62020TO0744
VISPĀRĒJĀS TIESAS RĪKOJUMS (ceturtā palāta)
2021. gada 30. novembrī (
*1
)
Dempings – Ķīnas izcelsmes alumīnija štancējumu imports – Akts, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu – Nepārsūdzams akts – Sagatavojošs akts – Nepieņemamība – Galīgais antidempinga maksājums – Intereses celt prasību zudums – Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas
Lietā T‑744/20
Airoldi Metalli SpA
, Molteno (Itālija), ko pārstāv M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey un V. Villante, advokāti,
prasītāja,
pret
Eiropas Komisiju, ko pārstāv G. Luengo un P. Němečková, pārstāvji,
atbildētāja,
par prasību, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2020/1428 (2020. gada 12. oktobris), ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija štancējumu importam (OV 2020, L 336, 8. lpp.),
VISPĀRĒJĀ TIESA (ceturtā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētājs S. Žervazonī [S. Gervasoni] (referents), tiesneši R. Frendo [R. Frendo] un H. Martins i Peress de Nanklaress [J. Martín y Pérez de Nanclares],
sekretārs: E. Kulons [E. Coulon],
izdod šo rīkojumu.
Rīkojums
Tiesvedības priekšvēsture un fakti pēc prasības celšanas
1
Pēc sūdzības, ko bija iesniegusi Eiropas alumīnija štancējumu (turpmāk tekstā – “attiecīgais ražojums”) ražotāju apvienība, Eiropas Komisija 2020. gada 14. februārī publicēja paziņojumu par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes attiecīgo ražojumu importu Eiropas Savienībā (OV 2020, C 51, 26. lpp.), pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 21. lpp.), kurā izdarīti grozījumi (turpmāk tekstā – “pamatregula”), 5. pantu.
2
Antidempinga procedūras un izmeklēšanas vajadzībām Komisija saskaņā ar pamatregulas 17. pantu nolēma balstīties uz neatkarīgu importētāju izlasi. Prasītāja Airsoli Metalizē Pa, kas ir attiecīgā ražojuma importētāja, tika iekļauta šajā izlasē.
3
Prasītāja procesa laikā iesniedza savus apsvērumus vairākas reizes, it īpaši atbildot uz Komisijas pieprasījumiem, un pēdējā minētā to uzklausīja 2020. gada 29. jūnijā. Turklāt tā lūdza apturēt procesu sakarā ar veselības krīzi, tomēr Komisija šo lūgumu neapmierināja.
4
2020. gada 23. jūnijā apvienība, kas iesniedza sūdzību, iesniedza attiecīgā ražojuma, uz kuru attiecas antidempinga izmeklēšana, reģistrācijas pieteikumu saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5. punktu, lai antidempinga maksājumus pēc tam varētu piemērot minētā ražojuma importam no šīs reģistrācijas datuma. 2020. gada 6. jūlijā prasītāja iesniedza Komisijai savus iebildumus pret šo reģistrācijas pieteikumu.
5
2020. gada 21. augustā Komisija pieņēma Īstenošanas regulu (ES) 2020/1215, ar ko nosaka, ka jāreģistrē Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija štancējumu imports (OV 2020, L 275, 16. lpp.). Šo regulu Vispārējā tiesā apstrīdēja gan prasītāja (lieta T‑611/20), gan divi Ķīnas uzņēmumi, Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd un Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd, – attiecīgo ražojumu ražotāji‑eksportētāji (lieta T‑604/20). Vispārējā tiesa pirmo prasību noraidīja ar 2021. gada 28. septembra rīkojumu Airoldi Metalli/Komisija (T‑611/20, nav publicēts, EU:T:2021:641), pamatojoties uz to, ka prasītājai nebija intereses celt prasību par minēto regulu.
6
Tostarp pēc prasītājas iesniegtajiem jaunajiem apsvērumiem Komisija pieņēma Īstenošanas regulu (ES) 2020/1428 (2020. gada 12. oktobris), ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija štancējumu importam (OV 2020, L 336, 8. lpp.; turpmāk tekstā – “apstrīdētā regula”).
7
Apstrīdētajā regulā tostarp ir noteikts:
“1. pants
1.   Tādu [attiecīgo ražojumu importam] nosaka pagaidu antidempinga maksājumu.
2.   Pagaidu antidempinga maksājuma likmes, kas piemērojamas 1. punktā aprakstītā un tālāk sarakstā norādīto uzņēmumu ražotā ražojuma Savienības brīvas robežpiegādes neto cenai pirms nodokļa samaksas, ir šādas:
Uzņēmums
Pagaidu antidempinga maksājums
Taric papildu kods
Guangdong Haomei New Materials Co., Ltd
30,4 %
C562
Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co., Ltd.
30,4 %
C563
Press Metal International Ltd.
38,2 %
C564
Press Metal International Technology Ltd.
