KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
DOMSTOLENS DOM (Tredje Afdeling) 
21. juni 2007 * 
I sag C-424/05 P, 
angående appel i henhold til artikel 56 i Domstolens statut, iværksat den 
29. november 2005, 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved H. Kraemer og M. Velardo, 
som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg, 
appellant, 
den anden part i appelsagen: 
Sonja Hosman-Chevalier ved abogados J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier, 
A. Sayagués Torres og D. Domínguez Pérez, 
sagsøger i første instans, 
* Processprog: fransk. 
I - 5051
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
har 
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling) 
sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne A. Tizzano, 
J. Malenovský (refererende dommer), U. Lõhmus og A. Ó Caoimh, 
generaladvokat: P. Mengozzi 
justitssekretær: fuldmægtig B. Fülöp, 
på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 13. september 2006, 
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 15. marts 2007, 
afsagt følgende 
Dom 
1 I appelskriftet har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber nedlagt påstand 
om ophævelse af den dom, der blev afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i 
Første Instans den 13. september 2005, Hosman-Chevalier mod Kommissionen (sag 
T-72/04, Sml. II, s. 3265, herefter »den appellerede dom«), hvorved Retten 
annullerede Kommissionens afgørelser af 8. april 2003 og 29. oktober 2003 om afslag 
på at yde S. Hosman-Chevalier udlandstillæg samt bosættelsespenge. 
I - 5052
KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
Retsforskrifter 
2 Artikel 69 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (herefter 
»vedtægten«) bestemmer i den affattelse, der gælder for nærværende sag, at 
udlandstillægget er lig med 16% af summen af grundløn, husstandstillæg samt 
børnetilskud, som tjenestemanden er berettiget til 
3 Artikel 4, stk 1, i vedtægtens bilag VII bestemmer, at et udlandstillæg gives 
»a) den tjenestemand, der 
— ikke har eller har haft statsborgerskab i den stat, på hvis område han gør 
tjeneste 
og 
— i den femårsperiode, der udløber seks måneder før hans tiltrædelse af 
tjenesten, hverken har udøvet sit hovederhverv eller haft bopæl på en varig 
måde på statens europæiske område; ved anvendelse af denne bestemmelse 
ses der bort fra de tilfælde, hvor vedkommende har gjort tjeneste for en 
anden stat eller en international organisation 
I - 5053
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
b) den tjenestemand, der har eller har haft statsborgerskab i den stat, på hvis 
område tjenestestedet befinder sig, men som på en varig måde i den 
tiårsperiode, der udløber ved ansættelsestidspunktet, har boet uden for statens 
europæiske område af en anden grund end tjenesteudøvelse for en stat eller en 
international organisation. 
[...]« 
Sagens baggrund 
4 Sagens faktiske omstændigheder blev sammenfattet af Retten i den appellerede 
doms præmis 4-10: 
»4. Sagsøgeren, der er østrigsk statsborger, har studeret og arbejdet i Østrig indtil 
den 14. maj 1995. Fra den 15. maj 1995 til den 17. marts 1996 har hun arbejdet i 
Belgien for Verbindungsbüro des Landes Tyrol (Tyrols forbindelseskontor) i 
Bruxelles. 
5. Fra den 18. marts 1996 til den 15. november 2002 var sagsøgeren ansat ved 
Republikken Østrigs Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union i 
Bruxelles [herefter »Republikken Østrigs Faste Repræsentation«]. Hun gjorde 
herved først tjeneste ved Verbindungsstelle der Bundesländer (herefter »VB«), 
I - 5054
KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
Kontoret for Østrigs Forbundslande, og herefter ved Österreichischer 
Gewerkschaftsbund (herefter »OGB«), den østrigske fagforeningssammen-
slutning. 
