AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (egyesbíró)
2004. december 16.
T‑11/02. sz. ügy
Spyridon de Athanassios Pappas
kontra
az Európai Közösségek Bizottsága
„Tisztviselők – Nyugdíjazás – A személyzeti szabályzat 50. cikke alapján járó havi juttatás – A juttatás kiszámításánál figyelembe vett szolgálat – A Közösségeknél történt szolgálatba lépést megelőző állások – A nyugdíjjogosultságok átvitele”
Teljes szöveg francia nyelven II ‑ 0000
Tárgy:         A felperesnek a személyzeti szabályzat 50. cikke alapján a szolgálat érdekében történő nyugdíjazása következtében járó havi
juttatás időtartamát megállapító bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem tárgyában előterjesztett kereset.
Határozat:         Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja. Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.
Összefoglaló
1.     Közösségi jog – Értelmezés – A kifejezések szövegkörnyezetének és szokásos jelentésének figyelembevétele – Az egységes értelmezés
szükségessége – A különböző nyelvi változatok figyelembevétele
2.     Tisztviselők – Szolgálati érdekből történő nyugdíjazás – A személyzeti szabályzat 50. cikkében meghatározott juttatás kiszámítása
– Csak az intézményeknél teljesített szolgálati évek figyelembevétele
(Személyzeti szabályzat, 50. cikk; IV. melléklet, egyetlen cikk)
1.     Azon kifejezések jelentését és jelentéskörét, amelyekkel kapcsolatban a közösségi jog semmilyen meghatározást nem ad, a köznyelvben
elfogadott szokásos jelentésüknek megfelelően és azon általános szövegkörnyezetre figyelemmel kell meghatározni, amelyben
használják őket.
Egyébként a közösségi jog egységes értelmezésének szükségessége kizárja azt, hogy kétség esetén valamely rendelkezés szövegét
mindentől függetlenül vegyék figyelembe, éppen ellenkezőleg: megköveteli, hogy a szöveget a többi hivatalos nyelven elkészített
változatok alapján értelmezzék és alkalmazzák.
(lásd a 32. és 34. pontot)
Hivatkozás: a Bíróság 9/79. sz. Koschniske‑ügyben 1979. július 12‑én hozott ítéletének (EBHT 1979., 2717. o.) 6. pontja; a
Bíróság 349/85. sz., Dánia kontra Bizottság ügyben 1988. január 27‑én hozott ítéletének (EBHT 1988., 169. o.) 9. pontja; a
Bíróság C‑164/98. P. sz., DIR International Film és társai kontra Bizottság ügyben 2000. január 27‑én hozott ítéletének (EBHT 2000.,
447. o.) 26. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑68/97. sz., Neumann és Neumann‑Schölles kontra Bizottság ügyben 1999. szeptember 29‑én
hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 1999., I‑A‑193. és II‑1005. o.) 79. és 80. pontja; az Elsőfokú Bíróság T‑80/97. sz., Starway kontra
Tanács ügyben 2000. szeptember 26‑án hozott ítéletének (EBHT 2000., II‑3099. o.) 81. pontja.
2.     A személyzeti szabályzat 50. cikkének értelmében az A 1‑es vagy az A 2‑es besorolási fokozatba tartozó, a szolgálat érdekében
a kinevezésre jogosult hatóság határozatával nyugdíjazott tisztviselő a személyzeti szabályzat IV. mellékletében meghatározott
feltételeknek megfelelően kiszámított juttatásban részesül. A IV. melléklet egyetlen cikkének (3) bekezdése szerint azt az
időtartamot, amelyre a tisztviselő a személyzeti szabályzat 50. cikkében meghatározott juttatást kapja, a tisztviselő szolgálati
idejének és az életkorához tartozó megfelelő százalékértéknek a szorzatával kell meghatározni.
A személyzeti szabályzat IV. mellékletének egyetlen cikkében foglalt „szolgálati időnek” mind a nyelvtani értelmezésére, mind
a személyzeti szabályzat 50. cikkében meghatározott juttatás céljára figyelemmel, valamint az intézmények keretén belül teljesített
szolgálat és az említett kiegészítő juttatás közötti kapcsolatra tekintettel a személyzeti szabályzat 50. cikkében meghatározott
juttatás kiszámításakor kizárólag az intézmények keretén belül teljesített szolgálati éveket lehet figyelembe venni.
E juttatás célja ugyanis az, hogy ellensúlyozza a kinevezésre jogosult hatóság diszkrecionális jogkörébe tartozó nyugdíjazásról
szóló határozatot, és hogy – a volt tisztviselő pénzügyi érdekeinek védelmét célzó, meghatározott időtartamra szóló havi juttatás
nyújtása révén – biztosítsa a Közösségek volt tisztviselőjének a munkaerőpiacra történő újbóli beilleszkedését. Mivel ez az
előny elválaszthatatlanul kapcsolódik ahhoz a szolgálathoz, amelyet az érintett közösségi tisztviselőként az intézmények részére
teljesített, az említett juttatásnak arányban kell állnia az érintett tisztviselőnek a Közösségek keretén belül teljesített
szakmai pályafutásával.
Mindezeken túlmenően, minthogy a pénzügyi szolgáltatásokra való jogosultságokat megteremtő határozatokat szigorúan kell értelmezni,
nem vitatott, hogy – figyelembe véve egyrészt azt a tényt, hogy a személyzeti szabályzat 50. cikke alkalmazását illetően a
szabályzaton belül semmiféle utalás nincs a közösségi intézményeknél történt szolgálatba lépést megelőző szolgálati évekre,
másrészt az említett cikkben meghatározott rendszer önálló természetét – a jogalkotó akarata az volt, hogy kizárólag az intézmények
keretén belül teljesített szolgálati éveket lehessen figyelembe venni a szolgálat érdekében történő nyugdíjazás következtében
járó kiegészítő juttatás összegének kiszámításakor.
(lásd a 30., 38., 40., 53. és 54. pontot)
Hivatkozás: az Elsőfokú Bíróság T‑221/02. sz., Lebedef és társai kontra Bizottság ügyben 2003. szeptember 18‑án hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 2003., I‑A‑211. és II‑1037. o.) 38. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.