38,2 %
C565
Citi uzņēmumi, kas sadarbojās un ir norādīti pielikumā
34,9 %
Visi pārējie uzņēmumi
48,0 %
C999
3.   Šā panta 2. punktā minētajiem uzņēmumiem individuālās maksājuma likmes piemēro tikai tad, ja dalībvalstu muitas dienestiem tiek uzrādīts derīgs komercrēķins, kurā ir šāda deklarācija, ko datējusi un parakstījusi šo rēķinu izdevušās struktūras amatpersona un kur norādīts tās vārds, uzvārds un ieņemamais amats: “Es, apakšā parakstījies, apliecinu, ka šajā rēķinā norādīto eksportam uz Eiropas Savienību pārdoto (apjoms) (attiecīgais ražojums) ir ražojis uzņēmums (uzņēmuma nosaukums un adrese) (Taric papildu kods), kurš atrodas [attiecīgā valsts]. Apliecinu, ka šajā rēķinā sniegtā informācija ir pilnīga un patiesa.” Ja šāds rēķins netiek uzrādīts, piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” noteikto maksājuma likmi.
4.   Laižot 1. punktā minēto ražojumu brīvā apgrozībā Savienībā, iemaksā drošības naudu pagaidu maksājuma apmērā.
[..]
2. pants
1.   Ieinteresētās personas rakstiskās piezīmes par šo regulu iesniedz Komisijai 15 kalendāro dienu laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
2.   Ieinteresētās personas, kas to vēlas, uzklausīšanu Komisijā pieprasa 5 kalendāro dienu laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
3.   Ieinteresētās personas, kas to vēlas, uzklausīšanu pie tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas pieprasa 5 kalendāro dienu laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas. Uzklausīšanas amatpersona izskata arī pēc šā termiņa iesniegtos pieprasījumus un attiecīgā gadījumā var lemt par šo pieprasījumu apmierināšanu.
3. pants
1.   Ar šo muitas dienestiem tiek uzdots izbeigt importa reģistrāciju, kas noteikta saskaņā ar 1. pantu Īstenošanas regulā (ES) 2020/1215, ar ko nosaka, ka jāreģistrē Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija štancējumu imports.
2.   Savāktos datus par ražojumiem, kuri importēti ES ne agrāk kā 90 dienas pirms šīs regulas stāšanās spēkā, glabā, līdz stājas spēkā iespējamie galīgie pasākumi vai līdz šīs procedūras beigām.”
8
Pēc prasības celšanas šajā lietā Komisija pieņēma Īstenošanas regulu (ES) 2021/546 (2021. gada 29. marts), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija štancējumu importam (OV 2021, L 109, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “galīgā regula”).
9
Saskaņā ar galīgo regulu:
“1. pants
1.   Tādu [attiecīgo ražojumu importam] nosaka galīgo antidempinga maksājumu.
2.   Galīgā antidempinga maksājuma likmes, kas piemērojamas 1. punktā aprakstītā un tālāk sarakstā norādīto uzņēmumu ražotā ražojuma neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas:
Uzņēmums
Maksājuma likme (%)
Taric papildu kods
Guangdong Haomei New Materials Co., Ltd.
21,2
C562
Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co., Ltd.
21,2
C563
Press Metal International Ltd.
25,0
C564
Press Metal International Technology Ltd.
25,0
C565
Pārējie pielikumā uzskaitītie uzņēmumi, kas sadarbojās
22,1
Visi pārējie uzņēmumi
32,1
C999
3.   Šā panta 2. punktā minētajiem uzņēmumiem individuālās maksājuma likmes piemēro tikai tad, ja dalībvalstu muitas dienestiem tiek uzrādīts derīgs komercrēķins, kurā ir šāda deklarācija, ko datējusi un parakstījusi šo rēķinu izdevušās struktūras amatpersona un kur norādīts tās vārds, uzvārds un ieņemamais amats: “Es, apakšā parakstījies, apliecinu, ka šajā rēķinā norādīto eksportam uz Eiropas Savienību pārdoto (apjoms) (attiecīgais ražojums) ir ražojis uzņēmums (uzņēmuma nosaukums un adrese) (Taric papildu kods), kurš atrodas [attiecīgā valsts]. Apliecinu, ka šajā rēķinā sniegtā informācija ir pilnīga un patiesa.” Ja šāds rēķins netiek uzrādīts, piemēro visiem pārējiem uzņēmumiem piemērojamo maksājuma likmi.
[..]
2.°pants
Galīgi iekasē summas, kas nodrošinātas ar pagaidu antidempinga maksājumu atbilstīgi Īstenošanas regulai (ES) 2020/1428. Nodrošinātās summas, kas pārsniedz antidempinga maksājuma galīgās likmes, atmaksā.
3. pants
Attiecībā uz reģistrēto importu galīgo antidempinga maksājumu neiekasē ar atpakaļejošu spēku. Datus, kas savākti saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2020/1215 1. pantu, neturpina glabāt.
[..]”
Tiesvedība un lietas dalībnieku prasījumi
10
Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2020. gada 21. decembrī, prasītāja cēla šo prasību.
11
Ar dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā tika iesniegts 2021. gada 11. martā, Eiropas Parlaments lūdza ļaut iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam.
12
Ar atsevišķu dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2021. gada 12. martā, Komisija atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 130. pantam cēla iebildi par nepieņemamību. Ar dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2021. gada 8. aprīlī, Komisija paziņoja par galīgās regulas pieņemšanu 2021. gada 29. martā, kā arī par šīs regulas publicēšanu. Prasītāja savus apsvērumus par Komisijas izteikto iebildi par nepieņemamību iesniedza 2021. gada 28. aprīlī. Turklāt 2021. gada 9. jūnijā tā cēla prasību, kas vērsta pret galīgo regulu (lieta T‑328/21).
