62020TJ0064_RES
Cauza T-64/20
Deutsche Telekom AG
împotriva
Comisiei Europene
Hotărârea Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 13 noiembrie 2024
„Concurență – Concentrări – Piețele germane ale serviciilor de televiziune și ale serviciilor de telecomunicații – Decizie prin care concentrarea este declarată compatibilă cu piața internă și cu Acordul privind SEE – Angajamente – Evaluarea efectelor orizontale și verticale ale operațiunii asupra concurenței – Raport de concurență între părțile la concentrare – Schimbare specifică concentrării – Eroare vădită de apreciere”
Acțiune în anulare – Decizie de aplicare a normelor în materie de concentrări între întreprinderi – Apreciere economică complexă – Control jurisdicțional – Întindere și limite – Controlul aplicării dreptului în privința faptelor – Controlul aprecierii efectelor concentrării asupra concurenței – Control limitat la verificarea exactității materiale a faptelor și la lipsa unei erori vădite de apreciere – Control jurisdicțional al interpretării de către Comisie a noțiunilor de drept al Uniunii care necesită o analiză economică la punerea în aplicare – Includere
(art. 263 TFUE; Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului, art. 2)
(a se vedea punctele 51-54)
Concentrări economice între întreprinderi – Aprecierea compatibilității cu piața internă – Examinare de către Comisie – Analiză prospectivă – Cerințe de probă – Nivel probatoriu – Aprecierea comportamentului viitor probabil al entității rezultate în urma concentrării și a concurenților săi – Aprecierea plauzibilității diverselor consecințe care trebuie avute în vedere ca urmare a concentrării în cauză – Întinderea sarcinii probei – Sarcină care revine Comisiei de a susține teza obstacolului enunțată cu privire la concentrarea menționată prin intermediul unor elemente suficient de semnificative și de concordante pentru a putea stabili caracterul mai mult probabil decât improbabil al consecințelor analizate
[Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului, art. 2 alin. (2) și (3)]
(a se vedea punctele 55-59)
Concentrări economice între întreprinderi – Aprecierea compatibilității cu piața internă – Examinare de către Comisie – Evaluarea efectelor anticoncurențiale – Efecte orizontale – Constrângeri concurențiale exercitate de părțile la concentrare – Aprecierea existenței unei concurențe directe
(Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului)
(a se vedea punctele 80-82)
Concentrări economice între întreprinderi – Examinare de către Comisie – Decizie a Comisiei prin care o concentrare este declarată compatibilă cu piața internă – Aprecierea efectelor anticoncurențiale ale operațiunii – Sarcina probei ce revine părții care contestă analiza Comisiei în această privință
(Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului)
(a se vedea punctele 90, 115, 156, 167, 172, 184, 201, 223, 245, 251, 295, 337, 359 și 424)
Concentrări economice între întreprinderi – Aprecierea compatibilității cu piața internă – Examinare de către Comisie – Evaluarea efectelor anticoncurențiale – Efecte orizontale – Constrângeri concurențiale exercitate de părțile la concentrare – Aprecierea existenței unei concurențe indirecte – Criterii
(Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului)
(a se vedea punctele 102-114)
Concentrări economice între întreprinderi – Evaluarea compatibilității cu piața internă – Examinare de către Comisie – Evaluarea efectelor anticoncurențiale – Efecte orizontale – Constrângeri concurențiale exercitate de părțile la concentrare – Aprecierea existenței unei concurențe potențiale – Criteriu – Posibilități reale și concrete de intrare pe piață – Elemente relevante – Luare în considerare a opiniilor operatorilor concurenți – Conținut
(Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului)
(a se vedea punctele 134-154)
Concentrări economice între întreprinderi – Examinare de către Comisie – Necesitatea luării în considerare a deciziilor autorităților naționale – Inexistență
(Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului)
(a se vedea punctul 155)
