Privremena verzija
MIŠLJENJE NEZAVISNE ODVJETNICE
JULIANE KOKOTT
od 12. veljače 2026.(1)
Spojeni predmeti C-722/24 i C-756/24
SIA „Elektro bizness”,
uz sudjelovanje:
Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija (C-722/24)
i
Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija
uz sudjelovanje:
SIA „Jelgavas autobusu parks” (C-756/24)
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Augstākā tiesa (Senāts) (Vrhovni sud, Latvija))
„Zahtjev za prethodnu odluku – Unutarnje tržište električne energije – Direktiva (EU) 2019/944 – Članak 2. točka 41. – Pojam izravnog voda – Kupčevo pravo izbora – Potpuno odvajanje od mreže – Priključivanje kupca na postojeći vod – Priključivanje više kupaca”
Sadržaj
I.
Uvod
II.
Pravni okvir
A.
Pravo Unije
B.
Latvijsko pravo
III.
Glavni postupci i prethodna pitanja
A.
Predmet C-722/24, Elektro bizness
B.
Predmet C-756/24, Jelgavas autobusu parks
IV.
Pravna ocjena
A.
Je li izravni vod alternativni način opskrbe energijom? (drugo pitanje u predmetu C-722/24 te prvo i treće pitanje u predmetu C-756/24)
1.
Razgraničenje prve i druge mogućnosti iz članka 2. točke 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije
2.
Koncept izravnog voda iz članka 2. točke 41. druge mogućnosti Direktive o unutarnjem tržištu električne energije kao alternativa mreži
a)
Tekst članka 2. točke 41. druge mogućnosti
b)
Povijest nastanka članka 2. točke 41.
c)
Usporedba s Direktivom o unutarnjem tržištu plinova
d)
Struktura Direktive o unutarnjem tržištu električne energije
e)
Ciljevi Direktive
1)
Liberalizacija unutarnjeg tržišta električne energije
2)
Cilj ekološke transformacije
3)
Sukob s ciljem osiguravanja prihvatljivih cijena energije
3.
Međuzaključak
B.
Potpuno odvajanje od mreže (drugo pitanje u predmetu C-756/24)
C.
Priključivanje više kupaca na isti vod (drugo pitanje u predmetu C-722/24)
D.
Pojam „lokacija proizvodnje” (prvo pitanje u predmetu C-722/24)
E.
Kriterij izoliranog kupca i izolirane lokacije proizvodnje (prvo i drugo pitanje u predmetu C-722/24 te treće pitanje u predmetu C-756/24)
V.
Zaključak
I.      Uvod
1.        Je li izravni vod s pomoću kojeg kupac dobiva električnu energiju od proizvođača bez posredovanja mreže (i stoga bez plaćanja povezanih troškova) rezerviran samo za kupce koje zbog tehničkih ili gospodarskih razloga nije moguće priključiti na mrežu? Ili države članice raspolažu marginom prosudbe u okviru koje mogu odobriti izravne vodove i u drugim slučajevima (primjerice radi razvoja industrijskih lokacija ili decentralizirane proizvodnje „zelene” energije i opskrbe tom energijom)?
2.        To je u biti pitanje na kojem se temelji predmetni zahtjev za prethodnu odluku koji je uputila Augstākā tiesa (Senāts) (Vrhovni sud, Latvija).
3.        Izravni vod priznati je dio unutarnjeg tržišta električne energije od Direktive 96/92/EZ(2). U Direktivi (EU) 2019/944 (u daljnjem tekstu: Direktiva o unutarnjem tržištu električne energije)(3), koja je trenutačno na snazi, taj je vod uređen na način da se omogućuje ravnoteža između, s jedne strane, sigurnosti opskrbe svih kupaca i pravedne raspodjele troškova mreže te, s druge strane, razvoja industrije i diversifikacije proizvodnje energije.
4.        Dva predmetna zahtjeva za prethodnu odluku koje je uputila Augstākā tiesa (Senāts) (Vrhovni sud) sada omogućuju Sudu da konkretizira uvjete za takvu ravnotežu.
5.        Vodovima iz glavnih postupaka namjeravaju se povezati proizvodno postrojenje i kupac. Međutim, oba projektirana voda imaju određene posebnosti: u predmetu C-722/24 kupca bi s pomoću spornog voda trebalo priključiti na postojeći vod koji je povezan s mrežom i s pomoću kojeg se već opskrbljuju drugi kupci. U predmetu C-756/24 kupac je već priključen na mrežu i želi u budućnosti zadržati taj priključak kao rezervni priključak uz sporni vod.
II.    Pravni okvir
A.      Pravo Unije
6.        Članak 2. („Definicije”) točka 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije sadržava definiciju pojma izravnog voda. Za potrebe te direktive primjenjuje se sljedeća definicija:
„‚izravni vod’ znači elektroenergetski vod koji povezuje izoliranu lokaciju proizvodnje s izoliranim kupcem ili elektroenergetski vod koji povezuje proizvođača i poduzeće za opskrbu električnom energijom radi izravne opskrbe njihovih vlastitih prostora, poduzeća kćeri i kupaca”.
7.        Članak 7. („Izravni vodovi”) Direktive o unutarnjem tržištu električne energije glasi:
„1.      Države članice poduzimaju mjere potrebne da se:
(a)      svim proizvođačima i poduzećima za opskrbu električnom energijom[(4)] s poslovnim nastanom na njihovu državnom području omogući opskrba vlastitih prostora, poduzeća kćeri i kupaca putem izravnog voda bez podlijeganja nerazmjernim administrativnim postupcima ili troškovima;
(b)      svim kupcima, pojedinačno ili skupno, na njihovu državnom području omogući opskrba putem izravnog voda od proizvođača i poduzeća za opskrbu električnom energijom.
2.      Države članice utvrđuju kriterije za dodjelu odobrenja za izgradnju izravnih vodova na svojem državnom području. Ti kriteriji moraju biti objektivni i nediskriminacijski.
3.       Mogućnost opskrbe električnom energijom putem izravnog voda iz stavka 1. ovog članka ne utječe na mogućnost sklapanja ugovora o opskrbi električnom energijom u skladu s člankom 6.
4.       Države članice mogu izdati odobrenje za izgradnju izravnog voda uz uvjet da je pristup sustavu odbijen na temelju, ovisno o slučaju, članka 6. ili da je pokrenut postupak za rješavanje sporova na temelju članka 60.
5.       Države članice mogu odbiti izdavanje odobrenja za izravni vod ako bi dodjeljivanje takvog odobrenja ometalo primjenu odredbi o obvezama pružanja javne usluge iz članka 9. Razlozi takvog odbijanja moraju biti valjano obrazloženi.”
B.      Latvijsko pravo
8.        U članku 1. točki 29. Elektroenerģijas tirgus likumsa (Zakon o tržištu električne energije) od 5. svibnja 2005. izravni vod definira se kao:
„elektroenergetski vod koji povezuje izoliranu lokaciju proizvodnje električne energije s izoliranim kupcem ili elektroenergetski vod koji povezuje izoliranog proizvođača električne energije i opskrbljivača koji izravno opskrbljuje postrojenja koja su u njegovu vlasništvu ili posjedu, povezana poduzeća i vlastite kupce”.