13
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
atcelt apstrīdēto regulu;
–
piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
14
Pakārtoti, prasītāja arī lūdz Vispārējai tiesai procesa organizatorisko pasākumu ietvaros lūgt Komisijai iesniegt visus tās iekšējos dokumentus, kuri veido apstrīdētās regulas un attiecīgā importa reģistrācijas sagatavošanas darbus.
15
Komisijas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
noraidīt prasību ka nepieņemamu;
–
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
16
Atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 130. panta 1. un 7. punktam, ja atbildētājs to prasa, Vispārējā tiesa var lemt par nepieņemamību vai kompetences neesamību, neizskatīdama lietu pēc būtības. Šajā lietā, tā kā Komisija ir lūgusi lemt par nepieņemamību, Vispārējā tiesa, uzskatīdama, ka tās rīcībā esošajos lietas materiālos ir pietiekama informācija, nolemj izskatīt šo lūgumu, neveicot turpmākas procesuālās darbības.
17
Komisija atsaucas uz šīs prasības nepieņemamību, pamatojoties uz to, ka, pirmkārt, apstrīdētā regula neesot apstrīdams akts, otrkārt, prasītājai neesot vai vairs neesot intereses to apstrīdēt un, treškārt, prasītājai neesot arī tiesību celt prasību par apstrīdēto regulu.
18
Attiecībā uz nepieņemamības pamatu, kas saistīts ar apstrīdētās regulas neapstrīdamību, Komisija norāda, ka minētā regula ir pagaidu pasākums, kurš veikts, gaidot izmeklēšanas iznākumu, un kura vienīgās sekas ir tādas drošības naudas iemaksa, kuras mērķis ir attiecīgā gadījumā ļaut vēlāk piemērot noteiktos pagaidu maksājumus, neiekasējot nekādus maksājumus šajā posmā. Tādējādi runa esot par sagatavojošu aktu, kam atbilstoši pamatregulai seko vai nu akts, ar kuru izbeidz antidempinga procedūru, neveicot pasākumus, vai arī regula, ar kuru noteikti galīgie antidempinga maksājumi. Komisija piebilst, ka tas, ka prasītāja nevar tieši apstrīdēt apstrīdēto regulu, tai neliedz tiesību aizsardzību tiesā, jo tai ir iespēja atsaukties uz iespējamiem šajā regulā pieļautajiem pārkāpumiem, ceļot prasību, kas vērsta pret aktu, ar kuru noteikti galīgie maksājumi, un kura izstrādes posmu tas veido. Turklāt Komisijas ieskatā, ja prasība tiktu atzīta par pieņemamu, Vispārējai tiesai būtu jāsniedz vērtējums par jautājumiem, par kuriem Komisija izlems vēlāk, nosakot galīgos antidempinga maksājumus, un tas būtu nesaderīgs ar pareizas tiesvedības un administratīvā procesa Komisijā pienācīgās norises prasībām.
19
Prasītāja turpretim uzskata, ka apstrīdētā regula ir apstrīdams [tiesību] akts. Proti, šī regula radot tūlītējas, saistošas, autonomas un galīgas negatīvas sekas attiecībā uz tās faktisko un tiesisko situāciju, uz kurām galīgās regulas pieņemšanai nevarētu būt nekādas ietekmes. Šajā ziņā prasītāja norāda uz sodu, kas tai var tikt uzlikts, ja tā neizpildītu savu pienākumu iemaksāt apstrīdētajā regulā noteikto drošības naudu. Tā arī uzsver kaitējumu, kas saistīts ar šīs drošības naudas noteikšanas izmaksām attiecībā uz summām, kuras galu galā saskaņā ar galīgo regulu tiek atmaksātas, kā arī problēmas saistībā ar attiecīgā ražojuma pieejamību pēc apstrīdētās regulas stāšanās spēkā.
20
Atbilstoši LESD 263. pantam prasību par tiesību akta atcelšanu var celt par aktiem, kuri nav ieteikumi vai atzinumi un kuru mērķis ir radīt tiesiskas sekas attiecībā uz trešām personām.
21
Lai noteiktu, vai par kādu aktu var celt šādu prasību, ir jāpievērš uzmanība šī akta būtībai, savukārt formai, kādā tas ticis pieņemts, šajā ziņā principā nav nozīmes. Šajā ziņā par aktiem vai lēmumiem, kas var būt atcelšanas prasības priekšmets, ir uzskatāmi tikai tie pasākumi, kas paredzēti tādu saistošu tiesisku seku radīšanai, kuras var skart prasītāja intereses, būtiski mainot tā tiesisko stāvokli (spriedumi, 1981. gada 11. novembris, IBM/Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 9. punkts; 2017. gada 19. janvāris, Komisija/Total un Elf Aquitaine, C‑351/15 P, EU:C:2017:27, 35. un 36. punkts, un rīkojumu, 2019. gada 15. marts, Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija, T‑410/18, EU:T:2019:166, 12. un 13. punkts).
22
Saistībā ar tiesību aktiem, kuru izstrāde notiek vairākos procedūras posmos, par pārsūdzamiem aktiem principā ir atzīstami vienīgi tādi, ar kuriem tiek galīgi noteikta iestādes nostāja šīs procedūras beigās, izslēdzot starppasākumus, kuru mērķis ir sagatavot galīgo lēmumu (spriedums, 1981. gada 11. novembris, IBM/Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 10. punkts, un rīkojums, 1996. gada 10. decembris, Söktas/Komisija, T‑75/96, EU:T:1996:183, 27. punkts).
