62021CJ0156_RES
C‑156/21. sz. ügy
Magyarország
kontra
Európai Parlamentésaz Európai Unió Tanácsa
A Bíróság ítélete (teljes ülés), 2022. február 16.
„Megsemmisítés iránti kereset – (EU, Euratom) 2020/2092 rendelet – Az Európai Unió költségvetésének védelmét szolgáló általános feltételrendszer – Az uniós költségvetés védelme a jogállamiság elveinek valamely tagállamban történő megsértése esetén – Jogalap – Az EUMSZ 322. cikk (1) bekezdésének a) pontja – Az EUSZ 7. cikk és az EUMSZ 269. cikk állítólagos megkerülése – Az EUSZ 4. cikk (1) bekezdésének, az EUSZ 5. cikk (2) bekezdésének és az EUSZ 13. cikk (2) bekezdésének, valamint a jogbiztonság elvének, az arányosság elvének és a tagállamok Szerződések előtti egyenlőségére vonatkozó elvnek az állítólagos megsértése”
Bírósági eljárás – Gyorsított eljárás – Feltételek – A gyors elbírálást indokoló körülmények – Az ügynek az uniós jogrend szempontjából betöltött alapvető jelentősége – Az uniós költségvetés olyan érintettségével szembeni védelmére irányuló uniós hatáskörökre vonatkozó ügy, amely az EUSZ 2. cikkben foglalt értékek megsértéséből következhet – Ezen eljárás alkalmazásának megengedhetősége
(EUSZ 2. cikk; EUMSZ 263. cikk; a Bíróság eljárási szabályzata, 133. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 30., 31. pont)
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – 1049/2001 rendelet – A dokumentumokhoz való hozzáférés joga alóli kivételek – A jogi vélemények védelme – Az átláthatósághoz fűződő, a dokumentumok hozzáférhetővé tételét igazoló nyomós közérdek – Fogalom – A szóban forgó érdekek egymással szembeni mérlegelésének az intézményre háruló kötelezettsége – Jogalkotási folyamatokra vonatkozó jogi vélemények hozzáférhetővé tétele és bírósági eljárásban történő bemutatása – Az intézmény azon kötelezettsége, hogy részletesen megindokoljon minden, hozzáférést megtagadó határozatot – A felperesnek a szóban forgó jogi vélemény bírósági eljárásban történő bemutatásához fűződő saját érdeke – Hatás hiánya
(EUSZ 10. cikk, (3) bekezdés; EUMSZ 15. cikk, (1) bekezdés és EUMSZ 298. cikk, (1) bekezdés; 1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, (2) bekezdés, második franciabekezdés; 2009/937 tanácsi határozat, 6. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 50–52., 55., 56., 58., 60., 62–64. pont)
Intézmények jogi aktusai – A jogalap megválasztása – Szempontok – Az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló 2020/2092 rendelet – Cél – Az uniós költségvetésnek a jogállamiság elveinek a tagállamokban történő megsértéséből következő érintettségével szembeni védelme – Tartalom – Az uniós költségvetésből származó finanszírozás igénybevételét a jogállamiság értékének tagállam általi tiszteletben tartásától függővé tévő feltételességi mechanizmus – Az EUMSZ 322. cikk (1) bekezdésének a) pontja alapján történő elfogadás – Megengedhetőség – Az e rendelkezés értelmében vett költségvetési szabályok fogalmába tartozó horizontális feltételességi mechanizmus
(EUSZ 2. cikk, EUSZ 5. cikk, (2) bekezdés és EUSZ 49. cikk; EUMSZ 7. cikk, EUMSZ 310. cikk, EUMSZ 315–317. cikk és EUMSZ 322. cikk, (1) bekezdés, a) pont; 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (5) és (13) preambulumbekezdés, valamint 1. cikk, 2. cikk, a) pont, 3. cikk, 4. cikk, (1) és (2) bekezdés, 5. cikk, (1) bekezdés és 6. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 98–101., 104., 107., 108., 110., 111., 114., 116., 118–120., 122., 124–133., 139–141., 144–147. és 150–153. pont)
Az Európai Unió költségvetése – A költségvetés elkészítésére és végrehajtására, valamint az elszámolások végzésére és ellenőrzésére vonatkozó eljárást meghatározó költségvetési szabályoknak a Parlament és a Tanács általi elfogadása – Jogalap – Az EUMSZ 322. cikk (1) bekezdése – A költségvetési szabályok fogalma – A költségvetésben feltüntetett kiadások végrehajtásának módját meghatározó szabályok – A költségvetésnek a Bizottság és a tagállamok közötti együttműködésben történő végrehajtása esetén a tagállamokat terhelő ellenőrzési és számviteli kötelezettségeket és az ezekkel járó felelősséget meghatározó szabályok – Bennfoglaltság – A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve tiszteletben tartásának biztosítására irányuló szabályok
