Pagaidu versija
ĢENERĀLADVOKĀTES JULIANAS KOKOTES [JULIANE KOKOTT]
SECINĀJUMI,
sniegti 2026. gada 16. aprīlī (1)
Apvienotās lietas C‑27/25 un C‑356/25
SU un,
Wild Ireland Defence CLG
pret
An  Coimisiún Pleanála, iepriekš An  Bord Pleanála, u.c.,
piedaloties:
Knocknamona Windfarm Limited
(Court of Appeal (Apelācijas tiesa, Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
un
Paddy Massey
pret
An  Coimisiún Pleanála, iepriekš An  Bord Pleanála, u.c.
piedaloties:
Curns Energy Limited
(High Court (Augstā tiesa, Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 92/43/EEK – Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība – Direktīva 2009/147/EK – Savvaļas putnu aizsardzība – Īpaši aizsargājamās dabas teritorijas – Plānu vai projektu, kas varētu būtiski ietekmēt aizsargājamu dabas teritoriju, ietekmes uz minēto teritoriju novērtējums, ievērojot to aizsardzības mērķus – Sākotnējais izvērtējums par nepieciešamību veikt ietekmes novērtējumu – Konkrētu teritorijas aizsardzības mērķu nenoteikšana
I.      Ievads
1.        Dzīvotņu direktīvas (2) 6. panta 3. punkta pirmajā teikumā ir prasīts, lai dalībvalstis ex ante novērtētu, vai plāni vai projekti būtiski ietekmē Natura 2000 teritorijas. Novērtējumā tiek izvērtēta šo plānu vai projektu ietekme uz šo teritoriju aizsardzības mērķiem. Taču vai šāds novērtējums vispār ir iespējams, ja dalībvalstis nav noteikušas attiecīgajai teritorijai paredzētus konkrētus aizsardzības mērķus? Vai šādi konkrēti teritorijas aizsardzības mērķi ir arī priekšnosacījums, lai veiktu sākotnējo izvērtējumu, proti, Screening par to, vai ir nepieciešams veikt pilnu ietekmes novērtējumu? Šie jautājumi ir abu izskatāmo lietu priekšmets.
2.        Lai veiktu šos novērtējumus, aizsardzības mērķus, ja nepieciešams, var noteikt citādi, ne tikai nenosakot tos konkrētai teritorijai. Tam nekādā ziņā nav jāsamazina aizsardzība,
gluži otrādi - aizsardzības apjoms pirms konkrētu aizsardzības mērķu noteikšanas, kas ietver dažādu mērķu un citu interešu izsvēršanu, var būt pat plašāks. Uz šāda pamata balstītus ietekmes novērtējumus – vismaz pagaidām – paredz arī Dzīvotņu direktīva.
3.        Jautājumam, vai konkrētu aizsardzības mērķu noteikšana teritorijai tomēr ir ietekmes novērtējuma un Screenings nosacījums, ir ne tikai procesuāla nozīme.
Tas tādēļ, ka ir apšaubāms, vai dalībvalstu iestādes vispār drīkst apstiprināt plānu vai projektu, ja aizsardzības mērķu neesības dēļ tās nevar veikt Screening vai – ja nepieciešams – novērtējumu. Proti, šo iestāžu piekrišana saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otro teikumu paredz šādu novērtējumu. Šī problēma varētu skart ļoti daudzus projektus Savienībā, jo ir šaubas par to, cik lielā mērā un, attiecīgā gadījumā, kad dalībvalstis ir noteikušas konkrētus aizsardzības mērķus teritorijām.
II.    Atbilstošās tiesību normas
A.      Putnu direktīva
4.        Pašlaik spēkā esošā Putnu direktīva (3) ir iepriekš 1979. gadā pieņemtas direktīvas (4) kodificēta versija, ar kuru toreizējā Eiropas Ekonomikas kopiena pirmo reizi pieņēma noteikumus dabas aizsardzības jomā. Tomēr, ciktāl konstatējams un ciktāl tās attiecas uz izskatāmās tiesvedības mērķiem, abas redakcijas ir identiskas.
5.        Putnu direktīvas 4. pantā ir paredzēta īpaši aizsargājamu dabas teritoriju (turpmāk tekstā – “ĪADT”) noteikšana attiecībā uz putniem:
“1.      Sugām, kuras minētas I pielikumā, jāpiemēro īpaši dzīvotņu aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātu to izdzīvošanu un vairošanos savā izplatības areālā.
Šim nolūkam jāapzina:
a)      sugas, kurām draud izzušana;
b)      sugas, kuras ir jūtīgas pret dažām izmaiņām savās dzīvotnēs;
c)      sugas, kuras savas skaitliski mazās populācijas vai ierobežotās vietējās izplatības dēļ uzskatāmas par retām sugām;
d)      citas sugas, kuras īpaši jāsaudzē to dzīvotņu īpatnību dēļ.
Veicot novērtēšanu, par pamatu ņem populācijas attīstības tendences un svārstības.
Kā īpašas aizsargājamās teritorijas šo sugu aizsardzībai dalībvalstis pirmām kārtām nosaka skaitliski un lieluma ziņā vispiemērotākās teritorijas, ņemot vērā aizsardzības prasības ģeogrāfiskajā jūras un sauszemes teritorijā, uz kuru attiecas šī direktīva.
2.      Dalībvalstis veic līdzīgus pasākumus attiecībā uz tādu regulāri sastopamu migrējošo sugu vairošanās, spalvu mešanas un ziemošanas vietām, kā arī atpūtas vietām migrācijas maršrutā, kuras nav minētas I pielikumā, ņemot vērā to aizsardzības nepieciešamību ģeogrāfiskajā jūras un sauszemes teritorijā, uz kuru attiecas šī direktīva. Tālab dalībvalstīm īpaša uzmanība jāvelta mitrāju, un pirmām kārtām starptautiski nozīmīgu mitrāju, aizsardzībai.
3.      [..]
4.      Attiecībā uz 1. un 2. punktā minētajām aizsargājamām teritorijām dalībvalstis attiecīgi rīkojas, lai nepieļautu dzīvotņu piesārņošanu vai kaitējuma nodarīšanu tām, kā arī novērš jebkurus traucējumus putnu dzīvei, ciktāl tie būtiski skar šā panta mērķus. Dalībvalstis cenšas nepieļaut dzīvotņu piesārņošanu vai kaitējuma nodarīšanu tām arī ārpus šīm aizsargājamām teritorijām.”
B.      Dzīvotņu direktīva
6.        1992. gada Dzīvotņu direktīva daļēji paplašina Savienības tiesībām atbilstīgās dabas aizsardzības darbības jomu uz citām dzīvnieku un augu sugām, kā arī noteiktiem dzīvotņu veidiem un daļēji integrē vecāko Putnu direktīvu.
7.        Aizsardzības mērķi ir minēti Dzīvotņu direktīvas 8. un 10. apsvērumā:
“tā kā visās noteiktajās teritorijās ir lietderīgi vajadzīgos pasākumus ieviest, ņemot vērā izvirzītos saglabāšanas mērķus;
[..]
tā kā attiecīgi jāizvērtē visi plāni vai programmas, kas varētu būtiski ietekmēt tās teritorijas saglabāšanas mērķus, kura ir vai tiks noteikta par īpaši aizsargājamu dabas teritoriju”.
8.        Dzīvotņu direktīvas 3. panta 1. punktā ir aprakstīts Eiropas aizsargājamo dabas teritoriju tīkls:
“Izveido saskaņotu Eiropas ekoloģisko tīklu, kurā apvienotas īpaši aizsargājamas dabas teritorijas un kura nosaukums ir Natura 2000. Šo tīklu, ko veido I pielikumā uzskaitīto dabisko dzīvotņu veidu un II pielikumā uzskaitīto sugu dzīvotņu teritorijas, izmanto, lai minētos dabisko dzīvotņu veidus un sugu dzīvotnes saglabātu vai attiecīgā gadījumā atjaunotu to labvēlīgo aizsardzības statusu dabiskās izplatības areālā.
Natura 2000 tīkls iekļauj īpaši aizsargājamās teritorijas, ko dalībvalstis klasificējušas, ievērojot [Putnu direktīvu].”
9.        Aizsargājamo dabas teritoriju noteikšana saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu nozīmē, ka dalībvalstis vispirms, pamatojoties uz zinātniskiem kritērijiem, nosaka piemērotas teritorijas un ierosina tās Komisijai (4. panta 1. punkts). Pēc tam Komisijai tās jāklasificē par Kopienā nozīmīgām teritorijām (4. panta 2. punkts).
10.      Dzīvotņu direktīvas 4. panta 4. punktā ir reglamentēta Kopienā nozīmīgu teritoriju noteikšana par īpaši aizsargājamām dabas teritorijām:
“Tiklīdz Kopienā nozīmīga teritorija ir apstiprināta saskaņā ar 2. punktā paredzēto procedūru, attiecīgā dalībvalsts cik vien iespējams īsā laikā, bet ne vēlāk kā sešos gados piešķir minētajai teritorijai īpaši aizsargājamas dabas teritorijas statusu, nosakot prioritātes saskaņā ar attiecīgo teritoriju nozīmīgumu I pielikuma dabisko dzīvotņu veidu vai II pielikuma sugu saglabāšanā vai atjaunošanā tām labvēlīgā aizsardzības statusā un teritoriju nozīmīgumu Natura 2000 tīkla vienotībā, kā arī saskaņā ar noplicināšanās vai bojā ejas draudiem, kam pakļautas šīs teritorijas.”
11.      Tomēr jau pirms tam saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 4. panta 5. punktu uz Kopienā nozīmīgām teritorijām attiecas noteikti aizsardzības regulējumi:
“Tiklīdz teritoriju iekļauj [..] [4. panta 2. punkta trešās daļas] minētajā sarakstā, uz to attiecas 6. panta 2., 3. un 4. punkts.”
