Esialgne tõlge
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
JEAN RICHARD DE LA TOUR
esitatud 5. märtsil 2026(1)
Kohtuasi C‑862/24
Satiksmes ministrija,
menetluses osales:
A
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Augstākā tiesa (Senāts) (Läti kõrgeim kohus))
Eelotsusetaotlus – Lennutransport – Määrus (EÜ) nr 216/2008 – Tsiviillennunduse valdkonna ühisnormid – Määrus (EL) nr 1178/2011 – Tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskond – Erapiloodiluba – Praktiline lennueksam – Kandidaadi pettus – Ajutine praktilise eksami kordamise ja loa saamise keeld – ARA.GEN.355 punkt e – Vajalikud rakendusmeetmed, et vältida mittevastavuse jätkumist – Teooriaeksam – ARA.FCL.300 punkt f – Analoogia alusel teooriaeksami kordamise ajutise keelu kohaldamine – Õiguskindluse põhimõte – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikkel 15 – Kutsevabadus
I.      Sissejuhatus
1.        Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada määruse (EL) nr 1178/2011(2) VI lisas toodud ARA.GEN.355 punkti e ja ARA.FCL.300 punkti f ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta(3) artikli 52 lõiget 1 ja õiguskindluse põhimõtet.
2.        Taotlus on esitatud A ja Satiksmes ministrija (Läti transpordiministeerium) vahelises kohtuvaidluses Civilās aviācijas aģentūra (tsiviillennundusamet, Läti) (edaspidi „amet“) otsuse üle, mille see ministeerium jättis muutmata ja millega pärast seda, kui oli tuvastatud, et erapiloodiloa saamiseks pani A lennueksamil toime pettuse, tühistas see amet eksami tulemused ning keelas tal ühe aasta jooksul nimetatud eksamit uuesti sooritada ning erapiloodiluba saada.
3.        Eelotsusetaotluse esitanud kohtu Augstākā tiesa (Senāts) (Läti kõrgeim kohus) küsimus puudutab selle keelava otsuse õiguspärasust, mida ei ole ette nähtud määruses nr 1178/2011 ega riigisiseses õigusnormis.
4.        Esitan põhjused, miks olen arvamusel, et juhul, kui erapiloodiloa saamiseks kohustusliku lennueksami nõuete täitmiseks esitatakse võltsitud lennupäevik, tuleb määruse nr 1178/2011 VI lisas sisalduvat ARA.GEN.355 punkti e tõlgendada nii, et see ei luba pädeval asutusel võtta niisuguse loa taotleja suhtes lennueksamiga seotud ennetavat meedet, mis on analoogne selles lisas sisalduva ARA.FCL.300 punktis f ette nähtud keeluga, ilma et seda oleks riigisiseses õigusnormis sõnaselgelt ette nähtud.
II.    Õiguslik raamistik
A.      Liidu õigus
1.      Määrus (EÜ) nr 216/2008
5.        Määruse nr 216/2008(4) põhjendustes 3, 11 ja 12 on märgitud:
„(3)      [Chicagos 7. detsembril 1944 allkirjastatud rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooniga(5)] nähakse juba ette tsiviillennundusohutuse ja sellega seotud keskkonnakaitse miinimumnõuded. [Euroopa Liidu] olulised nõuded ning nende rakendamiseks vastuvõetud eeskirjad peaksid tagama, et liikmesriigid täidavad oma Chicago konventsioonist tulenevad kohustused, sealhulgas kohustused kolmandate riikide ees.
[…]
(11)      Tuleks ette näha piisavalt paindlikkust seoses eriolukordadega, näiteks kiireloomulised ohutusmeetmed, tegevusega seotud ettenägematud või piiratud vajadused. Näha ette ka võimalus saavutada võrdväärne ohutustase muude vahendite abil. Liikmesriikidel peaks olema õigus käesoleva määruse ja selle rakenduseeskirjade sätetest erandeid teha, tingimusel et nende kohaldamisala on rangelt piiratud ja need alluvad asjakohasele ühenduse kontrollile.
(12)      […] Seepärast on vaja […] luua Euroopa Lennundusohutusamet (edaspidi „[EASA]“), mis on tehnilistes küsimustes sõltumatu ning õigus-, haldus- ja finantsküsimustes iseseisev. Selleks on vajalik ja asjakohane, et [EASA puhul oleks] tegemist […] juriidilisest isikust ühenduse asutusega, kes kasutaks talle käesoleva määrusega määratud rakendamisvolitusi.“
6.        Selle määruse artikli 2 lõikes 1 on sätestatud:
„Käesoleva määruse peaeesmärk on luua ja säilitada Euroopas tsiviillennundusohutuse ühtne kõrge tase[(6)].“
7.        Nimetatud määruse artikli 7 lõike 2 esimeses ja teises lõigus on ette nähtud:
„Isik, välja arvatud koolitusel osalev isik, võib tegutseda piloodina vaid siis, kui tal on teostatavale lennule vastav lennundusluba ja tervisetõend.
Isikule väljastatakse lennundusluba vaid juhul, kui ta vastab eeskirjadele, mis on kehtestatud III lisas sätestatud teoreetilisi teadmisi, praktilisi oskusi, keeleoskust ja kogemusi puudutavate oluliste nõuete täitmise tagamiseks.“
8.        Määruse nr 216/2008 artiklis 68 on sätestatud:
„Liikmesriigid kehtestavad karistused, mida kohaldatakse kõnealuse määruse ning selle rakenduseeskirjade rikkumise korral. Need karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.“
9.        Määruse III lisa „Artiklis 7 osutatud olulised nõuded pilootide litsentseerimisele“ punktis 1.a.1 on täpsustatud:
„Õhusõidukit juhtiv isik peab olema hariduselt, füüsiliselt ja vaimselt piisavalt küps, et omandada, alal hoida ja demonstreerida asjakohaseid teoreetilisi teadmisi ja praktilisi oskusi.“
2.      Määrus nr 1178/2011
10.      Määruse nr 1178/2011 põhjenduses 5 on kirjas:
„Määruse [nr 216/2008] kohaselt peab komisjon võtma vastu vajalikud rakenduseeskirjad, millega kehtestatakse pilootide sertifitseerimise ning nende koolitamise, testimise ja kontrollimisega seotud isikute sertifitseerimise, salongipersonali atesteerimise ning salongipersonali tervisliku seisundi hindamise tingimused.“
11.      Selle määruse artikli 1 punkti 1 kohaselt on selles sätestatud üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad muu hulgas „eri pädevusmärkeid piloodilubadel, lubade väljaandmise, pikendamise, muutmise, peatamise või tühistamise ning lubadele piirangute kehtestamise tingimusi“.
12.      Selle määruse artikli 11b „Järelevalvevõimekus“ lõike 5 punktis f ja lõikes 6 on sätestatud:
„5.      Töötajatel, keda pädev asutus volitab sertifitseerimis- ja/või järelevalveülesandeid täitma, peab olema õigus täita vähemalt järgmisi ülesandeid:
[…]
f)      võtta või algatada vajalikke täitemeetmeid.
6.      Lõikes 5 loetletud ülesandeid tuleb täita kooskõlas asjaomase liikmesriigi õigusnormidega.“
13.      Määruse I lisa on „FCL osa“(7). Selle lisa A alajaos „Üldnõuded“ on punktis FCL.030 „Praktiline lennueksam“ sätestatud:
„a)      Enne loa, pädevusmärke või tunnistuse väljaandmiseks nõutava lennueksami sooritamist peab taotleja olema edukalt sooritanud nõutava teooriaeksami, välja arvatud juhul, kui taotleja osaleb integreeritud lennukoolitusel.
Igal juhul peab olema enne lennueksamite sooritamist alati läbitud teooriakursus.
b)      Lennueksamit sooritada soovival isikul peab olema koolituse eest vastutava organisatsiooni/isiku poolt pärast koolituse lõpetamist antud soovitus, välja arvatud liinipiloodiloa väljaandmise puhul. Koolitusdokumendid tehakse kontrollpiloodile kättesaadavaks.“
14.      Määruse nr 1178/2011 I lisa C jaos, mis käsitleb eelkõige erapiloodiluba (PPL)(8), on 1. jaos sätestatud „[ü]ldnõuded“. Selles jaos on punktis FCL.235 „Lennueksam“ alapunktis a ette nähtud:
„Erapiloodiloa taotleja peab sooritama lennueksami, et tõendada oma suutlikkust tegutseda vastavat liiki õhusõiduki kaptenina[(9)] ning teostada asjakohaseid protseduure ja manöövreid talle antavatele õigustele vastava kompetentsusega.“
15.      Selle määruse VI lisas on sätestatud „[a]sutuse nõuded õhusõiduki meeskonnale“(10). Selle määruse lisa GEN-alajao(11) III jaotises „Järelevalve, sertifitseerimine ja jõustamine“ on punkti ARA.GEN.355 „Puudused ja täitemeetmed – isikud“(12) alapunktis e täpsustatud:
„Kui järelevalve käigus või muude vahendite abil leitakse tõendeid selle kohta, et isik, kelle suhtes kohaldatakse määruse [nr 216/2008] ja selle rakenduseeskirjade nõudeid, ei vasta kohaldatavatele nõuetele ja talle ei ole välja antud määruse (EÜ) nr 216/2008 kohast luba, sertifikaati, pädevusmärget või tunnistust, võtab rikkumise tuvastanud pädev asutus kõik vajalikud täitemeetmed, et vältida rikkumise jätkumist.“
16.      Määruse nr 1178/2011 VI lisa FCL-alajao „Nõuded lennumeeskonnaliikme lubade väljaandmisele“ II jaotise „Load, pädevusmärked ja tunnistused“ punkti FCL.250 „Lubade, pädevusmärgete ja tunnistuste peatamine, tühistamine või neile piirangute kehtestamine“ alapunktis a on ette nähtud:
„Vastavalt vajadusele pädev asutus peatab või tühistab piloodiloa ja sellega seotud pädevusmärked või tunnistused, või kehtestab neile piirangud kooskõlas punktiga ARA.GEN.355 muu hulgas järgmistel juhtudel:
1)      piloodiloa, pädevusmärke või tunnistuse saamine esitatud dokumentaalsete tõendite võltsimise teel;
2)      logiraamatu ja loa või tunnistuse andmete võltsimine;
[…]“.