(EUMSZ 322. cikk, (1) bekezdés, a) pont)
(lásd: 105., 151., 186. pont)
Európai uniós jog – Elvek – A tagállamok közötti szolidaritás elve – A tagállamok közötti kölcsönös bizalmon alapuló költségvetési szolidaritás – Azon alapuló kölcsönös bizalom, hogy a tagállamok tiszteletben tartják az EUSZ 2. cikkben foglalt értékeket, köztük a jogállamiság elvét
(EUSZ 2. cikk; 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 5. cikk, (5) bekezdés)
(lásd a 129. pontot)
Európai uniós jog – Az Unió értékei és céljai – Értékek – A jogállamiság tiszteletben tartása – Terjedelem – Az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló 2020/2092 rendelet – A Bizottságot és a Tanácsot a jogállamiság tagállamok általi tiszteletben tartásának ellenőrzésére felhatalmazó rendelet – A nemzeti hatóságok uniós költségvetés végrehajtásához kapcsolódó magatartásának vizsgálatára korlátozódó ellenőrzés – A Bíróság számára azt lehetővé tévő rendelet, hogy megsemmisítés iránti kereset keretében felülvizsgálja az ezen az alapon hozott tanácsi határozatok jogszerűségét – Az EUSZ 7. cikk szerinti eljárásnak és az EUMSZ 269. cikk által a Bíróságra ruházott hatásköröknek a rendelet elfogadása révén történő megkerülése– Az intézményi egyensúly megsértése – Hiány
(EUSZ 2. cikk, EUSZ 7. cikk, EUSZ 13. cikk, (2) bekezdés, és EUSZ 19. cikk; EUMSZ 8. cikk, EUMSZ 10. cikk, EUMSZ 19. cikk, (1) bekezdés, EUMSZ 153. cikk, (1) bekezdés, i) pont, EUMSZ 157. cikk, (1) bekezdés, és EUMSZ 269. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája; 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet)
(lásd: 156–164., 167–172., 179–182., 192–197. pont)
Európai uniós jog – Elvek – Jogbiztonság – Uniós szabályozás – Az egyértelműség és az előreláthatóság követelménye – Az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló 2020/2092 rendelet – A jogállamiság tagállamok általi tiszteletben tartásához kapcsolódó feltételességi mechanizmust bevezető rendelet – A jogállamiság fogalma – Az EUSZ 2. cikkben rögzített uniós értékre utalás – A tagállamok közös értékeiből eredő jogállamisági elvek – Az említett elvek kellően pontos meghatározottsága
(EUSZ 2. cikk, EUSZ 4. cikk, (2) bekezdés, EUSZ 19. cikk; 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (3) preambulumbekezdés, 2. cikk, a) pont, és 4. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 223–229., 231–237. és 240. pont)
Európai uniós jog – Elvek – Jogbiztonság – Terjedelem – Az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló 2020/2092 rendelet – A jogállamiság tagállamok általi tiszteletben tartásához kapcsolódó feltételességi mechanizmust bevezető rendelet – E rendeletnek az e mechanizmust bevezető rendelkezései közötti, kellően konkrét kapcsolat – A megtámadott jogi norma vagy az uniós jog más rendelkezéseiben meghatározott fogalmak alkalmazása – A költségvetés védelmét szolgáló, meghozandó intézkedéssel érintett fellépés megválasztására vonatkozó mérlegelési mozgástér biztosítása a Bizottság és a Tanács számára – Megengedhetőség
(EUSZ 2. cikk és EUSZ 4. cikk, (2) bekezdés; 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 63. cikk, (2) bekezdés, d) pont, és 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, a) pont, 3. cikk és 4. cikk, (2) bekezdés, h) pont)
(lásd: 242., 243., 248–250., 252., 254., 259. pont)
