62023CJ0018
EUROOPA KOHTU OTSUS (esimene koda)
27. veebruar 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – ELTL artikli 63 lõige 1 – Kapitali vaba liikumine – Vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjad (eurofondid) – Juriidiliste isikute tulumaks – Sellise fondi saadud tulu vabastamine juriidiliste isikute tulumaksust – Maksuvabastuse tingimused – Selle fondi väline valitsemine – Direktiiv 2009/65/EÜ – Artikli 29 lõige 1 – Kohaldatavus
Kohtuasjas C‑18/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicachi (vojevoodkonna halduskohus Gliwices, Poola) 28. novembri 2022. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 18. jaanuaril 2023, menetluses
F S.A.
versus
Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej,
EUROOPA KOHUS (esimene koda),
koosseisus: Euroopa Kohtu asepresident T. von Danwitz esimese koja presidendi ülesannetes, kohtunikud A. Arabadjiev ja I. Ziemele (ettekandja),
kohtujurist: J. Kokott,
kohtusekretär: ametnik M. Siekierzyńska,
arvestades kirjalikku menetlust ja 29. mai 2024. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
F S.A., esindaja: doradca podatkowy Ł. Adamczyk,
–
Poola valitsus, esindajad: B. Majczyna, R. Stańczyk ja S. Żyrek,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: C. Auvret, U. Małecka, W. Roels ja H. Tserepa-Lacombe,
olles 11. juuli 2024. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/65/EÜ vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjaid (eurofondid) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (ELT 2009, L 302, lk 32) artikli 29 lõiget 1 ning ELTL artikleid 18, 49 ja 63.
2
Taotlus on esitatud Luksemburgi õiguse alusel asutatud aktsiaseltsi F S.A. (edaspidi „fond F“) ja Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej’ (Poola riigi maksuameti infobüroo direktor, edaspidi „maksuhaldur“) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab selle äriühingu saadud investeerimistulu maksustamist.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Direktiivi 2009/65 põhjenduses 83 on märgitud:
„Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada siseriiklikke maksuõiguse norme, sealhulgas korda, mille liikmesriik võib kehtestada maksuõiguse normide täitmise tagamiseks oma territooriumil.“
4
Kõnealuse direktiivi artiklis 1 on sätestatud:
„1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjatele (eurofondid), kes on asutatud liikmesriikide territooriumil.
2.   Võttes arvesse artiklit 3, on eurofond käesoleva direktiivi tähenduses ettevõtja:
a)
kelle ainus eesmärk on avalikkuselt saadud kapitali ühine investeerimine artikli 50 lõikes 1 osutatud vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ja/või muudesse likviidsetesse finantsvaradesse ning mis tegutsevad riski hajutamise põhimõttel, ja
b)
kelle osakud ostetakse või võetakse tagasi osakuomanike nõudmisel otse või kaudselt nende ettevõtjate varast. Meetmeid, mida eurofond võtab kindlustamaks, et tema osakute börsiväärtus ei erineks oluliselt nende puhasväärtusest, vaadeldakse võrdväärsena sellise tagasiostmise või tagasivõtmisega.
Liikmesriigid võivad lubada, et eurofond koosneb mitmest investeerimisüksusest.
3.   Lõikes 2 osutatud ettevõtjat võib õigusaktides sätestatud korras asutada lepingulise fondina (fondivalitseja juhitavad lepingulised fondid), usaldusfondina (unit trust) või põhikirja omava äriühinguna (äriühinguna asutatud fondid).
[…]
7.   Ilma et see piiraks käesoleva peatüki kohaldamist, võib liikmesriik kehtestada oma territooriumil asutatud eurofondide suhtes käesolevas direktiivis sätestatud nõuetest rangemad nõuded või lisanõuded, tingimusel et need on üldkohaldatavad ega ole vastuolus käesoleva direktiiviga.“
5
Direktiivi artiklis 3 on sätestatud:
„Järgmised ettevõtjad ei ole käesoleva direktiivi tähenduses eurofondid:
a)
kinnised investeerimisfondid;
b)
investeerimisfondid, mis suurendavad kapitali ilma et nad pakuksid osakuid avalikult [Euroopa Ü]henduse piires või selle mis tahes osas;
[…]“.
6
Direktiivi artikli 6 lõigetes 1 ja 2 on ette nähtud:
„1.   Fondivalitseja võib majandustegevust alustada üksnes fondivalitseja päritoluliikmesriigi pädevate asutuste eelnevalt antud tegevusloa alusel. Käesoleva direktiivi kohaselt fondivalitsejale antud tegevusluba kehtib kõikides liikmesriikides.
2.   Fondivalitseja ei tohi tegutseda muudel tegevusaladel kui käesoleva direktiivi alusel tegevusloa saanud eurofondide valitsemine, välja arvatud teiste käesoleva direktiiviga hõlmamata investeerimisfondide täiendav valitsemine, mille puhul fondivalitseja suhtes kohaldatakse usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet, kuid mille osakuid ei tohi vastavalt käesolevale direktiivile turustada teistes liikmesriikides.
Käesoleva direktiivi kohaldamisel hõlmab eurofondide valitsemine II lisas osutatud ülesandeid.“
7
Direktiivi 2009/65 artikli 29 lõikes 1 on sätestatud:
„Ilma et see piiraks siseriiklikus õiguses sätestatud üldkohaldatavaid tingimusi, ei anna pädevad asutused tegevusluba äriühinguna asutatud fondile, kes ei ole määranud fondivalitsejat, kui äriühinguna asutatud fondil ei ole piisavat, vähemalt 300000 euro suurust algkapitali.
Kui äriühinguna asutatud fond ei ole määranud käesoleva direktiivi alusel tegevusloa saanud fondivalitsejat, kohaldatakse järgmisi tingimusi:
a)
tegevusluba ei anta, kui tegevusloa taotlusele ei ole lisatud tegevuskava, kus on esitatud vähemalt äriühinguna asutatud fondi organisatsiooniline struktuur;
b)
äriühinguna asutatud fondi juhid on laitmatu mainega ning piisavalt kogenud seda liiki majandustegevuse alal, mida äriühinguna asutatud fond teostab; sellega seoses tuleb juhtide ning kõikide neid ametikohustuste täitmisel asendavate isikute nimed viivitamata edastada pädevatele asutustele; äriühinguna asutatud fondi majandustegevust peavad juhtima vähemalt kaks eespool nimetatud tingimustele vastavat isikut; „juhid“ on isikud, kes seaduse või põhikirja alusel äriühinguna asutatud fondi esindavad või selle tegevust tegelikult juhivad, ja
c)
kui äriühinguna asutatud fondi ja mõne teise füüsilise või juriidilise isiku vahel on märkimisväärne seos, annavad pädevad asutused tegevusloa ainult sel juhul, kui kõnealune märkimisväärne seos ei takista neil teostada tõhusat järelevalvet.
