62021TJ0618_RES
T‑618/21. sz. ügy
WV
kontra
az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja
A Törvényszék ítélete (hetedik tanács), 2022. október 5.
„Közszolgálat – Ideiglenes alkalmazottak – Betegszabadság – Igazolatlan távollétek – A szerződés azonnali hatályú megszüntetése – Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 16. cikke – Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikkének b) pontja – Felelősség”
Tisztviselők – Ideiglenes alkalmazottak – Határozatlan időre szóló szerződésnek a betegszabadság lejárta után történő megszüntetése – Feltételek – Kumulatív jelleg
(Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek, 16. cikk, második bekezdés, és 48. cikk, b) pont)
(lásd: 29. pont)
Tisztviselők – Ideiglenes alkalmazottak – Határozatlan időre szóló szerződésnek a betegszabadság lejárta után történő megszüntetése – Feltételek – A fizetett betegszabadságra előírt határidő túllépése – Az adminisztráció általi ellenőrzés kötelezettsége – Az alkalmazott igazolatlan távollétei miatti be nem tartás – Megengedhetetlenség
(Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek, 16. cikk, második bekezdés, és 48. cikk, b) pont)
(lásd: 35., 36., 41. pont)
Tisztviselők – Ideiglenes alkalmazottak – Határozatlan időre szóló szerződésnek a betegszabadság lejárta után történő megszüntetése – Feltételek – Az alkalmazott újbóli szolgálatba állásának lehetetlensége – Figyelembe veendő időpont – A fizetett betegszabadságra megállapított határidő lejártát követő időpont
(Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek, 16. cikk, második bekezdés, és 48. cikk, b) pont)
(lásd: 40. pont)
Összefoglalás
WV‑t az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja (CdT) 1997‑ben vette fel, és 2004‑ben határozatlan időre szóló szerződést kötött vele. 2019. július 23. és 2019. november 15. között WV fizetett betegszabadságon volt. A CdT a 2019. november 18‑tól 2020. február 7‑ig tartó távollétét igazolatlannak tekintette. WV‑nek a 2020. február 8‑tól április 10‑ig, valamint 2020. április 29‑től május 4‑ig tartó távolléteit a CdT igazoltnak fogadta el. 2020. május 5‑től WV távolléteit igazolatlannak tekintette.
Az ügyvédje kérte WV rokkanttá nyilvánítását. Ezen ügyvéd jelezte, hogy WV egészségi állapotára tekintettel a közeljövőben nem várható a normális helyzethez való visszatérés. 2020. szeptember 14‑i levelében a CdT elutasította ezt a kérelmet, és tájékoztatta WV‑t, hogy megfontolja az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikke b) pontjának alkalmazását WV munkaviszonyának megszüntetése érdekében.
2020. november 26‑án a fent hivatkozott rendelkezés alapján, amely előírja az alkalmazotti jogviszony felmondási idő nélküli megszüntetésének lehetőségét arra az esetre, ha az alkalmazott a fizetett betegszabadság végén nem tudja folytatni munkáját, WV alkalmazását azonnali hatállyal megszüntető határozatot hoztak. Ezt követően WV e határozat megsemmisítése iránti keresetet indított a Törvényszék előtt (a továbbiakban: megtámadott határozat).
A Törvényszék helyt ad a keresetnek, és megsemmisíti a megtámadott határozatot. Ítéletében a Törvényszék az ítélkezési gyakorlatban még el nem döntött azon kérdésről határoz, hogy az adminisztráció az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikkének b) pontja alapján megszüntetheti‑e az alkalmazott jogviszonyát kizárólag az alkalmazott igazolatlan távollétei, valamint a szolgálati érdek alapján, anélkül hogy megvizsgálná, hogy teljesülnek‑e az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 16. cikkének második bekezdésében meghatározott feltételek, amely cikkre ezen alkalmazási feltételek 48. cikkének b) pontja hivatkozik.
