62020TJ0064_RES
Kohtuasi T‑64/20
Deutsche Telekom AG
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (seitsmes koda laiendatud koosseisus) 13. novembri 2024. aasta otsus
Konkurents – Koondumised – Televisiooni- ja telekommunikatsiooniteenuste Saksamaa turg – Otsus, millega koondumine tunnistatakse siseturu ja EMP lepinguga kokkusobivaks – Kohustused – Konkurentsile avaldatava koondumise horisontaalse, vertikaalse ja konglomeraatmõju hindamine – Koondumise poolte vaheline konkurentsisuhe – Koondumisele omane muutus – Ilmne hindamisviga
Tühistamishagi – Otsus ettevõtjate koondumist reguleerivate sätete kohaldamise kohta – Keeruline majanduslik hinnang – Kohtulik kontroll – Ulatus ja piirid – Õigusnormide faktilistele asjaoludele kohaldamise kontroll – Koondumise konkurentsimõju hindamise kontroll – Kontroll, mis piirdub faktiliste asjaolude sisulise õigsuse ja ilmselge hindamisvea puudumise kontrollimisega – Kohtulik kontroll selle üle, kuidas komisjon on tõlgendanud liidu õiguse mõisteid, mille rakendamiseks on vaja majandusanalüüsi – Hõlmamine
(ELTL artikkel 263; nõukogu määrus nr 139/2004, artikkel 2)
(vt punktid 51–54)
Ettevõtjate koondumine – Siseturuga kokkusobivuse hindamine – Kontrollimine komisjoni poolt – Prognoos – Tõenditele esitatavad nõuded – Tõendamisstandard – Hinnang ühinemisel tekkiva üksuse ja tema konkurentide tõenäolisele käitumisele tulevikus – Vaidlusaluse koondumise erinevate mõeldavate tagajärgede usutavuse hindamine – Tõendamiskoormise ulatus – Komisjoni kohustus tõendada teesi, et koondumine takistab konkurentsi, piisavalt kaalukate ja kokkulangevate tõenditega, et saaks teha järelduse, et analüüsitud tagajärjed on pigem tõenäolised kui ebatõenäolised
(Nõukogu määrus nr 139/2004, artikli 2 lõiked 2 ja 3)
(vt punktid 55–59)
Ettevõtjate koondumine – Siseturuga kokkusobivuse hindamine – Kontrollimine komisjoni poolt – Konkurentsivastase mõju hindamine – Horisontaalne mõju – Koondumise osaliste avaldatav konkurentsisurve – Otsese konkurentsi olemasolu hindamine
(Nõukogu määrus nr 139/2004)
(vt punktid 80–82)
Ettevõtjate koondumine – Kontrollimine komisjoni poolt – Komisjoni otsus, millega koondumine tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks – Koondumise konkurentsivastase mõju hindamine – Komisjoni sellekohast analüüsi vaidlustaval poolel lasuv tõendamiskoormis
(Nõukogu määrus nr 139/2004)
(vt punktid 90, 115, 156, 167, 172, 184, 201, 223, 245, 251, 295, 337, 359 ja 424)
Ettevõtjate koondumine – Siseturuga kokkusobivuse hindamine – Kontrollimine komisjoni poolt – Konkurentsivastase mõju hindamine – Horisontaalne mõju – Koondumise osaliste avaldatav konkurentsisurve – Potentsiaalse konkurentsi olemasolu hindamine – Kriteeriumid
(Nõukogu määrus nr 139/2004)
(vt punktid 102–114)
Ettevõtjate koondumine – Siseturuga kokkusobivuse hindamine – Kontrollimine komisjoni poolt – Konkurentsivastase mõju hindamine – Horisontaalne mõju – Koondumise osaliste avaldatav konkurentsisurve – Potentsiaalse konkurentsi olemasolu hindamine – Kriteerium – Tegelikud ja konkreetsed võimalused turule sisenemiseks – Asjakohased asjaolud – Konkureerivate ettevõtjate arvamuste arvesse võtmine – Ulatus
(Nõukogu määrus nr 139/2004)
(vt punktid 134–154)
Ettevõtjate koondumine – Kontrollimine komisjoni poolt – Riiklike asutuste otsuste arvesse võtmise vajadus – Puudumine
(Nõukogu määrus nr 139/2004)
(vt punkt 155)
