62015CC0677
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL
HENRIK SAUGMANDSGAARD ØE
prezentate la 11 mai 2017 (
1
)
Cauza C‑677/15 P
Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
împotriva
European Dynamics Luxembourg SA,
Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE,
European Dynamics Belgium SA
„Recurs – Achiziții publice de servicii – Prestare de servicii externe pentru gestionarea de programe și de proiecte, precum și consultanță tehnică în domeniul tehnologiilor informației – Procedură în cascadă – Ponderarea subcriteriilor în cadrul criteriilor de atribuire – Principiile egalității de șanse și transparenței – Erori vădite de apreciere – Lipsa motivării – Pierderea unei șanse – Răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene”
I. Introducere
1.
Prin intermediul prezentului recurs, Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (
2
) (denumită în continuare de asemenea „recurenta”) solicită anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 7 octombrie 2015, European Dynamics Luxembourg și alții/OAPI (denumită în continuare „hotărârea atacată”) (
3
), prin care acesta:
–
a anulat decizia EUIPO, adoptată în cadrul unei licitații deschise pentru prestarea de servicii informatice și comunicată European Dynamics Luxembourg SA prin scrisoarea din 28 martie 2011, de a clasa oferta acesteia pe poziția a treia potrivit mecanismului în cascadă în vederea atribuirii unui contract‑cadru, precum și de a clasa ofertele consorțiului Unisys SLU și Charles Oakes & Co Sàrl, pe de o parte, și ale ETIQ Consortium (by everis și Trasys), pe de altă parte, pe prima și, respectiv, pe cea de a doua poziție (denumită în continuare „decizia în litigiu”) și
–
a obligat Uniunea Europeană să repare prejudiciul suferit de European Dynamics Luxembourg pentru pierderea șansei de a‑i fi atribuit contractul‑cadru ca prim contractant în cascadă.
II. Cadrul juridic
2.
Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (denumit în continuare „Regulamentul financiar”) (
4
) prevede normele de bază care reglementează întregul domeniu bugetar pentru materii precum atribuirea contractelor de achiziții publice.
3.
Potrivit articolului 100 alineatul (2) primul paragraf din acest regulament, „[a]utoritatea contractantă notifică tuturor candidaților sau ofertanților ale căror candidaturi sau oferte au fost respinse motivele pe care s‑a întemeiat această decizie și comunică tuturor ofertanților ale căror oferte sunt admisibile și care au depus o cerere scrisă caracteristicile și avantajele relative ale ofertei reținute, precum și numele ofertantului căruia îi este atribuit contractul”.
4.
Articolul 149 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 (
5
) precizează obligațiile care revin autorității contractante în ceea ce privește informarea candidaților și a ofertanților în temeiul articolului 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar.
5.
În temeiul articolului 115 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (
6
), „Oficiul este un organism al Comunității. Oficiul are personalitate juridică”.
6.
Articolul 118 alineatul (3) din acest regulament prevede că, „[î]n materie de răspundere necontractuală, Oficiul trebuie să repare, conform principiilor generale comune dreptului statelor membre, prejudiciile cauzate de serviciile sale sau de către agenții săi în exercitarea funcțiilor acestora”.
III. Situația de fapt, acțiunea în fața Tribunalului și hotărârea atacată
7.
Situația de fapt a fost prezentată la punctele 1-28 din hotărârea atacată.
8.
La 6 iunie 2011, European Dynamics Luxembourg, Evropaïki Dynamiki ‑ Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE și European Dynamics Belgium SA (denumite în continuare „European Dynamics Luxembourg și alții” sau „intimatele”) au formulat o cerere introductivă în fața Tribunalului. După ce a renunțat în ședință la unul dintre capetele de cerere formulate, acestea solicitau:
–
anularea deciziei în litigiu, în măsura în care oferta European Dynamics Luxembourg este clasată pe poziția a treia potrivit mecanismului în cascadă;
–
anularea tuturor celorlalte decizii conexe ale EUIPO, inclusiv a celor care atribuie contractul în cauză ofertanților clasați pe prima și pe a doua poziție potrivit mecanismului în cascadă;
–
obligarea EUIPO la repararea, până la concurența sumei de 650000 de euro, a prejudiciului pe care l‑au suferit din cauza pierderii unei șanse și a atingerii aduse reputației și credibilității lor și
–
obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.
9.
În susținerea cererii lor de anulare și după ce au renunțat în ședință la unul dintre motive, European Dynamics Luxembourg și alții au invocat trei motive. Prin intermediul primului motiv, acestea au criticat EUIPO pentru că a încălcat articolul 100 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul financiar și articolul 149 din Regulamentul nr. 2342/2002, precum și obligația de motivare în sensul articolului 296 al doilea paragraf TFUE, prin faptul că a refuzat să le furnizeze o explicație sau o justificare suficientă pentru decizia de atribuire. Al doilea motiv era întemeiat pe „nerespectarea caietului de sarcini”, întrucât EUIPO ar fi reținut, în detrimentul lor, un nou criteriu de atribuire și o nouă ponderare a subcriteriilor care nu figurau în caietul de sarcini. Potrivit celui de al treilea motiv, European Dynamics Luxembourg și alții au reproșat EUIPO mai multe erori vădite de apreciere.
10.
Tribunalul a examinat succesiv al doilea, al treilea și primul motiv din cererea introductivă.
11.
Mai întâi, Tribunalul a statuat, la punctul 48 din hotărârea atacată, că comentariul negativ făcut de EUIPO cu privire la oferta European Dynamics Luxembourg, potrivit căreia ofertele care obținuseră un punctaj mai bun decât aceasta în temeiul primului criteriu de atribuire „identificau gestionarea schimbării și comunicarea ca fiind cele două sarcini esențiale pentru reușita proiectului”, demonstrează că EUIPO a efectuat o ponderare a diferitelor subcriterii în cadrul primului criteriu de atribuire. La punctul 53 din această hotărâre, Tribunalul a concluzionat că, întrucât această ponderare nu era nici prevăzută în caietul de sarcini, nici comunicată în prealabil ofertanților, EUIPO a încălcat, în detrimentul European Dynamics Luxembourg și alții, principiile egalității de șanse și transparenței. Prin urmare, Tribunalul a admis în parte, la punctul 55 din hotărârea menționată, al doilea motiv.
12.
În continuare, în cadrul examinării celui de al treilea motiv, Tribunalul a considerat, pe de o parte, că anumite comentarii negative făcute de EUIPO în ceea ce privește aprecierea ofertei în discuție în raport cu primul și cu al doilea criteriu de atribuire sunt viciate de o eroare vădită de apreciere.
13.
În primul rând, Tribunalul a constatat la punctul 91 din hotărârea atacată că, întrucât comentariul negativ menționat la punctul 11 din prezentele concluzii este afectat de o încălcare a principiilor egalității de șanse și transparenței, această apreciere este în mod necesar afectată de asemenea de o eroare vădită de apreciere.
14.
În al doilea rând, Tribunalul a considerat, la punctul 102 din această hotărâre, că comentariul negativ referitor la aprecierea ofertei menționate în raport cu cel de al doilea criteriu de atribuire, potrivit căruia aceasta nu ar fi prezentat „niciun exemplu de produs care trebuie livrat”, se întemeiază pe o eroare vădită de apreciere, întrucât nu își găsește nicio susținere în caietul de sarcini.
15.
Pe de altă parte, Tribunalul a constatat, la punctele 86, 89 și 95 din hotărârea menționată, că alte câteva comentarii ale EUIPO legate de evaluarea aceleiași oferte în raport cu primul criteriu de atribuire sunt afectate de un viciu de motivare în sensul articolului 296 al doilea paragraf TFUE coroborat cu articolul 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar, astfel încât Tribunalul nu era în măsură să verifice existența unor erori vădite de apreciere referitoare la aceste comentarii.
16.
În consecință, Tribunalul a admis al treilea motiv în ceea ce privește criticile îndreptate împotriva comentariilor EUIPO menționate la punctele 13 și 14 din prezentele concluzii și l‑a respins în rest.
17.
În sfârșit, la finalul examinării primului motiv, după ce a făcut referire, la punctul 134 din hotărârea atacată, la aprecierile pe care le‑a considerat insuficient motivate în cadrul analizei celui de al treilea motiv, Tribunalul a statuat, la punctul 135 din această hotărâre, că decizia în litigiu prezintă mai multe vicii de motivare.
18.
Având în vedere considerațiile care precedă, Tribunalul a anulat în totalitate, la punctul 136 din hotărârea menționată, decizia în litigiu.
19.
În susținerea cererii lor de despăgubire, European Dynamics Luxembourg și alții au solicitat, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 137 din aceeași hotărâre, compensarea, pe de o parte, a pierderii șansei de a încheia contractul în discuție în calitate de ofertant câștigător clasat pe prima poziție și, pe de altă parte, a prejudiciului moral suferit din cauza atingerii aduse reputației și credibilității lor.
20.
Tribunalul a constatat întrunirea condițiilor pentru angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii în temeiul articolului 340 al doilea paragraf TFUE.