6. Den 16. november 2002 tiltrådte sagsøgeren ved Kommissionen som tjeneste­
mand. Den femårsperiode, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, litra a), andet afsnit, i 
vedtægtens bilag VII, som gælder for tildeling af udlandstillæg, den såkaldte 
»referenceperiode«, blev fastsat som beliggende mellem den 16. maj 1997 og 
den 15. maj 2002. 
7. Ved skrivelse af 8. april 2003 blev sagsøgeren af Kommissionens general­
direktorat (GD) »Personale og Administration« underrettet om, at hun ikke 
kunne tildeles udlandstillæg. 
8. Den 7. juli 2003 indgav sagsøgeren en klage i henhold til vedtægtens artikel 90, 
stk. 2, over nævnte skrivelse af 8. april 2003. Ved elektronisk mail af 14. august 
2003 og ved fax af 11. september 2003 fremsendte hun to tilføjelser til denne 
klage. 
9. Ved skrivelse af 29. oktober 2003, som sagsøgeren blev underrettet om den 
3. november 2003, afslog ansættelsesmyndigheden sagsøgerens klage. 
10. Det fremgår af denne afgørelse, at udlandstillægget og de hermed forbundne 
godtgørelser blev afslået sagsøgeren, hovedsagelig fordi den beskæftigelse, hun 
havde udøvet i Bruxelles under referenceperioden, ikke kunne anses for 
I - 5055
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
»tjeneste for en anden stat« i henhold til undtagelsesbestemmelsen i artikel 4, 
stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VIL Ansættelsesmyndigheden fastslog, at selv 
om VB var installeret i Republikken Østrigs Faste Repræsentations lokaler, 
udgjorde organet imidlertid en selvstændig og separat enhed, der var oprettet af 
forbundslandene, og som skulle forsvare deres interesser og ikke forbunds­
statens. For så vidt angår OGB indeholdt de dokumenter, som sagsøgeren havde 
fremsendt, herunder hendes arbejdskontrakt, ikke nogen angivelse af nogen 
som helst forbindelse til Republikken Østrig, hvorfor det arbejde, hun havde 
udført for OGB, heller ikke kunne sidestilles med tjeneste for en anden stat.« 
Retsforhandlinger ved Retten og den appellerede dom 
5 Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 20. februar 2004 anlagde 
S. Hosman-Chevalier sag med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 
af 29. oktober 2003, hvorved denne afslog at yde hende udlandstillæg samt de 
hermed forbundne godtgørelser. 
6 I den appellerede dom fastslog Retten, at sagen ikke alene vedrørte annullation af 
Kommissionens afgørelse af 29. oktober 2003, men også annullation af afgørelsen af 
8. april 2003. Begge afgørelser blev annulleret af Retten. 
7 Retten tog således S. Hosman-Chevaliers andet anbringende vedrørende til­
sidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VII til følge. 
I - 5056
KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
8 Ifølge Retten var det spørgsmål, der opstod, spørgsmålet, om den tjeneste, S. 
Hosman-Chevalier forrettede i Republikken Østrigs Faste Repræsentation i 
referenceperioden, skulle anses for tjeneste for en anden stat som omhandlet i 
artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VIL Desuden præciserede Retten, at 
begrebet »stat«, hvortil der henvises i denne bestemmelse, alene omfatter staten som 
juridisk person og folkeretssubjekt samt dens regeringsorganer. 
9 Retten understregede for det første i den appellerede doms præmis 30, at det var 
ubestridt, at de tjenester, der ydes for sådanne organer, såsom en medlemsstats faste 
repræsentation ved Den Europæiske Union eller en stats ambassader, skulle anses 
for tjenester udøvet for en stat som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens 
bilag VII. 
10 I den appellerede doms præmis 31-36 redegjorde Retten for forskellige oplysninger, 
der førte til at konstatere, at S. Hosman-Chevalier var medlem af Republikken 
Østrigs Faste Repræsentations personale, at hun var undergivet ambassadørens 
myndighed som Republikken Østrigs faste repræsentant ved Den Europæiske 
Union, og at hun havde samme status som de øvrige ansatte ved nævnte 
repræsentation. 
