61963J0111
DOMSTOLENS DOM
AF 13. JULI 1965
Lemmerz-Werke GmbH
mod Den Høje Myndighed for Det europæiske Kul- og Stålfællesskab
Sag 111/63
Processprog: Tysk
Angående
Annullation af Den Høje Myndigheds beslutning af 6. november 1963 om sagsøgers økonomiske forpligtelser inden for rammerne af udligningsordningen for importeret skrot.
Domskonklusion:
Sagsøgte frifindes, da søgsmålet savner fornødent grundlag.
Generaladvokatens forslag tilafgørelse af 6. maj 1965:
Den anfægtede beslutning bør annulleres, i det omfang den for første gang bringer sagsøger ind under skrot-udligningsordningen for perioden april 1956 til januar 1957. Hvad angår de øvrige klagepunkter kan søgsmålet antages til realitetsbehandling men savner fornødent grundlag.
Domstolens kendelse af 25. november 1964:
Interventionsstævningen fra selskabet Klöckner-Werke AG forkastes.
Generaladvokatens forslag til afgørelse af 4. november 1964:
Klöckner-Werkes intervention, som kun vedrører et enkelt af sagens anbringender, bør forkastes.
Sammendrag
1.
Retspleje — stævninger — formforskrifter — påberåbte søgsmålsgrunde — kort fremstilling — begreb
(Protokol vedrørende statutten for EKSF-Domstolen, artikel 22, procesreglement, artikel 38)
2.
EKSF-traktaten — almindelige bestemmelser — virksomhed af den i traktaten nævnte art — produktionsvirksomhed — begreb
(EKSF-traktaten, artikel 70)
3.
En institutions retsakter — Den Høje Myndighed — tilbagekaldelse med tilbagevirkende kraft — betingelser — domstolskontrol
4.
En institutions retsakter — beslutning fra Den Høje Myndighed truffet i overensstemmelse med udtalelse fra Rådet — ændring — Den Høje Myndigheds beføjelser
5.
En institutions retsakter — gyldighed — væsentlige formkrav — bestemmelser herom — forbud mod en udvidet anvendelse heraf
6.
Fælles finansielle ordninger — prisudligning for skrot — bidrag — forældelsesfrist — det endelige regnskabs afslutning som udgangspunkt
(EKSF-traktaten. artikel 53)
7.
Fælles finansielle ordninger — prisudligning for skrot — regningsenhed — funktion
(EKSF-traktaten, artikel 53)
8.
Fælles finansielle ordninger — prisudligning for skrot — bidrag — regningsenhed — paritet gældende i afregningsperioderne
(EKSF-traktaten, artikel 53)
9.
Fælles finansielle ordninger — prisudligning for skrot — diskriminerende regler — ændring — ingen velerhvervede rettigheder
1.
Med ordene »kort fremstilling af søgsmålsgrundene« menes, at stævningen skal gøre det muligt at udlede såvel de klagepunkter, som sagsøger agter at gøre gældende, som de væsentligste anbringender, han påberåber sig til støtte herfor.
Jf. sammendrag nr. 3, dom i forenede sager 19/60, 21/60, 2/61 og 3/61, Sml. 1954 — 64, s. 270.
2.
Systematisk opkøb af råmaterialer betegner starten til en produktionsvirksomhed af den i traktatens artikel 80 nævnte art, når det gør det muligt for opkøberen, selv om det kun er som eksperiment, at indlede en egentlig produktion.
3.
Den Høje Myndighed kan, endog med tilbagevirkende kraft, tilbagekalde ulovlige beslutninger, når bortses fra visse undtagelsestilfælde, hvor tilbagekaldelsen skønnes udelukket af hensyn til retssikkerheden. Dette skøn tilkommer i første række Den Høje Myndighed; Domstolen er dog beføjet til at efterprøve det.
Tilbagekaldelsen er ulovlig, hvis Den Høje Myndighed begår en væsentlig fejl ved skønnet over berettigelsen af den pågældendes forventning, eller hvis den i sin adfærd i forhold til denne udviser mangel på omhu eller nøjagtighed.
Jf. sammendrag nr. 10, dom i forede sager 42 og 49/59, Sml. 1954 — 64, s. 248.
4.
Intet tillader den konklusion, at beslutninger, der er truffet af Den Høje Myndighed i overensstemmelse med en udtalelse fra Rådet, kun kan ændres, selv på uvæsentlige punkter ved en ny beslutning, der ligeledes træffes i overensstemmelse med en udtalelse fra Rådet.
5.
En bestemmelse, som opstiller væsentlige formelle betingelser for gyldigheden af visse beslutninger, må fortolkes snævert.
6.
Det følger af prisudligningsordningens karakter, at forældelsesfristen ikke kan begynde at løbe før det endelige regnskabs afslutning.
Jf. sammendrag nr. 4, dom i sag 108/63.
7.
Regningsenheden i prisudligningsordningen for skrot har ikke karakter af en møntsort, som er forskellig fra de nationale valutaer, men er kun et led i en praktisk regnemetode, som skal lette fastsættelsen af en almindelig udligningspris og en ensartet, hurtig kontering såvel af udligningsydelserne som af bidragene.
8.
Ved fastsættelsen af de bidrag, der skal betales af virksomhederne til prisudligningssystemet for skrot, skal den i de forskellige afregningsperioder gældende paritet anvendes.
9.
I prisudligningsordningen, som er baseret på en snæver afhængighed mellem ydelserne fra de enkelte medlemmer, er det tilladt at ændre forhold, som skyldes regler, hvis opretholdelse utilbørligt ville stille visse virksomheder bedre end andre og således forskertse målene for denne ordning.