62023CJ0107_RES
Asia C-107/23 PPU [Lin] (
i
)
Rikosasia,
jossa vastaajina ovat
C.I. ym.
(Curtea de Apel Braşovin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.7.2023
Ennakkoratkaisupyyntö – Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – SEUT 325 artiklan 1 kohta – Taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus – 2 artiklan 1 kohta – Velvollisuus torjua unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia ennalta ehkäisevillä ja tehokkailla toimenpiteillä – Velvollisuus säätää rikosoikeudellisista seuraamuksista – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – Törkeä arvonlisäveropetos – Rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisaika – Perustuslakituomioistuimen tuomio, jolla on kumottu vanhentumisajan katkeamisperusteita koskeva kansallinen säännös – Rankaisemattomuuden systeeminen riski – Perusoikeuksien suoja – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohta – Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate – Rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimukset – Lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaate – Oikeusvarmuuden periaate – Perusoikeuksien suojaa koskeva kansallinen standardi – Jäsenvaltion tuomioistuinten velvollisuus jättää soveltamatta perustuslakituomioistuimen ja/tai tämän jäsenvaltion ylimmän tuomioistuimen tuomioita, jotka eivät ole unionin oikeuden mukaisia – Tuomareiden kurinpidollinen vastuu näiden tuomioiden noudattamisen laiminlyönnistä – Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaate
Ennakkoratkaisukysymykset – Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely – Edellytykset – Unionin tuomioistuimen viran puolesta suorittama tutkinta – Henkilö, johon kohdistuu vapaudenmenetys – Asian ratkaisu, joka voi vaikuttaa tähän vapaudenmenetykseen
(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 23 a artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 107 artikla)
(ks. 48–56 kohta)
Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petollisen menettelyn ja muun laittoman toiminnan torjunta – Jäsenvaltioiden velvollisuus säätää tehokkaista ja ennalta ehkäisevistä seuraamuksista – Ulottuvuus – Unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvat rikokset – Vanhentumisaikojen vahvistaminen – Jäsenvaltioiden toimivalta – Rajat
(SEUT 4 artiklan 2 kohta ja SEUT 325 artikla; Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohta)
(ks. 79–86 kohta)
Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petollisen menettelyn ja muun laittoman toiminnan torjunta – Jäsenvaltioiden velvollisuus säätää tehokkaista ja ennalta ehkäisevistä seuraamuksista – Ulottuvuus – Kansallisen tuomioistuimen velvollisuus – Perusoikeuksien kunnioittaminen – Rikosoikeudellista laillisuusperiaatetta koskeva kansallinen standardi – Rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimukset – Jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen tuomiot, joilla kumotaan rikosasioissa sovellettavan vanhentumisajan katkeamisperusteita koskeva kansallinen säännös – Seuraus – Huomattavan monien rikosasioiden, myös unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia törkeitä petoksia koskevien asioiden, käsittelyn lopettaminen – Kansallisilla tuomioistuimilla ei ole velvollisuutta jättää soveltamatta näitä tuomioita
(SEUT 325 artiklan 1 kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohta; Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohta)
(ks. 91–101, 110–118 ja 125 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate – Ulottuvuus
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohta)
(ks. 104–108 kohta)
Euroopan unionin omat varat – Unionin taloudellisten etujen suojaaminen – Petollisen menettelyn ja muun laittoman toiminnan torjunta – Jäsenvaltioiden velvollisuus säätää tehokkaista ja ennalta ehkäisevistä seuraamuksista – Ulottuvuus – Kansallisen tuomioistuimen velvollisuus – Perusoikeuksien kunnioittaminen – Lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaatetta koskeva kansallinen standardi – Rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisajan katkeamisen kyseenalaistaminen unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia törkeitä petoksia koskevissa asioissa – Ennen tällaisia katkeamisperusteita koskevan kansallisen säännöksen pätemättömyyden toteamista toteutettuihin prosessitoimiin sovellettava standardi – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuus jättää tämä standardi soveltamatta
(SEUT 325 artiklan 1 kohta; Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohta)
(ks. 119–125 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
Unionin oikeus – Ensisijaisuus – Jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen ja ylimmän tuomioistuimen ratkaisut, jotka ovat ristiriidassa sellaisten unionin oikeusääntöjen kanssa, joilla on välitön oikeusvaikutus – Kansallinen säännöstö tai käytäntö, jonka seurauksena tämän jäsenvaltion tuomioistuimet eivät voi viran puolesta jättää näitä ratkaisuja soveltamatta ottamatta riskiä asianomaisten tuomareiden kurinpitovastuun syntymisestä, ei ole hyväksyttävissä
(SEUT 267 artikla ja SEUT 325 artiklan 1 kohta; Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohta)
(ks. 128–137 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)
Tiivistelmä
C.I., C.O., K.A., L. N. ja S. P. (jäljempänä asianomaiset henkilöt) olivat vuoden 2010 aikana jättäneet kirjaamatta kirjanpitoonsa liiketoimet ja tulot, jotka liittyivät väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmässä ostetun kaasuöljyn myyntiin kansallisille vastaanottajille, ja aiheuttaneet näin valtion talousarvioon kohdistuvaa vahinkoa muun muassa kaasuöljyn arvonlisäveron ja valmisteveron osalta.
Curtea Constitutională (perustuslakituomioistuin, Romania) totesi 25.6.2018 julkaistussa tuomiossa rikosasioissa sovellettavan vanhentumisajan katkeamista koskevan kansallisen säännöksen perustuslainvastaiseksi, koska se ei ollut rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen mukainen. (
1
) Kyseinen tuomioistuin täsmensi 9.6.2022 julkaistussa tuomiossa, että koska Romanian lainsäätäjä ei ollut toteuttanut toimenpiteitä välittömästi tämän vuonna 2018 annetun tuomion jälkeen, Romanian lainsäädännössä ei säädetty yhdestäkään kyseisen vanhentumisajan katkeamisperusteesta tämän viimeksi mainitun tuomion julkaisupäivän ja kumotun säännöksen korvanneen säännöksen voimaantulopäivän 30.5.2022 välillä. (
2
)
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Curtea de Apel Brașov (Brașovin ylioikeus, Romania) päätti 30.6.2020 antamallaan tuomiolla tuomita asianomaiset henkilöt tai pysyttää tuomion heidän tuomitsemisestaan vankeusrangaistuksiin veropetoksista ja osallistumisesta rikollisryhmän toimintaan. Asianomaiset henkilöt toimittivat ylimääräistä muutoksenhakua koskevat hakemukset, joissa he vaativat tämän tuomion purkamista, koska heidät oli tuomittu, vaikka heidän rikosoikeudellisen vastuunsa vanhentumisaika oli jo päättynyt. He väittivät erityisesti, että se, että edellä mainittuna ajanjaksona lainsäädännössä ei säädetty minkäänlaisesta mahdollisuudesta katkaista vanhentumisaikoja, on itsessään lievempi rikoslaki, jota pitäisi soveltaa heihin lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaatteen mukaisesti. He vetosivat tässä yhteydessä Înalta Curte de Casație și Justițien (ylin tuomioistuin, Romania) 25.10.2022 antamaan tuomioon, jonka mukaan lainvoimaisen tuomion purkamista voidaan lähtökohtaisesti hakea ylimääräistä muutoksenhakua koskevalla hakemuksella, joka perustuu perustuslakituomioistuimen tuomioiden soveltamiseen lievempänä rikoslakina. (
3
)
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että jos tällainen tulkinta pitäisi hyväksyä, vanhentumisaika olisi tässä tapauksessa päättynyt ennen asianomaisille henkilöille annetun tuomion lainvoimaiseksi tuloa, mikä johtaisi rikosoikeudellisen menettelyn päättämiseen ja siihen, ettei näitä henkilöitä ole mahdollista tuomita.
Kyseinen tuomioistuin pohtii, onko tämä tulkinta yhteensopiva unionin oikeuden kanssa, kun sen seurauksena asianomaiset henkilöt vapautuisivat rikosoikeudellisesta vastuustaan unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvista törkeistä petoksista. Se korostaa myös, että jos osoittautuu, ettei unionin oikeuden kanssa yhteensopiva tulkinta ole mahdollinen, se voisi joutua jättämään soveltamatta perustuslakituomioistuimen ja/tai ylimmän tuomioistuimen tuomioita. Uuden kurinpitojärjestelmän nojalla voidaan määrätä seuraamuksia tuomareille, jotka ovat vilpillisessä mielessä tai törkeän tuottamuksellisesti jättäneet noudattamatta näiden tuomioistuinten tuomioita.
