61988CC0111_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
1 . I sit forslag til afgoerelse behandlede generaladvokaten foerst formaliteten med hensyn til soegsmaalene i sagerne C-112/88 og C-20/89 . Disse sager havde Sammenslutningen af Cedratproducenter paa Kreta anlagt til proevelse af beslutningerne 88/438/EOEF ( 1 ) og 88/600/EOEF ( 2 ), der var rettet til den graeske regering . Generaladvokaten anfoerte, at det maatte vaere en betingelse for, at det af sammenslutningen anlagte soegsmaal kunne fremmes til realitetsbehandling, at sammenslutningen paa det tidspunkt, da beslutningerne blev udstedt, tilhoerte en kreds af retssubjekter, hvis antal var fastlagt eller kunne fastlaegges paa en saadan maade, at Kommissionen kunne vide, at dens beslutning alene beroerte disse individuelle retssubjekters interesser og retsstilling ( 3 ).
Som sagen forelaa oplyst, var den naevnte betingelse efter generaladvokatens opfattelse ikke opfyldt for sammenslutningens vedkommende . Formaalet med beslutningerne var, at enhver form for eksportstoette til syltede frugtskaller blev afskaffet med virkning fra den 4 . februar 1988, uanset hvilke virksomheder, der drev eksportforretninger inden for omraadet og modtog eller senere maatte modtage en saadan stoette . Der var derfor ikke tale om en "lukket" gruppe af retssubjekter, som én gang for alle kunne individualiseres paa det tidspunkt, da beslutningerne blev udstedt, men en "aaben" gruppe af retssubjekter, som kunne fastlaegges paa grundlag af deres objektive egenskab af erhvervsdrivende inden for en bestemt erhvervsgren . Den omstaendighed, at de alle eksporterede syltede frugtskaller, var ikke i sig selv tilstraekkeligt grundlag for at antage, at beslutningerne beroerte dem individuelt ( 4 ).
Generaladvokaten anfoerte endvidere, at dette resultat ikke aendres, selv om den omtvistede beslutning kun beroerer en enkelt virksomhed ( sammenslutningen havde haevdet, at den var den eneste graeske eksportoer af syltede frugtskaller ): En beslutning mister ikke sin karakter af at vaere en generel retsakt, fordi det er muligt at afgoere, hvor mange eller endog hvilke retssubjekter, den paa et givet tidspunkt gaelder for, naar det dog er utvivlsomt, at den finder anvendelse paa grund af en ved beslutningen fastlagt objektiv retlig eller faktisk situation, der har sammenhaeng med beslutningens formaal ( 5 ).
2 . Med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt betingelserne for at anvende beslutning 86/614 var opfyldt, fremsatte generaladvokaten blandt andet foelgende bemaerkninger :
"Paa grundlag af det anfoerte er det herefter min opfattelse, at Kommissionen med foeje har antaget, at betingelserne for, at artikel 3 i beslutning 86/614/EOEF kunne bringes i anvendelse, var opfyldt, idet de to foerste betingelser er opfyldt, naar blot der er en risiko for vaesentlige aendringer af handelsstroemmene, henholdsvis for vaesentlig skade . Ganske vist er de beviser, Kommissionen har lagt til grund, spinkle, hvilket navnlig skyldes manglende samarbejde fra den graeske regerings side, men de er dog tilstraekkelige . Paa den anden side maa jeg fastslaa, at de modbeviser, Den Hellenske Republik har fremfoert, ikke er saerlig konkrete og ikke kan foere til, at det resultat, Kommissionen er naaet frem til, ikke er holdbart .
Det maa endvidere tages i betragtning, at hjemmelen for den omtvistede beslutning er beslutning 86/614 og - indirekte - Traktatens artikel 108, stk . 3 . I henhold til denne traktatbestemmelse er Kommissionen tillagt et ikke ubetydeligt skoen med hensyn baade til princippet og betingelserne samt de naermere regler for den i det konkrete tilfaelde ydede stoette, der isoleret betragtet er uforenelig med Traktatens artikler 92-94 og saaledes skal vaere forbeholdt ganske saerlige omstaendigheder . Det er noedvendigt, at Kommissionen har et saadant skoen, ikke mindst fordi den i henhold til artikel 3 i beslutning 86/614/EOEF skal foretage en vurdering af et lands forskellige erhvervsgrene . Kommissionen staar saaledes over for den vanskelighed, at den skal sammenholde konkrete oplysninger vedroerende hver enkelt af saadanne erhvervsgrene ( 6 ), og at der i visse tilfaelde skal kunne gribes ind hurtigt .
