Privremena verzija
MIŠLJENJE NEZAVISNOG ODVJETNIKA
JEANA RICHARDA DE LA TOURA
od 16. travnja 2026.(1)
Predmet C-295/25
Lima BV
protiv
Vlaams Gewest
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State (Državno vijeće, Belgija))
„Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda – Ekološka proizvodnja i označivanje ekoloških proizvoda – Uredba (EU) 2018/848 – Članak 7. točke (a), (b) i (c) – Prilog II., dio IV., točke 2.2.1. i 2.2.2. – Upotreba određenih proizvoda i tvari u preradi ekološke hrane – Certificirani ekološki prah dobiven od očišćenih, osušenih i mljevenih naslaga alge Lithothamnium calcareum, prirodno bogat kalcijevim karbonatom – Neodobravanje”
I.      Uvod
1.        Može li se u proizvodnji ekološke hrane zabraniti upotreba ekološkog sastojka poljoprivrednog podrijetla?
2.        To je nedvojbeno paradoks koji je Sudu podnio Raad van State (Državno vijeće, Belgija), a koji si postavlja pitanje mogućnosti upotrebe certificiranog ekološkog praha dobivenog iz očišćenih, osušenih i mljevenih naslaga alge Lithothamnium calcareum, prirodno bogate kalcijevim karbonatom, u ekološkom biljnom napitku na bazi riže ili zobi, iako se uporaba kalcija hrani ne zahtijeva izričito u pravnom smislu, a upotreba kalcijeva karbonata u ekološkoj proizvodnji u svrhu obogaćivanja kalcijem zabranjena je u skladu odredbama Uredbe (EU) 2018/848(2), kako je izmijenjena Delegiranom uredbom (EU) 2022/474(3), i njezine Provedbene uredbe (EU) 2021/1165(4).
3.        Sud je već odlučio o zabrani obogaćivanja biljnih napitaka kalcijem upotrebom praha dobivenog od takvih naslaga alge Lithothamnium calcareum koja nije ekološkog porijekla(5) na temelju uredbi (EZ) br. 834/2007(6) i 889/2008(7). Međutim, pitanje koje je postavio sud koji je uputio zahtjev je prvo takvo pitanje jer su se pravila koja se primjenjuju na prehrambene aditive promijenila stupanjem na snagu Uredbe 2018/848 kojom je stavljena izvan snage Uredba br. 834/2007 i jer se u ovom slučaju radi o naslagama alge Lithothamnium calcareum koja je certificirana kao ekološka.
4.        Predložit ću Sudu da odgovori da se taj novi sustav prehrambenih aditiva, za koji smatram da obuhvaća prah dobiven od alge Lithothamnium calcareum, primjenjuje neovisno o tome je li sastojak ekološki i da, slijedom toga, upotreba tog praha, čak i ako je certificiran kao ekološki, u svrhu obogaćivanja kalcijem, nije dopuštena u ekološkoj proizvodnji jer se navedeno izričito zakonski ne zahtjeva.
II.    Pravo Unije
A.      Uredba (EZ) br. 178/2002
5.        Članak 2. prvi i drugi stavak Uredbe (EZ) br. 178/2002(8) propisuje:
„Za potrebe ove Uredbe, ‚hrana’ (ili ‚prehrambeni proizvod’) je svaka tvar ili proizvod, prerađen, djelomično prerađen ili neprerađen, a namijenjen je prehrani ljudi ili se može očekivati da će ga ljudi konzumirati.
‚Hrana’ uključuje piće, žvakaću gumu i svaku drugu tvar, uključujući vodu koja se namjerno ugrađuje u hranu tijekom njezine proizvodnje, pripreme ili prerade. [...]”
