ECLI:LV:AT:2023:1212.C32349714.20.S
Lieta 
Nr.
 C32349714, SKC
-
94/2023
Civillietu departaments
 
Latvijas Republikas
 Senāts
          
SPRIEDUMS
Rīgā 
2023. gada 12. decembrī
 
Senāts šādā sastāvā: senators referents 
Aivars Keišs
, senatores 
Zane Pētersone
 un Marika Senkāne
 
rakstveida procesā izskatīja civillietu Zviedrijas 
sabiedrības „O L A Overseas Liner Agencies AB” prasībā pret sabiedrību ar ierobežotu
atbildību 
/Nosaukums A/
, 
/pers. D/
, 
/pers. E/
 un 
/pers. F/
 
ar
 trešo personu
 Taivānas sabiedrību „Yang Ming Marine Transport Corporation” par parāda
un procentu piedziņu, vienošanās atzīšanu par spēkā neesošu, ierakstu dzēšanu zemesgrāmatā un 
sabiedrības ar ierobežotu atbildību
 
/Nosaukums A/
pretprasībā pret 
Zviedrijas sabiedrību „O L A Overseas Liner Agencies AB” 
par aizturējuma
 tiesība
s un ieskaita piemērošanu
 sakarā ar 
sabiedrības ar
ierobežotu atbildību 
/Nosaukums A/
, 
/pers. D/
 kasācijas sūdzību un Zviedrijas sabiedrības „
O L A Overseas Liner Agencies AB” 
kasācijas pretsūdzību
par Rīgas apgabal
tiesas
 
2021. gada 31. maija 
spriedumu
.  
 
Aprakstošā daļa
 
[1] 
Zviedrijas Karalistē reģistrētā sabiedrība (turpmāk – sabiedrība) „O L A Overseas Liner Agencies AB” 
2014. gada 22. decembrī 
Rīgas
pilsētas Ziemeļu rajona
 tiesā
 cēla prasību pret 
sabiedrību ar ierobežotu atbildību (turpmāk – SIA) 
/Nosaukums A/
, 
/pers. D/
, 
/pers. E/
, 
/pers. F/
 un
SIA „
/Nosaukums B/
”, lūdzot
 tiesu
:
1)
      
piedzīt no SIA 
/Nosaukums A/
 prasītājas
 labā 
Taivānas sabiedrībai 
(turpmāk – sabiedrība) „Yang Ming Marine Transport Corporation”
samaksāto SIA 
/Nosaukums A/
 frakts (maksa par kravu pārvadāšanu pa ūdensceļiem) parādu 159 509,99 EUR (199 116,32 USD), demeredžu (sods
par kuģa dīkstāvi ostā) 2500 EUR un likumiskos nokavējuma procentus 13 235,99 EUR;
2)
      
piedziņas no SIA 
/Nosaukums A/
 neiespējamības gadījumā piedzīt parādu solidāri no 
/pers. D/
 un SIA „
/Nosaukums B/
”;
3)
      
atzīt par spēkā neesošu 
starp 
/pers. D/
 un 
/pers. E/
, 
/pers. F/
 
2014. gada 2. janvārī 
noslēgto vienošanos par nekustamā īpašuma lietojumu
;
4)
      
dzēst 
/Nosaukums/
 pagasta zemesgrāmatas nodalījumā 
Nr.
 
/numurs A/
:
4.1
  
II daļas 2. iedaļas ierakstu 
Nr.
 5.1 un 
Nr.
 5.2 – „Atzīme – noteikts aizliegums bez 
/pers. E/
 un 
/pers. F/
 piekrišanas nekustamo īpašumu
atsavināt, dāvināt, sadalīt, apgrūtināt ar lietu
 tiesībā
m, izīrēt, iznomāt, nodot lietošanā. Pamats: 
2014. gada 2. janvāra 
vienošanās par lietojumu”;
4.2
  
III daļas 1. iedaļas ierakstu 
Nr.
 2.1 un 
Nr.
 2.2 – „Nostiprināta lietojuma
 tiesība
 uz nekustamo īpašumu līdz mūža galam.
 Tiesība
s ieguvēji:
/pers. E/
 un 
/pers. F/
. Pamats: 
2014. gada 2. janvāra 
vienošanās par lietojumu”.
[1.1] Sabiedrība „O L A Overseas Liner Agencies AB” 
2014. gada 12. martā 
Gēteborgā 
izsniedza sabiedrībai „Yang Ming Marine Transport
Corporation
” garantijas vēstuli (
Letter of Guarantee
), apņemoties atbildēt kā pati parādniece
 trešajai personai
 par SIA 
/Nosaukums A/
 saistībām,
turklāt, ne vien par galvenā parāda, bet arī par blakus prasījumu, zaudējumu un
 tiesas
 izdevumu atlīdzināšanu.
[1.2] SIA 
/Nosaukums A/
 pienākumos ietilpa sabiedrības „Yang Ming Marine Transport Corporation” vārdā slēgt līgumus par kravu
pārvadājumiem, iekasēt frakti, demeredžu un saskaņā ar vienošanos nekavējoties pārskaitīt
 trešās personas
 norēķinu kontā.
Sabiedrība „Yang Ming Marine Transport Corporation” 2014. gada aprīlī informēja sabiedrību „O L A Overseas Liner Agencies AB”, ka
SIA 
/Nosaukums A/
 nepārskaita
 trešās personas
 norēķinu kontā no kontrahentiem saņemtos frakts un demeredža maksājumus, un pieprasīja
 prasītājai
,
lai tā
 atbildētājas
 vietā samaksā nokavētos maksājumus.
 Prasītāja
, izpildot apsolīto, samaksāja
 trešajai personai
 frakts parādu 24 097 EUR,
239 139,30 USD un demeredžu 2500 EUR.
Prasītāja
 frakts daļu 57 794 USD un 11 455 EUR vēlāk iekasēja no kontrahentiem. Līdz ar to piedzenama atlikusī frakts parāda daļa
159 509,99 EUR un demeredžs 2500 EUR, kā arī likumiskie nokavējuma procenti no prasības celšanas dienas.
[1.3] Starp SIA 
/Nosaukums A/
, 
/pers. D/
 un SIA „
/Nosaukums B/
” pastāv koncerna
 tiesisk
ās attiecības. 
/pers. D/
 un SIA „
/Nosaukums B/
” ir
valdošie uzņēmumi attiecībā pret SIA 
/Nosaukums A/
.
/pers. D/
 ir vienīgais SIA 
/Nosaukums A/
 