9.        Članak 25. („Postavljanje vodova”) stavak 2. i članak 25. stavak 3. točka 1. Zakona o tržištu električne energije glase:
„(2)      Operator distribucijskog sustava ima pravo postaviti distribucijski vod na području obuhvaćenom njegovom dozvolom.
(3)      Osoba koja nije operator distribucijskog sustava ima pravo postaviti distribucijski vod na području obuhvaćenom dozvolom operatora distribucijskog sustava ako je vod koji će se izgraditi:
1)      izravni vod”.
10.      Člankom 26. („Izravni vod”) Zakona o tržištu električne energije određuje se:
„(1)      Proizvođač ima pravo opskrbljivati kupce ili vlastita postrojenja električnom energijom s pomoću izravnog voda.
(2)      Odobrenje za postavljanje izravnog voda izdaje regulatorno tijelo. Regulatorno tijelo utvrđuje objektivne i ujednačene kriterije u skladu s kojima se izdaje odobrenje za postavljanje izravnog voda.”
III. Glavni postupci i prethodna pitanja
A.      Predmet C-722/24, Elektro bizness
11.      Elektro bizness upravlja kogeneracijskim postrojenjem. On nije vlasnik samo tog proizvodnog postrojenja, nego i podzemnog elektroenergetskog kabelskog voda priključenog na proizvodno postrojenje (u daljnjem tekstu: postojeći vod) duljine 7,6 kilometara kojim se prenosi 20 kilovolta električne energije. Postojeći vod već je bio u vlasništvu društva Elektro bizness prije nego što je 2005. stupio na snagu Zakon o tržištu električne energije. S pomoću tog voda Elektro bizness prenosi električnu energiju na mrežu društva Sadales tīkls. Osim toga, upotrebljava postojeći vod kako bi bez posredovanja mreže društva Sadales tīkls električnom energijom opskrbio šest industrijskih kupaca.
12.      Elektro bizness obratio se 2021. Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisiji (Komisija za regulaciju javnih usluga, Latvija) (u daljnjem tekstu: regulatorno tijelo) kako bi zatražio izdavanje odobrenja za postavljanje izravnog voda. Projektiranim vodom duljine od oko 400 metara kupčevo bi se postrojenje priključilo na postojeći vod tako da Elektro bizness može opskrbljivati tog kupca električnom energijom bez posredovanja mreže društva Sadales tīkls.
13.      Odlukom br. 65 od 10. lipnja 2021. regulatorno tijelo nije dopustilo društvu Elektro bizness postavljanje izravnog voda. Svoju odluku obrazložilo je time da projektirani vod nije izravni vod. Budući da se postojeći vod ne može smatrati dijelom „lokacije proizvodnje električne energije”, projektirani vod ne povezuje kupca s izoliranom lokacijom proizvodnje.
14.      Nakon toga Elektro bizness podnio je tužbu Administratīvā apgabaltiesi (Okružni upravni sud, Latvija), koja je odbila tužbu. Ona se složila sa stajalištem regulatornog tijela, prema kojem se postojeći vod ne može smatrati dijelom lokacije proizvodnje jer se ne upotrebljava za proizvodnju, nego za prijenos proizvedene električne energije. Stoga se kupac ne povezuje izravno s proizvodnim postrojenjem.
15.      Protiv te odluke Elektro bizness uložilo je reviziju Augstākā tiesi (Senāts) (Vrhovni sud) i istaknuo da je postojeći vod sastavni dio funkcioniranja proizvodnog postrojenja te ga stoga treba smatrati dijelom lokacije proizvodnje. Osim toga, naveo je da je cilj postavljanja izravnog voda pružiti proizvođaču električne energije mogućnost da kupca izravno, odnosno bez posredovanja mreže, opskrbljuje proizvedenom energijom.
16.      U tim je okolnostima Augstākā tiesa (Senāts) (Vrhovni sud) prekinula postupak i uputila Sudu sljedeća pitanja:
Za potrebe članka 2. točke 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije:
1.      treba li pojam „izolirana lokacija proizvodnje” koji se upotrebljava u navedenoj odredbi tumačiti na način da uključuje i elektroenergetski vod koji je u proizvođačevu vlasništvu, priključen na proizvodno postrojenje i namijenjen prijenosu proizvedene električne energije te koji se proteže izvan granica lokacije (poštanske adrese) proizvodnog postrojenja?
2.      obuhvaća li definicija pojma „izravni vod” koja se navodi u toj odredbi elektroenergetski vod koji kupca povezuje s lokacijom proizvodnje električne energije (kogeneracijskim postrojenjem) zahvaljujući postavljanju priključka na elektroenergetski vod koji je u proizvođačevu vlasništvu, već izgrađen i namijenjen prijenosu električne energije, ako se time osigurava proizvođačeva opskrba kupca električnom energijom bez posredovanja mreže operatora distribucijskog sustava? Utječe li na odgovor na to pitanje okolnost da se elektroenergetski vod koji je već izgrađen, u proizvođačevu vlasništvu i namijenjen prijenosu električne energije, s kojim bi radi povezivanja novog kupca bio spojen vod čije se postavljanje predlaže, već upotrebljava za opskrbu drugih kupaca električnom energijom?
B.      Predmet C-756/24, Jelgavas autobusu parks
17.      Jelgavas autobusu parks djeluje u području lokalnog prijevoza putnika. Planirao je upotrebljavati gradske autobuse na vodikov pogon i u tu svrhu koristiti postrojenje za proizvodnju vodika.
18.      U ožujku 2021. Jelgavas autobusu parks obratio se regulatornom tijelu kako bi zatražio odobrenje za izgradnju voda dugog 6,5 kilometara koji bi povezivao njegovo postrojenje za proizvodnju vodika s kogeneracijskim postrojenjem na biomasu društva SIA Gren Latvija. Jelgavas autobusu parks želi izravno dobivati električnu energiju od društva Gren Latvija kako bi time, među ostalim, smanjio troškove povezane s povećanjem kapaciteta priključivanja. Nakon izgradnje projektiranog voda Jelgavas autobusu parks želi zadržati postojeći priključak na mrežu operatora Sadales tīkls samo kao rezervni priključak. Sve dok električnu energiju dobiva s pomoću izravnog voda, ne namjerava dobivati električnu energiju iz mreže.
19.      Odlukom br. 123 od 4. studenoga 2021. regulatorno tijelo odbilo je taj zahtjev. Prema njegovu mišljenju, ne može se izdati odobrenje za izgradnju „izravnog voda” jer se ne može smatrati da je Jelgavas autobusu parks „izolirani kupac”. Naime, operator sustava može osigurati opskrbu društva Jelgavas autobusu parks po razumnoj cijeni čak i u slučaju povećanja kapaciteta. Međutim, izgradnja izravnog voda dopuštena je samo ako za to postoji tehničko i gospodarsko opravdanje. Protiv te odluke o odbijanju Jelgavas autobusu parks podnio je tužbu Administratīvā apgabaltiesi (Okružni upravni sud).
20.      Administratīvā apgabaltiesa (Okružni upravni sud) prihvatila je tužbu. Navela je da iz pravnog okvira ne proizlazi da je cilj postavljanja izravnih vodova samo osigurati opskrbu električnom energijom kupaca koji nemaju mogućnost ili imaju ograničene mogućnosti u pogledu dobivanja potrebne električne energije iz mreže. Točno je da je uvjet za izravni vod odvajanje od mreže. Međutim, Jelgavas autobusu parks dao je izjavu u kojoj je zajamčio da neće biti priključen na mrežu društva Sadales tīkls dok upotrebljava izravni vod. Stoga je riječ o dovoljnom odvajanju.