23
Citādi būtu tikai tad, ja akti vai lēmumi, kas pieņemti sagatavošanas procedūras gaitā, ne tikai izpildītu iepriekš minētās juridiskās iezīmes, bet tie paši par sevi būtu īpašās procedūras rezultāts, kas atšķiras no tās procedūras, kuras ietvaros iestāde pieņem lēmumu par lietas būtību (spriedums, 1981. gada 11. novembris, IBM/Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 11. punkts; un rīkojums, 2004. gada 2. jūnijs, Pfizer/Komisija, T‑123/03, EU:T:2004:167, 23. punkts), un tādējādi radītu autonomas, tūlītējas un neatgriezeniskas tiesiskās sekas, kas pamato, ka šie akti vai lēmumi varētu būt par atcelšanas prasības priekšmetu, ja ar tiem saistītais prettiesiskums nevarētu tikt novērsts tādas prasības ietvaros, kas vērsta pret galīgo lēmumu, kura izstrādes posms tas ir (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 6. oktobris, Tognoli u.c./Parlaments, C‑431/20 P, EU:C:2021:807, 42., 44. un 51. punkts un tajos minētā judikatūra). Šajā ziņā jau ir ticis nospriests, ka Komisijas lēmums uzsākt antidempinga procedūru ir sagatavojošs akts, par kuru nevar celt prasību, jo tas tūlītēji un neatgriezeniski neietekmē attiecīgo uzņēmumu tiesisko stāvokli un tādējādi ar to nevar jau pirms administratīvā procesa pabeigšanas pamatot atcelšanas prasības pieņemamību (šajā nozīmē skat. rīkojumu, 1996. gada 14. marts, DysanMagnetics un Review Magnetics/Komisija, T‑134/95, EU:T:1996:38, 21.–23. punkts un tajos minētā judikatūra; šajā nozīmē skat. arī rīkojumu, 1998. gada 25. maijs, Broome & Wellington/Komisija, T‑267/97, EU:T:1998:108, 26.–29. punkts).
24
Līdz ar to šajā lietā apstrīdētās regulas, kas pieņemta saskaņā ar pamatregulas 7. pantu, sekas un tiesiskais raksturs ir jāizvērtē, ņemot vērā tās funkciju antidempinga procedūras ietvaros un ņemot vērā aktu, ar kuru, piemērojot pamatregulas 9. pantu, izbeidz šo procedūru (šajā nozīmē skat. spriedumu, 1981. gada 11. novembris, IBM/Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 13. punkts, un rīkojumu, 2019. gada 15. marts, Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija, T‑410/18, EU:T:2019:166, 16. punkts).
25
Kā izriet no pamatregulas tiesību normām, regula, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumus, ir starpposms starp paziņojumu par uzsākšanu, ko reglamentē pamatregulas 5. pants, kas iezīmē antidempinga procedūras uzsākšanu, un šīs procedūras izbeigšanu, kuras rezultātā vai nu tiek noteikti galīgie maksājumi, vai arī nav noteikti maksājumi saskaņā ar pamatregulas 9. pantu. Saskaņā ar formulējumu, kas ir izmantots pirmajās regulās par aizsardzību pret dempinga praksi, šādas regulas, ar ko nosaka pagaidu maksājumus, mērķis ir nodrošināt Savienības “pienācīgu aizsardzību”, tiklīdz dempinga esamība izriet no iepriekšējas pārbaudes, un “lai novērstu to, ka tiesvedības laikā tiek radīti zaudējumi”, provizoriski nosakot antidempinga maksājumus, kas vēlāk var tikt iekasēti ar atpakaļejošu spēku procedūras izbeigšanas brīdī (skat. Padomes Regulas (EEK) Nr. 459/68 (1968. gada 5. aprīlis) par aizsardzību pret dempingu un maksājumiem vai subsīdijām, kuras piešķir valstis, kas nav Eiropas Ekonomikas kopienas dalībvalstis (OV 1968, L 93, 1. lpp.) trīspadsmito apsvērumu), un Padomes Regulas (EEK) Nr. 3017/79 (1979. gada 20. decembris) par aizsardzību pret importu, kas veido “dempingu”, vai subsīdijām, kuras piešķir valstis, kas nav Eiropas Ekonomikas kopienas dalībvalstis (OV 1979, L 339, 1. lpp.) 11. pantu). Tādējādi tas iekļaujas antidempinga procedūras turpinātībā un ir vērsts uz to, lai nodrošinātu tās efektivitāti.