Ettevõtjate koondumine – Siseturuga kokkusobivuse hindamine – Turgu valitseva seisundi tekkimine või tugevnemine – Asjaolu, mis ei ole iseenesest piisav, et tuvastada tõhusa konkurentsi märkimisväärset takistamist
(Nõukogu määrus nr 139/2004, artikli 2 lõiked 2 ja 3)
(vt punktid 191–197)
Ettevõtjate koondumine – Siseturuga kokkusobivuse hindamine – Kontrollimine komisjoni poolt – Konkurentsivastase mõju hindamine – Vertikaalne mõju – Sisendituru konkurentsivastase sulgemise tõenäosuse hindamine – Kriteeriumid – Võime oluliselt sulgeda juurdepääs tootmissisenditele – Tootmissisendituru sulgemise stiimul – Sulgemise oluline negatiivne mõju konkurentsile järgneval kaubaturul – Kumuleeruvad tingimused
(Nõukogu määrus nr 139/2004, artikkel 2; komisjoni teatis 2008/C 265/07, punktid 31 ja 32)
(vt punktid 275–294, 318–327, 331–336 ja 341–358)
Ettevõtjate koondumine – Kontrollimine komisjoni poolt – Sellise otsuse vastuvõtmine, millega koondumine tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks – Asjaomaste ettevõtjate kohustused, mille eesmärk on muuta teatatud koondumine siseturuga kokkusobivaks – Nii käitumuslike kui ka struktuuriliste kohustuste vastuvõetavus – Institutsioonide kaalutlusõigus
(Nõukogu määrus nr 139/2004, põhjendus 30 ja artikli 2 lõige 2; komisjoni teatis 2004/C 267/01, punkt 16)
(vt punktid 370–379)
Ettevõtjate koondumine – Kontrollimine komisjoni poolt – Sellise otsuse vastuvõtmine, millega koondumine tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks – Asjaomaste ettevõtjate kohustused, mille eesmärk on muuta teatatud koondumine siseturuga kokkusobivaks – Pärast tähtaega võetud kohustuste arvessevõtmine – Tingimused
(Nõukogu määrus nr 1/2004, artikli 8 lõige 1; komisjoni määrus nr 802/2004, artikli 19 lõige 1; komisjoni teatis 2008/C 267/07, punkt 94)
(vt punktid 415–421)
Kokkuvõte
Üldkohus jättis sama päeva kohtuotsustega rahuldamata kolm hagi, milles paluti tühistada Euroopa Komisjoni otsus, millega kiideti siseturuga kokkusobivana heaks televisiooni- ja telekommunikatsiooniteenuste sektoris toimunud koondumine, millega Vodafone Group plc omandab Liberty Global plc teatavad varad (
1
). Seejuures otsustas Üldkohus, et komisjoni ei saa kritiseerida sellepärast, et ta eelistas määruse nr 139/2004 (
2
) artikli 2 lõike 2 alusel koondumise siseturuga kokkusobivuse hindamisel turgu valitseva seisundi kriteeriumile tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse kriteeriumi.
Vodafone ja Liberty Group on kaks operaatorit, kes tegutsevad televisiooni- ja telekommunikatsiooniteenuste sektoris mitmes liidu riigis, sealhulgas Saksamaal. Viimati nimetatud riigis tegutseb Liberty Group oma tütarettevõtja Unitymedia GmbH kaudu.
Vodafone teatas 2018. aastal kooskõlas EÜ ühinemismäärusega komisjonile kavandatavast koondumisest, mis võimaldab tal omandada ainukontrolli Liberty Globali telekommunikatsioonitegevuse üle mitmes liikmesriigis, sealhulgas Saksamaal. Koondumine seisnes müügilepingus, millega Vodafone kavatses omandada 100% Unitymedia aktsiatest (edaspidi „kõnealune koondumine“).
Leides, et koondumine tekitab tõsiseid kahtlusi siseturuga kokkusobivuse suhtes, otsustas komisjon algatada põhjaliku uurimise menetluse. Menetluse lõpus tunnistati koondumine siseturu ja Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepinguga kokkusobivaks tingimusel, et Vodafon täidab teatavad kohustused (
3
).