/amats/
 un dalībnieks, kā arī SIA  „
/Nosaukums B/
” vienīgais 
/amats/
, kuram pieder 
/../
 % sabiedrības
pamatkapitāla.
Atkarīgajai sabiedrībai SIA 
/Nosaukums A/
 
/pers. D/
 ir nodarījis zaudējumus, tāpēc gadījumā, ja piedziņa no minētās sabiedrības nav iespējama,
parāds piedzenams solidāri no 
/pers. D/
 un SIA „
/Nosaukums B/
”.
[1.4]
 Atbildētāji
 
2014. gada 2. janvārī 
noslēguši vienošanos, ar kuru 
/pers. D/
 nekustamo īpašumu 
/adrese A/
, ir nodevis bez atlīdzības lietojumā
līdz mūža beigām laulātajai 
/pers. E/
 un dēlam 
/pers. F/
.
Pamatojoties uz šo vienošanos, 
2014. gada 5. jūnijā 
zemesgrāmatā ierakstīta aizlieguma atzīme un nostiprināta lietojuma
 tiesība
.
Vienošanās priekšmets ir neatļauta darbība – izvairīšanās no saistību izpildes, tā ir vērsta uz likuma apiešanu un līdz ar to atzīstama par spēkā
neesošu.
[1.5] Prasība pamatota ar
 Civillikuma
 1., 1415., 1692., 1702., 1705. pantu un 1759. panta 1. punktu, Koncernu likuma 3. panta trešo un ceturto
daļu un 27. panta piekto daļu.
 
[2] SIA 
/Nosaukums A/
 
2016. gada 5. februārī 
Rīgas pilsētas Ziemeļu rajona
 tiesā
 cēla pretprasību pret sabiedrību „O L A Overseas Liner
Agencies AB”
, lūdzot
 tiesu
:
1)
      
atzīt, ka SIA 
/Nosaukums A/
 bija sabiedrības „Yang Ming Marine Transport Corporation” komercaģente;
87.246.185.96 24.05.2024. 13:03 Anonīms sistēmas lietotājs
2)
      
atzīt, ka SIA 
/Nosaukums A/
 ir
 tiesīga
 izlietot aizturējuma
 tiesību
 attiecībā uz tās rīcībā esošajiem sabiedrībai „Yang Ming Marine Transport
Corporation” piederošajiem naudas līdzekļiem;
3)
      
atzīt SIA 
/Nosaukums A/
 tiesība
s veikt ieskaitu attiecībā uz prasības pieteikumā norādīto piedzenamo parāda summu, pamatojoties uz
prasījuma
 tiesībā
m pret sabiedrību „Yang Ming Marine Transport Corporation” pēc rēķina 
Nr.
 OB?140238.
Pretprasība pamatota ar
 Civillikuma
 1808., 1846. un 1847. pantu.
 
