62023TJ0590_RES
Kohtuasi T‑590/23
Emilio De Capitani
versus
Euroopa Liidu Nõukogu
Üldkohtu (üheksas koda) 29. oktoobri 2025. aasta kohtuotsus
Dokumentidega tutvumine – Määrus (EÜ) nr 1049/2001 – Nõukogu peasekretariaadi töödokumendid dokumentidega tutvumise taotluse ajal menetluses oleva kahe seadusandliku ettepaneku kohta – Dokumentidega tutvumise võimaldamisest osaline keeldumine – Otsustamisprotsessi kaitsev erand – Tühistamishagi – Nõukogu registris selliste dokumentide avaldamata jätmine, millega võimaldati taotluse alusel tutvuda – Vaidlustatava akti puudumine – Vastuvõetamatus
Tühistamishagi – Vaidlustatavad aktid – Mõiste – Siduvate õiguslike tagajärgedega aktid – Institutsiooni vaikimine või tegevusetus – Dokumentidega tutvumise võimaldamisest keeldumist kinnitav otsus – Samastamine vaikimisi otsusega keelduda avaldamast registris dokumente, millega võimaldati tutvuda – Välistamine
(ELTL artikkel 263; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 2 lõige 1, artikli8 lõige 3 ja artikkel 12)
(vt punktid 46–55)
Euroopa Liidu institutsioonid – Üldsuse õigus tutvuda dokumentidega – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Otsustamisprotsessi kaitse – Mõiste – Ulatus – Seadusandlikud dokumendid – Hõlmamine
(ELTL artikli 15 lõige 3; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 42; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõike 3 esimene lõik)
(vt punktid 70–74)
Euroopa Liidu institutsioonid – Üldsuse õigus tutvuda dokumentidega – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Otsustamisprotsessi kaitse – Tingimused – Selle protsessi konkreetne, tegelik ja raske riive – Mõiste „raske riive“ – Märkimisväärne mõju otsustamisprotsessile – Hindamiskriteeriumid
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõike 3 esimene lõik)
(vt punktid 93–98 ja 109–114)
Euroopa Liidu institutsioonid – Üldsuse õigus tutvuda dokumentidega – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Otsustamisprotsessi kaitse – Tingimused – Selle protsessi konkreetne, tegelik ja raske riive – Riive üldine ja abstraktne põhjendus – Lubamatus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõike 3 esimene lõik)
(vt punktid 106, 115, 119 ja 120)
Kokkuvõte
Üldkohus, kellele esitati tühistamishagi, mille ta osaliselt rahuldas, võttis seisukoha selle kohta, kuidas omavahel suhestuvad ühelt poolt taotluse alusel dokumentidega tutvumise õigus (
1
) ja teiselt poolt institutsioonide kohustus teha dokumendid, eelkõige seadusandlikud dokumendid, võimalikult suures ulatuses vahetult üldsusele kättesaadavaks.
Hageja Emilio De Capitani esitas taotluse tutvuda 33 Euroopa Liidu Nõukogu töödokumendiga, mida vahetati mitme seadusandliku menetluse raames, mis olid osa rände- ja varjupaigaleppest (edaspidi „WK dokumendid“). Taotlusele vastates võimaldas nõukogu hagejal tervikuna tutvuda 27 WK dokumendiga ja osaliselt kolme WK dokumendiga. Seevastu keeldus nõukogu täielikult talle võimaldamast tutvuda kolme WK dokumendiga põhjendusel, et nende avalikustamine kahjustaks oluliselt tema otsustamisprotsessi (
2
).
Pärast hageja kordustaotlust tutvuda kahe dokumendiga, millega tutvumist talle ei võimaldatud (edaspidi „vaidlusalused dokumendid“), võttis nõukogu vastu vaidlustatud otsuse (
3
), millega ta kinnitas oma keeldumist võimaldada tutvuda nende dokumentidega.
Hageja esitas seega Üldkohtule hagi, milles palus sisuliselt tühistada vaidlustatud otsus esiteks osas, milles sellega keelduti võimaldamast tal tutvuda vaidlusaluste dokumentidega, ja teiseks osas, milles sellega vaikimisi keelduti registris avaldamast seadusandlikke dokumente, millega tal võimaldati tutvuda.