Komisjon hindas vaidlustatud otsuses kõigepealt koondumise horisontaalset, vertikaalset ja konglomeraatmõju muu hulgas Saksamaal. Kuigi komisjon jõudis oma analüüsi tulemusel järeldusele, et televisioonisignaalide edastamise teenuste jaemüügiturul, mitme teenuse pakettide jaeturul ja televisiooniteenuste jaeturul ei ole tõhusat konkurentsi märkimisväärselt takistatud, tuvastas ta tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse interneti püsiühenduse turul ja televisioonisignaalide edastamise turul.
Seejärel kontrollis ta, kas Vodafone’i pakutud kohustused võisid muuta koondumise siseturuga kokkusobivaks, arvestades eelkõige kahte turgu, kus konkurentsiprobleemid tuvastati.
Hagejad Deutsche Telekom AG, Tele Columbus AG ja NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH on Saksamaal asutatud äriühingud, kes pakuvad televisiooni-, interneti- ja telefoniteenuseid. Nad kõik esitasid Üldkohtule vaidlustatud otsuse peale tühistamishagi.
Oma vastavates hagides väidavad nad esiteks, et komisjon on teinud hindamisvea seoses kõnealuse koondumise horisontaalse mõjuga eelkõige televisioonisignaalide edastamise teenuste jaemüügiturul ja televisioonisignaalide edastamise turul ning vertikaalse mõjuga televisioonisignaalide edastamise vaheturul. Teiseks vaidlevad nad vastu sellele, et vaidlustatud otsusega siduvaks muudetud kohustused on piisavad ja sobivad, et muuta koondumine siseturuga kokkusobivaks.
Üldkohtu hinnang
Kõigepealt tuletas Üldkohus meelde kohtupraktikast tulenevaid põhimõtteid, mis puudutavad nii temal lasuva kohtuliku kontrolli ulatust kui ka tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse puudumise tõendamist, mida peab tegema komisjon.
Selle kohta täpsustas ta, et EÜ ühinemismäärus annab koondumiste valdkonnas komisjonile teatava kaalutlusõiguse eelkõige majanduslike hinnangute osas. Kuigi Üldkohtu ülesanne ei ole asendada komisjoni majanduslik hinnang enda hinnanguga, ei pea ta muu hulgas kontrollima mitte üksnes esitatud tõendite tegelikkusele vastavust, usaldusväärsust ja sidusust, vaid ka seda, kas kogutud tõendid sisaldavad kogu asjakohast teavet, mida keerulise olukorra hindamisel tuleb arvesse võtta, ja kas kõnealused tõendid võivad toetada järeldusi, mis nende põhjal on tehtud.
Mis puudutab komisjonile kehtestatud tõendamisnõudeid, et tõendada, et teatatud koondumine takistaks märkimisväärselt tõhusat konkurentsi ja tuleb seega tunnistada siseturuga kokkusobimatuks või ei takistaks seda ja tuleb tunnistada siseturuga kokkusobivaks, siis rõhutas Üldkohus, et arvestades nõutava majandusanalüüsi tulevikku suunatud laadi, piisab, kui komisjon piisavalt veenvate ja üksteist toetavate tõenditega tõendab, et on pigem tõenäoline kui ebatõenäoline, et see koondumine takistaks märkimisväärselt tõhusat konkurentsi siseturul või selle olulises osas või ei takistaks seda.
Nende kaalutluste alusel analüüsis Üldkohus kõigepealt koondumise mõju Saksa turul ja seejärel vaidlustatud otsusega siduvaks muudetud kohustusi.
Koondumise mõju analüüs
Koondumise kooskõlastamata horisontaalne mõju kortermajades elavatele klientidele televisioonisignaalide edastamise teenuste jaemüügiturul
Kõigepealt analüüsis Üldkohus ilmseid hindamisvigu, mille komisjon väidetavalt tegi oma analüüsis horisontaalse mõju kohta kortermajades (multi dwelling units (MDU), edaspidi „MDU turg“) elavatele klientidele televisioonisignaalide edastamise teenuste jaemüügiturul.
Koondumise osaliste vastastikuse konkurentsisurve osas leidis Üldkohus esiteks, et arvestades, et nende tegevus oluliselt ei kattu, ei teinud komisjon ilmset hindamisviga, kui ta leidis, et nad ei olnud enne koondumist otsesed konkurendid, ja seda vaatamata komisjoni poolt arvesse võetud erandlikele kattumistele, mille väheolulisust ei ole tõenditele tuginedes vaidlustatud. Sellest tuleneb, et koondumise osaliste turustatavad tooted praktikas ei konkureerinud.
