62023TJ0202_RES
Predmet T-202/23
Ville Kivikoski i dr.
protiv
Vijeća Europske unije
Presuda Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 30. travnja 2025.
„Javna služba – Dužnosnici – Promaknuće – Postupak promaknuća za 2022. – Odluka da se tužitelja ne promakne u razred AST 8 – Tužba za poništenje – Pravni interes – Dokaz mogućnosti promaknuća – Dopuštenost – Članak 6. stavak 2. Pravilnika o osoblju – Referentni multiplikacijski faktori – Članak 45. stavak 1. Pravilnika o osoblju – Usporedba zasluga”
Tužbe dužnosnikâ – Pravni interes – Tužba protiv odbijanja promaknuća – Nužnost dokazivanja postojanja mogućnosti promaknuća
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 6. st 2., čl. 35., čl. 45. st. 1., čl. 90. i 91.)
(t. 15.-28.)
Dužnosnici – Promaknuće – Pretpostavke – Poštovanje referentnih multiplikacijskih faktora za usklađivanje prosječnih karijernih razreda – Predmet na koji se odnose faktori – Mogućnost primjene faktora koji se razlikuje od onog predviđenog Pravilnikom o osoblju kada postoje neravnoteže između broja dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće iz određenih razreda i prosječnog vremena provedenog u tim razredima – Isključenost
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 6. st. 2. i čl. 45. i Prilog I. Odjeljak B)
(t. 36.-49.)
Kratak prikaz
Odlučujući o tužbi V. Kivikoskija i dvaju drugih dužnosnika Vijeća Europske unije Opći sud, zasjedajući u proširenom vijeću, poništava odluku te institucije kojom ti dužnosnici nisu promaknuti u razred AST 8 u okviru postupka promaknuća za 2022. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka). Na taj način pojašnjava dokazivanje interesa potencijalnog tužitelja za pozivanje na neusklađenost referentnih multiplikacijskih faktora (u daljnjem tekstu: multiplikacijski faktori), predviđenih u Prilogu I. odjeljku B Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju), i primijenjenih u okviru postupka promaknuća, s člankom 6. stavkom 2. tog pravilnika o osoblju. Usto, on u tom kontekstu tumači članak 6. stavak 2. Pravilnika o osoblju, u vezi s njegovim Prilogom I. Odjeljkom B (u daljnjem tekstu: pravila iz Pravilnika o osoblju), donoseći odluku o tome koji smisao treba pripisati, s jedne strane, sintagmi „načelo promicanja na temelju zasluga”, iz članka 45. navedenog pravilnika o osoblju i, s druge strane, izrazu „dužnosnici u aktivnoj službi”, iz članka 35. tog pravilnika o osoblju.
U lipnju 2022. Vijeće je objavilo popis dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće, a koji su najmanje dvije godine bili u svom razredu na dan 1. siječnja 2022., kao i broj dostupnih promaknuća za svaku funkcijsku skupinu i svaki razred, u okviru postupka promaknuća za 2022. Na tom su popisu, među 81 dužnosnikom koji ispunjava uvjete za promaknuće u razred AST 8, bila navedena i imena tužiteljâ te činjenica da 18 dužnosnika može biti promaknuto u taj razred.
U srpnju 2022. Vijeće je donijelo pobijanu odluku time što je objavilo i odobrilo popis članova osoblja iz funkcijske skupine AST koje je preporučilo savjetodavno povjerenstvo za promaknuće, a na kojem se nisu nalazila imena tužiteljâ.
U okviru svoje žalbe, koju je Vijeće odbilo, tužitelji su tvrdili da je pobijana odluka u suprotnosti s pravilima iz Pravilnika o osoblju, s obzirom na to da je umjesto 18 trebalo postojati 37 mogućnosti promaknuća u razred AST 8 u okviru postupka promaknuća za 2022.
Ocjena Suda
Kao prvo, kad je riječ o dopuštenosti tužbe, Opći sud podsjeća na to da, kada dužnosnik istakne razlog koji se temelji na neusklađenosti multiplikacijskih faktora koji su primijenjeni u okviru postupka promaknuća s člankom 6. stavkom 2. Pravilnika o osoblju, on mora dokazati svoj interes da se pozove na taj razlog dokazivanjem toga da bi on, uzimajući u obzir njegovu osobnu situaciju, a u pretpostavci da je broj zahtijevanih radnih mjesta poštovan, imao mogućnost promaknuća.
Na temelju te odredbe, ne dovodeći u pitanje načelo promicanja na temelju zasluga, sadržano u članku 45. Pravilnika o osoblju, broj slobodnih radnih mjesta u svakom razredu plana radnih mjesta na dan 1. siječnja svake godine odgovara broju dužnosnika u aktivnoj službi iz nižeg razreda na dan 1. siječnja prethodne godine, pri čemu se potonji broj množi faktorima utvrđenima za taj razred u Prilogu I. odjeljku B., to jest 25 % za razrede AST 5 do AST 8.
Na temelju toga, izraz „dužnosnici koji su u aktivnoj službi” upućuje na jednu od situacija predviđenih člankom 35. Pravilnika o osoblju. Iz zajedničkog tumačenja te odredbe i članka 6. stavka 2. Pravilnika o osoblju proizlazi da, u okviru godišnjeg određivanja broja slobodnih radnih mjesta za svaki razred, valja uzeti u obzir samo administrativni status dužnosnika u aktivnoj službi iz nižeg razreda na dan 1. siječnja prethodne godine, a da se pritom ne vodi računa o tome ispunjavaju li oni uvjete za eventualno promaknuće.