B.      Uredba (EZ) br. 1333/2008
6.        Članak 3. stavak 2. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 1333/2008(9) glasi kako slijedi:
„Za potrebe ove Uredbe [...] vrijede sljedeće definicije:
(a)      prehrambeni aditiv’ znači svaka tvar koja se obično sama po sebi ne uživa kao hrana i koja se obično ne koristi kao tipičan sastojak hrane, bez obzira ima li prehrambenu vrijednost ili ne, namjerno dodavanje kojega hrani u tehnološke svrhe u proizvodnji, preradi, pripravljanju, obradi, pakiranju, prijevozu ili spremanju takve hrane ima za posljedicu, ili se razumno može očekivati da će imati za posljedicu da isti ili njegovi nusproizvodi izravno ili neizravno postanu sastojak takve hrane.
Sljedeće se ne smatra prehrambenim aditivima:
[...]
ii.       namirnice, bilo u suhom ili koncentriranom obliku, uključujući arome dodane tijekom izrade smjesa hrane, zbog njihovih aromatskih obilježja, ukusnosti ili prehrambenih obilježja zajedno sa sekundarnim učinkom bojenja;
[...]
(b) ‚pomoćno sredstvo u preradi’ znači tvar koja:
i.       se sama po sebi ne koristi kao hrana;
ii.       se namjerno koristi u preradi sirovina, hrane ili njihovih sastojaka, za ostvarenje nekog tehnološkog cilja tijekom obrade ili prerade; i
iii.       može imati za posljedicu nenamjernu, ali tehnološki neizbježnu prisutnost ostataka tvari ili njezinih derivata u konačnom proizvodu pod uvjetom da ne predstavljaju opasnost po zdravlje i da nemaju tehnološko djelovanje na konačan proizvod.”
C.      Uredba (EU) br. 1169/2011
7.        Članak 2. stavak 2. točka (f) Uredbe (EU) br. 1169/2011(10) navodi:
„Primjenjuju se [...] sljedeće definicije [...]:
[...]
(f)       ‚sastojak’ je tvar ili proizvod, uključujući arome, prehrambene aditive i prehrambene enzime, te bilo koji sastavni dio složenog sastojka koji se koristi u proizvodnji ili pripremi hrane i koji se nalazi u gotovom proizvodu, čak i u izmijenjenom obliku; rezidue se ne smatraju ‚sastojcima’.”
D.      Uredba 2018/848
8.        U uvodnim izjavama 6., 20., 51., 52. i 63. Uredbe 2018/848 navodi se:
„(6) S obzirom na ciljeve Unijine politike o ekološkoj proizvodnji, pravni okvir uspostavljen za provedbu te politike trebao bi imati za cilj osiguravanje poštenog tržišnog natjecanja i pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta ekoloških proizvoda, održavanje i opravdavanje povjerenja potrošača u proizvode koji su označeni kao ekološki te osiguravanje uvjeta u kojima se politika može dalje razvijati u skladu s promjenama u proizvodnji i na tržištu.
[...]
(20) Budući da bi u ekološkoj proizvodnji upotreba vanjskih unosa trebala biti ograničena, trebalo bi utvrditi određene ciljeve za koje se proizvodi i tvari često upotrebljavaju u proizvodnji poljoprivrednih proizvoda ili prerađenih poljoprivrednih proizvoda. Kada se obično upotrebljavaju za te ciljeve, upotreba proizvoda ili tvari trebala bi biti dopuštena samo ako su odobreni u skladu s ovom Uredbom. Međutim, takvo odobrenje trebalo bi biti važeće samo dok upotreba takvih vanjskih unosa u neekološkoj proizvodnji nije zabranjena pravom Unije ili nacionalnim pravom koje se temelji na pravu Unije. [...]
[...]
(51) Subjekti koji proizvode ekološku hranu [...] trebali bi postupati u skladu s odgovarajućim postupcima koji se temelje na sustavnom prepoznavanju kritičnih faza prerade kako bi se osiguralo da prerađeni proizvodi udovoljavaju pravilima ekološke proizvodnje. Prerađeni ekološki proizvodi trebali bi se proizvoditi metodama prerade kojima se jamči zadržavanje ekoloških značajki i svojstava proizvoda u svim fazama ekološke proizvodnje.
