61987J0181
RETSMØDERAPPORT
i sag 181/87 (
*1
)
I — Faktiske omstændigheder og retsforhandlingernes forløb
1.
Marie Elisabeth Agazzi Leonard, der har afgangseksamen fra Ecole technique supérieure d'assistants de laboratoire clinique (universitetet i Louvain), tiltrådte en tjenestemandsstilling ved Kommissionen i 1966 og blev beskæftiget som tekniker ved Lægetjenesten ved Det Fælles Forskningscenters anlæg i Ispra. Først var hun indplaceret i lønklasse B 4, men siden 1982 har hun været indplaceret i lønklasse B 2.
I 1978 tog sagsøgeren en afgangseksamen i biomedicinsk teknologi ved universitetet i Louvain. Hun har med henblik på studierne fået bevilget to perioder med tjenestefrihed af personlige årsager på henholdsvis fem og tre måneder.
I 1979 forelagde sagsøgeren i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, en ansøgning dels om afholdelse af en udvælgelsesprøve, der ville give hende mulighed for overgang til kategori A, dels om at måtte deltage i en procedure om ændring af kategori fra B til A, afholdt af Kommissionen i henhold til vedtægtens artikel 98, stk. 2, og beregnet for videnskabelige og tekniske tjenestemænd med aflønning over bevillingerne på forsknings- og investeringsbudgettet. Ansøgningen blev begrundet med, at sagsøgerens stilling oprindelig var aflønnet over forsknings-og investeringsbudgettet, og at overførslen af Ispra-anlæggets Lægetjeneste til driftsbudgettet havde frataget hende den fordel, der var forbundet med at være omfattet af reglerne for videnskabelige og tekniske tjenestemænd. Sagsøgeren mente sig ugunstigt behandlet i sammenligning med sine kolleger i disse tjenestegrupper, for hvilke kravet i vedtægtens artikel 45, stk. 2 — om udvælgelsesprøve som betingelse for overgang til en højere kategori — ikke var gældende i kraft af artikel 98, stk 2.
Kommissionens svar imødekom ikke ansøgningen. Alligevel ansøgte sagsøgeren — forgæves — om at måtte deltage i de procedurer for overgang til kategori A, som siden blev afholdt af Kommissionen for de videnskabelige og tekniske tjenestemænd. Hun forsøgte desuden at blive genoptaget i den videnskabeligt /tekniske tjenestegruppe uden dog at have held med disse bestræbelser.
2.
I 1984 meldte sagsøgeren sig som ansøger til en intern udvælgelsesprøve på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver, som blev afholdt af Kommissionen med henblik på oprettelse af en reserve af fuldmægtige (lønklasserne 6 og 7 i kategori A), og hendes tilmelding blev accepteret.
I overensstemmelse med meddelelsen om udvælgelsesprøven skulle denne reserve oprettes med henblik på at kunne besætte ledige stillinger eller nyoprettede fuldmægtigstillinger i Kommissionens tjenestegrene, der har relation til det i meddelelsen beskrevne arbejdsområde, dvs. på grundlag af almindelige retningslinjer udføre planlægnings-, undersøgelses- eller tilsynsopgaver inden for Kommissionens arbejdsfelt.
Udvælgelsesprøven, der var åben for tjenestemænd, som siden 1980 havde været indplaceret i lønklasserne Bl, B 2 og B 3, omfattede navnlig ifølge ordlyden af meddelelsen om udvælgelsesprøven følgende dele:
»1)
Blandt de ansøgere, som opfylder betingelserne for adgang til udvælgelsesprøven, udpeger udvælgelseskomiteen efter en gennemgang af:
—
de enkelte ansøgeres papirer (navnlig vedrørende den generelle uddannelse og faguddannelsen samt kvaliteten af den tidligere erhvervede erfaring), ansøgningsskemaet og ad hoc-bilaget samt
—
resultatet af en opgave, der skal vise ansøgernes generelle kundskaber og dømmekraft (til løsning af opgaven, som går ud på, at der skal gives en sammenfattende fremstilling på grundlag af et sagsmateriale, må der højst anvendes to timer)...
...
de ansøgere, som skønnes at have de bedste evner til at gå videre til næste stadium i proceduren. Der er tale om en samlet vurdering, og de enkelte stadier i udvælgelsesprøven er i sig selv ikke eliminerende...
