozsahu zamietol.
20.
Vo svojom odvolaní spoločnosť Gul Ahmed žiada Súdny dvor, aby zrušil napadnutý rozsudok a rozhodol o všetkých žalobných dôvodoch alebo aby vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie vo veci samej. Uvádza dva odvolacie dôvody.
21.
Po prvé, spoločnosť Gul Ahmed tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Gul Ahmed nemá záujem na konaní vo vzťahu k druhému a tretiemu žalobnému dôvodu, ako boli uvedené v žalobe, a že Všeobecný súd toto svoje rozhodnutie nedostatočne odôvodnil. Po druhé, spoločnosť Gul Ahmed predkladá viaceré tvrdenia o tom, že Všeobecný súd sa zamietnutím prvých dvoch častí piateho žalobného dôvodu dopustil viacerých nesprávnych právnych posúdení.
22.
Rada a Komisia navrhujú, aby Súdny dvor zamietol odvolanie ako neprípustné alebo nedôvodné.
23.
Na pojednávaní 25. januára 2018 spoločnosť Gul Ahmed, Rada a Komisia predniesli svoje vyjadrenia.
24.
Na žiadosť Súdneho dvora sa v týchto návrhoch obmedzím na preskúmanie prvého odvolacieho dôvodu.
Posúdenie
Všeobecné pripomienky týkajúce sa pojmu záujem na konaní
25.
Požiadavka mať záujem na podaní žaloby o neplatnosť, ako ju vyložil Všeobecný súd v napadnutom rozsudku, sa posudzuje striktne. Podľa Všeobecného súdu na účely splnenia tejto požiadavky mala spoločnosť Gul Ahmed nielen podať žalobu o neplatnosť, ale aj žalobu o náhradu škody spôsobenej sporným nariadením a podať návrh na začatie konania pred príslušnými vnútroštátnymi orgánmi na účely vrátenia antidumpingového cla zaplateného v rôznych obdobiach.
26.
Postupom času uplynula platnosť nariadenia, ktorého zrušenie spoločnosť Gul Ahmed požadovala, a nároky na náhradu škody alebo na vrátenie cla sa premlčali. Má spoločnosť Gul Ahmed aj napriek tomu pretrvávajúci oprávnený záujem na pokračovaní v konaní o neplatnosť?
27.
Podľa môjho názoru je potrebné, aby bola žalobkyňa v takejto situácii prezieravá a obozretná. Znamená to inými slovami, že musí pozorne sledovať zmeny svojho právneho postavenia v priebehu času a podniknúť ďalšie kroky, ktoré sú potrebné na zachovanie svojho záujmu na konaní. Ak tak neurobí, vystavuje sa riziku, že žalovaný môže úspešne namietať neexistenciu pretrvávajúceho záujmu na konaní.
28.
Z tohto hľadiska úspešná žaloba o neplatnosť musí nevyhnutne predchádzať odškodneniu utrpenej ujmy. Vo väčšine prípadov to však samo osebe škodu nezvráti. Je nevyhnutná žaloba o náhradu škody. To však neznamená, že prvá žaloba (žaloba o neplatnosť) je závislá od žaloby o náhradu škody. Na rozdiel od toho, čo tvrdí spoločnosť Gul Ahmed, na jednej strane samostatná, no na druhej strane tiež prepojená povaha týchto dvoch konaní nenarúša systém opravných prostriedkov, ktoré jednotlivcom poskytuje Zmluva.
29.
Podmienky prípustnosti žaloby o neplatnosť sú uvedené v článku 263 ZFEÚ. Tie okrem iného vyžadujú: i) aby akt, ktorého zrušenie sa požaduje, „zakladal právne účinky voči tretím osobám“, ii) aby žalobca bol priamo a individuálne dotknutý napadnutým aktom a iii) aby žaloba bola podaná v rámci lehôt stanovených v tomto článku. (
13
) V prejednávanej veci je nepochybné, že prvá z týchto podmienok je vo vzťahu k nariadeniu č. 397/2004 splnená. Pokiaľ ide o druhú podmienku, či sa nariadenie č. 397/2004 priamo a individuálne dotýka spoločnosti Gul Ahmed, tá nebola v žiadnom štádiu konania spochybnená. Sporné nariadenie totiž priamo uvádza spoločnosť Gul Ahmed medzi pakistanskými výrobcami dotknutými antidumpingovým vyšetrovaním, pričom táto spoločnosť potvrdila, že na dovoz jej výrobkov do Európskej únie boli uložené vysoké clá. Pokiaľ ide o tretiu podmienku, je nesporné, že spoločnosť Gul Ahmed podala svoju žalobu o neplatnosť v lehote stanovenej v článku 263 ZFEÚ.
30.
Splnenie všetkých podmienok stanovených v článku 263 ZFEÚ však nepostačuje. Podľa ustálenej judikatúry je žaloba o neplatnosť podaná fyzickou alebo právnickou osobou prípustná iba vtedy, ak má táto osoba záujem na zrušení napadnutého aktu. Predpokladom takého záujmu je, že samotné zrušenie aktu musí byť spôsobilé vyvolať právne následky, a teda žaloba musí byť spôsobilá svojím výsledkom priniesť prospech tomu, kto ju podal. (
14
) Je nesporné, že spoločnosť Gul Ahmed v čase podania žaloby o neplatnosť túto požiadavku splnila.
31.
Požiadavka záujmu na konaní, hoci nie je upravená v článku 263 ZFEÚ, predstavuje podmienku prípustnosti, ktorú analyzovali súdy EÚ, a to nezávisle od podmienok stanovených v tomto článku. (
15
) Vychádza zo všeobecnej teórie procesného práva, ktorá je spoločná členským štátom a ktorej účelom je zabezpečiť, aby nedošlo k masívnemu prílivu súdnych sporov začatých „vo verejnom záujme“, čo by mohlo zmeniť žalobu o neplatnosť na actio popularis.
32.
V súlade s ustálenou judikatúrou má záujem žalobcu na konaní vzhľadom na účel žaloby existovať v štádiu podania žaloby (inak bude žaloba neprípustná) a má pokračovať až do konečného rozhodnutia, inak nie je potrebné rozhodnúť. (
16
) Záujem na konaní musí existovať a byť skutočný. (
17
)
33.
Platnosť nariadenia č. 397/2004 uplynula 4. marca 2009. To však neznamená, že toto konanie je bezpredmetné vzhľadom na to, že uplynutie platnosti malo účinok ex nunc, a teda nevyvolalo účinky rovnocenné účinkom, ktoré by v podstate vyvolalo zrušenie tohto nariadenia. (
18
)
34.
Z judikatúry vyplýva, že záujem žalobcu nemusí nevyhnutne vymiznúť, ak sporný akt už nemá vplyv na budúcnosť. (
19
) Ak sporný akt stratil účinnosť počas konania, Súdny dvor musí posúdiť záujem žalobcu na konaní s prihliadnutím na osobitné okolnosti, berúc do úvahy najmä dôsledky údajnej nezákonnosti a povahu škody. (
20
) Tento záujem môže byť odôvodnený odkazom na škodu, pri ktorej sa žalobca obáva, že by ju v budúcnosti mohol utrpieť. Taká škoda môže mať niekoľko foriem – napríklad neočakávané ukladanie nových poplatkov, obmedzovanie obchodných príležitostí, obmedzovanie vývoja nových potenciálnych výrobkov.
35.
V napadnutom rozsudku Všeobecný súd rozhodol, že záujem spoločnosti Gul Ahmed na konaní zanikol v priebehu konania vo vzťahu k niektorým častiam žaloby, a to vo vzťahu k druhému a tretiemu dôvodu.
36.
Bolo by legitímne vykladať pojem záujem na konaní tak, že by tento záujem mohol zaniknúť samotným uplynutím času a s ním aj právo žalobcu preskúmať spornú vec na súde?
37.
Zásadne odmietam tento prístup.
38.
Taký výklad by znamenal, že dĺžka konania, na ktorú žalobca v zásade nemá vplyv, (
21
) by mohla znemožniť jeho právo na riadny opravný prostriedok. To by mohlo viesť k náhodným nerovnostiam pred zákonom v závislosti od dĺžky konania. Tiež by to mohlo nabádať žalovaných, aby zdržiavali konanie s cieľom znemožniť riadne prejednanie veci.
39.