21.
Mai întâi, la punctul 141 din hotărârea atacată, Tribunalul a statuat că, întrucât cererea de despăgubiri este întemeiată pe aceleași nelegalități precum cele invocate în susținerea cererii de anulare, iar Tribunalul a constatat unele dintre acestea, condiția referitoare la existența unei conduite ilicite a instituțiilor sau a organelor Uniunii este îndeplinită.
22.
În continuare, Tribunalul a considerat, la punctul 143 din această hotărâre, că nu este posibil să se stabilească o legătură de cauzalitate între viciile de motivare pe care le‑a constatat și prejudiciul invocat. În schimb, la punctul 144 din hotărârea menționată, Tribunalul a statuat că nelegalitățile de fond pe care le‑a constatat de asemenea erau de natură să afecteze șansa European Dynamics Luxembourg ca oferta sa să fie clasată pe prima sau pe a doua poziție în mecanismul în cascadă.
23.
Tribunalul a examinat, în sfârșit, caracterul real al prejudiciului invocat. Pe de o parte, la punctele 144-146 din hotărârea atacată, acesta a concluzionat că pierderea șansei suferită de această societate constituie un prejudiciu real și cert. Totuși, Tribunalul a apreciat, la punctul 147 din această hotărâre, că nu este în măsură, în acest stadiu al procedurii, să se pronunțe cu privire la evaluarea prejudiciului respectiv. Pe de altă parte, la punctul 155 din hotărârea menționată, Tribunalul nu a considerat necesar să verifice existența unei atingeri aduse reputației și credibilității European Dynamics Luxembourg și alții, întrucât anularea deciziei de atribuire este în principiu suficientă pentru repararea prejudiciului cauzat de o astfel de atingere.
24.
În consecință, la punctul 156 din hotărârea atacată, Tribunalul a admis în parte cererea de despăgubire. La punctul 157 din această hotărâre, Tribunalul a invitat părțile să ajungă la un acord cu privire la cuantumul despăgubirii în temeiul pierderii unei șanse, în lumina considerațiilor prezentate la punctele 149-154 din hotărârea menționată, și să îi transmită cuantumul convenit. În lipsa unui astfel de acord, părțile erau rugate să transmită Tribunalului concluziile lor privind cuantumul despăgubirilor.
IV. Procedura în fața Curții și concluziile părților
25.
Prin recursul formulat, EUIPO solicită Curții:
–
cu titlu principal, anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a deciziei în litigiu, precum și a cererii de despăgubire formulate în primă instanță;
–
în subsidiar, anularea acestei hotărâri și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;
–
cu titlu subsidiar, anularea hotărârii menționate în măsura în care obligă Uniunea la repararea prejudiciului suferit de European Dynamics Luxembourg și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal și
–
obligarea intimatelor la plata cheltuielilor de judecată.
26.
European Dynamics Luxembourg și alții solicită Curții respingerea recursului și obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurilor în fața celor două instanțe.
V. Analiză
A.
Considerații introductive
27.
Prin hotărârea atacată, Tribunalul a anulat decizia în litigiu pentru existența unei încălcări a principiilor egalității de șanse și transparenței (punctul 53 din această hotărâre), a două erori vădite de apreciere (punctele 91 și 102 din hotărârea atacată), precum și a mai multe vicii de motivare (punctele 86, 89, 95 și 135 din aceeași hotărâre) care au afectat aprecierea EUIPO cu privire la oferta European Dynamics Luxembourg.
28.
În susținerea recursului, EUIPO invocă patru motive. Primul motiv este întemeiat pe o eroare de drept și pe un viciu de motivare pe care Tribunalul le‑ar fi săvârșit atunci când a concluzionat că decizia în litigiu încalcă principiile egalității de șanse și transparenței. Prin cel de al doilea motiv, EUIPO susține că hotărârea atacată este afectată de erori de drept întrucât Tribunalul a anulat această decizie ca urmare a unor erori vădite de apreciere. Al treilea motiv este întemeiat pe o eroare de drept săvârșită de Tribunal prin constatarea mai multor încălcări ale obligației de motivare care afectau decizia menționată și prin anularea, în consecință, a acesteia. Potrivit celui de al patrulea motiv, EUIPO invocă existența unei erori de drept și a unui viciu de motivare în măsura în care această hotărâre admite cererea de despăgubire formulată de European Dynamics Luxembourg și alții.
29.
Pentru motivele prezentate în continuare, considerăm că Tribunalul a săvârșit, în cadrul examinării cererii de anulare, erori de drept atunci când a constatat o încălcare a principiilor egalității de șanse și transparenței (punctul 53 din hotărârea atacată) și o eroare vădită de apreciere (punctul 91 din această hotărâre) care afectau evaluarea ofertei în discuție în raport cu primul criteriu de atribuire (
7
). În schimb, motivele de recurs nu stabilesc, în opinia noastră, faptul că Tribunalul ar fi constatat în mod nelegal viciile de motivare (punctele 86, 89, 95 și 135 din hotărârea menționată) și eroarea vădită de apreciere (punctul 102 din aceeași hotărâre) care afectau evaluarea acestei oferte în raport cu primul și, respectiv, cu al doilea criteriu de atribuire (
8
).
30.
Astfel cum vom explica de asemenea în continuare, erorile de drept care afectează punctele 53 și 91 din hotărârea atacată au drept consecință, în opinia noastră, anularea acestei hotărâri numai în măsura în care aceasta obligă Uniunea la repararea prejudiciului suferit de European Dynamics Luxembourg (
9
). În plus, considerăm că hotărârea menționată este afectată de o motivare insuficientă în această privință (
10
).
31.
Considerăm totuși că Curtea dispune de elemente suficiente pentru a soluționa cauza pe fond, astfel cum îi permite articolul 61 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”), în ceea ce privește cererea de despăgubire formulată în primă instanță. În acest context, ea ar trebui, în opinia noastră, să respingă cererea menționată (
11
).
B.
Cu privire la primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept și pe un viciu de motivare în măsura în care hotărârea atacată constată o încălcare a principiilor egalității de șanse și transparenței
32.
Primul motiv este îndreptat împotriva punctului 53 din hotărârea atacată și cuprinde două aspecte.
1.
Cu privire la primul aspect al primului motiv
33.
Prin intermediul primului aspect al primului motiv, EUIPO arată că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că decizia în litigiu încalcă principiile egalității de șanse și transparenței prin faptul că evaluarea ofertei în discuție din perspectiva primului criteriu de atribuire a fost efectuată în lumina unor factori de ponderare a subcriteriilor din cadrul acestui criteriu care nu reies din caietul de sarcini și nu au fost comunicate ofertanților.
34.
Potrivit recurentei, aprecierea efectuată la punctul 53 din hotărârea atacată, care stabilește o „legătură de cauzalitate automată” între introducerea acestor factori de ponderare și încălcarea principiilor menționate, se întemeiază pe o interpretare eronată a jurisprudenței Curții și, în plus, nu este motivată suficient. EUIPO arată că reiese din Hotărârea ATI EAC e Viaggi di Maio și alții (
12
) și din două hotărâri ulterioare (
13
) că autoritatea contractantă poate acorda, fără a informa în mod necesar ofertanții, o pondere specifică diferitor elemente ale unui criteriu de atribuire, stabilite în avans, cu respectarea anumitor condiții care ar fi, în speță, îndeplinite.
35.
European Dynamics Luxembourg și alții invocă inadmisibilitatea acestui motiv, deoarece privește argumente pe care EUIPO nu le‑a invocat în niciun stadiu anterior al procedurii. Cu privire la fond, intimatele susțin în esență că Tribunalul a respectat această jurisprudență în măsura în care, deși nu a citat‑o, a constatat că introducerea factorilor de ponderare menționați fără comunicare prealabilă le‑a adus prejudicii.
36.
Excepția de inadmisibilitate invocată de European Dynamics Luxembourg și alții trebuie înlăturată, în opinia noastră. Independent de faptul că EUIPO, în calitate de pârâtă în primă instanță, nu le‑a invocat în fața Tribunalului, argumentele formulate de aceasta din urmă în cadrul primului motiv vizează să critice în drept soluția juridică furnizată de Tribunal la motivele și argumentele dezbătute în fața sa (
14
). Examinarea acestei soluții este de competența Curții în cadrul unui recurs (
15
).
37.
În ceea ce privește examinarea pe fond a primului aspect al primului motiv, subliniem, cu titlu introductiv, că părțile nu contestă constatarea Tribunalului de la punctul 48 din hotărârea atacată, potrivit căreia EUIPO a introdus factori de ponderare a subcriteriilor în cadrul primului criteriu de atribuire (
16
). Recurenta critică, în schimb, concluzia Tribunalului referitoare la nelegalitatea unei astfel de introduceri.
38.
Acestea fiind precizate, apreciem că, la punctul 53 din hotărârea menționată, Tribunalul a aplicat în mod greșit jurisprudența Curții citată la punctul 48 din aceasta, și anume punctul 38 din Hotărârea Lianakis și alții (
17
).
