62020CJ0694_RES
Byla C‑694/20
Orde van Vlaamse Balies ir kt.
prieš
Vlaamse Regering
(Grondwettelijk Hof prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2022 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Administracinis bendradarbiavimas apmokestinimo srityje – Privalomi automatiniai informacijos, susijusios su praneštinais tarpvalstybiniais susitarimais, mainai – Direktyva 2011/16/ES, iš dalies pakeista Direktyva (ES) 2018/822 – 8ab straipsnio 5 dalis – Galiojimas – Advokato profesinė paslaptis – Kaip tarpininkas veikiančio advokato, privalančio saugoti profesinę paslaptį, atleidimas nuo prievolės pranešti – Šio kaip tarpininkas veikiančio advokato pareiga informuoti bet kurį kitą tarpininką, kuris nėra jo klientas, apie jam tenkančią prievolę pranešti – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 ir 47 straipsniai“
Teisės aktų derinimas – Administracinis bendradarbiavimas apmokestinimo srityje – Direktyva 2011/16 – Keitimasis informacija gavus prašymą – Tarpininkas – Sąvoka – Advokatas, vykdantis savo veiklą – Įtraukimas
(Tarybos direktyvos 2011/16, iš dalies pakeistos Direktyva 2018/822, 3 straipsnio 21 punktas)
(žr. 21, 22 punktus)
Pagrindinės teisės – Privataus ir šeimos gyvenimo gerbimas – Teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Įtvirtinimas tiek Pagrindinių teisių chartijoje, tiek Europos žmogaus teisių konvencijoje – Chartija užtikrinamas apsaugos lygis, nepažeidžiantis minėta konvencija suteikiamo apsaugos lygio
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 47 straipsniai ir 53 straipsnio 3 dalis)
(žr. 26 punktą)
Pagrindinės teisės – Pagrindinių teisių chartija – Privataus ir šeimos gyvenimo gerbimas – Naudojimosi Chartijoje įtvirtintomis teisėmis ir laisvėmis apribojimas – Sąlygos – Įstatyme numatytas apribojimas – Teisių esmės paisymas – Proporcingumo principo paisymas – Bendrojo intereso tikslo siekimas – Apimtis – Kova su agresyviu mokesčių planavimu ir kelio mokesčių vengimo ir sukčiavimo grėsmei užkirtimas – Įtraukimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnis ir 52 straipsnio 1 dalis)
(žr. 34–41, 44 punktus)
Teisės aktų derinimas – Administracinis bendradarbiavimas apmokestinimo srityje – Direktyva 2011/16 – Keitimasis informacija gavus prašymą – Advokatams nustatyta pareiga informuoti ir bendradarbiauti – Teisės į teisingą procesą pažeidimas – Nebuvimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis; Direktyvos 2011/16 8ab straipsnio 5 dalis)
(žr. 60–65 punktus)
Teisės aktų derinimas – Administracinis bendradarbiavimas apmokestinimo srityje – Direktyva 2011/16 – Keitimasis informacija gavus prašymą – Advokatams nustatyta pareiga informuoti ir bendradarbiauti – Advokato profesinė paslaptis – Kaip tarpininkas veikiančio advokato, privalančio saugoti profesinę paslaptį, atleidimas nuo pareigos pranešti – Šio kaip tarpininkas veikiančio advokato pareiga informuoti kitus nei jo klientas tarpininkus apie jiems tenkančią prievolę pranešti – Teisės į privatų ir šeimos gyvenimą pažeidimas – Negaliojimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnis; Direktyvos 2011/16 8ab straipsnio 5 dalis)
(žr. 19, 27–32, 46–53, 56–66 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Valstybių narių nacionalinių mokesčių institucijų administracinio bendradarbiavimo srityje Direktyva 2018/822 padarytu Direktyvos 2011/16 (
1
) pakeitimu buvo nustatyta tarpininkų, susijusių su tarpvalstybiniais galimai agresyvaus mokesčių planavimo susitarimais, prievolė pranešti kompetentingoms institucijoms (
2
). Ši prievolė pranešti taikoma visiems, kurie dalyvauja rengiant tokius susitarimus, juos pateikiant rinkai, organizuojant ar administruojant jų įgyvendinimą, taip pat visiems, kurie tam teikia pagalbą ar konsultacijas, arba, jeigu tokių asmenų nėra, pačiam mokesčių mokėtojui.
