62023CJ0326
EUROOPA KOHTU OTSUS (viies koda)
7. november 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – ELTL artikkel 267 – Mõiste „kohus“ – Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) tsiviilkolleegiumi kohtunik – Kohtunik, kelle nimetas ametisse Poola Vabariigi president Krajowa Rada Sądownictwa (riiklik kohtute nõukoda, Poola) uue koosseisu resolutsiooni alusel – Eelotsusetaotlus, mille on esitanud kohtukoosseis, mis ei ole sõltumatu ja erapooletu, seaduse alusel moodustatud kohus – Vastuvõetamatus
Kohtuasjas C‑326/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus (ainukohtunik)) 15. märtsi 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 25. mail 2023, menetluses
C.W. S.A.,
C.O. S.A.,
D. sp. z o.o.,
G. S.A.,
C. sp. z o.o.,
C.1 S.A.
versus
Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów,
menetluses osales:
L. S.A.,
EUROOPA KOHUS (viies koda),
koosseisus: neljanda koja president I. Jarukaitis (ettekandja) viienda koja presidendi ülesannetes, kohtunikud D. Gratsias ja E. Regan,
kohtujurist: N. Emiliou,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
C. sp. z o.o., esindajad: radcowie prawni P. K. Rosiak, M. Sendrowicz ja K. Szczepanowska-Kozłowska,
–
Poola valitsus, esindajad: B. Majczyna ja S. Żyrek,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: K. Herrmann ja P. J. O. Van Nuffel,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus puudutab ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu tõlgendamist, arvestades Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 47 lõiget 1.
2
Taotlus on esitatud kohtuvaidluses, mille pooled on ühelt poolt C.W. S.A., C.O. S.A., D. sp. z o.o., G. S.A., C. sp. z o.o. (edaspidi „äriühing C“) ja C.1 S.A. ning teiselt poolt Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (konkurentsi- ja tarbijakaitseameti juhataja, Poola), ja mis käsitleb otsust, millega määrati neile ettevõtjatele konkurentsieeskirjade rikkumise eest trahvid.
Poola õigus
Poola Vabariigi põhiseadus
3
Poola Vabariigi põhiseaduse (Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej) artiklis 179 on ette nähtud:
„Kohtunikud nimetab ametisse vabariigi president Krajowa Rada Sądownictwa [(riiklik kohtute nõukoda, Poola) (edaspidi „KRS“)] ettepanekul määramata ajaks.“
4
Poola Vabariigi põhiseaduse artiklis 180 on sätestatud:
„1.   Kohtunikke ei saa taandada.
2.   Kohtuniku võib taandada, ajutiselt teenistusest kõrvaldada või viia ilma tema nõusolekuta üle teise tööpiirkonda või teisele ametikohale ainult kohtuotsuse alusel ja üksnes seaduses ette nähtud juhtudel.
[…]“.
Kõrgeima kohtu seadus
5
8. detsembri 2017. aasta kõrgeima kohtu seaduse (ustawa o Sądzie Najwyższym) (Dz. U. 2018, jrk nr 5), mida on muudetud 9. juuni 2022. aasta seadusega, millega muudetakse kõrgeima kohtu seadust ja teatavaid teisi seadusi (ustawa o zmianie ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2022, jrk nr 1259) (edaspidi „kõrgeima kohtu seadus“), artiklis 29 on sätestatud:
„[…]
2.   [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] või selle organite tegevuse raames ei ole lubatud kahtluse alla seada [kohtute], riigi põhiseaduslike organite või kontrolli- ja õiguskaitseorganite legitiimsust.
3.   [Sąd Najwyższyl (kõrgeim kohus)] või muul võimuorganil ei ole lubatud tuvastada ega hinnata seda, kas kohtuniku ametisse nimetamine või sellest ametisse nimetamisest tulenev õigusemõistmise pädevus on õiguspärane.“
4.   [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] kohtuniku ametisse nimetamise asjaolud ei saa olla ainus põhjus selle kohtuniku osalusel tehtud otsuse vaidlustamiseks või tema sõltumatuse ja erapooletuse kahtluse alla seadmiseks.
