62024CC0210
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
ANDREA BIONDI
prednesené 3. júla 2025 (
1
)
Vec C‑210/24
Asociación de Empresas de Servicios para la Dependencia (AESTE)
proti
Ayuntamiento de Ortuella
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Správny orgán príslušný pre odvolania proti správnym rozhodnutiam týkajúcim sa oblasti verejných zákaziek autonómnej oblasti Baskicko, Španielsko)]
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné zákazky – Smernica 2014/24/EÚ – Obstarávanie sociálnych služieb pre jednotlivca – Podprahová zákazka – Článok 67 – Ekonomicky najvýhodnejšia ponuka – Sociálne kritérium na vyhodnotenie ponúk – Zvýšenie miezd pracovníkov vykonávajúcich služby – Súvislosť s predmetom zákazky – Zásady proporcionality a nediskriminácie – Článok 28 – Právo na kolektívne vyjednávanie“
I. Úvod
1.
Prejednávaná vec poskytuje Súdnemu dvoru príležitosť zaoberať sa otázkou využívania verejného obstarávania na sledovanie horizontálnych cieľov verejného záujmu, najmä na podporu sociálnych cieľov. Verejné obstarávanie, ktoré predstavuje významnú časť hrubého domáceho produktu (HDP) Európskej únie, (
2
) sa čoraz viac uznáva ako strategický nástroj, ktorý možno použiť nad rámec jednoduchého nákupu tovaru alebo služieb za najlepšiu cenu na dosiahnutie širších politických cieľov, najmä sociálnych cieľov (Socially responsible Public Procurement). (
3
)
2.
Smernica 2014/24 (
4
), ktorej sa týka žiadosť o výklad v tomto prejudiciálnom konaní, posilnila prostredníctvom viacerých svojich ustanovení možnosť využitia verejného obstarávania na dosiahnutie sociálnych cieľov. Prejednávaná vec sa konkrétne týka možnosti – už uznanej v judikatúre a v súčasnosti kodifikovanej v článku 67 ods. 2 smernice 2014/24 – aby verejní obstarávatelia používali pri zadávaní zákaziek kritériá týkajúce sa sociálnych aspektov.
3.
Vnútroštátny súd podal návrh na začatie prejudiciálneho konania v rámci sporu týkajúceho sa kritéria na vyhodnotenie ponúk (ďalej len „sporné kritérium“) stanoveného v súťažných podkladoch k verejnému obstarávaniu, ktoré vyhlásilo Ayuntamiento de Ortuella (mesto Ortuella, Španielsko) na poskytovanie opatrovateľských služieb v domácnosti pre rodiny a/alebo osoby v ťažkostiach. (
5
)
4.
Sporné kritérium na vyhodnotenie ponúk, označované ako „zvýšenie celkovej úrovne miezd“, stanovuje, že pri zohľadnení referenčných miezd stanovených kolektívnou zmluvou v danom odvetví sa na účely zadania zákazky prihliada na najvyššie mzdy, ktoré uchádzač navrhne uplatniť v prospech pracovníkov vykonávajúcich danú zákazku. (
6
) Maximálny počet bodov, ktoré možno udeliť podľa sporného kritéria ponukám navrhujúcim percentuálne zvýšenie mzdy, ktoré sa má uplatniť na vyššie uvedený personál, je 40 bodov. Ponukám, v rámci ktorých sa nenavrhuje nijaké zvýšenie mzdy, sa udelí 0 bodov. (
7
)
5.
Predmetné kritérium tiež predpokladá, že najneskôr do jedného mesiaca od uzavretia zmluvy sa musia po kolektívnom vyjednávaní so zástupcami zamestnancov konkretizovať položky, prostredníctvom ktorých dôjde k uvedenému zvýšeniu miezd, pričom úspešný uchádzač sa bude tiež usilovať uzavrieť dohodu (kolektívnu zmluvu mesta Ortuella týkajúcu sa opatrovateľských služieb v domácnosti) upravujúcu pracovné podmienky zamestnancov poverených vykonávaním zákazky.
6.
Asociación de Empresas de Servicios para la Dependencia (Združenie poskytovateľov služieb pre odkázané osoby; ďalej len „AESTE“) podalo na Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Správny orgán príslušný pre odvolania proti správnym rozhodnutiam týkajúcim sa oblasti verejných zákaziek autonómnej oblasti Baskicko, Španielsko; ďalej len „OARC“), t. j. vnútroštátny súd, odvolanie, ktorým sa domáhalo najmä zrušenia sporného kritéria na vyhodnotenie ponúk.
7.
Vzhľadom na pochybnosti o zlučiteľnosti uvedeného kritéria s viacerými ustanoveniami práva Únie sa OARC rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Je kritérium na zadanie zákazky na poskytovanie služieb, akým je opísané kritérium:
–
v rámci ktorého sa hodnotí zvýšenie celkovej úrovne miezd nad úroveň stanovenú v príslušnej odvetvovej kolektívnej zmluve, ktoré uchádzač zamýšľa uplatňovať na osoby vykonávajúce zákazku, a
–
ktoré vyžaduje, aby úspešný uchádzač po kolektívnom vyjednávaní so zástupcami zamestnancov konkretizoval položky, prostredníctvom ktorých dôjde k zvýšeniu miezd, a usiloval sa uzavrieť kolektívnu zmluvu, ktorá sa bude uplatňovať na zamestnancov poverených vykonávaním zákazky,
vhodné na určenie ekonomicky najvýhodnejšej ponuky, ako to vyžaduje článok 67 ods. 1 smernice 2014/24/EÚ?
Odporuje také kritérium slobode poskytovať služby alebo obmedzuje voľnú hospodársku súťaž v rozpore s článkom 56 ZFEÚ a so smernicami 2014/24/EÚ a 96/71/ES[ (
8
)]?
Porušuje také kritérium právo na kolektívne vyjednávanie uznané v článku 28 Charty základných práv Európskej únie?“
II. Analýza
8.
Pred vecným rozborom každej z otázok položených v troch častiach, na ktoré je prejudiciálna otázka rozdelená, je potrebné uviesť niekoľko predbežných poznámok týkajúcich sa uplatniteľnosti ustanovení práva Únie uvedených v danej otázke, ako aj právomoci Súdneho dvora.
A.
Úvodné poznámky
9.
V prvom rade, pokiaľ ide o charakter OARC ako súdneho orgánu v zmysle článku 267 ZFEÚ, t. j. otázku, ktorá bola predmetom diskusie na pojednávaní pred Súdnym dvorom, stručne poznamenám, že Súdny dvor tento charakter už uznal v rozsudku z 20. septembra 2018, Montte (C‑546/16, EU:C:2018:752). (
9
)
10.
Po druhé, pokiaľ ide o uplatniteľnosť smernice 2014/24 na zákazku, o akú ide vo veci samej, treba predovšetkým poznamenať, ako vyplýva z bodu 3, že táto zákazka sa týka poskytovania sociálnych služieb uvedených v prílohe XIV k smernici 2014/24. (
10
) Z uvedeného vyplýva jednak to, že túto smernicu možno uplatniť len vtedy, ak sa hodnota zákazky rovná alebo je vyššia ako prahová hodnota 750000 eur, ako je stanovená v jej článku 4 písm. d), a jednak to, že ak by sa tento prah prekročil, predmetná zákazka by podliehala „zjednodušenému režimu“ (
11
) podľa článkov 74 až 77 uvedenej smernice.
11.
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania v tejto súvislosti vyplýva, že predmetná zákazka má odhadovanú hodnotu 166250 eur, teda nižšiu ako vyššie uvedená prahová hodnota. Z toho vyplýva, že smernica 2014/24 sa na túto zákazku nevzťahuje.
