62023TJ0399_EXT
BENDROJO TEISMO (devintoji išplėstinė kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. spalio 29 d. (
*1
)
„Žemės ūkis – BŽŪP strateginis planas – Reglamentas (ES) 2021/2115 – Valstybių narių parengtų BŽŪP strateginių planų rėmimo taisyklės – Komisijos atliekamas patvirtinimas – Prašymo atlikti vidaus peržiūrą atmetimas – Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 10 straipsnio 1 dalis – Reglamento 2021/2115 13 straipsnis – Teisės klaida – Akivaizdi vertinimo klaida“
Byloje T‑399/23
ClientEarth, įsteigta Ixelles (Belgija),
Collectif Nourrir, įsteigta Montrėjuje (Prancūzija),
atstovaujamos avocats C. Baldon ir N. Braoudakis,
ieškovės,
prieš
Europos Komisiją, atstovaujamą A.‑C. Becker, G. Gattinara, F. Le Bot ir C. Perrin,
atsakovę,
palaikomą
Prancūzijos Respublikos, atstovaujamos B. Fodda, B. Travard, M. de Lisi, P. Chansou ir F. du Couëdic,
įstojusios į bylą šalies,
BENDRASIS TEISMAS (devintoji išplėstinė kolegija),
kurį per pasitarimus sudarė kolegijos pirmininkas L. Truchot, teisėjai H. Kanninen, M. Sampol Pucurull (pranešėjas), T. Perišin ir R. Meyer,
posėdžio sekretorius P. Cullen, administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
įvykus 2024 m. gruodžio 13 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą (
1
)
1
SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovės ClientEarth ir Collectif Nourrir prašo panaikinti 2023 m. gegužės 5 d. Europos Komisijos sprendimą (toliau – ginčijamas sprendimas), kuriuo atmestas jų prašymas vidaus tvarka peržiūrėti 2022 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2022) 6012 final, kuriuo patvirtinamas 2023–2027 m. Prancūzijos BŽŪP strateginis planas, siekiant gauti Sąjungos paramą, finansuojamą iš Europos žemės ūkio garantijų fondo ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (toliau – patvirtinimo sprendimas).
I. Ginčo aplinkybės
2
Ieškovės – tai, pirma, ClientEarth, pagal Belgijos teisę įsteigta ne pelno asociacija, skatinanti saugoti aplinką, ir, antra, Collectif Nourrir, pagal Prancūzijos teisę įsteigta ne pelno asociacija, kurios tikslas yra aplinkos apsauga, aplinkosaugos asociacijų ir organizacijų ryšių užmezgimas bei ekologinės žemės ūkio politikos skatinimas.
3
2021 m. gruodžio 22 d. Prancūzijos Respublika pagal 2021 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2021/2115, kuriuo nustatomos valstybių narių pagal bendrą žemės ūkio politiką rengtinų strateginių planų (BŽŪP strateginių planų), finansuotinų iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), rėmimo taisyklės ir panaikinami reglamentai (ES) Nr. 1305/2013 ir (ES) Nr. 1307/2013 (OL L 435, 2021, p. 1), 118 straipsnio 1 dalį pateikė Komisijai pasiūlymą dėl bendros žemės ūkio politikos (BŽŪP) 2023–2027 m. strateginio plano (toliau – BŽŪP SP).
4
2022 m. kovo 31 d. Komisija, pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 2 dalį įvertinusi Prancūzijos Respublikos parengtą pasiūlymą dėl BŽŪP SP (toliau – Prancūzijos BŽŪP SP), pateikė pastabas ir paprašė papildomos informacijos.
5
2022 m. balandžio 22 d. Prancūzijos Respublika išsiuntė Komisijai raštą, kuriame išdėstė savo pastabas dėl šio sprendimo 4 punkte minėtame 2022 m. kovo 31 d. rašte pateiktų pastabų.
6
2022 m. rugpjūčio 4 d. Prancūzijos Respublika pateikė Komisijai informaciją, atsižvelgdama į jos pastabas, ir peržiūrėtą savo pasiūlymo dėl BŽŪP SP versiją.
7
2022 m. rugpjūčio 31 d. Komisija priėmė patvirtinimo sprendimą pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalį.
8
2022 m. lapkričio 3 d. raštu ieškovės paprašė Komisijos vidaus tvarka peržiūrėti patvirtinimo sprendimą (toliau – prašymas atlikti vidaus peržiūrą) pagal 2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Sąjungos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13; toliau – Orhuso reglamentas), iš dalies pakeisto 2021 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2021/1767 (OL L 356, 2021, p. 1), 10 straipsnio 1 dalį. Jų nuomone, Komisija viršijo savo įgaliojimus, kai patvirtino Prancūzijos BŽŪP SP, nors jis neatitiko esminių Reglamento 2021/2115 reikalavimų. Subsidiariai ieškovės teigė, kad Komisija padarė kelias akivaizdžias vertinimo klaidas, be kita ko, dėl to, kad Prancūzijos BŽŪP SP negalėjo veiksmingai prisidėti prie konkrečių tikslų, nurodytų Reglamento 2021/2115 6 straipsnio 1 dalies d–f punktuose, t. y. klimato kaitos švelninimo, gamtos išteklių apsaugos mažinant priklausomybę nuo cheminių medžiagų ir biologinės įvairovės nykimo nutraukimo bei jos didinimo (toliau – konkretūs aplinkos ir klimato tikslai), įgyvendinimo.
9
Ginčijamu sprendimu už žemės ūkį atsakingas Komisijos narys informavo ieškoves, kad nesutinka nė su vienu iš teisinių ir mokslinių teiginių, kuriais grindžiamas jų prašymas atlikti vidaus peržiūrą. Todėl Komisija nusprendė, kad šis prašymas nepagrįstas, ir jį atmetė.
II. Šalių reikalavimai
10
Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
11
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį kaip nepagrįstą,
–
priteisti iš ieškovių bylinėjimosi išlaidas.
12
Įstojimo į bylą palaikyti Komisijos reikalavimų paaiškinime Prancūzijos Respublika Bendrojo Teismo prašo atmesti ieškinį.
III. Dėl teisės
13
Grįsdamos ieškinį ieškovės nurodo keturis ieškinio pagrindus, grindžiamus:
–
pirma, klaidomis, susijusiomis su Komisijos įgaliojimais priimti patvirtinimo sprendimą,
–
antra, akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, susijusiomis su Prancūzijos BŽŪP SP indėliu siekiant Reglamento 2021/2115 6 straipsnio 1 dalies d punkte nustatyto konkretaus tikslo (toliau – konkretus tikslas D) sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį (toliau – išmetamas ŠESD kiekis) ir šio reglamento 109 straipsnio 2 dalyje nurodytų ilgalaikių nacionalinių siektinų reikšmių (toliau – ilgalaikės nacionalinės siektinos reikšmės),
–
trečia, akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, susijusiomis su Prancūzijos BŽŪP SP indėliu siekiant Reglamento 2021/2115 6 straipsnio 1 dalies e punkte nustatyto konkretaus tikslo, be kita ko, saugoti vandens išteklius (toliau – konkretus tikslas E) ir ilgalaikių nacionalinių siektinų reikšmių, susijusių su šiuo tikslu,
–
ketvirta, akivaizdžiomis vertinimo klaidomis dėl Prancūzijos BŽŪP SP indėlio siekiant Reglamento 2021/2115 6 straipsnio 1 dalies f punkte nustatyto konkretaus tikslo, susijusio su biologinės įvairovės išsaugojimu ir atkūrimu (toliau – konkretus tikslas F).
14
Šiuo aspektu reikia priminti, kad pagal jurisprudenciją Bendrasis Teismas turi aiškinti ieškovo nurodytus pagrindus atsižvelgdamas į jų esmę, o ne į kvalifikavimą, todėl turi pats kvalifikuoti ieškinio pagrindus ir argumentus (žr. 2014 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Éditions Odile Jacob / Komisija, T‑471/11, EU:T:2014:739, 51 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
15
Išnagrinėjus ieškovių rašytinių dokumentų esmę matyti, kad pirmasis ieškinio pagrindas nesusijęs su tuo, kad Komisija galimai neturėjo įgaliojimų patvirtinti Prancūzijos BŽŪP SP. Pirmajame pagrinde ieškovės ginčija tai, kaip Komisija įgyvendino šiuos įgaliojimus, nes priimdama patvirtinimo sprendimą ji esą peržengė Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 ir 6 dalimis suteiktų įgaliojimų ribas. Per posėdį paklaustos apie šio pagrindo apimtį, ieškovės patvirtino šį aiškinimą.
16
Šiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad pirmąjį pagrindą iš tikrųjų sudaro trys dalys, grindžiamos, pirma, teisės klaidomis, susijusiomis su Komisijos kontrolės pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalis pobūdžiu ir apimtimi, antra, teisės klaidomis, padarytomis aiškinant Komisijos įgyvendinimo įgaliojimų, suteiktų pagal šio reglamento 118 straipsnio 4 ir 6 dalis, ribas ir, trečia, akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su tuo, kad Prancūzijos BŽŪP SP atitinka esminius to reglamento elementus.
A. Bendrosios pastabos
17
Teisminės kontrolės, kurią Europos Sąjungos teismas atlieka nagrinėdamas pagal Orhuso reglamento 12 straipsnį pareikštą ieškinį dėl sprendimo dėl prašymo atlikti vidaus peržiūrą pagal to paties reglamento 10 straipsnį panaikinimo, apimtis nesiskiria nuo Bendrojo Teismo tiesiogiai pagal SESV 263 straipsnio 2 ir 4 dalis vykdomos ginčijamų sprendimų motyvų pagrįstumo teisminės kontrolės apimties, kai toks sprendimas grindžiamas sudėtingais techniniais ir moksliniais vertinimais (šiuo klausimu žr. 2016 m. gruodžio 15 d. Sprendimo TestBioTech ir kt. / Komisija, T‑177/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2016:736, 81 punktą; 2023 m. spalio 18 d. Sprendimo TestBioTech / Komisija, T‑605/21, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:648, 18 punktą ir 2025 m. birželio 25 d. Sprendimo ClientEarth / Taryba, T‑648/22, nepaskelbtas Rink., EU:T:2025:631, 105 punktą).
18
Šiuo aspektu reikia priminti, kad kai Sąjungos institucija turi atlikti sudėtingus vertinimus, ji turi didelę diskreciją; naudojimuisi šia diskrecija taikoma teismo kontrolė, kurią atliekant tik patikrinama, ar nagrinėjama priemonė priimta nepadarius akivaizdžios klaidos, ar nepiktnaudžiauta įgaliojimais, taip pat ar kompetentinga valdžios institucija akivaizdžiai neperžengė savo diskrecijos ribų (žr. 2016 m. gruodžio 15 d. Sprendimo TestBioTech ir kt. / Komisija, T‑177/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2016:736, 77 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
19
Siekiant nustatyti, kad institucija, vertindama sudėtingas faktines aplinkybes, padarė akivaizdžią klaidą, galinčią pateisinti akto panaikinimą, ieškovo pateiktų įrodymų turi pakakti šiame akte esančio faktinių aplinkybių vertinimo įtikinamumui paneigti. Išskyrus šį įtikinamumo vertinimą, Bendrasis Teismas negali pakeisti šio sprendimo autoriaus atlikto sudėtingų aplinkybių vertinimo savuoju. Todėl akivaizdžios klaidos buvimu grindžiamas pagrindas turi būti atmestas, jei, nepaisant ieškovo pateiktų įrodymų, ginčijamas vertinimas vis dar gali būti laikomas teisingu ar tinkamu. Taip ypač yra tuo atveju, kai ginčijamame sprendime padaryta klaidų, kurios, net vertinamos kartu, yra labai menkos ir nelėmė administracijos sprendimo (žr. 2019 m. balandžio 4 d. Sprendimo ClientEarth / Komisija, T‑108/17, EU:T:2019:215, 246 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
20
Be to, Sąjungos teismo kontrolės ribojimas neturi įtakos jo pareigai patikrinti įrodymų, kuriais remiamasi, faktinį tikslumą, jų patikimumą ir nuoseklumą, taip pat tai, ar šie įrodymai sudaro visumą reikšmingų duomenų, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant sudėtingą padėtį, ir ar jie gali pagrįsti jais remiantis padarytas išvadas (žr. 2016 m. gruodžio 15 d. Sprendimo TestBioTech ir kt. / Komisija, T‑177/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2016:736, 79 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
[Praleista]
C. Dėl pirmojo pagrindo, grindžiamo teisės klaidomis, padarytomis aiškinant ir taikant Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3, 4 ir 6 dalis, ir akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su Prancūzijos BŽŪP SP atitiktimi esminiams to reglamento elementams
45
Kaip matyti iš šio sprendimo 16 punkto, pirmąjį pagrindą iš esmės sudaro trys dalys.