5.   [Sąd Najwyższy (kõrgeima kohtu)] kohtuniku või [sellesse kohtusse] lähetatud kohtuniku puhul võib kontrollida sõltumatuse ja erapooletuse nõuete täitmist, võttes arvesse tema ametisse nimetamise asjaolusid ja tema käitumist pärast ametisse nimetamist, lõikes 7 osutatud menetlusosalise taotlusel, kui see võib konkreetse kohtuasja asjaolusid arvestades viia sõltumatuse või erapooletuse põhimõtte rikkumiseni, mis mõjutab kohtuasja tulemust, võttes arvesse menetlusosalise olukorda ja kohtuasja laadi.
6.   Taotluse tuvastada, et lõikes 5 sätestatud nõuded on täidetud, võib esitada [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] kohtuniku või sellesse kohtusse lähetatud kohtuniku vastu, kes on määratud kohtukoosseisu, kes vaatab läbi:
1)
kaebust;
[…]
7.   Igal menetlusosalisel [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] menetluses on lõikes 6 nimetatud juhtudel õigus selline taotlus esitada.
[…]
15.   [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] vaatab taotluse läbi kinnisel istungil viiest kohtunikust koosnevas kolleegiumis, mis on valitud loosi teel kõigi [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] liikmete hulgast, pärast selle kohtuniku ärakuulamist, kelle vastu taotlus esitati, välja arvatud juhul, kui ärakuulamine on võimatu või väga keeruline. Kohtunik võib esitada oma seisukohad kirjalikult. Asjaomane kohtunik jäetakse loosimisest kõrvale.
[…]
21.   Taotluse läbivaatamise tulemusel tehtud kohtumääruse võib kaevata edasi [Sąd Najwyższyle (kõrgeim kohus)] seitsmeliikmelises kohtukoosseisus, mis on valitud loosi teel [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] kõigi liikmete hulgast. Asjaomane kohtunik ja edasikaevatud kohtumääruse tegemisel osalenud kohtunik jäetakse loosimisest välja.“
Tsiviilkohtumenetluse seadustik
6
17. novembri 1964. aasta seaduse tsiviilkohtumenetluse seadustiku kohta (ustawa – Kodeks postępowania cywilnego) (Dz. U. nr 43, jrk nr 296) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on artikli 49 lõikes 1 sätestatud:
„[…] kohus [taandab] kohtuniku kas tema enda või poole taotlusel, kui esineb asjaolu, mis võib tekitada põhjendatud kahtluse kohtuniku erapooletuses konkreetses kohtuasjas.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
7
Konkurentsi- ja tarbijakaitseameti juhataja tuvastas 8. detsembri 2009. aasta otsuses, et asjaomaste ettevõtjate sõlmitud kokkulepe kujutab endast tegevust, mis piirab konkurentsi Poola halli tsemendi tootmise ja müügi turul. Seetõttu määras ta neile ettevõtjatele trahvid riigisiseste ja liidu konkurentsieeskirjade rikkumise eest.
8
Sąd Okręgowy w Warszawie (Varssavi regionaalne kohus, Poola) muutis 13. detsembri 2013. aasta otsusega seda otsust osaliselt ja vähendas ettevõtjatele määratud trahve.
9
Pärast seda, kui viidatud kohtuotsuse peale oli esitatud apellatsioonkaebused, vähendas Sąd Apelacyjny w Warszawie (Varssavi apellatsioonikohus, Poola) 27. märtsi 2018. aasta kohtuotsusega nende trahvide summat, mida on nimetatud käesoleva kohtuotsuse punktis 7.