12.
Vnútroštátny súd, ktorý má ako jediný právomoc vykladať v rámci systému súdnej spolupráce zavedeného článkom 267 ZFEÚ vnútroštátne právo, však poznamenáva, že hoci je hodnota zákazky nižšia než vyššie uvedená prahová hodnota, ustanovenia smernice 2014/24 sa prostredníctvom vnútroštátneho práva priamo a bezpodmienečne vzťahujú na situácie, ktoré, tak ako predmetná zákazka, bežne nepatria do pôsobnosti vyššie uvedenej smernice.
13.
Vnútroštátny súd v zhode so španielskou vládou uviedol, že španielsky zákon o verejnom obstarávaní (ďalej len „LCSP“) (
12
) vo všeobecnosti a s niekoľkými výnimkami stanovuje pre zákazky, ktoré na základe ich odhadovanej hodnoty nepatria do pôsobnosti smernice 2014/24, rovnaký právny režim, aký sa stanovuje pre zákazky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica. Najmä článok 145 LCSP, ktorý sa týka požiadaviek a typov kritérií na vyhodnotenie ponúk vo všeobecnosti a ktorým sa do španielskeho práva preberá článok 67 ods. 1 a 2 smernice 2014/24, sa vzťahuje na zákazky na sociálne služby (uvedené v prílohe XIV k smernici 2014/24) so špecifikami štyridsiateho siedmeho dodatočného ustanovenia LCSP (ktorým sa preberá článok 76 smernice 2014/24 zaradený medzi ustanovenia týkajúce sa vyššie uvedeného „zjednodušeného režimu“).
14.
Z ustálenej judikatúry Súdneho dvora v tejto súvislosti vyplýva, že ak sa vnútroštátna právna úprava priamo a bezpodmienečne prispôsobí v riešeniach, ktoré stanovuje pre situácie, na ktoré sa nevzťahuje akt práva Únie, riešeniam prijatým týmto aktom, existuje určitý záujem Únie na tom, aby sa ustanovenia prevzaté z uvedeného aktu vykladali jednotne. To totiž umožňuje vyhnúť sa budúcim výkladovým rozdielom a zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie s týmito situáciami a so situáciami, ktoré patria do pôsobnosti uvedených ustanovení. (
13
)
15.
V prejednávanej veci z bodov 12 a 13 vyššie vyplýva, že treba vychádzať z predpokladu, že v súlade s touto judikatúrou existuje jasný záujem Únie na tom, aby Súdny dvor rozhodol o návrhu na začatie prejudiciálneho konania týkajúceho sa výkladu smernice 2014/24.
16.
Po tretie treba tiež preskúmať uplatniteľnosť článku 56 ZFEÚ a smernice 96/71 na zákazku, ktorá je predmetom konania vo veci samej.
17.
Pokiaľ ide o zadanie zákazky, ktorá vzhľadom na svoju hodnotu nepatrí do pôsobnosti smernice 2014/24, z judikatúry vyplýva, že Súdny dvor môže zohľadniť základné pravidlá a všeobecné zásady vyplývajúce zo Zmluvy o FEÚ, najmä článok 56 tejto zmluvy, pokiaľ predmetná zákazka predstavuje určitý cezhraničný záujem. (
14
)
18.
Medzi objektívne kritériá, na základe ktorých je možné stanoviť existenciu určitého cezhraničného záujmu, patria podľa judikatúry najmä pomerne vysoká hodnota dotknutej zákazky v spojení s miestom výkonu prác alebo dokonca osobitné vlastnosti dotknutých výrobkov alebo služieb. (
15
)
19.
Vo veci samej je odhadovaná hodnota zákazky jednoznačne nižšia ako prahová hodnota požadovaná v článku 4 písm. d) smernice 2014/24. Okrem toho zákazka sa týka sociálnych služieb pre jednotlivca, ktoré majú vzhľadom na svoj charakter obmedzený cezhraničný rozmer. (
16
) Pokiaľ neexistujú konkrétne údaje o opaku, poskytovatelia z iných členských štátov nemajú vo všeobecnosti záujem o služby pre jednotlivca s hodnotami pod uvedenou prahovou hodnotou. (
17
) Z uvedeného vyplýva, že v prípade neexistencie takýchto údajov sa článok 56 ZFEÚ nevzťahuje na zákazku, o akú ide vo veci samej. (
18
)
20.
V súvislosti s uplatniteľnosťou smernice 96/71 vnútroštátny súd neuvádza nijakú skutočnosť umožňujúcu predpokladať, že vzhľadom na predmet zákazky, a najmä so zreteľom na úvahy uvedené v bode vyššie by vo veci samej mohla aspoň potenciálne existovať situácia, na ktorú by sa vzťahovalo jedno z cezhraničných opatrení podľa článku 1 ods. 3 uvedenej smernice, čo by bol dôvod na jej uplatnenie. (
19
) Z toho podľa môjho názoru vyplýva, že ani smernica 96/71 sa na prípad vo veci samej nevzťahuje.
21.
Po štvrté, a napokon je potrebné preskúmať uplatniteľnosť článku 28 Charty.
22.
V tomto ohľade sa v článku 51 ods. 1 Charty vysvetľuje, že ustanovenia Charty sa na členské štáty vzťahujú výlučne pri vykonávaní práva Únie. Z judikatúry vyplýva, že pojem „vykonávanie práva Únie“ v zmysle článku 51 Charty „predpokladá existenciu súvislosti medzi aktom práva Únie a predmetným vnútroštátnym opatrením, ktorá presahuje podobnosť dotknutých oblastí alebo nepriame vplyvy jednej oblasti na inú“ (
20
).
23.
Podľa judikatúry takáto súvislosť existuje vtedy, keď sa ustanovenia aktu Únie stanú, ako v prejednávanej veci, priamo a bezpodmienečne uplatniteľnými prostredníctvom odkazu vo vnútroštátnom práve, ktorý v skutočnosti rozširuje pôsobnosť práva Únie na situácie, ktoré do tejto pôsobnosti priamo nepatria. Vo viacerých prípadoch tohto druhu Súdny dvor totiž vyložil právo Únie s ohľadom na ustanovenia Charty, (
21
) a preto rozhodol, že aj v takejto situácii členský štát vykonával právo Únie. Z uvedeného vyplýva, že článok 28 Charty možno uplatniť v prejednávanej veci.
24.
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že odpovedať treba len na prvú a tretiu časť prejudiciálnej otázky, ktoré sa týkajú výkladu smernice 2014/24, resp. článku 28 Charty.
B.
O výklade smernice 2014/24
25.
Vnútroštátny súd v prvej časti svojej prejudiciálnej otázky kladie Súdnemu dvoru otázku týkajúcu sa výkladu článku 67 ods. 1 smernice 2014/24. Uvedený súd žiada o rozhodnutie, či kritérium na vyhodnotenie ponúk v súvislosti so zákazkou týkajúcou sa poskytovania sociálnych služieb pre jednotlivca, podľa ktorého sa zohľadňuje zvýšenie miezd, ktoré uchádzač navrhuje v prospech osôb vykonávajúcich zákazku, a to v porovnaní so mzdami stanovenými kolektívnou zmluvou v danom odvetví, predstavuje vhodné kritérium na účely určenia „ekonomicky najvýhodnejšej ponuky“ v zmysle vyššie uvedeného ustanovenia.
26.