Teiseks ei teinud komisjon ilmset hindamisviga, kui ta järeldas, et koondumise osaliste vahel puudub kaudne konkurents. Sellega seoses meenutas Üldkohus, et ettevõtjad on kaudses konkurentsisuhtes eelkõige siis, kui neile avaldavad sarnast konkurentsisurvet teised ettevõtjad, kellega igaüks neist otseselt konkureerib, või kui muud tegurid, nagu klientide kehtestatud nõuded, piiravad võrreldaval viisil nende võimalusi kehtestada oma hinnad ja kaubandustingimused.
Käesoleval juhul tõdes Üldkohus, et mis puudutab asjaolu, et koondumise osalised jälgisid oma vastavat tegevust ja võrdlesid oma tootepakkumisi, siis ei lähe need võrdlusanalüüsid kaugemale pelgast kaubanduslikust võrdlusanalüüsist, mille eesmärk on jälgida ja vajaduse korral jäljendada parimaid tavasid sektoris. Seda võrdlusviisi, mis seisneb sektoris turu toimimise või parimate tavade analüüsis, sealhulgas teistes liikmesriikides või kolmandates riikides, ei saa pidada kaudseks konkurentsisurveks. Lisaks nähtub vaidlustatud otsusest, et MDUde omanikega (edaspidi „MDU kliendid“) sõlmitud lepingud on läbirääkimiste, pakkumuste või ametlike hankemenetluste tulemus. Seega ei ole need tüüplepingud, mida oleks võinud võrdlevalt analüüsida pelgalt sektori praktika vaatlemisel.
Lisaks, mis puudutab koondumise osaliste vahelist konkurentsi taristu valdkonnas, siis leidis komisjon, et koondumise osalise poolt võrgus tehtud investeerimis- ja innovatsioonitegevusel ei olnud mingit otsest konkurentsimõju teise osalise võrgus innovatsiooni ja investeerimise strateegiale ning et kummagi osalise poolt teise osalise tegevuse jälgimine selle raames oli lihtsalt kaubanduslik võrdlusanalüüs, mis ei vasta mis tahes kaudsele konkurentsisurvele.
Kolmandaks ei ole hagejad tõendanud ka koondumise osaliste vahelise potentsiaalse konkurentsi olemasolu, mistõttu nad heidavad komisjonile tulemusetult ette seda, et ta leidis, et on vähetõenäoline, et kõnealuse koondumise puudumisel oleksid koondumise osalised laiendanud oma tegevust teise osalise kaabelkattealale, et kõrvaldada potentsiaalne konkurents, tekitades seega tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse.
Neljandaks, mis puudutab kõnealusele koondumisele eelnenud kollektiivse turgu valitseva seisundi väidetavat olemasolu, mis tuleneb koondumise osaliste vahelisest vaikivast kokkumängust, mis selgitab nende vahel MDU turul tegeliku või potentsiaalse konkurentsi puudumist, siis märkis Üldkohus, et kuigi selle argumendi eesmärk on keelatud kokkuleppest teatamine, on see etteheide tulemusetu, kuna see argument ei puuduta vaidlustatud otsuse eset, vaid pigem tegevust, mis võib kuuluda ELTL artiklite 101 või 102 kohaldamisalasse. Igal juhul ei ole koondumise kontrollimisel asjakohane uurida põhjusi, miks koondumise osaliste vahel konkurents puudub ja mis võivad puudutada liidu konkurentsinormide rikkumist.
Seevastu, kuigi selle argumendi eesmärk on teatada kollektiivse turgu valitseva seisundi olemasolust, ei kinnitanud neid väiteid koondumise osaliste sisedokumentide uurimine ning nendele räägib vastu liidu konkurentsiõigusega potentsiaalselt vastuolus olev põhjus, mille tõttu koondumise osalised ei püüdnud teineteisega enne koondumist konkureerida.
