62012CJ0597
PRESUDA SUDA (sedmo vijeće)
17. listopada 2013. (
*1
)
„Žalba — Žig Zajednice — Postupak povodom prigovora — Prijava verbalnog žiga Zajednice ZEBEXIR — Raniji žig Zajednice ZEBINIX — Relativni razlozi za odbijanje — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 8. stavak 1. točka (b) — Obveza obrazlaganja“
U predmetu C‑597/12 P,
povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 18. prosinca 2012.,
Isdin SA, sa sjedištem u Barceloni (Španjolska), koji zastupaju G. Marín Raigal i P. López Ronda, abogados,
žalitelj,
druge stranke u postupku su:
Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), koji zastupa P. Geroulakos, u svojstvu agenta,
tuženik u prvostupanjskom postupku,
Bial‑Portela & Ca SA, sa sjedištem u São Mamedu do Coronadu (Portugal),
tuženik u prvostupanjskom postupku,
SUD (sedmo vijeće),
u sastavu: G. Arestis, predsjednik vijeća, J.-C. Bonichot i A. Arabadjiev (izvjestitelj), suci,
nezavisni odvjetnik: P. Cruz Villalón,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u obzir pisani postupak,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči bez mišljenja,
donosi sljedeću
Presudu
1
Svojom žalbom Isdin SA (u daljnjem tekstu: Isdin) zahtijeva ukidanje presude Općeg suda Europske unije od 9. listopada 2012., Bial‑Portela/OHIM – Isdin (ZEBEXIR) (T‑366/11, u daljnjem tekstu: pobijana presuda), kojom je taj sud poništio odluku prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 6. travnja 2011. (predmet R 1212/2009‑1), a koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Bial‑Portela & Ca SA (u daljnjem tekstu: Bial‑Portela) i Isdin (u daljnjem tekstu: sporna odluka).
Okolnosti spora
2
Okolnosti spora iznesene su u točkama 1. do 9. pobijane presude kako slijedi:
„1.
Dana 4. travnja 2008. [Isdin] je [OHIM‑u] podnio prijavu žiga Zajednice na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu Zajednice (SL 1994., L 11, str. 1.), kako je izmijenjena (zamijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)). Prijava se odnosila na registraciju verbalnog znaka ZEBEXIR.
2.
Proizvodi za koje je podnesena prijava za registraciju obuhvaćeni su razredima 3. i 5. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga za registraciju žigova od 15. lipnja 1957., kako je izmijenjen i dopunjen (u daljnjem tekstu: Nicanski sporazum), i odgovaraju sljedećem opisu:
—
razred 3.: ‚Preparati za izbjeljivanje i ostale tvari za pranje rublja, preparati za čišćenje, poliranje, odmašćivanje i struganje (abrazivni preparati); sapuni; parfumerija, eterična ulja, kozmetički proizvodi, losioni za kosu; proizvodi za njegu zubi’;
—
razred 5.: ‚Farmaceutski, medicinski i veterinarski preparati; higijenski preparati za upotrebu u medicini; dijetne tvari za medicinske potrebe, hrana za dojenčad; dijetni dodaci prehrani za ljude i životinje; flasteri, materijal za previjanje; materijali za plombiranje zubi i za zubne otiske; dezinfekcijska sredstva; proizvodi za uništavanje životinjskih štetočina; fungicidi, herbicidi’.
3.
Prijava žiga Zajednice objavljena je u Glasniku žigova Zajednice br. 24/2008 od 16. lipnja 2008.
4.
Dana 9. rujna 2008. [Bial‑Portela] podnijela je prigovor protiv registracije prijavljenog žiga, na temelju članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 40/94 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 207/2009).
5.
Prigovor se temeljio na ranijem verbalnom žigu Zajednice ZEBINIX, koji je zaprimljen 28. listopada 2003. i registriran 14. ožujka 2005. za proizvode i usluge iz razreda 3., 5. i 42., a koji odgovaraju, za svaki od tih razreda, sljedećem opisu:
—
razred 3.: ‚Preparati za izbjeljivanje i ostale tvari za pranje rublja, preparati za čišćenje, poliranje, odmašćivanje i struganje; sapuni; parfumerija, eterična ulja, kozmetički proizvodi, losioni za kosu; proizvodi za njegu zubi’;
—
razred 5.: ‚Farmaceutski, medicinski i veterinarski preparati; dijetne tvari za medicinske potrebe, hrana za dojenčad; flasteri, materijal za previjanje; materijali za plombiranje zubi i za zubne otiske; dezinfekcijska sredstva; proizvodi za uništavanje životinjskih štetočina; fungicidi, herbicidi’.