Samuti keelduvad äriühinguna asutatud fondi pädevad asutused tegevusloa andmisest, kui äriühinguna asutatud fondiga märkimisväärselt seotud ühe või enama füüsilise või juriidilise isiku tegevust reguleerivad kolmanda riigi õigus- või haldusnormid või kui nimetatud õigus- või haldusnormide rakendamisega seotud raskused takistavad neil teostada tõhusat järelevalvet.
Äriühinguna asutatud fondi päritoluliikmesriigi pädevad asutused nõuavad, et äriühinguna asutatud fondid esitaksid neile vajaliku teabe.“
Poola õigus
Juriidiliste isikute tulumaksu seadus
8
15. veebruari 1992. aasta juriidiliste isikute tulumaksu seaduse (ustawa o podatku dochodowym od osób prawnych; Dz. U. 1992, jrk nr 86), mida on muudetud 10. veebruari 2017. aasta seadusega, millega kehtestatakse riikliku põllumajandustoetuste keskuse seadus (ustawa – Przepisy wprowadzające ustawę o Krajowym Ośrodku Wsparcia Rolnictwa; Dz. U. 2017, jrk nr 614; edaspidi „juriidiliste isikute tulumaksu seadus“), artikkel 6 sätestab:
„1.   Maksust on vabastatud:
[…]
10)
avatud investeerimisfondid ja eriotstarbelised investeerimisfondid, mis on asutatud investeerimisfondide seaduse alusel, välja arvatud eriotstarbelised investeerimisfondid, mis kohaldavad kinniste investeerimisfondide suhtes kehtivaid investeerimiseeskirju ja ‑piiranguid;
10a)
investeerimisfondid, mille asukoht on muus Euroopa Liidu liikmesriigis kui Poola Vabariik või muus Euroopa Majanduspiirkonna riigis, juhul kui need fondid vastavad kõigile järgmistele tingimustele:
a)
neil on kohustus maksta oma asukohariigis juriidiliste isikute tulumaksu kogu oma tulult, sõltumata selle päritolust;
b)
nende ainus eesmärk on fondi osakute avaliku pakkumise tulemusel saadud rahaliste vahendite ühine investeerimine väärtpaberitesse, rahaturuinstrumentidesse ja muudesse varalistesse õigustesse;
c)
nad teostavad oma tegevust oma asukohariigi finantsjärelevalveasutuse antud tegevusloa alusel;
d)
nende tegevuse üle teevad otsest järelevalvet nende asukohariigi finantsturu järelevalveasutused;
e)
nad on määranud oma varade hoiule võtmiseks depositooriumi;
f)
neid valitsevad üksused, kes on saanud oma tegevuseks loa nende asukohariigis finantsturu järelevalve eest vastutavatelt pädevatelt asutustelt.
[…].
4.   Lõike 1 punktis 10a sätestatud maksuvabastust ei kohaldata:
1)
investeerimisfondidele:
a)
mis tegutsevad kinniste investeerimisfondidena või on kinniste investeerimisfondide investeerimiseeskirjade ja -piirangute alusel tegutsevad avatud investeerimisfondid või
b)
mille põhikirja kohaselt ei pakuta nende osakuid avalikkusele, nende osakud ei ole lubatud kauplemiseks reguleeritud turul või alternatiivse kauplemissüsteemi kaudu ja füüsilised isikud saavad nende osakuid omandada ainult siis, kui nad ostavad neid ühekorraga vähemalt 40000 euro väärtuses.
[…]“.
9
Selle seaduse artikli 17 lõike 1 punkt 58 näeb ette:
„Maksust on vabastatud:
[…]
58)
artikli 6 lõike 4 punktis 1 loetletud sellise investeerimisfondi tulu, mis on asutatud muus Euroopa Liidu liikmesriigis kui Poola Vabariik või muus Euroopa Majanduspiirkonna riigis, kui see vastab artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktides a ja d–f sätestatud tingimustele, välja arvatud punkti 57 alapunktides a–g nimetatud tulu“.
Investeerimisfondide seadus
10
27. mai 2004. aasta seadus investeerimisfondide ja alternatiivsete investeerimisfondide valitsemise kohta (ustawa o funduszach inwestycyjnych i zarządzaniu alternatywnymi funduszami inwestycyjnymi; Dz. U. 2004, jrk nr 1546), põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „investeerimisfondide seadus“), sätestab artiklis 1:
„Käesolev seadus sätestab eeskirjad investeerimisfondide asutamiseks ja tegutsemiseks Poola Vabariigis ning põhimõtted välisriigi fondide ja fondivalitsejate tegutsemiseks Poola Vabariigis.“
11
Selle seaduse artikli 1a lõikes 1 on sätestatud:
„Seaduses sätestatakse ka Poola Vabariigi territooriumil asuvate alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevust reguleerivad eeskirjad ning liikmesriigis või kolmandas riigis asuvate alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate tegevus Poola Vabariigi territooriumil.“
12
Sama seaduse artikkel 3 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Investeerimisfond on juriidiline isik, mille tegevuse ainus eesmärk on osakute või investeerimistõendite pakkumise tulemusel saadud rahaliste vahendite investeerimine seaduses määratletud väärtpaberitesse, rahaturuinstrumentidesse ja muudesse varalistesse õigustesse.
[…]
3.   Investeerimisfond tegutseb eelkõige osakuomanike huve arvesse võttes, järgides seaduses sätestatud investeerimisriski vähendamise põhimõtteid.
4.   Investeerimisfond võib tegutseda:
1)
avatud investeerimisfondina;
2)
alternatiivse investeerimisfondina: avatud eriotstarbeline investeerimisfond või kinnine investeerimisfond.“
13
Sama seaduse artikli 4 lõigetes 1 ja 1a on ette nähtud:
„1.   Äriühing asutab investeerimisfondi, valitseb seda ja esindab fondi suhetes kolmandate isikutega.
1a.   Äriühing võib kirjaliku kokkuleppega – mille puudumisel on see tühine – delegeerida avatud investeerimisfondi valitsemise ja äritegevuse õiguse Poola Vabariigi territooriumil tegutsevale fondivalitsejale.“
14
Investeerimisfondide seaduse artikli 14 lõikest 1 tuleneb, et investeerimisfondi võib asutada ainult äriühing.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
15
Fond F deklareeris maksuhaldurile, et ta on Luksemburgi maksuresident ja tal on seal täieulatuslik maksukohustus.
16
Oma deklaratsioonide kohaselt tegutseb fond F vastavalt Luksemburgi õigusele, täpsemalt 13. veebruari 2007. aasta seadusele eriotstarbeliste investeerimisfondide kohta (Mémorial A 2007, lk 13), kui eriotstarbeline investeerimisfond. Fond kinnitab, et ta on saanud Luksemburgi finantsjärelevalveasutuselt (Commission de surveillance du secteur financier, edaspidi „CSSF“) tegevusloa, et viimane teeb tema suhtes vahetult järelevalvet ning et ta on viimase poolt registreeritud reguleeritud investeerimisfondina.
