JJuuddiikkaattuurraa  NNeejjvvyyššššííhhoo  ssoouudduu
Spisová zna čka: 20 Cdo 4265/2018 
Typ 
rozhodnutí:
USNESENÍ 
Kategorie 
rozhodnutí:
C   
Aplikovaná 
norma:
§ 243c odst. 1 o. s. ř.
čl. 45 Na řízení () č. 1215/2012  
Heslo: Exekuce  
ECLI: ECLI:CZ:NS:2019:20.CDO.4265.2018.1 
Právní v ěta:
Datum 
rozhodnutí:
07.05.2019 
Výsledek: ODMÍTNUTO 
Podána  ústavní 
stížnost 
Datum 
podání 
Spisová 
zna čka 
Soudce 
zpravodaj 
Výsledek Datum 
rozhodnutí 
1 29.7.2019 
II.ÚS 
2453/19 
II.ÚS 
2453/19 
JUDr. Ludvík 
David 
odmítnuto 3.9.2019 
20 Cdo 4265/2018-162 
USNESENÍ 
Nejvyšší soud rozhodl v senátu složeném z p ředsedy JUDr . Zby ňka Poledny a 
soudc ů JUDr. Miroslavy Jirmanové, Ph.D., a JUDr. Karla Sv obody, Ph.D., v exeku ční v ěci 
oprávn ěného S. P. , se sídlem XY, zastoupeného JUDr. Petrem Neubaerem , advokátem se 
sídlem v Českých Bud ějovicích, Na Sadech č. 4/3, proti povinnému T. B., narozenému  XY, 
bytem XY, zastoupenému Mgr. So ňou Adamovou, advokátkou se sídlem v Praze 7, Pplk. 
Sochora č. 740/34, pro 7 180 EUR s p říslušenstvím, vedené u Okresního soudu v Hradci 
Králové pod sp. zn. 27 EXE 2224/2016, o dovolání po vinného proti usnesení Krajského 
soudu v Hradci Králové ze dne 21. června 2018, č. j. 25 Co 96/2018-134, takto:
Dovolání povinného se odmítá .
          Stru čné od ůvodn ění (§ 243f odst. 3 o. s. ř.) :
K odvolání povinného Krajský soud v Hradci Králové usnesením ze dne 21. června 
2018, č. j. 25 Co 96/2018-134, potvrdil usnesení Okresního so ud v Hradci Králové ze dne 4. 
prosince 2017, č. j. 27 EXE 2224/2016-101, ve spojení s opravným usnesením téhož soudu ze 
dne 24. dubna 2018, č. j. 27 EXE 2224/2016-119, kterým byl zamítnut návrh p ovinného na 
zastavení exekuce, jejímž vedením Okresní soud v Hradci Králové pov ěř ením ze dne  31. 
srpna 2016, č. j. 27 EXE 2224/2016-15, pov ěř il soudní exekutorku JUDr. Alenu Blažkovou, 
Ph.D., Exekutorský ú řad Brno – m ěsto, podle pravomocného a vykonatelného rozsudku 
Okresního soudu v Oberndorfu, Rakouská republika, z e dne 16. prosince 2015, č. j. 2 C 
915/15f, k vymožení pohledávky oprávn ěného ve výši 7 180 EUR s p říslušenstvím a náklad ů 
exekuce ve výši 1 602,06 EUR. Soudy obou stup ňů  dosp ěly ke shodnému záv ěru, že v této 
věci nelze p řezkoumat p říslušnost soudu p ůvodu ani není možné použít pro ur čení 
příslušnosti hledisko ve řejného po řádku. Uznání nebo výkon rozhodnutí totiž nelze odep řít 
jen proto , že existuje rozdíl mezi právním řádem použitým soudem členského státu p ůvodu a 
právním pravidlem, které by použil soud členského státu, v n ěmž se o uznání žádá, kdyby mu 
byl spor p ředložen. P ři výkonu rozhodnutí (exekuci) není exeku ční soud (až na výjimky, o 
něž se v této v ěci nejedná) oprávn ěn p řezkoumávat v ěcnou správnost vykonávaného 
rozhodnutí a nelze ani zohled ňovat procesní vady, které v nalézacím řízení p ředcházely 
vydání exeku čního titulu. K námitce povinného, že exeku ční titul (kterým je rozsudek pro 
zmeškání) byl vydán v rozporu se zákonem a s Na řízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 
č. 1215/2012, a p říslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v ob čanských a 
obchodních v ěcech, ve zn ění pozd ějších p ředpis ů – dále též jen „ Na řízení Brusel I . bis“, 
nebo ť povinný se z na řízeného jednání u Okresního soudu v Oberndorfu řádn ě omluvil, 
soudy uvedly, že skute čnost, že rakouský soud vydal rozsudek pro zmeškání,  a čkoli se 
povinný z na řízeného jednání prost řednictvím své právní zástupkyn ě omluvil, sice je podle 
českého ob čanského soudního řízení vadou rozsudku a d ůvodem pro jeho zrušení, avšak 
nejedná se o tak závažná pochybení, která by mohlo založit zjevný rozpor s ve řejným 
po řádkem, protože českému soudu nep řísluší oprávn ění zkoumat otázky rakouského civilního 
procesu, mimo to uplatn ění práv povinnému up řeno nebylo, nebo ť podal opravný prost ředek, 
o kterém bylo rozhodnuto.