39.
Din cuprinsul acestui punct rezultă că autoritatea contractantă nu poate introduce, fără a le aduce în prealabil la cunoștința ofertanților, noi subcriterii ori reguli de ponderare a criteriilor de atribuire.
40.
Totuși, în speță, aprecierile în litigiu nu priveau introducerea unor factori de ponderare pentru criterii de atribuire, ci pentru subcriterii în cadrul unuia dintre aceste criterii.
41.
Or, Curtea a recunoscut autorității contractante o marjă de apreciere mai mare în acest scop. Astfel cum a stabilit Curtea în Hotărârea ATI EAC e Viaggi di Maio și alții (
18
) și cum a reiterat în Hotărârile Lianakis și alții (
19
), Evropaïki Dynamiki/EMSA (
20
), precum și TNS Dimarso (
21
), pot fi introduși factori de ponderare a subcriteriilor în cadrul criteriilor de atribuire după expirarea termenului de prezentare a ofertelor, sub rezerva îndeplinirii a trei condiții. În primul rând, această determinare ex post nu poate să modifice criteriile de atribuire a contractului definite în caietul de sarcini sau în anunțul de participare. În al doilea rând, aceasta nu poate conține elemente care, dacă ar fi fost cunoscute la momentul pregătirii ofertelor, ar fi putut influența această pregătire. În al treilea rând, aceasta nu poate să fi fost adoptată pe baza unor elemente susceptibile să aibă un efect discriminatoriu față de unul dintre ofertanți.
42.
În opinia noastră, aceasta din urmă este direcția jurisprudențială pe care Tribunalul ar fi trebuit să o aplice. Astfel, Tribunalul ar fi trebuit să verifice dacă argumentele formulate în cererea introductivă demonstrează faptul că EUIPO nu a respectat aceste condiții (
22
).
43.
În consecință, Tribunalul a încălcat conținutul principiilor egalității de șanse și transparenței, astfel cum reiese acesta din jurisprudența citată la punctul 41 din prezentele concluzii, așa încât punctul 53 din hotărârea atacată este afectat de o eroare de drept. În consecință, hotărârea menționată trebuie anulată în această privință.
44.
În urma unei astfel de anulări, articolul 61 primul paragraf din statut prevede că Curtea poate fie să trimită cauza Tribunalului spre rejudecare, fie să soluționeze ea însăși în mod definitiv litigiul atunci când acesta este în stare de judecată.
45.
Considerăm că, în speță, Curtea este în măsură să stabilească ea însăși, pe baza elementelor din dosarul Tribunalului și în lumina considerațiilor prezentate la punctele 41 și 42 din prezentele concluzii, dacă motivul cererii formulate în primă instanță, întemeiat pe o încălcare a principiilor egalității de șanse și transparenței care afectează decizia în litigiu, este întemeiat.
46.
Având în vedere aceste elemente, nu ni se pare că această situație se regăsește în speță: European Dynamics Luxembourg și alții nu au susținut și, a fortiori, nici nu au demonstrat că cele trei condiții enunțate în Hotărârea ATI EAC e Viaggi di Maio și alții (
23
) și în jurisprudența ulterioară (
24
) nu sunt îndeplinite în speță.
47.
Pe de altă parte, eroarea de drept referitoare la punctul 53 din hotărârea atacată afectează de asemenea fundamentul pe care se întemeiază punctul 91 din această hotărâre, în cuprinsul căruia Tribunalul a constatat că decizia în litigiu este afectată de o eroare vădită de apreciere în măsura în care se bazează pe o ponderare a subcriteriilor din cadrul primului criteriu de atribuire care nu a fost comunicată în prealabil ofertanților (
25
). Astfel, după cum reiese din cuprinsul acestui punct, constatarea acestei erori vădite de apreciere „rezultă în mod necesar” din constatarea încălcării principiilor egalității de șanse și transparenței care afectează această decizie.
48.
Totuși, recurenta nu contestă în mod expres – nici în cadrul primului motiv și nici într‑un alt motiv al recursului – constatarea efectuată la punctul 91 din hotărârea atacată (
26
). Totuși, Curtea poate invoca din oficiu faptul că acest punct este „contaminat” de eroarea de drept care afectează punctul 53 din această hotărâre?
49.
La această întrebare trebuie dat, în opinia noastră, un răspuns afirmativ. Astfel, observăm că invalidarea concluziei potrivit căreia decizia în litigiu încalcă principiile egalității de șanse și transparenței ar lipsi punctul 91 din hotărârea menționată de orice motivare. Or, Curtea a constatat deja că o insuficiență a motivării care afectează o hotărâre a Tribunalului ține de încălcarea normelor fundamentale de procedură și constituie un motiv de ordine publică (
27
). În aceste condiții, în opinia noastră, Curtea ar trebui să poată decide că, atunci când constată, ca răspuns la un motiv de recurs, existența unei erori de drept care afectează o constatare a Tribunalului, această eroare afectează de asemenea o altă constatare a acestuia a cărei motivare se întemeiază exclusiv pe prima constatare.
50.
Astfel, apreciem că hotărârea atacată trebuie anulată de asemenea în măsura în care constată o eroare vădită de apreciere care afectează evaluarea ofertei în discuție în temeiul primului criteriu de atribuire. Totuși, nu este necesară trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal sau reținerea acesteia în vederea examinării pe fond a criticilor din cadrul cererii introductive întemeiate pe erori vădite de apreciere care afectează această evaluare. Astfel, Tribunalul a concluzionat deja, la punctul 95 din hotărârea atacată, că decizia în litigiu nu este suficient motivată în această privință, astfel încât acesta nu era în măsură să se pronunțe cu privire la existența unor astfel de erori (cu excepția celei constatate la punctul 91 din această hotărâre). Or, astfel cum va reieși din examinarea primului aspect al celui de al treilea motiv, recurenta nu a demonstrat că această concluzie este afectată de o neregulă (
28
).
51.
Vom examina în ce măsură trebuie anulat dispozitivul hotărârii atacate din cauza erorilor de drept care afectează punctele 53 și 91 din aceasta după analiza celorlalte motive ale recursului (
29
).
2.
Cu privire la al doilea aspect al primului motiv
52.
Al doilea aspect al primului motiv este întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare care revine Tribunalului în temeiul articolului 36 prima teză și a articolului 53 primul paragraf din statut. EUIPO susține în esență că Tribunalul a încălcat această obligație prin faptul că a constatat, la punctul 53 din hotărârea atacată, o încălcare a principiilor egalității de șanse și transparenței în detrimentul intimatelor fără să fi verificat dacă cele trei condiții enunțate în Hotărârea ATI EAC e Viaggi di Maio și alții (
30
) erau îndeplinite sau, cel puțin, să fi expus motivele pentru care nu erau îndeplinite.
53.
Dat fiind că analiza primului aspect al acestui motiv conduce deja la constatarea unei erori de drept care viciază punctul 53 din hotărârea atacată, nu este necesar să se analizeze pe fond al doilea aspect al motivului menționat.
54.
Din rațiuni de exhaustivitate, subliniem totuși că, potrivit unei jurisprudențe constante, obligația de motivare care revine Tribunalului impune acestuia din urmă să își motiveze hotărârile astfel încât să dea posibilitatea persoanelor interesate să ia cunoștință de motivele pentru care argumentele lor nu au fost admise, iar Curții să dispună de elemente suficiente pentru a‑și exercita controlul (
31
).
55.
Or, prin adoptarea raționamentului dezvoltat la punctele 48-52 din hotărârea atacată în susținerea concluziei prezentate la punctul 53 din această hotărâre și prin faptul că a făcut referire la jurisprudența citată la punctul 44 din hotărârea menționată, Tribunalul a îndeplinit, în opinia noastră, aceste cerințe. Considerăm că aprecierea care figurează la punctul 53 din aceeași hotărâre nu este afectată de o lipsă de motivare pentru faptul că Tribunalul nu ar fi explicat în ce mod aplicarea testului juridic aplicabil ar fi permis să se constate încălcarea principiilor egalității de șanse și transparenței, ci – astfel cum rezultă din examinarea primului aspect al primului motiv – de o eroare de drept întrucât Tribunalul a aplicat un alt test juridic, care nu era pertinent în împrejurările speței.
56.
Prin urmare, al doilea aspect al primului motiv este nefondat.
C.
Cu privire la al doilea motiv și la al doilea aspect al celui de al treilea motiv, întemeiate pe erori de drept în măsura în care hotărârea atacată anulează decizia în litigiu pe baza unor erori vădite de apreciere și a unor vicii de motivare
57.
Al doilea motiv este întemeiat pe o eroare de drept care ar fi fost săvârșită de Tribunal atunci când a concluzionat, la punctul 136 din hotărârea atacată, în sensul anulării deciziei în litigiu fără să fi examinat dacă erorile vădite de apreciere constatate la punctele 91, 95, 96 și 97-103 din această hotărâre au avut o influență asupra rezultatului final al procedurii de atribuire.