21.      Protiv te odluke regulatorno tijelo uložilo je reviziju Augstākā tiesi (Senāts) (Vrhovni sud). Ona je prekinula postupak i uputila Sudu sljedeća pitanja:
1.      Treba li članak 7. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije tumačiti na način da „izravni vod” predstavlja alternativni način opskrbe električnom energijom ako kupac to želi ili, naprotiv, na način da je izravni vod prihvatljiv samo u iznimnim slučajevima?
2.      Treba li članak 2. točku 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije tumačiti na način da se „izravnim vodom” može smatrati elektroenergetski vod kojim se proizvođača električne energije koji je priključen na distribucijski sustav planira povezati s kupcem električne energije koji je priključen na distribucijski sustav pod uvjetom da će taj kupac zadržati navedeni priključak na distribucijski sustav kao rezervni priključak nakon izgradnje projektiranog elektroenergetskog voda, ali će biti isključen iz distribucijskog sustava sve dok ga proizvođač električne energije električnom energijom opskrbljuje s pomoću tog izravnog voda?
3.      Treba li smatrati da je pojmom „izolirani kupac”, upotrijebljenim u članku 2. točki 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, obuhvaćen samo kupac koji nije priključen na distribucijski sustav i kojem operator distribucijskog sustava ne može osigurati nužni kapacitet izgradnjom priključka po razumnoj cijeni?
22.      Odlukom od 6. prosinca 2024. predsjednik Suda spojio je predmete C-722/24, Elektro bizness, i C-756/24, Jelgavas autobusu parks, u svrhu pisanog i usmenog postupka, kao i u svrhu donošenja presude kojom se završava postupak.
23.      Regulatorno tijelo i Europska komisija pisano su se očitovali o obama predmetima. Talijanska vlada pisano se očitovala u predmetu C-722/24, Elektro bizness, a austrijska vlada u predmetu C-756/24, Jelgavas autobusu parks. Sud je u skladu s člankom 76. stavkom 2. Poslovnika odustao od održavanja rasprave.
IV.    Pravna ocjena
24.      Pet prethodnih pitanja u biti se odnosi na dvije skupine pitanja za čije je razmatranje potrebno tumačenje pojma izravnog voda.
25.      U tom pogledu najprije treba ispitati jesu li izravni vodovi alternativni način opskrbe energijom ili se izravni vod može postaviti samo ako kupca zbog tehničkih ili gospodarskih razloga nije moguće priključiti na mrežu (A.) (drugo pitanje u predmetu C-722/24 te prvo i treće pitanje u predmetu C-756/24). Ako je potonja mogućnost točna, ne treba odgovoriti na dodatno pitanje o tome može li se uz izravni vod zadržati rezervni priključak na mrežu (B.) (drugo pitanje u predmetu C-756/24).
26.      Osim toga, sud koji je uputio zahtjev pita može li se s pomoću izravnog voda priključiti samo izolirani kupac ili i više kupaca te kako treba tumačiti pojam „izolirana lokacija proizvodnje” (prvo i drugo pitanje u predmetu C-722/24 te treće pitanje u predmetu C-756/24) (C. do E.).
A.      Je li izravni vod alternativni način opskrbe energijom? (drugo pitanje u predmetu C-722/24 te prvo i treće pitanje u predmetu C-756/24)
27.      Prvim dijelom drugog prethodnog pitanja u predmetu C-722/24 sud koji je uputio zahtjev nastoji doznati je li temeljno obilježje izravnog voda u smislu definicije iz članka 2. točke 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije to da se osigurava proizvođačeva opskrba kupca električnom energijom bez posredovanja mreže operatora sustava. Takva definicija izravnog voda temeljila bi se na stvarnoj situaciji u pogledu opskrbe i ne bi ovisila o tome postoji li ili je li moguć priključak na mrežu.
28.      Pojašnjenje tog pitanja nužno je i kako bi se utvrdilo je li opskrba s pomoću izravnih vodova alternativni način opskrbe električnom energijom ili je ograničena na iznimne slučajeve u kojima drugi način opskrbe nije moguć zbog tehničkih ili gospodarskih razloga (prvo i treće pitanje u predmetu C-756/24). Kad bi se polazilo od nemogućnosti priključivanja, postojeći kupci koji su već priključeni na mrežu ili novi kupci koji imaju takvu mogućnost možda se ne bi odlučili za dobivanje energije s pomoću izravnog voda.
29.      U članku 2. točki 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije definirane su dvije mogućnosti u pogledu izravnih vodova. U skladu s tom odredbom, izravni vod znači „elektroenergetski vod koji povezuje izoliranu lokaciju proizvodnje s izoliranim kupcem” (prva mogućnost) ili „elektroenergetski vod koji povezuje proizvođača i poduzeće za opskrbu električnom energijom radi izravne opskrbe njihovih vlastitih prostora, poduzeća kćeri i kupaca” (druga mogućnost).
30.      Najprije ću pojasniti kako treba razgraničiti te dvije mogućnosti i zašto je druga mogućnost relevantna za sporne vodove (1.). Iz ove analize već proizlazi da je izravni vod zamišljen kao alternativa opskrbi električnom energijom iz mreže (2.).
1.      Razgraničenje prve i druge mogućnosti iz članka 2. točke 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije
31.      Na temelju formulacije prethodnih pitanja stječe se dojam da sud koji je uputio zahtjev nastoji doznati ispunjavaju li sporni vodovi uvjete prve mogućnosti, odnosno mogu li se smatrati elektroenergetskim vodovima koji „povezuju izoliranu lokaciju proizvodnje s izoliranim kupcem”(5).
32.      Međutim, kao što Austrija ističe u predmetu C-756/24, iz okolnosti glavnih postupaka proizlazi pitanje o tome nisu li sporni vodovi sličniji onima iz druge mogućnosti, odnosno ne bi li ih trebalo smatrati elektroenergetskim vodovima koji „povezuju proizvođača […] radi izravne opskrbe […] [njegovih] kupaca”. Tako bi sporni vod iz predmeta C-722/24 trebao povezivati Elektro bizness s njegovim novim kupcem s pomoću postojećeg voda kojim već opskrbljuje drugih šest kupaca bez posredovanja mreže. Sporni vod iz predmeta C-756/24 trebao bi radi izravne opskrbe povezivati Jelgavas autobusu parks, iako je to društvo već priključeno na mrežu, s kogeneracijskim postrojenjem na biomasu društva Gren Latvija.
33.      U tom pogledu Austrija smatra da prva mogućnost iz članka 2. točke 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije („elektroenergetski vod koji povezuje izoliranu lokaciju proizvodnje s izoliranim kupcem”) obuhvaća samo takozvane „lokacije otoke”. Riječ je o situaciji u kojoj je lokacija proizvodnje koja nije priključena na mrežu povezana s pomoću „izravnog voda” s kupcem koji također nije priključen na mrežu, tako da su oboje izolirani od drugih vodova i priključaka na mrežu. Suprotno tomu, drugu mogućnost treba šire tumačiti te ona obuhvaća sve slučajeve u kojima vod izravno povezuje proizvođača ili poduzeće za opskrbu električnom energijom s njegovim vlastitim prostorima, poduzećem kćeri ili kupcem. Veznik „i” koji se dvaput upotrebljava u članku 2. točki 41. drugoj mogućnosti treba tumačiti kao „ili”.
