EUROOPA KOHTU ARVAMUS 1/9114. detsember 1991Euroopa
Kohtu kantseleisse saabus 14. augustil 1991 Euroopa Ühenduste Komisjoni
esitatud arvamusetaotlus Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu
artikli 228 lõike 1 teise lõigu alusel, mille kohaselt:„Nõukogu,
komisjon või liikmesriik võivad saada Euroopa Kohtu arvamuse selle
kohta, kas kavas olev leping on kooskõlas käesoleva lepingu sätetega.
Kui Euroopa Kohtu arvamus on eitav, võib leping jõustuda ainult
kooskõlas artikliga 236.”I – Arvamusetaotluse kirjeldusKõnealuse
taotlusega soovib komisjon saada Euroopa Kohtu arvamust selle kohta,
kas Euroopa Majanduspiirkonna asutamist käsitleva lepingu (edaspidi
vastavalt „EMP” ja „leping”) projekt ning eelkõige kohtusüsteem, mida
nimetatud lepinguga soovitakse luua, on EMÜ asutamislepingu sätetega
kooskõlas. Kõnealune leping on ühenduse poolt asutamislepingu artikli
238 alusel sõlmitav assotsieerumisleping.Lepingu
üle on pidanud läbirääkimisi komisjon, kes on kooskõlas nõukogu
otsusega tegutsenud ühenduse nimel vastavalt nõukogu poolt 18. märtsil
1990 antud volitusele, ning Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni
riigid (edaspidi „EFTA riigid”) ja Liechtensteini Vürstiriik, kes esitas
1. märtsil 1991 ametliku taotluse Euroopa Vabakaubanduse
Assotsiatsiooniga ühinemiseks.Arvamusetaotlusele oli lisatud lepingu tekst (mille sõnastus ei olnud lõplik).Euroopa
Kohus annab oma arvamuse lepingu ingliskeelse versiooni põhjal. Selle
esialgse parafeerimata dokumendi edastas komisjon oma 30. oktoobri 1991.
aasta kirjaga.Komisjon põhjendas oma
arvamusetaotlust sellega, et lepingus sätestatakse kohtuliku järelevalve
süsteem lepinguosaliste omavaheliste vaidluste ja EFTA‑siseste
vastuolude lahendamiseks ning menetlused õiguse ühtsuse tagamiseks
EMP‑s. Ehkki komisjon on veendunud, et kõnealune järelevalvesüsteem
annab ühendusele kindlad tagatised, on ta pidanud õiguskindluse huvides
asjakohaseks konsulteerida Euroopa Kohtuga vastavalt asutamislepingu
artiklile 228, seda eelkõige kavandatava süsteemi mõningate
aspektide suhtes.II – MenetlusVastavalt
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 107 lõikele 1 teavitati
arvamusetaotlusest komisjoni ja liikmesriike. Kirjalikud märkused
esitasid komisjon ning Ühendkuningriigi, Belgia Kuningriigi ja Hispaania
Kuningriigi valitsus.Euroopa Kohus esitas
komisjonile, nõukogule ja liikmesriikide valitsustele mitu kirjalikku
küsimust. Komisjon ja nimetatud valitsused olid esindatud
26. novembril 1991 Euroopa Kohtus toimunud kinnisel kohtuistungil,
mille käigus nad vastasid neile küsimustele.Euroopa
Kohus kuulas kohtujuristid ära 3. detsembri 1991. aasta
kinnisel istungil vastavalt kodukorra artikli 108 lõikele 2.III – Lepingu analüüsTaustAlates
1973. aastast on ühenduse ning EFTA riikide ja Liechtensteini
vahelisi kaubandussuhteid reguleerinud kahepoolsed
vabakaubanduslepingud. 1989. aasta jaanuaris pöördus komisjoni
president Euroopa Parlamendi poole ettepanekuga parandada ja tugevdada
ühenduse ja EFTA suhteid. EFTA riigid suhtusid ettepanekusse
positiivselt ning sellele järgnesid arutelud, mille käigus tehti otsus
alustada ametlikke läbirääkimisi. Selleks volitas nõukogu komisjoni
„alustama läbirääkimisi EFTA riikide ja Liechtensteiniga, et sõlmida
ühenduse ja nende ühtse lepingupartnerina esinevate riikide vahel leping
Euroopa Majanduspiirkonna loomise kohta”. Läbirääkimised avati
ametlikult 1. juulil 1990.Lepingu sisuLeping
koosneb preambulist ning üheksast osast: 1) eesmärgid ja
põhimõtted, 2) kaupade vaba liikumine, 3) isikute, teenuste ja
kapitali vaba liikumine, 4) konkurentsieeskirjad ja muud
ühiseeskirjad, 5) nelja eespool nimetatud vabadust käsitlevad
horisontaalsätted (mis on seotud sotsiaalpoliitika, tarbijakaitse,
keskkonna, statistika ja äriühinguõigusega), 6) koostöö nelja
vabadusega hõlmamata valdkondades, 7) institutsioonilised sätted,
8) fondid ja 9) lõppsätted.Preambuli ainus põhjendus on järgmine:„Considering
the objective to establish a dynamic and homogeneous European Economic
Area, based on common rules and equal conditions of competition and
providing for the adequate means of enforcement including at the
judicial level, and achieved on the basis of equality and reciprocity
and of an overall balance of benefits, rights and obligations for the
Contracting Parties.”Lepingu artikli 1 lõige 1 sätestab:„The
aim of this Agreement of association is to promote a continuous and
balanced strengthening of trade and economic relations between the
Contracting Parties with equal conditions of competition, and the
respect of the same rules, with a view to creating a homogeneous
European Economic Area, hereinafter referred to as the EEA.”Lepingu artikkel 6 on sõnastatud järgmiselt:„Without
prejudice to future developments of case law, the provisions of this
Agreement, in so far as they are identical in substance to corresponding
rules of the Treaty establishing the European Economic Community and
the Treaty establishing the European Coal and Steel Community and to
acts adopted in application of these two Treaties, shall in their
implementation and application be interpreted in conformity with the
relevant rulings of the Court of Justice of the European Communities
given prior to the date of signature of this Agreement.”Lepingu artikkel 7 sätestab:„Acts
referred to or contained in the Annexes to this Agreement or in
decisions of the EEA Joint Committee shall be binding upon the
Contracting Parties and be, or be made, part of their internal legal
order as follows:a)      an
act corresponding to an EEC regulation shall as such be made part of
the internal legal order of the Contracting Parties;b)      an
act corresponding to an EEC directive shall leave to the authorities of
the Contracting Parties the choice of form and method of
implementation.”Pealkirja „Protocol 35 on
the implementation of EEA rules” kandev protokoll nr 35, mille
artiklis 1 on viidatud lepingu artiklile 7, on sõnastatud järgmiselt:„Whereas
this Agreement aims at achieving a homogeneous European Economic Area,
based on common rules, without requiring any Contracting Party to
transfer legislative powers to any institution of the European Economic
Area;andwhereas this consequently will have to be achieved through national procedures;Article 1The
Contracting Parties take into account that when implementing a part of
an act corresponding to an EEC directive, which is clear, precise and
unconditional, subparagraph (a) of Article 7 of the Agreement shall
apply.Article 2For
cases of possible conflicts between implemented EEA rules and other
statutory provisions, the Contracting Parties undertake to introduce, if
necessary, a statutory provision to the effect that EEA rules shall
prevail in these cases.”VII osa, mis kannab
pealkirja „Institutional provisions” (artiklid 89–120), koosneb neljast
peatükist. Esimene peatükk „The structure of the association” koosneb
viiest jaost, millest esimeses käsitletakse EMP Nõukogu. EMP Nõukogusse
kuuluvad nõukogu liikmed ja Euroopa Ühenduste Komisjoni liikmed ja üks
valitsusliige igast EFTA riigist ning selle ülesanne on eelkõige
kindlaks määrata üldsuunised ja anda vajalik poliitiline tõuge lepingu
rakendamisele. 2. jaos käsitletakse lepinguosaliste esindajatest
koosnevat EMP ühiskomiteed, kes peab vastutama lepingu rakendamise ja
toimimise eest. 3. jagu „The EEA courts” sisaldab järgmisi sätteid:„Article 951.      An
independent EEA Court, functionally integrated with the Court of
Justice of the European Communities, is hereby established. The EEA
Court shall exercise the functions which follow from Article 96. Each
EFTA State shall nominate one Judge to the Court.2.      The Court, when sitting in plenary session,(1)
shall be composed of five Judges of the Court of Justice of the
European Communities and, on the basis of rotation, three of the Judges
nominated by the EFTA States.3.      At
the request of the Court, the EEA Council may allow it to establish
Chambers, each consisting of three or five Judges.(2)4.      The
Presidency of the Court shall be held alternatively by one of the
Judges of the Court of Justice of the European Communities and by one of
the Judges nominated by the EFTA States.Article 961.      The EEA Court is competent for:a)      the settlement of disputes between the Contracting Parties;b)      actions concerning the surveillance procedure regarding the EFTA States;c)      appeals
concerning decisions in the field of competition initiated by the EFTA
Surveillance Authority.2.      The EEA Court may be seized by:a)      the
EEA Joint Committee or the Contracting Parties in cases for settlement
of disputes in accordance with Article 117;b)      a
natural or legal person or by the EFTA Surveillance Authority on appeal
against decisions given by the EEA Court of First Instance in the field
of competition in accordance with Article 102;c)      the
EC Commission or the EFTA Surveillance Authority in cases of conflict
of competence arising under the provisions of Chapter 1 of Part IV.3.      In
addition, the EEA Court may be seized under the provisions of a
separate agreement between the EFTA States establishing an EFTA
Surveillance Authority by:a)      the
EFTA Surveillance Authority under the surveillance procedure referred
to in Article 116 regarding the fulfilment of the obligations under this
Agreement by the EFTA States;b)      an
EFTA State or a natural or legal person in actions against the EFTA
Surveillance Authority.Article 97The
Contracting Parties concerned, and the surveillance authorities, i.e.