Viiendaks, mis puudutab etteheidet, et komisjon ei võtnud arvesse koondumisest tulenevat ressursside kasvu, mis võimaldab koondumise osalistel oma konkurendid kõrvaldada eelkõige omahinnast madalamate hindade kohaldamisega, siis märkis Üldkohus, et isegi kui selline kasv osutuks tõeks, ei ole see iseenesest piisav, et tunnistada koondumine siseturuga kokkusobimatuks. Komisjon võib nimelt tunnistada koondumise siseturuga kokkusobimatuks üksnes siis, kui ta tuvastab tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse, mis on koondumise otsene ja vahetu tagajärg. Tõhusa konkurentsi märkimisväärset takistust, mis tuleneb koondumisel tekkiva üksuse tulevikus tehtavatest otsustest, saab käsitada koondumise otsese ja vahetu tagajärjena üksnes juhul, kui tulevikus aset leidva tegevuse muudab võimalikuks ja majanduslikult mõistlikuks turu tunnuste ja struktuuri muutmine koondumisega. Käesolevas asjas oli koondumise osalistel aga juba võimalik käituda märkimisväärses ulatuses sõltumatult oma konkurentidest ja MDU klientidest, olenemata koondumisest tulenevast võimalikust ressursside kasvust.
Samadel põhjustel lükkas Üldkohus tagasi argumendid, mille kohaselt vähendab kõnealune koondumine märkimisväärselt konkurentsisurvet, mida konkurendid avaldavad MDU turul, mis võib kaasa tuua tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse. Täpsemalt, koondumisel tekkiva üksuse finantsiline võim võrreldes tema konkurentidega võimaldas tal takistada nende konkurentide arengut. Ent kuigi on tõsi, et koondumise tagajärjel konkurentide avaldatava konkurentsisurve vähenemine võib kaasa tuua tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse, ei võimalda koondumisel tekkiva üksuse finantsiline võim üksi sellise takistuse järeldust teha. Nimelt peab komisjon koondumise siseturuga kokkusobivuse hindamisel võtma arvesse selliste muude asjaolude kogumit nagu asjaomaste turgude struktuur, ettevõtjate tegelik või potentsiaalne konkurents, asjaomaste ettevõtjate seisund ning majanduslik ja finantsiline võim, tarnijatele ja kasutajatele kättesaadavad võimalused, turuletuleku tõkete olemasolu ning pakkumise ja nõudluse areng.
Mis puudutab etteheidet, et komisjon ei võtnud arvesse MDU turul Vodafone’i turgu valitseva seisundi tekkimist, mis toob väidetavalt kaasa tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse, siis tuletas Üldkohus meelde, et vastavalt EÜ ühinemismäärusele (
4
) peab komisjon koondumiste kontrollimisel hindama, kas koondumine võib märkimisväärselt takistada tõhusat konkurentsi siseturul või selle olulises osas, ning asjaolu, et koondumine tekitaks või tugevdaks turgu valitsevat seisundit, ei ole iseenesest piisav järeldamaks, et koondumine on siseturuga kokkusobimatu. Selline prognoos seisneb selle hindamises, kuidas koondumine võib muuta konkreetsel turul konkurentsiolukorda kujundavaid tegureid. Seega ei saa komisjonile ette heita, et ta tegi käesolevas asjas prognoosi, mis puudutas muu hulgas koondumise kooskõlastamata horisontaalset mõju MDU turul. Kuna komisjon jõudis selle raames järeldusele, et tegemist ei ole tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistusega, sest kõnealune koondumine ei kõrvaldanud konkurentsisurvet koondumise osaliste vahel ega nõrgendanud veelgi allesjäänud konkurentide avaldatavat konkurentsisurvet, ei olnud ta kohustatud kontrollima, kas koondumine tekitaks või tugevdaks turgu valitsevat seisundit, eelkõige seetõttu, et pärast koondumist oleks koondumiste osaliste kombineeritud kaabelvõrkude kaetus riikliku ulatusega.
Lisaks ei saa koondumise osaliste kaabelvõrgu ulatust pidada määravaks teguriks selle kindlaksmääramisel, milline on MDU turul koondumise olukord, mille muutmine tooks kaasa tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse. Sellest järeldub, et koondumisel tekkiva üksuse kaabelvõrgu pelk geograafiline laiendamine, olenemata sellest, kas see on koondumisele ainuomane või mitte, ei too tingimata kaasa MDU turu konkurentsiolukorda määrava teguri muutust ja seega tõhusa konkurentsi märkimisväärset takistust.
