62003CJ0374_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑374/03
dėl Verwaltungsgericht Sigmaringen
(Austrija) 2003 m. liepos 31 d. sprendimu pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. rugsėjo 8 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje
Gaye Gürol
prieš
Bezirksregierung Köln,
TEISINGUMO TEISMAS (pirmoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (pranešėjas), E. Juhász ir M. Ilešič,
generalinis advokatas L. A. Geelhoed,
posėdžio sekretorius M.‑F. Contet, vyriausiasis administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2004 m. spalio 21 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs rašytines pastabas, pateiktas:
–– G. Gürol, atstovaujamos I. Baysu, Rechtsanwalt,
Bezirksregierung Köln, atstovaujamo R. Bongs ir  E. Frings‑Schäfer,
– Vokietijos vyriausybės, atstovaujamos C.‑D. Quassowski ir A. Tiemann,
– Austrijos vyriausybės, atstovaujamos E. Riedl,
– Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos B. Martenczuk ir D. Martin,
susipažinęs su 2004 m. gruodžio 2 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą buvo pateiktas dėl 1980 m. rugsėjo 19 d. Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros (toliau – sprendimas Nr. 1/80) 9 straipsnio išaiškinimo. Asociacijos taryba buvo įsteigta susitarimu, įsteigiančiu Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociaciją, kurį 1963 m. rugsėjo 12 d. Ankaroje pasirašė Turkijos Respublika bei Europos ekonominės bendrijos valstybės narės ir Bendrija, ir kuris pastarosios vardu buvo sudarytas, aprobuotas ir patvirtintas 1963 m. gruodžio 23 d. Tarybos sprendimu 64/732/EEB (OL 217, 1964, p. 3685, toliau – Asociacijos susitarimas).
2. Šis prašymas paduotas sprendžiant ginčą tarp Turkijos pilietės G. Gürol ir Bezirksregierung Köln
dėl prašymo suteikti paramą mokslui pagal federalinį studijų rėmimo įstatymą ( Bundesausbildungsförderungsgesetz, toliau – BAföG).
Teisinis pagrindas
EEB-Turkijos asociacija
3. Asociacijos susitarimo 12 straipsnis nustato:
„Siekdamos palaipsniui tarpusavyje įgyvendinti laisvą asmenų judėjimą, Susitariančiosios Šalys susitaria semtis įkvėpimo iš Bendrijos steigimo sutarties 48, 49 ir 50 straipsnių.“
4. Pagal 1970 m. lapkričio 23 d. Briuselyje pasirašyto bei Bendrijos vardu sudaryto, aprobuoto ir 1972 m. gruodžio 19 d. Reglamentu (EEB) Nr. 2760/72 patvirtinto papildomo protokolo (OL L 293, p. 1, toliau – papildomas protokolas) 36 straipsnį:
„Darbuotojų judėjimo tarp Bendrijos valstybių narių ir Turkijos laisvė pagal Asociacijos susitarimo 12 straipsnyje nustatytus principus laipsniškai užtikrinama tarp dvyliktųjų metų pabaigos ir dvidešimt antrųjų metų nuo šio Susitarimo įsigaliojimo dienos pagal Asociacijos susitarimo 12 straipsnyje nustatytus principus.