Podľa článku 67 ods. 1 smernice 2014/24 verejní obstarávatelia zadávajú zákazky na základe „ekonomicky najvýhodnejšej ponuky“. V odseku 2 tohto článku sa špecifikuje, že „ponuka, ktorá je z pohľadu verejného obstarávateľa ekonomicky najvýhodnejšia, sa určí na základe ceny alebo nákladov použitím prístupu založeného na nákladovej efektívnosti… a môže zahŕňať najlepší pomer ceny a kvality, ktorý sa posúdi na základe kritérií, vrátane kvalitatívnych, environmentálnych a/alebo sociálnych aspektov súvisiacich s predmetom dotknutej verejnej zákazky“.
27.
Na úvod predovšetkým poznamenávam, že pri výklade článku 67 smernice 2014/24 v prejednávanej veci je potrebné prihliadať na konkrétny regulačný kontext, ktorého je predmetná zákazka súčasťou. Na jednej strane, ako sa už uviedlo, vzhľadom na svoj predmet (sociálne služby pre jednotlivca) a svoju podprahovú hodnotu by táto zákazka v zásade nepodliehala všeobecným pravidlám zadávania stanoveným v smernici 2014/24. Uplatnenie kritéria „ekonomicky najvýhodnejšej ponuky“ na predmetnú zákazku závisí len od rozhodnutia španielskeho zákonodarcu rozšíriť túto všeobecnú právnu úpravu na tento konkrétny druh zákaziek. Na druhej strane, pokiaľ ide o zákazky týkajúce sa sociálnych služieb, smernica 2014/24 stanovuje práve z dôvodu ich predmetu osobitný „zjednodušený“ režim podľa článkov 74 až 77. Uvedený režim ukladá členským štátom „len dodržiavanie základných zásad transparentnosti a rovnakého zaobchádzania“ a výslovne im ponecháva „dostatočné možnosti“, pričom im priznáva schopnosť „uplatňovať osobitné kritériá kvality pri výbere poskytovateľov služieb“ a slobodu stanoviť postupy pre obstarávanie takýchto služieb. (
22
)
28.
Hoci uvedená požiadavka jednotného výkladu ustanovení práva Únie (
23
) za daných okolností vyžaduje, aby sa výklad pojmu „ekonomicky najvýhodnejšia ponuka“ nemohol líšiť od výkladu, ktorý by sa uplatnil na zákazku patriacu do pôsobnosti smernice 2014/24, je v každom prípade potrebné, aby výklad uvedeného pojmu v tomto prípade zohľadňoval špecifické prvky sociálnych služieb, ktoré sú predmetom zákazky a uvedené dostatočné možnosti členských štátov vo vzťahu k zákazkám týkajúcim sa týchto služieb. Napokon zo smernice 2014/24 výslovne vyplýva, že uvedené prvky je potrebné zohľadniť aj v prípade, že sa členský štát rozhodne uplatniť na predmetné druhy zákaziek kritérium ekonomicky najvýhodnejšej ponuky. (
24
)
29.
Po druhé poznamenávam, že okrem toho, že predmetom zákazky v prejednávanej veci sú sociálne služby, aj sporné kritérium je kritériom, ktoré sa týka „sociálnych aspektov“ v zmysle článku 67 ods. 2 smernice 2014/24.
30.
V tomto ohľade smernica 2014/24 v porovnaní s predchádzajúcimi smernicami o verejnom obstarávaní posilnila možnosti strategického využívania verejného obstarávania na dosiahnutie cieľov verejného záujmu, najmä sociálnej povahy. (
25
) Uvedené je napokon v súlade s ustanoveniami zavedenými Lisabonskou zmluvou, a to v článku 3 ods. 3 ZEÚ a článku 9 ZFEÚ. (
26
)
31.
Na tieto účely smernica 2014/24 stanovuje rôzne možnosti na integráciu sociálneho rozmeru do verejného obstarávania, a najmä na zabezpečenie súladu s pracovnoprávnymi štandardami alebo na podporu týchto štandardov a sociálnej inklúzie. Okrem už uvedeného „zjednodušeného“ režimu pre zákazky týkajúce sa sociálnych služieb a výslovného zohľadnenia „sociálnych aspektov“ v rámci kritérií na vyhodnotenie ponúk podľa článku 67 ods. 2 smernice 2014/24 (
27
) je významná najmä požiadavka uvedená v článku 18 ods. 2, podľa ktorej sú hospodárske subjekty pri plnení zákaziek povinné dodržiavať príslušné právne povinnosti, a to predovšetkým v oblasti sociálneho a pracovného práva. Súdny dvor priznal tejto požiadavke povahu „základnej hodnoty“ v rámci všeobecnej systematiky predmetnej smernice, pričom ju povýšil na zásadu z rovnakého dôvodu, ako ostatné zásady uvedené v odseku 1 tohto článku, (
28
) konkrétne zásady rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie, transparentnosti, proporcionality. Touto základnou hodnotou sa preto musí riadiť výklad celej smernice.
32.
Na otázku výkladu článku 67 smernice 2014/24, ktorú položil vnútroštátny súd, je potrebné odpovedať s ohľadom na vyššie uvedené úvahy. Táto otázka v podstate otvára štyri problematiky, ktoré rozoberiem nižšie: i) spôsobilosť sporného kritéria na účely určenia ekonomicky najvýhodnejšej ponuky; ii) otázka, či toto kritérium „súvisí“ s predmetom zákazky; iii) primeranosť tohto kritéria, a iv) jeho prípadný diskriminačný charakter.
1. O spôsobilosti sporného kritéria na účely určenia ekonomicky najvýhodnejšej ponuky
33.
Ako sa uviedlo vyššie, článok 67 ods. 2 smernice 2014/24, ktorý sa na zákazku týkajúcu sa sociálnych služieb, ako je zákazka vo veci samej, uplatňuje na základe článku 145 LCSP, výslovne umožňuje verejným obstarávateľom zahrnúť do identifikácie ekonomicky najvýhodnejšej ponuky, určenej na základe najlepšieho pomeru kvality a ceny, kritériá týkajúce sa sociálnych aspektov súvisiacich s predmetom danej zákazky.
34.
Judikatúra už v rámci diskrečnej právomoci verejných obstarávateľov pri určovaní kritérií na vyhodnotenie ponúk (
29
) uznala možnosť zohľadniť sociálne aspekty pri určovaní ekonomicky najvýhodnejšej ponuky. V tzv. rozsudku „Nord‑Pas‑de‑Calais“ Súdny dvor týmto spôsobom uviedol, že pokiaľ ide o verejných obstarávateľov, nie je vylúčená ich možnosť použiť kritérium, ako je podmienka súvisiaca s bojom proti nezamestnanosti. (
30
) Neskôr, v tzv. rozsudku „Fair Trade“ Súdny dvor vo všeobecnosti výslovne konštatoval, že verejní obstarávatelia sú „oprávnení zvoliť si zadávacie kritériá založené na sociálnych aspektoch“ (
31
).
35.
Judikatúra Súdneho dvora a ustanovenia smernice 2014/24 umožňujú vytýčiť hranice oprávnenia verejných obstarávateľov zohľadniť sociálne aspekty pri určovaní ekonomicky najvýhodnejšej ponuky.
36.
Pojem „sociálne aspekty“ v tejto súvislosti vo všeobecnosti zahŕňa jednak faktory týkajúce sa výrobného procesu alebo poskytovania služby (ako napríklad faktory súvisiace s pracovnými podmienkami, dodržiavaním ľudských práv v dodávateľskom reťazci alebo zodpovedným získavaním surovín), jednak faktory relevantné pre koncových používateľov (ako napríklad faktory súvisiace s dostupnosťou služby alebo spôsobom poskytovania služby s cieľom dosiahnuť zraniteľných používateľov alebo tiež s pracovnými príležitosťami). (
32
)
37.
