62024CC0084
MIŠLJENJE NEZAVISNE ODVJETNICE
TAMARE ĆAPETA
od 3. srpnja 2025. (
1
)
Predmet C‑84/24
„EM SYSTEM” UAB
protiv
SEB bankas AB,
„Citadele banka” AS Lietuvos filialas
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Vrhovni sud Litve, Litva))
„Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Bjelarusa – Uredba Vijeća (EZ) br. 765/2006 – Zamrzavanje sredstava određenih osoba i subjekata – Učinak na sredstva trgovačkog društva u kojem 50-postotni udio drži osoba uvrštena na popis”
I. Uvod
1.
Zapljena jahti, brzih automobila i luksuznih kuća kao dio provedbe mjera ograničavanja EU privukla je znatnu medijsku pozornost posljednjih godina. Iako te inicijative mogu dobiti podršku javnosti, pravi izazov u postizanju učinkovitosti tih mjera leži u ciljanju financijskih interesa onih koje je Vijeće Europske unije uvrstilo na popis.
2.
Ovaj predmet se odnosi upravo na taj aspekt. Sporno je pitanje obuhvaća li pojam „financijska sredstva i gospodarski izvori” fizičke osobe, koje treba zamrznuti jer je ona uvrštena na popis uredbom kojom se određuju mjere ograničavanja, i imovinu društva u kojem ta osoba ima 50-postotni udio?
3.
To se pitanje postavlja u okviru Uredbe (EZ) br. 765/2006 (u daljnjem tekstu: Uredba o sankcijama protiv Bjelarusa) (
2
). Nakon uvrštenja osobe A. V. S., bjelaruskog državljanina, na popis u prilogu toj uredbi, SEB bankas AB i ‘Citadele banka’ AS Lietuvos filialas (u daljnjem tekstu: tužene banke) blokirale su račune litavskog društva EM SYSTEM UAB, čijih točno 50 % dionica drži osoba A. V. S.
4.
Društvo EM SYSTEM osporava tu odluku pred nadležnim litavskim sudovima. To društvo u biti tvrdi da je ono neovisni pravni subjekt i da se stoga ne može pretpostaviti da bi se zamrzavanje imovine nametnuto jednom od njegovih dioničara trebalo proširiti na njegova financijska sredstva i gospodarske izvore.
II. Okolnosti ovog postupka i prethodna pitanja
5.
Europsko vijeće osudilo je 24. ožujka 2006.„akciju bjeloruske vlasti koja je tog dana uhitila mirne prosvjednike koji su samo provodili svoje legitimno pravo na slobodno okupljanje kako bi prosvjedovali protiv takvog održavanja predsjedničkih izbora” u Bjelarusu te je „odlučilo da bi trebalo primijeniti mjere ograničavanja protiv onih koji su odgovorni za kršenje međunarodnih izbornih standarda, uključujući predsjednika Lukašenka” (
3
).
6.
Vijeće je 10. travnja 2006. donijelo Zajedničko stajalište 2006/276/ZVSP (
4
).
7.
To zajedničko stajalište izmijenjeno je Zajedničkim stajalištem 2006/362/ZVSP (
5
) kako bi se naložilo zamrzavanje imovine određenih osoba koje su sudjelovale u toj represiji nad civilnim društvom i demokratskom oporbom u Bjelarusu.
8.
Oba zajednička stajališta provedena su Uredbom o sankcijama protiv Bjelarusa na temelju (sadašnjeg) članka 215. UFEU‑a.
9.
Vijeće je 15. listopada 2012. donijelo Odluku 2012/642/ZVSP (
6
). U toj je odluci objašnjeno da bi, s obzirom na „sustavno i koordinirano kršenje normi međunarodnih ljudskih prava i zakona Republike Bjelarusa”, postojeće „mjere […] također trebalo uvesti protiv osoba koje se nalaze na vodećim položajima u Bjelarusu te na osobe i subjekte koji imaju korist od Lukašenkova režima ili ga podupiru, a posebno protiv osoba i subjekata koji režimu pružaju financijsku ili materijalnu potporu” (
7
).
10.
Slijedom toga, člankom 4. Odluke 2012/642 određivalo se:
„1.   Zamrzavaju se sva financijska sredstva i gospodarski izvori koji pripadaju, koji su u vlasništvu, koje drže ili koji su pod nadzorom:
(a)
osoba, subjekata ili tijela odgovornih za teška kršenja ljudskih prava ili represiju protiv civilnog društva i demokratske oporbe ili čije aktivnosti na neki drugi način ozbiljno sprečavaju razvoj demokracije ili vladavinu prava u Bjelarusu, ili svake fizičke ili pravne osobe, subjekta ili tijela koje je s njima povezano, kao i pravnih osoba, subjekata ili tijela koja su u njihovom vlasništvu ili pod njihovim nadzorom;
(b)
fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela koja imaju korist od Lukašenkovog režima ili ga podupiru, kao i pravnih osoba, subjekata ili tijela koja su u njihovom vlasništvu ili pod njihovim nadzorom, kako su navedeni u Prilogu.
2.   Nikakva financijska sredstva ili gospodarski izvori ne stavljaju se na raspolaganje, izravno ili neizravno, u ili za korist takvih fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela navedenih u Prilogu”.
11.
Ta je odluka provedena Uredbom (EU) br. 1014/2012 (
8
), kojom je pak, između ostalog, izmijenjena Uredba o sankcijama protiv Bjelarusa jer je Odlukom 2012/642 „odluč[eno] pojasniti kriterije za uvrštavanje fizičkih ili pravnih osoba, subjekata i tijela” (
9
).
12.
Članak 2. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa, kako je izmijenjen, glasi kako slijedi:
„1.   Zamrzavaju se sva financijska sredstva i gospodarski izvori koji pripadaju ili su u vlasništvu, s kojima raspolažu ili ih nadziru, fizičke ili pravne osobe, subjekti i tijela navedena u Prilogu I.
2.   Fizičkim ili pravnim osobama, subjektima ili tijelima navedenim u Prilogu I. ne stavljaju se, izravno ili neizravno, na raspolaganje ili u njihovu korist, nikakva financijska sredstva ili gospodarski izvori.
3.   Zabranjeno je svjesno i namjerno sudjelovanje u aktivnostima čiji je cilj ili posljedica izravno ili neizravno zaobilaženje mjera iz stavaka 1. i 2.
4.   Prilog I. sadrži popis fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela koje je Vijeće, u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (a) Odluke Vijeća [2012/642] odredilo kao odgovorne za teška kršenja ljudskih prava ili represiju civilnog društva i demokratske oporbe ili kao osobe čije aktivnosti na koji drugi način ozbiljno ugrožavaju demokraciju ili vladavinu prava u Bjelarusu ili bilo koje fizičke ili pravne osobe, subjekte ili tijela, povezane s njima, kao i pravne osobe, subjekte ili tijela u njihovu vlasništvu ili pod njihovim nadzorom.
5.   Prilog I. također sadrži popis fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela koje je Vijeće, u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (b) Odluke Vijeća [2012/642] odredilo kao one koji imaju koristi od Lukašenkova režima ili ga podupiru, kao i pravne osobe, subjekte ili tijela u njihovu vlasništvu ili pod njihovim nadzorom”.
13.
S obzirom na kontinuiranu represiju nad civilnim društvom u Bjelarusu, Vijeće je 17. prosinca 2020. donijelo Provedbenu uredbu (EU) 2020/2129 (u daljnjem tekstu: Uredba o uvrštenju na popis) (
10
) kako bi se u Prilog I. Uredbi o sankcijama protiv Bjelarusa dodao niz fizičkih i pravnih osoba.
14.
Jedna od osoba koje je Vijeće uvrstilo na popis bila je osoba A. V. S. U obrazloženju uvrštenja osobe A. V. S. Vijeće je objasnilo da je imala koristi od Lukašenkova režima i da ga je podupirala te da je davala javne komentare osuđujući prosvjede oporbe u Bjelarusu, čime je doprinijela represiji nad civilnim društvom i demokratskom oporbom u toj zemlji (
11
).
15.
Dana 18. prosinca 2020., dan nakon što je Vijeće uvrstilo osobu A. V. S. na popis, tužene banke jednostrano su, i stoga na vlastitu inicijativu, zamrznule financijska sredstva društva EM SYSTEM s obzirom na 50-postotni udio osobe A. V. S. u tom društvu.
16.