12.      Uz šīm īpaši aizsargājamajām dabas teritorijām attiecināmie aizsardzības noteikumi ir formulēti Dzīvotņu direktīvas 6. pantā:
“1.      Attiecībā uz īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dalībvalstis nosaka vajadzīgos aizsardzības pasākumus, attiecīgā gadījumā tajos iekļaujot atbilstīgus apsaimniekošanas plānus, kas izstrādāti īpaši šīm teritorijām vai iekļauti citos attīstības plānos, kā arī atbilstīgus normatīvus, administratīvus vai līgumiskus pasākumus, kuri atbilst šajās teritorijās sastopamo I pielikuma dabisko dzīvotņu veidu un II pielikuma sugu ekoloģiskajām prasībām.
2.      Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai īpaši aizsargājamās dabas teritorijās novērstu dabisko dzīvotņu un sugu dzīvotņu noplicināšanos, kā arī lai novērstu traucējumu, kas skar sugas, kuru dēļ noteikta attiecīgā teritorija, ja šāds traucējums varētu būt nozīmīgs attiecībā uz šīs direktīvas mērķiem.
3.      Visos plānos vai projektos, kas nav tieši saistīti ar konkrēto teritoriju vai nav vajadzīgi tās apsaimniekošanai, bet kas atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem varētu būtiski ietekmēt minēto teritoriju, attiecīgi izvērtē ietekmi uz šo teritoriju, ievērojot tās aizsardzības mērķus. Ņemot vērā novērtējuma atzinumus par ietekmi uz minēto teritoriju un saskaņā ar 4. punkta noteikumiem, kompetentā valsts iestāde piekrīt plāna vai projekta īstenošanai tikai tad, ja tā ir pārliecinājusies, ka netiks izjaukta attiecīgās teritorijas viengabalainība, un vajadzības gadījumā noskaidrojusi plašas sabiedrības viedokli.
4.      Ja, neņemot vērā negatīvu vērtējumu saistībā ar ietekmi uz teritoriju, alternatīvu risinājumu trūkuma dēļ plāns vai projekts tomēr jāīsteno sevišķi svarīgu sabiedrības interešu labā, kas ietver arī sociāla un ekonomiska rakstura intereses, tad dalībvalsts veic visus vajadzīgos kompensācijas pasākumus, lai nodrošinātu Natura 2000 tīkla kopējās vienotības aizsardzību. [..]”
13.      Dzīvotņu direktīvas 7. pants aizstāj Putnu direktīvas aizsardzības noteikumu ar konkrētiem Dzīvotņu direktīvas regulējumiem:
“No šīs direktīvas 6. panta 2., 3. un 4. punkta izrietošās saistības aizstāj visas saistības, kas izriet no [Putnu direktīvas] 4. panta 4. punkta pirmā teikuma un kas attiecas uz [ĪADT], kuras klasificētas saskaņā ar minētās direktīvas 4. panta 1. punktu vai līdzīgā veidā atzītas saskaņā ar 4. panta 2. punktu, jaunajām saistībām stājoties spēkā ar šīs direktīvas ieviešanas datumu vai ar tādas klasifikācijas vai atzīšanas datumu, ko dalībvalsts veic saskaņā ar [Putnu direktīvu], ja pēdējais ir vēlāks datums.”
III. Fakti
A.      Lieta Knocknamona
14.      2022. gada 28. septembrī An Coimisiún Pleanála (iepriekš – An Board Pleanála, Teritorijas plānošanas aģentūra, Īrija) izsniedza Knocknamona Windfarm Limited (turpmāk tekstā – “Knocknamona”) plānošanas atļauju veikt izmaiņas iepriekš atļautā vējparkā Voterfordas [Waterford] grāfistē, Īrijā. Ar šo lēmumu Teritorijas plānošanas aģentūra atļāva uzstādīt augstākas vēja turbīnas ar kopējo augstumu līdz 155 m un augstāku meteoroloģisko torni (99 m).
15.      Izskatot izstrādes atļaujas pieteikumu, Teritorijas plānošanas aģentūra veica ierosinātā projekta ietekmes novērtējumu attiecībā uz piecām noteiktām aizsargājamām teritorijām saskaņā ar Dzīvotņu un Putnu direktīvu, tostarp ĪADT Blackwater Callows, kas atrodas Korkā un Voterfordā. Starp šo saskaņā ar Putnu direktīvu ĪADT un vējparka teritorijas tuvāko punktu ir 13 km attālums, bet no īpaši aizsargājamās dabas teritorijas līdz tuvākajai vējturbīnai ir 13,5 km. Nav strīda par to, ka Teritorijas plānošanas aģentūras lēmuma pieņemšanas brīdī nebija konkrēti ĪADT Blackwater Callows paredzētu aizsardzības mērķu.
16.      Pieņemot lēmumu, Teritorijas plānošanas aģentūra paļāvās uz sava inspektora ziņojumu. Atbilstoši tam saistībā ar ĪADT Blackwater Callows
aizsardzības mērķiem ir izstrādāts tikai “vispārēju aizsardzības mērķu dokuments”. “Klasifikācijas interesi” teritorijai, tātad, sugas un dzīvotnes, kuru dēļ teritorija tiek aizsargāta, veido Ziemeļu gulbji (Cygnus cygnus), meža pīles (Mareca penelope jeb Anas penelope), krīkļi (Anas crecca), melnās puskuitalas (Limosa limosa), kā arī noteiktas mitrāju dzīvotnes un ūdens putni, kas tās izmanto.
17.      Teritorijas plānošanas aģentūras inspektors secināja, ka nelabvēlīga ietekme varētu tikt radīta tikai “klasifikācijas interesē” iekļautajiem Ziemeļu gulbjiem, bet citādi teritorijas viengabalainība netiks izjaukta, jo vējparka teritorijās esošās dzīvotnes nav piemērotas nevienai no minētajām sugām. Attiecībā uz Ziemeļu gulbjiem inspektors secināja, ka attiecīgajos izvērtējumos nav konstatēta Ziemeļu gulbju klātbūtne vējparku teritorijās vai to tuvumā. Tādēļ viņš secināja, ka ierosinātā lielākā gala augstuma un vējrata diametra rezultātā netiks izjaukta ĪADT viengabalainība attiecībā uz šīm sugām. Neviens lietas dalībnieks neapstrīd šo faktu konstatējumu. Tāpēc Teritorijas plānošanas aģentūra nolēma, ka projekts neizjauks ĪADT Blackwater Callows
viengabalainību.
18.      SU un Wild Ireland Defence ierosināja tiesiskās pārskatīšanas procedūru un inter alia apgalvoja, ka Teritorijas plānošanas aģentūrai nebija jurisdikcijas veikt ierosinātā projekta ietekmes novērtējumu, kamēr nav noteikti ĪADT Blackwater Callows
aizsardzības mērķi.
19.      High Court
(Augstā tiesa) nolēma, ka noteiktos apstākļos, faktiski vairumā gadījumu, būtu jānosaka aizsardzības mērķi, lai ietekmes novērtējums būtu spēkā. Tomēr šīs lietas konkrētajos apstākļos ietekmes novērtējums varēja būt spēkā, nepastāvot šādiem mērķiem. Proti, zinātniskie pierādījumi liecināja – ka neatkarīgi no noteiktajiem aizsardzības mērķiem plānotais projekts neietekmēs “klasifikācijas interesi” – šajā gadījumā Ziemeļu gulbju klātbūtni. Teritorijas plānošanas aģentūra, pamatojoties uz zinātniskiem pierādījumiem, secināja, ka projekta rezultātā “netiks izjaukta attiecīgās teritorijas viengabalainība”, tādēļ ka attiecīgā teritorija varētu tikt ietekmēta tikai tad, ja Knocknamona vējparka teritorijā fiziski atrastos Ziemeļu gulbji, bet to klātbūtne bija izslēgta. Šis secinājums attiecas uz risku, ka var notikt putnu sadursmes ar vēja turbīnām (5).
20.      SU un Wild Ireland Defence pārsūdzēja šo lēmumu Court of Appeal
(Apelācijas tiesa).
B.      Lieta Curns
21.      Curns Energy Limited (turpmāk tekstā – “Curns”) 2021. gada 8. janvārī Teritorijas plānošanas aģentūrai lūdza atļauju vējparka attīstīšanas projektam. Projekts atrodas 9,9 km attālumā no ĪADT Blackwater Callows. Pieteikuma dokumentācijā inter alia bija iekļauts ietekmes uz vidi novērtējuma ziņojums, sākotnēja izvērtējuma
ziņojums par ietekmes novērtējuma nepieciešamību un tā dēvētais Natura Impact Statement – Īrijas tiesību aktos paredzēts zinātnisks atzinums par projekta ietekmi uz Natura 2000 teritorijām.
22.      Ar 2023. gada 8. novembra rīkojumu Teritorijas plānošanas aģentūra izsniedza būvatļauju strīdīgajam projektam. 2024. gada 11. janvārī Paddy Masey cēla prasību par būvatļauju.
23.      Tomēr konkrēti aizsardzības mērķi un pasākumi attiecībā uz ĪADT Blackwater Callows tika noteikti tikai 2024. gada 24. martā. Tiesvedības laikā tika atzīts, ka tie tika noteikti ar novēlošanos.
24.      2025. gada 11. aprīlī High Court
(Augstā tiesa) izslēdza jebkādu ticamu iespējamību, ka aizsardzības mērķu un/vai pasākumu neievērošana šajā gadījumā varētu ietekmēt kādu Natura 2000 teritoriju. Tāpēc tā atteicās izdot rīkojumu par atļaujas attīstīšanas projektam anulēšanu – neatkarīgi no tā, kāds būs prejudiciālais nolēmums. Tomēr High Court
(Augstā tiesa) lūdz Tiesu izskatīt prejudiciālo jautājumu, lai tā varētu pieņemt lēmumu vismaz par to, vai tā var atzīt prasītājam par labu, ka priekšnosacījums sākotnējam izvērtējumam
par nepieciešamību veikt ietekmes novērtējumu ir konkrētām teritorijām paredzētu aizsardzības mērķu esība.