Okrem toho Súdny dvor vysvetlil, že zadávacie kritériá založené na sociálnych aspektoch sa môžu týkať nielen používateľov alebo príjemcov prác, dodávok alebo služieb, ktoré sú predmetom zákazky, ale aj iných osôb, (
33
) ako napríklad pracovníkov, ktorí zákazku vykonávajú. (
34
)
38.
Zo smernice 2014/24 a z judikatúry vyplýva, že verejný obstarávateľ môže zohľadniť kritériá týkajúce sa sociálnych aspektov za predpokladu, že tieto kritériá: po prvé súvisia s predmetom zákazky; (
35
) po druhé verejnému obstarávateľovi nepriznávajú neobmedzenú slobodu výberu; (
36
) po tretie spĺňajú požiadavky na transparentnosť, a preto sú na jednej strane výslovne uvedené v špecifikáciách ponuky alebo vo výzve na predkladanie ponúk (
37
) spolu s ich váhou (
38
) a prípadnými podkritériami, a na druhej strane sú dostatočne jasné na to, aby im porozumeli všetci primerane informovaní a bežne obozretní uchádzači, (
39
) a po štvrté sú v súlade so základnými zásadami práva Únie, najmä so zásadou nediskriminácie. (
40
)
39.
Z judikatúry tiež vyplýva, že ekonomicky najvýhodnejšia ponuka na základe najlepšieho pomeru kvality a ceny musí vždy zahŕňať prvok týkajúci sa ceny alebo nákladov, (
41
) aby určenie takejto ponuky nemohlo vychádzať výlučne z kvalitatívnych a/alebo sociálnych kritérií. Okrem toho nie všetky kritériá na vyhodnotenie ponúk, ktoré verejný obstarávateľ prijal s cieľom určiť ekonomicky najvýhodnejšiu ponuku, musia mať nevyhnutne výlučne ekonomický charakter. Nemožno totiž vylúčiť, že hodnotu ponuky vo vzťahu k verejnému obstarávateľovi môžu ovplyvniť faktory, ktoré nie sú len ekonomické. (
42
)
40.
Z bodu 4 vyššie je v prejednávanej veci zrejmé, že sporné kritérium sa týka zvýšenia miezd, ktoré uchádzač navrhuje uplatniť na osoby vykonávajúce zákazku, a to v porovnaní so zvýšením miezd stanoveným v odvetvovej kolektívnej zmluve.
41.
Keďže predmetné kritérium sa týka mzdy, teda pracovných podmienok, ide o kritérium na vyhodnotenie ponúk súvisiace so „sociálnymi aspektmi“ v zmysle článku 67 ods. 2 smernice 2014/24, ktoré sa v súlade s judikatúrou uvedenou v bode 37 vyššie týka pracovníkov, ktorí vykonávajú zákazku. Navyše, okrem otázok týkajúcich sa súvislosti daného kritéria s predmetom zákazky a súladu so zásadami proporcionality a nediskriminácie, ktoré sú predmetom diskusie nižšie, sa nezdá, že by existovali pochybnosti o tom, či uvedené kritérium na vyhodnotenie ponúk spĺňa požiadavky uvedené v bode 38 vyššie. Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania v tomto ohľade vyplýva, že predmetná zákazka predpokladá aj cenové kritérium v súlade s požiadavkou uvedenou v bode 39 vyššie.
42.
Je tiež potrebné dodať, že v konkrétnej súvislosti so zákazkami týkajúcimi sa sociálnych služieb, z článku 76 ods. 2 smernice 2014/24 na jednej strane vyplýva, že verejní obstarávatelia sú vzhľadom na špecifickú povahu takýchto služieb oprávnení klásť dôraz na „kvalitu, kontinuitu, prístupnosť, cenovú dostupnosť, disponibilnosť a komplexnosť služieb [a] osobitné potreby rôznych kategórií používateľov“. Na druhej strane, ako sa už uviedlo vyššie, v súvislosti s týmito druhmi zákaziek požívajú členské štáty širokú mieru voľnej úvahy, (
43
) najmä pokiaľ ide o určenie kritérií na vyhodnotenie ponúk. Tieto úvahy, ktoré sa vzťahujú na zákazky týkajúce sa sociálnych služieb patriace do pôsobnosti smernice 2014/24, o to viac platia vo vzťahu k zákazkám, o akú ide v prejednávanej veci, na ktoré sa síce nevzťahuje pôsobnosť uvedenej smernice 2014/24, táto smernica sa však na ne uplatňuje len na základe dobrovoľného rozhodnutia dotknutého členského štátu. Pri týchto druhoch zákaziek bude vyššie uvedená miera voľnej úvahy ešte širšia. (
44
)
43.
V tejto konkrétnej súvislosti sa preto domnievam, že s výhradou nasledujúcich úvah týkajúcich sa súvislosti s predmetom zákazky a súladu so zásadami proporcionality a nediskriminácie smernica 2014/24 neobmedzuje uvedenú širokú mieru voľnej úvahy členského štátu a nebráni tomu, aby verejný obstarávateľ mohol v rámci podprahovej zákazky týkajúcej sa sociálnych služieb, teda zákazky mimo pôsobnosti smernice 2014/24, na ktorú príslušný členský štát uplatňuje uvedenú smernicu dobrovoľne, zohľadniť kritérium týkajúce sa sociálnych aspektov, ako je sporné kritérium, s cieľom určiť ekonomicky najvýhodnejšiu ponuku.
2. O súvislosti sporného kritéria s predmetom zákazky
44.
Z článku 67 ods. 2 smernice 2014/24 vzhľadom na uvedené vyplýva, že kritérium na vyhodnotenie ponúk musí súvisieť s predmetom zákazky. V odseku 3 rovnakého článku sa vysvetľuje, že „kritériá na vyhodnotenie ponúk sa považujú za súvisiace s predmetom verejnej zákazky, ak sa z akéhokoľvek hľadiska v každej fáze ich životného cyklu týkajú… poskytnutia služieb, ktoré sa má vykonať v rámci danej zákazky, a to vrátane faktorov… [ktoré]… netvoria súčasť ich materiálnej podstaty“.
45.
Práve súvislosť medzi sporným kritériom na vyhodnotenie ponúk a predmetom dotknutej zákazky je jedným z aspektov, o ktorej má vnútroštátny súd pochybnosti. Uvedený súd zastáva názor, že vzťah medzi zvýšením mzdy a zlepšením poskytovania danej služby sa zdá byť príliš teoretický na účely identifikácie výhody, ktorá by mohla viesť k zadaniu zákazky.
46.
V tejto súvislosti sa predmetná zákazka týka sociálnych služieb pre jednotlivca. Tieto služby sa všeobecne poskytujú medzi jednotlivcami, pričom vyžadujú vykonávanie činností náročných na pracovnú silu. (
45
) Keďže ide o odmenu, ktorú subjekt vykonávajúci službu dostáva za poskytnutie služby, sporné kritérium sa v konečnom dôsledku týka odmeny za samotnú službu, t. j. ekonomickej protihodnoty za predmetnú službu, (
46
) teda prvku, ktorý s danou službou jednoznačne súvisí.
47.
Z judikatúry v tejto súvislosti vyplýva, že sa nevyžaduje, aby sa kritérium pre zadanie zákazky týkalo inherentnej vlastnosti služby, (
47
) čo potvrdzuje posledná veta článku 67 ods. 3 – a odôvodnenie 97 – smernice 2014/24, v ktorom sa, ako sa uviedlo v bode 44 vyššie, na účely určenia súvislosti medzi kritériom a službou umožňuje zohľadniť faktory, ktoré nie sú súčasťou „materiálnej podstaty“ samotnej služby. Okrem toho, ako sa uvádza v bode 39 vyššie, kritérium nemusí nevyhnutne poskytovať výlučne ekonomickú výhodu.