17
Vastavalt CSSFi poolt heaks kiidetud põhikirjale valitsetakse fondi siseselt ehk fondi F juhatuse poolt, mis on samuti kantud CSSFi peetavasse alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate nimekirja.
18
Fondi F tegevuse ainus eesmärk on fondi aktsiate suunatud pakkumise tulemusel saadud vahendite ühine investeerimine väärtpaberitesse, rahaturuinstrumentidesse ja muudesse varalistesse õigustesse.
19
CSSFi tegevusloa kohaselt võib fond F investeerida börsil, sealhulgas Giełda Papierów Wartościowych w Warszawies (Varssavi börs, Poola) noteeritud äriühingute aktsiatesse, kapitaliühingute, sealhulgas Poolas asuvate äriühingute emiteeritud võlakirjadesse ning riigivõlakirjadesse, sealhulgas Poola Vabariigi emiteeritud võlakirjadesse.
20
Fond F esitas maksuhaldurile siduva eelotsuse taotluse, et teha kindlaks, kas tulevase sündmuse alusel deklareeritud ja saadud tulu suhtes kohaldatakse juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 17 lõike 1 punktis 58 ette nähtud maksuvabastust.
21
Fond F oli seisukohal, et see peaks nii olema. Enda sõnul vastab ta esiteks selle seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktidest a, d ja e tulenevatele nõuetele. Teiseks, mis puudutab nimetatud seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktis f sätestatud nõuete järgimist, st nõuet, et investeerimisfondi peab valitsema üksus, kellel on tegevusluba, mille on andnud asutused, kes on pädevad tegema selles riigis finantsturu järelevalvet, kus on tema asukoht, siis leidis fond F, et siseselt valitsetav fond kui alternatiivse investeerimisfondi valitseja vastab sama seaduse artikli 17 lõike 1 punktis 58 ette nähtud maksuvabastuse saamise tingimustele.
22
Maksuhaldur leidis oma 6. juuni 2022. aasta siduvas eelotsuses, et kuigi fond F vastab juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktides a ja c–e sätestatud tingimustele, ei vasta ta selle seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktis f sätestatud tingimusele, kuna teda ei halda väline üksus.
23
Fond F esitas eelotsusetaotluse esitanud kohtule, Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicachile (vojevoodkonna halduskohus Gliwices, Poola), siduva eelotsuse tühistamiseks kaebuse.
24
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et kõnealused õigusnormid puudutavad investeerimisfondide tehtud investeeringutest saadud tulu maksustamist. Vaidlus seondub küsimusega, kas fondi juhatuse poolt siseselt valitsetav fond, mis on saanud tegevusloa fondi asukohaliikmesriigi pädevalt asutuselt ja mis on selles asutuses registreeritud alternatiivse investeerimisfondi tegevusloaga valitsejana ja kantud selle asutuse peetavasse fondivalitsejate loendisse, vastab juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktis f ette nähtud tingimusele.
25
Sellesse seadusse artikli 6 lõike 1 punkti 10a lisamise eesmärk oli tagada Poola investeerimisfondide ja teistes liikmesriikides asuvate investeerimisfondide võrdne kohtlemine seoses investeerimisfondidele ette nähtud juriidiliste isikute tulumaksu vabastusega. Muu hulgas lõpetas Euroopa Komisjon pärast selle seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktide a–e kehtestamist ja seejärel muutmist ning artikli 6 lõike 1 punktile 10a alapunkti f lisamist ELTL artiklite 49 ja 63 alusel Poola Vabariigi vastu algatatud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse, mis oli tingitud teistes liikmesriikides kui Poola Vabariigis asuvate investeerimisfondide väidetavast maksualasest diskrimineerimisest.
26
Investeerimisfondide seaduse artikli 4 lõikest 1 ja artikli 14 lõikest 1 tuleneb, et Poolas vastu võetud mudeli kohaselt haldab investeerimisfonde neist eraldiseisev juriidiline isik, nimelt investeerimisühing, ning et neid ei saa allutada sisesele valitsemisele, nagu juhatuse valitsemisele. Lisaks tuleneb sellest seadusest, et Poola territooriumil võivad tegutseda üksnes väliselt valitsetavad välisriigi investeerimisfondid.
27
See kohus märgib lisaks, et juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktis f sisalduv reegel koostoimes selle seaduse artikli 17 lõike 1 punktiga 58 kehtestab objektiivse kriteeriumi, mis viib selleni, et juriidiliste isikute tulumaksust vabastatakse üksnes mitteresidendist investeerimisfondid, mida valitsevad pädeva ametiasutuse loa saanud välised üksused, ja maksuvabastust ei kohaldata siseselt valitsetavate fondide suhtes.
28
Esiteks tuleneb direktiivist 2009/65, eelkõige selle artiklitest 6 ja 29 ning II lisast, et selles direktiivis on ette nähtud võimalus, mitte kohustus asutada fondivalitseja, ning et välise üksuse osutatavate teenuste ulatus on analoogne nende teenuste ulatusega, mis on seotud ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja juhtimisega selle juhatuse poolt. Teiseks tuleb neid nimetatud direktiivi nõuete kohaselt asutatud fonde pidada võrreldavaks.
29
Seega tekib küsimus, kas liidu õigusega on vastuolus, kui liikmesriigi seadusandja, kes juhindub riigisiseste ja välismaiste üksuste võrreldavuse põhimõttest ja kelle eesmärk on vähendada investeeringutega seotud riski, kehtestab sellise formaalse tingimuse, nagu tuleneb juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktist f koostoimes selle seaduse artikli 17 lõike 1 punktiga 58, mille kohaselt on juriidiliste isikute tulumaksust vabastatud üksnes investeerimisfond ja välise üksuse valitsetav ühisinvesteerimisettevõtja.
30
Neil asjaoludel otsustas Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (vojevoodkonna halduskohus Gliwices) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [direktiivi 2009/65], eelkõige selle direktiivi artikli 29 lõiget 1 koosmõjus [ELTL] artiklitega 18, 49 ja 63, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui liikmesriigi õigusnormides kehtestatakse sellised formaalsed nõuded nagu põhikohtuasjas seoses tulumaksuvabastuse kasutamisega investeerimisfondide poolt, kelle asukoht on muus Euroopa Liidu liikmesriigis kui Poola Vabariik või muus Euroopa Majanduspiirkonna riigis, ehk nõue, et neid fonde peavad valitsema välised üksused, kes tegutsevad oma asukohariigi finantsjärelevalveasutuse tegevusloa alusel?“
Menetlus Euroopa Kohtus
31
Ettekandja-kohtuniku ja kohtujuristi ühisel ettepanekul esitas Euroopa Kohtu president 21. novembri 2023. aasta otsusega eelotsusetaotluse esitanud kohtule küsimused põhikohtuasjas kohaldatava Poola õiguse ja eelotsusetaotluses välja toodud fondi F teatavate väidete kohta.
