62009CJ0536_ET
Pooled
Kohtuotsuse põhistus
Resolutiivosa
Pooled
Kohtuasjas C‑536/09,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Upravno sodišče Republike Slovenije (Sloveenia) 15. detsembri 2009. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 21. detsembril 2009, menetluses
Marija Omejc
versus
Sloveenia Vabariik,
EUROOPA KOHUS (seitsmes koda),
koosseisus: koja esimees D. Šváby, kohtunikud G. Arestis (ettekandja) ja J. Malenovský,
kohtujurist: J. Mazák,
kohtusekretär: ametnik A. Impellizzeri,
arvestades kirjalikus menetluses ja 16. veebruari 2011. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
– M. Omejc, esindaja: odvetnik M. Klofutar,
– Sloveenia valitsus, esindajad: N. Aleš Verdir ja V. Klemenc,
– Euroopa Komisjon, esindajad: F. Clotuche-Duvieusart ja M. Peternel, ning D. Kukovec,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
otsuse
Kohtuotsuse põhistus
1. Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada artikli 23 lõiget 2 komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 796/2004, millega kehtestatakse nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid (ELT 2004, L 141, lk 18; ELT eriväljaanne 03/44, lk 243).
2. See eelotsusetaotlus esitati kohtuvaidluses, milles poolteks on talupidaja M. Omejc ja Sloveenia Vabariik, mida esindab põllumajandus‑, metsandus‑ ja toiduministeerium, seoses sellega, et viimati nimetatu jättis rahuldamata M. Omejci esitatud vaide Sloveenia Vabariigi Põllumajandusturu ja Maaelu Arengu Ameti (edaspidi „makseasutus”) otsuse peale, millega lükati tagasi tema 2006. aasta põllumajanduse otsetoetuse taotlus.
Õiguslik raamistik
3. Nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks ning muudetakse määruseid (EMÜ) nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr 1453/2001, (EÜ) nr 1454/2001, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, (EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ) nr 2529/2001 (ELT L 270, lk 1; ELT eriväljaanne 03/40, lk 269), põhjendus 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Ühise põllumajanduspoliitika raames erinevate sissetulekutoetusena antavate otsetoetuste jaoks tuleks sätestada ühised tingimused.”
4. Määruse nr 1782/2003 artiklis 2 on sätestatud:
„Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) põllumajandustootja
– füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm, olenemata sellest, missugune õiguslik seisund sellele rühmale ja rühma liikmetele on siseriikliku õigusega antud, kelle põllumajandusettevõte asub ühenduse territooriumil, nagu on osutatud [EÜ] artiklis 299, ning kes tegeleb põllumajandusliku tegevusega,
[...]”.
5. Määruse nr 796/2004 põhjenduses 29 on märgitud:
„Ühtse süsteemi raames hallatavate toetuskavade sätete täitmist tuleks tõhusalt jälgida. Sel eesmärgil ning järelevalvetasandi ühtlustamiseks kõikides liikmesriikides tuleb üksikasjalikult sätestada haldus- ja kohapealsete kontrollide kriteeriumid ja tehnilised menetlused nii toetuskavadele kehtestatud abikõlblikkuskriteeriume kui ka tingimuste täitmist silmas pidades. Lisaks sellele peaksid valikukriteeriumite täitmise kohapealsed kontrollid reeglina toimuma ette teatamata. Võimalusel peaksid liikmesriigid üritama käesoleva määruse kohaseid eri kontrolle kombineerida.”
6. Selle määruse põhjenduse 55 kohaselt:
„Ühenduse finantshuvide tõhusaks kaitsmiseks tuleks võtta asjakohased meetmed, et võidelda eeskirjade eiramise ja pettuste vastu. Eraldi tuleks sätestada juhtumid, kus leitakse erinevate asjaomaste toetuskavade abikõlblikkuskriteeriumite eiramisi.”