34.      To je stajalište uvjerljivo.
35.      Točno je da je nejasan tekst druge mogućnosti, u skladu s kojim predmetni elektroenergetski vod „povezuje proizvođača i poduzeće za opskrbu električnom energijom radi izravne opskrbe njihovih vlastitih prostora, poduzeća kćeri i kupaca”(6). Naime, ta formulacija, koja se upotrebljava u većini jezičnih verzija(7), na prvi pogled upućuje na to da proizvođač i poduzeće za opskrbu električnom energijom trebaju biti povezani s pomoću izravnog voda te da poduzeće za opskrbu električnom energijom zatim s pomoću drugog voda priključuje svoje prostore, poduzeća kćeri i kupce. Taj dojam nastaje zbog uporabe veznika „i” umjesto veznika „ili”.
36.      Međutim, tom se tumačenju protive tekstualna razmatranja. Uporaba množine („njihovih […] prostora, poduzeća kćeri i kupaca”)(8) jasno pokazuje da je riječ o prostorima, poduzećima kćerima i kupcima proizvođača, kao i poduzeća za opskrbu električnom energijom. U skladu s tim, čini se logičnim tumačiti i prvi veznik „i” („proizvođača i poduzeće za opskrbu električnom energijom”) i drugi veznik „i” („njihovih vlastitih prostora, poduzeća kćeri i kupaca”) u istoj rečenici kao „ili”. Naime, očito je da veznik „i” u potonjem slučaju treba tumačiti u smislu veznika „ili” („njihovih vlastitih prostora, poduzeća kćeri [ili] kupaca”) jer svi proizvođači ili sva poduzeća za opskrbu električnom energijom nemaju nužno i (dodatne) prostore i poduzeća kćeri i kupce(9).
37.      U prilog tom stajalištu idu i strukturna razmatranja. Naime, člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, u kojem se konkretizira pravo na postavljanje izravnog voda, predviđa se da države članice poduzimaju mjere potrebne da se „svim proizvođačima i poduzećima za opskrbu električnom energijom […] omogući opskrba vlastitih prostora, poduzeća kćeri i kupaca putem izravnog voda […]”. U ovom je slučaju također očito da i proizvođači i poduzeća za opskrbu električnom energijom trebaju imati pravo da s pomoću izravnog voda opskrbljuju vlastite prostore, poduzeća kćeri i (u smislu veznika „ili”) kupce.
38.      Naposljetku, i teleološka razmatranja idu u prilog tomu da članak 2. točku 41. drugu mogućnost Direktive o unutarnjem tržištu električne energije treba tumačiti na način da i proizvođači i poduzeća za opskrbu električnom energijom mogu opskrbljivati svoje prostore, poduzeća kćeri i, prije svega, kupce s pomoću izravnog voda. Naime, instrument izravnog voda treba doprinijeti liberalizaciji unutarnjeg tržišta električne energije i u pogledu njegove ekološke transformacije omogućiti povećanje fleksibilnosti kao alternativu u odnosu na samu opskrbu iz mreže, što ću pojasniti u nastavku u točki 61. i sljedećima. S time je u skladu činjenica da taj instrument može upotrebljavati ne samo proizvođač u vezi s poduzećem za opskrbu električnom energijom, nego i proizvođač samostalno.
39.      Elektroenergetski vod koji povezuje izoliranu lokaciju proizvodnje s izoliranim kupcem (prva mogućnost) uvijek je istodobno i elektroenergetski vod koji povezuje proizvođača i kupca (jedan od slučajeva iz druge mogućnosti). Tako je izravni vod u skladu s prvom mogućnošću nužno uvijek i izravni vod u skladu s drugom mogućnošću, odnosno prva mogućnost poseban je slučaj druge mogućnosti.
40.      Čini se da se u prvoj mogućnosti postavljaju stroži zahtjevi nego u drugoj jer se upućuje na proizvođačevu „izoliranu lokaciju proizvodnje” i „izoliranog kupca”. Međutim, koliko se može vidjeti, to ima samo neizravan utjecaj na prava proizvođača, poduzeća za opskrbu električnom energijom i kupaca, koja su zajamčena člankom 7. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, u okviru članka 7. stavka 4., u skladu s kojim države članice mogu izdavanje odobrenja za izgradnju izravnog voda uvjetovati time da je pristup sustavu odbijen.
41.      Kako bih sudu koji je uputio zahtjev mogla pružiti korisne odgovore za odlučivanje u dvama glavnim postupcima, ispitat ću i projektirani vod društva Elektro bizness (predmet C-722/24) i projektirani vod kojim se namjerava priključiti Jelgavas autobusu parks (predmet C-756/24) s obzirom na kriterij (dodatne) druge mogućnosti iz članka 2. točke 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije.
2.      Koncept izravnog voda iz članka 2. točke 41. druge mogućnosti Direktive o unutarnjem tržištu električne energije kao alternativa mreži
42.      Međutim, je li izravni vod u svojem drugom obliku u skladu s drugom mogućnošću, odnosno kao „elektroenergetski vod koji povezuje proizvođača i (u smislu veznika „ili”) poduzeće za opskrbu električnom energijom radi izravne opskrbe njihovih vlastitih prostora, poduzeća kćeri i (u smislu veznika „ili”) kupaca”, zamišljen kao alternativa mreži? Odgovor na to pitanje proizlazi iz teksta (a), povijesti nastanka (b), konteksta (c), strukture (d) i ciljeva (e) Direktive o unutarnjem tržištu električne energije.
a)      Tekst članka 2. točke 41. druge mogućnosti
43.      Na temelju definicije pojma „izravni vod” iz članka 2. točke 41. druge mogućnosti Direktive o unutarnjem tržištu električne energije može se zaključiti da kupca treba opskrbljivati energijom bez posredovanja mreže. Naime, izravni vod je elektroenergetski vod „radi izravne opskrbe”. U skladu s općim značenjem te riječi, izravna opskrba jest „neposredna” opskrba „bez zaobilaznog puta”. Stoga je logično pretpostaviti da je „izravna opskrba” opskrba bez posredovanja mreže.
44.      Suprotno tomu, u tekstu ništa ne upućuje na usku definiciju pojma u smislu da postojeći ili mogući priključak na mrežu isključuje izravni vod. Za tu definiciju nije važno postoji li priključak na mrežu ili je li takav priključak moguć.
45.      Okolnost da zakonodavac nije temeljio definiciju pojma na situaciji u vezi s priključkom, nego na situaciji u vezi s opskrbom također ide u prilog tomu da je ključno obilježje za izravni vod samo način opskrbe.
b)      Povijest nastanka članka 2. točke 41.
46.      U slučaju razlike u značenju između stare i novije verzije teksta odredbe prava Unije može se pretpostaviti da su autori nove odredbe željeli odstupiti od dosadašnjeg kriterija(10). U članku 2. točki 12. prve Direktive o unutarnjem tržištu električne energije 96/92 izravni vod definiran je kao „elektroenergetski vod koji dopunjava međusobno povezani sustav” [neslužbeni prijevod]. Stoga je ključno obilježje izravnog voda bila komplementarnost s mrežom. Međutim, to može značiti i da izravni vodovi općenito postoje kao dopuna mreži (radi opskrbe izoliranih lokacija otoka, na kojima kupci nisu priključeni na mrežu) i da, u slučaju određenog kupca, izravni vod postoji kao dopuna njegovoj vezi s mrežom.