IV.    Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu
25.      Court of Appeal
(Apelācijas tiesa) lietā Knocknamona Tiesai uzdeva šādu jautājumu:
“Vai spēkā esoši aizsardzības mērķi, kas noteikti ĪADT, ir obligāts priekšnoteikums tam, lai kompetentajai iestādei izstrādes atļaujas pieteikuma izskatīšanas procesā būtu jurisdikcija veikt derīgu ietekmes novērtējumu saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu?”
26.      Ar Tiesas priekšsēdētāja 2025. gada 20. marta rīkojumu lietā Knocknamona (C‑27/25, EU:C:2025:203) tika noraidīts Court of Appeal
(Apelācijas tiesa) pieteikumu piemērot paātrināto tiesvedību. Tomēr tika nolemts lietu izskatīt prioritārā kārtībā.
27.      SU un Wild Ireland Defence CLG, Teritorijas plānošanas aģentūra, Knocknamona Windfarms Limited, Īrija un Eiropas Komisija ir iesniegušas rakstveida apsvērumus.
28.      Pēc iepriekš minētā lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu High Court
(Augstā tiesa) lietā Curns Tiesai papildus ir uzdevusi šādu jautājumu:
“Vai Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkts, kas saskaņā ar šīs direktīvas 7. pantu ir piemērojams Putnu direktīvai, jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts kompetentajai iestādei, novērtējot, vai konkrēts plāns vai projekts, kas nav tieši saistīts ar konkrētu ĪADT vai nav vajadzīgs tās apsaimniekošanai, – atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem – varētu būtiski ietekmēt attiecīgo teritoriju, jāņem vērā attiecīgās teritorijas aizsardzības mērķi un/vai pasākumi, pat ja ir ierosināts atteikties no papildu vērtēšanas, jo šāds plāns vai projekts nevarētu būtiski ietekmēt minēto teritoriju?”
29.      High Court
(Augstā tiesa) turklāt paziņoja, ka Paddy Massey ir skaidri izteicis vēlmi, lai Tiesa neanonimizē viņa vārdu publikācijās, kas attiecas uz šo lietu.
30.      Paddy Massey, Īrija un Komisija ir iesnieguši rakstveida apsvērumus.
31.      2025. gada 22. oktobrī Tiesas priekšsēdētājs apvienoja abas lietas un uzdeva arī lietu Curns izskatīt prioritārā kārtībā. 2026. gada 25. marta tiesas sēdē piedalījās SU un Wild Ireland Defence CLG, kā arī Paddy Massey, kopīgi, Teritorijas plānošanas aģentūra, Knocknamona, Curns, Īrija un Eiropas Komisija.
V.      Juridiskā analīze
32.      Lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu mērķis lietā Knocknamona ir noskaidrot, vai var veikt ietekmes novērtējumu saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu, ja kompetentās iestādes attiecīgajai aizsargājamai dabas teritorijai nav noteikušas konkrētus aizsardzības mērķus. Lietā Curns tiek izvirzīts vispirms izskatāms jautājums par to, vai konkrētai teritorijai paredzēti aizsardzības mērķi ir pat priekšnosacījums, lai veiktu sākotnēju izvērtējumu
par to, vai ietekmes novērtējums vispār ir nepieciešams.
33.      Tādēļ pēc dažām norādēm par lietas Curns pieņemamību (par to A sadaļā) vispirms jāsniedz ievada apsvērumi par šiem diviem pārbaudes posmiem (par to B sadaļā). Pēc tam jāizskaidro pienākums Natura 2000 teritorijām noteikt konkrētus aizsardzības mērķus
(par to C sadaļā). Tikai pēc tam var izvērtēt, kādas sekas konkrētai teritorijai aizsardzības mērķu neesība atstāj uz ietekmes novērtējumu (par to D sadaļā) un sākotnējo izvērtējumu
(par to E sadaļā). Gadījumā, ja Tiesa nepiekrīt manam viedoklim, nobeigumā ierosināšu ierobežot tās nolēmuma iedarbību laikā (par to F sadaļā).
A.      Lietas Curns pieņemamība
34.      Komisija uzskata, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu lietā Curns ir nepieņemams, jo High Court
(Augstā tiesa) jau ir pieņēmusi lēmumu pēc būtības. Tādēļ atbilde vairs nav nozīmīga lēmuma pieņemšanai.
35.      Lai gan, kā norāda Īrija, šis lēmums pēc būtības vēl nav ieguvis res judicata spēku, jo Īrijas Supreme Court (Augstākā tiesa) vēl ir iesniegts pieteikums par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu, tomēr tas neko nemaina tajā, ka High Court
(Augstā tiesa) pašlaik (vairs) nav nepieciešama atbilde, lai lietā pieņemtu lēmumu pēc būtības.
36.      Tomēr High Court
(Augstā tiesa) norāda, ka tai vēl jāveic faktu konstatējums, vai priekšnosacījums sākotnējam izvērtējumam
par nepieciešamību veikt ietekmes novērtējumu ir konkrētu
teritorijas aizsardzības mērķu esība. Šis konstatējums attiecas uz prasības sākotnējo pamatotību. Ja prasība sākotnēji bija pamatota, tas vismaz būtu ietekmējis tiesvedības izdevumus, kuri Īrijas tiesās bieži vien ir ievērojami.
37.      Tādēļ lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu jāuzskata par pieņemamu.
B.      Ietekmes novērtējuma un sākotnēja izvērtējuma darbība
38.      Dzīvotņu direktīvas 6. pantā ir noteikta virkne īpašu pienākumu un procedūru. Kā izriet no 2. panta 2. punkta, to mērķis ir nodrošināt, ka tiek saglabāts vai attiecīgā gadījumā atjaunots labvēlīgs Eiropas Savienībā nozīmīgo dabisko dzīvotņu un savvaļas faunas un floras sugu aizsardzības statuss. Tādējādi ir paredzēts sasniegt direktīvas vispārīgāko mērķi, proti, nodrošināt augstu vides aizsardzības līmeni attiecībā uz atbilstoši šai direktīvai aizsargātajām dabas teritorijām (6).
39.      Atļauju piešķiršanas procedūrā īpaši svarīgs ir ietekmes novērtējums saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu, jo kompetentā valsts iestāde plāna vai projekta īstenošanai saskaņā ar otro teikumu var piekrist tikai tad, ja, ņemot vērā novērtējuma atzinumus par ietekmi uz minēto teritoriju, tā ir pārliecinājusies, ka netiks izjaukta Natura 2000 teritorijas viengabalainība. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru šādu secinājumu tā var izdarīt tikai tad, ja, no zinātnes viedokļa raugoties, nav nekādu pamatotu šaubu par to, ka projekts nekaitēs šīs teritorijas viengabalainībai (7).
40.      Tādēļ ietekmes novērtējums nedrīkst būt nepilnīgs un tajā jābūt ietvertiem pilnīgiem, precīziem un galīgiem konstatējumiem un secinājumiem, kas spēj kliedēt jebkuras zinātniski pamatotas šaubas par paredzēto plānu vai projektu ietekmi uz attiecīgo aizsargājamo teritoriju.(8)
41.      Taču kad jāveic ietekmes novērtējums?
42.      Saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu visos plānos vai projektos, kas atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem varētu būtiski ietekmēt Natura 2000 teritoriju, attiecīgi izvērtē ietekmi uz šo teritoriju.
43.      Tātad prasība veikt novērtējumu ir atkarīga no tā, vai pastāv iespējamība vai risks, ka plāns vai projekts būtiski ietekmēs attiecīgo teritoriju. Šādas Dzīvotņu direktīvas interpretācijas gadījumā it īpaši jāņem vērā piesardzības princips, kurš saskaņā ar LESD 191. panta 2. punkta pirmo daļu ir viens no Savienības īstenotās augsta līmeņa vides aizsardzības politikas pamatiem. No tā Tiesa ir secinājusi, ka šāda iespējamība vai šāds risks pastāv tad, ja, pamatojoties uz objektīviem apstākļiem, nevar izslēgt, ka attiecīgais plāns vai projekts būtiski ietekmēs attiecīgo teritoriju (9). Līdz ar to, ja pastāv šaubas par būtiskas ietekmes neesību, jāveic pilns novērtējums (10).
44.      Esmu izklāstījusi, ka arī sākotnēja izvērtējuma
jomā šādām šaubām jābūt pamatotām no zinātniskā viedokļa (11). Pretējā gadījumā pastāvētu risks, ka vienmēr būtu nepieciešams veikt ietekmes novērtējumu, jo nepamatotas vai nezinātniskas šaubas izteikt var vienmēr, bet tās gandrīz nav iespējams saprātīgi atspēkot. Tiesa apstiprināja šos secinājumus (12).
45.      Tādējādi, gan veicot sākotnējo izvērtējumu, gan faktisko novērtējumu, kritērijs ir pamatotu zinātnisku šaubu izslēgšana par to, ka Natura 2000 teritorijām tiks nodarīts būtisks kaitējums.
46.      Taču abi izvērtējuma posmi atšķiras pēc izvērtēšanas dziļuma. Precīza nošķiršana parasti būs atkarīga no konkrētā gadījuma apstākļiem, kā arī no attiecīgajām zinātniskajām un tehniskajām atziņām. Ja sākotnējā izvērtējuma ietvaros informācija, kas jau ir pieejama neatkarīgi no projekta, nepārprotami liecina, ka projekts nevar ietekmēt Natura 2000 teritoriju, pilns ietekmes novērtējums nav nepieciešams. Savukārt, ja pirmajā posmā atklājas, ka ir nepieciešams jauns zinātnisks atzinums un/vai atziņu pārnese no citām jomām, būtu jāveic ietekmes novērtējums (13), kas ietver arī sabiedrības līdzdalību (14).