7. Määruse nr 796/2004 artiklis 23 on sätestatud:
„1. Käesolevas määruses sätestatud haldus- ja kohapealsed kontrollid viiakse läbi viisil, mis võimaldab tõhusalt tõendada [Mõiste „tõendama” asemel on edaspidi kasutatud täpsemat vastet „kontrollima”.] toetuse võimaldamise tingimuste täitmist ning nõuetele vastavuse suhtes oluliste nõuete ja standardite järgimist.
2. Asjaomase abi taotlused lükatakse tagasi, kui põllumajandustootja või tema esindaja takistab kohapealse kontrolli läbiviimist.”
8. Selle määruse artikli 25 lõikes 1 on ette nähtud:
„Kohapealsed kontrollid toimuvad ette teatamata. Kui see ei kahjusta kontrolli eesmärki, võib kontrollist siiski eelnevalt teatada, piirates rangelt selle minimaalse vajaliku ajavahemikuga. Sellise teate, välja arvatud nõuetekohaselt õigustatud juhtudel, võib edastada maksimaalselt 48 tundi ette.”
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
9. M. Omejc esitas 15. märtsil 2006 makseasutusele 2006. aasta põllumajanduse otsetoetuse taotluse.
10. Esimese etteteatamata kontrolli käigus, mis toimus 7. septembril 2006 ja puudutas põhikohtuasja kaebaja juhitava põllumajandusettevõtte maa-ala ning kariloomi, tuvastati üksainus eeskirjade eiramine, mis seisnes selles, et ühte ettevõtte lammast ei olnud märgistatud.
11. Selleks, et kontrollida, kas kõnealune eiramine on lõpetatud, soovis makseasutuse inspektor viia 24. novembril 2006 läbi teise kohapealse kontrolli. Sellele eelnenud päeval helistas inspektor ettevõtte lauatelefoni numbril ning teavitas kontrollist M. Omejci isa, kes ettevõtte ruumides elas. Põhikohtuasja kaebaja, kes seal enam ei elanud, oli aga abitaotlusesse märkinud mobiiltelefoni numbri, millel temaga ühendust võib saada.
12. Kuna M. Omejci isa ei olnud võimeline talle kontrolli toimumisest teatama ning tal puudus volitus tütre esindamiseks, ei saanud inspektor M. Omejci puudumisel kontrollida vajalikke dokumente ega seetõttu ka viia 24. novembri 2006. aasta kohapealset kontrolli lõpule. Põhikohtuasja kaebaja sai sellest teada alles siis, kui võttis sama inspektoriga ühendust telefoninumbril, mille viimane oli tema isale jätnud, ja kui kontroll oli juba lõpetatud.
13. Makseasutus lükkas M. Omejci esitatud abitaotluse 14. detsembri 2006. aasta otsusega määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikele 2 tuginedes tagasi põhjendusel, et põhikohtuasja kaebaja ei võimaldanud selle asutuse volitatud isikul teha kohapealset kontrolli.
14. M. Omejc esitas selle otsuse peale 27. detsembril 2006 põllumajandus‑, metsandus‑ ja toiduministeeriumile vaide. Viimane jättis vaide 18. aprilli 2007. aasta otsusega rahuldamata, asudes seisukohale, et kohapealse kontrolli tegemine oli takistatud või isegi võimatu vaid põhikohtuasja kaebajast olenevatel põhjustel ning seetõttu on makseasutus määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 sätteid õigesti kohaldanud.
15. M. Omejc esitas 27. juunil 2007 Upravno sodišče Republike Slovenijele kaebuse, milles palus tühistada vaide rahuldamata jätmise otsus ning määrata taotletud abi andmine.
16. Nimetatud kohus märgib eelotsusetaotluses, et määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 ei ole täpsustatud, kas abitaotlus tuleb tagasi lükata nii põllumajandustootja või tema esindaja tahtliku tegevuse kui ka hooletuse puhul. Peale selle ei ole kõnealuses sättes määratletud mõistet „esindaja”. Leides seetõttu, et põhikohtuasja lahendamiseks on vaja tõlgendada seda määruse nr 796/2004 sätet, otsustas see kohus menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1. Kas väljendit „[...] takistab kohapealse kontrolli läbiviimist” tuleb tõlgendada, lähtudes siseriiklikust õigusest, milles mõistet „võimatus” seostatakse konkreetse isiku tahtliku käitumise või hooletusega?
