A Bíróság (második tanács) 2019. február 14-i ítélete (az Općinski Sud u Rijeci [Horvátország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Anica Milivojević kontra Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
(C-630/17. sz. ügy)1
(Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 56. és EUMSZ 63. cikk – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – A tőke szabad mozgása – Nemzeti szabályozás, amely az engedély nélküli hitelezővel kötött, nemzetközi jellemzőkkel rendelkező hitelszerződések semmisségét írja elő – 1215/2012/EU rendelet – A 17. cikk (1) bekezdése – Természetes személy által turistaszállás-adói szolgáltatás nyújtása céljából kötött hitelszerződés – A »fogyasztó« fogalma – A 24. cikk 1. pontja – Kizárólagos joghatóság ingatlanon fennálló dologi jog tárgyában – Hitelszerződés semmissé nyilvánítása és jelzálogjog ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzésének törlése iránti kérelem)
Az eljárás nyelve: horvát
A kérdést előterjesztő bíróság
Općinski Sud u Rijeci
Az alapeljárás felei
Felperes: Anica Milivojević
Alperes: Raiffeisenbank St. Stefan-Jagerberg-Wolfsberg eGen
Rendelkező rész
Az EUMSZ 56. cikket akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló tagállami szabályozás, amely előírja többek között az adós és egy másik tagállamban székhellyel rendelkező, az első tagállam illetékes hatóságai által tevékenysége gyakorlása céljából kibocsátott engedély nélküli hitelező között az első tagállamban létrejött hitelszerződés vagy az azon alapuló egyéb jogi aktusok semmisségét akkor is, ha azokat az említett szabályozás hatálybalépését megelőzően kötötték.
A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikkének (1) bekezdésével és 25. cikkével ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló tagállami szabályozás, amely az e rendelet hatálya alá tartozó, nemzetközi jellemzőkkel rendelkező hitelszerződésekkel kapcsolatos jogvitákban lehetővé teszi az adós számára, hogy az e tagállam illetékes hatóságai által e tevékenységnek a tagállam területén való gyakorlása céljából kibocsátott engedély nélküli hitelező ellen akár azon állam bíróságai előtt indítson keresetet, ahol a hitelező székhelye található, akár az adós saját lakóhelye, illetve székhelye szerinti bíróságok előtt, míg az említett hitelező által az adós ellen indított kereset elbírálására vonatkozó joghatóságot fenntartja azon állam bíróságainak, amelynek területén az adós lakóhellyel vagy székhellyel rendelkezik, függetlenül attól, hogy ez utóbbi fogyasztó vagy eladó/szolgáltató.
Az 1215/2012 rendelet 17. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy nem minősülhet e rendelkezés értelmében „fogyasztónak” az az adós, aki a lakóhelyéül szolgáló ingatlanán főként turistaszállás-adói szolgáltatás nyújtása céljából végzendő felújítási munkák céljából kötött hitelszerződést, kivéve ha azon művelet körülményeinek összessége fényében, amely céljából a szerződés létrejött, e szerződésnek e szakmai tevékenységgel való kapcsolata olyan csekély, hogy nyilvánvalóan kitűnik, hogy az említett szerződés alapvetően magáncélokra irányul, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
Az 1215/2012 rendelet 24. cikke 1. pontjának első bekezdését akként kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében „ingatlanon fennálló dologi joggal” kapcsolatos keresetnek minősül egy ingatlant terhelő jelzálogjognak az ingatlan-nyilvántartásból való törlése iránti kereset, de nem tartozik e fogalom alá egy hitelszerződés és az e szerződésből eredő követelés biztosítékául szolgáló jelzálogjog alapítására vonatkozó közjegyzői okirat semmisségének megállapítása iránti kereset.
____________
1 HL C 22., 2018.1.22