PERSONALERETTENS DOM
(Anden Afdeling)
10. september 2009
Sag F-9/08
Eckehard Rosenbaum
mod
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
»Personalesag – tjenestemænd – udnævnelse – indplacering i lønklasse – anmodning om ændret indplacering – anvendelsesområdet for artikel 13 i bilag XIII til tjenestemandsvedtægten – hensyntagen til erhvervserfaring – ansættelse i den lønklasse, der var fastsat i udvælgelsesprøven – vedtægtens artikel 31 – princippet om forbud mod forskelsbehandling – arbejdskraftens frie bevægelighed«
Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorunder Eckehard Rosenbaum i det væsentlige har nedlagt påstand om
annullation af Kommissionens afgørelse af 13. februar 2007 om at indplacere ham i lønklasse AD 6, løntrin 2.
Udfald: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. Eckehard Rosenbaum bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens
omkostninger. Rådet for Den Europæiske Union, der var interveneret i sagen til fordel for Kommissionens påstande, bærer sine
egne omkostninger.
Sammendrag
1.      Tjenestemænd – søgsmål – genstand – påbud til administrationen – afvisning
(Art. 233 EF, tjenestemandsvedtægten, art. 91)
2.      Tjenestemænd – vedtægt – forordning om ændring af vedtægten – overgangsbestemmelser i forbindelse med den nye karrierestruktur
(Tjenestemandsvedtægten, bilag XIII, art. 12, stk. 2 og stk. 13)
3.      Annullationssøgsmål – anbringender – anbringende uden betydning – begreb
1.      Det tilkommer ikke Personaleretten at rette pålæg til en fællesskabsinstitution eller at fremsætte principerklæringer, uafhængigt
af den almindelige forpligtelse, der er opstillet i artikel 233 EF, for den institution, der har udstedt en annulleret akt,
til at træffe de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre annullationsdommen.
(jf. præmis 21)
Henvisning til:
Retten: 28. oktober 2004, sag T-76/03, Meister mod KHIM, Sml. Pers. I-A, s. 325, og II, s. 1477, præmis 38
Personaleretten: 16. maj 2006, sag F-55/05, Voigt mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 15, og II A-1, s- 51, præmis 23 og
25
2.      Ingen bestemmelse i bilag XIII til vedtægten foreskriver, at bilaget i sin helhed ikke længere finder anvendelse efter den
30. april 2006. Det er nemlig kun anvendelsen af visse specifikke bestemmelser i nævnte bilag, der er begrænset til perioden
mellem den 1. maj 2004 og den 30. april 2006. I mangel af angivelser i denne retning for så vidt angår artikel 13 i bilag
XIII til vedtægten kan det ikke antages, at denne artikel tilhører denne gruppe bestemmelser og kun finder anvendelse i nævnte
periode, og dette gælder selv under hensyn til artikel 12, stk. 2, i nævnte bilag.
(jf. præmis 31 og 32)
3.      Såfremt et anbringende, selv hvis det bygger på et rigtigt grundlag, ikke kan medføre annullation af den anfægtede retsakt,
skal anbringendet anses for at være uden betydning.
(jf. præmis 41)
Henvisning til:
Domstolen: 21. september 2000, sag C-46/98 P, EFMA mod Rådet, Sml. I, s. 7079, præmis 37 og 38