47.      Atskaites punkts abiem izvērtējumiem ir attiecīgās teritorijas aizsardzības mērķi.
48.      Attiecībā uz faktisko ietekmes novērtējumu tas izriet jau no Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmā teikuma, kurā ir skaidri paredzēts attiecīgs ietekmes uz teritoriju novērtējums, ievērojot šīs teritorijas aizsardzības mērķus. Ir taisnība, ka plānu vai projektu ietekmes, ievērojot aizsardzības mērķus, novērtējuma mērķis tik skaidri izpaužas tikai šīs tiesību normas vācu valodas versijā, savukārt citās sākotnējās valodu versijās ir prasīts vienīgi ņemt vērā aizsardzības mērķus. Tomēr desmitajā apsvērumā arī citās valodu versijās ir skaidri norādīts, ka jāizvērtē visi plāni vai programmas, kas varētu būtiski ietekmēt tās teritorijas saglabāšanas mērķus, kura ir vai tiks noteikta par īpaši aizsargājamu dabas teritoriju (15).
49.      Tas atbilst aizsardzības mērķu uzdevumam. Tie nosaka, kādas teritorijā sastopamas dzīvotnes vai sugas, kā arī kāds dzīvotņu un sugu attīstības potenciāls (16) jāaizsargā ar 6. panta 3. punktu. Savukārt ietekme uz dzīvotnēm, sugām vai attīstības potenciālu, uz kuriem neattiecas aizsardzības mērķi, nav nozīmīga šīs tiesību normas piemērošanai un līdz ar to arī ietekmes novērtējumam (17).
50.      Taču arī veicot sākotnējo izvērtējumu par nepieciešamību veikt pilnu ietekmes novērtējumu, saskaņā ar pastāvīgo judikatūru jānovērtē, vai attiecīgais plāns vai projekts draud kaitēt attiecīgajai teritorijai noteiktajiem aizsardzības mērķiem (18).
51.      Tomēr lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu lietā Curns Īrijas High Court
(Augstā tiesa) pauž uzskatu, ka nebūtu praktiski ņemt vērā visu to teritoriju aizsardzības mērķus, kuras ir izslēgtas. Lielāko daļu teritoriju, pamatojoties uz attālumu un to, ka nav ticamu ietekmes ceļu no attiecīgā plāna vai projekta uz attiecīgo teritoriju, var izslēgt. Dzīvotņu direktīvā nav arī noteikta tekstuāla saikne starp sākotnējo izvērtējumu
un aizsardzības mērķiem. Tādēļ sākotnējais izvērtējums
nav atkarīga no konkrētai teritorijai paredzētu aizsardzības mērķu noteikšanas.
52.      Virspusēji aplūkojot, šis viedoklis šķiet pārliecinošs. Natura 2000 aptver vairāk nekā 27 000 teritoriju (19) ar atbilstoši daudziem aizsardzības mērķiem. Nav iedomājams, ka katra atsevišķa teritorija un visi tai noteiktie aizsardzības mērķi būtu konkrēti jāizvērtē attiecībā uz to, vai konkrēts plāns vai projekts varētu tos būtiski ietekmēt. Praksē gandrīz visas teritorijas, konkrēti neņemot vērā to aizsardzības mērķus, tiek izslēgtas no novērtējuma, jo plāna vai projekta ietekme šķiet neiespējama. Šāda pieņēmuma pamatā, visticamāk, visbiežāk ir attālums starp projektu un izslēgtajām teritorijām.
53.      Šāda pieeja balstās uz vismaz netiešiem pieņēmumiem par izslēgto teritoriju aizsardzības mērķiem un projekta iespējamo ietekmi.
54.      Proti, ietekmes iespējamība ir atkarīga no objekta, uz kuru to varētu īstenot. Bez šāda objekta ietekmi nevar noteikt vai izslēgt. Tomēr aizsardzības mērķi konkretizē plānu vai projektu ietekmes objektu (20), kas jānovērtē sākotnēja izvērtējuma ietvaros.
55.      Līdz ar to, ja gandrīz visu esošo Natura 2000 teritoriju aizsardzības mērķi netiek detalizēti novērtēti, tas tā ir tikai tādēļ, ka nav iedomājama projekta ietekme uz aizsardzības mērķiem, piemēram, attāluma līdz teritorijai dēļ. Tomēr arī šādu pieņēmumu noteiktos apstākļos var atspēkot, piemēram, ja upe savieno projektu ar attālām Natura 2000 teritorijām (21).
56.      Tādējādi to, vai plāns vai projekts varētu būtiski ietekmēt Natura 2000 teritoriju, arī var novērtēt, tikai pamatojoties uz šīs teritorijas aizsardzības mērķiem.
C.      Aizsardzības mērķu noteikšana
57.      Attiecīgi, lai gan aizsardzības mērķi ir atskaites punkts ietekmes novērtējumam un sākotnējam izvērtējumam, no Dzīvotņu direktīvas un Putnu direktīvas tikai netieši var secināt, ka dalībvalstīm katrai Natura 2000 teritorijai jānosaka konkrēti aizsardzības mērķi.
58.      Starp Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmā teikuma sākotnējām valodu versijām tikai vācu valodas versijā ir izmantots jēdziens Festlegung von Erhaltungszielen [aizsardzības mērķu noteikšana] un tādējādi ir skaidri prasīts pieņemt lēmumu par šiem mērķiem. Savukārt pārējās sākotnējās valodu versijas (22) attiecas tikai uz attiecīgās teritorijas aizsardzības mērķiem, neprecizējot, kā tie ir noteikti.
59.      Tomēr attiecībā uz aizsargājamām dabas teritorijām saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu no aizsardzības mērķu funkcijas izriet, ka tie jānosaka, ko turklāt apstiprina arī citas Dzīvotņu direktīvas tiesību normas (par to 1. punktā). Šis secinājums ir attiecināms uz ĪADT saskaņā ar Putnu direktīvu (par to 2. punktā), kā, piemēram, uz ĪADT Blackwater Callows.
1.      Aizsargājamo dabas teritoriju aizsardzības mērķi saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu
60.      Aizsardzības mērķu noteikšana it īpaši ir paredzēta Dzīvotņu direktīvas 4. panta 4. punktā un 6. panta 1. punktā (23).
61.      Dzīvotņu direktīvas 4. panta 4. punktā ir noteikts, ka dalībvalstīm, izveidojot aizsargājamās dabas teritorijas, jānosaka prioritātes. Šajā ziņā tām jāņem vērā šo teritoriju nozīmīgums I pielikuma dabisko dzīvotņu veidu vai II pielikuma sugu saglabāšanā vai atjaunošanā tām labvēlīgā aizsardzības statusā un teritoriju nozīmīgums Natura 2000 tīkla vienotībā, kā arī noplicināšanās vai bojā ejas draudi, kam pakļautas šīs teritorijas. Tādēļ ir nepieciešams veikt attiecīgās teritorijas zinātnisku novērtējumu, it īpaši attiecībā uz tajā sastopamajiem dzīvotņu veidiem un sugām, ņemot vērā Natura 2000 – Eiropas aizsargājamo dabas teritoriju tīklu.
62.      Tomēr šo prioritāšu noteikšana nozīmē, ka arī aizsardzības mērķi jau ir noteikti (24). Proti, nosakot prioritātes, kompetentās iestādes lemj par to, kādu nozīmi tās piešķir dažādajiem attiecīgās teritorijas aizsardzības mērķiem ne tikai savstarpēji, bet arī Natura 2000 kopējā kontekstā. Ja aizsardzības mērķi tiktu noteikti tikai vēlāk, netiktu nodrošināts, ka iepriekš noteiktās prioritātes tos jau pilnībā ņem vērā.
63.      Turklāt Dzīvotņu direktīvas 6. panta 1. punkts paredz, ka dalībvalstis nosaka vajadzīgos aizsardzības pasākumus, kuri atbilst šajās teritorijās sastopamo I pielikuma dabisko dzīvotņu veidu un II pielikuma sugu ekoloģiskajām prasībām (25).
64.      Iepriekš noteikti aizsardzības mērķi ir (obligāts (26)) priekšnosacījums arī tam, lai noteiktu ekoloģiskās prasības un ar tām saistītos aizsardzības pasākumus (27). Šīs prasības ir zinātniska rakstura un attiecas uz noteiktām dzīvotnēm un sugām aizsargājamā dabas teritorijā, ko definē aizsardzības mērķi. Tādēļ arī Dzīvotņu direktīvas 8. apsvērumā ir sasaistīti 6. panta 1. punktā paredzētie aizsardzības pasākumi ar aizsardzības mērķiem.
2.      Īpaši aizsargājamo dabas teritoriju (ĪADT) aizsardzības mērķi saskaņā ar Putnu direktīvu
65.      Iepriekš minētos apsvērumus par aizsargājamo dabas teritoriju aizsardzības mērķu noteikšanu saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu nevar tieši pārnest uz ĪADT saskaņā ar Putnu direktīvu. Ir taisnība, ka Dzīvotņu direktīvas 7. pantā ir paredzēts, ka 6. panta 2.–4. punkts ir piemērojams ĪADT, turklāt 6. panta 3. punkts paredz aizsardzības mērķu esību. Tomēr 4. panta 4. punkts un 6. panta 1. punkts nav piemērojams ĪADT.
66.      Attiecībā uz ĪADT drīzāk joprojām ir spēkā Putnu direktīvas 4. panta 1. un 2. punkts. Lai gan šie aizsardzības pienākumi ir formulēti mazāk konkrēti, to mērķis praktiski ir nodrošināt ĪADT aizsardzību, kas ir līdzvērtīga Dzīvotņu direktīvas 4. panta 4. punktā un 6. panta 1. punktā noteiktajai (28). Tomēr līdzvērtīga aizsardzība ietver arī aizsardzības mērķu noteikšanu.
67.      Arī prioritāšu noteikšana un ekoloģisko prasību noteikšana jau ir ietverta Putnu direktīvas 4. panta 1. un 2. punktā. Proti, atbilstoši tiem pasākumi jāveic, ņemot vērā sugu aizsardzības prasības. Šīs prasības ir atkarīgas no konkrētās situācijas attiecīgajā ĪADT (29).
68.      Šo iemeslu dēļ Tiesa spriedumā Elliniki Ornithologiki Etaireia u.cir apstiprinājusi, ka dalībvalstīm aizsardzības mērķi jānosaka arī ĪADT saskaņā ar Putnu direktīvu (30).
