Esialgne tõlge
EUROOPA KOHTU OTSUS (üheksas koda)
16. aprill 2026(*)
Eelotsusetaotlus – Tarbijakaitse – Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Ebaõiglase lepingutingimuse tuvastamise tagajärjed – Laenulepingu tühisus – Tagasinõudehagid – Müüja või teenuseosutaja hagi aegumistähtaeg – Aegumistähtaja peatumine – Tõhususe põhimõte – Õiguskindluse põhimõte – Proportsionaalsuse põhimõte – Kohtusse pöördumise õigus – Alusetu rikastumine
Kohtuasjas C‑752/24 [Jangielak](i),
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Sąd Okręgowy w Warszawie (tribunal régional de Varsovie, Poola) 30. oktoobri 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse samal päeval, menetluses
mBank S.A.
versus
KŁ,
JŁ,
EUROOPA KOHUS (üheksas koda),
koosseisus: koja president M. Condinanzi, kohtunikud R. Frendo (ettekandja) ja A. Kornezov,
kohtujurist: R. Norkus,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        mBank S.A., esindajad: radca prawny A. Cudna-Wagner ja adwokat B. Miąskiewicz,
–        KŁ ja JŁ, esindajad: adwokaci I. Gabrysiak ja J. Kmieć,
–        Poola valitsus, esindaja: B. Majczyna,
–        Portugali valitsus, esindajad: A. Pimenta ja A. Rodrigues,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: P. Kienapfel ja B. Sasinowska,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada nõukogu 5. aprilli 1993. aasta
direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288) artikli 7 lõiget 1, tõhususe, proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtteid ning kohtusse pöördumise õigust.
2        Taotlus on esitatud vaidluses, mille pooled on krediidiasutus mBank S.A.
ning kaks tarbijat KŁ ja JŁ, seoses sellise nõude sissenõudmisega, mis oli tingitud asjaolust, et hüpoteeklaenuleping oli selles esinevate ebaõiglaste tingimuste tõttu kehtetu.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3        Direktiivi 93/13 artikli 6 lõikes 1 on sätestatud:
„Liikmesriigid sätestavad, et ebaõiglased tingimused lepingus, mille müüja või teenuste osutaja on […] tarbijaga sõlminud, ei ole [siseriiklikes õigusaktides sätestatud tingimustel] tarbijale siduvad ning [et leping jääb muus osas pooltele siduvaks, kui see saab kehtida ka ilma ebaõiglaste tingimusteta].“ [täpsustatud sõnastus]
4        Direktiivi artikli 7 lõikes 1 on ette nähtud:
„Liikmesriigid tagavad, et tarbijate ja konkurentide huvides oleksid olemas piisavad ja tõhusad vahendid, et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad.“
Poola õigus
5        23. aprilli 1964. aasta tsiviilseadustiku (ustawa – Kodeks cywilny, Dz. U. 2024, jrk nr 1061) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „tsiviilseadustik“) on artikli 58 lõikes 1 sätestatud:
„Tehing, mis on seadusega vastuolus või mille eesmärk on seadusest kõrvalehoidmine, on tühine, kui asjasse puutuvas sättes ei ole ette nähtud muud tagajärge, eelkõige seda, et tehingute kehtetud sätted asendatakse asjakohaste seaduse sätetega.“
6        Tsiviilseadustiku artiklis 118 on sätestatud:
„Kui ei ole sätestatud teisiti, on aegumistähtaeg kuus aastat ning perioodiliste maksete ja äritegevusega seotud nõuete puhul kolm aastat. Aegumistähtaeg lõppeb siiski kalendriaasta viimasel päeval, välja arvatud juhul, kui see on lühem kui kaks aastat.“
7        Tsiviilseadustiku artikli 123 lõike 1 punktis 1 on sätestatud:
„Aegumistähtaja kulgemine katkeb:
1)      iga kord, kui algatatakse mis tahes toiming kohtus või muus asutuses, kes on pädev kõnealust liiki asju menetlema või täitmisele pöörama, või vahekohtus, kui selle toimingu eesmärk on nõude uurimine või tuvastamine või rahuldamine või tagamine;“.