17.      Selle määruse VI lisa FCL-alajao III jaotises, mis käsitleb „[t]eooriaeksameid“, on punkti ARA.FCL.300 „Eksamineerimismenetlused“(13) alapunktis f sätestatud:
„Kandidaadid, kelle puhul on tõendatud eksamil keelatud abimaterjalide kasutamine, saavad eksamikeelu vähemalt 12 kuuks alates selle eksami kuupäevast, mil nad kõnealuseid materjale kasutasid.“
B.      Läti õigus
18.      5. oktoobri 1994. aasta lennundusseaduse (likums „Par aviāciju“)(14) artikli 6 teise lõigu punktis 5 ja viiendas lõigus on ette nähtud:
„Amet […]:
[…]
5)      tagab tsiviillennundustöötajate sertifitseerimise ja järelevalve, sealhulgas lennumeeskonna liikmete, lennujuhtide, lennuliiklusteabeteenuste osutajate ja tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite tehnilise hoolduse töötajate lubade väljaandmise, pikendamise, peatamise või tühistamise.
[…]
Amet […] võib anda välja haldusakte tsiviillennundustöötajate ja tsiviillennundustöötajate kutseõppeasutuste Läti Vabariigi õhuruumi kasutamisega või tsiviillennundusõhusõidukite, lennuväljade ja muude tsiviillennundustaristu ja -rajatiste käitamisega seotud tegevuskeeldude või -piirangute kohaldamist, et tagada liidu eeskirjadega kehtestatud tsiviillennundusohutusnõuete ja õhusõidukite lendude rakendamine […]. Ameti […] haldusaktidele kehtib kohtulik kontroll, ilma et oleks võimalik esitada kaebust kõrgemale asutusele. Haldusakti peale esitatud kaebus ei peata akti kohaldamist.“
III. Põhikohtuasja faktilised asjaolud ja eelotsuse küsimused
19.      A tegi toiminguid selleks, et saada erapiloodiluba [PPL(A)](15). Selleks pidi ta pärast vastava klassi arstitõendi saamist, mis on piloodiõpilase õiguste kasutamise eeltingimus, sooritama ja edukalt läbima teooriaeksami ja seejärel praktilise lennueksami tunnustatud õppeasutuses.
20.      Pärast 6. oktoobril 2017 ameti poole pöördumist ja arstitõendi saamist esitas A 6. detsembril 2017 EASA-le praktilise lennueksami ja eksamineerija määramise taotluse vormi. A
lisas Bulgaaria lennuakadeemia 5. detsembri 2017. aasta tunnistuse selle kohta, et ta oli ajavahemikul 23. oktoobrist 2017 kuni 5. detsembrini 2017 edukalt läbinud erapiloodiloa lennuõppe moodulkursuse. Amet sai 16. detsembril 2017 eksamineerijalt elektrooniliselt A poolt 12. detsembril 2017 Hispaanias sooritatud lennueksami vormi, millele oli lisatud lennumeeskonna liikme lennupäeviku koopia.
21.      Kontrollide käigus, mille amet viis läbi alates 17. jaanuarist 2018, tuvastas ta A tõendatud lennuõppega seotud puudusi. Esiteks teatas Bulgaaria pädev asutus, et Bulgaaria lennuakadeemial ei ole õigust pakkuda lennuõpet väljaspool Bulgaaria õhuruumi ning et ei olnud võimalik kinnitada, et A oli seal õppinud. Teiseks sai amet 23. märtsil 2018 ühelt sertifitseeritud hooldusorganisatsioonilt teavet, millest ilmnes, et A lennuõpe ei olnud toimunud nii, nagu oli tema lennupäevikus märgitud. Kui A-l paluti anda ametile selgitusi, esitas ta hiljem ainult taotluse oma erapiloodiloa (PPL(A)) taotlus tagasi võtta ja väljendas kahtlust, kas amet on pädev Bulgaaria lennuakadeemia korraldatud piloodiõpet kontrollima.
22.      Amet võttis 7. novembril 2018 vastu otsuse, millega ta esiteks tühistas A esitatud praktilise lennueksami tulemused, teiseks keelas A-l erapiloodiloa saamiseks praktilist lennueksamit uuesti teha ja niisugust luba saada kuni 7. novembrini 2019 (edaspidi „vaidlusalune keeld“) ning kolmandaks teavitas komisjoni, EASAt ja selle liikmesriike (edaspidi „vaidlusalune otsus“). Amet tugines oma otsuses eelkõige tuvastatud asjaolule, et A oli oma lennuõppe dokumente võltsinud ning et seetõttu tuleb piloodi lennupäeviku esitamist eksamineerijale pidada valeandmete ja -dokumentide esitamiseks. Amet põhjendas oma otsust ka tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite ohutusele potentsiaalse ohu ennetamisega.
23.      A esitas transpordiministeeriumi 17. mai 2019. aasta otsuse peale, millega jäeti ameti otsus muutmata, kaebuse Administratīvā rajona tiesale (rajooni halduskohus, Läti). Ta väitis, et ajutine erapiloodiloa saamise keeld on oma laadilt ja mõju poolest karistus, mille kohaldamiseks peab Läti pädev asutus tuvastama, et on toime pandud väär- või kuritegu. Ta väitis samuti, et niisuguse keelu analoogia alusel tuletamine määrusest nr 1178/2011 ei ole kooskõlas selle määruse tähenduse ja ülesehitusega. Nimetatud kohus tunnistas selle praktilise lennueksami sooritamise keelu õigusvastaseks.
24.      Administratīvā apgabaltiesa (regionaalne halduskohus, Läti) jättis transpordiministeeriumi apellatsioonkaebuse alusel Administratīvā rajona tiesa (rajooni halduskohus) otsuse muutmata. Kohus leidis, et ameti kehtestatud üheaastane praktilise lennueksami uuesti sooritamise keeld on karistuslikku laadi sanktsioon, mis ei ole otseselt ette nähtud ühegi õigusnormiga, kuna ARA.FCL.300 punkt f ei ole kohaldatav. See kohus leidis samuti, et ARA.GEN.355 punkt e ei anna pädevale asutusele õigust teha otsuseid ilma riigisisese õigusliku aluseta, kusjuures EASA kinnitas seda tõlgendust oma dokumendis „Nõuete täitmise aktsepteeritud meetodid. FCL osa.“
25.      Transpordiministeerium esitas selle kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse Augstākā tiesale (Senāts) (Läti kõrgeim kohus). Ministeerium leiab, et Administratīvā apgabaltiesa (regionaalne halduskohus) tõlgendus on formaalne ega ole kooskõlas määruse nr 1178/2011 sisu ega eesmärgiga. Ta väidab, et vaidlusalune keeld ei ole karistus, vaid vahend, millega tagada tsiviillennunduses ohutuse kõrge tase, mis on nõutav eelkõige A soovitud soololendude(16) puhul. Ta väidab ka, et selline tõlgendus viib nõutava ohutustaseme languseni ja ohustab lennuohutust, kuna võimaldab isikul jätkata tsiviillennunduses tegutsemist, kuigi tal ei ole lendude sooritamiseks õiget ja nõuetekohast väljaõpet(17).
26.      Augstākā tiesa (Senāts) (kõrgeim kohus) tuletab meelde, et ei määruses nr 216/2008 ega määruses nr 1178/2011 ei ole täpsustatud, millised on tagajärjed eksamineeritavale, kui ta on erapiloodiloa saamiseks esitanud praktilise lennueksami raames eksamineerijale valeandmeid omandatud väljaõppe ja lennukogemuse kohta. Seetõttu peaks liikmesriigi pädev tsiviillennundusasutus loa ja/või lennupäeviku võltsimise korral määrama asjakohased täitemeetmed.
27.      Selles kontekstis kahtleb kohus ARA.GEN.355 punkti e tõlgenduses, mille kohaselt pädev asutus võtab kõik vajalikud rakendusmeetmed, et vältida mittevastavuse jätkumist, ning ARA.FCL.300 punkti f, mille kohaselt pädev asutus keelab kandidaadil vähemalt 12 kuu jooksul osaleda mis tahes muudel eksamitel, kui ta on teooriaeksamil petnud.
28.      Ta leiab, et arvestades määruses nr 1178/2011 sätestatud tsiviillennundusohutuse eesmärki, ei ole põhjust käsitleda praktilise lennueksami pettust leebemalt kui teooriaeksami pettust.
