62007B0459
RETTENS KENDELSE (Fjerde Afdeling)
15. oktober 2009 (
*1
)
I sag T-459/07,
Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd, Hangzhou (Kina), ved avocats M. Gambardella og V. Villante,
sagsøger,
mod
Rådet for Den Europæiske Union ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, bistået af avocats G. Berrisch og G. Wolf,
sagsøgt,
støttet af:
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved H. van Vliet og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede,
Osram GmbH, München (Tyskland), ved avocat R. Bierwagen,
intervenienter,
angående en påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1205/2007 af 15. oktober 2007 om indførelse af antidumpingtold på importen af kompaktlysstofrør med indbygget elektronisk drosselspole (CFL-i) med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 og om udvidelse til at omfatte importen af den samme vare afsendt fra Den Socialistiske Republik Vietnam, Den Islamiske Republik Pakistan og Republikken Filippinerne (EUT L 272, s. 1),
har
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Fjerde Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, O. Czúcz, og dommerne I. Labucka og K. O’Higgins (refererende dommer),
justitssekretær: E. Coulon,
afsagt følgende
Kendelse
1
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 17. december 2007 har Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (herefter »Hangzhou« eller »sagsøgeren«) anlagt denne sag om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1205/2007 af om indførelse af antidumpingtold på importen af kompaktlysstofrør med indbygget elektronisk drosselspole (CFL-i) med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 og om udvidelse til at omfatte importen af den samme vare afsendt fra Den Socialistiske Republik Vietnam, Den Islamiske Republik Pakistan og Republikken Filippinerne (EUT L 272, s. 1, herefter »den anfægtede forordning«).
2
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 21. december 2007 har Philips Lighting Poland SA og Philips Lighting BV også anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union med påstand om annullation af den anfægtede forordning (sag T-469/07).
3
Ved kendelse af 12. juni 2008 afsagt af formanden for Rettens Fjerde Afdeling fik Osram GmbH tilladelse til at intervenere i nærværende sag til støtte for Rådets påstande. Osram indgav sit interventionsindlæg den, som Hangzhou har fremsat sine bemærkninger til den (herefter »bemærkningerne af «).
4
Ved kendelse af 9. oktober 2008 afsagt af formanden for Rettens Fjerde Afdeling fik Hangzhou tilladelse til at intervenere i sag T-469/07 til støtte for Philips Lighting Polands og Philips Lightings påstande. Hangzhou har i henhold til artikel 116, stk. 2, i Rettens procesreglement fået tilstillet alle procesdokumenter, der er forkyndt for parterne i denne sag, herunder Rådets svarskrift, der blev indgivet den .
5
I punkt 29, sidste sætning, i bemærkningerne af 24. november 2008 anførte Hangzhou i forbindelse med undersøgelsen af spørgsmålet om »EF-erhvervsgrenen«:
»I forbindelse med diskussionen vedrørende dette punkt finder sagsøgeren, at det er bedre at henvise til [Rådets] beskrivelse af EF-erhvervsgrenen i punkt 27-29 i [svar]skriftet i [sag T-469/07] (bilag J 3), hvori [Rådet] drager en anden konklusion end [Osram].«
6
Ved skrivelse af 15. januar 2009 til Rettens Justitskontor indgav Rådet begæring om, at den sætning, der er citeret i denne kendelses foregående præmis, og bilag J 3, til hvilken den henviste, dvs. Rådets svarskrift i sag T-469/07, udtages af sagsakterne i nærværende sag. Til støtte for sin begæring har Rådet anført, at Hangzhou gjorde sig skyldig i procedurefordrejning ved — uden at have fået tilladelse hertil — at anvende svarskriftet »på anden måde end til retsforhandlingerne i [sag T-469/07]«. Rådet har anført, at den pågældende sag og den foreliggende sag ikke er blevet forenet, og at det fremgår af fast retspraksis, at parterne er beskyttet mod uretmæssig brug af procesdokumenterne.
7
Ved skrivelse indgivet til Rettens Justitskontor den 11. februar 2009 fremkom Hangzhou med sine bemærkninger til denne begæring. Hangzhou er i det væsentlige af den opfattelse, at begæringen ikke er begrundet, og at sagsøgeren ikke kan beskyldes for at have begået procedurefordrejning. I forbindelse med det sidstnævnte punkt har Hangzhou navnlig fremhævet, at virksomheden fik tilladelse til at intervenere i sag T-469/07, der har samme genstand som nærværende sag, og at den af denne grund lovligt fik adgang til de processkrifter, som er indleveret i den nævnte sag, herunder det pågældende svarskrift. Hangzhou gør ligeledes gældende, at hvis Rådets begæring imødekommes, vil sagsøgeren ikke have mulighed for at gøre Retten opmærksom på, at Rådet i en parallel sag, hvori Hangzhou er intervenient, har forfægtet »den stik modsatte opfattelse vedrørende et meget vigtigt retligt og faktisk spørgsmål«.