Concentrări economice între întreprinderi – Evaluarea compatibilității cu piața internă – Crearea sau consolidarea unei poziții dominante – Element insuficient, în sine, pentru caracterizarea unui obstacol semnificativ în calea concurenței efective
[Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului, art. 2 alin. (2) și (3)]
(a se vedea punctele 191-197)
Concentrări economice între întreprinderi – Evaluarea compatibilității cu piața internă – Examinare de către Comisie – Evaluarea efectelor anticoncurențiale – Efecte verticale – Evaluarea probabilității unui scenariu de blocare de natură anticoncurențială a pieței factorilor de producție – Criterii – Capacitatea de a bloca în mod semnificativ accesul la factorii de producție – Motivația de a bloca piața factorilor de producție – Efect negativ semnificativ al blocării asupra concurenței în aval – Condiții cumulative
(Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului, art. 2; Comunicarea 2008/C 265/07 a Comisiei, punctele 31 și 32)
(a se vedea punctele 275-294, 318-327, 331-336 și 341-358)
Concentrări economice între întreprinderi – Examinare de către Comisie – Adoptarea unei decizii prin care se constată compatibilitatea unei concentrări cu piața internă – Angajamente ale întreprinderilor implicate de natură să facă operațiunea notificată compatibilă cu piața internă – Admisibilitate a unor angajamente atât comportamentale, cât și structurale – Puterea de apreciere a instituțiilor
[Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului, considerentul (30) și art. 2 alin. (2); Comunicarea 2008/C 267/01 a Comisiei, punctul 16]
(a se vedea punctele 370-379)
Concentrări economice între întreprinderi – Examinare de către Comisie – Adoptarea unei decizii prin care se constată compatibilitatea unei concentrări cu piața internă – Angajamente ale întreprinderilor implicate de natură să facă operațiunea notificată compatibilă cu piața internă – Luarea în considerare a angajamentelor prezentate după data-limită – Condiții
(Regulamentul nr. 139/2004 al Consiliului, art. 8 alin. (2); Regulamentul nr. 802/2004 al Comisiei, art. 19 alin. (2); Comunicarea 2008/C 267/01 a Comisiei, punctul 94)
(a se vedea punctele 415-421)
Rezumat
Prin hotărâri din aceeași zi, Tribunalul respinge trei acțiuni introduse pentru a obține anularea deciziei Comisiei Europene prin care s-a autorizat, ca fiind compatibilă cu piața internă, o operațiune de concentrare în sectorul serviciilor de televiziune și de telecomunicații prin care se urmărea dobândirea de către Vodafone Group plc a anumitor active ale Liberty Global plc (
1
). Procedând astfel, Tribunalul statuează că Comisia nu poate fi criticată pentru faptul că a privilegiat, în cadrul examinării compatibilității acestei concentrări cu piața internă care îi revine în temeiul articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 139/2004 (
2
), criteriul obstacolului semnificativ în calea concurenței efective față de cel al poziției dominante.
Vodafone și Liberty Group sunt doi operatori activi în sectorul serviciilor de televiziune și de telecomunicații în mai multe țări ale Uniunii, printre care Germania. În această țară, Liberty Group este prezentă prin intermediul filialei sale Unitymedia GmbH.
În anul 2018, Vodafone a notificat Comisiei, în conformitate cu Regulamentul CE privind concentrările economice, un proiect de concentrare care urmărea să îi permită să dobândească controlul exclusiv asupra activităților de telecomunicații ale Liberty Global în mai multe state membre, printre care și Germania. Operațiunea consta într-un contract de vânzare-cumpărare prin care Vodafone prevedea achiziționarea a 100 % din acțiunile Unitymedia (denumită în continuare „concentrarea în cauză”).
Considerând că această operațiune genera îndoieli serioase cu privire la compatibilitatea sa cu piața internă, Comisia a decis să inițieze procedura de examinare aprofundată. La finalul acestei proceduri, operațiunea de concentrare a fost declarată compatibilă cu piața internă și cu Acordul privind Spațiul Economic European (SEE), sub rezerva respectării anumitor angajamente de către Vodafone (
3
).