2)
De således udvalgte ansøgere kommer på heltidsuddannelseskurser, er er koncentreret om et tidsrum af to uger, og for hvis afholdelse udvælgelseskomiteen er ansvarlig, og kommer til at omfatte øvelser i realistiske arbejdssituationer. Denne uddannelsesperiode er obligatorisk og fælles for alle de indkaldte ansøgere.
...
4)
De ansøgere, der har afsluttet uddannelseskurserne, indkaldes til den mundtlige prøve. Denne prøve giver udvælgelseskomiteen lejlighed til at interviewe ansøgerne med henblik på at bedømme deres kvalifikationsniveau og deres evne til at udføre de til en stilling i kategori A svarende funktioner.
Prøven bedømmes med op til 50 points. De ansøgere, der har opnået mindst 30 points, vil blive optaget på listen over egnede ansøgere.«
Efter at have deltaget i den mundtlige prøve blev sagsøgeren ved skrivelse af 17. juni 1986 informeret om, at udvælgelseskomiteen ikke havde set sig i stand til at optage hende på egnethedslisten, idet hun kun havde opnået 26,2 points.
Ved skrivelse af 15. september 1986 klagede sagsøgeren over denne beslutning. Klagen blev afvist af Kommissionen ved skrivelse af 27. februar 1987.
3.
Ved stævning indgivet til Domstolens Justitskontor den 10. juni 1987 anlagde sagsøgeren nærværende sag.
4.
På grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten har Domstolen (Anden Afdeling) besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgående bevisførelse, idet Kommissionen dog er opfordret til at fremlægge visse dokumenter for Domstolen.
II — Parternes påstande
1.
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
—
annullation af udvælgelseskomiteens beslutning om ikke at optage sagsøgeren på egnethedslisten for udvælgelsesprøve KOM/A/8/84;
—
Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
2.
Kommissionen har nedlagt påstand om:
—
delvis afvisning af søgsmålet fra realitetsbehandling og, for den øvrige dels vedkommende, frifindelse;
—
der træffes bestemmelse om sagens omkostninger efter gældende regler.
III — Parternes anbringender og argumenter
Formaliteten
Kommissionen har først bemærket, at sagsøgeren allerede i ansøgningen fra 1979 kritiserede konsekvenserne for hende af overførslen af hendes stilling til driftsbudgettet. Hendes ansøgning blev dengang afslået, og sagsøgeren klagede ikke rettidigt. Sagsøgeren kan ikke under den nu anlagte sag påberåbe sig disse samme klagepunkter, hvorfor søgsmålet for så vidt bør afvises.
Dernæst har Kommissionen bemærket, at sagsøgeren som led i søgsmålet navnlig rejser tvivl om den måde, hvorpå udvælgelsesprøven blev gennemført. Kommissionen finder under henvisning til retspraksis (jfr. dom af 11. marts 1986, Adams m. fl. mod Kommissionen, 294/84, Sml. s. 977), at disse klagepunkter, for så vidt de vedrører de i meddelelsen om udvælgelsesprøven fastsatte regler, ikke vil kunne inddrages i sagen, da sagsøgeren ikke har anfægtet meddelelsen om udvælgelsesprøven rettidigt.
Sagsøgeren har fremhævet, at disse klagepunkter kun omhandler den beslutning, som komitéen for den omtvistede udvælgelsesprøve traf om ikke at optage hende på egnethedslisten. En ansøgning fremlagt for år tilbage kan ikke afskære hende fra at anfægte en akt, som i dag er bebyrdende for hende i kraft af alle de mangler, som hun anser den for at være behæftet med.
Sagsøgeren bemærker endvidere, at hun ikke anfægtede meddelelsen om en udvælgelsesprøve, som hun havde baseret sine forhåbninger på, og at hun heller ikke har i sinde at gøre det. Hendes klagepunkter angår kun den måde, hvorpå udvælgelseskomiteen tilrettelagde og bedømte prøverne, hvilke klagepunkter ikke bør kunne afvises fra påkendelse.
Realiteten
Sagsøgeren har fremsat fire anbringender, som er baseret på henholdsvis krænkelse af princippet om god forvaltningsskik og af bistandspligten, tilsidesættelse af det principielle forbud mod forskelsbehandling, overtrædelse af vedtægtens artikel 27 og endelig krænkelse af en berettiget forventning.