11 Retten udledte heraf, at den tjeneste, som S. Hosman-Chevalier havde forrettet ved 
Republikken Østrigs Faste Repræsentation i hele referenceperioden, måtte anses for 
tjeneste for denne stat. 
I - 5057
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
12 I den appellerede doms præmis 38-41 forkastede Retten dernæst Kommissionens 
argumentation, hvorefter S. Hosman-Chevalier, selv om hun gjorde tjeneste ved 
Republikken Østrigs Faste Repræsentation, ikke udførte denne tjeneste for denne 
medlemsstat, men for VB og OGB, som er organer, som ikke har til opgave at 
varetage statens interesser. 
13 I den appellerede doms præmis 42 fastslog Retten derimod, at det var tilstrækkeligt, 
at en person havde udøvet sin beskæftigelse for et organ, som henhørte under staten 
i den nævnte betydning, såsom en fast repræsentation, til, at vedkommende klart 
omfattes af undtagelsen i artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VII, uanset 
hvilke særlige og specifikke arbejdsopgaver den pågældende udøver inden for dette 
organ. Hvis ikke dette var tilfældet, måtte der foretages en detaljeret gennemgang af 
de pågældende opgaver og arbejde ud fra national ret, hvilket er i strid med kravet 
om en ensartet anvendelse af fællesskabsretten og lighedsprincippet. Dette gælder så 
meget desto mere, som det udelukkende tilkommer hver medlemsstat at organisere 
sine tjenester, som den finder mest hensigtsmæssigt, og således fastsætte de mål og 
funktioner, som dens ansatte tjenestemænd skal varetage. 
14 Retten konkluderede derfor, at S. Hosman-Chevalier opfyldte betingelserne i 
artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VII, hvilket således gav hende ret til at få 
tildelt udlandstillægget. 
15 I den appellerede doms præmis 51 bemærkede Retten, at eftersom en tjenestemand, 
der opfylder betingelserne for at få udbetalt udlandstillægget, har krav på 
bosættelsespenge som fastsat i artikel 5, stk. 1, i vedtægtens bilag VII, kunne S. 
Hosman-Chevalier gøre krav på udbetaling af bosættelsespenge. Af de grunde, der 
er redegjort for i den appellerede doms præmis 52, tilkendte Retten imidlertid ikke 
S. Hosman-Chevalier dagpenge. 
I - 5058
KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
Retsforhandlingerne for Domstolen 
16 I nærværende appelsag har Kommissionen nedlagt følgende påstande: 
— Den appellerede dom ophæves og sagen hjemvises til Retten. 
— S. Hosman-Chevalier tilpligtes at afholde appelsagens omkostninger, herunder 
sine egne omkostninger i forbindelse med sagen ved Retten. 
17 S. Hosman-Chevalier har nedlagt følgende påstande: 
— Det fastslås, at appellen åbenbart må afvises eller, subsidiært, må forkastes. 
— Kommissionen tilpligtes at afholde omkostningerne ved begge retsinstanser. 
I - 5059
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
Appellen 
Parternes argumenter 
18 Med sit eneste anbringende har Kommissionen foreholdt Retten at have begået en 
retlig fejl ved anvendelsen af bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens 
bilag VII vedrørende tildeling af udlandstillæg, idet den foretog en ukorrekt 
fortolkning af begrebet »tjeneste for en anden stat« som omhandlet i disse 
bestemmelser. 
19 Det fremgår af en række af de faktiske forhold, der blev taget i betragtning i den 
appellerede doms præmis 31-36 og 42, at Retten med urette anså det for at være 
tilstrækkeligt til at opfylde den betingelse vedrørende tjeneste for en anden stat, der 
er opstillet i nævnte bestemmelser, at den berørte person indgår i den funktionelle 
og/eller organisatoriske opbygning af et statsligt organ, såsom en fast repræsentation 
ved Den Europæiske Union. 