Asociacijos taryba nusprendžia, kokias tuo tikslu reikia nustatyti taisykles.“
5. Sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio formuluotė yra tokia:
„Turkų kilmės vaikai, teisėtai gyvenantys Bendrijos valstybėje narėje kartu su ten teisėtai dirbančiais arba dirbusiais tėvais, turi teisę toje valstybėje narėje lankyti bendro lavinimo, kvalifikacijos kėlimo ir profesinio mokymo programas, remiantis tokiais pačiais priėmimo reikalavimais, kokie nustatyti tos valstybės narės piliečių vaikams. Šioje valstybėje narėje jie gali pasinaudoti šioje srityje nacionaliais teisės aktais nustatytomis lengvatomis.“ (Neoficialus vertimas)
Nacionalinės teisės aktai
6. Pagal BAföG 1 straipsnį:
„Šis įstatymas nustato teisę į individualią paramą mokslui, skirtą interesus, galimybes ir rezultatus atitinkančiam mokymuisi, jei mokinys neturi kitų pragyvenimui ir mokymuisi reikalingų lėšų.“
7. BAföG 5 straipsnio „Mokymasis užsienyje“ 2 dalyje nustatyta:
„Parama mokslui suteikiama kiekvienam švietimo įstaigos užsienyje mokiniui, kurio nuolatinė gyvenamoji vieta yra valstybės teritorijoje:
– jei mokslai tuo metu pagal išsilavinimo lygį yra naudingi suinteresuotojo asmens mokymuisi ir jei bent dalis šio mokymosi gali būti pripažinta nustatyto arba įprasto mokymosi laikotarpio dalimi arba
– jei, bendradarbiaujant Vokietijos ir užsienio švietimo įstaigoms, Vokietijos arba užsienio švietimo įstaigos siūlo vientisos mokymosi programos viena kitą papildančias studijas arba
– jei Vokietijos švietimo įstaigoje bent vienerius metus mokęsis asmuo tęsia mokslus kitos Europos Sąjungos valstybės narės švietimo įstaigoje,
ir jei suinteresuotas asmuo turi pakankamai kalbos žinių. Profesinio mokymo įstaigoms 1 punktas taikomas tik tada, jei gyvenimo kitoje šalyje reikalaujama pagal mokslo programą siekiant įgyti kalbos žinių. Mokymasis turi trukti bent šešis mėnesius arba vieną semestrą; jei mokomasi pagal bendradarbiavimo su užsienio įstaiga programą, mokslas turi trukti mažiausiai dvylika savaičių. 1 punktas taikomas BAföG 8 straipsnio 2 dalyje nurodytiems mokiniams tik tuo atveju, jei gyvenimas užsienyje numatytas pagal mokymo programos reikalavimus kaip mokymosi dalis, kuri būtinai turi vykti užsienyje.“
8. BAföG 8 straipsnio 1 dalis numato:
„Parama mokslui pervedama:
1) Vokietijos piliečiams pagal Pagrindinį įstatymą ( Grundgesetz );
2) asmenims be pilietybės pagal įstatymą dėl asmenų be pilietybės statuso federalinėje teritorijoje;
3) užsieniečiams, gyvenantiems Vokietijoje ir turintiems prieglobsčio teisę pagal Prieglobsčio suteikimo procedūros įstatymą;
4) užsieniečiams, nuolat gyvenantiems Vokietijoje ir turintiems pabėgėlio statusą pagal įstatymo dėl priemonių vykdant humanitarinės pagalbos operacijas priimtų pabėgėlių atžvilgiu 1 straipsnį;
5) nuolat gyvenantiems Vokietijoje ir turintiems pabėgėlio statusą užsieniečiams, kurių leidimas gyventi Vokietijos Federacinės Respublikos teritorijoje nėra laikino pobūdžio;
6) Vokietijos teritorijoje nuolat esantiems užsieniečiams, apsaugotiems nuo išsiuntimo pagal Užsieniečių įstatymo 51-I straipsnį;
7) užsieniečiams, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta yra įstatymo taikymo vietos teritorijoje, jei vienas iš tėvų yra Vokietijos pilietis pagal Pagrindinį įstatymą;
8) mokiniams, kurie kaip vaikai pagal įstatymą dėl Bendrijos piliečių apsigyvenimo ( Aufenthaltsgesetz/EWG ) naudojasi judėjimo laisve ir kurie kaip vaikai pagal šį įstatymą naudojasi teise apsigyventi, arba mokiniams, kurie kaip vaikai pagal tą patį įstatymą neturi nei judėjimo laisvės, nei teisės apsigyventi, nes yra 21 m. amžiaus arba vyresni, arba kurie nėra išlaikomi jų tėvų arba sutuoktinių;
9) mokiniams, kurie yra kitų Europos Bendrijos valstybių narių arba kitų Europos Ekonominės Erdvės valstybių piliečiai, kurie Vokietijoje dirbo prieš pradėdami mokslus; iš principo, vykdyta veikla turi būti susijusi su vėlesniais mokslais.“
9. Pagal tos pačios nuostatos 2 dalies 2 punktą:
„Parama mokslui užsieniečiams suteikiama tik su sąlyga, jei bent vienas iš tėvų gyveno Vokietijoje ir teisėtai ten išdirbo trejus iš šešerių metų iki mokslo, kuriam gali būti suteikta parama, pradžios.“
Faktinės pagrindinės bylos aplinkybės ir prejudiciniai klausimai
10. Ieškovė pagrindinėje byloje G. Gürol – Vokietijoje gimusi Turkijos pilietė, jos tėvai, taip pat Turkijos piliečiai, gyvena šioje valstybėje narėje kaip ir jų dukra ir teisėtai joje dirba.