În decizia atacată, Comisia a apreciat, într-o primă etapă, efectele orizontale, verticale și de conglomerat ale concentrării, în special în Germania. La finalul analizei sale, deși a concluzionat în sensul lipsei unui obstacol semnificativ în calea concurenței efective (denumită în continuare „OSCE”) pe piața furnizării cu amănuntul de servicii de transmisie de semnale de televiziune, pe piața furnizării cu amănuntul de oferte multiservicii și pe piața furnizării cu amănuntul de servicii de televiziune, Comisia a constatat un OSCE pe piața accesului fix la internet și pe piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune.
Într-o a doua etapă, aceasta a verificat dacă angajamentele asumate de Vodafone erau de natură să facă operațiunea compatibilă cu piața internă, în special în raport cu cele două piețe pe care fuseseră identificate probleme de concurență.
Reclamantele, Deutsche Telekom AG, Tele Columbus AG și NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, sunt societăți cu sediul în Germania care oferă servicii de televiziune, de internet și de telefonie. Acestea au sesizat Tribunalul, fiecare în ceea ce o privește, cu o acțiune în anulare împotriva deciziei atacate.
Prin acțiunile formulate, reclamantele invocă printre altele, pe de o parte, o eroare de apreciere a Comisiei privind efectele orizontale ale concentrării în cauză, în special pe piața furnizării cu amănuntul de servicii de transmisie de semnale de televiziune și pe piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune, precum și privind efectele verticale pe piața cu ridicata a transmisiei de semnale de televiziune. Pe de altă parte, ele contestă caracterul suficient și adecvat al angajamentelor cărora li s-a conferit caracter obligatoriu în decizia atacată pentru a face concentrarea compatibilă cu piața internă.
Aprecierea Tribunalului
Cu titlu introductiv, Tribunalul amintește principiile jurisprudențiale aplicabile, atât în ceea ce privește intensitatea controlului jurisdicțional care îi revine, cât și în ceea ce privește dovada inexistenței unui obstacol semnificativ în calea concurenței efective pe care Comisia trebuia să o stabilească.
În această privință, el precizează că, în materie de concentrări, Regulamentul CE privind concentrările economice conferă Comisiei o anumită putere discreționară, mai ales în ceea ce privește aprecierile de ordin economic. În acest cadru, chiar dacă nu este de competența Tribunalului să substituie aprecierea economică a Comisiei cu propria sa apreciere, această instanță trebuie printre altele nu numai să verifice exactitatea materială a elementelor de probă invocate, fiabilitatea și coerența acestora, ci și să controleze dacă aceste elemente constituie ansamblul datelor pertinente care trebuie luate în considerare pentru aprecierea unei situații complexe și dacă sunt de natură să susțină concluziile deduse din acestea.
În ceea ce privește cerințele de probă impuse Comisiei pentru a demonstra că o concentrare notificată ar ridica sau nu ar ridica obstacole semnificative în calea concurenței efective și că trebuie astfel să fie declarată incompatibilă sau compatibilă cu piața internă, Tribunalul subliniază că, ținând seama de natura prospectivă a analizei economice necesare, este suficient ca Comisia să demonstreze, prin intermediul unor elemente suficient de semnificative și de concordante, că este mai mult probabil decât improbabil ca această concentrare să ridice sau să nu ridice obstacole semnificative în calea concurenței efective pe piața internă sau pe o parte semnificativă a acesteia.
În lumina acestor considerații, Tribunalul analizează mai întâi efectele concentrării asupra pieței germane și, în continuare, angajamentele cărora li s-a conferit caracter obligatoriu în decizia atacată.
Cu privire la analiza efectelor concentrării
Cu privire la efectele orizontale necoordonate ale concentrării pe piața furnizării cu amănuntul de servicii de transmisie de semnale de televiziune către clienți care locuiesc în clădiri cu mai multe locuințe
Mai întâi, Tribunalul examinează erorile vădite de apreciere și de drept pretins săvârșite de Comisie în analiza efectelor orizontale pe piața furnizării cu amănuntul de servicii de transmisie de semnale de televiziune către clienți care locuiesc în clădiri cu mai multe locuințe [multi dwelling units (MDU), denumită în continuare „piața MDU”].
