62005CJ0100_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag C-100/05,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Gerechtshof te Amsterdam (Nederlandene) ved afgørelse af 18. februar 2005, indgået til Domstolen den 28. februar 2005, i sagen:
ASM Lithography BV
mod
Inspecteur van de Belastingdienst-Douane Zuid/kantoor Roermond,
har
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne J. Malenovský, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus (refererende dommer) og A. Ó Caoimh,
generaladvokat: M. Poiares Maduro
justitssekretær: fuldmægtig K. Sztranc,
på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 12. januar 2006,
efter at der er afgivet indlæg af:
– ASM Lithography BV ved belastingadviseurs E.H. Mennes og L.E.C. Kanters
– den nederlandske regering ved H.G. Sevenster, M. de Mol og M. de Grave, som befuldmægtigede
– Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved J. Hottiaux, som befuldmægtiget, bistået af advocaat F. Tuytschaever,
og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1. Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 121, stk. 1, artikel 122, litra c), og artikel 236 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1, herefter »toldkodeksen«).
2. Anmodningen er indgivet i forbindelse med en tvist mellem ASM Lithography BV (herefter »ASM Lithography«) og Inspecteur van de Belastingdienst-Douane Zuid/kantoor Roermond (herefter »toldmyndighederne«) vedrørende en anmodning om godtgørelse af told på varer, der blev bragt i fri omsætning i tidsrummet mellem oktober 1998 og juli 2000.
Retsforskrifter
3. Toldkodeksens artikel 114 bestemmer:
»1. Med forbehold af artikel 115 giver proceduren for aktiv forædling mulighed for inden for Fællesskabets toldområde at lade følgende varer underkaste en eller flere forædlingsprocesser:
a) ikke-fællesskabsvarer, som er bestemt til at genudføres fra Fællesskabets toldområde som forædlingsprodukter, uden at de pålægges importafgifter eller undergives handelspolitiske foranstaltninger
b) […]
2. Der forstås ved:
a) »suspensionsordningen«: proceduren for aktiv forædling i den i stk. 1, litra a), omhandlede form
[…]
d) »forædlingsprodukter«: alle produkter, der fremkommer ved forædlingsprocesser
[…]«
4. Kodeksens artikel 121, stk. 1, bestemmer:
»Når der opstår toldskyld, fastsættes denne på grundlag af de beskatningselementer, der gælder for indførselsvarerne på tidspunktet for antagelse af angivelsen om de pågældende varers henførsel under proceduren for aktiv forædling, jf. dog artikel 122.«
5. Kodeksens artikel 122 bestemmer:
»Uanset artikel 121
a) pålægges forædlingsprodukter de for dem gældende importafgifter, når de pågældende produkter:
– overgår til fri omsætning og er opført på den liste, der er fastlagt efter udvalgsproceduren, og for så vidt de forholdsmæssigt svarer til den udførte del af de forædlingsprodukter, der ikke er opført på listen. Bevillingshaveren kan dog anmode om, at disse produkter pålægges afgifter på de i artikel 121 fastsatte betingelser
– er pålagt afgifter, der er fastsat som led i den fælles landbrugspolitik, og der er fastsat bestemmelser herom efter udvalgsproceduren
b) pålægges forædlingsprodukter, der har været henført under en suspensionsprocedure eller har været anbragt i frizone eller frilager, de importafgifter, der fastsættes i henhold til de gældende regler for den pågældende toldprocedure eller for frizoner og frilagre.