26
Tādā pašā šādas turpinātības nozīmē regula, ar kuru nosaka pagaidu antidempinga maksājumus, sīkāk informē ieinteresētās puses, it īpaši importētājus, par tiem būtiskiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata piemēroti pagaidu pasākumi, sniedzot tām iespēju sniegt apsvērumus, lai noteiktu galīgos pasākumus pieņemšanai (apstrīdētās regulas 2. pants; skat. arī pamatregulas 19.a un 20. pantu). Šāda turpinātība ir vēl jo izteiktāka tāpēc, ka kopš pamatregulas stāšanās spēkā 2016. gadā Komisija pieņem aktu kopumu, kuri veido antidempinga procedūru, no paziņojuma par uzsākšanu līdz galīgo maksājumu noteikšanai, lai gan pirms tam galīgos maksājumus noteica Eiropas Savienības Padome (skat. tostarp Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp.) 9. pantu). Turklāt šajā ziņā ir jāatzīmē, ka pamatregulas preambulas 32. apsvērumā ir minēta [pagaidu pasākumu] “loģiskā saistība ar galīgo pasākumu pieņemšanu”. Šādi rīkojoties, tiesiskais regulējums, kas ir piemērojams šajā lietā, atšķiras no tiesiskā regulējuma, kas bija spēkā lietā, kurā tika pasludināts 1984. gada 21. februāra spriedums Allied Corporation u.c./Komisija (239/82 un 275/82, EU:C:1984:68), kuru prasītāja turklāt nav minējusi, lai pamatotu savus argumentus par apstrīdētās regulas apstrīdamību, un kurā Tiesa lēma par abu apstrīdēto pagaidu regulu pamatotību, tomēr skaidri nelemjot par šo regulu apstrīdamību, kuras netika ņemtas vērā, pieņemot galīgo regulu.
27
No tā izriet, ka apstrīdētā regula, ciktāl ar to ir noteikti pagaidu antidempinga maksājumi, nevar tikt uzskatīta par tādu, kas veido procedūras, kas atšķiras no tās, kura tiks izbeigta, nosakot galīgos maksājumus vai nosakot šādus maksājumus, beigu posmu. Tāpat kā paziņojums par antidempinga procedūras uzsākšanu, kas, kā atgādināts iepriekš šī rīkojuma 23. punktā, judikatūrā ir kvalificēts kā sagatavojošs akts, apstrīdētā regula sagatavo šos aktus, ar kuriem tiek izbeigta antidempinga procedūra un par kuriem var celt prasību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2003. gada 30. septembris, Eurocoton u.c./Padome, C‑76/01 P, EU:C:2003:511, 72. punkts un tajā minētā judikatūra; pēc analoģijas skat. arī rīkojumu, 1998. gada 25. maijs, Broome & Wellington/Komisija, T‑267/97, EU:T:1998:108, 33. punkts, un spriedumu, 2010. gada 17. decembris, EWRIA u.c./Komisija, T‑369/08, EU:T:2010:549, 37. punkts un tajā minētā judikatūra).
28
Turklāt apstrīdētā regula tūlītēji un neatgriezeniski neietekmē prasītājas tiesisko stāvokli.
29
Proti, apstrīdētās regulas 2. pantā nav paredzēts pienākums sadarboties izmeklēšanā un ir paredzēta tikai iespēja ieinteresētajām personām, tostarp importētājiem, iesniegt apsvērumus vai tikt uzklausītām. Pat ja šajā tiesību normā ir lietota īstenības izteiksmes tagadnes forma, tā ir jālasa, ņemot vērā pamatregulas 19.a un 20. pantu (skat. šī rīkojuma 26. punktu), un līdz ar to minētā tiesību norma ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ieinteresētajām personām tiek vienīgi radītas procesuālas garantijas un tā rada tikai procesuālā akta sekas, neietekmējot prasītājas tiesisko stāvokli ārpus tās procesuālās situācijas (pēc analoģijas skat. rīkojumus, 1996. gada 14. marts, Dysan Magnetics un Review Magnetics/Komisija, T‑134/95, EU:T:1996:38, 27. punkts, un 2019. gada 15. marts, Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija, T‑410/18, EU:T:2019:166, 17. un 19. punkts un tajos minētā judikatūra).
30
Tāpat apstrīdētajā regulā nedz tādiem importētājiem kā prasītāja, nedz citiem saimnieciskās darbības subjektiem, nav noteikts pienākums mainīt vai pārskatīt to komercpraksi (pēc analoģijas skat. spriedumu, 1981. gada 11. novembris, IBM/Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 19. punkts, un rīkojumu, 1996. gada 10. decembris, Söktas/Komisija, T‑75/96, EU:T:1996:183, 41. punkts). It īpaši cenu pieaugums un attiecīgā produkta pieejamības problēmas, kā arī ar to saistītie kavējumi to apgādē, uz kuriem atsaucas prasītāja, pat ja tie būtu pierādīti, ir tikai apstrīdētās regulas faktiskās un ekonomiskās sekas, ko nevar uzskatīt par tādām, kas rada saistošas sekas, kas maina tās tiesisko stāvokli.
31
Turklāt, lai gan ir jāatzīst, ka ar apstrīdētās regulas 1. pantu tiek noteikti antidempinga maksājumi, tie pēc definīcijas ir provizoriski un šajā stadijā importētājiem tie nav jāmaksā. Par to iespējamo iekasēšanu antidempinga procedūras izbeigšanas brīdī saskaņā ar pamatregulas 10. panta 2. punktu tiks lemts tikai vēlāk. Tādējādi negatīvās sekas, ko prasītāja attiecina uz apstrīdēto regulu un kas izklāstītas šī rīkojuma 30. punktā, katrā ziņā izriet tikai no saimnieciskās darbības subjektu uzvedības, ar kuru tiek sagaidītas ekonomiskās sekas, kuras var radīt antidempinga maksājumu faktiska piemērošana gadījumā, ja tie būtu jāmaksā saskaņā ar galīgo regulu, kas pieņemta antidempinga procedūras beigās. Tādējādi šādas sekas, pat ja tās būtu radušās, tūlītēji un neatgriezeniski neizrietot no apstrīdētās regulas.