To by znamenalo, že akty prijaté inštitúciami, ktoré majú obmedzené časové účinky a ich platnosť uplynie po podaní žaloby o neplatnosť, ale predtým, ako súd môže vyhlásiť relevantný rozsudok, by unikali akémukoľvek preskúmaniu zo strany súdov EÚ. (
22
)
40.
V kľúčovom rozsudku Les Verts/Parlament (
23
) Súdny dvor uviedol, že Európska únia je spoločenstvo založené na princípoch právneho štátu, keďže ani členské štáty, ani inštitúcie sa nemôžu vyhnúť preskúmaniu, či opatrenia, ktoré prijali, sú v súlade so základnou ústavnou listinou, ktorou je Zmluva alebo z nej vyplývajúci právny akt. (
24
)
41.
Vyššie opísaná situácia by bola teda nezlučiteľná s ustálenou judikatúrou, ako aj s duchom článku 263 ZFEÚ, podľa ktorého súdy EÚ preskúmavajú zákonnosť aktov prijatých inštitúciami, ktoré majú právne účinky vo vzťahu k tretím stranám. (
25
)
42.
Otázka záujmu na konaní má teda ústavný význam a má byť posudzovaná v širšom kontexte základného práva na účinnú súdnu ochranu zakotveného v článku 47 Charty základných práv Európskej únie (
26
).
43.
Podľa môjho názoru všetky uvedené charakteristiky vedú k extenzívnemu výkladu pojmu záujem na konaní. (
27
)
44.
Nesúhlasím s názorom Rady a Komisie, že takýto výklad môže spôsobiť, že žaloba o neplatnosť by sa mohla zmeniť na actio popularis. Vo vnútroštátnych systémoch mnohých členských štátov môže reštriktívny výklad pojmu záujem na konaní slúžiť na ochranu súdneho systému pred veľkým množstvom súdnych sporov. (
28
) V procesnom práve EÚ je však tento koncept viazaný na presné podmienky uvedené v článku 263 ZFEÚ.
45.
Rovnako ako generálny advokát Bobek sa domnievam, že existencia „záujmu na konaní“ by sa nemala upravovať s cieľom zabezpečiť určitú úroveň súdnych sporov. (
29
) Táto požiadavka skôr vyžaduje demokratickú interpretáciu vo svetle ľudských práv. (
30
) Takisto súhlasím s generálnou advokátkou Kokott, ktorá argumentovala proti uloženiu príliš prísnych požiadaviek na preukázanie záujmu na konaní, keď už boli splnené podmienky stanovené v druhej alebo tretej časti štvrtého odseku článku 263 ZFEÚ. (
31
)
46.
Možnosť osobného prospechu alebo výhody v prípade úspechu pred súdom Únie je rozhodujúcim kritériom na určenie existencie záujmu na konaní. Toto kritérium však môže byť veľmi subjektívne a premenlivé, pretože nemá jasné ohraničenie alebo mieru na požadovaný pozitívny vplyv, ktorý by mal mať úspech vo veci na situáciu žalobcu. (
32
)
47.
Posudzovanie záujmu na konaní sa môže uskutočniť len na individuálnom základe in concreto, berúc do úvahy všetky dôsledky, ktoré môže mať zrušenie sporného aktu na individuálnu situáciu žalobcu. V tomto kontexte generálny advokát Wahl uviedol, že Súdny dvor sa nesnaží vymedziť pojem „pretrvávajúci záujem na konaní“ veľmi reštriktívne. (
33
) Súhlasím s názorom generálneho advokáta Bobeka, podľa ktorého preukázanie záujmu na konaní by nemalo od žalobcu vyžadovať viac než prima facie preukázanie negatívneho vplyvu sporného aktu naňho (čo implikuje existenciu osobného prospechu zo zrušenia aktu). (
34
) Prekročiť túto hranicu dôkazu môže znamenať, že sa bude od žalobcu žiadať, aby preukázal nemožné. (
35
)
48.
V tomto ohľade by stupeň pravdepodobnosti alebo hodnovernosti získania výhody mal malý význam. (
36
) Nemalo by byť podstatné, aká veľká má byť potenciálna výhoda. Najmä, ak výhoda závisí od budúcej žaloby o náhradu škody, súd Únie by sa mal zdržať posudzovania veci samej a šance na úspech vo veci. Iba veľmi hypotetická a neistá šanca na získanie výhody v budúcnosti by mala znemožniť žalobcovi možnosť podať žalobu, (
37
) zatiaľ čo budúca výhoda, ktorú možno očakávať a ktorá by mohla byť pravdepodobne dosiahnutá pri bežnom postupe, odôvodňuje záujem na konaní. (
38
)
49.
Nemyslím si, že prijatie veľkorysého prístupu povedie k situáciám, kde by sa Súdny dvor zaoberal poskytovaním názorov na všeobecné alebo hypotetické otázky. (
39
) Okrem toho by Súdny dvor nemal z dôvodu riadneho výkonu spravodlivosti, hospodárnosti konania alebo účelnosti používať „jazyk prípustnosti“, aby sa vyhol potrebe preskúmania vecnej stránky sporu. (
40
) Ak žalobkyňa preukázala v čase podania žaloby dostatočný záujem na konaní ako spoločnosť Gul Ahmed v tomto konaní, Súdny dvor by mal s dôslednou starostlivosťou preskúmať, či žalobkyňa neskôr skutočne stratila tento záujem na konaní.
50.
V tejto súvislosti preskúmam, či má spoločnosť Gul Ahmed pretrvávajúci záujem na konaní.
Prípustnosť odvolania
51.
Rada navrhuje, aby Súdny dvor vyhlásil rôzne časti odvolania za neprípustné, keďže v podstate požadujú opätovné preskúmanie skutkových zistení Všeobecného súdu a opakujú dôvody, ktoré už boli uvádzané pred týmto súdom.
52.
Je pravda, že odvolanie nie je vždy presne určené, a ako správne poznamenáva Rada, sčasti sa obmedzuje na tvrdenia už uvádzané pred Všeobecným súdom. (
41
)
53.
Je potrebné konštatovať, že spoločnosť Gul Ahmed spochybňuje výklad a uplatnenie práva Únie Všeobecným súdom, a teda právne otázky preskúmané na prvom stupni sa môžu nanovo prejednať v rámci odvolania. (
42
) Okrem toho spoločnosť Gul Ahmed namieta, aj keď len vo všeobecnosti, nedostatok odôvodnení, ktoré uviedol tento súd. To samo osebe predstavuje právnu otázku a ako také môže byť predmetom súdneho preskúmania v odvolacom konaní. (
43
)
54.
Súdny dvor navyše nie je viazaný výlučne tvrdeniami účastníkov konania, ale môže, pokiaľ je to vhodné, okrem týchto tvrdení aplikovať na skutkové okolnosti, ktoré mu boli predložené, právne normy relevantné pre riešenie sporu; inak by Súdy dvor mohol byť za určitých okolností nútený založiť svoje rozhodnutia na chybných právnych úvahách. (
44
)
55.
Navrhujem preto, aby Súdny dvor preskúmal podstatu tvrdení, ktoré uvádza spoločnosť Gul Ahmed, v rozsahu, v akom sa týkajú právnych otázok a nespochybňujú závery a posúdenia skutkového stavu, ku ktorým dospel Všeobecný súd. (
45
)
Procesné aspekty týkajúce sa nedostatku pretrvávajúceho záujmu na konaní
56.
Spoločnosť Gul Ahmed tvrdí, že článok 129 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, ktorý požaduje preukázanie záujmu na konaní v čase podania žaloby, sa nemôže odvolávať na to, aby sa od žalobcu vyžadovalo, aby tak urobil aj neskôr. Keď teda žalobca preukáže, že má záujem na podaní žaloby, oslobodzuje sa od povinnosti preukázať svoj pretrvávajúci záujem na konaní.
57.
Podľa ustálenej judikatúry prináleží žalobcovi, aby preukázal záujem na konaní. (
46
) Z ustálenej judikatúry tiež vyplýva, že Súdny dvor môže v ktoromkoľvek štádiu konania určiť, či záujem žalobcu na konaní naďalej trvá, a to buď na návrh žalovaného (alebo akejkoľvek inej strany, ktorá má záujem na konaní), alebo z vlastného podnetu. (
47
)
58.
Keď však žalobca preukáže, že pri podaní žaloby spĺňa všetky potrebné požiadavky na podanie žaloby, (
48
) ako to urobila spoločnosť Gul Ahmed, myslím, že to možno považovať za domnienku, že tieto požiadavky sú aj naďalej splnené.