Üldkohtu hinnang
Teise nõude hindamisel analüüsis Üldkohus, kas vaidlustatud otsus sisaldab nõukogu vaikimisi keeldumist avaldada registris dokumendid, mis hagejale avalikustati vastuseks tema dokumendiga tutvumise taotlusele – keeldumine, mis võib endast kujutada vaidlustatavat akti.
Kõigepealt märkis Üldkohus, et vaidlustatud otsuses ei ole mainitud hagejale avalikustatud dokumentide avaldamist registris, ning tuletas meelde, et põhimõtteliselt ei saa institutsiooni vaikimist samastada vaikimisi tehtud otsusega, kui just sõnaselged sätted ei määra kindlaks tähtaega, mille möödumisel selline otsus loetakse institutsiooni poolt tehtuks, ja selle otsuse sisu.
Seejärel nentis Üldkohus, et dokumentidega tutvumise valdkonnas on institutsiooni vaikimist sõnaselgelt arvesse võetud ainult määruse nr 1049/2001 artikli 8 lõikes 3, mis puudutab üksnes kordustaotlusi, mille on esitanud isikud, kellel on selle määruse artikli 2 lõikega 1 tagatud õigus tutvuda dokumentidega.
Seega käsitles Üldkohus küsimust, kas määruse artikli 2 lõikega 1 tagatud õigus tutvuda dokumentidega hõlmab dokumentide avaldamist asjaomase institutsiooni registris määruse nr 1049/2001 artikli 12 lõike 2 alusel. Sellega seoses olgu märgitud, et Euroopa Kohus on juba sedastanud, et määrus ei seo otseselt selle artikli 2 lõikes 1 ette nähtud dokumentidega tutvumise õigust institutsioonidele pandud kohustusega luua avalik register, mis on ette nähtud määruse artiklis 11, mistõttu ei ole dokumentidega tutvumise taotlusega võimalik nõuda dokumentide registreerimise kohustuse täitmist (
4
). Üldkohus oli seisukohal, et need kaalutlused on ülekantavad määruse nr 1049/2001 artiklis 12 ette nähtud kohustustele, milles on kirjeldatud halduspraktikat, mida asjaomased institutsioonid peavad kasutama seoses dokumentide üldsusele kättesaadavaks tegemisega, ning millel puudub seos dokumentidega tutvumise õiguse endaga. Üldkohus rõhutas, et artikkel ei pane asjaomastele institutsioonidele tingimusteta kohustust, kuna esiteks teevad nad dokumendid „võimaluste piires“ üldsusele vahetult kättesaadavaks ja teiseks tuleks seadusandlikud dokumendid teha vahetult kättesaadavaks, kui määruse nr 1049/2001 artiklitest 4 ja 9 ei tulene teisiti.
Lõpuks järeldas Üldkohus sellest, et institutsioonilt ei ole dokumentidega tutvumise taotlusega võimalik nõuda, et ta avaldaks oma registris dokumendi, ning et määruse nr 1049/2001 artikli 2 lõikest 1 tulenev dokumentidega tutvumise õigus ei hõlma dokumentide avaldamist asjaomase institutsiooni registris. Järelikult ei saa nõukogu vaikimist vaidlustatud otsuses seoses nende WK dokumentide avaldamisega, millega hagejal võimaldati tutvuda, samastada määruse nr 1049/2001 artikli 8 lõike 3 alusel vaikimisi tehtud otsusega keelduda sellisest avaldamisest.
Eeltoodut arvestades jättis Üldkohus selle nõude vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata, kuna puudub vaidlustatav akt.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331) artikli 2 lõike 1 tähenduses.
(
2
)	Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimese lõigu tähenduses.
(
3
)	Euroopa Liidu Nõukogu 14. juuli 2023. aasta otsus SGS 23/002579 (edaspidi „vaidlustatud otsus“).
(
4
)	Vt selle kohta 2. oktoobri 2014. aasta kohtuotsus Strack vs. komisjon (C‑127/13 P, EU:C:2014:2250, punkt 44).