62022CJ0029_RES
Spojeni predmeti C-29/22 P i C-44/22 P
KDiKS
protiv
Vijeća Europske unije i dr.
Presuda Suda (veliko vijeće) od 10. rujna 2024.
„Žalba – Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) – Zajednička akcija Vijeća 2008/124/ZVSP – Misija Europske unije za uspostavu vladavine prava na Kosovu – Tužba za naknadu štete – Šteta navodno pretrpljena zbog različitih radnji i propusta Vijeća Europske unije, Europske komisije i Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD) u provedbi te zajedničke akcije – Neodgovarajuće istrage o mučenju, nestanku i ubojstvu pojedinaca – Nadležnost Suda Europske unije za odlučivanje o toj žalbi – Članak 24. stavak 1. drugi podstavak posljednja rečenica UEU-a – Članak 275. UFEU-a”
Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) – Nadležnost suda Unije – Tužba za naknadu štete – Pravni lijek koji se odnosi na radnje ili propuste koji se odnose na tu politiku – Pravni lijek koji se ne odnosi na poštovanje članka 40. UEU-a ni na restriktivne mjere protiv fizičkih ili pravnih osoba – Isključenost – Usklađenost tog ograničenja nadležnosti Suda s člankom 47. Povelje o temeljnim pravima, člancima 6. i 13. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, člankom 6. stavkom 2. UEU-a i člancima 268. i 340. UFEU-a
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47., čl. 51. st. 1. i čl. 52. st. 7.; čl. 2., čl. 3. st. 5., čl. 5. st. 1. i 2., čl. 6., čl. 13. st. 2., čl. 19., čl. 21., čl. 23., čl. 24. st. 1. i čl. 40. UEU-a; čl. 268., 275. st. 2.d, čl. 340. i 344. UFEU-a; Zajednička akcija Vijeća 2008/124)
(t. 62., 63., 66.-73., 77.-82., 85.-87., 90.-92., 94.)
Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) – Nadležnost suda Unije – Tužba za naknadu štete – Pravni lijek koji se odnosi na radnje ili propuste koji se odnose na tu politiku – Pravni lijek koji se ne odnosi na poštovanje članka 40. UEU-a ni na restriktivne mjere protiv fizičkih ili pravnih osoba – Radnje ili propusti koji nisu izravno povezani s političkim ili strateškim odlukama institucija, tijela, ureda i agencija Unije u okviru te politike – Uključenost – Predmetne radnje ili propusti koji su izravno povezani s takvim odabirom – Isključenost
(čl. 24. do 26., 28., 29., 37., 38., 42. i 43. UEU-a; čl. 275. UFEU-a; Zajednička akcija Vijeća 2008/124)
(t. 115.-119.)
Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) – Nadležnost suda Unije – Tužba za naknadu štete – Pravni lijek koji se odnosi na radnje ili propuste koji se odnose na tu politiku – Pravni lijek koji se ne odnosi na poštovanje članka 40. UEU-a ni na restriktivne mjere protiv fizičkih ili pravnih osoba – Radnje ili propusti koji nisu izravno povezani s političkim ili strateškim odlukama institucija, tijela, ureda i agencija Unije u okviru te politike – Sredstva stavljena na raspolaganje misiji Unije – Odluka o opozivu izvršnog mandata takve misije – Isključenost
(čl. 24. st. 1. podst. 2.d., čl. 28. st. 1. i čl. 43. st. 2. UEU-a; čl. 275. st. 1. UFEU-a; Zajednička akcija Vijeća 2008/124, čl. 3. t. (d); Odluka Vijeća (ZVSP) 2018/856)
(t. 120., 121., 124., 126., 136., 137.)
Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) – Nadležnost suda Unije – Tužba za naknadu štete – Pravni lijek koji se odnosi na radnje ili propuste koji se odnose na tu politiku – Pravni lijek koji se ne odnosi na poštovanje članka 40. UEU-a ni na restriktivne mjere protiv fizičkih ili pravnih osoba – Radnje ili propusti koji nisu izravno povezani s političkim ili strateškim odlukama institucija, tijela, ureda i agencija Unije u okviru te politike – Nedostatak odgovarajućeg osoblja misije Unije – Povrede ljudskih prava koje je počinila ta misija – Komisija koja ispituje pritužbe podnesene u vezi s takvim povredama – Nepostojanje postupovnih odredbi kojima se predviđa besplatna pravna pomoć – Nepostojanje izvršnih ovlasti – Nepostojanje pojedinačnih mjera koje se odnose na posebne situacije tužiteljâ – Uključenost
(čl. 24. st. 1. podst. 2.d. UEU-a; čl. 275. podst. 2.d. UFEU-a; Zajednička akcija Vijeća 2008/124, čl. 1. i 2.; Odluka Vijeća 2018/856/ZVSP, čl. 15.a)
(t. 120., 121., 124., 127., 128., 130., 131., 133.-135., 137.)
Žalba – Žalba za koju je utvrđeno da je djelomično osnovana – Odlučivanje žalbenog suda o meritumu spora – Uvjet – Spor o kojem se može konačno odlučiti – Nepostojanje – Vraćanje predmeta Općem sudu na odlučivanje – Konačan nadzor nadležnosti za odlučivanje o tužbi koji provodi žalbeni sud
(Statut Suda, čl. 62. st. 1.)
(t. 159., 163.-166.)
Kratak prikaz
Sud je, time što je ukinuo rješenje Općeg suda KS i KD/Vijeće i dr. (
1
) (u daljnjem tekstu: pobijano rješenje), u dijelu u kojem se taj sud proglasio očito nenadležnim za odlučivanje o tužbi koju su podnijele osobe KS i KD zbog toga što se ona odnosila na političke ili strateške odluke u okviru zajedničke vanjske i sigurnosne politike (ZVSP) (
2
), zasjedajući u velikom vijeću, pojasnio doseg ograničenja nadležnosti sudova Unije u području ZVSP-a predviđenog člankom 24. stavkom 1. drugim podstavkom posljednjom rečenicom UEU-a (
3
) i člankom 275. stavkom 1. UFEU-a (
4
). Osobe KS i KD članovi su bliske obitelji osoba koje su mučene, nestale ili ubijene na Kosovu 1999. tijekom sukoba u toj zemlji. Europska unija je 2008. Zajedničkom akcijom 2008/124 (
5
) uspostavila civilnu misiju za uspostavu vladavine prava u toj trećoj zemlji pod nazivom Eulex Kosovo, čiji je zadatak, među ostalim, istraživanje takvih zločina. Na temelju te zajedničke akcije, Unija je 2009. osnovala Komisiju za razmatranje ljudskih prava (u daljnjem tekstu: Komisija za razmatranje) radi postupanja po pritužbama podnesenima u vezi s povredama ljudskih prava koje je počinila misija Eulex Kosovo u okviru izvršavanja svojeg mandata.
Nakon pritužbi koje su podnijele osobe KS i KD, Komisija za razmatranje u studenome 2015. i listopadu 2016. zaključila je da je nekoliko temeljnih prava zaštićenih Europskom konvencijom o ljudskim pravima (u daljnjem tekstu: EKLJP) povrijeđeno (
6
). U ožujku 2017. ta je komisija odlučila zatvoriti dotične predmete, pri čemu je u svakom slučaju utvrdila da je voditelj misije Eulex Kosovo samo djelomično proveo preporuke koje mu je uputila.
U prosincu 2017. Opći sud je rješenjem KS/Vijeće (
7
) i dr., zbog njegove očite nenadležnosti da o njoj odlučuje, odbio tužbu koju je osoba KS podnijela protiv Vijeća Europske unije, Europske komisije i Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD) radi, među ostalim, „poništenja ili izmjene Zajedničke akcije 2008/124” i zbog izvanugovorne odgovornosti za povredu više odredbi EKLJP-a.