59.
Táto domnienka trvá tak dlho, pokiaľ nie je spochybnená. Žalobca teda nemusí predkladať doklady (napríklad) každé dva mesiace, aby preukázal, že má naďalej záujem na konaní, a „opätovne potvrdil“ svoju pôvodnú žalobu. Procesné pravidlo, ktoré by stanovovalo takú požiadavku, by bolo nerealizovateľné.
60.
Je však dovolené, aby sa žalovaný v akomkoľvek štádiu konania usiloval namietať túto domnienku. Vzhľadom na to, že takáto námietka je podobná uplatneniu vzájomného nároku voči žalobcovi, je na žalovanom, aby presne a s podpornými podkladmi uviedol jasné dôvody námietky. (
49
) Je to odôvodnené tým, že žalobca má poznať skutočnosti, ktoré sú voči nemu vznesené. Nie je možné od neho očakávať, aby predvídal takú námietku a vopred pokryl všetky potenciálne argumenty. Preto by Súdny dvor nemal akceptovať len prostú námietku voči pretrvávajúcemu záujmu na konaní. (
50
)
61.
V procesnom systéme (ako je ten, ktorý sa uplatňuje na súdoch EÚ), ktorý sa vo veľkej miere opiera o písomné konanie, by bolo primerané očakávať, že taká námietka bude vznesená písomne. Ak je námietka vznesená najprv ústne na ústnom pojednávaní ako v prejednávanej veci, zdá sa mi, že by súd mal stanoviť lehotu, v rámci ktorej by bol ten, kto vznáša námietku (teda žalovaný), povinný podať námietku formálne, pričom by uviedol jej presný rozsah a poskytol potrebné dôkazy na účely preukázania, že ide o prípad prima facie, keď žalobca skutočne stratil záujem na konaní.
62.
Hneď ako to žalovaný urobí, dôkazné bremeno sa presunie na žalobcu, ktorý musí mať primeranú možnosť uviesť svoje tvrdenia vrátane dôkazov za podmienok, ktoré ho zjavne neznevýhodňujú vo vzťahu k protistrane. (
51
) Na základe zásady rovnosti zbraní, ktorá vyplýva z práva na spravodlivý proces, by mal Súdny dvor poskytnúť žalobcovi lehotu, počas ktorej by sa mal usilovať vyvrátiť námietku, a následne môže stanoviť lehotu, v rámci ktorej môžu ostatné zainteresované strany predložiť svoje písomné pripomienky k týmto návrhom. (
52
)
63.
Keď Súdny dvor dostane vyjadrenia od obidvoch účastníkov konania, je povinný analyzovať predložené tvrdenia a príslušné prílohy a následne dospieť k rozhodnutiu. (
53
)
64.
V prejednávanej veci sa však nepostupovalo týmto spôsobom. Na pojednávaní pred Všeobecným súdom 25. novembra 2015 Rada a Komisia ústne tvrdili, že záujem na konaní spoločnosti Gul Ahmed zanikol v priebehu konania, keďže účinnosť sporného nariadenia uplynula a akékoľvek žaloby o náhradu škody boli premlčané. Komisia zároveň predložila niekoľko dôvodov, ktoré by mohli potenciálne odôvodniť záujem na konaní, a následne predložila podrobné argumenty založené na analýze judikatúry s cieľom preukázať, prečo podľa nej žiadny z nich nemohol odôvodniť záujem na konaní v prípade spoločnosti Gul Ahmed. (
54
) Všeobecný súd dal následne spoločnosti Gul Ahmed dva týždne na predloženie svojich vyjadrení a následne poskytol Rade a Komisii príležitosť reagovať na tieto vyjadrenia. Všetky strany predložili svoje pripomienky v stanovenej lehote.
65.
Je to, čo sa stalo v prejednávanej veci, nedostatočné z dôvodu, že neboli rešpektované všeobecné pravidlá, ktoré som uviedla v bodoch 61 až 63 vyššie?
66.
Podľa môjho názoru námietka vznesená inštitúciami bola na pojednávaní dostatočne odôvodnená (bez toho, aby ju spoločnosť Gul Ahmed spochybnila). Spoločnosť Gul Ahmed teda mala možnosť vyjadriť svoj názor na vznesenú námietku. Je pravda, že by bolo dôvodné očakávať, že taká zásadná námietka by mala byť vznesená písomne. Spoločnosť Gul Ahmed však nikdy nepožiadala Všeobecný súd, aby nariadil namietajúcim stranám, aby tak urobili, ani nevyjadrila žiadne výhrady proti takému postupu. Za týchto okolností sa domnievam, že improvizovaný postup Všeobecného súdu neporušil právo spoločnosti Gul Ahmed na obhajobu.
67.
Vzhľadom na vyššie uvedené konštatujem, že Všeobecný súd neporušil procesné pravidlá týkajúce sa dôkazného bremena ani neporušil zásadu rovnosti zbraní.
Má spoločnosť Gul Ahmed záujem na konaní z dôvodu, že chce zabrániť riziku opakovanej nezákonnosti v budúcnosti?
68.
Spoločnosť Gul Ahmed tvrdí, že pochybenia vo výpočtoch dumpingového rozpätia inštitúcií nie sú špecifické pre daný prípad, ale môžu sa v budúcnosti opakovať. Tvrdí, že je preto dôvodné pokračovať v konaní s cieľom zabrániť Rade, aby v budúcnosti opakovala túto nezákonnosť.
69.
Rada tvrdí, že také riziko neexistuje. Po prvé, možnosť začať nové vyšetrovanie týkajúce sa bavlnenej posteľnej bielizne s pôvodom v Pakistane je čisto hypotetická. Po druhé a v každom prípade, údajné pochybenia sú špecifické pre daný prípad, pretože uplatňovaná metodológia je výsledkom absencie akýchkoľvek overiteľných údajov spojených s nedostatkom spolupráce spoločnosti Gul Ahmed. (
55
) Všeobecný súd rozhodol, že spoločnosť Gul Ahmed nepredložila žiadne konkrétne tvrdenia, a preto jej návrh zamietol. (
56
)
70.
Záujem na konaní žalobcu nezanikne, ak sporný akt už nemá účinky do budúcnosti. (
57
) Zrušenie aktu môže mať samo osebe právne následky, najmä tým, že môže zamedziť, aby inštitúcie EÚ opakovali namietanú prax. (
58
) Záujem na konaní však existuje iba vtedy, ak sa údajná nezákonnosť môže v budúcnosti opakovať nezávisle od okolností prípadu, ktorý viedol k žalobe. (
59
) Príkladom môžu byť pochybenia v interpretácii ustanovení práva EÚ z hľadiska príslušných ustanovení dohôd Svetovej obchodnej organizácie, (
60
) najmä pochybenia súvisiace s použitou metodológiou, kritériami alebo vzorcami, na rozdiel od pochybení pri posudzovaní konkrétnych skutkových okolností. Nakoniec žalobca nemusí preukázať, že by mohol byť priamo dotknutý nezákonnosťou, ktorá sa môže objaviť v budúcnosti v podobných konaniach. (
61
)
71.
V prejednávanej veci na jednej strane skutočnosť, že uplynulo niekoľko rokov, odkedy skončila platnosť konečného antidumpingového cla na dovoz textilu spoločnosti Gul Ahmed do Európskej únie, neznamená, že by možnosť ďalšieho vyšetrovania bola čisto hypotetická. Na druhej strane, ak by sa bolo zjavné, že cenové praktiky pakistanských výrobcov bavlnenej posteľnej bielizne spĺňajú podmienky uplatňovania pravidiel EÚ na ochranu pred dumpingovým dovozom, možno ich opäť preskúmať.
72.
Po druhé, skutočnosť, že z dôvodu nedostatku spoľahlivých zdrojov informácií sa Rada spoliehala na „akúkoľvek inú primeranú metódu“ na základe článku 2 ods. 3, 5 a 6 základného nariadenia, neznamená per se, že údajné metodologické pochybenia boli špecifické pre daný prípad. Pri uplatňovaní tohto ustanovenia musela Rada prijať určitú metodológiu a spoľahnúť sa na určité kritériá.
73.
Nie je jednoduché urobiť deliacu čiaru medzi potenciálne opakujúcimi sa pochybeniami na jednej strane a pochybeniami špecifickými pre jednotlivé prípady na druhej strane. Dané riešenie mohlo byť použité ad hoc a na riešenie neobvyklej situácie. Alebo môže odrážať konzistentnú administratívnu prax alebo „šablónu“, ktorú vyvinula Komisia na zvládnutie opakovanej situácie. Ak áno, je pravdepodobné, že sa bude opakovať aj v budúcnosti.
74.
Ako sa zdá, absencia spoľahlivých informácií a nedostatočná spolupráca vyšetrovaných osôb nie je v prípadoch antidumpingového vyšetrovania nič neobvyklé. Z toho vyplýva, že v zásade môžu byť niektoré údajné pochybenia, ku ktorým mohlo dôjsť počas takého vyšetrovania, skutočne metodologickej povahy, a preto sa môžu pravdepodobne opakovať aj v budúcnosti pri obdobných vyšetrovaniach.
75.
Na pojednávaní však právny zástupca spoločnosti Gul Ahmed tvrdil, že vo svojom odvolaní spoločnosť Gul Ahmed v skutočnosti spochybnila absenciu akejkoľvek konkrétnej metodológie a že v jej prípade Komisia založila svoje zistenia na svojvoľných rozhodnutiach ad hoc.
76.
Teda tvrdenie spoločnosti Gul Ahmed neuvádza žiadne nesprávne právne posúdenie Všeobecným súdom pri hodnotení údajných pochybení Komisie, špecifických pre daný prípad. Ako správne uvádzajú Rada a Komisia, toto tvrdenie sa obmedzuje na požiadavku, aby Súdny dvor opätovne preskúmal skutkové a vecné tvrdenia predložené na Všeobecnom súde, na čo Súdny dvor nemá právomoc. Týmto tvrdením spoločnosť Gul Ahmed v podstate pripúšťa, že údajné pochybenia boli špecifické pre daný prípad. Domnievam sa, že spoločnosť Gul Ahmed nepreukázala, že údajná nezákonnosť sa môže v budúcnosti opakovať, a že dôvody uvedené Všeobecným súdom spĺňajú požadované kritéria na odôvodnenie rozsudkov. (
62
)
O čiastočnom zamietnutí tretieho dôvodu
77.
Spoločnosť Gul Ahmed tvrdí, že Všeobecný súd nepredložil dôvody čiastočného zamietnutia tretieho dôvodu a nepreskúmal ostatné časti tohto dôvodu.
78.
Ako správne poznamenávajú Rada a Komisia, tvrdenie spoločnosti Gul Ahmed sa zakladá na zjavne nesprávnom výklade bodu 58 napadnutého rozsudku. V tomto bode sa Všeobecný súd pri analýze pretrvávajúceho záujmu na konaní obmedzil na určenie piatich okolností špecifických pre tento prípad. Uviedol, že spoločnosť Gul Ahmed nemala záujem na predložení tohto dôvodu, a domnieval sa, že v tomto ohľade nemusí rozhodnúť.
79.
Navrhujem preto túto časť odvolania zamietnuť.
O porušení zásady stanovenej v Shanghai Excell
80.
Spoločnosť Gul Ahmed v súvislosti s rozsudkom Shanghai Excell naznačuje, že vyhlásiť jej prípad za neprípustný by znamenalo uznať, že akty, ktorých právne účinky uplynú po podaní žaloby o neplatnosť, ale pred vydaním rozsudku, môžu byť vylúčené zo súdneho preskúmania, čo je nezlučiteľné s článkom 263 ZFEÚ.
81.
Takéto chápanie rozsudku Shanghai Excell by znamenalo, že bez ohľadu na to, či sa menia iné okolnosti, v konaní o neplatnosti aktov, ktorých právne účinky uplynú pred vydaním rozsudku, sa záujem na konaní má považovať za preukázaný. Ako správne poznamenávajú Rada a Komisia, taký princíp nie je možné vyvodiť z judikatúry, ani z bodu 56 a nasl. tohto rozsudku.
82.
Preto navrhujem túto časť odvolania zamietnuť.
Neposkytol Všeobecný súd primerané odôvodnenie?
83.
Spoločnosť Gul Ahmed tvrdí, hoci vo všeobecnosti, že Všeobecný súd porušil článok 36 Štatútu Súdneho dvora, keďže nedostatočne odôvodnil rozsudok a nezaoberal sa všetkými tvrdeniami a dôkazmi, ktoré spoločnosť Gul Ahmed uviedla, aby preukázala svoj pretrvávajúci záujem na konaní.
84.
Už som sa zaoberala dôvodmi, ktoré uviedol Všeobecný súd, pokiaľ ide o riziko opakovanej nezákonnosti v budúcnosti. (
63
) Teraz preskúmam odôvodnenie Všeobecného súdu, pokiaľ ide o ostatné dôvody, ktoré spoločnosť Gul Ahmed predložila, aby preukázala svoj záujem na konaní.
Náhrada trov konania Radou
85.
Spoločnosť Gul Ahmed tvrdí, že má oprávnený záujem pokračovať v konaní s cieľom náhrady trov konania. V napadnutom rozsudku Všeobecný súd rozhodol, že zrušenie sporného nariadenia samo osebe nezakladá nárok žalobcu na náhradu trov konania, keďže náhrada trov spadá pod samostatnú žalobnú výhradu, pretože aj úspešný účastník konania môže mať za určitých okolností povinnosť nahradiť trovy konania. (
64
)
86.
Súhlasím so záverom Všeobecného súdu, ale nie s jeho odôvodnením.
87.
Návrh na náhradu trov konania nie je samostatnou žalobnou výhradou. Ide o doplnkový návrh podriadený hlavnej žalobe o neplatnosť sporného aktu. Ak zanikne záujem účastníka na uplatnení hlavnej žaloby, zanikne aj záujem na uplatnení nároku na náhradu trov konania.
88.
Článok 58 ods. 2 Štatútu Súdneho dvora stanovuje, že odvolanie smerujúce výlučne proti rozhodnutiu o výške trov konania je neprípustné. Vzhľadom na znenie a účel tohto ustanovenia môžeme konštatovať, že záujem na náhrade trov konania ako taký nemôže slúžiť ako základ na pokračovanie v konaní. S cieľom zdôvodniť záujem pokračovať v konaní musí žalobca preukázať záujem, ktorý presahuje záujem týkajúci sa nákladov. (
65
) Požiadavka záujmu na konaní by bola bezvýznamná, ak by jednoduchý návrh na náhradu trov bol dostatočný na odôvodnenie záujmu na konaní o neplatnosť.
89.
Navrhujem preto, aby Súdny dvor dospel k záveru, že samotný zámer požadovať náhradu trov konania nie je nezávislým dôvodom, ktorý by odôvodňoval záujem na konaní. Toto konštatovanie však nemôže odôvodniť zrušenie napadnutého rozsudku, pretože záver Všeobecného súdu je stále správny.
Budúce žaloby na náhradu škody spôsobenej súdmi EÚ, ktoré nerozhodli v primeranej lehote
90.
Spoločnosť Gul Ahmed sa tiež odvoláva na svoj zámer domáhať sa náhrady škody v budúcnosti z dôvodu neprimeraného trvania konania pred súdmi EÚ. Všeobecný súd rozhodol, že na tento účel musí Gul Ahmed podať žalobu o náhradu škody pred týmto súdom. Z toho vyplýva, že sa nemôže odvolávať na tento dôvod, aby odôvodnila svoj záujem na konaní v prejednávanej veci. (
66
)
91.
Hoci súhlasím so záverom, ku ktorému dospel Všeobecný súd, nesúhlasím s jeho odôvodnením.
92.
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že záujem žalobcu na zrušení aktu, ktorý ho nepriaznivo ovplyvňuje, môže pretrvávať, pokiaľ by určenie nezákonnosti mohlo slúžiť ako základ budúcej žaloby o náhradu majetkovej a nemajetkovej škody (
67
) spôsobenej sporným aktom. (
68
) Najmä žalobca má záujem na konaní, ak zrušenie sporného aktu samo osebe môže priniesť prospech v rámci žaloby o náhradu škody, a to najmä zvýšením pravdepodobnosti, že taká žaloba bude úspešná. (
69
) Žalobca bude mať taktiež záujem na konaní, ak by zrušenie sporného aktu mohlo predstavovať základ pre mimosúdne rokovania s autorom sporného aktu, ktorého cieľom je náhrada škody. (
70
)
93.