29.      Viidates harta artikli 52 lõikele 1, väljendab eelotsuse taotluse esitanud kohus siiski kahtlust, kas vaidlusalune keeld peab olema selgelt väljendatud õigusnormis. Käesolev juhtum puudutab nimelt harta artikliga 15 kaitstud kutsevabadust, mida soovib kasutada isik, kes kavatseb omandada erapiloodiloa, et tegeleda inimeste lennutranspordiga. Kõnealune kohus lisab, et õiguskindluse põhimõtte kohaselt peaks see keeld tulenema otseselt määruse nr 216/2008 või määruse nr 1178/2011 konkreetsest sättest. Nende määruste sätted, mis käsitlevad praktilist lennueksamit, ei anna aga vastupidi teooriaeksamit käsitlevatele sätetele pädevale asutusele sõnaselgelt õigust niisugust keeldu kehtestada. Lisaks tuletab eelotsusetaotluse esitanud kohus meelde, et Euroopa Kohus on siiski otsustanud, et asjaolu, et seadusandlik akt annab selle rakendamise eest vastutavatele asutustele kaalutlusruumi, ei riku iseenesest ettenähtavuse nõuet, tingimusel et järgitakse teatavaid omavolivastaseid tagatisi(18).
30.      Lõpuks rõhutab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et EASA avaldatud ARA.GEN.355 punkti e selgituse kohaselt sõltub rakendusmeetmete liik kohaldatavatest riigisisestest õigusnormidest ja võib hõlmata näiteks trahvi maksmist või ametikohal töötamise keeldu(19). Sellega seoses märgib ta esiteks, et kuna liidu määrus on vahetult kohaldatav õigusakt, peaks pädev asutus kohaldama vahetult ARA.GEN.355 punkti e. Teiseks võib see asutus lennundusseaduse artikli 6 teise lõigu punkti 5 ja viienda lõigu kohaselt võtta vastu haldusakte, mis käsitlevad tsiviillennundustöötajate sertifitseerimisega seotud tegevuste suhtes keeldude või piirangute kohaldamist, et tagada liidu õigusnormidega kehtestatud tsiviillennundusohutuse nõuete ja õhusõiduki lennuohutuse nõuete rakendamine. Sellele asutusele antud pädevus ei näe siiski ette konkreetset ajutist keeldu, mis puudutaks pettust praktilisel lennueksamil.
31.      Lisaks soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas selles kontekstis on kohaldatav liidu õiguse üldpõhimõte, mille kohaselt ei või õigussubjektid liidu õigusnorme pettuse või kuritarvituse eesmärgil ära kasutada.
32.      See kohus järeldab sellest järgmise tõlgenduse: kuna määruse nr 1178/2011 VI lisa punkti ARA.GEN.355 alapunkti e kohaselt on pädeval asutusel õigus võtta kõik vajalikud rakendusmeetmed, ja kuna teooriaeksami raames näeb ARA.FCL.300 punkt f ette, et pettuse korral on eksami kordamine keelatud vähemalt üheks aastaks, siis ei oleks süstemaatilisest vaatevinklist ja selleks, et tagada määruse eesmärgid, milleks on tsiviillennunduse kõrge ohutustase ühetaoliselt kõikides eksamite ja praktiliste lennueksamite valdkondades, ning saavutada liidu õiguse kasulik mõju, õigustatud mitte laiendada samu täitemeetmeid praktilisele lennueksamile.
33.      Nendel asjaoludel otsustas Augstākā tiesa Senāts (Läti kõrgeim kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kui on tõendatud, et kandidaat on toime pannud pettuse, esitades praktilise lennueksami raames eksamineerijale võltsitud dokumente praktilise väljaõppe omandamise kohta, siis kas liikmesriigi lennundusasutusel on […] punkti ARA.GEN.355 alapunkti e tähenduses õigus asjaomasele isikule erapiloodiloa saamiseks praktilise lennueksami uuesti tegemine ja erapiloodiloa saamine ajutiselt keelata?
2.      Kas […] punkti ARA.GEN.355 alapunkti e selgitust [EASA] avaldatud dokumendis „Nõuete täitmise aktsepteeritud meetodid. FCL osa“, nimelt, et täitemeetmete liik sõltub kohaldatavatest riigisisestest õigusnormidest ja võib hõlmata näiteks ametikohal töötamise keeldu, tuleb tõlgendada nii, et see annab pädevale asutusele õiguse valida (punkti ARA.FCL.300 alapunktist f tulenevad) asjakohased piirangud, mis võimaldavad saavutada määruse [nr 1178/2011] eesmärke, kui riigisisestes õigusnormides ei ole ette nähtud erapiloodiloa saamiseks praktilise lennueksami tegemise konkreetset ajutist keeldu?
3.      Kas õiguskindluse põhimõttega ja harta artikli 52 lõikega 1 on kooskõlas tõlgendada […] punkti ARA.FCL.300 alapunkti f nii, et selles alapunktis ette nähtud ajutist teooriaeksami kordamise keeldu võib laieneda ka praktilisele lennueksamile?“
34.      Kirjalikud seisukohad esitasid A, transpordiministeerium, Läti ja Ungari valitsus ning komisjon. Need menetlusosalised peale Ungari valitsuse osalesid 3. detsembril 2025 toimunud kohtuistungil, kus nad vastasid Euroopa Kohtu suuliselt vastatavatele küsimustele.
IV.    Õiguslik analüüs
35.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab tegema otsustama, kas haldusotsus, mis keelab erapiloodiloa taotlejal ühe aasta jooksul praktilist lennueksamit uuesti sooritada ja niisugust luba saada, on õiguspärane. Kuna nii Euroopa kui ka liikmesriigi õiguses ei ole sellist keeldu sõnaselgelt ette nähtud, palub ta Euroopa Kohtul sisuliselt tõlgendada määruse nr 1178/2011 VI lisa kahte sätet, nimelt punkti ARA.GEN.355 alapunkti e ja punkti ARA.FCL.300 alapunkti f.
36.      Analüüsin järjest vastust esimesele eelotsuse küsimusele ja seejärel kolmandale eelotsuse küsimusele. Jätan kõrvale teise küsimuse, mis on ebaoluline, kuna EASA arvamus punkti ARA.GEN.355 alapunkti e kohta ei ole õiguslikult siduv.
37.      Seega esitan esimeses osas õigusliku raamistiku, millesse punkti ARA.GEN.355 alapunkt e ja punkti ARA.FCL.300 alapunkt f kuuluvad. Teine osa käsitleb vaidlusaluse keelu kvalifitseerimist. Kolmandas osas avaldan oma arvamust punkti ARA.GEN.355 alapunkti e kohaldamiseks nõutava täpsuse astme kohta. Lõpuks käsitleb minu arvamus harta artikli 52 lõike 1 kohaldamist.
A.      Punkti ARA.GEN.355 alapunkti e ja punkti ARA.FCL.300 alapunkti f õigusliku raamistiku meeldetuletus
38.      Need sätted asuvad määruse nr 1178/2011 VI lisas, milles on sätestatud tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskonnaga seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused.  Tegemist on määruse nr 216/2008, millega kehtestatakse liidu ühised eeskirjad tsiviillennunduse valdkonnas, rakendusmäärusega(20). Kõnealuses VI lisas või ARA-osas on sätestatud nõuded, mida kohaldatakse õhusõidukite meeskondade suhtes pädevate riiklike asutuste suhtes. Sellel on GEN-alajagu, mille üldnõuete hulgas on III jaotis „Järelevalve, sertifitseerimine ja jõustamine“ ja nimelt punkt ARA.GEN.355. Nimetatud VI lisa sisaldab seejärel FCL-alajaotust, mis on nimetatud nii, kuna see käsitleb lennumeeskonna liikmeid(21). Selle II jaotis käsitleb pädeva asutuse kohustusi lubade, pädevusmärgete ja tunnistuse osas. III jaotises „Teooriaeksamid“ sisaldub ARA.FCL.300, mis reguleerib selliste eksamite korda.
39.      ARA.FCL.300 punkt f näeb ette otsuse, mille pädev asutus peab tegema teooriaeksami pettuse korral, nimelt määrab „eksamikeelu vähemalt 12 kuuks alates selle eksami kuupäevast, mil [kandidaadid] kõnealuseid materjale kasutasid“(22). Praktilist lennueksamit käsitlevas jaotises ei ole samaväärset võimalust ette nähtud.
40.      Määruse nr 1178/2011 I lisas punktis FCL.030 „Praktiline lennueksam“ on ette nähtud, et enne seda tuleb tingimata edukalt läbida teooriaeksam ja üldiselt peab olema koolituse eest vastutava organisatsiooni poolt pärast koolituse lõpetamist antud soovitus. Minu arvates ei sisalda see loogiliselt ühtegi sätet, mis käsitleks praktilise lennueksami raames toime pandud pettust. Seda eksamit, mis on punktis FCL.010 määratletud lennuoskuse tõendamisena, sealhulgas vajaduse korral suulise teadmiste kontrollina, ei loeta pettuse korral edukalt sooritatuks. Seega ei tohi kandidaat eksamil eksamineerijat oma piisava pädevustaseme osas eksitada.
41.      Ainus mõeldav pettus on seega dokumendipettus. Liidu seadusandja nägi selle ette üksnes juhul, kui see avastatakse pärast loa saamist. Nimelt on määruse nr 1178/2011(23) VI lisa FCL-alajaos punkti ARA.FCL.250(24) viidatud just nimelt alapunkti a alapunktis 1 esitatud dokumentaalsete tõendite võltsimisele ja alapunkti a alapunktis 2 lennupäeviku või loa või tunnistuse menetlemise dokumentide võltsimisele.