32
Tādējādi apstrīdētajā regulā nav noteikts pienākums, kam būtu tūlītējas un neatgriezeniskas sekas.
33
Apstāklis, ka apstrīdētās regulas 1. panta 4. punktā arī ir paredzēts, ka attiecīgā ražojuma imports Savienībā ir pakārtots drošības naudas iemaksai pagaidu maksājuma apmērā tāpat neļauj secināt par apstrīdētās regulas apstrīdamību. Proti, šis pienākums iesniegt drošības naudu, lai veiktu attiecīgā ražojuma importu apstrīdētās regulas spēkā esamības laikā, pat ja, kā to apgalvo prasītāja, par tā neizpildi ir paredzēts sods, ir vērsts uz to, lai nodrošinātu [maksājumu] samaksu gadījumā, ja to iekasēšana galu galā tiktu izlemta, un tādējādi ir atkarīgs no šī maksāšanas pienākuma, par kuru tiks lemts un kurš tiks noteikts tikai vēlāk. Tika pastāvīgi nospriests, ka tiklīdz summas, kas nodrošinātas ar pagaidu antidempinga maksājumu, ir pilnībā iekasētas atbilstoši galīgai regulai, vairs nav iespējams atsaukties uz jebkādu no pagaidu regulā izrietošajām autonomām tiesiskajām sekām, [jo] galīgā regula šajā gadījumā ar atpakaļejošu spēku aizstāj pagaidu regulu (rīkojumi, 1998. gada 30. jūnijs, BSC Footwear Supplies u.c./Komisija, T‑73/97, EU:T:1998:147, 13. punkts; 2013. gada 11. janvāris, Charron Inox un Almet/Komisija un Padome, T‑445/11 et T‑88/12, nav publicēts, EU:T:2013:4, 30. punkts, un 2014. gada 10. novembris, DelSolar (Wujiang)/Komisija, T‑320/13, nav publicēts, EU:T:2014:969, 56. punkts).
34
Protams, tika arī nospriests, ka gadījumā, kas tiek aplūkots šajā lietā (skat. apstrīdētās regulas 1. panta 2. punktu, kas atspoguļots iepriekš šī rīkojuma 7. punktā, un galīgās regulas 1. panta 2. punktu, kas ir atspoguļots iepriekš šī rīkojuma 9. punktā), kur, piemērojot regulu, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu, drošības naudas summas daļa tiks atmaksāta tāpēc, ka galīgā maksājuma likme ir zemāka par pagaidu maksājuma likmi, bija iespējams konstatēt iespējamās autonomās vai neatkarīgās sekas, kuras var tikt attiecinātas vienīgi uz regulu, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu, un līdz ar to pēc regulas, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu, stāšanās spēkā, un tātad nepārņemtas šajā pēdējā minētajā (spriedums, 1990. gada 11. jūlijs, Neotype Techmashexport/Komisija un Padome, C‑305/86 un C‑160/87, EU:C:1990:295, 15. punkts; rīkojumi, 1998. gada 30. jūnijs, BSC Footwear Supplies u.c./Komisija, T‑73/97, EU:T:1998:147, 15. punkts, un 2013. gada 11. janvāris, Charron Inox un Almet/Komisija un Padome, T‑445/11 un T‑88/12, nav publicēts, EU:T:2013:4, 30. punkts). Tomēr Savienības tiesa šajā ziņā ir nospriedusi, ņemot vērā galīgās regulas vēlāko pieņemšanu, ciktāl tā ir spriedusi nevis par konkrētu pieņemamības nosacījumu aplūkotajā lietā, kas tiek pārbaudīts prasības celšanas datumā (skat. spriedumu, 2016. gada 22. jūnijs, Whirlpool Europe/Komisija, T‑118/13, EU:T:2016:365, 49. punkts un tajā minētā judikatūra), bet par interesi celt prasību kā atsevišķu nosacījumu, un tai ir jāturpina pastāvēt arī pēc prasības celšanas un tātad pastāvēšana tiek vērtēta tiesas nolēmuma pasludināšanas brīdī (skat. spriedumu, 2013. gada 28. maijs, Abdulrahim/Padome un Komisija, C‑239/12 P, EU:C:2013:331, 61. punkts un tajā minētā judikatūra). Tādējādi šī judikatūra papildus iepriekš šī rīkojuma 33. punktā minētajiem apsvērumiem apstiprina, ka pienākums iemaksāt drošības naudu, lai segtu pagaidu maksājumus, prasības pieņemamības novērtēšanas datumā nerada autonomas un neatgriezeniskas tiesiskās sekas, jo šādu seku rašanās ir atkarīga no vēlāk pieņemtās galīgās regulas intervences un satura.
35
No tā izriet, ka šīs prasības celšanas datumā, kurā antidempinga procedūra vēl nebija pabeigta un kas ir arī datums, kurā ir jānovērtē prasības pieņemamība (skat. šī rīkojuma 34. punktu) nevar uzskatīt, ka pienākums iemaksāt drošības naudu, lai segtu pagaidu maksājumus, rada autonomas un neatgriezeniskas tiesiskas sekas.