U studenome 2021. Opći sud je pobijanim rješenjem iz istog razloga odbio tužbu koju su osobe KS i KD podnijele radi naknade štete za koju smatraju da su je pretrpjele zbog različitih radnji i propusta Vijeća, Komisije i ESVD-a, koji se osobito odnose na istrage provedene tijekom misije Eulex Kosovo koje se odnose na mučenje, nestanak i ubojstvo članova njihovih obitelji. Osobe KS i KD u međuvremenu su u lipnju 2021. podnijele zahtjev za mjere izvođenja dokaza kojim su tražile podnošenje cjelovite verzije plana operacije (OPLAN) misije Eulex Kosovo od njezina osnivanja 2008.
Odlučujući o dvjema žalbama koje su podnijele osobe KS i KD (predmet C-29/22 P) i Komisija (predmet C-44/22 P), Sud je djelomično ukinuo to rješenje Općeg suda i vratio mu predmet na ponovno odlučivanje o dopuštenosti i, po potrebi, o meritumu te tužbe.
U pobijanom rješenju Opći sud je, među ostalim, utvrdio da tužba koju su podnijele osobe KS i KD proizlazi iz akata ili postupanja koji su obuhvaćeni političkim ili strateškim pitanjima povezanima s definiranjem aktivnosti, prioriteta i resursa misije Eulex Kosovo kao i odlukom o osnivanju Komisije za razmatranje u okviru te misije i da su u skladu sa Zajedničkom akcijom 2008/124 uspostava i aktivnosti misije Eulex Kosovo obuhvaćene odredbama UEU-a o ZVSP-u. Osim toga, Opći sud je u biti presudio da primjenom članka 24. stavka 1. drugog podstavka posljednje rečenice UEU-a i članka 275. prvog stavka UFEU‑a Sud Europske unije načelno nije nadležan za odredbe koje se odnose na ZVSP kao ni za akte donesene na temelju tih odredbi i da iznimke od tog načela predviđene u toj prvoj odredbi i u članku 275. stavku 2. UFEU-a nisu primjenjive u ovom slučaju jer se ta tužba ne odnosi ni na mjere ograničavanja u pogledu fizičkih ili pravnih osoba, u smislu potonje odredbe, ni na poštovanje članka 40. UEU-a (
8
).
Ocjena Suda
Budući da su osobe KS i KD i Komisija osporile tu ocjenu, Sud je ispitao osnovanost tumačenja Općeg suda o tim aspektima.
Tumačenje članka 24. stavka 1. drugog stavka UEU-a i članka 275. stavka 1. UFEU-a
Kako bi protumačio odredbe Ugovorâ kojima se predviđa ograničenje nadležnosti sudova Unije u području ZVSP-a, Sud je najprije utvrdio da uključivanje te politike u ustavni okvir Unije podrazumijeva da se u okviru nje primjenjuju i temeljna načela pravnog poretka Unije. Među njima je, među ostalim, poštovanje vladavine prava i temeljnih prava, vrijednosti koje zahtijevaju, među ostalim, da tijela Unije podliježu sudskom nadzoru.
Međutim, kao prvo, Sud je istaknuo da, u skladu s člankom 24. stavkom 1. drugim podstavkom prvom rečenicom UEU-a, „[ZVSP] podliježe posebnim pravilima i postupcima”, uključujući ona kojima se ograničava nadležnost Suda Europske unije u pogledu odredbi o ZVSP-u i akata donesenih na temelju njih. Takvo ograničenje može se uskladiti s člankom 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja) i s člancima 6. i 13. EKLJP-a.
U tom pogledu, kao prvo, Sud je već presudio da se na temelju članka 47. Povelje ne može uspostaviti njegova nadležnost ako je Ugovori isključuju ni izmijeniti sustav sudskog nadzora predviđen Ugovorima, kojem pripadaju pravila o dopuštenosti izravnih tužbi. Osim toga, načela dodjeljivanja ovlasti i institucionalne ravnoteže primjenjuju se i u području ZVSP-a. Stoga tvrdnja da se aktima ili propustima koji su predmet tužbe pojedinca povređuju njegova temeljna prava nije sama po sebi dovoljna da bi se Sud Europske unije proglasio nadležnim za odlučivanje o njima. Kao drugo, točno je da Sud mora osigurati da njegovo tumačenje tog članka 47., čiji prvi i drugi podstavak odgovaraju članku 6. stavku 1. i članku 13. EKLJP-a, osigurava razinu zaštite koja ne krši onu zajamčenu tim odredbama EKLJP-a, kako ih tumači Europski sud za ljudska prava. Međutim, s jedne strane, pravo zajamčeno tim člankom 6. stavkom 1. EKLJP-a nije apsolutno i može podlijegati legitimnim ograničenjima. S druge strane, zaštita koju pruža članak 13. EKLJP-a, koja jamči da u nacionalnom pravu postoji pravno sredstvo koje omogućuje pozivanje na prava i slobode EKLJP-a, ne može se smatrati apsolutnom jer kontekst navodne povrede ili kategorija navodnih povreda mogu opravdati ograničenje mogućih pravnih sredstava.