Imidlertid
– kan der anmodes om afgiftsfastsættelse i henhold til artikel 121
– skal importafgiftsbeløbet være mindst lige så stort som det beløb, der beregnes i henhold til artikel 121, når forædlingsprodukterne er angivet til en af de ovennævnte toldmæssige bestemmelser eller anvendelser, bortset fra forarbejdning under toldkontrol
c) kan de afgiftsregler, der er fastsat som led i proceduren for forarbejdning under toldkontrol, anvendes, hvis indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure
[…]«
6. Toldkodeksens artikel 130 bestemmer:
»Proceduren for forarbejdning under toldkontrol giver mulighed for på Fællesskabets toldområde at lade ikke-fællesskabsvarer underkaste behandlinger, hvorved deres beskaffenhed eller tilstand ændres, uden at de pålægges importafgifter eller undergives handelspolitiske foranstaltninger og derefter lade de produkter, der fremkommer ved disse behandlinger, overgå til fri omsætning mod betaling af de importafgifter, der gælder for dem. Disse produkter benævnes forarbejdningsprodukter.«
7. Kodeksens artikel 236 bestemmer:
»1. Godtgørelse af import- eller eksportafgifter ydes, hvis det godtgøres, at det pågældende beløb på betalingstidspunktet ikke var skyldigt efter lovgivningen, eller at beløbet er blevet bogført i strid med artikel 220, stk. 2.
[…]
Der indrømmes hverken godtgørelse eller fritagelse, hvis de omstændigheder, hvorpå betalingen eller bogføringen af et ikke-skyldigt beløb bygger, skyldes urigtigheder fra debitors side.
2. Godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter indrømmes, hvis der fremsættes anmodning herom over for det pågældende toldsted inden tre år regnet fra datoen for underretning af debitor om de pågældende afgifter.
[…]«
8. Rådets afgørelse 97/359/EF af 24. marts 1997 om fjernelse af told på informationsteknologiprodukter (EFT L 155, s. 1) godkendte på vegne af Fællesskabet aftalen om handel med informationsteknologiprodukter og meddelelsen om aftalens gennemførelse. Formålet med denne aftale, der er baseret på den ministererklæring, der blev vedtaget den 13. december 1996 på Verdenshandelsorganisationens første konference i Singapore samt erklæringens bilag og tillæg, er konsolidering og afskaffelse af told på visse informationsteknologiprodukter senest den 1. januar 2000.
9. Efter vedtagelse af den ministererklæring, der i sit bilag tilskynder parterne til autonomt at afskaffe told allerede inden den 1. januar 2000, vedtog Rådet for Den Europæiske Union forordning (EF) nr. 2216/97 af 3. november 1997 om ændring af forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif med henblik på autonom suspension af den fælles toldtarifs toldsatser for visse informationsteknologiprodukter (EFT L 305, s. 1).
10. Der er med artikel 3 i forordning nr. 2216/97 indsat en fodnotehenvisning (z) i tredje spalte i del II af bilag I til forordning nr. 2658/87 for visse KN-koder, som har følgende ordlyd:
»(z) Autonom suspension på ubestemt tid«.
11. Kommissionens forordning (EF) nr. 1677/98 af 29. juli 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 (EFT L 212, s. 18) har på den liste over varer, som det er tilladt at forarbejde under toldkontrol – indeholdt i første kolonne i bilag 87 til Kommissionens forordning nr. 2454/93 af 2. juli 1993 (EFT L 253, s. 1) – opført visse elektroniske komponenter, der kan forarbejdes til informationsteknologiprodukter, som fastsat i anden kolonne i bilag 87.
12. Det fremgår af bilag III til forordning nr. 1677/98, at »[f]ølgende afsnit tilføjes bilag 87«:
>lt>1
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
13. ASM Lithography udvikler og fremstiller instrumenter (»wafer steppers«), der anvendes til fremstilling af chips i edb-industrien. Som en del af ASM Lithographys virksomhed køber det komponenter og delvist samlede dele uden for Fællesskabet, der anvendes dels til fremstilling af »wafer steppers« og step- og scanningssystemer dels til montage eller som reservedele, der leveres til køberne.
14. På grundlag af Rådets forordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv forædling (EFT L 188, s. 1), der blev ophævet ved toldkodeksen, modtog ASM Lithography en ikke tidsbegrænset bevilling til aktiv forædling med virkning fra den 1. januar 1988, der blev givet i henhold til suspensionsordningen.