the EC Commission and the EFTA Surveillance Authority, as the case may
be, shall take the necessary measures to comply with the judgments of
the EEA Court.Article 98The EEA Court shall have unlimited jurisdiction in regard to penalties imposed by the EFTA Surveillance Authority.Article 99Actions
brought before the EEA Court shall not have suspensory effect. The EEA
Court may, however, if it considers that circumstances so require, order
that application of the contested act be suspended.Article 100The EEA Court may, where seized in accordance with Article 96(2) (b) or (3), prescribe any necessary interim measures.Article 1011.      An
independent EEA Court of First Instance, attached to the EEA Court, is
hereby established. It shall ensure the legal control of decisions of
the EFTA Surveillance Authority relating to competition rules applicable
to undertakings. Each EFTA State shall nominate one Judge to the Court.2.      The
EEA Court of First Instance shall be composed of three of the Judges
nominated by the EFTA States, on the basis of rotation, and two Judges
of the Court of First Instance of the European Communities.3.      The
Presidency of the Court shall be held alternatively by one of the
Judges nominated by the EFTA States and by one of the Judges of the
Court of First Instance of the European Communities.Article 102The
EEA Court of First Instance shall have jurisdiction at first instance
in actions brought by a natural or legal person against a decision by
the EFTA Surveillance Authority, relating to the implementation of the
competition rules applicable to undertakings, if that decision is
addressed to that person or if it is of direct and individual concern to
him.In addition, the EEA Court of First Instance shall have the competences conferred on the EEA Court in Articles 98 to 100.The
EEA Court of First Instance shall also be competent to give rulings in
actions against the EFTA Surveillance Authority in accordance with
provisions to be laid down in a separate agreement between the EFTA
States establishing the EFTA Surveillance Authority.Article 1031.      The
Statutes of the EEA Court and of the EEA Court of First Instance,
including, in particular, the rules on the functioning of the two
Courts, the appointment of the Judges and the Presidents and their terms
of office are laid down in Protocol 33.(3)2.      The
EEA Court and the EEA Court of First Instance shall adopt their rules
of procedure, to be approved by the EEA Council.Article 1041.      In
order to ensure as uniform as possible an interpretation of this
Agreement, in full deference to the independence of courts, the EEA
Court, the EEA Court of First Instance, the Court of Justice of the
European Communities, the Court of First Instance of the European
Communities and the Courts of the EFTA States shall, when applying and
interpreting respectively the provisions of this Agreement or provisions
of the Treaty establishing the European Economic Community and the
Treaty establishing the European Coal and Steel Community, as amended or
supplemented, or of the acts adopted in pursuance thereof, which are
identical in substance to the provisions of this Agreement, pay due
account to the principles laid down by any relevant decisions delivered
by the other Courts.A system of exchange of
information concerning judgments by courts of last instance shall be
set up by the EEA Joint Committee. This system shall comprise:a)      transmission
to the Registrar of the EEA Court of judgments delivered by such courts
on the interpretation and application of, on the one hand, this
Agreement or, on the other hand, the Treaty establishing the European
Economic Community and the Treaty establishing the European Coal and
Steel Community, as amended or supplemented, as well as the acts adopted
in pursuance thereof in so far as they concern provisions which are
identical in substance to those of this Agreement;b)      classification
of these judgments by the Registrar of the EEA Court including, as far
as necessary, the drawing up and publication of translations and
abstracts;c)      communication
by the Registrar of the EEA Court of the relevant documents to the
competent national authorities, to be designated by each Contracting
Party.2.      Provisions
on the possibility for an EFTA State to allow a court or tribunal to
ask the Court of Justice of the European Communities to express itself(4) on the interpretation of an EEA rule are laid down in Protocol 34.Article 105Decisions
under this Agreement by the EFTA Surveillance Authority and the EC
Commission which impose a pecuniary obligation on persons other than
States, shall be enforceable. The same shall apply to such judgments
under this Agreement by the EEA Court, the EEA Court of First Instance,
the Court of Justice of the European Communities and the Court of First
Instance of the European Communities.Enforcement
shall be governed by the rules of civil procedure in force in the State
in the territory of which it is carried out. The order for its
enforcement shall be appended to the decision, without other formality
than verification of the authenticity of the decision, by the authority
which each Contracting Party shall designate for this purpose and shall
make known to the other Contracting Parties, the EFTA Surveillance
Authority, the EC Commission, the EEA Court, the EEA Court of First
Instance, the Court of Justice of the European Communities and the Court
of First Instance of the European Communities.When
these formalities have been completed on application by the party
concerned, the latter may proceed to enforcement in accordance with the
law of the State in the territory of which enforcement is to be carried
out, by bringing the matter directly before the competent authority.Enforcement
may be suspended only by decision of the EEA Court or of the EEA Court
of First Instance. However, the courts of the States concerned shall
have jurisdiction over complaints that enforcement is being carried out
in an irregular manner.”Protokoll nr 34,
millele on viidatud artikli 104 lõikes 2, kannab pealkirja „Protocol 34
on the possibility for courts and tribunals of EFTA States to request
the Court of Justice of the European Communities to express itself on
the interpretation of EEA rules corresponding to EC rules” ning see on
sõnastatud järgmiselt:„Article 1When
a question of interpretation of provisions of the Agreement, which are
identical in substance to the provisions of the Treaties establishing
the European Communities, as amended or supplemented, or of acts adopted
in pursuance thereof, arises in a case pending before a court or
tribunal of an EFTA State, the court or tribunal may, if it considers
this necessary, ask the Court of Justice of the European Communities to
express itself on such a question.Article 2An
EFTA State which intends to make use of this Protocol shall notify the
Depositary and the Court of Justice of the European Communities to what
extent and according to what modalities the Protocol will apply to its
courts and tribunals.Article 3The Depositary shall notify the Contracting Parties of any notification under Article 2.”Lepingu
VII osa 1. peatüki 4. ja 5. jaos käsitletakse vastavalt parlamentaarset
koostööd ning majanduspartnerite ja töösuhte poolte vahelist koostööd.2. peatükis käsitletakse otsustamismenetlust.3. peatükk, mis kannab pealkirja „Surveillance procedure and settlement of disputes”, sisaldab järgmisi sätteid:„Article 1161.      The
EFTA States shall establish an independent surveillance authority (EFTA
Surveillance Authority) as well as procedures similar to those existing
in the Community including procedures for ensuring the fulfilment of
obligations under this Agreement and for control of the legality of acts
of the EFTA Surveillance Authority regarding competition.The
fulfilment of the obligations under this Agreement shall be monitored
by, on the one hand, the EFTA Surveillance Authority and, on the other,
the EC Commission acting in conformity with the Treaty establishing the
European Economic Community, the Treaty establishing the European Coal
and Steel Community and this Agreement.2.      In
order to ensure a uniform surveillance throughout the EEA, the EFTA
Surveillance Authority and the EC Commission shall cooperate, exchange
information and consult each other on surveillance policy issues and
individual cases.3.      The
EC Commission and the EFTA Surveillance Authority shall receive any