8        Tsiviilseadustiku artikli 124 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.      Pärast iga katkemist hakkab aegumistähtaeg uuesti kulgema.
2.      Kui aegumistähtaja kulgemine katkeb menetlustoimingu tõttu kohtus või muus asutuses, mis on määratud seda liiki hagisid läbi vaatama või teatud tüüpi nõudeid täitmisele pöörama, või vahekohtus, ei hakka aegumistähtaeg uuesti kulgema enne, kui menetlus on lõppenud.“
9        Tsiviilseadustiku artikli 3851 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.      Tarbijalepingu tingimused, mida ei ole eraldi läbi räägitud, ei ole tarbijale siduvad, kui need kujundavad tarbija õigusi ja kohustusi viisil, mis on vastuolus heade kommetega ning kahjustavad tõsiselt tarbija huve (keelatud lepingutingimused). Käesolev säte ei kehti lepingutingimuste suhtes, mis puudutavad poolte põhisooritust, eelkõige hinda või tasu, kui need tingimused on sõnastatud üheti mõistetavalt.
2.      Kui mõni lepingutingimus ei ole lõike 1 alusel tarbijale siduv, jääb leping muus osas pooltele siduvaks.“
10      Tsiviilseadustiku artiklis 405 on sätestatud:
„Teise isiku arvel ilma õigusliku aluseta rikastunud isik peab aluseta saadu välja andma, ja kui see ei ole võimalik, siis selle väärtuse hüvitama.“
11      Tsiviilseadustiku artikli 410 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.      Eelmiste artiklite sätteid kohaldatakse eelkõige alusetu soorituse korral.
2.      Sooritus on alusetu, kui selle teinud isik ei olnud selleks üldse kohustatud või ei olnud kohustatud isiku ees, kellele ta soorituse tegi, või kui soorituse alus on ära langenud või kui soorituse kavandatud eesmärki ei ole saavutatud või kui soorituse tegemiseks kohustav tehing oli tühine ega ole pärast soorituse tegemist muutunud kehtivaks.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
12      KŁ ja JŁ sõlmisid 2008. aasta septembris mBankiga Šveitsi frankides (CHF) nomineeritud laenulepingu, mille täitmiseks maksis pank neile 226 000 Poola zlotti (PLN) (ligikaudu 53 000 eurot).
13      Need kaks tarbijat leidsid, et lepingus on ebaõiglased tingimused ja taotlesid laenulepingu kehtetuks tunnistamist kollektiivhagi raames, mis esitati Sąd Okręgowy w Łodzis (Łódźi
regionaalne kohus, Poola) menetlusdokumendiga, mis toimetati mBankile kätte 28. septembril 2017. Sąd Okręgowy w Łodz (Łódźi
regionaalne kohus) määras 13. märtsi 2018. aasta määrusega kindlaks hagi esitajate rühma koosseisu, kuhu kuulusid KŁ ja JŁ.
14      13. detsembril 2021 esitas mBank hagi KŁ‑i ja JŁ‑i vastu Sąd Okręgowy w Warszawies (Varssavi regionaalne kohus, Poola), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus. Ta palub, et juhul, kui laenuleping tunnistatakse kollektiivhagi tagajärjel kehtetuks, mõistetaks tarbijatelt tsiviilseadustiku artikli 405 alusel koostoimes tsiviilseadustiku artikli 410 lõikega 1 tema kasuks välja laenukapital koos seadusjärgses määras viivisega.