15. ASM Lithography afsætter en del forædlingsprodukter uden for Fællesskabet. Virksomheden er forpligtet til regelmæssigt at indlevere en ansøgning til toldmyndighederne om godkendelse af fortegnelsen over ikke forarbejdede varer og over forædlingsprodukterne.
16. Den resterende del af forædlingsprodukterne samt indførselsvarerne i uforandret stand bringes i fri omsætning. Hvad angår informationsteknologiprodukterne var størstedelen af disse omfattet af suspensionsordningen for opkrævning af told i medfør af forordning nr. 2216/97. Med virkning fra august 1998 tilføjede forordning nr. 1677/98 elektroniske komponenter til de varer, som det er tilladt at forarbejde under toldkontrol.
17. I tidsrummet fra oktober 1998 til juli 2000 indleverede ASM Lithography hver måned oplysninger om, hvilke forædlingsprodukter der var bragt i fri omsætning. Disse lister indeholdt bl.a. oplysninger om indførselsvarens faktura, den gældende sats, administrative koder over bestemmelsesstedet, varernes oprindelse og herkomst samt varernes toldværdi og den told, der skal betales.
18. ASM Lithography beregnede toldskylden i medfør af toldkodeksens artikel 121 på grundlag af de beskatningselementer, der gælder for de omhandlede varer på tidspunktet for deres henførsel under proceduren for aktiv forædling. Det fremgår af de oplysninger, der er afgivet i forbindelse med den præjudicielle forelæggelse, at såfremt selskabet i medfør af toldkodeksens artikel 122, litra c), havde påberåbt sig anvendelsen af forordning nr. 2216/97, sammenholdt med forordning nr. 1677/98, skulle beregningen af toldskylden have været baseret på beskatningselementerne for forædlingsprodukter, hvilket ville have medført, at det kun var 2-3% af de pågældende komponenter, der havde været afgiftspligtige, mens 97-98% af indførselsvarerne ville have været omfattet af en nul-sats.
19. På baggrund af de af ASM Lithography fremsendte oplysninger udstedte toldmyndigheden et betalingspålæg, idet den anførte følgende: »Der foreligger en pligt til at betale told i henhold til artikel 204, stk. 1 a, i (toldkodeksen), idet der ikke kan tages hensyn til fritagelsen herfor i bevillingen (til aktiv forædling)«, og at »[d]ette betalingspålæg er gældende indtil videre«. Toldskylden blev fastsat i medfør af toldkodeksens artikel 121, stk. 1, og svarer til det beløb, som ASM Lithography var nået frem til i sine månedligt afgivne oplysninger.
20. Efter at have betalt det skyldige beløb indgav ASM Lithography den 26. april 2001 i henhold til toldkodeksens artikel 236 en anmodning til toldmyndigheden om godtgørelse af et samlet beløb på 2 105 393,20 NLG (955 385,78 EUR) for importafgiften, hvilket blev afslået. Den efterfølgende klage blev afvist ved afgørelse af 2. maj 2002.
21. ASM Lithography anlagde herefter sag ved Gerechtshof te Amsterdam, som har anført, at ASM Lithography ikke udtrykkeligt på det tidspunkt, hvor de pågældende forædlingsprodukter overgik til fri omsætning, anmodede om at blive undergivet reglerne i henhold til ordningen om forarbejdning under toldkontrol i medfør af toldkodeksens artikel 122, litra c), og at det først var efter fastsættelsen af betalingspålægget i henhold til kodeksens artikel 121, stk. 1 – som ASM Lithography ikke påklagede – at ASM Lithography indgav en anmodning om anvendelse af nævnte procedure.
22. Gerechtshof te Amsterdam er imidlertid i tvivl om, hvorvidt den omhandlede toldskyld skal beregnes i henhold til toldkodeksens artikel 121, stk. 1, eller i henhold til toldkodeksens artikel 122, litra c), og har derfor besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1) Skal en toldskyld for sådanne forædlingsprodukter som de i sagen omhandlede, der anses for at være overgået til fri omsætning, fastlægges i henhold til de beskatningselementer, der er angivet i toldkodeksens artikel 122, litra c), uanset at toldskyldneren ikke udtrykkeligt har anmodet herom?
2) Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, skal en efterfølgende indgivet anmodning – efter meddelelse om fastlæggelse af beløbet for toldskylden ved anvendelse af de beskatningselementer, der angives i toldkodeksens artikel 121, stk. 1 – om en ny beregning af toldskylden ved anvendelse af de beskatningselementer, der angives i toldkodeksens artikel 122, litra c), inden for rammerne af en ansøgning om tilbagebetaling i henhold til toldkodeksens artikel 236 imødekommes?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
23. Med dette spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om toldkodeksens artikel 122, litra c), skal fortolkes således, at de nationale toldmyndigheder ved beregningen af den toldskyld, der følger af forædlingsprodukternes overgang til fri omsætning, er forpligtede til at anvende afgiftsreglerne vedrørende proceduren for forarbejdning under toldkontrol, hvis indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure, skønt det pågældende selskab ikke udtrykkeligt havde anmodet herom.
24. Toldkodeksens artikel 121 og 122 fastsætter to forskellige beregningsmetoder for toldskylden for de varer, der er indført under proceduren for aktiv forædling.
25. Toldkodeksens artikel 121 indeholder en generel regel, som kan anvendes på alle de varer, der indføres under en sådan procedure, og hvoraf det følger, at når der opstår toldskyld, fastsættes denne på grundlag af de beskatningselementer, der gælder for indførselsvarerne på tidspunktet for antagelsen af angivelsen om de pågældende varers henførsel under proceduren for aktiv forædling.
26. Derimod indeholder toldkodeksens artikel 122 undtagelser til denne regel, for så vidt som den opstiller en liste over særlige tilfælde, hvor toldskylden for forædlingsprodukter fastsættes ifølge andre kriterier end dem, der er fastsat i artikel 121.
27. Det fremgår af ordlyden af toldkodeksens artikel 121 og 122, at eftersom artikel 122 er en undtagelsesbestemmelse til artikel 121, er toldmyndighederne i princippet forpligtede til at fastsætte toldskylden i henhold til artikel 121, når de indførselsvarer, der er henført under proceduren for aktiv forædling, er bragt i fri omsætning. Som den nederlandske regering med rette har bemærket i sine indlæg, kan denne forpligtelse kun fraviges i en af de situationer, der er omfattet af toldkodeksens artikel 122.
28. Under retsmødet har ASM Lithography gjort gældende, at en anmodning fra toldskyldneren ikke er nødvendig for så vidt angår anvendelsen af toldkodeksens artikel 122, og navnlig bestemmelsen i litra c). Bestemmelserne i artikel 122 finder nemlig kun anvendelse i særlige tilfælde i modsætning til det tilfælde, der er anført i toldkodeksens artikel 121, som er en lex specialis, der derfor har forrang for artikel 122.
29. Denne argumentation kan ikke tages til følge.
30. Toldkodeksens artikel 122, litra a)-c), nævner nemlig flere tilfælde, som forædlingsprodukter kan befinde sig i med henblik på fastsættelsen af den skyldige importafgift. Det fremgår af ordlyden af bestemmelserne i artikel 122, litra a) og b), at når forædlingsprodukterne befinder sig i en af de i bestemmelserne omhandlede situationer, er de nationale toldmyndigheder forpligtede til at anvende de bestemmelser, der er fastsat heri. Toldskyldneren kan dog under visse omstændigheder anmode om, at afgiften bliver pålagt i henhold til toldkodeksens artikel 121.
31. Det forholder sig derimod anderledes for så vidt angår toldkodeksens artikel 122, litra c). Således som bestemmelsen er affattet, pålægger den nemlig ikke de nationale toldmyndigheder nogen forpligtelse. Den begrænser sig nemlig til at fastsætte en regel, hvis anvendelse er fakultativ, for så vidt som den bestemmer, at de afgiftsregler, der er fastsat som led i proceduren for forarbejdning under toldkontrol, som undtagelse til artikel 121 kan anvendes på forædlingsprodukterne, hvis indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure.