complaints concerning the application(5) of this Agreement. They shall inform each other of complaints received.4.      Each
of these bodies shall examine all complaints falling within its
competence and shall pass to the other body any complaints which fall
within the competence of that body.5.      In
case of disagreement between these two bodies with regard to the action
to be taken in relation to a complaint or with regard to the result of
the examination, either of the bodies may refer the matter to the EEA
Joint Committee which shall deal with it in accordance with Article 117.Article 1171.      The
EEA Joint Committee or a Contracting Party may bring a matter under
dispute which concerns the application(6) of this Agreement before the EEA Court in accordance with the following provisions.2.      The
EEA Joint Committee shall be provided with all information which might
be of use in making possible an in-depth examination of the situation,
with a view to settling the dispute and finding a solution acceptable to
the Contracting Parties.3.      A
Contracting Party may bring a matter under dispute before the EEA
Court. In doing so it shall, however, first submit the matter to the EEA
Joint Committee. If it is not resolved after two consecutive meetings
of the Committee, either the Committee shall, unless otherwise decided,
or a Contracting Party may, bring the matter before the EEA Court. For
the Community, it shall be for the EC Commission to bring the matter
before the EEA Court.”IV – Kokkuvõte institutsioonide ja valitsuste kirjalikest märkustestÜldised märkusedKomisjon
rõhutab, et leping erineb oluliselt assotsieerumislepingutest, mis
ühendus seni on sõlminud. Selle lepinguga ei võeta üle mitte ainult
lepingu allkirjastamise ajal kehtiv acquis communautaire, vaid ka
ühenduses edaspidi vastuvõetavad õigusaktid, mis käsitlevad käesoleva
lepinguga hõlmatud valdkondi. Lepingu sisu osas juhib komisjon
tähelepanu sellele, et ühenduse ja EFTA riikide suhted põhinevad
vahetult EMÜ asutamislepingul ning ühenduse institutsioonide poolt selle
alusel vastu võetud meetmetel. Lepinguga ette nähtud otsustamismenetlus
kajastab ühelt poolt huvi acquis communautaire’i laiendamise
ning selle edasise arengu vastu EMP‑s, kaitstes samal ajal ühenduse
õigust teha autonoomseid otsuseid, ning teiselt poolt lugupidamist nende
suveräänsete riikide soovi vastu, kes ei kavatse lepinguga loodud
institutsioonidele pädevust üle anda ega seadusandlikku pädevust
omistada.Lepingu eesmärk on luua ühtne
majanduspiirkond, kus tagatakse EMÜ piires kehtivate õigusaktidega
sisuliselt samaste õigusaktide võimalikult ühetaoline kohaldamine.Olles
rõhutanud, et lepinguga ette nähtud kohtusüsteemil on kolm eesmärki –
lepinguosaliste vaheliste vaidluste lahendamine, EFTA-siseste vaidluste
lahendamine ning õiguse ühtsuse tugevdamine EMP piires –, täpsustab
komisjon, et neid erinevaid ülesandeid täidavad kas Euroopa
Majanduspiirkonna Kohus (edaspidi „EMP Kohus”), kes on sõltumatu, kuid
funktsionaalselt ühendatud Euroopa Kohtuga, ja EMP Kohtu juures tegutsev
sõltumatu EMP Esimese Astme Kohus või siis Euroopa Kohus ise. EMP Kohtu
ja EMP Esimese Astme Kohtu koosseis võimaldab väärtustada nendes
kohtutes töötavate Euroopa Kohtu kohtunike suuri kogemusi esiteks
ühenduses kehtiva ühenduse õiguse alal ning teiseks selle EMP-sse
ülekandmise alal, et tagada kõnealuse õiguse ühetaoline kohaldamine.Lepinguosaliste
omavaheliste vaidluste lahendamiseks võib EMP Kohtu poole pöörduda nii
ühiskomitee või vahetult lepinguosaline ise, kui ühiskomitee ei ole
vaidlust kahe järjestikuse istungi käigus lahendanud.EFTA‑sisesed
vaidlused võib jagada kaheks. Esiteks EFTA järelevalveameti ja EFTA
liikmesriikide vahelised lahkhelid, mis puudutavad EFTA järelevalveameti
poolt EFTA riikide vastu algatatud menetlusi seoses lepingust
tulenevate kohustuste täitmata jätmisega ning järelevalveameti poolt
riigiabi valdkonnas tehtud otsuste peale esitatud kaebusi. Selliste
küsimuste lahendamise pädevus kuulub EMP Kohtule. Teiseks
konkurentsiasjad, mille puhul esimeses astmes kuulub pädevus EMP Esimese
Astme Kohtule ning selle kohtu otsuste peale esitatavad
apellatsioonkaebused lahendab EMP Kohus.Õiguse
ühtsuse tugevdamiseks nähakse lepinguga ette kolm erimenetlust. Esimene
põhineb valdavalt menetlusel, mis on kehtestatud kohtualluvuse ja
kohtuotsuste täitmise konventsioonile tsiviil- ja kaubandusasjades
(Lugano konventsioon) lisatud protokollis nr 2, milles käsitletakse
nimetatud konventsiooni ühetaolist tõlgendamist. Teine menetlus on
seotud EFTA riikide võimalusega Euroopa Kohtu eelotsuseasjades
menetlusse astuda. Kolmanda menetluse kohaselt saavad EFTA riikide
kohtud taotleda Euroopa Kohtult eelotsust kõikides lepingu
tõlgendamisega seotud küsimustes.Komisjoni
arvates aitab kavandatav kohtusüsteem vältida teatavaid ohte. See
süsteem ei anna Euroopa Kohtu kõrval ühelegi teisele kohtule pädevust
teha eelotsuseid lepingu tõlgendamisega seotud küsimustes, ei võimalda
EMP Kohtul kohaldada lepingut ühenduse õigust ning Euroopa Kohtu
praktikat eirates, ei võimalda kohaldada konkurentsieeskirju
ebakorrapäraselt, ei jäta ettevõtjaid ilma kohtuliku kontrolli
võimalusest eelotsusemenetluse kaudu ega kohusta EFTA riike alluma
teiste riikide kohtutele.Komisjon soovib saada Euroopa Kohtu arvamust neljas küsimuses:1)      kas
Euroopa Kohtu kohtunike osalemine EMP Kohtus on kooskõlas Euroopa Kohtu
26. aprilli 1977. aasta arvamusega 1/76 (Euroopa
siseveelaevade seiskamisfondi loomist käsitleva lepinguprojekti kohta,
EKL 1977, lk 741);2)      kas
Euroopa Kohtus pooleliolevates ühenduse kohtuasjades menetlusse
astumise õiguse laiendamine EFTA riikidele on kooskõlas EMÜ
asutamislepinguga;3)      kas
EMÜ asutamislepingut muutmata võib lubada EFTA riikide kohtutel esitada
Euroopa Kohtule küsimusi lepingu tõlgendamise kohta;4)      kas
lepinguga ette nähtud kohtusüsteem on EMÜ asutamislepingu
artikli 238 alusel lubatud.Euroopa Kohtu liikmete osalemine teises kohtusKomisjon
arutleb, kas tuleks sarnaselt eespool viidatud arvamusega 1/76 olla
seisukohal, et Euroopa Kohtu kohtunikud ei tohi osaleda teise kohtu
töös, või ei ole nimetatud arvamuses sisalduv käesoleval juhul
asjakohane. Komisjon rõhutab, et käesolev leping erineb arvamuses 1/76
käsitletud lepingust. Esiteks, erinevalt Euroopa siseveelaevade
seiskamisfondi kohtust ei oleks EMP Kohtul pädevust teha eelotsuseid
lepingu tõlgendamise kohta, ning teiseks oleks EMP Kohus ja EMP Esimese
Astme Kohus hoolimata nende kohtute sõltumatusest funktsionaalselt
ühendatud Euroopa Kohtuga.Hispaania      valitsus
on seisukohal, et kõnealusele küsimusele saab mitmel põhjusel vastata
ainult eitavalt. Esiteks on EMÜ asutamislepingu artikli 167 ning Euroopa
Kohtu põhikirja artiklite 2, 4 ja 16 eesmärk tagada, et Euroopa Kohus
saaks täiesti erapooletult ning võimalikku survet ja eelarvamusi
vältides täita oma ülesannet – tagada, et asutamislepingute
tõlgendamisel ja kohaldamisel järgitaks õigust.Teiseks
leidis Euroopa Kohus arvamuses 1/76, et Euroopa siseveelaevade
seiskamisfondi käsitlev leping oli EMÜ asutamislepinguga vastuolus, sest
selles lepingus sätestatud kohtusse pidid kuuluma kuus Euroopa Kohtu
liiget, kes võib-olla fondi kohtu liikmetena oleksid võinud sattuda
lahendama küsimusi, mida nad pidid lahendama ka Euroopa Kohtu
liikmetena, nii et Euroopa Kohtult nõutav täielik erapooletus oleks ohtu
seatud. Käesoleval juhul võib taas tekkida selline olukord. Võimalik,
et Euroopa Kohtu kohtunikud tõlgendavad ja kohaldavad EMP Kohtu
liikmetena ühenduse eeskirju, mida neil tuleb edaspidi uuesti tõlgendada
või kohaldada Euroopa Kohtu liikmetena. Hispaania valitsus on
seisukohal, et sellisel juhul ei tee EMP Kohtu nõupidamistel osalenud
kohtunik otsust enam nõutava erapooletusega. Kui ta aga loobuks
osalemisest asja lahendamisel vastavalt kohtu põhikirja artiklile 16,
võib osutuda võimatuks – nagu märgitakse eespool viidatud arvamuses –
saavutada põhikirja artiklis 15 sätestatud kvoorumit.Hispaania
valitsus esitab veel kolm täpsustust. Kõigepealt väidab ta, et kui EMP
Kohtul ei ole pädevust teha lepingu tõlgendamist käsitlevaid
eelotsuseid, ei kehti see Euroopa Kohtu puhul, kes on oma
kohtupraktikale tuginedes pädev tegema eelotsuseid kõikide ühenduse ja
EFTA riikide vahel sõlmitud lepingute tõlgendamise kohta. Järelikult ei
mõjuta ega moonuta see eespool viidatud arvamuse 1/76 põhisisu.Edasi
rõhutab Hispaania valitsus, et ta ei nõustu komisjoni seisukohaga, et
arvamust 1/76 ei saa käesoleval juhul kohaldada, sest EMP Kohus ja EMP
Esimese Astme Kohus on Euroopa Kohtuga funktsionaalselt ühendatud.