47.      Zatim je člankom 2. točkom 15. Direktive 2003/54/EZ(11), kojom je stavljena izvan snage Direktiva 96/92, uvedena nova definicija izravnog voda koja je u biti(12) sadržajno istovjetna trenutačnoj verziji iz Direktive 2019/944.
48.      Okolnost da se u trenutačnoj definiciji odustalo od komplementarnosti mreže i izravnog voda mogla bi se smatrati indicijom za to da je zakonodavac težio užoj definiciji u skladu s kojom izravni vod u slučaju određenog kupca može postojati samo umjesto mreže, ali ne i kao dopuna mreži.
49.      Međutim, takav zaključak nije uvjerljiv. Direktivom 2003/54 uvedena je znatno opsežnija definicija izravnog voda. Iz toga slijedi da je zakonodavac nastojao uzeti u obzir različite slučajeve u kojima se mogu upotrebljavati izravni vodovi. Stoga se na temelju povijesti nastanka tog instrumenta ne može zaključiti da je pojam izravnog voda ograničen na slučajeve u kojima ne postoji pristup mreži.
c)      Usporedba s Direktivom o unutarnjem tržištu plinova
50.      Usko tumačenje pojma ne proizlazi ni iz usporedbe s Direktivom (EU) 2024/1788 (Direktiva o unutarnjem tržištu plinova)(13), u kojoj se također nalazi definicija „izravni plinovod” (ili, u određenim jezičnim verzijama, „izravni cjevovod”). Ta definicija slična je verziji upotrijebljenoj u Direktivi 96/92 i njome se izravni [cjevo]vod definira kao „plinovod za prirodni plin koji dopunjava međusobno povezani sustav”.
51.      Međutim, iz toga ne proizlazi da je zakonodavac namjeravao drukčije, odnosno uže, definirati izravni vod na unutarnjem tržištu električne energije, i to kao „izravni [cjevo]vod”. Kao što je to vidljivo i iz uvodne izjave 18. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, regulatorni pristupi tih dviju direktiva zbog brojnih su razlika između opskrbe električnom energijom i plinom toliko različiti, primjerice u pogledu mogućnosti skladištenja, infrastrukture, struktura proizvodnje i čimbenika koji utječu na stabilnost mreže, da iz različitih formulacija nije moguće izvesti zaključke.
d)      Struktura Direktive o unutarnjem tržištu električne energije
52.      Prema Komisijinim navodima, među ostalim, strukturna razmatranja pokazuju da, u slučaju postojećeg priključka na mrežu ili priključka na mrežu koji je moguć po razumnoj cijeni, kupac nema pravo izbora priključka na izravni vod. Naime, taj je vod samo iznimka u odnosu na prioritetnu opskrbu iz mreža. Zbog te se iznimne prirode izravnim vodovima mogu smatrati samo vodovi u slučaju kojih ne postoji mogućnost priključivanja na mrežu.
53.      Međutim, nije uvjerljiva ocjena prema kojoj su izravni vodovi iznimka u strukturi Direktive o unutarnjem tržištu električne energije.
54.      Naprotiv, ako se definicija pojma iz članka 2. točke 41. čita u kontekstu ostalih odredbi te direktive, dolazi se do suprotnog zaključka. Tako se člankom 7. stavkom 1. države članice obvezuje da poduzmu „mjere potrebne” da se „svim kupcima, pojedinačno ili skupno, na njihovu državnom području omogući opskrba putem izravnog voda od proizvođača i poduzeća za opskrbu električnom energijom”(14). Osim toga, u skladu s člankom 4. nužno je da „svi kupci mogu slobodno kupovati električnu energiju od opskrbljivača po vlastitom izboru”(15). Stoga u tim odredbama ništa ne upućuje na ograničenje na opskrbu električnom energijom iz mreža.
55.      U tom kontekstu smatram da treba razlikovati između uvjeta pod kojima vod treba kvalificirati kao izravni vod i uvjeta pod kojima se takav vod može odobriti. Od te razlike polazi se i u članku 7. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije.
56.      Naime, s jedne strane, člankom 7. stavkom 1. utvrđuje se načelno pravo kupaca na opskrbu s pomoću izravnog voda i simetrično pravo proizvođačâ i poduzećâ za opskrbu električnom energijom da opskrbljuju svoje kupce s pomoću izravnog voda. S druge strane, ostalim se stavcima članka 7. predviđa da države članice mogu uvjetovati izdavanje odobrenja za izravne vodove ispunjenjem objektivnih i nediskriminacijskih kriterija. Međutim, kad bi se izravnim vodovima mogli smatrati samo vodovi u slučaju kojih nije moguća drukčija opskrba osim s pomoću izravnog voda, stavci 2. do 5. članka 7. imali bi vrlo ograničeno područje primjene. U praksi bi, naime, države članice mogle postavljati kriterije samo u slučajevima u kojima se kupci uopće ne mogu priključiti, ni s pomoću izravnog voda ni s pomoću mreže.
57.      U slučaju uskog tumačenja pojma izravnog voda osobito ne bi postojalo područje primjene za članak 7. stavak 4. U skladu s tom odredbom, države članice mogu ograničiti izdavanje odobrenja za izgradnju izravnog voda na slučajeve u kojima je korisnicima sustava odbijen pristup mrežama u skladu s člankom 6. stavkom 2. jer operatori prijenosnih i distribucijskih sustava ne raspolažu nužnim kapacitetima ili u kojima je u tom pogledu pokrenut postupak rješavanja sporova.
58.      Isto vrijedi i za članak 7. stavak 5. U skladu s njim, države članice mogu odbiti izdavanje odobrenja za izravni vod ako bi dodjeljivanje takvog odobrenja ometalo primjenu odredbi o obvezama pružanja javne usluge iz članka 9. Ta se odredba vjerojatno osobito odnosi na slučajeve u kojima bi izravni vod neopravdano omogućio gospodarskom subjektu da izbjegne plaćanje naknada za mrežu. U prilog tomu ide i okolnost da države članice, u skladu s člankom 9. stavkom 5., mogu odlučiti da neće primijeniti osobito članak 7. ako bi se time ometalo pravno ili stvarno izvršenje obveza nametnutih elektroenergetskim poduzećima iz općeg gospodarskog interesa.
59.      Zaključak da je izravni vod alternativa opskrbi iz mreže ne protivi se ni presudi u predmetu ENGIE Deutschland. Točno je da je u toj presudi Sud istaknuo ključnu ulogu koja je Direktivom o unutarnjem tržištu električne energije dodijeljena operatorima sustava u uspostavi integracije nacionalnih tržišta(16). Međutim, ta odluka odnosila se na slučaj u kojem je nacionalni zakonodavac stvorio novu kategoriju koja nije predviđena Direktivom i koja je mogla ugroziti učinak njezine strukture(17). Suprotno tomu, u ovom je slučaju riječ o izravnom vodu, odnosno kategoriji koja je predviđena samom direktivom.
60.      Stoga smatram da strukturna razmatranja idu u prilog širokom tumačenju pojma izravnog voda, u skladu s kojim je relevantno samo to da nema posredovanja mreže.
e)      Ciljevi Direktive
61.      Taj zaključak proizlazi i iz ukupne ocjene ciljeva koji se nastoje ostvariti Direktivom o unutarnjem tržištu električne energije(18).
