62018TJ0406_RES
Cauza T‑406/18
de Volksbank NV
împotriva
Comitetului unic de rezoluție (SRB)
Hotărârea Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 12 februarie 2025
„Uniunea economică și monetară – Uniunea bancară – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) – Fondul unic de rezoluție (FUR) – Decizia SRB privind calculul contribuțiilor ex ante pentru anul 2018 – Articolele 4, 14 și 16 din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 – Principiul bunei administrări”
Politica economică și monetară – Politica economică – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții – Contribuții ex ante la Fondul unic de rezoluție (FUR) – Calcularea acestor contribuții pe baza ultimelor situații financiare anuale aprobate și certificate la data de 31 decembrie a anului care precedă perioada de contribuție – Situații financiare ce corespund unui exercițiu contabil început în penultimul an care a precedat perioada respectivă și încheiat în anul care a precedat aceeași perioadă
[Regulamentul nr. 2015/63 al Comisiei, art. 12 alin. (2) și art. 14 alin. (1)-(3)]
(a se vedea punctele 65-67)
Politica economică și monetară – Politica economică – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții – Contribuții ex ante la Fondul unic de rezoluție (FUR) – Determinarea contribuției unei instituții – Metodă de determinare a pasivului net – Fuziune între instituții de credit în cursul perioadei de contribuție – Majorare semnificativă a pasivelor rezultate din această fuziune – Utilizarea de date inerente unor momente diferite ale perioadei de contribuție – Principiul bunei administrări – Obligația Comitetului unic de rezoluție (SRB) de a examina cu atenție și cu imparțialitate toate elementele relevante pentru calcularea contribuțiilor – Neluarea în considerare a tuturor elementelor relevante – Încălcarea principiului bunei administrări – Inadmisibilitate
[Regulamentul nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 70 alin. (2) al doilea paragraf lit. (a); Regulamentul nr. 2015/63 al Comisiei, art. 4 alin. (1) și art. 14 alin. (1); Directiva 2014/59 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 103 alin. (2)]
(a se vedea punctele 72, 85-87 și 90-92)
Politica economică și monetară – Politica economică – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții – Contribuții ex ante la Fondul unic de rezoluție (FUR) – Determinarea contribuției ex ante – Momentul relevant pentru stabilirea pasivului total al unei instituții de credit – Puterea de apreciere a Comitetului unic de rezoluție (SRB) – Limite – Principiul bunei administrări – Obligația de a reflecta în mod precis dimensiunea instituțiilor în cauză și riscul asociat în funcție de pasivele lor
[Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 41; Regulamentul nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 70 alin. (2) al doilea paragraf lit.(a); Regulamentul nr. 2015/63 al Comisiei, art. 4 alin. (1) și art. 14 alin. (1); Directiva 2014/59 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 103 alin. (2)]
(a se vedea punctele 73, 74, 77, 78 și 80-83)
Rezumat
Sesizat cu o acțiune în anulare pe care o admite, Tribunalul se pronunță pentru prima dată cu privire la metoda de calcul utilizată de Comitetul unic de rezoluție (SRB) pentru contribuțiile ex ante ale instituțiilor impozabile și pentru componentele acestui calcul în cazul unei fuziuni între două instituții de credit.
Reclamanta, Volksbank NV, fosta SNS Bank NV, este o instituție de credit cu sediul în Țările de Jos.
În anul 2016, grupul compus din SNS Bank și din cele două filiale ale sale a făcut obiectul unei restructurări la finalul căreia, la 31 decembrie 2016, aceste două filiale au fost absorbite de SNS Bank, care, la 1 ianuarie 2017, a fost redenumită Volksbank (denumită în continuare „fuziunea din 2016”). Această absorbție a atras după sine retragerea autorizațiilor bancare ale acestor două filiale, lăsând reclamanta în anul 2017 ca unică instituție care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 806/2014 (
1
).