Stoga, Opći sud nije počinio pogrešku koja se tiče prava time što je u biti smatrao da ni članak 24. stavak 1. drugi podstavak zadnja rečenica UEU-a i članak 275. UFEU-a (
9
), s jedne strane, ni pozivanje na povrede temeljnih prava, s druge strane, sami po sebi ne opravdavaju da se proglasi nadležnim za odlučivanje o tužbi koju su podnijele osobe KS i KD. Štoviše, članak 6. stavak 2. UEU-a, kojim se predviđa pristupanje Unije EKLJP-u, ne može se tumačiti na način da ima za učinak proširenje nadležnosti Suda Europske unije u području ZVSP-a s obzirom na to da sustav koji se primjenjuje na to pristupanje predviđa da sporazum o pristupanju ne utječe ni na nadležnosti Unije ni na ovlasti njezinih institucija.
Kao drugo, što se konkretno tiče primjene članka 24. stavka 1. drugog podstavka posljednje rečenice UEU-a i članka 275. UFEU-a na tužbe zbog izvanugovorne odgovornosti Unije, uređene člancima 268. i 340. UFEU-a, Sud je napomenuo da ni isključivi karakter nadležnosti priznate Sudu Europske unije za odlučivanje o takvim tužbama ni autonomija te kategorije tužbi ne mogu imati za učinak proširenje granica nadležnosti koja je toj instituciji dodijeljena Ugovorima. Članak 24. stavak 1. drugi podstavak zadnju rečenicu UEU-a i članak 275. UFEU-a, koji ograničavaju nadležnost sudova Unije u području ZVSP-a, moraju se, što se tiče tužbi u tom području, smatrati lex specialis u odnosu na članke 268. i 340. UFEU-a. Stoga se ne može prihvatiti da se članak 24. stavak 1. drugi podstavak zadnja rečenica UEU-a i članak 275. UFEU-a ne odnose na tužbe zbog izvanugovorne odgovornosti Unije.
Kao treće i posljednje, Sud je, oslanjajući se na presudu Carvalho i dr./Parlament i Vijeće (
10
), u kojoj je izraženo načelo tumačenja koje se primjenjuje na sva pravna sredstva predviđena Ugovorima, također potvrdio tumačenje Općeg suda odredaba Ugovorâ koje se odnose na nadležnost suda Unije s obzirom na temeljno pravo na djelotvornu sudsku zaštitu u smislu da navedeno temeljno pravo ne može dovesti do isključenja uvjeta izričito predviđenih UFEU‑om.
Povezanost akata i propusta o kojima je riječ s političkim ili strateškim odlukama u okviru ZVSP‑a i o utvrđivanju i provedbi ZVSP-a
Sud je podsjetio da, u okviru ispitivanja nadležnosti Suda Europske unije za odlučivanje o tužbama koje se odnose na akte ili propuste obuhvaćene ZVSP-om, valja provjeriti, kao prvo, ulazi li predmetna situacija u jedan od slučajeva predviđenih člankom 24. stavkom 1. drugim podstavkom posljednjom rečenicom UEU-a i člankom 275. stavkom 2. UFEU-a, u kojima je ta nadležnost izričito priznata (
11
). Ako to nije slučaj, valja, kao drugo, ocijeniti može li se navedena nadležnost temeljiti na okolnosti da predmetni akti i propusti nisu izravno povezani s političkim ili strateškim odlukama institucija, tijela, ureda i agencija Unije u okviru ZVSP‑a, a osobito zajedničke sigurnosne i obrambene politike (ZSOP) (
12
). Stoga, iako je Sud Europske unije nadležan ocjenjivati zakonitost akata ili propusta koji nisu izravno povezani s tim političkim ili strateškim odlukama ili ih tumačiti, on ne raspolaže tim ovlastima ako su ti akti ili propusti izravno povezani s tim političkim ili strateškim odlukama (
13
).
