62022CJ0773_INF
Euroopa Kohtu (neljas koda) 29. juuli 2024. aasta otsus –komisjon vs. Slovakkia (Kutsekvalifikatsioonid)
(kohtuasi C‑773/22) (
1
)
Liikmesriigi kohustuste rikkumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Artikli 2 lõige 3 – Kohaldamisala – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamist otseselt reguleerivad liidu õiguse erisätted – Artikli 7 lõige 4 – Enne teenuste esmakordset osutamist sooritatava sobivustesti kehtestamise tingimused – Artikli 14 lõiked 1 ja 4 – Kompenseerimismeetmete kohaldamise tingimused – Artikli 35 lõige 3 – Erihambaarsti kvalifikatsiooni tõendava dokumendi väljastamise tingimused – Artikli 41 lõike 1 punkt c – Ämmaemanda kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide tunnustamise tingimused – Artikli 42 lõige 2 – Tegevus, millega ämmaemandal peab olema vähemalt lubatud tegeleda – Artikkel 50 ja VII lisa punkti 1 alapunkt d – Dokumendid, mida päritoluliikmesriigilt taotletakse reguleeritud kutsealal tegutsema hakkamiseks vastuvõtvas liikmesriigis – Artikli 55 lõige 2 – Suunised kutsepraktika korraldamise ja tunnustamise kohta – Riigisisesesse õigusesse üle võtmata jätmine
Isikute vaba liikumine – Asutamisvabadus – Töötajad – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Direktiiv 2005/36 – Riigisisesesse õigusesse üle võtmata jätmine
(ELTL artikkel 258; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/36, artikli 2 lõige 3, artikli 7 lõige 4, artikli 14 lõiked 1 ja 4, artikli 42 lõige 2, artikkel 50 ja artikli 55a lõige 2 ning VII lisa punkti 1 alapunkt d)
(vt punktid 38, 39, 42, 69, 70, 72, 75, 77, 83, 88, 93, 95, 123, 126, 140, 144, 145, 149, 152 ja 159)
Resolutsioon
1.
Slovaki Vabariik on rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivist 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. novembri 2013. aasta direktiiviga 2013/55/EL, tulenevaid kohustusi, kuna Slovaki Vabariik
–
ei ole vastavalt direktiivi 2005/36 artikli 2 lõikele 3, mida on muudetud, piiranud olukordi, mil seda direktiivi ei kohaldata, olukordadega, kus liidu õiguse erinorm sisaldab erisätteid vahetult kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta;
–
ei ole vastavalt direktiivi 2005/36 artikli 7 lõike 4 esimesele ja neljandale lõigule, mida on muudetud, seadnud sisserännanud teenuseosutaja sobivustesti nõuet sõltuvusse tingimusest, et asjaomane tegevus mõjutab rahvatervist ja ohutust, ning sellest, et tuvastatakse oluline erinevus selle teenuseosutaja kvalifikatsiooni ja vastuvõtvas liikmesriigis nõutava väljaõppe vahel;
–
ei ole vastavalt direktiivi 2005/36 artikli 14 lõike 1 punktile b, mida on muudetud, seadnud võimaluse kehtestada kompenseerimismeetmeid sõltuvusse tingimusest, et asjaomasel reguleeritud kutsealal tegutsemiseks vajalik väljaõpe hõlmab õppeaineid, mis erinevad oluliselt taotleja pädevust või väljaõpet tõendava dokumendiga hõlmatud õppeainetest;
–
ei ole vastavalt direktiivi 2005/36 artikli 42 lõike 2 punktidele c, f ja j, mida on muudetud, vastu võtnud vajalikke sätteid selleks, et ämmaemandatel oleks lubatud väljastada saatekirju riskiraseduse võimalikult varaseks diagnoosimiseks vajalikele uuringutele, kiireloomulistel juhtudel vastu võtta tuharsünnitusi ning viia läbi arsti määratud ravi;
–
ei ole vastavalt direktiivi 2005/36 artiklile 50 koostoimes VII lisa punkti 1 alapunktiga d, mida on muudetud, vastu võtnud sätet, mis näeks ette, et vastuvõtva liikmesriigi taotletud dokumendid, millest see liikmesriik seab sõltuvusse reguleeritud kutsealal tegutsema hakkamise, tuleb edastada kahe kuu jooksul;
–
ei ole vastavalt direktiivi 2005/36 artikli 55a lõikele 2, mida on muudetud, vastu võtnud suuniseid teises liikmesriigis või kolmandas riigis läbitud kutsepraktika korraldamise ja tunnustamise kohta, eelkõige praktikajuhendaja rolli kohta.
2.
Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.
3.
Jätta Euroopa Komisjoni ja Slovaki Vabariigi kohtukulud nende endi kanda.
(
1
)	ELT C 54, 13.2.2023.