62019TJ0854_RES
Predmet T-854/19
Franz Schröder GmbH & Co. KG
protiv
Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 2. lipnja 2021.
„Žig Europske unije – Postupak za proglašenje žiga ništavim – Verbalni žig Europske unije MONTANA – Apsolutni razlog za odbijanje – Opisni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 7. stavak 1. točka (c) Uredbe (EU) 2017/1001) – Pravo na saslušanje – Članak 94. stavak 1. Uredbe 2017/1001 – Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti – Podnošenje dokaza koji su prvi put podneseni u postupku pred žalbenim vijećem – Članak 95. stavci 1. i 2. Uredbe 2017/1001”
Žig Europske unije – Žalbeni postupak – Žalba protiv odluke Odjela za poništaje Ureda – Ispitivanje od strane žalbenog vijeća – Doseg – Dokazi podneseni prvi put pred žalbenim vijećem – Uzimanje u obzir – Diskrecijska ovlast žalbenog vijeća – Granice
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 95. st. 2.; Uredba Komisije 2018/625, čl. 27. st. 4.)
(t. 24.-26.)
Žig Europske unije – Postupovne odredbe – Ispitivanje činjeničnog stanja po službenoj dužnosti – Postupak za proglašavanje žiga ništavim u vezi s apsolutnim razlozima za odbijanje – Ispitivanje koje je ograničeno na istaknute razloge – Uzimanje u obzir općepoznatih činjenica
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 7., 59., 62. i čl. 95. st. 1.)
(t. 38.-41., 48., 49.)
Žig Europske unije – Žalbeni postupak – Žalba pred žalbenim vijećem – Nadležnost žalbenih vijeća – Novo cjelovito ispitivanje osnovanosti – Doseg
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2017/1001, čl. 71. st. 1. i čl. 95. st. 1.)
(t. 42., 45., 50., 56.)
Kratak prikaz
Intervenijent, društvo RDS Design ApS, nositelj je verbalnog žiga Europske unije MONTANA. Tužitelj, društvo Franz Schröder GmbH & Co. KG, podnio je Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) zahtjev za proglašenje tog žiga ništavim zbog toga što je registriran protivno članku 7. stavku 1. točki (c) Uredbe br. 207/2009 (
1
).
Odjel za poništaje EUIPO-a prihvatio je zahtjev za proglašenje žiga ništavim. Nastavno na intervenijentovu žalbu, žalbeno vijeće EUIPO-a poništilo je tu odluku i odbilo zahtjev za proglašenje žiga ništavim. Prihvatilo je dokaze koje su stranke podnijele prvi put pred njim te je ocijenilo da može „po službenoj dužnosti” ispitati moguće postojanje apsolutnog razloga navedenog u prilog zahtjevu za proglašenje ništavosti. Tužitelj je Općem sudu podnio tužbu za poništenje odluke žalbenog vijeća.
Opći sud odbija tu tužbu i, s jedne strane, iznosi pojašnjenja o diskrecijskoj ocjeni žalbenog vijeća korištenoj u svrhu uzimanja u obzir dokaza koji su mu prvi put podneseni. S druge strane, on iznosi sudsku praksu koja se odnosi na ograničenje EUIPO-ova ispitivanja na razloge i argumente stranaka u okviru postupaka za proglašenje žiga ništavim koji se temelje na apsolutnim razlozima za ništavost.
Ocjena Općeg suda
Kao prvo, Opći sud podsjeća na to da članak 95. stavak 2. Uredbe 2017/1001 (
2
) EUIPO-u daje široku diskrecijsku ovlast pri odlučivanju treba li uzeti u obzir nepravodobno podnesene činjenice i dokaze. Međutim, pojašnjava da je izvršavanje te diskrecijske ovlasti, što se tiče činjenica na koje se poziva i dokaza koji su prvi put podneseni pred žalbenim vijećem, sada ograničeno člankom 27. stavkom 4. Uredbe 2018/625 (
3
), prema kojem ih to vijeće može prihvatiti samo ako se na prvi pogled čine relevantnima za ishod predmeta te ako nisu pravodobno podneseni iz valjanih razloga. Opći sud utvrđuje da žalbeno vijeće nije provjerilo jesu li ta dva zahtjeva bila ispunjena. Međutim, to ne dovodi do poništenja pobijane odluke jer nije utvrđeno da je ona mogla imati drukčiji sadržaj.
Kao drugo, Opći sud podsjeća na to da u postupcima za proglašenje žiga ništavim koji se temelje na apsolutnom razlogu za odbijanje EUIPO, na temelju članka 95. stavka 1. Uredbe 2017/1001, ograničava svoje ispitivanje na razloge i argumente koje su podnijele stranke. Žalbeno vijeće može odlučivati u okviru nadležnosti odjela koji je donio pobijanu odluku i pristupiti novom cjelovitom ispitivanju osnovanosti žalbe, kako s pravne tako i s činjenične strane (
4
). Opći sud ističe da je u ovom slučaju, neovisno o nerazumnoj tvrdnji žalbenog vijeća prema kojoj je ono moglo provesti ispitivanje „po službenoj dužnosti” postojanja predmetnog apsolutnog razloga za odbijanje, ono samo ocijenilo može li navedeni apsolutni razlog, na koji se tužitelj poziva, dovesti do ništavosti osporavanog žiga. Naime, ono nije po službenoj dužnosti ispitalo relevantne činjenice koje su ga mogle navesti da primijeni druge apsolutne razloge za odbijanje koji bi mogli dovesti u pitanje valjanost predmetnog žiga. Osim toga, Opći sud smatra da žalbeno vijeće nije po službenoj dužnosti ispitalo „dodatne činjenice” jer njegova utvrđenja spadaju u njegovu ocjenu elemenata koje je tužitelj iznio u prilog zahtjevu za proglašenje ništavosti i obrazloženja odluke Odjela za poništaje. Taj pristup odražava provedbu njegova novog cjelovitog ispitivanja osnovanosti žalbe, na temelju kojeg je žalbeno vijeće moglo doći do drukčijeg zaključka od onoga koji je želio tužitelj i Odjel za poništaje. Stoga Opći sud zaključuje da žalbeno vijeće nije povrijedilo granice svojeg ispitivanja predviđene člankom 95. stavkom 1. Uredbe 2017/1001.
(
1
)	Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu [Europske unije] (SL 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)
(
2
)	Delegirana uredba Komisije (EU) 2018/625 оd 5. ožujka 2018. o dopuni Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća o žigu Europske unije i o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe (EU) 2017/1430 (SL 2018., L 104, str. 1.)
(
3
)	Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)
(
4
)	U skladu s člankom 71. stavkom 1. Uredbe 2017/1001