61984CJ0124_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 25 . april 1984, indgaaet til Domstolen den 11 . maj 1984, har Hessisches Finanzgericht i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende gyldigheden af en bestemmelse i Kommissionens forordning nr . 932/77 af 29 . april 1977 om fastsaettelse af de beloeb, hvormed importbelastningerne for oksekoed, med oprindelse i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet, nedsaettes ( EFT L 109, s . 16 ).
2 Dette spoergsmaal er blevet rejst under en tvist vedroerende fastsaettelsen af den afgift, der skal betales i forbindelse med indfoersel af et parti tilberedt og frosset oksekoed med oprindelse i Madagaskar henhoerende under pos . 16.02 B . III b ) 1 . aa ).
De relevante retsregler
3 I henhold til artikel 2, stk . 2, litra a ), i AVS-EOEF-konventionen, undertegnet i Lomé den 28 . februar 1975 ( Raadets forordning nr . 199/76 af 30 . januar 1976 om indgaaelse af konventionen, EFT L 25, s . 1 ), kan varer med oprindelse i AVS-staterne, som er omfattet af en faelles markedsordning eller underkastet en saerordning, der er indfoert som foelge af ivaerksaettelsen af den faelles landbrugspolitik, indfoeres til Faellesskabet under gunstigere vilkaar end dem, der i almindelighed gaelder ved import fra tredjelande .
4 I forbindelse hermed gennemfoertes med henblik paa importen af oksekoed med oprindelse i AVS-staterne ved Raadets forordning nr . 1599/75 af 24 . juni 1975 om den ordning, der skal anvendes for landbrugsprodukter og visse varer fremstillet af landbrugsprodukter med oprindelse i AVS-staterne ( EFT L 166, s . 67 ), en aendring i den faelles markedsordning for oksekoed, hvis grundlag er Raadets forordning nr . 805/68 af 27 . juni 1968 ( EFT 1968 I, s . 179 ). I henhold til den foerstnaevnte forord nings artikel 2 kan varer omfattet af den faelles markedsordning indfoeres toldfrit . Endvidere bestemmes det, at de oevrige importbelastninger ved indfoersel til Faellesskabet nedsaettes med et beloeb, der fastsaettes af Kommissionen hvert kvartal, og som svarer til 90% af gennemsnittet af importbelastningerne i loebet af en referenceperiode ( »nedsaettelsesbeloeb« ). Den i bestemmelsen omhandlede nedsaettelse anvendes paa enhver indfoersel, for hvilken importoeren godtgoer, at en udfoerselsafgift paa et beloeb svarende til nedsaettelsen er blevet opkraevet af udfoerselsstaten . Ifoelge forordningen fastsaettes de naermere gennemfoerelsesbestemmelser efter den i artikel 27 i forordning nr . 805/68 omhandlede procedure, dvs . af Kommissionen efter den saakaldte forvaltningskomitéprocedure . De naevnte bestemmelser er gentaget i artiklerne 1 og 3 i Raadets forordning nr . 3328/75 af 18 . december 1975 ( EFT L 329, s . 4 ).
5 Ved Kommissionens forordning nr . 3376/75 af 23 . december 1975 ( EFT L 333, s . 44 ), der senere aendredes ved Kommissionens forordning nr . 3136/76 af 22 . december 1976 ( EFT L 353, s . 40 ), fastsattes gennemfoerelsesbestemmelserne til Raadets forordning nr . 3328/75 . Med henblik paa den naermere fastsaettelse af nedsaettelsesbeloebene har Kommissionen i henhold til artikel 4 i disse to paa hinanden foelgende forordninger opdelt medlemsstaterne i to grupper, nemlig for det foerste Irland og Det forenede Kongerige og for det andet de oevrige medlemsstater . For saa vidt angaar de sidstnaevnte, bestemmes det, at beloebet »udgoer 90% af afgiftsbeloebet, der om noedvendigt korrigeres med det monetaere udligningsbeloeb, der gaelder for Frankrig« .