—
razred 42.: ‚Znanstvene i tehnološke usluge kao i pripadajuće usluge istraživanja i koncepcije; usluge industrijskih analiza i istraživanja’.
6.
Prigovor je podnesen protiv svih proizvoda za koje je zatražena registracija.
7.
Odlukom od 3. rujna 2009. Odjel za prigovore odbio je prigovor za sve proizvode, ocijenivši da ne postoji nikakva vjerojatnost dovođenja u zabludu glede znakova u smislu članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.
8.
[Bial‑Portela] 13. listopada 2009. OHIM‑u je podnijela žalbu protiv odluke Odjela za prigovore na temelju članaka 58. do 64. Uredbe br. 207/2009.
9.
[Spornom odlukom] prvo žalbeno vijeće OHIM‑a odbilo je žalbu [Bial‑Portele] u cijelosti. Posebice je smatralo da relevantnu javnost čine svi potrošači Europske unije i da su proizvodi obuhvaćeni ranijim žigom i oni obuhvaćeni žigom za koji je podnesena prijava istovjetni. Ocijenilo je da su, unatoč zajedničkim elementima, posebice prvom slogu i prvim trima slovima, ukupni fonetski i vizualni dojmovi koje proizvode odnosni znakovi različiti. Žalbeno vijeće smatralo je da su, s obzirom na to da konceptualna usporedba ne utječe na ocjenu sličnosti između znakova, vizualne i fonetske razlike dovoljno relevantne da bi se isključila vjerojatnost dovođenja u zabludu, čak i za istovjetne proizvode.”
Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda
3
Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 16. srpnja 2011. Bial‑Portela je pokrenula postupak zahtijevajući, s jedne strane, da se poništi sporna odluka i, s druge strane, da se OHIM‑u naloži odbijanje registracije odnosnog žiga.
4
U prilog svojoj tužbi Bial‑Portela navodi samo jedan tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.
5
Opći je sud u pobijanoj presudi, s jedne strane, utvrdio da je zahtjev za izdavanje naloga koji je podnijela Bial‑Portela nedopušten i, s druge strane, prihvatio jedini tužbeni razlog potonje te poništio spornu odluku. S tim u svezi, utvrdio je, među ostalim:
—
u točki 18. navedene presude, da relevantnu javnost čini prosječan potrošač Unije, uobičajeno obaviješten, razumno pažljiv i oprezan;
—
u točki 19. te presude, da su proizvodi obuhvaćeni odnosnim žigovima istovjetni;
—
u točkama 26. i 27. pobijane presude, da vizualne razlike koje stvaraju središnji i završni dijelovi suprotstavljenih znakova nisu dovoljne da bi se neutralizirao dojam sličnosti koji stvara zajednički početni dio tih znakova i da su stoga, suprotno utvrđenju žalbenog vijeća, navedeni znakovi, promatrani kao cjelina, vizualno slični;
—
u točkama 32. do 34. navedene presude, da je prvi slog u dvama odnosnim žigovima istovjetan, da su drugi slogovi različiti, ali slično zvuče, a da su treći slogovi različiti, no sadržavaju zajednička slova „i” i „x”, od kojih potonje ima jasno prepoznatljiv zvuk; i da se na temelju cjelovite ocjene fonetskih razlika između odnosnih žigova ne može isključiti određena razina fonetske sličnosti;
—
u točki 35. te presude, da nijedan od suprotstavljenih znakova nema značenje u relevantnim jezicima i da konceptualna usporedba stoga nema utjecaja na njihovu usporedbu.