2. Kas juhul, kui vastus esimesele küsimusele on eitav, tuleb väljendit „[...] takistab kohapealse kontrolli läbiviimist” tõlgendada nii, et see hõlmab peale tahtlike tegude või tahtlikult põhjustatud asjaolude, mis muudavad kohapealse kontrolli läbiviimise võimatuks, ka kõiki muid tegusid või tegevusetust, mida võib pidada põllumajandustootja või tema esindaja hooletuse tulemuseks, kui selle tõttu ei olnud võimalik kohapealset kontrolli lõpule viia?
3. Kas juhul, kui vastus teisele küsimusele on jaatav, sõltub [määruse nr 796/2004] artikli 23 lõikes 2 ette nähtud karistuse määramine sellest, kas põllumajandustootjat teavitati nõuetekohaselt kontrollist, mille puhul on nõutav tema koostöö?
4. Kas juhul, kui põllumajandusettevõtte juht ei ela ettevõttes, tuleb selle isiku kindlaksmääramise probleemi, kes teda määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 kohaselt esindab, hinnata siseriiklikust või ühenduse õigusest lähtudes?
5. Kas juhul, kui [seda] probleemi tuleb hinnata, lähtudes ühenduse õigusest, tuleb määruse nr 796/2004 artikli 23 lõiget 2 tõlgendada nii, et põllumajandustootja esindajaks kohapealse kontrolli ajal tuleb pidada iga teovõimelist täisealist isikut, kes elab ettevõttes ja kellele on usaldatud vähemalt üks osa põllumajandusettevõtte haldamisest?
6. Kas juhul, kui [kõnealust] probleemi tuleb hinnata, lähtudes ühenduse õigusest ja vastus viiendale küsimusele on eitav, on põllumajandusettevõtja omanik (põllumajandustootja määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 tähenduses), kes ei ela ettevõttes, kohustatud nimetama volitatud esindaja, kes on ettevõttes üldiselt alati kättesaadav?”
Eelotsuse küsimused
Esimene ja teine küsimus
17. Esimese ja teise küsimusega, mida tuleb vaadelda koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada saada, kas sõnad „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist” määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 vastavad liidu õiguse autonoomsele mõistele, mida tuleb kõikides liikmesriikides tõlgendada ühetaoliselt, ja vastaval juhul, kas nimetatud mõistet tuleb käsitada nii, et see hõlmab peale tahtliku käitumise ka muid tegusid või tegevusetust, mida võib pidada põllumajandustootja või tema esindaja hooletuse tulemuseks, mille tõttu ei olnud võimalik kohapealset kontrolli tervikuna läbi viia.
18. Selle kohta tuleb kohe märkida, et ei kõnealuses artikli 23 lõikes 2 ega ka muus määruse nr 796/2004 sättes ei leidu viidet siseriiklikule õigusele seoses mõistega, millele vastavad sõnad „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist”.
19. Niisugusel juhul tuleneb Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika põhjal nii liidu õiguse ühetaolise kohaldamise nõudest kui ka võrdsuse põhimõttest, et liidu õigusnormi, mis ei viita oma tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramiseks otseselt liikmesriikide õigusele, tuleb tavaliselt kogu Euroopa Liidus tõlgendada autonoomselt ja ühetaoliselt ning selleks tuleb arvestada õigusnormi konteksti ja vastava regulatsiooniga taotletavat eesmärki (vt eelkõige 18. jaanuari 1984. aasta otsus kohtuasjas 327/82: Ekro, EKL 1984, lk 107, punkt 11; 19. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C‑287/98: Linster, EKL 2000, lk I‑6917, punkt 43, ja 21. oktoobri 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑467/08: Padawan, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 32).