Unionin tuomioistuin täsmentää suuren jaoston kokoonpanossa omasta aloitteestaan aloittamassaan kiireellisessä ennakkoratkaisumenettelyssä jäsenvaltioille asetettuja velvollisuuksia, jotka johtuvat yhtäältä vaatimuksista torjua unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia ja toisaalta vaatimuksesta kunnioittaa perusoikeuksia, sellaisina kuin niitä suojataan unionin oikeudessa ja kansallisessa oikeudessa.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin toteaa, että SEUT 325 artiklan 1 kohdassa tai taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen (
4
) 2 artiklan 1 kohdassa ei velvoiteta jäsenvaltion tuomioistuimia jättämään soveltamatta perustuslakituomioistuimen ratkaisuja, joilla on kumottu rikosasioissa sovellettavan vanhentumisajan katkeamisperusteita koskeva kansallinen säännös, vaikka näiden ratkaisujen seurauksena huomattavan monien rikosasioiden, jotka koskevat muun muassa unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia törkeitä petoksia, käsittely lopetetaan rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisen perusteella.
Unionin tuomioistuin täsmentää, että vaikka unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia rikoksia koskevan rikosoikeudellisen vastuun vanhentumista koskevien sääntöjen antaminen kuului pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan jäsenvaltioiden toimivaltaan, jäsenvaltioiden on kyseistä toimivaltaa käyttäessään noudatettava unionin oikeuteen perustuvia velvoitteita. Niiden on suojattava unionin taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta laittomalta toiminnalta toimenpiteillä, jotka ovat tehokkaita ja joilla on ennalta ehkäisevä vaikutus, ja toteutettava tarpeelliset toimenpiteet, jotta tällaisiin etuihin kohdistuvista petoksista, mukaan lukien arvonlisäveropetokset, voidaan rangaista rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja ennalta ehkäiseviä. Tällä perusteella jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kansallisessa oikeudessa säädetyillä vanhentumissäännöillä mahdollistetaan tehokas rangaistusten määrääminen tällaisiin petoksiin liittyvistä rikoksista.
Rikosoikeudellisen vanhentumisajan katkeamisperusteita koskevan kansallisen säännöksen kumoamisesta annettujen perustuslakituomioistuimen tuomioiden soveltaminen johtaisi rikosoikeudellisen menettelyn päättämiseen ja siihen, ettei asianomaisia henkilöitä ole mahdollista tuomita. Tämä soveltaminen voisi lisäksi johtaa rikosoikeudellisen vastuun poistumiseen huomattavan monissa muissa asioissa ja merkitä siten systeemistä riskiä siitä, ettei unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvista törkeistä petoksista määrätä rangaistuksia. Tällainen riski on ristiriidassa SEUT 325 artiklan 1 kohdassa ja taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioille asetettujen velvoitteiden kanssa.
Koska näillä määräyksillä on välitön oikeusvaikutus, unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen mukaisesti kansallisten tuomioistuinten on lähtökohtaisesti varmistettava niistä johtuvien velvoitteiden täysi vaikutus ja tarvittaessa jätettävä soveltamatta kansallisia säännöksiä, jotka estävät unionin taloudellisia etuja vahingoittavia törkeitä petoksia koskevan menettelyn yhteydessä tehokkaiden ja ennalta ehkäisevien seuraamusten soveltamisen tällaisten rikosten torjumiseksi. On siis selvää, että lähtökohtaisesti näiden tuomioistuinten on jätettävä soveltamatta kyseiset tuomiot.
Koska arvonlisäverorikoksia koskevissa rikosoikeudellisissa menettelyissä sovelletaan unionin oikeutta Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, on kuitenkin vielä syytä tarkistaa, onko velvollisuus tällaisten tuomioiden soveltamatta jättämiseen ristiriidassa perusoikeuksien ja tässä tapauksessa perusoikeuksien, jotka on unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettu perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdassa, (
5
) suojan kanssa. Koska rikosasian vanhentumista koskevat säännöt eivät kuulu tämän määräyksen soveltamisalaan, velvollisuus jättää soveltamatta kyseiset tuomiot ei ole ristiriidassa perusoikeuksien kanssa, sellaisina kuin ne on taattu kyseisessä määräyksessä.
Kuitenkin silloin, kun jäsenvaltion tuomioistuinta pyydetään tutkimaan, onko kansallinen säännös tai toimenpide, jolla unionin oikeutta sovelletaan perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan mukaisesti tilanteessa, jossa jäsenvaltioiden toiminta ei määräydy täysin unionin oikeuden perusteella, yhdenmukainen perusoikeuksien kanssa, kansalliset viranomaiset ja tuomioistuimet saavat soveltaa perusoikeuksien suojaa koskevia kansallisia standardeja sillä edellytyksellä, ettei tämä soveltaminen vaaranna perusoikeuskirjassa vahvistettua suojan tasoa eikä unionin oikeuden ensisijaisuutta, yhtenäisyyttä ja tehokkuutta. Koska Romanian oikeudessa rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisajan katkeamista koskevat säännöt kuuluvat aineelliseen rikosoikeuteen ja niihin sovelletaan siten rikosoikeudellista laillisuusperiaatetta ja lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaatetta, näitä periaatteita on pidettävä perusoikeuksien suojaa koskevina kansallisina standardeina.
Tässä yhteydessä unionin tuomioistuin muistuttaa rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen merkityksestä sekä unionin oikeusjärjestyksessä että kansallisissa oikeusjärjestyksissä siltä osin kuin on kyse siinä asetetuista rikoslain ennakoitavuutta, täsmällisyyttä ja taannehtivuuskieltoa koskevista vaatimuksista. Nämä vaatimukset ovat oikeusvarmuuden periaatteen erityinen ilmentymä, ja tämä periaate on olennainen osa oikeusvaltiota, joka on SEU 2 artiklassa yksilöity sekä unionin perustana olevaksi arvoksi että jäsenvaltioille yhteiseksi arvoksi.
Tässä tapauksessa perustuslakituomioistuin on soveltanut rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen, siltä osin kuin on kyse siinä asetetuista rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimuksista, suojaa koskevaa kansallista standardia, jolla täydennetään rikosasioissa annettavaa suojaa mielivallalta, sellaisena kuin sitä tarjotaan unionin oikeudessa oikeusvarmuuden periaatteen nojalla. Kun otetaan huomioon tämän mielivallalta annettavan suojan merkitys, tällainen standardi voi olla esteenä kansallisille tuomioistuimille SEUT 325 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla asetetulle velvollisuudelle jättää soveltamatta rikosasian vanhentumista koskevia kansallisia säännöksiä.
Unionin tuomioistuin toteaa lisäksi, että SEUT 325 artiklan 1 kohdan ja taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltion tuomioistuinten on sen sijaan jätettävä soveltamatta lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaatetta koskeva kansallinen standardi, jonka perusteella unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia törkeitä petoksia koskevissa asioissa voidaan kyseenalaistaa, myös lainvoimaisiin tuomioihin kohdistuvan muutoksenhaun yhteydessä, rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisajan katkeaminen prosessitoimilla, jotka on toteutettu ennen rikosasioissa sovellettavan vanhentumisajan katkeamisperusteita koskevan kansallisen säännöksen pätemättömyyden toteamista.
Toisin kuin rikosoikeudellista laillisuusperiaatetta, siltä osin kuin on kyse siinä asetetuista rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimuksista, koskeva kansallinen standardi, joka merkitsee ainoastaan kyseisen kansallisen säännöksen pätemättömyyden toteamisesta annetun tuomion julkaisupäivän 25.6.2018 ja tämän säännöksen korvanneen säännöksen voimaantulopäivän 30.5.2022 välisenä ajanjaksona toteutettujen prosessitoimien katkaisevan vaikutuksen kumoutumista, lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaatetta koskeva kansallinen standardi merkitsee jo ennen 25.6.2018 toteutettujen prosessitoimien katkaisevan vaikutuksen kumoutumista. Tällaisen kansallisen standardin soveltaminen lisää siten systeemistä riskiä siitä, että SEUT 325 artiklan 1 kohdassa ja taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa asetettujen vaatimusten vastaisesti unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvista törkeistä petoksista ei määrätä rangaistuksia.