Vastavalt lepingu institutsiooniliste sätete artiklile 7 on EMP Kohus
sõltumatu organ, kes mingil viisil ei allu Euroopa Kohtule.Lõpuks
märgib Hispaania valitsus, et lepingu projekti institutsiooniliste
sätete artiklis 104 ei ole vastust küsimusele selle kohta, mil määral on
EMP Kohtu otsus Euroopa Kohtule siduv juhul, kui viimane lahendab
küsimust, mille kohta EMP Kohus on juba otsuse teinud.Belgia      valitsus
jagab komisjoni seisukohta arvamuse 1/76 asjakohasuse küsimuses.
Erinevalt sellest, mida kavandati Euroopa siseveelaevade seiskamisfondi
kohtu puhul, puudub EMP Kohtul eelotsuste tegemise pädevus. Lisaks
sellele on EMP Kohus funktsionaalselt ühendatud Euroopa Kohtuga, kuid
säilitab täielikult oma sõltumatuse. Euroopa Kohtu kohtunike osalemine
EMP Kohtus ei muuda viimase õiguslikku olemust. Seoses sellega, et EMP
Kohtul ei ole pädevust teha eelotsuseid, märgib Belgia valitsus, et nii
Euroopa Kohus kui ka EMP Kohus peavad tegema otsuseid ühtede ja samade
ühenduse õigusnormide kohta.Ühendkuningriigi valitsuse
arvates on Euroopa Kohtu kohtunike osalemine EMP Kohtu töös kooskõlas
EMÜ asutamislepinguga ja arvamusega 1/76. Selle arvamuse puhul mõjutas
Euroopa Kohtu arutluskäiku tõsiasi, et fondi kohtu pädevust teha
otsuseid lepingu tõlgendamise kohta teostataks paralleelselt Euroopa
Kohtu omaga.Euroopa Kohtu põhikirja artikli
16 esimene lõik, milles on sätestatud, et kohtunik ei tohi osaleda asja
lahendamisel, milles ta on eelnevalt osalenud advokaadi, nõustaja või
kohtunikuna, vastab põhimõttele, et keegi ei tohi samas asjas olla
kohtunik ja pool. See ei puuduta sellise kohtuniku olukorda, kes osaleb
järjestikku erinevate kohtuasjade lahendamisel, kus käsitletakse
sarnaseid või isegi identseid küsimusi, näiteks juhul, kui Euroopa Kohus
teeb eelotsuse õigusküsimustes, millega sarnaste või identsete
küsimuste kohta ta on juba otsuse teinud asutamislepingu artikli 169
alusel kohustuste rikkumise menetluse raames. Kuna varasemad otsused ei
ole Euroopa Kohtu jaoks siduvad, võib Euroopa Kohus alati oma praktikast
kõrvale kalduda ja õigusküsimuse teistmoodi lahendada.Pärast
arvamuses 1/76 käsitletud lepingu ja sellega seotud õigusaktide
analüüsimist teeb Ühendkuningriik järelduse, et antud juhul võisid
asjaomaseid ühenduse kohtunikke mõjutada fondi kohtu varasemad otsused.
Sel viisil võis acquis communautaire’i kaudselt ohustada näiteks
ühenduse õiguskorra konteksti asetatud rahvusvahelise avaliku õiguse
põhimõtete mõju. Ühendkuningriigi arvates ajendas nimelt see oht Euroopa
Kohut arvamuse 1/76 puhul vastustama Euroopa Kohtu kohtunike osalemist
fondi kohtu töös.Peale selle märgib
Ühendkuningriik, et raskused, millega seoses taotleti arvamust 1/91,
erinevad märkimisväärselt arvamuses 1/76 käsitletud raskustest.
Seiskamisfondi eeskirjade puhul oli probleemiks, et fondi kohtu töös
osalema kutsutud Euroopa Kohtu kohtunikud oleksid pidanud täitma kaht
teineteist välistavat ülesannet. Ühelt poolt oleks neil Euroopa Kohtu
liikmetena olnud kohustus kaitsta acquis communautaire’i
põhimõtteid institutsioonide poolt vastu võetud teatavate õigusaktide
tõlgendamisel ja teiselt poolt oleksid nad fondi kohtu liikmetena
pidanud kontrollima õigussüsteemi, mis põhineb acquis communautaire’i
omadest erinevatel rahvusvahelise avaliku õiguse põhimõtetel.
Ühendkuningriigi arvates ei põhjusta leping sellega seoses mingeid
raskusi, sest Euroopa Kohtu ja EMP Kohtu kohtunikel tuleb kohaldada
ühtesid ja samu eeskirju ja põhimõtteid ning seeläbi kaitsta acquis communautaire’i.Ühendkuningriik
täheldab, et EMP Kohtu koosseisu hakkab kuuluma 5 kohtunikku
Euroopa Kohtu 13 kohtunikust. Võttes arvesse, et kohtu täiskogu kvoorumi
moodustavad seitse kohtunikku, peaks olema võimalus täiskogu moodustada
sellistest kohtunikest, kes ei ole EMP Kohtu varasema otsuse tegemisel
osalenud. Juhul kui viie Euroopa Kohtu kohtuniku osalemine EMP Kohtu
töös peaks põhjustama haldusprobleeme, on asutamislepingu artiklis 165
säte, mis võimaldab lahendada lepingu vastuvõtmisest tuleneva olukorra.Menetlusse astumise õiguse laiendamineKomisjoni
andmetel on Euroopa Kohus varem oma põhikirja artikli 37 alusel andnud
kolmandatele riikidele õiguse menetlusse astuda. Käesoleval juhul oleks
see õigus süstemaatilisem ning eeldaks, et eelotsusetaotlustest
teavitataks EFTA riike samadel alustel, nagu neist teatatakse
liikmesriikidele. Seepärast küsib komisjon, kas sellest tingituna tuleks
muuta Euroopa Kohtu põhikirja artiklit 20.Hispaania      valitsus
leiab, et teisele küsimusele tuleb vastata jaatavalt. Euroopa Kohtu
põhikirja artikkel 20 on piisavalt selge. Selles sätestatakse
sõnaselgelt, et ainult teadete saajad, kelle loetelu on ammendav, võivad
eelotsusemenetluse käigus esitada kirjalikke märkusi ning osaleda
kohtuistungil. Kuigi Euroopa Kohus ei ole teinud ühtki otsust selle
kohta, kas kolmandad riigid võivad eelotsusemenetluse käigus märkusi
esitada, on ta põhikirja artiklis 20 sätestatud huvitatud poolte loetelu
siiski kitsendavalt tõlgendanud.Hispaania
valitsuse arvates on komisjon põhikirja artiklit 37 mainides segi ajanud
kaks täiesti erinevat menetlusliiki. Kui menetlusse astumine toimub ühe
poole nõuete toetuseks, kaitsevad eri seisukohti mitu poolt – hageja,
kostja ja hiljem ka kolmas isik. Hispaania menetlusõiguses kasutatakse
kõnealuse kolmanda isiku puhul sõna coadyuvante. See isik peab
piirduma ühe põhipoole nõuete toetamisega. Sellega seoses tuleb arvesse
võtta asjaolu, et vastavalt artiklile 37 peavad muude isikute kui
liikmesriikide ja ühenduse institutsioonide menetlusse astumisel olema
täidetud kaks tingimust: esiteks peavad nad tõendama oma huvi vaidluse
lahenduse vastu ning teiseks ei tohi tegemist olla
liikmesriikidevahelise, ühenduse institutsioonide vahelise või
liikmesriikide ja ühenduse institutsioonide vahelise kohtuasjaga.