20 Kommissionen er derimod af den opfattelse, at den pågældende betingelse skal 
fortolkes således, at der skal være en direkte retlig tilknytning mellem den berørte 
person og den omhandlede stat, som ikke blot kan bestå i, at den pågældende person 
indgår i nævnte opbygning. 
21 Ifølge Kommissionen er den undtagelse, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, litra a), andet 
led, andet punktum, i vedtægtens bilag VII, hvorefter de omhandlede tjenestemænd 
har ret til udlandstillæg, begrundet, i det omfang disse tjenestemænd ikke kan anses 
for at have et egentligt tilhørsforhold til tjenestelandet (dom af 2.5.1985, sag 246/83, 
De Angelis mod Kommissionen, Sml. s. 1253, præmis 13). Dette formål med 
I - 5060
KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
bestemmelsen forudsætter imidlertid netop, at den pågældende person har været 
direkte tilknyttet en anden stat eller en international organisation i kraft af et 
vedtægts- eller kontraktmæssigt ansættelsesforhold. Det er nemlig alene et sådant 
ansættelsesforhold, der kan medføre en ret for den anden stat eller den 
internationale organisation til at pålægge denne person i en begrænset periode at 
gøre tjeneste i den stat, hvor personen senere kommer til at gøre tjeneste (herefter 
»tjenestelandet«) som tjenestemand ved De Europæiske Fællesskaber. 
22 Kommissionen har henvist til, at bestemmelsen i artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, 
andet punktum, i vedtægtens bilag VII udgør en undtagelse til de betingelser, der 
gælder for tildeling af udlandstillæg, hvorfor den skal fortolkes indskrænkende. En 
sådan indskrænkende fortolkning er desuden påkrævet, da der ligeledes er tale om 
en bestemmelse, som regulerer en økonomisk fordel (jf. Domstolens dom af 
6.5.1982, forenede sager 146/81, 192/81 og 193/81, BayWa m.fl., Sml. s. 1503, 
præmis 10, og Rettens dom af 8.3.1990, sag T-41/89, Schwedler mod Parlamentet, 
Sml. II, s. 79, præmis 23, der blev stadfæstet efter appel ved Domstolens dom af 
28.11.1991, sag C-132/90 P, Schwedler mod Parlamentet, Sml. I, s. 5745). 
23 Desuden udgør den fortolkning, Retten anlagde i den appellerede doms præmis 31-
36 og 42 af artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, andet punktum, i vedtægtens bilag VII, 
en afvigelse fra Rettens egen praksis, hvorefter en direkte retlig tilknytning til staten 
er påkrævet (jf. Rettens dom af 30.6.2005, sag T-190/03, Olesen mod Kommissionen, 
Sml.Pers. I-A, s. 181, og II, s. 805, præmis 49-51, og domme af 25.10.2005, sag 
T-205/02, Salvador García mod Kommissionen, Sml.Pers. I-A, s. 285, og II, s. 1311, 
præmis 55, sag T-83/03, Salazar Brier mod Kommissionen, Sml.Pers. I-A, s. 311, og 
II, s. 1407, præmis 45, sag T-298/02, Herrero Romeu mod Kommissionen, Sml. II, 
s. 4599, og Sml.Pers. I-A, s. 295, og II, s. 1349, præmis 41, og sag T-368/03, De 
Bustamante Tello mod Rådet, Sml.Pers. I-A, s. 321, og II, s. 1439, præmis 42). 
