62024TJ0534
ÜLDKOHTU OTSUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda)
9. juuli 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Maksustamine – Aktsiisid – Direktiiv 2008/118/EÜ – Artikkel 7 – Aktsiisi sissenõutavus – Tarbimisse lubamine – Energiatooted – Aktsiisikauba sissenõutavuse tekkimine – Võltsitud arvetele märgitud aktsiisikauba fiktiivne tarnimine
Kohtuasjas T‑534/24 [Gotek] (
i
),
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Upravni sud u Osijeku (Osijeki halduskohus, Horvaatia) 30. septembri 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 8. oktoobril 2024, menetluses
MK
versus
Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak,
ÜLDKOHUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda),
koosseisus: koja president S. Papasavvas, kohtunikud N. Półtorak (ettekandja), M. Sampol Pucurull, G. Steinfatt ja D. Petrlík,
kohtujurist: J. Martín y Pérez de Nanclares,
kohtusekretär: V. Di Bucci,
arvestades, et Euroopa Kohus edastas 17. oktoobril 2024 Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b kolmanda lõigu alusel eelotsusetaotluse Üldkohtule,
arvestades Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b esimese lõigu punktis b nimetatud valdkonda ja iseseisva tõlgendamisküsimuse puudumist põhikirja artikli 50b teise lõigu tähenduses,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Horvaatia valitsus, esindaja: G. Vidović Mesarek,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Björkland ja A. Koričić,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ (ELT 2009, L 9, lk 12), artiklite 7 ja 8 tõlgendamist.
2
Taotlus on esitatud füüsilise isiku MK ja Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupaki (Horvaatia Vabariigi rahandusministeerium, teise astme haldusmenetluse osakond) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab MK poolt tasumisele kuulunud aktsiisi sissenõudmist.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Direktiiv 2008/118 tunnistati alates 13. veebruarist 2023 kehtetuks nõukogu 19. detsembri 2019. aasta direktiiviga (EL) 2020/262, millega nähakse ette aktsiisi üldine kord (ELT 2020, L 58, lk 4). Võttes aga arvesse põhikohtuasja asjaolude esinemise aega, tuleb käesolevas kohtuasjas esitatud eelotsusetaotlust analüüsida direktiivi 2008/118 sätete alusel.
4
Direktiivi 2008/118 põhjendus 8 näeb ette:
„Kuna siseturu nõuetekohaseks toimimiseks on jätkuvalt vajalik, et aktsiisi sissenõutavuse mõiste ja [sellega seotud] tingimused oleksid samad kõikides liikmesriikides, tuleb ühenduse tasandil selgitada, millal toimub aktsiisikauba tarbimisse lubamine ja kes on aktsiisi maksukohustuslane.“
5
Direktiivi 2008/118 artiklis 7 on sätestatud:
„1.   Aktsiis muutub sissenõutavaks tarbimisse lubamise hetkest tarbimisse lubamise liikmesriigis.
2.   Käesoleva direktiivi tähenduses on „tarbimisse lubamine“:
a)
aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine, aktsiisi peatamise korra alt;
b)
aktsiisikauba valdamine väljaspool aktsiisi peatamise korda, kui aktsiisikaupa ei ole kohaldatava ühenduse ega siseriikliku õiguse kohaselt aktsiisiga maksustatud;
c)
aktsiisikauba tootmine, sealhulgas eeskirjadevastane tootmine, väljaspool aktsiisi peatamise korda;
d)
aktsiisikauba import, sealhulgas eeskirjadevastane import, välja arvatud juhul, kui aktsiisikauba suhtes kohaldatakse kohe pärast importi aktsiisi peatamise korda.
[…]“.
