ROZSUDEK SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU
(druhý senát)
2. července 2009
Věc F-19/08
Kelly-Marie Bennett a další
v.
Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
„Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Smlouva na dobu neurčitou s ustanovením o ukončení – Všeobecná výběrová řízení – Přípustnost – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Články 8 a 47 služebního řádu ostatních zaměstnanců – Povinnost uvést odůvodnění – Povinnost řádné péče – Zásada řádné správy – Legitimní očekávání – Zásada zákazu diskriminace – Jazykové požadavky – Zneužití pravomoci – Zásada plnění smluv v dobré víře“
Předmět:       Žaloba podaná na základě článků 236 ES a 152 AE, kterou se K. M. Bennett a jedenáct dalších dočasných zaměstnanců OHIM domáhají
zrušení oznámení o výběrovém řízení OHIM/AD/02/07 za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí, administrátorů
ve třídě AD 6 v oblasti průmyslového vlastnictví v rozsahu, v němž se týká tří žalobců a oznámení o výběrovém řízení OHIM/AST/02/07
za účelem vytvoření seznamu kandidátů vhodných na přijetí, čtyř asistentů ve třídě AST 3 ve stejné oblasti v rozsahu, v němž
se týká dalších žalobců (Úř. věst. C 300 A, s. 17 a 50, a pro opravu k oznámení výběrového řízení, Úř. věst. 2008 C 67 A,
s. 2 a 4), jakož i náhrady údajně utrpěné nemajetkové újmy stanovené ve výši 25 000 eur pro každého žalobce.
Rozhodnutí: OHIM se ukládá uhradit každému z žalobců částku 2000 eur jakožto náhradu škody. Ve zbývající části se žaloba zamítá. OHIM
ponese vlastní náklady řízení a nahradí jednu čtvrtinu nákladů řízení vzniklých žalobci. Žalobci ponesou tři čtvrtiny vlastních
nákladů řízení.
Shrnutí
1.      Úředníci – Žaloba – Žaloba směřující proti rozhodnutí o nepřijetí ke zkouškám výběrového řízení – Možnost dovolávat se vad
oznámení o výběrovém řízení
(Služební řád úředníků, čl. 90 odst. 2 a čl. 91 odst. 1)
2.      Úředníci – Žaloba – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Pojem – Smlouva s dočasným zaměstnancem
(Služební řád úředníků, čl. 90 odst. 2)
3.      Úředníci – Výběrové řízení – Výběrové řízení na základě kvalifikačních předpokladů a na základě zkoušek – Podmínky přípustnosti
(Služební řád úředníků, čl. 27 první pododstavec)
4.      Úředníci – Přijetí – Postupy – Volba – Posuzovací pravomoc orgánu oprávněného ke jmenování
(Služební řád úředníků, článek 27 a čl. 29 odst. 1)
5.      Úředníci – Dočasní zaměstnanci – Smlouvy na dobu neurčitou s ujednáním o ukončení, které je použitelné pouze v případě nezapsání
na seznam kandidátů vhodných na přijetí vyhotoveného v rámci všeobecného řízení – Oznámení o výběrovém řízení stanovící zjevně
omezenější počet volných míst než je počet uvedených smluv
6.      Úředníci – Výběrové řízení – Podmínky připuštění – Rovné zacházení
7.      Úředníci – Dočasní zaměstnanci – Zásada plnění smluv v dobré víře
8.      Úředníci – Žaloba – Procesní rámec – Vznik odpovědnosti správy za nesprávný úřední postup
(Služební řád úředníků, čl. 90 odst. 1)
1.      Jak předchozí správní stížnost, tak i žaloba musí ve smyslu čl. 90 odst. 2 a čl. 91 odst. 1 služebního řádu směřovat proti
aktu nepříznivě zasahujícímu do právního postavení, který má závazné právní účinky, jež se mohou přímo a bezprostředně dotýkat
zájmů žalobce tím, že závažným způsobem mění jeho právní situaci.