6
Posebice glede opće ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu, Opći je sud u točki 40. pobijane presude utvrdio:
„Suprotno utvrđenju žalbenog vijeća, suprotstavljeni znakovi imaju srednju razinu sličnosti, posebice vizualne. U tom kontekstu, valja također uzeti u obzir činjenicu da se proizvodi iz razreda 3. i velik dio proizvoda iz razreda 5. (odnosno hrana za dojenčad, materijal za previjanje, dezinfekcijska sredstva, proizvodi za uništavanje životinjskih štetočina, fungicidi i herbicidi), koji su obuhvaćeni suprotstavljenim žigovima, uobičajeno prodaju na policama u supermarketima te ih potrošači izabiru nakon vizualnog pregleda njihova pakiranja, što znači da je vizualna sličnost znakova osobito važna. Stoga valja utvrditi da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu glede žiga za koji je podnesena prijava i ranijeg žiga.”
Zahtjevi stranaka
7
Isdin i OHIM zahtijevaju od Suda da ukine pobijanu presudu i naloži Bial‑Porteli snošenje troškova. Isdin, nadalje, zahtijeva od Suda da potvrdi spornu odluku u dijelu u kojem je njome odbijena žalba Bial‑Portele u cijelosti.
O žalbi
8
Isdin ističe, u biti, dva žalbena razloga protiv pobijane presude, koji se temelje na iskrivljavanju sporne odluke, iskrivljavanju činjenica, povredi prava obrane i dvjema povredama članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009. U svojem odgovoru na obavijest o žalbi OHIM podržava drugi i peti žalbeni razlog, pri čemu peti žalbeni razlog kvalificira kao povredu obveze obrazlaganja Općeg suda.
9
Najprije valja ispitati peti žalbeni razlog koji je Isdin istaknuo u prilog svojoj žalbi.
Argumentacija stranaka
10
Svojim petim žalbenim razlogom Isdin tvrdi da je Opći sud povrijedio članak 8. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009, time što u točki 40. pobijane presude nije pravilno primijenio sudsku praksu koja se odnosi na opću ocjenu vjerojatnosti dovođenja u zabludu.
11
S tim u svezi, Isdin navodi da je Opći sud smatrao da je vizualna sličnost znakova važna za određene proizvode iz razreda 5. Nicanskog sporazuma koji su obuhvaćeni žigom za koji je podnesena prijava za registraciju, ali da nije važna za druge proizvode, te je utvrdio da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu na temelju te vizualne sličnosti za sve proizvode iz tog razreda obuhvaćene navedenim žigom.
12
Prema Isdinovu mišljenju, Opći sud nije spomenuo važnost vizualne sličnosti ili njezino nepostojanje za druge proizvode iz navedenog razreda 5. obuhvaćene žigom za koji je podnesena prijava za registraciju, tako da se ne može smatrati da utvrđenje glede vjerojatnosti dovođenja u zabludu uključuje te proizvode. Dakle, Opći je sud proveo ispitivanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu glede odnosnih žigova ne uzimajući u obzir sve čimbenike relevantne u predmetnom slučaju.
13
OHIM podupire Isdinovo obrazloženje. Navodi da, iako je obrazloženje Općeg suda točno i relevantno za proizvode koje Opći sud izričito navodi, ono nije ni točno ni relevantno za ostale proizvode iz razreda 5. Nicanskog sporazuma, odnosno za „farmaceutske, medicinske i veterinarske preparate, dijetne tvari za medicinske potrebe, flastere, materijale za plombiranje zubi i za zubne otiske”, koji se ne prodaju u supermarketima, nego u ljekarnama, gdje vizualna sličnost nije važna.
14
Slijedom toga, OHIM smatra da je za znatan dio proizvoda sadržanih u navedenom razredu 5. jedino obrazloženje pobijane presude glede opće ocjene vjerojatnosti dovođenja u zabludu da „suprotstavljeni znakovi imaju srednju razinu sličnosti, posebice vizualne”. Takvo je obrazloženje previše općenito i apstraktno te stoga nedostatno za pojašnjenje razloga zbog kojeg ta srednja razina sličnosti može potrošače dovesti u zabludu glede podrijetla odnosnih proizvoda. OHIM stoga smatra da je obrazloženje pobijane presude glede vjerojatnosti dovođenja u zabludu nedostatno.
Ocjena Suda
15
Najprije valja utvrditi da Isdin svojim petim žalbenim razlogom u biti zahtijeva od Suda, kao što je to pravilno istaknuo OHIM, da sankcionira nedostatno obrazloženje Općeg suda prilikom primjene članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.
