ORDONANȚA CURȚII (Camera a noua)
22 aprilie 2015(*)
„Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Întrebare preliminară identică – Securitatea socială a lucrătorilor migranți – Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 – Articolul 7 alineatul (2) litera (c) – Aplicabilitatea convențiilor de securitate socială între state membre – Refugiat repatriat originar dintr‑un stat membru – Realizarea unor perioade de muncă pe teritoriul unui alt stat membru – Cerere de acordare a unei prestații pentru limită de vârstă – Refuz”
În cauza C‑668/13,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Curtea de Apel Suceava (România), prin decizia din 26 noiembrie 2013, primită de Curte la 16 decembrie 2013, în procedura
Casa Județeană de Pensii Botoșani
împotriva
Evangeli Paraskevopoulou,
CURTEA (Camera a noua),
compusă din doamna K. Jürimäe, președinte de cameră (raportor), domnul M. Safjan și doamna A. Prechal, judecători,
avocat general: domnul M. Wathelet,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere decizia, luată după ascultarea avocatului general, de a se pronunța prin ordonanță motivată, conform articolului 99 din Regulamentul de procedură al Curții,
dă prezenta
Ordonanță
1        Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996 (JO 1997, L 28, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 35), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1992/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 (JO L 392, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 288, denumit în continuare „Regulamentul nr. 1408/71”).
2        Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Casa Județeană de Pensii Botoșani (România) (denumită în continuare „Casa Județeană de Pensii”), pe de o parte, și doamna Paraskevopoulou, pe de altă parte, în legătură cu acordarea unei pensii pentru limită de vârstă acesteia din urmă.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
3        Articolul 6 din Regulamentul nr. 1408/71 prevede:
„Sub rezerva dispozițiilor articolelor 7, 8 și 46 alineatul (4), prezentul regulament înlocuiește, cu privire la persoanele și problemele din domeniul său de aplicare, dispozițiile oricărei convenții de securitate socială la care sunt părți:
(a)      […] exclusiv două sau mai multe state membre;
[…]”
4        Articolul 7 alineatul (2) litera (c) din acest regulament prevede:
„Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 6, continuă să se aplice următoarele:
[…]
(c)      unele dispoziții ale convențiilor în domeniul securității sociale pe care statele membre le‑au încheiat anterior datei de la care se aplică prezentul regulament, în cazul în care ele sunt mai favorabile beneficiarilor sau dacă ele decurg din împrejurări istorice specifice și au un efect limitat în timp și dacă ele sunt prezentate în anexa III.”
Acordul bilateral
5        Acordul bilateral dintre guvernele elen și român, încheiat la 23 februarie 1996, pentru reglementarea definitivă a compensării contribuțiilor de asigurări sociale ale refugiaților politici greci repatriați din România (denumit în continuare „acordul bilateral”) nu figurează în anexa III la Regulamentul nr. 1408/71.
6        Articolul 2 din acordul bilateral prevede:
„[…]
2.      Partea română își asumă plata, către [p]artea elenă, a unei sume forfetare drept compensare pentru plata pensiilor și acoperirea timpului de asigurare ale repatriaților de către [p]artea elenă.
3.      Partea elenă își asumă plata pensiilor către pensionarii repatriați și recunoașterea timpului de asigurare realizat în România de persoanele asigurate repatriate, conform legislației elene privind asigurările sociale.”
7        Compensația prevăzută la articolul 2 alineatul 2 din acordul bilateral se ridică, în conformitate cu articolul 3 din acest acord, la 15 milioane de dolari americani (USD).
8        În temeiul articolului 5 din acordul bilateral, „[d]upă achitarea sumei de 15 milioane USD, orice obligație a [p]ărții române privind drepturile de asigurări sociale ale refugiaților politici greci repatriați încetează”.
Litigiul principal și întrebarea preliminară
9        Doamna Paraskevopoulou este cetățean elen care are calitatea de refugiat politic grec repatriat. Ea este domiciliată în Salonic (Grecia).
10      În cursul anului 1957, doamna Paraskevopoulou s‑a instalat în România, unde i‑a fost acordat statutul de refugiat politic. Între 7 august 1957 și 31 martie 1978, ea a lucrat în acest stat membru și a cotizat la sistemul public de securitate socială. A fost repatriată în Grecia în anul 1978.
11      În cursul anului 1999, doamna Paraskevopoulou a solicitat autorităților elene recunoașterea perioadelor de muncă realizate în România. Prin decizia din 10 mai 1999, aceste autorități au decis să recunoască, în vederea calculării pensiei sale, numai 4 500 de zile din perioada totală de muncă realizată în România. Pe acest temei, autoritățile menționate i‑au acordat doamnei Paraskevopoulou o pensie pentru limită de vârstă.