32
Eelotsusetaotluse esitanud kohus edastas 18. detsembril 2023 Euroopa Kohtule oma vastuse, millest nähtub, et esiteks välistab investeerimisfondide seadus sellise investeerimisfondi asutamise, millel on sisemine valitsemise viis või sarnane struktuur nagu põhikohtuasjas kõne all oleval fondil F, mis õiguslikult tegutseb muutuva põhikapitaliga investeerimisühingu vormis, ning et selline fond ei saa – ilma et ta korraldaks oma tegevust välise valitsemise kaudu – oma asukohta üle viia Poolasse.
33
Teiseks, tingimus, mis puudutab kohustust usaldada investeerimisfondi valitsemine teisele üksusele, mitte füüsilistele isikutele, st selle fondi välise valitsemise tingimus, on mõeldud selleks, et tagada selle fondi kui investeerimisfondi tegevuse õiguskindlus, mis erineb sama fondi üksikute liikmete erahuvidest. Selle tingimuse eesmärk on ka eraldada nende osakuomanike varad sellise fondivalitseja varast, kes kannab iseseisvalt vastutust investeerimisfondi valitsemise eest, mistõttu fondivalitseja varaline vastutus ei mõjuta fondi enda varasid.
34
Kolmandaks kinnitas eelotsusetaotluse esitanud kohus samuti, et põhikohtuasi puudutab üksnes küsimust, kas fond F peab vastama juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktis f sätestatud välise üksuse poolse valitsemise tingimusele.
Eelotsuse küsimuse analüüs
35
Sissejuhatuseks olgu märgitud, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on ELTL artiklis 267 ette nähtud menetluses Euroopa Kohtu ja eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanded selgelt eraldatud ja üksnes viimati nimetatu on pädev tõlgendama riigisiseseid õigusakte (17. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Daimler, C‑232/20, EU:C:2022:196, punkt 91 ja seal viidatud kohtupraktika).
36
Seega ei ole Euroopa Kohtu ülesanne teha eelotsusemenetluses otsust liikmesriigi õigusnormide tõlgendamise kohta. Nimelt tuleb Euroopa Kohtul liidu ja liikmesriigi kohtute pädevuse jaotuse raames võtta arvesse eelotsuse küsimuste faktilist ja õiguslikku konteksti nii, nagu seda on eelotsusetaotluse esitanud kohus ise eelotsusetaotluses kirjeldanud (vt selle kohta 17. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Daimler, C‑232/20, EU:C:2022:196, punkt 92 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 9. novembri 2023. aasta kohtuotsus Keolis Agen, C‑271/22–C‑275/22, EU:C:2023:834, punkt 38).
37
Lisaks kujutab küsimus, kas eeldused, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus oma küsimuses tugineb, on valed või mitte, endast faktilisse raamistikku kuuluvat küsimust, mille paikapidavuse kontrollimine ei ole Euroopa Kohtu ülesanne (6. septembri 2018. aasta kohtumäärus Gmalieva jt, C‑79/17, EU:C:2018:687, punkt 16 ja seal viidatud kohtupraktika).
38
Käesoleval juhul nähtub eelotsusetaotlusest, et eelotsusetaotluse esitanud kohus lähtub eeldusest, et selline investeerimisfond nagu fond F võib saada juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 17 lõike 1 punktis 58 ette nähtud maksuvabastuse, kui ta vastab selle seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktis f ette nähtud tingimusele.
39
Lisaks täpsustas eelotsusetaotluse esitanud kohus, et investeerimisfondi välise valitsemise tingimuse sätestamine on põhjendatud asjaoluga, et Poolas on investeerimisfondide puhul lubatud ainult selline valitsemise viis.
40
Seega tuleb asuda seisukohale, et oma eelotsuse küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 2009/65 artikli 29 lõiget 1 koostoimes ELTL artiklitega 18, 49 ja 63 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et ainult sellisel investeerimisfondil, mida valitseb väline üksus ja mis tegutseb tegevusloa alusel, mille on väljastanud selle üksuse asukohariigi finantsturgude järelevalve eest vastutav pädev asutus, on õigus selle fondi tehtud investeeringutest saadud tulu puhul juriidiliste isikute tulumaksuvabastusele, ja mis seetõttu ei anna seda maksuvabastust teise liikmesriigi õigusnormide alusel asutatud siseselt valitsetavatele investeerimisfondidele, olukorras, kus esimese liikmesriigi õigus lubab asutada üksnes väliselt valitsetavaid investeerimisfonde.
Asjakohased liidu õigusnormid
41
Kuna Poola valitsus ja komisjon väljendasid kahtlust, kas direktiiv 2009/65 on põhikohtuasja lahendamisel asjakohane, tuleb esiteks kontrollida, kas see direktiiv on selle vaidluse suhtes kohaldatav.
42
Nagu nähtub kõigepealt direktiivi 2009/65 artikli 1 lõikest 1, kohaldatakse seda direktiivi eurofondide suhtes, mis on asutatud liikmesriikide territooriumil.
43
Seejärel tuleb märkida, et selle direktiivi artikli 1 lõike 2 punkti a kohaselt on eurofondid selle direktiivi tähenduses ettevõtjad, kelle ainus eesmärk on avalikkuselt saadud kapitali ühine investeerimine sama direktiivi artikli 50 lõikes 1 nimetatud vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse või muudesse likviidsetesse finantsvaradesse ning mis tegutsevad riski hajutamise põhimõttel.
44
Lõpuks, nagu nähtub direktiivi 2009/65 artikli 3 punktist b, ei kohaldata seda direktiivi investeerimisfondide suhtes, mis suurendavad kapitali, ilma et nad pakuksid osakuid avalikult liidu piires või selle mis tahes osas.
45
Nii tuleneb selle direktiivi artikli 1 lõike 2 punktist a ja artikli 3 punktist b, et selle direktiivi kohaldamisalasse ei kuulu investeerimisfondid, kes suurendavad kapitali, ilma et nad pakuksid osakuid avalikult.
46
Käesoleval juhul nähtub eelotsusetaotlusest, et fondi F ainus eesmärk on selliste vahendite ühine investeerimine, mis on saadud fondi aktsiate suunatud pakkumise tulemusel, väärtpaberitesse, rahaturuinstrumentidesse ja muudesse varalistesse õigustesse.
47
Asjaolu, et fondi F enda kinnituste kohaselt, mis on eelotsusetaotluses välja toodud, toimus tema poolt rahaliste vahendite kaasamine, ilma et ta oleks pakkunud oma osakuid avalikult, välistab direktiivi 2009/65 kohaldatavuse põhikohtuasjas käsitletava olukorra suhtes.
