62022CJ0351_RES
Дело C‑351/22
Neves 77 Solutions SRL
срещу
Agenţia Naţională de Administrare Fiscală - Direcţia Generală Antifraudă Fiscală
(Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Bucureşti)
Решение на Съда (голям състав) от 10 септември 2024 година
„Преюдициално запитване — Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) — Ограничителни мерки с оглед на действията на Руската федерация, дестабилизиращи положението в Украйна — Решение 2014/512/ОВППС — Член 2, параграф 2, буква а) — Компетентност на Съда — Член 24, параграф 1, втора алинея, последно изречение ДЕС — Член 275 ДФЕС — Член 215 ДФЕС — Член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Право на собственост — Принципи на правната сигурност и на законоустановеност на наказанията — Брокерски услуги, свързани с военно оборудване — Забрана за предоставяне на такива услуги — Липса на уведомяване на компетентните национални органи — Административно нарушение — Глоба — Автоматично отнемане на сумите, получени като насрещна престация по забранената сделка“
Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Забрана за предоставяне на брокерски услуги, свързани с военно оборудване — Съдебен контрол за законосъобразност — Обхват — Разпоредба с общо приложение, която няма отношение към индивидуална ограничителна мярка
(член 275, втора алинея ДФЕС; Решение 2014/512/ОВППС на Съвета, изменено с Решение 2014/659/ОВППС, член 2, параграф 2, буква a); Регламент № 833/2014 на Съвета)
(вж. т. 37 и 39)
Преюдициални въпроси — Компетентност на Съда — Тълкуване на разпоредби с общо приложение на решение, предвиждащо прекъсването или ограничаването, изцяло или частично, на икономическите и финансови отношения с една или няколко трети страни — Обхват — Разпоредби, които се отнасят до мерките, необходими за привеждане на това решение в действие — Неприлагане от Съвета — Разпоредби, които служат за основание на национална санкционна мярка, наложена по отношение на трети лица — Включване
(членове 2, 19, 21, 24 и 40 ДЕС; член 215, параграф 1 и член 267 ДФЕС; решение 2014/512/ОВППС на Съвета, изменено с Решение 2014/659/ОВППС, член 2, параграф 2, буква а)
(вж. т. 44—53, 56, 57, 60 и 61)
Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Приложно поле — Забрана за предоставяне на брокерски услуги, свързани с военно оборудване — Включване — Оборудване, което никога не е било внасяно на територията на държава членка — Липса на последици
(Решение на Съвета 2014/512/ОВППС, изменено с Решение 2014/659/ОВППС, член 2, параграф 2, буква a)
(вж. т. 64, 65 и 71; т. 1 от диспозитива)
Основни права — Харта на основните права — Право на собственост — Обхват
(Харта на основните права на Европейския съюз, член 17, параграф 1 и член 52, параграф 3)
(вж. т. 82—84)
Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Забрана за предоставяне на брокерски услуги, свързани с военно оборудване — Нарушение на забраната — Неуведомяване на компетентните национални органи за доставката — Автоматично отнемане на целия приход от посочената сделка — Допустимост — Условия
(Харта на основните права на Европейския съюз, член 17, параграф 1 и член 52, параграф 1; Обща позиция 2008/944/ОВППС, член 12; Решение на Съвета 2014/512/ОВППС, изменено с Решение 2014/659/ОВППС, член 2, параграф 2, буква a)
(вж. т. 87—95, 101 и 107; т. 2 от диспозитива)
Резюме
Сезиран с преюдициално запитване от Tribunalul București (Окръжен съд Букурещ, Румъния), Съдът уточнява обхвата на границите на своята компетентност в областта на общата външна политика и политика на сигурност (ОВППС) (
1
). Освен това той се произнася по приложното поле на забраната за предоставяне на брокерски услуги, свързани с военно оборудване, предвидена в член 2, параграф 2, буква a) от Регламент 2014/512/ОВППС (
2
) относно ограничителните мерки, приети от Съвета на Европейския съюз с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна.
Румънското дружество Neves 77 Solutions SRL (наричано по-нататък „Neves“) се занимава основно с брокерска дейност при продажбата на продукти в областта на авиацията.
