AVALIKU TEENISTUSE KOHTU OTSUS
(kolmas koda)
22. oktoober 2008
Kohtuasi F‑46/07
Marie Tzirani
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Avalik teenistus – Ametnikud – Töölevõtmine – Palgaastmele määramine – Edutamine – Direktori ametikoht – Kandidatuuri tagasilükkamine – Ametisse nimetamise otsuse tühistanud kohtuotsuse täitmine – Vastuvõetavus
Ese:      EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega M. Tzirani palub esiteks tühistada komisjoni 30. augusti 2006. aasta
otsuse, millega D. J. nimetati personali ja halduse peadirektoraadi B direktoraadi (personalieeskirjad: poliitika, haldamine
ja nõustamine) direktori ametikohale ja millega seega lükati tagasi hageja kandidatuur samale ametikohale, ning teiseks nõue
mõista komisjonilt välja hüvitis hagejale väidetavalt tekitatud mittevaralise ja varalise kahju eest.
Otsus: Tühistada komisjoni otsus, millega lükati tagasi hageja kandidatuur personali ja halduse peadirektoraadi B direktoraadi (personalieeskirjad:
poliitika, haldamine ja nõustamine) direktori ametikohale. Tühistada komisjoni 30. augusti 2006. aasta otsus, millega. D. J.
nimetati personali ja halduse peadirektoraadi B direktoraadi (personalieeskirjad: poliitika, haldamine ja nõustamine) direktori
ametikohale. Mõista komisjonilt hageja kasuks välja kahjuhüvitis summas 10 000 eurot. Ülejäänud osas jätta hagi rahuldamata.
Mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt, kes ühtlasi kannab ise oma kohtukulud.
Kokkuvõte
1.      Ametnikud – Hagi – Põhjendatud huvi – Vabale ametikohale esitatud kandidatuuri tagasilükkamise tühistanud kohtuotsuse täitmata
jätmise peale esitatud hagi – Vastuvõetavus
(EÜ artikkel 233; personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
2.      Tühistamishagi – Tühistamisotsus – Mõju – Kohtuotsuse täitmiseks vajalike meetmete rakendamise kohustus – Ulatus
(EÜ artikkel 233)
3.      Ametnikud – Vaba töökoht – Ametikoha täitmine edutamise või üleviimise teel – Kandidaatide teenete võrdlev hindamine – Ametikoht
palgaastmel A 1 või A 2 – Administratsiooni kaalutlusõigus
(Personalieeskirjad, artikli 29 lõige 1 ja artikli 45 lõige 1)
4.      Ametnikud – Hagi – Väited – Võimu kuritarvitamine – Mõiste
5.      Ametnikud – Võrdne kohtlemine – Mees- ja naissoost ametnike võrdõiguslikkus – Erandid
(EÜ artikli 141 lõiked 3 ja 4)
6.      Ametnikud – Edutamine – Teenete võrdlev hindamine – Õigus ametikohal edasijõudmisele
(Personalieeskirjad, artikli 29 lõige 1 ning artiklid 43 ja 45)
7.      Ametnikud – Hagi – Tühistamisotsus – Mõju – Kandidatuuri tagasilükkamise tühistamine – Asjaomase isiku endise õigusliku olukorra
taastamine – Sellest tulenevalt selliste järgnevate aktide tühistamine, mis puudutavad kolmandaid isikuid – Tingimused
(Personalieeskirjad, artikli 91 lõige 1)
8.      Ametnikud – Hagi – Täielik pädevus – Võimalus omal algatusel mõista kostjaks olevalt institutsioonilt välja hüvitis
(Personalieeskirjad, artikli 91 lõige 1)
9.      Ametnikud – Institutsioonide lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus
1.      Institutsiooni akti tühistava kohtuotsuse adressaat on põhimõtteliselt otseselt puudutatud viisist, kuidas institutsioon seda
kohtuotsust täidab. Adressaadil on seega õigus taotleda, et ühenduste kohus tuvastaks kohaldatavatest sätetest tulenevate
kohustuste võimaliku rikkumise institutsiooni poolt. Sellest tuleneb, et hagejal on põhjendatud huvi komisjoni otsuse suhtes
nimetada kandidaat täidetavale ametikohale, kuna see otsus on seotud viisiga, kuidas komisjon täidab Avaliku Teenistuse Kohtu
otsust, millega tühistati komisjoni esimene otsus sama kandidaadi samale ametikohale nimetamise kohta. Seda järeldust ei sea
kahtluse alla asjaolu, et hageja jaoks uut teadet asjaomase ametikoha kohta ei avaldata, sest vahepeal nimetati sellele ametikohale
kolmas kandidaat. Kolmandate isikute huve ning teenistuse huve võib võtta arvesse vaidlustatud otsuse tagajärgede hindamisel
ning selle hindamise peab vajaduse korral läbi viima pärast nimetatud otsuse õiguspärasuse analüüsimist.