Første anbringende
Sagsøgeren finder, at der er sket krænkelse af princippet om god forvaltningsskik og af bistandspligten, fordi der ved udvælgelsesprøvens afvikling ikke blev taget hensyn til deltagelsen af ansøgere med videnskabelig uddannelse og videnskabelige arbejdsopgaver. Udvælgelsesprøven forfordelte klart sagsøgeren, hvis uddannelse og funktioner er af videnskabelig karakter, men som, uden egen skyld, er kommet til at tilhøre den administrative tjenestegruppe som følge af den vedtagne overførsel af Lægetjenesten ved Ispra-anlægget til Fællesskabernes driftsbudget.
Sagsøgeren har påpeget, at det drejede sig om en intern udvælgelsesprøve, som kun var åben for tjenestemænd med en vis anciennitet, og som tog sigte på overgang fra kategori B til kategori A. Formålet med en sådan udvælgelsesprøve kan kun være at give de pågældende tjenestemænd mulighed for at gennemføre en rimelig karriere og på en måde frigøre indviduelle karriereforløb for personer, som ellers ville være henvist til kun at gøre karriere i de højere lønklasser i kategori B.
Da sagsøgeren ufrivilligt var indplaceret i den administrative tjenestegruppe og ikke kunne drage nytte af de regler, som i henhold til vedtægtens artikel 98, stk. 2, var fastsat for hendes videnskabelige eller tekniske kolleger, var en udvælgelsesprøve som den her omtvistede hendes eneste chance for overgang til kategori A. Ved afholdelsen af udvælgelsesprøven var udvælgelseskomiteen forpligtet til også at tage hensyn til videnskabelige ansøgere som sagsøgeren og ikke blot til ansøgere med administrativ uddannelse og karriere.
Sagsøgeren har understreget, at hendes universitetsuddannelse, hendes anciennitet, opgaverne henhørende under de funktioner i kategori A, som hun varetager, samt bedømmelsesrapporterne af hende ubestrideligt giver hende ret til at overgå til kategori A. Alle hendes universitetskolleger, som oprindelig var indplaceret i kategori B, er i dag indplaceret i kategori A på grund af deres tilknytning til den videnskabelige eller tekniske tjenestegruppe.
Kommissionen har indledningsvis forklaret, at Lægetjenesten ved Ispra-anlægget som følge af en omdannelse af Det Fælles Forskningscenter har været en tjenestegren i Generaldirektoratet for Personale og Administration siden 1. januar 1973, ligesom de øvrige lægetjenester i Kommissionen. Derfor afholdes lønningerne til tjenestemændene i denne tjenestegren over bevillingerne på driftsbudgettet, og de særlige regler for tjenestemænd aflønnet over bevillingerne på forskningsbudgettet gælder ikke længere for dem.
Kommissionen udtaler endvidere, at formålet med de interne udvælgelsesprøver ikke er at »frigøre« karriereforløbene, men at få nogle stillinger besat. Det drejer sig i det foreliggende tilfælde om en almindelig udvælgelsesprøve med henblik på at oprette af en reserve af fuldmægtige, som skal udføre planlægnings-, undersøgelses- eller tilsynsopgaver, der kræver universitetsuddannelse eller hermed ligestillede faglige kundskaber.
Det påhvilede ikke udvælgelseskomiteen at tage hensyn til ansøgernes særlige uddannelse, men udelukkende at vurdere deres kvalifikationsniveau og egnethed til at udøve funktioner i kategori A i overensstemmelse med meddelelsen om udvælgelsesprøven.
Andet anbringende
Sagsøgeren har gjort gældende, at der er sket krænkelse af det principielle forbud mod forskelsbehandling, fordi prøverne under udvælgelsen ikke tog hensyn til, at visse ansøgere, herunder sagsøgeren, havde videnskabelig uddannelse og baggrund.
Der foreligger forskelsbehandling, ikke blot når ensartede situationer behandles forskelligt, men også når forskellige situationer behandles ens. Udvælgelseskomiteen anvendte faktisk for alle ansøgere, også dem med videnskabelig baggrund, ens kriterier, som var udformet med henblik på ansøgere med administrativ baggrund. Under den mundtlige prøve blev sagsøgeren således bedømt udelukkende på grundlag af sine besvarelser på områder uden for sin uddannelse, aktiviteter og eventuelle fremtidige funktioner og uden at kunne dokumentere sine faglige kvalifikationer.