D.      Sekas attiecībā uz ietekmes novērtējumu
69.      Taču, vai no pienākuma noteikt aizsardzības mērķus izriet, ka ietekmes novērtējumu bez šādi noteiktiem mērķiem nav atļauts veikt?
70.      Jāatzīst, ka ietekmes novērtējumu patiešām nebūtu iespējams veikt, ja aizsardzības mērķus, nenosakot tos konkrētai teritorijai, nevarētu noteikt.
71.      Proti, kā jau minēts (31), novērtējuma priekšmets saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu ir attiecīgā plāna vai projekta ietekme uz teritorijas aizsardzības mērķiem.
72.      Kā pamatoti uzsver SU un Wild Ireland Defence, Tiesa tādēļ nesen ir konstatējusi, ka attiecīgās teritorijas aizsardzības mērķi veido obligātu atskaites punktu ietekmes novērtējumam (32). No šī konstatējuma plašākā konteksta arī izriet, ka Tiesa patiešām domāja aizsardzības mērķus, kas kompetentajām iestādēm ir īpaši jānosaka attiecīgajām teritorijām (33).
73.      Tomēr no tā nevar secināt, ka šāda noteikšana ir obligāts priekšnosacījums ietekmes novērtējumam, jo aizsardzības mērķus vajadzības gadījumā var noteikt
arī citādi (par to 1. iedaļā). Uz šāda pamata balstītus ietekmes novērtējumus – vismaz pagaidām,
nemazinot teritoriju aizsardzību – paredz arī Dzīvotņu direktīva
(par to 2. iedaļā).
1.      Iepriekšēja aizsardzības mērķu noteikšana
74.      Projektu izstrādātāju eksperti un valsts iestādes, kas izsniedz atļaujas, var novērtējumam nepieciešamos aizsardzības mērķus it īpaši izsecināt no informācijas, kas ir bijusi pamatā attiecīgās aizsargājamās dabas teritorijas izveidei (34) un kura ir ietverta attiecīgajā tā dēvētajā “datu standartveidlapā” (35) teritorijai (36), kā arī attiecīgā gadījumā, ņemot vērā papildu atziņas par citām tajā sastopamām sugām un dzīvotņu veidiem (37).
75.      Proti, lai novērtētu, vai plāns vai projekts ietekmē aizsardzības mērķus, parasti pietiek ar pieņēmumu, ka uz visām teritorijā sastopamajām aizsargājamajām sugām un dzīvotņu veidiem attiecas aizsardzības mērķi. Attiecībā uz teritorijām saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu runa ir par šīs direktīvas I pielikumā minētajiem dabiskajiem dzīvotņu veidiem, tostarp tiem raksturīgajām sugām (1. panta e) punkts), kā arī par II pielikumā minētajām sugām. Attiecībā uz ĪADT tās ir putnu sugas, kas minētas Putnu direktīvas I pielikumā, un regulāri sastopamās migrējošo putnu sugas, kas nav minētas šajā I pielikumā, kā arī šo sugu dzīvotnes. Var neņemt vērā tikai tādu dzīvotņu veidu vai sugu klātbūtni, kas (pamatoti) tiek uzskatītas par nenozīmīgām (38).
76.      Turklāt var būt vajadzīgs aizsardzības mērķus attiecināt uz konkrētu attīstības potenciālu, ja ir nepieciešams uzlabot dzīvotņu veidu vai sugu populāciju stāvokli, lai atjaunotu to labvēlīgo aizsardzības statusu (39). Tas tādēļ, ka saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 4. panta 4. punktu dalībvalstīm jānosaka aizsargājamo dabas teritoriju prioritātes citstarp saskaņā ar to nozīmīgumu I pielikuma dabisko dzīvotņu veidu vai II pielikuma sugu saglabāšanai vai atjaunošanai tām labvēlīgā aizsardzības statusā.
77.      Arī attiecībā uz ĪADT saskaņā ar Putnu direktīvu dalībvalstīm atsevišķos gadījumos aizsardzības mērķos jāiekļauj attīstības mērķi, jo saskaņā ar 3. panta 1. punktu tām ir pietiekamā mērā jāuztur vai jāatjauno putnu sugu daudzveidība un teritorija.
78.      Līdz ar to attīstības potenciāls jāiekļauj tad, ja tas ir nepieciešams, ņemot vērā attiecīgo dzīvotņu veidu un sugu aizsardzības statusu Natura 2000 tīklā kopumā, teritorijas īpašības, kā arī citu Natura 2000 teritoriju attīstības potenciālu un atbilstošos aizsardzības mērķus.
79.      Turklāt Komisija pārliecinoši argumentē, ka ietekmes novērtējums bez teritorijai konkrēti noteiktiem teritorijas aizsardzības mērķiem var būt saistīts ar īpašiem izmeklēšanas un pierādīšanas pienākumiem pieteikuma iesniedzējiem un valsts iestādēm, kas izsniedz atļaujas. Aizsardzības mērķi, kas noteikti uz apstiprināta zinātniskā pamata, ir ievērojami uzticamāki nekā aizsardzības mērķi, kas ir noteikti tikai provizoriski ietekmes novērtējuma vajadzībām. Tādēļ, lai izpildītu novērtējuma prasības, var būt nepieciešami papildu pētījumi. Proti, kā jau minēts, novērtējumam, pamatojoties uz pilnīgiem, precīziem un galīgiem konstatējumiem un ņemot vērā šajā jomā pieejamās labākās zinātnes atziņas, jāizslēdz jebkādas pamatotas šaubas par to, ka projekts nelabvēlīgi neietekmēs attiecīgās teritorijas viengabalainību (40). Tādēļ jāizslēdz arī šaubas par to, vai novērtējuma pamatā esošie aizsardzības mērķi ir pietiekami.
80.      Līdzīgu pieeju Komisija izmanto jaunākajā regulatīvajā priekšlikumā. Atbilstoši tam, ja ir noteikti konkrēti teritorijas aizsardzības mērķi un tie tiek ņemti vērā, tad, veicot ietekmes novērtējumu, ar zināmiem nosacījumiem var izmantot datus, kas vecāki par pieciem gadiem (41). Šis priekšlikums nozīmē, ka ietekmes novērtējums ir iespējams arī tad, ja nav noteikti konkrēti teritorijas aizsardzības mērķi. Šādā gadījumā būtu tikai jāizmanto jaunākie dati. Tas arī ilustrē Komisijas viedokli, ka konkrēti teritorijas aizsardzības mērķi var atvieglot ietekmes novērtējuma veikšanu.
81.      Līdz ar to var secināt, ka ietekmes novērtējums praksē var tikt veikts, pamatojoties uz provizoriski noteiktiem aizsardzības mērķiem, ja kompetentās iestādes vēl nav noteikušas teritorijai konkrētus aizsardzības mērķus.
2.      Ietekmes novērtējuma pieņemamība, balstoties uz iepriekšējiem aizsardzības mērķiem
82.      Attiecībā uz teritorijām, kas noteiktas saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu, likumdevējs pat ir netieši paredzējis šādu provizorisku aizsardzības mērķu noteikšanas metodi, kā to pamatoti uzsver Knocknamona, Teritorijas plānošanas aģentūra un Īrija. Proti, 4. panta 4. punktā dalībvalstīm ir noteikts sešu gadu termiņš, lai noteiktu prioritātes un tādējādi arī aizsargājamo dabas teritoriju aizsardzības mērķus, pēc tam, kad Komisija saskaņā ar 4. panta 2. punktu tās ir iekļāvusi Kopienas nozīmes teritoriju sarakstā, t.i., noteikta kā Natura 2000 teritorija (42). Tomēr šajā termiņā uz teritorijām saskaņā ar 4. panta 5. punktu jau attiecas 6. panta 3. punkts, kura piemērošanai – kā jau iepriekš minēts (43)– aizsardzības mērķi ir obligāts atskaites punkts.
83.      SU un Wild Ireland Defence uzskata, ka šāda provizoriska aizsardzības mērķu noteikšana ir pieļaujama tikai Dzīvotņu direktīvā skaidri paredzētajā pārejas periodā. Tā kā Putnu direktīvā nav noteikts attiecīgs pārejas periods, šādu mērķu noteikšana attiecībā uz lietā aplūkoto ĪADT būtu pilnībā izslēgta.
84.      Šajā ziņā jāpiekrīt, ka ir nepieciešams nekavējoties vai vismaz savlaicīgi noteikt aizsardzības mērķus, lai nodrošinātu optimālu aizsardzību attiecīgās aizsargājamās dabas teritorijas vajadzībām. Kamēr vēl nav noteikti aizsardzības mērķi, teritorijas aizsardzības prioritātes nav zināmas. Tādējādi vēl nav skaidrs, kā teritoriju apsaimniekošanas līdzekļi, kas pēc būtības ir ierobežoti, būtu jāsadala starp dažādajiem aizsardzības mērķiem. Turklāt, kamēr nav skaidrs, kuram aizsardzības mērķim ir prioritāte, dažādu aizsardzības mērķu savstarpējās pretrunas var pat bloķēt aizsardzības pasākumus (44).
85.      Aizsardzības mērķu neesība arī kavē tā dēvētās Cross–Compliance [savstarpējās atbilstības] efektīvu kontroli saskaņā ar Regulas Nr. 1306/2013 93. panta 2. punktu un II pielikumu (45), tātad, Dzīvotņu direktīvas 6. panta 1. un 2. punkta ievērošanu lauksaimniecības zemes izmantošanas laikā. Proti, aizsardzības mērķi ir nepieciešami, lai noteiktu lauksaimnieku pienākumus šajā ziņā. Ja šos pienākumus nevar noteikt, nav iespējams uzraudzīt to izpildi (46). Tā kā tādējādi nav izpildīts nosacījums lauksaimniecības atbalsta piešķiršanai, aizsardzības mērķu neesība varētu būt šķērslis lauksaimniecības atbalsta izmaksai dalībvalstīm (47).
86.      Taču, kā uzsver Curns, visi šie apsvērumi vairāk attiecas uz aizsargājamo dabas teritoriju apsaimniekošanu un mazāk uz projektu nelabvēlīgās ietekmes uz šīm teritorijām novērtējumu.