1)      Liberalizacija unutarnjeg tržišta električne energije
62.      U prilog širokom tumačenju pojma izravnog voda najprije ide to da se Direktivom o unutarnjem tržištu električne energije nastoji postići sveobuhvatna liberalizacija unutarnjeg tržišta električne energije(19).
63.      Prije liberalizacije u mnogim su državama članicama poduzeća za opskrbu električnom energijom imala monopol. Donošenjem direktiva o unutarnjem tržištu električne energije, počevši od Direktive 96/92(20), postupno se otvaralo zajedničko tržište za opskrbu električnom energijom. Time se nastoje ostvariti ne samo konkurentne cijene te visoki standardi opskrbe energijom i stabilnosti mreže, nego i ciljevi povezani s održivosti. To odražava uvodna izjava 2. Direktive 2019/944, koja je trenutačno na snazi(21).
64.      Izravni vodovi jedan su od temelja potpuno otvorenog unutarnjeg tržišta električne energije. Ako su zahtjevi za vodove koji se kvalificiraju kao izravni vodovi blaži, više kupaca može imati koristi od opskrbe s pomoću izravnih vodova. Široko tumačenje pojma izravnog voda stoga potiče daljnju liberalizaciju i integraciju tog tržišta.
65.      U skladu s uvodnom izjavom 35. Direktive 96/92, „trebalo bi predvidjeti mogućnost izdavanja odobrenja za izgradnju i rad izravnih vodova” [neslužbeni prijevod]. Točno je da u uvodnim izjavama najnovije verzije Direktive više ne postoji takvo izričito upućivanje na ulogu izravnih vodova u ostvarenju cilja sveobuhvatne liberalizacije.
66.      Međutim, važna uloga izravnog voda u opskrbi energijom jasno proizlazi iz članka 7. stavka 1. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije čak i bez izričitog navođenja u uvodnim izjavama. U skladu s tom odredbom, države članice poduzimaju mjere potrebne da se svim proizvođačima i poduzećima za opskrbu električnom energijom omogući opskrba, među ostalim, vlastitih kupaca putem izravnog voda te da se svim kupcima omogući opskrba putem izravnog voda. Točno je da se sljedećim stavcima članka 7. državama članicama omogućuje da u posebnim okolnostima ograniče izdavanje odobrenja za izravne vodove. Međutim, to potvrđuje da pojam izravnog voda iz članka 2. točke 41. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije načelno treba široko tumačiti i da postavljanje izravnih vodova eventualno mogu ograničiti države članice.
2)      Cilj ekološke transformacije
67.      Osim toga, u skladu s člankom 1. drugim stavkom Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, tom se direktivom, koristeći se prednostima integriranog tržišta, nastoji osigurati neometan prijelaz na održiv energetski sustav s niskom razinom emisija ugljika. Održivost se, među ostalim, navodi i u uvodnoj izjavi 2. kao cilj koji se nastoji ostvariti tom direktivom.
68.      Izravni vodovi nisu ograničeni na isporuku obnovljive energije, ali mogu doprinijeti ostvarenju cilja održivosti.
69.      Naime, izravni vodovi omogućuju kupcima da upotrebljavaju isključivo „zelenu” električnu energiju i da pritom zaobiđu javnu mrežu, u kojoj električna energija trenutačno još uvijek ne dolazi isključivo iz obnovljivih izvora energije. Dobar primjer za to je slučaj društva Jelgavas autobusu parks iz predmeta C-756/24, koje želi dobivati električnu energiju iz kogeneracijskog postrojenja na biomasu s pomoću izravnog voda.
3)      Sukob s ciljem osiguravanja prihvatljivih cijena energije
70.      Međutim, u skladu s člankom 1. drugim stavkom Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, tom se direktivom, koristeći se prednostima integriranog tržišta, osim toga nastoje osigurati prihvatljive i transparentne cijene i troškovi energije za potrošače te visok stupanj sigurnosti opskrbe.
71.      Prema Komisijinim navodima, pojam izravnog voda treba usko tumačiti jer se za električnu energiju isporučenu izravnim vodovima ne plaća doprinos za ukupne troškove elektroenergetske mreže, dok kupci koji se opskrbljuju iz mreže za to moraju plaćati opće naknade za mrežu. Komisija stoga izražava osnovanu zabrinutost u pogledu toga da bi se cijene energije mogle povećati osobito za kupce iz kategorije kućanstvo i male poduzetnike ako kupci (prije svega veliki industrijski kupci) mogu zatražiti opskrbu s pomoću izravnih vodova čak i ako postoji ili je moguć priključak na mrežu. Naime, kupci iz kategorije kućanstvo i mali poduzetnici troše manje električne energije, tako da se proizvođačima i poduzećima za opskrbu električnom energijom vjerojatno ne isplati izgradnja izravnog voda za te kupce. Međutim, istodobno će se troškovi održavanja i rada mreže povećati za preostale korisnike mreže ako veliki kupci energije napuste mrežu i prijeđu na opskrbu s pomoću izravnih vodova, za koju se ne plaćaju naknade za mrežu.
72.      Iako dijelim Komisijinu zabrinutost, ne vidim razlog zbog kojeg bi na temelju toga trebalo zaključiti da je zakonodavac namjeravao riješiti taj problem uskim tumačenjem pojma izravnog voda.
73.      Naime, kao što sam već navela u točki 55. i sljedećima, okolnost da se određeni vod kvalificira kao izravni vod još ne dovodi nužno do odobrenja tog voda. Naprotiv, članak 7. stavci 2. do 5. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije omogućuje državama članicama da odbiju izdavanje odobrenja za izravni vod ako to uvjetuju ispunjenjem objektivnih i nediskriminacijskih kriterija te uzmu u obzir ocjene iz članka 7. stavka 1. U okviru margine prosudbe koje imaju države članice prilikom odlučivanja o odobrenju mogu se uzeti u obzir potencijalni negativni učinci na cijene energije za kupce iz kategorije kućanstvo i druge male krajnje kupce (kako je već navedeno u točki 58., vidjeti osobito članak 7. stavak 5. i članak 9. stavak 5.)(22). Osim toga, u skladu s uvodnom izjavom 58. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, države članice trebale bi općenito poduzeti potrebne mjere za zaštitu ugroženih i energetski siromašnih kupaca.
74.      Sud koji je uputio zahtjev treba ispitati temelji li se odbijanje izdavanja odobrenjâ za izgradnju spornih vodova u ovom slučaju na strahu od konkretnih negativnih učinaka te na objektivnim i nediskriminacijskim kriterijima(23).
3.      Međuzaključak
75.      Na temelju prethodnih razmatranja zaključujem da za definiciju izravnog voda nije relevantno postoji li priključak na mrežu ili je li takav priključak tehnički moguć ili ekonomski razuman. Za definiciju izravnog voda relevantno je samo opskrbljuje li proizvođač(24) kupca bez posredovanja mreže.
B.      Potpuno odvajanje od mreže (drugo pitanje u predmetu C-756/24)
76.      Drugim pitanjem u predmetu C-756/24 sud koji je uputio zahtjev nastoji doznati može li se kupac koji je prethodno priključen na mrežu povezati s proizvođačem s pomoću izravnog voda čak i ako kupac nakon izgradnje projektiranog voda namjerava zadržati postojeći priključak na mrežu kao rezervni priključak.
