62018TO0630
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ПЪРВИ СЪСТАВ НА ОБЩИЯ СЪД
23 май 2019 година (
*1
)
„Правна помощ — Молба, подадена преди подаването на жалба — Имуществено състояние — Недостатъчно сведения и доказателства — Отхвърляне на искането“
По дело T‑630/18 AJ
OP,
молител,
срещу
Европейска комисия, за която се явяват R. Lyal, L. Mantl и B. Conte, в качеството на представители,
ответник,
с предмет молба за правна помощ на основание член 147 от Процедурния правилник на Общия съд,
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ПЪРВИ СЪСТАВ НА ОБЩИЯ СЪД
постанови настоящото
Определение
Молба и производство
1
С молба, постъпила в секретариата на Общия съд на 24 октомври 2018 г., молителката OP иска на основание на член 147 от Процедурния правилник на Общия съд да ѝ бъде предоставена правна помощ, за да обжалва, от една страна, мълчаливия отказ на Европейската комисия по заявление за достъп до документи, свързани с административните мерки, приети между вписването в регистъра на Ares (2015)2298835 от 5 юни 2015 г. и вписването в регистъра Ares (2015)3272640 от 5 август 2015 г., свързани с молителката и жалбата, подадена от нея на основание на член 22 от Регламент (ЕО) № 58/2003 на Съвета от 19 декември 2002 година относно установяването на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (OВ L 11, 2003, г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 8, стр. 256), и от друга страна, за да бъде постановена временна мярка, която да задължи Комисията да предостави незабавно достъп до тези документи.
2
С писмо от 22 ноември 2018 г. Комисията е приканена да представи писменото си становище по подадената от молителката молба за правна помощ.
3
В своето становище, подадено в секретариата на Общия съд на 10 декември 2018 г. в съответствие с член 148, параграф 1 от Процедурния правилник, Комисията иска молбата за правна помощ да бъде отхвърлена.
От правна страна
4
Съгласно член 146, параграфи 1 и 2 от Процедурния правилник правна помощ се предоставя, ако са изпълнени две условия, от една страна, поради имущественото си състояние молителят да не може да заплати изцяло или отчасти разходите във връзка с подпомагането и представляването пред Общия съд, а от друга страна, искът или жалбата да не е явно недопустим(а) или явно лишен(а) от всякакво правно основание.
5
Що се отнася до условието, свързано със средствата, съгласно член 147, параграф 3 от Процедурния правилник към молбата за правна помощ се прилагат всякакви сведения и доказателства, които позволяват да се прецени имущественото състояние на молителя, например документ, издаден от компетентен национален орган, удостоверяващ това състояние. По-нататък това изискване е ясно посочено във формуляра на молбата за правна помощ.
6
В случая актът, с който молителката подава молбата си за правна помощ, се състои от няколко документа, а именно придружително писмо от 12 октомври 2018 г., в което излага накратко предмета на исканията си. Към това писмо, като приложение 1, тя прилага резюме от 20 страници на предмета на жалбата за отмяна и на молбата за постановяване на временна мярка, за които иска да ползва правна помощ, заедно с документи, представени като приложение 2 към формуляра на молбата за правна помощ (наричан по-нататък „формулярът“), заедно с приложените документи, и в приложение 3 — искане за отвод на някои членове на Общия съд.
7
В самото начало следва да се посочи, че молителката не е попълнила изцяло формуляра. Всъщност е видно, че молителката не е попълнила нито едно от полетата в трите колони на таблицата относно средствата, която се намира в частта от формуляра, свързана с „имущественото състояние на молителя“ (наричана по-нататък „таблицата в частта относно средствата”). Припомняме, че тези три колони се отнасят съответно до средствата на молителката, на съпруга или на лицето, с което тя е във фактическо съжителство или на друго лице, с което обичайно живее в едно домакинство (дете или лице на издръжка).
8
Вярно е, че съгласно член 147, параграф 2 от Процедурния правилник молбата за правна помощ трябва да бъде изготвена, като се използва формулярът, който е публикуван в Официален вестник на Европейския съюз, и молба за правна помощ, при чието изготвяне не е използван формулярът, не се взема предвид. Освен това в края на формуляра молителката е приканена да подпише и постави дата на молбата си, като „заяв[и], че сведенията в тази молба [за правна помощ] са верни“. Ето защо, когато формулярът, както в случая, не е попълнен изцяло, молбата за правна помощ може да бъде отхвърлена като недопустима.
