Kohtuasi T‑193/23
MegaFon OAO
versus
Euroopa Liidu Nõukogu
Üldkohtu (esimene koda laiendatud koosseisus) 15. jaanuari 2025. aasta otsus
Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Piiravad meetmed, mis on võetud seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas – Loetelu isikutest, üksustest ja asutustest, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid – Hageja nime kandmine ja jätmine loeteludesse – Õigus olla ära kuulatud – Põhjendamiskohustus – Hindamisviga – Proportsionaalsus – Ettevõtlusvabadus – Tühistamishagi
1.      Kohtumenetlus – Tõendite esitamise tähtaeg – Üldkohtu kodukorra artikli 85 lõige 3 – Tõendite esitamine enne menetluse suulise osa lõppemist – Vastuvõetavus – Tingimused – Hilise esitamise õigustatus – Õigustuse puudumine – Täiendavate tõendite vastuvõetamatus
(Üldkohtu kodukord, artikli 85 lõige 3)
(vt punktid 31–34)
2.      Institutsioonide aktid – Põhjendamine – Kohustus – Ulatus – Piiravad meetmed seoses olukorraga Ukrainas – Keeld müüa, tarnida, üle anda või eksportida kahesuguse kasutusega kaupu ja tehnoloogiat, mis on mõeldud Venemaal asuvatele isikutele, üksustele või asutusele – Keeld müüa, tarnida, üle anda või eksportida Venemaa kaitse- ja julgeolekusektori tehnoloogilisele arengule kaasa aidata võivaid kaupu ja tehnoloogiat, mis on mõeldud teatavatele Venemaal asuvatele isikutele, üksustele või asutusele – Kohustus tuua põhjendustes välja eriomased ja konkreetsed asjaolud, mis nimetatud meedet õigustavad – Otsus, mis on tehtud puudutatud isikule teadaolevas kontekstis, mis võimaldab tal mõista tema suhtes võetud meetme ulatust – Kokkuvõtliku põhjenduse lubatavus
(ELTL artikli 296 teine lõik; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 41 lõike 2 punkt c; nõukogu otsus 2014/512/ÜVJP (muudetud otsustega (ÜVJP) 2022/327, (ÜVJP) 2022/578, (ÜVJP) 2022/1271, (ÜVJP) 2023/434, (ÜVJP) 2023/1517 ja (ÜVJP) 2024/422); nõukogu määrus nr 833/2014 (muudetud määrusega 2023/427))
(vt punktid 42–44, 46, 55 ja 57)
3.      Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Ülevaade fakti- ja õigusväidetest – Hagiavalduses esitatud faktilised ja õiguslikud asjaolud
(Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt d)
(vt punktid 63 ja 64)
4.      Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Kaitseõigused – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele – Piiravad meetmed – Kohustus teha teatavaks vastu võetud otsuste aluseks olevad individuaalsed ja konkreetsed põhjused – Õigus olla ära kuulatud enne selliste meetmete võtmist – Piirangud – Tingimused – Erinevus meedet kehtestava esialgse akti ja selle meetme kehtima jätva akti vahel
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artiklid 41 lõike 2 punkt a, artikkel 47 ja artikli 52 lõige 1)
(vt punktid 70–74, 77–79, 81, 82 ja 86–88)
5.      Euroopa Liit – Institutsioonide aktide seaduslikkuse kohtulik kontroll – Piiravad meetmed seoses olukorraga Ukrainas – Kontrolli ulatus – Tõend meetme põhjendatuse kohta – Liidu pädeva organi kohustus vaidlustamise korral tõendada puudutatud isikute ja üksuste suhtes kasutatud põhjenduste paikapidavust – Esimest korda kostja vastuse etapis esitatud tõendid – Vastuvõetavus – Tingimus – Tõendid, mis kinnitavad kõigile teadaolevat faktilist asjaolu – Hindamisviga – Puudumine
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47; nõukogu otsus 2014/512/ÜVJP (muudetud otsustega (ÜVJP) 2022/327, (ÜVJP) 2022/578, (ÜVJP) 2022/1271, (ÜVJP) 2023/434, (ÜVJP) 2023/1517 ja (ÜVJP) 2024/422); nõukogu määrus nr 833/2014 (muudetud määrusega 2023/427))
(vt punktid 110–114, 119, 123 ja 138–145)
