62024CO0829
EUROOPA KOHTU PRESIDENDI MÄÄRUS
12. veebruar 2025 (
*1
)
Kiirendatud menetlus
Kohtuasjas C‑829/24,
mille ese on ELTL artikli 258 alusel 4. detsembril 2024 esitatud liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi,
Euroopa Komisjon, esindajad: L. Armati, A. Bouchagiar, M. Mataija, Zs. Teleki ja J. Tomkin,
hageja,
versus
Ungari, esindajad: M. Z. Fehér ja K. Szíjjártó,
kostja,
EUROOPA KOHTU PRESIDENT,
olles ära kuulanud ettekandja-kohtunik J. Passeri ja kohtujurist J. Kokott’i,
on teinud järgmise
kohtumääruse
1
Euroopa Komisjon palub oma hagiavalduses Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Ungari võttis vastu 2023. aasta LXXXVIII seaduse riikliku suveräänsuse kaitse kohta (a nemzeti szuverenitás védelméről szóló 2023. évi LXXXVIII. törvény; edaspidi „vaidlusalune seadus“), siis on Ungari rikkunud ELTL artiklitest 49, 56 ja 63, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) (EÜT 2000, L 178, lk 1; ELT eriväljaanne 13/25, lk 399) artiklist 3, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul (ELT 2006, L 376, lk 36) artiklitest 14, 16 ja 19, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitest 7, 8, 11, 12, 47 ja 48 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määruse (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT 2016, L 119, lk 1) artiklitest 5, 6, 9 ja 10 tulenevaid kohustusi.
2
Eraldi dokumendiga, mis saabus Euroopa Kohtu kantseleisse 4. detsembril 2024, palus komisjon Euroopa Kohtul kohaldada käesoleva kohtuasja suhtes kiirendatud menetlust, mis on ette nähtud Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artiklis 23a ja Euroopa Kohtu kodukorra artiklis 133.
3
Komisjon põhjendab oma taotlust esiteks sellega, et vaidlusaluse seaduse eesmärk on kaitsta Ungari riiklikku suveräänsust ja selleks on nimetatud seadusega loodud „riikliku suveräänsuse kaitse büroo“ (edaspidi „büroo“). Ta täpsustab, et büroo ülesanne on teha kindlaks tegevused, mis võivad seda suveräänsust kahjustada või ohustada, ning välismaalt abi saavad organisatsioonid, kes tegelevad tegevusega, mis võib mõjutada valijate tahet või valimistulemusi, või toetavad sellist tegevust. Komisjon märgib samuti, et büroo suhtes kehtib teatud aspektides õiguslik regulatsioon, mis kaldub kõrvale üldnormidest, eriti seoses tema uurimisvolitustega, mis on ühtaegu eriti ulatuslikud ja halduskohtute kontrolli alt välja jäetud.
4
Teiseks väidab komisjon sisuliselt, et arvestades käesoleva asja laadi, tuleb see lahendada lühikese aja jooksul.
5
Sellega seoses väidab ta kõigepealt, et vaidlusalune seadus on liigendatud riigisiseste ja välismaiste huvide binaarse eristamise põhjal, mis ei võta arvesse Ungari kuulumist liitu. Selle vahetegemise tõttu võib nimetatud seaduse kohaldamine takistada liikumist puudutavaid põhivabadusi, mis võimaldavad liidu kodanikel ja sellistel üksustel nagu kodanikuühiskonna organisatsioonid või meediateenuste osutajad jätkata Ungaris oma tegevust, sealhulgas majandustegevust, eelkõige seal end sisse seades, seal teenuseid osutades või sinna kapitali üle viies. Lisaks võib selle seaduse kohaldamine kahjustada puudutatud füüsilistele või juriidilistele isikutele tagatud erinevaid põhiõigusi, nagu õigus eraelu puutumatusele, õigus isikuandmete kaitsele, õigus tõhusale kohtulikule kaitsele või ka ühinemis-, sõna- ja teabevabadus, mis on pluralistliku ja demokraatliku ühiskonna nõuetekohaseks toimimiseks tingimata vajalikud.
6
Seejärel väidab komisjon sisuliselt, et vaidlusalusel seadusel võivad olla praktilised ja majanduslikud tagajärjed ning samuti tagajärjed nende füüsiliste või juriidiliste isikute mainele, kelle suhtes seda kohaldatakse, eelkõige kodanikuühiskonna organisatsioonidele ja meediateenuste osutajatele ning seega meedia mitmekesisusele ja vabadusele – tagajärjed, mis on ühtaegu nii põhjapanevad kui mõnel juhul ka raskesti tagasipööratavad. Nimelt on bürool pädevus viia läbi uurimisi nende isikute suhtes ja avaldada oma uurimiste tulemusel aruandeid, milles nende isikute tegevus on kvalifitseeritud riigi suveräänsust „ohustavaks“ või „kahjustavaks“. Lisaks võimaldab vaidlusalune seadus nende tegevuste rahastamist tõkestada või vähemalt palju keerulisemaks muuta.