Úspešnosť žaloby o náhradu škody vyplývajúcej z neprimeranej dĺžky konania však vo všeobecnosti nezávisí od úspešnosti predchádzajúcej žaloby o neplatnosť sporného aktu. (
71
)
94.
Preto navrhujem, aby Súdny dvor dospel k záveru, že zámer požadovať v budúcnosti náhradu škody v dôsledku neprimeranej dĺžky konania nepredstavuje pretrvávajúci záujem na konaní v rámci existujúceho konania o neplatnosť aktu. Toto konštatovanie však nemôže odôvodniť zrušenie napadnutého rozsudku, pretože záver Všeobecného súdu je stále správny.
Vrátenie zaplateného antidumpingového cla
95.
Spoločnosť Gul Ahmed tvrdí, že žiadosť, ktorú predložila jej dcérska spoločnosť GTM (Europe) Ltd. („GTM“) belgickým orgánom na vrátenie antidumpingových ciel zaplatených za sporné dovozy od augusta 2007, spolu s inými žiadosťami odôvodňuje jej pretrvávajúci záujem na konaní. Rada tvrdí, že záujem dcérskej spoločnosti nie je relevantný.
96.
Všeobecný súd konštatoval po prvé, že záujem dcérskej spoločnosti sa „spojí“ so záujmom Gul Ahmed, a preto je odôvodnený. (
72
) Ďalej konštatoval, že žiadosť GTM sa týkala ciel zaplatených po zmene nariadenia č. 397/2004 nariadením č. 695/2006, ktoré nahradilo sporné nariadenie, pokiaľ ide o určité prvky týkajúce sa dumpingu. (
73
) Rovnako konštatoval, že cieľom druhého a tretieho dôvodu bolo spochybniť tieto zmenené prvky sporného nariadenia, a že požadované zrušenie na tomto základe by teda nemalo vplyv na žiadosť GTM o vrátenie ciel uložených podľa neskoršieho nariadenia. V dôsledku toho Všeobecný súd rozhodol, že táto žiadosť o vrátenie ciel odôvodnila záujem spoločnosti Gul Ahmed na konaní len v súvislosti s prvým, štvrtým a piatym žalobným dôvodom. (
74
) Všeobecný súd sa nezaoberal ďalšími žiadosťami o vrátenie ciel, ktoré spoločnosť Gul Ahmed uviedla vo svojich písomných podaniach.
97.
Na pojednávaní pred týmto súdom spoločnosť Gul Ahmed vysvetlila, že nepredložila dôkazy, ktoré by odôvodňovali tieto ďalšie žiadosti o vrátenie ciel, pretože tie pochádzali od nezávislých dovozcov výrobkov spoločnosti Gul Ahmed, a domnievala sa, že nie sú relevantné v prejednávanej veci.
98.
Za týchto okolností nemožno Všeobecnému súdu vytýkať, že založil svoje posúdenie len na základe žiadosti GTM o vrátenie ciel. Navyše nebol povinný osobitne odôvodniť svoje stanovisko k týmto iným žiadostiam, ktoré boli spomenuté len všeobecne, ani nebol povinný objasniť, prečo ich považoval za nepodstatné. (
75
)
99.
Ak by bolo sporné nariadenie zrušené, právnym základom na vrátenie antidumpingového cla zaplateného za dovoz výrobkov spoločnosti Gul Ahmed by bol článok 116 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 117 ods. 1 Colného kódexu Únie. Podľa článku 121 ods. 1 písm. a) tohto kódexu musí byť žiadosť o vrátenie predložená do troch rokov odo dňa oznámenia príslušného colného dlhu. Z toho vyplýva, že spoločnosť Gul Ahmed by sa na účely odôvodnenia záujmu na konaní mohla odvolávať iba na žiadosti o vrátenie predložené v tejto lehote, ako sú tie, ktoré predložila GTM.
100.
Druhý a tretí žalobný dôvod uvedený v žalobe spoločnosti Gul Ahmed skutočne odkazujú na tie prvky predmetného nariadenia, ktoré boli nahradené nariadením č. 695/2006. (
76
) Aj keby sa do určitej miery kritériá a metodológia, ktoré Rada uplatnila na účely tohto nariadenia, mohli podobať kritériám a metodológii, ktoré použila na sporné nariadenie, (
77
) prípadné zrušenie sporného nariadenia by nemalo priamy vplyv na platnosť nariadenia č. 695/2006.
101.
Navyše, aj keby Súdny dvor zrušil sporné nariadenie a aj keby teoreticky toto zrušenie mohlo viesť k tomu, že Rada by preskúmala nariadenie č. 595/2006 alebo ho retroaktívne zrušila, podľa tejto hypotézy by existovala nanajvýš možnosť pre spoločnosť Gul Ahmed získať nejakú výhodu v budúcnosti. To samo osebe nepostačuje na odôvodnenie záujmu spoločnosti Gul Ahmed na konaní. (
78
)
102.
Z uvedeného vyplýva, že dôvody, ktoré uviedol Všeobecný súd v súvislosti so zamietnutím tvrdení spoločnosti Gul Ahmed, sú dostatočne jasné.
Obnovenie dobrého mena spoločnosti Gul Ahmed
103.
Písomné podania a odvolanie spoločnosti Gul Ahmed neobsahujú žiadnu zmienku o jej záujme na obnovení dobrého mena. Všeobecný súd rozhodol, že „spoločnosť Gul Ahmed v tomto ohľade nijako nerozvinula svoje tvrdenie“ (
79
). Na pojednávaní 25. januára 2018 Komisia vysvetlila, že na pojednávaní pred Všeobecným súdom sama uviedla a prejednávala túto otázku ako dôvod, ktorý by mohol potenciálne odôvodniť záujem na konaní.
104.
Šanca na obnovenie dobrého mena žalobkyne sa netýka právnej ale skôr skutkovej situácie. Záujem na konaní môže byť odôvodnený reálnou možnosťou (na rozdiel od absolútnej istoty) získať takú vecnú výhodu. (
80
)
105.
V súlade s ustálenou judikatúrou je prijímanie antidumpingových ciel ochranným a preventívnym opatrením proti nekalej súťaži vyplývajúcim z dumpingových praktík. (
81
) Podľa môjho názoru nariadenie, ktorým sa stanovuje konečné antidumpingové clo, môže potenciálne spôsobiť poškodenie dobrého mena osôb, ktoré uvádza ako zodpovedné za dumpingové praktiky. Z toho vyplýva, že žalobkyňa, ktorá sa domáha zrušenia takého nariadenia, by mohla mať pravdepodobne aspoň nehmotný záujem na konaní, keďže prípadné zrušenie nariadenia by mohlo zmierniť, ak nie obnoviť jej dobré meno. (
82
) Taký záujem môže byť odôvodnený bez ohľadu na povahu predložených žalobných dôvodov. (
83
)
106.
Na uplatnenie týchto zásad ich však musí žalobkyňa uviesť vo svojich písomných vyjadreniach a predložiť určité dôkazy o poškodení dobrého mena spôsobenom nariadením, ktorého zrušenia sa domáha. V tomto prípade to tak nie je, preto sa touto možnosťou nebudem ďalej zaoberať.
Budúce konania o náhradu škody spôsobenej sporným nariadením
107.
Spoločnosť Gul Ahmed sa opierala pred Všeobecným súdom, hoci iba všeobecne, o možnosť, že by mohla žalovať Radu o náhradu škody, ktorá jej bola spôsobená nariadením č. 397/2004. Rada a Komisia tvrdili, že žaloba o náhradu škody spôsobenej sporným nariadením bola v každom prípade premlčaná. Všeobecný súd v napadnutom rozsudku vynechal túto argumentáciu.
108.
V zásade má žalobca záujem na zrušení aktu, ak zistenie nezákonnosti aktu môže slúžiť ako základ budúcej žaloby o náhradu škody, ktorá jej bola spôsobená sporným aktom, alebo pre budúce rokovania s autorom tohto aktu. (
84
) Budúca žaloba o náhradu škody však môže žalobcovi priniesť prospech iba vtedy, ak nie je premlčaná, a teda neprípustná.
109.