42.      Seega on tegemist ainsa teise sättega selles FCL-alajaos, mis käsitleb pettust. Sellega nähakse muu hulgas ette loa piiramine, peatamine või kehtetuks tunnistamine. Keeluaega ei ole ette nähtud. Samuti ei ole kindlaks määratud loa piiramise või peatamise otsuse kestust. Teoreetiliselt võib niisugune lennukeeluga samaväärne peatamine seega olla ajaliselt piiramatu.
43.      Seetõttu olen seisukohal, et määruses nr 1178/2011 ei ole nimetatud lennupäeviku võltsimist enne loa saamist ning et kui luba on juba välja antud, teeb pädev asutus otsuse „vastavalt punktile ARA.GEN.355“(25), nagu on täpsustatud punktis ARA.FCL.250.
44.      Punkti ARA.GEN.355 „Puudused ja täitemeetmed – isikud“ eesmärk on määrata kindlaks menetlus, mida peab järgima pädev asutus, kes vastutab määruse nr 1178/2011 VI lisasse lisatud punkti ARA.GEN.300 alapunktis a isikute suhtes kohaldatavate nõuete täitmise kontrollimise eest. Punkti ARA.GEN.355 alapunkt e käsitleb konkreetselt olukorda, kus isikul luba ei ole. Selles on sätestatud, et „rikkumise tuvastanud pädev asutus [võtab] kõik vajalikud täitemeetmed, et vältida rikkumise jätkumist“. Analoogne väljend esineb punkti ARA.GEN.355 alapunkti b alapunktis 2(26), kui luba on välja antud ja on tuvastatud, et selle loa omanik ei vasta nõutele. Seega on pädeval asutusel õigus võtta täiendavaid meetmeid lisaks otsustele, mis on tehtud loa kasutamise ajutise või lõpliku piiramise või lõpetamise kohta.
45.      Kas punkti ARA.GEN.355 alapunkti e tõlgendus, mida toetavad transpordiministeerium, Läti ja Ungari valitsus ning komisjon, on selles kontekstis piisav, et põhjendada otsust, millega keelatakse ühe aasta jooksul lennueksamit uuesti sooritada ja luba saada? Teisisõnu, kui puuduvad riigisisesed õigusnormid, mis näeksid sõnaselgelt ette vaidlusaluse keelu kehtestamise, siis kas A väidab õigesti, et see keeld on õigusvastane?
46.      Vastus sellele küsimusele, mida on väljendatud esimeses eelotsuse küsimuses, eeldab selle kindlakstegemist, kas vaidlusaluse haldusotsuse õiguspärasuse analüüs puudutab kriminaalõiguslikku(27) laadi karistust(28) või ennetavat meedet, arvestades Euroopa Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtu(29) praktikat „Engeli kriteeriumide“(30) rakendamise kohta, kuna selgitustest põhiõiguste harta kohta nähtub, et vastavalt põhiõiguste harta(31) artikli 52 lõikele 3 on artikliga 49 tagatud õigusel sama tähendus ja ulatus kui Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga tagatud õigusel(32). Nimelt saab ebatäpne säte rikkuda harta(33) artikli 49 lõike 1 esimeses lauses sätestatud karistuste seaduslikkuse põhimõtet üksnes siis, kui sellega on ette nähtud sedalaadi karistus (B). Kui aga harta artikli 49 lõike 1 esimene lause ei ole kohaldatav, tuleks minu arvates vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtule õiguskindluse üldpõhimõtte alusel (C).
B.      Vaidlusaluse keelu kvalifitseerimine
47.      Vaidlusaluses otsuses, mis on lisatud Euroopa Kohtu käsutuses olevasse toimikusse, on märgitud, et „[k]ui teooriaeksamil toime pandud pettuse tõttu on kandidaadil keelatud eksamit korrata vähemalt 12 kuu jooksul, on proportsionaalne määrata talle sarnane karistus pettuse ja eksamineerijale enne lennueksamit tahtlikult ebaõige teabe esitamise eest, nimelt vähemalt 12 kuuks keeld korrata praktilist lennueksamit ja saada piloodiluba“(34).
48.      Kuna aga vaidlust ei ole selles, et amet tegutses ARA.GEN.355-ga määratletud raamistikus, on see otsus minu arvates meede, mitte karistus. Sellega seoses rõhutan ARA.GEN.355 prantsuskeelses versioonis kasutatud väljendeid „meetmed“ („actions correctives“) või „vajalikud täitemeetmed“ („mesures nécessaire de application“), mis näitavad selgelt, et puudub seos menetlusega, mille tulemusel tehakse sunniotsus. Kuigi neil väljenditel ei ole paljudes keeleversioonides peale itaaliakeelse versiooni vastet, ja kuigi ingliskeelses versioonis kasutatakse väljendit „enforcement measures“(35), nõustun ma kohtuistungil väljendatud komisjoni arvamusega, et see väljend viitab rakendusmeetmetele(36).
49.      Selline kvalifitseerimine ei vabasta siiski kohustusest kindlaks teha, kas vaidlusalune keeld on kriminaalõiguslikku laadi. Sellega seoses on asjakohane viidata – nagu väitis komisjon kohtuistungil – Euroopa Inimõiguste Kohtu 9. oktoobri 2018. aasta kohtuotsusele Seražin vs. Horvaatia(37), mille ese oli spordivõistlustel osalemise keeld, mida täiendab politsei teavitamise kohustus, mida kohus kohaldas huligaansuses süüdi mõistetud isiku suhtes. EIK, kelle poole pöörduti EIÕK(38) protokolli nr 7 artikli 4 alusel, milles on sätestatud ne bis in idem’i või kahepoolse karistatavuse põhimõte, analüüsis seda välistavat meedet Engeli kriteeriumide alusel, et teha kindlaks, kas tegemist oli „kriminaalsüüdistusega“ ja „karistusega“(39).
50.      Seetõttu teen Euroopa Kohtule ettepaneku lähtuda oma väljakujunenud kohtupraktikast Engeli kriteeriumide kohta, mis käsitlevad harta artikli 50 tõlgendamist ja mis on üle võetud harta artiklisse 49, nii selle lõikesse 3 kui ka lõikesse 1, viimases lauses, arvestades, et seda kohtupraktikat tuleks laiendada kõnealuse sätte esimesele lausele, milles sätestatakse kuritegude ja karistuste seaduslikkuse põhimõte.
51.      Seega tuleb meenutada, et esimene Engeli kriteerium on rikkumise õiguslik kvalifitseerimine riigisiseses õiguses, teine rikkumise laad ja kolmas selle karistuse raskusaste, mis võidakse asjaomasele isikule määrata(40).
52.      Kuigi neid kriteeriume arvestades hinnata, kas A-le määratud keeld on harta artikli 49 lõike 1 tähenduses kriminaalõiguslikku laadi, on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne, võib Euroopa Kohus eelotsusetaotlust lahendades siiski esitada täpsustusi, mille eesmärk on seda kohut tema hinnangu andmisel suunata(41).
53.      Esiteks, mis puudutab esimest kriteeriumi, mis käsitleb keelu õiguslikku kvalifitseerimist, siis eelotsuse taotluse esitanud kohtu esitatud andmetest nähtub, et amet võttis dokumendipettuse tuvastamise tõttu vastu haldusakti lennundusseaduse artikli 6 viienda lõigu tingimustel. Läti õiguse kohaselt, mis reguleerib ameti tegevust, käsitatakse põhikohtuasjas kõne all olevat rikkumist seega haldusrikkumisena(42).
54.      Siiski tuleb käesoleva ettepaneku punktis 51 nimetatud kahte ülejäänud kriteeriumi arvestades kindlaks teha, kas sellise keelumeetme kohaldamine, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on karistusõiguslikku laadi(43).
55.      Teine kriteerium, mis tuleneb rikkumise olemusest, eeldab kontrollimist, kas kõnealuse meetme eesmärk on eelkõige karistuslik, mis on iseloomulik karistusele harta artikli 49 tähenduses, ilma et asjaolu, et meetmel on ka ennetav eesmärk, võiks muuta selle karistusliku iseloomu. Nimelt tuleneb kriminaalkaristuste olemusest endast, et nende eesmärk on nii õigusvastaste tegude eest karistamine kui ka selliste tegude ennetamine(44). Seevastu meede, millega üksnes heastatakse asjaomase süüteoga tekitatud kahju, ei ole kriminaalõiguslik(45).
56.      Sellega seoses, nagu on märkinud EIK(46), on praktikas raske hoiatavat mõju kui karistuse elementi ennetamisest selgelt eristada.
57.      Minu arvates tuleneb otsusest Seražin vs. Horvaatia siiski selgelt, et ennetamist tuleb arvesse võtta pigem selle avalikes huvides, st tulevaste ohvrite(47) kaitses, kui selle osas, mis on suunatud potentsiaalsetele toimepanijatele. Lisaks ei muuda seda analüüsi asjaolu, et meede tekitab asjaomasele isikule kahju(48). Seega on see analüüs taotletavat eesmärki arvestades otse ülekantav tsiviillennunduse ohutuse valdkonnale(49).
58.      Seos otsusega Seražin vs. Horvaatia, mille ese on spordivõistlustel osalemise keeld, mida täiendab politsei(50) teavitamise kohustus, mida kohus kohaldab isiku suhtes, kes on süüdi mõistetud huligaansuse eest, on seega huvipakkuv mitmel põhjusel. Ühelt poolt ei kvalifitseerinud EIK seda välistavat meedet mitte „kriminaalkaristuseks“ EIÕK(51) autonoomses tähenduses, mis on võetud „kriminaalmenetluse“(52) raames, vaid ennetava meetmena, et takistada vägivallaohu realiseerumist. See kohus rõhutab pigem üldsuse kaitset kui isiku karistamist varasema vägivaldse käitumise eest spordivõistlustel(53).