(52) Trebalo bi utvrditi odredbe o sastavu prerađene ekološke hrane [...]. Osobito bi takva hrana trebala biti proizvedena uglavnom od ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla ili drugih ekoloških sastojaka obuhvaćenih područjem primjene ove Uredbe, uz ograničenu mogućnost upotrebe određenih neekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla koji su navedeni u ovoj Uredbi. Osim toga, samo određeni proizvodi i tvari odobreni u skladu s ovom Uredbom trebali bi biti dopušteni za upotrebu u proizvodnji prerađene ekološke hrane [...].
[...]
(63) U ekološkoj proizvodnji trebalo bi ograničiti na najmanju moguću mjeru i podvrgnuti posebnim uvjetima utvrđenima u ovoj Uredbi upotrebu određenih proizvoda ili tvari kao aktivnih tvari koje se upotrebljavaju u sredstvima za zaštitu bilja obuhvaćenima područjem primjene Uredbe (EZ) br. 1107/2009[(11)], kao gnojiva, poboljšivača tla, hranjivih tvari, neekoloških sastojaka različitog podrijetla koji se upotrebljavaju za prehranu životinja, dodataka hrani za životinje, pomoćnih sredstava u preradi te proizvoda za čišćenje i dezinfekciju. Isti pristup trebalo bi slijediti i u vezi s upotrebom proizvoda i tvari kao prehrambenih aditiva i pomoćnih sredstava u preradi te u vezi s upotrebom neekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla u okviru proizvodnje prerađene ekološke hrane. Stoga bi trebalo definirati svaku moguću upotrebu takvih proizvoda i tvari u ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji prerađene ekološke hrane, podložno načelima utvrđenima u ovoj Uredbi i određenim kriterijima.”
9.        Članak 2. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 2018/848 predviđa:
„Ova se Uredba primjenjuje na sljedeće proizvode poljoprivrednog podrijetla, uključujući proizvode akvakulture i pčelarstva, kako su navedeni u Prilogu I. UFEU-u, te na proizvode koji potječu iz takvih proizvoda, kada se takvi proizvodi proizvode, pripremaju, označuju, distribuiraju, stavljaju na tržište, uvoze u Uniju ili izvoze iz Unije ili se namjeravaju proizvoditi, pripremati, označivati, distribuirati, stavljati na tržište, uvoziti u Uniju ili izvoziti iz Unije:
[...]
b)      prerađene poljoprivredne proizvode koji se upotrebljavaju za prehrambene svrhe.”
10.      Članak 3. te uredbe glasi kako slijedi:
„Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.      ‚ekološka proizvodnja’ znači upotreba [...] proizvodnih metoda koje su u skladu s ovom Uredbom u svim fazama proizvodnje, pripreme i distribucije;
2.      ‚ekološki proizvod’ znači proizvod koji potječe iz ekološke proizvodnje [...] Proizvodi lova ili ribolova divljih životinja ne smatraju se ekološkim proizvodima;
[...]
45.    ‚hrana’ znači hrana kako je definirana u članku 2. Uredbe [br. 178/2002];
[...]
46.    ‚sastojak’ znači sastojak kako je definiran u članku 2. stavku 2. točki (f) Uredbe [br. 1169/2011] ili, za proizvode koji nisu hrana, svaka tvar ili proizvod koji se rabe u proizvodnji ili pripremi proizvoda i koji se nalaze u gotovom proizvodu, čak i u izmijenjenom obliku;
[...]
61.    ‚prehrambeni aditiv’ znači prehrambeni aditiv kako je definiran u članku 3. stavku 2. točki (a) Uredbe [br. 1333/2008];
[...]
65.    ‚pomoćno sredstvo u preradi’ znači pomoćno sredstvo u preradi kako je definirano u članku 3. stavku 2. točki (b) Uredbe [br. 1333/2008] za hranu [...];
[...]”
