PERSONALERETTENS KENDELSE
(Første Afdeling)
12. juni 2009
Sag F-67/08
Maria Teresa Visser-Fornt Raya
mod
Den Europæiske Politienhed (Europol)
»Personalesag – Europols personale – ingen forlængelse af en kontrakt – tidsubegrænset ansættelseskontrakt – formaliteten – retlig interesse – søgsmål til prøvelse af en afgørelse, der er bortfaldet på tidspunktet for sagens anlæggelse – manglende forudgående klage«
Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 40, stk. 3, i konventionen udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske
Union om oprettelse af en europæisk politienhed (Europolkonventionen) og artikel 93, stk. 1, i vedtægten for Europols personale,
hvorunder Maria Teresa Visser-Fornt Raya har nedlagt påstand om annullation af den af Europols direktør trufne afgørelse af
4. oktober 2007 om afslag på at forlænge hendes kontrakt og om afslag på at tilbyde hende en tidsubestemt kontrakt, af den
af Europols direktør trufne afgørelse af 29. april 2008 om afslag på hendes klage over førnævnte afgørelse af 4. oktober 2007
og af den af Europols direktør trufne afgørelse af 12. juni 2008 om nyt afslag på at forlænge hendes kontrakt.
Udfald: Den Europæiske Politienhed (Europol) frifindes. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
Sammendrag
Tjenestemænd – søgsmål – retlig interesse – vurdering på tidspunktet for sagens anlæg – den anfægtede afgørelse bortfaldet
Den retlige interesse, som er en ufravigelig betingelse for, at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling, skal foreligge
på tidspunktet for sagens anlæggelse. Et annullationssøgsmål, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse, som er bortfaldet
før datoen for registreringen af stævningen som følge af vedtagelsen af en ny afgørelse truffet efter en fornyet gennemgang
af andre grunde og på grundlag af andre faktorer end dem, hvorpå administrationen baserede sig i forbindelse med vedtagelsen
af den første afgørelse, skal herefter afvises fra realitetsbehandling. Den nye afgørelse er ikke en bekræftende afgørelse,
men tværtimod en selvstændig afgørelse, som træder i stedet for den tidligere afgørelse.
(jf. præmis 32, 33, 35 og 36)
Henvisning til:
Domstolen: 7. juni 2007, sag C-362/05 P, Wunenburger mod Kommissionen, Sml. I, s. 4333, præmis 42.
Retten: 18. juni 1992, sag T-49/91, Turner mod Kommissionen, Sml. II, s. 1855, præmis 24-26; 13. december 1996, sag T-128/96,
Lebedef mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 629, og II, s. 1679, præmis 19 og 21; 29. september 1999, sag T-68/97, Neumann
og Neumann-Schölles mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 193, og II, s. 1005, præmis 58; 27. januar 2000, sag T-49/97, TAT
European Airlines mod Kommissionen, Sml. II, s. 51, præmis 30-36; 24. april 2001, sag T-159/98, Torre m.fl. mod Kommissionen,
Sml. Pers. I-A, s. 83, og II, s. 395, præmis 28; 5. marts 2004, sag T-281/03, Liakoura mod Rådet, Sml. Pers. I-A, s. 61, og
II, s. 249, præmis 36-38; 13. september 2005, sag T-272/03, Fernández-Gómez mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 229, og II,
s. 1049, præmis 36 og 42-44.
Personaleretten: 15. juli 2008, sag F-28/08, Pouzol mod Revisionsretten, Sml. Pers. I-A-1, s. 0000, og II-A-1, s. 0000, præmis
45-50.