61986CC0241_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
Min stillingtagen til det spoergsmaal, som politiretten i Harelbeke har forelagt Domstolen ved dom af 4 . juni 1986, er foelgende :
1 . 1 . Efter min opfattelse er en fortolkning af de i spoergsmaalet naevnte faellesskabsregler kun noedvendig med henblik paa det tilfaelde, at et koeretoej, som er lovligt i Frankrig og er i overensstemmelse med de franske forskrifter, og som skal gennemfoere en international transport til Belgien, ikke faar adgang til at koere dér, fordi det ikke opfylder de belgiske bestemmelser om den lovlige maksimalhoejde . Saaledes var de faktiske omstaendigheder i hovedsagen . Vi behoever derimod ikke nu interessere os for, hvorledes det ville forholde sig, hvis et saadant koeretoej skulle have vaeret importeret til Belgien og dér var blevet afvist af den naevnte grund . Kommissionen har ganske vist fremsat bemaerkninger herom; jeg anser det dog ikke for noedvendigt .
2 . 2 . Efter denne afklaring er det naerliggende foerst at overveje, hvad der kan udledes af traktatbestemmelserne om fri udveksling af tjenesteydelser med henblik paa det anfoerte spoergsmaal . Ganske vist er den forelaeggende ret begyndt med de frie varebevaegelser, men jeg mener, at det i betragtning af de faktiske omstaendigheder er mere naerliggende foerst at undersoege spoergsmaalet ud fra synspunktet fri udveksling af tjenesteydelser .
3 . Traktatens artikel 61 henviser med hensyn til den frie udveksling af tjenesteydelser paa transportomraadet til bestemmelserne i "afsnittet vedroerende transport ". Derfor maa vi foerst beskaeftige os med dem .
4 . Artikel 76 - hvorefter en medlemsstat, indtil de i artikel 75, stk . 1, omhandlede bestemmelser er fastsat, ikke maa udforme de bestemmelser, der gaelder paa transportomraadet ved traktatens ikrafttraeden, paa en saadan maade, at de direkte eller indirekte bliver mindre gunstige for transportvirksomheder fra andre medlemsstater end for indenlandske transportvirksomheder - er klart irrelevant her . Dette kan foerst og fremmest fastslaas, fordi Raadets direktiv "om vaegt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskoeretoejer" paa det tidspunkt, der er relevant i hovedsagen, nemlig august 1985, allerede var udstedt ( det er dateret den 19 . december 1984 og er offentliggjort i EF-Tidende 1985 L*2, s.*14 ).
5 . I dette direktivs artikel 3 - og det maa fremhaeves - bestemmes foelgende :
"Medlemsstaterne maa ikke paa grund af vaegt og dimensioner afvise eller forbyde anvendelse i international trafik paa deres omraade af koeretoejer, der er registreret eller taget i brug i en medlemsstat, saafremt koeretoejerne er i overensstemmelse med de i bilag I anfoerte graensevaerdier ."
6 . I bilag I anfoeres - under nr . 1.3 . - for alle koeretoejer en stoerste hoejde paa 4 meter . Deraf kan vel udledes, at medlemsstaterne kan afvise koeretoejer, naar de overskrider det naevnte stoerstemaal .
7 . Nu maa det ganske vist ikke overses, at direktivet ifoelge artikel 7 - for saa vidt det her er relevant - skulle gennemfoeres saaledes, at det foerst skulle efterkommes fra 1 . juli 1986 . Den naevnte dato er dog klart en tidsfrist . Enhver medlemsstat kunne altsaa frit goere alt, hvad der er noedvendigt for at gennemfoere direktivet straks efter dets ikrafttraeden . Da der imidlertid i Belgien - med hensyn til maksimalhoejden - allerede var overensstemmelse mellem national ret og direktivreglerne, kan det uden videre antages, at der her allerede var truffet alle foranstaltninger til direktivets gennemfoerelse .
8 . Dermed kan det kun konkluderes, at der af saerbestemmelserne om transport ( andre end de naevnte bestemmelser er her klart irrelevante ) intet kan udledes, som kan tale imod lovligheden af de her relevante belgiske forskrifter og deres anvendelse paa begivenheder, der fandt sted i august 1985 .
3 . 9 . Hvad angaar de desuden naevnte "bestemmelser om frie varebevaegelser", anser jeg det ganske vist for noedvendigt, at vi gennemgaar dem, fordi den nationale ret har anmodet os om det .
10 . a)*Jeg finder det imidlertid forkert at inddrage dem med den begrundelse, at transport med varer, hvortil ogsaa hoerer transportmidler, hindres af de belgiske bestemmelser, som udelukker en forbigaaende anvendelse af udenlandske koeretoejer i Belgien . Det er herved ikke noedvendigt at tage stilling til, om en ikke definitiv, altsaa kun foreloebig indfoersel i en anden medlemsstat overhovedet er omfattet af traktatens artikel 30 .
11 . b)*Det kan vel i hvert fald siges, at under saadanne faktiske omstaendigheder som i hovedsagen, hvor koeretoejer kun er redskaber for tjenesteydelser, har bestemmelserne for denne sektor forrang . Hvis de ikke giver anledning til betaenkeligheder, kan man ikke derudover anvende reglerne om varebevaegelser .