6
Direktiivi 2008/118 artikli 8 kohaselt:
„1.   Sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutab järgmine isik:
a)
artikli 7 lõike 2 punktis a osutatud aktsiisikauba väljumisel aktsiisi peatamise korra alt:
i)
volitatud laopidaja, registreeritud kaubasaaja või mis tahes muu isik, kes vabastab aktsiisikauba aktsiisi peatamise korrast või kelle nimel seda tehakse, ning eeskirjadevastasel väljumisel maksulaost mis tahes muu isik, kes on nimetatud väljumisse kaasatud;
ii)
kui aktsiisikauba liikumisel aktsiisi peatamise korra alusel on toimunud artikli 10 lõigetes 1, 2 ja 4 määratletud eeskirjade rikkumine: volitatud laopidaja, registreeritud kaubasaatja või mis tahes muu isik, kes esitas vastavalt artikli 18 lõigetele 1 ja 2 aktsiisi maksmise tagatise, või mis tahes isik, kes on kaasatud eeskirjadevastasesse väljumisse ning kes oli või oleks pidanud olema teadlik, et väljumine on eeskirjadevastane;
b)
artikli 7 lõike 2 punktis b osutatud aktsiisikauba valdamise puhul: aktsiisikaupa valdav isik ja mis tahes muu isik, kes on aktsiisikauba valdamisse kaasatud;
c)
artikli 7 lõike 2 punktis c osutatud aktsiisikauba valdamise puhul: aktsiisikaupa tootev isik ja eeskirjadevastase tootmise puhul mis tahes muu isik, kes on aktsiisikauba tootmisse kaasatud;
d)
artikli 7 lõike 2 punktis d osutatud aktsiisikauba impordi puhul: aktsiisikaupa importimisel deklareeriv isik ja isik, kelle nimel kaup deklareeritakse ning eeskirjadevastase impordi puhul mis tahes muu isik, kes on importi kaasatud.
2.   Kui ühest aktsiisivõlast tuleneva maksusumma maksmise eest vastutab mitu isikut, vastutavad nad selle eest solidaarselt.“
Horvaatia õigus
7
21. novembri 2018. aasta aktsiisiseaduse (Zakon o trošarinama) (Narodne novine, br. 106/18) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on artiklis 7 „Aktsiisi arvutamine“ ette nähtud:
„(1)   Aktsiis tuleb tasuda aktsiisikauba Horvaatia Vabariigi territooriumil tarbimiseks ringlusse lubamise hetkel, kui seaduses ei ole sätestatud teisiti […].“
8
Aktsiisiseaduse artiklis 12 „Aktsiisi arvutamine ja tasumine õigusvastase tegevuse korral“ on sätestatud:
„(1)   Aktsiis muutub sissenõutavaks isegi siis, kui on kindlaks tehtud, et:
1)
maksustatavaid esemeid on õigusvastaselt töödeldud;
2)
aktsiisikaup on lubatud tarbimisse Horvaatia Vabariigi territooriumil ebaseaduslikult […]
[…]
(2)   Käesoleva seaduse tähenduses on õigusvastane selliste maksustatavate kaupade tootmine, töötlemine, ladustamine, vastuvõtmine, lähetamine, importimine, vedamine, kasutamine, müük, ost või valdamine, millelt käesoleva seaduse sätete kohaselt ei ole aktsiisi arvutatud ja tasutud või mille pealt ei ole aktsiisi täielikult arvutatud või tasutud, ning mis tahes muu liikumisvabaduse või maksustatavate esemete käsutamise õiguse kuritarvitamine. Õigusvastase tegevusena käsitatakse ka igasugust tegevust, mis on käesoleva seaduse sätetega sõnaselgelt ebaseaduslikuks tunnistatud. Maksustatavate kaupade õigusvastaseks käitlemiseks loetakse seda, kui isik, kes käsitleb maksustatavat kaupa, ei suuda tõendada kaupade omandamise, valduse ega nende muu faktilise või õigusliku käsutamise õiguspärasust ning kui juhtumi asjaoludest nähtub, et maksustatavaid kaupu on käideldud õigusvastaselt.
(3)   Kohustus arvutada ja tasuda aktsiis vastavalt käesolevale artiklile määratakse kindlaks otsusega.
[…]“.