46
Bendrasis Teismas mano, kad iš pradžių reikia išnagrinėti pirmojo pagrindo antrą dalį, kuria ginčijamos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 ir 6 dalis Komisijai suteiktų įgyvendinimo įgaliojimų priimti patvirtinimo sprendimą ribos, paskui – pirmą dalį, susijusią su Komisijos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalis atliekamos kontrolės pobūdžiu ir apimtimi, ir galiausiai – trečią dalį, grindžiamą akivaizdžia vertinimo klaida.
1.
Dėl pirmojo pagrindo antros dalies, grindžiamos teisės klaidomis, padarytomis aiškinant Komisijos įgyvendinimo įgaliojimų, suteiktų pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 ir 6 dalis, ribas
47
Pirmojo pagrindo antrą dalį iš esmės sudaro du prieštaravimai, grindžiami, pirma, Komisijos atsisakymu pripažinti tai, kad įgyvendinimo aktas, kaip antai patvirtinimo sprendimas, turi atitikti esminius pagrindinio akto elementus, ir, antra, Komisijos atsisakymu konkrečius aplinkos ir klimato tikslus laikyti esminiais Reglamento 2021/2115 elementais.
a)
Dėl pirmojo prieštaravimo, susijusio su Komisijos atsisakymu pripažinti tai, kad įgyvendinimo aktas, kaip antai patvirtinimo sprendimas, turi atitikti esminius pagrindinio akto elementus
48
Ieškovės tvirtina, kad ginčijamo sprendimo priedo 4.1 poskirsnyje suformuluotuose argumentuose yra padaryta teisės klaida, susijusi su Komisijos atsisakymu pripažinti tai, kad įgyvendinimo aktas, kaip antai patvirtinimo sprendimas, turi atitikti esminius pagrindinio akto elementus. Jų teigimu, Komisijos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 ir 6 dalis turimi įgyvendinimo įgaliojimai priklauso ne tik nuo to, ar ji yra įgaliota priimti tokį patvirtinimo sprendimą, bet ir nuo to, ar įgyvendinimo aktas atitinka esminius pagrindinio akto elementus pagal SESV 291 straipsnį.
49
Komisija, palaikoma Prancūzijos Respublikos, ginčija ieškovių argumentus.
50
Pagal SESV 291 straipsnio 1 dalį valstybės narės imasi visų nacionalinės teisės priemonių, būtinų teisiškai privalomiems Sąjungos aktams įgyvendinti. Vis dėlto, kaip numatyta šio straipsnio 2 dalyje, tuomet, kai teisiškai privalomi Sąjungos aktai turi būti įgyvendinti vienodomis sąlygomis, tie aktai suteikia įgyvendinimo įgaliojimus Komisijai arba tinkamai pagrįstais konkrečiais atvejais ir bendrosios užsienio ir saugumo politikos atvejais – Europos Sąjungos Tarybai. Remiantis SESV 291 straipsnio 4 dalimi, žodis „įgyvendinimo“ yra įterpiamas į įgyvendinimo aktų pavadinimus.
51
Iš patvirtinimo sprendimo matyti, kad jis grindžiamas Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 6 dalimi, pagal kurią kiekvieną BŽŪP SP Komisija patvirtina priimdama įgyvendinimo sprendimą su sąlyga, kad laikomasi šio straipsnio 4 dalyje nurodytų reikalavimų.
52
Šiomis aplinkybėmis Komisijai suteikti įgyvendinimo įgaliojimai yra apibrėžti ir SESV 291 straipsnio 2 dalyje, ir Reglamento 2021/2115 118 straipsnyje.
53
Pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją sąvoka „įgyvendinimas“ apima ir įgyvendinimo taisyklių parengimą, ir taisyklių taikymą konkrečiais atvejais, priimant individualaus taikymo aktus (žr. 2016 m. kovo 1 d. Sprendimo National Iranian Oil Company / Taryba, C‑440/14 P, EU:C:2016:128, 36 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
54
Nagrinėjamu atveju patvirtinimo sprendimu siekiama patvirtinti Prancūzijos pasiūlymą dėl BŽŪP SP, kad jis galėtų sukelti teisinių pasekmių pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 ir 7 dalis.
55
Taigi patvirtinimo sprendimu patvirtinama, kad nacionalinės teisės aktas, t. y. Prancūzijos BŽŪP SP, atitinka įvairias Reglamente 2021/2115 nustatytas sąlygas. Jis skirtas Prancūzijos Respublikai ir yra išankstinis nacionalinės teisės sistemos, reglamentuojančios Sąjungos paramos teikimą ūkininkams ir kitiems gavėjams pagal patvirtintą Prancūzijos BŽŪP SP, įgyvendinimo etapas.
56
Šiuo aspektu pažymėtina, kad pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalį Komisija patvirtina siūlomą BŽŪP SP, jei buvo pateikta reikiama informacija ir jei jis atitinka 9 straipsnį ir kitus reikalavimus, nustatytus tame reglamente ir 2021 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2021/2116 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 (OL L 435, 2021, p. 187), ir pagal tuos aktus priimtus deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus.
57
Šiomis aplinkybėmis iš kartu aiškinamų Reglamento 2021/2115 27, 97 ir 110 konstatuojamųjų dalių, 9 ir 118 straipsnių matyti, kad patvirtinimo procedūra siekiama užtikrinti, kad BŽŪP SP, kuriuos valstybės narės priima nacionaliniu lygmeniu įgyvendindamos BŽŪP, atitiktų Sąjungos taisykles, be kita ko, SESV 39 straipsnyje nustatytus ir šiame reglamente patikslintus BŽŪP tikslus.
58
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Komisijai buvo suteikti įgyvendinimo įgaliojimai tikrinti, ar kiekvienas pasiūlymas dėl BŽŪP SP atitinka Reglamente 2021/2115 nustatytus reikalavimus.
59
Taigi pagal SESV 291 straipsnį ir Reglamento 2021/2115 118 straipsnį Komisijai suteikti įgyvendinimo įgaliojimai priimti patvirtinimo sprendimą apima tik tam tikros rūšies akto, t. y. pasiūlymų dėl BŽŪP SP, atitikties kontrolę. Todėl šių įgaliojimų ribų laikymasis turi būti nagrinėjamas atsižvelgiant ne tik į bendruosius pagrindinius minėto reglamento tikslus, bet ir į visus Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalyje nurodytus reikalavimus.
60
Nagrinėjamu atveju ginčijamo sprendimo priedo 4.1 poskirsnyje atsakydama į peržiūros motyvą, susijusį su įgaliojimų priimti patvirtinamąjį sprendimą neturėjimu, Komisija primena, kad pagal ESS 13 straipsnio 2 dalį kiekviena institucija veikia neviršydama Sutartyse jai suteiktų įgaliojimų. Jos teigimu, klausimas, ar aktas buvo priimtas neturint įgaliojimų, turi būti nagrinėjamas atsižvelgiant į teisinį pagrindą, leidžiantį šiai institucijai imtis veiksmų, nesvarbu, ar jie būtų numanomi, ar aiškūs. Net jeigu Komisija viršytų jai suteiktų įgaliojimų priimti tam tikrą teisės aktą ribas, ji vis dar turėtų įgaliojimus jį priimti, nepaisant naudojantis šiais įgaliojimais padaryto pažeidimo. Todėl ji mano, kad šiam motyvui pagrįsti pateikti argumentai yra nepagrįsti, kiek tai susiję su prieštaravimu remiantis įgaliojimų suteikimo principo nesilaikymu.
61
Ginčijamame sprendime Komisija pažymi, kad Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 ir 6 dalyse jai aiškiai suteikiami įgaliojimai patvirtinti valstybių narių pasiūlymus dėl BŽŪP SP. Ji nurodo, kad remiantis šiuo pagrindu priimtais patvirtinimo sprendimais nesiekiama iš dalies pakeisti ar papildyti pagrindinio teisės akto, t. y. minėto reglamento, arba parengti įgyvendinimo taisyklių. Šiuo aspektu ji primena, kad pagal minėto reglamento 104 straipsnį valstybės narės BŽŪP SP rengia siekdamos įgyvendinti Sąjungos paramą jo 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytiems konkretiems tikslams pasiekti ir turi atitikti visus šiame reglamente nustatytus reikalavimus.
62
Taigi ginčijamame sprendime Komisija laikosi nuomonės, kad ji turi patikrinti, ar argumentai, pateikti grindžiant motyvą, susijusį su įgaliojimų patvirtinti Prancūzijos BŽŪP SP neturėjimu, įrodo, kad buvo pažeistas Reglamentas 2021/2115, pagal jį priimti deleguotieji aktai ar įgyvendinimo aktai, kurių tariami pažeidimai turi būti nagrinėjami pagal Orhuso reglamento 10 straipsnio 1 dalį, nes jie yra susiję su „aplinkos apsaugos teise“, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies f punktą.
63
Vis dėlto reikia konstatuoti, kad ieškovių savarankiškai pateiktas prieštaravimas, grindžiamas tuo, jog Komisija padarė teisės klaidą, kai konstatavo, kad įgyvendinimo aktas, kaip antai patvirtinimo sprendimas, neturėjo atitikti esminių pagrindinio akto elementų, nėra susijęs su aplinkos apsaugos teise, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamentą. Taigi, net jeigu šis prieštaravimas būtų pagrįstas, juo remiantis nebūtų negalima konstatuoti aplinkos teisės, kaip ji suprantama pagal Orhuso reglamentą, pažeidimo, dėl kurio būtų galima panaikinti ginčijamą sprendimą. Kaip pažymėjo Komisija, atlikdama vidaus peržiūrą ji privalo išnagrinėti prašymą tik tiek, kiek prašymo pateikėjas teigia, kad atitinkamas administracinis aktas pažeidžia aplinkos apsaugos teisę (šiuo klausimu žr. 2018 m. kovo 14 d. Sprendimo TestBioTech / Komisija, T‑33/16, EU:T:2018:135, 48, 68 ir 78 punktus).
64
Šiuo aspektu reikia priminti, kad jokia Sutarčių nuostata neįpareigoja Sąjungos teismo bet kuriuo atveju nagrinėti pagrindų ar argumentų, kuriais grindžiami jam pateikti prašymai, pagrįstumo. Atvirkščiai, Sąjungos teismas gali, be kita ko, dėl priežasčių, susijusių su veiksmingu teisingumo vykdymu, nenagrinėti pagrindų, kurie turi būti atmesti kaip nepriimtini ar nereikšmingi, pagrįstumo (šiuo klausimu žr. 2022 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo HIM / Komisija, C‑500/21 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2022:741, 72 ir 73 punktus).