58.
Prin cel de al doilea aspect al celui de al treilea motiv, EUIPO reproșează Tribunalului faptul că a anulat această decizie fără să fi verificat dacă viciile de motivare constatate la punctele 86, 89, 95 și 135 din hotărârea menționată erau suficiente, singure sau coroborate cu erorile vădite de apreciere pe care acesta le‑a constatat de asemenea, pentru a modifica acest rezultat.
59.
În cadrul celui de al doilea motiv și al celui de al doilea aspect al celui de al treilea motiv, recurenta invocă două hotărâri ale Tribunalului.
60.
Pe de o parte, aceasta citează jurisprudența Tribunalului potrivit căreia, atunci când Tribunalul constată o insuficiență a motivării care afectează o decizie de atribuire, această decizie nu poate fi anulată pentru acest motiv decât în măsura în care celelalte elemente ale deciziei menționate, care nu sunt afectate de o astfel de insuficiență, nu sunt suficiente pentru a o justifica (
32
). Potrivit EUIPO, această jurisprudență trebuie aplicată prin analogie atunci când Tribunalul constată o eroare vădită de apreciere care viciază o decizie de atribuire.
61.
EUIPO face referire, pe de altă parte, la o hotărâre în care Tribunalul a considerat că, atunci când nota acordată unei oferte pentru un anumit criteriu de atribuire este întemeiată pe mai multe comentarii negative, dintre care unul sau mai multe sunt afectate de o eroare vădită de apreciere, această notă și evaluarea care stă la baza sa nu sunt viciate de o astfel de eroare în cazul în care nota menționată se întemeiază și pe comentarii care nu sunt afectate de erori vădite de apreciere (
33
).
62.
Potrivit intimatelor, aceste precedente nu sunt aplicabile în speță.
63.
Propunem ca al doilea motiv și al doilea aspect al celui de al treilea motiv să fie examinate împreună.
64.
În această privință, observăm de la început că recurenta nu a susținut și, a fortiori, nici nu a demonstrat că erorile vădite de apreciere și/sau viciile de motivare constatate de Tribunal nu au avut nicio influență asupra rezultatului procedurii de atribuire și nu justificau, în consecință, anularea deciziei în litigiu. Aceasta se limitează la a reproșa Tribunalului faptul că nu a examinat în mod expres dacă aceste nereguli au modificat rezultatul procedurii menționate.
65.
Ni se pare că o astfel de critică se întemeiază pe o înțelegere eronată a cerințelor care se impun Tribunalului.
66.
Desigur, Tribunalul nu poate anula o decizie de atribuire din cauza unor nereguli care o afectează atunci când alte elemente ale acestei decizii, care nu sunt afectate de nereguli, sunt suficiente pentru a justifica rezultatul final. Într‑o astfel de situație, motivele întemeiate pe aceste nereguli sunt inoperante, întrucât, chiar presupunând că sunt întemeiate, acestea nu ar duce la anularea deciziei menționate (
34
). Aceasta este situația atunci când, chiar în lipsa neregulilor vizate de aceste motive, decizia nu ar fi putut fi mai favorabilă reclamantului.
67.
Din această perspectivă, Tribunalul a considerat în mod repetat – în mod întemeiat în opinia noastră – că motivarea insuficientă care afectează anumite aprecieri ale autorității contractante nu poate duce la anularea deciziei de respingere a unei oferte în ipoteza în care, chiar presupunând că această ofertă a obținut toate punctele care pot fi acordate pentru criteriile sau subcriteriul de atribuire vizate de această insuficiență, aceasta nu ar fi obținut punctajul minim care să îi permită accesul la etapa financiară sau la etapa de selecție comparativă a ofertelor (
35
).
68.
Aceeași logică impune ca, în ipoteza în care, precum în speță, autoritatea contractantă a clasat o ofertă pe o poziție favorabilă într‑un mecanism în cascadă, fără a o plasa totuși pe prima poziție, motivele invocate în cererea introductivă sunt inoperante dacă, chiar în cazul în care această ofertă ar fi obținut toate punctele care putea fi acordate pentru criteriile de atribuire vizate de aprecierile pretins afectate de o neregulă, aceasta ar fi obținut un punctaj final inferior celui al ofertelor mai bine clasate în mecanismul în cascadă.
69.
Totuși, nu considerăm că Tribunalul trebuie să prezinte în mod expres rațiunile pentru care consideră că motivele invocate în cererea introductivă nu sunt inoperante. În opinia noastră, unica obligație a Tribunalului este aceea de a nu anula o decizie de atribuire atunci când aceste motive sunt efectiv inoperante – și anume, astfel cum reiese din ceea ce precedă, atunci când neregulile vizate de motivele menționate, luate în ansamblu, nu au avut nicio influență asupra rezultatului procedurii de atribuire.
70.
Or, recurenta nu a demonstrat și nici măcar nu a susținut că, chiar în lipsa diferitor nereguli constatate de Tribunal, decizia în litigiu nu ar fi putut fi mai favorabilă pentru European Dynamics Luxembourg.
71.
Având în vedere tot ceea ce precedă, al doilea motiv și al doilea aspect al celui de al treilea motiv trebuie respinse ca nefondate.
D.
Cu privire la al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în măsura în care hotărârea atacată constată că decizia în litigiu este afectată de vicii de motivare care justifică anularea acesteia
72.
Prin intermediul celui de al treilea motiv, care poate fi divizat în trei aspecte, EUIPO arată că Tribunalul a săvârșit mai multe erori de drept concluzionând, la punctele 134 și 135 din hotărârea atacată, că decizia în litigiu este afectată de vicii de motivare și anulând decizia menționată pentru acest motiv.
1.
Cu privire la primul aspect al celui de al treilea motiv
73.
Recurenta susține, potrivit primului aspect al celui de al treilea motiv, că Tribunalul nu a respectat conținutul obligației de motivare care revine autorității contractante în temeiul articolului 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar. Prin faptul că a examinat separat fiecare dintre comentariile comisiei de evaluare, neținând seama de contextul mai larg al evaluării din care acestea fac parte, Tribunalul ar fi atribuit acestei obligații un conținut mai strict decât cel care rezultă din jurisprudența Curții citată la punctul 129 din hotărârea atacată (
36
). Potrivit acestei jurisprudențe, autoritatea contractantă nu este obligată să furnizeze ofertantului exclus un rezumat minuțios al modalității în care a fost luat în considerare fiecare detaliu din oferta sa și o analiză comparativă minuțioasă a ofertei acestuia și a ofertei reținute.
74.
Intimatele răspund că Tribunalul s‑a limitat în mod întemeiat la examinarea motivelor invocate în cererea introductivă, care se axau pe anumite comentarii determinate.
75.
În opinia noastră, argumentele invocate de EUIPO nu permit să se considere că Tribunalul ar fi aplicat, pentru a constata, la punctele 86, 89, 95 și 135 din hotărârea atacată, existența unor vicii de motivare care afectează aprecierile EUIPO menționate la punctele 81, 87 și 90 din această hotărâre (
37
), un test mai strict decât cel care rezultă din jurisprudența Curții.
76.
Astfel cum rezultă din cuprinsul punctelor 85, 88, 93 și 94 din hotărârea menționată, Tribunalul a constatat aceste vicii de motivare în special pe baza lipsei de precizie a caietului de sarcini, precum și al caracterului succint și vag al judecății comisiei de evaluare. Acesta a concluzionat la punctul 94 din aceeași hotărâre că „nici [European Dynamics Luxembourg și alții], nici Tribunalul nu sunt în măsură să înțeleagă modalitatea în care autoritatea contractantă a atribuit […] punctajul disponibil pentru primul criteriu de atribuire și pentru diversele sale subcriterii”. Prin urmare, la punctul 95 din hotărârea atacată, Tribunalul a considerat că nu este în măsură să exercite un control pe fond al aprecierilor contestate. Totodată, la punctul 134 din aceeași hotărâre, Tribunalul a subliniat că aceste aprecieri constituie aspecte esențiale ale motivării necesare bunei înțelegeri a evaluării ofertelor.
77.
Astfel, evaluând separat fiecare dintre comentariile contestate în cererea introductivă, Tribunalul le‑a reașezat totodată în contextul de ansamblu al evaluării ofertei în discuție din perspectiva primului criteriu de atribuire și a concluzionat că această evaluare nu era motivată suficient.
78.
De altfel, recurenta nu a explicat în ce mod ar fi solicitat Tribunalul, printr‑un astfel de raționament, autorității contractante să furnizeze un rezumat minuțios al modalității în care fiecare detaliu din oferta sa a fost luat în considerare și o analiză comparativă minuțioasă a ofertei acestuia și a celor mai bine clasate oferte.
79.
În consecință, primul aspect al celui de al treilea motiv este nefondat.
2.
Cu privire la al doilea aspect al celui de al treilea motiv
80.
Astfel cum rezultă din cuprinsul punctelor 64-71 din prezentele concluzii, considerăm că al doilea aspect al celui de al treilea motiv este nefondat.