59.      Teiseks viitas EIK selles otsuses Seražin vs. Horvaatia(54) oma kohtupraktikale, mis käsitleb juhiloa viivitamatu äravõtmise või ajutise peatamise haldusmenetlust(55). See analoogia näib mulle asjakohane ka käesoleval juhul. EIK on otsustanud, et iga meede kujutab endast „ennetavat liiklusohutusmeedet“(56), mis ei eelda süü(57) kontrollimist või tuvastamist, ja mitte „kriminaalsüüdistust“ EIÕK artikli 6 või protokolli nr 7 artikli 4 tähenduses.
60.      Seega tõstan EIK praktikast esile kaks tunnust, mis on põhikohtuasjas vaidlustatud keeluga ühised. Esiteks on tegemist asjaoluga, et selle meetme üle võib otsustada sõltumata mis tahes kriminaalmenetlusest. Teiseks on see kehtestatud üldise ohutusnõude kiiresti täitmiseks ja ajaliselt piiratud ajavahemikuks.
61.      Sama üldisel huvil põhineva loogika kohaselt näib mulle, et ka Euroopa Kohtu praktika, mis käsitleb ettevõtjate ajutist väljajätmist ühise põllumajanduspoliitika(58) raames, pakub võrdluseks teatavat huvi.
62.      Lisaks on Euroopa Kohus juba leidnud, et asjaolu, et vaidlusalune meede ei ole suunatud mitte üldsusele tervikuna, vaid konkreetsele adressaatide kategooriale, kes seetõttu, et nende teatav tegevusala on liidu õigusega konkreetselt reguleeritud, peavad vastama liidu õiguses ette nähtud tingimustele, võib viidata sellele, et sellel meetmel ei ole karistamise eesmärki, ja seega aidata tõendada, et nimetatud meede ei ole kriminaalõiguslikku laadi, tingimusel et meede piirdub sellega, et meetme adressaadilt võetakse talle liidu õigusega antud teatavad eriõigused ära põhjusel, et pädeva haldusasutuse hinnangul ei ole nende eriõiguste andmise tingimused enam täidetud(59).
63.      Käesoleval juhul on see nii vaidlusaluse keelu eesmärk, mis keelab ühe aasta jooksul praktilist lennueksamit uuesti sooritada ja luba saada, kui ka selle otsuse eesmärk, mida see täiendab, nimelt praktilise lennueksami tulemuste tühistamine.
64.      Lõpuks, kui Euroopa Kohus peab siiski vajalikuks analüüsida kolmandat Engeli kriteeriumi(60), tuleb märkida, et vaidlusalune keeld, mille amet kehtestas punkti ARA.GEN.355 alapunkti e raames, võtab A-lt loa saamise võimaluse vaid piiratud ajaks(61). Olen seega arvamusel, et see keeld ei ole väga range.
65.      Seetõttu teen Euroopa Kohtule ettepaneku asuda kooskõlas EIK kohtupraktikaga(62) seisukohale, et vaidlusalune keeld ei ole karistusõiguslikku laadi meede tema kohtupraktika tähenduses, kuna selle eesmärk on võidelda rikkumiste vastu, mis pannakse toime lubade saamisel, mis tõsiselt ohustavad lennuohutust. Lennuohutuse tagamine(63) loa taotlejale ja kõigile selles valdkonnas tegutsevatele isikutele õigustab rangeid nõudeid taotleja aususe ja usaldusväärsuse suhtes(64). Keeld, mis kehtestatakse nende standardite rikkumise korral, on minu arvates spetsiifiline haldusinstrument, mis on lahutamatu osa lubade väljastamise ja uuendamise korrast, mille eesmärk on vältida suuri riske õhuruumis.
66.      Kuigi ma leian, et see keeld ei kujuta endast karistust ja see ei ole karistusõiguslikku laadi, teen Euroopa Kohtule ettepaneku laiendada oma kohtupraktikat, mille kohaselt võib karistuse, mis ei ole kriminaalkaristus, määrata üksnes juhul, kui see põhineb selgel ja ühemõttelisel õiguslikul alusel, jätkuks otsusele Seražin vs. Horvaatia(65). Kuna vaidlusalune keeld keelab õiguse kasutamise, tekib nimelt küsimus, kas õiguskindluse üldpõhimõtet arvestades annab ARA.GEN.355 punkt e sellele keelule piisava õigusliku aluse(66), samas kui määruse nr 1178/2011 artikli 11b lõikes 6 on sätestatud, et lõikes 5 nimetatud ülesandeid, sealhulgas „täitemeetmete“ võtmise ülesannet, täidavad pädeva asutuse poolt asjaomase liikmesriigi õigusnormide kohaselt volitatud töötajad.
C.      ARA.GEN.355 alapunkti e kohaldamiseks nõutav täpsusetase
67.      Võttes arvesse võimalike mittevastavuste mitmekesisust(67), näib esmapilgul loogiline, et ARA.GEN.355 alapunkt e annab pädevale asutusele võimaluse valida meetmeid, mis on vajalikud selleks, et vältida, et [isik, kelle suhtes kohaldatakse] „määruse [nr 216/2008] ja selle rakenduseeskirjade nõudeid, ei vasta kohaldatavatele nõuetele“, et vältida rikkumise jätkumist. Kui isikul on luba, on nõuetele mittevastavuse käsitlemine lihtsam, mistõttu on ARA.FCL.250 väga täpne.
68.      Seetõttu nõustun väljendatud seisukohaga, et tuleb välja tuua tsiviillennunduse ohutuse valdkonna eripärad ja olukordade mitmekesisus, mida määrus nr 1178/2011 peab hõlmama. Sarnaselt EIK-ga tuleb rõhutada ka käsitletavate küsimuste tehnilist laadi ja riigi ametiasutuste rolli(68).
69.      Oma kohtupraktikas, millele on viidatud käesoleva ettepaneku punktis 59, viitab EIK seoses riigisiseste asutuste rolliga analoogses valdkonnas ehk liiklusohutuses aga riigisisese õigusega ette nähtud meetmetele(69). Sellest järeldub, et tegemist ei ole üldiste sätetega.
70.      Seetõttu tuleb analüüsida järgmist punkti ARA.GEN.355 alapunkti e täpsusastme küsimust: kas juhul, kui on kehtestatud haldusmeede, mis keelab isikul ajutiselt õigust kasutada või välistab õiguse kasutamise, siis kas ARA.GEN.355 alapunkt e, kuna selles on ette nähtud, et „rikkumise tuvastanud pädev asutus [võtab] kõik vajalikud täitemeetmed, et vältida rikkumise jätkumist“, vastab õigusriigis etteaimatavuse ja õiguskindluse nõuetele?
71.      Asjaolu, et vaidlusalune keeld on konkreetselt analoogne teooriaeksami puhul ette nähtud keeluga, ei taga sõnaselge sätte puudumisel samasuguse otsuse tegemist. Seega, arvestades ARA.FCL.300 alapunkti f piiratud kohaldamisala ja määruse nr 1178/2011(70) asjakohaste sätete seost, ei tundu mulle analoogia kohaldamine võimalik.
72.      Konteksti kohta märgin, et alates määruse 2018/1139(71) jõustumisest ei ole ARA.GEN.355 alapunkti e muudetud. Lisaks ei ole minu teada lisatud uusi sätteid pettuse või võltsimise kohta.
73.      Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt nõuab õiguskindluse põhimõte esiteks, et õigusnormid oleksid selged ja täpsed, ning teiseks, et nende kohaldamine oleks õigussubjektidele ettenähtav, eriti kui need võivad kaasa tuua ebasoodsaid tagajärgi. See põhimõte nõuab esmajoones seda, et õigusnormid võimaldaksid asjasse puutuvatel isikutel täpselt teada kohustuste ulatust, mida need õigusnormid neile ette näevad, ja neil isikutel oleks võimalik selgelt teada oma õigusi ja kohustusi ning toimida neile vastavalt(72).
74.      Siiski tuleb rõhutada õiguskindluse põhimõtte kohandamist teatud tingimustel, mida Euroopa Kohus on tunnustanud, kui liidu seadusandja on vastu võtnud abstraktse normi(73). Käesoleval juhul on selge, et kõiki konkreetseid mittevastavuse juhtusid ei saa liidu seadusandja ette kindlaks määrata. ARA.GEN.355 alapunktiga e selle rakendamise eest vastutavatele asutustele antud kaalutlusruumi ulatus ja kasutamise kord tuleb siiski piisavalt selgelt kindlaks määrata, eelkõige juhul, kui tegemist on dokumendipettusega loa saamiseks, arvestades asjasse puutuvat õiguspärast eesmärki, et tagada piisav kaitse omavoli vastu(74). Lennundusseaduse artikli 6 viies lõik ei ole selles osas täpne.
75.      Seega, kui A esitas võltsitud lennupäeviku, oli ta täiesti teadlik õigustest, ja asjaolust, et eksamineerija, kelle suhtes kohaldatakse seda nõuet FCL.1030(75) alusel, oli talle teatanud, et ta rikub eraliinipiloodi kvalifikatsiooni reguleerivaid õigusnorme(76). Kohaldatavate ELi ja riigisiseste õigusnormide kohaselt ei ole tal siiski võimalik täpselt teada, milline võiks olla ameti otsus, nagu see on juhul, kui õigusasutused võivad läbi viia kriminaalmenetluse(77).