[3] Ar Rīgas pilsētas Vidzemes priekšpilsētas
 tiesas
 
2018. gada 3. maija 
spriedumu
 prasība apmierināta daļēji, noraidot to daļā pret 
/pers. D/
 par
parāda piedziņu
, kā arī daļā pret 
/pers. D/
, 
/pers. F/
 un 
/pers. E/
 par 
2014. gada 2. janvāra 
vienošanās atzīšanu par spēkā neesošu un attiecīgo ierakstu
dzēšanu zemesgrāmatā. Izbeigta
 tiesved
ība lietā daļā pret SIA „
/Nosaukums B/
” un noraidīta SIA 
/Nosaukums A/
 pretprasība.
No SIA 
/Nosaukums A/
 sabiedrības „O L A Overseas Liner Agencies AB” 
labā piedzīts samaksātais frakts parāds 159 509,99 EUR, demeredžs
2500 EUR un likumiskie nokavējuma procenti 13 235,99 EUR par laiku no 
2014. gada 22. decembra 
līdz 
2016. gada 3. maijam
.
Spriedums
 daļā, ar kuru noraidīta SIA 
/Nosaukums A/
 pretprasība, un daļā, ar kuru izbeigta
 tiesved
ība pret SIA „
/Nosaukums B/
”, nav pārsūdzēts
un saskaņā ar
 Civilprocesa likuma 203. panta 
otro daļu stājies likumīgā spēkā.
Spriedums
 pamatots ar šādiem motīviem.
[3.1] Sabiedrība „O L A Overseas Liner Agencies AB” (galvotāja) 
2014. gada 12. martā 
Gēteborgā izsniedza sabiedrībai „Yang Ming Marine
Transport Corporation” (kreditore) garantijas vēstuli, ar kuru galvoja par SIA 
/Nosaukums A/
 saistībām.
[3.2] Nosakot piemērojamo likumu, jāņem vērā
 Eiropas Parlamenta
 un Padomes 
2008. gada 17. jūnija 
Regulas (EK) 
Nr.
 593/2008 par
 tiesību
aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām (Roma I), (turpmāk arī – Roma I regula) 4. panta 2.?3. punkts un 15. pants.
Izskatāmās lietas apstākļi saistīti ar SIA 
/Nosaukums A/
 komercdarbību 
Latvijā
, tāpēc, izskatot regresa prasību, piemērojami
 Latvijas Republikas
likumi.
Saskaņā ar Roma I regulas 4. panta 2. punktu
 Latvijas Republikas
 likumi attiecināmi arī uz līgumiskajām attiecībām starp SIA 
/Nosaukums A/
 un
sabiedrību „Yang Ming Marine Transport Corporation”, jo
 atbildētājas
 mītnes vieta ir 
Latvijā
.
[3.3] Izsniedzot garantijas vēstuli, starp
 prasītāju
 (galvinieci) un
 trešo personu
 (kreditori)
 Civillikuma
 1692. un 1702. panta izpratnē tika nodibinātas
galvojuma
 tiesisk
ās attiecības.
Izvērtējot lietas materiāliem pievienotās izdrukas no datorizētās pārvadājumu uzskaites sistēmas „ILIS” un maksājumu uzdevumus, prasības
summas aprēķins atzīstams par pamatotu. Maksājumi
 trešajai personai
 veikti tieši
 atbildētājas
 parādsaistību dzēšanai, ko citastarp apstiprina pēdējās
paskaidrojumi sakarā ar celto prasību un pretprasības pieteikums.
[3.4] Lietas materiāliem pievienotā e-pasta sarakste apstiprina, ka strīdus periodā sadarbību ar
 trešo personu
 uzsāka cita sabiedrība, kas izskaidro
rēķinu ar vienādiem 
numuriem
 par laiku no 1415. līdz 1423. nedēļai izrakstīšanu gan SIA 
/Nosaukums A/
, gan arī sabiedrībai SIA „O L A Overseas
Liner Baltic (Latvia)”.
[3.5]
 Prasītājai
 ir
 tiesība
s prasīt no
 atbildētājas
 viņas vietā
 trešajai personai
 samaksāto frakts parādu 199 116,32 USD jeb 159 509,99 EUR,
demeredžu 2500 EUR un likumiskos nokavējuma procentus 13 235,99 EUR par laiku no prasības celšanas dienas, tas ir, no 
2014. gada 22. decembra
līdz 
2016. gada 3. maijam
.
[3.6] Prasība daļā par 
2014. gada 2. janvāra 
vienošanās par nekustamā īpašuma lietojumu atzīšanu par spēkā neesošu un ierakstu dzēšanu
zemesgrāmatā nav pamatota, jo lietas izskatīšanas laikā netika konstatēts, ka minētais darījums būtu noslēgts ar mērķi, lai izvairītos no piedziņas vēršanas
uz 
/pers. D/
 mantu.
 
[4] Rīgas apgabal
tiesa
, izskatot SIA 
/Nosaukums A/
 un sabiedrības „O L A Overseas Liner Agencies AB” 
apelācijas sūdzības
, ar 
2021. gada
31. maija 
spriedumu
 prasību apmierināja daļēji.
No SIA 
/Nosaukums A/
 sabiedrības „O L A Overseas Liner Agencies AB” labā piedzīts parāds 27 649,24 EUR, likumiskie nokavējuma procenti
9562,85 EUR par laiku no 
2014. gada 22. decembra 
līdz 
2020. gada 24. septembrim
,
 tiesas
 izdevumi 2245,72 EUR, kā arī ar lietas vešanu saistītie
izdevumi advokāta palīdzības samaksai 1860,61 EUR, nosakot, ka pilnīgas vai daļējas piedziņas neiespējamības gadījumā piedziņa veicama no 
/pers. D/
.
Prasība noraidīta daļā par:
1)
      
frakts parāda 134 360,75 EUR piedziņu;
2)
      
likumisko nokavējuma procentu 46 443,78 EUR par laiku no 
2014. gada 22. decembra 
līdz 
2020. gada 24. septembrim 
piedziņu;
3)
      
2014. gada 2. janvāra 
vienošanās par nekustamā īpašuma lietojumu atzīšanu par spēkā neesošu un ierakstu dzēšanu zemesgrāmatā.
Spriedums
 pamatots ar šādiem motīviem.
[4.1]
 Apelācijas instances
 tiesa
 saskaņā ar
 Civilprocesa likuma 432. panta 
piekto daļu pievienojas pirmās instances
 tiesas
 