15      KŁ ja JŁ paluvad jätta see hagi rahuldamata, viidates eelkõige mBanki nõude aegumisele. Nad rõhutavad, et mBank nõuab neilt selle võla tagasimaksmist juhul, kui laenuleping tunnistatakse kollektiivhagi tagajärjel kehtetuks, ja et seetõttu ei esita ta oma nõuet otse kohtule, kelle poole pöörduti. Järelikult ei katkesta mBanki hagi esitamine tema nõude aegumistähtaega tsiviilseadustiku artikli 123 lõike 1 tähenduses.
16      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et mBanki nõude olemasolu kohta iseenesest ei ole mingit kahtlust, kuid põhikohtuasja lahendamiseks tuleb kindlaks teha, kas mBanki tagasinõudehagi esitamine katkestas selle nõude aegumistähtaja kulgemise.
17      Eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitab selle kohta, et Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) kohtupraktika kohaselt on müüja või teenuste osutaja nõude kolmeaastase aegumistähtaja kulgema hakkamise päev see kuupäev, mil tarbija vaidlustas pangas esimest korda lepingutingimuste siduvuse. Käesoleval juhul on tegemist kuupäevaga, mil Sąd Okręgowy w Łodzi (Łódźi regionaalne kohus) tegi määruse, millega määrati kindlaks rühma koosseis mBanki vastu esitatud kollektiivhagis, nimelt 13. märtsil 2018.
18      Seega, kui mBanki tagasinõudehagi esitamist 13. detsembril 2021 võib pidada aegumise katkemise põhjuseks tsiviilseadustiku artikli 123 lõike 1 punkti 1 tähenduses, ei ole mBanki nõue aegunud tsiviilseadustiku artikli 118 tähenduses. Seevastu juhul, kui – nagu väidavad KŁ ja JŁ – selle hagi esitamine ei katkestanud nõuetekohaselt aegumistähtaega, oleks mBanki nõue nüüd aegunud.
19      Eelotsusetaotluse esitanud kohus rõhutab, et kollektiivmenetluses väidab mBank, et vaidlusalune laenuleping ei sisalda ebaõiglasi tingimusi, mistõttu tuleb hagi selle kehtetuks tunnistamiseks jätta rahuldamata. Siiski nõuab mBank põhikohtuasjas siiski, et tarbijatelt mõistetaks välja laenukapital koos viivisega juhul, kui see leping tunnistatakse kehtetuks, olles teadlik, et see küsimus lahendatakse kollektiivhagi raames, mille pooled need tarbijad on.
20      Neil asjaoludel soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas direktiivi 93/13 artikli 7 lõikega 1 on vastuolus see, kui panga tagasinõudehagi esitamine katkestab panga nõude aegumistähtaja.
21      Ta märgib, et ühest küljest tekitab see nõue ebakindla olukorra tarbija jaoks, kes peab end selle vastu kaitsma, olles samas huvitatud sellega nõustumisest ja makstud laenukapitali viivitamatust tagasimaksmisest, et vältida seda, et temalt mõistetakse välja intress ja kohtukulud juhul, kui kollektiivhagi raames jäetakse laenulepingu kehtetuks tunnistamise nõue rahuldamata.
22      Teisest küljest leiab see kohus, et mBanki tegevus on põhjendatud vajadusega katkestada tema nõude aegumistähtaeg enne kollektiivhagi lahendamist, sest see tähtaeg hakkas kulgema 13. märtsil 2018. Sellelt müüjalt või teenuste osutajalt ei saa võtta võimalust oma nõuet tegelikult esitada ega ka tema kohtusse pöördumise õigust. Sama kohtu arvates võib müüja või teenuste osutaja menetlusõiguste niivõrd ulatuslik piiramine minna kaugemale tarbijakaitse eesmärgist ja seega rikkuda proportsionaalsuse põhimõtet.
23      Lisaks nõuab õiguskindluse põhimõte igas olukorras tsiviilseadustiku artikli 123 lõike 1 punkti 1 ühetaolist tõlgendamist selles mõttes, et soorituse tegemise taotluse esitamine katkestab igal juhul aegumistähtaja kulgemise.