(vt punktid 37 ja 38)
Viited:
Euroopa Kohus: 28. veebruar 1989, liidetud kohtuasjad 341/85, 251/86, 258/86, 259/86, 262/86, 266/86, 222/87 ja 232/87: van
der Stijl ja Cullington vs. komisjon (EKL 1989, lk 511, punkt 18).
Esimese Astme Kohus: 31. jaanuar 2007, kohtuasi T‑166/04: C vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika).
2.      Institutsioon, kes on tühistatava akti vastu võtnud, otsustab, millised on vajalikud meetmed seda tühistava kohtuotsuse täitmiseks.
Seda kaalutlusõigust kasutades peab haldusorgan järgima nii ühenduse õiguse sätteid kui ka selle kohtuotsuse resolutsiooni
ja põhjendusi, mida ta peab täitma. Ühenduste kohtu seadusjõustunud tühistamisotsus on seotud nii kohtuotsuse resolutsiooni
kui põhjendustega, mis on resolutsiooni vajalik tugi. Nende põhjenduste abil võib esiteks määratleda õigusvastaseks peetud
täpse sätte ning teiseks toovad need põhjendused välja resolutsioonis tuvastatud õigusvastasuse täpsed põhjused ning asjassepuutuv
institutsioon on kohustatud neid põhjendusi tühistatud akti asendamisel arvesse võtma. Sellise akti asendamise menetlust võib
seega jätkata täpselt sellest ajahetkest, mil õigusvastasus aset leidis. Ühenduse akti tühistamine ei mõjuta tingimata kõiki
ettevalmistavaid akte, vaid see tähendab, et administratsioon peab arvestama ajahetkega, mil õigusvastasus aset leidis, kui
ta võtab vastu uue, tühistatud akti asendava akti.
(vt punktid 49–53)
Viited:
Euroopa Kohus 21. detsember 1954, kohtuasi 1/54: Prantsusmaa vs. ülemamet (EKL 1954, lk 7, 33); 12. juuli 1962, kohtuasi 14/61: Koninklijke Nederlandsche Hoogovens en Staalfabrieken vs. ülemamet (EKL 1962, lk 485, 515); 13. november 1963, liidetud kohtuasjad 98/63 R ja 99/63 R: Erba ja Reynier vs. komisjon (EKL 1963, lk 551, 555); 26. aprill 1988, liidetud kohtuasjad 97/86, 99/86, 193/86 ja 215/86: Asteris jt vs. komisjon (EKL 1988, lk 2181, punkt 27); 12. november 1998, kohtuasi C‑415/96: Hispaania vs. komisjon (EKL 1998, lk I‑6993, punktid 31 ja 32); 14. september 1999, kohtuasi C‑310/97 P: komisjon vs. AssiDomän Kraft Products jt (EKL 1999, lk I‑5363, punkt 54).
Esimese Astme Kohus: 8. oktoober 1992, kohtuasi T‑84/91: Meskens vs. parlament (EKL 1992, lk II‑2335, punkt 73).
Avaliku Teenistuse Kohus: 17. aprill 2007, liidetud kohtuasjad F‑44/06 ja F‑94/06: C ja F vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 33–35).
3.      Ametisse nimetaval asutusel on eelkõige juhul, kui täidetav ametikoht on iseäranis kõrge ja vastab palgaastmetele A 1 või
A 2, ulatuslik kaalutlusõigus kandidaatide teenete võrdleval hindamisel. Selle kaalutlusõiguse teostamisel peab siiski maksimaalselt
järgima kõiki asjakohaseid norme, st mitte ainult vaba ametikoha teadet, vaid ka võimalikke menetlusnorme, mis sellele ametiasutusele
kaalutlusõiguse teostamiseks on kehtestatud. Ametisse nimetamise menetlusele kohaldatavad normid moodustavad samuti osa õiguslikust
raamistikust, millest ametisse nimetav asutus peab rangelt kinni pidama.
Enne lõpliku ametisse nimetamise otsuse tegemist peab ametisse nimetaval asutusel seega olema võimalik tutvuda ja anda ise
hinnang andmetele, mis viisid igas valikumenetluse staadiumis konsulteeritud haldushierarhia tasemed selliste soovituslike
arvamuste vastuvõtmiseni, mis on ametisse nimetavale asutusele esitatud.