În ceea ce privește constrângerile concurențiale reciproce exercitate de părțile la concentrare, Tribunalul apreciază, în primul rând, că, având în vedere lipsa unei suprapuneri semnificative între activitățile lor, Comisia nu a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a considerat că acestea nu erau concurenți direcți înainte de concentrare, în pofida situațiilor de suprapunere excepționale luate în considerare de Comisie, al căror caracter neglijabil nu a fost contestat prin intermediul unor elemente de probă. Rezultă că produsele comercializate de părțile la concentrare nu erau, în practică, în concurență.
În al doilea rând, Comisia nu a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a concluzionat în sensul lipsei concurenței indirecte între părțile la concentrare. În această privință, Tribunalul amintește că întreprinderile se află într-un raport de concurență indirectă printre altele atunci când sunt supuse unor presiuni concurențiale similare din partea altor întreprinderi cu care fiecare dintre ele este în concurență directă sau atunci când alți factori, precum cerințele impuse de clienți, le limitează în mod comparabil posibilitățile de stabilire a prețurilor și a condițiilor comerciale.
În speță, Tribunalul constată că, în ceea ce privește faptul că părțile la concentrare își monitorizau respectivele lor activități și își comparau ofertele de produse, aceste analize comparative nu depășesc simple analize comparative comerciale menite să monitorizeze și eventual să imite cele mai bune practici din sector. Or, această formă de comparație, care constă într-o analiză a performanțelor pieței sau a celor mai bune practici în sector, inclusiv în alte state membre sau în state terțe, nu poate fi calificată drept presiune concurențială indirectă. Pe de altă parte, din decizia atacată reiese că contractele încheiate cu proprietarii de MDU (denumiți în continuare „clienții MDU”) sunt rezultatul unor negocieri, al unor proceduri concurențiale sau al unor proceduri formale de cerere de ofertă. Așadar, ele nu sunt contracte-tip care ar fi putut face obiectul unei analize comparative pe baza unei simple observări a practicilor din sector.
În plus, în ceea ce privește concurența în materie de infrastructură între părțile la concentrare, Comisia a constatat că activitățile de investiții și de inovare în rețea puse în aplicare de fiecare parte la concentrare nu au avut niciun efect concurențial direct asupra strategiei de inovare și de investiții în rețea a celeilalte părți și că monitorizarea de către fiecare parte a activităților desfășurate de cealaltă parte în acest cadru consta în simple analize comparative comerciale, ceea ce nu corespunde unei forme de presiune concurențială indirectă.
În al treilea rând, reclamantele nu au demonstrat nici existența unei concurențe potențiale între părțile la concentrare, astfel încât ele reproșează fără succes Comisiei că a considerat că era puțin probabil ca aceste părți, în lipsa concentrării în cauză, să își fi extins activitățile în amprenta rețelei de cablu a celeilalte părți, astfel încât să elimine o concurență potențială, dând astfel naștere unui OSCE.
În al patrulea rând, în ceea ce privește pretinsa existență a unei poziții dominante colective anterioare concentrării în cauză rezultate dintr-o coluziune tacită între părțile la concentrare, care să explice lipsa unei concurențe reale sau potențiale între ele pe piața MDU, Tribunalul arată că, deși acest argument urmărește să denunțe o înțelegere, această critică este inoperantă, întrucât argumentul menționat nu are legătură cu obiectul deciziei atacate, ci mai degrabă cu practici care intră potențial în domeniul de aplicare al articolelor 101 sau 102 TFUE. În orice caz, este lipsit de relevanță, în vederea controlului unei operațiuni de concentrare, să se analizeze cauzele lipsei concurenței între părțile la concentrare, legate, dacă este cazul, de o încălcare a normelor de concurență ale Uniunii.
În schimb, dacă acest argument urmărește să denunțe existența unei poziții dominante colective, aceste afirmații nu au fost confirmate de o examinare a documentelor interne ale părților respective și erau contrazise de motivul, potențial contrar dreptului concurenței al Uniunii, pentru care părțile la concentrare nu au încercat să își facă concurență anterior acesteia.