10
Viimati nimetatud kohtuotsuse peale esitati kassatsioonkaebused. 29. juuli 2020. aasta kohtuotsusega tühistas Sąd Najwyższy Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych (Poola kõrgeim kohus, erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostav kolleegium) (edaspidi „ erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostav kolleegium“) 27. märtsi 2018. aasta kohtuotsuse osaliselt ja saatis kohtuasja tagasi Sąd Apelacyjny w Warszawiele (Varssavi apellatsioonikohus), kes tegi 21. mail 2021 uue kohtuotsuse.
11
Äriühing C esitas viimati nimetatud kohtuotsuse peale Sąd Najwyższyle (kõrgeim kohus) kaebuse, milles seadis eelkõige küsimuse alla selle, kas kohtukoosseis, milles Sąd Apelacyjny w Warszawie (Varssavi apellatsioonikohus) viidatud kohtuotsuse tegi, ning kohtukoosseis, milles Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) tegi 29. juuli 2020. aasta otsuse, olid nõuetekohased.
12
Olles saanud teada erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostava kolleegiumi koosseisust, millel on pädevus kassatsioonkaebust lahendada, esitas äriühing C kõrgeima kohtu seaduse artikli 29 lõike 5 alusel taotluse tuvastada, et üks sellesse koosseisu kuuluvatest kohtunikest ei vasta sõltumatuse ja erapooletuse nõuetele, arvestades asjaolusid, mis on seotud tema ametisse nimetamisega Krajowa Rada Sądownictwa (riiklik kohtute nõukoda) (edaspidi „KRS“) ettepanekul. Seetõttu taotles ta nimetatud kohtuniku taandamist.
13
Eelotsusetaotluse esitanud kohtukoosseis, kuhu kuulub ainukohtunik – kohtunik T. S., kes on Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) tsiviilkolleegiumi liige (edaspidi „tsiviilkolleegium“), märgib eelotsusetaotluses, et kohtuasja arutati erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostavas kolleegiumis 15. märtsil 2023 toimunud kinnisel kohtuistungil. Euroopa Kohtule esitatud dokumentidest nähtub siiski, et eelotsusetaotluse esitanud kohtunik kuulub viiest kohtunikust koosnevasse koosseisu, kes valiti loosi teel Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) kõigi liikmete hulgast, ja kes määrati vastavalt kõrgeima kohtu seaduse artikli 29 lõikele 15 läbi viima sõltumatuse ja erapooletuse nõuete järgimise kontrolli vahemenetlust (edaspidi „sõltumatuse ja erapooletuse test“), mis algatati äriühingu C taotlusel.
14
Eelotsusetaotluse esitanud kohus kahtleb, kas sõltumatuse ja erapooletuse test ning Poola õiguses ette nähtud taandamise menetlus on liidu õigusega kooskõlas.
15
Kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et on ruumi „kohtute dialoogile“, mis võimaldab vältida lubamatut vastuolu liidu õiguse ja Poola konstitutsiooniõiguse vahel, siis on ta seisukohal, et ei esimene ega teine neist õiguskordadest ei võimalda seada kahtluse alla kohtuniku ametisse nimetamist ega seada küsimuse alla selle kohtuniku võimet otsust teha, kui puudub nii seos kohtuniku ametisse nimetamise asjaolude ja tema menetluses oleva kohtuasja asjaolude vahel kui ka muud alused tema sõltumatuse ja erapooletuse küsimuse alla seadmiseks peale selle, mis puudutab ametisse nimetamise menetluse nõuetekohasust.
