62023CJ0313_RES
Spojené veci C‑313/23, C‑316/23 a C‑332/23
Inspektorat kăm Visšia sădeben săvet
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd)
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. apríla 2025
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Právny štát – Nezávislosť sudcov – Článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ – Účinná súdna ochrana v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie – Súdny orgán príslušný navrhnúť začatie disciplinárnych konaní proti sudcom a prokurátorom s cieľom uložiť im disciplinárne sankcie – Ponechanie členov súdneho orgánu vo funkcii po skončení ich funkčného obdobia – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Bezpečnosť údajov – Prístup súdneho orgánu k údajom o bankových účtoch sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov – Súdne povolenie na sprístupnenie bankového tajomstva – Súd, ktorý povoľuje sprístupnenie bankového tajomstva – Článok 4 bod 7 – Pojem ‚prevádzkovateľ‘ – Článok 51 – Pojem ‚dozorný orgán‘“
Prejudiciálne otázky – Podanie návrhu na Súdny dvor – Vnútroštátny súd v zmysle článku 267 ZFEÚ – Pojem – Určenie na základe štrukturálnych a funkčných kritérií – Súd, na ktorý bola súdnym orgánom podaná žiadosť o prístup k údajom o bankových účtoch sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov – Súdne povolenie na sprístupnenie bankového tajomstva – Súd vykonávajúci funkcie súdneho charakteru – Zahrnutie
(Článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ; článok 267 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, články 7a 8)
(pozri body 59 – 63)
Prejudiciálne otázky – Právomoc Súdneho dvora – Hranice – Povinnosť členských štátov stanoviť opravné prostriedky potrebné na zabezpečenie účinnej súdnej ochrany – Otázky týkajúce sa vnútroštátnych pravidiel upravujúcich organizáciu a fungovanie súdneho orgánu – Zahrnutie
(Článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ; článok 267 ZFEÚ)
(pozri body 71 – 73)
Členské štáty – Povinnosti – Stanovenie opravných prostriedkov potrebných na zabezpečenie účinnej právnej ochrany – Dodržiavanie zásady nezávislosti súdov – Zotrvanie členov súdneho orgánu, príslušného navrhnúť začatie disciplinárnych konaní proti sudcom a prokurátorom, vo funkcii po skončení ich funkčného obdobia – Absencia výslovného právneho základu alebo časového obmedzenia tohto predĺženia – Neprípustnosť
(Článok 2 a článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 47)
(pozri body 81 – 97, bod 1 výroku)
Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie 2016/679 – Pôsobnosť – Výnimky – Spracúvanie údajov v rámci činnosti, na ktorú sa nevzťahuje právo Únie – Pojem – Poskytnutie osobných údajov, chránených bankovým tajomstvom a týkajúcich sa sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov, súdnemu orgánu – Poskytnutie v kontexte overenia majetkových priznaní – Vylúčenie
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2016/679, článok 2 ods. 1, článok 2 ods. 2 písm. a) a článok 3]
(pozri body 99 – 106, bod 2 výroku)
Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie 2016/679 – Pojem prevádzkovateľ – Súd, ktorý má právomoc povoliť, na žiadosť iného súdneho orgánu, aby banka poskytla tomuto orgánu údaje týkajúce sa bankových účtov sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov – Vylúčenie
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2016/679, článok 4 bod 7)
(pozri body 108 – 117, bod 3 výroku)
Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie 2016/679 – Vnútroštátne dozorné orgány – Pojem – Súd, ktorý má na žiadosť iného súdneho orgánu právomoc povoliť, aby banka poskytla tomuto orgánu údaje týkajúce sa bankových účtov sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov – Vylúčenie
[Článok 16 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 8 ods. 3; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2016/679, článok 51 ods. 1, 2 a 4, článok 57 ods. 1, písm. a) a g) a článok 58]
(pozri body 119 – 123, bod 4 výroku)
Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie 2016/679 – Prostriedky nápravy – Súd, ktorý má právomoc povoliť poskytnutie osobných údajov súdnemu orgánu – Súd rozhodujúci o žiadosti o prístup k týmto údajom, podanej týmto orgánom, a nie o žalobe podanej proti prevádzkovateľovi – Povinnosť zabezpečiť ex offo dodržiavanie pravidiel týkajúcich sa bezpečnosti údajov – Absencia – Porušenie týchto pravidiel uvedeným orgánom v minulosti – Neexistencia vplyvu
(Charta základných práv Európskej únie, článok 47; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2016/679, článok 79 ods. 1)
(pozri body 128 – 138, bod 5 výroku)
Zhrnutie
Súdny dvor, na ktorý Sofijski rajonen săd (Okresný súd Sofia, Bulharsko) podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, rozhodol, že zásada nezávislosti sudcov bráni praxi členského štátu, ktorá umožňuje členom súdneho orgánu príslušného navrhnúť začatie disciplinárnych konaní proti sudcom a prokurátorom zotrvať vo funkcii po uplynutí zákonnej dĺžky ich funkčného obdobia, bez výslovného právneho základu alebo časového obmedzenia tohto predĺženia. Okrem toho Súdny dvor spresnil rozsah pojmov „prevádzkovateľ“ a „dozorný orgán“ stanovených vo všeobecnom nariadení o ochrane údajov (
1
) v kontexte poskytnutia osobných údajov chránených bankovým tajomstvom sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov, ktoré je povolené vnútroštátnym súdom na žiadosť tohto súdneho orgánu.