În al cincilea rând, în ceea ce privește critica întemeiată pe neluarea în considerare de către Comisie a creșterii resurselor rezultate în urma concentrării, ceea ce ar permite părților la concentrare să își excludă concurenții prin aplicarea, printre altele, a unor prețuri de ruinare, Tribunalul arată că o astfel de creștere, chiar dacă este dovedită, nu este suficientă, în sine, pentru a declara operațiunea menționată incompatibilă cu piața internă. Astfel, Comisia nu poate declara o concentrare incompatibilă cu piața internă decât dacă constată un OSCE care este consecința directă și imediată a concentrării. Un astfel de OSCE care ar rezulta din deciziile viitoare ale entității rezultate în urma concentrării poate fi considerat consecință directă și imediată a concentrării numai în cazul în care modificarea caracteristicilor și a structurii pieței cauzate de concentrare face posibil și rațional din punct de vedere economic acest comportament viitor. Or, în speță, părțile la concentrare aveau deja puterea de a se comporta într-o măsură apreciabilă în mod independent față de concurenții și de clienții lor MDU, indiferent de eventuala creștere a resurselor rezultată în urma concentrării.
Pentru aceleași motive, Tribunalul respinge argumentația potrivit căreia concentrarea în cauză ar reduce în mod semnificativ presiunea concurențială exercitată de concurenți pe piața MDU, ceea ce ar putea da naștere unui OSCE. Mai precis, puterea financiară a entității rezultate în urma concentrării în raport cu concurenții săi îi permitea acesteia să împiedice dezvoltarea concurenților respectivi. Or, deși este adevărat că reducerea presiunii concurențiale exercitate de concurenți ca urmare a unei operațiuni de concentrare poate da naștere unui OSCE, constatarea unei creșteri a puterii financiare a entității rezultate în urma concentrării nu permite în sine să se concluzioneze în sensul unui astfel de obstacol. Astfel, Comisia trebuie să țină seama de un ansamblu de alte elemente pentru a aprecia compatibilitatea unei operațiuni de concentrare cu piața internă, precum structura piețelor relevante, concurența reală sau potențială din partea întreprinderilor, poziția, precum și puterea economică și financiară a întreprinderilor implicate, alternativele furnizorilor și utilizatorilor, existența unor bariere la intrare, precum și tendințele ofertei și cererii.
În ceea ce privește critica întemeiată pe neluarea în considerare de către Comisie a creării unei poziții dominante a Vodafone pe piața MDU, ceea ce ar da naștere unui OSCE, Tribunalul amintește că, în conformitate cu Regulamentul CE privind concentrările economice (
4
), în cadrul controlului concentrărilor, Comisia trebuie să aprecieze dacă o concentrare este de natură să ridice obstacole semnificative în calea concurenței efective pe piața internă sau pe o parte semnificativă a acesteia, împrejurarea că o concentrare ar crea sau ar consolida o poziție dominantă nefiind, în sine, suficientă pentru a considera că această concentrare ar fi incompatibilă cu piața internă. O astfel de analiză prospectivă constă în examinarea modului în care o operațiune de concentrare ar putea modifica factorii care determină situația concurenței pe o anumită piață. Prin urmare, nu s-ar putea reproșa Comisiei că, în speță, a efectuat o analiză prospectivă privind în special efectele orizontale necoordonate ale concentrării pe piața MDU. Or, în cadrul acestei analize, deoarece Comisia a concluzionat în sensul lipsei unui OSCE, întrucât concentrarea în cauză nu elimina constrângeri concurențiale între părți și nici nu slăbea în mod suplimentar constrângerile concurențiale exercitate de concurenții rămași, ea nu era obligată să examineze dacă respectiva concentrare ar crea sau ar consolida o poziție dominantă, în special ca urmare a acoperirii de întindere națională, în urma concentrării, a rețelelor de cablu combinate ale părților la aceasta.
Pe de altă parte, întinderea rețelei de cablu a părților la concentrare nu poate fi considerată un factor determinant al situației concurenței pe piața MDU, a cărei modificare ar da naștere unui OSCE. Prin urmare, simpla extindere geografică a rețelei de cablu a entității rezultate în urma concentrării, indiferent dacă este sau nu este specifică acesteia, nu determină în mod necesar modificarea unui factor determinant al situației concurenței pe piața MDU și, prin urmare, un OSCE.