Proti usnesení odvolacího soudu podal povinný dovol ání, ve kterém namítal 
nesprávný právní názor odvolacího soudu, že zásah d o práv dovolatele není natolik zásadní, 
aby mohl být vyhodnocen jako rozpor s ve řejným po řádkem. Exekucí na majetek dovolatele 
na základ ě rakouského rozsudku pro zmeškání, vydaného (dle ná zoru dovolatele) 
nep říslušným soudem, došlo k porušení zásad spravedlivého procesu, přičemž i soud prvního 
stupn ě konstatoval, že podle českého práva by rakouský rozsudek pro zmeškání nemo hl být 
vydán, respektive by byl zrušen, protože nebyla dod ržena zásada spravedlivého procesu v ůč i 
dovolateli. Dovolatel v této souvislosti odkázal na  rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie 
(dále též jen „SDEU“) ve v ěci Dieter Krombach v. André Bamberski C-7/98, ve kt eré SDEU 
dosp ěl k záv ěru, že ustanovení ve řejného po řádku se použije tehdy, pokud by se uznání a 
výkon rozhodnutí pocházejícího z jiného smluvního s tátu p říčilo základním zásadám, a tím 
by se dostalo do rozporu s právním řádem státu výkonu. Odvolací soud zárove ň nev ěnoval 
pozornost možnosti, kterou nabízí Na řízení Brusel I. bis, podle které cizí rozhodnutí ne bude 
uznáno tehdy, bylo-li rozhodnutí vydáno bez ú časti žalované strany, které nebyl návrh na 
zahájení řízení nebo jemu rovnocenná písemnost doru čena natolik v čas a takovým zp ůsobem, 
aby si mohla zajistit obranu. Dovolatel navrhl, aby  dovolací soud zrušil usnesení odvolacího 
soudu a v ěc vrátil odvolacímu soudu k dalšímu řízení.
Nejvyšší soud dovolání projednal a rozhodl o n ěm podle zákona č. 99/1963 Sb.,
ob čanský soudní řád, ve zn ění ú činném od 30. zá ří 2017 (viz čl. II bod 1 zákona č. 296/2017 
Sb., kterým se m ění zákon č. 99/1963 Sb., ob čanský soudní řád, ve zn ění pozd ějších 
předpis ů, zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních, ve zn ění pozd ějších 
předpis ů, a n ěkteré další zákony), a dosp ěl k záv ěru, že dovolání není p řípustné. 
Dovolací soud v prvé řad ě uvádí, že danou v ěc projednal a rozhodl p řesto, že po 
podání dovolání zaniklo pov ěř ení soudní exekutorky k provedení exekuce, nebo ť pohledávka 
oprávn ěného i náklady exekuce byly vymoženy, protože pro r ozhodnutí dovolacího soudu je 
rozhodný právní stav v dob ě vydání dovoláním napadeného rozhodnutí. 
Vzhledem k tomu, že řízení bylo zahájeno dne 18. února 2015, je nutno danou v ěc 
posuzovat podle Na řízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012, o p říslušnosti a 
uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v ob čanských a obchodních v ěcech, ve zn ění 
pozd ějších p ředpis ů (srov. čl. 66 Na řízení Brusel I . bis). 
Dovolací soud se nejprve zabýval námitkou rozporu s  ve řejným po řádkem, který 
dovolatel spat řuje v tom, že Okresní soud v Oberndorfu rozhodl roz sudkem pro zmeškání, 
přestože se dovolatel z jednání řádn ě omluvil. Dovolatel poukázal na rozhodnutí SDEU ve 
věci C-7/98, Krombach v. Bamberski (dále srov. nap říklad C-38/98 Régie Nationale des 
Usines Renault SA v. Mexicar Spa a Orazio Formento) , ze kterého se podává, že rozpor s 
ve řejným po řádkem se týká p řípad ů, kdy v řízení, z n ěhož p říslušné rozhodnutí cizozemského 
soudu vzešlo, byla porušena základní práva ú častníka řízení, p řičemž daný rozpor musí být 
takového stupn ě, že porušuje základní principy právního řádu členského státu, ve kterém je 
podán návrh na uznání. Soudní dv ůr Evropské unie (rozsudek Evropského soudního dvora  ze 
dne 4. února 1988, ve v ěci 145/86 H. L., M. H. proti A. K.), jakož i Nejvyšší soud v usnesení  
z 21. zá ří 2011, sp. zn. 20 Cdo 5180/2008, však dále dosp ěly k záv ěru, že výhradu ve řejného 
po řádku jako d ůvod pro neuznání rozhodnutí lze použít jen ve výjim e čných p řípadech, ve 
kterých by uznání ú čink ů cizího rozhodnutí – nikoli tedy uznání rozhodnutí jako takového - 
bylo ve zjevném rozporu s ve řejným po řádkem státu, ve kterém má k uznání dojít. Vzhledem 
k tomu, že v projednávané v ěci je ú činkem vykonávaného exeku čního titulu zaplacení jím 
přisouzené (a nyní nucen ě vymáhané) pohledávky, tedy pen ěžité pln ění, což je v právním 
řádu České republiky zcela standardní, ba nejb ěžn ější zp ůsob uspokojení pen ěžité 
pohledávky, nelze proto dovodit, že by uznání takov ého exeku čního titulu a jeho prohlášení 
za vykonatelné bylo v rozporu s ve řejným po řádkem České republiky. Obecn ě totiž platí, že 
není bez dalšího v rozporu s ve řejným po řádkem, pokud cizozemské právní normy p řiznají v 
rámci tamních řízení konkrétním osobám ur čitá práva, pop řípad ě povinnosti, jež se potom  
promítají v možnosti stát se ú častníkem řízení o výkon tohoto rozhodnutí v jiném stát ě, 
přestože právní úprava stran sporu ve státu uznání či výkonu je odlišná. Namítá -li dovolatel, 
že rozpor s ve řejným po řádkem je dán tím, že na základ ě české právní úpravy by nemohlo 
dojít k vydání rozsudku pro zmeškání p řes p ředchozí omluvu žalovaného, pak o d ůvod, jenž  
by byl pro porušení ve řejného po řádku relevantní ve vztahu k jinak vyznívajícímu 
cizozemskému rozhodnutí, nejde. Platí totiž, že pou há odlišnost právní úpravy, jejíž ú činky v  
zemi výkonu rozhodnutí nevyvolají žádné zvláš ť negativní d ůsledky pro tam ější právní řád, 
výhradu rozporu s ve řejným po řádkem založit nemohou; opak by vedl ve svých d ůsledcích k 
nep řípustnému p řezkoumání v ěcné správnosti cizozemského rozhodnutí (srov. nap říklad 
usnesení Nejvyššího soudu ze dne 8. srpna 2018, sp. zn. 20 Cdo 981/2018). 
Namítal -li dále dovolatel, že odvolací soud nev ěnoval pozornost ustanovení 
Na řízení , podle kterého nebude cizí rozhodnutí uznáno tehdy , bylo-li rozhodnutí vydáno bez
účasti žalované strany, které nebyl návrh na zahájení  řízení nebo jemu rovnocenná písemnost 
doru čena natolik v čas a takovým zp ůsobem, aby si mohla zajistit obranu, dovolací soud 
připomíná, že byl-li rozsudek pro zmeškání povinnému doru čen a ten využil opravné 
prost ředky v ůč i n ěmu, není již t řeba zabývat se otázkou, zda byl v dostate čném časovém 
předstihu doru čen návrh na zahájení řízení, pop ř. jiná rovnocenná písemnost  (srov. nap říklad 
rozsudek Soudního dvora ze dne 28. dubna 2009 ve v ěci C-420/07, Meletis Apostolides proti 
Davidu Charlesi Oramsovi, Lidn ě Elizabeth Orams nebo usnesení Nejvyššího soudu ze dne 
16. prosince 2014, sp. zn. 30 Cdo 3200/2013). Dovol ací soud neshledal d ůvod, aby se v 
tomto sm ěru od své rozhodovací praxe odchýlil (srov. § 237 o. s. ř.). 
Dovolací soud se dále zabýval námitkou dovolatele o hledn ě nep říslušnosti 
Okresního soudu v Oberndorfu. Podle čl. 45 bodu 3 Na řízení Brusel I . bis aniž je dot čen odst. 
1 písm. e), p říslušnost soudu p ůvodu nelze p řezkoumat. Hledisko ve řejného po řádku podle 
odst. 1 písm. a) nelze použít v p řípad ě pravidel pro ur čení p říslušnosti. Dané ustanovení 
výslovn ě odnímá možnost soudu ve stát ě výkonu, aby p řezkoumal mezinárodní p říslušnost 
státu vedoucího p ůvodní řízení. Nejvyšší soud již d říve uvedl , že v t ěchto p řípadech musí 
převážit d ůvěra, že soud p ůvodu aplikoval (v ětšinou jednotná) pravidla p ři posuzování své 
jurisdikce řádn ě a správn ě, zárove ň ale platí, že flagrantní porušení ustanovení o p říslušnosti, 
jmenovit ě rozhodoval -li ve v ěci soud státu, k n ěmuž nemá v ěc naprosto žádný vztah, a krom ě 
toho jsou tu další okolnosti (vzdálenost, neznalost  jazyka), je oproti tomu d ůvodem pro  
odep ření vykonatelnosti cizozemského rozhodnutí (srov. n ap říklad rozsudek Nejvyššího 
soudu ze dne 17. července 2018, sp. zn. 20 Cdo 2302/2017). Okresní soud v Oberndorfu ur čil 
svoji p říslušnost na základ ě vazby mezi žalobcem (zde povinným) a Rakouskou rep ublikou, 
což p ředstavuje práv ě tu vzájemnou vazbu – pot řebnou pro od ůvodn ění ur čení své 
příslušnosti, a tudíž nelze považovat jeho nazírání n a vlastní p říslušnost jako na tu, jež je v  
rozporu s výše uvedenými východisky. Jinými slovy, nejsou zde okolnosti, jež by odvolacímu  
soudu (potažmo soudu dovolacímu) umožnily up řednostnit výhradu ve řejného po řádku nad 
obecným pravidlem zákazu p řezkumu mezinárodní p říslušnosti v čl. 45 bodu 3 Na řízení  
Brusel I. bis. Ani tato námitka proto nem ůže založit p řípustnost dovolání.
Nadto dovolací soud uvádí , že otázka rozporu s ve řejným po řádkem by v souladu s 
Na řízením Brusel I . bis již nem ěla být p řezkoumávána v řízení o návrhu na zastavení 
exekuce, nebo ť čl. 45 a násl. Na řízení Brusel I . bis zavádí (v rámci probíhající exekuce) 
samostatné řízení o návrhu na odep ření uznání pro rozpor s ve řejným po řádkem, jež je  
zahájeno na návrh kterékoli dot čené strany. Jestliže povinný v exeku čním řízení zpochyb ňuje 
vykonatelnost zahrani čního titulu jiným zp ůsobem (nap ř. práv ě návrhem na zastavení 
exekuce), měl by jej soud vyzvat, aby podal návrh na odep ření uznání a výkonu, poskytnout 
mu k podání návrhu lh ůtu, s tím, že bude-li návrh podán, soud m ůže na návrh osoby, v ůč i níž 
je výkon navrhován , přerušit z části nebo v celém rozsahu řízení o výkonu (srov. čl. 44 bod 1 
písm. c/ Na řízení Brusel I . bis), a nebude-li návrh ve lh ůtě podán, bude soud pokra čovat v 
provád ění exekuce [na rozdíl od právní úpravy rakouského p rocesního práva, které reagovalo 
na Na řízení Brusel I. bis speciálním řízením o zastavení exekuce v § 418 rakouského 
exeku čního řádu (Exekutionsordnung , EO )]. 
S ohledem na výše uvedené proto dovolací soud shrnu je, že rozhodnutí odvolacího 
soudu o odvolání do rozhodnutí o návrhu na zastaven í exekuce je v souladu s ustálenou 
rozhodovací praxí dovolacího soudu a není d ůvod, aby rozhodná právní otázka byla 
posouzena jinak. V dovolacím řízení nelze pro tento nedostatek pokra čovat. Nejvyšší soud  
proto dovolání podle ustanovení § 243c odst. 1 o. s. ř. odmítl.
O náhrad ě náklad ů dovolacího řízení se rozhoduje ve zvláštním režimu (§ 87 a násl . 
zákona č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exeku ční činnosti /exeku ční řád/ a o zm ěně 
dalších zákon ů, ve zn ění pozd ějších p ředpis ů). 
Pou čení: Proti tomuto usnesení není p řípustný opravný prost ředek.
V Brn ě dne 7. 5. 2019 
 JUDr. Zbyn ěk Poledna 
   předseda senátu