6 Baggrunden for denne ordning er angivet i fjerde og femte betragtning i praeamblen til forordning nr . 3376/75 . Det anfoeres dér, at importbelastningen afhaenger af afgiftsniveauet, der paa grund af anvendelsen af henholdsvis »tiltraedelsesudligningsbeloeb« og »monetaere udligningsbeloeb« ikke er det samme i alle medlemsstaterne, hvorfor Kommissionen var af den opfattelse, at »en helt korrekt anvendelse af disse beloeb ville ... medfoere indviklede forvaltningsproblemer og ville forpligte de paagaeldende tredjelande til at opkraeve forskellige beloeb alt efter bestemmelsesstedet i Faellesskabet« . Det anfoeres, at der »foelgelig boer ... fastsaettes en fremgangsmaade med skoensmaessig beregning af beloebene, der kun opererer med to regioner i Faellesskabet, dvs . dels de nye medlemsstater, som endnu anvender tiltraedelsesudligningsbeloebene, dels de andre medlemsstater, idet der for hver af disse regioner anvendes de udligningsbeloeb, der anvendes ved indfoersel til den af medlemsstaterne, der absorberer den stoerste maengde af den paagaeldende indfoersel, da disse beloeb desuden kan betragtes som liggende meget naer op ad gennemsnittet af de udligningsbeloeb, der anvendes for den enkelte medlemsstat« .
7 Det var paa dette trin i reglernes udvikling, at Raadet vedtog forordning nr . 425/77 af 14 . februar 1977 ( EFT L 61, s . 1 ), hvorved der skete en aendring af nomenklaturen i artikel 1 i forordning nr . 805/68 og af de tilsvarende positioner i den faelles toldtarif . Ifoelge forordningen opdeles pos . 16.03 B III b ) 1, der omfattede en raekke former for tilberedt koed, som indtil da ikke var belagt med nogen afgift, i to positioner, der er affattet saaledes :
, 16.02 B . III b ) 1 . aa ): »Andre varer af koed eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, med indhold af koed eller slagteaffald af hornkvaeg, ikke kogt, stegt eller paa lignende maade tilberedt_«
, 16.02 B . III b ) 1 . bb ): »Andre varer af koed eller slagteaffald, tilberedte eller konserverede, med indhold af koed eller slagteaffald af hornkvaeg, i andre tilfaelde.«
8 Inddelingen af listen i artikel 1 i forordning nr . 805/68 blev aendret saaledes, at varer henhoerende under den foerste af disse underpositioner aa ), dvs . tilberedte varer af oksekoed, som ikke er kogt, stegt eller paa lignende maade tilberedt, henhoertes til den gruppe af varer, for hvilke der skal betales importafgift, mens varer henhoerende under den anden underposition bb ), dvs . tilberedte varer, der er kogt, stegt eller paa lignende maade tilberedt, henfoertes til den gruppe af varer, der er fritaget for afgift .
9 Kort tid efter disse tarifmaessige aendringer, den 29 . april 1977, udstedtes Kommissionens forordning nr . 932/77, som spoergsmaalet fra Hessisches Finanzgericht vedroerer . Bilaget til denne forordning indeholder i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr . 3376/75 to spalter, hvoraf den ene angiver nedsaettelsesbeloebene for Irland og Det forenede Kongerige og den anden nedsaettelsesbeloebene for de »andre medlemsstater« . For saa vidt angaar varer henhoerende under pos . 16.02 B . III b ) 1 . aa ), fastsaettes nedsaettelsen for den sidstnaevnte gruppe af medlemsstater til 143,956 RE/100 kg . Som ovenfor anfoert svarer dette beloeb til 90% af afgiftsbeloebet, korrigeret med det for Frankrig gaeldende monetaere udligningsbeloeb .