6.      Euroopa Liit – Institutsioonide aktide seaduslikkuse kohtulik kontroll – Piiravad meetmed seoses olukorraga Ukrainas – Kontrolli ulatus – Hageja nime kandmine vaidlustatud aktide lisadesse kui Venemaa sõjatööstuskompleksi otseselt toetav isik – Üldsusele kättesaadavad tõendavad dokumendid – Vastuvõetavus
(Nõukogu otsus 2014/512/ÜVJP (muudetud otsustega (ÜVJP) 2022/327, (ÜVJP) 2022/578, (ÜVJP) 2022/1271, (ÜVJP) 2023/434, (ÜVJP) 2023/1517 ja (ÜVJP) 2024/422); nõukogu määrus nr 833/2014 (muudetud määrusega 2023/427))
(vt punktid 126–128)
7.      Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Piiravad meetmed seoses olukorraga Ukrainas – Keeld müüa, tarnida, üle anda või eksportida kahesuguse kasutusega kaupu ja tehnoloogiat, mis on mõeldud Venemaal asuvatele isikutele, üksustele või asutusele – Keeld müüa, tarnida, üle anda või eksportida Venemaa kaitse- ja julgeolekusektori tehnoloogilisele arengule kaasa aidata võivaid kaupu ja tehnoloogiat, mis on mõeldud teatavatele Venemaal asuvatele isikutele, üksustele või asutusele – Ettevõtlusvabaduse piiramine ja maine kahjustamine – Proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine – Puudumine
(Nõukogu otsus 2014/512/ÜVJP (muudetud otsustega (ÜVJP) 2022/327, (ÜVJP) 2022/578, (ÜVJP) 2022/1271, (ÜVJP) 2023/434, (ÜVJP) 2023/1517 ja (ÜVJP) 2024/422); nõukogu määrus nr 833/2014 (muudetud määrusega 2023/427))
(vt punktid 161–166)
Kokkuvõte
Kõnealune kohtuasi tõstatas seni käsitlemata küsimusi, mis puudutavad Euroopa Liidu Nõukogu kohustuste ulatust seoses selliste tõendite toimiku koostamisega, mille eesmärk on tõendada, et üksuse nime kandmine valdkondlike piiravate meetmete loetellu on põhjendatud.
Ukrainas valitseva olukorra tõttu võttis nõukogu 31. juulil 2014 vastu otsuse 2014/512(1) ja määruse nr 833/2014(2), et kehtestada sihipärased piiravad meetmed eelkõige kahesuguse kasutusega kaupade ja tundliku tehnoloogia valdkonnas. Pärast Venemaa Föderatsiooni 24. veebruaril 2022 alustatud sõjalist operatsiooni Ukrainas muudeti neid õigusakte mitu korda(3).
Seejärel võttis nõukogu vastu mitu õigusakti(4), millega Moskvas (Venemaa) asutatud äriühing MegaFon OAO, mis tegutseb telekommunikatsioonisektoris, kanti ja jäeti nende üksuste loetellu, kelle suhtes kehtestatakse rangemad ekspordipiirangud seoses kahesuguse kasutusega kaupade ja tehnoloogiaga ning kaupade ja tehnoloogiaga, mis võivad aidata kaasa Venemaa kaitse- ja julgeolekusektori tehnoloogilisele arengule, kui üksus, kes otseselt toetab Venemaa Föderatsiooni sõjatööstuskompleksi Ukraina-vastases agressioonisõjas.
See äriühing palus need õigusaktid tühistada, viidates eelkõige sellele, et nõukogu on rikkunud põhjendamiskohustust, rikutud on kaitseõigusi ja õigust tõhusale kohtulikule kaitsele ning nõukogu on teinud hindamisvea, leides ekslikult, et hageja toetab otseselt Venemaa sõjatööstuskompleksi.
Üldkohus jättis hagi rahuldamata.
Üldkohtu hinnang
Mis esimesena puudutab väidet, et nõukogu on rikkunud põhjendamiskohustust, siis tuletas Üldkohus meelde, et piiravat meedet kehtestava akti põhjendustes peavad olema välja toodud spetsiifilised ja konkreetsed põhjused, millest lähtudes nõukogu on asunud seisukohale, et puudutatud isiku suhtes tuleb sellist meedet kohaldada, võttes arvesse selle akti vastuvõtmise konteksti.
Kõnealusel juhul vastasid spetsiifilised ja konkreetsed põhjused, miks nõukogu leidis, et hageja suhtes tuleb kohaldada vaidlusaluseid meetmeid ja seega tuleb tema nimi vaidlusalustesse loeteludesse kanda, asjasse puutuvates sätetes ja vaidlustatud aktide põhjendustes(5) kindlaks määratud kriteeriumidele, st et ta on üksus, kes otseselt toetab Venemaa sõjatööstuskompleksi.