12      La 7 februarie 2007, doamna Paraskevopoulou a adresat autorităților elene o cerere de acordare a unei pensii în temeiul Regulamentului nr. 1408/71, pe care acestea au transmis‑o autorităților române.
13      Prin decizia din 22 octombrie 2012, această cerere a fost respinsă de Casa Județeană de Pensii pentru motivul că, întrucât doamna Paraskevopoulou era considerată refugiat politic grec repatriat de autoritățile elene, autoritățile române nu aveau, în temeiul articolului 5 din acordul bilateral, nicio obligație de a‑i acorda pensie.
14      Drept urmare, doamna Paraskevopoulou a formulat o acțiune împotriva acestei decizii la Tribunalul Botoșani. Prin hotărârea din 24 aprilie 2013, această instanță a anulat decizia menționată și a statuat că Regulamentul nr. 1408/71 era aplicabil întrucât acordul bilateral nu intra sub incidența derogării prevăzute la articolul 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 1408/71.
15      La 11 iunie 2013, Casa Județeană de Pensii a atacat cu apel această hotărâre la Curtea de Apel Suceava.
16      Aceasta susține, în esență, că dispozițiile Regulamentului nr. 1408/71 nu sunt aplicabile în speță ca urmare a existenței acordului bilateral. În conformitate cu acest acord, orice obligație a României față de refugiații politici greci repatriați s‑ar fi stins întrucât România și‑a îndeplinit obligația de a plăti 15 milioane USD Republicii Elene.
17      În aceste împrejurări, Curtea de Apel Suceava a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Prevederile articolului 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie interpretate în sensul în care intră în sfera lor de aplicare un acord bilateral încheiat între două state membre anterior datei de la care se aplică regulamentul, în temeiul căruia acestea au convenit încetarea obligației privind drepturile de asigurări sociale datorate de către un stat către resortisanții celuilalt stat care au avut calitatea de refugiați politici pe teritoriul primului stat și au fost repatriați pe teritoriul celui de al doilea stat în schimbul plății de către primul stat a unei sume forfetare pentru plata pensiilor și acoperirea perioadei pentru care în primul stat membru s‑au plătit contribuțiile de asigurări sociale?”
Cu privire la întrebarea preliminară
18      Conform articolului 99 din Regulamentul de procedură al Curții, atunci când o întrebare formulată cu titlu preliminar este identică cu o întrebare asupra căreia Curtea s‑a pronunțat deja, Curtea, la propunerea judecătorului raportor și după ascultarea avocatului general, poate oricând să decidă să se pronunțe prin ordonanță motivată.
19      Se impune aplicarea acestei dispoziții în prezenta cauză.
20      Astfel, este necesar să se constate că, în Hotărârea Balazs și Casa Județeană de Pensii Cluj (C‑401/13 și C‑432/13, EU:C:2015:26), Curtea a trebuit să răspundă la o întrebare identică, adresată într‑un context factual similar, și că, în consecință, răspunsul oferit de Curte în această hotărâre poate fi transpus și în prezenta cauză.
21      Rezultă că trebuie să se răspundă la întrebarea adresată că articolul 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie interpretat în sensul că un acord bilateral privind prestațiile de securitate socială ale resortisanților unuia dintre statele semnatare care au avut calitatea de refugiați politici pe teritoriul celuilalt stat semnatar, încheiat la o dată la care unul dintre cele două state semnatare nu aderase încă la Uniunea Europeană și care nu figurează în anexa III la acest regulament, nu rămâne aplicabil situației unor refugiați politici repatriați în statul lor de origine înainte de încheierea acordului bilateral și de intrarea în vigoare a regulamentului menționat.
Cu privire la cheltuielile de judecată
22      Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a noua) declară:
Articolul 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1992/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006, trebuie interpretat în sensul că un acord bilateral privind prestațiile de securitate socială ale resortisanților unuia dintre statele semnatare care au avut calitatea de refugiați politici pe teritoriul celuilalt stat semnatar, încheiat la o dată la care unul dintre cele două state semnatare nu aderase încă la Uniunea Europeană și care nu figurează în anexa III la acest regulament, nu rămâne aplicabil situației unor refugiați politici repatriați în statul lor de origine înainte de încheierea acordului bilateral și de intrarea în vigoare a regulamentului menționat.
Semnături
* Limba de procedură: româna.