7
Kolmandaks ja viimaseks märgib komisjon, et vaidlusaluse seaduse vastuvõtmisest tulenev olukord põhjustab paljude liidu esmase ja teisese õiguse sätete väga raskeid ja laiaulatuslikke rikkumisi, kusjuures rikutavate sätete hulgas on mitu sätet, mis tagavad põhiõigusi või -vabadusi, mis on demokraatliku ja pluralistliku ühiskonna alustalad.
8
Ungari vaidleb komisjoni kiirendatud menetluse taotluse põhjendatusele vastu, esitades sisuliselt järgmised argumendid.
9
Kõigepealt piirdub komisjon üldise ja abstraktse kinnitusega, et vaidlusaluse seaduse kohaldamisel võivad olla praktilised ja majanduslikud tagajärjed ning samuti tagajärjed nende füüsiliste või juriidiliste isikute mainele, kelle suhtes seda kohaldatakse – tagajärjed, mis on märkimisväärsed ja mõnel juhul ka raskesti tagasipööratavad –, kuid ta ei esita ühtegi tõendit selle kohta, et sellised tagajärjed on tekkinud või vähemalt tõenäolised.
10
Seejärel ei ole viide liidu õigusega tagatud liikumist puudutavate põhivabaduste väidetavatele piirangutele või nende füüsiliste või juriidiliste isikute majandustegevusele avalduvale mõjule, kelle suhtes vaidlusalust seadust kohaldatakse, üldsegi erandlik liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi raames, milles komisjon püüab tõendada neid põhivabadusi tagavate liidu õigusnormide rikkumist, ega kujuta seega iseenesest erakordselt kiireloomulist olukorda, mis õigustaks konkreetse kohtuasja lahendamist kiirendatud menetluses.
11
Lisaks jätab komisjon oma argumentides põhiõiguste riivete esinemise kohta tähelepanuta vaidlusaluses seaduses sätestatud tagatised. Täpsemalt on igaühel, kelle suhtes büroo uurimist läbi viib ja selle tulemusel aruande avaldab, võimalus pöörduda kohtusse muu hulgas selleks, et tuvastataks büroo toime pandud rikkumine, et see rikkumine lõpetataks või et talle hüvitataks kahju, mida see rikkumine talle tekitas. Lisaks ei kujuta büroo avaldatud aruannetes esitatud järeldused iseenesest karistust ega ole otseselt õiguslikult siduvad, nagu nähtub Alkotmánybírósági (Ungari konstitutsioonikohus) 15. novembri 2024. aasta otsusest kohtuasjas IV/02551/2024.
12
Mis puudutab paljude liidu esmase ja teisese õiguse sätete rikkumiste kogumit, siis see ei õigusta kiirendatud menetluse kohaldamist, vaid hoopis komisjoni esitatud arvukate etteheidete – mis pealegi on keerulised – põhjalikku ja täielikku analüüsimist vastavalt menetlustele, mida Euroopa Liidu Kohtu põhikirja ja kodukorra alusel tavaliselt kohaldatakse.
13
Lõpuks märgib Ungari, et kuigi komisjon esitas Euroopa Kohtule taotluse lahendada käesolev kohtuasi kiirendatud menetluses, ei kohaldanud ta ise kohtueelses menetluses tavapärasest lühemat tähtaega, mis näitab, et käesolev kohtuasi ei ole kiireloomuline. Lisaks erineb selle institutsiooni käitumine kohtueelses menetluses sellest, kuidas ta käitus teistes asjades, milles ta kohaldas tavapärasest lühemat tähtaega, taotlemata siiski hiljem Euroopa Kohtult, et nende kohtuasjade suhtes kohaldataks kiirendatud menetlust.
14
Sellega seoses väärib meeldetuletamist, et kodukorra artikli 133 lõike 1 kohaselt võib Euroopa Kohtu president kas hageja või kostja taotlusel juhul, kui kohtuasja laad nõuab asja lahendamist lühikese aja jooksul, otsustada pärast vastaspoole ärakuulamist lahendada kohtuasja kiirendatud menetluses.
15
Käesoleval juhul vaidleb Ungari vastu komisjoni taotlusele lahendada käesolev kohtuasi kiirendatud menetluses, seades eelkõige kahtluse alla selle institutsiooni ülevaate kahjulikest tagajärgedest, mis vaidlusaluse seadusega kaasnevad. Liikmesriik ei vaidle siiski vastu asjaolule, et nimetatud seaduse eesmärk on kaitsta tema riiklikku suveräänsust, ega asjaolule, et selle seadusega loodi selleks büroo, kelle ülesanne on sisuliselt uurida tegevust, mis võib seda suveräänsust kahjustada või ohustada, ning välismaalt abi saavaid organisatsioone, kes tegelevad tegevusega, mis võib mõjutada valijate tahet või valimistulemusi, või toetavad sellist tegevust. Pealegi ilmneb see eesmärk sõnaselgelt sama seaduse preambulist, milles on muu hulgas viidatud – nagu nähtub komisjoni hagiavaldusest, ilma et Ungari sellele vastu vaidleks – vajadusele „tagada demokraatlik arutelu ja läbipaistvus avalikes ja sotsiaalsetes otsustusprotsessides [ning] avalikustada välismaise sekkumise katsed ja ennetada mis tahes sarnaseid katseid“. Veel on komisjon oma hagiavalduses märkinud, et vaidlusaluse seaduse §‑st 11 nähtub, et „[k]ui büroo tuvastab fakte või avastab asjaolusid, mis võivad kaasa tuua väärteo-, kriminaal- või haldus- või muu menetluse algatamise või läbiviimise, edastab ta talle teatavaks saanud andmed ja faktid ametiasutusele, kellel on õigus menetlus läbi viia“. Lisaks võidakse Ungari karistusseadustiku muudatuse kohaselt, mis on ette nähtud selle seaduse §‑s 32, nende organisatsioonidega seotud teatud isikutele määrata karistusi keelatud välismaise abi kasutamise eest nende tegevuses. Ungari ei vaidle vaidlusaluse seaduse sellisele kirjeldusele vastu.
16
Seetõttu tuleb asuda seisukohale, et see liikmesriik ei eita eelmises punktis viidatud sätete sisu kui sellist, vaid pigem sisuliselt sellest tulenevate tagajärgede tekkimist ja kahjulikkust. Niisugusest eitamisest ei piisa aga selleks, et lükata tagasi komisjoni argumendid vajaduse kohta võimalikult kiiresti tuvastada, kas need sätted on liidu õigusega vastuolus või mitte, et vajaduse korral takistada nende tagajärgede tekkimist.
17
Eespool toodud asjaolusid arvestades tuleb asuda seisukohale, et üldine huvi nõuab, et küsimus, kas vaidlusalune seadus on liidu õigusega kooskõlas, lahendataks võimalikult kiiresti, et kõrvaldada sellega seoses igasugune kahjulik ebakindlus ning seega võimaldada Ungaril täielikult ja takistusteta kohaldada seda seadust oma riigisisese pädevuse ja suveräänsuse teostamisel, juhul kui see seadus osutub liidu õigusega kooskõlas olevaks, või vastupidisel juhul võtta vajalikud meetmed.
18
Nimelt on muus kontekstis juba leitud, et kui eelotsuseasi tekitab tõsise ebakindluse seoses liikmesriigi konstitutsioonilist õigust ja liidu õigust puudutavate põhjapanevate küsimustega, võib sellise kohtuasja erilisi asjaolusid arvestades olla vaja seda menetleda kodukorra artikli 105 lõike 1 kohaselt lühikese aja jooksul (Euroopa Kohtu presidendi 19. oktoobri 2018. aasta määrus Wightman jt, C‑621/18, EU:C:2018:851, punkt 10, ning 29. novembri 2024. aasta määrus LC ja CP, C‑758/24 ja C‑759/24, EU:C:2024:1012, punkt 8). Käesoleval juhul on hagiasja puhul – kuna käesolev kohtuasi puudutab liidu ja selle liikmesriikide vahelisi konstitutsioonilisi suhteid olulises ja tundlikus valdkonnas, milleks on avalik ja demokraatlik elu – samamoodi vaja kohtuasi lahendada lühikese aja jooksul vastavalt kodukorra artikli 133 lõikele 1.
19
Seda järeldust ei sea kahtluse alla Ungari argument komisjoni esitatud etteheidete keerukuse kohta. Nimelt, kuigi vastab tõele, nagu väidab Ungari, et konkreetses kohtuasjas tõstatatud küsimuste keerukus või tundlikkus võib seda kohtuasja iseloomustavat õiguslikku ja faktilist konteksti arvestades viia järelduseni, et kohtuasjas on kiirendatud menetlust keeruline kohaldada (18. mai 2021. aasta kohtuotsus Asociaţia Forumul Judecătorilor din România jt, C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 ja C‑397/19, EU:C:2021:393, punkt 105), ei välista see asjaolu iseenesest sellise menetluse kasutamist – mille rakendamise kord võimaldab arvesse võtta igale kohtuasjale omaste tunnuste kogumit (Euroopa Kohtu presidendi 7. aprilli 2016. aasta määrus nõukogu vs. Polisario Rinne, C‑104/16 P, EU:C:2016:232, punkt 17) – kohtuasjades, milles nimetatud menetluse kasutamine on vajalik, ega vajaduse korral keeruliste etteheidete nõuetekohast analüüsimist.
20
Seega ilmneb, et käesoleva kohtuasja laad nõuab selle lahendamist lühikese aja jooksul. Seetõttu tuleb selle suhtes kohaldada kodukorra artiklis 133 ette nähtud kiirendatud menetlust.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohtu president määrab:
1.
Lahendada kohtuasi C‑829/24 Euroopa Kohtu kodukorra artiklis 133 ette nähtud kiirendatud menetluses.
2.
Otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: ungari.