V máji 2023, po uplynutí lehoty stanovenej na podanie každoročných majetkových priznaní sudcov, prokurátorov a ich rodín za rok 2022, podal Inspektorat kăm Visšia sădeben săvet (Dozorný orgán pri Najvyššej súdnej rade, Bulharsko) (ďalej len „Dozorný orgán“) na vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, návrh na sprístupnenie bankového tajomstva týkajúceho sa bankových účtov viacerých sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov (
2
).
Vnútroštátny súd uviedol, že Dozorný orgán bol zriadený v roku 2007 na základe novely bulharskej Ústavy, a je, ako súdny orgán, poverený vyšetrovaním vyvíjania nenáležitých vplyvov na sudcov a prokurátorov, overovaním ich majetkových priznaní a odhaľovaním prípadných konfliktov záujmov, ako aj zásahov do nezávislosti súdnej moci. Okrem toho spresnil, že funkčné obdobia členov Dozorného orgánu, ktorých volí národný parlament na obdobie štyroch až piatich rokov, uplynuli v priebehu roka 2020 bez toho, aby boli zvolení noví členovia. Podľa judikatúry Konstitucionen săd (Ústavný súd, Bulharsko) však členovia Dozorného orgánu naďalej vykonávajú svoju funkciu až do zvolenia nových členov, pričom zachovanie úlohy zverenej tomuto orgánu bolo považované za dôležitejšie než riziko zneužitia jeho členmi.
Za týchto okolností sa vnútroštátny súd pýtal, či predĺženie funkčného obdobia členov Dozorného orgánu môže ohroziť záruky nezávislosti tohto orgánu, a ak áno, aké sú kritériá umožňujúce posúdiť, či je takéto predĺženie prípustné a na akú dobu.
Ďalej sa tento súd pýtal na úlohu a povinnosti vnútroštátnych súdov, ktoré povoľujú prístup Dozorného orgánu k osobným údajom sudcov a prokurátorov. Konkrétne si kládol otázku, či jeho činnosť spočívajúca v povolení prístupu Dozorného orgánu k osobným údajom podliehajúcim bankovému tajomstvu patrí do pôsobnosti GDPR, a ak áno, aký vplyv by to malo na preskúmanie, ktoré má vykonávať. V tejto súvislosti sa vnútroštátny súd pýtal, či preskúmanie, ktoré má vykonať predtým, než Dozornému orgánu povolí prístup k predmetným údajom, by malo byť čisto formálne a malo by sa obmedziť na overenie, či osoby, vo vzťahu ku ktorým sa žiada o sprístupnenie bankového tajomstva, majú postavenie osôb podliehajúcich ohlasovacej povinnosti a či sú sudcami, prokurátormi alebo osobami, ktoré sú s nimi v rodinnom či inom vzťahu, alebo či by mal skôr zaistiť bezpečnosť dotknutých údajov podľa GDPR.
