62016TJ0903_RES
Vec T‑903/16
RE
proti
Európskej komisii
Rozsudok Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) zo 14. februára 2019
„Osobné údaje – Ochrana fyzických osôb pri spracovaní týchto údajov – Právo na prístup k týmto údajom – Nariadenie (ES) č. 45/2001 – Zamietnutie prístupu – Žaloba o neplatnosť – List odkazujúci na predchádzajúce čiastočné zamietnutie prístupu bez vykonania opätovného preskúmania – Pojem napadnuteľný akt v zmysle článku 263 ZFEÚ – Pojem výlučne potvrdzujúci akt – Uplatniteľnosť v oblasti prístupu k osobným údajom – Nové a podstatné skutočnosti – Záujem na konaní – Prípustnosť – Povinnosť odôvodnenia“
Inštitúcie Európskej únie – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie č. 45/2001 – Právo osoby na prístup k osobným údajom, ktoré sa jej týkajú – Nová žiadosť o prístup k osobným údajom podaná po predchádzajúcom zamietnutí prístupu k rovnakým údajom – Povinnosť dotknutej inštitúcie preskúmať dôvodnosť skoršieho zamietnutia prístupu – Akt prijatý na základe tohto preskúmania, ktorý môže byť predmetom žaloby o neplatnosť – Neexistencia povahy iba výlučne potvrdzujúceho aktu
[Článok 263 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 7, článok 8 ods. 1; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 45/2001, článok 13 písm. c) a článok 20 ods. 1]
(pozri body 45 – 52)
Inštitúcie Európskej únie – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie č. 45/2001 – Právo osoby na prístup k osobným údajom, ktoré sa jej týkajú – Nová žiadosť o prístup k osobným údajom podaná po predchádzajúcom zamietnutí prístupu k rovnakým údajom – Povinnosť dotknutej inštitúcie preskúmať dôvodnosť skoršieho zamietnutia prístupu – Existencia nových a podstatných skutočností odôvodňujúcich opätovné preskúmanie – Neuvedenie nových skutočností v novej žiadosti o prístup – Neexistencia vplyvu
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 45/2001, článok 13 a článok 20 ods. 1 písm. a) a c)]
(pozri body 56 – 62)
Žaloba o neplatnosť – Fyzické alebo právnické osoby – Podmienky prípustnosti – Záujem na konaní – Žaloba, ktorá musí byť spôsobilá priniesť žalobcovi prospech
(Článok 263 ZFEÚ)
(pozri bod 66)
Inštitúcie Európskej únie – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie č. 45/2001 – Právo osoby na prístup k osobným údajom, ktoré sa jej týkajú – Žaloba o neplatnosť smerujúca proti zamietnutiu prístupu dotknutej osoby k údajom, ktoré sa jej týkajú – Záujem na konaní – Dotknutá osoba, ktorá už mala prístup k všetkým z uvedených údajom alebo k ich časti – Neexistencia vplyvu
(Článok 263 ES; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 45/2001, článok 13)
(pozri body 69 – 71)
Inštitúcie Európskej únie – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie č. 45/2001 – Právo osoby na prístup k osobným údajom, ktoré sa jej týkajú – Zamietnutie prístupu – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah – Odkaz na predchádzajúce zamietnutie prístupu bez uskutočnenia opätovného preskúmania – Nedostatočné odôvodnenie
[Článok 296 ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 45/2001, článok 13, článok 20 ods. 1 písm. a) a c) a článok 20 ods. 3]
(pozri body 75 – 82)
Zhrnutie
V rozsudku RE/Komisia (T‑903/16) zo 14. februára 2019 Všeobecný súd rozhodoval o žalobe o neplatnosť, ktorú podal zamestnanec Komisie proti oznámeniu o zamietnutí žiadosti o prístup k osobným údajom. V danom prípade bolo voči žalobcovi vedené administratívne vyšetrovanie zo strany riaditeľstva Komisie pre bezpečnosť (
1
). Toto riaditeľstvo napadnutým oznámením zamietlo žiadosť žalobcu o prístup k jeho osobným údajom na základe nariadenia č. 45/2001 (
2
). Komisia okrem iného jednak tvrdila, že toto oznámenie predstavuje čisto potvrdzujúci akt predchádzajúceho zamietnutia prístupu, ktorý žalobca nenapadol v rámci lehoty na podanie opravného prostriedku, a jednak, že žalobca nemá záujem na podaní žaloby proti tomuto oznámeniu, pokiaľ ide o osobné údaje, ku ktorým už získal prístup.