16
Neil asjaoludel otsustas Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus (ainukohtunik)) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas [ELL] artikli 19 lõiget 1 teist lõiku koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 lõikega 1 tuleb tõlgendada nii, et kohus, kelle poole on vaidluse lahendamiseks pöördutud, on kohustatud jätma läbi vaatamata poole [taotluse], mille eesmärk on seada liidu õigust ja liikmesriigi põhiseadust rikkudes kahtluse alla kohtuniku ametisse nimetamine –, mis ei allu kohtulikule kontrollile ei liikmesriigi ega liidu õiguse kontekstis –, seades kahtluse alla selle kohtuniku võime kohut mõista, võttes arvesse, et puudub seos kõnealuse kohtuniku ametisse nimetamise menetluse asjaolude ja lahendatava kohtuasja asjaolude vahel, ning võttes arvesse, et puudub tegelik põhjus seada küsimuse alla [sama] kohtuniku sõltumatust ja erapooletust muude asjaolude alusel kui poole poolt kahtluse alla seatud kohtuniku ametisse nimetamise menetluse õiguspärasus, sealhulgas kohtuniku käitumine pärast ametisse nimetamist ning tema mõjutatavus seadusandliku või täitesaatva võimu poolt, mis liikmesriigi õiguse kontekstis muudab poole sellise toimingu vastuvõetamatuks actio popularis’eks ja kujutab endast liikmesriigi menetlusõiguse rasket ja ilmselget kuritarvitamist?
2.
Kas [ELL] artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes [harta] artikli 47 lõikega 1 tuleb tõlgendada nii, et tõhus ja piisav mehhanism seaduse alusel moodustatud kohtu kriteeriumi täitmiseks liidu õiguse tähenduses on see, kui pooltele antakse liikmesriigi õiguses võimalus taotleda, et nn erapooletuse testi või kohtuniku ametist tagandamise taotluse raames hinnataks kõigi ametisse nimetamise menetlusega seotud asjaolude ja kohtuniku ametisse nimetamise järgse käitumise mõju tema erapooletusele ja sõltumatusele käesolevas kohtuasjas?“
Eelotsusetaotluse vastuvõetavus
17
Äriühing C kahtleb, kas eelotsusetaotluse esitanud organ, mis koosneb üksnes kohtunik T. S‑ist, on sõltumatu ja erapooletu seaduse alusel moodustatud kohus ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu tähenduses, lähtudes harta artiklist 47, võttes arvesse selle kohtuniku tsiviilkolleegiumisse nimetamise asjaolusid. Äriühing C rõhutab täpsemalt, et see kohtunik on üks kohtunikest, kelle kohta tegi Euroopa Inimõiguste Kohus 3. veebruari 2022. aasta kohtuotsuse Advance Pharma sp. z o.o. vs. Poola (CE:ECHR:2022:0203JUD00146920) (edaspidi „kohtuotsus Advance Pharma vs. Poola“).
18
Euroopa Komisjon jagab äriühingu C väljendatud kahtlusi. Komisjon tõdeb, et eelotsusetaotluse on esitanud ainukohtunik, kes on nimetatud tsiviilkolleegiumisse samadel asjaoludel nagu need, mille tõttu nimetati ametisse kohtunikud, kes esitasid Euroopa Kohtule eelotsusetaotlused kohtuasjades, milles tehti 21. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Krajowa Rada Sądownictwa (kohtuniku ametisse jäämine) (C‑718/21, edaspidi „kohtuotsus Krajowa Rada Sądownictwa, EU:C:2023:1015) ja 15. mai 2024. aasta kohtumäärus Rzecznik Finansowy (C‑390/23, EU:C:2024:419) ning 29. mai 2024. aasta kohtumäärus Rzecznik Praw Obywatelskich (Poola erakorraline õiguskaitsevahend) (C‑720/21, EU:C:2024:489) ja 29. mai 2024. aasta kohtumäärus Prokurator Generalny (Poola erakorraline õiguskaitsevahend II) (C‑43/22, EU:C:2024:459); komisjon väidab, et seda eelotsusetaotluse esitanud organit ei saa pidada seaduse alusel moodustatud kohtuks ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu tähenduses koostoimes harta artikli 47 teise lõiguga.