Posúdenie Súdnym dvorom
Súdny dvor sa v prvom rade domnieval, že článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s právom na účinnú súdnu ochranu (
3
), a predovšetkým so zreteľom na zásadu nezávislosti sudcov, bráni praxi členského štátu, podľa ktorej členovia súdneho orgánu, ktorých volí jeho parlament na funkčné obdobie na dobu určitú a ktorí majú právomoc preskúmavať činnosť sudcov a prokurátorov pri výkone ich právomocí, ich integritu a neexistenciu konfliktu záujmov, ako aj právomoc navrhnúť inému súdnemu orgánu začatie disciplinárneho konania na účely uloženia disciplinárnych sankcií voči nim, naďalej vykonávajú svoje funkcie nad rámec zákonnej dĺžky ich funkčného obdobia stanoveného ústavou tohto členského štátu, až kým tento parlament nezvolí nových členov. Vyššie uvedené platí v prípade, ak predĺženie funkčných období nie je založené na výslovnom právnom základe vo vnútroštátnom práve, ktorý obsahuje jasné a presné pravidlá, vymedzujúce výkon týchto funkcií, a bez toho, aby bolo zaručené, že toto predĺženie bude v praxi časovo obmedzené.
V tejto súvislosti Súdny dvor pripomenul svoju ustálenú judikatúru, podľa ktorej požiadavka nezávislosti súdov (
4
) vyžaduje, aby disciplinárny režim sudcov poskytoval potrebné záruky, aby sa predišlo tomu, že bude využitý ako systém politickej kontroly obsahu súdnych rozhodnutí. Takéto záruky predstavuje stanovenie pravidiel, ktoré vymedzujú správanie predstavujúce disciplinárne previnenia, ako aj konkrétne uplatniteľné sankcie, ktoré predpokladajú zásah nezávislého orgánu v súlade s postupom, ktorý v plnom rozsahu zaručuje právo na účinný prostriedok nápravy a právo na obranu (
5
), a ktoré zakotvujú možnosť napadnúť na súde rozhodnutia disciplinárnych orgánov.
Je totiž nevyhnutné, aby takéto orgány pri výkone svojich úloh konali objektívne a nestranne a aby na tento účel nepodliehali nijakému vonkajšiemu vplyvu. Platí to najmä pre súdny orgán, ktorý má podobne ako Dozorný orgán širokú právomoc preskúmavať činnosť sudcov a prokurátorov pri výkone ich právomocí, ich integritu a neexistenciu konfliktu záujmov na ich strane, ako aj navrhnúť v nadväznosti na takéto preskúmanie inému súdnemu orgánu (v tomto prípade bulharskej Najvyššej súdnej rade) začatie disciplinárneho konania s cieľom uložiť im disciplinárne sankcie. Všetky pravidlá upravujúce organizáciu a fungovanie takéhoto orgánu, vrátane pravidiel upravujúcich postup menovania jeho členov, preto musia byť navrhnuté tak, aby u osôb podliehajúcich súdnej právomoci nemohli vyvolávať žiadne oprávnené pochybnosti o využívaní výsad a funkcií takéhoto orgánu ako nástroja nátlaku alebo politickej kontroly činnosti súdnictva.
Pokiaľ ide o funkčné obdobia členov Dozorného orgánu, ktoré uplynuli bez toho, aby národný parlament pristúpil k voľbe nových členov, Súdny dvor zdôraznil, že sa zdá, že vnútroštátna právna úprava podľa všetkého neobsahuje žiadne pravidlo, pokiaľ ide o možné pokračovanie vo výkone ich funkcií nad rámec dĺžky ich funkčného obdobia. Hoci je pravda, že podľa judikatúry Ústavného súdu členovia Dozorného orgánu naďalej vykonávajú svoju funkciu až do zvolenia nových členov, je tiež pravda, že táto vnútroštátna právna úprava neobsahuje pravidlá, ktoré by vymedzovali takto predĺžený výkon týchto funkcií, ani právne ustanovenie, ktoré by umožňovalo ukončiť prípadné blokovanie procesu vymenovania nových členov Dozorného orgánu. Predĺženie funkčného obdobia bývalých členov Dozorného orgánu by tak v praxi mohlo byť časovo neobmedzené.