Pokiaľ ide o prípustnosť návrhov na zrušenie, Všeobecný súd v prvom rade rozhodol, že v rámci nariadenia č. 45/2001 môže osoba kedykoľvek podať novú žiadosť o prístup k osobným údajom, ku ktorým jej bol prístup predtým zamietnutý. Takáto žiadosť vyvoláva povinnosť dotknutej inštitúcie overiť, či je zamietnutie skoršieho prístupu aj naďalej dôvodné. Opätovné preskúmanie smerujúce k overeniu, či je skôr prijaté zamietnutie prístupu aj naďalej dôvodné, vedie k prijatiu aktu, ktorý nemá voči skoršiemu aktu výlučne potvrdzujúci charakter, ale predstavuje akt, ktorý môže byť predmetom žaloby o neplatnosť. Z ustanovenia článku 13 písm. c) nariadenia č. 45/2001, ktoré dotknutej osobe umožňuje „kedykoľvek“ získať prístup k svojim osobným údajom, totiž vyplýva, že táto osoba má právo na trvalý a nepretržitý prístup k týmto údajom. Okrem toho sa výnimky a obmedzenia uvedené v článku 20 ods. 1 nariadenia č. 45/2001 môžu uplatňovať iba počas obdobia, počas ktorého sú ešte stále nevyhnutné. Navyše v oblasti spracovania osobných údajov je skutková a právna situácia dotknutej osoby svojou povahou dynamická, pričom samotné uplynutie času môže spôsobiť, že spracúvanie osobných údajov sa môže stať nepotrebným, prípadne aj protiprávnym, hoci pôvodne takým nebolo.
Všeobecný súd v druhom rade uviedol, že žiadne ustanovenie nariadenia č. 45/2001 neukladá dotknutej osobe povinnosť odôvodniť alebo podoprieť svoju žiadosť o prístup k svojim osobným údajom. Z toho vyplýva, že pokiaľ ide o prístup k osobným údajom, žalobca sa môže odvolávať na existenciu nových a podstatných skutočností odôvodňujúcich opätovné preskúmanie, hoci ich opomenul uviesť vo svojej žiadosti. Keďže v danom prípade boli dôvody predchádzajúceho zamietnutia prístupu spojené s administratívnym vyšetrovaním týkajúcim sa žalobcu, Všeobecný súd dospel k záveru, že ukončenie tohto administratívneho vyšetrovania predstavuje novú a podstatnú skutočnosť, ktorá môže odôvodniť opätovné preskúmanie práva žalobcu na prístup k jeho osobným údajom. Toto preskúmanie je odôvodnené o to viac, že žiadateľ nechal uplynúť primeranú lehotu (viac než šesť mesiacov) predtým, ako podal novú žiadosť o prístup k svojim osobným údajom.
V treťom rade Všeobecný súd dospel k záveru, že v rámci nariadenia č. 45/2001 má dotknutá osoba právo na trvalý a nepretržitý prístup k svojim osobným údajom, pričom toto právo jej okrem iného umožňuje podať žiadosť o prístup k osobným údajom, a to aj v prípade, ak už mohla mať možnosť prístupu k časti z týchto údajov alebo k všetkým z nich. Za týchto podmienok zrušenie napadnutého oznámenia, a to aj v rozsahu, v akom sa týka osobných údajov, ku ktorým už žalobca získal prístup, môže mať preňho právne následky a priniesť mu prospech.
Vzhľadom na tieto úvahy Všeobecný súd rozhodol, že návrhy na zrušenie sú prípustné.
V rámci preskúmania dôvodnosti návrhov na zrušenie Všeobecný súd vyhovel žalobnému dôvodu založenému na porušení povinnosti odôvodnenia. Pokiaľ totiž ide o nové zamietnutie, ktoré je potrebné po opätovnom preskúmaní, odkaz na skoršie rozhodnutia nemôže predstavovať dostatočné odôvodnenie. Preto Všeobecný súd zrušil napadnuté oznámenie v rozsahu, v akom sa ním zamietla žiadosť žalobcu o prístup k niektorým z jeho osobných údajov.
(
1
)	Riaditeľstvo pre bezpečnosť generálneho riaditeľstva Komisie pre ľudské zdroje a bezpečnosť.
(
2
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).