Recurs introdus la 10 august 2016 de CC împotriva Hotărârii din 21 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-9/12 RENV, CC/Parlamentul
(Cauza T-446/16 P)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Recurentă: CC (Bridel, Luxemburg) (reprezentant: G. Maximini, avocat)
Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European
Concluziile
Recurenta solicită Tribunalului:
declararea cererii de recurs ca fiind admisibilă și fondată;
prin urmare, anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 21 iulie 2016 în cauza F-9/12 RENV (CC/Parlamentul European), cu excepția punctului 3 din dispozitiv referitor la cheltuielile de judecată;
prin urmare, recunoașterea răspunderii extracontractuale a Parlamentului European pentru erorile săvârșite în administrarea listei de candidați eligibili pe care era înscrisă recurenta și obligarea acestuia la repararea prejudiciului care decurge de aici;
prin urmare, pronunțarea unei hotărâri în conformitate cu concluziile formulate de recurentă în primă instanță,
în consecință, să decidă:
anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 21 iulie 2016 în cauza F-9/12 RENV (CC/Parlamentul European), cu excepția punctului 3 din dispozitiv referitor la cheltuielile de judecată;
obligarea Parlamentului European la plata către recurentă a sumei de 749 499, 30 EUR drept reparaţie pentru prejudiciul material evaluat pentru perioada cuprinsă între decembrie 2003 și decembrie 2011, plus fondurile de pensii, și pentru perioada ulterioară până la vârsta legală de pensionare, la plata lunară a cuantumurilor nete corespunzătoare salariilor stabilite pentru funcționarii din grupa AD începând cu gradul AD 9 treapta 2, al doilea an, ținând seama de o carieră normală a unui funcționar cu același grad, la care se adaugă contribuțiile corespunzătoare pentru casa de pensii precum și contribuțiile pentru casa de asigurări de sănătate, totalul trebuind majorat cu dobânzile de întârziere, calculate la cursul Băncii Centrale Europene, majorate cu două puncte;
în plus, obligarea Parlamentului European la plata către recurentă a sumei de 70 000 de euro drept compensaţie pentru prejudiciul moral;
suportarea de către Parlamentul European a propriilor cheltuieli de judecată și obligarea acestuia la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în cadrul prezentei proceduri.
Motivele și principalele argumente
În susținerea recursului, recurenta invocă șase motive.
Primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept privind excepția de inadmisibilitate a propunerilor de probe noi;
denaturarea faptelor, nemotivare, încălcarea cerinței de imparțialitate și a dreptului la un proces echitabil (articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene), încălcarea principiului nemo potest venire contra factum proprium și denaturarea faptelor referitoare la așa-zisa tardivitate a prezentării propunerilor de probe noi;
omisiunea recunoașterii încălcării obligației de transparență și de cooperare loială a Parlamentului față de Tribunal;
eroare vădită de apreciere cu privire la schimbarea numerotării listei de candidați eligibili EUR/A/151/98 în EUR/A/151.
Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept privind lipsa calificării juridice și a motivării deciziei Secretarului general din 19 mai 2005 și pe încălcarea hotărârii de anulare a Tribunalului Uniunii Europene;
lipsa calificării juridice a deciziei Secretarului general din 19 mai 2005;
încălcarea hotărârii de anulare T-457/13 P.
Al treilea motiv, întemeiat pe denaturarea faptelor privind scrisorile EPSO.
Al patrulea motiv, întemeiat pe denaturarea scrisorii din 15 octombrie 2007 a Parlamentului referitoare la afirmația că recurenta ar fi fost informată cu privire la distrugerea dosarului său de concurs.
Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în ceea ce privește calificarea juridică a deciziei președintelui Parlamentului European din 25 februarie 2003.
Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea hotărârii de anulare privind calculul prejudiciului.
____________