3.
Cu privire la al treilea aspect al celui de al treilea motiv
81.
Potrivit celui de al treilea aspect al celui de al treilea motiv, EUIPO susține, în primul rând, că hotărârea atacată prezintă o contradicție în măsura în care, pe de o parte, în cadrul examinării celui de al treilea motiv al acțiunii, Tribunalul nu a constatat, la punctele 112-115 și 121 din această hotărâre, nicio eroare vădită de apreciere și nici vicii de motivare care să afecteze evaluarea ofertei European Dynamics Luxembourg din perspectiva celui de al patrulea criteriu de atribuire și, pe de altă parte, la finalul examinării primului motiv al recursului, Tribunalul a considerat, la punctele 134 și 135 din hotărârea menționată, că nu este în măsură să controleze legalitatea pe fond a deciziei în litigiu în ceea ce privește evaluarea menționată și că această decizie este, în consecință, afectată de o eroare vădită de apreciere.
82.
În al doilea rând, recurenta susține că, în orice caz, Tribunalul și‑a încălcat obligația de motivare prin faptul că a statuat că nu este în măsură să efectueze un astfel de control, în condițiile în care a procedat la acesta la punctele 112-115 din aceeași hotărâre și a concluzionat că nu există erori vădite de apreciere care afectează evaluarea ofertei în discuție din perspectiva celui de al patrulea criteriu de atribuire.
83.
Intimatele contestă existența unei astfel de contradicții.
84.
În opinia noastră, în măsura în care EUIPO susține, în primul rând, că punctul 135 din hotărârea atacată, în măsura în care constată o eroare vădită de apreciere, este contrar altor puncte din această hotărâre, această argumentație se întemeiază pe o interpretare eronată a hotărârii menționate. La punctul 135 din aceasta, Tribunalul nu a constatat o eroare vădită de apreciere, ci mai multe vicii de motivare.
85.
În schimb, în opinia noastră, EUIPO susține în mod întemeiat, în al doilea rând, că Tribunalul și‑a încălcat obligația de motivare în măsura în care a „amintit”, la punctul 134 din hotărârea menționată, că nu era în măsură, în cadrul examinării celui de al treilea motiv al acțiunii, să controleze legalitatea pe fond a deciziei în litigiu în ceea ce privește evaluarea ofertei în discuție din perspectiva celui de al patrulea criteriu de atribuire, în condițiile în care această concluzie nu reiese nicidecum din examinarea celui de al treilea motiv menționat. Dimpotrivă, la punctele 112-115 din aceeași hotărâre, Tribunalul a efectuat un astfel de control, la finalul căruia a respins critica întemeiată pe o eroare vădită de apreciere care afectează această evaluare (
38
).
86.
Această contradicție provine, în opinia noastră, dintr‑o simplă eroare de redactare care nu influențează raționamentul Tribunalului și nu este de natură să compromită în mod serios înțelegerea hotărârii atacate, nici să afecteze dreptul la apărare al EUIPO. Demonstrează aceasta faptul că, la punctul 134 in fine din această hotărâre, Tribunalul a făcut referire numai la punctele 81-86, 87-89 și 90-95 din aceasta – care se referă la examinarea criticilor legate de primul criteriu de atribuire –, fără a cita punctele din hotărârea menționată care privesc examinarea aspectului referitor la al patrulea criteriu de atribuire. Prin urmare, această eroare de redactare nu afectează hotărârea atacată cu un viciu de motivare susceptibil să justifice anularea acesteia în această privință (
39
).
87.
În orice caz, în măsura în care viciul de motivare care ar rezulta din contradicția menționată nu influențează dispozitivul hotărârii atacate (
40
), cel de al treilea aspect al celui de al treilea motiv ar trebui respins ca inoperant (
41
).
E.
Cu privire la al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare de drept și pe un viciu de motivare în măsura în care hotărârea atacată admite cererea de despăgubire
88.
Al patrulea motiv este îndreptat împotriva punctelor 141, 144, 146 și 150 din hotărârea atacată, precum și împotriva punctului 2 din dispozitivul acesteia. Acest motiv poate fi divizat în trei aspecte.
1.
Cu privire la primul aspect al celui de al patrulea motiv
89.
Prin intermediul primului aspect al celui de al patrulea motiv, recurenta critică Tribunalul pentru că a considerat că sunt îndeplinite condițiile care permit angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii.
90.
În primul rând, având în vedere argumentele invocate în susținerea primelor trei motive de recurs, constatarea potrivit căreia decizia în litigiu este afectată de nelegalități s‑ar întemeia pe erori de drept.
91.
În al doilea rând și în subsidiar, EUIPO susține că, în ipoteza în care Curtea ar anula hotărârea atacată numai în măsura în care Tribunalul a constatat încălcarea principiilor egalității de șanse și transparenței, Curtea ar trebui să anuleze această hotărâre și în ceea ce privește repararea prejudiciului suferit de European Dynamics Luxembourg. Astfel, pe de o parte, după cum a recunoscut Tribunalul la punctul 142 din hotărârea menționată, nu ar exista o legătură de cauzalitate între viciile de motivare pe care le‑a constatat și prejudiciul respectiv. Pe de altă parte, în măsura în care Tribunalul nu a examinat influența erorilor vădite de apreciere constatate la punctele 91 și 102 din aceeași hotărâre asupra rezultatului final al procedurii de atribuire, acesta nu ar fi motivat suficient concluzia, care figurează la punctul 144 din hotărârea atacată, potrivit căreia există o legătură de cauzalitate între aceste erori și prejudiciul menționat.
92.
Intimatele răspund că această hotărâre a stabilit corespunzător cerințelor legale îndeplinirea condițiilor care permit angajarea răspunderii Uniunii.
93.
În ceea ce privește, în primul rând, existența unui comportament ilicit al EUIPO, amintim că primele trei motive de recurs nu fac posibilă, în opinia noastră, invalidarea constatărilor Tribunalului care privesc, pe de o parte, eroarea vădită de apreciere care afectează aprecierea ofertei în discuție din perspectiva celui de al doilea criteriu de atribuire (punctul 102 din această hotărâre) și, pe de altă parte, viciile de motivare referitoare la aprecierea acestei oferte din perspectiva primului criteriu de atribuire (punctele 86, 89, 95 și 135 din hotărârea menționată). Prin urmare, recurenta nu a demonstrat că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat un comportament ilicit al autorității contractante.
94.
În al doilea rând, în ceea ce privește motivarea existenței unei legături de cauzalitate între erorile vădite de apreciere constatate de Tribunal și prejudiciul suferit de European Dynamics Luxembourg, argumentația EUIPO se referă în esență la consecințele care trebuie deduse din admiterea primului motiv. Le vom examina la punctele 107-128 din prezentele concluzii. Precizăm deja că această argumentație este, în opinia noastră, întemeiată.
2.
Cu privire la al doilea aspect al celui de al patrulea motiv
95.
Potrivit celui de al doilea aspect al celui de al patrulea motiv, EUIPO susține că hotărârea atacată este afectată de un viciu de motivare deoarece cuprinde o contradicție între, pe de o parte, motivele prezentate la punctele 144, 146 și 150 din această hotărâre și, pe de altă parte, punctul 2 din dispozitivul hotărârii menționate. În timp ce aceste motive identifică prejudiciul suferit de European Dynamics Luxembourg drept pierderea șansei de a fi clasată pe prima sau pe a doua poziție în mecanismul de cascadă, dispozitivul obligă Uniunea la repararea prejudiciului suferit în temeiul pierderii șansei de a‑i fi atribuit contractul‑cadru ca prim contractant.
96.
Intimatele neagă existența unei astfel de contradicții și subliniază că referirea din cadrul dispozitivului la pierderea șansei de a încheia contractul‑cadru în calitate de prim contractant reflectă întinderea completă a pierderii șansei suferite de European Dynamics Luxembourg.
97.
În opinia noastră, recurenta a invocat în mod întemeiat existența unei contradicții între, pe de o parte, punctele 144, 146 și 150 din motivarea hotărârii atacate și, pe de altă parte, punctul 2 din dispozitivul acesteia (
42
).
98.
Acest punct din dispozitiv reflectă întinderea cererii de despăgubire prezentate Tribunalului. Astfel cum reiese din cuprinsul punctului 137 din hotărâre, această întindere era limitată la compensarea, pe lângă prejudiciul moral, a pierderii șansei de a încheia contractul în discuție în calitate de ofertant câștigător clasat pe prima poziție.
99.
În schimb, punctele 144, 146 și 150 din hotărârea menționată fac referire în mod eronat la pierderea șansei de a obține acest contract ca primul sau al doilea contractant potrivit mecanismului în cascadă, având în vedere că această pierdere de șansă depășește limitele prejudiciului a cărui reparare a fost solicitată de European Dynamics Luxembourg și alții.
100.
