ROZSUDEK SOUDU (druhého senátu)
9. listopadu 2004
Spojené věci T‑285/02 a T‑395/02
Eva Vega Rodríguez
v.
Komise Evropských společenství
„Úředníci – Všeobecné výběrové řízení – Otázky s více variantami odpovědí –Přesnost odpovědí klíče řešení – Soudní kontrola - Omezení“
Úplný text ve francouzském jazyce II - 0000
Předmět:         Žaloba, jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí výběrové komise COM/A/10/01, kterým se žalobkyni uděluje vylučující
známka a nedostatečný počet bodů pro pokračování ve výběrovém řízení, a rozhodnutí, kterým se zamítá její odvolání a podpůrně
návrhy na náhradu škody.
Rozhodnutí:         Žaloba se zamítá. Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
Shrnutí
1.     Úředníci ─ Žaloba ─ Akt nepříznivě zasahující do právního postavení ─ Rozhodnutí učiněné po přezkoumání dřívějšího rozhodnutí
─ Rozhodnutí přijaté výběrovou komisí po přezkumu situace uchazeče
(Služební řád úředníků, čl. 90 odst. 2, a 91 odst. 1)
2.     Řízení ─ Organizační procesní opatření ─ Žádost o předložení dokumentů týkajících se přípustnosti žaloby ─ Přípustnost dokumentů
předložených po lhůtě stanovené Soudem
(Jednací řád Soudu, čl. 64 a 65)
3.     Úředníci ─ Žaloba ─ Aktivní legitimace ─ Žaloba směřující proti rozhodnutí výběrové komise, kterým se uděluje vylučující známka
– Uchazeč, který nemůže postoupit do další části výběrového řízení, a to ani v případě opravy známky ─ Nepřípustnost
(Služební řád úředníků, čl. 91)
4.     Úředníci ─ Výběrové řízení ─ Výběrové řízení na základě diplomů a zkoušek ─ Obsah zkoušek ─ Otázky s více variantami odpovědí
─ Posuzovací pravomoc komise ─ Soudní kontrola ─ Omezení
(Služební řád úředníků, příloha III)
1.     Jestliže uchazeč ve výběrovém řízení požádá o přezkum rozhodnutí učiněného výběrovou komisí, je aktem nepříznivě zasahujícím
do jeho právního postavení rozhodnutí učiněné výběrovou komisí po přezkumu jeho situace. Od tohoto rozhodnutí přijatého po
přezkoumání situace rovněž počínají běžet lhůty pro stížnost a žalobu, aniž by bylo namístě ověřit, zda v takovéto situaci
může být uvedené rozhodnutí případně považováno za čistě potvrzující akt.
(viz bod 18)
Odkazy: Soud, 23. ledna 2002, Gonçalves v. Parlament, T‑386/00, Recueil FP, s. I‑A‑13 a II‑55, bod 39 a uvedená judikatura
2.     Jestliže si Soud na základě organizačních procesních opatření vyžádá předložení dokumentu týkajícího se podmínek přípustnosti
žaloby, nemůže prodlení v jeho předložení způsobené účastníkem řízení způsobit nepřípustnost tohoto dokumentu. Jednak totiž
podmínky přípustnosti žaloby musejí být zkoumány soudcem Společenství v jakémkoli okamžiku, a to popřípadě i
z úřední povinnosti. Dále v případě nesplnění těchto podmínek dotčeným účastníkem řízení má Soud právo vyžádat si předložení dokumentu požadovaného
na základě článku 65 svého jednacího řádu. Lhůta k předložení tohoto dokumentu tedy nemůže být lhůtou prekluzivní.
(viz bod 24)
Odkazy: Soud, 11. května 1992, Whitehead v. Komise, T‑34/91, Recueil, s. II‑1723, bod 19; Soud, 13. prosince 1996, Lebedef
v. Komise, T‑128/96, Recueil FP, s. I‑A‑629 a II‑1679, bod 25
3.     V rámci žaloby na neplatnost, jejímž předmětem je rozhodnutí výběrové komise, kterým se žalobkyni uděluje vylučující známka
a počet bodů neumožňujících jí pokračovat ve výběrovém řízení, nemá žalobce aktivní legitimaci, pokud vyjde najevo, že i za
předpokladu, že na sporné otázky odpověděl správně, by nemohl pokračovat ve výběrovém řízení.
(viz bod 25)
4.     Výběrová komise má širokou posuzovací pravomoc, pokud jde o podrobný obsah zkoušek stanovených v rámci výběrového řízení.
Soudci Společenství přísluší tento obsah zkoumat pouze v případě, že přesahuje rámec uvedený v oznámení o výběrovém řízení
nebo neodpovídá účelu zkoušky výběrového řízení.
V rámci zkoušek sestávajících z otázek s více variantami odpovědí Soudu nepřísluší nahradit opravu výběrové komise vlastní
opravou. Otázku by bylo nezbytné zkoumat, popřípadě vzhledem k odpovědím, které navrhla, pouze v případě, že by se jevilo,
že tato otázka byla zjevně nevhodná vzhledem k účelu dotčeného výběrového řízení. Takový by byl zejména případ, pokud by z
vysvětlení výběrové komise vyplývalo, že různé navržené odpovědi pro jednu otázku neumožňují vymezit jedinou správnou odpověď,
v rozporu se zvláštními pokyny udělenými v tomto smyslu uchazečům. V tomto ohledu značná obtížnost otázky nemůže být ukazatelem
nevhodnosti otázky. Výběrová komise je totiž oprávněna vybrat otázky, které mohou být rozdílné obtížnosti, aby zajistila vlastní
účel výběrového řízení, tedy zajištění přijetí úředníků s nejvyššími schopnostmi.
(viz body 35 a 36)
Odkazy: Soudní dvůr, 8. března 1988, Sergio a další v. Komise, 64/86, 71/86 až 73/86 a 76/86, Recueil, s. 1399, bod 22; Soud,
21. května 1996, Kaps v. Soudní dvůr, T‑153/95, Recueil FP, s. I‑A‑233 a II‑663, bod 37