65
Kadangi šis ieškovių pateiktas prieštaravimas yra nereikšmingas, nereikia nagrinėti jo pagrįstumo.
66
Vadinasi, antros dalies pirmą prieštaravimą reikia atmesti kaip nereikšmingą.
b)
Dėl antro prieštaravimo, grindžiamo Komisijos atsisakymu Reglamento 2021/2115 konkrečius aplinkos ir klimato tikslus laikyti esminiais elementais
67
Ieškovės priekaištauja Komisijai dėl to, kad ji ginčijamame sprendime atsisakė pripažinti konkrečius aplinkos ir klimato tikslus esminiais Reglamento 2021/2115 elementais, kaip tai suprantama pagal jurisprudenciją, susijusią su SESV 291 straipsniu.
68
Komisija, palaikoma Prancūzijos Respublikos, ginčija ieškovių argumentus.
69
Nagrinėjamu atveju ginčijamo sprendimo priedo 3.2 poskirsnyje Komisija laikosi nuomonės, kad konkretūs aplinkos ir klimato tikslai nėra pagrindiniai BŽŪP elementai. Jos teigimu, nėra Reglamento 2021/2115 6 straipsnyje nustatytų konkrečių tikslų, kylančių iš šio reglamento 105 straipsnio, hierarchijos.
70
Be to, pagal ginčijamo sprendimo priedo 3.3 poskirsnį BŽŪP SP turi būti patvirtintas iš karto, kai tik jame pateikta intervencijos strategija ir jos elementai yra tinkami Reglamente 2021/2115 nustatytiems tikslams pasiekti ir jis atitinka tą reglamentą ir Reglamentą 2021/2116.
71
Taigi, kadangi Komisija nepadarė teisės klaidos, kai ginčijamame sprendime konstatavo, kad patvirtinimo sprendimas turi atitikti visus Reglamente 2021/2115, įskaitant jo 118 straipsnio 4 dalį, nustatytus reikalavimus ir reikalavimus, į kuriuos daroma nuoroda šiame straipsnyje, be kita ko, kad jame turi būti laikomasi konkrečių aplinkos ir klimato tikslų, jos atsisakymas minėtus bendruosius tikslus laikyti esminiais neturi įtakos ginčijamo sprendimo teisėtumui.
72
Vadinasi, antrą prieštaravimą reikia atmesti kaip nereikšmingą, taigi turi būti atmesta ir visa pirmojo pagrindo antra dalis.
2.
Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies, grindžiamos teisės klaidomis, susijusiomis su Komisijos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalis vykdomos kontrolės pobūdžiu ir apimtimi
73
Pirmojo pagrindo pirmą dalį sudaro du prieštaravimai, grindžiami, pirma, teisės klaida, susijusia su Komisijos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalis vykdomos pasiūlymų dėl BŽŪP SP kontrolės pobūdžiu, ir, antra, teisės klaida, susijusia su tuo, kad Komisija nepaisė pasiūlymų dėl BŽŪP SP kontrolės apimties.
a)
Dėl pirmo prieštaravimo, grindžiamo teisės klaida, susijusia su Komisijos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalis vykdomos pasiūlymų dėl BŽŪP SP kontrolės pobūdžiu
74
Ieškovės iš esmės teigia, kad ginčijamo sprendimo priedo 3 skirsnyje suformuluotuose argumentuose yra padaryta teisės klaida, susijusi su Komisijos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalis vykdomos pasiūlymų dėl BŽŪP SP kontrolės pobūdžiu. Jų teigimu, Komisija pateikia pernelyg siaurą aiškinimą ir apsiriboja patikrinimu, ar laikytasi formos reikalavimo dėl visos būtinos informacijos, susijusios su pasiūlymu dėl BŽŪP SP, pateikimo. Naudodamosi autonomija rengiant savo BŽŪP SP intervencijos strategiją valstybės narės ir toliau turi laikytis tame reglamente nustatytos sistemos ir tikslų.
75
Viena vertus, ieškovės kaltina Komisiją ginčijamo sprendimo priedo 3.3 poskirsnyje padarius teisės klaidą dėl Prancūzijos Respublikai pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 dalį pateiktų pastabų pobūdžio. Ji iškraipė šių pastabų reikšmę, sumenkindama neatitikties šiam reglamentui aspektus.
76
Kita vertus, ieškovės mano, kad pagrindinis Komisijos vaidmuo pasiūlymų dėl BŽŪP SP patvirtinimo etape išplaukia tiek iš Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalies, tiek iš šio reglamento bendros struktūros. Jų teigimu, šiame straipsnyje, siejamame su to paties reglamento 109 straipsnio 2 dalimi ir 111 straipsnio pirmos pastraipos c punktu, reikalaujama, kad kiekvienas pasiūlymas dėl BŽŪP SP atitiktų esmines sąlygas, be kita ko, jo 9 straipsnį, ir kitus šiame reglamente nustatytus reikalavimus. Šiuo aspektu tik formos ir turinio sąlygų įvykdymo kontrolė leidžia, pirma, konkrečiai įvertinti pasiūlymo dėl BŽŪP SP poveikį, kelti klausimus dėl valstybės narės paaiškinimų ir pasirinkimų bei nurodyti galimus neatitikimus ir nuolatinius trūkumus ir, antra, užtikrinti bendrą BŽŪP pobūdį, išvengiant bet kokios renacionalizavimo rizikos.
77
Taigi ieškovės mano, kad esminių sąlygų kontrolė, kurią turi atlikti Komisija, turi būti grindžiama ne tik analizėmis, kurių iš valstybių narių tikimasi pagal Reglamentą 2021/2115, bet ir jos pačios žiniomis ir prireikus turimomis analizės ataskaitomis šiuo klausimu. Taigi nei klausimo sudėtingumas, nei terminas, per kurį turi būti patvirtintas kiekvienas pasiūlymas, negali pateisinti pasiūlymų dėl BŽŪP SP kontrolės lygio sumažinimo.
78
Šiuo prieštaravimu ieškovės ginčija ginčijamame sprendime Komisijos pateiktą Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalių aiškinimą.
79
Prieš tikrinant, ar ginčijamame sprendime pateiktame atsakyme į ieškovių prašymą atlikti vidaus peržiūrą buvo padaryta tariama teisės klaida, reikia išnagrinėti teisinį pagrindą, kuriuo Komisijai suteikiami tokie įgaliojimai patvirtinti pasiūlymus dėl BŽŪP SP.
1) Dėl pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalis vykdomos kontrolės pobūdžio
80
Reikia priminti, kad aiškinant Sąjungos teisės nuostatą būtina atsižvelgti ne tik į jos formuluotę, bet ir į jos kontekstą bei aktu, kuriame ji įtvirtinta, siekiamus tikslus ar net į jos genezę (šiuo klausimu žr. 2020 m. birželio 25 d. Sprendimo A ir kt. (Vėjo jėgainės Alteryje ir Nevelėje), C‑24/19, EU:C:2020:503, 37 punktą ir 2024 m. rugsėjo 3 d. Sprendimo Illumina ir Grail / Komisija, C‑611/22 P ir C‑625/22 P, EU:C:2024:677, 126 ir 127 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
81
Reglamento 2021/2115 118 straipsnyje nustatyta kiekvieno pasiūlymo dėl BŽŪP SP vertinimo ir patvirtinimo procedūra. Jo 1 dalyje numatyta, kad kiekviena valstybė narė pateikia Komisijai pasiūlymą dėl BŽŪP SP.
82
Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 2 dalyje nurodyta, kad Komisija įvertina jai pateikto BŽŪP SP išsamumą, jo nuoseklumą ir derėjimą su bendraisiais Sąjungos teisės principais, su minėtu reglamentu ir pagal jį priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais, taip pat su Reglamentu 2021/2116, jo faktinį indėlį siekiant Reglamento 2021/2115 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų konkrečių tikslų ir jo poveikį tinkamam vidaus rinkos veikimui ir konkurencijos iškraipymui bei administracinės naštos paramos gavėjams ir administracijai lygiui.
83
Remiantis Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa, per tris mėnesius nuo pasiūlymo dėl BŽŪP SP pateikimo dienos Komisija gali pateikti pastabas valstybei narei. Jo antroje pastraipoje numatyta, kad valstybė narė privalo jai pateikti visą reikiamą papildomą informaciją ir, kai tikslinga, peržiūrėti pasiūlymą dėl BŽŪP SP.
84
Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalyje nustatyti pasiūlymų dėl BŽŪP SP patvirtinimo kriterijai. Pirma, reikiama informacija, apie kurią kalbama to paties reglamento 118 straipsnio 3 dalyje, turi būti pateikta Komisijai ir, antra, pasiūlymas dėl BŽŪP SP turi atitikti 9 straipsnį ir kitus reikalavimus, nustatytus tame reglamente ir Reglamente 2021/2116, taip pat pagal tuos aktus priimtus deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus. Patvirtinimas grindžiamas tik tais aktais, kurie valstybėms narėms yra teisiškai privalomi.
85
Pirma, viena vertus, iš Reglamento 2021/2115 118 straipsnio formuluotės matyti, kad pagal jo 3 dalį Komisijos pastabos gali ne tik būti susijusios su papildomos informacijos pateikimu, bet ir lemti pasiūlymo dėl BŽŪP SP peržiūrą. Žodžių junginio „kai tikslinga“ vartojimas reiškia, kad būtinybė atlikti pakeitimus priklauso nuo šių pastabų pobūdžio. Taigi Komisijos pastabose gali būti nurodyta, kad pasiūlymas dėl BŽŪP SP neatitinka Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalyje nustatytų reikalavimų. Todėl valstybė narė privalės jį iš dalies pakeisti, kad Komisija jį patvirtintų. Vis dėlto šiose pastabose taip pat gali būti pasiūlymų dėl to, kaip valstybė narė galėtų pagerinti savo pasiūlymą dėl BŽŪP SP, ar net klausimų dėl tam tikrų jo aspektų, nereikalaujant jo peržiūrėti.
86
Be to, reikia priminti, kad Komisijos pastabos dėl kiekvieno pasiūlymo dėl BŽŪP SP yra tik tarpinė priemonė rengiant BŽŪP SP. Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad patvirtinimas atliekamas išnagrinėjus peržiūrėtą pasiūlymą dėl BŽŪP SP.
87
Kita vertus, pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalį Komisija atlieka dvigubą pasiūlymo dėl BŽŪP SP kontrolę, t. y. tikrina jo išsamumą atsižvelgiant į visą reikiamą informaciją ir jo atitiktį Sąjungos teisėje išsamiai išvardytiems reikalavimams.
88
Antra, kontekstinis aiškinimas patvirtina šio sprendimo 83–87 punktuose nurodytą pažodinį aiškinimą.
89
Pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnį Komisija iš pradžių įvertina kiekvieną pasiūlymą dėl BŽŪP SP, atsižvelgdama į jo 2 dalyje pateiktą išsamų kriterijų sąrašą. Komisija įvertina jo išsamumą, nuoseklumą ir derėjimą su bendraisiais Sąjungos teisės principais, su reglamentu ir pagal jį priimtais deleguotaisiais ir įgyvendinimo aktais, taip pat su Reglamentu 2021/2116, jo faktinį indėlį siekiant Reglamento Nr. 2021/2115 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų konkrečių tikslų ir jo poveikį tinkamam vidaus rinkos veikimui ir konkurencijos iškraipymui bei administracinės naštos paramos gavėjams ir administracijai lygiui. Šio straipsnio antrame sakinyje nurodyta, kad vertinimas „visų pirma“ susijęs su tam tikrų šiuos pasiūlymus sudarančių elementų tinkamumu. Tokio žodžių junginio vartojimas rodo, kad tai yra ne papildomas vertinimas, o viena iš šio etapo sudedamųjų dalių.