V tejto súvislosti prináleží výlučne členským štátom, aby rozhodli, či povolia alebo nepovolia výkon funkcie členov súdneho orgánu, ktorý má právomoc kontrolovať činnosť sudcov a prokurátorov a navrhovať proti nim začatie disciplinárnych konaní, a to nad rámec zákonnej dĺžky ich funkčného obdobia s cieľom zabezpečiť kontinuitu fungovania tohto orgánu. Ak sa však členské štáty rozhodnú pre takéto predĺženie funkčného obdobia, sú povinné dbať na to, aby bol výkon funkcie po skončení funkčného obdobia založený na výslovnom právnom základe vo vnútroštátnom práve, ktorý obsahuje jasné a presné pravidlá vymedzujúce tento výkon. Musia tiež dbať na to, aby podmienky a postupy, ktorým takýto výkon podlieha, boli navrhnuté tak, aby dotknutým členom takéhoto súdneho orgánu umožnili pri plnení ich úloh konať objektívne a nestranne. Aj keď sa teda za určitých okolností môže predĺženie funkčných období ukázať ako nevyhnutné vzhľadom na význam funkcií vykonávaných dotknutým súdnym orgánom, takéto predĺženie prichádza do úvahy len výnimočne a pod podmienkou, že bude ohraničené jasnými a presnými pravidlami, ktoré v praxi vylučujú možnosť, že bude časovo neobmedzené.
V druhom rade Súdny dvor konštatoval, že poskytnutie osobných údajov, ktoré sú chránené bankovým tajomstvom a ktoré sa týkajú sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov, súdnemu orgánu na účely overenia majetkových priznaní týchto sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov, pričom tieto majetkové priznania sú predmetom uverejnenia, predstavuje spracúvanie osobných údajov, ktoré patrí do vecnej pôsobnosti tohto nariadenia.
Na to, aby Súdny dvor dospel k tomuto záveru, poznamenal, že hoci stanovenie pravidiel, ktoré sa uplatňujú na postavenie sudcov a prokurátorov a na výkon ich funkcií, patrí do právomoci členských štátov, nič to nemení na tom, že spracúvanie údajov, ktorého cieľom je kontrola integrity sudcov a prokurátorov, ako aj overenie existencie prípadných konfliktov záujmov, nepatrí medzi výnimky z vecnej pôsobnosti GDPR (
6
), keďže nejde o činnosť, ktorej cieľom je ochrana národnej bezpečnosti, ani o činnosť, ktorá by mohla byť zaradená do tej istej kategórie. Poskytnutie osobných údajov, ktoré sú chránené bankovým tajomstvom a ktoré sa týkajú sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov súdnemu orgánu totiž predstavuje sprístupnenie týchto osobných údajov tomuto orgánu.
V treťom rade sa Súdny dvor vyjadril k výkladu pojmov „prevádzkovateľ“ a „dozorný orgán“ v zmysle GDPR (
7
).
Pokiaľ ide o pojem „prevádzkovateľ“, Súdny dvor sa domnieval, že tento pojem sa nevzťahuje na súd, ktorý má právomoc povoliť na žiadosť iného súdneho orgánu, aby banka poskytla tomuto orgánu údaje týkajúce sa bankových účtov sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov.
Podľa vnútroštátnej právnej úpravy má Dozorný orgán právomoc vykonávať najmä kontroly týkajúce sa integrity a neexistencie konfliktov záujmov na strane sudcov a prokurátorov, ako aj ich majetkových priznaní. Na tento účel táto právna úprava poskytuje Dozornému orgánu jednak možnosť požiadať o prístup k údajom týkajúcim sa bankových účtov sudcov a prokurátorov, ako aj ich rodinných príslušníkov, a jednak právomoc požiadať o predchádzajúce súdne povolenie na účely prístupu k týmto údajom, ak dotknuté osoby neudelili súhlas s takýmto prístupom. Súd, na ktorý bola podaná žiadosť o povolenie sprístupnenia, sa vecou zaoberá len na žiadosť Dozorného orgánu a pri jej preskúmaní sa daný súd obmedzuje len na overenie, či sú splnené podmienky zákonnosti stanovené týmto právom. Navyše je to Dozorný orgán a nie tento súd, kto určuje v závislosti od uplatniteľných vnútroštátnych pravidiel osoby, ku ktorých údajom má v úmysle získať prístup na účely výkonu svojich právomocí a vo vzťahu ku ktorým podá žiadosť o povolenie na uvedený súd. Hoci teda tento súd preskúmava či a v akom rozsahu sú v danom prípade splnené podmienky zákonnosti spracúvania, z vlastnej iniciatívy neurčuje ani účel spracúvania, ani dotknuté osoby a údaje. Za týchto podmienok teda nie je prevádzkovateľom tento súd, ale orgán príslušný na dosiahnutie sledovaných účelov.