87.      Tomēr it īpaši attiecībā uz ĪADT saskaņā ar Putnu direktīvu pārejas periods nepastāv jau tāpēc vien, ka šajā direktīvā nav skaidru noteikumu par aizsardzības mērķiem vai to noteikšanu. Tikai ņemot vērā vēlāk pieņemto Dzīvotņu direktīvu, kļūst skaidrs, ka dalībvalstīm arī attiecībā uz ĪADT saskaņā ar Putnu direktīvu jānosaka aizsardzības mērķi. Tomēr nevar uzskatīt, ka, pieņemot Dzīvotņu direktīvu, likumdevējs attiecībā uz ietekmes novērtējumu saistībā ar ĪADT būtu netieši un bez salīdzināma pārejas laikposma vēlējies noteikt stingrākas prasības nekā saistībā ar
aizsargājamām dabas teritorijām saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu.
88.      Faktiski Tiesa jau vairākkārt ir lēmusi par Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta piemērošanu ĪADT, lai gan nebija konstatējami konkrēti teritorijas konkrēti teritorijas aizsardzības mērķi (48).
89.      Turklāt plānu vai projektu ietekmes novērtējuma aizsardzības iedarbība parasti netiek mazināta, ja trūkstošie konkrēti teritorijas
aizsardzības mērķi un prioritātes tiek aizstāti ar provizoriski noteiktiem aizsardzības mērķiem. Tas tādēļ, ka, vienlīdzīgi ņemot vērā visas teritorijā sastopamās sugas un dzīvotņu veidus, kā arī attīstības potenciālu, šis novērtējums – pretēji tam, ko apgalvo SU un Wild Ireland Defence, – parasti nodrošina plašāku teritorijas aizsardzību nekā tad, ja ar aizsardzības mērķiem tiek konkretizēta dažādo aizsargājamo objektu nozīme.
90.      Tādējādi datu standartveidlapā par ĪADT Blackwater Callows kopumā ir uzskaitītas desmit I pielikumā minētas putnu sugas (49), bet pa šo laiku noteiktie aizsardzības mērķi (50) aptver tikai piecas no tām. Ja pārējās sugas, nosakot
aizsardzības mērķus, ir pamatoti klasificētas kā nebūtiskas, ietekme uz šīm sugām nevarētu būt šķērslis projekta īstenošanai.
91.      Nenosakot teritorijai konkrētus aizsardzības mērķus, tātad, pamatojoties uz provizoriski noteiktiem aizsardzības mērķiem, šo secinājumu, visticamāk, būtu daudz grūtāk vai pat neiespējami pamatot. Proti, konkrētu teritorijas aizsardzības mērķu noteikšana un ar to saistītā prioritāšu noteikšana paredz rūpīgu attiecīgās teritorijas īpašību zinātnisku novērtējumu (51), kas vēl iztrūkst, ja aizsardzības mērķi ir noteikti tikai provizoriski. Tas ir iemesls, kādēļ, nepastāvot konkrētiem teritorijas
aizsardzības mērķiem, jāpieņem, ka visas dzīvotnes, populācijas un attīstības potenciāls ir vienlīdz nozīmīgi un līdz ar to aizsargājami.
92.      Tādējādi, kā liecina iepriekš jau izskatītā Komisijas argumentācija (52), konkrēti teritorijas
aizsardzības mērķi praksē var atvieglot projektu apstiprināšanu.
93.      Papildus jānorāda, ka ietekmes novērtējums, kas veikts, pamatojoties uz provizoriski noteiktiem aizsardzības mērķiem, var radīt turpmākas problēmas, ja tā rezultāts liecina, ka projekts varētu izjaukt teritorijas viengabalainību. Šādā gadījumā rodas jautājums, vai izņēmuma kārtā atļauja var tikt piešķirta sevišķi svarīgu sabiedrības interešu labā Dzīvotņu direktīvas 6. panta 4. punkta izpratnē. Tomēr Tiesai šajā lietā nav jālemj par to, vai šajā ziņā nepieciešamā izsvēršana var tikt veikta bez konkrētiem teritorijas
aizsardzības mērķiem un prioritāšu noteikšanas. Proti, saskaņā ar iesniedzējtiesas sniegto informāciju pamatlietās nav nekādu norāžu, ka apstiprinātie vējparki varētu ietekmēt jebkādus iedomājamus aizsardzības mērķus.
94.      Attiecīgi, ja dalībvalsts vēl nav noteikusi
Natura 2000 teritorijai, uz kuru attiecas plāns vai projekts, konkrētus aizsardzības mērķus, novērtējumam saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu jābūt balstītam uz pieņēmumu, ka aizsargājamās dabas teritorijas aizsardzības mērķi saskaņā ar šo direktīvu ietver visus tajā sastopamos I pielikumā minētos dzīvotņu veidus, tostarp tiem raksturīgās sugas, kā arī visas tajā sastopamās II pielikumā minētās sugas, un ka ĪADT aizsardzības mērķi ietver visas tajā sastopamās Putnu direktīvas I pielikumā minētās migrējošo putnu sugas, kā arī visas tajā sastopamās šajā I pielikumā neiekļautās, regulāri sastopamās migrējošo putnu sugas. Turklāt var būt nepieciešams šādi noteiktajos aizsardzības mērķos iekļaut teritorijas attīstības potenciālu, kas, ņemot vērā attiecīgo dzīvotņu veidu un sugu aizsardzības statusu Natura 2000 tīklā kopumā, attiecīgās teritorijas īpašības, kā arī citu Natura 2000 teritoriju attīstības potenciālu un atbilstošos aizsardzības mērķus, ir vajadzīgs dzīvotņu un populāciju atjaunošanas nodrošināšanai. Tikai nenozīmīgu dzīvotņu veidu un sugu klātbūtni drīkst neņemt vērā.
E.      Sekas attiecībā uz sākotnējo izvērtējumu
95.      Iepriekš izklāstītie apsvērumi par konkrētu teritorijas aizsardzības mērķu nozīmi ietekmes novērtējuma veikšanai saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu mutatis mutandis ir piemērojami sākotnējam izvērtējumam
par to, vai šāds novērtējums vispār ir nepieciešams.
96.      Kā jau minēts, aizsardzības mērķi ir atskaites punkts šim novērtējumam (53) Tomēr arī sākotnējais izvērtējums
neparedz, ka dalībvalstīm iepriekš būtu jānosaka konkrēti teritorijas
aizsardzības mērķi. Drīzāk ir pietiekami tos noteikt provizoriski, pamatojoties uz teritorijas īpašībām.
97.      Likumdevējs šādu iespēju ir netieši paredzējis attiecībā uz teritorijām saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu pārejas periodā atbilstoši 4. panta 4. punktam, tieši tāpat kā paša ietekmes novērtējuma gadījumā. Tādēļ attiecībā uz ĪADT saskaņā ar Putnu direktīvu, kurā nav nedz izmantots aizsardzības mērķu jēdziens, nedz ietverts skaidrs pienākums tos noteikt vai tam nepieciešamais termiņš, šādai iespējai jāpastāv vēl jo vairāk.
98.      Līdz ar to arī sākotnēja izvērtējuma
gadījumā nav sagaidāms, ka samazināsies ietekmes novērtējuma sistēmas aizsardzības iedarbība. Gluži pretēji, bez konkrētiem teritorijas
aizsardzības mērķiem parasti būs grūtāk jau sākotnēja izvērtējuma
laikā izslēgt būtisku ietekmi uz Natura 2000 teritoriju.
99.      Pirmkārt, teritorijā var būt sastopamas dzīvotnes, sugas vai attīstības potenciāls, kuriem konkrēti teritorijas
aizsardzības mērķi piešķirtu nelielu nozīmi. Tomēr saistībā ar provizoriskajiem aizsardzības mērķiem tas parasti nav iespējams (54). Tādēļ sākotnējā izvērtējumā jāņem vērā iespējama kaitējuma nodarīšana šīm dzīvotnēm, sugām vai attīstības potenciālam un jāveic pilns novērtējums.
100. Otrkārt, ja nav skaidri noteikti
konkrēti teritorijas
aizsardzības mērķi, var rasties šaubas par provizoriski pieņemamo aizsardzības mērķu apjomu, it īpaši zināšanu trūkuma dēļ par teritorijā sastopamajām dzīvotnēm, sugām un attīstības potenciālu, kuriem projekta rezultātā varētu tikt nodarīts kaitējums. Ja šīs šaubas nevar viegli kliedēt, ir nepieciešams veikt pilnu novērtējumu jau tādēļ vien, lai iegūtu skaidrību par pieņemamajiem aizsardzības mērķiem.
101. Tādēļ uz sākotnējo izvērtējumu
attiecas tas pats, kas attiecas uz faktisko ietekmes novērtējumu: attiecīgi, ja dalībvalsts Natura 2000 teritorijai, uz kuru attiecas plāns vai projekts, vēl nav noteikusi konkrētus aizsardzības mērķus, tad sākotnējam izvērtējumam  ‑ Screening,
par to, vai ir nepieciešams veikt novērtējumu saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu, jābūt balstītai uz pieņēmumu, ka aizsargājamās dabas teritorijas aizsardzības mērķi saskaņā ar šo direktīvu ietver visus tajā sastopamos I pielikumā minētos dzīvotņu veidus, tostarp tiem raksturīgās sugas, kā arī visas tajā sastopamās II pielikumā minētās sugas, un ka ĪADT aizsardzības mērķi ietver visas tajā sastopamās Putnu direktīvas I pielikumā minētās migrējošo putnu sugas, kā arī visas tajā sastopamās šajā I pielikumā neiekļautās, regulāri sastopamās migrējošo putnu sugas. Turklāt var būt nepieciešams šādi noteiktajos aizsardzības mērķos iekļaut teritorijas attīstības potenciālu, kas, ņemot vērā attiecīgo dzīvotņu veidu un sugu aizsardzības statusu Natura 2000 tīklā kopumā, attiecīgās teritorijas īpašības, kā arī citu Natura 2000 teritoriju attīstības potenciālu un atbilstošos aizsardzības mērķus, ir vajadzīgs dzīvotņu un populāciju atjaunošanas nodrošināšanai. Tikai nenozīmīgu dzīvotņu veidu un sugu klātbūtni var neņemt vērā (55).