19
Vastuseks Euroopa Kohtu kodukorra artikli 62 lõike 1 alusel võetud menetlust korraldavale meetmele kinnitas Poola valitsus, et ainukohtuniku, kes oli eelotsusetaotluse esitanud organ, nimetas 10. oktoobril 2018 tsiviilkolleegiumisse ametisse Poola Vabariigi president äsja moodustatud KRSi ettepanekul, mida sisaldab 28. augustil 2018 selle institutsiooni poolt vastu võetud resolutsioon nr 330/2018. Ta kinnitas ka, et ametisse nimetamine toimus siis, kui Naczelny Sąd Administracyjny (Poola kõrgeim halduskohus) peatas 27. septembri 2018. aasta kohtumäärusega resolutsiooni nr 330/2018 täitmise – resolutsioon, mille see kohus tühistas lõpuks 6. mai 2021. aasta kohtuotsusega.
20
Sellega seoses tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et selleks, et hinnata, kas eelotsusetaotluse esitanud organ on „kohus“ ELTL artikli 267 tähenduses – küsimus, mis kuulub lahendamisele üksnes liidu õiguse alusel – ja seega, et hinnata, kas eelotsusetaotlus on vastuvõetav, võtab Euroopa Kohus arvesse asjaolude kogumit, sealhulgas järgmist: kas organ on loodud seaduse alusel, kas see on alaline, kas selle puhul on kohtualluvus kohustuslik, kas selles toimub võistlev menetlus, kas see organ kohaldab õigusnorme ning kas see on sõltumatu (vt selle kohta 30. juuni 1966. aasta kohtuotsus Vaassen-Göbbels, 61/65, EU:C:1966:39, punkt 395; kohtuotsus Krajowa Rada Sądownictwa, punkt 40 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 7. mai 2024. aasta kohtuotsus NADA jt, C‑115/22, EU:C:2024:384, punkt 35).
21
Euroopa Kohus märkis, et Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) kui selline vastab eespool esile toodud nõuetele, ning täpsustas, et kui eelotsusetaotluse on esitanud liikmesriigi kohus, siis tuleb eeldada, et see kohus vastab neile nõuetele sõltumata selle konkreetsest koosseisust (29. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, punktid 68 ja 69, ning kohtuotsus Krajowa Rada Sądownictwa, punkt 41).
22
Samuti märkis ta, et väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et ELTL artiklis 267 sätestatud eelotsusemenetluses ei ole Euroopa Kohtu ülesanne tema ja liikmesriigi kohtu vahelist ülesannete jaotust arvestades kontrollida, kas eelotsusetaotluse esitamise otsus on tehtud kooskõlas kohtukorraldust ja -menetlust reguleerivate riigisiseste õigusnormidega. Euroopa Kohus peab seega lähtuma liikmesriigi kohtu esitatud eelotsusetaotlusest, kui seda ei ole riigisiseses õiguses sätestatud võimaliku kaebemenetluse käigus tühistatud (kohtuotsus Krajowa Rada Sądownictwa, punkt 42 ja seal viidatud kohtupraktika).
23
Tuleb lisada, et kuigi käesoleval juhul ei nähtu eelotsusetaotlusest ega Euroopa Kohtule esitatud toimikust selgelt, et eelotsusetaotluse esitanud kohus, mis koosneb ainukohtunikust, oleks ainsana pädev tegema otsuse äriühingu C esitatud sõltumatuse ja erapooletuse testi ning taandamise taotluste kohta, ei saa eelotsusetaotlust pidada vastuvõetamatuks põhjusel, et see organ ei ole pädev.
24
Euroopa Kohus on siiski ka täpsustanud, et käesoleva kohtuotsuse punktis 21 nimetatud eelduse võib kõrvale jätta juhul, kui liikmesriigi kohtu või rahvusvahelise kohtu jõustunud lahendi põhjal saab teha järelduse, et eelotsusetaotluse esitanud kohtuks olevat kohtunikku ei saa pidada seaduse alusel moodustatud sõltumatuks ja erapooletuks kohtuks ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu tähenduses, tõlgendatuna harta artikli 47 teisest lõigust lähtudes (29. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, punkt 72 ja kohtuotsus Krajowa Rada Sądownictwa, punkt 44).