Cu privire la efectele verticale ale concentrării
În continuare, în ceea ce privește analiza efectelor verticale ale concentrării în cauză, care a determinat Comisia să examineze în special probabilitatea unei excluderi a furnizorilor cu amănuntul de servicii de transmisie de semnale de televiziune către clienții MDU, Tribunalul arată că, la evaluarea probabilității unui scenariu de blocare anticoncurențială a pieței factorilor de producție, Comisia examinează, în conformitate cu Orientările privind concentrările neorizontale (
5
), în primul rând, dacă entitatea rezultată în urma concentrării poate avea, în urma concentrării, capacitatea de a bloca în mod semnificativ accesul la factorii de producție, în al doilea rând, dacă poate fi motivată să facă acest lucru și, în al treilea rând, dacă o strategie de blocare a pieței poate avea un efect negativ semnificativ asupra concurenței din aval. Întrucât cele trei condiții sunt cumulative, lipsa uneia dintre ele este suficientă pentru excluderea riscului de blocare anticoncurențială a factorilor de producție.
În ceea ce privește în special cea de a treia condiție, Comisia a concluzionat că o eventuală strategie de blocare a pieței pusă în aplicare de entitatea rezultată în urma concentrării nu ar avea în niciun caz un efect negativ semnificativ asupra concurenței din aval, din moment ce concentrarea în cauză nu ar determina nicio schimbare specifică în structura piețelor relevante, nici în amonte, nici în aval. Mai precis, concentrarea în cauză nu ar determina nicio modificare a capacității și a motivației părților de a exclude furnizorii, printre altele Tele Columbus, care oferă servicii cu amănuntul de transmisie de semnale de televiziune către clienți MDU din Germania. Or, întrucât reclamantele nu au demonstrat că respectiva apreciere a Comisiei este afectată de o eroare vădită, lipsa celei de a treia condiții este suficientă pentru a exclude riscul de blocare anticoncurențială a factorilor de producție.
Cu privire la efectele orizontale necoordonate pe piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune
În sfârșit, Tribunalul consideră că Tele Columbus susține fără succes că, în cadrul examinării sale, Comisia ar fi apreciat în mod vădit eronat efectele orizontale necoordonate pe piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune, care ar fi rezultat din încheierea de către entitatea rezultată în urma concentrării a unor acorduri de exclusivitate cu organismele de radiodifuziune.
În primul rând, în măsura în care se reproșează Comisiei că nu a efectuat toate examinările solicitate sau considerate utile de reclamantă, precum anumite funcționalități tehnice și anumite aspecte comerciale, reclamanta nu explică nicidecum în ce mod acestea ar putea fi afectate de concentrare, în special motivele pentru care și modalitatea în care entitatea rezultată în urma concentrării ar avea capacitatea și mai ales interesul de a deteriora aceste funcționalități și aspecte comerciale cu ocazia negocierilor sale cu organismele de radiodifuziune, în ce mod, având în vedere în special importanța lor, acest lucru ar putea avea ca efect ridicarea unor obstacole semnificative în calea concurenței efective pe piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune și în ce mod o asemenea deteriorare probabilă a acestor funcționalități și aspecte comerciale ar fi specifică concentrării.
În al doilea rând, în ceea ce privește afirmația potrivit căreia Comisia nu ar fi ținut seama de faptul că entitatea rezultată în urma concentrării ar avea capacitatea și motivația de a institui exclusivități parțiale pentru a interzice difuzarea de conținuturi prin intermediul unora dintre concurenții săi, precum ea însăși, reclamanta nu demonstrează că o astfel de strategie ar avea un efect negativ semnificativ asupra concurenței din aval. În plus, era puțin probabil ca entitatea rezultată în urma concentrării să fie motivată să încheie acorduri de exclusivitate totală sau parțială cu un organism de radiodifuziune, având în vedere caracterul potențial nelegal al comportamentelor în discuție, contrare dreptului concurenței.