Järelikult peavad enne kolmanda riigi menetlusse astumist – nagu Euroopa
Kohus leidis 23. veebruari 1983. aasta määruses liidetud kohtuasjades
91/82 ja 200/82: Chris International Foods v. komisjon (EKL 1983, lk 417) – olema need kaks tingimust täidetud.Hispaania
valitsus leiab, et selleks, et kõigil EFTA riikidel oleks võimalus
esitada eelotsusemenetluse käigus märkusi ning et artikli 37 kohaldamine
piirduks otse Euroopa Kohtule esitatud hagi puhul menetlusse astumisega
vaid ühe põhipoole nõuete toetuseks, tuleb Euroopa Kohtu põhikirja
artiklit 20 muuta. Menetlusse astumine on täiesti erinev
eelotsusemenetluses osalemisest ning seetõttu ei saaks isegi artikli 37
laiendav tõlgendamine muuta artikli 20 selget ja täpset sisu.Belgia      valitsus
leiab, et selleks, et võimaldada EFTA riikidel astuda kolme liiki
menetlustesse, mille puhul on välistatud juriidiliste isikute menetlusse
astumine, siis tuleb artiklit 37 muuta. Selleks, et EFTA riigid, kes ei
ole menetluspooled, saaksid esitada eelotsusemenetluse käigus märkusi,
tuleb muuta artiklit 20.Ühendkuningriigi      valitsuse
arvates eeldab EFTA riikide Euroopa Kohtus pooleliolevatesse
menetlustesse astumise kavandatav kord artikli 37 muutmist. Ei piisa
sellest, kui lepinguga nähakse ette EFTA riikide menetlusse astumise
õigus, sest see leping ei muuda iseenesest Euroopa Kohtu põhikirja.
Järelikult tuleb kasutada EMÜ asutamislepingu artikli 188 teises lõigus
sätestatud menetlust. See säte näeb ette, et nõukogu võib muuta
põhikirja III jaotise sätteid Euroopa Kohtu taotlusel ning pärast
konsulteerimist komisjoni ja Euroopa Parlamendiga. Peale selle peab
Ühendkuningriik vajalikuks muuta põhikirja artiklit 20, et EFTA riigid
saaksid esitada eelotsusemenetluses märkusi. Samuti on vaja muuta
põhikirja artikleid 17, 18 ja 39.EFTA riikide kohtute eelotsusetaotlusedHispaania      valitsus
on arvamusel, et kolmandale küsimusele tuleb vastata eitavalt.
Eelotsusetaotlused on Euroopa Kohtu ja siseriiklike kohtute vahelise
koostöö vahend. Kohtutevahelise koostöö olemusest tuleneb otseselt, et
EMÜ asutamislepingu artikli 177 alusel võivad Euroopa Kohtu poole
pöörduda ainult liikmesriikide kohtud. Selleks, et ka EFTA riikide
kohtud võiksid Euroopa Kohtult eelotsust taotleda, tuleks muuta EMÜ
asutamislepingu artiklit 177, lisades sõnadele „liikmesriigi kohus”
viite nende kolmandate riikide kohtutele, kellega ühendus on sõlminud
rahvusvahelise lepingu.Belgia      valitsus
leiab, et EFTA riikide kohtutele Euroopa Kohtu poole pöördumise
võimaluse andmiseks tuleb EMÜ asutamislepingu artiklit 177 muuta.Ühendkuningriik
märgib kõigepealt, et artiklit 177 kohaldatakse ka liikmesriigi
sellise kohtu suhtes, mis asub ülemereterritooriumil, mille suhtes
kehtib EMÜ asutamislepingu neljas osa (vt 12. detsembri 1990. aasta
otsus liidetud kohtuasjades C-100/89 ja 101/89: Kaefer ja Procacci,
EKL 1990, lk I-4647). Kuigi seda sätet kohaldatakse ranges
tähenduses ainult liikmesriikide kohtute suhtes, leidis Euroopa Kohus,
et selle sätte teine lõige on kohaldatav kohtu suhtes, mis ei ole
liikmesriigi kohtusüsteemi osa, kuid mis asub liikmesriigi kontrolli
alusel territooriumil, kus piiratud ulatuses kohaldatakse ühenduse
õigust, ning kui see on ühenduse õigusega kohasel viisil ette nähtud (3.
juuli 1991. aasta otsus kohtuasjas C-355/89: Barr ja Montrose,
EKL 1991, lk I-3479).Ühendkuningriik
märgib, et Euroopa Kohus on vastavalt artiklile 177 pädev tegema
eelotsuseid selliste rahvusvaheliste lepingute tõlgendamise kohta,
milles ühendus on osaline. Euroopa Kohus võib teha eelotsuseid ka
asutamislepingu artikli 220 alusel sõlmitud lepingute tõlgendamise
kohta. Kavas olev leping on asutamislepingu artikli 238 alusel sõlmitav
rahvusvaheline leping. Järelikult on tegemist nii asutamislepingu alusel
sõlmitud rahvusvahelise lepingu kui ka institutsioonide õigusaktiga.
Seepärast ei takista miski seda, et Euroopa Kohus võib teha eelotsuseid
lepingu tõlgendamise kohta. Euroopa Kohtu eespool viidatud kohtuasjad
räägivad selle poolt, et kavandatavad sätted on kooskõlas EMÜ
asutamislepinguga.Asutamislepingu artikkel 238Komisjon
küsib, kas artikli 238 kohaselt on lubatud selline kohtusüsteem, mis
lepinguga loodaks. Juhul kui ei ole, tuleb muuta asutamislepingu seda
sätet nii, et selles sätestatud erimenetlused hõlmaksid sellise
kohtusüsteemi loomist, mis on funktsionaalselt ühendatud Euroopa Kohtuga
ning mis aitab tagada ühenduse õiguse eripära ja terviklikkust.Hispaania      valitsuse
arvates on artikkel 238 piisav alus selleks, et ühendus saaks sõlmida
riikide liidu või rahvusvahelise organisatsiooniga assotsieerumislepingu
nagu EFTA-ga sõlmitav leping. Olukord on aga teistsugune, kui sellise
lepingu sisu on vastuolus asutamislepinguga. Käesoleval juhul tuleneb
vastuolu kavandatud kohtusüsteemist. Seetõttu tuleb enne lepingu
sõlmimist muuta asutamislepingut.Belgia      valitsus
märgib, et artiklist 238 tingituna saab kavandatud kohtusüsteemi luua
alles pärast seda, kui on muudetud EMÜ asutamislepingut. Põhimõtteliselt
ei ole asutamislepingu artikli 238 muutmisele ühtki takistust.
Käesoleval juhul oleks aga mõistlikum, kui muudatus hõlmaks ka teisi
asjakohaseid asutamislepingu sätteid ning Euroopa Kohtu põhikirja
artikleid, et tagada maksimaalne järjepidevus ja õiguskindlus.Ühendkuningriigi      valitsus
leiab, et asutamislepingu artiklis 238 kasutatud väljend „ühismeetmed
ja erimenetlused” võimaldab kõnealuse sättega hõlmatud lepingutes ette
näha kohtumenetlusi. Sellised menetlused võivad isegi soodustada
selliste lepingute tõrgeteta toimimist. See kehtib eelkõige sätete
suhtes, mis näevad ette võimalike vaidluste kohtuliku lahendamise, sest
need aitavad kaasa lepingu nõuetekohasele täitmisele lepinguosaliste
poolt. Euroopa Kohtu seisukohtI1.      Käesolevas
arvamuses piirdub Euroopa Kohus sellega, et uurib komisjoni taotluse
kohaselt, kas kohtuliku järelevalve süsteem, mille loomise leping ette
näeb, on kooskõlas EMÜ asutamislepinguga. Arvamuses ei käsitleta lepingu
muid sätteid, eelkõige neid, mis on seotud otsustusmenetluse ning
pädevuse jaotusega konkurentsi valdkonnas.2.      Leping
sõlmitakse ühelt poolt Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni
liikmesriikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle
liikmesriikide vahel. Ühenduse poolt sõlmib lepingu EMÜ asutamislepingu
artikli 238 alusel nõukogu pärast seda, kui Euroopa Parlament on andnud
oma nõusoleku.3.      Lepingu
eesmärk on luua ühenduse liikmesriikide ja EFTA riikide territooriume
hõlmav Euroopa Majanduspiirkond. Vastavalt lepingu preambulile soovivad
lepinguosalised luua dünaamilise ja ühtse Euroopa Majanduspiirkonna, mis
põhineb ühistel konkurentsieeskirjadel ja võrdsetel
konkurentsitingimustel, ning näevad ette piisavad täideviimisvahendid,
sealhulgas kohtu tasandil. Vastavalt lepingu artiklile 1 on selle
eesmärk lepinguosaliste vaheliste kaubandus- ja majandussuhete püsiv ja
tasakaalustatud tugevdamine võrdsetes konkurentsitingimustes ja
ühesuguste eeskirjade järgimine.4.      Euroopa
Majanduspiirkonda kuuluvate riikide vahelistele suhetele kohaldatavad