Opći sud ističe da su u predmetnom slučaju svi dužnosnici koji ispunjavaju uvjete za promaknuće u razred AST 8, među kojima su i tužitelji, bili najmanje dvije godine u razredu AST 7 na dan 1. siječnja 2022., u skladu s člankom 45. stavkom 1. Pravilnika o osoblju. Osim toga, činjenica da se tužitelji nisu razlikovali od drugih dužnosnika koji su ispunjavali uvjete za promaknuće u razred AST 8 na temelju ocjenjivanja ili odgovornosti preuzetih na temelju njihovih zadaća dokazuje da bi, u situaciji u kojoj bi bili primijenjeni multiplikacijski faktori, tužitelji imali mogućnost, na istoj osnovi kao i ostali dužnosnici koji su ispunjavali uvjete za promaknuće i ne dovodeći u pitanje usporedno ispitivanje zasluga predviđeno člankom 45. stavkom 1. Pravilnika o osoblju, biti promaknuti u okviru postupka promaknuća za 2022.
Stoga je Opći sud zaključio da su tužitelji dokazali da bi, u pretpostavci u kojoj bi broj mogućnosti promaknuća u razred AST 8 na koji se oni pozivaju bio poštovan u okviru postupka promaknuća za 2022., to jest 37, a ne 18 koje je objavilo Vijeće, imali mogućnost promaknuća i da su, slijedom toga, dokazali interes za isticanje neusklađenosti primijenjenih multiplikacijskih faktora s člankom 6. stavkom 2. Pravilnika o osoblju i stoga svoj pravni interes.
Kao drugo, kad je riječ o poštovanju multiplikacijskih faktora, Opći sud primjećuje da se iz formulacije „ne dovodeći u pitanje načelo promicanja na temelju zasluga iz članka 45. [Pravilnika o osoblju]” koja je sadržana u članku 6. stavku 2. Pravilnika o osoblju i upućuje na fazu koja slijedi u postupku promaknuća, ne može zaključiti da bi se moglo implementirati načelo promicanja na temelju zasluga kako bi se odstupilo od primjene multiplikacijskih faktora na broj dužnosnika u aktivnoj službi iz nižeg razreda na dan 1. siječnja prethodne godine, prilikom određivanja godišnjeg broja slobodnih radnih mjesta u svakom razredu i stoga mogućnostî promaknuća.
Usto, multiplikacijskim se faktorima nastoje postići dva različita cilja. S jedne strane, na temelju članka 6. stavka 2. Pravilnika o osoblju, ti faktori služe za izračun godišnjeg broja slobodnih radnih mjesta na koja se može biti promaknuto u svakom razredu i, slijedom toga, oni se primjenjuju na temelju petogodišnjeg prosjeka. S druge strane, oni se mogu, neovisno o članku 6. stavku 2. Pravilnika o osoblju, koristiti za određivanje prosječnog ostajanja u određenom razredu. U tu svrhu valja uzeti u obzir multiplikacijske faktore koji su se primjenjivali tijekom godina u kojima se dužnosnik nalazio u razredu o kojem je riječ te se stoga ograničenje petogodišnje osnove iz članka 6. stavka 2. Pravilnika o osoblju ne primjenjuje. Iz toga proizlazi da pitanje određivanja trajanja prosječne karijere u određenom razredu treba razlikovati od pitanja određivanja broja radnih mjesta unutar određenog razreda na koja se može biti promaknuto u okviru jednog postupka promaknuća.
Stoga Vijeće nije moglo primijeniti multiplikacijski faktor koji je različit od onoga predviđenog Prilogom I. Odjeljkom B Pravilnika o osoblju niti je moglo izuzeti od primjene broj dužnosnika koji su na dan 1. siječnja 2021. bili u aktivnoj službi u razredu AST 7, u smislu članka 35. Pravilnika o osoblju, u vezi s njegovim člankom 6. stavkom 2.
Prvo, sve da se i dokažu posebne okolnosti situacije dužnosnika iz razreda AST 7, koje je Vijeće opisalo u svojim pismenima i istaknulo u točki 35. ove presude, one ne mogu opravdati odstupanje, korektivnim mjerama, od jasnog i preciznog teksta pravila iz Pravilnika o osoblju, a da se pritom ne ugrozi provedba hijerarhijski nadređenih odredaba, poput odredaba Pravilnika o osoblju i uvjeta zaposlenja koji se primjenjuju na ostale službenike Europske unije ili općih pravnih načela.
S tim u vezi, nije relevantan argument Vijeća prema kojem je valjalo približiti stvarni napredak u karijeri dužnosnikâ prosječnom vremenu provedenom u svakom razredu koje je predviđeno Prilogom I. Odjeljkom B Pravilnika o osoblju, u situaciji neravnoteža između broja dužnosnika koji su ispunili uvjete za promaknuće u određene razrede i prosječnog vremena provedenog u tim razredima u dijelu u kojem se pitanje određivanja broja mogućnosti promaknuća u razred AST 8 u okviru postupka promaknuća za 2022. ne smije pomiješati s pitanjem određivanja trajanja prosječne karijere u razredu AST 7, na koje se, za razliku od tog prvog pitanja, ne primjenjuje ograničenje koje proizlazi iz petogodišnjeg prosjeka predviđenog člankom 6. stavkom 2. Pravilnika o osoblju.
Drugo, Vijeće nije dokazalo da je primjena pravila iz Pravilnika o osoblju u ovom predmetu, konkretnije s obzirom na razliku između broja dužnosnika koji su ispunjavali uvjete za promaknuće, mogla predstavljati prepreku usporednom ispitivanju zasluga dužnosnika koje je predviđeno člankom 45. stavkom 1. Pravilnika o osoblju.