76.      Seega teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtu esimesele küsimusele, et tuleb vastu võtta täpsed riigisisesed õigusnormid, et selgitada selle meetme laadi ja kestust, mille ametiasutus võtab loa taotleja suhtes ARA.GEN.355 alapunktis e nimetatud mittevastavuse korral, näiteks võltsitud lennupäeviku esitamine. Sellega seoses märgin, et mõned liikmesriigid(78) on rakendanud EASA soovitust dokumendis „Nõuete täitmise aktsepteeritud meetodid. FCL-osa“, millele viitab eelotsusetaotluse esitanud kohus(79).
D.      Harta artikli 52 lõike 1 kohaldamine
77.      Sellele sättele viidatakse kolmandas eelotsuse küsimuses konkreetses kontekstis. Tuletan meelde, et A väidab seoses kahjuga, mida on vaidlusalune keeld Lätis talle tekitanud(80), et see keeld kujutab endast harta artiklis 15 sätestatud kutsevabaduse piirangut, kuna ta ei saanud töötada erapiloodina või instruktorina/kontrollpiloodina. Nagu ühelt poolt meenutasid komisjon, Läti valitsus ja transpordiministeerium, on FCL.010 kohaselt „erapiloot“ selline piloot, kelle piloodiluba annab õiguse piloteerida õhusõidukeid üksnes lendudel, mille eest ei maksta tasu, välja arvatud käesolevas osas sätestatud tegevus instruktori või kontrollpiloodina“. Asjaolu, et erapilootidele tasu ei maksta, kinnitab ka FCL.205.A(81). Teiselt poolt, nagu transpordiministeerium kohtuistungil rõhutas, on erapiloodiloa väljaandmiseks lennuinstruktori tegevuse jaoks vaja erikvalifikatsiooni(82), mis on ette nähtud punktis FCL.915.FI määruse nr 1178/2011 I lisa J alajao 2. jaotises. See erineb erapiloodiloast, mis minu arvates õigustab punktis FCL.010 kasutatud väljendit „välja arvatud“. Seetõttu olen arvamusel, et kolmandale eelotsuse küsimusele ei ole vaja vastata.
78.      Lisaks, mis puudutab käesoleval juhul A pettust, mille ta omaks võttis, siis kuigi määrus nr 1178/2011 ei sisalda sätteid, mis näeksid erapiloodiloa taotleja poolt toime pandud kuritarvituse eest ette karistuse, näib mulle asjakohane meenutada, et õiguse üldpõhimõttest, mille kohaselt õigussubjektid ei või liidu õigusnorme ära kasutada pettuse või kuritarvituse eesmärgil(83), tuleneb, et liikmesriik peab keelduma – ka juhul, kui puuduvad sellist keeldumist ette nägevad riigisisese õiguse sätted – liidu õigusnormide kohaldamisest, kui isik ei tugine neile mitte nende sätete eesmärkide saavutamiseks, vaid eesmärgiga saada liidu õigusest tulenevat eelist, kuigi liidu õiguses ette nähtud objektiivsed tingimused soovitud eelise saamiseks on täidetud ainult formaalselt(84).
79.      Järelikult, kuigi liikmesriigi pädev asutus võib erapiloodiloa väljastamisel praktilise lennueksami sooritamiseks võltsitud lennupäeviku esitamise õigusmõju tunnustamisest õiguse kuritarvitamise tõttu keelduda, ei saa ta punkti ARA.FCL.300 alapunktiga f analoogsete riigisiseste õigusnormide puudumisel õigustada seda, et lisaks sellele keeldumisele kehtestatakse üheks aastaks selle eksami uuesti sooritamise ja erapiloodiloa saamise keeld.
V.      Ettepanek
80.      Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Augstākā tiesa (Senāts) (Läti kõrgeim kohus) eelotsuse küsimustele järgmiselt:
Kui enne erapiloodi loa väljastamist avastatakse lennupäeviku võltsimine, tuleb komisjoni 3. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1178/2011, millega kehtestatakse tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskonnaga seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 216/2008, muudetud komisjoni 6. aprilli 2026. aasta määrusega (EL) 2016/539, VI lisas esitatud punkti ARA.GEN.355 alapunkti e
tõlgendada nii, et
see ei luba pädeval asutusel kehtestada kandidaadile määruse nr 1178/2011 (mida on muudetud) VI lisa punkti ARA.FCL.300 alapunktis f ette nähtud keeluga analoogset keeldu, ilma et see keeld oleks riigisisestes õigusnormides sõnaselgelt ette nähtud. Iga liikmesriik peab asjakohased meetmed piisava täpsusega kindlaks määrama.
1      Algkeel: prantsuse.
2      Komisjoni 3. novembri 2011. aasta määrus, millega kehtestatakse tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskonnaga seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 216/2008 (ELT 2011, L 311, lk 1), muudetud komisjoni 6. aprilli 2016. aasta määrusega (EL) 2016/539 (ELT 2016, L 91, lk 1), edaspidi „määrus nr 1178/2011“.
3      Edaspidi „harta“.
4      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 2008. aasta määrus, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ja millega luuakse Euroopa Lennundusohutusamet ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 91/670/EMÜ, määrus (EÜ) nr 1592/2002 ning direktiiv 2004/36/EÜ (ELT 2008, L 79, lk 1), muudetud komisjoni 5. jaanuari 2016. aasta määrusega (EL) 2016/4 (ELT 2016, L 3, lk 1), edaspidi „määrus nr 216/2008“. Määrus nr 216/2008 asendati alates 11. septembrist 2018 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2018. aasta määrusega (EL) 2018/1139, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühisnorme ja millega luuakse Euroopa Liidu Lennundusohutusamet ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 2111/2005, (EÜ) nr 1008/2008, (EL) nr 996/2010, (EL) nr 376/2014 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2014/30/EL ning 2014/53/EL ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 552/2004 ja (EÜ) nr 216/2008 ning nõukogu määrus (EMÜ) nr 3922/91 (ELT 2018, L 212, lk 1) (vt artikkel 139).
5      United Nations Treaty Series, 15. kd, lk 295, nr 102; edaspidi „Chicago konventsioon“.
6      Vt seose kohta Chicago konventsiooniga määruse nr 216/2008 põhjendus 3.
7      Lühend FCL on inglise keeles „Flight Crew License“, mis tähendab „lennumeeskonnaliikme luba“. Vt määruse nr 1178/2011 artikli 2 punkt 1.
8      Lühend
PPL on inglise keeles „private pilot licence“.
9      Vt määratlus, mis on antud määruse nr 1178/2011 I lisa A alajao punktis FCL.010 „Mõisted“ (edaspidi „FCL.010“): „„Õhusõiduki kapten (PIC [(Pilot-in-Command)])“ – lendu juhtima ja lennu ohutuse eest vastutama määratud piloot.“
10      See lisa vastab ARA-osale „Authority Requirements for Aircrew“.
11      GEN, inglise keeles „General“, tähendab „üldine“.
12      Edaspidi „ARA.GEN.355“.
13      Edaspidi „ARA.FCL.300“.
14      Latvijas Vēstnesis, 1994, nr 123.
15      PPL(A), inglise keeles „private pilot licence aeroplanes“, tähendab „lennuki erapiloodi luba“ (vt FCL.205.A jj määruse nr 1178/2011 I lisa C alajao 2. jaos). Edaspidi „erapiloodiluba“.
16      FCL.010 kohaselt on „„soololennuaeg“ – lennuaeg, mille jooksul piloodiõpilane viibib õhusõidukis üksi“.
17      Transpordiministeerium rõhutab lisaks A käitumist, kes võltsis dokumente ja esitas teadlikult valeandmeid, seejuures ei teinud järelevalveasutusega koostööd, hoidus uurimistest kõrvale ning ei järginud selle asutuse juhiseid.
18      Eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab 16. veebruari 2022. aasta kohtuotsusele Poola vs. parlament ja nõukogu (C‑157/21, EU:C:2022:98, punkt 321 ja seal viidatud kohtupraktika).
19      Eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab dokumendile „Nõuete täitmise aktsepteeritud meetodid. FCL osa“. Sellega saab tutvuda inglise keeles veebiaadressil: https://www.easa.europa.eu/en/document-library/easy-access-rules/online-publications/easy-access-rules-aircrew-regulation-eu-no?page=24&kw=LAPL#_Toc256000674.
20      Vt määruse nr 216/2008 artikli 7 lõige 2 ja selle III lisa, milles on määratletud kõnealuses artiklis osutatud piloodilubade põhinõuded. Vt ka selle määruse põhjendus 7, mis käsitleb liidu kehtestatud nõuete vastavust Chicago konventsioonis soovitatud normidele ja tavadele.
21      Vt käesoleva ettepaneku 7. joonealune märkus.
22      Sama tähtaeg on ette nähtud ka Ameerika Ühendriikide õigusaktides. Vt föderaalmääruste seadustiku (Code of Federal Regulations) artikkel 61.37, mis on esitatud 14. jaotises, mis käsitleb Federal Aviation Administrationit (föderaalne lennundusamet), kättesaadav aadressil: https://www.ecfr.gov/current/title-14/chapter-I/subchapter-D/part-61/subpart-A/section-61.37. Vt ka Austraalia õigusnormides 1988. aasta tsiviillennundusmääruse (Civil Aviation Regulations 1988) artikli 298A lõike 5 punktid a ja b, mis on kättesaadavad veebiaadressil: https://www.legislation.gov.au/F1997B00935/latest/text.