eeskirjad hõlmavad kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumist
ning konkurentsi. Sisuliselt on tegemist eeskirjadega, mis on ette
nähtud EMÜ ja ESTÜ asutamislepingu vastavate sätetega ja nende alusel
vastu võetud õigusaktidega. Nagu komisjon on oma arvamusetaotluses
märkinud, kavatsevad lepinguosalised laiendada EMP-le lepinguga hõlmatud
valdkondi käsitlevat tulevast ühenduse õigust vastavalt sellele, kuidas
õigust luuakse, arendatakse ja muudetakse.II5.      Õiguse
ühtne tõlgendamine ja kohaldamine EMP-s, nagu on sätestatud lepingu
artiklis 1, tuleb tagada selliste sätetega, mis on sõnastuselt identsed
ühenduse õiguse vastavate sätetega, ning kohtusüsteemi loomise kaudu.6.      Lepinguga
luuakse EMP Kohus, mille juures tegutseb Esimese Astme Kohus. EMP Kohtu
pädevus on kindlaks määratud lepingu artikli 96 lõikes 1. See hõlmab
lepinguosaliste vaheliste vaidluste, EFTA riikide suhtes kohaldatava
järelevalvemenetlusega seotud hagide ning konkurentsi valdkonnas EFTA
järelevalveameti otsuste peale esitatud kaebuste lahendamist.7.      Kohtusüsteemis on ette nähtud ka järgmised mehhanismid.8.      Lepingu
artiklis 6 on ette nähtud, et lepingu sätete rakendamisel ja
kohaldamisel tuleb neid tõlgendada kooskõlas Euroopa Kohtu otsustega,
mis on tehtud EMÜ asutamislepingu, ESTÜ asutamislepingu ning ühenduse
teiseste õigusaktide vastavate sätete kohta enne lepingu allakirjutamise
kuupäeva.9.      Lepingu
artikli 104 lõige 1 näeb ette, et lepingu sätete, EMÜ või ESTÜ
asutamislepingu sätete, nii nagu neid on muudetud või täiendatud, ja
nende asutamislepingute alusel vastu võetud sätete kohaldamisel ja
tõlgendamisel tuleb Euroopa Kohtul, EMP Kohtul, EÜ Esimese Astme Kohtul,
EMP Esimese Astme Kohtul ning EFTA riikide kohtutel nõuetekohaselt
arvesse võtta teiste kohtute otsustest tulenevaid põhimõtteid, et tagada
lepingu võimalikult ühetaoline tõlgendamine.10.    Lepingu
artiklis 95 on sätestatud, et EMP Kohus koosneb kaheksast kohtunikust,
kellest viis on Euroopa Kohtu kohtunikud. EMP Nõukogu võib EMP Kohtu
taotlusel lubada kohtul moodustada kodasid, millest igaühes on kolm või
viis kohtunikku. EMP Kohtu põhikirjas tuleb kohtuasjade laadi silmas
pidades sätestada sobiv tasakaal Euroopa Kohtu kohtunike ja EFTA
kohtunike vahel. Vastavalt artiklile 101 koosneb EMP Esimese Astme Kohus
viiest kohtunikust, kellest kolm nimetavad EFTA riigid ning kaks
kohtunikku on pärit Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtust.11.    Protokoll
nr 34, millele on viidatud lepingu artikli 104 lõikes 2, sisaldab
sätteid, mille alusel EFTA riigid võivad lubada oma kohtutel taotleda
Euroopa Kohtu seisukohta lepingu sätte tõlgendamise kohta.12.    Lõpuks
on protokollile nr 34 lisatud märkuses ette nähtud, et EFTA riikidel on
õigus astuda Euroopa Kohtu menetlustesse.III13.    Enne
seda, kui käsitleda komisjoni arvamusetaotluses esitatud küsimusi, on
kohane võrrelda lepingu eesmärke ja konteksti ühenduse õiguse omadega.14.    Lepingu
sätete ja ühenduse vastavate sätete identne sõnastus ei tähenda, et
neid peab tingimata ühtmoodi tõlgendama. Rahvusvahelise lepingu
tõlgendamisel tuleb lisaks sõnastusele silmas pidada ka selle eesmärke.
23. mai 1969. aasta rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni
artiklis 31 on sätestatud, et lepingut tuleb tõlgendada heas usus,
pidades silmas sõnade tavapärast tähendust, mis tuleb neile vastavas
kontekstis omistada, ning asjaomase lepingu eset ja eesmärke.15.    Lepingu
sätete ja ühenduse õiguse vastavate sätete eesmärkide võrdlemisel tuleb
tõdeda, et leping on seotud vabakaubanduse ja konkurentsieeskirjade
kohaldamisega lepinguosaliste vahelistes majandus- ja kaubandussuhetes.16.    Seevastu
ühenduse puhul on vabakaubandus ja konkurentsieeskirjad, mida
soovitakse lepingu abil laiendada kogu lepinguosaliste territooriumile,
arenenud ühenduse õiguskorras, mille osaks need on ning mille eesmärgid
on lepingu eesmärkidest ulatuslikumad.17.    EMÜ
asutamislepingu artiklitest 2, 8a ja 102a järeldub, et kõnealuse
lepingu eesmärk on saavutada majanduslik integratsioon, mille tulemusel
luuakse siseturg ning majandus- ja rahaliit. Lisaks sellele on ühtse
Euroopa akti artiklis 1 täpsustatud, et kõigi ühenduse lepingute
eesmärgiks on anda panus konkreetsetesse edusammudesse Euroopa Liidu
loomisel. 18.    Eespool
esitatust järeldub, et EMÜ asutamislepingu sätted, mis käsitlevad vaba
liikumist ja konkurentsi, ei ole mitte eesmärk omaette, vaid kõnealuste
eesmärkide saavutamise vahend.19.    Samuti erineb lepingu eesmärgi kontekst sellest kontekstist, milles taotletakse ühenduse eesmärke.20.    EMP
tuleb luua rahvusvahelise lepingu alusel, millega kehtestatakse
sisuliselt üksnes lepinguosaliste õigused ja kohustused, kuid millega ei
nähta ette suveräänsete õiguste üleandmist lepinguga loodavatele
valitsustevahelistele organitele.21.    Seevastu
EMÜ asutamisleping, mis on küll sõlmitud rahvusvahelise lepinguna,
kujutab endast õigusel rajaneva ühenduse põhiseaduslikku alust.
Vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale on ühenduse
lepingutega loodud uus õiguskord, mille huvides riigid on üha
ulatuslikemates valdkondades piiranud oma suveräänseid õigusi ja mille
subjektide hulka ei kuulu mitte ainult liikmesriigid, vaid ka nende
kodanikud (vt eelkõige 5. veebruari 1963. aasta otsus
kohtuasjas 26/62: Van Gend en Loos, EKL 1963, lk 1). Ühenduse
õiguskorda iseloomustavaks põhitunnuseks on eelkõige selle ülimuslikkus
liikmesriikide õiguse suhtes ning paljude selliste sätete vahetu
õigusmõju, mida kohaldatakse liikmesriikide ja nende kodanike suhtes.22.    Nendest
kaalutlustest järeldub, et õigusnormide ühtsus kogu EMP-s ei ole
tagatud pelgalt sellega, et ühenduse õiguse sätted ning lepingu vastavad
sätted on sisu või sõnastuse poolest identsed.23.    Seepärast tuleb uurida, kas lepinguga on ette nähtud muid vahendeid kõnealuse ühtsuse tagamiseks.24.    Selle
eesmärgiga seoses on lepingu artiklis 6 sätestatud, et lepingu eeskirju
tuleb tõlgendada kooskõlas ühenduse õiguse vastavaid sätteid käsitleva
Euroopa Kohtu praktikaga.25.    Kahel põhjusel ei võimalda selline tõlgendamismehhanism siiski soovitud õiguslikku ühtsust saavutada.26.    Esiteks
käsitleb nimetatud artikkel ainult selliseid Euroopa Kohtu otsuseid,
mis on tehtud enne lepingu allakirjutamise kuupäeva. Kuna kohtupraktika
pidevalt areneb, on raske eristada uut kohtupraktikat varasemast ning
seega ka minevikku tulevikust.27.    Ehkki
lepingu artiklis 6 ei ole täpsustatud, kas viidatakse Euroopa Kohtu
praktikale tervikuna ning eelkõige kohtupraktikale, mis on seotud
ühenduse õiguse vahetu õigusmõju ja ülimuslikkusega, selgub kõnealuse
lepingu protokollist nr 35, et lepinguosalised, ilma et nad tunnustaksid
kõnealuse kohtupraktikaga paratamatult hõlmatud vahetu õigusmõju ja
ülimuslikkuse põhimõtteid, kohustuvad üksnes kehtestama oma
õigussüsteemis normi, mille kohaselt lepingu eeskirjad on nendega
vastuolus olevate õigusnormide suhtes ülimuslikud.28.    Sellest
järeldub, et Euroopa Kohtu praktika järgimise nõue, mis tuleneb lepingu
artiklist 6, ei laiene selle kohtupraktika olulistele koostisosadele,
mis on lepingu olemusega vastuolus. Järelikult ei ole ei mineviku ega