77.      Ako je, kao što je to prethodno navedeno, temeljno obilježje izravnog voda to da proizvođač opskrbljuje kupca bez posredovanja mreže, ne može biti relevantno postoji li rezervni priključak na mrežu ili se taj priključak eventualno upotrebljava istodobno s izravnim vodom.
78.      To stajalište potvrđuje članak 4. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, kojim se kupcu jamči slobodan izbor opskrbljivača. U skladu s tim, države članice trebaju osigurati da kupci mogu istodobno slobodno imati više ugovora o opskrbi energijom. Nadalje, u članku 7. stavku 3. pojašnjava se da pritom mogu istodobno postojati izravni vod i priključak na mrežu.
79.      Kao što to naglašava Austrija, (kontrolirana) mogućnost razmjene električne energije između izravnog voda i mreže važna je upravo u pogledu sada predviđene aktivne uloge kupaca kao decentraliziranih sudionika u okviru iskorištavanja obnovljive energije, koja često dopunjava opskrbu iz mreže(25).
80.      Potpuno odvajanje kupca od mreže ili isključenje(26) stoga nije potrebno da bi se kupac mogao opskrbljivati s pomoću izravnog voda.
C.      Priključivanje više kupaca na isti vod (drugo pitanje u predmetu C-722/24)
81.      Drugim dijelom drugog pitanja u predmetu C-722/24 sud koji je uputio zahtjev nastoji doznati može li se više kupaca priključiti s pomoću istog izravnog voda ili se jedan izravni vod može upotrebljavati samo za opskrbu izoliranog kupca.
82.      Smatram da se i vod na koji je priključeno više kupaca može kvalificirati kao izravni vod. Naime, za razliku od članka 2. točke 41. prve mogućnosti Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, u drugoj mogućnosti zakonodavac nije utvrdio ograničenje na izoliranog kupca. Jezična razlika između tih dviju mogućnosti potvrđuje da se u drugoj mogućnosti ne postavljaju nikakvi dodatni zahtjevi za kupca.
83.      U prilog tumačenju u skladu s kojim se više kupaca može opskrbljivati s pomoću jednog izravnog voda ide i cilj Direktive o unutarnjem tržištu električne energije naveden u točki 79. koji se odnosi na dodjelu decentralizirane i komplementarne uloge kupcima u okviru ekološke transformacije tržišta električne energije.
84.      Kvalifikaciji veze između društva Elektro bizness i predmetnog kupca kao izravnog voda ne protivi se ni činjenica da na postojeći vod na koji Elektro bizness želi priključiti svojeg kupca nisu samo priključeni već i drugi kupci, nego se s pomoću njega prenosi i električna energija na mrežu. U tom je pogledu dovoljno da Elektro bizness (i) tog kupca opskrbljuje izravno (odnosno bez posredovanja mreže) i da tehničke mjere sprečavaju nekontrolirani protok električne energije iz mreže do tog kupca.
D.      Pojam „lokacija proizvodnje” (prvo pitanje u predmetu C-722/24)
85.      Prvim pitanjem u predmetu C-722/24 sud koji je uputio zahtjev usto nastoji doznati je li vod koji je u proizvođačevu vlasništvu, priključen na proizvodno postrojenje i namijenjen prijenosu proizvedene električne energije te koji se proteže izvan granica lokacije proizvodnog postrojenja(27) obuhvaćen pojmom izolirane lokacije proizvodnje u smislu članka 2. točke 41. prve mogućnosti Direktive o unutarnjem tržištu električne energije. Pritom valja napomenuti da sud koji je uputio zahtjev sintagmom „prijenos proizvedene električne energije”, za razliku od onoga na što upućuje formulacija prethodnog pitanja, svoje pitanje ne ograničava na „prijenos” električne energije u smislu članka 2. točke 34. te direktive, nego u netehničkom smislu misli na sve načine prijenosa električne energije.
86.      Osim toga, može se ostaviti otvorenim pitanje o tome pripada li vod izoliranoj lokaciji proizvodnje (prva mogućnost) ili proizvođačevoj lokaciji (druga mogućnost). Naime, kao što sam to već zaključila u točki 39., u tom pogledu nije relevantno razgraničenje dviju mogućnosti uređenih člankom 2. točkom 41.
87.      Sudu koji je uputio zahtjev u biti je manje važno znati kojom mogućnošću iz nejasno formuliranog članka 2. točke 41. treba obuhvatiti vod koji je sporan u predmetu C-722/24. Naprotiv, nastoji dobiti odgovor na općenito pitanje o tome može li se izravnim vodom smatrati vod koji kupca ne povezuje s proizvođačevom lokacijom, nego s postojećim vodom koji vodi do te lokacije.
88.      Smatram da pritom nije relevantno prostorno razgraničenje proizvođačeve lokacije, nego funkcionalna povezanost kupca i proizvođača s pomoću izravnog voda. Drugim riječima, vod je izravni vod ako služi za proizvođačevu izravnu opskrbu kupca, bez obzira na to je li kupac povezan s proizvođačevom lokacijom ili s vodom koji je povezan s tom lokacijom, sve dok opća elektroenergetska mreža nije dio te veze.
E.      Kriterij izoliranog kupca i izolirane lokacije proizvodnje (prvo i drugo pitanje u predmetu C-722/24 te treće pitanje u predmetu C-756/24)
89.      Kao što sam navela u točki 39., dva voda čije je odobrenje sporno u dvama glavnim postupcima u svakom slučaju obuhvaćena su člankom 2. točkom 41. drugom mogućnošću Direktive o unutarnjem tržištu električne energije.
90.      Suprotno tomu, sporni vodovi nisu obuhvaćeni prvom mogućnošću te odredbe jer u obama glavnim postupcima postoje veze s mrežom.
91.      Jezične verzije Direktive o unutarnjem tržištu električne energije nisu potpuno identične u pogledu položaja lokacije proizvodnje i kupca iz članka 2. točke 41. prve mogućnosti, ali većina verzija upućuje na zasebnu i odvojenu prirodu tog položaja. U nekim se jezičnim verzijama, uključujući latvijsku, englesku i francusku(28), uporabom pojmova izolēts lietotājs, isolated customer i client isolé naglašava izolirani, izdvojeni ili odvojeni položaj kupca odnosno lokacije proizvodnje. U drugim jezičnim verzijama, primjerice u estonskoj, finskoj i poljskoj, upotrebljava se sličan pojam zaseban (eraldiasetseva tarbijaga, erilliseen asiakkaaseen i wydzielonym odbiorcą). Pojmovi einzelner Kunde odnosno enskild kund, koji se upotrebljavaju u njemačkoj i švedskoj jezičnoj verziji, također se mogu tumačiti kao sâm za sebe ili pojedinačan.
92.      Stoga se općenito može zaključiti da članak 2. točka 41. prva mogućnost Direktive o unutarnjem tržištu električne energije, kao što to navodi Austrija, obuhvaća situaciju takozvanih lokacija otoka, koje nisu priključene na mrežu. Podložno provjeri suda koji je uputio zahtjev, iz toga slijedi da sporni vodovi iz glavnih postupaka zbog postojećih veza s mrežom nisu obuhvaćeni područjem primjene te mogućnosti.