48
Kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab oma eelotsuse küsimuses ELTL artiklitele 18, 49 ja 63, tuleb teiseks kindlaks teha, kas need sätted on sellises olukorras kohaldatavad.
49
Selle kohta tuleb kõigepealt märkida, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kohaldatakse ELTL artiklit 18, milles on ette nähtud kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu üldpõhimõte, iseseisvalt ainult liidu õigusega reguleeritavate olukordade suhtes, mille puhul ei ole EL toimimise lepingus ette nähtud diskrimineerimiskeelu erinorme (18. juuni 2019. aasta kohtuotsus Austria vs. Saksamaa, C‑591/17, EU:C:2019:504, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).
50
Diskrimineerimiskeelu põhimõte on aga asutamisvabaduse osas sätestatud ELTL artiklis 49 (3. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Tesco-Global Áruházak, C‑323/18, EU:C:2020:140, punkt 55 ja seal viidatud kohtupraktika). Lisaks näeb EL toimimise leping eelkõige selle artiklis 63 ette diskrimineerimiskeelu erinormi kapitali vaba liikumise valdkonnas (18. märtsi 2021. aasta kohtuotsus Autoridade Tributária e Aduaneira (kinnisvaratulu maksustamine), C‑388/19, EU:C:2021:212, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika).
51
Lisaks tuleb väljakujunenud kohtupraktika kohaselt selleks, et teha kindlaks, kas riigisisesed õigusnormid on hõlmatud ühe või teise EL toimimise lepinguga tagatud põhivabadusega, arvesse võtta asjaomaste õigusnormide reguleerimiseset (4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Staatssecretaris van Financiën (kontsernisisese laenu intressid), C‑585/22, EU:C:2024:822, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
52
ELTL artikli 49 kohaldamisalasse kuuluvad seega riigisisesed õigusnormid, mida kohaldatakse ainult niisuguse osaluse suhtes, mis võimaldab kindlalt mõjutada äriühingu otsuseid ja otsustada äriühingu tegevuse üle (4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Staatssecretaris van Financiën (kontsernisisese laenu intressid), C‑585/22, EU:C:2024:822, punkt 24 ja seal viidatud kohtupraktika).
53
Seevastu tuleb riigisiseseid õigusnorme, mida kohaldatakse osaluse suhtes, mis on omandatud üksnes rahaliste vahendite paigutamise kaalutlusel ning kavatsuseta mõjutada ettevõtja juhtimist ja kontrolli, analüüsida üksnes kapitali vaba liikumise seisukohast (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika).
54
Nagu nähtub eelotsusetaotlusest, puudutab põhikohtuasi käesoleval juhul küsimust, kas fond F võib saada juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 17 lõike 1 punktis 58 ette nähtud maksuvabastust seoses tuluga, mida ta saab investeeringutest Varssavi börsil noteeritud äriühingute aktsiatesse, Poolas asuvate kapitaliühingute emiteeritud võlakirjadesse ning Poola riigi emiteeritud võlakirjadesse.
55
Ilma et need õigusnormid jätaks oma kohaldamisalast välja olukorrad, mis võimaldavad kindlalt mõjutada äriühingu otsuseid ja suunata äriühingu tegevust, mis tähendaks, et need olukorrad kuuluvad asutamisvabaduse kohaldamisalasse, käsitlevad nimetatud normid ühisest kapitaliinvesteeringust saadud tulu maksustamist, soovimata mõjutada ettevõtja juhtimist ja kontrolli käesoleva kohtuotsuse punktis 53 viidatud kohtupraktika tähenduses. Seetõttu mõjutavad need õigusnormid tõenäoliselt peamiselt kapitali vaba liikumist. Nendest õigusnormidest tulenevad võimalikud asutamisvabaduse piirangud kujutavad endast kapitali vaba liikumise võimaliku piirangu vältimatut tagajärge ega põhjenda seega samade õigusnormide eraldi analüüsimist ELTL artikli 49 seisukohast (vt selle kohta 7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika).
56
Eeltoodut arvestades tuleb põhikohtuasjas käsitletavat olukorda analüüsida üksnes kapitali vaba liikumist käsitlevate asutamislepingu sätete alusel.
Kapitali vaba liikumise piirangu esinemine
57
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kuuluvad ELTL artikli 63 lõikes 1 kapitali liikumise piirangutena keelatud meetmete hulka meetmed, mis võivad takistada mitteresidentidel teha investeeringuid liikmesriigis või takistada selle liikmesriigi residentidel teha investeeringuid teistes liikmesriikides (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 49 ja seal viidatud kohtupraktika).
58
Eelkõige võib asjaolu, et liikmesriik kohtleb mitteresidendist investeerimisfondi saadud tulu vähem soodsalt kui residendist investeerimisfondi saadud tulu, pärssida muus kui selles liikmesriigis asutatud ettevõtjate valmidust teha investeeringuid selles liikmesriigis ja kujutab endast seega kapitali vaba liikumise piirangut, mis on ELTL artikliga 63 põhimõtteliselt keelatud (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 50 ja seal viidatud kohtupraktika).
59
Selline vähem soodne kohtlemine seisneb selles, et ühiseks investeerimiseks asutatud residendist ettevõtja saadud tulu on maksuvaba, samas kui ühiseks investeerimiseks asutatud mitteresidendist ettevõtja saadud tulu on maksustatud lõpliku kinnipeetava maksuga (vt selle kohta 7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 51 ja seal viidatud kohtupraktika).
60
Käesoleval juhul nähtub eelotsusetaotluse esitanud kohtu selgitustest esiteks, et Poolas asuvate investeerimisfondide tulu on juriidiliste isikute tulumaksust vabastatud.
61
Teiseks nähtub nendest selgitustest, et juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkt 10a, mis on kohaldatav teises liikmesriigis või 2. mai 1992. aasta Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (EÜT 1994, L 1, lk 3; ELT eriväljaanne 11/52, lk 3; edaspidi „EMP leping“) osalisriigis asuvatele avatud investeerimisfondidele ja mis sisaldab selle seaduse artikli 17 lõike 1 punktis 58 viidatud juriidiliste isikute tulumaksust vabastamise tingimusi, võeti vastu selleks, et tagada viimati nimetatud fondide ja Poolas asuvate fondide võrdne kohtlemine.
62
Kolmandaks märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et investeerimisfondide seadus välistab täielikult Poolas siseselt valitsetava investeerimisfondi asutamise.
63
Juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunkti f kohaselt on investeerimistegevusest saadud tulu osas maksust vabastatud üksnes investeerimisfondid, mida valitsevad üksused, kellel on tegevusluba, mille on andnud asutused, kes on pädevad tegema järelevalvet selle riigi finantsturu üle, kus on nende fondide asukoht. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu poolt sellele sättele antud tõlgenduse kohaselt nõuab see tingimus, et niisuguse tulu maksuvabastuse saamiseks peab investeerimisfondi valitsema väline üksus.
