RETTENS KENDELSE (Appelafdelingen)
22. juni 2009
Sag T-340/08 P
Marianne Timmer
mod
Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber
»Appel – personalesag – tjenestemænd – bedømmelse – nye og væsentlige faktiske omstændigheder – åbenbart, at appellen delvist ikke kan antages til realitetsbehandling, delvist er ugrundet«
Angående: Appel af kendelse afsagt af Retten for EU-personalesager (Anden Afdeling) den 5. juni 2008, Timmer mod Revisionsretten (sag
F-123/06, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om, at denne kendelse ophæves.
Udfald: Appellen forkastes. Marianne Timmer bærer sine egne omkostninger og betaler de sagsomkostninger, som Revisionsretten for De
Europæiske Fællesskaber har afholdt i appelsagen.
Sammendrag
1.      Appel – redegørelse i stævningen for de retlige anbringender og argumenter – utilstrækkeligt præcist anbringende – afvisning
[Rettens procesreglement, art. 138, stk. 1, litra c)]
2.      Tjenestemænd – søgsmål – forudgående administrativ klage – frister – præklusion – genåbning – betingelse – væsentlig ny omstændighed
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
1.      En appel indbragt for Retten i Første Instans af en afgørelse truffet af Personaleretten, der ikke indeholder noget konkret
argument til støtte for annullationssøgsmålet og alene henviser til »resultaterne af en undersøgelse af dokumenter vedrørende
nye omstændigheder« til støtte for et erstatningskrav, opfylder ikke kravene i artikel 138, stk. 1, litra c), i procesreglementet
for Retten i Første Instans og må åbenbart afvises.
(jf. præmis 24 og 25)
2.      En retsstridig udnævnelse af en tjenestemand kan ikke påvirke lovligheden af de handlinger, som vedkommende skal udføre i
forbindelse med varetagelsen af sine funktioner. En retsstridig udnævnelse af en overordnet kan navnlig ikke have den virkning,
at vedkommendes afgørelser vedrørende en tjenestemands bedømmelse bliver ugyldige.
En retsstridig udnævnelse kan således ikke anses for en væsentlig omstændighed, der berettiger en anmodning om fornyet undersøgelse
af bedømmelsesrapporter, der ikke er blevet anfægtet inden for fristen.
(jf. præmis 39, 41 og 42)