32. Det følger heraf, at med henblik på fastsættelsen af toldskylden i forbindelse med, at forædlingsprodukterne bliver bragt i fri omsætning, er de nationale toldmyndigheder ikke i henhold til toldkodeksens artikel 122, litra c), forpligtede til af egen drift at anvende de afgiftsregler, der er fastsat som led i proceduren for forarbejdning under toldkontrol, idet bestemmelsen kun finder anvendelse, såfremt toldskyldneren selv udtrykkelig har anmodet herom, uanset som disse afgiftsregler er mere fordelagtige for den pågældende. Det fremgår nemlig ikke af toldkodeksens bestemmelser, at fællesskabslovgiver har haft til hensigt at pålægge de nationale myndigheder en omsorgspligt over for skyldnerne, således at myndighederne skal varetage disses interesser gennem anvendelse af de mest fordelagtige afgiftsregler.
33. Denne fortolkning bekræftes af ordlyden af toldkodeksens artikel 62, stk. 1, hvorefter det for så vidt angår angivelsen om henførsel af varer under en toldprocedure tilkommer klarereren på sin angivelse at angive »alle de oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til«. En sådan forpligtelse til at meddele alle nødvendige oplysninger til toldmyndighederne påhviler enhver klarerer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i toldkodeksens artikel 4, nr. 18.
34. Det første spørgsmål skal derfor besvares med, at toldkodeksens artikel 122, litra c), skal fortolkes således, at de nationale toldmyndigheder ved beregningen af den toldskyld, der følger af forædlingsprodukternes overgang til fri omsætning – medmindre den pågældende udtrykkeligt har anmodet herom – ikke er forpligtede til at anvende afgiftsreglerne vedrørende proceduren for forarbejdning under toldkontrol, hvis indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure.
Det andet spørgsmål
35. Med dette spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om toldkodeksens artikel 236 skal fortolkes således, at de nationale toldmyndigheder skal efterkomme en anmodning om godtgørelse af importafgifter, hvilket indebærer, at de atter skal beregne en toldskyld i henhold til toldkodeksens artikel 122, litra c), selv om beløbet for denne toldskyld allerede er blevet beregnet i henhold til kodeksens artikel 121 og meddelt den pågældende.
36. Den nederlandske regering har i denne forbindelse i sit indlæg gjort gældende, at idet toldmyndighederne med rette har anvendt toldkodeksens artikel 12, var toldskylden også skyldig efter lovgivningen på betalingstidspunkt. Den har derudover gjort gældende, at i de tilfælde, hvor toldskyldneren har et valg med hensyn til metoden til beregning af toldskylden, bør vedkommende under alle omstændigheder ikke kunne påberåbe sig toldkodeksens artikel 236 for efterfølgende at anmode om anvendelse af en anden beregningsmetode, der for ham fører til et mere fordelagtigt resultat.
37. Denne argumentation kan ikke tiltrædes.
38. Det fremgår af ordlyden af toldkodeksens artikel 236, at de nationale toldmyndigheder yder godtgørelse af afgifterne, for så vidt som det bl.a. godtgøres, at det pågældende beløb på betalingstidspunktet ikke var skyldigt efter lovgivningen.
39. Det er korrekt – således som det fremgår af svaret på det første spørgsmål – at de nationale toldmyndigheder er berettigede til at fastsætte beløbet for toldskylden i henhold til toldkodeksens artikel 121, når toldskyldneren ikke udtrykkeligt har anmodet om, at forædlingsprodukterne undergives de afgiftsregler, der er fastsat inden for rammerne af proceduren for forarbejdning under toldkontrol, når indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure.