64
Selline tingimus tekitab niisiis erineva kohtlemise mitte investeerimisfondi asukohariigi, vaid selle valitsemise viisi alusel.
65
Sellega seoses on oluline märkida, et riigisisesed õigusnormid, mida kohaldatakse vahet tegemata nii residendist kui ka mitteresidendist ettevõtjate suhtes, võivad endast kujutada kapitali vaba liikumise piirangut. Euroopa Kohtu praktikast tuleneb nimelt, et isegi objektiivsetel kriteeriumidel põhineva vahetegemise tagajärg võib olla piiriüleste olukordade jaoks tegelikult vähem soodne (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 54 ja seal viidatud kohtupraktika).
66
Nii on see eeskätt juhul, kui riigisisestest õigusnormidest, mida kohaldatakse vahet tegemata nii residendist kui ka mitteresidendist ettevõtjate suhtes, tuleneb maksusoodustus üksnes siis, kui ettevõtja vastab tingimustele või täidab kohustusi, mis on oma olemuselt või faktiliselt omased riigisisesele turule, mistõttu saavad neile tingimustele vastata või neid kohustusi täita üksnes riigisisesel turul tegutsevad ettevõtjad ning võrreldavate tunnustega mitteresidendist ettevõtjad üldjuhul ei kvalifitseeru (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 55 ja seal viidatud kohtupraktika).
67
Nii on Euroopa Kohus otsustanud, et kuigi liikmesriigid võivad vabalt määrata, millises õiguslikus vormis fonde saab nende territooriumil asutada, siis arvestades asjaolu, et liidu õigus ei ole selles osas ühtlustatud, minetab kapitali vaba liikumine oma toime, kui mitteresidendist investeerimisfondi suhtes, mis on asutatud asutamisliikmesriigi õigusaktidega lubatud või nõutud õiguslikus vormis ja tegutseb vastavalt neile õigusaktidele, ei oleks kohaldatav maksusoodustus teises liikmesriigis, kus ta teeb investeeringuid, üksnes seetõttu, et tema õiguslik vorm ei vasta investeerimisfondi puhul selles liikmesriigis kohustuslikule õiguslikule vormile (vt selle kohta 7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punktid 57 ja 61).
68
Lisaks on Euroopa Kohus seoses liikmesriigi õigusnormidega, mis annavad maksusoodustuse üksnes kinnistele fondidele, otsustanud, et kuna ainult sellised kinnisvarafondid, mis on asutatud mõne teise liikmesriigi õiguse alusel, võivad olla asutatud avatud investeerimisfondidena ja seetõttu võib neile maksusoodustuse andmisest keelduda, siis seab niisuguse eristamiskriteeriumi kohaldamine, mis põhineb sellel, kas investeerimisfond on „avatud“ või „kinnine“, ebasoodsamasse olukorda teiste liikmesriikide õiguse alusel asutatud kinnisvarafondid, tekitades seega erineva kohtlemise nende kahjuks (vt selle kohta 16. detsembri 2021. aasta kohtuotsus UBS Real Estate, C‑478/19 ja C‑479/19, EU:C:2021:1015, punkt 42).
69
Käesoleval juhul, nagu on sisuliselt märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 62, saab investeerimisfonde Poolas asutada üksnes juhul, kui nad valivad välise valitsemise viisi. Järelikult on juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktis f ette nähtud tingimuse vältimatu ja mittejuhuslik tagajärg see, et üksnes teises liikmesriigis asutatud investeerimisfondid ei täida välise valitsemise viisiga seotud tingimust ja et neil ei ole seetõttu õigust oma tulu maksust vabastamisele (vt analoogia alusel 4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Staatssecretaris van Financiën (kontsernisisese laenu intressid), C‑585/22, EU:C:2024:822, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika).
70
On tõsi, nagu on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 67, et kuna liidu õigus ei ole selles valdkonnas ühtlustatud, võivad liikmesriigid vabalt määrata, millises õiguslikus vormis fonde saab nende territooriumil asutada (vt selle kohta 7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 57).
71
Samuti võivad liikmesriigid investeerimisfondide kasutamise edendamiseks vabalt ette näha maksustamise erikorra, mida kohaldatakse selliste fondide ning nende saadud dividendide ja muu tulu suhtes, samuti kindlaks määrata materiaal-õiguslikud ja vormilised tingimused, mis peavad olema täidetud, et selline kord oleks kohaldatav (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 58 ja seal viidatud kohtupraktika).
72
Sellegipoolest ei tohi liikmesriigis teatavatele investeerimisfondidele maksusoodustuse kehtestamise korral selle soodustuse kohaldamise tingimused kujutada endast kapitali vaba liikumise piirangut (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 60 ja seal viidatud kohtupraktika).
73
Arvestades käesoleva kohtuotsuse punktis 67 meenutatud kohtupraktikat, kaotaks kapitali vaba liikumine oma toime, kui mitteresidendist investeerimisfond, kes on võtnud üle selle liikmesriigi õigusnormidega lubatud valitsemise viisi, kus ta on asutatud, ja tegutseb nende õigusnormide kohaselt, jääks ilma maksusoodustusest, mida kohaldatakse tema teises liikmesriigis tehtud investeeringust saadud tulu suhtes, üksnes põhjusel, et tema valitsemise viis ei vasta teises liikmesriigis asutatud investeerimisfondide puhul nõutavale viisile.
74
Õigusnormid, millega selline tingimus kehtestatakse, võivad pärssida mitteresidendist investeerimisfondide tahet investeerida Varssavi börsil noteeritud äriühingute aktsiatesse, Poolas asuvate kapitaliühingute emiteeritud võlakirjadesse ja Poola riigi emiteeritud võlakirjadesse ning kujutavad endast seega kapitali vaba liikumise piirangut, mis on ELTL artikli 63 lõikega 1 põhimõtteliselt keelatud.
75
Samas ei mõjuta vastavalt ELTL artikli 65 lõike 1 punktile a ELTL artikli 63 sätted liikmesriikide õigust kohaldada oma maksuseaduste vastavaid sätteid, mis eristavad maksumaksjaid nende elukoha või nende kapitali investeerimise koha põhjal.
76
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et ELTL artikli 65 lõike 1 punkti a kui erandit kapitali vaba liikumise aluspõhimõttest tuleb tõlgendada kitsalt. Järelikult ei saa seda sätet tõlgendada nii, et mis tahes maksusätted, mis eristavad maksumaksjaid nende elu- või asukoha põhjal või selle põhjal, millisesse liikmesriiki nad oma kapitali investeerivad, on automaatselt aluslepinguga kooskõlas (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 67 ja seal viidatud kohtupraktika).