Această contradicție referitoare la definirea prejudiciului suferit are, de altfel, o aplicabilitate practică în măsura în care, printre considerațiile de care trebuie să se țină seama în vederea stabilirii întinderii reparației, Tribunalul a menționat, la punctul 150 din hotărârea atacată, gradul de probabilitate ca oferta în discuție să fie clasată, în lipsa nelegalităților de fond pe care le‑a constatat, pe prima sau pe a doua poziție potrivit mecanismului în cascadă. Or, probabilitatea ca această ofertă să fie clasată pe prima sau pe a doua poziție este în mod cert mai ridicată decât cea de a fi clasată pe prima poziție.
101.
În consecință, al doilea aspect al celui de al patrulea motiv este întemeiat (
43
).
3.
Cu privire la al treilea aspect al celui de al patrulea motiv
102.
Al treilea aspect al celui de al patrulea motiv, invocat în subsidiar, este întemeiat pe o eroare materială care afectează punctul 2 din dispozitivul hotărârii atacate, prin faptul că obligă nu EUIPO, ci Uniunea Europeană la repararea prejudiciului suferit de European Dynamics Luxembourg. Recurenta consideră că, în temeiul articolului 115 și al articolului 118 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009, o astfel de obligație ar fi trebuit să vizeze EUIPO.
103.
Potrivit intimatelor, referirea la Uniunea Europeană nu este eronată, în măsura în care această entitate răspunde în ansamblu pentru comportamentul ilicit al instituțiilor și organelor sale. În orice caz, chiar în situația în care această referire ar constitui o eroare materială, ea nu poate duce la anularea hotărârii atacate.
104.
Acest aspect ni se pare nefondat. Astfel, articolul 340 al doilea paragraf TFUE prevede că Uniunea Europeană este obligată să repare prejudiciile cauzate de instituțiile sale sau de agenții săi în exercițiul funcțiunilor lor. Această răspundere nu este afectată de faptul că articolul 118 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 prevede de asemenea că EUIPO trebuie să repare prejudiciile cauzate de serviciile sale sau de către agenții săi în exercitarea funcțiilor acestora. Această din urmă dispoziție reflectă, în opinia noastră, faptul că instituțiile, oficiile și agențiile Uniunii, precum EUIPO, reprezintă Uniunea în domeniile lor respective de competențe (
44
). Atât EUIPO, cât și Uniunea Europeană, ambele având, de altfel, personalitate juridică (
45
), pot fi desemnate, prin urmare, ca fiind răspunzătoare pentru prejudiciile cauzate de EUIPO în exercitarea funcțiilor sale. Astfel, Tribunalul a stabilit fără a săvârși o eroare de drept, la punctul 2 din dispozitivul hotărârii atacate, că obligația de a repara prejudiciul în discuție revine Uniunii Europene.
105.
În orice caz, chiar și în situația în care acest punct ar fi rezultatul unei erori materiale, aceasta ar constitui o eroare de redactare care nu este susceptibilă să compromită în mod serios înțelegerea hotărârii atacate și nici să afecteze dreptul la apărare al recurentei, astfel încât nu poate duce la anularea acestei hotărâri (
46
).
106.
Prin urmare, al treilea aspect al celui de al patrulea motiv trebuie respins.
F.
Cu privire la anularea hotărârii atacate și la soluționarea litigiului pe fond
107.
La finalul examinării noastre privind primul aspect al primului motiv, am concluzionat că Tribunalul a săvârșit erori de drept atunci când a statuat, în cadrul soluționării cererii de anulare, că evaluarea ofertei în discuție din perspectiva primului criteriu de atribuire este afectată de o încălcare a principiilor egalității de șanse și transparenței (punctul 53 din hotărârea atacată) și de o eroare vădită de apreciere (punctul 91 din această hotărâre) (
47
). La finalul examinării celui de al doilea aspect al celui de al patrulea motiv, am constatat că Tribunalul și‑a încălcat, în cadrul soluționării cererii de despăgubire, obligația de motivare (
48
).
108.
Trebuie verificat, într‑o primă etapă, dacă aceste nereguli duc la anularea hotărârii menționate în măsura în care aceasta anulează decizia în litigiu și/sau în măsura în care admite cererea de despăgubire. În cazul unui răspuns afirmativ, se va ridica, în a doua etapă, problema dacă cauza poate fi soluționată pe fond de Curte sau trebuie trimisă Tribunalului spre rejudecare.
1.
Hotărârea atacată trebuie anulată numai în măsura în care obligă Uniunea la repararea prejudiciului
109.
În opinia noastră, erorile de drept care afectează punctele 53 și 91 din hotărârea atacată nu conduc la anularea acestei hotărâri în măsura în care aceasta anulează decizia în litigiu (punctul 1 din dispozitiv).
110.
Aceasta este situația în speță deoarece, dacă motivarea unei hotărâri a Tribunalului indică o încălcare a dreptului Uniunii, însă dispozitivul acesteia apare întemeiat pe alte motive reținute de Tribunal, această încălcare nu este de natură să ducă la anularea hotărârii respective, astfel încât motivul prin care se invocă este inoperant (
49
).
111.
În speță, la punctul 136 din hotărârea atacată, Tribunalul a justificat anularea deciziei în litigiu în temeiul ansamblului neregulilor pe care le‑a constatat și care afectează evaluarea ofertei în discuție în raport cu primul și cu cel de al doilea criteriu de atribuire. Or, celelalte nereguli, în afara celor constatate la punctele 53 și 91 din hotărârea menționată, în măsura în care privesc evaluarea acestei oferte atât în raport cu primul criteriu de atribuire (punctele 86, 89, 95 și 135 din hotărârea atacată), cât și cu cel de al doilea (punctul 102 din această hotărâre), sunt suficiente pentru a justifica concluzia Tribunalului referitoare la anularea deciziei menționate.
112.
În consecință, punctul 1 din dispozitivul hotărârii atacate rămâne întemeiat, în pofida erorilor de drept săvârșite de Tribunal.
113.
În schimb, apreciem că această hotărâre trebuie anulată în măsura în care dispune repararea prejudiciului suferit de European Dynamics Luxembourg pentru pierderea șansei de a obține contractul în calitate de ofertant câștigător clasat pe prima poziție (punctul 2 din dispozitiv). În consecință, punctele 4 și 5 din dispozitiv, care privesc stabilirea cuantumului despăgubirii, vor rămâne fără obiect și vor trebui de asemenea anulate.
114.
Situația este aceasta, în primul rând, pentru motivul că Tribunalul și‑a încălcat obligația de motivare, în măsura în care hotărârea menționată prezintă o contradicție între motivare și dispozitiv în ceea ce privește definirea prejudiciului care poate fi reparat (
50
).
115.
În al doilea rând și în orice caz, concluzia potrivit căreia punctele 53 și 91 din hotărârea atacată sunt afectate de erori de drept are ca efect, astfel cum a susținut recurenta în cadrul primului aspect al celui de al patrulea motiv (
51
), să priveze de orice temei constatarea, care figurează la punctul 144 din această hotărâre, a unei legături de cauzalitate între comportamentul ilicit reproșat EUIPO și pierderea unei șanse invocată de European Dynamics Luxembourg și alții.
116.
Amintim, în această privință, că Tribunalul a concluzionat, la punctul 143 din hotărârea atacată, că nu poate fi stabilită nicio legătură de cauzalitate între viciile de motivare (constatate la punctele 86, 89, 95 și 135 din această hotărâre) și pierderea de șansă menționată. Această concluzie nu este contestată în cadrul recursului. În schimb, Tribunalul a statuat, la punctul 144 din hotărârea menționată, că există o astfel de legătură de cauzalitate între nelegalitățile de fond (constatate la punctele 53, 91 și 102 din aceeași hotărâre) și acest prejudiciu. Totuși, în opinia noastră, punctele 53 și 91 din hotărârea atacată, la care Tribunalul a constatat nelegalități de fond care afectează evaluarea ofertei în discuție din perspectiva primului criteriu de atribuire, sunt afectate de o eroare de drept.
117.
În aceste împrejurări, angajarea răspunderii Uniunii ar presupune existența unei legături de cauzalitate între singura nelegalitate de fond care afectează evaluarea acestei oferte în raport cu al doilea criteriu de atribuire (constatată la punctul 102 din această hotărâre) și pierderea șansei de a se clasa pe prima poziție în mecanismul în cascadă.
118.
Or, hotărârea atacată nu motivează nicidecum existența unei astfel de legături de cauzalitate.
119.
Astfel, la punctul 144 din această hotărâre, Tribunalul s‑a limitat la a constata, în primul rând, că oferta în discuție a obținut numai 22,81 puncte dintr‑un total de 40 de puncte la finalul aprecierii comparative din perspectiva primului criteriu de atribuire. Această considerație vizează doar să stabilească o legătură de cauzalitate între nelegalitățile de fond referitoare la evaluarea acestei oferte din perspectiva primului criteriu de atribuire și pierderea de șansă invocată.
120.