Iz nacionalnog spisa proizlazi da se tada tužena banka SEB bankas AB također obratila Ministarstvu vanjskih poslova Republike Litve kako bi od njega zatražila pojašnjenja o tome je li, s obzirom na uvrštenje osobe A. V. S. kao osobe na koju se odnosi zamrzavanje imovine i njezin udio u društvu EM SYSTEM, bilo ispravno provesti to zamrzavanje imovine i treba li ta banka nastaviti zamrzavati račune društva EM SYSTEM.
17.
Kao što je to potvrđeno na raspravi, nadležna litavska tijela nisu donijela nikakvu deklaratornu odluku kojom se potvrđuje da je društvo EM SYSTEM obuhvaćeno područjem primjene zamrzavanja imovine propisanog člankom 2. stavkom 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa. Tek je 14. listopada 2022., nakon stupanja na snagu novog zakonodavstva, ravnatelj Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija (Službe za utvrđivanje financijskih prekršaja pri Ministarstvu unutarnjih poslova Republike Litve) donio odluku u kojoj se navodi da je društvo EM SYSTEM bilo povezano s osobom na koju se odnose mjere ograničavanja. Iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da se tužba za poništenje te odluke zasebno razmatra pred Vilniaus apygardos administracinis teismas (Okružni upravni sud u Vilniusu, Litva).
18.
Društvo EM SYSTEM je 30. studenoga 2021. osporilo odluku tuženih banaka o zamrzavanju njegove imovine pred Vilniaus miesto apylinkės teismas (Općinski sud u Gradu Vilniusu, Litva).
19.
Vilniaus miesto apylinkės teismas (Općinski sud u Gradu Vilniusu) odbio je tužbu presudom od 25. siječnja 2023. Iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da se presuda tog suda ponajprije temelji na shvaćanju da 50-postotni udio osobe A. V. S. u društvu EM SYSTEM podrazumijeva „nadzor” nad financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima tog društva u smislu članka 2. stavka 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa. Prema tome, zamrzavanje imovine propisano tom odredbom primjenjuje se i na imovinu društva EM SYSTEM kojom upravlja osoba A. V. S.
20.
Društvo EM SYSTEM podnijelo je žalbu protiv te presude Vilniaus apygardos teismas (Okružni sud u Vilniusu, Litva), koji je 23. svibnja 2023. potvrdio navedenu presudu i njezino obrazloženje.
21.
Odlučujući o žalbi u kasacijskom postupku, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Vrhovni sud Litve, Litva), sud koji je uputio zahtjev u ovom predmetu, primijetio je da se člankom 2. stavkom 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa ne definira kriterij koji treba uzeti u obzir kako bi se ocijenilo je li pravna osoba ili subjekt „u vlasništvu, [onaj] koj[i] drže ili koji [je] pod nadzorom” druge osobe ili subjekta. Međutim, taj sud primjećuje da se u litavskoj jezičnoj verziji Smjernica iz 2018. (
12
) i dokumentu o Najboljoj praksi iz 2022. (
13
) u točkama 55.a i 62. za pojam vlasništva navodi kriterij „više od 50 %” vlasničkih prava u subjektu (
14
). Osim toga, naknadne izmjene Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa, koje se odražavaju u članku 1. točki (j) i članku 1. točki (k) podtočki (c), odnose se na sankcije koje treba uvesti pravnoj osobi, subjektu ili tijelu „u čijim vlasničkim pravima izravno ili neizravno [osoba uvrštena na popis] ima više od 50 % udjela” (
15
). U svakom slučaju, sud koji je uputio zahtjev primjećuje da točka 55.b Smjernica Glavnog tajništva Vijeća o sankcijama iz 2018. odnosno točka 63. Dokument o najboljoj praksi upućuju na to da pojam „nadzor” treba shvatiti kao odraz, između ostalog, ovlasti sprečavanja imenovanja upravitelja društva.
22.
Stoga sud koji je uputio zahtjev navodi da postoji nesigurnost u pogledu načina utvrđivanja „vlasništva” ili „nadzora” u smislu članka 2. stavka 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa u situaciji poput one o kojoj je riječ u ovom slučaju, u kojoj osoba uvrštena na popis ima točno 50 % udjela u subjektu koji nije uvršten na popis.
23.
Naposljetku, sud koji je uputio zahtjev navodi da se, ako se pretpostavi da je ispunjen uvjet primjene članka 2. stavka 1., postavlja pitanje može li se ta pretpostavka oboriti i, u slučaju potvrdnog odgovora, može li se subjekt obuhvaćen područjem primjene te odredbe pozvati na činjenicu da je ispunjen uvjet predviđen člankom 2. stavkom 2. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa, prema kojem se zabrana pristupa financijskim sredstvima primjenjuje ako se sredstva društva koriste od strane ili u korist osobe uvrštene u Prilog I. toj uredbi.
24.
Na temelju navedenih činjeničnih i pravnih okolnosti Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Vrhovni sud Litve) odlučio je prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Treba li članak 2. stavke 1. i 2. [Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa] tumačiti na način da, ako se utvrdi da osoba koja se navodi u Prilogu I. Uredbi u vlasništvu ima točno 50 % dionica društva, treba smatrati da su financijska sredstva društva u vlasništvu, da ih drži ili da ih nadzire subjekt naveden u Prilogu I. Uredbi?
2.
Može li se u postupku pred nacionalnim sudom, kao što je onaj u glavnom postupku, u kojem društvo čija su sredstva zamrznuta jer točno 50 % njegovih dionica drži osoba navedena u Prilogu I. [Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa] traži od suda da naloži bankama tuženicima da izvrše sporazume o vođenju bankovnog računa, čime se tom društvu omogućuje pristup financijskim sredstvima na njegovim bankovnim računima bez ograničenja, odluka banke da zamrzne njegova financijska sredstva osporavati argumentom prema kojem financijska sredstva društva ne upotrebljava osoba navedena u Prilogu I. toj uredbi ili se ona ne upotrebljavaju u njezinu korist?
3.
Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan, koje kriterije treba primijeniti kako bi se u takvom postupku pred nacionalnim sudom odredilo upotrebljava li financijska sredstva osoba navedena u Prilogu I. [Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa] ili upotrebljavaju li se ona u njezinu korist? Može li se smatrati da okolnosti, kao što su 1. odvajanje imovine društva od imovine njegovih članova, 2. činjenica da upravitelj društva (koji nije uvršten u Prilogu I. Uredbi) djeluje u ime društva i 3. činjenica da je pristup bankovnim računima društva odobren samo upravitelju društva, sprečavaju upotrebu financijskih sredstava društva u korist osobe navedene u Prilogu I. Uredbi čiji udio u društvu iznosi točno 50 %?”
25.
Tuženici u prvostupanjskom postupku, finska, estonska, latvijska, litavska i njemačka vlada te Europska komisija podnijeli su pisana očitovanja. Društva EM SYSTEM, SEB bankas AB i AS Citadele banka AS Lietuvos filialas, španjolska, njemačka, litavska i latvijska vlada te Vijeće Europske unije i Komisija iznijeli su i usmena očitovanja na raspravi održanoj 27. ožujka 2025.
III. Analiza
26.
Mjerama ograničavanja koje je Europska unija uvela protiv Bjelarusa predviđaju se, među ostalim, ciljane mjere protiv osoba koje podupiru Lukašenkov režim ili ostvaruju korist od njega. Tim se mjerama predviđa da se zamrzavaju financijska sredstva i gospodarski izvori „koji pripadaju, koji su u vlasništvu, koje drže ili koji su pod nadzorom” osoba uvrštenih na popis.
27.
Ako osoba uvrštena na popis ima 50-postotni udio u društvu sa sjedištem u državi članici, treba li članak 2. stavak 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa tumačiti na način da se njime nalaže bankama da zamrznu i financijska sredstva i gospodarske izvore tog društva? To je bit prvog pitanja postavljenog u ovom predmetu.
28.