sprieduma
 motīviem,
atzīstot, ka minētais 
spriedums
 grozāms attiecībā uz piedzītā parāda apmēru.
[4.2] Ievērojot to, ka
 tiesved
ība lietā uzsākta pirms 
2015. gada 10. janvāra
, jurisdikcija nosakāma saskaņā ar
 Eiropas Parlamenta
 un Padomes
2000. gada 22. decembra 
Regulas (EK) 
Nr.
 44/2001 par jurisdikciju un 
spriedumu
 atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (turpmāk – Brisele I
regula) 2. panta 1. punktu.
[4.3] Konkrētajā gadījumā pārrobežu līgumsaistībām piemērojams Roma I regulas preambulas 19. apsvērums, 4. panta 2. punkts un 15. pants.
Prasītāja
 cēlusi regresa prasību par samaksātā frakts parāda un demeredža piedziņu, līdz ar to jāpiemēro
 atbildētāju
 pastāvīgās mītnes vietas, tas ir,
Latvijas Republikas
 likumi. Apstāklis, ka kreditore ir Taivānā reģistrēta komersante, konkrētajā gadījumā nav šķērslis Roma I regulas piemērošanai,
izskatot regresa prasību.
[4.4]
 Prasītāja
, izsniedzot garantijas vēstuli, galvoja
 trešajai personai
, ka pēc pirmā kreditores pieprasījuma dzēsīs
 atbildētājas
 parādsaistības.
Lietas materiāliem pievienotie dokumenti ap
liecina
, ka
 prasītāja
 laikā no 
2014. gada 15. aprīļa 
līdz 9. jūnijam
 atbildētājas
 vietā samaksāja
 trešajai
personai
 frakts parādu 239 139,30 USD, 24 097 EUR par 1415.–1423. nedēļu un demeredžu 2500 EUR. Lietā netika konstatēts, ka minētajiem
maksājumiem bijis cits mērķis, tādēļ nav pamata apšaubīt, ka
 prasītāja
 ir dzēsusi tieši
 atbildētājas
 parādu
 trešajai personai
.
[4.5] Apelācijas instances
 tiesā
 netiek izskatīta SIA 
/Nosaukums A/
 pretprasība, tomēr tajā ietvertie prasījumi
 Civillikuma 1708. panta 
izpratnē
vērtējami kā
 atbildētājas
 iebildumi pret garantijas vēstules izsniegšanu, kas pēc būtības nav pamatoti.
[4.6] Saskaņā ar
 Civillikuma 1705. pantu 
galvinieks var vērst savu regresa prasību pret galveno parādnieku tikai pēc tam, kad viņš pa
tiesi
nolīdzinājis parādu vai tā daļu, vai vismaz ar
 tiesas
 
spriedumu
 viņam uzlikts pienākums to nolīdzināt.
Lai gan
 prasītāja
 atbildētājas
 vietā ir samaksājusi parādu
 trešajai personai
, tomēr, ņemot vērā parādnieces iebildumus, ir grozāms piedzenamā
parāda apmērs.
SIA 
/Nosaukums A/
 pārstāvis
 tiesas
 sēdē norādīja, ka
 prasītājas
 iesniegtais parāda aprēķins nav pareizs, jo pēc sadarbības pārtraukšanas, proti,
pēc 
2014. gada 15. nedēļas
 atbildētāja
 tika izslēgta no datorizētās pārvadājumu uzskaites sistēmas „ILIS” un nevarēja veikt komercaģentes pienākumus.
87.246.185.96 24.05.2024. 13:03 Anonīms sistēmas lietotājs
Apelācijas instances
 tiesa
 atzina par pierādītu, ka
 trešās personas
 un
 atbildētājas
 sadarbība faktiski tika pārtraukta 
2014. gada 15. nedēļas 
beigās,
pēc kā pēdējā līgumisko attiecību nenoteiktības dēļ aizturēja pirmajai pienākošos maksājumus.
 
Līdz ar to no
 atbildētājas
 prasītājas
 labā piedzenams samaksātais frakts parāds un demeredžs 27 649,24 EUR par 
2014. gada 15. nedēļu 
(no
2014. gada 7. aprīļa 
līdz 13. aprīlim). Prasība daļā par parāda 134 360,75 EUR, kas aprēķināts par 
2014. gada 16.
?23. nedēļu, noraidāma, jo
sadarbība tika pārtraukta 
2014. gada 15. nedēļas 
beigās.
[4.7] Saskaņā ar
 Civillikuma 1759. panta 
1. punktu un 1765. panta pirmo daļu no
 atbildētājas
 prasītājas
 labā piedzenami likumiskie nokavējuma
procenti 9562,85 EUR par laiku no 
2014. gada 22. decembra 
līdz 
2020. gada 24. septembrim
.
[4.8] Lietā nepastāv strīds, ka 
/pers. D/
, kurš ir vienīgais SIA 
/Nosaukums A/
 dalībnieks un 
/amats/
, ir izšķiroša ietekme šajā sabiedrībā.
/pers. D/
 nodarīja zaudējumus atkarīgajai sabiedrībai SIA 
/Nosaukums A/
, tādēļ pret viņu kā valdošo uzņēmumu vērstā prasība saskaņā ar
Koncernu likuma 27. panta piekto daļu ir pamatota.
[4.9] Prasība daļā par 
2014. gada 2. janvāra 
vienošanās
 atzīšanu par spēkā neesošu un ierakstu dzēšanu zemesgrāmatā nav pamatota. Minētā
darījuma noslēgšana nav atzīstama par neatļautu un nepieklājīgu darbību, kuras mērķis ir pretējs reliģijai, likumiem vai labiem tikumiem, vai kura vērsta uz
to, lai apietu likumu, vai lai maldinātu
 trešās personas
.
 