Printr‑o decizie din 12 aprilie 2018 (
2
), SRB a stabilit contribuțiile ex ante la FUR (denumite în continuare „contribuțiile ex ante”) (
3
) pentru anul 2018 ale instituțiilor care intră sub incidența dispozițiilor acestui ultim regulament, printre care se număra și reclamanta. Prin scrisoarea din 23 aprilie 2018, De Nederlandsche Bank NV (DNB, Banca Țărilor de Jos), în calitatea sa de autoritate națională de rezoluție, a obligat reclamanta să plătească cuantumul contribuției sale ex ante pentru perioada de contribuție 2018, astfel cum fusese stabilită de SRB.
La 8 august 2022, SRB a adoptat decizia atacată (
4
) prin care a retras și a înlocuit decizia inițială pentru anumite instituții, printre care și reclamanta, pentru a remedia lipsa de motivare a acestei decizii în raport cu diferite decizii ale Curții (
5
). Pentru a calcula pasivele totale ale reclamantei și, implicit, contribuția sa anuală de bază, SRB a utilizat, pe de o parte, cuantumul pasivelor totale ale reclamantei la 31 decembrie 2016, întemeindu‑se astfel pe date ulterioare fuziunii din 2016, și, pe de altă parte, cuantumul mediu, calculat trimestrial, al depozitelor sale garantate în cursul anului 2016, acest cuantum fiind, așadar, determinat pe baza unor date care erau în mare parte anterioare fuziunii menționate (denumită în continuare „metoda utilizată de SRB”). În susținerea acțiunii sale în anulare împotriva deciziei atacate, reclamanta a reproșat SRB în acest context, având în vedere metoda utilizată de SRB, în special faptul că a recurs la date aferente unor momente diferite în scopul calculării contribuției sale ex ante.
Aprecierea Tribunalului
Cu titlu introductiv, Tribunalul amintește că din articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul delegat 2015/63 (
6
) reiese că revine SRB sarcina de a calcula contribuția ex ante a fiecărei instituții pe baza informațiilor furnizate de aceasta din urmă și în mod specific pe baza ultimelor situații financiare anuale aprobate disponibile cel târziu până la data de 31 decembrie a anului care precedă perioada de contribuție (denumit în continuare „anul N‑1”), însoțite de avizul emis de auditorul statutar sau de firma de audit. Tribunalul constată de altfel că, ținând seama de timpul necesar pentru finalizarea unor astfel de situații financiare, aceste informații se raportează, ca regulă generală, la penultimul an care precedă perioada de contribuție în cauză sau, în împrejurări excepționale, la un exercițiu contabil care a început în cursul acestui penultim an și care a fost încheiat în cursul anului N‑1 (denumit în continuare, pentru aceste două perioade, „anul de referință N‑2”).
În ceea ce privește faptul că SRB a recurs la date aferente unor momente diferite în vederea calculării pasivului net și în ceea ce privește deci contribuția ex ante a reclamantei, Tribunalul examinează dacă, atunci când SRB ia în considerare cuantumul mediu, calculat trimestrial, al depozitelor garantate din anul de referință N‑2 în vederea calculării pasivului net, acesta poate să ia în același timp în considerare pentru același calcul cuantumul pasivelor totale astfel cum se prezintă la sfârșitul anului de referință N‑2, iar nu cuantumul mediu, calculat trimestrial, al pasivelor totale, știut fiind că acest cuantum al pasivelor totale include de altfel cuantumul depozitelor garantate.
În această privință, Tribunalul arată că nici Regulamentul delegat 2015/63, nici Directiva 2014/59, nici Regulamentul nr. 806/2014 nu conțin cerințe specifice privind obligația SRB de a lua în considerare la determinarea pasivului net cuantumul pasivelor totale la sfârșitul anului de referință N‑2 sau cuantumul său mediu în cursul acestui an. În consecință, Regulamentul delegat 2015/63 (
7
) conferă SRB o putere de apreciere în ceea ce privește momentul relevant pentru a determina cuantumul pasivelor totale în vederea calculării pasivului net.
Cu toate acestea, în cadrul exercitării unei astfel de puteri de apreciere, Tribunalul precizează, pe de o parte, că principiul bunei administrări (
8
) impune instituțiilor și organelor Uniunii obligația de a examina cu atenție și cu imparțialitate toate elementele relevante în speță. Pe de altă parte, în ceea ce privește în mod specific materia în cauză, contribuția anuală de bază, astfel cum este prevăzută de Directiva 2014/59 și de Regulamentul nr. 806/2014 (
9
), se întemeiază pe un cuantum proporțional al pasivului net al fiecărei instituții în raport cu pasivele nete ale celorlalte instituții. Un asemenea raport exprimă astfel economia generală a regimului contribuțiilor ex ante, potrivit căreia contribuția anuală de bază trebuie să reflecte, înainte de toate, dimensiunea fiecărei instituții în funcție de pasivele sale (
10
).
Dimensiunea unei instituții constituie astfel un prim indicator al profilului său de risc întrucât, cu cât o instituție este mai importantă, cu atât este mai probabil ca, în caz de dificultate, SRB să considere că este în interesul public să procedeze la rezoluția sa și să recurgă la FUR pentru a asigura aplicarea efectivă a instrumentelor de rezoluție. În acest context, Tribunalul a statuat deja că contribuția anuală de bază trebuie să reflecte dimensiunea instituțiilor pentru a se asigura că există resurse financiare suficiente pentru mecanismul unic de rezoluție în scopul unei aplicări eficiente a instrumentelor de rezoluție. În aceste condiții, revine SRB sarcina de a calcula contribuțiile anuale de bază în așa fel încât să reflecte într‑un mod suficient de precis dimensiunea instituțiilor în cauză și riscul asociat în funcție de pasivele lor, astfel încât instituțiile care au pasive semnificative să plătească contribuții ex ante mai mari decât instituțiile cu pasive mai limitate – sub rezerva ajustării acestor contribuții în raport cu indicatorii de risc în cauză –, iar instituțiile să fie încurajate să adopte moduri de funcționare mai puțin riscante prin reducerea printre altele a cuantumului pasivelor lor nete.
Or, deși metoda utilizată de SRB poate, ca regulă generală, să reflecte într‑un mod suficient de precis dimensiunea instituțiilor în cauză, situația poate fi diferită în anumite cazuri particulare în care pasivele totale și depozitele garantate ale unei anumite instituții cunosc o evoluție semnificativă în cursul anului de referință N‑2, care depășește fluctuațiile normale ale unor astfel de pasive în cursul anului. Această evoluție poate rezulta în special dintr‑o modificare a structurii instituției menționate, precum cea produsă în urma unei fuziuni sau a unei absorbții. În fața unei asemenea situații speciale, din principiul bunei administrări rezultă că SRB este obligat să examineze cu atenție și cu imparțialitate toate elementele relevante ale speței în cadrul exercitării puterii sale de apreciere.
În consecință, atunci când o instituție furnizează SRB date concrete, cifrice și verificabile din care reiese că, din cauza unei modificări substanțiale a structurii sale în cursul anului de referință N‑2, pasivele sale totale și cuantumul depozitelor sale garantate au cunoscut o evoluție semnificativă, astfel încât metoda de calcul al pasivelor nete nu mai reflectă dimensiunea sa într‑un mod suficient de precis, SRB are obligația de a ține seama de asemenea elemente pentru a se asigura că respectivul calcul al pasivului net al instituției în cauză respectă cerințele evocate anterior.
În speță, Tribunalul constată mai întâi că fuziunea din 2016 dintre reclamantă și filialele absorbite a avut drept consecință faptul că, la 31 decembrie 2016, cuantumul pasivelor totale ale reclamantei a crescut în mod semnificativ, din moment ce a inclus – spre deosebire de primele trei trimestre ale anului 2016 – cuantumurile pasivelor totale și ale depozitelor garantate ale vechilor sale filiale.
În continuare, pentru a calcula pasivul net al reclamantei și deci contribuția sa anuală de bază, SRB a utilizat cuantumul pasivelor totale pe baza datelor de la 31 decembrie 2016, în timp ce, pentru cuantumul depozitelor garantate care se scade din cuantumul pasivelor totale, a luat în considerare cuantumul mediu, calculat trimestrial, al depozitelor sale garantate în cursul anului 2016.
În ceea ce privește depozitele garantate care au fost deduse din cuantumul pasivelor totale la calculul pasivului net al reclamantei, metoda utilizată de SRB nu a ținut seama decât parțial de fuziunea din 2016. În schimb, în ceea ce privește determinarea cuantumului pasivelor totale ale reclamantei, SRB s‑a întemeiat numai pe situația pasivelor sale totale la 31 decembrie 2016, cu alte cuvinte, pe cuantumul rezultat din fuziunea din 2016. Astfel, acesta nu a ținut seama de cuantumurile pasivelor totale ale reclamantei la sfârșitul primelor trei trimestre ale anului 2016, care nu includeau totalurile pasivelor filialelor absorbite.
Or, din aceste elemente rezultă că acest calcul al pasivelor totale, care constituie prima componentă a calcului pasivului net, se întemeiază în întregime pe situația reclamantei în urma fuziunii din anul 2016, în timp ce calculul cuantumului depozitelor sale garantate, care constituie a doua componentă a aceleiași operațiuni, ce trebuia ulterior să fie dedus din pasivele totale, s‑a întemeiat, în foarte mare parte, pe situația reclamantei înainte de această fuziune. În aceste condiții, ținând seama de amploarea modificării tuturor acestor pasive în urma fuziunii din 2016, un asemenea calcul al pasivului net nu reflecta într‑un mod suficient de precis dimensiunea reclamantei și, prin urmare, riscul asociat. Astfel, SRB nu a luat în considerare toate elementele relevante în speță cu ocazia exercitării puterii sale de apreciere pentru a se asigura că la calculul pasivului său net se respectau cerințele evocate anterior.
În consecință, Tribunalul consideră că SRB și‑a exercitat puterea de apreciere de care dispunea în cadrul calculului contribuției anuale de bază a reclamantei într‑un mod care a încălcat articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul delegat 2015/63 (
11
), precum și principiul bunei administrări și anulează decizia atacată în măsura în care o privește pe reclamantă.
(
1
)	Regulamentul (UE) nr. 806/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 iulie 2014 de stabilire a unor norme uniforme și a unei proceduri uniforme de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții în cadrul unui mecanism unic de rezoluție și al unui fond unic de rezoluție și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO 2014, L 225, p. 1).
(
2
)	Decizia SRB/ES/SRF/2018/03 a SRB din 12 aprilie 2018 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2018 la Fondul unic de rezoluție (FUR) (denumită în continuare „decizia inițială”).
(
3
)	Conform articolului 70 alineatul (2) din Regulamentul nr. 806/2014.
(
4
)	Decizia SRB/ES/SRF/2022/46 a SRB din 8 august 2022 de retragere a Deciziei SRB/ES/SRF/2018/03 a SRB din 12 aprilie 2018 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2018 la FUR (denumită în continuare „decizia atacată”).
(
5
)	Hotărârea din 15 iulie 2021, Comisia/Landesbank Baden‑Württemberg și SRB (C‑584/20 P și C‑621/20 P, EU:C:2021:601), și Ordonanțele din 3 martie 2022, SRB/Hypo Vorarlberg Bank (C‑663/20 P, nepublicată, EU:C:2022:162) și SRR/Portigon și Comisia (C‑664/20 P, nepublicată, EU:C:2022:161).
(
6
)	Regulamentul delegat (UE) 2015/63 al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției (JO 2015, L 11, p. 44).
(
7
)	Mai exact articolul 4 alineatul (1) și articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul delegat 2015/63.
(
8
)	Astfel cum a fost consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
(
9
)	Articolul 103 alineatul (2) din Directiva 2014/59 și articolul 70 alineatul (2) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul nr. 806/2014.
(
10
)	Astfel cum rezultă din lucrările pregătitoare la Directiva 2014/59, precum și din considerentul (5) al Regulamentului delegat 2015/63.
(
11
)	Astfel cum a fost interpretat în conformitate cu articolul 103 alineatul (2) din Directiva 2014/59 și cu articolul 70 alineatul (2) al doilea paragraf litera (a) din Regulamentul nr. 806/2014.