10 Endelig bemaerkes, at artikel 4 i forordning nr . 3376/75 er blevet aendret ved Kommissionens forordning nr . 622/78 af 30 . marts 1978 ( EFT L 84, s . 15 ), der er udstedt efter de faktiske omstaendigheder, der ligger til grund for sagen . I henhold til den nye affattelse af bestemmelsen udgoer nedsaettelsen 90% af afgiftsbeloebet, om noedvendigt korrigeret med det monetaere udligningsbeloeb, der gaelder i indfoerselsmedlemsstaten . Baggrunden for denne aendring i ordningen er angivet i anden, tredje og femte betragtning i praeamblen til den nye forordning . Det anfoeres heri, at der »ved beregningen af de beloeb, hvormed importbelastningerne for de paagaeldende produkter nedsaettes, ... for oejeblikket kun [sondres] mellem to omraader i Faellesskabet«, men at beregningen af beloebet fremover boer ske »saerskilt for hver medlemsstat, idet der tages hensyn til det monetaere udligningsbeloeb, som anvendes ved indfoersel til den paagaeldende medlemsstat« . Det anfoeres endvidere, at »det beloeb, som udgoer nedsaettelsen, bestaar af afgifter og monetaere udligningsbeloeb«, idet det tilfoejes, at saafremt disse beregningselementer udtrykkes i regningsenheder, kan dette skabe problemer for eksportlandet, for saa vidt angaar den omregningskurs, der skal anvendes, hvorfor nedsaettelsen fremover boer »fastsaettes i national valuta for hverbestemmelsesmedlemsstat«, idet »udfoerselstidspunktet« laegges til grund .
Indholdet af tvisten i hovedsagen
11 Sagsoegeren i hovedsagen, det tyske firma H . Spitta & Co ., driver handel med landbrugsprodukter, idet det bl.a . importerer tilberedt oksekoed fra Madagaskar . Det fremgaar af sagen, at selskabet i 1976 i Madagaskar koebte et parti tilberedt og udbenet oksekoed paa 1 000 tons, der dengang henhoerte under pos . 16.02 B . III b ) 1 . i den faelles toldtarif . Da toldbehandlingen ved indfoerslen til Forbundsrepublikken Tyskland ikke var tilendebragt foer den 24.-25 . maj 1977, dvs . efter ikrafttraedelsen af forordning nr . 425/77, blev varerne henfoert under den nye pos . 16.02 . B . III b ) 1 . aa ), hvorfor der blev fastsat en afgift i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr . 932/77 . Efter at have indbragt en administrativ klage, der ikke blev efterkommet, anlagde sagsoegeren sag ved Hessisches Finanzgericht med paastand om annullation af den paagaeldende afgiftsopkraevning .
12 Ved Hessisches Finanzgericht rejste Spitta foruden andre indsigelser, der ikke vedroerer genstanden for denne sag, indsigelse mod den maade, hvorpaa nedsaettelsesbeloebet beregnes ifoelge forordning nr . 932/77, idet selskabet gjorde gaeldende, at denne strider mod Raadets forordning nr . 3328/75, hvorefter nedsaettelsen af importbelastningerne skal svare til 90% af gennemsnittet af de importbelastninger, der anvendes i loebet af den paagaeldende referenceperiode .
13 For at kunne tage stilling til denne indsigelse har Hessisches Finanzgericht forelagt Domstolen det spoergsmaal, om Kommissionens forordning nr . 932/77 er gyldig, for saa vidt nedsaettelsen for varer henhoerende under pos . 16.02 B . III b ) 1 . aa ) fastsaettes til 143,956 RE .
14 I sin forelaeggelseskendelse rejser Hessisches Finanzgericht paa grundlag af sammenlignende beregninger over forskellen med hensyn til nedsaettelsens stoerrelse i tre medlemsstater ( Frankrig, Det forenede Kongerige og Tyskland ) tvivl om, hvorvidt den ved forordning nr . 932/77 fastsatte beregningsmetode er i overensstemmelse med Raadets forordning nr . 3328/75, hvorefter nedsaettelsen af importbelastningerne ved indfoersel til Tyskland skal udgoere 90% . Hessisches Finanzgericht anfoerer, at de naevnte forskelle ikke skyldes nogen regnefejl, men derimod den ved Kommissionens forordning nr . 3376/75 indfoerte opdeling af Faellesskabet i to regioner bestaaende af Irland og Det forenede Kongerige paa den ene side og de oevrige medlemsstater paa den anden side . Hessisches Finanzgericht bemaerker, at der ved Kommissionens forordning nr . 622/78 er indfoert en mere differentieret beregningsmetode for nedsaettelsesbeloebene . Paa denne baggrund har Hessisches Finanzgericht fundet at maatte rejse det spoergsmaal, om forordning nr . 932/77 strider mod Raadets forordning nr . 3328/75, for saa vidt den naevnte beregningsmetode for Tysklands vedkommende har medfoert en afgift, der er vaesentligt hoejere end den angivne resterende importbelastning paa 10%, idet retten endvidere ikke finder at kunne udelukke, at der er sket en overtraedelse af det i EOEF-traktatens artikel 40 indeholdte forbud mod forskelsbehandling .
Gyldigheden af forordning nr . 932/77
15 Sagsoegeren i hovedsagen har for Domstolen uddybet det under sagen for Hessisches Finanzgericht anfoerte . Sagsoegeren har forsoegt at paavise, at den resterende importbelastning i Tyskland paa grund af forskellen med hensyn til de monetaere udligningsbeloeb er tre gange hoejere end, hvad den burde have vaeret i henhold til Raadets forordning nr . 3328/75, hvorefter nedsaettelsen skal udgoere 90% . Ved at lade den for Frankrig gaeldende nedsaettelse finde anvendelse paa alle medlemsstater i Faellesskabet ( undtagen Irland og Det forenede Kongerige ) har Kommissionen skabt ringere konkurrencemaessige vilkaar for de tyske importoerer . Kun fastsaettelsen af differentierede nedsaettelser for de enkelte medlemsstater, saaledes som det senere skete ved forordning nr . 622/78, ville have muliggjort en beregning af nedsaettelserne, der var i overensstemmelse med principperne i Raadets forordning nr . 3328/75 . Sagsoegeren i hovedsagen goer paa denne baggrund gaeldende, at Domstolen boer statuere, at forordning nr . 932/77 er ugyldig, og at den i sin afgoerelse boer angive, hvilken nedsaettelse der vil vaere i overensstemmelse med Raadets forordning nr . 3328/75 .
16 Kommissionen har gjort gaeldende, at den anfaegtede forordning er gyldig, idet den i det vaesentlige har anfoert, at den med henblik paa gennemfoerelsen af bestemmelserne i Raadets forordning nr . 3328/75 har en raekke skoensmaessige befoejelser med hensyn til vurderingen af oekonomiske forhold, og at det er i overensstemmelse hermed, at den ud fra et oenske om at forenkle formaliteterne i forbindelse med eksport fra AVS-staterne har fastsat stoerrelsen af nedsaettelserne paa grundlag af en skoensmaessig beregning . Da den anfaegtede forordningblev udstedt, forelaa der for Kommissionen kun oplysninger om eksport af oksekoed til Frankrig og Det forenede Kongerige . Det var paa denne baggrund, at Kommissionen fandt, at importbelastningerne i disse to medlemsstater kunne anses som repraesentative for henholdsvis hele den ene og den anden af de i forordning nr . 3376/75 opstillede grupper af medlemsstater . Da det senere viste sig, at der ogsaa eksporteres til andre medlemsstater, indfoerte Kommissionen ved forordning nr . 622/78 en mere differentieret ordning .
17 Kommissionen har fremhaevet, at nedsaettelsen af importbelastningerne ikke er sket af hensyn til importoererne, men i AVS-staternes interesse, idet formaalet har vaeret at forbeholde disse stoerstedelen af provenuet i forbindelse med afgifterne ved import til Faellesskabet . Ordningen er indrettet saaledes, at importoeren i alle tilfaelde baerer den samlede importbelastning, dvs . afgiften korrigeret med de monetaere udligningsbeloeb, der gaelder for bestemmelsesmedlemsstaten . Dette er baggrunden for den anden betingelse i artikel 1 i Raadets forordning nr . 3328/75, hvorefter importoeren for at opnaa nedsaettelse af importbelastningen skal godtgoere, at eksportlandet har opkraevet et beloeb svarende til nedsaettelsen .
18 Om det rejste spoergsmaal bemaerkes indledningsvis, at artikel 1 i Raadets forordning nr . 3328/75 indeholder foelgende bestemmelser :
»1 ) Importbelastningerne for de i artikel 1, litra a ), i forordning ( EOEF ) nr . 805/68 naevnte varer med oprindelse i AVS-staterne nedsaettes ... med et beloeb, der fastsaettes af Kommissionen hvert kvartal, og som svarer til 90% af gennemsnittet af de importbelastninger, der anvendes i loebet af en referenceperiode .
2)Stk . 1 anvendes kun paa de indfoersler, for hvilke importoeren beviser, at en udfoerselsafgift paa et beloeb svarende til den i det paagaeldende stykke omhandlede nedsaettelse er blevet opkraevet af det eksporterende land.«
19 Hessisches Finanzgericht har med rette anfoert, at det afgoerende problem i sagen er, hvorvidt Kommissionen i forordning nr . 3376/75 lovligt har kunnet indfoere en sondring mellem to regioner i Faellesskabet, saaledes at forholdene i Frankrig bliver lagt til grund som vaerende repraesentative for alle andre medlemsstater end Irland og Det forenede Kongerige, selv om dette i Forbundsrepublikken Tyskland medfoerer, at den resterende importbelastning overstiger 10% paa trods af, at import afgiften i henhold til artikel 1, stk . 1, i forordning nr . 3328/75 ikke boer udgoere mere end 10% .
20 Domstolen finder imidlertid ikke, at det under de foreliggende omstaendigheder kan anfaegtes, at Kommissionen som en pragmatisk loesning har valgt for hele Faellesskabet ( undtagen Irland og Det forenede Kongerige ) at laegge de oekonomiske vilkaar til grund, der gaelder i forbindelse med import til den eneste medlemsstat, om hvilken der paa det paagaeldende tidspunkt forelaa oplysninger om, at der rent faktisk blev importeret oksekoed, saaledes at der skulle anvendes en ensartet afgiftssats i den eksporterende AVS-stat .
21 Selv om denne ordning ganske vist medfoerer, at den del af afgiften, som opkraeves af eksportlandet, ved import til Forbundsrepublikken Tyskland er blevet mindre end det fastsatte »nedsaettelsesbeloeb« paa 90%, samtidig med at den afgift, der opkraeves af indfoerselsmedlemsstaten, er blevet tilsvarende stoerre, indebaerer dette forhold, som anfoert af Kommissionen, at den paagaeldende AVS-stats provenu reduceres, mens den samlede afgift, som importoeren skal betale, forbliver uaendret . Importoeren skal saaledes ikke i noget tilfaelde betale mere end, hvad der svarer til den af afgiften bestaaende importbelastning, korrigeret med de monetaere udligningsbeloeb . Kravet i artikel 1, stk . 2, i forordning nr . 3328/75 om, at importoeren skal fremlaegge dokumentation for, hvor stor en eksportafgift eksportlandet har opkraevet, giver en sikkerhed for, at importoeren i intet tilfaelde afkraeves afgifter, der overstiger den importbelastning, som fremgaar af bestemmelserne i den faelles markedsordning for oksekoed, dvs . afgiften korrigeret med de monetaere udligningsbeloeb .
22 Det maa herefter laegges til grund, at den af sagsoegeren i hovedsagen anfaegtede ordning ikke kan paavirke konkurrencevilkaarene mellem importoererne i Faellesskabet, idet disse afhaenger af stoerrelsen af afgiften, der korrigeresmed de monetaere udligningsbeloeb . Den af Kommissionen indfoerte ordning findes herefter ikke at stride mod forbudet mod forskelsbehandling i traktatens artikel 40 .
23 Det af Hessisches Finanzgericht forelagte spoergsmaal maa herefter besvares med, at gennemgangen af det intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning nr . 932/77 af 29 . april 1977 om fastsaettelse af de beloeb, hvormed importbelastningerne for oksekoed, med oprindelse i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet, nedsaettes .
24 Det tilkommer den nationale ret at undersoege, om den afgift, som sagsoegeren i hovedsagen maatte have betalt ved udfoerslen af det paagaeldende parti koed, og som derfor kan paaberaabes som grundlag for en nedsaettelse af importafgiften, udgoer et samlet beloeb, der overstiger de importbelastninger, der gjaldt i henhold til den paa tidspunktet for den paagaeldende indfoersel gaeldende ordning, idet bemaerkes, at de for Domstolen fremlagte aktstykker ikke indeholder nogen oplysninger om dette spoergsmaal .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
25 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt den af Hessisches Finanzgericht ved kendelse af 25 . april 1984, for ret :
Gennemgangen af det forelagte spoergsmaal har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning nr . 932/77 af 29 . april 1977 om fastsaettelse af de beloeb, hvormed importbelastningerne for oksekoed, med oprindelse i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet, nedsaettes .