25
Ent Euroopa Kohus, kelle poole pöördusid kõrgeima kohtu erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostava kolleegiumi kohtunikud, otsustas, et arvestades tema enda kohtupraktikat, mis käsitleb ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu tõlgendamist, lähtudes harta artikli 47 teisest lõigust ja erinevatest tuvastustest ja hinnangutest, mille on teinud/andnud ühelt poolt Euroopa Inimõiguste Kohus 8. novembri 2021. aasta kohtuotsuses Dolińska-Ficek ja Ozimek vs. Poola (CE:ECHR:2021:1108JUD004986819; edaspidi „kohtuotsus Dolińska-Ficek ja Ozimek vs. Poola“) ning teiselt poolt Naczelny Sąd Administracyjny (kõrgeim halduskohus) ühes 21. septembri 2021. aasta kohtuotsuses, tuleb järeldada, et selline kohtukoosseis ei olnud tema koosseisu kuuluvate kohtunike ametisse nimetamise korra tõttu sõltumatu ja erapooletu, eelnevalt seaduse alusel moodustatud kohus nende liidu õigusnormide tähenduses (vt selle kohta kohtuotsus Krajowa Rada Sądownictwa, punktid 46–58; 29. mai 2024. aasta kohtumäärus Rzecznik Praw Obywatelskich (Poola erakorraline õiguskaitsevahend), C‑720/21, EU:C:2024:489, punkt 24, ja 21. juuni 2024. aasta kohtumäärus Kancelaria B., C‑810/23, EU:C:2024:543, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
26
Kohtuotsuse Krajowa Rada Sądownictwa punktis 77 leidis Euroopa Kohus, et põhikohtuasjas eelotsusetaotluse esitanud organi moodustava kolme kohtuniku erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostavasse kolleegiumisse ametisse nimetamisele omased nii süsteemsed kui ka pistelised elemendid, mida on nimetatud ühelt poolt selle kohtuotsuse punktides 47–57 ja teiselt poolt selle kohtuotsuse punktides 62–76, tõid kogumis vaadelduna kaasa selle, et see organ ei olnud käsitatav niisuguse kohtuna. Nimelt võisid kõik need asjaolud koosmõjus ajendada õigussubjekti põhjendatult kahtlema selles, kas asjaomased isikud ja kohtukoosseis, millesse need isikud kuulusid, olid kaitstud väliste tegurite – eelkõige seadusandliku ja täitevvõimu otsese või kaudse mõju – eest ja olid vastanduvaid huvisid arvestades neutraalsed. Seega võib nende asjaolude tagajärg olla kõnealuste kohtunike ja selle kohtuorgani sõltumatuse või erapooletuse kuvandi minetamine, mis omakorda õõnestab usaldust, mida kohtud peavad õigussubjektidele demokraatlikus ühiskonnas ja õigusriigis sisendama (kohtuotsus Krajowa Rada Sądownictwa, punkt 77, ning 29. mai 2024. aasta kohtumäärus Rzecznik Praw Obywatelskich (Poola erakorraline õiguskaitsevahend), C‑720/21, EU:C:2024:489, punkt 25, ja 21. juuni 2024. aasta kohtumäärus Kancelaria B., C‑810/23, EU:C:2024:543, punkt 24 ja seal viidatud kohtupraktika).
27
Seetõttu järeldas Euroopa Kohus kohtuotsuse Krajowa Rada Sądownictwa punktis 78, et käesoleva kohtuotsuse punktis 21 nimetatud eeldus tuli kõrvale jätta ning järelikult tuvastada, et erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostava kolleegiumi koosseis, mis esitas Euroopa Kohtule käesoleva eelotsusetaotluse, ei ole „kohus“ ELTL artikli 267 tähenduses, mistõttu tuli see eelotsusetaotlus tunnistada vastuvõetamatuks.