9
Aktsiisiseaduse artiklis 124 on sätestatud:
„(1)   Maksustatavate esemete liikumise või käsutamise õiguse kuritarvitamine on selliste isikute mis tahes tegevus, kes ühel või teisel viisil osalevad otseselt või kaudselt maksustatavate esemete üleandmises või jaotamises, ja mille eesmärk on:
1)
maksustatavate kaupade tegeliku kasutuse, eesmärgi või nende transportimise aluse või nende käsutamise varjamine;
2)
aktsiisi või muude riiklike maksude tasumise vältimine, sealhulgas tingimuste loomine, et vältida aktsiisi või muude riiklike maksude tasumist.
(2)   Isikud, kes ühel või teisel viisil osalevad otseselt või kaudselt maksustatavate esemete üleandmises või käsutamises, kuritarvitavad maksustatavate kaupade liikumise või nende käsutamise õigust, kui:
1)
teevad seoses maksustatavate kaupade liikumise või käsutamisega fiktiivseid või näilikke tehinguid või osalevad nende tehingute tegemises mis tahes rollis;
2)
korraldavad maksustatavate kaupade fiktiivseid tarneid, vastuvõtmist, liikumist või käsutamist või osalevad selles otseselt või kaudselt;
3)
kuritarvitavad aktsiisikaupade ülekandmise ja järelevalve süsteemi, et tõendada fiktiivseid liikumisi või fiktiivset käsutamist;
4)
osalevad otseselt või kaudselt maksustatavate kaupade liikumist või nende käsutamist puudutavate müügi-, veo- või muude dokumentide võltsimises või nende võltsitud dokumentide kasutamises;
5)
kasutavad volitamata või meelevaldselt teiste füüsiliste või juriidiliste isikute andmeid seoses maksustatavate kaupadega toimingute tegemiseks, nende liikumise korraldamiseks või nende käsutamiseks või selle jaoks tingimuste loomiseks;
6)
kuritarvitavad usaldust, kasutades pettust, valesid või eksitavaid toiminguid seoses maksustatavate kaupadega toimingute tegemiseks, nende liikumise korraldamiseks või nende käsutamiseks või selle jaoks tingimuste loomiseks.
(3)   Käesoleva artikli tähenduses loetakse maksustatavate kaupade käsutamiseks mis tahes faktilised või õiguslikud asjaolud, sealhulgas selliste finantstehingute või toimingute tegemine, mis nõuavad raamatupidamis- või arveldusdokumentide väljastamist, kinnitamist või autentimist, lepingu sõlmimist või osalemist lepingulistes suhetes või veodokumendi väljastamist, kinnitamist või autentimist maksustatavate kaupade ostja, müüja, vahendaja, vedaja, kaubasaaja või kaubasaatjana.“
10
Aktsiisiseaduse artiklis 125 on sätestatud:
„(1)   Kui aktsiisi arvutamise ja maksmise kohustus põhineb maksustatavate kaupade liikumise või käsutamise õiguse kuritarvitamisel ja kui seega on tuvastatud fiktiivne või näiline õigustehing või maksustatavate esemete fiktiivne või näiline tarnimine, vastuvõtmine, liikumine või võõrandamine, on aktsiisi maksustatavaks väärtuseks fiktiivne või näiline tehing, st maksustatavate esemete tarnimine, vastuvõtmine, üleandmine või käsutamine. Iga isik, kes otseselt või kaudselt osaleb õiguse kuritarvitamises fiktiivse või näilise õigustehingu või maksustatavate kaupade fiktiivse tarne, vastuvõtmise, liikumise või käitamise käigus, vastutab tekkinud aktsiisikohustuse eest solidaarse võlgnikuna.
(2)   Iga isik, kelle puhul nähtub objektiivsetest asjaoludest, et ta teadis või pidi teadma, et oma tegevuse või tegevusetusega osaleb ta maksustatava kauba liikumise või käsutamise õiguse kuritarvitamises, vastutab tekkinud aktsiisikohustuse eest solidaarse võlgnikuna.
[…]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
11
MK-le kuulub Horvaatia õiguse alusel asutatud käsitöönduslik ettevõte, mis tegeleb metsandussektoris puude langetamise ja metsanduse valdkonnas abiteenuste osutamisega.