A Törvényszék álláspontja
Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 16. cikkének második bekezdéséből és 48. cikkének b) pontjából kitűnik, hogy valamely alkalmazott szerződéses munkaviszonyát két feltétel teljesülése esetén lehet megszüntetni, nevezetesen, hogy a fizetett betegszabadság időtartama lejárt, és az alkalmazott nem tudja folytatni a munkáját ezen időszak végén.
A fizetett betegszabadság határidejének lejártára vonatkozó első feltételt illetően a Törvényszék emlékeztet arra, hogy az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikkének b) pontjában említett fizetett betegszabadság, amelynek végén értékelni kell az alkalmazott arra való képességét, hogy újra munkába álljon, megegyezik az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 16. cikkének második bekezdésében előírt szabadsággal.
Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikke b) pontjának és 16. cikke második bekezdésének együttes olvasatából kitűnik, hogy az alkalmazott munkaviszonya a fizetett betegszabadsága végén felmondási idő nélkül megszüntethető, ha e szabadság meghaladja vagy a három hónapot, vagy az érintett alkalmazott által teljesített szolgálat időtartamát, amennyiben ez hosszabb.
Ennélfogva a felperes munkaviszonyának az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikkének b) pontja alapján történő megszüntetése érdekében a CdT köteles volt megvizsgálni, hogy e feltétel teljesült‑e.
A Törvényszék e tekintetben megállapítja, hogy a CdT szerint WV igazolatlan távollétei azáltal, hogy megszüntetik a fizetett betegszabadsághoz való jogát, mentesítették az adminisztrációt annak vizsgálata alól, hogy teljesült‑e a felperesnek biztosított fizetett betegszabadságra vonatkozó határidő lejártára vonatkozó feltétel. Mindazonáltal sem az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikkének a megtámadott határozat alapját képező b) pontja, sem az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 16. cikkének második bekezdése, amely rögzíti ez utóbbi feltételt, nem írja elő, hogy a felmondási idő nélküli felmondásra vonatkozó határozatot el lehetne fogadni anélkül, hogy előzetesen megvizsgálnák az érintett alkalmazottnak az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 16. cikkének második bekezdésében meghatározott feltételek szerint járó betegszabadságra előírt határidő lejártát. Ezenkívül sem e rendelkezésekből, sem a személyzeti szabályzat 59. cikkéből, amely többek között a betegszabadságra és az igazolatlan távollétekre alkalmazandó jogi rendszert határozza meg, nem következik, hogy az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 16. cikkének második bekezdésében szereplő, a fizetett betegszabadságra előírt határidő lejártára vonatkozó feltétel vizsgálata – a vitatott felmondás időpontjában, valamint azt megelőzően fennálló igazolatlan távollét esetében – helyettesíthető volna e távollétek megállapításával. Következésképpen a CdT a megtámadott határozatban az igazolatlan távollét olyan feltételét alkalmazta, amelyet az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikkének b) pontja és 16. cikkének második bekezdése nem ír elő, és anélkül szüntette meg WV határozatlan időre szóló munkaviszonyát, hogy ellenőrizte volna, hogy az e rendelkezésekben meghatározott első feltétel teljesült‑e.
Az arra vonatkozó második feltételt illetően, hogy az alkalmazott nem tudja folytatni a munkáját a fizetett betegszabadságra vonatkozó időszak végén, a Törvényszék megállapítja, hogy WV ügyvédjének leveleiből az következik, hogy WV elismerte, hogy nem tud újra munkába állni, amit a CdT a megtámadott határozatban az említett levelek tartalmának átvételével figyelembe vett.
Ugyanakkor a második feltétel nem tekinthető teljesítettnek, mivel az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikkének b) pontja szerint a munkába állásra való képesség hiányát a fizetett betegszabadságra megállapított határidő lejárta után kell megállapítani, amely lejáratról már megállapítást nyert, hogy azt a CdT nem értékelte. Ennélfogva a Törvényszék megállapítja, hogy a megtámadott határozat elfogadásával a CdT megsértette az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 48. cikkének b) pontját és 16. cikkének második bekezdését.