48.
Okrem toho, pokiaľ ide o tento typ služby, v ktorom zohráva osobný prvok prevládajúcu úlohu, sa nezdá byť neprimerané predpokladať, že vo všeobecnosti môže existovať pozitívny vzájomný vzťah medzi pracovnou spokojnosťou poskytovateľov sociálnych služieb, na ktorú má vplyv aj odmeňovanie, a kvalitou poskytovaných služieb.
49.
Zo spisu týkajúceho sa konania pred Súdnym dvorom napokon vyplýva, že verejný obstarávateľ použil sporné kritérium v súvislosti s potrebou zabezpečiť riešenie konfliktných situácií v pracovnoprávnych záležitostiach, vrátane situácií súvisiacich s výškou miezd, ku ktorým došlo počas dlhého obdobia protestov osôb zodpovedných za poskytovanie predmetnej služby. Cieľom použitia tohto kritéria bolo zabezpečiť nepretržitosť a primeranosť danej služby.
50.
Okrem potrebného preskúmania skutkového stavu, ktoré musí vykonať vnútroštátny súd, sa v tejto súvislosti domnievam, že posúdenia tohto druhu zo strany verejného obstarávateľa sú legitímnymi úvahami, ktoré môžu odôvodniť prijatie konkrétneho kritéria na vyhodnotenie ponúk, a to najmä za okolností, aké nastali v prejednávanej veci, kde, ako sa uviedlo v bode 42 vyššie, na jednej strane vzhľadom na špecifickú povahu služieb, ktorých sa zákazka týka, zohrávajú prvoradú úlohu aspekty týkajúce sa nepretržitosti a dostupnosti služby, a na druhej strane členské štáty požívajú širokú mieru voľnej úvahy, a to o to viac v prípade podprahových zákaziek.
3. O primeranosti sporného kritéria
51.
Komisia vo svojich pripomienkach pochybuje o zlučiteľnosti sporného kritéria so zásadou proporcionality. Komisia má pochybnosti najmä o primeranosti úrovne váhy tohto kritéria v porovnaní s ostatnými kritériami stanovenými v špecifikáciách verejného obstarávania. Spis týkajúci sa konania na Súdnom dvore neumožňuje úplné pochopenie váhy rôznych kritérií v rámci predmetnej zákazky. (
48
) Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby konkrétne určil, aká je skutočná úroveň váhy sporného kritéria na účely posúdenia jeho primeranosti.
52.
Zásada proporcionality v tomto ohľade zabezpečuje, aby opatrenia prijaté verejnými obstarávateľmi boli vhodné na dosiahnutie oprávnených cieľov sledovaných pravidlami obstarávania a aby takéto opatrenia neprekračovali rámec toho, čo je nevyhnutné na ich dosiahnutie. Analýza proporcionality medzi kritériami na vyhodnotenie ponúk stanovenými pre konkrétnu zákazku sa musí vykonávať individuálne a závisí od rôznych faktorov, medzi ktoré jednoznačne patrí predmet zákazky.
53.
Pokiaľ ide o váhu kritérií na vyhodnotenie ponúk týkajúcich sa sociálnych aspektov, podľa všetkého nie je možné abstraktne určiť maximálne alebo minimálne percento, ktoré by bolo primerané. V prípade zákaziek, v rámci ktorých sú sociálne riziká (napr. porušovanie ľudských práv), alebo, ako v prípade predmetného obstarávania, potenciálne sociálne prínosy (napr. zlepšenie blahobytu zraniteľnej skupiny) vysoké, by mohlo byť zmysluplné priradiť sociálnym kritériám na vyhodnotenie ponúk vysokú váhu. (
49
) Pri posúdení proporcionality treba prihliadať aj na konkrétny kontext uvedený v bode 42 vyššie, pokiaľ ide o zákazky týkajúce sa sociálnych služieb, najmä ak ide o podprahové zákazky.
54.
Pokiaľ ide naopak o váhu cenového kritéria, okrem podmienky uvedenej v bode 39 vyššie sa nezdá, že by smernica 2014/24 stanovila presné požiadavky na určenie primeranosti tohto kritéria, ktoré preto závisí od viacerých faktorov týkajúcich sa druhu zákazky.
55.
Z judikatúry navyše vyplýva, že Súdny dvor uznal možnosť verejného obstarávateľa priradiť váhu 45 % kritériu na vyhodnotenie ponúk vychádzajúcemu z environmentálnych aspektov, (
50
) pričom nenamietal proti tomu, aby kritériá kvality mohli celkovo predstavovať 60 % bodov, ktoré môžu byť pridelené pri hodnotení ponuky. (
51
)
56.
Zo spisu Súdneho dvora napokon nie je jasné, či sa pri uplatňovaní sporného kritéria v rámci rôznych ustanovení súťažných podkladov stanovuje maximálny strop pre zvýšenie mzdy, ktoré by uchádzač mohol navrhnúť pre osoby vykonávajúce zákazku. Ak by bolo možné navrhnúť zvýšenie mzdy, ktoré by bolo zjavne neúmerné hodnote danej služby, predstavovalo by to problém z hľadiska súladu so zásadou proporcionality.
57.
Záverom treba konštatovať, že prislúcha vnútroštátnemu súdu, aby s ohľadom na vyššie uvedené úvahy a na základe skutkových zistení v jeho právomoci posúdil, či je kritérium, ako je sporné kritérium, vo vzťahu k zákazke týkajúcej sa sociálnych služieb, ako je zákazka vo veci samej, v konkrétnej súvislosti uvedenej v bode 42 vyššie zlučiteľné so zásadou proporcionality.
4. O diskriminačnom charaktere sporného kritéria
58.
Vnútroštátny súd má ďalej pochybnosť o tom, či by sporné kritérium mohlo diskriminačne poškodiť hospodárske subjekty s nižšou ekonomickou schopnosťou platiť vysoké mzdy, ako sú napríklad malé a stredné podniky (MSP), ktoré by mohli predkladať konkurenčné ponuky práve z dôvodu nižších mzdových nákladov.
59.
Z článku 18 ods. 1 smernice 2014/24 v tejto súvislosti vyplýva, že verejní obstarávatelia zaobchádzajú s hospodárskymi subjektmi rovnako a nediskriminačne. Zásady rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie zakotvené v tomto ustanovení majú podľa judikatúry za cieľ podporovať rozvoj zdravej a účinnej hospodárskej súťaže medzi podnikmi, ktoré sa zúčastňujú na verejnom obstarávaní, a patria do samotnej podstaty pravidiel Únie týkajúcich sa postupov verejného obstarávania. V súlade s týmito zásadami sa s uchádzačmi musí zaobchádzať rovnako tak v čase vypracúvania ich ponúk, ako aj v čase, keď sú tieto ponuky hodnotené uvedeným verejným obstarávateľom. (
52
) Predmetné zásady vyžadujú, aby sa s porovnateľnými situáciami nezaobchádzalo rozdielne a s rozdielnymi situáciami nezaobchádzalo rovnako, pokiaľ takéto zaobchádzanie nie je objektívne odôvodnené. (
53
)
60.
V kontexte práva Únie v oblasti verejného obstarávania neexistencia diskriminácie konkrétne znamená, ako v podstate vyplýva z článku 18 ods. 1 druhého pododseku smernice 2014/24, že verejní obstarávatelia nesmú prijímať kritériá alebo pravidlá, ktoré neprimerane zvýhodňujú alebo znevýhodňujú konkrétne hospodárske subjekty na základe ich vlastných charakteristických znakov, alebo ktoré vytvárajú umelé prekážky pre určité druhy subjektov, ako sú napríklad MSP.