20. Viidatud kohtupraktikast tuleneb, et sõnu „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist”, mis esinevad sellisesse määrusse kuuluvas sättes, mis ei sisalda ühtegi viidet siseriiklikule õigusele, tuleb käsitleda nii, et need vastavad liidu õiguse autonoomsele mõistele, mille tähendus ja ulatus peavad olema kõikides liikmesriikides identsed. Seetõttu tuleb Euroopa Kohtul neid sõnu liidu õiguskorras ühetaoliselt tõlgendada.
21. Sellega seoses olgu meenutatud, et riimuvalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikaga tuleb liidu õigusnormi tõlgendamisel arvestada mitte üksnes selle sõnastust, vaid ka konteksti ning selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osaks säte on (vt eelkõige 17. novembri 1983. aasta otsus kohtuasjas 292/82: Merck, EKL 1983, lk 3781, punkt 12; 1. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑34/05: Schouten, EKL 2007, lk I‑1687, punkt 25, ja 22. detsembri 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑116/10: Feltgen ja Bacino Charter Company, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 12).
22. Esmalt tuleb märkida, et määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 sõnastuses endas ei leidu ühtegi viidet sellele, kuidas tuleks selles osutatud sõnu „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist” mõista. Nimelt on kõnealuses sättes üksnes sedastatud, et asjaomase abi taotlused lükatakse tagasi, kui põllumajandustootja või tema esindaja „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist”, ega ole mingil viisil täpsustatud, et kontrolli takistamise peab olema põhjustanud käitumine, mis hõlmab peale tahtliku käitumise ka muid tegusid või tegevusetust, mille on tinginud põllumajandustootja või tema esindaja hooletus.
23. Seejärel tuleb tõdeda, et määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 eri keeleversioonide võrdlev analüüs näitab, et selles sättes esineb sõnade „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist” osas erinevusi. Nimelt on mõnes keeleversioonis, nagu ingliskeelses, prantsuskeelses ja sloveenikeelses versioonis kasutatud sõna „takistab”, samas kui mõnedes teistes keeleversioonides on valitud teistsugune formuleering. Nii näiteks on saksakeelses versioonis kasutatud sõnu „muudab võimatuks” ja itaaliakeelse versiooni alusel on asjaomase abi taotluste tagasilükkamise tingimuseks see, et „kohapealset kontrolli ei saa läbi viia põllumajandustootjale või tema esindajale omistatavatel põhjustel”.
24. Niisuguste keeleliste erinevuste korral ei saa aga käsitletava liidu õiguse mõiste ulatust hinnata ainuüksi teksti grammatilise tõlgenduse põhjal. Seega tuleb asjaomast mõistet tõlgendades lähtuda kontekstist, milles see esineb, ning selle õigusakti eesmärkidest ja ülesehitusest, mille osa see mõiste on (vt selle kohta 27. märtsi 1990. aasta otsus kohtuasjas C‑372/88: Cricket St Thomas, EKL 1990, lk I‑1345, punkt 19; 19. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑455/05: Velvet & Steel Immobilien, EKL 2007, lk I‑3225, punkt 20, ja 9. oktoobri 2008. aasta otsus kohtuasjas C‑239/07: Sabatauskas jt, EKL 2008, lk I‑7523, punkt 39).
25. Sõnadega „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist” seonduva mõiste konteksti kohta tuleb märkida, et kõnealune mõiste esineb määruse nr 796/2004 artiklis 23, millel on määruses eriline tähtsus, sest sellega on kehtestatud üldpõhimõtted, mille alusel tuleb kontrolle korraldada. Nimetatud õigusnormi lõikes 1 on ette nähtud, et määruses sätestatud haldus- ja kohapealsed kontrollid v iiakse läbi viisil, mis võimaldab tõhusalt kontrollida toetuse võimaldamise tingimuste täitmist ning tingimuste täitmise suhtes oluliste nõuete ja standardite järgimist.
26. Lõpuks tuleneb määruse nr 796/2004 põhjendustest 29 ja 55, et määruse eesmärk kontrollide läbiviimise osas on jälgida tõhusalt ühtse süsteemi raames hallatavate toetuskavade sätete täitmist ning kaitsta tõhusalt liidu finantshuve, võttes asjakohased meetmed, et võidelda eeskirjade eiramise ja pettuste vastu.
