62018CJ0002_RES
Cauza C‑2/18
Lietuvos Respublikos Seimo narių grupė
(cerere de decizie preliminarăformulată de Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas)
Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 noiembrie 2019
„Trimitere preliminară – Politica agricolă comună – Organizarea comună a piețelor – Lapte și produse lactate – Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 – Articolul 148 alineatul (4) – Contract de livrare de lapte crud – Libera negociere a prețului – Combaterea practicilor comerciale neloiale – Interdicția de a plăti prețuri diferite producătorilor de lapte crud care aparțin unui grup constituit în funcție de cantitatea vândută zilnic și de a reduce în mod nejustificat prețurile”
Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Lapte și produse lactate – Relații contractuale în acest sector – Reglementare națională care interzice plata unor prețuri diferite producătorilor de lapte crud aparținând unui grup constituit în funcție de cantitatea vândută zilnic– Admisibilitate – Condiții – Reglementare de natură să atingă obiectivul de combatere a practicilor comerciale neloiale – Respectarea principiului proporționalității
(Regulamentul nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 148)
(a se vedea punctele 30, 35, 45, 49-53, 56-57, 62 și 70 și dispozitiv 1)
Agricultură – Organizarea comună a piețelor – Lapte și produse lactate – Relații contractuale în acest sector – Reglementare națională care interzice cumpărătorilor de lapte crud să reducă în mod nejustificat prețul convenit cu producătorii și care condiționează orice reducere de preț mai mare de 3 % de o autorizație din partea autorității naționale competente – Admisibilitate – Condiții – Reglementare de natură să atingă pentru a atinge obiectivul de combatere a practicilor comerciale neloiale – Respectarea principiului proporționalității
(Regulamentul nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 148)
(a se vedea punctele 72-74, 78 și 82 și dispozitiv 2)
Rezumat
Dreptul Uniunii nu se opune unor măsuri naționale în materie de combatere a practicilor neloiale care au ca efect încadrarea procesului de liberă negociere a prețurilor în sectorul laptelui crud
Prin Hotărârea din 13 noiembrie 2019, Lietuvos Respublikos Seimo narių Grupė (C‑2/18), Curtea a statuat că Regulamentul nr. 1308/2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole (
1
) nu se opune unei reglementări naționale care, în vederea combaterii practicilor comerciale neloiale, interzice cumpărătorilor de lapte crud să plătească un preț de cumpărare diferit unor producători care trebuie să fie considerați ca aparținând aceluiași grup constituit în funcție de cantitatea de lapte crud vândută zilnic, cu aceeași compoziție și de aceeași calitate și livrată prin aceeași modalitate, în măsura în care reglementarea menționată este de natură să garanteze realizarea obiectivului urmărit și nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului menționat. În același scop de combatere a practicilor comerciale neloiale, Curtea a precizat de asemenea că statele membre pot adopta o reglementare națională care interzice cumpărătorului de lapte crud să reducă în mod nejustificat prețul convenit cu producătorul și care condiționează orice reducere a prețului mai mare de 3 % de o autorizație din partea autorității naționale competente.
Litigiul principal se înscrie în cadrul unei proceduri inițiate de un grup de parlamentari lituanieni privind controlul constituționalității Legii privind interzicerea unor practici neloiale din partea operatorilor lituanieni care cumpără și vând lapte crud și care fac comerț cu produse lactate. Această lege prevedea, pe lângă dispozițiile referitoare la cele două interdicții menționate anterior, că vânzătorii de lapte crud erau repartizați în 10 grupuri, constituite în funcție de cantitatea de lapte crud vândută zilnic. Legea impunea de asemenea operatorilor în discuție întocmirea unui contract scris în cazul în care cumpărau lapte crud, astfel cum prevede articolul 148 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1308/2013. Toate aceste măsuri urmăreau în principal combaterea practicilor comerciale neloiale ale cumpărătorilor de lapte crud în raport cu partea considerată mai vulnerabilă, și anume producătorii de lapte, ținând seama de caracteristicile specifice sectorului. Instanța de trimitere a solicitat să se stabilească dacă cele două interdicții menționate anterior sunt compatibile cu principiul liberei negocieri consacrat la articolul 148 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1308/2013.
Curtea a amintit mai întâi că politica agricolă comună ține, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (d) TFUE, de o competență partajată între Uniune și statele membre, acestea din urmă dispunând astfel de o putere legislativă care le permite să își exercite competența în măsura în care Uniunea nu și‑a exercitat competența. În continuare, Curtea a arătat că instituirea unei organizări comune a piețelor nu împiedică statele membre să aplice norme naționale care urmăresc un obiectiv de interes general, altul decât cele urmărite de această organizare comună a piețelor, chiar dacă aceste norme pot afecta funcționarea pieței comune în sectorul respectiv. Curtea a precizat, cu privire la acest aspect, că, prin adoptarea Regulamentului nr. 1308/2013 și în special a articolului 148 din acest regulament, Uniunea nu și‑a exercitat competența în mod exhaustiv în domeniul relațiilor contractuale dintre părțile la un contract de livrare de lapte crud și că referirile la anumite practici comerciale neloiale pe care acest regulament le conține nu permit să se stabilească faptul că obiectivul combaterii practicilor neloiale intră sub incidența regulamentului menționat. În plus, potrivit Curții, interpretarea acestui articol în sensul că interzice statelor membre să adopte orice măsură prin care se urmărește combaterea practicilor neloiale în sectorul laptelui ar fi contrară obiectivului urmărit de Regulamentul nr. 1308/2013, de a asigura o dezvoltare viabilă a producției și de a asigura astfel un nivel de viață decent producătorilor de produse lactate, în conformitate cu obiectivele politicii agricole comune, precum și obiectivului care constă în asigurarea menținerii unei concurențe efective pe piețele produselor agricole. Curtea a recunoscut, prin urmare, competența reziduală a statelor membre de a adopta măsuri în materie de combatere a practicilor comerciale neloiale, care au ca efect încadrarea procesului de liberă negociere a prețurilor, chiar dacă aceste măsuri au un impact asupra principiului liberei negocieri a prețului datorat pentru livrarea laptelui crud, prevăzut la articolul 148 din Regulamentul nr. 1308/2013. Aceasta a arătat însă că asemenea măsuri trebuie să fie proporționale cu obiectivul pe care îl urmăresc. În speță, Curtea a statuat că reglementarea lituaniană în cauză pare a fi în măsură să prevină riscul ca partea considerată mai vulnerabilă – și anume producătorii de lapte – să fie constrânsă să accepte reduceri de preț nejustificate și, astfel, să combată eventualele practici comerciale neloiale și că, ținând seama de obiectivele politicii agricole comune, precum și de buna funcționare a organizării comune a piețelor, această reglementare nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite, aspect a cărui verificare este însă de competența instanței de trimitere.
(
1
)	Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 671), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2017/2393 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 decembrie 2017 (JO 2017, L 350, p. 15).