Európai uniós jog – Elvek – Jogbiztonság – Terjedelem – Az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló 2020/2092 rendelet – Az uniós költségvetés védelmét szolgáló intézkedések – A jogállamiság elveinek megsértése esetén hozott intézkedések elfogadásának feltételei – Az uniós költségvetéssel való hatékony és eredményes pénzgazdálkodásnak vagy az Unió pénzügyi érdekei védelmének az érintettsége, illetve ennek komoly kockázata – Ennek a kockázatnak a megvalósulásához kapcsolódó, kellően pontosan meghatározott követelmények – Az uniós költségvetés védelmére irányuló, kellően meghatározott intézkedések jellege és mértéke – A jogállamiság valamely elvének megállapított megsértése és az elfogadott intézkedések között továbbra is fennálló kapcsolat – Az arányosság elvének tiszteletben tartása
(EUMSZ 317. cikk, első bekezdés; 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, 59. pont, és 63. cikk, (2) bekezdés, d) pont, valamint 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, (1) és (2) bekezdés, valamint 5. cikk, (1) és (3) bekezdés)
(lásd: 261–263., 267–275., 277–279., 329–333., 341–345. pont)
Európai uniós jog – Elvek – Jogbiztonság – Terjedelem – Az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló 2020/2092 rendelet – A jogállamiság elveinek megsértése esetén hozott intézkedések elfogadásának feltételei – Az uniós költségvetéssel való hatékony és eredményes pénzgazdálkodás vagy az Unió pénzügyi érdekei védelme érintettségének, illetve ennek komoly kockázatának a Bizottság általi önálló értékelése – A Bizottságnak a felhasznált információk relevanciájával és az igénybe vett források megbízhatóságával kapcsolatos felelőssége
(2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, 5. cikk, (3) bekezdés, és 6. cikk, (1)–(9) bekezdés, a) pont)
(lásd: 280., 282., 284., 287., 289., 354–359. pont)
Megsemmisítés iránti kereset – Megsemmisítést kimondó ítélet – Terjedelem – Uniós jogi aktus részleges megsemmisítése – Feltétel – A megtámadott jogi aktus megsemmisíthető elemeinek elválasztható jellege – Az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló 2020/2092 rendelet – A rendeletnek az uniós költségvetés védelmét szolgáló, meghozható intézkedések elfogadására vonatkozó feltételeket részletesen meghatározó rendelkezésének nem elválasztható jellege
(EUMSZ 264. cikk, 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, (1) bekezdés, és 5. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 293–295. pont)
Megsemmisítés iránti kereset – Tagállamok keresete – Az uniós költségvetés védelmére irányuló feltételességi mechanizmust bevezető rendelet ellen benyújtott kereset – Jogalapok – A költségvetési hiányra vonatkozó uniós jogi rendelkezések megsértésére és a tagállamok Szerződések előtti egyenlőségére vonatkozó elv megsértésére alapított jogalap – A tagállamok már fennálló, különösen az alkalmazandó ágazatspecifikus vagy költségvetési szabályokból eredő kötelezettségeit nem módosító, e rendelet alapján hozott intézkedések – A tagállamok számára új kötelezettséget nem előíró rendelet – Megalapozatlan jogalap
(2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 5. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 312–317. pont)
Összefoglalás
A 2020. december 16‑i 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet (
1
) olyan „horizontális feltételességi mechanizmust” hozott létre, amelynek célja az Európai Unió költségvetésének védelme a jogállamiság elveinek valamely tagállamban történő megsértése esetén. Ennek érdekében a rendelet lehetővé teszi az Európai Unió Tanácsa számára, hogy az Európai Bizottság javaslatára az általa meghatározott feltételek mellett megfelelő védelmi intézkedéseket – például az uniós költségvetés terhére teljesítendő kifizetések felfüggesztésére vagy uniós költségvetésből finanszírozott program(ok) jóváhagyásának felfüggesztésére – irányuló intézkedéseket fogadjon el. A megtámadott rendelet az ilyen intézkedések elfogadását olyan konkrét bizonyítékok bemutatásától teszi függővé, amelyek nemcsak a jogállamisági elvek megsértésének bekövetkezését, hanem annak az uniós költségvetés végrehajtására gyakorolt hatását is alá tudják támasztani.
A megtámadott rendelet az általánosabb jelleggel a jogállamiság tagállami védelmére vonatkozó kezdeményezések sorába (
2
) illeszkedik, amelyek arra irányulnak, hogy uniós szinten választ adjanak az Unió közös értékeinek – köztük az EUSZ 2. cikkben foglalt értékek (
3
) – tiszteletben tartására vonatkozó, több tagállam által megfogalmazott, növekvő aggályokra.
Magyarország – a Lengyel Köztársaság támogatásával (
4
) – elsődlegesen a megtámadott rendelet megsemmisítése, másodlagosan pedig a rendelet egyes rendelkezéseinek megsemmisítése iránti keresetet terjesztett elő. Kérelmeinek alátámasztása érdekében lényegében arra hivatkozott, hogy a rendelet, jóllehet formálisan az EUMSZ 322. cikk (1) bekezdésének a) pontjában foglalt költségvetési szabályok hatálya alá tartozó jogi aktusként jelenik meg, valójában arra irányul, hogy szankcionálja a jogállamiság elveinek bármilyen, tagállam általi megsértését; a jogállamisági elvekre vonatkozó követelmények mindazonáltal nincsenek kellően pontosan meghatározva. Magyarország tehát keresetét többek között arra alapítja, hogy az Uniónak a jogalap hiánya és az EUSZ 7. cikkben előírt eljárás megkerülése miatt nincs hatásköre ilyen rendelet elfogadására, valamint arra, hogy figyelmen kívül hagyták a jogbiztonság elvére vonatkozó követelményeket.
Így a Bíróság, amelynek az Unió arra vonatkozó hatásköréről kellett határoznia, hogy az uniós költségvetést és az uniós pénzügyi érdekeket olyan sérelmekkel szemben védje, amelyek az EUSZ 2. cikkben foglalt értékek megsértéséből következhetnek, úgy ítélte meg, hogy ez az ügy alapvető jelentőséggel bír, ami indokolja az ügy teljes ülés elé utalását. Ugyanezen okokból helyt adott az Európai Parlament által az ügy gyorsított eljárásban történő elbírálására vonatkozóan benyújtott kérelemnek. E körülmények között a Bíróság teljes egészében elutasítja a Magyarország által benyújtott megsemmisítés iránti keresetet.
A Bíróság álláspontja
A kereset érdemi vizsgálatát megelőzően a Bíróság a Tanács arra irányuló kérelméről határoz, hogy a Magyarország által benyújtott keresetlevél bizonyos szövegrészeit hagyja figyelmen kívül, amennyiben azok a Tanács Jogi Szolgálatának a szükséges engedély nélkül közzétett bizalmas véleményéből származó információkon alapulnak. E tekintetben a Bíróság megerősíti, hogy főszabály szerint az érintett intézmény az ilyen belső dokumentum bírósági eljárásban történő bemutatását előzetes engedélytől teheti függővé. Ugyanakkor abban az esetben, ha a szóban forgó jogi vélemény jogalkotási eljárásra vonatkozik – mint a jelen ügyben is – figyelembe kell venni az átláthatóság elvét, mivel az ilyen vélemény közzététele növelheti a jogalkotási folyamat átláthatóságát és nyitottságát. A jogalkotási folyamat átláthatóságához és nyitottságához fűződő nyomós közérdek pedig főszabály szerint elsőbbséget élvez az intézmények érdekével szemben a belső jogi vélemények hozzáférhetővé tétele tekintetében. A jelen ügyben, mivel a Tanács nem igazolta az érintett vélemény különösen érzékeny jellegét vagy a szóban forgó jogalkotási folyamat keretein túlmutató, különösen széles terjedelmet, a Bíróság következésképpen elutasítja a Tanács kérelmét.
Az ügy érdemét illetően a Bíróság először is a megtámadott rendelet teljes egészében történő megsemmisítése iránti elsődleges kereseti kérelem alátámasztása érdekében hivatkozott jogalapokat vizsgálja, amelyek egyrészt az Uniónak a rendelet elfogadására vonatkozó hatásköre hiányán, másrészt a jogbiztonság elvének megsértésén alapulnak.