61.
Jedným z deklarovaných cieľov smernice 2014/24 je napokon uľahčiť účasť MSP na verejnom obstarávaní. (
54
) Stanovenie príliš náročných požiadaviek alebo kritérií na vyhodnotenie ponúk, ktoré nie sú v nijakom vzťahu s predmetom zákazky a nie sú vo vzťahu k tomuto predmetu primerané, by mohlo predstavovať neodôvodnenú prekážku zapojenia MSP do verejného obstarávania. (
55
) Na druhej strane jeden z hlavných cieľov ustanovení práva Únie v oblasti verejného obstarávania spočíva v maximálnom otvorení sa hospodárskej súťaži, aby sa zaručila čo najširšia účasť uchádzačov v rámci konkrétneho postupu verejného obstarávania.
62.
V prejednávanej veci nemožno vylúčiť, že teoreticky môže mať kritérium, ako je sporné kritérium, v závislosti od konkrétnych okolností danej veci diskriminačný účinok na hospodárske subjekty s nižšou ekonomickou schopnosťou platiť vysoké mzdy, najmä v prípade, ako sa uvádza v bode 56 vyššie, že nestanovuje maximálny strop teoreticky navrhovaného zvýšenia miezd.
63.
Domnievam sa však, že Súdny dvor nemá v tomto konkrétnom prípade k dispozícii informácie, aby mohol určiť, či takýto diskriminačný účinok existuje, alebo nie. Vzhľadom na špecifický predmet zákazky a jej obmedzenú hodnotu sa zdá navyše nepravdepodobné, že by sa verejného obstarávania vo veci takejto zákazky reálne zúčastnili iné podniky ako MSP, ktoré by z tohto dôvodu mohlo uvedené kritérium konkrétne zvýhodniť na úkor zdravej a účinnej hospodárskej súťaže medzi podnikmi zúčastňujúcimi sa dotknutého obstarávania. Bude úlohou vnútroštátneho súdu, aby v tejto súvislosti vykonal relevantné skutkové zistenia.
5. Záver týkajúci sa smernice 2014/24
64.
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že v prejednávanej veci je pri výklade článku 67 smernice 2014/24 potrebné zohľadniť skutočnosť, že predmetom danej zákazky sú sociálne služby pre jednotlivca a že hoci má dotknutá zákazka nižšiu hodnotu, než je prahová hodnota, ktorú pre tieto druhy služieb stanovuje uvedená smernica, dotknutý členský štát zabezpečil priamu a bezpodmienečnú uplatniteľnosť ustanovení tohto článku vo vnútroštátnom práve. Za týchto okolností treba uvedené ustanovenia vykladať v tom zmysle, že nebránia kritériu na vyhodnotenie ponúk, ako je sporné kritérium v prejednávanej veci, na účely určenia „ekonomicky najvýhodnejšej ponuky“, a to za predpokladu jeho súladu so zásadami proporcionality, rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
C.
O článku 28 Charty
65.
Treťou časťou svojej prejudiciálnej otázky vnútroštátny súd žiada Súdny dvor o rozhodnutie, či kritérium na vyhodnotenie ponúk v rámci zákazky na poskytnutie služieb, podľa ktorého sa zohľadňuje zvýšenie miezd, ktoré uchádzač navrhuje uplatniť na osoby vykonávajúce zákazku, a to v porovnaní so mzdami stanovenými kolektívnou zmluvou v danom odvetví, a ktoré vyžaduje, aby úspešný uchádzač po kolektívnom vyjednávaní so zástupcami zamestnancov konkretizoval položky, prostredníctvom ktorých dôjde k uvedenému zvýšeniu miezd, pričom sa bude usilovať uzavrieť kolektívnu zmluvu vzťahujúcu sa na zamestnancov zodpovedných za vykonávanie danej zákazky, odporuje právu na kolektívne vyjednávanie priznanému v článku 28 Charty.
66.
Vnútroštátny súd si kladie otázku, či sporné kritérium predstavuje zásah do práva na kolektívne vyjednávanie priznaného článkom 28 Charty, a to vzhľadom na to, že by mohlo znamenať vylúčenie zamestnancov zodpovedných za vykonanie zákazky z pôsobnosti platnej kolektívnej zmluvy, čo by mohlo viesť k rozdielom v odmeňovaní medzi pracovníkmi toho istého podniku, ktorí vykonávajú rovnaké úlohy, a to výlučne na základe osoby klienta, pre ktorého sa tieto úlohy vykonávajú.
67.
Podľa článku 28 Charty základných práv majú pracovníci a zamestnávatelia alebo ich príslušné organizácie v súlade s právom Únie a vnútroštátnymi právnymi predpismi a praxou najmä právo vyjednávať a uzatvárať kolektívne zmluvy na zodpovedajúcich úrovniach.
68.
Z judikatúry vyplýva, že toto ustanovenie, vykladané s ohľadom na článok 152 prvý odsek ZFEÚ, predpokladá autonómiu sociálnych partnerov, ktorá znamená, že vo fáze vyjednávania dohody sociálnymi partnermi, ktorá „je výsostne vecou“ týchto sociálnych partnerov, môžu komunikovať a konať slobodne bez toho, aby dostávali príkazy alebo pokyny od kohokoľvek, a najmä nie od členských štátov alebo inštitúcií Únie. (
56
)
69.
Sporné kritérium v prejednávanej veci predpokladá dve fázy. Po prvé, najneskôr do jedného mesiaca po uzatvorení zákazky, je potrebné po prerokovaní so zástupcami zamestnancov konkretizovať položky, prostredníctvom ktorých dôjde ku zvýšeniu miezd, ktoré uchádzač navrhuje v prospech osôb vykonávajúcich zákazku, a to v porovnaní so mzdami stanovenými kolektívnou zmluvou v danom odvetví. Po druhé je uchádzač povinný usilovať sa uzavrieť osobitnú kolektívnu zmluvu upravujúcu pracovné podmienky zamestnancov poverených vykonávaním zákazky.
70.
V tejto súvislosti sa domnievam, že namiesto toho, aby sporné kritérium poškodzovalo právo na kolektívne vyjednávanie, toto právo skôr podporuje. Na jednej strane totiž vyžaduje, aby podnik, ktorý získal zákazku, rokoval so zástupcami zamestnancov o položkách predmetného zvýšenia miezd. Určenie týchto položiek preto neponecháva na slobodnú voľbu dotknutého podniku. Na druhej strane dané kritérium od úspešného podniku vyžaduje len to, aby sa „usiloval“ uzavrieť kolektívnu zmluvu vo vzťahu ku predmetnej službe. Neukladá teda nijaký povinný výsledok, pričom sa nezdá, že by akýmkoľvek spôsobom zasahovalo do autonómie zúčastnených sociálnych partnerov.
71.
Pokiaľ ide o skutočnosť, že sporné kritérium by mohlo viesť k rozdielom v odmeňovaní tým, že vylúči niektorých pracovníkov z pôsobnosti odvetvovej kolektívnej zmluvy, a to v rozsahu, v akom sú podmienky stanovené v osobitnej zmluve pre mesto Ortuella priaznivejšie než podmienky odvetvovej kolektívnej zmluvy, nevidím dôvod na rozpor s článkom 28 Charty. Naopak, tým, že sporné kritérium odkazuje na odvetvovú kolektívnu zmluvu ako na minimálny referenčný rámec (benchmark), zhodnocuje jej význam.
72.
Z týchto dôvodov sa domnievam, že článok 28 Charty nebráni takému kritériu na hodnotenie ponúk, ako je sporné kritérium v prejednávanej veci.