Koondumise vertikaalne mõju
Edasi, mis puudutab kõnealuse koondumise vertikaalse mõju analüüsi, mille tõttu komisjon hindas eeskätt MDU klientidele televisioonisignaalide edastamise teenuste jaemüüjate kõrvaldamise tõenäosust, siis märkis Üldkohus, et hinnates sisendituru konkurentsivastase sulgemise stsenaariumi tõenäosust, uurib komisjon horisontaalsete ühinemiste hindamise suuniste (
5
) kohaselt esiteks, kas koondumisel tekkiv üksus oleks pärast koondumist võimeline sulgema oluliselt juurdepääsu tootmissisenditele, teiseks, kas tal oleks ajendit seda teha, ning kolmandaks, kas turu sulgemine avaldaks konkurentsile järgnevatel kaubaturgudel märkimisväärset kahjulikku mõju. Kuna need kolm tingimust on kumulatiivsed, on piisav, et välistada turusisendite sulgemise oht, kui üks neist ei ole täidetud.
Mis puudutab täpsemalt kolmandat tingimust, siis järeldas komisjon, et võimalik turu sulgemise strateegia, mida rakendab koondumisel tekkiv üksus, ei avaldaks igal juhul märkimisväärset kahjulikku mõju konkurentsile järgnevatel kaubaturgudel, kuna kõnealune koondumine ei too kaasa mingeid muutusi asjaomaste turgude struktuuris ei eelnevatel ega järgnevatel turgudel. Täpsemalt ei muuda kõnealune koondumine kuidagi koondumise osaliste suutlikkust ja ajendit tõrjuda välja Saksamaal MDU klientidele televisioonisignaalide teenuste jaemüüjaid, eelkõige Tele Columbust. Kuna hagejad ei ole aga tõendanud, et komisjon tegi selle hindamisel ilmse vea, siis piisab turusisendite konkurentsivastase sulgemise ohu välistamiseks sellest, et kolmas tingimus ei ole täidetud.
Horisontaalne kooskõlastamata mõju televisioonisignaalide edastamise turul
Lõpuks leidis Üldkohus, et Tele Columbus väidab tulemusetult, et komisjon hindas oma analüüsis kooskõlastamata horisontaalset mõju televisioonisignaalide edastamise turul ilmselgelt valesti tulenevalt sellest, et koondumisel tekkiv üksus sõlmis televisiooniteenuse osutajatega ainuõiguslikud kokkulepped.
Esiteks, osas, milles komisjonile heidetakse ette, et ta ei viinud läbi kõiki hageja soovitud või tarvilikuks peetud analüüse, nagu teatavad tehnilised funktsioonid ja teatud äriaspektid, ei selgita hageja kuidagi, kuidas koondumine võib neid mõjutada, ja täpsemalt põhjuseid, miks ja kuidas oleks koondumisel tekkival üksusel võime ja eelkõige huvi halvendada televisiooniteenuse osutajatega peetavatel läbirääkimistel neid funktsioone ja äriaspekte, kuidas võib see eelkõige nende tähtsust arvestades märkimisväärselt takistada tõhusat konkurentsi televisioonisignaalide edastamise turul ja kuidas on nende funktsioonide ja äriaspektide selline tõenäoline halvenemine koondumisele ainuomane.
Teiseks, mis puudutab väidet, et komisjon ei võtnud arvesse asjaolu, et koondumisel tekkival üksusel on võime ja ajend rakendada osalist ainuõigust, et keelata sisu levitamine teatud konkurentide, näiteks tema enda kaudu, siis ei tõenda hageja, et sellisel strateegial oleks märkimisväärne kahjulik mõju konkurentsile järgnevatel turgudel. Lisaks oli vähetõenäoline, et koondumisel tekkival üksusel oleks ajend sõlmida täielikult või osaliselt ainuõiguslikke kokkuleppeid televisiooniteenuse osutajaga, arvestades, et kõnealune tegevus võib olla õigusvastane, sest see on vastuolus konkurentsiõigusega.