90
Be to, Komisija su valstybe nare pradeda procedūrą, per kurią ši institucija galės pateikti pastabas pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 dalį. Kaip priminta šio sprendimo 83 ir 85 punktuose, minėtame straipsnyje nurodyta, kad šių pastabų turinys priklauso nuo kiekvieno pasiūlymo dėl BŽŪP SP vertinimo, kurį Komisija turi atlikti iš anksto, rezultatų. Nenumatyta, kad jose apsiribojama atitikties minėtam reglamentui problemomis. Šiame straipsnyje taip pat nustatytos galimos minėtų pastabų pasekmės.
91
Galiausiai, po dialogo su valstybe nare Komisija priima įgyvendinimo sprendimą dėl pasiūlymo dėl BŽŪP SP, kuris gali būti iš dalies pakeistas atsižvelgiant į jos pastabas, patvirtinimo su sąlyga, kad jis atitinka Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalyje nurodytus Sąjungos teisės aktų reikalavimus. Šiomis aplinkybėmis reikia pažymėti, kad minėto reglamento 118 straipsnio 5 dalyje nurodyta, kad patvirtinimas turi būti suteiktas ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai atitinkama valstybė narė pateikia pasiūlymą dėl BŽŪP SP, ir kad jis netaikomas jo 113 straipsnio c punkte ir pasiūlymo dėl BŽŪP SP I–IV prieduose, nurodytuose 107 straipsnio 2 dalies a–d punktuose, pateiktai informacijai, kuri apima atitinkamai ex ante vertinimą, įskaitant strateginį poveikio aplinkai vertinimą, padėties analizę atsižvelgiant į stiprybes, silpnybes, galimybes ir grėsmes (toliau – SWOT analizė), konsultacijas su partneriais ir specialiąją išmoką už medvilnę pagal to paties reglamento 115 straipsnio 1–4 dalis.
92
Be to, Reglamento 2021/2115 1 straipsnio 2 dalyje primenama, kad Komisija tvirtina BŽŪP SP ir kad valstybės narės juos rengia.
93
Kalbant apie valstybių narių vaidmenį, pažymėtina, kad pagal Reglamento 2021/2115 104 straipsnio 1 dalį jos parengia BŽŪP SP, siekdamos įgyvendinti Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis finansuojamą Sąjungos paramą.
94
Šiuo aspektu pagal Reglamento 2021/2115 8 straipsnį valstybės narės siekia šio reglamento 5 ir 6 straipsniuose nustatytų tikslų nustatydamos intervencines priemones pagal tame reglamente numatytų intervencinių priemonių rūšis, atsižvelgdamos į savo poreikių vertinimą ir laikydamosi tame reglamente nustatytų bendrų reikalavimų.
95
Reglamento Nr. 2021/2115 9–84 straipsniuose yra nustatytos intervencinių priemonių rūšys ir bendri reikalavimai, kuriuos turi taikyti valstybės narės, kad būtų užtikrintas bendras BŽŪP pobūdis. Šio reglamento 107–115 straipsniuose nustatyti BŽŪP SP turinio reikalavimai. Tai yra rekomendaciniai dokumentai dėl kiekvienos valstybės narės priimtos BŽŪP įgyvendinimo strategijos.
96
Kiek tai susiję su Komisija, pirma, kaip matyti, be kita ko, iš Reglamento 2021/2115 152 straipsnio, ji priima įvairius deleguotuosius aktus, būtinus šiam reglamentui įgyvendinti. Antra, jai pavesta priimti įgyvendinimo aktus, kaip matyti iš minėto reglamento 11 straipsnio 2 dalies, 37 straipsnio 6 dalies, 38 straipsnio 6 dalies, 59 straipsnio 8 dalies, 117 straipsnio, 123 straipsnio 5 dalies, 126 straipsnio 5 dalies, 133 straipsnio, 134 straipsnio 14 dalies, 143 straipsnio 4 dalies, 148 straipsnio ir 150 straipsnio 3 dalies. Trečia, pagal to paties reglamento 120–143 straipsnius Komisija vykdo valstybių narių patvirtintų BŽŪP SP įgyvendinimo stebėseną ir vertinimą.
97
Taigi iš Reglamento 2021/2115 matyti, kad užduotys tarp valstybių narių ir Komisijos paskirstytos taip, kad būtų skatinamas didesnis subsidiarumas bendroje sistemoje, kuria turi būti užtikrinta, kad nacionaliniu lygmeniu priimti sprendimai atitiktų Sąjungos prioritetus ir tikslus.
98
Trečia, teleologinis aiškinimas patvirtina šio sprendimo 83–97 punktuose minimą pažodinį ir kontekstinį aiškinimą.
99
Šiuo aspektu visų pirma reikia priminti, kad pagal SESV 4 straipsnio 2 dalį pasidalijamoji Sąjungos ir valstybių narių kompetencija taikoma, be kita ko, žemės ūkio srityje.
100
Be to, Reglamento 2021/2115 5 straipsnyje primenama, kad BŽŪP tikslų turi būti siekiama laikantis subsidiarumo principo.
101
Šiomis aplinkybėmis pagal Reglamento 2021/2115 3 konstatuojamąją dalį BŽŪP valdymo būdas dabar grindžiamas nauju požiūriu, kai laikomasi idėjos, kad Sąjunga nustato pagrindinius politikos parametrus, o valstybėms narėms tenka didesnė atsakomybė už tai, kaip jos pasiekia tuos tikslus ir siektinas reikšmes. Todėl didesnis subsidiarumas leidžia geriau atsižvelgti į vietos sąlygas ir poreikius, taip pat į ypatingą žemės ūkio veiklos pobūdį. Šiuo aspektu iš minėto reglamento 27, 96 ir 97 konstatuojamųjų dalių matyti, kad juo atsakomybė perkeliama valstybėms narėms.
102
Taigi Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatytas naujas BŽŪP valdymo metodas grindžiamas bendradarbiavimo sistema, pagal kurią valstybėms narėms paliekama diskrecija pritaikyti intervencines priemones prie konkrečių jų nacionalinio žemės ūkio poreikių, kartu numatant Sąjungos kontrolę siekiant užtikrinti jų suderinamumą su BŽŪP (2024 m. spalio 17 d. Nutarties Complejo Agrícola Las Lomas / Komisija, T‑729/22, EU:T:2024:711, 70 punktas).
103
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad, pirma, pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 dalį Komisijos pateiktos pastabos savaime nėra privalomos, tačiau jų turinys turi paskatinti pasiūlymą dėl BŽŪP SP pateikusią valstybę narę padaryti jo pakeitimų, jeigu iš jų matyti, kad esama neatitikimų to reglamento 118 straipsnio 4 dalyje nustatytiems reikalavimams, sudarančių kliūčių patvirtinti minėtą planą, ir, antra, pagal tą pačią nuostatą Komisija turi užtikrinti pasiūlymų dėl BŽŪP SP atitikties minėtoje dalyje nurodytuose Sąjungos teisės aktuose nustatytiems reikalavimams kontrolę.
2) Dėl ginčijamame sprendime Komisijos pateikto aiškinimo
104
Ginčijamo sprendimo priedo 3.3 poskirsnyje Komisija pirmiausia primena, kad kiekvieno pasiūlymo dėl BŽŪP SP patvirtinimą sudaro trys etapai, t. y. vertinimas, pastabų pateikimas ir galiausiai patvirtinimas. Jos teigimu, pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 2 ir 4 dalis ji privalo patvirtinti pasiūlymą dėl BŽŪP SP, jeigu nustatyta, kad jo intervencijos strategija ir elementai yra tinkami šiame pasiūlyme nustatytiems tikslams pasiekti ir kad jis atitinka tą reglamentą ir Reglamentą 2021/2116. Ji pažymi, kad patvirtinimas grindžiamas tik valstybėms narėms teisiškai privalomais elementais.
105
Be to, Komisija primena, kad valstybėms narėms pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 dalį pateikiamos pastabos yra tarpinis BŽŪP SP patvirtinimo procedūros etapas, po kurio gali būti toliau keičiamasi nuomonėmis su valstybėmis narėmis dėl konkrečių jų pasiūlymų dėl BŽŪP SP aspektų. Jos teigimu, atsižvelgiant į atliekant vertinimą nustatytus sunkumus, pirma, jos pastabose valstybės narės gali būti paragintos arba paprašytos ištaisyti tam tikrus pasiūlymo dėl BŽŪP SP elementus, kurie gali neatitikti minėto reglamento 9 straipsnio, kitų jo reikalavimų arba Reglamento 2021/2116. Antra, į šias pastabas gali būti įtraukti raginimai ar pasiūlymai, kaip pagerinti intervencinių priemonių nuoseklumą, viso BŽŪP SP užmojų mastas, kiek tai susiję su konkrečiais aplinkos ir klimato tikslais, arba konkrečių tikslų užmojai, intervencinių priemonių koncepcija, jų nuoseklumas, taip pat pasiūlymai, kaip sumažinti administracinę naštą įgyvendinant šį planą. Trečia, šios pastabos gali būti susijusios su pasiūlymo dėl BŽŪP SP elementais, kurie yra neaiškūs, neišsamūs, nepakankamai detalūs, kelia abejonių arba kuriuos būtų galima papildomai paaiškinti ar patobulinti, net jei tai yra elementai, kuriuos valstybės narės gali laisvai pasirinkti arba pačios nustatyti.
106
Todėl Komisija mano, kad valstybės narės atsakymas į jos pastabas gali skirtis priklausomai nuo jų turinio ir ne visada lemia pasiūlymo dėl BŽŪP SP pakeitimą, nes gali pakakti patikslinimo ar papildomo paaiškinimo.
107
Konkrečiai dėl tinkamumo reikalavimo Komisija nurodo, kad jis yra įvykdytas, kai siūloma intervencijos strategija atitinka SWOT analizę ir poreikių apibrėžtį, kai jos su aplinka ir klimatu susiję struktūriniai elementai yra suderinami su Reglamento 2021/2115 XIII priede išvardytais nacionaliniais tikslais, grindžiamais Sąjungos teisės aktais, ir gali prie jų prisidėti ir kai visa intervencijos strategija yra skirta veiksmingai prisidėti prie konkrečių tame reglamente nustatytų tikslų įgyvendinimo ir gali prie jų prisidėti.
108
Be to, Komisija pabrėžia, kad, pirma, pagal Reglamentą 2021/2115 tam tikros užduotys ir sprendimų priėmimas išimtinai arba daugiausia pavedami valstybėms narėms (be kita ko, pagal jo 115 straipsnio 2 dalį ir 103 straipsnį) arba patvirtinimo procedūra netaikoma tam tikriems elementams, kaip antai nurodytiems jo 113 straipsnio c punkte ir 118 straipsnio 5 dalyje. Antra, Komisijos teigimu, šiuo reglamentu apribojama jos atliekamo nagrinėjimo apimtis, kiek tai susiję su tam tikrais pasiūlymų dėl BŽŪP SP elementais, be kita ko, kai vykdomos tam tikros nustatytos procedūros arba kai atitinkamas elementas buvo nustatytas ar apskaičiuotas taikant jame nurodytus metodus.
109
Galiausiai Komisija mano, kad Reglamentu 2021/2115 jai nesuteikiama teisė nurodyti valstybėms narėms to, kaip turi būti išsamiai įgyvendintos tam tikros to reglamento intervencinės priemonės ar elementai, nustatyti minimalaus užmojų masto, kiek tai susiję su siekiamais tikslais arba poveikio rodikliais, ar nustatyti kompleksinės paramos reikalavimų išsamios įgyvendinimo tvarkos. Jos teigimu, pagal naują reglamentavimo sistemą, kuri valstybėms narėms suteikia didesnį lankstumą, toks kontrolės standartas kyla iš ribų, kurios pagal šį reglamentą jai nustatomos tvirtinant pasiūlymus dėl BŽŪP SP, ir užduočių tarp jos ir valstybių narių rengiant, vertinant ir tvirtinant šiuos pasiūlymus paskirstymo.