A Bíróság egyrészt a rendelet jogalapját illetően megállapítja, hogy a rendelet szerinti eljárás csak akkor indítható meg, ha alapos ok van megítélni nemcsak azt, hogy valamelyik tagállamban a jogállamiság elveinek megsértésére kerül sor, hanem mindenekelőtt azt is, hogy a jogállamiság elveinek megsértése kellően közvetlenül érinti az uniós költségvetéssel való hatékony és eredményes pénzgazdálkodást vagy az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét, illetve ennek a kockázata komolyan fennáll. A rendelet alapján hozható intézkedések továbbá kizárólag az uniós költségvetés végrehajtásával függnek össze, és az intézkedések mindegyike az uniós költségvetésből származó finanszírozásnak a jogállamisági elvek megsértése, illetve annak kockázata által az uniós költségvetésre gyakorolt hatás függvényében történő mérséklésére irányul. Következésképpen a megtámadott rendelet az uniós költségvetésnek a jogállamisági elvek megsértéséből kellően közvetlenül következő érintettségével szembeni védelmére, nem pedig önmagában véve a jogállamisági elvek megsértésének szankcionálására irányul.
Magyarország azon érvelésére válaszul, amely szerint egy költségvetési szabálynak nem lehet célja az EUSZ 2. cikkben foglalt értékekhez szervesen kapcsolódó követelmények terjedelmének pontosítása, a Bíróság emlékeztet arra, hogy az Uniónak mint a tagállamok közös jogrendjének identitását meghatározó, a tagállamok által megállapított és osztott, az Unió alapjául szolgáló közös értékek – köztük a jogállamiság és a szolidaritás – tagállamok általi tiszteletben tartása a tagállamok között fennálló kölcsönös bizalmat támasztja alá. Ezen értékek tiszteletben tartása így tehát a Szerződések tagállamra való alkalmazásából eredő valamennyi jog gyakorlásának a feltételét képezi, az Uniónak pedig a hatáskörein belül képesnek kell lennie arra, hogy megvédje ezeket az értékeket.
A Bíróság ezzel kapcsolatban egyfelől leszögezi, hogy ezen értékek tiszteletben tartása nem redukálható olyan kötelezettséggé, amelyet a tagjelölt országnak az Unióhoz való csatlakozása érdekében kell teljesítenie, és amely alól a csatlakozását követően mentesülhet. Másfelől hangsúlyozza, hogy az uniós költségvetés az egyik legfontosabb eszköz arra, hogy a tagállamok közötti szolidaritás elvét az uniós politikák és tevékenységek során átültessék a gyakorlatba, és hogy a szolidaritás elvének az uniós költségvetés révén történő érvényesítése az uniós költségvetésben szereplő közös források felelős felhasználásával kapcsolatban kialakult kölcsönös bizalmon alapul.
Márpedig az uniós költségvetéssel való hatékony és eredményes pénzgazdálkodást és az uniós pénzügyi érdekeket súlyosan veszélyeztetheti a jogállamiság elveinek valamely tagállamban történő megsértése. Ezek megsértése ugyanis többek között azzal a következménnyel járhat, hogy megszűnik a biztosíték arra, hogy az uniós költségvetésből fedezett kiadások megfelelnek az uniós jog által előírt valamennyi finanszírozási feltételnek és teljesítik így az Unió által az ilyen kiadások finanszírozása során elérni kívánt célokat.
Ezért a megtámadott rendelettel bevezetett horizontális „feltételességi mechanizmus”, amely az uniós költségvetésből származó finanszírozás igénybevételét a jogállamisági elvek tagállam általi tiszteletben tartásához köti, az uniós költségvetés végrehajtására vonatkozó „költségvetési szabályok” meghatározására irányuló, Szerződésekben megállapított uniós hatáskörbe tartozhat. A Bíróság pontosítja, hogy az ilyen mechanizmusnak, annak alkotóelemeiként, szerves részét képezik a megtámadott rendeletnek az ezen elveket meghatározó rendelkezései, amelyek felsorolják azokat az eseteket, amelyek az említett elvek megsértésére engedhetnek következtetni, megállapítják azokat a helyzeteket vagy magatartásokat, amelyeket a jogállamisági elvek megsértésének érintenie kell, és meghatározzák az adott esetben meghozható védelmi intézkedések jellegét és mértékét.