11. Įstojusi į universitetą 1995 m., G. Gürol studijuoja pasirinktas politinės ekonomikos krypties „regionines studijas“ Tiubingeno (Vokietija) universitete. Kad baigtų šią studijų programą, pagal BAföG jai buvo suteikta parama mokslui.
12. Baigdama universitetines studijas G. Gürol pagrindinę gyvenamąją vietą deklaravo Tiubingene, nurodydama, kad antroji gyvenamoji vieta yra jos tėvų gyvenamoji vieta Filipsburge (Philippsburg, Vokietija). Pagal tą pačią studijų programą nuo 1999 m. spalio mėnesio iki 2000 m. rugsėjo mėnesio ji studijavo Bogazici universitete Stambule (Turkija). Tada kaip pagrindinę ji deklaravo tėvų gyvenamąją vietą. Grįžusi į Vokietiją, iš naujo deklaravo pagrindinę gyvenamąją vietą Tiubingene, o tėvų gyvenamąją vietą – antrąja gyvenamąja vieta.
13. 1999 m. rugpjūčio 13 d. G. Gürol kreipėsi į Šiaurės Reino–Vestfalijos žemės paramos studijoms teikimo tarnybą ( Landesamt für Ausbildungsförderung Nordrhein-Westfalen ), kurios funkcijos vėliau buvo perduotos Bezirksregierung Köln, su prašymu skirti paramą mokslui jos studijoms Stambule.
14. Atsakovė pagrindinėje byloje 1999 m. rugsėjo 2 d. sprendimu šį prašymą atmetė, remdamasi BAföG 5 straipsnio 2 dalies nuostatomis. Kadangi ji manė, kad G. Gürol turėtų būti laikoma užsieniete šio įstatymo 8 straipsnio 2 dalies 2 punkto prasme, todėl pagal BAföG 5 straipsnio 2 dalies ketvirtą sakinį, priešingai nei Vokietijos piliečiai, turėtų teisę gauti paramą mokslui užsienyje tik „jei buvimas užsienyje yra numatytas pagal mokymo programos reikalavimus kaip mokymosi dalis, kuri būtinai turi vykti užsienyje“. Tačiau G. Gürol pasirinktos pagrindinių studijų programos atveju taip nėra.
15. Iš esmės tokios pakraipos studijų programa numato, kad vieno ar dviejų semestrų studijos ne Vokietijos universitete yra tik puiki galimybė „regionines studijas“ pasirinkusiems studentams pagilinti savo kalbos ir kultūrines žinias apie tam tikrą regioną ir, be kita ko, įgyti patyrimo apie būsimas profesinės karjeros galimybes. Todėl kalbama apie paprastą rekomendaciją, o ne privalomo pobūdžio studijas užsienio universitete, siekiant užbaigti atitinkamas studijas, nors 1999 m. rugpjūčio 9 d. laiške Tiubingeno universitetas patvirtino, kad studijų užsienyje buvo prašyta kartu su šio universiteto ekonomikos mokslų fakulteto administracija. Be to, šioms studijoms taikoma egzaminų laikymo tvarka nenumato, kad studijos užsienyje yra sąlyga šiam diplomui įgyti.
16. 1999 m. rugsėjo 29 d. G. Gürol pateiktas skundas dėl minėto sprendimo buvo atmestas 1999 m. gruodžio 17 d. Sprendimu.
17. Prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas, kuriame 2000 m. vasario 2 d. pateiktu skundu buvo pradėta byla, nurodo, kad, nors teisė į prašomą paramą būtent BAföG nenumatyta, reikalui esant tokia teisė gali būti grindžiama sprendimo Nr. 1/80 9 straipsniu.
18. Šiomis aplinkybėmis Verwaltungsgericht Sigmaringen nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1. Ar sprendimo Nr. 1/80 < ... > 9 straipsnio pirmas sakinys yra tiesiogiai veikiantis valstybės narės teisinėje sistemoje ir todėl turkų kilmės vaikai, teisėtai gyvenantys Bendrijos valstybėje narėje kartu su joje gyvenančiais ir teisėtai dirbančiais tėvais, turi teisę į bendrą lavinimą, kvalifikacijos kėlimą ir profesinį mokymą, remiantis tokiais pačiais reikalavimais, kokie nustatyti tos valstybės narės piliečių vaikams?
2. Teigiamai atsakius į pirmąjį klausimą:
Ar turkų kilmės vaikai, nurodantys ir išsaugantys pagrindinę gyvenamąją vietą ten, kur studijavo universitete, o tėvų gyvenamąją vietą nurodantys kaip antrąją gyvenamąją vietą, atitinka „teisėto gyvenimo kartu su tėvais“ sąlygą?
3. Teigiamai atsakius į antrąjį klausimą:
Ar pagal sprendimo Nr. 1/80 < ... > 9 straipsnio pirmą sakinį lygaus mokymosi švietimo įstaigose prieinamumas šiame straipsnyje numatytiems asmenims apima ir lygią teisę gauti valstybės narės skiriamas valstybines išmokas, siekiant palengvinti dalyvavimą mokymuose, ir ar Sprendimo Nr. 1/80 < ... > kartu nagrinėjamos 9 straipsnio pirmo ir antro sakinio nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad valstybės narės išsaugojo galimybę numatyti kitokias sąlygas socialinėms išmokoms mokėti arba joms apriboti švietimo srityje pirmame sakinyje nurodytų asmenų atžvilgiu?
4. Teigiamai atsakius į antrąjį ir trečiąjį klausimus:
Ar tai taikytina taip pat ir ginčijamoje nuostatoje nurodytų asmenų aukštajam mokslui jų kilmės valstybėje – Turkijoje?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
19. Šiuo klausimu prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas klausia, ar sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmas sakinys yra tiesiogiai veikiantis valstybių narių teritorijoje.
20. Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką EEB-Turkijos asociacijos tarybos sprendimo nuostata veikia tiesiogiai, jei, atsižvelgiant į sprendimo, kuriame ji yra, ir su juo susijusio susitarimo tekstą, tikslą ir pobūdį, joje nustatytas aiškus ir tikslus įpareigojimas, kurio vykdymas arba veikimas nepriklauso nuo kito akto priėmimo (šiuo atžvilgiu, be kita ko__
žr. 1990 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo Sevince, C‑192/89, Rink. p. I‑3461, 15 punktą ir 2003 m. gegužės 8 d. Sprendimo Wählergruppe Gemeinsam, C‑171/01, Rink. p. I‑4301, 53 ir 54 punktus).
21. Kaip pripažino visi šio proceso dalyviai, sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmas sakinys atitinka šias sąlygas.
22. Dėl šios nuostatos formuluotės pažymėtina, kad ja turkų kilmės vaikams, teisėtai gyvenantiems kartu su Bendrijos valstybės narės teritorijoje esančiais arba teisėtai dirbančiais tėvais, suteikiama teisė būti priimtiems toje valstybėje narėje mokytis pagal bendro lavinimo, kvalifikacijos kėlimo ir profesinio mokymo programas, remiantis tokiais pačiais priėmimo reikalavimais, kokie nustatyti tos valstybės narės piliečių vaikams.
23. Sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmas sakinys numato vienodo požiūrio pareigą dėl mokymosi pagal bendrojo lavinimo ir profesinio mokymo programas prieinamumo, remiantis tokiais pačiais reikalavimais, kurią asmuo gali nurodyti nacionaliniame teisme prašydamas panaikinti valstybės narės teisės aktų diskriminacines nuostatas, numatančias, kad teisė suteikiama su tokia sąlyga, kuri nėra nustatyta valstybės piliečių atžvilgiu, nereikalaujant imtis papildomų ją įgyvendinančių priemonių (pagal analogiją žr. 1999 m. gegužės 4 d. Sprendimo Sürül, C‑262/96, Rink. p. I‑2685, 63 punktą).
24. Ši išvada susijusi su aplinkybe, kad sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnis yra tik Asociacijos susitarimo 9 straipsnyje, darančio nuorodą į EEB sutarties 7 straipsnį (vėliau – EB sutarties 6 straipsnis, dabar – EB 12 straipsnis), numatyto bendrojo nediskriminacijos dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei principo (pagal analogiją žr. minėto sprendimo Wählergruppe Gemeinsam 58 punktą) įtvirtinimas ir konkretizavimas švietimo ir profesinio mokymo prieinamumo priimančioje valstybėje narėje srityje (šiuo atžvilgiu žr. 1998 m. lapkričio 19 d. Sprendimo Akman, C‑210/97, Rink. p. I‑7519, 41 punktą).
25. Asociacijos susitarimo ir su juo susijusio sprendimo Nr. 1/80 dalykas ir pobūdis taip pat neprieštarauja išvadai, kad šio sprendimo 9 straipsnio pirmame sakinyje įtvirtintas nediskriminacijos principas gali tiesiogiai reguliuoti fizinių asmenų padėtį (žr. minėto sprendimo Wählergruppe Gemeinsam
60–64 punktus).
26. Šiomis aplinkybėmis į pirmą klausimą reikia atsakyti taip, kad sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmas sakinys yra tiesiogiai veikiantis valstybėse narėse.
Dėl antrojo klausimo
27. Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą motyvų matyti, kad šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar gyvenimo kartu su tėvais sąlygą sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmo sakinio prasme atitinka situacija, kai po teisėto gyvenimo priimančioje valstybėje narėje kartu su turkų kilmės tėvais vaikas nurodo savo pagrindinę gyvenamąją vietą toje pačioje valstybėje, kur jis studijuoja universitete, o tėvų gyvenamąją vietą nurodo kaip savo antrąją gyvenamąją vietą.
28. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmame sakinyje nurodyta gyvenimo kartu sąlyga reikalauja bendro šeimos ūkio vedimo, o jei pakanka tik bendros gyvenamosios vietos, ši sąlyga gali būti laikoma įvykdyta nurodžius tėvų gyvenamąją vietą kaip antrąją.
29. Turkų kilmės vaikas, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamu atveju, teisėtai kartu su tėvais gyvenantis priimančioje valstybėje narėje ir nuo studijų pradžios perkėlęs savo pagrindinę gyvenamąją vietą iš tėvų gyvenamosios vietos į toje pačioje valstybėje esančios švietimo ar kvalifikacijos kėlimo įstaigos buvimo vietą ir deklaruodamas tėvų gyvenamąją vietą kaip antrąją, įvykdo sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmame sakinyje numatytą gyvenimo kartu sąlygą.
30. Pirma, ši nuostata nenumato, kad pasinaudojimas vienodo požiūrio į švietimo ir profesinio mokymo prieinamumą teise priklauso nuo specialių gyvenimo kartu su tėvais sąlygų mokymosi laikotarpiu, pavyzdžiui, bendro tėvų ir vaikų šeimos ūkio buvimo, ar nuo ypatingo gyvenimo būdo tuo metu, pavyzdžiui, daugiau gyvenant pagrindinėje, o ne antrojoje gyvenamojoje vietoje.
31. Antra, šis aiškinimas kyla siekiant užtikrinti visišką nuostatoje numatyto tikslo, t. y. leisti turkų kilmės vaikams pasinaudoti švietimo sistemos ir profesinio mokymo siūlomomis galimybėmis jų tėvų priimančioje valstybėje narėje, neapribojant suinteresuotojų asmenų švietimo arba mokymosi pasirinkimo, įgyvendinimą.