III. Návrh
73.
S ohľadom na všetky vyššie uvedené úvahy navrhujem Súdnemu dvoru, aby na prejudiciálnu otázku, ktorú mu položil Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi (Správny orgán príslušný pre odvolania proti správnym rozhodnutiam týkajúcim sa oblasti verejných zákaziek autonómnej oblasti Baskicko, Španielsko), odpovedal takto:
Článok 67 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade zákazky týkajúcej sa sociálnych služieb pre jednotlivca s nižšou hodnotou, než je prahová hodnota, ktorú pre tieto druhy služieb stanovuje uvedená smernica, vo vzťahu ku ktorej však dotknutý členský štát zabezpečil priamu a bezpodmienečnú uplatniteľnosť ustanovení tohto článku vo vnútroštátnom práve, nebráni takému kritériu na vyhodnotenie ponúk na účely určenia „ekonomicky najvýhodnejšej ponuky“ v zmysle uvedeného ustanovenia, podľa ktorého sa zohľadňuje zvýšenie miezd, ktoré uchádzač navrhuje uplatniť na osoby vykonávajúce zákazku, v porovnaní so mzdami stanovenými kolektívnou zmluvou v danom odvetví, a to za predpokladu súladu predmetného kritéria so zásadami proporcionality, rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
Článok 28 Charty základných práv Európskej únie nebráni kritériu na vyhodnotenie ponúk v rámci obstarávania služieb, podľa ktorého sa zohľadňuje zvýšenie miezd, ktoré uchádzač navrhuje uplatniť na osoby vykonávajúce zákazku, v porovnaní so mzdami stanovenými kolektívnou zmluvou v danom odvetví, a podľa ktorého úspešný uchádzač po prerokovaní so zástupcami zamestnancov konkretizuje položky, prostredníctvom ktorých dôjde ku zvýšeniu miezd, pričom sa usiluje uzavrieť kolektívnu zmluvu vzťahujúcu sa na pracovníkov poverených vykonávaním zákazky.
(
1
)	Jazyk prednesu: taliančina.
(
2
)	Podľa osobitnej správy Dvora audítorov č. 28/2023 sa každý rok vynaloží na verejné obstarávanie približne 2 bilióny eur, čo zodpovedá 14 % HDP Únie (pozri s. 4).
(
3
)	Pozri v tejto súvislosti pozri štúdiu Európskeho parlamentu s názvom The social impact of public procurement, can the EU do more? z októbra 2023; oznámenie Komisie C(2021) 3573 final z 26. mája 2021, Sociálne nakupovanie – Príručka o zohľadňovaní sociálneho hľadiska pri verejnom obstarávaní (2. vyd.) (Ú. v. EÚ C 237, 2021, s. 1), a publikáciu Európskej komisie s názvom Making Socially Responsible Public Procurement Work (2020).
(
4
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).
(
5
)	Predmetné služby, nazvané „opatrovateľské služby v domácnosti v meste Ortuella“, sú súčasťou „služieb sociálnej pomoci bez ubytovania“ (CPV – 85312000‑9). Pozri podrobnejšie návrh na začatie prejudiciálneho konania, bod 6.
(
6
)	Percentuálny nárast mzdy sa vyhodnocuje pomocou konkrétneho vzorca (pozri podrobnejšie bod 7 návrhu na začatie prejudiciálneho konania).
(
7
)	Pozri bod 51 a poznámku pod čiarou 48 nižšie, čo sa týka váhy rôznych kritérií na vyhodnotenie ponúk.
(
8
)	Smernica Európskeho Parlamentu a Rady 96/71/ES zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431).
(
9
)	Pozri body 20 až 25. Domnievam sa, že neskoršia judikatúra Súdneho dvora neponúka nijaký dôvod na spochybnenie tohto posúdenia.
(
10
)	Kód CPV – 85312000‑9, uvedený v poznámke pod čiarou 5 vyššie, totiž patrí medzi kódy, ktoré sú súčasťou tejto prílohy.
(
11
)	Pozri odôvodnenie 28 smernice 2014/24.
(
12
)	Ley 9/2017, de 8 de noviembre, de Contratos del Sector Público (zákon č. 9 o verejnom obstarávaní z 8. novembra 2017).
(
13
)	Pozri v tomto zmysle rozsudky z 18. októbra 1990, Dzodzi (C‑297/88 a C‑197/89, EU:C:1990:360, body 36 a 37), a zo 16. júna 2022, Obshtina Razlog (C‑376/21, EU:C:2022:472, bod 55 a citovaná judikatúra).
(
14
)	Rozsudok zo 4. apríla 2019, Allianz Vorsorgekasse (C‑699/17, EU:C:2019:290, bod 50 a citovaná judikatúra), a uznesenie z 5. júla 2024, EUROCASH1 (C‑788/23, EU:C:2024:589, bod 23).
(
15
)	Rozsudok zo 6. októbra 2016, Tecnoedi Costruzioni (C‑318/15, EU:C:2016:747, bod 20 a citovaná judikatúra), a uznesenie z 5. júla 2024, EUROCASH1 (C‑788/23, EU:C:2024:589, bod 20 a citovaná judikatúra).
(
16
)	Pozri odôvodnenie 114 smernice 2014/24. Tieto služby sa poskytujú v špecifickom kontexte, ktorý sa v jednotlivých členských štátoch výrazne líši v dôsledku rôznych kultúrnych tradícií. Pozri rozsudok zo 14. júla 2022, ASADE (C‑436/20, EU:C:2022:559, ďalej len „rozsudok ASADE“, bod 75).
(
17
)	Tamže.
(
18
)	Pri neexistencii týchto údajov samotná skutočnosť, že služby, ktorých sa táto zákazka týka, je potrebné poskytovať v meste Ortuella, nachádzajúcom sa približne 130 km od francúzskych hraníc, sama osebe nemôže preukázať existenciu určitého cezhraničného záujmu. Pozri v tejto súvislosti uznesenie z 5. júla 2024, EUROCASH1 (C‑788/23, EU:C:2024:589, bod 26).
(
19
)	Nadnárodné opatrenia sa uvádzajú v písm. a) až c) tohto ustanovenia, pričom sa v podstate týkajú vysielania pracovníkov na územie členského štátu na základe zmluvy uzavretej medzi vysielajúcim podnikom a stranou, pre ktorú sú služby určené [písm. a)], vysielania pracovníkov do organizácie alebo podniku v skupinovom vlastníctve na území iného členského štátu [písm. b)] a prenájmu pracovníkov agentúrou dočasného zamestnávania [písm. c)].
(
20
)	Pozri rozsudok z 28. novembra 2024, PT (Dohoda uzavretá medzi prokurátorom a páchateľom) (C‑432/22, EU:C:2024:987, bod 35 a citovaná judikatúra).
(
21
)	Pozri v tejto súvislosti rozsudky z 13. marca 2019, E. (C‑635/17, EU:C:2019:192, body 35 až 39 e 53); z 30. januára 2020, Generics (UK) a i. (C‑307/18, EU:C:2020:52, body 22 až 29, 41 a 137), a z 11. júna 2020, JI (C‑634/18, EU:C:2020:455, body 24 až 30 a bod 43). Pozri všeobecnejšie k tejto otázke návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Sharpston vo veci Prokuratura Rejonowa wSłupsku (C‑634/18, EU:C:2020:29, body 34 až 44).
(
22
)	Pozri odôvodnenie 114 smernice 2014/24. Pozri, čo sa týka tohto režimu, rozsudok ASADE, bod 73 a nasl.
(
23
)	Pozri judikatúru uvedenú v poznámke pod čiarou 13 vyššie.
