62023CJ0395_RES
Predmet C-395/23 [Anikovi] (
i
)
E. M. A. i dr.
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sofijski rajonen sad)
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 6. ožujka 2025.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) 2019/1111 – Područje primjene – Članak 1. stavak 1. točka (b) i članak 1. stavak 2. točka (e) – Mjera u vezi s raspolaganjem djetetovom imovinom – Članak 7. – Nadležnost u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Članak 10. – Izbor suda – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Područje primjene – Članak 1. stavak 2. točka (a) – Isključenje u pogledu osobnih stanja te pravne i poslovne sposobnosti fizičkih osoba – Pravila o sudskoj nadležnosti predviđena u bilateralnom sporazumu između Republike Bugarske i Ruske Federacije sklopljenom prije pristupanja Republike Bugarske Europskoj uniji – Razlika između tih pravila i onih predviđenih Uredbom 2019/1111 – Članak 351. UFEU‑a – Pojam ‚nespojivost’”
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću – Uredba 2019/1111 – Područje primjene – Mjera u vezi s raspolaganjem djetetovom imovinom – Sudsko odobrenje za prodaju nekretnine koja pripada djetetu i koja se nalazi u državi članici koja nije ona u kojoj dijete uobičajeno boravi – Uključivanje u područje primjene uredbe
(Uredba Vijeća 2019/1111, čl. 1. st. 1. t. (b), čl. 2. t. (e) i čl. 7. st. 1.)
(t. 25., 26., 28. i t. 1. izreke)
Međunarodni sporazumi – Sporazumi država članica – Sporazumi koji su prethodili pristupanju države članice Uniji – Članak 351. UFEU-a – Područje primjene – Odnosi između Uredbe 2019/1111 i takvog sporazuma – Nenavođenje sporazuma u uredbi – Uključivanje u područje primjene članka 351. UFEU-a – Uvjet – Sporazum kojim se trećoj državi dodjeljuju prava koja država članica mora poštovati – Nespojivost sporazuma i uredbe o kojima je riječ – Utvrđivanje takve nespojivosti – Primjena pravila sporazuma umjesto uredbe koju provodi sud države članice – Dopuštenost – Granice
(čl. 351. UFEU-a)
(t. 45.-49., 57.-61. i t. 2. izreke)
Kratak prikaz
Povodom zahtjeva za prethodnu odluku Sud odlučuje osobito o odnosima između Uredbe 2019/1111 (Uredba Bruxelles II.b) (
1
) i bilateralnog sporazuma sklopljenog između države članice prije njezina pristupanja Europskoj uniji i treće države.
Pred Sofijskim rajonen sadom (Općinski sud u Sofiji, Bugarska), sudom koji je uputio zahtjev, 2023. pokrenut je izvanparnični postupak kako bi se utvrdilo je li se, u skladu s bugarskim pravom, u interesu dvoje maloljetne djece ruskog državljanstva s uobičajenim boravištem u Njemačkoj mogla odobriti prodaja nekretnina koje im pripadaju.
Sud koji je uputio zahtjev pita se jesu li u takvoj situaciji međunarodno nadležni bugarski sudovi. U tu svrhu želi doznati je li sudsko odobrenje za prodaju o kojoj je riječ obuhvaćeno područjem primjene Uredbe br. 1215/2012 (
2
) (Bruxelles I.a) ili pak onim Uredbe Bruxelles II.b. U potonjem slučaju, želi doznati, vodeći računa o postojanju bilateralnog sporazuma između Bugarske i Sovjetskog Saveza (čiji je pravni sljednik Ruska Federacija) sklopljenog prije pristupanja te države članice Europskoj uniji (
3
) (u daljnjem tekstu: Sporazum između Bugarske i Rusije), uređuju li se člankom 351. UFEU-a odnosi takvog sporazuma s Uredbom Bruxelles II.b ako taj sporazum nije naveden u poglavlju VIII. te uredbe i, u slučaju potvrdnog odgovora, u kojim okolnostima sporazum može odstupati od uredbe.
Ocjena Suda
Kao prvo, Sud presuđuje da je sudsko odobrenje zatraženo u glavnom postupku obuhvaćeno područjem primjene Uredbe Bruxelles II.b s obzirom na to da je takvo odobrenje mjera zaštite djeteta povezana s upravljanjem, čuvanjem ili raspolaganjem njegovom imovinom u okviru izvršavanja roditeljske odgovornosti u smislu te uredbe. Stoga su sudovi države članice u kojoj je dijete imalo uobičajeno boravište u trenutku pokretanja postupka pred sudom (u ovom slučaju njemački sudovi) ti koji su, načelno, nadležni za izdavanje takvog odobrenja.