23      Vt käesoleva ettepaneku punkt 38.
24      Edaspidi „ARA.FCL.250“.
25      Vt punkti ARA.GEN.355 alapunktid a ja b, mis käsitlevad juhtusid, kus luba omav isik ei vasta kohaldatavatele nõuetele.
26      Punkti ARA.GEN.355 alapunkti b alapunktis 2 on sätestatud, et „[p]uuduse tuvastamisel viib pädev asutus läbi uurimise. Puuduse tõendamise korral teeb pädev asutus järgmist: […] võtab kõik täiendavad täitemeetmed, et vältida rikkumise jätkumist“.
27      Seda mõistet kasutatakse määruse nr 216/2008 artiklis 68. Selle määruse ingliskeelses versioonis on kasutatud väljendit „penalties for infringement“. Mõistet „infringement“ on kasutatud ka määruse nr 216/2008 artikli 10 lõikes 4, mis näeb ette teabevahetuse komisjoni, EASA ja liikmesriikide vahel. Kõnealune artikkel on alates 11. septembrist 2018 asendatud määruse 2018/1139 artikli 62 lõikega 9. Tuleb lisada, et muudes kontekstides võib mõiste „karistus“ hõlmata ka haldusotsust.
28      Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustas, et seda karistuslikku laadi sanktsiooni kvalifikatsiooni kasutati apellatsiooniastmes kohtuotsuses, mida transpordiministeerium kassatsioonkaebuses kritiseeris. Vt käesoleva ettepaneku punkt 24.
29      Edaspidi „EIK“.
30      Vt EIK 8. juuni 1976. aasta kohtuotsus Engel jt vs. Madalmaad (CE:ECHR:1976:0608JUD000510071, punkt 82).
31      ELT 2007, C 303, lk 17.
32      Allkirjastatud Roomas 4. novembril 1950 (edaspidi „EIÕK“). Vt 5. detsembri 2017. aasta kohtuotsus M.A.S.
ja M.B. (C‑42/17, EU:C:2017:936, punktid 53 ja 54).
33      Vt kohaldatavate põhimõtete meeldetuletuseks eelkõige 29. juuli 2024. aasta kohtuotsus Belgian Association of Tax Lawyers jt (C‑623/22, EU:C:2024:639, punktid 38–45 ja seal viidatud kohtupraktika) ning nende kohaldamise kohta määrusele 20. detsembri 2017. aasta kohtuotsus Vaditrans (C‑102/16, EU:C:2017:1012, punktid 55–58). Vt ka üldiste kaalutluste kohta EIÕK artikli 7 lõikes 1 ja harta artikli 49 lõikes 1 sätestatud seaduslikkuse põhimõtte kohta kohtujurist Spielmanni ettepanek kohtuasjas Alchaster II (C‑743/24, EU:C:2025:88, punktid 47, 48, eelkõige analoogia keelu kohta, 52 ja 53).
34      Kohtujuristi kursiiv.
35      See on rangelt samaväärne näiteks hispaania-, saksa-, leedu- või poolakeelses versioonis, mida mul on olnud võimalik kontrollida. Läti valitsus ja transpordiministeerium esitasid ühesugused seisukohad.
36      Vt sellega seoses määruse nr 1178/2011 artikli 11b lõike 5 punkt f, milles on sätestatud, et pädeva asutuse poolt sertifitseerimis- ja/või järelevalveülesannete täitmiseks volitatud personalil on õigus võtta või algatada vajaduse korral „täitemeetmeid“. Vt võrdluseks Ameerika Ühendriikide õigusnormidega ka föderaalse lennundusameti määruse 2150.3C (Order 2150.3C) 9. peatüki punkti 6 alapunkti g lõige 6 (2018. aasta septembri redaktsioon, kättesaadav aadressil: https://www.faa.gov/documentLibrary/media/Order/FAA_Order_2150.3C_with_CHG_1.pdf), milles on kasutatud väljendit „corrective action“, mille määratlus vastab parandusmeetmetele (vt 5. peatüki punkt 1 ja punkti 4 alapunkt d) ja mitte karistustele, nagu need, millele on osutatud selle 9. peatüki punktis 4, kuna need on meetmed, mis võetakse kiiresti selleks, et vältida selle õigusnormi teisi rikkumisi.
37      CE:ECHR:2018:1009DEC001912015, edaspidi „otsus Seražin vs. Horvaatia“.
38      Allkirjastatud 22. novembril 1984 Strasbourgis, edaspidi „protokoll nr 7“.
39      Vt otsus Seražin vs. Horvaatia (punktid 62–65).
40      Vt 20. märtsi 2018. aasta kohtuotsus Menci (C‑524/15, EU:C:2018:197, punkt 26 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 1. augusti 2025. aasta kohtuotsus BAJI Trans (C‑544/23, edaspidi „kohtuotsus BAJI Trans“, EU:C:2025:614, punkt 63 ja seal viidatud kohtupraktika). Vt ka otsus Seražin vs. Horvaatia (punktid 65), milles EIK analüüsis „kõnealust rikkumist või meedet“.
41      Vt kohtuotsus BAJI Trans (punkt 64).
42      Seda tuleb eristada „kriminaalkuriteoks“ kvalifitseeritud rikkumisest, mis õigustas paralleelset kohtumenetlust. Nimelt nähtub Euroopa Kohtule edastatud vaidlusalusest otsusest (punkt 6), et 22. veebruaril 2018 alustati karistusseadustiku (Krimināllikums) artikli 275 lõike 2 alusel kriminaalmenetlust. Nagu transpordiministeerium kohtuistungil oma kirjalikes seisukohtades kordas, tuvastas Riia prokurör (Läti) 8. oktoobri 2020. aasta otsusega, et kuna ta kasutas võltsitud lennupäevikut (logbook), mis annab õiguse erapiloodiloa saada, pani A toime karistusseadustiku artikli 275 lõikes 1 ette nähtud süüteo. A kinnitas kriminaalkaristuse määramist.
43      Vt eelkõige kohtuotsus BAJI Trans (punkt 66). Vt lisaks otsus Seražin vs. Horvaatia (punkt 65), milles tuletatakse meelde, et teine ja kolmas kriteerium on alternatiivsed ega ole tingimata kumulatiivsed, kuid see ei välista kumulatiivset lähenemisviisi, kui iga kriteeriumi eraldi analüüsimine ei võimalda jõuda kriminaalsüüdistuse olemasolu kohta selgele järeldusele.
44      Mulle näib, et seda terminit tuleb mõista nii, et sellega peetakse silmas hoiatavat mõju teistele isikutele, kes üritavad rikkumisi toime panna. Vt kohtujurist Campos Sánchez-Bordona ettepanek kohtuasjas Menci (C‑524/15, EU:C:2017:667, punkt 113), millele on viidatud 20. märtsi 2018. aasta kohtuotsuses Menci (C‑524/15, EU:C:2018:197, punkt 31).
45      Vt kohtuotsus BAJI Trans (punkt 67 ja seal viidatud kohtupraktika).
46      Vt otsus Seražin vs. Horvaatia (punkt 82).
47      Vt otsuse Seražin vs. Horvaatia punkt 82: „taotletud ja hageja suhtes kohaldatud meede oli peamiselt ennetavat laadi selles mõttes, et selle eesmärk oli kõrvaldada vägivaldse käitumise võimalus avaliku julgeoleku huvides“ (vaba tõlge). Vt ka Euroopa Nõukogu õiguskoostöö komitee 54. koosoleku raport, mis eelnes ministrite komitee soovituse nr (91)1 halduskaristuste kohta vastuvõtmisele (lk 57).
48      Vt selle kohta Ühendkuningriigi kohtu arvamus muutmata jäetud kohtuotsuses, millele viidatakse otsuses Seražin vs. Horvaatia (punktid 52 ja 53).
49      Vt käesoleva ettepaneku punkt 65. Selles osas võiks ametialase tegevuskeelu puhul tuua paralleeli EIK 4. juuni 2019. aasta kohtuotsusega Rola vs. Sloveenia (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, punktid 60–66), mis käsitleb likvideerija volituste tühistamist maksejõuetusmenetluses, kuna selle eesmärk on tagada üldsuse usaldus eristaatusega kutseala vastu. Seda finantstehingute seaduses sätestatud meedet, mis on kehtestatud täiesti eraldi tavapärasest karistuse määramise menetlusest, ei peetud karistuseks EIÕK artikli 7 tähenduses.
50      Tegemist on asjaomase isiku kohustusega ilmuda politseisse, kui kõnealune spordivõistlus toimub selleks, et teavitada politseid sellest, kus ta ürituse ajal ja kahe tunni jooksul pärast selle lõppu viibib. Vt otsus Seražin vs. Horvaatia (punkt 76).
51      Vt protokolli nr 7 artikkel 4.
52      Vt otsus Seražin vs. Horvaatia (punktid 62, 64, 88 ja 91).
53      Vt otsus Seražin vs. Horvaatia (punktid 70, 79 ja 82).
54      Vt otsus Seražin vs. Horvaatia (eelkõige punkt 82).
55      Vt 28. oktoobri 1999. aasta kohtuotsus Escoubet vs. Belgia (CE:ECHR:1999:1028JUD002678095), edaspidi „kohtuotsus Escoubet vs. Belgia“, ja 14. detsembri 1999. aasta otsus Mulot vs. Prantsusmaa (CE:ECHR:1999:1214DEC003721197), edaspidi „otsus Mulot vs. Prantsusmaa“, meetmete kohta, mida võttis prokuratuur esimeses kohtuasjas ja prefekt teises kohtuasjas selle põhjal, et politsei tuvastas liiklusseadustiku sätete rikkumise.