24      Neil asjaoludel otsustas Sąd Okręgowy w Warszawie (Varssavi regionaalne kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [direktiivi 93/93] artikli 7 lõiget 1 ning tõhususe, proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtteid ning kohtusse pöördumise õigust tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisiseste õigusnormide kohtulik tõlgendus, mille kohaselt juhul, kui on tuvastatud müüja või teenuste osutaja ja tarbija vahel sõlmitud lepingu tühisus selles sisalduvate ebaõiglaste lepingutingimuste tõttu, katkeb müüja või teenuste osutaja poolt tarbija vastu selle lepingu alusel alusetult makstud summade tagasimaksmise nõude aegumistähtaeg, kui pank esitab maksenõude hagi enne tarbija poolt varem algatatud laenulepingu tühisuse tuvastamise menetluse lõpus tehtud lahendi jõustumist?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
Vastuvõetavus
25      KŁ ja JŁ ning Poola valitsus väidavad, et vastupidi eelotsusetaotluses märgitule hakkas mBanki nõude aegumistähtaeg riigisisese kohtupraktika kohaselt kulgema kuupäevast, mil talle toimetati kätte nende taotlus laenulepingu kehtetuks tunnistamiseks kollektiivhagi raames, st 28. septembrist 2017. Seega oli põhikohtuasja esemeks olev nõue juba aegunud selle panga tagasinõudehagi esitamise ajal, mistõttu on esitatud küsimus hüpoteetiline ja seega vastuvõetamatu.
26      Sellega seoses piisab meenutamisest, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab Euroopa Kohus liidu ja liikmesriigi kohtute pädevuse jaotuse raames võtma arvesse eelotsuse küsimuste faktilist ja õiguslikku konteksti nii, nagu seda on eelotsusetaotluses kirjeldatud, ning seega ei saa eelotsusetaotluse läbivaatamisel lähtuda riigisisese õiguse tõlgendusest, millele on tuginenud liikmesriigi valitsus või mõni põhikohtuasja pooltest (21. detsembri 2021. aasta kohtuotsus Trapeza Peiraios, C‑243/20, EU:C:2021:1045, punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika).
27      Käesoleval juhul nähtub aga eelotsusetaotlusest, et selle esitanud kohus leiab, et riigisiseste õigusnormide kohaselt hakkab mBanki nõude aegumistähtaeg kulgema kuupäevast, mil tehti kollektiivhagi raames kohtumäärus, millega määrati kindlaks selle rühma koosseis, millega liitusid KŁ ja JŁ, st 13. märtsist 2018, ning et seega ei olnud mBanki nõue veel aegunud kuupäeval, mil viimane esitas oma tagasinõudehagi, st 13. detsembril 2021.
28      Neil asjaoludel ei ole esitatud küsimus hüpoteetiline ja on seega vastuvõetav.
Sisulised küsimused
29      Oma küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 93/13 artikli 7 lõiget 1 ja tõhususe põhimõtet – arvestades
kohtusse pöördumise õigust ning proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtet – tuleb
tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisese õigusnormi kohtulik tõlgendus, mille kohaselt müüja või teenuste osutaja poolt hagi esitamine selliste soorituste tagasimaksmiseks, mis tehti laenulepingu raames, mille kohta on tarbija algatanud eraldi menetluse, et see leping selles sisalduvate ebaõiglaste tingimuste tõttu kehtetuks tunnistataks, katkestab selle müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja enne viimati nimetatud menetluse lõpus tehtud lahendi jõustumist.
30      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib ühest küljest, et mBanki õigus tugineda laenulepingu kehtetuks tunnistamisest tulenevale tagasitäitmisnõudele oleks mBanki tegevusetuse korral aegunud enne, kui tehti otsus selle lepingu kehtetuks tunnistamise hagi kohta, mille tarbijad on esitanud. Teiselt poolt sunniks mBanki tagasinõudehagi esitamine tarbijaid end kaitsma, samas kui mBank palub selles veel pooleliolevas tühistamismenetluses jätta nimetatud leping kehtima.