Co se týče oznámení o výběrovém řízení, s ohledem na zvláštní povahu přijímacího řízení, které je komplexním správním postupem,
který se skládá z řady po sobě jdoucích rozhodnutí, která spolu úzce souvisejí, je žalobce oprávněn napadnout vady, k nimž
došlo v průběhu výběrového řízení, včetně těch, jejichž původ lze nalézt v samotném textu oznámení o výběrovém řízení, když
podává žalobu směřující proti pozdějšímu individuálnímu rozhodnutí, jako je rozhodnutí o nepřipuštění ke zkouškám. Oznámení
o výběrovém řízení může být rovněž výjimečně předmětem žaloby na neplatnost, jelikož tím, že stanoví podmínky vylučující žádost
žalobce o pracovní místo, představuje rozhodnutí nepříznivě zasahující do právního postavení žalobce ve smyslu článku 90 a
článku 91 služebního řádu.
(viz body 65 a 66)
Odkazy:
Soudní dvůr: 19 června 1975, Küster v. Parlament, 79/74, Recueil, s. 725, body 5 až 8; 8. března 1988, Sergio a další v. Komise,
64/86, 71/86 až 73/86 a 78/86, Recueil, s. 1399, bod 15; 11. srpna 1995, Komise v. Noonan, C‑448/93 P, Recueil, s. I‑2321,
body 17 až 19
Tribunál: 16. září 1993, Noonan v. Komise, T‑60/92, Recueil, s. II‑911, bod 21; 7. září 2005, Krahl v. Komise, T‑358/03, Sb.
VS, s. I‑A‑215 a II‑993, bod 38
Soud pro veřejnou službu: 28. června 2006, Grünheid v. Komise, F‑101/05, Sb. VS s. I‑A‑1‑55 a II‑A‑1‑199, bod 33; 24. května
2007, Lofaro v. Komise, F‑27/06 a F‑75/06, Sb. VS s. I‑A‑1‑0000 a II‑A‑1‑0000, bod 57
2.      I podepsaná smlouva s dočasným zaměstnancem může být předmětem stížnosti, pokud může nepříznivě zasáhnout do právního postavení
zaměstnance.
(viz bod 96)
Odkazy:
Tribunál: 11. července 2002, Martínez Páramo a další v. Komise, T‑137/99 a T‑18/00, Recueil FP, s. I‑A‑119 a II‑639, bod 56;
15. října 2008, Potamianos v. Komise, T‑160/04, Sb. VS s. I‑A‑2‑0000 a II‑A‑2‑0000, bod 21, proti němuž byl podán kasační
opravný prostředek k Soudnímu dvoru, věc C‑561/08 P
3.      S ohledem na účel každého výběrového řízení organizovaného v rámci Evropských společenství, kterým je, jak vyplývá z článku
27 prvního pododstavce služebního řádu, zajistit orgánu, jakož i každé agentuře, výběrové řízení na úředníky s nejvyšší úrovní
způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti, jeví se, že není vůbec přehnané, když je v oznámení o výběrovém řízení stanoven požadavek
získání diplomu o absolvování vysokoškolského studia v minimální délce tří let a odborné praxe v minimální délce tří let v
souvislosti s typem služebních povinností.
(viz bod 104)
4.       Pokud je třeba obsadit volné pracovní místo, orgán oprávněný ke jmenování disponuje rozsáhlou posuzovací pravomocí za účelem
vyhledání kandidátů s nejvyšší úrovní způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti. V tomto ohledu užití výrazu „možnost“ v čl.
29 odst. 1 písm. b) služebního řádu jasně naznačuje, že uvedený orgán není povinen v každém případě zorganizovat vnitřní výběrové
řízení v rámci orgánu, avšak pouze v každém případě přezkoumat, zda takové opatření může vést ke jmenování osob, které splňují
požadavky podle článku 27 služebního řádu. Správa tak není povinna provést v uvedeném pořadí jednotlivé fáze řízení uvedené
v čl. 29 odst. 1 služebního řádu a může rozhodnout, že přikročí od jedné fáze k další, ačkoli v rámci první fáze disponuje
vhodnými žádostmi o pracovní místo.