Ezt követően, az EUSZ 7. cikk szerinti eljárás és az EUMSZ 269. cikk rendelkezéseinek állítólagos megkerülésére alapított kifogást illetően a Bíróság elutasítja Magyarország azon érvelését, amely szerint kizárólag az EUSZ 7. cikk szerinti eljárás biztosít hatáskört az uniós intézmények számára az egyes tagállamokban az EUSZ 2. cikkben foglalt értékek megsértésének megvizsgálására, megállapítására és adott esetben szankcionálására. Az EUSZ 7. cikk szerinti eljáráson kívül a Szerződések számos – gyakran különböző másodlagos jogi aktusokban konkretizált – rendelkezése biztosít az uniós intézmények számára hatáskört az egyes tagállamokban az EUSZ 2. cikkben foglalt értékek megsértésének megvizsgálására, megállapítására és adott esetben szankcionálására.
A Bíróság megjegyzi továbbá, hogy az EUSZ 7. cikk szerinti eljárás célja, hogy lehetővé tegye a Tanács számára az Unió alapjául szolgáló, az uniós identitást meghatározó közös értékek súlyos és tartós megsértésének szankcionálását, különösen annak érdekében, hogy az érintett tagállamot felszólítsa ezen értékek megsértésének megszüntetésére. A megtámadott rendelet ezzel szemben az uniós költségvetés védelmére irányul, mégpedig kizárólag a jogállamiság elveinek valamely tagállamban történő olyan megsértése esetén, amely az uniós költségvetés megfelelő végrehajtását érinti, vagy ennek a kockázatát komolyan felveti. Következésképpen az EUSZ 7. cikk szerinti eljárás és a rendelettel bevezetett eljárás különbözik egymástól a tárgya, a megindításának feltételei, az előírt intézkedések elfogadásának és megszüntetésének feltételei, valamint ezen intézkedések jellege tekintetében. Következésképpen a két eljárás célja eltérő és a tárgyuk is egyértelműen különböző. Ebből egyébiránt az következik, hogy a megtámadott rendelettel bevezetett eljárás nem tekinthető a Bíróság általános hatáskörére vonatkozóan az EUMSZ 269. cikkben előírt korlátozás megkerülésének, mivel annak szövege csak az Európai Tanács, illetve a Tanács által az EUSZ 7. cikk alapján elfogadott jogi aktus jogszerűségének vizsgálatára vonatkozik.
Végül mivel a megtámadott rendelet a Bizottság és a Tanács számára csak a tagállami hatóságoknak betudható, az uniós költségvetés megfelelő végrehajtása szempontjából releváns helyzetek és magatartások vizsgálatát engedi meg, az ezen intézmények számára a rendeletben biztosított hatáskörök nem haladják meg az Unióra ruházott hatáskörök mértékét.
Másrészt a jogbiztonság elvének megsértésére alapított jogalap vizsgálata keretében a Bíróság teljesen megalapozatlannak tartja a Magyarország által arra vonatkozóan kifejtett érvelést, hogy a megtámadott rendelet nem határozza meg pontosan az eljárás megindításának feltételeire vonatkozó kritériumokat, illetve a meghozandó intézkedések megválasztását és tartalmát. E tekintetben a Bíróság mindenekelőtt megjegyzi, hogy a megtámadott rendeletben szereplő, a jogállamiság fogalmi elemeinek tekinthető elveket (
5
) az ítélkezési gyakorlatában részletesen kifejtette, azok a tagállamok által saját jogrendjükben is elismert és alkalmazott közös értékekből erednek, továbbá a „jogállamiság” olyan fogalmából következnek, amelyben a tagállamok osztoznak és amelyet a saját alkotmányos hagyományaikból eredő közös értékként fogadnak el. Következésképpen a Bíróság úgy ítéli meg, hogy a tagállamok kellő pontossággal meg tudják határozni az egyes elvek lényeges tartalmát és az azokból eredő követelményeket.