Ikke mindst af den grund er det min opfattelse, at Kommissionen med rette har kunnet antage, at betingelserne for at bringe artikel 3 i anvendelse var opfyldt ."
3 . Med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt Kommissionen havde respekteret sagsoegernes processuelle rettigheder, anfoerte generaladvokaten :
"Det krav om 'konsultation af de beroerte parter', der er fastsat i artikel 3 i beslutning 86/614, er en anvendelse af det mere generelle princip om, at der bestaar en forpligtelse til at hoere parterne; Kommissionen har saaledes pligt til at underrette den beroerte medlemsstat om, at den har modtaget en klage, og om de faktiske omstaendigheder, som fremfoeres i klagen, og som vil kunne medfoere, at der traeffes en foranstaltning, der er til skade for medlemsstaten . Ifoelge samme princip har Kommissionen pligt til at give de beroerte parter mulighed for at udtale sig dels om, hvorvidt de fremfoerte faktiske forhold og andre omstaendigheder virkelig foreligger og hvilken betydning de da har, dels om de dokumenter, som Kommissionen paaberaaber sig til stoette for beslutningen ( 7 ), eller som den vil laegge til grund for beslutningen ( 8 ). I denne sammenhaeng skal Kommissionen imidlertid ikke behandle en tvist mellem den stat, som har truffet beskyttelsesforanstaltninger, og den virksomhed, som har klaget over virkningerne af saadanne foranstaltninger; Kommissionen er med andre ord ikke forpligtet til at foretage en afvejning af de forskellige synspunkter, men den skal bruge de oplysninger, den har indhentet under hoeringen af parterne, saaledes at den paa fyldestgoerende grundlag kan traeffe afgoerelse med hensyn til, om betingelserne for at bringe ovennaevnte artikel 3 i anvendelse er opfyldt ."
4 . Sammenfattende foreslog generaladvokaten :
1 ) at sag C-111/88 antages til realitetsbehandling, men at sagsoegte frifindes, og at Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreloebige forholdsregler;
2 ) at sag C-112/88 afvises ( subsidiaert, at sagsoegte frifindes ), og at sagsoegeren betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreloebige forholdsregler;
3 ) at sag C-20/89 afvises ( subsidiaert, at sagsoegte frifindes ), og at sagsoegeren betaler sagens omkostninger .
(*) Originalsprog : nederlandsk .
( 1 ) EFT L 218, s . 19 .
( 2 ) EFT L 325, s . 58 .
( 3 ) Jfr . dom af 1 . juli 1965, Toepfer ( forenede sager 106/63 og 107/63, Sml . 1965-1968, s . 67 ), og dom af 18 . november 1975, CAM mod Kommissionen ( sag 100/74, Sml . s . 1393 ).
( 4 ) Jfr . dom af 17 . januar 1985, Piraiki-Patraiki mod Kommissionen, praemis 14 ( 11/82, Sml . s . 227 ).
( 5 ) Jfr . dom af 14 . juli 1983, Spijker mod Kommissionen, praemis 10 ( 231/82, Sml . s . 2559 ), og dom af 6 . oktober 1982, Alusuisse ( 307/81, Sml . s . 3463 ).
( 6 ) Det fremgaar saaledes af kendelsen om foreloebige forholdsregler, afsagt den 6 . maj 1988 af Domstolens praesident i sag 111/88 R, at cedrateksporten kun udgoer 0,0245% af Graekenlands samlede eksport ( jfr . kendelsens grunde 17 og 18 ).
( 7 ) Jfr . dom af 10 . juli 1986 i sagen Belgien mod Kommissionen, praemis 27 ( 234/84, Sml . s . 2263 ).
( 8 ) Jfr . dom af 11 . november 1987 i sagen Frankrig mod Kommissionen, praemis 12 ( 259/85, Sml . s . 4393 ).