8
Det skal på grundlag af procesreglementets artikel 114, stk. 1, undersøges, om begæringen om udeladelse af den sidste sætning i punkt 29 i bemærkningerne af 24. november 2008 af sagens akter og om at udtage bilag J 3 af sagsakterne er berettiget. I henhold til denne bestemmelse kan Retten, såfremt en part fremsætter begæring herom, tage stilling til et processuelt stridsspørgsmål uden at indlede behandlingen af sagens realitet. I henhold til samme artikels stk. 3 forhandles der mundtligt om begæringen, medmindre Retten bestemmer andet. I den foreliggende sag finder Retten, at de oplysninger, der fremgår af sagen, er tilstrækkelige, og at det er ufornødent at indlede den mundtlige forhandling.
9
Hvad for det første angår Rådets begæring om, at bilag J 3 til bemærkningerne af 24. november 2008 udtages af sagsakterne, skal denne tages til følge.
10
Bilag J 3 er det svarskrift, som blev indgivet af Rådet i sag T-469/07 og tilsendt Hangzhou i samme sag i overensstemmelse med procesreglementets artikel 116, stk. 2. Hangzhou har således til hensigt til sit forsvar i den foreliggende sag at anvende et procesdokument, som virksomheden havde adgang til som intervenient under en anden sag.
11
Denne fremgangsmåde kan ikke tiltrædes.
12
Herved bemærkes på den ene side, at hver enkelt sag, som indbringes for Retten, har sine egne sagsakter, der bl.a. indeholder de af parterne indleverede aktstykker og procesdokumenter i den pågældende sag, og at hver af disse sagsakter er helt selvstændige. Sidstnævnte fremgår af artikel 5, stk. 1, i instruks for justitssekretæren ved Retten, vedtaget den 5. juli 2007 (EUT L 232, s. 1), hvorefter »[e]t dokument, der er fremlagt i en sag og indgået i denne sags akter, [ikke] kan […] anvendes med henblik på at lade en anden sag nyde fremme«.
13
På den anden side følger det af fast praksis, at i henhold til bestemmelserne om behandling af sager ved Retten er parterne beskyttet mod uretmæssig brug af procesdokumenterne, og at parterne i en sag, det være sig hovedparter eller intervenienter, derfor kun har ret til at bruge procesdokumenter fra andre parter, som de har fået adgang til, med henblik på at fremme deres egen sag inden for rammerne af nævnte sag (jf. i denne retning Rettens dom af 17.6.1998, sag T-174/95, Svenska Journalistförbundet mod Rådet, Sml. II, s. 2289, præmis 135 og 137, kendelse afsagt af formanden for Rettens Femte Afdeling den, sag T-11/99 R, Van Parys m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1355, præmis 22, af formanden for Rettens Første Afdeling den, sag T-168/01, Glaxo Wellcome mod Kommissionen, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 28, og af formanden for Rettens Fjerde Afdeling den, sag T-383/03, Hynix Semiconductor mod Rådet, Sml. II, s. 621, præmis 47).
14
Det er ganske vist ifølge fast retspraksis korrekt, at bortset fra de undtagelsestilfælde, hvor meddelelsen af et dokument kan være i strid med god retspleje, kan parterne frit give andre meddelelse om deres egne indlæg i en sag (Domstolens kendelse af 3.4.2000, sag C-376/98, Tyskland mod Parlamentet og Rådet, Sml. I, s. 2247, præmis 10). Ligeledes kan en part, med forbehold for den samme undtagelse, i en retssag tillade, at et skriftligt indlæg, som parten har indgivet inden for rammerne af denne sag, anvendes af en anden part i sagen inden for rammerne af en anden sag. I denne sag er det imidlertid ubestridt, at Hangzhou end ikke har anmodet Rådet om tilladelse til inden for rammerne af den foreliggende sag at anvende det svarskrift, som Rådet indgav i sag T-469/07.
15
Endelig bemærkes, at for det tilfælde, at Retten finder, at det pågældende svarskrift kunne være brugbart med henblik på afgørelsen af denne tvist, kan den under alle omstændigheder anordne, at det skal fremlægges i henhold til procesreglementets artikel 64, stk. 3, litra d), eller artikel 65, litra b).
16
Hvad for det andet angår begæringen om udeladelse af den sidste sætning i punkt 29 i bemærkningerne af 24. november 2008 af sagens akter, bør denne til gengæld afvises under hensyn til den meget generelle karakter af det udsagn, som den indeholder.
17
Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
På grundlag af disse præmisser
bestemmer
RETTEN (Fjerde Afdeling):
1)
Det dokument, som Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd har fremlagt som bilag J 3 til selskabets bemærkninger til Osram GmbH’s interventionsindlæg, udtages af akterne i sagen.
2)
I øvrigt tages begæringen ikke til følge.
3)
Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Således bestemt i Luxembourg den 15. oktober 2009.
E. Coulon
Justitssekretær
O. Czúcz
Afdelingsformand
(
*1
) – Processprog: engelsk.