[5] Par minēto 
spriedumu
 SIA 
/Nosaukums A/
 un 
/pers. D/
 
iesniedza kasācijas sūdzību, lūdzot atcelt 
spriedumu
 daļā, ar kuru apmierināta prasība.
Kasācijas sūdzība pamatota ar šādiem argumentiem.
[5.1] Nepamatoti piemērota Roma I regula.
 Tiesisk
ajām attiecībām, kas nodibinātas starp
 prasītāju
 un
 trešo personu
, izsniedzot pirmajai garantijas
vēstuli,
 
piemērojamā likuma noskaidrošanai Roma I regula nav piemērojama, jo pēdējā ir Taivānā reģistrēta komersante, savukārt Taivānai šī regula nav
saistoša. Līdz ar to minētajām
 tiesisk
ajām attiecībām piemērojamais likums bija jānoskaidro, pamatojoties uz Zviedrijas Karalistes un Taivānas kolīziju
normām.
[5.2] Pat ja Roma I regula ir piemērota pamatoti, tad nepareizi iztulkots tās 15. pants, kurš noteic, ka regresa prasībai piemērojams tās pašas
 valsts
likums, kas regulē galvojuma attiecības. Tādējādi šī jautājuma noskaidrošanai bija piemērojamas Zviedrijas Karalistes materiālo
 tiesību
 normas.
[5.3] Gadījumā, ja piemērojamas
 Latvijas Republikas
 materiālo
 tiesību
 normas, tad uz lietas apstākļiem nepareizi attiecināts
 Civillikuma
1705. pants
, jo neizpildās šajā
 tiesību
 normā ietvertais priekšnoteikums „parāda pa
tiesa
 nolīdzināšana”.
[5.4] Pārkāpts
 Civilprocesa likuma 97. pants
, jo bez ievērības atstāts apstāklis, ka lietas materiāliem pievienotajos maksājumu uzdevumos nav
norādes par to saistību ar izsniegto garantijas vēstuli.
Tāpat nav vērtēts apstāklis, ka sabiedrība „Yang Ming Marine Transport Corporation” 
izrakstīja rēķinus ar vienādiem datumiem, identiskiem to
aprakstiem un 
numuriem
 ne tikai SIA 
/Nosaukums A/
, bet arī
 prasītājas
 meitas sabiedrībai SIA „O L A Overseas Liner Baltic (Latvia)”.
 
[6] Paskaidrojumos sakarā ar SIA 
/Nosaukums A/
 un 
/pers. D/
 
kasācijas sūdzību 
sabiedrība „O L A Overseas Liner Agencies AB” 
norādījusi, ka
sūdzība nav pamatota.
 
[7] Par Rīgas apgabal
tiesas
 
2021. gada 31. maija 
spriedumu
 sabiedrība „O L A Overseas Liner Agencies AB” 
iesniedza kasācijas pretsūdzību,
lūdzot atcelt 
spriedumu
 daļā, ar kuru noraidīta prasība.
Kasācijas pretsūdzība pamatota ar šādu argumentāciju.
[7.1] Izšķirot strīdu, bija jāpiemēro
 Civillikuma
 1692., 1704., 1815. un 2391. pants un prasība jāapmierina pilnībā, jo nav pieļaujama situācija, kad
galviniece parādnieces vietā samaksājusi parādu, bet ar
 tiesas
 
spriedumu
 tiek piedzīta tikai daļa no samaksātā parāda.
[7.2] Pārkāpta
 Civilprocesa likuma 97. panta 
pirmā daļa, 189. panta trešā daļa, 190. pants, 193. panta piektā daļa un 432. panta piektā daļa, jo
apelācijas instances
 tiesa
, nenoskaidrojot lietas faktiskos apstākļus, secināja, ka sabiedrība „
Yang Ming Marine Transport Corporation” 
un
SIA 
/Nosaukums A/
 sadarbība pārtraukta 
2014. gada 15. nedēļas 
beigās, lai gan starp
 trešo personu
 un
 atbildētāju
 nekad nav pastāvējušas līgumiskas
attiecības, kuras varētu izbeigt.
Prasītāja
, nosūtot
 atbildētājai
 
2014. gada 13. martā 
paziņojumu, no apakšaģenta līguma atkāpās ar 
2014. gada 1. maiju
.
[7.3] Nepareizi piemērots
 Civillikuma 1708. pants
, jo šajā
 tiesību
 normā paredzētā iebilduma
 tiesība
 bija izlietojama celtās pretprasības ietvaros.
Šī iemesla dēļ apelācijas instances
 tiesai
 nebija pamata vērtēt SIA 
/Nosaukums A/
 pārstāvja
 tiesas
 sēdē izteiktos iebildumus, jo pirmās instances
tiesas
 
spriedums
 daļā par pretprasības noraidīšanu jau bija stājies likumīgā spēkā.
[7.4] Nepamatoti nav piemērots
 Civillikuma 1. pants
, atstājot bez novērtējuma 
/pers. D/
, 
/pers. F/
 un 
/pers. E/
 rīcības, noslēdzot vienošanos par
nekustamā īpašuma lietojumu, atbilstību labas ticības principam.
Tāpat nav vērtēts apstāklis, ka 
/pers. F/
 un 
/pers. E/
 bija informēti par SIA 
/Nosaukums A/
 un 
/pers. D/
 komercdarbību, kā arī tas, ka apstrīdētā
vienošanās bija noslēgta ar atpakaļejošu datumu.
Tādējādi pārkāpta
 Civilprocesa likuma 93. panta 
pirmā daļa, 97. panta pirmā daļa un 104. panta pirmā daļa.
 
[8] Paskaidrojumos sakarā ar 
sabiedrības „O L A Overseas Liner Agencies AB” 
iesniegto kasācijas pretsūdzību 
/pers. D/
, 
/pers. E/
, 
/pers. F/
 un
SIA 
/Nosaukums A/
 
norādījuši, ka sūdzība nav pamatota.
 
Motīvu daļa
 
[9] Pārbaudījis 
sprieduma
 likumību attiecībā uz personām, kas to pārsūdzējušas, un argumentiem, kas minēti kasācijas sūdzībā un kasācijas
pretsūdzībā, kā to noteic
 Civilprocesa likuma 473. panta 
pirmā daļa, Senāts atzīst, ka pārsūdzētais 
spriedums
 atceļams un lieta nododama jaunai
izskatīšanai apelācijas instances
 tiesā
.
 