36
Pienākums iemaksāt drošības naudu ir nošķirams arī no apturēšanas pienākuma, kas piemīt lēmumiem par formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu valsts atbalsta jomā, kuri atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai tiek uzskatīti par tādiem, kuri varētu būt apstrīdami akti (spriedumi, 1992. gada 30. jūnijs, Spānija/Komisija, C‑312/90, EU:C:1992:282, 21.–24. punkts; 2013. gada 24. oktobris, Deutsche Post/Komisija, C‑77/12 P, nav publicēts, EU:C:2013:695, 51.–55. punkts, un 2009. gada 9. septembris, Diputación Foral de Álava u.c./Komisija, T‑30/01 līdz T‑32/01 un T‑86/02 līdz T‑88/02, EU:T:2009:314, 350. punkts). Proti, šis apturēšanas pienākums ir noteikts no minētā lēmuma stāšanās spēkā un liedz īstenot attiecīgo atbalsta pasākumu līdz lēmuma par formālās izmeklēšanas procedūras izbeigšanu pieņemšanai neatkarīgi no šī lēmuma nozīmes un tas nevar tikt atgriezeniski attiecināts uz šo apturēšanas laikposmu.
37
Turklāt nospriest, ka pagaidu regula ir apstrīdams tiesību akts, kaitētu pareizai tiesvedībai un institucionālajam līdzsvaram. Ja tiktu atzīta šīs prasības pieņemamība, Vispārējā tiesa lemtu par pamatiem, kas visbiežāk ir līdzīgi tiem pamatiem, kas izvirzīti pret galīgo regulu celtās prasības pamatojumam, kā tas turklāt ir šajā lietā, lai gan Komisija pa to laiku ir pieņēmusi galīgo nostāju par šajos pamatos izvirzītajiem jautājumiem, ņemot vērā procesa laikā pēc pagaidu regulas pieņemšanas iegūtos papildu elementus. Papildus tādējādi radītajam sajukumam starp administratīvo un tiesvedības posmu, kā to pamatoti uzsvērusi Komisija, kā arī Vispārējās tiesas grūtībām paust nostāju par konstatējumiem par dempinga esamību un antidempinga maksājuma likmes pagaidu noteikšanu, lai gan šie konstatējumi un šī likme vajadzības gadījumā vēlāk tiks grozīti Komisijas galīgā vērtējuma ietvaros, ir svarīgi uzsvērt arī trūkumus, ko iestāde ir pieļāvusi attiecībā uz pagaidu regulas pamatotību attiecībā uz tiesību aizsardzību tiesā. Proti, tā kā galīgais vērtējums tiek veikts, pamatojoties uz datiem, kas daļēji atšķiras no tiem, kuri ir ņemti vērā pagaidu novērtējumā, iespējamā pagaidu regulas atcelšana obligāti nenozīmētu Komisijas pienākumu izdarītos secinājumus no atceļošā sprieduma attiecināt uz tās galīgo regulu atbilstoši LESD 266. pantam, līdz ar to lietas dalībniekam, kurš uzskata, ka tam ar pagaidu regulu ir nodarīts kaitējums, katrā ziņā būtu arī jāceļ prasība, kas vērsta pret galīgo regulu, lai nodrošinātu efektīvu un pilnīgu tās situācijas atjaunošanu (šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. spriedumu, 1981. gada 11. novembris, IBM/Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 20. punkts, un rīkojums, 2015. gada 14. aprīlis, SolarWorld un Solsonica/Komisija, T‑393/13, nav publicēts, EU:T:2015:211, 66.–69. punkts).
38
Tomēr ir tieši jāuzsver, ka šīs prasības nepieņemamība nenozīmē, ka prasītājai tiek liegta tiesību aizsardzība tiesā, uz kuru tai ir tiesības. Proti, ja prasītāja uzskata par pamatotu, tā var celt prasību sakarā ar atbildību saskaņā ar LESD 268. pantu, norādot uz pagaidu regulas pārkāpumiem, uz kuriem tā ir atsaukusies šīs prasības pamatošanai, un lūdzot atlīdzināt apgalvoti nodarītos zaudējumus, ko veido izdevumi saistībā ar drošības naudas, kas atbilst summām, kuras galu galā ir atmaksājamas ar galīgo regulu, iemaksu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2000. gada 24. oktobris, Fresh Marine/Komisija, T‑178/98, EU:T:2000:240, 45.–52. punkts, un rīkojumu, 2015. gada 14. aprīlis, SolarWorld un Solsonica/Komisija, T‑393/13, nav publicēts, EU:T:2015:211, 51. un 52. punkts un tajos minētā judikatūra).
39
No visa iepriekš minētā izriet, ka apstrīdētā regula ir sagatavojošs akts, kurš tiek pieņemts antidempinga procedūras laikā, un līdz ar to tas nevar būt atcelšanas prasības priekšmets.
40
Pakārtoti vēl var piebilst, ka, pat pieņemot, ka apstrīdētā regula ir apstrīdams akts, šajā lietā būtu jānospriež, ka prasītāja ir zaudējusi savu interesi lūgt tās atcelšanu pēc galīgās regulas pieņemšanas.