tuleviku osas võimalik artikliga 6 tagada õiguse ühtsust kogu EMP-s.29.    Eespool
esitatud kaalutlustest järeldub, et erinevused ühelt poolt lepingu
eesmärkide ja konteksti ning teiselt poolt ühenduse õiguse eesmärkide ja
konteksti vahel takistavad õiguse ühtset tõlgendamist ja kohaldamist
EMP-s.IV30.    Eespool
kirjeldatud vastuolu silmas pidades tuleb uurida, kas kavandatav
kohtusüsteem võib kahjustada ühenduse õigussüsteemi autonoomsust sellele
omaste eesmärkide taotlemisel.31.    Kõigepealt
uuritakse mõiste „lepinguosalised” tõlgendust, mille EMP Kohus peab oma
pädevust teostades esitama, ning seejärel analüüsitakse kõnealuse kohtu
praktika mõju ühenduse õiguse tõlgendamisele.32.    Esimese
punkti puhul tuleb silmas pidada, et vastavalt lepingu artikli 96 lõike
1 punktile a on EMP Kohus pädev lahendama lepinguosaliste vaidlusi ning
et vastavalt lepingu artikli 117 lõikele 1 võib EMP ühiskomitee või üks
lepinguosalistest pöörduda sellise vaidluse lahendamiseks EMP Kohtu
poole.33.    Mõiste
„lepinguosalised” on määratletud lepingu artikli 2 punktis c. Ühenduse
ja selle liikmesriikide puhul hõlmab see mõiste olenevalt konkreetsest
juhtumist kas ühendust ja liikmesriike, ainult ühendust või ainult
liikmesriike. Valik kolme võimaluse vahel tehakse iga juhtumi puhul
lepingu asjakohaste sätete alusel ning vastavalt ühenduse ja
liikmesriikide pädevusele EMÜ asutamislepingu ja ESTÜ asutamislepingu
alusel.34.    See
tähendab, et kui EMP Kohtule esitatakse lahendamiseks lepingu ühe või
mitme sätte tõlgendamise või kohaldamisega seotud vaidlus, võidakse
paluda kõnealusel kohtul tõlgendada mõistet „lepinguosalised” lepingu
artikli 2 punkti c tähenduses, et otsustada, kas käsitletava sätte puhul
on „lepinguosaline” ühendus, ühendus ja liikmesriigid või ainult
liikmesriigid. Järelikult peab EMP Kohus tegema otsuseid ühenduse ja
liikmesriikide pädevuse kohta lepingu sätetega reguleeritud küsimustes.35.    Seega
võib lepingu artikli 2 punktiga c, artikli 96 lõike 1 punktiga a ja
artikli 117 lõikega 1 EMP Kohtule antud pädevus kahjustada
asutamislepingutes kindlaks määratud pädevuse jaotust ning sellest
tulenevalt ka ühenduse õiguskorra autonoomsust, mille austamise Euroopa
Kohus kooskõlas EMÜ asutamislepingu artikliga 164 peab tagama. Seda
Euroopa Kohtu ainupädevust kinnitab EMÜ asutamislepingu artikkel 219,
mille kohaselt liikmesriigid kohustuvad kasutama kõnealuse
asutamislepingu tõlgendamist või kohaldamist käsitlevate vaidluste puhul
ainult asutamislepingus sätestatud lahendusmeetodeid. Samasisuline säte
on esitatud ka ESTÜ asutamislepingu artiklis 87.36.    Järelikult on sellise pädevuse andmine EMP Kohtule ühenduse õigusega vastuolus.37.    Teiseks
tuleb kõigepealt silmas pidada, et asutamislepingu artiklis 228
sätestatud korras sõlmitud rahvusvahelised lepingud on ühenduse
institutsioonidele ja liikmesriikidele siduvad ning vastavalt Euroopa
Kohtu väljakujunenud praktikale muutuvad selliste lepingute sätted ja
selliste lepingute alusel loodud organite õigusaktid jõustumisel
ühenduse õiguskorra lahutamatuks osaks.38.    Sellega
seoses tuleb rõhutada, et leping on ühenduse institutsiooni õigusakt
EMÜ asutamislepingu artikli 177 esimese lõigu punkti b tähenduses ning
seetõttu on Euroopa Kohus pädev tegema eelotsuseid selle tõlgendamise
kohta. Euroopa Kohus võib teha lepingu kohta otsuseid ka juhul, kui
ühenduse liikmesriigid ei ole täitnud lepingust tulenevaid kohustusi.39.    Kui
aga rahvusvahelise lepinguga on ette nähtud omaette kohtusüsteem ning
kohus, kelle pädevuses on lepinguosaliste vaidluste lahendamine ja seega
ka asjaomase lepingu sätete tõlgendamine, on selle kohtu otsused
ühenduse institutsioonidele, sealhulgas Euroopa Kohtule siduvad. Kuna
asjaomane rahvusvaheline leping on ühenduse õiguskorra lahutamatu osa,
on kõnealuse kohtu otsused siduvad ka juhul, kui Euroopa Kohtult
taotletakse eelotsusemenetluses või otse Euroopa Kohtule esitatud hagi
raames sellise lepingu tõlgendamist.40.    Rahvusvaheline
leping, milles on sätestatud selline kohtusüsteem, on põhimõtteliselt
ühenduse õigusega kooskõlas. Ühenduse pädevus rahvusvaheliste suhete
valdkonnas ning tema õigus sõlmida rahvusvahelisi lepinguid hõlmab
tingimata õigust end allutada sellise lepinguga loodud kohtu otsustele,
mis on seotud asjaomase lepingu sätete tõlgendamise või kohaldamisega.41.    Kõnealuses
lepingus on aga üle võetud oluline osa eeskirjadest, sealhulgas
teiseste õigusaktide eeskirjadest, mis reguleerivad ühendusesiseseid
majandus- ja kaubandussuhteid ning mis kujutavad endast enamjaolt
ühenduse õiguskorra alussätteid.42.    Järelikult
lisatakse selle lepinguga ühenduse õiguskorda suur õigusnormide kogum,
mis hakkab eksisteerima kõrvuti identselt sõnastatud ühenduse eeskirjade
kogumiga.43.    Lisaks
sellele on lepinguosalised lepingu preambulis ja artiklis 1 väljendanud
oma kavatsust tagada lepingu sätete ühetaoline kohaldamine kogu oma
territooriumil. Siiski eeldab taotletav ühtse kohaldamise ning võrdsete
konkurentsitingimuste eesmärk, mida on nimetatud lepingu artiklis 6 ja
artikli 104 lõikes 1, tingimata nii lepingu sätete kui ka ühenduse
õiguskorra vastavate sätete tõlgendamist.44.    Ehkki
EMP Kohus peab lepingu artikli 6 kohaselt tõlgendama lepingu
sätteid kooskõlas Euroopa Kohtu poolt enne lepingu allakirjutamise
kuupäeva tehtud asjakohaste otsustega, ei laiene see EMP Kohtu kohustus
sellistele otsustele, mis Euroopa Kohus teeb pärast kõnealust kuupäeva.45.    Järelikult
ei nõua lepingu eesmärk tagada õigusaktide ühtsus kogu EMP-s mitte
üksnes lepingus endas sisalduvate eeskirjade tõlgendamist, vaid ka
ühenduse õiguse vastavate eeskirjade tõlgendamist.46.    Siit
järeldub, et seades tingimusi vaba liikumist ja konkurentsi käsitlevate
ühenduse eeskirjade edaspidisele tõlgendamisele, on lepinguga ette
nähtud kohtusüsteem vastuolus EMÜ asutamislepingu artikliga 164 ning
üldisemalt ka ühenduse alustega.V47.    Ohtu,
mida lepingus sätestatud kohtusüsteem kujutab ühenduse õiguskorra
autonoomsusele, ei vähenda tõsiasi, et lepingu artiklitega 95 ja 101 on
püütud luua olemuslikke sidemeid EMP Kohtu ning Euroopa Kohtu vahel,
nähes ette, et Euroopa Kohtu kohtunikud osalevad EMP Kohtu ja selle
kodade töös ning et Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu kohtunikud
osalevad EMP Esimese Astme Kohtu töös.48.    Pigem
on põhjust karta, et kõnealuste sätete kohaldamine süvendab veelgi
lepinguga kavandatavast kohtusüsteemist tulenevaid üldisi probleeme.49.    Sellega
seoses tuleb meelde tuletada, et EMP Kohus peab tagama vabakaubanduse
ja konkurentsi nõuetekohase toimimise sellise rahvusvahelise lepingu
raames, mis loob kohustusi üksnes lepinguosalistele.50.    Euroopa
Kohus seevastu peab tagama konkreetse õiguskorra järgimise ning
soodustama selle arendamist, et saavutada eelkõige EMÜ asutamislepingu
artiklites 2, 8a ja 102a sätestatud eesmärgid ning moodustada
liikmesriikidest koosnev Euroopa Liit, nagu on väljendatud 19. juunil
1983 Stuttgardis alla kirjutatud pidulikus deklaratsioonis (punkt 2.5),
millele on viidatud ühtse Euroopa akti preambuli esimeses põhjenduses.