F.      Iedarbības laikā ierobežošana?
102. Gadījumā, ja Tiesa nepiekrīt manam viedoklim un pieņem, ka ietekmes novērtējumam
un sākotnējam izvērtējumam ir nepieciešams, lai tiktu noteikti
konkrēti teritorijas aizsardzības mērķi, tai vismaz būtu jāierobežo sava nolēmuma iedarbība laikā.
103. Ir taisnība, ka Savienības tiesību normas interpretācija, ko Tiesa sniegusi, īstenojot ar LESD 267. pantu tai piešķirto kompetenci, izskaidro un precizē šīs normas nozīmi un tvērumu, kā šī norma ir vai būtu bijusi jāsaprot un jāpiemēro no tās spēkā stāšanās brīža (56). Tomēr Tiesa izņēmuma kārtā, piemērojot Savienības tiesību sistēmai raksturīgo vispārējo tiesiskās drošības principu, var ierobežot iespēju visām ieinteresētajām personām atsaukties uz normu, kuru tā ir interpretējusi, lai apstrīdētu labticīgi nodibinātas tiesiskās attiecības. Lai varētu pieņemt lēmumu par šādu ierobežojumu, jābūt izpildītiem diviem būtiskiem kritērijiem, proti, ieinteresēto personu labticības esībai un būtisku traucējumu rašanās riskam (57).
104. Šie nosacījumi būtu izpildīti, ja Tiesa nospriestu, ka attiecībā uz ĪADT saskaņā ar Putnu direktīvu ietekmes novērtējums un sākotnējs izvērtējums
par tā nepieciešamību ir iespējami tikai pēc tam, kad dalībvalstis ir noteikušas teritorijai konkrētus aizsardzības mērķus.
105. Ir pamats bažām, ka dalībvalstis līdz šim daudzām ĪADT vēl nav noteikušas teritorijai konkrētus aizsardzības mērķus. Tas tādēļ, ka tikai pēc 2024. gada 12. septembra sprieduma lietā Elliniki Ornithologiki Etaireia u.c. (C‑66/23, EU:C:2024:733) pieņemšanas tām jārēķinās ar pienākumu noteikt šādus aizsardzības mērķus. Attiecībā uz ĪADT šis pienākums nav skaidri noteikts nedz Putnu direktīvā, nedz Dzīvotņu direktīvā. Atšķirībā no Dzīvotņu direktīvas, kurā paredzēti
konkrēti termiņi aizsardzības mērķus noteikšanai, Putnu direktīvā pat nav izmantots jēdziens “aizsardzības mērķi”.
106. Ja Tiesa neatzītu dalībvalstu labticību attiecībā uz ĪADT, projektu izstrādātājiem nevar pārmest to, ka tie, paļaujoties uz spēkā esošajām valsts tiesību normām, neparedzēja, ka nebūs iespējams saņemt likumīgu atļauju tāpēc, ka nav konkrētu teritorijas aizsardzības mērķu. Arī Komisija skaidrojošos norādījumus min, ka ietekmes novērtējums bez konkrētiem teritorijas aizsardzības mērķiem ir iespējams, tomēr
ir saistīts ar paaugstinātu Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pārkāpumu (58).
107. Tajā pašā laikā pastāv būtisku traucējumu risks. Pašlaik neviens nevar paredzēt, cik daudz Natura 2000 teritoriju ir skārusi šī problēma, un vēl jo mazāk, cik daudzus faktiski veiktos ietekmes novērtējumus vai sākotnējos izvērtējumus
varētu apstrīdēt šī trūkuma dēļ. Tādēļ labticīgi (59) uzsāktu plānu vai projektu īstenošana varētu būtiski aizkavēties, lai gan šī kavēšanās nebūtu attaisnojama ar nelabvēlīgu ietekmi uz Natura 2000 teritorijām.
108. Teritorijas plānošanas aģentūra tiesas sēdē to izskaidroja ar Dublinas piemēru: tā kā Komisija bija paudusi šaubas par to konkrēto aizsardzības mērķu kvalitāti, kuri pa šo laiku noteikti pieciem ĪADT Dublinas līcī, pastāv risks, ka pilsētā nevarētu tikt neapstiprināts neviens projekts, kas varētu novest pie notekūdeņu novadīšanas līcī. Attiecībā uz šo risku nebūtu nozīmes tam, vai notekūdeņi notekūdeņu attīrīšanas iekārtās tiktu attīrīti tik lielā mērā, ka izslēgtu jebkādu negatīvu ietekmi uz ĪADT.
109. Līdz ar to attiecīgs Tiesas nolēmums būtu jāattiecina tikai uz plāniem un projektiem, kas apstiprināti pēc sprieduma pasludināšanas šajās lietās. Tiesa varētu pat apsvērt iespēju šāda nolēmuma piemērošanu attiecināt tikai uz atļauju piešķiršanas procedūrām, kas uzsāktas tikai pēc sprieduma pasludināšanas. Arī jau uzsāktu atļauju piešķiršanas procedūru gadījumā varētu būt jau veikti apjomīgi pētījumi par projektu ietekmi, pamatojoties uz iepriekš noteiktiem aizsardzības mērķiem, lai gan konkrēti teritorijas
aizsardzības mērķi nebija noteikti (60).
VI.    Secinājumi
110. Tādēļ ierosinu Tiesai uz lūgumiem sniegt prejudiciālu nolēmumu lietās Knocknamona un Curns atbildēt šādi:
Ja dalībvalsts Natura 2000 teritorijai, uz kuru attiecas plāns vai projekts, vēl nav noteikusi konkrētus aizsardzības mērķus, novērtējumam saskaņā ar Direktīvas 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. panta 3. punkta pirmo teikumu, kā arī sākotnējam izvērtējumam  ‑ Screening, par to, vai šāds novērtējums ir nepieciešams, jābūt balstītiem uz pieņēmumu, ka aizsargājamās dabas teritorijas aizsardzības mērķi atbilstoši šai direktīvai ietver visus tajā sastopamos I pielikumā minētos dzīvotņu veidus, tostarp tiem raksturīgās sugas, kā arī visas tajā sastopamās II pielikumā minētās sugas, un ka īpaši aizsargājamās dabas teritorijas aizsardzības mērķi saskaņā ar Direktīvu 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību ietver visas tajā sastopamās šīs direktīvas I pielikumā minētās putnu sugas, kā arī visas tajā sastopamās šajā I pielikumā neiekļautās, regulāri sastopamās migrējošo putnu sugas. Turklāt var būt nepieciešams šādi noteiktos aizsardzības mērķos iekļaut teritorijas attīstības potenciālu, kas, ņemot vērā attiecīgo dzīvotņu veidu un sugu aizsardzības statusu Natura 2000 tīklā kopumā, attiecīgās teritorijas īpašības, kā arī citu Natura 2000 teritoriju attīstības potenciālu un atbilstošos aizsardzības mērķus, ir vajadzīgs dzīvotņu un populāciju atjaunošanas nodrošināšanai. Var neņemt vērā tikai nenozīmīgu dzīvotņu veidu un sugu klātbūtni.
1      Oriģinālvaloda – vācu.
2      Pamatlietā noteicošā ir Padomes Direktīva 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV 1992, L 206, 7. lpp.),
redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 2013. gada 13. maija Direktīvu 2013/17/ES (OV 2013, L 158, 193. lpp.).
3      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību (OV 2010, L 20, 7. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2019. gada 5. jūnija Regulu (ES) 2019/1010 (OV 2019, L 170, 115. lpp.).
4      Padomes Direktīva 79/409/EEK (1979. gada 2. aprīlis) par savvaļas putnu aizsardzību (OV 1979, L 103, 1. lpp.).
5      Kā norāda Komisija, no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu skaidri neizriet, vai novērtējums ietvēra arī aizsargāto dzīvotņu noplicināšanos iekārtu radīto traucējumu dēļ; attiecībā uz šī aspekta izvērtēšanas nepieciešamību skat. spriedumu, 2016. gada 14. janvāris, Komisija/Bulgārija (Kaliakra) (C‑141/14, EU:C:2016:8, 59. punkts), un manus secinājumus šajā lietā (C‑141/14, EU:C:2015:528, 94.–99. punkts).
6      Spriedumi, 2018. gada 17. aprīlis, Komisija/Polija (Belovežas gārša) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 106. punkts), un 2019. gada 29. jūlijs, Inter-Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 116. punkts).
7      Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 59. punkts); 2019. gada 29. jūlijs, Inter–Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 120. punkts), un 2023. gada 15. jūnijs, Eco Advocacy (C‑721/21, EU:C:2023:477, 38. punkts).
8      Spriedumi, 2011. gada 24. novembris, Komisija/Spānija (C‑404/09, EU:C:2011:768, 100. punkts); 2018. gada 17. aprīlis, Komisija/Polija (Belovežas gārša) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 139. punkts); 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 98. punkts), un 2023. gada 15. aprīlis, Eco Advocacy (C‑721/21, EU:C:2023:477, 39. punkts).
9      Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 43. un 44. punkts); 2007. gada 13. decembris, Komisija/Īrija (C‑418/04, EU:C:2007:780, 226. punkts), un 2018. gada 12. aprīlis, People Over Wind un Sweetman (C‑323/17, EU:C:2018:244, 34. punkts).
10      Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 44. punkts); 2007. gada 13. decembris, Komisija/Īrija (C‑418/04, EU:C:2007:780, 254. punkts), un 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 114. punkts).
11      Secinājumi lietā Eco Advocacy (C‑721/21, EU:C:2023:39, 91.–93. punkts).
12      Spriedumi, 2023. gada 15. jūnijs, Eco Advocacy (C‑721/21, EU:C:2023:477, 42. punkts), un 2025. gada 6. marts, Waltham Abbey Residents Association (C‑41/24, EU:C:2025:140, 48. punkts).