U tom pogledu Sud ispituje ocjenu Općeg suda (
14
), koja je provela konkretnu analizu svakog od akata i propusta koji spadaju u ZVSP, a osobito ZSOP-a, na koje se odnosi tužba koju su podnijeli KS i KD (
15
).
U ovom slučaju, kao prvo, iz pobijanog rješenja proizlazi da je Opći sud utvrdio da ta tužba nije obuhvaćena slučajevima u kojima odredbe Ugovorâ izričito predviđaju nadležnost Suda Europske unije u području ZVSP-a, što uostalom nije osporeno u okviru žalbi. Kao drugo, Opći sud je u biti smatrao da su akti i propusti na koje se navedena tužba (
16
) odnosi izravno povezani s tom politikom, s obzirom na njihovu političku i stratešku narav kao i njihovu povezanost s određivanjem i provedbom ZVSP-a, zbog čega se proglasio nenadležnim za odlučivanje o toj tužbi.
U tom pogledu Sud je istaknuo, kao prvo, da su sredstva stavljena na raspolaganje misiji ZVSP-a, a osobito misiji ZSOP-a, izravno povezana, kao što je to pravilno smatrao Opći sud, s političkim ili strateškim odlukama u okviru ZVSP-a.
S druge strane, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da navodni nedostatak odgovarajućeg osoblja spada u politička ili strateška pitanja u vezi s određivanjem i provedbom ZVSP-a. Naime, sposobnost misije Eulex Kosovo da zapošljava osoblje (
17
) predstavlja akt svakodnevnog upravljanja koji ulazi u okvir izvršenja mandata navedene misije. Stoga odluke koje je misija Eulex Kosovo donijela u pogledu odabira osoblja koje ta misija zapošljava nisu izravno povezane s političkim ili strateškim odlukama koje je navedena misija donijela u okviru ZVSP-a.
Kao drugo, Sud je došao do istog zaključka o tome da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava u pogledu nepostojanja odredbi kojima se predviđa besplatna pravna pomoć u okviru postupaka pred Komisijom za razmatranje. Naime, taj dio tužbe koju su podnijele osobe KS i KD odnosi se na postupovna pravila te komisije koja nisu izravno povezana s političkim ili strateškim odlukama izvršenima u okviru ZVSP-a.
Isto tako, kad je riječ o nepostojanju provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji za razmatranje ili pravnih sredstava za povrede koje je utvrdila ta ista komisija, Sud je, oslanjajući se na ciljeve koji su prethodili osnivanju misije Eulex Kosovo (
18
), naveo da odluka o tome hoće li se na akte i propuste te misije primijeniti nadzorni mehanizam koji odgovara tim standardima nije izravno povezana s političkim ili strateškim odlukama u vezi s navedenom misijom, nego samo s aspektom njezina administrativnog upravljanja.
Kao treće, Sud je naveo da nepostojanje korektivnih mjera kojima se omogućuje ispravljanje povreda temeljnih prava koje je utvrdila Komisija za razmatranje i ozbiljno pravno ispitivanje predmeta osobe KD predstavlja propust da se poduzmu pojedinačne mjere u vezi s posebnim situacijama osoba KS i KD što dakle nije izravno povezano s političkim ili strateškim odlukama u okviru ZVSP-a. Isto vrijedi i za tvrdnju Vijeća i ESVD-a prema kojoj je ta misija učinila sve što je u njezinoj moći da istraži kaznena djela o kojima je riječ. Stoga je Opći sud počinio pogreške koje se tiču prava i u pogledu tih aspekata tužbe.