Predlažem da se na to pitanje odgovori u dva koraka. Kao prvo, objasnit ću da se zamrzavanje imovine u skladu s Uredbom o sankcijama protiv Bjelarusa ne primjenjuje automatski na sva društva u kojima uvrštena osoba ima dionice. Drugim riječima, uvrštenje dioničara, čak i ako je ta osoba većinski dioničar, samo po sebi ne podrazumijeva uvrštenje društva čije dionice drži ta osoba (odjeljak III.A). Zatim ću objasniti da se, iako je moguće da sâmo društvo nije uvršteno na popis, za njegovu imovinu ipak može smatrati da je „pod nadzorom” osobe uvrštene na popis. Vlasništvo nad 50 % udjela treba shvatiti tako da stvara pretpostavku „nadzora” ne samo nad društvom nego i nad njegovim financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima (odjeljak III.B). Za potrebe ovog predmeta to znači da tužene banke nisu počinile pogrešku kada su zamrznule imovinu društva EM SYSTEM na temelju 50-postotnog udjela osobe A. V. S. u tom društvu. Međutim, kao što ću to također objasniti, ta pretpostavka mora biti oboriva. Mora omogućiti društvu da dokaže da, unatoč udjelu, osoba uvrštena na popis nije u mogućnosti nadzirati njegovu imovinu (odjeljak III.C).
29.
Svojim drugim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita može li društvo za koje se pretpostavlja da je pod nadzorom na temelju udjela u njemu oboriti tu pretpostavku dokazivanjem da se imovina društva ne upotrebljava u korist osobe uvrštene na popis. Međutim, kako ću pokazati, zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora, kako je predviđeno člankom 2. stavkom 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa, i zabrana stavljanja na raspolaganje financijskih sredstava i gospodarskih izvora osobi uvrštenoj na popis, predviđena njezinim člankom 2. stavkom 2., dvije su neovisne i nepovezane mjere. Slijedom toga, predložit ću Sudu da na drugo pitanje suda koji je uputio zahtjev odgovori niječno – na način da se učinci zamrzavanja imovine ne mogu osporavati na temelju toga što se predmetna financijska sredstva ne koriste od strane ili u korist osobe uvrštene na popis. U tim okolnostima nije potrebno odgovoriti na treće pitanje postavljeno Sudu (odjeljak III.D).
A.
Nema automatskog zamrzavanja imovine bez uvrštavanja na popis
30.
Njemačka vlada u svojim očitovanjima primjećuje da se čini da analiza suda koji je uputio zahtjev upućuje na to da su financijska sredstva i gospodarski izvori društva EM SYSTEM zamrznuti samo zato što je 50 % dionica tog društva držala osoba A. V. S.
31.
Drugim riječima, čini se da sud koji je uputio zahtjev članak 2. stavak 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa tumači na način da automatski zamrzava financijska sredstva i gospodarske izvore neovisnih i pravno različitih osoba, čak i kada ta pravna osoba sama nije uvrštena na popis.
32.
To se tumačenje ne može prihvatiti.
33.
Odlukom 2012/642 predviđeno je da Vijeće može zamrznuti financijska sredstva i gospodarske izvore osoba ili subjekata nad kojima osoba uvrštena na popis ima „nadzor”.
34.
Ta je odluka donesena na temelju članka 29. UEU‑a, kojim se predviđa donošenje mjera vanjske politike o pitanju posebne „zemljopisne ili tematske naravi” za koju Vijeće utvrđuje „pristup Unije”.
35.
Mjere zajedničke vanjske i sigurnosne politike (ZVSP) donesene na temelju članka 29. UEU‑a provode se uredbama Vijeća donesenima na temelju članka 215. UFEU‑a. Ta vrsta uredbi može imati jedan od dva oblika: (i) uredbe kojima se predviđa prekid ili potpuno ili djelomično smanjenje gospodarskih i financijskih odnosa s jednom ili više trećih zemalja koje se donose na temelju članka 215. stavka 1. UFEU‑a (
16
) i (ii) one kojima se „ciljaju” fizičke ili pravne osobe, skupine ili nedržavni subjekti koje su obuhvaćene područjem primjene članka 215. stavka 2. UFEU‑a.
36.
U oba slučaja Vijeće donosi uredbu kvalificiranom većinom na zajednički prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Komisije te obavješćuje Europski parlament o mjerama koje iz toga proizlaze.
37.
Čak i ako članak 215. stavak 2. UFEU‑a omogućuje Vijeću da usvoji sankcije usmjerene na pojedinačne osobe ili subjekte, ovlasti koje su tako dodijeljene Vijeću ne daju toj instituciji „carte blanche” za nametanje mjera ograničavanja bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi.
38.
S obzirom na njihovu usku vezu s člankom 29. UEU‑a, mjere ograničavanja određene na temelju članka 215. stavka 2. UFEU‑a mogu se odnositi samo na fizičke i pravne osobe koje su dovoljno usko povezane s tematskom ili zemljopisnom naravi predmetnih mjera (
17
).
39.
Obrazloženje koje opravdava (
18
) uvrštavanje fizičkih ili pravnih osoba na popis zbog njihove povezanosti s navedenim pitanjem geografske ili tematske naravi, sudovima Unije omogućuje da izvršavaju svoje pune ovlasti preispitivanja (
19
) u pogledu kontrole diskrecijskog prava Vijeća (
20
).
40.
U ovom slučaju, Uredbom o sankcijama protiv Bjelarusa uvedene su određene mjere ograničavanja u odnosu na Bjelarus. Dio tih mjera jest zamrzavanje imovine u skladu s njezinim člankom 2. stavkom 1. fizičkih i pravnih osoba navedenih u Prilogu I. Vijeće smatra da osobe navedene u tom prilogu imaju tematsku vezu s kršenjem ljudskih prava i represijom nad civilnim društvom i demokracijom u toj zemlji.
41.
Uredbom o uvrštenju na popis iz 2020. Vijeće je dodalo osobu A. V. S. na taj popis fizičkih ili pravnih osoba.
42.
Međutim, u Uredbi o uvrštenju na popis iz 2020. ne upućuje se na društvo EM SYSTEM u okviru unosa osobe A. V. S. (
21
).
43.
Njome se to društvo ni ne dodaje kao poseban unos u Prilog I. Uredbi o sankcijama protiv Bjelarusa (
22
).
44.
Drugim riječima, kada su 18. prosinca 2020. tužene banke zamrznule račune društva EM SYSTEM zbog povezanosti tog društva s osobom A. V. S., to društvo nije bilo uvršteno na popis iz Priloga I. Uredbi o sankcijama protiv Bjelarusa.
45.
Slijedom toga, iako je jasno da je Vijeće za osobu A. V. S. smatralo da postoji dovoljna veza sa „zemljopisnom ili tematskom naravi” mjera uvedenih Uredbom o sankcijama protiv Bjelarusa, ništa ne upućuje na to da je Vijeće smatralo da takva veza postoji i za društvo EM SYSTEM, neovisno o razlozima za uvrštenje osobe A. V. S. na popis (
23
).
46.
Stoga, financijska sredstva i gospodarski izvori tog društva nisu automatski zamrznuti Uredbom o sankcijama protiv Bjelarusa.
47.
Pretpostaviti da je do takvog uvrštenja u pogledu društva EM SYSTEM došlo čak i bez mjere Vijeća u tom smislu bilo bi protivno zahtjevima zaštite temeljnih prava zajamčenih pravom Unije.
48.
Doista, kako je to Sud utvrdio, fizičke ili pravne osobe moraju biti obaviještene o mjerama ograničavanja i o razlozima za njihovo uvrštavanje na popis te im se mora ponuditi mogućnost da budu saslušane (
24
).
49.
Kao što to ističe njemačka vlada, iz članka 4. stavka 1. Odluke br. 2012/642 jasno proizlazi da se Uredbom o sankcijama protiv Bjelarusa automatski provodi samo zamrzavanje imovine osoba, subjekata i tijela navedenih u Prilogu. To je slučaj čak i ako je riječ o društvima koja su povezana, u vlasništvu ili pod nadzorom osoba uvrštenih na popis zato što su odgovorne za kršenja ljudskih prava ili zato što ozbiljno ugrožavaju demokraciju u Bjelarusu.
50.
Stoga, iako društva koja su povezana s takvim osobama, društva koja su u njihovom vlasništvu ili ona koja su pod njihovim nadzorom mogu biti uvrštena na popis zbog njihove povezanosti s osobom uvrštenom na popis, Odlukom 2012/642 ne dopušta se automatsko zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora koje drže ta društava bez takvog uvrštenja na popis (
25
).
51.
Budući da su akti Vijeća doneseni na temelju članka 215. UFEU‑a bili namijenjeni provedbi i primjeni Odluke 2012/642 u pravu Unije, Uredbu o sankcijama protiv Bjelarusa treba tumačiti, koliko je to moguće, s obzirom na tu odluku (
26
).