11.      U poglavlju II. Uredbe 2018/848, naslovljenom „Ciljevi i načela ekološke proizvodnje”, člankom 7. propisano je:
„Proizvodnja prerađene ekološke hrane osobito se temelji na sljedećim posebnim načelima:
(a)       proizvodnji ekološke hrane iz ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla;
(b)       ograničenju upotrebe prehrambenih aditiva, neekoloških sastojaka s pretežno tehnološkim i senzornim funkcijama te mikronutrijenata i pomoćnih sredstava u preradi tako da se upotrebljavaju u najmanjoj mogućoj mjeri i samo u slučajevima bitne tehnološke potrebe ili u posebne prehrambene svrhe;
(c)       isključivanju tvari i metoda prerade koje bi mogle dovesti do pogrešnih zaključaka o pravoj prirodi proizvoda;
[...]”
12.      Članak 9. stavak 3. prvi podstavak te uredbe glasi kako slijedi:
„U svrhe i za upotrebe navedene u člancima 24. i 25. te u Prilogu II. samo se proizvodi i tvari odobreni u skladu s tim odredbama mogu upotrebljavati u ekološkoj proizvodnji, pod uvjetom da je njihova upotreba u neekološkoj proizvodnji također odobrena u skladu s relevantnim odredbama prava Unije i, kada je to primjenjivo, u skladu s nacionalnim odredbama koje se temelje na pravu Unije.”
13.      Člankom 16. navedene uredbe određuje se:
„1.      Subjekti koji proizvode prerađenu hranu moraju osobito poštovati detaljna pravila proizvodnje utvrđena u Prilogu II. dijelu IV.
[...]
2.      Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 54. kojima se mijenjaju:
[...]
b)      Prilog II. dio IV. točka 2.2.2. u pogledu vrste i sastava proizvoda i tvari dopuštenih za upotrebu u prerađenoj hrani te uvjeta pod kojima se oni mogu upotrebljavati;
[...]”
14.      U skladu s člankom 24. stavcima 2., 4. i 9. Uredbe br. 2018/848:
„2.       [...] [Europska] komisija može odobriti određene proizvode i tvari za upotrebu u proizvodnji prerađene ekološke hrane i kvasca koji se upotrebljava kao hrana [...]te sve takve odobrene proizvode i tvari uvrštava na ograničavajuće popise u sljedeće svrhe:
(a) kao prehrambene aditive i pomoćna sredstva u preradi;
(b) kao neekološke sastojke poljoprivrednog podrijetla koji će se upotrebljavati u proizvodnji prerađene ekološke hrane;
(c) kao pomoćna sredstva u preradi za proizvodnju kvasca i proizvoda od kvasca.
[...]
4.      Odobrenje proizvoda i tvari iz stavka 2. za upotrebu u proizvodnji prerađene ekološke hrane ili za proizvodnju kvasca koji se upotrebljava kao hrana [...]podliježe načelima utvrđenima u poglavlju II. i sljedećim kriterijima koji se ocjenjuju kao cjelina:
[...]
(b)       bez upotrebe tih proizvoda i tvari bilo bi nemoguće proizvesti ili konzervirati hranu ili ispuniti određene prehrambene zahtjeve predviđene na temelju zakonodavstva Unije;
(c)       prisutni su u prirodi i mogli su biti podvrgnuti samo mehaničkim, fizikalnim, biološkim, enzimskim ili mikrobnim procesima, osim u slučajevima kada proizvoda ili tvari iz takvih izvora nema u dovoljnim količinama ili ako nisu dovoljno kvalitetni;
(d) ekološki sastojak nije dostupan u dovoljnim količinama.
[...]
9.      Komisija donosi provedbene akte u vezi s odobravanjem ili povlačenjem odobrenja za proizvode i tvari u skladu sa stavcima 1. i 2. koji se smiju upotrebljavati u ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji prerađene ekološke hrane, te kojima se utvrđuju postupci koje treba slijediti za takva odobrenja i popisi takvih proizvoda i tvari te, prema potrebi, njihov opis, zahtjevi u pogledu sastava i uvjeti za upotrebu.
[...]”