Selles kontekstis on vabakaubandus ja konkurents üksnes vahendid
nimetatud eesmärkide saavutamiseks.51.    Järelikult
peavad EMP Kohtu liikmeks olevad Euroopa Kohtu kohtunikud olenevalt
sellest, kas nad tegutsevad Euroopa Kohtus või EMP Kohtus, kohaldama ja
tõlgendama samu sätteid, kuid kasutama selleks erinevaid lähenemisviise,
meetodeid ja mõisteid, et võtta arvesse iga lepingu laadi ning selle
konkreetseid eesmärke.52.    Neid
asjaolusid arvesse võttes on Euroopa Kohtus tegutsevatel kohtunikel
väga raske, kui mitte võimatu käsitleda täiesti erapooletult küsimusi,
mille arutamisel nad on osalenud EMP Kohtu liikmetena.53.    Kuna
lepinguga loodud kohtusüsteem on igal juhul EMÜ asutamislepinguga
vastuolus, ei ole tarvis põhjalikumalt käsitleda seda probleemi ega ka
küsimust, kas kõnealune süsteem ei ohustaks tõsiselt üksikisikute usku
Euroopa Kohtu õigusesse oma ülesandeid täiesti sõltumatult täita.VI54.    Tuleb
analüüsida, kas lepingu artikli 104 lõikes 2 lepingu sätete
tõlgendamiseks sätestatud mehhanism on ühenduse õigusega kooskõlas.55.    Lepingu
artikli 104 lõike 2 kohaselt sisalduvad sätted, mille alusel EFTA
riigid võivad lubada oma kohtutel taotleda Euroopa Kohtu seisukohta
lepingu tõlgendamise kohta, protokollis nr 34.56.    Vastavalt
protokolli nr 34 artiklile 1 võib kohus juhul, kui mõne EFTA riigi
kohtus poolelioleva kohtuasja käigus tõusetub küsimus selliste lepingu
sätete tõlgendamise kohta, mis on sisu poolest identsed ühenduse
asutamislepingute sätetega, vajaduse korral taotleda Euroopa Kohtu
seisukohta kõnealuses küsimuses.57.    Protokolli
nr 34 artiklis 2 on sätestatud, et EFTA riik, kes kavatseb kõnealust
protokolli kasutada, peab lepingu depositaarile ning Euroopa Kohtule
teatama, mil määral ja millise korra alusel protokolli tema kohtute
suhtes kohaldatakse.58.    Järelikult
jätab selline menetlus EFTA riikidele õiguse ise otsustada, kas nad
lubavad oma kohtutel pöörduda küsimustega Euroopa Kohtu poole, ning ei
muuda selliseid pöördumisi kõnealuste riikide viimase astme kohtute
puhul kohustuslikuks. Peale selle ei ole tagatud, et selliste menetluste
puhul Euroopa Kohtult saadud vastused on Euroopa Kohtu poole pöördunud
kohtutele siduvad. Selline kord erineb EMÜ asutamislepingu artiklis 177
sätestatud korrast põhjalikult.59.    On
tõsi, et ükski EMÜ asutamislepingu säte ei keela anda Euroopa Kohtule
rahvusvahelise lepingu alusel pädevust sellise lepingu sätete
tõlgendamiseks seoses selle kohaldamisega kolmandates riikides.60.    Samuti
ei saa põhimõtteliselt vastu olla EFTA riikidele jäetud õigusele lubada
või keelata oma kohtutel esitada Euroopa Kohtule küsimusi ega ka
asjaolule, et puudub mõnede selliste kohtute kohustus Euroopa Kohtu
poole pöörduda.61.    Seevastu
on vastuvõetamatu, et Euroopa Kohtu vastused EFTA riikide kohtutele on
üksnes soovituslikud ning et neil ei ole siduvaid tagajärgi. Selline
olukord moonutaks EMÜ asutamislepingust tulenevaid Euroopa Kohtu
ülesandeid, mille kohaselt kõnealuse kohtu otsused on siduvad. Isegi
artiklis 228 nimetatud erijuhul on Euroopa Kohtu arvamusel kõnealuses
artiklis kirjeldatud siduvus.62.    Lisaks
tuleb märkida, et Euroopa Kohtu poolt EFTA riikide kohtute küsimustele
vastuseks esitatud lepingu tõlgendust peavad arvestama ka ühenduse
liikmesriikide kohtud lepingu kohaldamist käsitlevate otsuste tegemisel.
Kuid asjaolu, et Euroopa Kohtu vastused ei ole EFTA riikide kohtutele
siduvad, võib ühtlasi kaasa tuua ebaselguse nende vastuste õigusliku
väärtuse osas ühenduse liikmesriikide kohtute jaoks.63.    Ühtlasi
ei saa välistada liikmesriikide kohtute jõudmist seisukohani, et
Euroopa Kohtu poolt protokolli 34 alusel esitatud tõlgenduste siduvuse
puudumine laieneb ka Euroopa Kohtu poolt EMÜ asutamislepingu artikli 177
alusel tehtud otsustele.64.    Selles
kontekstis kahjustab kõnealune mehhanism õiguskindlust, mis on
eelotsusemenetluse nõuetekohase toimimise seisukohalt hädavajalik.65.    Eespool
esitatud kaalutluste põhjal saab järeldada, et lepingu artikli 104
lõige 2 ning protokoll nr 34 on ühenduse õigusega vastuolus, sest
nendega ei ole tagatud Euroopa Kohtult kõnealuse protokolli alusel
taotletavate vastuste siduvus.VII66.    Järgnevalt
tuleb hinnata EFTA riikidele ette nähtud õigust Euroopa Kohtus
pooleliolevatesse menetlustesse astuda. Protokollile nr 34 lisatud
märkuses on sätestatud, et kõnealuse õiguse andmiseks tuleb muuta
Euroopa Kohtu põhikirja käsitleva protokolli artikleid 20 ja 37.67.    Sellega
seoses piisab märkimisest, et need kaks artiklit kuuluvad Euroopa Kohtu
põhikirja käsitleva protokolli III jaotisse, mille sätteid nõukogu võib
vastavalt EMÜ asutamislepingu artikli 188 teisele lõigule ühehäälselt
muuta Euroopa Kohtu taotlusel ning pärast konsulteerimist komisjoni ja
Euroopa Parlamendiga.68.    Järelikult
selleks, et anda EFTA riikidele õigus Euroopa Kohtus pooleliolevatesse
menetlustesse astuda, ei ole EMÜ asutamislepingut vaja muuta
artikli 236 tähenduses.VIII69.    Komisjon
soovib oma viimase küsimusega teada, kas EMÜ asutamislepingu artikkel
238, milles käsitletakse ühenduse assotsieerumislepingute sõlmimist
kolmanda riigi, riikide liidu või rahvusvaheliste organisatsioonidega,
võimaldab luua käesoleva lepinguga ette nähtud kohtusüsteemi. Sellega
seoses märkis komisjon, et juhul kui Euroopa Kohus vastab sellele
küsimusele eitavalt, võiks kõnealuse kohtusüsteemi loomise
võimaldamiseks seda sätet muuta.70.    Nagu
punktis 40 juba märgiti, ei ole rahvusvaheline leping, millega nähakse
ette kohtusüsteem ning sellise lepingu sätete tõlgendamiseks pädev
kohus, põhimõtteliselt vastuolus ühenduse õigusega ning seega võib
lepingu õiguslikuks aluseks olla EMÜ asutamislepingu artikkel 238.71.    EMÜ
asutamislepingu artiklis 238 puudub siiski alus sellise kohtusüsteemi
loomiseks, mis on vastuolus EMÜ asutamislepingu artikliga 164 ning
üldisemalt ka ühenduse alustega.72.    Samadel
põhjustel ei saa ka artikli 238 muutmine komisjoni soovitatud kujul
kõrvaldada lepinguga loodava kohtusüsteemi vastuolu ühenduse õigusega.Eeltoodust tulenevaltEUROOPA KOHUSDueSlynnJolietpresidentkoja esimeeskoja esimeesSchockweilerGrévisseKapteynkoja esimeeskoja esimeeskoja esimeesManciniKakourisMoitinho de AlmeidakohtunikkohtunikkohtunikRodríguez Iglesias       Díez de Velascokohtunik       kohtunikZuleeg       Murraykohtunik       kohtunikLuxembourgis 14. detsembril 1991.KohtusekretärJ.-G. Giraud1 –      All
disputes between Contracting Parties or cases when the EEA Court is
seized by the EEA Joint Committee will be dealt with in plenary session.2 –      An
appropriate balance of ECJ and EFTA Judges, taking into account the
nature of the cases, shall be laid down in the Statute of the EEA Court.3 –      The Statutes shall contain provisions on qualifications for the Judges.4 –      In French „s’exprime”.5 –      Agreed
Minutes will ensure that the term "application" also covers
implementation of the Agreement.6 –      In
an agreed Minute it will be clarified that this also includes
interpretation in the sense of the Ministerial Declaration of 14 May
1991.