12
Pärast MK ettevõtte maksukontrolli tegi Porezna uprava, Područni ured Virovitica (maksuameti Virovitica maksubüroo, Horvaatia) 1. juulil 2019 maksuotsuse, millega kohustas MK‑d tasuma täiendavalt käibemaksu summas 135603,57 Horvaatia kunat (HRK) (ligikaudu 18000 eurot), millele lisandub viivis. Maksuamet tuvastas nimelt, et MK arvas ajavahemikul 1. oktoobrist 2016 kuni 31. detsembrini 2017 naftatoodete tarnete ees käibemaksu maha teise äriühingu väljastatud arvete alusel, mis osutusid võltsitud dokumentideks. Nagu tuvastati, siis tegelikult ühtegi naftatoodete tarnet ei tehtud. Seetõttu keelduti MK‑le andmast sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust.
13
Lisaks kontrollisid tolliametnikud põhikohtuasjale eelnenud haldusmenetluses aktsiisi tasumist MK poolt eelkõige vastavalt aktsiisiseaduse sätetele. Nii tuvastati, et kontrollitud perioodil oli kütuse Eurodiesel ostmiseks 2016. aastal väljastatud 36 arvet ja 2017. aastal väljastatud 119 arvet, mille MK esitas, võltsitud arved ning et asjaomaseid tarneid ei tehtud. Neil asjaoludel leidis toll, et MK pani aktsiisikauba, nimelt 63435,23 liitri naftasaaduste liikumisel toime õiguse kuritarvitamise, rikkudes sellega aktsiisiseaduse artikli 124 lõike 2 sätteid. Seetõttu määras toll22. oktoobri 2019. aasta maksuotsusega MK poolt ajavahemikul 10. oktoobrist 2016 kuni 31. detsembrini 2017 tasumisele kuuluva energiatoodete aktsiisi suuruseks 226837,09 kunat (ligikaudu 30125 eurot).
14
Horvaatia Vabariigi rahandusministeeriumi teise astme haldusmenetluse osakond jättis 31. märtsi 2022. aasta haldusotsusega MK vaide 22. oktoobri 2019. aasta maksuotsuse peale rahuldamata. Seejärel esitas MK vaide rahuldamata jätmise otsuse peale kaebuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule, Upravni sud u Osijekule (Osijeki halduskohus, Horvaatia).
15
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib lisaks, et Općinski sud u Virovitici (Virovitica esimese astme kohus, Horvaatia) 19. märtsi 2019. aasta otsusega mõisteti MK-le dokumentide võltsimise ja maksu- või tollipettuse eest kriminaalkorras tingimisi vangistus ja tsiviilkorras rahaline karistus, mis vastab tema maksuvõlale Horvaatia Vabariigi ees.
16
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib lisaks, et sõltumata aktsiisi määramisest määras toll 21. aprillil 2021 MK-le aktsiisiseaduse sätete alusel toime pandud haldusrikkumise eest, milleks on aktsiisiga maksustatava kauba liikumisel õiguse kuritarvitamine, 45000 kuna (ligikaudu 6000 eurot) suuruse rahatrahvi.
17
Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab, et haldus- ja kohtupraktika kohaselt võimaldavad aktsiisiseaduse sätted kehtestada energiatoodete aktsiisi, sõltumata aktsiisi tekkimise üldeeskirjadest ja eelkõige sellest, kas toimub aktsiisikauba liikumine.
18
Märkides, et MK sõnul ei ole põhikohtuasjas kõne all olevaid naftasaadusi kunagi olemas olnud, tuletab eelotsusetaotluse esitanud kohus meelde, et aktsiis kujutab endast maksu, millega maksustatakse konkreetse kauba tarbimine. Ta kahtleb seega, kas Euroopa Liidu õigusega on kooskõlas liikmesriigi õigusnormid, nagu neid tõlgendavad liikmesriigi ametiasutused, millega kehtestatakse aktsiis sellises olukorras nagu põhikohtuasjas, kus aktsiisikauba liikumist ei ole kahtlemata toimunud ja kus võltsitud arved on koostatud eesmärgiga kasutada õigusvastaselt sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust.