Pokiaľ ide o pojem „dozorný orgán“, súd, ktorý má právomoc povoliť poskytnutie osobných údajov inému súdnemu orgánu, podľa Súdneho dvora nespadá pod tento pojem v prípade, ak ho členský štát, v ktorom sa nachádza, nepoveril dohľadom nad uplatňovaním GDPR s cieľom chrániť najmä základné práva a slobody fyzických osôb pri spracúvaní ich osobných údajov.
V poslednom rade Súdny dvor konštatoval, že súd, ktorý má právomoc povoliť sprístupnenie osobných údajov inému súdnemu orgánu, nie je povinný, ak nerozhoduje o prostriedku nápravy podanému proti prevádzkovateľovi (
8
), zabezpečiť ex offo ochranu osôb, ktorých údaje sú dotknuté, pokiaľ ide o dodržiavanie ustanovení tohto nariadenia týkajúcich sa bezpečnosti osobných údajov. To platí aj v prípade, keď sa tento orgán v minulosti dopustil porušenia týchto ustanovení.
Súdny dvor totiž spresnil, že vnútroštátny súd, ktorý nerozhoduje o prostriedku nápravy podanému proti dozornému orgánu alebo proti prevádzkovateľovi (
9
), nie je v prípade neexistencie pravidiel, ktoré by mu výslovne zverovali kontrolné právomoci, povinný monitorovať dodržiavanie hmotnoprávnych ustanovení GDPR. Na to, aby bola zaručená účinnosť takéhoto prostriedku nápravy, musia členské štáty zabezpečiť, že konkrétne náležitosti uplatnenia prostriedkov nápravy stanovených v GDPR skutočne zodpovedajú požiadavkám vyplývajúcim z práva na účinný prostriedok nápravy. (
10
) Na tento účel musí prevádzkovateľ, teda príslušný súdny orgán, ktorému bol poskytnutý prístup k osobným údajom, poskytnúť osobám, ktorých údaje sú dotknuté, informácie vymenované v článku 14 GDPR (
11
), pričom tieto informácie sú nevyhnutné na to, aby uvedené osoby mohli prípadne uplatniť právo namietať proti spracúvaniu ich osobných údajov (
12
), ako aj právo na prostriedok nápravy v prípade spôsobenej ujmy (
13
).
(
1
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1, ďalej len „GDPR“).
(
2
)	Podľa článku 62 ods. 6 bodu 12 Zakon za kreditnite institutii (zákon o úverových inštitúciách) (DV č. 59 z 21. júla 2006).
(
3
)	Článok 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).
(
4
)	Ako vyplýva z článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ.
(
5
)	Články 47 a 48 Charty.
(
6
)	A najmä výnimku uvedenú v článku 2 ods. 2 písm. a) GDPR, ktorý stanovuje, že toto nariadenie sa nevzťahuje na spracúvanie osobných údajov „v rámci činnosti, ktorá nepatrí do pôsobnosti práva Únie“. Táto výnimka má za cieľ vylúčiť z pôsobnosti GDPR spracúvanie osobných údajov vykonávané štátnymi orgánmi v rámci činnosti, ktorej cieľom je zabezpečiť národnú bezpečnosť, alebo činnosti, ktorá môže byť zaradená do tej istej kategórie.
(
7
)	V zmysle článku 4 bodu 7 a článku 51 ods. 1 GDPR.
(
8
)	Podľa článku 79 ods. 1 GDPR.
(
9
)	Článok 78 ods. 1 a článok 79 ods. 1 GDPR.
(
10
)	Článok 47 Charty.
(
11
)	Konkrétne v odsekoch 1 a 2 tohto ustanovenia.
(
12
)	Článok 21 nariadenia GDPR.
(
13
)	Články 79 a 82 nariadenia GDPR.