(viz bod 110)
Odkazy:
Soudní dvůr: 5. června 2003, O’Hannrachain v. Parlament, C‑121/01 P, Recueil, s. I‑5539, bod 14
Tribunál: 16. ledna 2001, Chamier a O’Hannrachain v. Parlament, T‑97/99 a T‑99/99, Recueil FP, s. I‑A‑1 a II‑1, bod 33; 11.
listopadu 2003, Faita v. HSV, T‑248/02, Recueil FP, s. I‑A‑281 a II‑1365, bod 45
5.      Tím, že nabídne několika zaměstnancům, kteří se úspěšně účastnili vnitřních výběrových řízení, smlouvu jako dočasní zaměstnanci
na dobu neurčitou, která obsahuje ustanovení o ukončení smlouvy, které se použije pouze v případě, když dotčení nejsou zapsáni
na seznam kandidátů vhodných na přijetí, který je vyhotoven v rámci všeobecného výběrového řízení, přičemž se tím jasně zaváže,
že si dotčené trvale ponechá ve svých službách za podmínky, že se nacházejí na takovém seznamu kandidátů vhodných na přijetí,
poté tím, že omezí počet pracovních míst k obsazení jen na několik, a tím, že omezí počet úspěšných uchazečů zapsaných na
seznamy vhodných kandidátů, které byly vyhotoveny v rámci dvou výběrových řízení, která byla navíc všeobecná, na přesný počet
obsazovaných pracovních míst, sníží orgán radikálně a objektivně veškeré příležitosti uvedených zaměstnanců vyhnout se použití
ustanovení o ukončení smlouvy, a zbavuje tedy rozsah svých smluvních závazků, které přijal vůči svým dočasným zaměstnancům,
jeho podstaty.
Tento závěr však nemůže vést ke zrušení uvedených oznámení o výběrovém řízení. Stanovením, že seznam vhodných kandidátů obsahuje,
v co největším možném rozsahu, alespoň dvojnásobný počet kandidátů, než je počet pracovních míst volných pro výběrové řízení,
obsahuje čl. 5 pátý pododstavec přílohy III služebního řádu pouze doporučení určené porotě, které má usnadnit rozhodnutí orgánu
oprávněného ke jmenování. Kromě toho legalita oznámení o výběrovém řízení, které je opatřením s obecnou působností, nemůže
záviset na obsahu smluvních ustanovení, která zavazují kandidáty ve výběrových řízení se správou, ani na způsobu, jakým posledně
uvedená provedla uvedená ustanovení.
(viz body 116, 117, 119 a 120)
Odkazy:
Soudní dvůr: 26. října 1978, Agneessens a další v. Komise, 122/77, Recueil, s. 2085, bod 22
Tribunál: 17. prosince 1997, Dricot a další v. Komise, T‑159/95, Recueil FP, s. I‑A‑385 a II‑1035, bod 67; 17. prosince 1997,
Chiou v. Komise, T‑225/95, Recueil FP, s. I‑A‑423 a II‑1135, bod 82; 23. ledna 2003, Angioli v. Komise, T‑53/00, Recueil FP,
s. I‑A‑13 a II‑73, bod 103
6.      Zájem služby může odůvodnit požadavek konkrétních jazykových znalostí některých jazyků Společenství a úroveň jazykových znalostí,
která může být vyžadována v rámci přijímacího řízení, je ta, která se jeví, že je přiměřená skutečným potřebám služby. V rámci
vnitřního fungování orgánů přináší komplexní pluralitní jazykový systém vážné problémy spojené se správou a je finančně náročný.
Řádné fungování orgánů Unie, zejména pokud má dotčený orgán k dispozici omezené zdroje, tedy může objektivně odůvodnit omezenou
volbu jazyků pro vnitřní komunikaci.