Ami konkrétan az eljárás megindításának feltételeire, valamint a meghozandó intézkedések megválasztására és tartalmára vonatkozó kritériumokat illeti, a Bíróság pontosítja, hogy a megtámadott rendelet az abban előírt védelmi intézkedések elfogadásához megköveteli, hogy tényleges kapcsolat álljon fenn a jogállamiság elveinek megsértése és az uniós költségvetéssel való hatékony és eredményes pénzgazdálkodás vagy az Unió pénzügyi érdekeinek érintettsége, illetve annak komoly kockázata között, és a jogállamisági elvek megsértésének tagállami hatóságnak betudható olyan helyzetet vagy magatartást kell érintenie, amely az uniós költségvetés megfelelő végrehajtása szempontjából releváns. Ezenkívül megjegyzi, hogy a „komoly kockázat” fogalmát az uniós pénzügyi szabályozás határozza meg, és hangsúlyozza, hogy a védelmi intézkedéseknek szigorúan arányosaknak kell lenniük a jogállamisági elvek megállapított megsértésének az uniós költségvetésre gyakorolt hatásával. A Bíróság szerint ezek az intézkedések csak az uniós költségvetés egészének védelmére irányuló cél elérésére tekintettel szigorúan szükséges mértékben célozhatnak a jogállamisági elvek megsértése által nem érintett uniós fellépéseket és programokat. Végül a Bíróság, miután megállapítja, hogy a Bizottságnak az uniós bíróság felülvizsgálata mellett tiszteletben kell tartania a – különösen az érintett tagállammal folytatott többszörös konzultációra vonatkozó – szigorú eljárási követelményeket, arra a következtetésre jut, hogy a rendelet megfelel a jogbiztonság elvéből eredő követelményeknek.
A Bíróság másodszor a megtámadott rendelet részleges megsemmisítésére irányuló másodlagos kereseti kérelmet vizsgálja. E tekintetben a Bíróság egyrészt úgy határoz, hogy a megtámadott rendelet 4. cikke (1) bekezdésének megsemmisítése megváltoztatná a rendelet lényeges tartalmát, mivel ez a rendelkezés határozza meg részletesen a rendeletben előírt védelmi intézkedések elfogadásához szükséges feltételeket, és ezért az e rendelkezés megsemmisítésére irányuló kereseti kérelmet elfogadhatatlannak kell tekinteni. Másrészt a Bíróság megalapozatlannak ítéli a megtámadott rendelet számos más rendelkezésére irányuló, a jogalap hiányára, valamint a költségvetési hiányra vonatkozó uniós jogi rendelkezések, a jogbiztonság elve, az arányosság elve és a tagállamok Szerződések előtti egyenlőségére vonatkozó elv megsértésére alapított kifogásokat. Ennélfogva teljes egészében elutasítja a másodlagos kereseti kérelmeket, csakúgy mint összességében a Magyarország által benyújtott keresetet.
(
1
)	Az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló, 2020. december 16‑i (EU, Euratom) 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2020. L 433I., 1. o.; helyesbítések: HL 2021. L 137., 22. o., HL 2021. L 373., 94. o.; a továbbiakban: megtámadott rendelet).
(
2
)	Lásd különösen: A Bizottság 2019. július 17‑i közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának, „Az Unión belüli jogállamiság megerősítése – Intézkedési terv”, COM(2019) 343 final, ezt megelőzően pedig: a Bizottság 2014. március 11‑i közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, „A jogállamiság megerősítésére irányuló új uniós keret”, COM(2014) 158 final.
(
3
)	Az EUSZ 2. cikkben foglalt, a tagállamok közös értékeinek minősülő uniós alapértékek körébe tartozik az emberi méltóság tiszteletben tartása, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság, valamint az emberi jogok tiszteletben tartásának értéke, egy olyan társadalomban, amelyet a megkülönböztetés tilalma, az igazságosság, a szolidaritás, valamint a nők és a férfiak közötti egyenlőség jellemez.
(
4
)	A Lengyel Köztársaság szintén keresetet indított a 2020/2092 rendelet megsemmisítése iránt (C‑157/21. sz. ügy).
(
5
)	A megtámadott rendelet 2. cikkének a) pontja értelmében a „jogállamiság” fogalma magában foglalja „a törvényesség elvét, amely magában hordozza az átlátható, elszámoltatható, demokratikus és pluralista törvényhozási eljárás meglétét; a jogbiztonság elvét; a végrehajtó hatalom önkényessége tilalmának elvét; a független és pártatlan bíróságok által biztosított hatékony bírói jogvédelem elvét, az igazságszolgáltatáshoz való jogot is beleértve, az alapvető jogok tekintetében is; a hatalmi ágak szétválasztásának elvét; valamint a megkülönböztetés tilalmának elvét és a törvény előtti egyenlőség elvét”.