19
Neil asjaoludel otsustas Upravni sud u Osijeku (Osijeki halduskohus) menetluse peatada ning esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas […] direktiivi 2008/118 […], eelkõige selle artikleid 7 ja 8, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi praktika (ja liikmesriigi õigusnormid), mis näeb ette energiatoodete aktsiisi sissenõutavuse juhul, kui aktsiisikaupa ei ole turule viidud, ja aktsiisi tasumise kohustus määrati energiatoodete võltsitud ostuarvetel märgitud kaupade kohta, mis just seetõttu, et need on võltsitud, ei anna õigust tasutud sisendkäibemaksu maha arvata, sest tegemist on energiatoodete näivate tarnetega, mis on samuti kriminaalmenetluses lõplikult tuvastatud?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
20
Kõigepealt tuleb tõdeda, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimus niisugusena, nagu see on sõnastatud, puudutab nii direktiivi 2008/118 artikli 7 kui ka selle direktiivi artikli 8 tõlgendamist, kuna viimati nimetatud säte puudutab „sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutava isiku“ kindlaksmääramist. Eelotsusetaotlusest ei nähtu aga, et nimetatud kohus sooviks esitada Üldkohtule küsimuse sissenõutavaks muutunud aktsiisi tasumise eest vastutava isiku kindlaksmääramise kohta. Seega tuleb Üldkohtule esitatud küsimusele tarviliku vastuse andmiseks tõlgendada üksnes direktiivi 2008/118 artiklit 7.
21
Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et oma ainsa küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2008/118 artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, nagu neid on tõlgendanud liikmesriigi ametiasutused, mis näevad ette aktsiisi sissenõutavuse võltsitud arvetele märgitud aktsiisikauba fiktiivse tarnimise alusel.
22
Sellega seoses tuleb meenutada, et direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikes 1 on sätestatud, et „[a]ktsiis muutub sissenõutavaks tarbimisse lubamise hetkest tarbimisse lubamise liikmesriigis“. Selle direktiivi artikli 7 lõikes 2 on „tarbimisse lubamine“ määratletud nelja olukorra abil.
23
Lisaks nähtub direktiivi 2008/118 põhjendusest 8, et siseturu nõuetekohaseks toimimiseks on vajalik, et mõiste „aktsiisi sissenõutavus“ ja sellega seotud tingimused oleksid samad kõikides liikmesriikides.
24
Direktiivi 2008/118 artiklis 7 on liidu tasandil kindlaks määratud, mil aktsiisiga maksustatav kaup lubatakse tarbimisse. Nagu Euroopa Kohus on otsustanud, võimaldab selline ühtlustamine üldjuhul vältida topeltmaksustamist liikmesriikidevahelistes suhetes (vt selle kohta 18. aprilli 2024. aasta kohtuotsus Girelli Alcool, C‑509/22, EU:C:2024:341, punkt 41; vt analoogia alusel ka 24. veebruari 2021. aasta kohtuotsus Silcompa, C‑95/19, EU:C:2021:128, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika).
25
Lisaks tuleb mõistet „tarbimisse lubamine“, mis määrab kindlaks aktsiisi sissenõutavuse hetke, tõlgendada kõikides liikmesriikides ühetaoliselt (vt selle kohta 8. veebruari 2018. aasta kohtuotsus komisjon vs. Kreeka, C‑590/16, EU:C:2018:77, punkt 45).
26
Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus on täpsustanud, puudutab põhikohtuasi võltsitud arvetele märgitud aktsiisikauba fiktiivset tarnimist. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud teabe põhjal tuleb asuda seisukohale, et põhikohtuasjas ei määratud aktsiisi kauba väljumise tõttu aktsiisi peatamise korra alt, kauba valdamise tõttu väljaspool aktsiisi peatamise korda, tootmise tõttu väljaspool aktsiisi peatamise korda ega ka impordi tõttu, mis on direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikes 2 ette nähtud tarbimisse lubamise juhtumid, millele on viidatud eespool punktis 22. Kaupa ei maksustatud ka aktsiisikauba eeskirjadevastase väljumise, valdamise, tootmise või impordi tõttu, mis kuuluvad direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikes 2 ette nähtud tarbimisse lubamise juhtumite hulka.