Sellega seoses ei välista asjaolu, et mitme isiku suhtes piiravate meetmete võtmiseks tuginetakse samadele kaalutlustele, mis puudutavad Venemaa sõjatööstuskompleksi otsest toetamist, seda, et need kaalutlused annavad iga puudutatud isiku kohta piisavalt spetsiifilise põhjenduse.
Hagejal oli seega võimalik mõista, et ta kanti ja jäeti vaidlusalustesse loeteludesse seetõttu, et teda peetakse üksuseks, mis otseselt toetab Venemaa sõjatööstuskompleksi Ukraina-vastases agressioonisõjas, võttes arvesse asjaolu, et ta on üks peamistest mobiilside- ja telekommunikatsioonioperaatoritest Venemaal, ning poliitilist konteksti vaidlustatud aktide vastuvõtmise ajal.
Mis teisena puudutab väidet, et on rikutud kaitseõigusi ja õigust tõhusale kohtulikule kaitsele, siis tuletas Üldkohus meelde, et õigus olla ära kuulatud tagab igale isikule võimaluse teha haldusmenetluses enne tema huve kahjustada võiva otsuse vastuvõtmist teatavaks oma seisukoht. Seega peab Euroopa Liidu pädev asutus piiravate meetmete võtmise menetluses tegema puudutatud isikule teatavaks põhjendused ja talle süüks pandavad asjaolud, millega see asutus kavatseb oma otsust põhistada, et isik saaks tõhusalt esitada oma seisukoha nende kohta.
Õigust olla ära kuulatud võib siiski teatavatel tingimustel piirata(6). Eelkõige ei ole nõukogu Üldkohtu praktika kohaselt kohustatud teavitama asjaomast isikut või üksust enne põhjendustest, millele ta kavatseb tugineda tema suhtes meetmete võtmisel. See kohustuse puudumine on seletatav üllatusmomendiga, mida on vaja nende meetmete tõhususe tagamiseks, ning lõppkokkuvõttes ülekaalukate kaalutlustega, mis puudutavad liidu ja tema liikmesriikide julgeolekut või rahvusvahelisi suhteid.
Lisaks ei anna ei piiravaid meetmeid kehtestavate õigusaktide asjaomased sätted ega kaitseõiguste austamise üldpõhimõte puudutatud isikutele õigust ametlikule ärakuulamisele, vaid piisab võimalusest esitada kirjalikud märkused.
Kõnealuses asjas pidi esialgsetel aktidega tekkima üllatusmoment ja nõukogu ei olnud seega kohustatud hagejat enne tema esmakordset loetellu kandmist ära kuulama.
Nõukogul oli siiski kohustus teha nende meetmete hageja suhtes kohaldamise põhjendused hageja taotlusel teatavaks kohe pärast neid ette nägevate aktide vastuvõtmist, et hageja saaks esitada oma seisukoha nende põhjenduste kohta(7).
Kõnealusel juhul vastas nõukogu hageja taotlustele, selgitades talle sisuliselt, et kogu teave, mis õigustab tema nime kandmist vaidlusalustesse loeteludesse, on esitatud esialgsete loetellu kandmise aktide asjakohastes sätetes, st et ta on üksus, kes otseselt toetab Venemaa sõjatööstuskompleksi.
Seega oli hagejal võimalik mõista põhjusi, miks tema nimi vaidlusalustesse loeteludesse kanti, ning see võimaldas tal kaitsta oma õigusi parimatel võimalikel tingimustel.
Mis puudutab otsust jätta isiku suhtes võetud piiravad meetmed kehtima, siis tuletas Üldkohus meelde, et ühelt poolt peab nõukogu enne otsuse vastuvõtmist tegema puudutatud isikule teatavaks otsuse aluseks olevad uued asjaolud, millega ta on ajakohastanud teavet isiku isikliku olukorra ja asjaomases kolmandas riigis valitseva olukorra kohta, ning teiselt poolt peab ta enne oma otsuse vastuvõtmist paluma puudutatud isikul esitada märkused nende uute asjaolude kohta.
Kõnealuses asjas ei erinenud loeteludesse jätmise aktide põhjendused aga esialgsete aktide põhjendustest, mistõttu ei olnud nõukogul kohustust hagejat enne nende vastuvõtmist ära kuulata.
Mis kolmandana puudutab väidet hindamisvea kohta, siis analüüsis Üldkohus kõigepealt küsimust, kas nõukogu võis tugineda kostja vastuse staadiumis esitatud tõenditele. Üldkohus tuletas meelde, et asjaolu, et nõukogu ei teinud teatavaks asjaolusid, mille alusel ta kandis isiku piiravate meetmete loetellu, ei saa kahjustada selle isiku kaitseõigusi, kui need asjaolud kujutavad endast teadaolevat konteksti, st kui need on avalikult kättesaadavad, ja seega võib eeldada, et need on kõigile teada. Käesolevas asjas leidis Üldkohus, et võib eeldada, et kõigile on teada, et Venemaa Föderatsiooni üks peamisi telekommunikatsioonioperaatoreid, nagu hageja, osaleb sõja ajal selle riigi sõjatööstuskompleksi otseses toetamises. Seega ei ole nõukogu põhimõtteliselt kohustatud esitama dokumentaalseid tõendeid, kui väidetavate faktiliste asjaolude kohta, millel vaidlusalustesse loeteludesse kandmine põhineb, võib eeldada, et need on kõigile teada. Lisaks leidis Üldkohus, et vaidlustamise korral on nõukogul õigus esitada Üldkohtule dokumente, mis on üldiselt avalikult kättesaadavad, et tõendada sellise kõigile teada oleva faktilise asjaolu tõelevastavust.
Seejärel kinnitas Üldkohus nõukogu esitatud tõendite usaldusväärsust ja asjakohasust. Nimelt, esiteks võivad rändlusteenuste osutamine hageja poolt teatavates Ukraina piirkondades, mis on Venemaa kontrolli all, ning telekommunikatsiooniteenuste osutamine Krimmis, mis on ilmsiks tulnud veebis avaldatud artiklites, veelgi enam kahjustada Ukraina territoriaalset terviklikkust. Järelikult kujutavad need endast kaudset tõendit, mis kinnitab hageja toetust Venemaa sõjatööstuskompleksile. Teiseks esitas nõukogu üldsusele kättesaadavad ajakirjandusartiklid, milles viidatakse hageja taristu olemasolule Harkivi piirkonnas. Kolmandaks esitas nõukogu väljavõtted veebilehelt, kus on loetletud Venemaa sõjaväe ja hageja vahel aastatel 2013–2021 sõlmitud lepingud, mis annavad tunnistust pikaajalisest sidemest hageja ja sõjaväe vahel, kinnitades nõnda argumente, et hageja on üksus, kes toetab otseselt Venemaa Föderatsiooni sõjalist ja tööstuskompleksi.
1      Nõukogu 31. juuli 2014. aasta otsus 2014/512/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas (ELT 2014, L 229, lk 13).
2      Nõukogu 31. juuli 2014. aasta määrus (EL) nr 833/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas (ELT 2014, L 229, lk 1).
3      Otsust 2014/512 on muudetud 25. veebruari 2022. aasta otsusega (ÜVJP) 2022/327 (ELT 2022, L 48, lk 1), 8. aprilli 2022. aasta otsusega (ÜVJP) 2022/578 (ELT 2022, L 111, lk 70) ja 21. juuli 2022. aasta otsusega (ÜVJP) 2022/1271 (ELT 2022, L 193, lk 196). Määrust nr 833/2014 on muudetud nõukogu 25. veebruari 2022. aasta määrusega (EL) 2022/328 (ELT 2022, L 49, lk 1), nõukogu 8. aprilli 2022. aasta määrusega (EL) 2022/576 (ELT 2022, L 111, lk 1) ja nõukogu 21. juuli 2022. aasta määrusega (EL) 2022/1269 (ELT 2022, L 193, lk 1).
4      Esiteks nõukogu 25. veebruari 2023. aasta otsus (ÜVJP) 2023/434, millega muudetakse otsust 2014/512/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas (ELT 2023, L 59 I, lk 593), ja nõukogu 25. veebruari 2023. aasta määrus (EL) 2023/427, millega muudetakse määrust (EL) nr 833/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas (ELT 2023, L 59 I, lk 6), teiseks nõukogu 20. juuli 2023. aasta otsus (ÜVJP) 2023/1517, millega muudetakse otsust 2014/512/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas (ELT 2023, L 184, lk 40), ja kolmandaks nõukogu 29. jaanuari 2024. aasta otsus (ÜVJP) 2024/422, millega muudetakse otsust 2014/512/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Venemaa tegevusega, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas (ELT L, 2024/422).
5      Tegemist on eelkõige otsuse 2023/434 põhjendusega 10 ning muudetud otsuse 2014/512 artiklitega 3, 3a ja 3b ning määruse 2023/427 põhjendusega 4 ning muudetud määruse nr 833/2014 artiklitega 2, 2a ja 2b.
6      Vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 52 lõikele 1.
7      Vt 18. juuli 2013. aasta kohtuotsus komisjon jt vs. Kadi (C‑584/10 P, C‑593/10 P ja C‑595/10 P, EU:C:2013:518, punkt 100 ja seal viidatud kohtupraktika).