Kun otetaan huomioon tarpeellinen punninta tämän viimeksi mainitun kansallisen standardin sekä SEUT 325 artiklan ja taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohdan määräysten välillä, tässä tilanteessa se, että kansallinen tuomioistuin soveltaa kyseistä standardia, on omiaan vaarantamaan unionin oikeuden ensisijaisuuden, yhtenäisyyden ja tehokkuuden.
Unionin tuomioistuin toteaa vielä, että unionin oikeuden ensisijaisuuden periaate on esteenä kansalliselle säännöstölle tai käytännölle, jonka mukaan jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen ja ylimmän tuomioistuimen ratkaisut sitovat tämän jäsenvaltion kansallisia yleisiä tuomioistuimia eivätkä ne tästä syystä ja ottamatta riskiä asianomaisten tuomareiden kurinpidollisen vastuun syntymisestä voi viran puolesta jättää soveltamatta näihin ratkaisuihin perustuvaa oikeuskäytäntöä, vaikka ne katsovat unionin tuomioistuimen tuomion perusteella, että kyseinen oikeuskäytäntö on ristiriidassa sellaisten unionin oikeussääntöjen kanssa, joilla on välitön oikeusvaikutus. Sitä, että kansallinen tuomioistuin hoitaa sille perussopimuksissa annettuja tehtäviä ja noudattaa sille perussopimuksissa asetettuja velvollisuuksia panemalla unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen mukaisesti täytäntöön SEUT 325 artiklan 1 kohdan tai taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohdan kaltaisen unionin oikeussäännön ja unionin tuomioistuimen siitä antaman tulkinnan, ei lähtökohtaisesti voida määritellä tällaiseen tuomioistuimeen kuuluvien tuomareiden syyksi luettavaksi kurinpitorikkomukseksi ilman, että automaattisesti rikottaisiin kyseistä oikeussääntöä ja loukattaisiin tätä periaatetta.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa oikeudenkäynnin minkään asianosaisen todellista nimeä.
(
1
)	Tässä säännöksessä eli Romanian rikoslain 155 §:n 1 momentissa säädettiin, että rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisaika katkeaa, kun asiassa toteutetaan ”mikä tahansa prosessitoimi”. Perustuslakituomioistuin totesi, että tästä säännöksestä puuttui ennakoitavuus ja että se ei ollut rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen mukainen, koska ilmaisulla ”mikä tahansa prosessitoimi” viitattiin myös toimiin, joista ei ollut ilmoitettu rikoksesta epäillylle tai rikosasian vastaajalle, eikä tämä siten voinut olla tietoinen siitä, että hänen rikosoikeudellisen vastuunsa uusi vanhentumisaika oli alkanut kulua.
(
2
)	Rikoslain 155 §:n 1 momenttia muutettiin siten, että rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisaika katkeaa, kun asiassa toteutetaan mikä tahansa prosessitoimi, josta on ilmoitettava rikoksesta epäillylle tai rikosasian vastaajalle.
(
3
)	Tässä 25.10.2022 antamassaan tuomiossa ylin tuomioistuin täsmensi, että Romanian oikeudessa rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisajan katkeamista koskevat säännöt kuuluvat aineelliseen rikosoikeuteen ja että näin ollen niihin sovelletaan rikoslain taannehtivuuskiellon periaatetta, tämän kuitenkaan vaikuttamatta lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaatteeseen.
(
4
)	Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehty, Brysselissä 26.7.1995 allekirjoitettu ja 26.7.1995 annettuun neuvoston säädökseen liitetty Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus (EYVL 1995, C 316, s. 48; jäljempänä taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus).
(
5
)	Tämän määräyksen, jolla vahvistetaan unionin oikeudessa rikosoikeudellinen laillisuusperiaate ja lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaate, sanamuoto on seuraava: ”Ketään ei saa pitää syyllisenä rikokseen sellaisen teon tai laiminlyönnin perusteella, joka ei ollut tekohetkellä rikos kansallisen lainsäädännön tai kansainvälisen oikeuden mukaan. Rikoksesta ei saa määrätä sen tekohetkellä sovellettavissa ollutta rangaistusta ankarampaa rangaistusta. Jos rikoksen teon jälkeen laissa säädetään lievemmästä rangaistuksesta, sitä on sovellettava.”