52.
Prema takvom tumačenju, jasno je, prema mojem mišljenju, da zamrzavanje imovine propisano Uredbom o sankcijama protiv Bjelarusa treba tumačiti na način da obuhvaća samo fizičke i pravne osobe uvrštene u Prilog I.
53.
Iz toga slijedi da se to zamrzavanje imovine ne primjenjuje na financijska sredstva i gospodarske izvore društva EM SYSTEM.
54.
Međutim, ta bi se mjera mogla primijeniti na ta sredstva i gospodarske izvore ako predmetnu imovinu zapravo ne kontrolira to društvo, nego osoba uvrštena na popis (
27
).
55.
To me dovodi do prvog pitanja suda koji je uputio zahtjev: može li se pretpostaviti postojanje takvog nadzora ako osoba uvrštena na popis u vlasništvu ima 50 % dionica društva neuvrštenog na popis?
B.
Kad imovinu društva neuvrštenog na popis kontrolira osoba uvrštena na popis
56.
U ovom slučaju iz nacionalnog spisa je razvidno da su tužene banke zamrznule račune društva EM SYSTEM zbog toga što je imovina koja se na njima nalazila bila podvrgnuta „nadzoru” osobe uvrštene na popis. Taj „nadzor” proizlazi iz 50-postotnog udjela osobe A. V. S. u tom društvu.
57.
Budući da se članak 2. stavak 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa primjenjuje na financijska sredstva i gospodarske izvore „koji pripadaju, koji su u vlasništvu, koje drži ili koji su pod nadzorom” osobe A. V. S., jasno je da dionice koje drži ta osoba treba zamrznuti (
28
).
58.
Cilj je te mjere spriječiti je da proda te dionice radi stjecanja financijskih sredstava i gospodarskih izvora, čime bi se zaobišlo zamrzavanje imovine.
59.
Budući da uredbe donesene na temelju članka 215. UFEU‑a stvaraju izravne obveze za sve subjekte prava Unije (
29
) a da za to nisu potrebne provedbene mjere (
30
), tužene banke bile su dužne osigurati učinkovitost zamrzavanja imovine koje je nametnuto osobi A. V. S.
60.
Međutim, podložno potvrdi, čini se da osoba A. V. S. nema „u vlasništvu” ni ne „drži” sredstva koja su predmet ovog spora kao i da joj ona ni „ne pripadaju”. Čini se da su financijska sredstva koja su tužene banke zamrznule vlasništvo društva EM SYSTEM.
61.
Stoga je tumačenje pojma „nadzor” najvažnije za potrebe postupka pred sudom koji je uputio zahtjev.
62.
Naime, samo ako se utvrdi da osoba A. V. S. može izvršavati nadzor nad računima društva EM SYSTEM, financijska sredstva koja se na njima drže također podliježu zamrzavanju imovine koje je propisano člankom 2. stavkom 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa.
63.
Međutim, u Uredbi o sankcijama protiv Bjelarusa nije definiran pojam „nadzor”.
64.
Stoga nije iznenađujuće da se stranke koje sudjeluju u ovom postupku razilaze u pogledu tumačenja tog pojma u dijelu u kojem se on pojavljuje u članku 2. stavku 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa.
65.
Španjolska, estonska, latvijska, litavska i finska vlada, Vijeće i Komisija u biti smatraju da se svaki „nadzor” koji osoba A. V. S. može izvršavati nad društvom EM SYSTEM zbog svojeg udjela u njemu također proteže na njezin nadzor nad sredstvima i gospodarskim izvorima tog društva. Na temelju kontrolnog udjela stoga se uspostavlja pretpostavka nadzora nad financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima tog društva.
66.
Njemačka je vlada suprotnog mišljenja. Smatra da nadzor nad društvom na temelju imanja dionica u njemu nije dovoljan da bi se utvrdio i nadzor nad financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima tog društva. Stoga kontrolni udio ne može dovesti do pretpostavke kontrole nad imovinom i gospodarskim izvorima društva; može se shvatiti samo kao naznaka postojanja nadzora. Stoga su potrebni dodatni elementi kako bi se utvrdilo da se nadzor nad društvom proteže i na njegova financijska sredstva i gospodarske izvore. Ta vlada također tvrdi da bi uspostavljanje pretpostavke nadzora nad financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima tog društva dovelo do prebacivanja tereta dokazivanja, koje nije predviđeno Uredbom o sankcijama protiv Bjelarusa.
67.
Čisto s gledišta uobičajenog značenja koje se pripisuje pojmu „nadzor” u području prava trgovačkih društava, njemačka vlada je naravno u pravu. Samo posjedovanje udjela u društvu, čak i na većinskoj razini, ne daje nikakvo izravno pravo na nadzor nad sredstvima i gospodarskim izvorima trgovačkog društva. Na temelju posjedovanja udjela se vlasniku dodjeljuju određena prava, kao što su prava glasa u imenovanju uprave i primanje dividendi. Međutim, njime se obično ne utječe na nadzor nad financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima društva. Njihovo korištenje ostaje diskrecijsko pravo samog društva te ga izvršavaju njegovi upravitelji. Potonji su pak podvrgnuti određenim etičkim i zakonskim obvezama čiji je cilj osigurati da prilikom upravljanja imovinom društva djeluju u najboljem interesu društva, a ne u interesu njegovih dioničara.
68.
Ako bi se slijedilo to tumačenje njemačke vlade pojma „nadzor”, složila bih se da udio u društvu ne može dovesti do pretpostavke postojanja nadzora nad sredstvima i gospodarskim izvorima tog društva.
69.
Međutim, pojam „nadzor” u području mjera ograničavanja nema isto značenje kao ono koje mu se uobičajeno pripisuje u području prava trgovačkih društava (
31
).
70.
U području mjera ograničavanja tom pojmu treba pridati značenje koje odražava cilj koji se želi postići mjerama kojih je on dio.
71.
Te mjere usmjerene su na fizičke i pravne osobe za koje je Vijeće smatralo da doprinose represiji nad civilnim društvom i demokratskom oporbom u Bjelarusu te na one za koje je Vijeće smatralo da imaju koristi od Lukašenkova režima ili ga podržavaju (
32
).
72.
U tom kontekstu, restriktivno tumačenje pojma „nadzor” koje zagovara njemačka vlada ne bi se uzeli u obzir brojni načini na koje bi osoba A. V. S. mogla neizravno utjecati na upotrebu te imovine, čime bi se omogućilo zaobilaženje predmetnih mjera (
33
).
73.
Ta opasnost od zaobilaženja tim je veća tamo gdje postoji mreža pokroviteljstva i odanosti osoba koje imaju koristi od sustava na koji se odnose mjere ograničavanja i koje ga podupiru (
34
).
74.
U takvoj situaciji detaljna pravila prava trgovačkih društava (uključujući obveze neovisnih direktora) ne odražavaju praktičnu stvarnost načina na koje se imovina može premjestiti u kratkim rokovima (
35
).
75.
Iz toga slijedi da se, kako bi se osigurala učinkovitost predmetnog zamrzavanja imovine, pojam „nadzor”, kako je naveden u članku 2. stavku 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa, mora tumačiti kao otvoren za izravne
i neizravne načine utjecanja na korištenje financijskih sredstava i gospodarskih izvora subjekta povezanog s osobom uvrštenom na popis (
36
).
76.
Za potrebe ovog predmeta pitanje stoga nije može li osoba A. V. S. zbog svojeg udjela u društvu EM SYSTEM slobodno raspolagati financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima tog društva, nego omogućuje li joj ta veza s tim društvom da utječe na odluke društva o tim financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima (
37
).
77.
Kada je riječ o zamrzavanju financijskih sredstava, vrijeme je ključno. Zbog tog razloga Sud je već priznao da, u slučaju odgode provedbe takvih mjera, postoji rizik da će se kapital preusmjeriti dalje od fizičke ili pravne osobe na koju se mjera ograničavanja namjeravala primijeniti. Stoga se uvijek mora osigurati učinak iznenađenja (
38
).
78.
To znači da svi subjekti prava Unije moraju moći, u najkraćem mogućem roku, provesti zamrzavanje imovine.
79.
U tu svrhu potrebno je osloniti se na određene pretpostavke u vezi s unutarnjom strukturom donošenja odluka potencijalno pogođenih pravnih osoba.
80.