Skutečnost, že v oznámení o výběrovém řízení byl upřednostněn jeden nebo více jazyků Společenství, a tím byli zvýhodněni kandidáti,
kteří znali alespoň uspokojivě jeden z těchto jazyků, tedy nemůže představovat porušení zásady rovného zacházení, když toto
rozlišování vyplývá z vlastní situace každého kandidáta a dále když nebyla uvedena žádná konkrétní skutečnost, která může
zpochybnit význam jazykových znalostí vyžadovaných pro výkon úkolů uvedených v oznámení o výběrovém řízení.
(viz body 137, 138, 142 a 143)
Odkazy:
Soudní dvůr: výše uvedený rozsudek Küster v. Parlament, body 16 a 20; 29. října 1975, Koster v. Parlament, 22/75, Recueil,
s. 1267, body 13 a 17; 15. března 2005, Španělsko v. Eurojust, C‑160/03, Sb. rozh., s. I‑2077, bod 47 stanovisko generálního
advokáta Poiares Madura
Tribunál: 5. dubna 2005, Hendrickx v. Rada, T‑376/03, Sb. VS s. I‑A‑83 a II‑379, bod 26
7.      I když je pracovní vztah mezi Úřadem pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) a jeho dočasnými zaměstnanci
založen na smlouvě, je upraven režimem použitelným na ostatní zaměstnance ve spojení se služebním řádem, a spadá tedy do veřejného
práva. Skutečnost, že dočasní zaměstnanci spadají do režimu správního práva Společenství však nevylučuje, že v rámci provedení
některých ustanovení ve smlouvách s dočasnými zaměstnanci, které doplňují tento režim, musí Úřad dodržet zásadu plnění smluv
v dobré víře, což je zásada společná právním řádům většiny členských států.
Úřad tedy tím, že svým jednáním vyvolal u několika dočasných zaměstnanců dostatečně konkrétní naději na získání stabilní profesní
situace, když jim nabídl smlouvu na dobu neurčitou s ustanovením o ukončení smlouvy, které bylo použitelné pouze v případě,
že kandidát nebude zapsán na seznam kandidátů vhodných na přijetí v rámci všeobecného výběrového řízení, poté tím, že omezil
počet obsazovaných pracovních míst jen na několik, se z tohoto důvodu dopustil nesprávného úředního postupu, který může vést
ke smluvní odpovědnosti.
Ačkoli splnili úspěšně zkoušky vnitřního výběrového řízení, které jim umožnilo získat smlouvu na dobu neurčitou v případě
účasti ve všeobecném výběrovém řízení, utrpěli takoví zaměstnanci nemajetkovou újmu, jelikož tato nemajetková újma vyplývá
z přesvědčení, že byli oklamáni, pokud jde o jejich skutečné kariérní vyhlídky.
(viz body 163 až 165)
Odkazy:
Soudní dvůr: 15. července 1960, Von Lachmüller a další v. Komise, 43/59, 45/59 a 48/89, Recueil, s. 933, 956
8.      Za účelem uplatnění odpovědnosti správy za nesprávný úřední postup, musí dotčený zaměstnanec v rámci provedení smluvního závazku
přijatého na základě jeho smlouvy s dočasným zaměstnancem, řádně využít postupu před zahájením soudního řízení, který musí
být zahájen návrhem na náhradu škody podle čl. 90 odst. 1 služebního řádu.
Pokud tak neučiní, jsou tato návrhová žádání směřující k náhradě újmy nepřípustná.
Jelikož předmět a zvláštnosti sporu, které implikují zejména povinnost objasnit vztahy mezi smluvními ustanoveními, opatřeními
s osobní působností a oznámením o sporném výběrovém řízení, což je opatření s obecnou působností, vznáší obzvláště obtížnou
otázku přípustnosti, nelze vytýkat žalobci, že podal proti uvedenému oznámení o výběrovém řízení stížnost společně s návrhem
na náhradu nemajetkové újmy, kterou údajně utrpěl. Pochybení, kterého se v tomto ohledu dopustil, je omluvitelné a požadovat
po žalobci, aby za účelem získání náhrady újmy, kterou utrpěl, podal návrh na zahájení nového správního řízení, a případně
soudního řízení, nemůže být v souladu s řádným výkonem spravedlnosti.
(viz body 167 až 169)