(vt punktid 66, 67 ja 108)
Viited:
Esimese Astme Kohus: 6. juuli 1999, kohtuasi T‑203/97: Forvass vs. komisjon (EKL AT 1999, lk I‑A‑129 ja II‑705, punkt 45); 20. september 2001, kohtuasi T‑95/01: Coget jt vs. kontrollikoda (EKL AT 2001, lk I‑A‑191 ja II‑879, punkt 113); 9. juuli 2002, kohtuasi T‑158/01: Tilgenkamp vs. komisjon (EKL AT 2002, lk I‑A‑111 ja II‑595, punkt 50); 18. september 2003, kohtuasi T‑73/01: Pappas vs. Regioonide Komitee (EKL AT 2003, lk I‑A‑207 ja II‑1011, punkt 53); 4. juuli 2006, kohtuasi T‑88/04: Tzirani vs. komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑149 ja II‑A‑2‑703, punktid 78 ja 81).
4.      Võimu kuritarvitamise mõiste viitab haldusorgani poolt võimu kasutamisele muul eesmärgil kui sellel, milleks see talle anti.
Otsus võib olla tehtud võimu kuritarvitades üksnes siis, kui konkreetsete, objektiivsete ja ühtelangevate tõendite alusel
ilmneb, et otsusega püüti saavutada väidetust erinevaid eesmärke. Seega ei piisa üksnes sellest, kui viidata oma väidete toetuseks
teatud asjaoludele, vaid peab esitama ka piisavalt konkreetsed, objektiivsed ja ühtelangevad tõendid, mis võivad oma olemuselt
väidete tõepärasust või vähemalt nende tõenäosust toetada.
Kui ametisse nimetamise otsuses ei ole tuvastatud ametisse nimetava asutuse ilmset hindamisviga, siis ametisse nimetava asutuse
poolt väidetavalt võimu kuritarvitamist puudutav väide ei saa tugineda eeldusele, et teenete võrdlev hindamine oleks pidanud
viima ametisse nimetatud kandidaadi kandidatuuri tagasilükkamiseni.
(vt punktid 159–161)
Viited:
Euroopa Kohus: 6. märts 2001, kohtuasi C‑274/99 P: Connolly vs. komisjon (EKL 2001, lk I‑1611, punkt 113).
Esimese Astme Kohus: 5. juuli 2000, kohtuasi T‑111/99: Samper vs. parlament (EKL AT 2000, lk I‑A‑135 ja II‑611, punkt 64); 26. november 2002, kohtuasi T‑103/01: Cwik vs. komisjon (EKL AT 2002, lk I‑A‑229 ja II‑1137, punkt 28); 10. juuni 2008, kohtuasi T‑282/03: Ceuninck vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 48).
5.      Kui oletada, et ühenduse institutsioonide vastu saaks tugineda EÜ artikli 141 lõikes 4 sätestatule soo alusel positiivse diskrimineerimise
kohta, sisaldab see säte vaid võimalust, mitte kohustust rakendada naiste suhtes positiivset diskrimineerimist. Ehkki komisjon
on tõepoolest seadnud eesmärgiks jagada ametikohad naiste ja meeste vahel võrdselt ning käivitanud positiivseid tegevusi ja
strateegiaid soodustamaks naiskandidaatide valimist ametikohtadele, ei ole õigusaktid, millel selle strateegia elluviimine
põhineb, siduvad ning Avaliku Teenistuse Kohtu ülesanne ei ole kontrollida nende järgimist institutsioonide poolt. Igal juhul
on võrdsete võimaluste põhimõte mõeldud kohaldamiseks ainult siis, kui kandidaatide teened on võrdsed.
(vt punktid 180–183 ja 186)
Viited:
Esimese Astme Kohus: 3. veebruar 2005, kohtuasi T‑137/03: Mancini vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑7 ja II‑27, punktid 120, 122–124).
6.      Asutusesiseselt ametikohal edasijõudmise õigus leiab kohaldamist personalieeskirjade artikli 29 lõikes 1 kehtestatud eelistusjärjekorras
töölevõtmise viisi kohta ning kohustuses võrrelda kandidaatide teeneid. Sellega seoses ei anna personalieeskirjad mingit õigust
edutamisele isegi neile ametnikele, kes täidavad kõik edutamise tingimused. Kui puuduvad konkreetsed argumendid, mis tõendavad,
et administratsioon tekitas asjaomases isikus tema poolt taotletud ametikoha suhtes põhjendatud ootusi, ei saa nimetatud isik
tugineda õiguspärasele ootusele sellele ametikohale nimetamise osas.
(vt punktid 196 ja 197)
Viited:
Esimese Astme Kohus: 12. veebruar 1992, kohtuasi T‑52/90: Volger vs. parlament (EKL 1992, lk II‑121, punkt 24); eespool viidatud kohtuasi C vs. komisjon ja seal viidatud kohtupraktika.
Avaliku Teenistuse Kohus: 28. juuni 2007, kohtuasi F‑21/06: Da Silva vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 71 ja seal viidatud kohtupraktika).