To proizlazi i iz Smjernica Vijeća iz 2018. o Najboljoj praksi za 2022. u kojima se navodi da pokazatelj „nadzora” može biti ovlast izvršavanja prevladavajućeg utjecaja na pravnu osobu (
39
).
81.
Iako takva ovlast može postojati i za manje značajne udjele, ako osoba ima 50 % udjela u društvu, ta osoba u pravilu može odrediti ili spriječiti donošenje određenih odluka u tom društvu ili barem jamčiti da se poslovanje subjekta odvija u skladu s njezinim željama (
40
).
82.
Stoga je opravdano pretpostaviti da 50-postotni udio u društvu omogućuje nadzor ne samo nad tim društvom nego i nadzor nad njegovim financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima.
83.
Za potrebe ovog predmeta, iz toga slijedi da tužene banke nisu počinile pogrešku – kada su zamrznule račune društva EM System zbog 50-postotnog udjela osobe A. V. S. u tom društvu te su doista bile obvezne to učiniti na temelju članka 2. stavka 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa.
84.
Iako sud koji je uputio zahtjev također objašnjava da je „nadzor” koji izvršava osoba A. V. S. mogao jednako tako proizlaziti iz statuta društva EM SYSTEM, ne smatram tu ili bilo koju drugu vrstu dodatne procjene potrebnom ili korisnom. Naime, ne može se razumno očekivati da svi subjekti prava Unije imaju na raspolaganju statute svih društava registriranih unutar Europske unije.
85.
Isto tako, može biti točno da pravo izvršavanja određenih glasačkih prava na temelju udjela ne podrazumijeva nužno „nadzor” nad imovinom i gospodarskim izvorima društva. Međutim, čak i kad bi netko imao na raspolaganju upravljačku strukturu dotičnih društava (i potrebnu stručnost), taj netko morao bi istražiti vode li, u određenom slučaju, glasačka prava na temelju udjela u društvu do mogućnosti ostvarivanja nadzora.
86.
Takvi dodatni koraci zahtijevaju vrijeme; a upravo je vrijeme element koji nedostaje kada zamrzavanje imovine treba odmah provesti.
87.
Istodobno, na korištenje pretpostavki ne može se gledati s ravnodušnošću i ono mora podlijegati određenim ograničenjima. Sada ću se osvrnuti na tu temu.
C.
Obaranje pretpostavke „nadzora”
88.
Zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora poduzeća ima znatne negativne učinke na ugled društva i njegovu sposobnost da obavlja svoje djelatnosti (
41
).
89.
Stoga, ako se članak 2. stavak 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa tumači na način da sadržava pretpostavku prema kojoj posjedovanje 50-postotnog udjela znači da dioničar ima nadzor nad financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima tog društva, ta pretpostavka može biti opravdana samo ako se dotičnom društvu dâ mogućnost da podnese dokaz o suprotnom i ako se osigura zaštita njegovih prava obrane (
42
).
90.
Nakon što je ta pretpostavka utvrđena (u ovom slučaju od strane tuženih banaka), teret dokazivanja prelazi na dotično društvo da dokaže da se, neovisno o postojanju 50-postotnog udjela osobe uvrštene na popis, ne može izvršavati nikakav nadzor nad njegovim financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima.
91.
Suprotno onomu što tvrdi njemačka vlada, takvo „prebacivanje” tereta dokazivanja ne mora biti izričito predviđeno zakonom. O pretpostavci kontrole na temelju 50-postotnog udjela može se implicitno zaključiti iz tumačenja članka 2. stavka 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa.
92.
Ali kome treba dokazati nepostojanje nadzora?
93.
Jedna mogućnost je osobi koja je provela dotičnu mjeru ograničavanja. U ovom je slučaju riječ o tuženim bankama. Međutim, moglo bi biti previše zahtjevno tražiti od tih subjekata da odlučuju o takvom zahtjevu. Osim toga, ne mora nužno postojati nikakav poticaj za promjenu njihova stava, s obzirom na postojanje izričite odredbe u Uredbi o sankcijama protiv Bjelarusa koja štiti te subjekte i njihove direktore i zaposlenike od odgovornosti u provedbi spornih mjera u dobroj vjeri (
43
).
94.
Druga je mogućnost dostaviti takve dokaze tijelu dotične države članice. Međutim, u ovom slučaju, iako se, kao što sam to već objasnila, čini da se litavsko pravo u međuvremenu promijenilo, u vrijeme nastanka činjenica u ovom sporu nijedno tijelo nije imalo nadležnost (
44
).
95.
U takvom su slučaju jedino mjesto na kojem se može pobiti pretpostavka „nadzora” nadležni sudovi države članice.
96.
Pred tim sudovima dotično društvo mora moći dokazati da osoba uvrštena na popis ne može izvršavati nadzor nad njegovim financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima. Kako tvrdi španjolska vlada, ti sudovi moraju imati punu nadležnost za preispitivanje dokaza koji su im dostavljeni.
97.
Ovaj postupak pokazuje da u Litvi postoji neovisno sredstvo nadzora, u skladu sa zahtjevima koji proizlaze iz članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU‑a, s obzirom na to da društvo EM SYSTEM osporava odluku tuženih banaka da zamrznu njegove račune pred nadležnim građanskim sudovima (
45
).
98.
Međutim, čini se da se sud koji je uputio zahtjev pita na koji način treba dokazati nepostojanje nadzora.
99.
U tom smislu, sud koji je uputio zahtjev svojim drugim pitanjem pita može li se činjenica da se na temelju članka 2. stavka 2. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa društvu zabranjuje stavljanje financijskih sredstava ili gospodarskih izvora na raspolaganje osobi uvrštenoj na popis koristiti kao argument za dokazivanje nepostojanja nadzora (
46
).
100.
Teško je in abstracto navesti argumente na koje se društvo na koje se primjenjuje pretpostavka „nadzora” može pozivati. Oni će ovisiti o nizu čimbenika, kao što su upravljačka struktura poduzeća, njegov statut i stvarno funkcioniranje tog društva (
47
).
101.
Okolnosti koje sud koji je uputio zahtjev navodi u svojem trećem pitanju, osobito (i) odvajanje imovine društva i imovine njegovih dioničara, (ii) činjenica da upravitelj društva (koji nije uvršten u Prilog I. Uredbi o sankcijama protiv Bjelarusa) djeluje u ime društva te (iii) činjenica da pristup bankovnim računima trgovačkog društva ima samo upravitelj društva, mogu upućivati na nepostojanje nadzora većinskog dioničara.
102.
Međutim, nijedan od tih elemenata kao takav nije dovoljan da bi se dokazalo nepostojanje nadzora na temelju 50-postotnog udjela i ti elementi ne mogu sami po sebi jamčiti da navedeni dioničar ne može utjecati i da ne utječe na korištenje financijskih sredstava i gospodarskih izvora društva.
103.
Iz toga slijedi da na prvo pitanje valja odgovoriti tako da se zamrzavanje imovine nametnuto člankom 2. stavkom 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa protiv osoba navedenih u Prilogu I. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa ne odnosi automatski na društvo koje nije uvršteno u taj prilog. Međutim, kada osoba uvrštena u tom prilogu ima u vlasništvu 50 % ili više dionica u tom društvu, može se pretpostaviti da financijska sredstva i gospodarske resurse tog društva pod nadzorom ima osoba navedena u prilogu te ih stoga treba zamrznuti. Ta se pretpostavka može oboriti i podložna je preispitivanju od strane nacionalnog suda.
D.
Veza između zabrane stavljanja na raspolaganje financijskih sredstava ili gospodarskih izvora i zahtjeva „nadzora”
104.
Svojim drugim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita može li društvo EM SYSTEM dokazati da osoba A. V. S. ne izvršava nadzor nad njegovim financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima jer joj ta imovina nije izravno ili neizravno stavljena na raspolaganje.
105.
Ukratko ću odgovoriti na to pitanje.
106.
Zabrana izravnog ili neizravnog stavljanja na raspolaganje financijskih sredstava ili gospodarskih izvora fizičkim ili pravnim osobama uvrštenima na popis ili njihovo oslobađanje u njihovu korist, utvrđeno u članku 2. stavku 2. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa, prema mojem je mišljenju autonomna i odvojena od obveze zamrzavanja financijskih sredstava predviđene u njezinu članku 2. stavku 1.
107.
Komisija i njemačka vlada slažu se s tim stajalištem.