V súlade s článkom 46 Štatútu Súdneho dvora nároky vyplývajúce z mimozmluvnej zodpovednosti EÚ sa premlčia po uplynutí piatich rokov od udalosti, ktorá ich vyvolala, ak táto premlčacia lehota nie je prerušená podaním návrhu na začatie konania vyplývajúceho z mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie na Súdny dvor (
85
) alebo skorším uplatnením nároku pred príslušnou inštitúciou Európskej únie. Ak má mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie svoj pôvod v právnom akte so všeobecnou platnosťou, táto premlčacia lehota nezačne plynúť, pokiaľ nevzniknú škodlivé účinky tohto aktu. (
86
)
110.
Nárok na náhradu škody, ktorú utrpela spoločnosť Gul Ahmed v období uplatňovania sporného nariadenia, najmä pokiaľ ide o povinnosť zaplatiť antidumpingové clo na dovoz výrobkov do EÚ, je premlčaný. Platnosť tohto nariadenia uplynula 4. marca 2009 a premlčacia lehota nikdy nebola prerušená. Skutočnosť, že spoločnosť Gul Ahmed podala žalobu o neplatnosť, neprerušuje premlčaciu lehotu. (
87
)
111.
Teoreticky je možné, že spoločnosť Gul Ahmed mohla utrpieť ďalšie škody, ktoré sa prejavili až neskôr a pri ktorých ešte neuplynula premlčacia lehota. Rovnako teoreticky by mohlo dôjsť aj k pokračovaniu škody, ako napríklad k zaplateniu nákladov na bankovú záruku (
88
) alebo k poškodeniu dobrého mena, (
89
) za ktoré by mohla spoločnosť Gul Ahmed žalovať Radu. (
90
)
112.
V týchto návrhoch som analyzovala poškodenie dobrého mena. (
91
) Inak spoločnosť Gul Ahmed neidentifikovala pred Všeobecným súdom alebo pred týmto súdom žiadne pokračujúce škody alebo prebiehajúce žaloby o náhradu škody. Spoločnosť Gul Ahmed preto nemôže založiť svoj záujem na konaní na základe takýchto vágnych a nedostatočne odôvodnených argumentov. Všeobecnému súdu nemožno vytýkať, že výslovne neuviedol odôvodnenie v tejto súvislosti. (
92
)
Záver týkajúci sa dodržiavania povinnosti odôvodnenia
113.
Vzhľadom na vyššie uvedené som dospela k záveru, že Všeobecný súd uviedol primerané odôvodnenie, a preto je potrebné zamietnuť argumentáciu spoločnosti Gul Ahmed.
O trovách
114.
Keďže Súdny dvor ma požiadal, aby som sa zaoberala prvým odvolacím dôvodom spoločnosti Gul Ahmed, a keďže konečné rozhodnutie o odvolaní bude závisieť od stanoviska, ktoré Súdny dvor prijme nielen vo vzťahu k tomu dôvodu, ale aj vo vzťahu k druhému odvolaciemu dôvodu, nepredkladám žiadne návrhy v súvislosti s trovami.
Návrh
115.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti a bez toho, aby som prejudikovala posúdenie druhého odvolacieho dôvodu zo strany Súdneho dvora, navrhujem, aby Súdny dvor zamietol prvý odvolací dôvod spoločnosti Gul Ahmed.
(
1
)	Jazyk prednesu: angličtina.
(
2
)	Neuverejnený, EU:T:2016:740 (ďalej len „napadnutý rozsudok“).
(
3
)	Ú. v. EÚ L 66, 2004, s. 1; Mim. vyd. 11/050, s. 26 (ďalej len „nariadenie č. 397/2004“ alebo „sporné nariadenie“).
(
4
)	Nariadenie z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45) (ďalej len „základné nariadenie“).
(
5
)	Nariadenie z 5. mája 2006, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 397/2004 (Ú. v. EÚ L 121, 2006, s. 14).
(
6
)	Dohoda o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994 (Ú. v. ES L 336, 1994, s. 103; Mim. vyd. 11/021, s. 189) uvedená v prílohe 1A Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (Ú. v. ES L 336, 1994, s. 1; Mim. vyd. 11/021, s. 82).
(
7
)	Neuverejnený, EU:T:2011:535.
(
8
)	Tento žalobný dôvod sa týkal namietanej neschopnosti Rady preskúmať, či niektoré okolnosti narušili príčinnú súvislosť medzi dumpingovými dovozmi a ujmou, ktorú utrpel priemysel EÚ.
(
9
)	EU:C:2013:732.
(
10
)	T. j. päť rokov od výskytu udalosti, ktorá spôsobila vznik škody.
(
11
)	Podľa článku 121 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1), žiadosť o vrátenie cla musí byť predložená do troch rokov odo dňa oznámenia colného dlhu.
(
12
)	Chcem poznamenať, že zoznam dôvodov preskúmaných Všeobecným súdom nie je rovnaký ako zoznam dôvodov, ktoré predložila spoločnosť Gul Ahmed. K tomuto nesúladu sa vrátim neskôr v týchto návrhoch (pozri body 103 a 107 nižšie).
(
13
)	Pozri prvý, štvrtý a posledný odsek článku 263 ZFEÚ.
(
14
)	Rozsudok zo 17. septembra 2015, Mory a i./Komisia, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, bod 55.
(
15
)	Pozri návrhy, ktoré predložil generálny advokát Mengozzi vo veci Mory a i./Komisia, C‑33/14 P, EU:C:2015:409, bod 23.
(
16
)	Rozsudky z 24. júna 1986, AKZO Chemie a AKZO Chemie UK/Komisia, 53/85, EU:C:1986:256, bod 21, a zo 17. septembra 2015, Mory a i./Komisia, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, bod 57. Pozri tiež v kontexte odvolania rozsudky z 19. októbra 1995, Rendo a i./Komisia, C‑19/93 P, EU:C:1995:339, bod 13, a zo 7. júna 2007, Wunenburger/Komisia, C‑362/05 P, EU:C:2007:322, bod 42 („Wunenburger“).
(
17
)	Pozri v tomto zmysle rozsudky zo 17. septembra 2009, Komisia/Koninklijke FrieslandCampina, C‑519/07 P, EU:C:2009:556, bod 65, a z 26. februára 2015, Planet/Komisia, C‑564/13 P, EU:C:2015:124, bod 34.
(
18
)	Rozsudky z 27. júna 2013, Xeda International a Pace International/Komisia, C‑149/12 P, neuverejnený, EU:C:2013:433, bod 32, a z 23. decembra 2015, Parlament/Rada, C‑595/14, EU:C:2015:847, bod 23.
(
19
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. októbra 1998, Langnese-Iglo/Komisia, C‑279/95 P, EU:C:1998:447, v ktorom Súdny dvor rozhodol, že uplynutie platnosti sporného aktu neznamená, že by viac neexistovala snaha urovnať spor, pokiaľ ide o zákonnosť a rozsah ustanovení sporného aktu s cieľom určiť jeho právne účinky v období do dátumu uplynutia platnosti (bod 71). Rovnako záujem na konaní môže pretrvávať bez ohľadu na to, že sporný akt je obsolentný (rozsudok Wunenburger, body 41 až 62), bol zrušený (rozsudok z 12. decembra 2006, Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran/Rada, T‑228/02, EU:T:2006:384, body 34 a 35) alebo nahradený (rozsudok zo 7. októbra 2009, Vischim/Komisia, T‑420/05, EU:T:2009: 391, body 58 až 63), nie je už účinný (rozsudok z 26. apríla 1988, Apesco/Komisia, 207/86, EU:C:1988:200, bod 16) alebo bol plne implementovaný, a teda už splnil svoj účel (rozsudok z 24. júna 1986AKZO Chemie a AKZO Chemie UK/Komisia, 53/85, EU:C:1986:256, bod 21).
(
20
)	Rozsudok z 23. decembra 2015, Parlament/Rada, C‑595/14, EU:C:2015:847, bod 18 a citovaná judikatúra.
(
21
)	V prejednávanej veci okrem obdobia takmer dvoch rokov, keď bolo konanie prerušené na žiadosť žalobkyne (od 15. októbra 2004 do 7. septembra 2006), tento časový odstup nemožno pripísať spoločnosti Gul Ahmed.
(
22
)	Pozri rozsudok z 18. marca 2009, Shanghai Excell M&E Enterprise a Shanghai Adeptech Precision/Rada, T‑299/05, EU:T:2009:72, bod 56 („Shanghai Excell“).
(
23
)	Rozsudok z 23. apríla 1986, 294/83, EU:C:1986:166, bod 23 („Les Verts“).