24 Desuden har det i henhold til Rettens praksis vedrørende den betingelse, der er 
fastsat i bestemmelsen med hensyn til »tjeneste for [...] en international 
I - 5061
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
organisation«, ligeledes været påkrævet, at der en direkte retlig tilknytning til den 
pågældende internationale organisation (jf. Rettens dom af 22.3.1995, sag T-43/93, 
Lo Giudice mod Parlamentet, Sml.Pers. I-A, s. 57, og II, s. 189, præmis 36, og af 
11.9.2002, sag T-127/00, Nevin mod Kommissionen, Sml.Pers. I-A, s. 149, og II, 
s. 781, præmis 51). Det ville imidlertid være inkonsekvent eller vilkårligt at stille krav 
om en sådan direkte retlig tilknytning i forhold til det ene led af undtagelsen, men 
ikke i forhold til det andet. 
25 Retten undlod at undersøge, om der var direkte retlig tilknytning mellem S. 
Hosman-Chevalier og Republikken Østrig. I det foreliggende tilfælde forelå der 
imidlertid ikke en sådan tilknytning, da den pågældende i løbet af referenceperioden 
først var ansat af VB og derefter af OGB. 
26 S. Hosman-Chevalier har nedlagt påstand om, at appellen afvises, da Kommissionen 
reelt søger at opnå, at Domstolen foretager en fornyet bedømmelse af de faktiske 
omstændigheder. 
27 For så vidt angår realiteten har S. Hosman-Chevalier anført, at Retten ved at 
undersøge, om der var en retlig tilknytning mellem den berørte person og staten, 
uden nødvendigvis at kræve, at denne tilknytning skulle være direkte, handlede i 
overensstemmelse med fællesskabsretten. 
28 Fra det øjeblik, hvor arbejdet for en fast repræsentation som den, der er omhandlet i 
det foreliggende tilfælde, anses for et arbejde for en stat, er spørgsmålet om, hvorvidt 
der er en retlig tilknytning mellem S. Hosman-Chevalier og staten, afgjort. 
I - 5062
KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
29 Rettens praksis er ikke formalistisk i denne henseende, og tilstedeværelsen af en 
sådan tilknytning forudsætter ikke nødvendigvis og alene, at der er tale om et 
»retligt« afhængighedsforhold. Denne tilknytning kan bevises under hensyntagen til 
de omstændigheder, der foreligger i den konkrete sag. Eftersom det fremgik af 
sagsakterne, at S. Hosman-Chevalier udgjorde en del af Republikken Østrigs Faste 
Repræsentations personale, var det i denne sag derfor ikke nødvendigt at foretage 
yderligere undersøgelser eller udtrykkeligt at angive, at der forelå en tilknytning af 
retlig eller af en hvilken som helst anden karakter. 
Domstolens bemærkninger 
Formaliteten 
30 Det bemærkes, at det følger af artikel 225, stk. 1, EF og artikel 58, stk. 1, i 
Domstolens statut, at appellen kun kan støttes på anbringender om overtrædelse af 
retsregler, og at enhver bedømmelse af de faktiske omstændigheder er udelukket. 
31 I henhold til disse bestemmelser er det alene Retten, der er kompetent til dels at 
fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når bortses fra tilfælde, hvor den 
indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af akterne i den sag, den 
har behandlet, dels at tage stilling til disse faktiske omstændigheder. Når Retten har 
fastlagt eller vurderet de faktiske omstændigheder, har Domstolen i henhold til 
artikel 225 EF kompetence til at gennemføre en kontrol med den retlige vurdering af 
disse faktiske omstændigheder og de retlige konsekvenser, Retten har draget, (jf. bl.a. 
dom af 16.3.2000, sag C-284/98 P, Parlamentet mod Bieber, Sml. I, s. 1527, præmis 
31, og af 27.11.2001, sag C-270/99 P, Z mod Parlamentet, Sml. I, s. 9197, præmis 37). 
I - 5063
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
32 I det foreliggende tilfælde skal det fastslås, at Kommissionen ikke har bestridt, at 
S. Hosman-Chevalier var medlem af Republikken Østrigs Faste Repræsentations 
personale i referenceperioden. Til støtte for appellen har Kommissionen alene gjort 
gældende, at denne omstændighed ikke kan give den pågældende ret til at få 
udbetalt udlandstillæg, idet der ikke er en direkte retlig tilknytning mellem hende og 
Republikken Østrig. 