Pagal kitą iš dalies pakeistos Direktyvos 2011/16 nuostatą (
3
) kiekviena valstybė narė gali imtis būtinų priemonių, kuriomis su šiais susitarimais susijusiems tarpininkams, turintiems laikytis profesinės paslapties, suteikiama teisė būti atleistiems nuo prievolės pranešti, jeigu dėl šios prievolės būtų pažeidžiama profesinė paslaptis pagal nacionalinę teisę. Tokiomis aplinkybėmis atitinkama valstybė narė užtikrina, kad šie tarpininkai nedelsdami informuotų kitus tarpininkus arba, jeigu kitų tarpininkų nėra, atitinkamą mokesčių mokėtoją apie jiems tenkančią prievolę pranešti. Vis dėlto tarpininkai, turintys laikytis profesinės paslapties, gali būti atleisti nuo prievolės pranešti tik jei vykdo veiklą, laikydamiesi atitinkamų nacionalinės teisės aktų, kuriais apibrėžiama jų profesija.
Siekiant įgyvendinti Direktyvoje 2018/822 nustatytus reikalavimus ir užtikrinti, kad profesinė paslaptis neužkirstų kelio pateikti reikiamus pranešimus, Flandrijos teisės aktų, reglamentuojančių administracinį bendradarbiavimą apmokestinimo srityje, nuostatose, kuriomis perkeliama ši direktyva, be kita ko, numatyta, kad jeigu tarpininkas saistomas profesinės paslapties, jis turi kitą tarpininką arba kitus tarpininkus raštu informuoti, kad negali įvykdyti prievolės pranešti, ir nurodyti to priežastis; tada ši prievolė automatiškai perkeliama kitam tarpininkui arba kitiems tarpininkams.
Orde van Vlaamse Balies (Flandrijos advokatūros rūmai), Belgian Association of Tax Lawyers (
4
) ir trys advokatai ginčija šią advokatui, veikiančiam kaip tarpininkas, nustatytą pareigą informuoti. Jų teigimu, šios pareigos informuoti neįmanoma įvykdyti nepažeidžiant profesinės paslapties, kurios privalo laikytis advokatai. Be to, minėta pareiga informuoti nebūtina, nes klientas, padedamas advokato ar ne, pats gali informuoti kitus tarpininkus ir prašyti jų įvykdyti prievolę pranešti. Taigi pareiškėjai kreipėsi į Grondwettelijk Hof (Konstitucinis Teismas, Belgija) su prašymais sustabdyti atitinkamų nacionalinės teisės nuostatų taikymą ir panaikinti jas visas ar iš dalies.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kreipėsi į Teisingumo Teismą dėl iš dalies pakeistos Direktyvos 2011/16 nuostatos (
5
), susijusios su pareiga informuoti, galiojimo.
Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) sprendime pripažino, kad ši nuostata yra negaliojanti atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (
6
) 7 straipsnį tiek, kiek ją taikydamos valstybės narės nustato, kad advokatas, veikiantis kaip tarpininkas, dėl pareigos saugoti profesinę paslaptį atleistas nuo prievolės pranešti, privalo nedelsdamas informuoti bet kurį kitą tarpininką, kuris nėra jo klientas, apie jam tenkančią prievolę pranešti pagal šią nuostatą.
Teisingumo Teismo vertinimas
Teisingumo Teismas pirmiausia patikslino, kad klausimas susijęs su pareigos informuoti, numatytos iš dalies pakeistoje Direktyvoje 2011/16, galiojimu atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 47 straipsnius tik tuo atveju, kai advokatas, veikiantis kaip tarpininkas, turi informuoti kitą tarpininką, kuris nėra jo klientas. Iš tiesų, jeigu kaip tarpininkas veikiantis advokatas informuoja savo klientą, nesvarbu, ar šis yra kitas tarpininkas, ar atitinkamas mokesčių mokėtojas, toks informavimas negali sukelti abejonių dėl atitinkamų Chartijoje garantuojamų teisių ir laisvių laikymosi.