V.      Zaključak
93.      Na temelju prethodnih razmatranja predlažem Sudu da na prethodna pitanja koja je uputila Augstākā tiesa (Senāts) (Vrhovni sud, Latvija) odgovori na sljedeći način:
Članak 2. točku 41., u vezi s člankom 7. Direktive (EU) 2019/944 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i izmjeni Direktive 2012/27/EU, treba tumačiti na način da:
–        se vod može smatrati izravnim vodom ako služi za izravnu opskrbu kupca;
–        je za definiciju izravnog voda relevantno samo opskrbljuje li proizvođač ili poduzeće za opskrbu električnom energijom kupca bez posredovanja mreže;
–        izravni vod može biti vod kojim se proizvođač koji je povezan s mrežom povezuje s kupcem priključenim na mrežu sve dok proizvođač s pomoću tog izravnog voda izravno opskrbljuje kupca električnom energijom bez posredovanja mreže;
–        definicija pojma izravnog voda može obuhvaćati i vod koji se upotrebljava za opskrbu više kupaca električnom energijom.
1      Izvorni jezik: njemački
2      Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 19. prosinca 1996. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije (SL 1997., L 27, str. 20.)
3      Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i izmjeni Direktive 2012/27/EU (SL 2019., L 158, str. 125. i ispravak SL 2025./90536, L)
4      Čini se da je dvostruko navođenje pojma „poduzeće za opskrbu električnom energijom” u njemačkoj verziji (Elektrizitätsversorgungsunternehmen Versorger) redakcijska pogreška.
5      U predmetu C-722/24 oba prethodna pitanja odnose se na tumačenje pojma „izolirana lokacija proizvodnje” odnosno „lokacija proizvodnje”, koji se pojavljuje samo u prvoj mogućnosti. Trećim prethodnim pitanjem u predmetu C-756/24 traži se tumačenje pojma „izolirani kupac”, koji se također upotrebljava samo u prvoj mogućnosti.
6      Moje isticanje
7      U češkoj se verziji, primjerice, na drugom mjestu upotrebljava izraz nebo („ili”).
8      Moje isticanje
9      Latvijski Zakon o tržištu električne energije u tom pogledu u svojem članku 1. točki 29. odstupa od formulacije iz Direktive na način da drugu mogućnost definira kao elektroenergetski vod „koji povezuje izoliranog proizvođača električne energije i opskrbljivača koji izravno opskrbljuje postrojenja koja su u njegovu vlasništvu ili posjedu, povezana poduzeća i vlastite kupce”. Unatoč tomu, tu odredbu trebalo bi moći tumačiti u skladu s Direktivom na način da i proizvođač može izravno opskrbljivati svoja postrojenja, povezana poduzeća i kupce. To osobito proizlazi iz članka 26. Zakona o tržištu električne energije, u skladu s kojim „proizvođač ima pravo opskrbljivati kupce ili vlastita postrojenja električnom energijom s pomoću izravnog voda”.
10      Vidjeti u tom smislu i presudu od 1. lipnja 1961., Simon/Sud (15/60, EU:C:1961:11, str. 261.). Vidjeti i mišljenje nezavisne odvjetnice V. Trstenjak u predmetu Quelle (C-404/06, EU:C:2007:682, t. 58.).
11      Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 96/92/EZ (SL 2003., L 176, str. 37.)
12      U skladu s člankom 2. točkom 15. Direktive 2003/54, izravni vod značio je „elektroenergetski vod koji povezuje izoliranu lokaciju proizvodnje s izoliranim kupcem ili elektroenergetski vod koji povezuje proizvođača električne energije i poduzeće za opskrbu električnom energijom radi izravne opskrbe njihovih vlastitih prostora, poduzeća kćeri i povlaštenih kupaca” [neslužbeni prijevod].
13      Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 13. lipnja 2024. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište plina iz obnovljivih izvora, prirodnog plina i vodika, izmjeni Direktive (EU) 2023/1791 i stavljanju izvan snage Direktive 2009/73/EZ (SL 2024./1788, L)
14      Moje isticanje
15      Moje isticanje
16      Presuda od 28. studenoga 2024., ENGIE Deutschland (C-293/23, EU:C:2024:992, t. 77.)
17      Kada je njemački zakonodavac stvorio kategoriju „postrojenje kupca”, koja nije predviđena Direktivom, istodobno je pojam „distribucijski sustav” definirao uže nego što je to predviđeno Direktivom. Operatori postrojenjâ kupca nisu imali obveze operatora distribucijskih sustava, zbog čega je postojala opasnost od zaobilaženja ocjena iz Direktive.
18      Prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda, kada se odredba prava Unije može tumačiti na više načina, prednost treba dati tumačenju koje omogućuje očuvanje korisnog učinka odredbe o kojoj je riječ; vidjeti presude od 22. rujna 1988., Saarland i dr. (187/87, EU:C:1988:439, t. 19.) i od 24. veljače 2000., Komisija/Francuska (C-434/97, EU:C:2000:98, t. 21.).
19      Vidjeti u tom smislu već moje mišljenje u predmetu Sabatauskas i dr. (C-239/07, EU:C:2008:344, t. 22.).
20      U međuvremenu su bile na snazi već spomenuta Direktiva 2003/54 i Direktiva 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 2003/54/EZ (SL 2009., L 211, str. 55.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 29.).
21      U skladu s tim, unutarnje tržište električne energije „uspostavom konkurentnih prekograničnih tržišta električne energije teži pružanju stvarnog izbora svim krajnjim kupcima Unije, bez obzira na to radi li se o građanima ili o poslovnim subjektima, stvaranju novih poslovnih mogućnosti, postizanju konkurentnih cijena, učinkovitih signala za ulaganja i viših standarda usluge te pridonošenju sigurnosti opskrbe i održivosti”. Vidjeti već i uvodnu izjavu 4. Direktive 96/92 te uvodne izjave 3. i 5. Direktive 2009/72.
22      Vidjeti u tom pogledu već moje mišljenje u predmetu Sabatauskas i dr. (C-239/07, EU:C:2008:344, t. 43.). Vidjeti i presudu od 9. listopada 2008., Sabatauskas i dr. (C-239/07, EU:C:2008:551, t. 48.) te mišljenje nezavisnog odvjetnika G. Pitruzzelle u predmetu Elektrorazpredelenie Yug (C-31/18, EU:C:2019:421, t. 43.).
23      Presuda od 9. listopada 2008., Sabatauskas i dr. (C-239/07, EU:C:2008:551, t. 48.); mišljenje nezavisnog odvjetnika G. Pitruzzelle u predmetu Elektrorazpredelenie Yug (C-31/18, EU:C:2019:421, t. 43.)
24      Isto vrijedi i za druge slučajeve obuhvaćene člankom 2. točkom 41.
25      Vidjeti primjerice članak 15. („Aktivni kupci”) ili članak 16. („Energetske zajednice građana”), kao i uvodne izjave 42. do 47. Direktive o unutarnjem tržištu električne energije.
26      Jelgavas autobusu parks dao je izjavu regulatornom tijelu u kojoj je zajamčio isključenje iz mreže dok je priključen na projektirani izravni vod.
27      Sud koji je uputio zahtjev želi definirati tu lokaciju na temelju poštanske adrese.
28      Isto se tako, primjerice, u talijanskoj jezičnoj verziji upotrebljava pojam cliente isolato, u danskoj isoleret kunde, a u portugalskoj cliente isolado.