16
U skladu s tom odredbom, na temelju prigovora nositelja ranijeg žiga, žig za koji je podnesena prijava za registraciju neće se registrirati ako zbog njegove istovjetnosti ili sličnosti s ranijim žigom i istovjetnosti ili sličnosti proizvoda ili usluga obuhvaćenih tim žigovima postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu na državnom području na kojem je zaštićen raniji žig.
17
S tim u svezi, iz ustaljene sudske prakse Suda proizlazi da vjerojatnost da javnost može misliti da predmetni proizvodi ili usluge potječu od istog poduzetnika ili, ovisno o okolnostima, od ekonomski povezanih poduzetnika predstavlja vjerojatnost dovođenja u zabludu u smislu članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 (vidjeti presude od 12. lipnja 2007., OHIM/Shaker, C‑334/05 P, Zb., str. I‑4529., t. 33.; od 20. rujna 2007., Nestlé/OHIM, C‑193/06 P, t. 32. i od 16. lipnja 2011., Union Investment Privatfonds/UniCredito Italiano, C‑317/10 P, Zb., str. I‑5471., t. 53.).
18
Postojanje vjerojatnosti dovođenja javnosti u zabludu mora se ocijeniti općenito uzimajući u obzir sve čimbenike koji su relevantni u predmetnom slučaju (vidjeti u tom smislu presudu od 11. studenoga 1997., SABEL, C‑251/95, Zb., str. I‑6191., t. 22. i gore navedene presude OHIM/Shaker, t. 34. i Nestlé/OHIM, t. 33.).
19
Prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda, opća ocjena vjerojatnosti dovođenja u zabludu treba se, glede vizualne, zvučne i pojmovne sličnosti odnosnih žigova, temeljiti na cjelokupnom dojmu koji ostavljaju ti žigovi, uzimajući u obzir posebice njihove razlikovne i prevladavajuće elemente. Percepcija žigova koju ima prosječan potrošač predmetnih proizvoda ili usluga igra odlučujuću ulogu u općoj ocjeni navedene vjerojatnosti. S tim u svezi, prosječan potrošač uobičajeno percipira žig kao cjelinu i ne ispituje njegove različite detalje (vidjeti u tom smislu gore navedene presude SABEL, t. 23.; OHIM/Shaker, t. 35. i Nestlé/OHIM, t. 34.).
20
Posebice, kako bi se ocijenio stupanj sličnosti koja postoji između predmetnih žigova, potrebno je utvrditi njihov stupanj vizualne, auditivne kao i koncepcijske sličnosti te u određenim okolnostima procijeniti važnost koju treba pripisati tim različitim elementima uzimajući u obzir kategoriju predmetnih proizvoda ili usluga i uvjete u kojima se oni stavljaju na tržište (gore navedena presuda OHIM/Shaker, t. 36. i presuda od 24. ožujka 2011., Ferrero/OHIM, C‑552/09 P, Zb., str. I‑2063., t. 85.).
21
Prema ustaljenoj praksi Suda, obveza obrazlaganja presuda, koja obvezuje Opći sud na temelju članka 36. i članka 53. stavka 1. Statuta Suda, ne nameće Općem sudu dužnost davanja obrazloženja kojim bi se iscrpno i pojedinačno osvrnuo na sve tvrdnje koje su iznijele stranke u sporu. Obrazloženje stoga može biti implicitno, pod uvjetom da se njime zainteresiranim osobama omogućava da saznaju razloge na kojima je Opći sud utemeljio odluku, a Sudu da raspolaže s dovoljno elemenata za obavljanje nadzora u okviru žalbe (vidjeti osobito presudu od 21. prosinca 2011., A2A/Komisija, C‑320/09 P, t. 97.).
22
U ovom slučaju iz pobijane presude, a posebice iz njezine točke 40., proizlazi da je Opći sud, kako bi ocijenio stupanj sličnosti koji postoji između odnosnih žigova, uzeo u obzir uvjete za stavljanje na tržište koji prema njegovu mišljenju prevladavaju glede hrane za dojenčad, materijala za previjanje, dezinfekcijskih sredstava, proizvoda za uništavanje životinjskih štetočina, fungicida i herbicida iz razreda 5. Nicanskog sporazuma.