108.
Naime, s jedne strane, Uredba o sankcijama protiv Bjelarusa ne povezuje te dvije mjere niti se o postojanju takve veze može zaključiti iz njihove svrhe.
109.
Kao drugo, sâmo postojanje zabrane stavljanja sredstava na raspolaganje osobi uvrštenoj na popis, kao što je osoba A. V. S., ne sprečava tu osobu da izvršava nadzor nad financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima društva koje nije uvršteno na popis, kao što je društvo EM SYSTEM.
110.
Kao treće, zabrana stavljanja financijskih sredstava na raspolaganje osobi uvrštenoj na popis, kao što je osoba A. V. S., ostaje na snazi neovisno o tome je li društvo koje nije uvršteno na popis, kao što je društvo EM SYSTEM, dokazalo da ta osoba nema nadzor nad njegovim financijskim sredstvima i gospodarskim izvorima (
48
).
111.
Iz toga slijedi da na drugo pitanje valja odgovoriti tako da se odluka o zamrzavanju sredstava i gospodarskih resursa subjekta koji nije uvršten na popis, a kojim upravlja osoba navedena u Prilogu I. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa donosi neovisno o zabrani stavljanja financijskih sredstava i gospodarskih resursa na raspolaganje toj osobi. Odluka o zamrzavanju sredstava ne može se osporiti na temelju toga da imovinu društva čija su sredstva zamrznuta ne koristi navedena osoba ili da se ona ne koristi u njezinu korist.
112.
Budući da je treće pitanje postavljeno pod uvjetom da je odgovor na drugo pitanje potvrdan, na to pitanje nije potrebno odgovoriti.
IV. Zaključak
113.
Na temelju prethodnih razmatranja, predlažem Sudu da Lietuvos Aukščiausiasis Teismasu (Vrhovni sud Litve, Litva) odgovori na sljedeći način:
1.
Članak 2. stavak 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 765/2006 od 18. svibnja 2006. o mjerama ograničavanja protiv predsjednika Lukašenka i određenih dužnosnika Bjelarusa (u daljnjem tekstu: Uredba o sankcijama protiv Bjelarusa)
treba tumačiti na način da se zamrzavanje imovine uvedeno tom odredbom protiv osoba uvrštenih u Prilog I. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa ne proteže automatski na društvo koje nije uvršteno u taj prilog.
Međutim, ako osoba uvrštena u taj prilog u vlasništvu ima 50 % ili više dionica tom društvu, može se pretpostaviti da financijska sredstva i gospodarske izvore tog društva nadzire osoba uvrštena u prilog i da ih stoga treba zamrznuti.
Ta je pretpostavka oboriva i podliježe nadzoru nadležnog nacionalnog suda.
2.
Članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa
treba tumačiti na način da odluka o zamrzavanju financijskih sredstava i gospodarskih izvora subjekta koji nije uvršten na popis, a koji je pod nadzorom osobe uvrštene u Prilog I. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa, donosi se neovisno o zabrani stavljanja na raspolaganje financijskih sredstava i gospodarskih izvora toj osobi.
Odluka o zamrzavanju financijskih sredstava ne može se osporavati zato što se imovina društva čija su financijska sredstva zamrznuta ne koristi od strane osobe uvrštene na popis ili u njezinu korist.
(
1
)	Izvorni jezik: engleski
(
2
)	Uredba Vijeća (EZ) od 18. svibnja 2006. o mjerama ograničavanja protiv predsjednika Lukašenka i određenih dužnosnika Bjelarusa (SL 2006., L 134, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 9., str. 48.), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EU) br. 1014/2012 od 6. studenoga 2012. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL 2012., L 307, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 249.).
(
3
)	Zaključci predsjedništva Europskog vijeća u Bruxellesu od 23. i 24. ožujka 2006., CONCL 1, ST/7775/1/06, 24. ožujka 2006., str. 35.
(
4
)	Zajedničko stajalište Vijeća 2006/276/ZVSP od 10. travnja 2006. o mjerama ograničavanja protiv određenih dužnosnika Belarusa i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2004/661/ZVSP (SL 2006., L 101, str. 5.)
(
5
)	Zajedničko stajalište Vijeća 2006/362/ZVSP od 18. svibnja 2006. o izmjeni Zajedničkog stajališta 2006/276 (SL 2006., L 134, str. 45.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 3., str. 4.)
(
6
)	Odluka Vijeća od 15. listopada 2012. o mjerama ograničavanja protiv Bjelarusa (SL 2012., L 285, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str. 257.; u daljnjem tekstu: Odluka 2012/642)
(
7
)	Odluka 2012/642, uvodne izjave 5. i 6.
(
8
)	Uredba Vijeća od 6. studenoga 2012. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja u odnosu na Bjelarus (SL 2012., L 307, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 13., str. 249.; u daljnjem tekstu: Uredba br. 1014/2012)
(
9
)	Uredba br. 1014/2012, uvodna izjava 2.
(
10
)	Provedbena uredba Vijeća od 17. prosinca 2020. o provedbi članka 8.a stavka 1. [Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa] (SL 2020., L 426I, str. 1.)
(
11
)	U cijelosti to obrazloženje glasi kako slijedi: „Jedan od vodećih poduzetnika koji posluje u Bjelarusu, s poslovnim interesima u sektoru građevine, proizvodnje strojeva, poljoprivrede i drugim sektorima. Prema izvještajima riječ je o jednoj od osoba koje su ostvarile najviše koristi od privatizacije tijekom Lukašenkova mandata predsjednika. Ujedno je član predsjedništva javne udruge ‚Belaya Rus’ koja podržava Lukašenka i član Vijeća za razvoj poduzetništva u Republici Bjelarusu. Stoga ostvaruje korist od Lukašenkova režima i podupire ga. U srpnju 2020. dao je javne izjave u kojima osuđuje prosvjede oporbe u Bjelarusu i time podržao represiju protiv civilnog društva i demokratske oporbe”.
(
12
)	Glavno tajništvo Vijeća, Smjernice za provedbu i evaluaciju mjera ograničavanja (sankcija) u okviru zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU‑a, ST/5664/18 od 4. svibnja 2018., „Smjernice za 2018.”.
(
13
)	Glavno tajništvo Vijeća, Najbolje prakse EU‑a za učinkovitu provedbu mjera ograničavanja, ST/10572/22 od 27. lipnja 2022., „Dokument o najboljoj praksi 2022.”.
(
14
)	Moje isticanje. U bilješci uz točku 55.a Smjernica iz 2018. i u točki 63. dokumenta o najboljoj praksi iz 2022., oba ta dokumenta upućuju na Uredbu Vijeća (EZ) br. 2580/2001 od 27. prosinca 2001. o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma (SL 2001., L 344, str. 70.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 1., str. 5.; u daljnjem tekstu: Uredba o borbi protiv terorizma iz 2001.), čiji članak 1. stavak 5. navodi da „‚[b]iti vlasnik pravne osobe, skupine ili subjekta’ jest posjedovati 50 % ili više vlasničkih prava pravne osobe, skupine ili subjekta, ili imati većinski udio u njima”.
(
15
)	Moje isticanje
(
16
)	Kao što to pokazuje sudska praksa, te vrste mjera obuhvaćaju i „vođe … zemlje kao i pojedince i subjekte koji su povezani s tim vođama ili koje oni izravno ili neizravno nadziru”; vidjeti presude od 3. rujna 2008., Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija (C‑402/05 P i C‑415/05 P, EU:C:2008:461, t. 166.) i u tom smislu presuda od 13. ožujka 2012., Tay Za/Vijeće (C‑376/10 P, EU:C:2012:138, t. 61.).
(
17
)	Vidjeti, u tom smislu, presudu od 21. travnja 2015., Anbouba/Vijeće (C‑605/13 P, EU:C:2015:248, t. 52.) (u kojoj se objašnjava „da će Vijeće […] ispuniti svoju obvezu dokazivanja ako sudu Unije predoči skup dovoljno konkretnih, preciznih i dosljednih indicija na temelju kojih se može dokazati postojanje dovoljne veze između osobe koja podliježe mjeri ograničivanja njezinih financijskih sredstava i režima protiv kojeg se vodi borba”). Vidjeti također, u tom smislu, u vezi s onim što je sada članak 215. stavak 1. UFEU‑a, presude od 3. rujna 2008., Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija (C‑402/05 P i C‑415/05 P, EU:C:2008:461, t. 166.), od 13. ožujka 2012., Tay Za/Vijeće (C‑376/10 P, EU:C:2012:138, t. 64.) i od 28. srpnja 2016., Tomana i dr./Vijeće i Komisija (C‑330/15 P, EU:C:2016:601, t. 46.) (sve govore o potrebi za „dovoljnom vezom” između dotičnih osoba i treće zemlje na koju se odnose mjere ograničavanja koje je donijela Europska unija).