77
Nimelt ei tohi ELTL artikli 65 lõike 1 punktiga a lubatud erinev kohtlemine artikli 65 lõike 3 kohaselt endast kujutada suvalise diskrimineerimise vahendit ega varjatud piirangut. Seetõttu on Euroopa Kohus otsustanud, et selline erinev kohtlemine on lubatud üksnes siis, kui see puudutab olukordi, mis ei ole objektiivselt võrreldavad, või kui olukorrad on võrreldavad, siis juhul, kui erinevat kohtlemist on võimalik põhjendada ülekaaluka üldise huviga (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 68 ja seal viidatud kohtupraktika).
Objektiivselt võrreldavate olukordade esinemine
78
Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et piiriülese olukorra võrreldavust liikmesriigis valitseva olukorraga tuleb analüüsida, arvestades asjaomaste riigisiseste õigusnormidega taotletavat eesmärki ning nende õigusnormide reguleerimiseset ja sisu (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 69 ja seal viidatud kohtupraktika).
79
Lisaks tuleb analüüsides seda, kas sellistest õigusnormidest tulenev erinev kohtlemine kajastab olukordade objektiivset erinevust, arvesse võtta üksnes asjaomastes õigusnormides kehtestatud asjakohaseid eristuskriteeriume (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 70 ja seal viidatud kohtupraktika).
80
Sellega seoses tuleb esiteks märkida, et nagu nähtub juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 17 lõike 1 punktist 58, mis viitab selle seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktides a ja d–f sätestatud tingimustele, on nende sätete eesmärk vabastada maksust investeerimisfondide tulu, mille asukoht on teises liikmesriigis või EMP lepingu osalisriigis.
81
Siit nähtub, et kõnealune maksuvabastus puudutab selliste fondide tulu, mille tegevus on spetsiifiline ja mille üle teevad järelevalvet – nagu tuleneb eelkõige juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktist d – nende asukohariigi finantsturu järelevalve asutused. Nimetatud õigusnormide eesmärk ei ole vabastada maksust nende äriühingute tulu, kes tegelevad äritegevusega, mille suhtes sellist kontrolli ei tehta.
82
Teiseks märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et põhikohtuasjas kõne all olevates õigusnormides ette nähtud investeerimisfondi välise valitsemise tingimuse mõte on vähendada investeeringuga seotud riski. Nii leiab Poola valitsus, et väliselt valitsetavad investeerimisfondid ei ole samas olukorras kui siseselt valitsetavad ettevõtjad, võttes arvesse investeerimisfondide tegevusega seotud investeerimisriski. See valitsus väidab, et välise valitsemise nõude eesmärk on seda riski piirata.
83
Selleks et oleks võimalik hinnata, kas nende fondide tegevusega seotud riskitase peegeldab olenevalt nende valitsemise viisist objektiivset erinevust, et põhjendada üksnes välise üksuse valitsetavate fondide tulu maksust vabastamist, tuleb siiski kindlaks teha selle maksuvabastuse eesmärk.
84
Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab – nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 60 –, et selliste õigusnormide eesmärk, mis näevad ette investeerimisfondi saadud tulu maksuvabastuse, mida soovib kasutada fond F, on tagada teises liikmesriigis või EMP lepingu osalisriigis asutatud investeerimisfondide ja Poolas asuvate fondide võrdne kohtlemine, ei kirjelda see kohus, mis eesmärki residendist investeerimisfondidele antud juriidiliste isikute tulumaksu vabastusega taotletakse.
85
Käesoleval juhul tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul, kes on ainsana pädev tõlgendama riigisisest õigust, kõiki põhikohtuasjas arutusel olevaid maksuõigusnorme ja kogu liikmesriigi maksusüsteemi arvesse võttes kindlaks teha, milles seisneb maksuvabastusega taotletav eesmärk (vt selle kohta 30. jaanuari 2020. aasta kohtuotsus Köln-Aktienfonds Deka, C‑156/17, EU:C:2020:51, punkt 79, ja 16. detsembri 2021. aasta kohtuotsus UBS Real Estate, C‑478/19 ja C‑479/19, EU:C:2021:1015, punkt 55).
86
Sellega seoses tuleb siiski märkida, et kui eelotsusetaotluse esitanud kohus jõuab järeldusele, et selle maksuvabastuse eesmärk on vältida investeeringutest saadud tulu topeltmaksustamist investeerimisvahendi tasandil ja selle osakute omanike tasandil ning kohelda investeerimisfondi vahendusel tehtud investeeringuid maksustamisel samamoodi nagu otse tehtud investeeringuid, siis asjaolu, et sellist investeerimisfondi valitseb kontsernisisene üksus, ei aseta teda tingimata teistsugusesse olukorda võrreldes sama ettevõtjaga, keda valitseb väline üksus. Nimelt saab sellise eesmärgi saavutada sõltumata investeerimisvahendi valitsemise viisist, kuna see eesmärk sõltub maksustamiskorrast, mida kohaldatakse sellise fondi saadud ja jaotatud tulu suhtes, ilma et valitsemise viis ise mõjutaks selle tulu maksustamist.
87
Järelikult, kuigi investeerimisfondide tegevusega seotud erinevaid riskitasemeid puudutavad kaalutlused, sõltuvalt nende valitsemise viisist, toovad esile põhjused, mis võisid ajendada liikmesriigi seadusandjat nõudma, et residendist investeerimisfondid oleksid asutatud välise valitsemise viisil, ei võimalda need kaalutlused tuua esile asjakohaseid olukorra erinevusi välise ja sisemise valitsemise viisiga investeerimisfondide vahel, kui kõne all on juriidiliste isikute tulumaksu seaduses ette nähtud juriidiliste isikute tulumaksu vabastus (vt analoogia alusel 7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (lepinguliste investeerimisfondide maksuvabastus), C‑342/20, EU:C:2022:276, punkt 76).
88
Seega tuleb asuda seisukohale, et selliste liikmesriigi õigusnormide seisukohalt, mille eesmärk on vabastada maksust investeerimisfondide tulu ja mis puudutavad maksustamisel selliste fondide kaudu tehtud investeeringute võrdsustamist otseinvesteeringutega, ei ole sisese valitsemise viisiga investeerimisfond objektiivselt erinevas olukorras välise valitsemise viisiga investeerimisfondist.
89
Neil asjaoludel tuleb uurida, kas põhikohtuasjas kõne all olevate õigusnormidega kehtestatud piirangut on võimalik põhjendada ülekaaluka üldise huviga.
Ülekaaluka üldise huvi olemasolu
90
Tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt võib kapitali vaba liikumise piirang olla lubatud, kui see on põhjendatud ülekaaluka üldise huviga, on sobiv, et tagada taotletava eesmärgi saavutamine ühtselt ja süstemaatiliselt, ega lähe kaugemale sellest, mis on eesmärgi saavutamiseks vajalik (12. oktoobri 2023. aasta kohtuotsus BA (pärimine – eluaset puudutav sotsiaalpoliitika liidus), C‑670/21, EU:C:2023:763, punkt 67 ja seal viidatud kohtupraktika).