23
Međutim, čak i pod pretpostavkom da ti uvjeti za stavljanje na tržište doista prevladavaju za te proizvode, što OHIM i Isdin detaljno osporavaju, valja utvrditi da se takva ocjena ne odnosi na ostale proizvode iz navedenog razreda 5. koji su obuhvaćeni prijavom odnosnog žiga, kao što to pravilno navode Isdin i OHIM.
24
Naime, iz teksta točke 40. pobijane presude, s obzirom na to da se poziva isključivo na „velik dio proizvoda iz razreda 5. (odnosno hranu za dojenčad, materijale za previjanje, dezinfekcijska sredstva, proizvode za uništavanje životinjskih štetočina, fungicide i herbicide)”, proizlazi da Opći sud nije proširio obrazloženje za tako navedene proizvode na ostale proizvode iz navedenog razreda. Opći je sud, međutim, poništio spornu odluku za sve proizvode iz razreda 5. Nicanskog sporazuma.
25
Iz sudske prakse Suda proizlazi da se ispitivanje razloga za odbijanje treba odnositi na svaki od proizvoda ili usluga za koje je podnesena prijava za registraciju žiga (vidjeti u tom smislu presudu od 15. veljače 2007., BVBA Management, Training en Consultancy, C‑239/05, Zb., str. I‑1455., t. 34.).
26
Doduše, Sud je priznao da, kada se za kategoriju ili skupinu proizvoda ili usluga navodi isti razlog za odbijanje, obrazloženje može biti općenito za sve odnosne proizvode ili usluge (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu BVBA Management, Training en Consultancy, t. 37. i rješenje od 21. ožujka 2012., Fidelio/OHIM, C‑87/11 P, t. 43.).
27
Međutim, takva se mogućnost odnosi samo na proizvode i usluge koji su međusobno dovoljno izravno i konkretno povezani tako da čine dovoljno homogenu kategoriju ili skupinu proizvoda ili usluga. Sama činjenica da su odnosni proizvodi ili usluge u istom razredu u smislu Nicanskog sporazuma nije dovoljna za zaključak o takvoj homogenosti jer je u tim razredima često mnogo različitih proizvoda ili usluga koji međusobno nisu nužno tako dovoljno izravno i konkretno povezani (vidjeti u tom smislu rješenje od 18. ožujka 2010., CFCMCEE/OHIM, C‑282/09 P, Zb., str. I‑2395., t. 40.).
28
U ovom slučaju Opći je sud sam napravio razliku između proizvoda iz istog razreda Nicanskog sporazuma na temelju njihovih uvjeta za stavljanje na tržište. Međutim, on mora obrazložiti svoju odluku u odnosu na svaku od skupina proizvoda koje je oblikovao unutar tog razreda.
29
Budući da takvo obrazloženje nije dano glede proizvoda iz navedenog razreda 5., osim onih navedenih u točki 40. pobijane presude, odnosno hrane za dojenčad, materijala za previjanje, dezinfekcijskih sredstava, proizvoda za uništavanje životinjskih štetočina, fungicida i herbicida, ta presuda ne omogućuje zainteresiranim osobama da saznaju razloge na kojima je Opći sud s tim u svezi utemeljio svoje poništenje sporne odluke niti Sudu daje dovoljno elemenata za provođenje nadzora u okviru ove žalbe.
30
U tim okolnostima valja prihvatiti ovu žalbu i ukinuti pobijanu presudu a da nije potrebno ispitati ostale žalbene razloge koje je Isdin istaknuo njoj u prilog.
31
U skladu s člankom 61. stavkom 1. Statuta Suda, on može, u slučaju ukidanja odluke Općeg suda, sam konačno odlučiti o sporu ako stanje postupka to dopušta ili može vratiti predmet na odlučivanje Općem sudu. Treba utvrditi da u ovom predmetu stanje postupka ne dopušta konačno odlučivanje o sporu.
32
Stoga predmet valja vratiti na ponovno odlučivanje Općem sudu, a o troškovima odlučiti naknadno.
Slijedom navedenoga, Sud (sedmo vijeće) proglašava i presuđuje:
1.
Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 9. listopada 2012., Bial‑Portela/OHIM – Isdin (ZEBEXIR) (T‑366/11).
2.
Predmet se vraća Općem sudu Europske unije na ponovno odlučivanje.
3.
O troškovima će se odlučiti naknadno.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski