62020TJ0177_RES
Predmet T-177/20
Erwin Leo Himmel
protiv
Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 2. lipnja 2021.
„Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije Hispano Suiza – Raniji verbalni žig Europske unije HISPANO SUIZA – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001)”
Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge – Vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog ranijeg žiga – Kriteriji za ocjenu
(Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b))
(t. 38.-42.)
Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Prigovor nositelja ranijeg istovjetnog ili sličnog žiga registriranog za istovjetne ili slične proizvode ili usluge – Sličnost između predmetnih proizvoda ili usluga – Kriteriji za ocjenu – Poslovna praksa
(Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. t. (b))
(t. 44.-46., 51.-56., 61.)
Sažetak
G. A. R. Monfort podnio je Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) prijavu za registraciju verbalnog žiga Europske unije Hispano Suiza za motorna vozila. E. L. Himmel podnio je prigovor protiv registracije tog žiga, uz obrazloženje da postoji vjerojatnost dovođenja u zabludu zbog njegova ranijeg verbalnog žiga Europske unije HISPANO SUIZA, koji je registriran za urarske proizvode, kronometarske instrumente, odjeću, obuću i pokrivala za glavu.
Budući da je EUIPO odbio taj prigovor, E. L. Himmel podnio je tužbu Općem sudu.
Opći sud svojom presudom poništava odluku EUIPO-a i iznosi pojašnjenja u pogledu kriterija za ocjenu sličnosti proizvoda ili usluga u okviru članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009 (
1
), presuđujući da postojanje poslovne prakse može biti relevantan kriterij u svrhu tog ispitivanja.
Ocjena Općeg suda
Najprije, Opći sud podsjeća na presudu Suda Canon (
2
), prema kojoj, kako bi se izvršila usporedba između proizvoda ili usluga obuhvaćenih suprotstavljenim žigovima, valja uzeti u obzir sve relevantne kriterije koji karakteriziraju njihov međusobni odnos, osobito njihovu narav, namjenu, uporabu, kao i njihov konkurentan ili komplementaran karakter. On ističe, s obzirom na formulaciju Suda, da taj popis kriterija nije iscrpan i da je on sudskom praksom Općeg suda i Suda uostalom bio dopunjen drugim kriterijima, među kojima se nalaze i uobičajeno podrijetlo predmetnih proizvoda, njihovi distribucijski kanali ili okolnost da se proizvodi promoviraju u istim specijaliziranim časopisima.
Stoga, prema mišljenju Općeg suda, nije isključeno da i kriteriji koji se razlikuju od onih koje je EUIPO naveo u svojoj odluci, što su uz kriterije utvrđene presudom Canon i kriteriji distribucijskih kanala i istovjetnosti prodajnih mjesta, mogu općenito biti relevantni u okviru ocjene sličnosti proizvoda ili usluga te proizvoda u ovom slučaju. Stoga utvrđuje da je EUIPO počinio pogrešku koja se tiče prava time što je načelno isključio ocjenu sličnosti proizvoda s obzirom na kriterij poslovnih praksi. Opći sud nadalje ističe da je taj kriterij, osobito činjenica da se proizvodi i usluge često stavljaju na tržište zajedno ili da potrošači smatraju uobičajenim to da se proizvodi stavljaju na tržište pod istim žigom, već bio uzet u obzir u njegovoj sudskoj praksi radi ocjene sličnosti proizvoda ili usluga.
Nadalje, Opći sud utvrđuje da okolnost da se kriterij smatra relevantnim u okviru ocjene na temelju članka 8. stavka 5. Uredbe br. 207/2009 ne znači nužno da taj kriterij nije relevantan u okviru primjene stavka 1. točke (b) navedenog članka.
Osim toga, Opći sud ističe, kao prvo, da je svaki od kriterija utvrđenih sudskom praksom, bio on izvorni ili nadodani kriterij, samo jedan od više postojećih kriterija, kao drugo, da su ti kriteriji samostalni i, kao treće, da se sličnost između suprotstavljenih proizvoda ili usluga može temeljiti samo na jednom od tih kriterija (
3
). Osim toga, iako je EUIPO dužan uzeti u obzir sve relevantne kriterije koji karakteriziraju odnos između predmetnih proizvoda, on može ne uzeti u obzir kriterije koji nisu relevantni za njihov odnos.
S obzirom na prethodno navedeno, Opći sud zaključuje da postojanje određene poslovne prakse može biti relevantan kriterij za ispitivanje sličnosti između proizvoda ili usluga u okviru članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.
Naposljetku, s obzirom na to da EUIPO pri ocjeni sličnosti između predmetnih proizvoda nije ispitao relevantnost i utjecaj kriterija poslovne prakse, Opći sud utvrđuje da ne može donijeti odluku o tom pitanju. Stoga, zbog te pogreške koja se tiče prava koju je počinio EUIPO, kao i zbog nedostatka u obrazloženju pobijane odluke u pogledu uzimanja u obzir kriterija uobičajenog podrijetla proizvoda i distribucijskih kanala, Opći sud poništava tu odluku.
(
1
)	Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Europske unije (SL 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.), kako je izmijenjena
(
2
)	Presuda od 29. rujna 1998., Canon (C-39/97, EU:C:1998:442, t. 23.)
(
3
)	S obzirom na presudu od 21. siječnja 2016., Hesse/OHIM (C-50/15 P, EU:C:2016:34, t. 23.)