32. Iš tiesų ne visų rūšių švietimo ir mokslo įstaigos būtinai turi būti netoli suinteresuotojo asmens tėvų gyvenamosios vietos, todėl prireikus jo teisė apsigyventi kitoje nei tėvų gyvenamojoje vietoje gali užtikrinti turkų kilmės vaikams, kaip ir priimančios valstybės narės piliečių vaikams, siūlomo švietimo arba mokymosi veiksmingą pasirinkimą.
33. Todėl į antrąjį klausimą atsakytina, kad gyvenimo kartu su tėvais sąlyga sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmo sakinio prasme įvykdyta tokiu atveju, kai po teisėto gyvenimo valstybėje narėje kartu su turkų kilmės tėvais vaikas savo pagrindinę gyvenamąją vietą nurodo toje pačioje valstybėje, kur studijuoja universitete, o tėvų gyvenamąją vietą nurodo kaip savo antrąją gyvenamąją vietą.
Dėl trečiojo ir ketvirtojo klausimų
34. Šiais klausimais, kurie nagrinėtini kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmas ir antras sakinys turi būti aiškinami taip, kad jais šioje nuostatoje nurodytiems asmenims užtikrinama nediskriminacinė teisė į pagrindinėje byloje svarstomuose teisės aktuose numatytą paramą mokslui, ir, teigiamo atsakymo į šį klausimą atveju, ar ši teisė taip pat taikoma ir aukštojo mokslo studijų Turkijoje atveju.
35. Reikia pripažinti, kad pagal BAföG suteikiama parama mokslui, kuri pagal jo 1 straipsnį skiriama mokiniams, neturintiems kitų pragyvenimui ar mokymuisi reikalingų lėšų, pagal to paties įstatymo 5 straipsnio 2 dalį suteikiama tik norintiems mokytis užsienyje turkų kilmės studentams, jei buvimas užsienyje yra numatytas „pagal mokymosi programos reikalavimus kaip būtina mokymosi dalis“. Tačiau Vokietijos piliečiai turi teisę į šią paramą, jei studijos užsienyje yra tuo metu jiems „naudingos“ ir jei bent dalis tokio mokymosi gali būti užskaityta kaip nustatyto arba įprasto mokymosi laikotarpio dalis.
36. Sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmas sakinys pripažįsta turkų kilmės vaikams teisę į nediskriminacinį bendro lavinimo, kvalifikacijos tobulinimo ir profesinio mokymo prieinamumą priimančioje valstybėje narėje. Vienodas švietimo prieinamumas šios nuostatos prasme apima bet kokį švietimo tipą, įskaitant ir universitetinę ekonomikos mokslų programą, kaip yra pagrindinėje byloje (pagal analogiją žr. 1989 m. kovo 15 d. Sprendimo Echternach ir Moritz,
389/87 ir 390/87, Rink. p. 723, 29 ir 30 punktus).
37. To paties straipsnio antras sakinys patikslina, kad turkų kilmės vaikai „gali pasinaudoti (priimančioje valstybėje narėje) nacionalinės teisės aktais nustatytomis lengvatomis“.
38. Šis patikslinimas turi būti suprantamas taip, kad jei priimančios valstybės narės teisės aktai švietimo srityje numato lengvatas, pavyzdžiui, ginčijama parama, skirta padengti mokinio prieinamumo prie švietimo ir pragyvenimo išlaidas, Turkijos piliečiai gali jomis pasinaudoti kaip ir šios valstybės narės piliečiai.
39. Iš esmės nediskriminacinis turkų kilmės vaikų, taip pat ir tų, kurie, kaip pagrindinėje byloje, studijuoja užsienyje, švietimo ir mokymosi prieinamumas gali virsti nerealiu, jei vienoda teisė į lengvatas, pavyzdžiui, į ginčijamą paramą, jiems nebūtų garantuojama.
40. Šis išaiškinimas yra vienintelis įmanomas, leidžiantis visiškai įgyvendinti sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnyje siekiamą tikslą, t. y. užtikrinti vienodas turkų kilmės ir priimančios valstybės narės piliečių vaikų galimybes švietimo ir profesinio mokymo srityje. Jei vienodo požiūrio principas nebūtų taikomas studijoms užsienyje, priimančios valstybės piliečių vaikai galėtų turėti prieinamumą prie naudingų jų mokymuisi programų, o iš turkų kilmės vaikų tokia galimybė būtų atimta tik todėl, kad jos nėra privalomos jų mokslų baigimui, nors toks mokymasis būtų vienodai naudingas.
41. Be to, šio 9 straipsnio antras sakinys netektų veiksmingo poveikio, jei juo, kaip teigia Bezirksregierung Köln
bei Vokietijos ir Austrijos vyriausybės, priimančiai valstybei narei būtų tik leidžiama turkų kilmės vaikams suteikti nacionaliniuose teisės aktuose numatytas lengvatas, nes valstybei toks leidimas nereikalingas.
42. Todėl ši nuostata, kaip ir sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmas sakinys, numato vienodo požiūrio pareigą dėl mokantis pagal bendro lavinimo ir profesinio mokymo programas suteikiamų lengvatų, kurią asmuo gali nurodyti nacionaliniame teisme prašydamas panaikinti valstybės narės teisės aktų diskriminacines nuostatas, numatančias, kad teisė suteikiama su tokia sąlyga, kokia nėra numatyta valstybės piliečių atžvilgiu, nereikalaudama imtis papildomų ją įgyvendinančių priemonių.
43. Šiomis aplinkybėmis, atsižvelgiant į šio sprendimo 24 ir 25 punktuose išdėstytus argumentus, sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio antras sakinys yra tiesiogiai veikiantis valstybėse narėse.
44. Kadangi turkų kilmės vaikams užtikrinamas nediskriminacinis paramos mokslui priemonių prieinamumas ir priimančioji valstybė narė suteikia savo užsienyje studijuojantiems piliečiams galimybę pasinaudoti parama mokslui, atsižvelgiant į sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio antro sakinio formuluotę ir siekiant išsaugoti lygias mokinių galimybes, turkų kilmės vaikai privalo turėti galimybę pasinaudoti tomis pačiomis lengvatomis, jei planuoja studijuoti už šios valstybės narės ribų. Šiuo atžvilgiu niekaip negali būti pateisinama išimtis turkų kilmės vaikų atžvilgiu tik todėl, kad jie nusprendžia mokytis jų šeimos kilmės valstybėje.
45. Atsižvelgiant į anksčiau padarytas išvadas, į trečiąjį ir ketvirtąjį klausimus reikia atsakyti taip, kad sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio antras sakinys yra tiesiogiai veikiantis valstybėse narėse. Ši nuostata užtikrina turkų kilmės vaikams pagrindinėje byloje nagrinėjamuose teisės aktuose numatytą nediskriminacinę teisę į paramą mokslui, kuria jie gali pasinaudoti net jei studijuoja aukštojoje mokykloje Turkijoje.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
46. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
1. 1980 m. rugsėjo 19 d. Asociacijos tarybos, įsteigtos Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacijos įsteigimo susitarimu, sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros 9 straipsnio pirmas sakinys yra tiesiogiai veikiantis valstybėse narėse.
2. Gyvenimo kartu su tėvais sąlyga sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio pirmo sakinio prasme įvykdyta tokiu atveju, kai po teisėto gyvenimo priimančioje valstybėje narėje kartu su turkų kilmės tėvais vaikas savo pagrindinę gyvenamąją vietą nurodo toje pačioje valstybėje, kur studijuoja universitete, o tėvų gyvenamąją vietą nurodo kaip savo antrąją gyvenamąją vietą.
3. Sprendimo Nr. 1/80 9 straipsnio antras sakinys yra tiesiogiai veikiantis valstybėse narėse. Ši nuostata užtikrina turkų kilmės vaikams pagrindinėje byloje nagrinėjamuose teisės aktuose numatytą nediskriminacinę teisę į paramą mokslui, kuria jie gali pasinaudoti net jei studijuoja aukštojoje mokykloje Turkijoje.