Kao drugo, Sud ispituje pitanje odnosa između Uredbe Bruxelles II.b i Sporazuma između Bugarske i Rusije, vodeći računa o činjenici da se čini da taj sporazum dodjeljuje nadležnost bugarskim ili ruskim sudovima.
Navodi da, s obzirom na to da bilateralni sporazum poput Sporazuma između Bugarske i Rusije nije naveden u Uredbi Bruxelles II.b, primjenjuje se članak 351. UFEU-a (
4
), kojim se mogu uređivati odnosi između tog sporazuma i te uredbe.
Sud podsjeća na to da, u skladu s člankom 351. prvim stavkom UFEU-a, odredbe sporazuma sklopljenog između države članice i treće države mogu odstupati od bilo koje odredbe prava unije, primarnog ili sekundarnog, ali pod uvjetom da je taj sporazum sklopljen prije pristupanja države članice Europskoj uniji i da dotična treća država na temelju toga ima prava čije poštovanje može zahtijevati od te države članice.
Sud pojašnjava da je u ovom slučaju na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri, kao prvo, sadržava li Sporazum između Bugarske i Rusije pravila čije poštovanje Ruska Federacija može zahtijevati od Bugarske. Ako je odgovor potvrdan, na njemu je da, kao drugo, provjeri je li taj sporazum neusklađen s Uredbom Bruxelles II.b jer ta dva pravna instrumenta u okolnostima glavnog postupka ne predviđaju nadležnost istog suda. Ta će se provjera morati provesti uzimajući u obzir izbor zakonodavca Unije, odražen u toj uredbi, da se u određenim situacijama predvidi nadležnost sudova koji nisu oni mjesta djetetova uobičajenog boravišta, a da se sud koji je uputio zahtjev ipak ne smije koristiti mogućnošću da se proglasi nadležnim na temelju pravila navedene uredbe kako bi utvrdio da je Sporazum između Bugarske i Rusije u skladu s njom. U slučaju utvrđenja neusklađenosti, sud koji je uputio zahtjev morat će, kao treće, istražiti može li se ta neusklađenost izbjeći tumačenjem Sporazuma između Bugarske i Rusije u skladu s Uredbom Bruxelles II.b. Ako je odgovor niječan, sud koji je uputio zahtjev moći će, kao četvrto, primijeniti pravila tog sporazuma i izuzeti iz primjene pravila Uredbe Bruxelles II.b, pri čemu će Bugarska tako morati poduzeti potrebne mjere kako bi se uklonila takva neusklađenost, kao što se to zahtijeva na temelju članka 351. drugog stavka UFEU-a.
(
i
)	Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.
(
1
)	Uredba Vijeća (EU) 2019/1111 od 25. lipnja 2019. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću te o međunarodnoj otmici djece (SL 2019., L 178, str. 1.; u daljnjem tekstu: Uredba Bruxelles II.b)
(
2
)	Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40., SL 2016., L 202, str. 57. i SL 2025./90143, L, u daljnjem tekstu: Uredba Bruxelles I.a)
(
3
)	Sporazum između Saveza Sovjetskih Socijalističkih Republika i Narodne Republike Bugarske o uzajamnoj pravnoj pomoći u građanskim, obiteljskim i kaznenim stvarima, potpisan u Moskvi 19. veljače 1975. (Zbirka međunarodnih ugovora Ujedinjenih naroda, sv. 1015, br. 14855, str. 41., u daljnjem tekstu: Sporazum između Bugarske i Rusije)
(
4
)	Prema toj odredbi, odredbe Ugovorâ ne utječu na prava i obveze koji proizlaze iz sporazuma sklopljenih prije datuma pristupanja neke države Europskoj uniji, a koje su sklopile jedna ili više država članica s jedne strane te jedna ili više trećih država s druge strane. U tom smislu, ako ne mogu provesti tumačenje u skladu s takvim sporazumom, države članice moraju poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi uklonile eventualne neusklađenosti između takvih sporazuma i ugovorâ, po potrebi pomažući jedna drugoj kako bi to postigle i zauzimajući, ako je to potrebno, zajednički stav.