27. Järelikult on kontrollid määruse nr 796/2004 sellisena püstitatud eesmärkide saavutamiseks möödapääsmatud ning seetõttu on nimetatud asjaolu silmas pidades nende läbiviimise takistamisel paratamatult olulised õiguslikud tagajärjed nagu selle määruse artikli 23 lõikes 2 kohapealsete kontrollide osas sätestatud asjaomase abi taotluse tagasilükkamine.
28. Kui arvestades eesmärki võidelda eeskirjade eiramise ja pettuste vastu, on need olulised õiguslikud tagajärjed õigustatud juhul, kui põllumajandustootja või tema esindaja käitub tahtlikult kavatsusega pääseda kohapealsest kontrollist määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 tähenduses, ei saa sama siiski kehtida juhul, kui põllumajandustootja või tema esindaja on selleks, et tagada kontrolli täielik toimumine, võtnud kõik vajalikud meetmed, mida temalt mõistlikult oodata võib. Niisiis on põllumajandustootja või tema esindaja sellise tahtliku käitumise puudumisel asjaomase abi taotluste tagasilükkamine vastavalt kõnealusele sättele õigustatud üksnes siis, kui põllumajandustootja või tema esindaja on takistanud kontrolli või mõne selle osa läbiviimist või muutnud selle võimatuks tegude või tegevusetusega, mis on tingitud hooletusest, ilma et ta oleks niisuguseid meetmeid võtnud.
29. Seega asjaolud, et põllumajandustootja või tema esindaja on võtnud kõik mõistlikud meetmed, mis on tema võimuses, et tagada, et kohapealse kontrolli täielikule läbiviimisele ei ole takistusi või see ei muutu võimatuks, näiteks teatades asjaomasele makseasutusele telefoninumbri, millel on võimalik temaga ühendust saada; et ta toimib heas usus ja korraliku talupidaja hoolsusega ja et pettused on välistatud, on olulised selle kindlakstegemisel, kas põllumajandustootja või tema esindaja takistas kohapealse kontrolli läbiviimist määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 tähenduses. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kõigi kohtuasja asjaolude põhjal hindama, kas eespool nimetatud asjaolud põhikohtuasjas ilmnevad.
30. Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvesse võttes tuleb esimesele ja teisele küsimusele vastata, et sõnad „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist” määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 vastavad liidu õiguse autonoomsele mõistele, mida tuleb kõikides liikmesriikides tõlgendada ühetaoliselt nii, et see hõlmab peale tahtliku käitumise ka muid tegusid või tegevusetust, mida võib pidada põllumajandustootja või tema esindaja hooletuse tulemuseks ja mille tagajärjel oli kohapealse kontrolli tervikuna läbiviimine takistatud, kui põllumajandustootja või tema esindaja ei ole võtnud kõiki meetmeid, mida võib temalt mõistlikult oodata, et tagada, et kontroll tervikuna toimub.
Kolmas küsimus
31. Kolmanda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada saada, kas määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 tähenduses asjaomase abi taotluste tagasilükkamine sõltub sellest, kas põllumajandustootjat või tema esindajat teavitati kohaselt sellest kohapealse kontrolli osast, kus on vajalik tema osalemine.
32. Selle kohta on oluline märkida, et määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 ei ole kehtestatud kohustust teavitada põllumajandustootjat või tema esindajat kohapealse kontrolli või selle osa korraldamisest. Vastavalt nimetatud sättele õigustab asjaomase abi taotluste tagasilükkamist üksnes kontrolli läbiviimise takistamine, sõltumata sellest, kas talupidajale on kontrolli läbiviimisest nõuetekohaselt teatatud. Järelikult ei ole kõnealuses sättes ette nähtud taotluste tagasilükkamise tingimuseks see, et talupidajale või tema esindajale on ette kohaselt teada antud tema osalemist nõudvast kohapealse kontrolli osast.
