62019TJ0854_RES
Дело T‑854/19
Franz Schröder GmbH & Co. KG
срещу
Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
Решение на Общия съд (трети състав) от 2 юни 2021 г.
„Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Словна марка на Европейския съюз „MONTANA“ — Абсолютно основание за отказ — Описателен характер — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) 2017/1001) — Право на изслушване — Член 94, параграф 1 от Регламент 2017/1001 — Служебна проверка на фактите — Допускане на доказателства, представени за първи път пред апелативния състав — Член 95, параграфи 1 и 2 от Регламент 2017/1001“
Марка на Европейския съюз — Производство по обжалване — Жалба срещу решение на отдела по отмяна на Службата — Разглеждане от апелативния състав — Обхват — Доказателства, представени за първи път пред апелативния състав — Вземане предвид — Правомощие за преценка на апелативния състав — Граници
(член 95, параграф 2 от Регламент 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета; член 27, параграф 4 от Регламент 2018/625 на Комисията)
(вж. т. 24—26)
Марка на Европейския съюз — Процедурни разпоредби — Служебна проверка на фактите — Производство за обявяване на недействителност поради наличие на абсолютни основания за отказ — Разглеждане само на изтъкнатите основания — Вземане предвид на общоизвестни факти
(членове 7, 59, 62 и член 95, параграф 1 от Регламент 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 38—41, 48 и 49)
Марка на Европейския съюз — Производство по обжалване — Обжалване пред апелативен състав — Правомощия на апелативните състави — Ново пълно разглеждане по същество — Обхват
(член 71, параграф 1 и член 95, параграф 1 от Регламент 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 42, 45, 50 и 56)
Резюме
Встъпилата страна, RDS Design ApS, е притежател на словната марка на Европейския съюз „MONTANA“. Жалбоподателят, Franz Schröder GmbH & Co. KG, подава до Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) искане за обявяване на недействителност на тази марка, с мотива че е била регистрирана в нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент № 207/2009 (
1
).
Отделът по отмяна на EUIPO уважава искането за обявяване на недействителност. По жалба на встъпилата страна апелативният състав на EUIPO отменя това решение и отхвърля искането за обявяване на недействителност. Той допуска доказателствата на страните, представени за първи път пред него, и приема, че може да провери „служебно“ дали е налице абсолютното основание, изтъкнато в подкрепа на искането за обявяване на недействителност. Жалбоподателят подава пред Общия съд жалба за отмяна на решението на апелативния състав.
Общият съд отхвърля жалбата и от една страна, внася уточнения относно правото на преценка на апелативния състав, когато взема предвид доказателства, представени за първи път пред него. От друга страна, той доразвива съдебната практика, съгласно която проверката на EUIPO се ограничава до основанията и доводите на страните в производства за обявяване на недействителност поради абсолютни основания за недействителност.
Съображения на Общия съд
На първо място, Общият съд припомня, че член 95, параграф 2 от Регламент 2017/1001 (
2
) предоставя на EUIPO широко право на преценка, за да реши дали да вземе предвид, или да пренебрегне късно представените факти и доказателства. Той обаче уточнява, че упражняването на това право на преценка по отношение на фактите и доказателствата, представени за първи път пред апелативния състав, вече е уредено в член 27, параграф 4 от Регламент 2018/625 (
3
), съгласно който апелативният състав може да приеме тези факти и доказателства само ако на пръв поглед е вероятно те да са от значение за изхода на делото и ако не са били представени своевременно по основателни причини. Общият съд констатира, че апелативният състав не е проверил дали са изпълнени тези две изисквания. Това обаче не води до отмяна на обжалваното решение, тъй като не се установява, че то е могло да има различно съдържание.
На второ място, Общият съд припомня, че в производството за обявяване на недействителност поради абсолютно основание за отказ EUIPO ограничава проверката си съгласно член 95, параграф 1 от Регламент 2017/1001 до основанията и доводите, представени от страните. Апелативният състав обаче може да упражни правомощията на отдела, който е взел оспореното решение, и да извърши нова, пълна проверка по съществото на жалбата както от правна, така и от фактическа страна (
4
). Общият съд отбелязва, че в случая, независимо от неуместното твърдение на апелативния състав, че може да извърши „служебно“ проверка за наличието на разглежданото абсолютно основание за отказ, той само е проверил дали абсолютното основание, на което се позовава жалбоподателят, може да доведе до обявяването на недействителността на спорната марка. Всъщност той не е разгледал служебно релевантни факти, които биха могли да го накарат да приложи други абсолютни основания за отказ, с които може да се постави под въпрос валидността на спорната марка. Освен това Общият съд счита, че апелативният състав не е извършил служебна проверка на „допълнителни факти“, тъй като констатациите му се отнасят до преценката на доказателствата — представени от жалбоподателя в подкрепа на искането му за обявяване на недействителност — и на мотивите на решението на отдела по отмяна. Този подход отразява обстоятелството, че апелативният състав е извършил нова пълна проверка по същество на жалбата, въз основа на която е могъл да стигне до извод, различен от желания от жалбоподателя и от този на отдела по отмяна. Ето защо Общият съд стига до извода, че не се установява незачитане от апелативния състав на ограниченията, които трябва да спазва при извършване на проверката, предвидени в член 95, параграф 1 от Регламент 2017/1001.
(
1
)	Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на [Европейския съюз] (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).
(
2
)	Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (ОВ L 154, 2017 г., стр. 1).
(
3
)	Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията от 5 март 2018 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета относно марката на Европейския съюз, и за отмяна на Делегиран регламент (ЕС) 2017/1430 (ОВ L 104, 2018 г., стр. 1).
(
4
)	Съгласно член 71, параграф 1 от Регламент 2017/1001.