Kolmandaks, mis puudutab väidet, et koondumisel tekkiv üksus võib MDU turul kasutada eeliseid, mis tal on televisioonisignaalide edastamise turul, nimelt edastustasude saamist ja sisu omandamist soodsamatel tingimustel kui väikseimad kaabellevioperaatorid, siis tuleb ühelt poolt märkida, et kui need eelised võimaldavad pakkuda MDU klientidele soodsamaid hindu, annab see pigem tunnistust positiivsest mõjust tarbijatele, kuna on tõenäoline, et selline hinnaalandus kajastuks pigem asjaomaste hoonete üürnike igakuises üürisummas kui tõhusa konkurentsi märkimisväärsest takistuses. Teiselt poolt ei tõenda hageja, et need eelised oleksid olnud koondumisele omased.
Vaidlustatud otsusega siduvaks muudetud kohustused
Kuna komisjon järeldas vaidlustatud otsuses, et interneti püsiühenduse turul ja televisioonisignaalide edastamise turul esineb tõhusa konkurentsi märkimisväärne takistus, analüüsis ta Vodafone’i pakutud kohustusi ja järeldas nendest, et kõnealune koondumine, nagu seda nende kohustustega muudeti, ei takista märkimisväärselt tõhusat konkurentsi neil turgudel.
Üldkohus leidis, et komisjoni analüüsi selles küsimuses ei saa kuidagi kritiseerida televisioonisignaalide edastamise turgu puudutavate kohustuste (
6
) väidetava ebapiisavuse ja ebasobivuse tõttu ning Vodafone’i pakutud interneti püsiühenduse turgu puudutava kohustuse (WCBA kohustus) väidetava ebatõhususe tõttu.
Sellega seoses lükkas ta tagasi väite, et need kohustused olid üksnes käitumuslikud ja seega ebapiisavad, et lahendada horisontaalseid konkurentsiprobleeme. Kuigi komisjon eelistab parandusmeetmeid käsitlevas teatises struktuurilisi kohustusi, eelkõige nende rakendamise lihtsuse tõttu, sõltub kohustuste heakskiitmine peamiselt sellest, kas need on sobivad ja piisavad tuvastatud konkurentsiprobleemi lahendamiseks, ning kindlusest, et neid kohustusi saab täita.
Mis puudutab täpsemalt televisioonisignaalide edastamise turgu puudutavaid kohustusi, siis ei saa nõustuda väitega, et vaidlustatud otsuses komisjoni kasutatud terminoloogia näitab, et komisjonil ei olnud mingit kindlust, et need kohustused olid piisavad ja tõhusad, et leevendada televisioonisignaalide edastamise turul tuvastatud tõhusa konkurentsi märkimisväärset takistust. Kuigi komisjonil peab olema kindlus, et pakutud kohustusi on võimalik täita ning et need on piisavalt elujõulised ja jätkusuutlikud, võib ta tunnistada koondumise siseturuga kokkusobivaks, kui on piisavalt tõenäoline, et need kohustused on tuvastatud tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistuse kõrvaldamiseks piisavad ja tõhusad.
Lisaks, mis puudutab edastustasusid puudutava kohustuse hilinenud esitamist, siis võib komisjon nõustuda hilinenud kohustustega esiteks siis, kui need lahendavad eelnevalt tuvastatud konkurentsiprobleemid selgelt ja ilma täiendava uurimiseta, ning teiseks siis, kui on piisavalt aega liikmesriikidega nende kohustuste osas konsulteerimiseks. Kuna need kaks kumulatiivset tingimust olid aga käesolevas asjas täidetud, võis komisjon edastustasusid puudutavat kohustust arvesse võtta, vaatamata selle hilinenud esitamisele.
Mis puudutab WCBA kohustust, siis lükkas Üldkohus tagasi etteheite väidetava ebatõhususe kohta, mis tuleneb asjaolust, et see kohustus ei võimaldanud kompenseerida selle konkurentsisurve kadumist, mida avaldas Unitymedia taristute ja uuendustega enne koondumist.
Nimelt on selle kohustuse eesmärk, mis näeb ette, et turule siseneb kolmandast isikust operaator, st Telefónica, lahendada konkurentsiprobleem, mis tuleneb ühe ettevõtja (Vodafone) kadumisest Unitymedia kaabelkattealalt, mitte aga kompenseerida selle konkurentsisurve kadumist, mida viimane avaldas taristute ja uuendustega enne koondumist. Lisaks ja igal juhul ei ole tõendatud, et koondumisel tekkiv üksus lõpetaks investeerimise ja innovatsiooni Unitymedia endisel kaabelkattealal, mille tagajärjel tooks koondumine kaasa sellistest investeeringutest ja uuendustest tuleneva konkurentsisurve kadumise.
Mis puudutab Telefónica väidetavat suutmatust avaldada interneti püsiühenduse turul tugevat konkurentsisurvet, siis tuleb märkida, et see argument tuleneb teatud järeldustest, mille komisjon tegi vaidlustatud otsuses Telefónica olukorra kohta asjasse puutuva kohustuse puudumisel, ja et need järeldused ei võta seega arvesse kõiki kohustusi, mille Vodafone selle kohustuse raames võttis. Seega ei võimalda need teha mingeid järeldusi Telefónica suutlikkuse ja ajendi kohta tegutseda elujõulise ja aktiivse konkurentsijõuna, kui see kohustus on täidetud.
Mis puudutab argumenti, et WCBA kohustus kahjustab turgu ja tugevdab selle oligopoolset struktuuri, andes Telefónicale hulgijuurdepääsu eelistingimustel, siis selgitas komisjon vaidlustatud otsuses, et see abinõu tugevdab seda operaatorit, kuid ei tekita konkurentsiprobleeme, arvestades, et Telefónica ei olnud eelkõige interneti püsiühenduse ja 2P pakettide turgudel tugev konkurent.
Üldkohus lükkas tagasi ka etteheite, et komisjoni analüüs WCBA kohustuse seisukohast on väidetavalt ebapiisav ning et vaidlustatud otsus ei ole nimetatud kohustuse osas piisavalt põhjendatud, sest komisjon on nõuetekohaselt kontrollinud, et see kohustus kõrvaldab täielikult tuvastatud konkurentsiprobleemid ja et sellel ei ole kahjulikku mõju, sealhulgas investeeringutele kiudoptilistesse võrkudesse või mitme teenuse pakkumiste jaeturul. Ta esitas ka üksikasjalikult põhjused, miks ta leiab, et see ei ole nii.
Eeltoodut arvestades jättis Üldkohus hagi tervikuna rahuldamata.
(
1
)	Komisjoni 18. juuli 2019. aasta otsus C(2019) 5187 (final), millega tunnistatakse siseturu ja EMP lepinguga kokkusobivaks koondumine, millega Vodafone Group plc omandab Liberty Global plc teatavad varad (juhtum COMP/M.8864 – Vodafone / teatavad Liberty Globali varad) (edaspidi „vaidlustatud otsus“).
(
2
)	Nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 139/2004 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜ ühinemismäärus) (ELT 2004, L 24, lk 1; ELT eriväljaanne 08/03, lk 40).
(
3
)	Need kohustused hõlmavad järgmist: WCBA (Wholesale Cable Broadband Access) kohustus, millega nähti ette juurdepääsu võimaldamine koondumisel tekkiva üksuse kaabelvõrgule kolmandast isikust operaatorile, et võimaldada sellel operaatoril pakkuda interneti püsiühenduse jaeteenuseid, samuti enda või kolmandate isikute OTT (over the top) televisiooniteenuseid; OTT kohustus, mis takistas koondumisel tekkival üksusel piirata selliste televisiooniteenuse osutajate võimalust, kelle sisu tema platvormil edastati, levitada seda sisu OTT teenuse kaudu ja mis tagas neile selleks piisava otsese vastastikuse sidumise võime; HBBTV (Hybrid Broadcast Broadband TV) kohustus, mis kohustas koondumisel tekkivat üksust jätkama tasuta televisiooniteenuse osutajate HBBTV signaali edastamist, ning tagasiostutasusid puudutav kohustus, mis takistas koondumisel tekkival üksusel tõsta edastustasusid, mida talle maksid tasuta televisiooniteenuse osutajad.
(
4
)	EÜ ühinemismääruse artikli 2 lõiked 2 ja 3.
(
5
)	Horisontaalsete ühinemiste hindamise suunised vastavalt nõukogu määrusele kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (ELT 2008, C 265, lk 6; ELT eriväljaanne 08/03, lk 10).
(
6
)	Need kohustused hõlmavad OTT kohustust, edastamistasusid käsitlevat kohustust ja HBBTV kohustust.