12 . c)*Artikel 30 kunne derfor hoejst taenkes anvendt med henblik paa en eventuelt indirekte hindring af varebevaegelserne, nemlig af transport af varer, som skal transporteres paa koeretoejer, der ikke er tilladt i Belgien . Imidlertid forekommer det ikke blot yderst tvivlsomt, om en saa vidtgaaende fortolkning af artikel 30, der ogsaa omfatter "hindringer" af den naevnte art, faktisk forekommer forsvarlig, for realistisk betragtet kan jo, i betragtning af mangfoldige andre muligheder, udelukkelse af én transportform, som staar til raadighed i varernes oprindelsesland, vel vanskeligt betyde en relevant hindring af varebevaegelserne .
13 . d)*Det maatte i hvert fald anerkendes - hvis man overhovedet anser det for taenkeligt, at artikel 30 kan finde anvendelse paa faktiske omstaendigheder som de i hovedsagen omhandlede - at en berettigelse i henhold til traktatens artikel 36 ville komme paa tale ( under henvisning til hensyn til den offentlige sikkerhed ).
14 . Det maa nemlig uden videre antages - og for saa vidt er ogsaa betragtningerne til direktivet, som blandt andet fremhaever kravene til faerdselssikkerheden, af interesse - at koeretoejer med stoerre hoejde end den i Belgien tilladte er udelukket fra at koere dér med henblik paa vejnettets karakteristika, hvor der hele tiden findes hindringer i form af broer, underfoeringer, elektriske ledninger og lignende, som kan foere til alvorlige ulykker ved hoejere koeretoejer .
15 . Det er jo interessant, at der, som vi har hoert under den mundtlige forhandling, ogsaa i det land, hvor en stoerre hoejde er tilladt, udtrykkeligt er paalagt brugeren af et saadant koeretoej saerlige forpligtelser til at udvise omhu . Det fremgaar, som vi har hoert, klart af en fransk bestemmelse .
16 . e)*Det kan heller ikke for alvor overvejes at henvise til mindre indgribende foranstaltninger, saasom anvisning af saerlige omfartsveje for koeretoejer med for stor hoejde eller anbringelse af henvisningstavler paa kritiske vejsteder . Det er vel udelukket, fordi der ikke over alt findes passende omfartsmuligheder, og fordi faren for ulykker dér ville blive stoerre, hvis stederne ikke er egnet for staerkere trafik med tunge koeretoejer . Desuden maa man erkende, at henvisningstavler, fordi de til syvende og sidst kunne blive overset, ikke garanterer tilstraekkelig sikkerhed .
17 . f)*Det maa herefter blot fastholdes, at der heller ikke af bestemmelserne om frie varebevaegelser kan udledes noget, der kan tale imod anvendelse af de i hovedsagen omhandlede belgiske regler .
4 . 18 . Om EOEF-traktatens artikel 85, som naevnes i forelaeggelsesdommen ( men som dog ikke dukker op i det stillede spoergsmaal selv ) behoever jeg - hvis man overhovedet anser det for hensigtsmaessigt at gaa ind paa den - kun at sige faa ord . Artikel 85 kom som bekendt ind i debatten gennem tiltaltes forsvarer, som mente, at den paagaeldende belgiske bestemmelse foerer til en hindring for konkurrencen, idet den nemlig saaledes - fordi franske virksomheder ikke kunne drive virksomhed i Belgien med stoerstedelen af deres vognpark - giver belgiske transportvirksomheder en konkurrencefordel .
19 . a)*Hertil maa siges, at artikel 85 helt aabenbart under faktiske omstaendigheder som de i hovedsagen foreliggende ikke finder umiddelbar anvendelse, fordi der jo ikke er tale om en adfaerd fra virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder, der paavirker konkurrencesituationen, men om bedoemmelse af en retstilstand .
20 . b)*Jeg kan imidlertid heller ikke se, hvordan man skulle kunne laste den belgiske stat for nogen tilsidesaettelse af Faellesskabets konkurrenceret ( eventuelt sammenholdt med traktatens artikel 5 ). I virkeligheden kan der nemlig ikke vaere tale om en aegte hindring af konkurrencen, fordi konkurrencen paa det belgiske transportmarked i alle tilfaelde bestaar mellem belgiske virksomheder og, i det af den faelles transportpolitik bestemte omfang, ogsaa mellem belgiske virksomheder og transportvirksomheder fra andre medlemsstater, herunder Frankrig, for saa vidt disse ikke overskrider de fastsatte maksimale maal . Der kan herefter heller ikke vaere tale om at kritisere de paagaeldende belgiske bestemmelser under henvisning til artikel 85 .
21 . Derfor mener jeg, at Domstolens svar paa det af politiretten i Harelbeke forelagte spoergsmaal kun kan lyde saaledes :
"Faellesskabsrettens bestemmelser om frie varebevaegelser og fri udveksling af tjenesteydelser ( herunder afsnittet om transport ) kan ikke fortolkes saaledes, at medlemsstater ikke har ret til at fastsaette en maksimalhoejde for koeretoejer, jfr . ogsaa Raadets direktiv af 19 . december 1984, og at de er afskaaret fra at afvise koeretoejer fra andre medlemsstater, som ikke opfylder dette krav, fra at koere paa offentlige veje ."
(*) Oversat fra tysk .