Nasuprot tomu, kao četvrto, odluka o opozivu izvršnog mandata misije ZVSP-a, a osobito misije ZSOP-a, izravno je povezana s takvim političkim ili strateškim odlukama donesenima u okviru ZVSP-a u smislu članka 28. stavka 1. i članka 43. stavka 2. UEU-a. Stoga, Opći sud nije počinio pogrešku koja se tiče prava u dijelu u kojem se proglasio nenadležnim za odlučivanje o prigovorima koji se odnose na opoziv izvršnog mandata misije Eulex Kosovo Odlukom 2018/856 (
19
).
Tužba pred Općim sudom
Sud, utvrdivši da ne raspolaže elementima potrebnima za konačno odlučivanje o prigovorima nedopuštenosti koje su istaknuli Vijeće, Komisija i ESVD ni o osnovanosti tužbe koju su podnijele osobe KS i KD, uputio je predmet Općem sudu kako bi on odlučio o dopuštenosti i, po potrebi, o meritumu te tužbe kao i o zahtjevu za pristup OPLAN-u misije Eulex Kosovo.
(
1
)	Rješenje od 10. studenoga 2021., KS i KD/Vijeće i dr. (T-771/20, EU:T:2021:798)
(
2
)	Navedeno rješenje ukida se u dijelu u kojem se tužba koju su podnijele osobe KS i KD odnosila, među ostalim, na povredu više temeljnih prava i pogrešnu uporabu ili zlouporabu izvršne ovlasti koju su počinili tijelo i institucije Unije. U preostalom dijelu žalbe se odbijaju.
(
3
)	Na temelju te odredbe: „[S]ud Europske unije nema nadležnost u odnosu na te odredbe, izuzev nadležnosti za praćenje usklađenosti s člankom 40. [UEU-a] i ispitivanja zakonitosti određenih odluka kako je predviđeno člankom 275. stavkom drugim [UFEU-a]”.
(
4
)	U skladu s člankom 275. UFEU-a „Sud Europske unije nije nadležan za odredbe koje se odnose na [ZVSP] niti za akte donesene na temelju tih odredaba. Međutim, Sud je nadležan za nadzor poštovanja članka 40. Ugovora o [EU-u] i odlučivanje u postupcima pokrenutima u skladu s uvjetima utvrđenima u članku 263. stavku četvrtom ovog Ugovora u kojima se ocjenjuje zakonitost odluka kojima se predviđaju mjere ograničavanja protiv fizičkih ili pravnih osoba koje je Vijeće usvojilo na temelju glave V. poglavlja 2. Ugovora o [EU-u].”
(
5
)	Zajednička akcija Vijeća 2008/124/ZVSP od 4. veljače 2008. o Misiji Europske unije za uspostavu vladavine prava na Kosovu, EULEX KOSOVO (SL 2008., L 42, str. 92.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 76.)
(
6
)	Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, potpisane u Rimu 4. studenoga 1950.
(
7
)	Rješenje od 14. prosinca 2017., KS/Vijeće i dr. (T-840/16, EU:T:2021:938)
(
8
)	Tim se člankom predviđa: „Provedba [ZVSP-a] ne utječe na primjenu postupaka i opseg ovlasti institucija utvrđenih Ugovorima za izvršavanje nadležnosti Unije iz članaka od 3. do 6. [UFEU-a]. Slično tomu, provedba politika navedenih u tim člancima ne utječe na primjenu postupaka i opseg ovlasti institucija utvrđenih Ugovorima za izvršavanje nadležnosti Unije temeljem ovog poglavlja”.
(
9
)	U vezi s člankom 47. Povelje, člankom 6. stavkom 1. i člankom 13. EKLJP-a i člankom 2., člankom 3. stavkom 5. i člancima 6., 19., 21. i 23. UEU-a.
(
10
)	Presuda od 25. ožujka 2021., Carvalho i dr./Parlament i Vijeće (C-565/19 P, EU:C:2021:252, t. 69. i 78.)
(
11
)	Presuda od 28. ožujka 2017., Rosneft (C 72/15, EU:C:2017:236, t. 60.) i od 6. listopada 2020., Bank Refah Kargaran/Vijeće (C-134/19 P, EU:C:2020:793, t. 27.)