41
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, ņemot vērā prasības priekšmetu, prasītāja interesei celt prasību ir jāpastāv prasības celšanas brīdī, pretējā gadījumā prasība būtu nepieņemama, un tai ir jāturpina pastāvēt līdz tiesas nolēmuma pasludināšanai, pretējā gadījumā tiesvedība ir jāizbeidz, un tas nozīmē, ka prasības rezultātā lietas dalībniekam, kas cēlis šo prasību, ir jāvar panākt labvēlīgu iznākumu (skat. spriedumu, 2013. gada 28. maijs, Abdulrahim/Padome un Komisija, C‑239/12 P, EU:C:2013:331, 61. punkts un tajā minētā judikatūra). It īpaši gadījumā, ja tiesvedības laikā tiek pieņemta galīgā regula, kurā ir jālemj par šajā lietā minētās pagaidu regulas atcelšanu (skat. iepriekš šī rīkojuma 8., 9. un 12. punktu), gan Vispārējā tiesa, gan Tiesa pastāvīgi spriedušas, ka prasītājiem būtībā vairs nav intereses apstrīdēt pagaidu regulu (spriedums, 1988. gada 5. oktobris, Brother Industries/Komisija, 56/85, EU:C:1988:463, 6. punkts; rīkojumi, 2016. gada 10. marts, SolarWorld/Komisija, C‑312/15 P, nav publicēts, EU:C:2016:162, 25. punkts, un 2013. gada 11. janvāris, Charron Inox un Almet/Komisija un Padome, T‑445/11 un T‑88/12, nav publicēts, EU:T:2013:4, 30. punkts).
42
Protams, ir ticis atzīts, ka prasītājs papildus interesei celt prasību par zaudējumu atlīdzību var pamatot arī interesi lūgt atcelt regulu, ar ko nosaka pagaidu maksājumus, lai gan ir pieņemta regula, ar ko nosaka galīgos maksājumus, bet tikai attiecībā uz summām, kas nodrošinātas, piemērojot regulu, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu, un kuras ir atmaksātas tāpēc, ka galīgā maksājuma likme bija zemāka par pagaidu maksājuma likmi, kā tas ir šajā lietā (skat. iepriekš šī rīkojuma 34. punktu), un ir norādīts uz zaudējumiem saistībā ar minētajām summām (šajā nozīmē skat. spriedumu, 1990. gada 11. jūlijs, Neotype Techmashexport/Komisija un Padome, C‑305/86 un C‑160/87, EU:C:1990:295, 15. punkts, un rīkojums, 2013. gada 11. janvāris, Charron Inox un Almet/Komisija un Padome, T‑445/11 un T‑88/12, nav publicēts, EU:T:2013:4, 30. punkts). Lai arī netiek prasīts tāds pats precīzs attiecīgā kaitējuma aprēķins kā tas, kas tiek prasīts, lai varētu celt prasību par zaudējumu atlīdzību, tomēr ir jāpārliecinās par minētā kaitējuma esamību, ņemot vērā iepriekš minētās grūtības saistībā ar pareizu tiesvedību, kas tostarp ir radušās, izskatot prasību par pagaidu regulu, lai gan ir celta arī prasība par galīgo regulu (skat. iepriekš šī sprieduma 37. punktu).
43
Taču šajā lietā prasītāja nav ne sniegusi kādu norādi, ne arī a fortiori pierādījusi, ka tā patiešām ir veikusi importu un ir iemaksājusi noteikto drošības naudu pagaidu regulas piemērošanas posmā – no 2020. gada 14. oktobra līdz 2021. gada 31. martam. Tā būtībā aprobežojas ar vispārīgu un neprecīzu atsauci uz izmaksām, kas ir saistītas ar drošības naudu, kuras hipotētisko raksturu apliecina attiecīgo galvotāju neprecizēšana, vispārīgi atsaucoties uz banku vai apdrošināšanas sabiedrību, un jebkādu skaitlisku norāžu neesamība. A fortiori nav sniegts neviens precizējums par izmaksām, kuras saistītas ar drošības naudas daļu, kas īpaši paredzēta, lai segtu ar galīgo regulu atmaksājamo maksājumu summas.
44
Līdz ar to nevar uzskatīt, ka prasītāja ir pierādījusi savu interesi uzturēt šo prasību, neraugoties uz galīgās regulas pieņemšanu.
45
No visa iepriekš minētā izriet, ka šī prasība ir jānoraida un par to katrā ziņā vairs nav jālemj.
46
Šādos apstākļos vairs nav jālemj ne par Parlamenta pieteikumu par iestāšanos lietā, ne par prasītājas pakārtoto lūgumu iesniegt dokumentus (skat. iepriekš šī sprieduma 14. punktu).
Par tiesāšanās izdevumiem
47
Atbilstoši Reglamenta 134. panta 1. punktam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājai spriedums ir nelabvēlīgs, tai ir jāpiespriež segt savus, kā arī atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Komisijas prasījumiem.
48
Turklāt saskaņā ar Reglamenta 144. panta 10. punktu Parlaments, prasītāja un Komisija katrs pats sedz savus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā radušos tiesāšanās izdevumus.
Ar šādu pamatojumu,
VISPĀRĒJĀ TIESA (ceturtā palāta)
izdod rīkojumu:
1)
Prasību noraidīt kā nepieņemamu.
2)
Airoldi Metalli SpA sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.
3)
Eiropas Parlaments, Airoldi Metalli un Komisija katrs pats sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā.
Luksemburgā, 2021. gada 30. novembrī
Sekretārs
E. Coulon
Priekšsēdētājs
S. Gervasoni
(
*1
)	Tiesvedības valoda – angļu.