În al doilea rând, Tribunalul a apreciat că „simplul fapt că [European Dynamics Luxembourg] a fost clasată pe a treia poziție în mecanismul în cascadă și că ea a fost acceptată astfel ca un contractant potențial face puțin credibilă ipoteza că autoritatea contractantă putea fi pusă în situația de a nu‑i atribui contractul în cauză”. Această considerație nu este suficientă, în opinia noastră, pentru a permite EUIPO să înțeleagă motivele pentru care Tribunalul a concluzionat că nelegalitatea de fond care afectează evaluarea ofertei menționate din perspectiva celui de al doilea criteriu de atribuire a determinat această pierdere de șansă și pentru a permite Curții să își exercite controlul cu privire la acest aspect, astfel cum stabilește jurisprudența Curții (
52
).
121.
Stabilirea existenței unei legături de cauzalitate între această nelegalitate de fond și pierderea unei șanse suferită de European Dynamics Luxembourg, care necesită aprecieri de natură factuală, trebuie, așadar, efectuată în cadrul unei examinări pe fond.
2.
Cererea de despăgubire trebuie respinsă la finalul unei examinări pe fond
122.
În opinia noastră, Curtea dispune de elemente suficiente pentru a soluționa cauza pe fond, în aplicarea articolului 61 primul paragraf din statut, astfel încât să efectueze ea însăși această examinare.
123.
Astfel, se poate deduce din cifrele prezentate la punctele 12 și 20 din hotărârea atacată că, chiar în cazul în care oferta European Dynamics Luxembourg ar fi obținut toate punctele care puteau fi acordate (30) pentru al doilea criteriu de atribuire, ea nu ar fi fost mai bine clasată, în condițiile în care toate celelalte elemente ar fi rămas neschimbate, decât ofertele care au ocupat prima și a doua poziție în mecanismul în cascadă în temeiul deciziei în litigiu.
124.
Precizăm în această privință că, în cazul în care ar fi obținut cele 30 de puncte care puteau fi acordate pentru acest criteriu, oferta menționată ar fi obținut un „Total puncte (100)” (înscris la penultima linie a tabelului care figurează la punctul 12 din hotărârea atacată) egal cu 72,81. Întrucât coeficientul aplicat pentru „Total puncte (100)” pentru a obține „Total[ul] puncte tehnice” (înscris la ultima linie a acestui tabel) al ofertelor reținute este de 1,09736, oferta menționată ar fi obținut un „Total puncte tehnice” egal cu 79,90.
125.
Pe de altă parte, oferta în discuție a obținut 83,69 puncte financiare (astfel cum indică ultima coloană a tabelului care figurează la punctul 20 din această hotărâre). Astfel cum reiese din cuprinsul punctului 150 din hotărârea menționată, totalul punctelor tehnice și totalul punctelor financiare au fiecare o pondere de 50 % în evaluarea ofertelor.
126.
Prin urmare, în cazul în care această ofertă ar fi obținut cele 30 de puncte pentru al doilea criteriu de atribuire, aceasta ar fi obținut, în condițiile în care toate celelalte elemente ar fi rămas neschimbate, un punctaj final de 81_79/100. Acest punctaj este inferior punctajelor finale atribuite ofertelor clasate pe prima și pe a doua poziție, care se ridică la 87_99/100 și, respectiv, la 83_40/100.
127.
În consecință, nu există o legătură de cauzalitate între eroarea vădită de apreciere constatată la punctul 102 din această hotărâre și pierderea șansei ca oferta European Dynamics Luxembourg să se claseze pe prima poziție.
128.
Concluzionăm, ținând seama de caracterul cumulativ al condițiilor referitoare la angajarea răspunderii extracontractuale a Uniunii (
53
), că cererea de despăgubire formulată de European Dynamics Luxembourg și alții trebuie respinsă (
54
).
G.
Cu privire la cheltuielile de judecată
129.
În temeiul articolului 184 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții, atunci când recursul este fondat, iar Curtea soluționează ea însăși în mod definitiv litigiul, aceasta se pronunță asupra cheltuielilor de judecată.
130.
Potrivit articolului 138 alineatul (1) din acest regulament, aplicabil procedurii de recurs în temeiul articolului 184 alineatul (1) din regulamentul menționat, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. În speță, recurenta a solicitat obligarea intimatelor, iar acestea din urmă au solicitat obligarea recurentei la plata cheltuielilor de judecată.
131.
Articolul 138 alineatul (3) din același regulament prevede că, în cazul în care părțile cad fiecare în pretenții cu privire la unul sau mai multe capete de cerere, fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată. Totuși, având în vedere împrejurările cauzei, Curtea poate decide ca, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, o parte să suporte o fracțiune din cheltuielile de judecată efectuate de cealaltă parte.
132.
În speță, fiecare dintre părți a căzut în parte în pretenții în recurs și în procedura în primă instanță. Totuși, ținând seama de împrejurările speței, EUIPO ar trebui să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, două treimi din cheltuielile de judecată ale European Dynamics Luxembourg și alții aferente procedurilor în fața celor două instanțe. Acestea din urmă ar suporta o treime din propriile cheltuieli de judecată aferente celor două proceduri. O astfel de repartizare ni se pare echitabilă în măsura în care European Dynamics Luxembourg și alții au obținut, potrivit propunerii noastre, câștig de cauză în ceea ce privește cererea lor de anulare, atât în primă instanță, cât și în apel.
VI. Concluzie
133.
Având în vedere considerațiile care precedă, propunem Curții:
–
anularea punctelor 2, 4 și 5 din dispozitivul Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 7 octombrie 2015, European Dynamics Luxembourg și alții/OAPI (T‑299/11, EU:T:2015:757);
–
respingerea cererii de despăgubire formulate de European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki ‑ Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE și European Dynamics Belgium SA;
–
respingerea recursului în rest și
–
obligarea Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a două treimi din cheltuielile efectuate de aceste societăți și obligarea acestora la suportarea unei treimi din propriile cheltuieli de judecată.
(
1
)	Limba originală: franceza.
(
2
)	Denumit anterior Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), EUIPO poartă denumirea sa actuală de la 23 martie 2016, data intrării în vigoare a Regulamentului (UE) 2015/2424 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2015 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 207/2009 privind marca comunitară și a Regulamentului (CE) nr. 2868/95 al Comisiei de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2869/95 al Comisiei privind taxele care trebuie plătite Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (JO 2015, L 341, p. 21), al cărui articol 1 punctul 7 a prevăzut această schimbare a denumirii.
(
3
)	T‑299/11, EU:T:2015:757.
(
4
)	Regulamentul Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO 2002, L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 al Consiliului din 13 decembrie 2006 (JO 2006, L 390, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 7, p. 137). Acest regulament a fost abrogat, cu efect de la 1 ianuarie 2013, prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului nr. 1605/2002 (JO 2012, L 298, p. 1). Faptele aflate la originea prezentei proceduri rămân însă reglementate de Regulamentul nr. 1605/2002.
(
5
)	Regulamentul Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului financiar (JO 2002, L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 478/2007 al Comisiei din 23 aprilie 2007 (JO 2007, L 111, p. 13).
(
6
)	Regulamentul Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO 2009, L 78, p. 1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 2015/2424 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2015 (JO 2015, L 341, p. 21).
(
7
)	A se vedea punctele 38-43 și 47-50 din prezentele concluzii.
(
8
)	A se vedea punctele 64-71 și 75-79 din prezentele concluzii.
(
9
)	A se vedea punctele 109-121 din prezentele concluzii.
(
10
)	A se vedea punctele 97-101 din prezentele concluzii.
(
11
)	A se vedea punctele 122-128 din prezentele concluzii.
(
12
)	Hotărârea din 24 noiembrie 2005 (C‑331/04, EU:C:2005:718, punctul 32).
(
13
)	Hotărârea din 24 ianuarie 2008, Lianakis și alții (C‑532/06, EU:C:2008:40, punctul 43), și Hotărârea din 21 iulie 2011, Evropaïki Dynamiki/EMSA (C‑252/10 P, nepublicată, EU:C:2011:512, punctul 33).
(
14
)	A se vedea în această privință Hotărârea din 29 noiembrie 2007, Stadtwerke Schwäbisch Hall și alții/Comisia (C‑176/06 P, nepublicată, EU:C:2007:730, punctul 17).
(
15
)	A se vedea printre altele Hotărârea din 21 septembrie 2010, Suedia și alții/API și Comisia (C‑514/07 P, C‑528/07 P și C‑532/07 P, EU:C:2010:541, punctul 126 și jurisprudența citată).
(
16
)	În orice caz, această constatare se întemeiază pe aprecieri factuale, prezentate la punctele 49-52 din această hotărâre, care nu ar fi, sub rezerva denaturării elementelor dosarului (care nu a fost invocată), de competența Curții în cadrul unui recurs [a se vedea Hotărârea din 30 noiembrie 2016, Comisia/Franța și Orange (C‑486/15 P, EU:C:2016:912, punctul 98 și jurisprudența citată)].