33 I modsætning til, hvad S. Hosman-Chevalier har anført, vedrører Kommissionens 
appel ikke bedømmelsen af de faktiske omstændigheder, men den retlige vurdering 
af disse faktiske omstændigheder. Den af S. Hosman-Chevalier rejste formalitets­
indsigelse må følgelig forkastes. 
Realiteten 
34 Med henblik på at tage stilling til Kommissionens anbringende skal der foretages en 
vurdering af begrebet »tjeneste for en anden stat« under hensyntagen til alle 
bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VII, som regulerer 
tildelingen af udlandstillæg, og som dette begreb udgør en del af. 
35 Det bemærkes, at det fremgår af Domstolens faste praksis, at formålet med at yde 
udlandstillæg er at opveje de særlige byrder og ulemper, som ansættelsen ved 
Fællesskaberne indebærer for de tjenestemænd, der af denne grund må skifte bopæl 
fra deres hjemland til tjenestelandet og integrere sig i nye omgivelser. Spørgsmålet 
om, hvorvidt en tjenestemands situation falder ind under begrebet udlændighed, 
afhænger ligeledes af hans personlige forhold, dvs. det omfang, i hvilket han er 
I - 5064
KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
integreret i sine nye omgivelser, f.eks. i form af, at han har haft bopæl på varig måde 
eller udøvet sit hovederhverv det pågældende sted (jf. dom af 10.10.1989, sag 201/88, 
Atala-Palmerini mod Kommissionen, Sml. s. 3109, præmis 9, og af 15.9.1994, sag 
C-452/93 P, Magdalena Fernández mod Kommissionen, Sml. I, s. 4295, præmis 20). 
36 Tildelingen af udlands tillæg har således til formål at afhjælpe de faktiske uligheder 
mellem de tjenestemænd, der fuldt ud er integrerede i samfundet i tjenestelandet, og 
dem, der ikke er det. 
37 Det fremgår af artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, andet punktum, i vedtægtens 
bilag VII, at fællesskabslovgiver nødvendigvis har villet angive, at en tjenestemand, 
der, selv om den pågældende har haft bopæl eller udøvet et erhverv på dens stats 
europæiske område, hvor tjenestestedet er beliggende, i en femårsperiode, der 
udløber seks måneder før hans tiltrædelse af tjenesten, har gjort tjeneste for en 
anden stat eller en international organisation, også befinder sig i en sådan 
»udlændighedssituation«. 
38 Fællesskabslovgiver har således forudsat, at udøvelsen af denne tjeneste indebærer, 
at den berørte bevarer en særlig tilknytning til denne anden stat eller denne 
internationale organisation, hvilket er til hinder for, at der skabes en varig tilknytning 
til tjenestelandet, og dermed for at den berørte bliver tilstrækkeligt integreret i 
samfundet i tjenestelandet (jf. i denne retning dom af 15.1.1981, sag 1322/79, Vutera 
mod Kommissionen, Sml. s. 127, præmis 8, og dommen i sagen De Angelis mod 
Kommissionen, præmis 13). 
39 I den pågældende tjenestemands tjenesteland er de andre stater repræsenteret ved 
ambassader eller diplomatiske repræsentationer samt ved de faste repræsentationer 
ved de internationale organisationer, som det fremgår af reglerne i den folkeretlige 
sædvaneret, der bl.a. er kodificeret ved Wienerkonventionen af 18. april 1961 om 
I - 5065
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
diplomatiske forbindelser samt ved Wienerkonventionen af 14. marts 1975 om 
staters repræsentation over for internationale organisationer af universel karakter. 