110
Taigi Komisija nepadarė jokios teisės klaidos aiškindama Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalį, kai konstatavo, kad jos vaidmuo vertinant ir tvirtinant kiekvieną pasiūlymą dėl BŽŪP SP apsiribojo tik tuo, kad ji turėjo užtikrinti jo atitiktį tam tikriems iš Sąjungos teisės kylantiems reikalavimams, be kita ko, įvertindama pasiūlymo indėlį siekiant šių teisės aktų tikslų.
111
Ieškovių pateikti argumentai negali paneigti šios išvados.
112
Pirma, iš ginčijamo sprendimo nematyti, kad Komisija mano, jog jos kontrolė apsiriboja formalios sąlygos įvykdymo patikrinimu; priešingai, ji remiasi konkrečių reikalavimų visuma, kaip tai matyti iš šio sprendimo 104 ir 107 punktuose primintų aplinkybių.
113
Antra, dėl argumento, grindžiamo Komisijos pareiga nagrinėjant pasiūlymus dėl BŽŪP SP remtis ne tik analizėmis, kurių tikimasi iš valstybių narių pagal Reglamentą 2021/2115, bet ir jos pačios žiniomis ir prireikus išorės ataskaitomis, reikia priminti, kad minėtame reglamente numatytas konkretus Komisijos ir valstybių narių vaidmenų paskirstymas faktų analizės srityje.
114
Šiuo aspektu naujame BŽŪP įgyvendinimo modelyje, nustatytame Reglamente 2021/2115, be kita ko, jo 99 ir 100 konstatuojamosiose dalyse, pabrėžiama išankstinės nacionalinės padėties analizės ir konkrečių nacionalinių poreikių nustatymo svarba rengiant BŽŪP SP. Pagal šį reglamentą toks procesas turėtų skatinti didesnį subsidiarumą bendroje Sąjungos sistemoje.
115
Šiuo tikslu Reglamentu 2021/2115 valstybėms narėms pavedama atlikti su žemės ūkiu susijusias analizes tiek nacionaliniu, tiek regioniniu lygmeniu. Pirmoji iš šių analizių, numatyta to reglamento 108 straipsnyje, yra poreikių vertinimas, antroji, numatyta to paties reglamento 115 straipsnio 2 dalyje, – tai SWOT analizė, o šio reglamento 139 straipsnyje nurodyta trečioji, vadinama ex ante analize, skirta pasiūlymo dėl BŽŪP SP poveikiui pagal kelis kriterijus, įskaitant jo indėlį siekiant konkrečių tikslų, įvertinti.
116
Be to, Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 5 dalies antroje pastraipoje, be kita ko, numatyta, kad patvirtinimas netaikomas šio sprendimo 115 punkte primintai informacijai.
117
Taigi patvirtinimo procedūra neįpareigoja Komisijos pritarti valstybių narių atliktoms analizėms, primintoms šio sprendimo 115 punkte, ar jas papildyti kitomis analizėmis.
118
Nagrinėjamu atveju ginčijamame sprendime, be kita ko, jo priedo 3.3 poskirsnyje, Komisija nepadarė teisės klaidos, kai priminė, kad, siekiant įvertinti pasiūlymus dėl BŽŪP SP, pagal Reglamentą 2021/2115 jai nėra suteikti tyrimo įgaliojimai, kurie jai leistų atlikti tyrimus ar net informacijos, kuria grindžiami šie pasiūlymai, patikrinimus ir kontrolę. Be to, vien tai, kad Komisija tame pačiame ginčijamo sprendimo priedo poskirsnyje padarė išvadą, kad vertindama pasiūlymus dėl BŽŪP SP, be šios informacijos, ji gali naudoti kitą jau turimą informaciją, nėra teisės klaida, susijusi su minėto reglamento 118 straipsnio 4 dalyje numatytos kontrolės pobūdžiu.
119
Trečia, iš ginčijamo sprendimo priedo 3.3 poskirsnyje Komisijos pateikto atsakymo nematyti, kad ji manė, jog jos vykdomos pasiūlymų dėl BŽŪP SP kontrolės per patvirtinimo procedūrą intensyvumas buvo sumažintas dėl klausimo sudėtingumo ir šešių mėnesių termino, per kurį ji turėjo juos patvirtinti po jų pateikimo, kaip nustatyta Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 5 dalies pirmoje pastraipoje.
120
Ginčijamame sprendime Komisija tik primena jos vykdomos kontrolės ribas, nustatytas Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 2 ir 4 dalyse, ir pabrėžia, kad BŽŪP SP rengimas grindžiamas perspektyvine bent penkerių metų laikotarpio analize, o tai reiškia didelį netikrumą dėl būsimų pokyčių, turinčių įtakos žemės ūkio sričiai.
121
Taigi iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad ginčijamame sprendime Komisija nepadarė jokios teisės klaidos, kai priminė pasiūlymų dėl BŽŪP SP patvirtinimo procedūros ypatumus pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 ir 4 dalis.
122
Vadinasi, pirmos dalies pirmą prieštaravimą reikia atmesti kaip nepagrįstą.
b)
Dėl antro prieštaravimo, grindžiamo teisės klaida, susijusia su Komisijos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalį vykdomos intervencijos strategijos kontrolės apimtimi
123
Ieškovės teigia, kad ginčijamame sprendime padaryta teisės klaida dėl kontrolės, kurią Komisija turi vykdyti pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 2 ir 4 dalis, apimties. Jų teigimu, Komisija turi ne tik atlikti bendrą intervencijos strategijos ir bendro Prancūzijos pasiūlymo dėl BŽŪP SP indėlio, susijusio su konkrečiais tikslais, kontrolę, bet ir išanalizuoti į tą BŽŪP SP įtrauktų priemonių veiksmingumą, siekiant prisidėti prie tų tikslų įgyvendinimo.
124
Ieškovės mano, kad Komisija turi įvertinti, pirma, realų intervencijos strategijos indėlį, t. y. jos gebėjimą pasiekti pageidaujamus ar reikalaujamus rezultatus, ir, antra, nuoseklų su aplinka susijusių struktūrinių elementų indėlį į ilgalaikes nacionalines siektinas reikšmes, susijusias su aplinkos ir klimato tikslais, t. y. šių struktūrinių elementų indėlį į šių reikšmių įgyvendinimą proporcingai BŽŪP SP svarbai siekiant šių tikslų žemės ūkio sektoriuje. Šiuo tikslu reikėtų išnagrinėti Prancūzijos BŽŪP SP numatytas pagrindines priemones, skirtas prioritetiniams poreikiams patenkinti ir konkretiems aplinkos ir klimato tikslams arba ilgalaikėms nacionalinėms siektinoms reikšmėms pasiekti.
125
Komisija, palaikoma Prancūzijos Respublikos, ginčija ieškovių argumentus.
126
Pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 2 dalį, primintą šio sprendimo 89 punkte, Komisija turi įvertinti, be kita ko, faktinį pasiūlymo dėl BŽŪP SP indėlį siekiant šio reglamento 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų konkrečių tikslų. Šis vertinimas „visų pirma“ susijęs su įvairių pasiūlymą dėl BŽŪP SP sudarančių elementų tinkamumu.
127
Patvirtinimo procedūroje numatyta, kad Komisija turi įsitikinti, jog pasiūlyme dėl BŽŪP SP pateikta intervencijos strategija gali daryti konkretų ir koordinuotą poveikį siekiant Reglamento 2021/2115 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų konkrečių tikslų.
128
Šiuo aspektu Reglamento 2021/2115 109 straipsnyje, susijusiame su intervencijos strategija, numatyta, kad joje, be kita ko, turi būti nurodyta, kaip intervencinės priemonės padeda siekti siektinų reikšmių, įskaitant tas, kurios nustatytos dėl konkrečių aplinkos ir klimato tikslų, ir kaip jos tarpusavyje dera ir atitinka viena kitą. Tas pats pasakytina apie finansinių išteklių skyrimą, kuris turi būti pagrįstas ir tinkamas minėtoms siektinoms reikšmėms pasiekti. To reglamento 109 straipsnio 2 dalies a punkte priduriama, kad šioje intervencijos strategijoje turi būti parodyta, jog strategija yra nuosekli, o intervencinės priemonės, susijusios su konkrečiais tikslais, papildo viena kitą, pateikiant, be kita ko, su aplinka ir klimatu susijusių struktūrinių elementų apžvalgą, kurioje apibūdinamas kiekvieno standarto, susijusio su gera agrarine ir aplinkosaugos būkle (toliau – GAAB), įgyvendinimo metodas, bendras paramos sąlygų sistemos įnašas siekiant konkrečių aplinkos ir klimato tikslų, kelių paramos formų, susijusių su tais pačiais konkrečiais tikslais, tarpusavio papildomumas, kaip siekiama šio reglamento 105 straipsnyje nurodyto didesnio bendro indėlio ir kaip su aplinka ir klimatu susiję struktūriniai elementai turėtų padėti siekti ilgalaikių nacionalinių siektinų reikšmių.
129
Kalbant apie platesnius užmojus, susijusius su konkrečiais aplinkos ir klimato tikslais, Reglamento 2021/2115 105 straipsnyje numatyta, kad valstybės narės siekia didesnio bendro indėlio į jų įgyvendinimą, palyginti su bendru indėliu, siekiant ankstesniuose teisės aktuose dėl 2014–2020 m. laikotarpio nustatyto tikslo. Jame priduriama, kad BŽŪP SP turi būti paaiškinta, kaip jos ketina atlikti tokį didesnį bendrą indėlį.
130
Be to, reikia priminti, kad naujuoju įgyvendinimo modeliu, kuriuo grindžiamas Reglamentas 2021/2115, siekiama skatinti didesnį subsidiarumą, suteikiant valstybėms narėms papildomą diskreciją konkrečiai nustatant kiekviename BŽŪP SP numatomas intervencines priemones.
131
Šiuo tikslu Reglamente 2021/2115 nustatyti pagrindiniai BŽŪP įgyvendinimo parametrai, t. y. Sąjungos tikslai, intervencinių priemonių rūšys ir bendri reikalavimai, kurių laikymąsi užtikrina Komisija vykdydama to reglamento 118 straipsnyje numatytą patvirtinimo procedūrą.
132
Reglamente 2021/2115 nenumatytas nei koregavimo mechanizmas, nei intervencijos strategijos intervencinės priemonės, kiek tai susiję su jų indėliu siekiant konkrečių aplinkos ir klimato tikslų, nei BŽŪP SP indėlis siekiant ilgalaikių nacionalinių siektinų reikšmių, susijusių su aplinkos ir klimato tikslais.
133
Taigi Reglamente 2021/2115 reikalaujama, kad kiekviena valstybė narė parengtų BŽŪP SP, kuris veiksmingai prisidėtų prie to reglamento 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų konkrečių tikslų, kurių pasiekimas vertinamas pagal rodiklius ir siektinas reikšmes.
134
Vis dėlto Reglamente 2021/2115 valstybėms narėms nustatyta ne pareiga pasiekti rezultatą įgyvendinant BŽŪP, o pareiga imtis priemonių. Bendrųjų ir konkrečių tikslų formuluotė patvirtina, kad valstybės narės neprivalo pasiekti konkretaus ir tiksliai įvertinto rezultato. Šiuo aspektu minėto reglamento 5 straipsnio b punkte numatyta, kad EŽŪGF ir EŽŪFKP parama padeda siekti įvairių bendrųjų tikslų, be kita ko, „remti ir stiprinti aplinkos apsaugą“. Taigi dėl konkrečių aplinkos ir klimato tikslų to paties reglamento 6 straipsnio 2 dalies d–f punktuose nurodyta, kad pagalba siekiama „prisidėti prie klimato kaitos švelninimo <…> taip pat plėtoti tvariąją energetiką“, „skatinti darnų vystymąsi ir veiksmingą <…> gamtos išteklių <…> valdymą“ ir „prisidėti stabdant biologinės įvairovės nykimą <…> gerinti ekosistemines paslaugas ir išsaugoti buveines bei kraštovaizdžius“.