56      Kohtuotsuses Escoubet vs. Belgia (punkt 37), millele on viidatud otsuses Seražin vs. Horvaatia (punkt 82), tõdes EIK meetme laadi kohta, et kõnealused riigisisesed õigusnormid „ei eelda süü kontrollimist ega tuvastamist ning nende kohaldamine on täiesti sõltumatu kriminaalmenetlusest, mis võidakse hiljem algatada. Viivitamatu juhiloa äravõtmine tundub olevat liiklusohutuse ennetav meede, mille eesmärk on ajutiselt eemaldada avalikult teelt juht, kes tundub olevat potentsiaalne oht teistele liiklejatele. Seda tuleb võrrelda juhiloa väljastamise menetlusega, mille halduslik iseloom on kahtlemata selge ja mille eesmärk on tagada, et isikul on avalikel teedel liiklemiseks vajalikud võimed ja kvalifikatsioon. Viivitamatut äravõtmist käsitatakse ettevaatusabinõuna, mille kiireloomulisus õigustab selle kohest kohaldamist ja milles ei kajastu karistamise eesmärk. Juhiloa äravõtmise meede erineb juhiloa äravõtmisest, mille on määranud kriminaalsüüdistuse menetluse tulemusel kriminaalkohtud. Sellisel juhul hindab kriminaalkohtunik juhiloa kehtetuks tunnistamise aluseks olevaid rikkumise asjaolusid, kvalifitseerib need ja tunnistab juhiloa kehtetuks ajaks, mida ta peab sobivaks, peamise või täiendava karistusena (otsus Malige vs. Prantsusmaa, 23. september 1998, [CE:ECHR:1998:0923JUD002781295], punkt 38)“.
57      Vt käesoleva ettepaneku 56. joonealune märkus ja otsus Mulot vs. Prantsusmaa (punkt 2). Otsuse Seražin vs. Horvaatia kohta vt punktid 78 ja 81.
58      Vt 5. juuni 2012. aasta kohtuotsus Bonda (C‑489/10, EU:C:2012:319, punkt 40).
59      Vt kohtuotsus BAJI Trans (punkt 69 ja seal viidatud kohtupraktika).
60      Vt käesoleva ettepaneku 43. joonealune märkus.
61      Vt analoogia alusel 5. juuni 2012. aasta kohtuotsus Bonda (C‑489/10, EU:C:2012:319, punkt 43). Vt EIK kohtupraktika kohta käesoleva ettepaneku punkt 60 ja EIK 4. juuni 2019. aasta kohtuotsus Rola vs. Sloveenia (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, punkt 66, mis käsitleb alalist meedet, mis ei kahjusta muud tegevust).
62      Vt käesoleva ettepaneku punktid 58 ja 59.
63      Vt selle eesmärgi kohta määruse nr 216/2008 artikli 2 lõige 1. Lisaks on selle määruse III lisa punktis 1.d.1 sätestatud, et „[p]iloot peab omandama õhusõidukil täidetavatele ülesannetele vastava praktiliste oskuste taseme ja seda säilitama. Need oskused peavad vastama tegevuse liigiga kaasnevate riskide tasemele“. Vt soololendude kohta käesoleva ettepaneku punkt 25.
64      Punkti FCL.010 kohaselt tähendab mõiste „lennumeisterlikkus“ (airmanship) pädevate otsuste ning põhjalike teadmiste, oskuste ja hoiakute sihikindlat kasutamist lennueesmärkide saavutamiseks. Võrdlemiseks määruse nr 216/2008 III lisa punktiga 1.a.1.
65      Vt selle kohta 28. oktoobri 2010. aasta kohtuotsus SGS Belgium jt (C‑367/09, EU:C:2010:648, punkt 61 ja seal viidatud kohtupraktika).
66      Märgin, et ennetav meede, mida käsitleti kohtuotsuses Escoubet vs. Belgia ning otsustes Mulot vs. Prantsusmaa ja Seražin vs. Horvaatia, oli seaduses sõnaselgelt ette nähtud.
67      Vt sellega seoses määruse nr 216/2008 põhjendus 11 ja praktikas võib märkida teatavaid põhikohtuasja asjaolusid (vt käesoleva ettepaneku punktid 21 ja 25): koolitusasutuse akrediteeringu puudumine, erinevat laadi lennupäeviku võltsingud, koolituse läbiviimine mitmes liikmesriigis (näiteks koolitustegevus muus liikmesriigis kui sertifitseerimise liikmesriigis, koolituses või kontrollis osalevad isikud või organisatsioonid mitmest liikmesriigist). Vt ka eelotsusetaotluse punktis 6.1 viidatud loataotlusest hilisemad asjaolud.
68      Vt selle kohta 16. aprilli 2024. aasta kohtuotsus Huci vs. Rumeenia (CE:ECHR:2024:0416JUD005500920, punkt 54). Olles uurinud teatavaid liikmesriikide (Saksamaa Liitvabariik, Iirimaa, Prantsuse Vabariik, Ungari, Madalmaade Kuningriik, Poola Vabariik ja Sloveenia Vabariik) või rahvusvahelisi (Ühendkuningriik, Austraalia ja Ameerika Ühendriigid) õigusnorme, märgin, et kui karistusõiguse sätted välja arvata, ei ole väljaspool pettuse juhtusid teooriaeksamil ja pärast loa saamist vastu võetud sätted täpsemad.
69      Vt ka käesoleva ettepaneku 66. joonealune märkus.
70      Vt käesoleva ettepaneku punktid 38–43
71      Vt käesoleva ettepaneku 4. joonealune märkus.
72      Vt 16. veebruari 2022. aasta kohtuotsus Poola vs. parlament ja nõukogu (C‑157/21, EU:C:2022:98, punkt 319 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Leedu jt vs. parlament ja nõukogu (liikuvuspakett) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, punkt 158 ja seal viidatud kohtupraktika). Vt EIK kohtupraktika kohta seoses õiguskindluse põhimõtte olulise rolliga EIÕK tõlgendamisel kohtujurist Spielmanni ettepanek kohtuasjas Associació Catalana de Víctimes d’Organitzacions Terroristes (ACVOT) (C‑666/24, EU:C:2025:891, 65. joonealune märkus).
73      Vt 16. veebruari 2022. aasta kohtuotsus Poola vs. parlament ja nõukogu (C‑157/21, EU:C:2022:98, punktid 320 ja 321 ning seal viidatud kohtupraktika) ja 4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Leedu jt vs. parlament ja nõukogu (liikuvuspakett) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, punktid 159–161 ja viidatud kohtupraktika).
74      Vt selle eesmärgi hiljutise meeldetuletuse kohta 4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Leedu jt vs. parlament ja nõukogu (liikuvuspakett) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, punkt 161 ja seal viidatud kohtupraktika).
75      Punkt FCL.1030 on esitatud määruse nr 1178/2011 I lisa K-alajaos, mis käsitleb „eksamineerijaid“,
jaos 1, milles on sätestatud „üldnõuded“.
76      Nimelt tuleb arvesse võtta valdkonda, mida kõnealune seadus peaks hõlmama, ning nende isikute arvu ja staatust, kellele see seadus on adresseeritud.
77      Vt näiteks Austraalia piloodiloa taotluse vorm, mis on kättesaadav veebiaadressil: https://www.casa.gov.au/application-pilot-licence-australian-civil-trained (punkt 12, viimane punkt). Vt ka koolitusorganisatsioonide esitatud teave, eelkõige Kanadas (eelkõige Sea Land Air Flight Centre’i vastuvõtu käsiraamat, kättesaadav aadressil: https://www.sealandair.ca/pdf/Admission_Handbook.pdf (punkt 7, lk 7, samuti punktid 3, 4 ja 6, lk 14)).
78      Vt näiteks 3. juuni 2010. aasta lennundusseaduse (luftfartslagen; SFS 2010, nr 500) 4. peatüki § 22, millele A kohtuistungil viitas. Vt ka Hispaania ja Itaalia õigusnormid, millega olen saanud tutvuda.
79      Vt käesoleva ettepaneku punkt 30.
80      Leedus see nii ei ole. Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab, et transpordiministeerium rõhutas, et A rikkus ka ameti kehtestatud ajutist keeldu ja jätkas lendamist väljaspool Läti territooriumi, et saada erapiloodiluba Leedus.
81      Punktis FCL.205.A, mis asub määruse nr 1178/2011 I lisa C alajao 2. jaos „Lennuki erapiloodiloa erinõuded – PPL(A)“, on alapunktis a täpsustatud, et „[l]ennuki erapiloodi loa omanikel on õigus selle eest tasu saamata tegutseda […] kapteni või teise piloodina mitteärilistel lendudel […]“ (vt käesoleva ettepaneku 9. joonealune märkus).
82      Vt määruse nr 216/2008 III lisa punkt 1.i.2.
83      Vt 28. oktoobri 2020. aasta kohtuotsus Kreis Heinsberg(C‑112/19, EU:C:2020:864, punktid 45 ja 46 ning seal viidatud kohtupraktika).
84      Vt analoogia alusel 30. oktoobri 2025. aasta kohtuotsus Mercedes-Benz Bank ja Volkswagen Bank (C‑143/23, EU:C:2025:837, punkt 80).