9
Що се отнася обаче поне до собствените средства на молителката, от „допълнителната клетвена декларация относно разходите и средствата, с които [молителката] посреща ежедневните си нужди“ от 12 октомври 2018 г., представена като приложение 5 към формуляра (наричана по-нататък „допълнителната декларация“), е видно, че молителката твърди, че не разполага с никакви доходи и споделя различна информация за имущественото си състояние и условията, при които посреща нуждите си. Следва да се отбележи, че тази информация отчасти се припокрива с данните, които следва да се посочат в първата колона на таблицата в частта относно средствата.
10
Ето защо трябва да се приеме, че що се отнася до имущественото ѝ състояние, относно собствените си средства молителката поддържа, че не разполага с никакви лични доходи и че в съответствие с указанията в бележката под линия на страница 4 от формуляра в допълнителната декларация тя се опитва да обясни как успява да посрещне нуждите си.
11
Основно, що се отнася до проверката на имущественото състояние на молителката, както следва от член 147, параграф 3 от Процедурния правилник, сведенията и доказателствата, приложени към молбата за правна помощ, трябва да позволяват да се прецени дали като се има предвид това състояние, молителката не може да заплати изцяло или отчасти разходите във връзка с подпомагането и представляването пред Общия съд. Подобна преценка задължително изисква тя да представи сведения и документи, които са достатъчно близки по време до датата, на която е подадена молбата, за да може да се прецени обективно дали има финансови възможности, за да заплати тези разходи. Така в частност под заглавието на рубриката от формуляра „Средства“ е посочено, че „[а]ко към момента на подаване на молбата разполагате със същите средства като през [предходната] година, ще бъде взето предвид това, което [е] декларира[но] пред националните органи за периода от 1 януари до 31 декември на [предходната] година“ и че „[а]ко имущественото […] състояние се е променило, ще бъдат взети предвид средствата, с които разполагате [към момента на подаване на молбата], от 1 януари на текущата година и до датата на […] молба[та]“.
12
В случая обаче, първо, молителката твърди, „че документът [с молбата за правна помощ] е пълен, тъй като въз основа на идентична информация и документи по дела [поверително] (
1
) и T‑478/16 AJ [ѝ] е[била] предоставена правна помощ“. Така към молбата си като приложение 1 тя представя доказателство за доходи от 2015 г. и като приложение 2 писмо от Deutscher Akademischer Austauschdienst (германската служба за академичен обмен), което потвърждава, че е получавала стипендия до 31 януари 2016 г. Макар че, както е приел Общият съд предвид разглеждания период и датата на подаване на молбите за правна помощ в делата, приключили с определения [поверително] и от 16 февруари 2017 г., OP/Комисия (T‑478/16 AJ, непубликувано), тези документи са били релевантни, за да се преценят финансовите възможности на молителката към съответния момент, в случая това не е така. Всъщност молбата за правна помощ е подадена през октомври 2018 г., с други думи, почти три години след изготвянето на тези документи. Както обаче изрично следва от указанията в рубриката „Средства“ от формуляра, припомнени в точка 11 по-горе, молителката е трябвало да представи информация за средствата си през 2017 г., и дори през 2018 г. (наричан по-нататък „релевантният период“).
13
Второ, нито извлечението от банкови сметки на молителката в Sparda-Bank Baden-Württemberg eG от 22 юни 2017 г. и писмото, изпратено от нея на 26 юни 2017 г. до тази банка, за да оспори закриването на нейната сметка, нито решението на Sozialgericht Köln (Съд по трудови и осигурителни дела Кьолн, Германия) от 9 февруари 2018 г. за предоставяне на правна помощ, нито документът от 17 юли 2017 г., издаден от Amtsgericht Esslingen (Районен съд Еслинген, Германия), от който е видно възстановяване на разходи, нито документът от юни 2017 г., издаден от провинция Баден-Вюртемберг (Германия) с нейното искане да събере вземането си, нито документът за проведен семинар от 19 до 23 април 2015 г., нито удостоверението за работно време на молителката в Университета в Тюбинген (Германия) от 19 до 25 април 2015 г. — всички представени като приложения 3, 4, 5a—5d към формуляра — позволяват да се определят средствата на молителката през релевантния период, за да се оцени имущественото ѝ състояние и така да се прецени дали е в състояние да заплати разходите за производството.
14
Трето, в допълнителната декларация молителката преди всичко посочва, че е преподавател в провинция Баден Вюртемберг, но че от 2015 г. не получава никакво финансово възнаграждение поради висящи съдебни спорове между нея и Университета в Тюбинген; освен това тя заемала почетни длъжности или била гост-лектор в международни организации, за което обаче не получавала никакво възнаграждение. След това тя уточнява, че посреща нуждите си благодарение на възстановяването на разходи, направени от нея в съдебни производства. Накрая тя отбелязва, че не разполага с банкова сметка и няма данъчна декларация за релевантния период поради направените от нея съдебни разноски.