135
Taigi laikantis bendro požiūrio Komisija, atlikdama atitikties kontrolę, turi įvertinti faktinį pasiūlymo dėl BŽŪP SP indėlį siekiant bendrųjų ir konkrečių tikslų ir nagrinėti intervencijos strategiją, atsižvelgdama tiek į jos užmojų mastą, tiek į jos gebėjimą daryti laukiamą poveikį, kad būtų įvykdyta valstybių narių pareiga imtis priemonių, įskaitant konkrečius aplinkos ir klimato tikslus.
136
Nagrinėjamu atveju ginčijamo sprendimo priedo 3.2 poskirsnyje Komisija paaiškina, kad atlikdama Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 2 dalyje numatytą vertinimą ji turi patikrinti, ar valstybės narės pateikta informacija ir pateisinimai yra išsamūs, ar jie aiškiai, nuosekliai, logiškai, glaustai ir patikimai paaiškina intervencijos strategijos ir intervencinių priemonių veikimą, jų faktinį indėlį siekiant konkrečių aplinkos ir klimato tikslų, jų suderinamumą su kitomis intervencinėmis priemonėmis, kuriomis prisidedama prie konkrečių tikslų, ir ar kiekviena intervencinė priemonė atitinka jai taikomus bendruosius ir konkrečius to reglamento reikalavimus. Dėl aplinkos ir klimato struktūrinių elementų Komisija pažymi, kad ji tikrina, ar jie atitinka to reglamento 109 straipsnio 2 dalies a punkto reikalavimus, įskaitant jų indėlį ir suderinamumą su ilgalaikėmis nacionalinėmis siektinomis reikšmėmis.
137
Be to, ginčijamo sprendimo priedo 3.3 poskirsnyje, primintame šio sprendimo 104 ir 107 punktuose, Komisija patvirtina, kad per patvirtinimo procedūrą ji turi patikrinti tiek BŽŪP SP intervencijos strategijos ir ją sudarančių elementų faktinį indėlį siekiant bendrųjų ir konkrečių tikslų, tiek šio plano atitiktį Sąjungos teisės reikalavimams, išsamiai išvardytiems Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalyje. Ji patikslina, kad reikia užtikrinti, jog valstybės narės vykdytų joms šiuo reglamentu nustatytas pareigas imtis priemonių.
138
Iš ginčijamo sprendimo nematyti, kad Komisija laikėsi nuomonės, jog per Prancūzijos BŽŪP SP patvirtinimo procedūrą ji turėjo apsiriboti bendru minėto plano vertinimu, netikrindama jame nurodytų priemonių. Atvirkščiai, iš ginčijamo sprendimo matyti, kad Komisija mano, jog jos kontrolė turi apimti visus pasiūlymo dėl BŽŪP SP elementus, nes ji turi įvertinti ne tik individualų, bet ir bendrą priemonių poveikį.
139
Vadinasi, pirmos dalies antrą prieštaravimą, taigi ir pirmojo pagrindo pirmą dalį reikia atmesti kaip nepagrįstus.
3.
Dėl pirmojo pagrindo trečios dalies, grindžiamos tuo, kad ginčijamame sprendime Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai nusprendė, kad Prancūzijos BŽŪP SP atitinka esminius Reglamento 2021/2115 elementus
140
Ieškovės mano, kad Komisija ginčijamo sprendimo priedo 4.1 poskirsnyje padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai nusprendė, kad Prancūzijos BŽŪP SP atitinka esminius Reglamento 2021/2115 elementus aplinkos ir klimato srityje. Jos teigia, kad peržiūrėtoje Prancūzijos pasiūlymo dėl BŽŪP SP versijoje nebuvo pašalinta neatitiktis esminiams to reglamento elementams, visų pirma kiek tai susiję su konkrečiais aplinkos ir klimato tikslais mažinti išmetamą ŠESD kiekį, saugoti vandens išteklius ir išsaugoti bei atkurti biologinę įvairovę.
[Praleista]
143
Reikia pažymėti, kad pirmojo pagrindo trečioje dalyje ieškovės iš esmės Komisiją kaltina tuo, kad ji ginčijamame sprendime padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai nusprendė, kad Prancūzijos BŽŪP SP atitinka konkrečius aplinkos ir klimato tikslus.
144
Be to, antrajame, trečiajame ir ketvirtajame pagrinduose ieškovės taip pat kaltina Komisiją tuo, kad ši padarė kelias akivaizdžias vertinimo klaidas, kai nusprendė, kad patvirtinimo sprendimas atitinka konkrečius aplinkos ir klimato tikslus.
145
Taigi pirmojo pagrindo trečią dalį, susijusią su konkrečių aplinkos ir klimato tikslų paisymu, reikia nagrinėti kartu su antruoju, trečiuoju ir ketvirtuoju pagrindais.
146
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pirmąjį pagrindą reikia atmesti kaip iš dalies nereikšmingą ir iš dalies nepagrįstą, o dėl likusios dalies reikia pateikti nuorodą į antrojo, trečiojo ir ketvirtojo pagrindų nagrinėjimą.
[Praleista]
E. Dėl trečiojo pagrindo, grindžiamo akivaizdžiomis vertinimo klaidomis dėl Prancūzijos BŽŪP SP indėlio siekiant konkretaus tikslo E ir ilgalaikių nacionalinių siektinų reikšmių, susijusių su šiuo tikslu
223
Trečiąjį pagrindą sudaro dvi dalys, grindžiamos, pirma, akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su faktiniu Prancūzijos BŽŪP SP intervencijos strategijos indėliu siekiant konkretaus tikslo E, visų pirma vandens išteklių apsaugos, ir, antra, akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su faktiniu Prancūzijos BŽŪP SP indėliu siekiant ilgalaikių nacionalinių siektinų reikšmių dėl vandens išteklių apsaugos, išplaukiančių iš 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275), ir 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (OL L 375, 1991, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 68).
1.
Dėl trečiojo pagrindo pirmos dalies, grindžiamos akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su faktiniu Prancūzijos BŽŪP SP intervencijos strategijos indėliu siekiant konkretaus tikslo E, visų pirma vandens išteklių apsaugos
224
Ieškovės teigia, kad ginčijamame sprendime Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai padarė išvadą, kad Prancūzijos BŽŪP SP intervencijos strategija veiksmingai prisidėjo prie vandens išteklių apsaugos, numatytos siekiant konkretaus tikslo E, nors ji neleidžia sumažinti pesticidų naudojimo, nes nesilaikoma 7 GAAB standarto ir ekologinės sistemos, apibrėžtų Reglamente 2021/2115.
225
Trečiojo pagrindo pirmą dalį sudaro penki prieštaravimai, grindžiami, pirma, pesticidų naudojimo mažinimo siekiant konkretaus tikslo E prioritetiniu pobūdžiu, antra, tyrimo logikos, kurios Komisija laikėsi vertindama intervencijos strategijos indėlį siekiant konkretaus tikslo E, netinkamumu, trečia, tuo, kad Prancūzijos BŽŪP SP neatitinka Reglamento 2021/2115 13 straipsnyje numatyto 7 GAAB standarto, ketvirta, tuo, kad Prancūzijos BŽŪP SP neatitinka to reglamento 31 straipsnyje numatytos ekologinės sistemos, ir, penkta, tuo, kad intervencijos strategija negali būti pasiektas konkretus tikslas E dėl apribojimų, susijusių su Prancūzijos valdžios institucijų vykdomo 7 GAAB standarto ir ekologinės sistemos įgyvendinimo sąlygomis.
[Praleista]
c)
Dėl trečio prieštaravimo, grindžiamo tuo, kad 7 GAAB standartas, įgyvendinamas Prancūzijos BŽŪP SP, neatitinka Reglamento 2021/2115 13 straipsnio ir šiame reglamente nustatytų minimalių reikalavimų
246
Kaip priminta šio sprendimo 103 ir 135 punktuose, pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalį Komisija turi užtikrinti, kad kiekvienas pasiūlymas dėl BŽŪP SP atitiktų tam tikrus Sąjungos teisės reikalavimus, visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos nuostatas, Reglamento 2021/2115 ir Reglamento 2021/2116 nuostatas, taip pat pagal tuos reglamentus priimtų deleguotųjų ir įgyvendinimo aktų nuostatas. Atliekant šią atitikties kontrolę reikia įvertinti ne tik faktinį kiekvieno plano intervencijos strategijos indėlį siekiant konkrečių tikslų pagal bendrą požiūrį, bet ir tai, ar juose nustatytos priemonės neprieštarauja šiame straipsnyje nustatytiems minimaliems Sąjungos teisės reikalavimams.
247
Trečiojo pagrindo pirmos dalies trečiame prieštaravime ieškovės teigia, kad 7 GAAB standartas, įgyvendinamas Prancūzijos BŽŪP SP, neatitinka nei Reglamento 2021/2115 13 straipsnio 1 dalies, nei to reglamento III priede nustatytų minimalių reikalavimų, o tai yra minėto reglamento 118 straipsnio 4 dalies pažeidimas. Be to, nukrypti nuo bendros metinės sėjomainos taisyklės leidžiama tik tam tikromis savybėmis pasižyminčiuose regionuose ar ūkiuose. Bendro kompleksinės paramos indėlio siekiant konkrečių tikslų vertinimas neprieštarauja konkrečiam GAAB standartų, įgyvendinamų BŽŪP SP, vertinimui, kaip tai matyti iš to paties reglamento 109 straipsnio 2 dalies a punkto ii papunkčio.
248
Komisija, palaikoma Prancūzijos Respublikos, ginčija ieškovių argumentus. Jos teigimu, 7 GAAB standarto įgyvendinimas Prancūzijos BŽŪP SP atitinka Reglamento 2021/2115 13 straipsnio 1 dalyje nustatytus ir to reglamento III priede patikslintus minimalius reikalavimus, kurie leidžia valstybėms narėms šį standartą įgyvendinti turint tam tikrą lankstumą, kad būtų atsižvelgta į žemės ūkio metodų ir sąlygų įvairovę įvairiuose šalies regionuose. Be to, išimtys galimos, jeigu jomis užtikrinamas 7 GAAB standartu siekiamo pagrindinio tikslo, t. y. dirvožemio potencialo išsaugojimo, įgyvendinimas. Prancūzijos BŽŪP SP šio tikslo pasiekimas visiškai užtikrinamas, kartu įgyvendinant ilgesnio laikotarpio sėjomainą, numatant tam tikrą lankstumą nepalankių klimato sąlygų atveju ir atsižvelgiant į regioninius skirtumus. Šiuo aspektu pažymėtina, kad, remiantis to paties reglamento 13 straipsniu, sklypo lygmeniu 7 GAAB standarte nustatytas įpareigojimas įvykdomas arba kas dvejus metus keičiant pagrindinius pasėlius, arba kasmet auginant antrinius pasėlius.