(
17
)	Hotărârea din 24 ianuarie 2008 (C‑532/06, EU:C:2008:40). Potrivit punctului 38 din această hotărâre, „o autoritate contractantă nu poate aplica reguli de ponderare sau subcriterii ale criteriilor de atribuire pe care nu le‑a adus în prealabil la cunoștința ofertanților”.
(
18
)	Hotărârea din 24 noiembrie 2005 (C‑331/04, EU:C:2005:718, punctul 32).
(
19
)	Hotărârea din 24 ianuarie 2008 (C‑532/06, EU:C:2008:40, punctul 43).
(
20
)	Hotărârea din 21 iulie 2011 (C‑252/10 P, nepublicată, EU:C:2011:512, punctul 33).
(
21
)	Hotărârea din 14 iulie 2016 (C‑6/15, EU:C:2016:555, punctul 26).
(
22
)	A se vedea în acest sens Hotărârea din 2 martie 2010, Evropaïki Dynamiki/EMSA (T‑70/05, EU:T:2010:55, punctul 155), confirmată prin Hotărârea din 21 iulie 2011, Evropaïki Dynamiki/EMSA (C‑252/10 P, nepublicată, EU:C:2011:512, punctul 34).
(
23
)	Hotărârea din 24 noiembrie 2005 (C‑331/04, EU:C:2005:718, punctul 32).
(
24
)	A se vedea punctul 41 din prezentele concluzii.
(
25
)	Tribunalul a amintit, în plus, această constatare la punctele 95 și 96 din hotărârea atacată.
(
26
)	În special, prin intermediul celui de al doilea motiv, recurenta nu critică constatarea Tribunalului de la punctele 91 și 102 din hotărârea atacată, potrivit căreia decizia în litigiu este afectată de erori vădite de apreciere, ci consecințele deduse de Tribunal din această constatare (a se vedea punctele 57 și 58 din prezentele concluzii).
(
27
)	Hotărârea din 11 aprilie 2013, Mindo/Comisia (C‑652/11 P, EU:C:2013:229, punctele 30 și 31). A se vedea de asemenea în această privință Concluziile avocatului general Mengozzi prezentate în cauza Comisia/Scott (C‑290/07 P, EU:C:2010:78, punctele 36-45).
(
28
)	A se vedea punctele 75-79 din prezentele concluzii.
(
29
)	A se vedea punctele 107-121 din prezentele concluzii.
(
30
)	Hotărârea din 24 noiembrie 2005 (C‑331/04, EU:C:2005:718, punctul 32).
(
31
)	A se vedea printre altele Hotărârea din 2 aprilie 2009, France Télécom/Comisia (C‑202/07 P, EU:C:2009:214, punctul 29 și jurisprudența citată), precum și Ordonanța din 29 noiembrie 2011, Evropaïki Dynamiki/Comisia (C‑235/11 P, nepublicată, EU:C:2011:791, punctul 30).
(
32
)	Hotărârea din 10 aprilie 2014, Evropaïki Dynamiki/Comisia (T‑340/09, nepublicată, EU:T:2014:208, punctele 115 și 116).
(
33
)	Hotărârea din 26 septembrie 2014, Evropaïki Dynamiki/Comisia (T‑498/11, nepublicată, EU:T:2014:831, punctele 196 și 197).
(
34
)	A se vedea în acest sens Hotărârea din 2 februarie 2017, European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Comisia (T‑74/15, nepublicată, EU:T:2017:55, punctele 69 și 81). În plus, în Hotărârea din 10 aprilie 2014, Evropaïki Dynamiki/Comisia (T‑340/09, nepublicată, EU:T:2014:208, punctul 115), Tribunalul a făcut referire, prin analogie, la jurisprudența Curții referitoare la noțiunea de motiv inoperant în cadrul unui recurs [Hotărârea din 12 iulie 2001, Comisia și Franța/TF1 (C‑302/99 P și C‑308/99 P, EU:C:2001:408, punctele 26-29)].
(
35
)	Hotărârea din 10 aprilie 2014, Evropaïki Dynamiki/Comisia (T‑340/09, nepublicată, EU:T:2014:208, punctul 116), Hotărârea din 9 septembrie 2010, Evropaïki Dynamiki/Comisia (T‑387/08, nepublicată, EU:T:2010:377, punctul 60), și Hotărârea din 12 iulie 2012, Evropaïki Dynamiki/Frontex (T‑476/07, nepublicată, EU:T:2012:366, punctul 72).
(
36
)	Recurenta citează Hotărârea din 4 octombrie 2012, Evropaïki Dynamiki/Comisia (C‑629/11 P, nepublicată, EU:C:2012:617, punctul 21).
(
37
)	Este vorba despre comentariul potrivit căruia nu erau necesari pentru fiecare proiect enunțat în oferta în discuție un gestionar principal de proiect și un gestionar de proiect (punctul 81 din hotărârea atacată), despre comentariul potrivit căruia „în totalitate, oferta [aceasta] este mai mult operațională decât strategică și se focalizează pe un alt tip de gestionar de proiect decât cel avut în vedere de [EUIPO]” (punctul 87 din această hotărâre), precum și despre răspunsul EUIPO din scrisoarea sa din 2 mai 2011 referitor la notarea și la evaluarea comparativă, din perspectiva primului criteriu de atribuire, a ofertei menționate în raport cu ofertele celorlalți candidați declarați câștigători (punctul 90 din hotărârea menționată).
(
38
)	Subliniem că aspectul dacă motivarea unei hotărâri a Tribunalului este contradictorie reprezintă o problemă de drept care poate fi invocată în cadrul unui recurs [a se vedea printre altele Ordonanța din 29 noiembrie 2011, Evropaïki Dynamiki/Comisia (C‑235/11 P, nepublicată, EU:C:2011:791, punctul 29 și jurisprudența citată)].
(
39
)	A se vedea printre altele Ordonanța din 26 ianuarie 2007, Righini/Comisia (C‑57/06 P, EU:C:2007:65, punctul 56).
(
40
)	Astfel, faptul că hotărârea atacată concluzionează în sensul anulării deciziei în litigiu se întemeiază pe un ansamblu de nereguli care afectează evaluarea ofertei în discuție (a se vedea punctele 111 și 112 din prezentele concluzii). Viciul de motivare referitor la punctul 134 din hotărârea menționată nu ar afecta această concluzie. Un astfel de viciu nu ar repune în discuție nici concluzia Tribunalului cu privire la cererea de despăgubire: pe de o parte, constatarea unui comportament ilicit al EUIPO se întemeiază pe acest ansamblu de nereguli; pe de altă parte, legătura de cauzalitate a fost constatată doar între prejudiciul suferit și nelegalitățile de fond (iar nu viciile de motivare) care afectează decizia în litigiu (a se vedea punctul 116 din prezentele concluzii).
(
41
)	A se vedea în acest sens Hotărârea din 9 iunie 2011, ComitatoVenezia vuole vivere și alții/Comisia (C‑71/09 P, C‑73/09 P și C‑76/09 P, EU:C:2011:368, punctele 65 și 137).
(
42
)	Amintim că caracterul contradictoriu al motivării Tribunalului reprezintă o problemă de drept care poate fi invocată în cadrul unui recurs (a se vedea nota de subsol 38 din prezentele concluzii).
(
43
)	Nu este necesar să se aibă în vedere o eventuală substituire a motivării cu privire la acest aspect, având în vedere că, pentru motivele pe care le vom prezenta la punctele 113-120 din prezentele concluzii, hotărârea atacată trebuie în orice caz să fie anulată în măsura în care obligă Uniunea Europeană la repararea prejudiciului suferit de European Dynamics Luxembourg.
(
44
)	A se vedea în această privință articolul 335 TFUE.
(
45
)	Articolul 47 TUE și articolul 115 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009.
(
46
)	A se vedea în acest sens Ordonanța președintelui Curții din 12 februarie 2003, Marcuccio/Comisia [C‑399/02 P(R), EU:C:2003:90, punctul 17], precum și Ordonanța din 8 septembrie 2016, Real Express/EUIPO (C‑309/15 P, nepublicată, EU:C:2016:671, punctul 81).
(
47
)	A se vedea punctele 38-43 și 47-50 din prezentele concluzii.
(
48
)	A se vedea punctul 101 din prezentele concluzii.
(
49
)	A se vedea printre altele Hotărârea din 26 aprilie 2007, Alcon/OAPI (C‑412/05 P, EU:C:2007:252, punctul 41 și jurisprudența citată).
(
50
)	A se vedea punctele 97-101 din prezentele concluzii.
(
51
)	A se vedea punctul 91 din prezentele concluzii.
(
52
)	A se vedea punctul 54 din prezentele concluzii.
(
53
)	A se vedea printre altele Hotărârea din 10 iulie 2014, Nikolaou/Curtea de Conturi (C‑220/13 P, EU:C:2014:2057, punctul 52 și jurisprudența citată).
(
54
)	Rezultă că Curtea ar putea renunța la examinarea celui de al doilea și a celui de al treilea aspect ale celui de al patrulea motiv, la care am procedat totuși din rațiuni de exhaustivitate.