27
Nimelt kehtestati põhikohtuasjas aktsiis, nagu nähtub eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud andmetest, aktsiisiseaduse artikli 124 sätetes ette nähtud õiguse kuritarvitamise tõttu, see tähendab käesoleval juhul võltsitud arvete alusel majandussündmuste raamatupidamisarvestuses kirjendamist, samas kui aktsiisiga maksustatavaid energiatooteid ei ole tarbimisse lubatud ega tarnitud.
28
Sellega seoses tuleb meenutada – nagu on märgitud eespool punktis 22 –, et direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikes 2 on sätestatud aktsiisikauba „tarbimisse lubamise“ olukorrad. Tuleb aga tõdeda, et nagu nähtub selle sätte sõnastusest, on need olukorrad loetletud ammendavalt. Seega ei saa muude kui nimetatud olukordade puhul asuda seisukohale, et selline toode on tarbimisse lubatud. See tõlgendus tuleneb ka eespool punktides 24 ja 25 viidatud vajadusest tõlgendada mõistet „tarbimisse lubamine“ kõikides liikmesriikides ühetaoliselt.
29
Tuleb aga tõdeda, et eespool punktis 27 nimetatud olukord ei vasta ühelegi direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikes 2 nimetatud olukorrale ning seda ei saa käsitada tarbimisse lubamisena selle sätte tähenduses.
30
Lisaks märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et kõnealused riigisisesed õigusnormid olid põhjendatud eelkõige Horvaatia Vabariigi maksuhuvide kaitsega, kuna see hoiab ära teatavate aktsiisiasutuste kuritarvitamist ja suuremahuliste maksupettuste toimepanemist.
31
Sellega seoses tuleb märkida, et liikmesriikidel on põhjendatud huvi võtta asjakohaseid meetmeid oma finantshuvide kaitseks ning et maksudest kõrvalehoidmise, maksustamise vältimise ning muude kuritarvituste vastane võitlus on direktiivi 2008/118 eesmärk (vt selle kohta 29. juuni 2017. aasta kohtuotsus komisjon vs. Portugal, C‑126/15, EU:C:2017:504, punkt 59).
32
Siiski ei saa liikmesriikide reguleerimispädevust selliste meetmete võtmiseks, nagu mainitud eespool punktis 31, teostada direktiivi 2008/118 ja eelkõige selle artikli 7 lõigete 1 ja 2 sätteid rikkudes, kuna see kahjustaks liidu seadusandja taotletavat ühtlustamise eesmärki, mis on esitatud eelkõige selle direktiivi põhjenduses 8 (21. detsembri 2023. aasta kohtuotsus CDIL, C‑96/22, EU:C:2023:1025, punkt 68).
33
Selles kontekstis väidab Horvaatia valitsus, et aktsiisiseaduse artiklite 124 ja 125 sätete eesmärk on takistada ebaseaduslikult saadud energiatoodete kasutamist. Mis puudutab seda argumenti, siis tuleb rõhutada, et nagu nähtub eespool punktidest 26 ja 27, ei puudutanud maksustamine, mida käsitleb eelotsusetaotluse esitanud kohus, ebaseaduslikult saadud energiatooteid.
34
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 2008/118 artiklit 7 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, nagu neid on tõlgendanud liikmesriigi ametiasutused, mis näevad ette aktsiisi sissenõutavuse võltsitud arvetele märgitud aktsiisikauba fiktiivse tarnimise alusel.
Kohtukulud
35
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Üldkohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda)
otsustab:
Nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ, artiklit 7
tuleb tõlgendada nii, et
sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, nagu neid on tõlgendanud liikmesriigi ametiasutused, mis näevad ette aktsiisi sissenõutavuse võltsitud arvetele märgitud aktsiisikauba fiktiivse tarnimise alusel.
Papasavvas
Półtorak
Sampol Pucurull
Steinfatt
Petrlík
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 9. juulil 2025 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: horvaadi.
(
i
)	Kohtuasjal on väljamõeldud nimi. See ei vasta ühegi menetlusosalise tegelikule nimele.