През 2019 г. Neves сключва с украинското дружество SFTE Spetstechnoexport (наричано по-нататък „SFTE“) договор за прехвърляне на правото на собственост върху 32 радиостанции, които трябва да бъдат доставени в Обединените арабски емирства. След като купува от португалско дружество тези радиостанции, 20 от които са произведени в Русия и изнесени в Обединените арабски емирства, Neves ги прехвърля на индийско дружество по искане на SFTE.
Като приема по-специално, че тази брокерска сделка нарушава член 2, параграф 2, буква а) от Решение 2014/512, през 2020 г. румънската данъчна администрация издава акт за установяване на административно нарушение, с който налага на Neves имуществена санкция и отнемане на сумите, получени като насрещна престация по тази сделка.
Neves подава жалба за отмяна на посочения акт пред Judecătoria Sectorului 1 București (Първоинстанционен съд Букурещ, район 1, Румъния), който я отхвърля. Тогава Neves обжалва това решение пред запитващата юрисдикция — Окръжен съд Букурещ.
Съображения на Съда
Що се отнася до компетентността на Съда да тълкува член 2, параграф 2, буква а) от Решение 2014/512, Съдът констатира най-напред, че тази разпоредба въвежда ограничителна мярка с общо приложение, която служи за основание на национална санкционна мярка. Макар компетентността на Съда по никакъв начин да не е ограничена, що се отнася до регламент, приет на основание член 215 ДФЕС, който привежда в действие позициите на Съюза, приети в контекста на ОВППС, забраната за предоставяне на брокерски услуги, предвидена в посочения член 2, параграф 2, буква а), не е била въведена в регламент към момента на настъпване на фактите по главното производство.
Въпреки това, на първо място, в рамките на контрола за спазването на член 40, първа алинея ДЕС (
3
), Съдът трябва да следи по-специално, що се отнася до прилагането на член 215 ДФЕС, Съветът да не може да заобиколи компетентността на Съда по отношение на регламент на основание на този член. В това отношение от ясната формулировка на член 215, параграф 1 ДФЕС е видно, че е задължение на Съвета да приеме необходимите мерки, за да се приведе в действие решение ОВППС, с което се определя позицията на Съюза относно прекъсването или ограничаването на икономическите и финансови отношения с трета страна. Следователно в хипотезата, обхваната от този параграф 1, тази институция е в положение на обвързана компетентност.
На второ място, възможността за сезиране на Съда с преюдициално запитване, предвидена в Договорите относно регламент, приет на основание член 215, параграф 1 ДФЕС, следва да съществува по отношение на всички разпоредби, които Съветът е трябвало да включи в такъв регламент и които служат за основание на национална санкционна мярка, наложена по отношение на трети лица. Това тълкуване позволява да се гарантира не само еднаквото прилагане на правото на Съюза от националните юрисдикции, но и съгласуваността на предвидената в правото на Съюза система за съдебна защита. Всъщност производството за преюдициално запитване (
4
), което е ключов елемент в правораздавателната система на Съюза, допринася в значителна степен за запазването на правовата държава като ценност, на която се основава Съюзът (
5
).
Така Съдът е компетентен да тълкува ограничителна мярка с общо приложение, в случай че Съветът е трябвало да приложи тази мярка, която служи за основание на национална санкционна мярка, в регламент на основание член 215 ДФЕС. В случая обаче разглежданата забрана за предоставяне на брокерски услуги цели да ограничи способността на икономическите оператори да извършват сделки, които са от приложното поле на Договора за функционирането на ЕС (
6
). Тя може да бъде приведена в изпълнение на равнището на Съюза само ако е последвана от приемането на такъв регламент и е сред необходимите мерки за привеждане на Решение 2014/512 в действие на равнището на Съюза, които Съветът е трябвало да въведе в Регламент № 833/2014.
Ето защо Съдът е компетентен да отговори на преюдициалните въпроси.
По същество Съдът приема, на първо място, че предвидената в член 2, параграф 2, буква a) от Решение 2014/512 забрана за предоставяне на брокерски услуги е приложима дори когато военното оборудване, предмет на съответната брокерска сделка, никога не е било внасяно на територията на държава членка.
На второ място, Съдът подчертава, че посочената разпоредба, тълкувана с оглед на правото на собственост, залегнало в член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), както и на принципите на правната сигурност и на законоустановеност на наказанията, допуска национална мярка за отнемане на целия приход от брокерска сделка, посочена в същия член 2, параграф 2, буква а), която се налага автоматично, след като компетентните национални органи установят, че забраната за извършване на тази сделка и задължението да се уведоми за нея са били нарушени.