Kommissionen har påpeget, at den omtvistede udvælgelsesprøve sigtede mod at oprette en reserve af fuldmægtige, og at formålet med de af udvælgelseskomiteen afholdte prøver ikke var at undersøge ansøgernes viden inden for deres speciale, men at vurdere deres egnethed til at udøve funktioner i kategori A.
Kommissionen tinder, at den mundtlige del af udvælgelsesprøven var egnet til dette formål, og at de af udvælgelseskomiteen stillede spørgsmål gjorde det muligt for komitéen at teste ansøgernes logiske ræsonnement, intellektuelle nysgerrighed og udtryksevne.
Under denne prøve trak ansøgeren først et spørgsmål af generel karakter, som hun skulle svare på efter ti minutters forberedelse. Spørgsmålet, som blev besvaret af sagsøgeren, var »Erobringen af rummet«, hvilket ikke kan anses for irrelevant for en ansøger med videnskabelig uddannelse.
Ansøgeren redegjorde derefter for sin uddannelse, sin nuværende og tidligere beskæftigelse samt svarede på spørgsmål vedrørende sammenhængen mellem sine aktiviteter og Fællesskabets politikker. Sagsøger fik således lejlighed til at dokumentere sine faglige kvalifikationer.
Ansøgeren skulle endelig vælge mellem to spørgsmål om Fællesskabets politikker, som var uden forbindelse med ansøgerens beskæftigelse. Sagsøgeren havde valget mellem »Den Europæiske Investeringsbanks rolle« og »Overskudsproduktionen i den fælles landbrugspolitik«. Sagsøgeren besvarede det første spørgsmål. Da denne del af prøven ikke skulle have nogen forbindelse med ansøgerens beskæftigelse, kan sagsøgeren ikke bebrejde udvælgelseskomiteen, at den stillede hende spørgsmål på områder, som lå uden for hendes uddannelse.
Kommissionen konkluderer, at der ved tilrettelæggelsen af den mundtlige prøve blev sikret lige behandling af alle ansøgerne, og at udvælgelseskomiteen ikke overskred grænserne for sin skønsbeføjelse i den sammenhæng.
Tredje anbringende
Sagsøgeren har gjort gældende, at udvælgelseskomiteen ved at undlade at tage hensyn til ansøgernes videnskabelige kvalifikationer har krænket bestemmelsen i vedtægtens artikel 27, hvorefter der ved ansættelse skal tilstræbes, at institutionen sikrer medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet.
Da visse A-stillinger på driftsbudgettet forudsætter videnskabelige kvalifikationer, gør de rent administrative kriterier, som er anvendt af udvælgelseskomiteen, det umuligt at opfylde den nævnte bestemmelses krav.
Kommissionen mener, at det følger af Domstolens afgørelse af 29. januar 1985 (Michel mod Kommissionen, 273/83, Sml. s. 347), at bestemmelserne i vedtægtens kapitel om ansættelse (artiklerne 27-34) ikke gælder i tilfælde af skift af kategori. Domstolen fastslog, at en tjenestemands overgang fra en kategori til en anden ikke udgør en ansættelse i ordets sædvanlige betydning, og at vedtægtens artikel 32 ikke var gældende i et sådant tilfælde. Det må forholde sig på samme måde med vedtægtens artikel 27.
Fjerde anbringende
Sagsøgeren har gjort gældende, at der er sket krænkelse af en berettiget forventning som følge af, at hendes anstrengelser og ofre for at forbedre sine kvalifikationer ikke er blevet mødt med den anerkendelse, som hun med rette kunne forvente.
Sagsøgeren har påpeget, at hun blev opmuntret til at deltage i den omtvistede udvælgelsesprøve, fordi en rimelig løsning på hendes indplaceringsproblem ikke var fundet lokalt ved en genindtræden i den videnskabelige eller den tekniske tjenestegruppe.
Hun finder, at hun kunne gøre sig »begrundede forhåbninger« med hensyn til den omtvistede udvælgelsesprøve.
Kommissionen har gjort gældende, at der kun kan have været tale om krænkelse af en berettiget forventning, hvis modparten beviser, at administrationen gav anledning til begrundede forhåbninger ved at give ansøgeren præcise garantier.
Sagsøgeren har ikke bevist noget sådant. De givne opmuntringer til at melde sig til den omtvistede udvælgelsesprøve har ikke kunnet give anledning til »begrundede forhåbninger« hos sagsøgeren, idet beståelse af en udvælgelsesprøve altid er behæftet med uvished.
O. Due
Refererende dommer
(
*1
) – Processprog: Fransk.