În al treilea rând, în ceea ce privește afirmația potrivit căreia entitatea rezultată în urma concentrării ar putea exploata pe piața MDU avantajele de care ar beneficia pe piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune, și anume perceperea de tarife feed-in și achiziționarea de conținuturi în condiții mai avantajoase decât operatorii de cablu mai mici, trebuie arătat, pe de o parte, că, dacă aceste avantaje ar permite oferirea unor prețuri mai avantajoase clienților MDU, acest lucru ar evidenția efecte pozitive pentru consumatori, iar nu un OSCE, întrucât ar fi probabil ca o astfel de reducere de preț să se repercuteze asupra cuantumului chiriei lunare a locatarilor imobilelor în cauză. Pe de altă parte, reclamanta nu demonstrează că aceste avantaje ar fi fost specifice concentrării.
Cu privire la angajamentele cărora li se conferă caracter obligatoriu în decizia atacată
În decizia atacată, întrucât Comisia a concluzionat în sensul existenței unui OSCE pe piața accesului fix la internet și pe piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune, aceasta a analizat angajamentele asumate de Vodafone și a dedus că concentrarea în cauză, astfel cum a fost modificată prin angajamentele menționate, nu ar ridica obstacole semnificative în calea concurenței efective pe piețele respective.
Tribunalul consideră că analiza efectuată de Comisie asupra acestui aspect nu poate fi criticată cu privire la pretinsa insuficiență și la caracterul inadecvat al angajamentelor referitoare la piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune (
6
), precum și cu privire la pretinsa ineficacitate a angajamentului referitor la piața accesului fix la internet (angajamentul WCBA) asumat de Vodafone.
În această privință, Tribunalul respinge critica întemeiată pe faptul că aceste angajamente ar fi doar comportamentale și, prin urmare, insuficiente pentru a remedia probleme de concurență de natură orizontală. Astfel, deși în Comunicarea privind măsurile corective Comisia își exprimă preferința pentru angajamentele structurale, în special din cauza ușurinței cu care pot fi puse în aplicare, în principal acceptarea acestora din urmă este guvernată de caracterul adecvat și suficient al angajamentelor pentru rezolvarea problemei de concurență identificate, precum și de certitudinea că angajamentele menționate vor putea fi puse în aplicare.
În ceea ce privește, mai precis, angajamentele referitoare la piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune, afirmația potrivit căreia terminologia utilizată de Comisie în decizia atacată ar arăta că aceasta din urmă nu avea nicio certitudine că aceste angajamente ar fi fost suficiente și eficiente pentru a remedia OSCE constatat pe piața de tip feed-in pentru semnale de televiziune nu poate fi admisă. Astfel, deși Comisia trebuie să aibă certitudinea că angajamentele asumate vor putea fi puse în aplicare și că vor fi suficient de viabile și de durabile, aceasta poate declara o concentrare compatibilă dacă este suficient de probabil ca angajamentele menționate să fie suficiente și eficace pentru a elimina OSCE constatat.
În plus, în ceea ce privește prezentarea cu întârziere a angajamentului referitor la tarifele feed-in, Comisia poate accepta angajamente prezentate cu întârziere, în primul rând, dacă acestea soluționează în mod clar și fără a fi nevoie de o investigație suplimentară problemele de concurență identificate în prealabil și, în al doilea rând, dacă există suficient timp pentru a consulta statele membre cu privire la aceste angajamente. Or, întrucât aceste două condiții cumulative erau îndeplinite în speță, Comisia putea ține seama de angajamentul referitor la tarifele feed-in în pofida prezentării sale cu întârziere.
În ceea ce privește angajamentul WCBA, Tribunalul respinge critica întemeiată pe o pretinsă ineficacitate întemeiată pe faptul că acest angajament nu permitea compensarea dispariției presiunii concurențiale exercitate de Unitymedia înaintea operațiunii prin intermediul infrastructurilor și inovațiilor.
Astfel, obiectivul acestui angajament, care prevede intrarea pe piață a unui operator terț, și anume Telefónica, este de a remedia problema concurențială rezultată din dispariția unui operator (Vodafone) în amprenta rețelei de cablu a Unitymedia, iar nu de a compensa dispariția presiunii concurențiale exercitate de aceasta din urmă înaintea operațiunii prin intermediul infrastructurilor și inovațiilor. În plus și în orice caz, nu s-a demonstrat că entitatea rezultată în urma concentrării ar înceta să investească și să inoveze în fosta amprentă a rețelei de cablu a Unitymedia, cu consecința că operațiunea ar determina o dispariție a presiunii concurențiale rezultate din astfel de investiții și inovații.