(
24
)	Mala by som tiež poznamenať, že v rozsudku Les Verts Súdny dvor vyhlásil, že „zmluva stanovila kompletný systém opravných prostriedkov a postupov, ktoré majú umožniť Súdnemu dvoru preskúmať zákonnosť opatrení prijatých inštitúciami“ (pozri bod 23 tohto rozsudku, kurzívou zvýraznila generálna advokátka).
(
25
)	Ako Všeobecný súd správne uviedol v rozsudku Shanghai Excell, bod 57.
(
26
)	Ú. v. EÚ C 83, 2010, s. 389 („Charta“).
(
27
)	Súdny dvor v mnohých prípadoch dodržiaval tento veľkorysý prístup. Rozsudok zo 17. apríla 2008, Flaherty a i./Komisia, C‑373/06 P, C‑379/06 P a C‑382/06 P, EU:C:2008:230, je dobrým príkladom. Niektorí v ňom vidia „liberálny prístup, ktorý podporuje prístup k súdu“. Pozri VAN RAEPENBUSCH, S.: Le recours en annulation. In: Les recours des particuliers devant le juge de l'Union européenne, Brusel, Bruylant, 2012, s. 47.
(
28
)	Pozri bod 31 vyššie.
(
29
)	Pozri návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Bobek vo veci Binca Seafoods/Komisia, C‑268/16 P, EU:C:2017:444, bod 95.
(
30
)	Pozri RENAUDIE, O.: L'intérêt à agir devant le juge administratif, Paris, Berger‑Levrault, 2015, s. 43, kde sa poukazuje na potrebu „demokratickej interpretácie“ podmienky záujmu konať „pri rešpektovaní ľudských práv“.
(
31
)	Pozri v tomto zmysle návrhy, ktoré predložila generálna advokátka Kokott vo veci Telefónica/Komisia, C‑274/12 P, EU:C:2013:204, bod 86.
(
32
)	MARIATTE, F., RITLENG, D.: Contentieux de l'Union européenne 1. Annulation, exception d’illégalité, Paris, Lamy, 1998, s. 108.
(
33
)	Pozri v tomto zmysle návrhy vo veci Komisia/Hansestadt Lübeck, C‑524/14 P, EU:C:2016:693, bod 38.
(
34
)	Pozri návrhy vo veci Binca Seafoods/Komisia, C‑268/16 P, EU:C:2017:444, bod 93.
(
35
)	Inými slovami, probatio diabolica. Pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. apríla 2013, Mindo/Komisia, C‑652/11 P, EU:C:2013:229, bod 50.
(
36
)	V niektorých prípadoch súdy EÚ uvádzali toto kritérium bez toho, aby z neho vyvodili konkrétne závery. Pozri napríklad uznesenie zo 6. júla 2011, Petroci/Rada, T‑160/11, neuverejnené, EU:T:2011:334, bod 23.
(
37
)	LENAERTS, K., MASELIS, I., GUTMAN, K.: Procesné právo EÚ, Oxford University Press, 2014, s. 360. Pozri tiež rozsudky z 19. júla 2012, Rada/Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group, C‑337/09 P, EU:C:2012:471, bod 50; z 21. januára 1987, Stroghili/Dvor audítorov_204/85, EU:C:1987:21, bod 11, a z 30. apríla 1998, Cityflyer Express/Komisia, T‑16/96, EU:T:1998:78, bod 30.
(
38
)	V kontexte antidumpingových ciel Všeobecný súd často vykladal toto kritérium extenzívne. Pozri napríklad rozsudky z 29. júna 2000, Medici Grimm/Rada, T‑7/99, EU:T:2000:175, body 54 až 56, a z 28. februára 2017, Canadian Solar Emea a i./Rada, T‑162/14, neuverejnený, EU:T:2017:124, bod 47.
(
39
)	Pozri VAN RAEPENBUSCH, S.: Le recours en annulation. In: Les recours des particuliers devant le juge de l'Union européenne, Bruxelles, Bruylant, 2012, s. 47. Pozri tiež návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Kokott v spojených veciach Taliansko/Komisia, C‑138/03, C‑324/03 a C‑431/03, EU:C:2005:387, bod 41, a návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Mengozzi vo veci Mory a i./Komisia, C‑33/14 P, EU:C:2015:409, bod 28.
(
40
)	Pozri v tejto súvislosti WICKER, G.: La légitimité d'intérêt à agir, Études sur le droit de la concurrence et quelques thèmes fondamentaux: mélanges en l'honneur, Yves Serra, Dalloz, 2006, s. 460.
(
41
)	Napriek tomu, že spoločnosť Gul Ahmed uviedla body 42 až 60 napadnutého rozsudku ako nesprávne právne posúdené, keď bola o tejto otázke vypočúvaná na pojednávaní, uznala, že jej odvolanie sa v skutočnosti zaoberá iba bodmi 49 a 55 až 60.
(
42
)	Rozsudok z 12. septembra 2006, Reynolds Tobacco a i./Komisia, C‑131/03 P, EU:C:2006:541, bod 51 a citovaná judikatúra.
(
43
)	Rozsudok z 26. mája 2016, Rose Vision/Komisia, C‑224/15 P, EU:C:2016:358, bod 26.
(
44
)	Uznesenie z 27. septembra 2004, UER/M6 a i., C‑470/02 P, neuverejnené, EU:C:2004:565, bod 69; a rozsudky z 21. septembra 2010, Švédsko a i./API a Komisia, C‑514/07 P, C‑528/07 P a C‑532/07 P, EU:C:2010:541, body 65 až 67, a z 5. októbra 2009, Komisia/Roodhuijzen, T‑58/08 P, EU:T:2009:385, body 34 až 37.
(
45
)	Pozri analogicky rozsudok zo 16. júla 2009, Komisia/Schneider Electric, C‑440/07 P, EU:C:2009:459, bod 193.
(
46
)	Pozri v tomto zmysle uznesenie z 31. júla 1989, S./Komisia, 206/89 R, EU:C:1989:333, bod 8, a rozsudok zo 4. júna 2015, Andechser Molkerei Scheitz/Komisia, C‑682/13 P, neuverejnený, EU:C:2015:356, bod 27.
(
47
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. októbra 1995, Rendo a i./Komisia, C‑19/93 P, EU:C:1995:339, bod 13, a uznesenie zo 17. októbra 2005, First Data a i./Komisia, T‑28/02, EU:T:2005:357, body 36 a 37. Pozri tiež príklady sporov, kde Všeobecný súd posudzoval túto záležitosť ex officio: rozsudky zo 7. marca 2013, Acino/Komisia, T‑539/10, neuverejnený, EU:T:2013:110, body 29 až 46, a z 10. apríla 2013, GRP Security/Dvor audítorov, T‑87/11, neuverejnený, EU:T:2013:161, body 43 až 49.
(
48
)	Pozri body 29 až 30 vyššie.
(
49
)	V súlade s princípom necessitas probandi incumbit ei qui agit. Pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. júla 2006, Rossi/ÚHVT, C‑214/05 P, EU:C:2006:494, bod 23.
(
50
)	Pozri v tomto zmysle návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Bot vo veci Komisia/Infront WM, C‑125/06 P, EU:C:2007:611, body 71 až 73, ako aj rozsudok z 13. marca 2008, EU:C:2008:159, bod 56); uznesenie z 8. apríla 2008, Saint‑Gobain Glass Deutschland/Komisia, C‑503/07 P, EU:C:2008:207, bod 51, a rozsudok z 11. mája 2010, PC‑Ware Information Technologies/Komisia, T‑121/08, EU:T:2010:183, bod 36. Pozri tiež v tomto zmysle CLAUSEN, F.: Les moyens d'ordre public dans le contentieux relevant de la Cour de Justice de l'Union européenne, Université Paris II, 2017, ktorý bude uverejnený v Bruylant, s. 509.
(
51
)	Rozsudok zo 6. novembra 2012, Otis a i., C‑199/11, EU:C:2012:684, body 71 a 72.
(
52
)	Na tento účel má Všeobecný súd právomoc stanoviť príslušné opatrenia na zabezpečenie priebehu konania v súlade s článkami 88 až 90 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.