249
Nagrinėjamu atveju iš ginčijamo sprendimo priedo 4.3 poskirsnio matyti, kad atsakydama į prašymą atlikti vidaus peržiūrą Komisija laikėsi nuomonės, jog, pirma, 7 GAAB standartas nėra intervencinė priemonė, kaip ji suprantama pagal Reglamento 2021/2115 111 straipsnį, todėl jis nėra tame reglamente numatytos veiklos rezultatų sistemos dalis, nors turi esminę reikšmę kaip minimalus reikalavimas ir tam tikrų intervencinių priemonių pagrindas. Antra, 7 GAAB standartas, kaip kompleksinės paramos reikalavimas, kurio turi laikytis visi ūkininkai, nėra svarbus vertinant Prancūzijos BŽŪP SP indėlį į R.24 rezultatų rodiklį.
250
Iš pradžių reikia priminti, kad, kalbant apie vidaus peržiūrą pagal Orhuso reglamento 10 straipsnio 1 dalį, pareiškėjas gali teigti, kad aktas, kurį prašoma peržiūrėti, prieštarauja aplinkos apsaugos teisei.
251
Šiuo atžvilgiu 7 GAAB standartas, atsižvelgiant į jo tikslą išsaugoti dirvožemio potencialą ariamojoje žemėje taikant pagrindinių arba antrinių pasėlių sėjomainą, padeda siekti Sąjungos aplinkos politikos tikslų, visų pirma išlaikyti, saugoti ir gerinti aplinkos kokybę ir apdairiai bei racionaliai naudoti gamtos išteklius. Taigi šį standartą apima sąvoka „aplinkos teisė“, kaip ji suprantama pagal Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies f punktą (šiuo klausimu žr. 2023 m. liepos 6 d. Sprendimo EIB ir Komisija / ClientEarth, C‑212/21 P ir C‑223/21 P, EU:C:2023:546, 83–87 punktus).
252
Reikia pabrėžti, kad iš paties Reglamento Nr. 2021/2115 13 straipsnio 1 dalies teksto matyti, jog pareiga užtikrinti, kad būtų išlaikyta žemės ūkio paskirties žemės gera agrarinė ir aplinkosauginė būklė, tenka valstybėms narėms. Šiuo tikslu valstybės narės, vadovaudamosi pagrindiniu to reglamento III priede nurodytų GAAB standartų tikslu, nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu nustato minimalius standartus dėl kiekvieno tame priede nurodyto GAAB standarto. Be to, nustatydamos minimalius standartus valstybės narės prireikus atsižvelgia į konkrečius atitinkamų vietovių ypatumus, įskaitant dirvožemio būklę ir klimato sąlygas, taikomas ūkininkavimo sistemas, ūkininkavimo praktikas, ūkio dydį bei struktūrą, žemės naudojimą ir atokiausių regionų ypatumus.
253
Tuo remiantis darytina išvada, kad valstybės narės privalo nustatyti minimalius standartus dėl kiekvieno Reglamento 2021/2115 III priede nurodyto GAAB standarto. Tokį požiūrį patvirtina minėto reglamento 43 konstatuojamoji dalis. Vis dėlto, nors valstybės narės, nustatydamos šiuos reikalavimus, privalo laikytis to priedo, vartojant bendras sąvokas ir žodžius jame vis dėlto joms paliekama tam tikra diskrecija, kaip konkrečiai nustatyti tuos standartus (pagal analogiją žr. 2018 m. rugpjūčio 7 d. Sprendimo Argo Kalda Mardi talu, C‑435/17, EU:C:2018:637, 36 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
254
Taigi valstybėms narėms suteiktos diskrecijos nustatyti GAAB standartus apimtis priklauso, be kita ko, nuo jų formuluotės ar tikslumo Sąjungos teisėje, t. y. šiuo atveju nuo Reglamento 2021/2115 III priedo turinio.
255
Reglamento 2021/2115 III priede nustatyta, kad pagrindinis 7 GAAB standarto tikslas – išsaugoti dirvožemio potencialą. Šiuo aspektu išnašoje yra paaiškinta sąvokos „sėjomaina“ reikšmė. Kaip joje nurodyta, tai yra pasėlių keitimas bent kartą per metus žemės ūkio paskirties sklypų lygmeniu, įskaitant tinkamai valdomus antrinius pasėlius, išskyrus daugiametes kultūras, žolę ar kitus žolinius pašarus bei pūdymui paliktą žemę.
256
Reikia konstatuoti, kad nors 7 GAAB standartas suformuluotas bendrai, išnašos, į kurią daroma nuoroda Reglamento 2021/2115 III priede, formuluotėje yra tiksliai nustatyti minimalūs sėjomainos reikalavimai ir galimi jos pritaikymai bei išimtys.
257
Vadinasi, valstybių narių diskrecija nustatyti 7 GAAB standartą negali pažeisti šio sprendimo 255 punkte primintų minimalių sėjomainos reikalavimų.
258
Nagrinėjamu atveju 7 GAAB standarte, kuris įgyvendinamas Prancūzijos BŽŪP SP, numatyta, kad jo laikymasis vertinamas pagal du kumuliacinius kriterijus: pirmasis taikomas ūkio lygmeniu, o antrasis – sklypo lygmeniu, kaip per posėdį patvirtino Prancūzijos Respublika.
259
Ūkio lygmeniu Prancūzijos BŽŪP SP yra nustatytas kasmetinis sėjomainos kriterijus, pagal kurį bent 35 % ūkio pasėlių ploto dalyje pagrindiniai pasėliai turi būti kitokie nei praėjusiais metais arba po jų turi būti auginami antriniai pasėliai.
260
Sklypo lygmeniu Prancūzijos BŽŪP SP reikalaujama, kad per ketverių metų laikotarpį būtų auginami du skirtingi pagrindiniai pasėliai arba per tą patį laikotarpį kasmet būtų auginami antriniai pasėliai, išskyrus plotus, kuriuose auginamos „kukurūzų sėklos“. Taip pat numatyta nukrypti leidžianti nuostata, grindžiama konkrečių pasėlių įvairinimu, taikoma Reino lygumos teritorijoje esantiems ūkiams, ir kelios išimtys.
261
Šiuo aspektu reikia pažymėti, kad pirmame kriterijuje, primintame šio sprendimo 259 punkte, be konkretaus pateisinimo vartojama kitokia terminija nei Reglamento 2021/2115 III priede.
262
Be to, šiuo kriterijumi nustatomas papildomas parametras, kuris nenumatytas Reglamento 2021/2115 III priede. Pagal jį ariamosios žemės, kuriai taikoma minėtame priede apibrėžta sėjomainos pareiga, dalis negali viršyti 35 %. Prancūzijos BŽŪP SP nepateikta jokių paaiškinimų dėl šio parametro, kuris yra mažesnis, nei nustatyta minimaliuose reikalavimuose, įtraukimo į 7 GAAB standarto kriterijus. Šis apribojimas riboja sėjomainos reikalavimo apimtį, taigi ir pagrindinio minėto standarto tikslo, nurodyto tame pačiame priede, t. y. išsaugoti dirvožemio potencialą, apimtį.
263
Antras kriterijus, primintas šio sprendimo 260 punkte, numato galimybę rinktis tarp daugiametės pagrindinių pasėlių sėjomainos arba kasmetinės antrinių pasėlių sėjomainos. Pagal šį kriterijų reikalaujama, kad per ketverių metų laikotarpį būtų auginami du pagrindiniai pasėliai arba kasmet būtų auginami antriniai pasėliai. Vis dėlto neatrodo, kad tokia alternatyva atitinka Reglamento 2021/2115 III priedą, kuriame nurodyta, kad sėjomainą sudaro pasėlių keitimas bent kartą per metus sklypų lygmeniu, įskaitant tinkamai valdomus antraeilius pasėlius.
264
Tuo remiantis darytina išvada, kad šių dviejų kumuliacinių kriterijų derinys lemia retesnę pasėlių sėjomainą mažesniame dirbamos žemės plote, palyginti su Reglamente 2021/2115 nustatytais minimaliais reikalavimais.
265
Viena vertus, iš ginčijamo sprendimo matyti, kad abu motyvai, kuriais rėmėsi Komisija ir kurie priminti šio sprendimo 249 punkte, negalėjo pagrįsti šio sprendimo, nes jie neleidžia nustatyti, kad Prancūzijos valdžios institucijų vykdomo 7 GAAB standarto įgyvendinimo sąlygos, kurios patvirtintos patvirtinimo sprendimu, atitiko teisės aktuose pateiktą šio standarto apibrėžtį. Kita vertus, Komisija apsiribojo išvada, kad Prancūzijos BŽŪP SP įgyvendinamas 7 GAAB standartas padėjo mažinti pesticidų naudojimą dėl jame numatytos sėjomainos poveikio, neatsižvelgdama į tai, kad nebuvo laikomasi minėtų minimalių reikalavimų.
266
Taigi ieškovės pakankamai teisiškai įrodė, kad ginčijamame sprendime Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai kaip nepagrįstą atmetė vidaus peržiūros motyvą, grindžiamą tuo, kad Prancūzijos BŽŪP SP numatytos ir patvirtinimo sprendimu patvirtintos 7 GAAB standarto įgyvendinimo sąlygos pažeidžia Reglamento 2021/2115 13 straipsnio 1 dalyje ir jo III priede nustatytus minimalius reikalavimus.
[Praleista]
e)
Dėl penkto prieštaravimo, grindžiamo tuo, kad Prancūzijos BŽŪP SP intervencijos strategija nebuvo faktiškai prisidedama prie konkretaus tikslo E
302
Ieškovės teigia, kad Prancūzijos BŽŪP SP intervencijos strategija, visų pirma kiek joje patikslinamos 7 GAAB standarto ir ekologinės sistemos įgyvendinimo sąlygos, neleidžia pasiekti konkretaus tikslo E ir patenkinti prioritetinio poreikio mažinti pesticidų naudojimą Prancūzijos žemės ūkio sektoriuje.
303
Dėl 7 GAAB standarto ieškovės mano, kad net jei toks standartas nėra laikomas intervencine priemone, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2021/2115 111 straipsnį, jis yra Prancūzijos BŽŪP SP nurodytas svertas, siekiant pateisinti jo užmojų mastą priklausomybės nuo pesticidų mažinimo srityje.
304
Kiek tai susiję su ekologine sistema, viena vertus, ieškovės tvirtina, kad pasėlių įvairinimo veiksmų kelias gali turėti kumuliacinį poveikį ne visiems ūkiams, o tik tiems, kurie jau yra diversifikuoti. Savo pastabose Komisija įspėjo Prancūzijos Respubliką apie nepakankamus šio kelio užmojus. Kita vertus, sertifikavimo kelias negalėtų patenkinti prioritetinio poreikio mažinti pesticidų naudojimą ir taip pat pakenktų šiuo tikslu siektinų reikšmių įgyvendinimui, nukreipdama ūkininkus nuo įvairinimo veiksmų kelio. Be to, ieškovės mano, kad ūkiai neturi finansinio intereso laikytis visų įsipareigojimų, susijusių su keliomis galimybėmis įgyvendinti ekologinę sistemą.
305
Komisija, palaikoma Prancūzijos Respublikos, ginčija ieškovių argumentus.
306
Kaip priminta šio sprendimo 246 punkte, atlikdama atitikties kontrolę Komisija, laikydamasi bendro požiūrio, turi įvertinti kiekvieno pasiūlymo dėl BŽŪP SP intervencijos strategijos faktinį indėlį siekiant visų konkrečių Reglamento 2021/2115 tikslų.
307
Pirma, atsižvelgiant į šio sprendimo 252–266 punktus, reikia išnagrinėti pagrįstų abejonių dėl to, ar 7 GAAB standartas, kuris įgyvendinamas Prancūzijos BŽŪP SP, atitinka Reglamente 2021/2115 nustatytus minimalius reikalavimus, pasekmes, kai vertinamas intervencijos strategijos faktinis indėlis siekiant konkretaus tikslo E, Komisijai atliekant atitikties kontrolę pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalį.