91
Nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 82, nähtub kõnesoleval juhul eelotsusetaotluse esitanud kohtu ja Poola valitsuse selgitustest, et välise valitsemise viisi puudutava tingimuse eesmärk on kaitsta investorite huve. Selle nõude eesmärk on seega eraldada investeerimisfondi koondatud investorite kapital fondivalitseja varast ning seeläbi eraldada investeerimisriskid investeerimisfondi asutamise ja valitsemisega seotud riskidest.
92
Euroopa Kohus on sellega seoses juba otsustanud, et investorite kaitse kujutab endast liidu taotletud üldise huvi eesmärki (vt selle kohta 1. augusti 2022. aasta kohtuotsus HOLD Alapkezelő, C‑352/20, EU:C:2022:606, punkt 80 ja seal viidatud kohtupraktika).
93
Seega võib investorite kaitse eesmärk põhimõtteliselt kujutada endast ülekaalukat üldist huvi, mis võib põhjendada kapitali vaba liikumise piirangut.
94
Siiski tuleb vastavalt käesoleva kohtuotsuse punktis 90 meenutatud kohtupraktikale veel kontrollida, kas põhikohtuasjas kõne all olevatest riigisisestest õigusnormidest tulenev kapitali vaba liikumise piirang on sobiv, et tagada taotletava eesmärgi saavutamine sidusalt ja süstemaatiliselt, ega lähe kaugemale sellest, mis on eesmärgi saavutamiseks vajalik.
95
Siinkohal tuleb meenutada, et põhikohtuasjas kõne all oleva maksuvabastuse saamiseks peab investeerimisfond, mille asukoht on teises liikmesriigis või EMP lepingu osalisriigis, vastama juriidiliste isikute tulumaksu seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunktides a ja d–f sätestatud tingimustele.
96
Ent nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 81, näeb selle seaduse artikli 6 lõike 1 punkti 10a alapunkt d ette, et fondide tegevuse üle peavad tegema otsest järelevalvet nende asukohariigi finantsturu järelevalveasutused.
97
Selline tingimus võimaldab juba tagada, et maksuvabastust kohaldatakse üksnes nende fondide tulu puhul, mille suhtes kohaldatakse nende asukohariigis sätteid, mis tagavad investorite kaitse ametiasutuste antud tegevusloa ja viimaste poolt nende üle järelevalve tegemise vormis.
98
Mõistagi ei saa välistada, et liikmesriik näeb ette – tagamaks sellise investorite kaitse taseme, mida ta peab piisavaks –, et tema territooriumil võib asutada üksnes väliselt valitsetavaid investeerimisfonde.
99
Nimelt ei ole liikmesriigi vastu võetud sätete proportsionaalsus välistatud üksnes seetõttu, et ta on valinud teise liikmesriigi omast erineva kaitsesüsteemi, kuna neid sätteid tuleb hinnata üksnes lähtuvalt asjaomase liikmesriigi ametiasutuste taotletavatest eesmärkidest ja kaitsetasemest, mida nad soovivad tagada (vt selle kohta 18. oktoobri 2012. aasta kohtuotsus X, C‑498/10, EU:C:2012:635, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika).
100
Siiski ilmneb esiteks – kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist –, et teises liikmesriigis asuva investeerimisfondi tulu puhul maksuvabastuse kohaldamine ei mõjuta nende fondide õiguslikke vorme, millele viimati nimetatud liikmesriik võib anda oma territooriumil tegutsemiseks tegevusloa, ega kohusta seda liikmesriiki andma luba siseselt valitsetavate investeerimisfondide asutamiseks.
101
Poola valitsus jättis kohtuistungil vastamata küsimusele, kuidas see, kui juriidiliste isikute tulumaksust vabastatakse teises liikmesriigis asuv riigisiseselt valitsetav investeerimisfond, seaks ohtu liikmesriigi ametiasutuste taotletava investorite kaitse eesmärgi.
102
Teiseks, kuigi võib asuda seisukohale, et väliselt valitsetava investeerimisfondi tulu soodsam maksustamine võib ajendada investoreid selliseid fonde kasutama, ei saa sellest a contrario järeldada, et ebasoodsam maksualane käsitlemine, mis seisneb keeldumises vabastada ettevõtte siseselt valitsetava fondi saadud tulu juriidiliste isikute tulumaksust, võimaldab kaitsta investoreid sellistesse fondidesse tehtud investeeringute eest.
103
Järelikult ei saa maksumeedet, mille eesmärk on muuta vähem atraktiivseks investeeringud, mille on teinud investeerimisfond, mille asukoht on teises liikmesriigis ja mis allub selles liikmesriigis finantsturu järelevalve eest vastutavate pädevate asutuste kontrollile, kuid mida valitsetakse siseselt, pidada taotletava investorite kaitse eesmärgi saavutamiseks sobivaks.
104
Lisaks väitis Poola valitsus kohtuistungil, et põhikohtuasjas kõne all olevate õigusnormide eesmärk on ka kuritarvituste vältimine.
105
Kuna aga see valitsus piirdub ilma muude täpsustusteta viitega sellisele põhjendusele, ilma et ta oleks tõendanud seost investeerimisfondi valitsemise viisi ja võimaliku kuritarvitamise ohu vahel, ei saa tema argumentidega nõustuda.
106
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvesse võttes tuleb esitatud küsimusele vastata, et ELTL artikli 63 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et ainult sellisel investeerimisfondil, mida valitseb väline üksus ja mis tegutseb tegevusloa alusel, mille on väljastanud selle üksuse asukohariigi finantsturgude järelevalve eest vastutav pädev asutus, on õigus selle fondi tehtud investeeringutest saadud tulu puhul juriidiliste isikute tulumaksuvabastusele, ja mis seetõttu ei anna seda maksuvabastust teise liikmesriigi õigusnormide alusel asutatud siseselt valitsetavatele investeerimisfondidele, olukorras, kus esimese liikmesriigi õigus lubab asutada üksnes väliselt valitsetavaid investeerimisfonde.
Kohtukulud
107
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
ELTL artikli 63 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et ainult sellisel investeerimisfondil, mida valitseb väline üksus ja mis tegutseb tegevusloa alusel, mille on väljastanud selle üksuse asukohariigi finantsturgude järelevalve eest vastutav pädev asutus, on õigus selle fondi tehtud investeeringutest saadud tulu puhul juriidiliste isikute tulumaksuvabastusele, ja mis seetõttu ei anna seda maksuvabastust teise liikmesriigi õigusnormide alusel asutatud siseselt valitsetavatele investeerimisfondidele, olukorras, kus esimese liikmesriigi õigus lubab asutada üksnes väliselt valitsetavaid investeerimisfonde.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: poola.