(
53
)	Postupnosť, ktorú som opísala v predchádzajúcich bodoch, sa zakladá na postupe stanovenom v článku 130 ods. 1 až 7 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu na účely námietok proti prípustnosti žaloby alebo príslušnosti Súdneho dvora. Pozri napríklad uznesenie zo 6. septembra 2011, Inuit Tapiriit Kanatami a i./Parlament a Rada, T‑18/10, EU:T:2011:419.
(
54
)	V odpovediach na otázky Súdneho dvora na pojednávaní zástupca Komisie v konaní pred Všeobecným súdom podrobne opísal, ako sa menil záujem na konaní počas pojednávania pred Všeobecným súdom, pričom zástupca spoločnosti Gul Ahmed tejto argumentácii neodporoval. Uviedol, že tieto dôvody zahŕňali budúcu žalobu o náhradu škody, žiadosť o vrátenie antidumpingových ciel zaplatených príslušnými dovozcami a šancu na obnovenie dobrého mena spoločnosti Gul Ahmed.
(
55
)	Pozri poznámku pod čiarou 77.
(
56
)	Bod 57 napadnutého rozsudku.
(
57
)	Pozri citovanú judikatúru v bode 34 vyššie.
(
58
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 3. septembra 2009, Moser Baer India/Rada, C‑535/06 P, EU:C:2009:498 („Moser Baer India“), bod 25.
(
59
)	Wunenburger, bod 52.
(
60
)	Rozsudok z 24. septembra 2008, Reliance Industries/Rada a Komisia, T‑45/06, EU:T:2008:398, bod 43.
(
61
)	Zatiaľ čo Wunenburger (bod 58) a Shanghai Excell (bod 51 v kontexte konečného antidumpingového cla) sa odvolávajú na túto dodatočnú požiadavku, Moser Baer India, bod 25, sa v abstraktnom vyjadrení odvoláva na riziko opakovania v budúcnosti.
(
62
)	Rozsudok z 26. novembra 2013, Groupe Gascogne/Komisia, C‑58/12 P, EU:C:2013:770, bod 37.
(
63
)	Pozri body 68 až 76 vyššie.
(
64
)	Pozri bod 52 napadnutého rozsudku.
(
65
)	Pozri analogicky návrhy, ktoré predložila generálna advokátka Kokott vo veci Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2007:790, bod 80.
(
66
)	Pozri bod 53 napadnutého rozsudku.
(
67
)	Pozri rozsudky z 22. decembra 2008, Gordon/Komisia, C‑198/07 P, EU:C:2008:761, body 19 a 60, a zo 16. júla 2009, SELEX Sistemi Integrati/Komisia, C‑481/07 P, nezverejnený, EU:C:2009:461, bod 38.
(
68
)	Pozri najmä rozsudky z 5. marca 1980, Könecke Fleischwarenfabrik/Komisia, 76/79, EU:C:1980:68, bod 9; z 31. marca 1998, Francúzsko a i./Komisia, C‑68/94 a C‑30/95, EU:C:1998:148, bod 74; z 13. júla 2000, Parlament/Richard, C‑174/99 P, EU:C:2000:412, body 33 a 34; a z 27. júna 2013, Xeda International a Pace International/Komisia, C‑149/12 P, neuverejnený, EU:C:2013:433, body 32 a 33.
(
69
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok zo 17. septembra 2015, Mory a i./Komisia, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, body 75 a 80.
(
70
)	Shanghai Excell, bod 55. Pozri tiež rozsudky zo 17. júla 2014, Westfälisch‑Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Komisia, T‑457/09, EU:T:2014:683, bod 139, a zo 14. novembra 2013, ICdA a i./Komisia, T‑456/11, EU:T:2013:594, bod 38.
(
71
)	Ako príklady sporov, ktoré preukazujú, že žalobcovia môžu v zásade úspešne žalovať Európsku úniu za škodu vyplývajúcu z neprimeranej dĺžky konania o neplatnosť aktu napriek tomu, že žaloby o neplatnosť boli predtým zamietnuté, pozri rozsudky z 1. februára 2017, Kendrion/Európska únia, T‑479/14, EU:T:2017:48; z 10. januára 2017, Gascogne Sack Deutschland a Gascogne/Európska únia, T‑577/14, EU:T:2017:1, a zo 7. júna 2017, Guardian Europe/Európska únia, T‑673/15, EU:T:2017:377.
(
72
)	Toto konštatovanie nebolo spochybnené žiadnym účastníkom konania.
(
73
)	Týkali sa určenia normálnej hodnoty a jej porovnania s vývoznou cenou.
(
74
)	Pozri bod 54 napadnutého rozsudku.
(
75
)	Pozri analogicky rozsudok z 12. septembra 2017, Anagnostakis/Komisia, C‑589/15 P, EU:C:2017:663, bod 38.
(
76
)	Tieto prvky boli opätovne určené po novom vyšetrovaní. Na základe údajov vyplývajúcich z tohto vyšetrovania Rada stanovila nové sadzby antidumpingového cla v tomto nariadení, ktoré nahradili sadzby definované sporným nariadením.
(
77
)	Metodológia použitá Komisiou počas vyšetrovaní pred prijatím týchto dvoch nariadení sa do istej miery odlišovala. To bolo spôsobené tým, že počas druhého vyšetrovania mohla Komisia vychádzať z pomerne serióznych, overených údajov, ktoré uviedla skupina výrobcov pakistanskej bavlnenej posteľnej bielizne, čo v prípade prvého vyšetrovania nebolo.
(
78
)	Situácia by bola samozrejme odlišná, keby také zrušenie (či už pri zachovaní účinkov zrušeného nariadenia, alebo nie) bolo prijaté pred prijatím nariadenia č. 695/2006 alebo počas jeho platnosti. Je však nad rámec pôsobnosti týchto návrhov zaoberať sa prípadnými hypotetickými scenármi.
(
79
)	Body 44 a 59 napadnutého rozsudku.
(
80
)	Pozri v tomto zmysle dôkladnú analýzu generálneho advokáta Bobeka v návrhoch vo veci Bionorica a Diapharm/Komisia, C‑596/15 P a C‑597/15 P, EU:C:2017:297, body 47 až 57.
(
81
)	Rozsudok z 3. októbra 2000, Industrie des poudres sphériques/Rada, C‑458/98 P, EU:C:2000:531, body 91 a 92.
(
82
)	Pozri analogicky rozsudky z 28. mája 2013, Abdulrahim/Rada a Komisia, C‑239/12 P, EU:C:2013:331, body 70 až 72; z 8. septembra 2016, Iránske námorné inžinierstvo a stavebníctvo/Rada, C‑459/15 P, neuverejnený, EU:C:2016:646, bod 12; zo 6. júna 2013, Ayadi/Komisia, C‑183/12 P, neuverejnený, EU:C:2013:369, body 59 až 81; z 15. júna 2017, Al-Faqih a i./Komisia, C‑19/16 P, EU:C:2017:466, body 36 a 37. Pozri analogicky rozsudok z 15. marca 1973, Marcato/Komisia, 37/72, EU:C:1973:33, body 6 a 7.
(
83
)	Pozri analogicky návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Bot vo veci Abdulrahim/Rada a Komisia, C‑239/12 P, EU:C:2013:30, bod 66.
(
84
)	Pozri bod 92 vyššie.
(
85
)	Rozsudok z 8. novembra 2012, Evropaïki Dynamiki/Komisia, C‑469/11 P, EU:C:2012:705, bod 55.
(
86
)	Rozsudok z 19. apríla 2007, Holcim (Deutschland)/Komisia, C‑282/05 P, EU:C:2007:226, bod 29.
(
87
)	Tamže, bod 36.
(
88
)	Tamže, bod 35.
(
89
)	Rozsudok zo 7. júna 2017, Guardian Europe/Európska únia, T‑673/15, EU:T:2017:377, bod 42.
(
90
)	Taká žaloba by bola prípustná, pokiaľ ide o náhradu škody, ktorá vznikla počas obdobia piatich rokov predchádzajúcich tejto žalobe. Pozri v tomto zmysle rozsudky z 21. apríla 2005, Holcim (Deutschland)/Komisia, T‑28/03, EU:T:2005:139, bod 70, a zo 16. decembra 2015, Chart/EEAS, T‑138/14, EU:T:2015:981, bod 58 a citovanú judikatúru.
(
91
)	Pozri 103 až 106 vyššie.
(
92
)	Rozsudok z 2. apríla 2009, France Télécom/Komisia, C‑202/07 P, EU:C:2009:214, bod 30 a citovaná judikatúra.