33. Lisaks ei tulene ühestki teisest määruse nr 796/2004 sättest, et enne kohapealse kontrolli läbiviimist tuleb talupidajat sellest teavitada. Nagu on vastupidi sätestatud selle määruse artikli 25 lõikes 1, toimuvad kohapealsed kontrollid põhimõtteliselt ette teatamata ja eelnevalt teatatakse neist vaid teatavatel tingimustel.
34. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb kolmandale küsimusele vastata, et asjaomase abi taotluste tagasilükkamine määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 alusel ei sõltu sellest, kas põllumajandustootjat või tema esindajat teavitati kohaselt sellest kohapealse kontrolli osast, kus on vajalik tema osalemine.
Neljas ja viies küsimus
35. Neljanda ja viienda küsimusega, mida tuleb vaadelda koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada saada, kas määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 osutatud mõiste „esindaja” on liidu õiguse autonoomne mõiste, mida tuleb kõikides liikmesriikides tõlgendada ühetaoliselt, ja vastaval juhul, kas seda mõistet tuleb käsitada nii, et see hõlmab kohapealse kontrolli puhul iga teovõimelist täisealist isikut, kes elab põllumajandusettevõttes ja kellele on usaldatud vähemalt üks osa ettevõtte haldamisest.
36. Selle kohta tuleb kohe märkida, et ei kõnealuses artikli 23 lõikes 2 ega ka muus määruse nr 796/2004 sättes ei leidu seoses selles artiklis osutatud mõistega „esindaja” viidet siseriiklikule õigusele.
37. Käesoleva kohtuotsuse punktis 19 viidatud kohtupraktikast tuleneb, et mõistet „esindaja”, mis esineb sellisesse määrusse kuuluvas sättes, mis ei sisalda ühtegi viidet siseriiklikule õigusele, tuleb käsitleda liidu õiguse autonoomse mõistena, mille tähendus ja ulatus peavad olema kõikides liikmesriikides identsed. Seetõttu tuleb Euroopa Kohtul mõistet „esindaja” liidu õiguskorras ühetaoliselt tõlgendada.
38. Nagu tuleneb käesoleva kohtuotsuse punktist 27, on määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 ette nähtud, et kui põllumajandustootja takistab kohapealse kontrolli läbiviimist, tuleb tal arvestada oluliste õiguslike tagajärgedega, sest sellisel juhul lükatakse asjaomase abi taotlused tagasi. Olgu samuti märgitud, et selle sättega kaasnevad samad tagajärjed sõltumata sellest, kas kontrolli läbiviimise takistused on tingitud põllumajandustootja või tema esindaja käitumisest, kuna neid käsitatakse selles suhtes samamoodi.
39. Sellest järeldub, et kui kohapealse kontrolli tegemist takistab põllumajandustootja esindaja käitumine, lükatakse asjaomase abi taotlused tagasi ja põllumajandustootja peab taluma oma esindaja tegude või tegevusetuse tagajärgi. Kuna sel juhul tuleb põllumajandustootjal kanda täielikku vastutust oma esindaja käitumisest, saab iga teovõimelist täisealist isikut, kes elab põllumajandusettevõttes ja kellele on usaldatud vähemalt üks osa ettevõtte haldamisest, pidada põllumajandustootja „esindajaks” määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 mõttes vaid siis, kui põllumajandustootja on selgelt väljendanud tahet ta oma esindajaks määrata.
40. Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvesse võttes tuleb neljandale ja viiendale küsimusele vastata, et määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 osutatud mõiste „esindaja” on liidu õiguse autonoomne mõiste, mida tuleb kõikides liikmesriikides tõlgendada ühetaoliselt nii, et see hõlmab kohapealse kontrolli puhul iga teovõimelist täisealist isikut, kes elab põllumajandusettevõttes ja kellele on usaldatud vähemalt üks osa ettevõtte haldamisest, niivõrd, kui põllumajandustootja on selgelt väljendanud tahet volitada teda end esindama ning kohustub seega võtma vastutuse kõigi selle isiku tegude ja tema tegevusetuse eest.
Kuues küsimus
41. Kuuenda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada saada, kas määruse nr 796/2004 artikli 23 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et põllumajandustootja, kes ei ela põllumajandusettevõttes, mille eest ta vastutab, on kohustatud nimetama esindaja, kes on ettevõttes üldiselt alati kättesaadav.
42. Selle kohta on oluline märkida, et ei määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 ega üheski teises selle määruse sättes ei ole kehtestatud põllumajandustootjale, kes ei ela põllumajandusettevõttes, mille eest ta vastutab, kohustust määrata esindaja.
43. Pealegi, kuna kontrollide eesmärk on võimaldada tõhusalt kontrollida toetuse andmise tingimuste täitmist ning nõuetele vastavuse suhtes oluliste nõuete ja standardite järgimist, nagu on ette nähtud määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 1, ei saa põllumajandustootjalt kindlasti nõuda esindaja määramist lihtsalt sel põhjusel, et ta ei ela oma põllumajandusettevõttes. Seda eesmärki tuleb pidada saavutatuks, kui põllumajandustootja või tema esindaja ei ole takistanud kohapealse kontrolli läbiviimist artikli 23 lõike 2 tähenduses, nagu Euroopa Kohus seda käesoleva kohtuotsuse punktis 30 tõlgendab.
44. Samuti tuleb märkida, et ühestki määruse nr 796/2004 sättest ei tulene põllumajandustootja kohustust olla alati kättesaadav põllumajandusettevõttes, mida ta juhib. Järelikult ei saa seda kohustust panna ka põllumajandustootja esindajale. Igal juhul tuleks niisugust kohustust pidada liiga piiravaks, mida on lisaks tegelikkuses võimatu täita.
45. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb kuuendale küsimusele vastata, et määruse nr 796/2004 artikli 23 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et põllumajandustootja, kes ei ela põllumajandusettevõttes, mida ta juhib, ei ole kohustatud nimetama esindajat, kes on ettevõttes üldiselt alati kättesaadav.
Kohtukulud
46. Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Resolutiivosa
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (seitsmes koda) otsustab:
1. Komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 796/2004, millega kehtestatakse nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) ette nähtud nõuetele vastavuse, toetuse ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise üksikasjalikud reeglid, artikli 23 lõikes 2 esinevad sõnad „takistab kohapealse kontrolli läbiviimist” vastavad liidu õiguse autonoomsele mõistele, mida tuleb kõikides liikmesriikides tõlgendada ühetaoliselt nii, et see hõlmab peale tahtliku käitumise ka muid tegusid või tegevusetust, mida võib pidada põllumajandustootja või tema esindaja hooletuse tulemuseks ja mille tagajärjel oli kohapealse kontrolli tervikuna läbiviimine takistatud, kui põllumajandustootja või tema esindaja ei ole võtnud kõiki meetmeid, mida võib temalt mõistlikult oodata, et tagada, et kontroll tervikuna toimub.
2. Asjaomase abi taotluste tagasilükkamine määruse nr 796/2004 artikli 23 lõike 2 alusel ei sõltu sellest, kas põllumajandustootjat või tema esindajat teavitati kohaselt sellest kohapealse kontrolli osast, kus on vajalik tema osalemine.
3. Määruse nr 796/2004 artikli 23 lõikes 2 osutatud mõiste „esindaja” on liidu õiguse autonoomne mõiste, mida tuleb kõikides liikmesriikides tõlgendada ühetaoliselt nii, et see hõlmab kohapealse kontrolli puhul iga teovõimelist täisealist isikut, kes elab põllumajandusettevõttes ja kellele on usaldatud vähemalt üks osa ettevõtte haldamisest, niivõrd, kui põllumajandustootja on selgelt väljendanud tahet volitada teda end esindama ning kohustub seega võtma vastutuse kõigi selle isiku tegude ja tema tegevusetuse eest.
4. Määruse nr 796/2004 artikli 23 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et põllumajandustootja, kes ei ela põllumajandusettevõttes, mida ta juhib, ei ole kohustatud nimetama esindajat, kes on ettevõttes üldiselt alati kättesaadav.