15
Тази информация, предоставена в допълнителната декларация, е особено лаконична и дори двусмислена.
16
На първо място, що се отнася до твърденията относно средствата, получени от възстановяване на разходи, става ясно, че те се отнасят до конкретни събития, свързани със съдебни производства, така че те не спомагат да се разбере как молителката успява, при липсата на доходи, да посрещне най-основните си ежедневни нужди, и по-специално от храна, облекло и жилище. Както самата тя признава в допълнителната декларация, този вид финансови плащания не могат да се приравнят на средства, благодарение на които едно лице може да посреща ежедневните си нужди.
17
Впрочем следва да се добави, че възстановяването на разходи, които тя твърди, че е направила в рамките на съдебни производства, по своя характер и във всеки случай поне частично, задължително предполага разходи, които тя или друго лице предварително е трябвало да понесе. Молителката обаче не представя нито един документ, от който може да се установи на какво основание е извършвано възстановяването, при какви условия е бил направен такъв разход и не уточнява как е бил покрит. Според нейните твърдения тя не е получавала доходи, така че не би могла да направи предварително такива разходи.
18
След това за целите на проверката на настоящата молба не може да бъде прието твърдението в допълнителната декларация, че молителката не е в състояние да представи данъчна декларация за релевантния период поради направените от нея и изброени в допълнителната декларация съдебни разноски. Всъщност наличието на такива разходи, които в случая се оспорват пред националния съд, не може да оправдае липсата на каквато и да било данъчна декларация или поне във всеки случай, въпреки изричните указания във формуляра, не може да оправдае факта, че не е представен документ, издаден от компетентен национален орган, удостоверяващ имущественото ѝ състояние.
19
Накрая следва да се приеме, че молителката не е уточнила — както впрочем изрично изисква таблицата в частта относно средствата — дали е получила някакви надбавки, обезщетения или пенсии, нито какви могат да са средствата на евентуалния съпруг или лице, с което фактически съжителства, или евентуално на друго лице на издръжка, с което обичайно живее в едно домакинство.
20
За изчерпателност следва да се отбележи следното: от преписката по делото е видно, че почти всички документи, съставени от молителката през 2017 г. и 2018 г., независимо дали става въпрос за придружителното писмо, приложения 1 и 3 към него, документите, представени като приложения 3, 5 и 6 към молбата, или за документи като писма или електронни писма, представени в приложения A, B, G и H в подкрепа на резюмето, представено като приложение 1 към молбата, показват изрично, по-специално в антетката на някои документи или описанието на общественото положение и данните за контакт на подписалото лице, а именно молителката, че поне от 2018 г. тя изглежда работи в катедра „Физика и астрономия“ на Държавния университет Rutgers в Ню Джърси (Съединени американски щати), чийто пощенски адрес е 136 Frelinghuysen Roa, Piscataway, NJ 08854‑8019. Освен това в данните за контакт, които тя отбелязва в горепосоченото приложение G, е даден мобилен телефонен номер от Съединените американски щати.
21
Като се имат предвид тези изчерпателни констатации, които се отнасят поне и за 2018 г., и липсата на каквото и да било обяснение от страна на молителката, основателно се поставя въпросът дали е работила редовно в Държавния университет Rutgers. В това отношение тя би следвало така или иначе да уточни при какви материални и финансови условия извършва тази дейност и в съответствие с указанията в рубриката „Средства“ на формуляра да представи информация и доказателства за текущите си средства, считано от 1 януари 2018 г., свързани с упражняването на тази дейност.
22
От посочените по-горе съображения произтича, че не е възможно да се определят средствата, с които молителката успява да посрещне нуждите си през релевантния период.
23
При това положение трябва да се приеме, че молителката не е доказала надлежно, че поради имущественото си състояние не може да заплати изцяло или отчасти разходите във връзка с подпомагането и представляването пред Общия съд.
24
При тези обстоятелства, след като не е изпълнено условието, предвидено в член 146, параграф 1 от Процедурния правилник, настоящата молба за правна помощ трябва да бъде отхвърлена, без да е необходимо произнасяне по въпроса дали планираната жалба е явно недопустима или явно лишена от всякакво правно основание.
По изложените съображения
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА ПЪРВИ СЪСТАВ НА ОБЩИЯ СЪД
постанови:
Отхвърля молбата за правна помощ по дело T‑630/18 AJ.
Съставено в Люксембург на 23 май 2019 година.
Секретар
E. Coulon
Председател
I. Pelikánová
(
*1
)	Език на производството: немски.
(
1
)	Заличени поверителни данни.