(
18
)	Vidjeti, u tom smislu, presudu od 18. srpnja 2013., Komisija i dr./Kadi (C‑584/10 P, C‑593/10 P i C‑595/10 P, EU:C:2013:518, t. 116. i navedenu sudsku praksu) (u kojoj se objašnjava da obveza obrazlaganja iz članka 296. UFEU‑a zahtijeva „da to obrazloženje utvr[đuje] individualne, specifične i konkretne razloge zbog kojih nadležne vlasti smatraju da na dotičnu osobu trebaju biti primijenjene mjere ograničavanja”).
(
19
)	Vidjeti presudu od 3. rujna 2008., Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija (C‑402/05 P i C‑415/05 P, EU:C:2008:461, t. 326.) (u kojoj se objašnjava da „sud Zajednice mora, u skladu s ovlastima koje su mu dodijeljene Ugovorom o EZ‑u, osigurati nadzor, u načelu potpuni nadzor, zakonitosti svih akata Zajednice u svjetlu temeljnih prava koja čine sastavni dio općih načela prava Zajednice, uključujući nadzor” mjera ZVSP‑a).
(
20
)	Vidjeti, u tom smislu, presudu od 28. ožujka 2017., Rosneft (C‑72/15, EU:C:2017:236, t. 88.) (u kojoj se objašnjava da „vodeći računa o širokom dosegu ciljeva i svrha ZVSP‑a, kako su navedeni u članku 3. stavku 5. i članku 21. UEU‑a te u posebnim odredbama koje se odnose na ZVSP, osobito u člancima 23. i 24. UEU‑a, Vijeće ima široku diskrecijsku ovlast pri definiranju tog predmeta”.
(
21
)	To je bio nacrt usvojen Odlukom Vijeća 2008/475/EZ od 23. lipnja 2008. o provedbi članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 423/2007 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2008., L 163, str. 29.), kojom se u Prilog Uredbi Vijeća (EZ) br. 423/2007 od 19. travnja 2007. o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL 2007., L 103, str. 1.) dodaje sljedeći dodatak: „Bank Melli, Melli Bank Iran i sve njegove podružnice i društva kćeri, uključujući (a) Bank Melli plc (b) Bank Melli Iran ZAO”. Međutim, iako uvrštavanje više subjekata na temelju istog obrazloženja može ispuniti zahtjev zaštite temeljnih prava, kao što to ističu njemačka vlada i Komisija pozivajući se na presudu od 9. srpnja 2009., Melli Bank/Vijeće (T‑246/08 i T‑332/08, EU:T:2009:266, t. 146.), neodređeno upućivanje na posebnu značajku koju dijeli više subjekata koji nisu uvršteni na popis, poput toga da su „društvo kći” uvrštenog društva, ne ispunjava taj zahtjev.
(
22
)	Upitano na raspravi o razlozima zbog kojih sâmo društvo EM SYSTEM nije bilo uvršteno na popis, osobito nakon što je 2024. uvršten drugi dioničar koji drži preostalih 50 % dionica tog društva, Vijeće je odgovorilo da Visoki predstavnik nije predložio takvo uvrštenje (vidjeti unos 278. Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2024/3177 od 16. prosinca 2024. o provedbi članka 8.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 765/2006 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Bjelarusu i sudjelovanje Bjelarusa u ruskoj agresiji na Ukrajinu, SL 2024./3177, L).
(
23
)	Vidjeti u tom pogledu i članak 8.a Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa kojim se predviđa poseban postupak koji Vijeće treba slijediti u slučaju da želi izmijeniti Prilog I. toj uredbi. Njegov stavak 1. posebno propisuje da „[a]ko Vijeće odluči da se na fizičku ili pravnu osobu, subjekt ili tijelo primjenjuju mjere iz članka 2. stavka 1., ono mijenja na odgovarajući način”. Njegov stavak 2. propisuje da „Vijeće će o svojoj odluci i razlozima za uključivanje na popis obavijestiti fizičku ili pravnu osobu, subjekt ili tijelo iz stavka 1., bilo izravno ako je njihova adresa poznata ili objavom obavijesti, čime se toj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu daje mogućnost da izrazi svoje”.
(
24
)	Vidjeti, u tom smislu, presudu od 3. rujna 2008., Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija (C‑402/05 P i C‑415/05 P, EU:C:2008:461, t. 284.) (u kojoj se objašnjava da je poštovanje ljudskih prava uvjet zakonitosti akata Unije i da mjere koje nisu u skladu s tim poštovanjem nisu prihvatljive u pravnom poretku Unije). Vidjeti također članak 215. stavak 3. UFEU‑a, koji određuje da mjere ograničavanja uvedene na temelju te odredbe „uključuju potrebne odredbe o pravnim jamstvima” i izjavu 25. koja se odnosi na članke 75. i 215. [UFEU‑a] (u kojoj se navodi da „poštovanje temeljnih prava i sloboda posebno podrazumijeva posvećivanje odgovarajuće pozornosti zaštiti i poštovanju odgovarajućih postupovnih prava dotičnih pojedinaca ili subjekata. U tu svrhu i kako bi se zajamčio temeljit sudski nadzor odluka koje pojedinca ili subjekta podvrgavaju mjerama ograničavanja, te se odluke moraju temeljiti na jasnim i prepoznatljivim kriterijima. Ti kriteriji moraju biti prilagođeni specifičnostima svake mjere ograničavanja”).
(
25
)	Također primjećujem da se čini da upotreba izraza „pod nadzorom”, kako je korištena u članku 4. stavku 1. točkama (a) i (b) Odluke 2012/642 i članku 2. stavku 5. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa, ima drukčije značenje od iste riječi kako je ona upotrjebljena u prvoj rečenici članka 4. stavka 1. Odluke 2012/642. Dok se prvim utvrđuju kriteriji na temelju kojih Vijeće može utvrditi koji se subjekti mogu uvrstiti na popis (tj. osobno područje primjene mjere), drugim se određuje da se imovina koja je pod nadzorom subjekta uvrštenog na popis mora zamrznuti (tj. materijalno područje primjene mjere).
(
26
)	Vidjeti presudu od 28. ožujka 2017., Rosneft (C‑72/15, EU:C:2017:236, t. 141.) (u kojoj se objašnjava da, s obzirom na to da je cilj uredbe Vijeća donesene na temelju članka 215. UFEU‑a donošenje mjera potrebnih za provedbu odluke Vijeća u području ZVSP‑a, tekst te uredbe treba tumačiti, koliko je to moguće, s obzirom na tu odluku).
(
27
)	Čini se da je to zaključak do kojeg je došlo i Vijeće u točki 35. dokumenta o najboljoj praksi za 2022.: „… financijska sredstva i gospodarski izvori subjekta koji nije uvršten na popis, koji ima pravnu osobnost različitu od pravne osobnosti osobe ili subjekta uvrštenog na popis nisu obuhvaćeni, osim ako ih pod nadzorom ima ili drži osoba ili subjekt uvršten na popis”.
(
28
)	U članku 1. stavku 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa „financijska sredstva” definirana su kao „financijska imovina i koristi bilo koje vrste, uključujući, ali ne isključivo … (c) vrijednosne papire i dužničke instrumente kojima se trguje javno ili privatno… uključujući, udjele i dionice”. Stoga je jasno da su dionice obuhvaćene zamrzavanjem imovine u skladu s člankom 2. stavkom 1. te uredbe.
(
29
)	U tom pogledu valja podsjetiti na članak 288. UFEU‑a, u skladu s kojim „[u]redba ima opću primjenu [i] obvezujuća je u cijelosti i izravno se primjenjuje u svim državama članicama”.
(
30
)	Vidjeti po analogiji presudu od 22. lipnja 2021., Venezuela/Vijeće (Utjecaj na treću državu) (C‑872/19 P, EU:C:2021:507, t. 90.) (u kojoj se objašnjava da se mjere ograničavanja u pogledu Venezuele „također primjenjuju a da to ne zahtijeva donošenje provedbenih mjera, ni Unije ni država članica”).