13      Ilustratīvi skat. manus secinājumus lietā Eco Advocacy (C‑721/21, EU:C:2023:39, 105. punkts).
14      Spriedums, 2016. gada 8. novembris, Lesoochranárske zoskupenie VLK (C‑243/15, EU:C:2016:838, 49. punkts).
15      Spriedums, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un
Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 46. punkts)
16      Par attīstības potenciālu skat. šo secinājumu 76.– 78. punktu.
17      Skat. spriedumus, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 47. punkts), un 2007. gada 4. oktobris, Komisija/Itālija (C‑179/06, EU:C:2007:578, 35. punkts).
18      Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 48. punkts); 2013. gada 11. aprīlis, Sweetman u.c. (C‑258/11, EU:C:2013:220, 30. punkts), un 2018. gada 17. aprīlis, Komisija/Polija (Belovežas gārša) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 112. punkts).
19      Eiropas Vides aģentūra, Natura 2000 sites designated under the EU Habitats and Birds Directives (publicēts 2025. gada 5. novembrī), https://www.eea.europa.eu/en/analysis/indicators/natura-2000-sites-designated-under.
20      Skat. šo secinājumu 4948. punktu.
21      Skat., piemēram, spriedumu, 2017. gada 26. aprīlis, Komisija/Vācija (C‑142/16, EU:C:2017:301, 29.–33. punkts).
22      Tās ir angļu, dāņu, franču, grieķu, itāļu, holandiešu, portugāļu un spāņu valodas versijas. Pārējās valodu versijas nebija iekļautas likumdošanas procesā, kura rezultātā tika pieņemts Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkts.
23      Spriedumi, 2020. gada 17. decembris, Komisija/Grieķija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑849/19, EU:C:2020:1047, 46.–53. punkts); 2023. gada 29. jūnijs, Komisija/Īrija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑444/21, EU:C:2023:524, 64. un 65. punkts), kā arī 2023. gada 21. septembris, Komisija/Vācija (Īpaši aizsargājamo dabas teritoriju aizsardzība) (C‑116/22, EU:C:2023:687, 105. un 106. punkts).
24      Spriedumi, 2020. gada 17. decembris, Komisija/Grieķija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑849/19, EU:C:2020:1047, 46. punkts); 2023. gada 29. jūnijs, Komisija/Īrija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑444/21, EU:C:2023:524, 64. punkts), kā arī 2023. gada 21. septembris, Komisija/Vācija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑116/22, EU:C:2023:687, 105. punkts).
25      Skat. arī spriedumus, 2018. gada 17. aprīlis, Komisija/Polija (Belovežas gārša) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 213. punkts), un 2020. gada 17. decembris, Komisija/Grieķija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑849/19, EU:C:2020:1047, 59. punkts).
26      Spriedumi, 2020. gada 17. decembris, Komisija/Grieķija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑849/19, EU:C:2020:1047, 52. punkts), kā arī 2023. gada 29. jūnijs, Komisija/Īrija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑444/21, EU:C:2023:524, 157. punkts).
27      Spriedumi, 2018. gada 17. aprīlis, Komisija/Polija (Belovežas gārša) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 207. punkts); 2020. gada 17. decembris, Komisija/Grieķija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑849/19, EU:C:2020:1047, 49. un 50. punkts); 2023. gada 29. jūnijs, Komisija/Īrija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑444/21, EU:C:2023:524, 155. punkts).
28      Šajā izpratnē skat. spriedumu, 2018. gada 17. aprīlis, Komisija/Polija (Belovežas gārša) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 207.–209. punkts, kā arī 213. un 221. punkts).
29      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2010. gada 14. oktobris, Komisija/Austrija (Hanság un Niedere Tauern) (C‑535/07, EU:C:2010:602, 62.–66. punkts).
30      Spriedums, 2024. gada 12. septembris (C‑66/23, EU:C:2024:733, 46. punkts).
31      Skat. šo secinājumu 48. un 49. punktu.
32      Spriedums, 2024. gada 12. septembris, Elliniki Ornithologiki Etaireia u.c. (C‑66/23, EU:C:2024:733, 42. punkts).
33      Spriedums, 2024. gada 12. septembris, Elliniki Ornithologiki Etaireia u.c. (C‑66/23, EU:C:2024:733, it īpaši 45. un 46. punkts).
34      Skat. spriedumus, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 54. punkts), un 2018. gada 7. novembris, Holohan u.c. (C‑461/17, EU:C:2018:883, 35. un 37. punkts), kā arī manus secinājumus lietās CFE un Terre wallonne (C‑43/18 un C‑321/18, EU:C:2019:56, 76. punkts) un lietā Elliniki Ornithologiki Etaireia u.c. (C‑66/23, EU:C:2024:150, 45. punkts), kā arī ģenerāladvokātes T. Čapetas [T. Ćapeta] secinājumus lietā Komisija/Vācija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑116/22, EU:C:2023:317, 31. punkts).
35      Komisijas Īstenošanas lēmums 2011/484/ES (2011. gada 11. jūlijs) par formu, kādā sniedzama informācija par Natura 2000 teritorijām (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 4892) (OV 2011, L 198, 39. lpp.).
36      Skat. manus secinājumus lietā Komisija/Itālija (Santa Caterina) (C‑304/05, EU:C:2007:228, 33. punkts).
37      Skat. spriedumu, 2024. gada 12. septembris, Elliniki Ornithologiki Etaireia u.c. (C‑66/23, EU:C:2024:733, 47.–49. punkts).
38      Spriedums, 2024. gada 12. septembris, Elliniki Ornithologiki Etaireia u.c. (C‑66/23, EU:C:2024:733, it īpaši 48. punkts), kā arī mani secinājumi lietā Komisija/Itālija (Santa Caterina) (C-304/05, EU:C:2007:228, 34. punkts).
39      Skat. manus secinājumus lietā Vereniging Hoekschewaards Landschap (C‑281/16, EU:C:2017:476, 52. – 63. punkts)
40      Skat. norādes 8. zemsvītras piezīmē.
41      4. panta 5. punkta otrais teikums Priekšlikumā par Eiropas Parlamenta un Padomes regulu par vidiskās novērtēšanas paātrināšanu (COM(2025)984 final, 28. un 29. lpp.).
42      Spriedumi, 2020. gada 17. decembris, Komisija/Grieķija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑849/19, EU:C:2020:1047, 53. punkts); 2023. gada 29. jūnijs, Komisija/Īrija (Īpaši aizsargājamu dabas teritoriju aizsardzība) (C‑444/21, EU:C:2023:524, 65. punkts), ka arī 2023. gada 21. septembris, Komisija/Vācija (Īpaši aizsargājamo dabas teritoriju aizsardzība) (C‑116/22, EU:C:2023:687, 106. punkts).
43      Skat. šo secinājumu 72. punktu.
44      Spriedums, 2010. gada 4. marts, Komisija/Francija (C‑241/08, EU:C:2010:114, 53. punkts), kā arī ilustratīvi – mani secinājumi lietā Latvijas valsts meži (C‑434/22, EU:C:2023:595, 41. punkts) par ugunsdrošības pasākumiem Natura 2000 teritorijās.
45      Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību (OV 2013, L 347, 549. lpp.).
46      Skat. spriedumu, 2024. gada 20. novembris, Spānija/Komisija (T‑508/22, EU:T:2024:855, 78.–80. punkts).
47      Skat. spriedumu, 2020. gada 17. decembris, Francija/Komisija (C‑404/19 P, EU:C:2020:1041, 51. punkts un tajā minētā judikatūra).
48      Skat., piemēram, spriedumus, 2004. gada 29. janvāris, Komisija/Austrija (Wörschacher Moos) (C‑209/02, EU:C:2004:61, 22. un nākamie punkti); 2007. gada 20. septembris, Komisija/Itālija (Santa Caterina) (C‑304/05, EU:C:2007:532, 16., 17. un 95. punkts), un 2011. gada 24. novembris, Komisija/Spānija (Alto Sil) (C‑404/09, EU:C:2011:768, 101. un 102. punkts).
49      https://natura2000.eea.europa.eu/?sitecode=IE0004094&views=Sites_View.
50      https://www.npws.ie/sites/default/files/protected-sites/conservation_objectives/CO004094_0.pdf.
51      Ilustratīvi mani secinājumi lietā Elliniki Ornithologiki Etaireia u.c. (C‑66/23, EU:C:2024:150, 56.–64. punkts).
52      Skat. šo secinājumu 79. un 80. punktu.
53      Skat. šo secinājumu 50.–56. punktu.
54      Skat. šo secinājumu 91. punktu.
55      Skat. šo secinājumu 94. punktu.
56      Spriedumi, 2007. gada 6. marts, Meilicke u.c. (C‑292/04, EU:C:2007:132, 34. punkts), un 2020. gada 23. aprīlis, Herst (C‑401/18, EU:C:2020:295, 54. punkts).
57      Spriedumi, 2007. gada 6. marts, Meilicke u.c. (C‑292/04, EU:C:2007:132, 35. punkts), un 2020. gada 23. aprīlis, Herst (C‑401/18, EU:C:2020:295, 56. punkts).
58      Skat. Vadlīnijas par plānu un projektu novērtēšanu saistībā ar Natura 2000 teritorijām (2021. gada septembris, 7. lpp.).
59      Skat. spriedumu, 2016. gada 28. aprīlis, Borealis Polyolefine u.c. (C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 un C‑391/14 līdz C‑393/14, EU:C:2016:311, 105. punkts).
60      Skat. spriedumus, 1998. gada 18. jūnijs, Gedeputeerde Staten van Noord–Holland (C‑81/96, EU:C:1998:305, 23. un 24. punkts) par vispārējo ietekmes uz vidi novērtējumu, un 2006. gada 23. marts, Komisija/Austrija (Lauteracher Ried) (C‑209/04, EU:C:2006:195, 56. un 57. punkts) par ietekmes novērtējumu saskaņā ar Dzīvotņu direktīvu.