(
12
)	To proizlazi iz sudske prakse Suda proizišle iz točke 49. presude od 12. studenoga 2015., Elitaliana/Eulex Kosovo (C 439/13 P, EU:C:2015:753), točke 55. presude od 19. srpnja 2016., H/Vijeće i dr. (C-455/14 P, EU:C:2016:569) i iz točke 66. presude od 25. lipnja 2020., SATCEN/KF (C 14/19 P, EU:C:2020:492).
(
13
)	Stoga Sud Europske unije nije nadležan ocjenjivati zakonitost ili tumačiti akte ili propuste koji su izravno povezani s određivanjem, vođenjem i provedbom ZVSP-a, a osobito ZSOP-a, a osobito za utvrđivanje strateških interesa Unije, kao i za utvrđivanje djelovanja koja Unija treba poduzeti i stajališta koja treba zauzeti te općih smjernica ZVSP-a u smislu članaka 24. do 26., 28., 29., 37., 38., 42. i 43. UEU-a.
(
14
)	Ta se ocjena nalazi u točkama 28. i 39. pobijanog rješenja.
(
15
)	U tu svrhu Sud uzima u obzir činjenicu da cilj pravne sigurnosti zahtijeva da sud Unije nije obvezan ispitati meritum predmeta kako bi utvrdio svoju nadležnost.
(
16
)	Te radnje i propusti navedeni su u točki 20. presude. Riječ je, u biti, o:
nepostojanju odgovarajućih istraga o nestanku i ubojstvu članova njihovih obitelji zbog nedostatka potrebnih sredstava i odgovarajućeg osoblja te misije za izvršavanje njezina izvršnog mandata;
nepostojanju odredbi kojima se predviđa besplatna pravna pomoć za tužitelje koji ispunjavaju uvjete u postupcima pred Komisijom za razmatranje, te s obzirom na to da je ta komisija osnovana bez ovlasti za izvršenje svojih odluka i bez ovlasti pružanja pravnih lijekova za utvrđene povrede;
nepoduzimanju korektivnih mjera za potpuno ili djelomično uklanjanje povreda navedenih u prvoj i drugoj alineji, iako je voditelj misije Eulex Kosovo 29. travnja 2016. obavijestio Uniju o zaključcima Komisije za razmatranje;
pogrešnoj uporabi ili zlouporabi izvršne ovlasti Vijeća i ESVD‑a, time što su tvrdili da je misija Eulex Kosovo učinila sve u svojoj moći kako bi istražila otmicu i vjerojatno ubojstvo supruga osobe KS te ubojstvo supruga i sina osobe KD;
pogrešnoj uporabi ili propustu da se na odgovarajući način upotrijebi izvršna ovlast, time što je Odlukom Vijeća (ZVSP) 2018/856 od 8. lipnja 2018. o izmjeni Zajedničke akcije 2008/124/ZVSP o Misiji Europske unije za uspostavu vladavine prava na Kosovu (SL 2018., L 146, str. 5.) oduzet izvršni mandat, iako su se povrede navedene u prvom i drugom stavku i dalje nastavile;
pogrešnoj uporabi ili zlouporabi izvršne ili javne ovlasti misije Eulex Kosovo i/ili specijaliziranog ureda tužiteljstva za istragu i kazneni progon pred Posebnim sudom za ratne zločine na Kosovu, zbog neosiguravanja provedbe pravilnog pravnog razmatranja u slučaju osobe KD, predmeta koji se odnosi na ratni zločin koji je prima facie utemeljen.
(
17
)	Ta sposobnost proizlazi iz teksta članka 15.a Zajedničke akcije 2008/124, kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 2014/349/ZVSP od 12. lipnja 2014. (SL 2014., L 174, str. 42.).
(
18
)	Vidjeti članke 1. i 2. Zajedničke akcije 2008/124.
(
19
)	Tom je odlukom ukinuta obveza te misije, utvrđena u članku 3. točki (d) Zajedničke akcije 2008/124, kojom se osigurava da su određeni zločini „propisno istraženi, sudski gonjeni, presuđeni i provedeni”.