40. Det følger heraf, at indførselsvarerne i en sådan situation med rette kan pålægges importafgifter, og at disse således er lovligt opkrævet. Dette er så meget desto mere tilfældet i den foreliggende sag, hvor ASM Lithography, idet det afgav månedlige oplysninger om de forædlingsprodukter, der var bragt i fri omsætning, beregnede beløbet for de afgifter, der skyldes på grundlag af toldkodeksens artikel 121, og idet de nederlandske toldmyndigheder i henhold til samme bestemmelse udfærdigede et betalingspålæg svarende til det beløb, som ASM Lithography også havde beregnet.
41. Den omstændighed, at tolden i det foreliggende tilfælde på betalingstidspunktet var blevet opkrævet efter lovgivningen, idet ASM Lithography ikke havde indgivet nogen anmodning om anvendelse af toldkodeksens artikel 122, litra c), kan imidlertid ikke have til følge, at tolden efterfølgende skal sidestilles med afgifter, der skyldes efter lovgivningen i henhold til toldkodeksens artikel 236, stk. 1, uanset en senere anmodning herom, idet den omstændighed, at der ikke blev indgivet nogen anmodning på tidspunktet for betalingen af tolden for det første skyldes en fejl, der består i en utilsigtet undladelse, der ikke kan anses for en foretagelse af et valg, der pr. definition er noget tilsigtet, og for det andet, at det er ubestridt, at de afgifter, der skyldes efter lovgivningen på grundlag af en sådan anmodning, ville have været mindre end det betalte beløb, eller endog nul (jf. i denne retning dom af 20.10.2005, sag C-468/03, Overland Footwear, Sml. I, s. 8937, præmis 68 og 69).
42. Det følger heraf, at såfremt betingelserne i toldkodens artikel 236 er opfyldt, det vil navnlig sige, at der ikke foreligger urigtigheder fra klarererens side, og at treårsfristen for fremsættelse af en anmodning om godtgørelse er blevet overholdt, finder bestemmelsen anvendelse, såfremt en anmodning om godtgørelse af importafgifterne er indgivet efter en angivelse om overgang til fri omsætning fra en virksomhed, der i angivelsen fejlagtigt har beregnet beløbet for skylden i henhold til kodeksens artikel 121, i stedet for at have anmodet om, at tolden blev fastsat i henhold til de afgiftsregler, der er fastsat inden for rammerne af proceduren for forarbejdning under toldkontrol i medfør af kodeksens artikel 122, litra c). Det tilkommer den nationale ret at afgøre, om disse betingelser er opfyldte.
43. Heraf følger, at toldkodeksens artikel 236 skal fortolkes således, at de nationale toldmyndigheder skal efterkomme en anmodning om godtgørelse af importafgifter, når det viser sig, at beløbet for toldskylden var blevet fastsat i henhold til kodeksens artikel 121 som følge af en fejl begået af den pågældende og ikke ved udøvelse af et valg, og når den pågældende allerede har fået meddelelse herom, også selv om denne anmodning indebærer, at myndighederne atter skal beregne beløbet for skylden i henhold til toldkodeksen artikel 122, litra c).
Sagens omkostninger
44. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tredje Afdeling) for ret:
1) Artikel 122, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks skal fortolkes således, at de nationale toldmyndigheder ved beregningen af den toldskyld, der følger af forædlingsprodukternes overgang til fri omsætning – medmindre den pågældende udtrykkeligt har anmodet herom – ikke er forpligtede til at anvende afgiftsreglerne vedrørende proceduren for forarbejdning under toldkontrol, hvis indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure.
2) Artikel 236 i forordning nr. 2913/92 skal fortolkes således, at de nationale toldmyndigheder skal efterkomme en anmodning om godtgørelse af importafgifter, når det viser sig, at beløbet for toldskylden var blevet fastsat i henhold til forordningens artikel 121 som følge af en fejl begået af den pågældende og ikke ved udøvelse af et valg, og når den pågældende allerede har fået meddelelse herom, også selv om denne anmodning indebærer, at myndighederne atter skal beregne beløbet for skylden i henhold til forordningens artikel 122, litra c).