Siekdamas patikrinti pareigos informuoti galiojimą Teisingumo Teismas aiškino Chartijos 7 straipsnį, atsižvelgdamas į Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudenciją, susijusią su jį atitinkančia nuostata, t. y. Europos žmogaus teisių konvencijos (
7
) 8 straipsniu. Remiantis šia jurisprudencija, pagal pastarąjį straipsnį saugomas bet kokio asmenų susirašinėjimo slaptumas ir suteikiama sustiprinta advokato ir kliento tarpusavio bendravimo apsauga. Tuo remdamasis Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad Chartijos 7 straipsnyje garantuojama ne tik asmens gynyba, bet ir teisinių konsultacijų slaptumas, kiek tai susiję tiek su jų turiniu, tiek su jų buvimu. Taigi, išskyrus išimtinius atvejus, asmenys, kurie kreipiasi į advokatą konsultacijos, turi turėti teisėtą lūkestį, kad advokatas be jų sutikimo niekam neatskleis, kad jie su juo konsultuojasi.
Ši advokatų profesinei paslapčiai suteikiama apsauga yra pateisinama tuo, kad advokatams demokratinėje visuomenėje patikėta pagrindinė užduotis – teisės subjektų gynyba. Ši užduotis apima reikalavimą, kad kiekvienas teisės subjektas, siekdamas nepriklausomai gauti advokato teisinę konsultaciją, turi turėti galimybę laisvai su juo bendrauti, o advokatas turi būti jam lojalus.
Iš dalies pakeistoje Direktyvoje 2011/16 nuo prievolės pranešti atleistam kaip tarpininkas veikiančiam advokatui aiškiai numatyta pareiga nedelsiant informuoti kitus tarpininkus, kurie nėra jo klientai, apie jiems tenkančią prievolę pranešti neišvengiamai reiškia, kad jie sužino kaip tarpininkas veikiančio informuojančio advokato tapatybę, jo vertinimą, kad apie atitinkamą susitarimą turi būti pranešta, ir faktą, kad su juo buvo konsultuojamasi šiuo klausimu. Teisingumo Teismas konstatavo, kad tai suvaržo Chartijos 7 straipsnyje garantuojamą teisę į advokato ir kliento komunikacijos slaptumą. Be to, ši pareiga informuoti netiesiogiai lemia kitą tos pačios teisės suvaržymą, atsirandantį dėl to, kad informuoti tretieji tarpininkai mokesčių administratoriui atskleidžia kaip tarpininkas veikiančio advokato tapatybę ir tai, kad su juo buvo konsultuojamasi.
Dėl galimo šių suvaržymų pateisinimo Teisingumo Teismas priminė, kad teisė į advokato ir kliento komunikacijos slaptumą gali būti ribojama, jeigu šie apribojimai numatyti įstatymo, nekeičia minėtų teisių esmės ir, laikantis proporcingumo principo, yra būtini ir tikrai atitinka Sąjungos pripažintus bendrojo intereso tikslus arba reikalingi kitų teisėms ir laisvėms apsaugoti.
Šioje byloje Teisingumo Teismas konstatavo, kad paisyta tiek teisėtumo principo, tiek teisės į advokato ir kliento komunikacijos slaptumą esmės.
Dėl suvaržymo proporcingumo Teisingumo Teismas priminė, kad 2018 m. padarytas Direktyvos 2011/16 pakeitimas yra susijęs su tarptautiniu bendradarbiavimu apmokestinimo srityje, kuriuo siekiama padėti užkirsti kelią mokesčių vengimo ir sukčiavimo grėsmei, o tai yra vienas iš Sąjungos pripažintų bendrojo intereso tikslų.
Vis dėlto net darant prielaidą, kad advokato, privalančio saugoti profesinę paslaptį, pareiga informuoti iš tikrųjų gali padėti kovoti su agresyviu mokesčių planavimu ir užkirsti kelią mokesčių vengimo ir sukčiavimo grėsmei, konstatuotina, kad ji nebūtina šiems tikslams pasiekti ir, be kita ko, užtikrinti, kad informacija apie praneštinus tarpvalstybinius susitarimus būtų pateikta kompetentingoms institucijoms. Visi tarpininkai šioms institucijoms iš esmės privalo pateikti minėtą informaciją. Taigi joks tarpininkas negali pagrįstai teigti, kad nežinojo direktyvoje jam aiškiai nustatytos prievolės pranešti, kuri jam taikoma tiesiogiai ir individualiai.