Cu privire la pretinsa incapacitate a Telefónica de a exercita o presiune concurențială puternică pe piața accesului fix la internet, trebuie să se constate că o astfel de afirmație decurge din anumite constatări efectuate de Comisie în decizia atacată cu privire la situația Telefónica în lipsa angajamentului în cauză și că acestea din urmă nu țin seama, în consecință, de ansamblul obligațiilor asumate de Vodafone în cadrul angajamentului menționat. În consecință, aceste constatări nu permit să se tragă nicio concluzie cu privire la capacitatea și la motivația Telefónica de a opera ca forță concurențială viabilă și activă odată pus în aplicare acest angajament.
În ceea ce privește argumentul potrivit căruia angajamentul WCBA ar aduce atingere pieței și ar consolida structura de oligopol a acesteia acordând Telefónica un acces cu ridicata în condiții privilegiate, Comisia a explicat că acest remediu ar consolida acest operator, dar că aceasta nu ar da naștere unor probleme de concurență, dat fiind că Telefónica nu era un concurent puternic printre altele pe piețele accesului fix la internet.
Tribunalul respinge de asemenea critica întemeiată pe o pretinsă insuficiență a examinării efectuate de Comisie cu privire la angajamentul WCBA, precum și pe o pretinsă insuficiență a motivării deciziei atacate în ceea ce privește angajamentul menționat, Comisia verificând că acesta ar elimina în întregime problemele de concurență constatate și că nu ar avea efecte negative, inclusiv asupra investițiilor în fibra optică sau pe piața cu amănuntul a ofertelor multiservicii. Aceasta a prezentat de asemenea în mod detaliat motivele pentru care considera că nu vor exista astfel de efecte negative.
În lumina a ceea ce precedă, Tribunalul respinge acțiunea în totalitate.
(
1
)	Decizia C(2019) 5187 final a Comisiei din 18 iulie 2019 prin care se declară compatibilă cu piața internă și cu Acordul privind SEE operațiunea de concentrare vizând dobândirea de către Vodafone Group plc a anumitor active ale Liberty Global plc (cazul COMP/M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets) (denumită în continuare „decizia atacată”).
(
2
)	Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi [Regulamentul (CE) privind concentrările economice] (JO 2004, L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201).
(
3
)	Printre aceste angajamente se numără următoarele: angajamentul WCBA („Wholesale Cable Broadband Access”) care prevedea deschiderea accesului la rețeaua de cablu a entității rezultate în urma concentrării unui operator terț pentru a permite acestuia să ofere servicii cu amănuntul de acces fix la internet, precum și propriile servicii de televiziune OTT (over the top) sau cele ale unor terți; angajamentul OTT, care împiedica entitatea rezultată în urma concentrării să limiteze posibilitatea organismelor de radiodifuziune ale căror conținuturi erau difuzate pe platforma sa de a distribui aceste conținuturi prin intermediul unui serviciu OTT și care le garanta, în acest scop, o capacitate de interconectare directă suficientă; angajamentul HBBTV (Hybrid Broadcast Broadband TV), care obliga entitatea rezultată în urma concentrării să continue să difuzeze semnalul HBBTV al organismelor de radiodifuziune cu acces liber; și angajamentul referitor la redevențele de răscumpărare, care împiedica entitatea rezultată din concentrare să majoreze redevențele de răscumpărare care îi erau plătite de organismele de radiodifuziune cu acces liber.
(
4
)	Articolul 2 alineatele (2) și (3) din Regulamentul CE privind concentrările economice.
(
5
)	Orientările privind evaluarea concentrărilor neorizontale în conformitate cu regulamentul Consiliului privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO 2008, C 265, p. 6).
(
6
)	Aceste angajamente includ angajamentul OTT, angajamentul referitor la tarifele feed-in și angajamentul HBBTV.