(
24
)	Z článku 76 ods. 1 poslednej vety smernice 2014/24 totiž vyplýva, že pokiaľ ide o obstarávanie sociálnych služieb, „členské štáty môžu voľne stanoviť procesné pravidlá, ktoré sú uplatniteľné, pokiaľ umožnia verejným obstarávateľom, aby zohľadnili osobitosti dotknutých [sociálnych] služieb“. V odseku 2 poslednej vete rovnakého článku sa stanovuje, že „členské štáty… môžu ustanoviť, aby sa výber poskytovateľa služieb uskutočnil na základe ponuky predstavujúcej najlepší pomer ceny a kvality, pričom sa v prípade sociálnych služieb zohľadnia kritériá kvality a udržateľnosti“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát). Pozri v tejto súvislosti rozsudok ASADE, body 84 a 85.
(
25
)	Z jej odôvodnenia 2 v tomto ohľade vyplýva, že jedným z cieľov revízie právnej úpravy týkajúcej sa verejného obstarávania bolo práve umožniť verejným obstarávateľom a obstarávateľom, aby lepšie využívali verejné obstarávanie „na podporu spoločných spoločenských cieľov“. Pozri aj štúdiu Európskeho parlamentu (s. 10) a oznámenie Komisie C(2021) 3573 final (kapitola 1.1), uvedené v poznámke pod čiarou 3 vyššie.
(
26
)	Podľa prvého ustanovenia Únia „bojuje proti sociálnemu vylúčeniu… a podporuje sociálnu spravodlivosť a ochranu“. Podľa druhého ustanovenia „pri vymedzovaní a uskutočňovaní svojich politík a činností Únia prihliada na požiadavky spojené s podporou vysokej úrovne zamestnanosti, zárukou primeranej sociálnej ochrany…“.
(
27
)	Medzi ďalšie relevantné ustanovenia smernice 2014/24 patria pravidlá o vyhradených zákazkách podľa článku 20, možnosť požadovať osobitné podmienky týkajúce sa vykonávania zákazky vrátane sociálnych aspektov podľa článku 70.
(
28
)	Pozri rozsudok z 30. januára 2020, Tim (C‑395/18, EU:C:2020:58, bod 38).
(
29
)	Pozri v tomo ohľade rozsudok zo 4. decembra 2003, EVN a Wienstrom (C‑448/01, EU:C:2003:651, bod 37).
(
30
)	Rozsudok z 26. septembra 2000, Komisia/Francúzsko (C‑225/98, EU:C:2000:494, body 49 a 50).
(
31
)	Rozsudok z 10. mája 2012, Komisia/Holandsko (C‑368/10, EU:C:2012:284, bod 85).
(
32
)	Pozri napríklad sociálne ciele, ktoré môžu verejní obstarávatelia sledovať prostredníctvom verejného obstarávania, uvedené v publikácii Komisie s názvom Making socially responsible public procurement work, na ktorú sa odkazuje v poznámke pod čiarou 3 vyššie.
(
33
)	Rozsudok z 10. mája 2012, Komisia/Holandsko (C‑368/10, EU:C:2012:284, bod 85 na konci).
(
34
)	Napokon samotná smernica stanovuje ako príklad sociálnych aspektov kritériá týkajúce sa osôb určených na plnenie zákazky na účely určenia ekonomicky najvýhodnejšej ponuky. Pozri odôvodnenia 93 a 94 a článok 67 ods. 2 písm. b).
(
35
)	Pozri článok 67 ods. 2 a 3 smernice 2014/24, a predovšetkým rozsudok zo 17. septembra 2002, Concordia Bus Finland (C‑513/99, EU:C:2002:495, bod 64).
(
36
)	Pozri článok 67 ods. 4 a odôvodnenie 92 smernice 2014/24, a rozsudok z 20. septembra 2018, Montte (C‑546/16, EU:C:2018:752, bod 31 a citovaná judikatúra).
(
37
)	Pozri prílohu V časť C bod 18 smernice 2014/24, a predovšetkým rozsudok zo 17. septembra 2002, Concordia Bus Finland (C‑513/99, EU:C:2002:495, bod 64).
(
38
)	Pozri článok 67 ods. 5 smernice 2014/24.
(
39
)	Rozsudok z 18. októbra 2001, SIAC Construction (C‑19/00, EU:C:2001:553, bod 42).
(
40
)	Pozri článok 18 smernice 2014/24, a predovšetkým rozsudok zo 17. septembra 2002, Concordia Bus Finland (C‑513/99, EU:C:2002:495, bod 64).
(
41
)	Odôvodnenie 90 smernice 2014/24.
(
42
)	Pozri analogicky rozsudok zo 17. septembra 2002, Concordia Bus Finland (C‑513/99, EU:C:2002:495, bod 64).
(
43
)	Pozri odôvodnenie 114 smernice 2014/24 a bod 27 vyššie.
(
44
)	V tejto súvislosti článok 145 odsek 2 LCSP označuje celý rad cieľov, na ktoré sa vzťahujú sociálne charakteristické znaky zákazky, vrátane zlepšenia pracovných podmienok a miezd.
(
45
)	Pozri v tejto súvislosti oznámenie Komisie C(2021) 3573 final, uvedené v poznámke pod čiarou 3 vyššie, s. 39.
(
46
)	Pozri návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Medina vo veci ASADE (C‑436/20, EU:C:2022:77, bod 53 a citovaná judikatúra).
(
47
)	Pozri analogicky rozsudok z 10. mája 2012, Komisia/Holandsko (C‑368/10, EU:C:2012:284, bod 91).
(
48
)	Komisia poznamenáva, že v rámci predmetnej zákazky má sporné kritérium váhu rovnajúcu sa 27 % z celkového počtu udelených bodov (40 zo 145 bodov), kým finančnej a technickej ponuke sa udeľuje maximálne 15, respektíve 45 bodov. Analýza prílohy I k špecifikáciám verejného obstarávania však nepotvrdzuje, že celkový počet udelených bodov je 145. Z tohto dokumentu vyplýva, že spornému kritériu sa udeľuje 40 bodov, technickej ponuke 45 bodov a finančnej ponuke 15 bodov, čo spolu predstavuje 100 bodov. Vo vysvetlivkách (na strane 45) k finančnému kritériu sa však uvádza, že tomuto kritériu sa udeľuje 55 bodov.
(
49
)	Pozri oznámenie Komisie C(2021) 3573 final, uvedené v poznámke pod čiarou 3 vyššie, s. 52.
(
50
)	Rozsudok zo 4. decembra 2003, EVN a Wienstrom (C‑448/01, EU:C:2003:651, body 42 a 43).
(
51
)	Rozsudok zo 17. novembra 2022, Antea Polska a i. (C‑54/21, EU:C:2022:888, bod 92).
(
52
)	V tomto zmysle pozri okrem iného rozsudok z 13. júna 2024, BibMedia (C‑737/22, EU:C:2024:495, bod 30 a citovaná judikatúra). Pokiaľ ide o uplatnenie zásady rovnosti zaobchádzania v kontexte článku 76 smernice 2014/24, pozri rozsudok ASADE, body 86 a nasl.
(
53
)	Rozsudok zo 6. októbra 2021, Conacee (C‑598/19, EU:C:2021:810, bod 36 a citovaná judikatúra).
(
54
)	Pozri odôvodnenie 2 smernice 2014/24.
(
55
)	Pozri v tomto zmysle odôvodnenie 83 smernice 2014/24.
(
56
)	Pozri v tejto súvislosti rozsudok z 15. decembra 2022, TimePartner Personalmanagement (C‑311/21, EU:C:2022:983, body 71 až 74 a citovaná judikatúra).