[10] Starp lietas dalībniekiem nav strīda par to, ka izskatāmā lieta ir piekritīga 
Latvijas
 tiesai
.
 
[11] Apelācijas instances
 tiesa
 atzinusi, ka strīdam par
 tiesisk
ajām attiecībām, kas nodibinātas, izsniedzot garantijas vēstuli, piemērojamais likums
nosakāms saskaņā ar Roma I regulu, kas noved pie
 Latvijas Republikas
 tiesību
 normu piemērošanas (sk. šī 
sprieduma
 4.3. punktu). Turpretim kasācijas
sūdzības iesniedzēji uzskata, ka likuma noteikšanai
 tiesa
 nepamatoti piemērojusi Roma I regulu (sk. šī 
sprieduma
 5.1. punktu), un pat tad, ja šī regula bija
piemērojama, tad tās normas iztulkotas nepareizi (sk. šī 
sprieduma
 5.1. punktu).
[11.1] Roma I regulas 2. pants noteic, ka jebkurus šajā regulā norādītos
 tiesību
 aktus piemēro neatkarīgi no tā, vai tie ir dalīb
valsts
 tiesību
 akti. To
starptautisko privāt
tiesību
 jomā apzīmē kā „vispārējo piemērojamību” (sk., piemēram, 
Eiropas Savienības
 Tiesas
 ģenerāladvokāta 
Manuela
87.246.185.96 24.05.2024. 13:03 Anonīms sistēmas lietotājs
Kamposa Sančesa
 Bordonas 
2021. gada 22. aprīļa 
secinājumu apvienotajās lietās „SC Gruber Logistics”, C?152/20, 
ECLI:EU:C:2021:323
,
73. punktu
).
Atbilstoši Roma I regulas 24. pantam šī regula aizstāj 
1980. gada 19. jūnija 
Konvenciju par
 tiesību
 aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām
(turpmāk – Romas Konvencija). Padomes ziņojumā par Romas konvenciju norādīts, ka šī konvencija (resp. šobrīd Roma I regula) ir vienots
starptautisko privāt
tiesību
 instruments, kas aizstāj katrā līgumslēdzējā
 valstī
 (resp. šobrīd
 Eiropas Savienības
 dalīb
valstīs
 izņemot Dāniju, sk. 
Roma I
regulas 46. apsvērumu
) spēkā esošās starptautisko privāt
tiesību
 normas attiecībā uz jautājumu, uz ko attiecas šīs normas vai jebkurš cits starptautiskais
līgums, kuram
 valsts
 ir pievienojusies (sk. 
Giuliano M., Lagarde P. 
Council report on the Convention on the law applicable to contractual
obligations
. O. J. 1980 No. C 282/35, Art. 2
).
No minētā secināms, ka, ja strīdu izskata
 Eiropas Savienības
 dalīb
valsts
 tiesa
 (izņemot Dānijas
 tiesu
), tai ir saistošas Roma I regulas normas. Gan
pirmās, gan arī apelācijas instances
 tiesa
 atzinusi, ka konkrētā lieta ir piekritīga 
Latvijas
 tiesai
, tāpēc piemērojamais likums nosakāms saskaņā ar Roma I
regulas normām. Šajā situācijā nav nozīmes lietā iesaistīto personu domicilam, un tādējādi šī 
sprieduma
 5.1. punktā norādītais kasācijas sūdzības
arguments nav pamatots.
[11.2] Apelācijas instances
 tiesa
, apmierinot prasību daļā par samaksātā parāda piedziņu, atzina par pierādītu, ka SIA 
/Nosaukums A/
 nebija
pārskaitījusi par kravu pārvadājumiem no kontrahentiem iekasēto samaksu sabiedrības „Yang Ming Marine Transport Corporation” norēķinu kontā, kā
rezultātā parādsaistības saskaņā ar garantijas vēstuli dzēsa sabiedrība „
O L A Overseas Liner Agencies AB”
, tādējādi iegūstot prasījuma
 tiesība
s pret
atbildētāju
.
Roma I regulas 15. pants noteic, ka gadījumā, ja personai, kreditoram, ir līgumisks prasījums pret citu personu, parādnieku, un ja
 trešajai personai
ir pienākums apmierināt kreditora prasījumu, vai arī šī
 trešā persona
, izpildot attiecīgo pienākumu, faktiski ir apmierinājusi kreditora prasījumu, tad
 tiesību
akti, kas reglamentē
 trešās personas
 pienākumu apmierināt kreditora prasījumu, nosaka to, vai un ciktāl attiecīgā
 trešā persona
 ir
 tiesīga
 īstenot pret
parādnieku
 tiesība
s, kas kreditoram bija attiecībā pret parādnieku saskaņā ar
 tiesību
 aktiem, kuri reglamentē viņu attiecības.
Minētais pants regulē t. s. likumisko subrogāciju, kā arī cesiju uz likuma pamata. Kā norādīts Padomes ziņojumā par Romas konvenciju,
konvencijas 13. pantā (šī norma atbilst Romas I regulas 15. pantam) ir ietverta kolīziju norma lietās, kurās
 trešā persona
 iegūst kreditora
 tiesība
s uz
subrogācijas pamata, piemēram, galvojuma līguma gadījumā galviniekam, kurš samaksājis parādu parādnieka vietā, pārņemot kreditora
 tiesība
s.
 Tiesību
akti, kas reglamentē
 trešās personas
 pienākumu apmierināt kreditoru, nosaka, vai un cik lielā mērā
 trešā persona
 ir
 tiesīga
 īstenot kreditora
 tiesība
s pret
parādnieku saskaņā ar
 tiesību
 aktiem, kas reglamentē viņu līgumiskās attiecības (sk. 
Giuliano M., Lagarde P. 
Council report on the Convention on
the law applicable to contractual obligations
. O. J. 1980 No. C 282/35, Art. 13, para. 2
).
Senāta ieskatā, lai gan garantija nevar tikt pilnībā pielīdzināta galvojumam, nav šaubu, ka, izsniedzot garantijas vēstuli, tāpat kā noslēdzot galvojuma
līgumu, ar to tiek nodibināta tikai garanta jeb garantijas devēja saistība.
Tādējādi saskaņā ar Roma I regulas 15. pantu to, vai
 trešās personas
 prasījuma
 tiesība
s šajā gadījumā ir pārgājušas uz
 prasītāju
, proti, vai
sabiedrība „O L A Overseas Liner Agencies AB”, samaksājot SIA 
/Nosaukums A/
 vietā 
frakts parādu, ir ieguvusi prasījuma
 tiesība
s pret
 atbildētāju
,
noteic nevis
 tiesību
 akti, kas piemērojami līgumam, ar kuru pamatots pamatparāds, bet gan garantijas vēstulei piemērojamie
 tiesību
 akti.
[11.3] Sabiedrība „
O L A Overseas Liner Agencies AB” 
garantijas vēstuli izsniegusi Zviedrijas Karalistē, Gēteborgā, un tajā nav norādīti šai
saistībai piemērojamie
 tiesību
 akti.
Roma I regulas 4. panta 2. punkts noteic, ka gadījumā, ja uz līgumu neattiecas 1. punkts, līgumu reglamentē tās
 valsts
 tiesību
 akti, kurā pastāvīgā
mītnes vieta ir tai pusei, kurai jāveic līgumam raksturīgais izpildījums. Juridiskajā literatūrā norādīts, ka, pamatojoties uz Romas I regulas 4. panta
2. punktu, līgumam raksturīgais izpildījums tādu līgumu gadījumā, kuros izpildījums jāveic tikai vienai pusei, jeb vienpusēja līguma gadījumā, šī puse arī ir
tā, kurai jāveic līgumam raksturīgais izpildījums šīs
 tiesību
 normas izpratnē, piemēram, galvojuma līgumā – galvinieks (sk. 
Ferrari F., Bischoff J. A. In:
Ferrari F. (ed.). Rome I Regulation. Pocket Commentary. Munich: Sellier European Law Publishers, 2015
, Art. 4, para. 67
).
Līdz ar to
 prasītājas
 prasījuma
 tiesību
 pret
 atbildētāju
 esība saistībā ar
 trešajai personai
 veiktajiem un ar garantijas vēstuli pamatotajiem
maksājumiem ir nosakāma atbilstoši Zviedrijas Karalistes materiālo
 tiesību
 normām.
Apelācijas instances
 tiesa
, izspriežot prasību par parāda un procentu piedziņu, piemērojusi
 Latvijas Republikas
 materiālo
 tiesību
 normas, kas
savukārt ir patstāvīgs pamats pārsūdzētā 
sprieduma
 atcelšanai.
Šajā sakarā Senāts uzskata par nepieciešamu norādīt, ka
 tiesai
, piemērojot
 Civilprocesa likuma
 654.–655. pantu, ir pienākums ne tikai noskaidrot
attiecīgā ār
valsts
 likuma tekstu, ja vien tāds attiecībā uz garantiju Zviedrijas Karalistes
 tiesībā
s pastāv, bet arī noskaidrot attiecīgā
 tiesību
 institūta saturu,
ievērojot attiecīgajā
 valstī
 tiesu
 praksē un
 tiesību
 doktrīnā paustās atziņas (sk. 
Senāta 
2020. gada 21. decembra 
sprieduma
 lietā 
Nr.
 SKC?827/2020,
ECLI:LV:AT:2020:1221.C29375518.17.S
,
 9. punktu
).
[11.4] Minēto apsvērumu dēļ kasācijas kārtībā nav pārbaudāmi kasācijas sūdzības argumenti (sk. šī 
sprieduma
 5.3. punktu) par
 Civillikuma
 normu,
kurās ietverts galvojuma līguma noregulējums, nepareizu iztulkošanu. Tāpat nav pārbaudāmi arī kasācijas pretsūdzībā paustie argumenti par
 Civillikuma
normu nepareizu iztulkošanu, ciktāl tās attiecas uz
 prasītājas
 tiesībā
m prasīt samaksātā parāda un procentu piedziņu.
 
[12] Attiecībā uz kasācijas pretsūdzībā minētajiem procesuālo
 tiesību
 normu pārkāpumiem Senāts atzīst, ka
 tiesas
 uzdevums, izskatot lietu par
parāda piedziņu, atbilstoši
 Civilprocesa likuma 97. panta 
pirmās daļas kopsakarā ar 432. panta piektās daļas un 193. panta piektās daļas prasībām,
izņemot iepriekš apskatīto jautājumu par to, vai uz
 prasītāju
 ir pārgājušas
 trešās personas
 prasījuma
 tiesība
s, bija pārbaudīt un gūt pārliecību, ka,
pirmkārt, SIA 
/Nosaukums A/
 nebija izpildījusi pienākumu pārskaitīt sabiedrības „Yang Ming Marine Transport Corporation” norēķinu kontā no
kontrahentiem iekasēto maksu par kravu pārvadājumiem un, otrkārt, ka sabiedrība „
O L A Overseas Liner Agencies AB”
 trešajai personai
 samaksājusi
tieši
 atbildētājas
, nevis kādas citas personas parādu. Senāta ieskatā, minēto procesuālo
 tiesību
 normu prasības nav izpildītas.
[12.1] Apelācijas instances
 tiesa
 atzinusi par pierādītu, ka, pirmkārt,
 prasītāja
 ir samaksājusi frakts parādu 239 139,30 USD, 24 097 EUR par
1415.–1423. nedēļu un demeredžu 2500 EUR, un, otrkārt, ka
 prasītājas
 sadarbība ar
 atbildētāju
 tika pārtraukta 
2014. gada 15. nedēļas 
beigās, tādēļ
aprēķins par 1416.–1423. nedēļu nav pamatots. Minētais atzinums pamatots ar to, ka pēc sadarbības pārtraukšanas
 atbildētāja
 tika izslēgta no
datorizētās pārvadājumu uzskaites sistēmas „ILIS” un nevarēja veikt aģentes pienākumus. Tāpat
 tiesa
 atzinusi par pierādītu, ka
 atbildētāja
, sākot ar
2014. gada 11. aprīli
, ir aizturējusi
 trešajai personai
 pienākošos maksājumus.
Vienlaikus bez ievērības atstāts apstāklis, ka izskatāmās lietas ietvaros
 atbildētāja
, ceļot 
2016. gada 5. februārī 
pretprasību, lūgusi atzīt par
pamatotu aizturējuma
 tiesība
s izlietošanu attiecībā uz tām naudas summām, ko tā bija iekasējusi no kontrahentiem un kuras tai saskaņā ar vienošanos bija
pienākums ieskaitīt sabiedrības „Yang Ming Marine Transport Corporation” norēķinu kontā, kā arī atzīt par pamatotu ieskaita piemērošanu attiecībā uz
prasības pieteikumā norādīto piedzenamo parādu, neizsakot iebildumus pret tā summas aprēķinu.
[12.2] Apelācijas instances
 tiesa
, taisot atšķirīgu 
spriedumu
, tas ir, nosakot citu piedzenamā parāda apmēru, nav izpildījusi
 Civilprocesa likuma
193. panta 
piektās daļas un 432. panta piektās daļas prasības, proti, motivēt attieksmi pret pirmās instances
 tiesas
 
spriedumu
. Attieksmes pret pirmās
instances
 tiesas
 
spriedumu
 norādīšana ir ne vien apelācijas instances
 tiesas
 
sprieduma
 īpatnība, bet arī šā 
sprieduma
 svarīga sastāvdaļa, jo atzinums par
87.246.185.96 24.05.2024. 13:03 Anonīms sistēmas lietotājs
zemākā instancē izšķirtā strīda atšķirīgu risinājumu vienmēr prasa pār
liecinošu
 pamatojumu. Tas vien, ka apelācijas instances
 tiesa
 konstatējusi sadarbības
izbeigšanas faktu un
 atbildētājas
 izslēgšanu no datorizētās pārvadājumu uzskaites sistēmas „ILIS”, pats par sevi vēl nenozīmē, ka pēdējā pēc minētā
datuma nav turpinājusi iekasēt par kravu pārvadājumiem samaksu, kas tai bija jāpārskaita
 trešās personas
 norēķinu kontā.
Citiem vārdiem, nav noskaidrots, vai
 atbildētāja
 turpināja saņemt
 trešajai personai
 pienākošo samaksu par kravu pārvadājumiem arī pēc
sadarbības pārtraukšanas, tas ir, pēc 
2014. gada 15. nedēļas 
beigām, kā to konstatējusi pirmās instances
 tiesa
.
 
[13] Ievērojot izklāstītos apsvērumus, Senāts atzīst, ka materiālo
 tiesību
 normu nepareiza piemērošana un
 tiesas
 pieļautie procesuālo
 tiesību
 normu
pārkāpumi ir vērtējami kā tādi, kas varēja novest pie lietas nepareizas izspriešanas.
 
[14]
 Tiesāša
nās izdevumiem nav patstāvīga rakstura. To atlīdzināšanas apmērs atkarīgs no lietas izskatīšanas rezultāta, tāpēc apelācijas instances
tiesas
 
spriedums
 atceļams arī šajā daļā.
 
[15] 
Atceļot 
spriedumu
, saskaņā ar
 Civilprocesa likuma 458. panta 
otro daļu 
/pers. F/
 un sabiedrībai ar ierobežotu atbildību „ZAB NJORD SIA”
atmaksājama drošības nauda, katram 300 
euro
.
 
Rezolutīvā daļa
 
Pamatojoties uz
 Civilprocesa likuma 474. panta 
2. punktu, Senāts
 
nosprieda
 
atcelt Rīgas apgabal
tiesas
 
2021. gada 31. maija 
spriedumu
 un nodot lietu jaunai izskatīšanai Rīgas apgabal
tiesā
;
atmaksāt 
/pers. F/
 drošības naudu 300 EUR (trīs simti 
euro
);
atmaksāt sabiedrībai ar ierobežotu atbildību „ZAB NJORD SIA” drošības naudu 300 EUR (trīs simti 
euro
).
 
Spriedums
 nav pārsūdzams.
 
 
 
 
 
 
Senators 
A. Keišs
        
    
   
   
Senatore
 Z. Pētersone
   
      
    
Senatore 
M. Senkāne
87.246.185.96 24.05.2024. 13:03 Anonīms sistēmas lietotājs