Prasība, kas celta 2018. gada 2. jūlijā – WP/EUIPO
(Lieta T-407/18)
Tiesvedības valoda – angļu
Lietas dalībnieki
Prasītājs: WP (pārstāvis: H. Tettenborn, advokāts)
Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs
Prasījumi
atcelt EUIPO 2017. gada 6. oktobra lēmumu par atteikumu otrreiz pagarināt prasītāja kā pagaidu darbinieka līgumu atbilstoši Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta f) punktam un
piespriest EUIPO atlīdzināt procesuālos izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti
Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus prasības pamatus.
Ar pirmo prasības pamatu tiek apgalvots, ka pieņemot apstrīdēto lēmumu, EUIPO esot pārkāpis tiesiskuma principu, pārkāpjot attiecīgās ES Civildienesta noteikumu un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības tiesību normas, proti, Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 56. pantu un ES Civildienesta noteikumu 110. pantu, un, ka apstrīdētajam lēmumam nav cita tiesiskā pamata.
Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots, ka pieņemot apstrīdēto lēmumu, EUIPO esot pārkāpis tiesiskuma principu, pieļāva acīmredzamu kļūdu vērtējumā un neizpildīja tā pienākumu ņemt vērā ierēdņu intereses.
Ar trešo prasības pamatu tiek apgalvots, ka pieņemot apstrīdēto lēmumu, EUIPO esot pārkāpis Regulas 45/2001 1 prasības, it īpaši Regulas 45/2001 27. panta 1. punktu, 2. punkta b) apakšpunktu.
Ar ceturto prasības pamatu tiek apgalvots, ka pieņemot apstrīdēto lēmumu, EUIPO esot pārkāpis vienlīdzīgas attieksmes principu.
____________
1 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV 2001, L 8, 1. lpp.)