31      Sellega seoses olgu kõigepealt meenutatud, et direktiivi 93/13 artikli 7 lõigetes 1 ja 2 on liikmesriikidele kehtestatud kohustus tagada, et nende õiguskordades oleksid olemas piisavad ja tõhusad vahendid, et lõpetada ebaõiglaste tingimuste seadmine lepingutes, mis müüjad või teenuste osutajad tarbijatega sõlmivad.
32      Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb seejärel, et ebaõiglaseks tunnistatud lepingutingimust tuleb põhimõtteliselt käsitada nii, et seda ei ole kunagi olemas olnud, mistõttu ei saa sellel olla tagajärgi tarbijale. Seetõttu peab niisuguse lepingutingimuse ebaõiglase laadi kohtulik tuvastamine tarbija jaoks põhimõtteliselt tagajärjena kaasa tooma selle õigusliku ja faktilise olukorra taastamise, milles ta oleks olnud selle lepingutingimuseta, eelkõige nähes ette õiguse saada tagasi kasu, mille müüja või teenusepakkuja ebaõiglase tingimuse põhjal tarbija arvel alusetult sai (15. juuni 2023. aasta kohtuotsus Bank M. (lepingu tühistamise tagajärjed), C‑520/21, EU:C:2022:478, punkt 65 ja seal viidatud kohtupraktika). Sama kehtib juhul, kui tarbija ja müüja või teenuste osutaja vahel sõlmitud lepingu tingimuste ebaõiglus ei too kaasa mitte ainult nende tingimuste tühisuse, vaid ka selle lepingu kehtetuse tervikuna (vt selle kohta 15. juuni 2023. aasta kohtuotsus Bank M. (lepingu tühistamise tagajärjed), C‑520/21, EU:C:2023:478, punkt 66 ja seal viidatud kohtupraktika).
33      Selle eesmärgi saavutamisel, et taastada õiguslik ja faktiline olukord, milles tarbija oleks olnud ilma ühe või enama ebaõiglase tingimuseta, tuleb järgida proportsionaalsuse põhimõtet, mis on liidu õiguse üldpõhimõte ning mis nõuab, et seda õigust rakendavad riigisisesed õigusnormid ei läheks kaugemale sellest, mis on taotletava eesmärgi saavutamiseks vajalik (23. novembri 2023. aasta kohtuotsus Provident Polska, C‑321/22, EU:C:2023:911, punkt 85 ja seal viidatud kohtupraktika).
34      Siiski rikutakse proportsionaalsuse põhimõtet, kui restitutio in integrum oleks müüja või teenuste osutaja suhtes välistatud. Niisiis peab tagasimaksmiskohustus pärast seda, kui ebaõiglasi tingimusi sisaldav laenuleping kehtetuks tunnistatakse, olema vastastikune, kuid krediidiasutusel ei ole siiski õigust nõuda tarbijalt hüvitist, mis on suurem lepingu täitmiseks üle kantud laenu põhiosa tagasimaksest koos nõude esitamise päevast alates arvestatava seadusjärgse määraga viivisega (vt selle kohta 7. detsembri 2023. aasta kohtuotsus mBank (tarbija tahteavaldus), C‑140/22 P, EU:C:2023:965, punkt 62 ja seal viidatud kohtupraktika).
35      Lisaks võimaldab ebaõiglasi tingimusi sisaldava laenulepingu kehtetuks tunnistamisega kaasnev tagasitäitmiskohustus, mis põhjendab ka panga tagasinõudehagi, tagada, et liidu õiguskorraga tagatud õiguste kaitse ei too kaasa tarbija alusetut rikastumist (vt analoogia alusel 13. juuli 2006. aasta kohtuotsus Manfredi jt, C‑295/04–C‑298/04, EU:C:2006:461, punkt 94).