308
Šiuo aspektu reikia priminti, kad pagal Reglamento 2021/2115 12 straipsnio 1 dalį 7 GAAB standartas yra kompleksinės paramos reikalavimas.
309
Pagal Reglamento 2021/2115 109 straipsnio 2 dalį kiekvieno BŽŪP SP intervencijos strategijoje turi būti parodytas intervencinių priemonių, susijusių su įvairiais konkrečiais tikslais, nuoseklumas ir tai, kad jos viena kitą papildo. Tam kiekviename BŽŪP SP turi būti pateikta bendra aplinkos ir klimato struktūrinių elementų apžvalga, kurioje, be kita ko, būtų aprašyta: pirma, dėl kiekvieno GAAB standarto – kaip standartas įgyvendinamas ir prireikus – kaip praktika padeda siekti pagrindinio šio standarto tikslo, antra, dėl visos kompleksinės paramos – jos bendras indėlis siekiant konkrečių aplinkos ir klimato tikslų ir, trečia, atitinkamų pagrindinių sąlygų, kompleksinės paramos ir įvairių intervencinių priemonių, kuriomis siekiama tų pačių konkrečių aplinkos ir klimato tikslų, tarpusavio papildomumas.
310
Be to, pagal Reglamento 2021/2115 III priedą 7 GAAB standarto pagrindinis tikslas – išsaugoti dirvožemio potencialą, su kuriuo susijęs konkretus tikslas E.
311
Nagrinėjamu atveju iš ginčijamo sprendimo matyti, kad Komisija išnagrinėjo kompleksinės paramos reikalavimus, įskaitant 7 GAAB standartą, kiek tai susiję su konkrečiu tikslu E, remdamasi Prancūzijos BŽŪP SP pateikta informacija apie jo aplinkos ir klimato struktūrinius elementus. Kaip nurodyta Prancūzijos BŽŪP SP, kompleksinė parama leidžia pasiekti konkretų tikslą E, taikant 1, 2, 3, 4, 6, 7 ir 8 GAAB standartus.
312
Todėl galimos Prancūzijos BŽŪP SP 7 GAAB standarto atitikties problemos gali turėti įtakos to plano aplinkos ir klimato struktūriniams elementams, taigi ir Prancūzijos BŽŪP SP intervencijos strategijos faktinio indėlio siekiant konkretaus tikslo E bendram vertinimui.
313
Vis dėlto, kadangi Komisijos vykdoma atitikties kontrolė grindžiama bendru požiūriu į faktinį kiekvieno BŽŪP SP indėlį siekiant konkrečių tikslų, ieškovės turi įrodyti, kad tai, jog Prancūzijos BŽŪP SP kompleksinės paramos standarte nesilaikoma Reglamente 2021/2115, šiuo atveju 7 GAAB standarte ir to reglamento 13 straipsnyje nustatytų minimalių reikalavimų, turi įtakos Komisijos vertinimo, susijusio su faktiniu BŽŪP SP intervencijos strategijos indėliu siekiant konkretaus tikslo E, įtikinamumui.
314
Ieškovės tik tvirtina, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai patvirtino Prancūzijos BŽŪP SP, nors jame nustatytas 7 GAAB standartas neatitinka Reglamento 2021/2115 minimalių reikalavimų.
315
Vis dėlto ginčijamame sprendime Komisija padarė išvadą, kad Prancūzijos BŽŪP SP aplinkos ir klimato struktūriniai elementai rodo faktinį intervencijos strategijos indėlį siekiant konkretaus tikslo E, be kita ko, dėl visų intervencinių priemonių, susijusių su šiuo tikslu, bendro indėlio, kompleksinės paramos, taip pat dėl šių intervencinių priemonių, reikšmingų pagrindinių sąlygų ir su šiuo tikslu susijusios kompleksinės paramos, papildomumo.
316
Vadinasi, Prancūzijos BŽŪP SP faktinio indėlio siekiant konkretaus tikslo E vertinimas vis dar gali būti laikomas teisingu ar tinkamu.
317
Antra, ieškovės nepateikia jokių įrodymų, galinčių paneigti ginčijamo sprendimo priedo 4.3 poskirsnyje pateiktų Komisijos paaiškinimų dėl ekologinės sistemos įsipareigojimų kumuliacinio poveikio vykdant pasėlių įvairinimą ir dėl to, kad tokio poveikio neturi įvairūs ekologinės sistemos keliai, išskyrus ekologinės sistemos „gyvatvorių apsaugos premiją“, kuri gali turėti bendrą poveikį su kitais šios ekologinės sistemos keliais, apie kuriuos priminta šio sprendimo 285 punkte, įtikinamumą.
318
Trečia, ieškovės nepagrindžia savo argumento, kad priemonių, kuriomis prisidedama prie pasėlių įvairinimo, užmojai yra nepakankami. Iš Komisijos pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 3 dalį pateiktų pastabų 38 punkto, kurį ieškovės nurodė grįsdamos savo argumentą, matyti, kad ji tik paragino Prancūzijos Respubliką didinti priemonių, kuriomis prisidedama prie pasėlių įvairinimo, užmojus, kad būtų lengviau įgyvendinti sėjomainą visoje teritorijoje.
319
Ketvirta, kiek tai susiję su ekologinės sistemos pajėgumu pasitelkiant sertifikavimo kelią patenkinti prioritetinį poreikį sumažinti pesticidų naudojimą ir nukreipti ūkininkus nuo veiksmų kelio, remiantis šio sprendimo 18 ir 19 punktuose nurodyta jurisprudencija ieškovės pakankamai teisiškai neįrodė, kad ginčijamame sprendime padaryta akivaizdi vertinimo klaida. Ieškovės nepateikia jokių įrodymų, galinčių paneigti ginčijamo sprendimo priedo 4.3 poskirsnyje Komisijos pateiktų paaiškinimų, kad ne tik šis kelias padeda patenkinti minėtą poreikį, bet ir reikia atsižvelgti į kiekvienos galimybės įgyvendinti ekologinę sistemą tikslus, siekiant įvertinti bendrą jos vaidmenį Prancūzijos BŽŪP SP aplinkos ir klimato struktūrinių elementų sistemoje, įtikinamumą.
320
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia pritarti trečiojo pagrindo pirmos dalies trečiam prieštaravimui ir atmesti kitus prieštaravimus.
2.
Dėl trečiojo pagrindo antros dalies, grindžiamos akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su Prancūzijos BŽŪP SP indėliu siekiant ilgalaikių nacionalinių siektinų reikšmių vandens išteklių apsaugos srityje
[Praleista]
337
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, trečiąjį pagrindą reikia atmesti, išskyrus šio sprendimo 266 punkte konstatuotą akivaizdžią vertinimo klaidą.
F. Dėl ketvirtojo pagrindo, grindžiamo akivaizdžiomis vertinimo klaidomis dėl Prancūzijos BŽŪP SP indėlio siekiant konkretaus tikslo F
[Praleista]
3.
Dėl trečios dalies, grindžiamos Prancūzijos BŽŪP SP intervencijos strategijos faktinio indėlio tenkinant F.2, F.3 ir F.4 poreikius nebuvimu
[Praleista]
e)
Dėl nepakankamos paramos ekologiniam ūkininkavimui, siekiant tenkinti F.2, F.3 ir F.4 poreikius
[Praleista]
379
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai kaip nepagrįstą atmetė vidaus peržiūros motyvą, grindžiamą tuo, kad Prancūzijos BŽŪP SP numatytos ir patvirtinimo sprendimu patvirtintos 7 GAAB standarto įgyvendinimo sąlygos pažeidžia Reglamento 2021/2115 13 straipsnio 1 dalyje ir jo III priede nustatytus minimalius reikalavimus
380
Reikia nustatyti, ar dėl konstatuoto pažeidimo ginčijamas sprendimas gali būti visiškai arba tik iš dalies panaikintas.
381
Pagal nusistovėjusią jurisprudenciją Sąjungos teisės aktą galima panaikinti iš dalies tik tuo atveju, jei prašomos panaikinti nuostatos gali būti atskirtos nuo likusios akto dalies. Šis atskyrimo reikalavimas netenkinamas, jei aktą panaikinus iš dalies būtų pakeista jo esmė (žr. 2023 m. gegužės 10 d. Sprendimo Ryanair / Komisija (SAS II; COVID‑19), T‑238/21, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:247, 84 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
382
Be to, reikia priminti, kad prašymu vidaus tvarka peržiūrėti administracinį aktą siekiama, kad būtų konstatuotas atitinkamo akto tariamas neteisėtumas arba nepagrįstumas (2019 m. rugsėjo 12 d. Sprendimo TestBioTech ir kt. / Komisija, C‑82/17 P, EU:C:2019:719, 38 punktas).
383
Nagrinėjamu atveju reikia konstatuoti, kad, siekiant atsakyti į prašymą atlikti vidaus peržiūrą, ginčijamas sprendimas yra suskirstytas į keturis skirsnius. 1 skirsnis susijęs su BŽŪP SP patvirtinimo procedūra, 2 skirsnis – su „Prašymo atlikti vidaus peržiūrą priimtinumo vertinimu“, 3 skirsnis – su „BŽŪP teisiniu ir norminiu pagrindu, taikomu nagrinėjant Komisijos įgyvendinimo sprendimą, priimtą pagal Reglamento 2021/2115 118 straipsnio 4 dalį“, o 4 skirsnis – su „Komisijos įgyvendinimo sprendimo, kuriuo patvirtinamas Prancūzijos BŽŪP strateginis planas, vidaus peržiūros motyvų vertinimu“.
384
Taigi, nors ginčijamame sprendime atsakoma į nurodytus peržiūros motyvus laikantis keturių skirsnių struktūros, kuria pakartojamas prašymo atlikti peržiūrą išdėstymas, to sprendimo negalima padalyti. Kaip matyti, be kita ko, iš šio sprendimo 103 ir 138 punktų, Komisija, remdamasi kontrolės, kurią pagal Reglamento 2021/2115 nuostatas ji turi atlikti vykdydama BŽŪP SP patvirtinimo procedūrą, logika, ne atskirai išanalizavo kiekvieną motyvą, o išnagrinėjo visą Prancūzijos BŽŪP SP atsižvelgdama į minėtus peržiūros motyvus. Iš to išplaukia keturių ginčijamo sprendimo skirsnių tarpusavio priklausomybė. Todėl, atsižvelgiant į Komisijos vykdomos kontrolės logiką, negalima atskirti ginčijamo sprendimo skirsnio, kuriame padaryta akivaizdi vertinimo klaida, nuo kitų jo skirsnių ar net daryti išvadų dėl prašymo atlikti vidaus peržiūrą baigties. Be to, neatrodo, kad ginčijamo sprendimo rezoliucinė dalis gali būti padalyta tiek, kiek Komisija, įvertinusi visus pateiktus peržiūros motyvus, padarė išvadą, kad prašymas atlikti vidaus peržiūrą yra nepagrįstas.
385
Todėl reikia patenkinti ieškinį ir panaikinti visą ginčijamą sprendimą.
[Praleista]
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (devintoji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti 2023 m. gegužės 5 d. Europos Komisijos sprendimą atmesti ClientEarth ir Collectif Nourrir prašymą vidaus tvarka peržiūrėti 2022 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2022) 6012 final, kuriuo patvirtinamas 2023–2027 m. Prancūzijos BŽŪP strateginis planas, siekiant gauti Sąjungos paramą, finansuojamą iš Europos žemės ūkio garantijų fondo ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai.
2.
Komisija padengia savo ir ClientEarth bei Collectif Nourrir bylinėjimosi išlaidas.
3.
Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas
Truchot
Kanninen
Sampol Pucurull
Perišin
Meyer
Paskelbtas 2025 m. spalio 29 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.
(
1
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano esant tikslinga paskelbti.