62021TO0692_INF
Rettens kendelse (Fjerde Afdeling) af 22. december 2022 –AL mod Kommissionen
(Sag T-692/21)
»Personalesag – OLAF-undersøgelse – OLAF’s retsakter – rette sagsøgte – ingen bebyrdende akt – procesreglementets artikel 76, litra d) – afvisning«
1.
Tjenestemandssager – sag anlagt til prøvelse af en afgørelse truffet af generaldirektøren for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) om afslag på klagen – formaliteten – pligt til at tage stilling til de påstande, der er rettet mod afgørelsen om afslag på klagen – påstande, som ikke har et selvstændigt indhold, eller afgørelse, som blot er en bekræftelse af den anfægtede retsakt – foreligger ikke
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90a og 91)
(jf. præmis 20-23)
2.
Tjenestemandssager – akt, der går en person imod – begreb – akter, der fremkalder bindende retsvirkninger – rapport fra Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), som afslutter en undersøgelse – ikke omfattet – notat fra administrationen, hvorved den pågældende gøres bekendt de foranstaltninger, der er påtænkt for at følge op på OLAF’s henstillinger – forberedende akt – ikke omfattet
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2, og art. 91, stk. 1; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 883/2013, 31. betragtning og art. 11, stk. 4)
(jf. præmis 27-32 og 38-41)
3.
Tjenestemandssager – rette sagsøgte – fejlagtig angivelse af sagsøgte i stævningen – afvisning
(Tjenestemandsvedtægten, art. 2 og 91a)
(jf. præmis 35)
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
Det er ufornødent at træffe afgørelse om Rådet for Den Europæiske Unions anmodning om intervention.
3)
AL bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
4)
Rådet bærer sine egne omkostninger i forbindelse med anmodningen om intervention.