36      Lõpuks tuleb meenutada, et kohtupraktika kohaselt tähendab poolte võrdsuse põhimõte, mis tuleneb õiglase kohtumenetluse mõistest endast ja mille eesmärk on tagada pooltevaheline tasakaal kohtumenetluses, kohustust anda kummalegi poolele mõistlik võimalus oma seisukoha esitamiseks tingimustes, mis ei asetaks ühte neist oma vastasega võrreldes oluliselt ebasoodsamasse olukorda (28. juuli 2016. aasta kohtuotsus Ordre des barreaux francophones et germanophone jt, C‑543/14, EU:C:2016:605, punkt 40 ja seal viidatud kohtupraktika), sealhulgas käesoleval juhul sellega, et müüja või teenuste osutaja esitab tagasinõudehagi, mis on eraldiseisev paralleelsest menetlusest ebaõiglasi tingimusi sisaldava laenulepingu kehtetuks tunnistamiseks ja mille eesmärk on katkestada tema nõude aegumine.
37      Sellise nõude esitamine ei kahjusta põhimõtteliselt tarbijate õigust saada tagasi kasu, mille see müüja või teenuste osutaja on ebaõiglaste tingimuste alusel alusetult saanud, ning aitab ka kaasa selle õigusliku ja faktilise olukorra taastamisele, milles need tarbijad oleksid ilma nende tingimusteta olnud.
38      Lisaks, mis puudutab õiguskindluse põhimõtet, millele viitab ka eelotsusetaotluse esitanud kohus, siis nähtub väljakujunenud kohtupraktikast, et selle eesmärk on tagada õiguslike olukordade ja õigussuhete ootuspärasus (16. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Agrárminiszter, C‑490/18, EU:C:2019:863, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika). Seega ei ole selle põhimõttega vastuolus selline riigisisene õigusnorm nagu tsiviilseadustiku artikli 123 lõike 1 punkt 1, mille kohaselt katkestab soorituse tegemise taotluse esitamine igal juhul selle soorituse saamise õiguse aegumistähtaja.
39      Samas märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et juhul, kui müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaeg katkeb sellega, et ta esitab erineva tagasinõudehagi enne lahendi jõustumist menetluses, mille tarbijad on eelnevalt teises kohtus algatanud lepingu kehtetuks tunnistamiseks, on tarbijad kohustatud esitama kostja vastuse ning menetluse kaotamise korral tasuma selle müüja või teenuste osutaja algatatud menetluses viivise ja menetluskulud.
40      Seoses müüja või teenuste osutaja tagasinõudele kohaldatava aegumistähtajaga tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb asjaomases valdkonnas liidu erinormide puudumise tõttu direktiivis 93/13 ette nähtud tarbijakaitse rakendamise kord menetlusautonoomia põhimõttest
lähtudes sätestada liikmesriikide enda õiguskordades. Samas ei tohi see kord olla vähem soodne korrast, mis kehtib sarnastele riigisisestele olukordadele (võrdväärsuse põhimõte), ega või olla sisustatud selliselt, et liidu õiguskorraga antud õiguste kasutamine on muudetud praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks (tõhususe põhimõte) (14. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Getin Noble Bank (tagasinõude aegumistähtaeg), C‑28/22, EU:C:2023:992, punkt 60 ja seal viidatud kohtupraktika).
41      Euroopa Kohus on juba otsustanud, et tarbija jaoks liiga kuluka menetlusliku korralduse tagajärg võib olla see, et see võib teda heidutada tulemuslikult pöördumast oma õiguste kaitseks müüja või teenuse osutaja valitud kohtusse (vt selle kohta 7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus Caixabank, C‑385/20, EU:C:2022:278, punkt 54).