Kadangi kiekvienas tarpininkas atleidžiamas nuo prievolės pranešti tik tuo atveju, jeigu gali įrodyti, kad ją jau įvykdė kitas tarpininkas, taip pat nėra pagrindo nuogąstauti, kad nepatikrinę tarpininkai pasikliaus tuo, kad kaip tarpininkas veikiantis advokatas pateikė reikalaujamą pranešimą. Be to, kadangi direktyvoje numatyta, kad profesinė paslaptis gali lemti atleidimą nuo prievolės pranešti, pagal šią direktyvą kaip tarpininkas veikiantis advokatas yra asmuo, iš kurio kiti tarpininkai a priori negali tikėtis kokios nors iniciatyvos, dėl kurios jiems nereikėtų vykdyti savo prievolės pranešti.
Tai, kad informuoti tretieji tarpininkai mokesčių administratoriui atskleidžia kaip tarpininkas veikiančio advokato tapatybę ir nurodo, kad su juo buvo konsultuojamasi, taip pat nėra būtina siekiant direktyvos tikslų. Kitiems tarpininkams, kuriems netaikoma pareiga saugoti profesinę paslaptį, ir, jeigu tokių tarpininkų nėra, atitinkamam mokesčių mokėtojui tenkančia prievole pranešti iš esmės užtikrinama, kad mokesčių administratorius bus informuotas. Be to, gavęs tokią informaciją, mokesčių administratorius gali paprašyti papildomos informacijos tiesiogiai iš atitinkamo mokesčių mokėtojo (šis tokiu atveju galės kreiptis pagalbos į savo advokatą) arba patikrinti šio mokesčių mokėtojo mokestinę padėtį.
Taigi Teisingumo Teismas nusprendė, kad Sąjungos direktyvoje įtvirtinta pareiga informuoti pažeidžia Chartijos 7 straipsnyje garantuojamą teisę į advokato ir kliento komunikacijos slaptumą tiek, kiek joje numatyta, kad kaip tarpininkas veikiantis advokatas, turintis saugoti profesinę paslaptį, privalo informuoti bet kurį kitą tarpininką, kuris nėra jo klientas, apie jam tenkančią prievolę pranešti.
Be to, Teisingumo Teismas šioje byloje pripažino netaikytinu Chartijos 47 straipsnį, nes jis suponuoja sąsają su teismo procesu, o nagrinėjamu atveju tokios sąsajos nenustatyta dėl to, kad pareiga informuoti atsiranda ankstyvame etape – ne vėliau kaip praneštinas tarpvalstybinis susitarimas tampa galutinis ir gali būti įgyvendinamas, taigi ne bylos nagrinėjimo ar pasirengimo ją nagrinėti etape. Vadinasi, pareiga informuoti, atsirandanti vietoj kaip tarpininkas veikiančio advokato, turinčio laikytis profesinės paslapties, prievolės pranešti, nesuvaržo Chartijos 47 straipsnyje garantuojamos teisės į teisingą bylos nagrinėjimą.
(
1
)	2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyva 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinanti Direktyvą 77/799/EEB (OL L 64, 2011, p. 1), iš dalies pakeista 2018 m. gegužės 25 d. Tarybos direktyva (ES) 2018/822 dėl privalomų automatinių apmokestinimo srities informacijos, susijusios su praneštinais tarpvalstybiniais susitarimais, mainų (OL L 139, 2018, p. 1) (toliau – iš dalies pakeista Direktyva 2011/16).
(
2
)	Iš dalies pakeistos Direktyvos 2011/16 8ab straipsnio, įterpto Direktyva 2018/822, 1 dalis.
(
3
)	Iš dalies pakeistos Direktyvos 2011/16 8ab straipsnio, įterpto Direktyva 2018/822, 5 dalis.
(
4
)	Advokatų profesinė asociacija.
(
5
)	Iš dalies pakeistos Direktyvos 2011/16 8ab straipsnio 5 dalis.
(
6
)	Toliau – Chartija.
(
7
)	1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašyta Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija.