AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS
(esimene koda)
13. veebruar 2007
Kohtuasi F‑62/06
Daniela Guarneri
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Ülalpeetava lapse toetus – Siseriiklikele toetustele kohaldatav kattumise välistamise norm
Ese:      Hagi, mille esitas EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel D. Guarneri ja mille ese on esiteks nõue tühistada komisjoni 5. augusti
2005. aasta otsus, millega personalieeskirjade artikli 67 lõiget 2 kohaldades arvati hageja saadavast ülalpeetava lapse toetusest
maha Belgia orvupension ja teiseks nõue tühistada ametisse nimetava asutuse 14. veebruari 2006. aasta otsus, millega jäeti
rahuldamata hageja kaebus 5. augusti 2005. aasta otsuse peale.
Otsus: Tühistada komisjoni 5. augusti 2005. aasta otsus osas, milles sellega arvatakse hagejale makstavast ülalpeetava lapse toetusest
maha tema saadav Belgia orvupension. Jätta ülejäänud nõuded rahuldamata. Mõista kohtukulud välja komisjonilt. Nõukogu kui
menetlusse astuja kannab ise oma kohtukulud.
Kokkuvõte
Ametnikud – Töötasu – Peretoetused – Ülalpeetava lapse toetus
(Personalieeskirjad, artikli 67 lõige 2)
Samalaadsete toetustena personalieeskirjade artikli 67 lõikes 2 ette nähtud kattumise välistamise normi kohaselt on käsitletavad
ainult sellised toetused, mis on võrreldavad ja mida makstakse samal eesmärgil. Samalaadse toetusena kvalifitseerimisel on
otsustav tegur asjaomaste toetustega taotletud eesmärk.
Belgia orvupensionil ei ole sama eesmärk kui personalieeskirjade artikli 67 lõike 1 punktis b ette nähtud ülalpeetava lapse
toetusel. Belgia toetuse eesmärk ei ole mitte selliste tavapäraste kulutuste hüvitamine, mis on seotud laste ülalpidamise
ja haridusega, vaid üleelanud lapsevanema selliste erikulude hüvitamine, mis tulenevad teise lapsevanema surmast, kes elusolevana
osales selles ülalpidamises ja hariduses. Selle toetusega toetatakse orvuks jäänud laste erivajadusi ning tegemist on rahalise
abiga isikule, kes peab üksi perekondlike kohustuste eest vastutama. Toetuse määramise alus ei ole lapse tegelik ülalpidamine,
vaid eriline asjaolu, mis on seotud ohu realiseerumisega, st lapse ühe vanema surmaga.
(vt punktid 34, 42, 45 ja 46)
Viited:
13. oktoober 1977, kohtuasi 106/76: Deboeck vs. komisjon (EKL 1977, lk 1623, punkt 16); 13. oktoober 1977, kohtuasi 14/77: Emer vs. komisjon (EKL 1977, lk 1683, punkt 15).
11. juuni 1996, kohtuasi T‑147/95: Pavan vs. parlament (EKL AT 1996, lk I‑A‑291 ja II‑861, punkt 41); 15. jaanuar 2006, kohtuasi T‑33/04: Weißenfels vs. parlament (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑1 ja II‑A‑2‑1, punkt 47).