40 Begrebet »stat« i artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, andet punktum, i vedtægtens 
bilag VII må følgelig nødvendigvis omfatte en medlemsstats faste repræsentation ved 
Den Europæiske Union, hvilket i øvrigt ikke er anfægtet under appelsagen. 
41 En sådan fast repræsentations personale, herunder dens administrative og tekniske 
personale, skal derfor, eftersom personalet udgør en del af denne repræsentations 
opbygning, anses for at gøre tjeneste for den pågældende medlemsstat og følgelig for 
at befinde sig i en »udlændighedssituation« som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), 
andet led, i vedtægtens bilag VII. 
42 Som fastslået af Retten var S. Hosman-Chevalier, idet hun ikke var ansat ved den 
østrigske centraladministration, i det foreliggende tilfælde imidlertid medlem af 
Republikken Østrigs Faste Repræsentations personale, var undergivet Republikken 
Østrigs ambassadørs myndighed og havde samme status som de øvrige tjeneste­
mænd ved nævnte repræsentation. Det fremgår ligeledes af den appellerede dom, at 
hun af denne grund havde krav på forskellige privilegier og immuniteter, dvs. navnlig 
fritagelse for regionale ejendomsskatter. Under disse omstændigheder må hun anses 
for at have gjort tjeneste for den østrigske stat. 
43 S. Hosman-Chevaliers særstatus, der er beskrevet i foregående præmis, har dannet 
grundlag for hendes særlige tilknytning til Republikken Østrig. Denne særlige 
I - 5066
KOMMISSIONEN MOD HOSMAN-CHEVALIER 
tilknytning udgør i sig selv en hindring for, at hun kan få en varig tilknytning til 
tjenestelandet, og navnlig til, at hun bliver tilstrækkeligt integreret i samfundet i 
dette tjenesteland. 
44 Henset til formålet med artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, andet punktum, i 
vedtægtens bilag VII var det med rette, at Retten i den appellerede doms præmis 42 
anså det for at være tilstrækkeligt for at få udbetalt udlandstillæg, at S. Hosman-
Chevalier havde udøvet sit hverv for Republikken Østrigs Faste Repræsentation, 
uanset hvilke særlige og specifikke arbejdsopgaver hun havde udøvet inden for dette 
organ. 
45 Følgelig er Kommissionens argument om, at retten til udlandstillæg er betinget af, at 
der er en direkte retlig tilknytning mellem den berørte person og den omhandlede 
stat, ugrundet. 
46 En sådan fortolkning er i øvrigt i overensstemmelse med den autonomi, som 
medlemsstaterne råder over i relation til den interne opbygning af deres faste 
repræsentationer. Som generaladvokaten anførte i punkt 89 i forslaget til afgørelse 
tilkommer det medlemsstaten at udpege de organer, der skal indgå i den faste 
repræsentation, samt de offentlige interesser, som de forskellige instanser i 
repræsentationen skal varetage i forhold til fællesskabsinstitutionerne. 
47 I betragtning af det ovenfor anførte må det konstateres, at Retten ikke begik en retlig 
fejl ved i den appellerede doms præmis 47 at fastslå, at der var grundlag for at 
annullere Kommissionens afgørelser af 8. april 2003 og 29. oktober 2003, for så vidt 
som S. Hosman-Chevalier herved fik afslag på at modtage udlandstillæg. 
I - 5067
DOM AF 21.6.2007 — SAG C-424/05 P 
48 Det følger heraf, at Kommissionens appel bør forkastes. 
Sagens omkostninger 
49 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, der i medfør af procesreg­
lementets artikel 118 finder tilsvarende anvendelse i appelsager, pålægges det den 
tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da 
S. Hosman-Chevalier har nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale 
sagens omkostninger, og Kommissionen har tabt sagen, bør det pålægges denne at 
betale sagens omkostninger. 
På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer Domstolen (Tredje Afdeling): 
1) Appellen forkastes, 
2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkost­
ninger. 
Underskrifter 
I - 5068