A Törvényszék (második tanács) T-299/08. sz., Elf Aquitaine kontra Bizottság ügyben 2011. május 17-én hozott ítélete ellen az Elf Aquitaine által 2011. július 29-én benyújtott fellebbezés
(C-404/11. P. sz. ügy)
Az eljárás nyelve: francia
Felek
Fellebbező: Elf Aquitaine SA (képviselők: E. Morgan de Rivery és E. Lagathu ügyvédek)
A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság
A fellebbező kérelmei
A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság
elsődlegesen:
az EUMSZ 256. cikk és az Európai Unió Bíróságának Alapokmányáról szóló 3. jegyzőkönyv 56. cikke alapján teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-299/08. sz., Elf Aquitaine kontra Bizottság ügyben 2011. május 17-én hozott ítéletét;
adjon helyt a Törvényszék előtt első fokon előterjesztett kereseti kérelmeinek;
következésképpen semmisítse meg az EK-Szerződés 81. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.695 - "nátrium klorát"-ügy) 2008. június 11-én hozott C (2008) 2626 végleges bizottsági határozat 1. cikke f) pontját, 2. cikke c) pontját, 2. cikke e) pontját, 3. és 4. cikkét;
másodlagosan az EUMSZ 261. cikk alapján változtassa meg az EK-Szerződés 81. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.695 - "nátrium klorát"-ügy) 2008. június 11-én hozott, C(2008) 2626. sz. végleges bizottsági határozat 2. cikkének c) pontjában az Arkema France SA-val és az Elf Aquitaine-nel szemben egyetemlegesen kiszabott 22 700 000 EUR bírság összegét, valamint az ugyanezen határozat 2. cikkének e) pontjában egyénileg az Elf Aquitaine-nel szemben kiszabott 15 890 000 EUR bírság összegét, a Törvényszék T-299/08. sz. ügyben 2011. május 17-én hozott ítéletének indokolásában és érvelésében szereplő, a jelen fellebbezés hat jogalapjában említett objektív hibákra vonatkozó korlátlan felülvizsgálati jogkörénél fogva;
mindenesetre, az Európai Bizottságot kötelezze az összes költség viselésére, ideértve az Elf Aquitaine-nek a Törvényszék előtt felmerült költségeit is.
Jogalapok és fontosabb érvek
Keresete alátámasztása érdekében a fellebbező hat elsődleges, és egy másodlagos jogalapra hivatkozik.
Első jogalapjával az Elf Aquitaine SA az EUSZ 5. cikk Törvényszék általi megsértésére hivatkozik, amennyiben az jóváhagyta a Bizottság által a jelen esetben alkalmazott és a vállalkozásnak az EUMSZ 101. cikk értelmében vett fogalma által igazolt, az anyavállalatok automatikus felelősségének elvét. Ez a megközelítés összeegyeztethetetlen, vagy legalábbis aránytalan a hatáskörmegosztás és szubszidiaritás elvével (első rész), valamint az arányosság elvével (második rész).
Második jogalapjával a fellebbező a nemzeti jog és a vállalkozás fogalmának nyilvánvalóan téves értelmezésére hivatkozik, mivel a Törvényszék pontatlan jogi értéket tulajdonított a jogi személyek autonómiája elvnek.
Harmadik jogalapjával a fellebbező lényegében azt állítja, hogy a Törvényszék szándékosan elutasította a versenyjogi szankciók büntető jogi jellege és az Európai Unió Alapjogi Chartájából eredő új kötelezettségek következményeinek levonását. A Törvényszék ugyanis visszaélésszerűen és tévesen alkalmazta a vállalkozás uniós jogi koncepcióját, semmibe véve a nemzeti társasági jog alapját jelentő autonómia vélelmét, valamint a versenyjogi szankciók büntető jogi jellegét. Ezenkívül a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszéknek hivatalból meg kellett volna állapítania a Bizottság előtti közigazgatási eljárás jelenlegi rendszerének jogellenességét.
Negyedik jogalapjával a fellebbező a védelemhez való jognak a méltányosság és a fegyveregyenlőség elvének téves értelmezéséből eredő megsértésére hivatkozik. A Törvényszék ugyanis helybenhagyta a Bizottság lehetetlen bizonyítását, és tévesen alkalmazta a jogot, amennyiben azt állapította meg, hogy valamely leányvállalat függetlenségét általában véve, az anyavállalatával való tőkekapcsolatához viszonyítva kell értékelni, holott az az adott piacon kifejtett magatartáshoz képest értékelendő.
Ötödik jogalapjával a fellebbező az indokolási kötelezettség megsértésére hivatkozik, amennyiben a Törvényszék röviden megállapította érvelésének a Bizottság általi elutasítását, az utóbbi által hivatkozott érvek elemzése nélkül (első rész). Ezenkívül az Elf Aquitaine SA felrója a Törvényszéknek az indokolás hiányát a betudhatóság vélelmét illetően (második rész), valamint az indokolás elégtelenségét a fellebbezővel szemben kiszabott egyéni bírságra vonatkozóan (harmadik rész).
Hatodik jogalapjával a fellebbező az egyéni bírság jogellenességére hivatkozik, amelyet a bírságkiszabási iránymutatás téves alkalmazására (első rész), az egyéni bírság kiszabása érdekében történő, téves jogalap létrehozására (második jogalap), valamint a megtámadott ítéletnek az egységes vállalkozás-fogalomra alapított indokolása és az egyéni bírság kiszabása közötti indokolásbeli ellentmondásra alapít.
Hetedik, utolsó (másodlagos) jogalapjával a fellebbező arra hivatkozik, hogy a vele szemben elrettentés céljából kiszabott egyéni bírság összege aránytalan, és indokolt annak módosítása.
____________