28
Jääb veel kindlaks teha, kas kaalutlused –, mille Euroopa Kohus esitas kohtuotsuse Krajowa Rada Sądownictwa punktides 47–57 ja 62–76 asjaolude kohta, mis iseloomustasid kohtunike nimetamist erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostavasse kolleegiumisse, mis esitas eelotsusetaotluse kohtuasjas, milles viidatud kohtuotsus tehti –, on ülekantavad ainukohtuniku olukorrale, kes kujutab endast põhikohtuasjas eelotsusetaotluse esitanud instantsi, vaatamata asjaolule, et seda kohtunikku ei nimetatud mitte erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostavasse kolleegiumisse, vaid tsiviilkolleegiumisse.
29
Sellega seoses tuleb esimesena tõdeda, et kohtuotsusel Dolińska-Ficek ja Ozimek vs. Poola ning Naczelny Sąd Administracyjny (Poola kõrgeim halduskohus) 21. septembri 2021. aasta kohtuotsusel, mis käsitlesid asjaolusid, millel erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostavasse kolleegiumisse resolutsiooni nr 331/2018 alusel kohtunikke nimetati, on olemas oma vaste resolutsiooni nr 330/2018 alusel tsiviilkolleegiumisse nimetatud seitsme kohtuniku jaoks – seda vastavalt kohtuotsuse Advance Pharma vs. Poola ja Naczelny Sąd Administracyjny (Poola kõrgeim halduskohus) 6. mai 2021. aasta kohtuotsuse näol, millega see kohus tühistas viimati nimetatud resolutsiooni.
30
Nimelt, kuna need seitse tsiviilkolleegiumi kohtunikku, nende hulgas kohtunik T. S., nimetati ametisse samasuguse menetluse tulemusel nagu erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostava kolleegiumi kohtunike ametisse nimetamise menetlus, jõudis Euroopa Inimõiguste Kohus kohtuotsuse Advance Pharma vs. Poola punktides 321 ja 334 samasugusele järeldusele, nagu need, mille ta esitas kohtuotsuse Dolińska-Ficek ja Ozimek vs. Poola punktides 320 ja 338. Ta tuvastas seega, et kuna ametisse nimetamised tehti esiteks uues koosseisus tegutseva KRSi ettepanekute alusel, mis ei taganud piisavalt sõltumatust seadusandlikust ja täitevvõimust, ning kuigi teiseks Naczelny Sąd Administracyjny (Poola kõrgeim halduskohus) peatas KRSi resolutsioonide täidetavuse, rikkusid need ametisse nimetamised ilmselgelt kohtunike ametisse nimetamise menetlust reguleerivaid põhilisi riigisiseseid õigusnorme.
31
Mis puudutab teisena Naczelny Sąd Administracyjny (Poola kõrgeim halduskohus) 6. mai 2021. aasta kohtuotsust, siis tuleb märkida, et selle kohtuotsusega tühistas see kohus resolutsiooni nr 330/2018, sealhulgas osas, milles tehti ettepanek kohtunike ametisse nimetamiseks; tühistamisel tugineti eelkõige järeldustele ja hinnangutele, mida kohtuotsuse Krajowa Rada Sądownictwa punktis 54 mainitud 21. septembri 2021. aasta kohtuotsuses üksnes korrati identses sõnastuses.
32
Nii on see eelkõige nende kahe Naczelny Sąd Administracyjny (kõrgeim halduskohus) kohtuotsuse punktides 7.1–7.6 tehtud järelduse puhul, mille kohaselt olid muudatused – hinnatuna nende faktilises ja õiguslikus kontekstis –, mis tehti riigisisestesse sätetesse, mis reguleerisid KRSi resolutsioonide peale kohtusse pöördumise võimalusi, ilmselgelt suunatud sellele, et kohus saaks analüüsida, mil määral võis eri tegurite koosmõju tuua kaasa selle, et hiljuti KRSi uue koosseisu ettepanekul Sąd Najwyższysse (kõrgeim kohus) ametisse nimetatud kohtunikud ei vastanud ELL artikli 19 lõike 1 teisest lõigust tulenevatele nõuetele, ning takistada seda, et Euroopa Kohus saaks selle kohta otsuse teha.
33
Muidugi tõi Euroopa Kohus Poola õigusnormide muutmise õiguslikule ja faktilisele kontekstile koondhinnangut andes kohtuotsuse Krajowa Rada Sądownictwa punktides 52 ja 66 välja ka kõrgeima kohtu erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostavale kolleegiumile omased spetsiifilised asjaolud. Selles punktis 52 viitas Euroopa Kohus nii ka kohtuotsuse Dolińska‑Ficek ja Ozimek vs. Poola punktidele 331–333, milles Euroopa Inimõiguste Kohus rõhutas, et Roomas 4. novembril 1950 allkirjastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõike 1 jäme rikkumine oli seda enam tõendatud, kui võtta arvesse sellele kojale antud pädevuse põhjapanevat tähtsust ja tundlikku laadi. Kohtuotsuse Krajowa Rada Sądownictwa punktis 66 on mainitud kõrgeima kohtu erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostava kolleegiumi ex nihilo loomist; asjaolu, et see kolleegium koosneb üksnes KRSi uue koosseisu ettepanekul ametisse nimetatud kohtunikest ning sellele kojale eriti tundlikes küsimustes antud pädevust.
34
Kuigi eelotsusetaotluses on märgitud, et asja arutati erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostava kolleegiumi istungil, on siiski selge, et see kohtunik, kes on eelotsusetaotluse esitanud organ, ja kes valiti loosi teel osalema erikoosseisus sõltumatuse ja erapooletuse testi kohta otsuse tegemisel, nimetati tsiviilkolleegiumisse.
35
Sellegipoolest on kohtunik T. S-i ametisse nimetamise menetluses toime pandud rikkumised, mida on nimetatud käesoleva kohtuotsuse punktides 30 ja 31, identsed nendega, mis toimusid erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostava kolleegiumi kohtunike ametisse nimetamise menetluses, ning on iseenesest piisavad, et tekitada õigussubjektidel põhjendatud ja tõsiseid kahtlusi selle kohtuniku sõltumatuses ja erapooletuses, hoolimata tema nimetamisest kolleegiumisse, millel ei ole samu tunnuseid kui erakorralist kontrolli ja riigivõimu tegevuse üle järelevalvet teostaval kolleegiumil.
36
Sellega seoses tuleb rõhutada, et asjaolud, mis võivad tekitada selliseid süsteemseid kahtlusi, on põhimõtteliselt seotud selle kohtuniku või nende kohtunike individuaalse olukorraga, kes esitab ELTL artikli 267 alusel taotluse, ja eelkõige rikkumisega, mis pandi toime nende nimetamisel asjaomasesse kohtusüsteemi, mitte nende kohtunike määramisega teatavasse kohtukoosseisu (vt selle kohta 29. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, punktid 72, 73 ja 75).
37
Neil asjaoludel tuleb käesoleva kohtuotsuse punktis 21 nimetatud eeldus kõrvale jätta ning järelikult tuvastada, et tsiviilkolleegiumi kohtunik, kes kuulub ainukohtunikuna Euroopa Kohtule käesoleva eelotsusetaotluse esitanud kohtukoosseisu, ei ole „kohus“ ELTL artikli 267 tähenduses, mistõttu tuleb eelotsusetaotlus tunnistada vastuvõetamatuks.
Kohtukulud
38
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:
Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus (ainukohtunik)) 15. märtsi 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus on vastuvõetamatu.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: poola.