42      Seega peab eelotsusetaotluse esitanud kohus võimaluse korral kohaldama riigisisest õigust, sealhulgas menetlusnorme, mis võimaldavad vajaduse korral peatada müüja või teenuste osutaja tagasinõude menetluse hetkeni, kuni menetluses, mis puudutab tarbijate poolt eelnevalt esitatud nõuet laenuleping kehtetuks tunnistada, on lahend jõustunud, nii et tagajärjed – mis
selle õiguse kohaselt tulenevad sellest, et mBank katkestas tema nõude aegumise enne, kui on tuvastatud et laenuleping on selles sisalduvate ebaõiglaste tingimuste tõttu kehtetu – ei
kahjusta direktiivi 93/13 eesmärki tagada tarbijakaitse kõrge tase. See kohus peab lisaks tagama, et kulud, mis tekivad esitatud tagasinõudehagist, mille pank esitas enne lepingu kehtetuks tunnistamist, ning mida tarbijad peaksid kandma, kui nad tagasinõudehagi raames kaotajaks jääksid, ei oleks ebaproportsionaalselt suured, nii et tarbijaid heidutataks kasutamast neile sellest direktiivist tulenevaid õigusi.
43      Mis puudutab eelotsusetaotluse esitanud kohtu rõhutatud asjaolu, et tarbija oleks seega sunnitud esitama kostja vastuse müüja või teenuste osutaja esitatud tagasinõudehagi menetluses, siis tuleb märkida, et ainuüksi see asjaolu, mille eesmärk on muu hulgas tagada võistlevuse põhimõtte järgimine, ei muuda tarbijale liidu õiguskorraga antud õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks.
44      Eeltoodud põhjendusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 93/13 artikli 7 lõiget 1 ja tõhususe põhimõtet –
arvestades
kohtusse pöördumise õigust ning proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtet – tuleb
tõlgendada nii, et nendega ei ole põhimõtteliselt vastuolus riigisisese õigusnormi kohtulik tõlgendus, mille kohaselt müüja või teenuste osutaja poolt hagi esitamine selliste soorituste tagasimaksmiseks, mis tehti laenulepingu raames, mille kohta on tarbija algatanud eraldi menetluse, et see leping selles sisalduvate ebaõiglaste tingimuste tõttu kehtetuks tunnistataks, katkestab selle müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja enne viimati nimetatud menetluse lõpus tehtud lahendi jõustumist, tingimusel, et liikmesriigi kohus võtab kogu riigisisest õigust arvestades kõik vajalikud meetmed tagamaks, et direktiivist 93/13 tulenevate tarbija õiguste kasutamine ei muutuks ülemäära raskeks või võimatuks.
Kohtukulud
45      Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (üheksas koda) otsustab:
Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes artikli 7 lõiget 1 ja tõhususe põhimõtet – arvestades kohtusse pöördumise õigust ning proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtet –
tuleb tõlgendada nii, et
nendega ei ole põhimõtteliselt vastuolus riigisisese õigusnormi kohtulik tõlgendus, mille kohaselt müüja või teenuste osutaja poolt hagi esitamine selliste soorituste tagasimaksmiseks, mis tehti laenulepingu raames, mille kohta on tarbija algatanud eraldi menetluse, et see leping selles sisalduvate ebaõiglaste tingimuste tõttu kehtetuks tunnistataks, katkestab selle müüja või teenuste osutaja nõude aegumistähtaja enne viimati nimetatud menetluse lõpus tehtud lahendi jõustumist, tingimusel, et liikmesriigi kohus võtab kogu riigisisest õigust arvestades kõik vajalikud meetmed tagamaks, et direktiivist 93/13 tulenevate tarbija õiguste kasutamine ei muutuks ülemäära raskeks või võimatuks.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: poola.
i      Kohtuasjal on väljamõeldud nimi. See ei vasta ühegi menetlusosalise tegelikule nimele.