(
31
)	Vidjeti, u tom smislu, presudu od 10. rujna 2019., HTTS/Vijeće (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, t. 70.) (u kojoj se objašnjava da „pojam ‚društvo koje je u vlasništvu ili pod [nadzorom]’ u području mjera ograničavanja uglavnom nema jednak doseg kao u području prava društava, kad je riječ o utvrđivanju poslovne odgovornosti društva koje se u pogledu odlučivanja pravno nalazi pod kontrolom drugoga gospodarskog subjekta”.
(
32
)	Odluka 2012/642, uvodne izjave 6. i 7.
(
33
)	Vidjeti, u tom smislu, presudu od 10. rujna 2019., HTTS/Vijeće (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, t. 69.) (u kojoj se zauzima stav da bi tumačenje pojmova „u vlasništvu” ili „pod nadzorom” samo na način da uključuje izravno vlasništvo ili nadzor omogućilo da se mjere ograničavanja „zaobiđu brojnim ugovornim ili de facto mogućnostima [nadzora]”).
(
34
)	Vidjeti presudu od 7. lipnja 2023., Shakutin/Vijeće (T‑141/21, EU:T:2023:303, t. 153.) (u kojoj se priznaje da je Vijeće utvrdilo da su „gospodarske aktivnosti poslovnih ljudi u Bjelarusu moguće samo uz odobrenje Lukašenkova režima”. Vidjeti također, po analogiji, presudu Žalbenog suda Engleske i Walesa od 27. veljače 2024. u predmetu Dalston Projects Ltd & dr./Secretary of State for Transport (2024.) EWCA Civ 172, t. 122.), u kojoj se poziva na izjavu svjedoka koja objašnjava da je „priroda ruske političke ekonomije u biti pokroviteljska”, odnosno „sustav u kojem država pruža prilike i materijalne koristi, državne ugovore i visoke položaje u vladi i subjektima povezanima s vladom, malom krugu insajdera u zamjenu za njihovu odanost i podršku”).
(
35
)	Vidjeti i presudu Žalbenog suda Engleske i Walesa od 27. veljače 2024., Dalston Projects Ltd & dr./Secretary of State for Transport (2024.) EWCA Civ 172, t. 183., u kojoj je taj sud smatrao „zaključkom zdravog razuma”, a ne „pitanjem koje ovisi o detaljnim pravilima prava trgovačkih društava”, to da kada dva ili više poslovnih partnera povezanih s režimom protiv kojeg se želi boriti mjerama ograničavanja imaju zajednički udio u društvu, postoji rizik od zaobilaženja zamrzavanja imovine.
(
36
)	Vidjeti po analogiji presudu od 11. studenoga 2021., Bank Sepah (C‑340/20, EU:C:2021:903, t. 43. i 56.) (u kojoj se napominje, kad je riječ o opsegu zamrzavanja imovine, da je „cilj zamrzavanja financijskih sredstava što je više moguće ograničiti radnje koje se mogu poduzeti na zamrznutim financijskim sredstvima” i da „radi postizanja [ciljeva koji se nastoje ostvariti mjerama ograničavanja] nije samo zakonito nego je i neophodno da se pojmovi ‚zamrzavanje financijskih sredstava’ i ‚zamrzavanje gospodarskih izvora’ tumače široko jer se treba spriječiti svaka upotreba zamrznute imovine koja bi omogućila zaobilaženje predmetnih uredbi i iskorištavanje nedostataka u sustavu”).
(
37
)	Vidjeti u tom smislu presudu od 10. rujna 2019., HTTS/Vijeće (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, t. 70. i 71.) (u kojoj se objašnjava da pojam „društvo u vlasništvu ili pod nadzorom” treba shvatiti na način da se odnosi na situaciju u kojoj je fizička ili pravna osoba „u stanju utjecati na poslovne izbore drugog društva s kojim je u poslovnom odnosu, i to čak i u nedostatku bilo kakve pravne veze, u smislu vlasničkog udjela ili udjela u kapitalu između tih dvaju gospodarskih subjekata”).
(
38
)	Vidjeti u tom smislu presudu od 21. prosinca 2011., Francuska/People’s Mojahedin Organization of Iran (C‑27/09 P, EU:C:2011:853, t. 61.) (u kojoj se objašnjava da u slučaju zamrzavanja imovine, kako se ne bi ugrozila učinkovitost te mjere, „takva mjera mora po samoj svojoj naravi imati učinak iznenađenja te se mora trenutačno primijeniti”).
(
39
)	Vidjeti Smjernice iz 2018., t. 55.b i dokument najbolje prakse iz 2022., t. 63. Te odredbe razlikuju pravo izvršavanja takvog utjecaja i ovlast da se to učini čak i u nedostatku takvog prava.
(
40
)	U ovom trenutku može biti korisno primijetiti da se, prema nacionalnom spisu, ubrzo nakon objave Uredbe o uvrštenju na popis iz 2020. pokušao izvršiti prijenos značajne svote novca s računa društva EM SYSTEM na osobni bankovni račun njegova direktora. Jedna od tuženih banaka blokirala je taj prijenos.
(
41
)	Vidjeti u tom smislu presudu od 29. studenoga 2018., National Iranian Tanker Company/Vijeće (C‑600/16 P, EU:C:2018:966, t. 33.) (u kojoj se priznaje da interes za vraćanje ugleda vrijedi i za društva na koja se odnose mjere ograničavanja).
(
42
)	Vidjeti točku 55.c Smjernica iz 2018. i točku 65. dokumenta o najboljim praksama iz 2022., u kojem Vijeće objašnjava da su kriteriji vlasništva ili kontrole oborivi. Vidjeti također, po analogiji, presudu od 10. rujna 2019., HTTS/Vijeće (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, t. 74.) (u kojoj se ističe obrazloženje Općeg suda u području mjera ograničavanja da „iako se postojanje pravne veze, vlasničkog udjela ili udjela u kapitalu u nekim slučajevima može očitovati u obliku mogućnosti utjecanja na odabir subjekta koji je u vlasništvu ili pod kontrolom, to nije uvjet sine qua non za izvršavanje takvog utjecaja”).
(
43
)	Vidjeti članak 6. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa.
(
44
)	Kao što je to objasnila litavska vlada, sada postoji mogućnost obaranja pretpostavke „nadzora” pred državnim tijelom zaduženim za sastavljanje popisa subjekata čija je imovina pod nadzorom osobe uvrštene na popis. Neuspješno osporavanje te „provedbe” stoga otvara mogućnost pokretanja sudskog postupka pred upravnim sudovima te države članice.
(
45
)	Osim toga, kako je to istaknuto u odluci kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku, čini se da u Litvi postoji sustav na temelju kojeg se može zahtijevati oslobađanje zamrznute imovine ako osoba uvrštena na popis više ne posjeduje ili više nema pod nadzorom predmetnu imovinu ili kada se primjenjuje jedno od odstupanja predviđenih pravom Unije, kao što je ono predviđeno u članku 3. stavku 1. Uredbe o sankcijama protiv Bjelarusa.
(
46
)	Kao što ću objasniti u odjeljku III.D, smatram da to nije moguće.
(
47
)	Kao što to pravilno ističe litavska vlada, za potrebe te ocjene nije važno je li osoba uvrštena na popis koja ima 50-postotni udio u prošlosti stvarno izvršavala prevladavajući nadzor ili se miješala u svakodnevno donošenje odluka u pogledu financijskih sredstava i gospodarskih izvora subjekta koji nije uvršten na popis. Bitno je da takva mogućnost postoji na temelju udjela te osobe u tom društvu. Vidjeti također, u istom smislu, presude od 9. srpnja 2009., Melli Bank/Vijeće (T‑246/08 i T 332/08, EU:T:2009:266, t. 125.) i od 4. veljače 2014., Syrian Lebanese Commercial Bank/Vijeće (T‑174/12 i T‑80/13, EU:T:2014:52, t. 110.) (u obje presude odbačen je argument da bi izostanak miješanja većinskog dioničara u prošlosti određivao buduće postupke te osobe u kontekstu mjera ograničavanja).
(
48
)	Na primjer, neovisno o tome jesu li njegova financijska sredstva i gospodarski izvori zamrznuti zbog udjela osobe A. V. S. u društvu EM SYSTEM, to je društvo spriječeno isplatiti joj dividende od njezinih dionica.