7.      Kui sellise õigusliku olukorra taastamine, milles hageja oli enne ühenduste kohtu poolt akti tühistamist, eeldab järgnevate,
kuid kolmandaid isikuid puudutavate aktide tühistamist, võidakse need tühistada ainult siis, kui see ei näi toimepandud õigusvastase
teo olemust ning teenistuse huve arvestades olevat ebaproportsionaalne.
Proportsionaalsuse ja õiguspärase ootuse põhimõte eeldavad, et omavahel sobitatakse hageja, kelle suhtes on õigusvastane tegu
toime pandud, huvi tema õiguste taastamise kohta ning nende kolmandate isikute huvid, kelle õiguslik olukord on võinud neis
tekitada õiguspärast ootust. Personalieeskirjade artikli 29 lõikes 1 sätestatud menetluste tõttu tehtud erinevaid toiminguid,
nagu konkursi edukalt läbinud kandidaadi reservnimekirja kandmine, ametniku edutamine või ka täidetavale ametikohale ametniku
nimetamine, võib lugeda sellist õiguslikku olukorda tekitavaks, mille õiguspärasuse suhtes võib asjaomastel kolmandatel isikutel
olla õigustatud ootus.
(vt punkt 201)
Viited:
Euroopa Kohus: 1. juuni 1995, kohtuasi C‑119/94 P: Coussios vs. komisjon (EKL 1995, lk I‑1439, punkt 24).
Esimese Astme Kohus: 12. mai 1998, kohtuasi T‑159/96: Wenk vs. komisjon (EKL AT 1998, lk I‑A‑193 ja II‑593, punkt 121); 31. märts 2004, kohtuasi T‑10/02: Girardot vs. komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑109 ja II‑483, punktid 85 ja 86).
8.      Ühenduste kohus võib selle tagamiseks, et tühistamisotsusel, mille tagajärjel ei alustata uuesti valikumenetlust selle ametikoha
täitmiseks, millele hageja kandideeris, oleks hageja huvide suhtes kasulik mõju, kasutada talle rahalistes vaidlustes antud
täielikku pädevust ja mõista isegi omal algatusel kostjaks olevalt institutsioonilt välja kahjuhüvitise. Kohus võib ka kutsuda
asjaomast institutsiooni üles kaitsma adekvaatselt hageja õigusi, püüdes leida tema olukorrale õiglase lahenduse.
(vt punkt 214)
Viited:
Euroopa Kohus: 5. juuni 1980, kohtuasi 24/79: Oberthür vs. komisjon (EKL 1980, lk 1743, punkt 14).
Esimese Astme Kohus: eespool viidatud kohtuasi Girardot vs. komisjon, punkt 89.
Avaliku Teenistus Kohus: 8. mai 2008, kohtuasi F‑6/07: Suvikas vs. nõukogu (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 127).
9.      Selleks, et võiks asuda seisukohale, et on olemas põhjuslik seoses ametikohale ametniku kandidatuuri tagasilükkamise ja sellest
asjaomasele isikule tekkinud varalise kahju – mis tuleneb selle töötasu ja eeliste vahest, millele tal oleks olnud õigus ametisse
nimetamise korral ja mis ta tegelikult sai – vahel, on põhimõtteliselt vaja, et oleks tõendatud otsene ja kindel põhjuse ja
tagajärje seos ühenduse asjaomase institutsiooni õigusvastase teo ja asjaomase kahju vahel.
Edutamise teel ametikoha täitmise eripärast konteksti arvestades on põhjuslik seos tõendatud kindlasti siis, kui ühenduse
institutsiooni õigusvastase teo kindlaks tagajärjeks saab pidada mitte tingimata seda, et isikut ei ole määratud ametikohale
– sest asjaomane isik ei suuda kunagi tõendada, et tal olnuks sellele õigus –, vaid seda, et isik on jäänud ilma ka tõsisest
võimalusest sellele ametikohale nimetamiseks, mille tõttu ta on kandnud varalist kahju sissetuleku kaotamise näol. Kui käesoleva
juhu asjaolusid arvestades on ülimalt tõenäoline, et õiguspärase käitumise korral oleks asjaomane ühenduse institutsioon asjaomase
isiku ametikohale määranud, ei takista see, et nõuetekohase protseduuri tulemus on teoreetiliselt ebakindel, tegeliku varalise
kahju hüvitamist, mida see isik on kandud seetõttu, et ta jäeti kõrvale konkursist ametikoha täitmiseks, mille ta kõigi eelduste
kohaselt võinuks saada.
(vt punktid 216–218)
Viited:
Esimese Astme Kohus: 5. oktoober 2004, kohtuasi T‑45/01: Sanders jt vs. komisjon (EKL 2004, lk II‑3315, punktid 149 ja 150); 12. september 2007, kohtuasi T‑250/04: Combescot vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 95 ja 96).