Що се отнася до правото на собственост, Съдът припомня най-напред практиката на Европейския съд по правата на човека (наричан по-нататък „ЕСПЧ“), съгласно която мерките за отнемане, свързани с облагата от престъпление или незаконна дейност, или средство, послужило за престъпление, което не принадлежи на добросъвестно трето лице, поначало попадат в обхвата на правната уредба относно ползването на имуществото, дори поради самото си естество да лишават някого от собствеността му (
7
).
В случая това ограничаване на упражняването на правото на собственост, изглежда, е съобразено с принципа на пропорционалност и следователно е обосновано с оглед на условията, предвидени в член 52, параграф 1 от Хартата, което обаче запитващата юрисдикция следва да провери. Всъщност това ограничение е предвидено в закон (
8
) и зачита основното съдържание на правото на собственост, тъй като попада в обхвата на правната уредба относно ползването на имущество по смисъла на член 17, параграф 1, трето изречение от Хартата и не представлява лишаване от собственост по смисъла на този член 17, параграф 1, второ изречение. Освен това тази мярка отговаря на признати от Съюза цели от общ интерес.
Що се отнася до принципа на пропорционалност, отнемането на цялата насрещна престация, приход от забранената брокерска сделка, изглежда необходимо за ефективното и ефикасно възпиране на икономическите оператори от нарушаване на забраната да предоставят брокерски услуги, свързани с военно оборудване. Освен това автоматичното налагане на мярка за отнемане е необходимо, за да се осигури пълната ефективност на санкцията. Въпреки това съгласно практиката на ЕСПЧ при налагането на санкция „отнемане“ независимо от наличието на осъдителна присъда, е важно производството като цяло да предоставя на заинтересованото лице възможност да се защити както пред националните органи, наложили му тази санкция, така и пред съдилищата, сезирани с жалби срещу актовете на тези органи, за да могат да извършат цялостна преценка на различните засегнати интереси (
9
).
(
1
)	Тези граници се определят от член 24, параграф 1 ДЕС и член 275, параграф 1 ДФЕС.
(
2
)	Решение 2014/512/ОВППС на Съвета от 31 юли 2014 година относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (ОВ L 229, 2014 г., стр. 13), изменено с Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 г. (ОВ L 271, 2014 г., стр. 54).
(
3
)	Съгласно член 40, първа алинея ДЕС осъществяването на ОВППС не засяга прилагането на процедурите и съответния обхват на правомощията на институциите, предвидени в Договорите с оглед упражняването на областите на компетентност на Съюза, посочени в членове 3—6 ДФЕС.
(
4
)	Производството за преюдициално запитване е предвидено в член 19, параграф 3, буква б) ДЕС и в член 267 ДФЕС.
(
5
)	Вж. член 2 ДЕС, както и член 21 ДЕС, към който препраща отнасящият се до ОВППС член 23 ДЕС.
(
6
)	Търговията с оръжие, военно оборудване и услуги, посочени в член 2, параграф 2, буква а) от Решение 2014/512, действително попада в това приложно поле съгласно членове 114 и 207 ДФЕС.
(
7
)	Вж. по-специално ЕСПЧ, 24 октомври 1986 г., Agosi с/у Обединено кралство, CE:ECHR:1986:1024JUD000911880, § 51; ЕСПЧ, 12 май 2015 г., Gogitidze и др. с/у Грузия, CE:ECHR:2015:0512JUD003686205, § 94, и ЕСПЧ, 15 октомври 2020 г., Karapetyan с/у Грузия, CE:ECHR:2020:1015JUD006123312, § 32.
(
8
)	Тази мярка се основава на Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 202/2008 privind punerea în aplicare a sancțiunilor internaționale (Извънредно постановление на Министерския съвет № 202/2008 за прилагане на международни санкции) от 4 декември 2008 г. (Monitorul Oficial al României, част I, бр. 825 от 8 декември 2008 г.), както и на националния списък с военни технологии и оборудване, посочен в член 12 от Обща позиция 2008/944 и установен по отношение на Румъния с Наредби № 156/2018 и № 901/2019.
(
9
)	Вж. в този смисъл ЕСПЧ, 15 октомври 2020 г., Karapetyan с/у Грузия, CE:ECHR:2020:1015JUD006123312, § 35.