C‑143/19. P. sz. ügy
Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH
kontra
az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
A Bíróság (ötödik tanács) 2019. december 12-i ítélete
„Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – 15. és 66. cikk – Egy európai uniós együttes védjegy tényleges használata – A csomagolási hulladékok gyűjtésének és hasznosításának rendszerére vonatkozó védjegy – A védjegy árujegyzékében szereplő áruk csomagolásán történő elhelyezés”
1.        Európai uniós védjegy – Európai uniós együttes védjegyek – Alapvető funkció – A védjegyjogosult szervezet tagjainak áruinak vagy szolgáltatásainak más vállalkozások áruitól vagy szolgáltatásaitól való megkülönböztetése
(207/2009 tanácsi rendelet, 66. cikk)
(lásd: 52–54. pont)
2.        Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Megszűnési okok – A védjegy tényleges használatának hiánya – A korábbi védjegy használatának igazolása – Tényleges használat – Fogalom – Értékelési szempontok – Együttes védjegy
(207/2009 tanácsi rendelet, 15. cikk, (1) bekezdés, és 51. cikk, (1) bekezdés, a) pont)
(lásd: 55–58., 62., 72. és 73. pont)
3.        Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Megszűnési okok – A védjegy tényleges használatának hiánya – A csomagolási hulladékok gyűjtésének és hasznosításának rendszerére vonatkozó, egy körben lévő két nyilat ábrázoló együttes ábrás védjegy
(207/2009 tanácsi rendelet, 15. cikk, (1) bekezdés, és 51. cikk, (1) bekezdés, a) pont)
(lásd: 67–70. pont)
Összefoglaló
A csomagolásihulladék‑gyűjtési rendszerre vonatkozó, és az áruk csomagolásán elhelyezett együttes védjegy tényleges használat tárgyát képezheti a csomagolt áruk tekintetében.
A 2019. december 12‑én hozott Der Grüne Punkt kontra EUIPO ítéletben (C‑143/19 P) a Bíróság a 207/2009 rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti „tényleges használat” fogalmának egy európai uniós együttes védjegy tekintetében történő alkalmazása során elkövetett téves jogalkalmazás miatt hatályon kívül helyezte a Törvényszék ítéletét.(1)
A jelen ügyben a felperes, a Der Grüne Punkt lajstromoztatott egy, a csomagolási hulladékok gyűjtésének és hasznosításának rendszerére vonatkozó, egy körben lévő két nyilat ábrázoló együttes ábrás védjegyet. A védjegy megszűnésének megállapítása iránti kérelemnek az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részben helyt adott, azzal az indokkal, hogy a csomagolásból álló áruk kivételével az említett védjegy nem képezte tényleges használat tárgyát az árujegyzékben szereplő valamennyi áru tekintetében.
A Törvényszék elutasította a fellebbező által az EUIPO fellebbezési tanácsának határozatával szemben benyújtott megsemmisítés iránti keresetet.
Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a 207/2009 rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti „tényleges használat” fogalmát, és nem vette megfelelően figyelembe az említett rendelet 66. cikke szerinti európai uniós együttes védjegyek jellemzőit.
Először is a Bíróság emlékeztetett arra, hogy a együttes védjegy alapvető funkciója az, hogy a védjegyjogosult szervezet tagjainak áruit vagy szolgáltatásait más vállalkozások áruitól vagy szolgáltatásaitól megkülönböztesse. Így, az önálló védjegytől eltérően, az együttes védjegynek nem célja, hogy a fogyasztó számára az árujegyzékében szereplő áruk, illetve szolgáltatások „származásának azonosíthatóságát” jelölje. E tekintetben a Bíróság rámutatott arra, hogy a 207/2009 rendelet 66. cikke egyáltalán nem követeli meg, hogy azok a gyártók, előállítók, szolgáltatók vagy kereskedők, melyek valamely európai uniós együttes védjegy jogosultja szervezetének tagjai, egyetlen cégcsoport részei legyenek, amely egységes ellenőrzés alatt gyárt árukat vagy nyújt szolgáltatásokat. Egyébiránt a Bíróság megállapította, hogy az együttes védjegyek, az önálló védjegyekhez hasonlóan, a kereskedelmi forgalomban fordulnak elő. Ahhoz tehát, hogy a használatukat a 207/2009 rendelet 15. cikkének (1) bekezdése értelmében „ténylegesnek” lehessen minősíteni, annak valóban arra kell irányulnia, hogy az érintett vállalkozások az áruik és szolgáltatásaik számára piaci részesedéseket hozzanak létre vagy tartsanak fenn.
Ezt követően a Bíróság arra a következtetésre jutott, hogy az együttes védjegy használata akkor történik az alapvető rendeltetésének megfelelően, ha a fogyasztó számára felismerhetővé teszi, hogy az érintett áruk vagy szolgáltatások olyan vállalkozásoktól származnak, amelyek a védjegyjogosult szervezet tagjai, és így megkülönbözteti ezen árukat vagy szolgáltatásokat azon vállalkozások áruitól és szolgáltatásaitól, amelyek nem tagjai e szervezetnek. A jelen ügyben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a Törvényszék által tett megállapításokból az következik, hogy az együttes védjegyet az alapvető funkciójának megfelelően használják, tekintettel azon tényre, hogy a vitatott áruk gyártójára vagy forgalmazójára a fellebbező licencszerződési rendszere vonatkozik.
Végül a Bíróság megállapította, hogy a szóban forgó védjegy tényleges használatának értékelése során vizsgálni kell különösen az érintett gazdasági ágazatban igazoltnak tekintett olyan használatokat, amelyek feladata az, hogy a védjeggyel ellátott áruk vagy szolgáltatások számára megteremtsék és fenntartsák a piaci részesedést, ezen áruk vagy szolgáltatások természetét, a piac jellegzetességeit, valamint a védjegy használatának terjedelmét és gyakoriságát. E tekintetben a Bíróság kimondta, hogy a Törvényszék nem alkalmazta az említett kritériumokat a jelen ügyre. A Bíróság többek között úgy ítélte meg, hogy a Törvényszék feladata megvizsgálni, hogy az érintett védjegynek a jelen esetben megfelelően bizonyított használatát, azaz a csomagolási hulladékok közeli gyűjtőkben való gyűjtéséből és környezettudatos ártalmatlanításából álló rendszerhez csatlakozó vállalkozások áruinak csomagolásán való elhelyezését az érintett gazdasági ágazatokban piaci részesedés megteremtéséhez vagy fenntartásához igazoltnak tekintik‑e. A Bíróság szerint nem zárható ki, hogy azon tény, miszerint a gyártó vagy a forgalmazó jelzi a fogyasztási cikkek csomagolásán, hogy egy ilyen újrahasznosítási rendszerhez csatlakozott, befolyásolhatja a fogyasztók vásárlási döntéseit, és ezáltal hozzájárulhat az ezen árukra vonatkozó piaci részesedések fenntartásához vagy létrehozásához.
A Bíróság, mivel úgy ítélte meg, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a „tényleges használat” fogalmának alkalmazása során, hatályon kívül helyezte a megtámadott ítéletet, valamint az EUIPO fellebbezési tanácsának határozatát.
1      2018. december 12‑i Der Grüne Punkt kontra EUIPO – Halston Properties (Egy körben lévő két nyíl ábrázolása) ítélet (T‑253/17, EU:T:2018:909).