15.      Na temelju Priloga II. dijela III. točke 2.2.1. toj uredbi, sakupljanje divljih algi i njihovih dijelova smatra se ekološkom proizvodnjom pod određenim uvjetima navedenima u toj točki.
16.      U skladu s točkom 2. dijela IV. Priloga II. navedenoj uredbi, naslovljenoj „Detaljni zahtjevi u pogledu proizvodnje prerađene hrane”:
„[...]
2.2.1.       U preradi hrane mogu se upotrebljavati samo oni prehrambeni aditivi, pomoćna sredstva u preradi i neekološki sastojci poljoprivrednog podrijetla koji su odobreni u skladu s člankom 24. ili člankom 25. za upotrebu u ekološkoj proizvodnji, kao i proizvodi i tvari iz točke 2.2.2. [...]
2.2.2.       U preradi hrane mogu se upotrebljavati sljedeći proizvodi i tvari:
[...]
(f) minerali (uključujući elemente u tragovima), vitamini, aminokiseline i mikronutrijenti, pod uvjetom:
i. da se njihova upotreba u hrani za uobičajenu konzumaciju ‚izravno zakonski zahtijeva’, u smislu da se izravno zahtijeva odredbama prava Unije ili odredbama nacionalnog prava koje su u skladu s pravom Unije, a posljedica toga je da se hranu uopće ne može staviti na tržište kao hranu za uobičajenu konzumaciju ako ti minerali, vitamini, aminokiseline ili mikronutrijenti nisu dodani; ili
ii. u pogledu hrane koja se stavlja na tržište kao hrana s određenim značajkama ili učincima u vezi sa zdravljem ili prehranom ili u vezi s potrebama specifičnih skupina potrošača:
–        u proizvodima iz članka 1. stavka 1. točaka (a) i (b) Uredbe (EU) br. 609/2013[(12)], da je njihova upotreba odobrena tom uredbom i aktima donesenima na temelju [njezina] članka 11. stavka 1. za dotične proizvode, ili
–        u proizvodima koje uređuje Direktiva [2006/125/EZ](13), da je njihova upotreba odobrena tom direktivom.
[...]”
E.      Provedbena uredba 2021/1165
17.      Uvodna izjava 14. Provedbene uredbe br. 2021/1165 glasi:
„S obzirom na sastav određenih neekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla, neke njihove upotrebe u prerađenoj ekološkoj hrani mogu odgovarati upotrebi u svojstvu prehrambenih aditiva, pomoćnih sredstava u preradi ili proizvoda i tvari iz točke 2.2.2. dijela IV. Priloga II. Uredbi [2018/848]. Za te je upotrebe potrebno posebno odobrenje u skladu s točkom 2.2. dijela IV. Priloga II. Uredbi [2018/848] i one ne bi trebale biti dopuštene na temelju odobrenja neekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla.”
18.      Članak 6. te provedbene uredbe propisuje:
„Za potrebe članka 24. stavka 2. točke (a) Uredbe [2018/848], kao prehrambeni aditivi, uključujući prehrambene enzime koji se upotrebljavaju kao prehrambeni aditivi, i pomoćna sredstva u preradi za proizvodnju prerađene ekološke hrane mogu se upotrebljavati samo proizvodi i tvari navedeni u dijelu A Priloga V. ovoj Uredbi, pod uvjetom da je njihova upotreba u skladu s relevantnim odredbama prava Unije, prije svega s Uredbom [br. 1333/2008] i, prema potrebi, s nacionalnim odredbama temeljenima na pravu Unije.”
19.      Člankom 7. navedene provedbene uredbe, koja se primjenjuje od 1. siječnja 2024.(14), određuje se:
„Za potrebe članka 24. stavka 2. točke (b) Uredbe [2018/848], u proizvodnji prerađene ekološke hrane mogu se upotrebljavati samo neekološki sastojci poljoprivrednog podrijetla navedeni u dijelu B Priloga V. ovoj Uredbi, pod uvjetom da je njihova upotreba u skladu s relevantnim odredbama prava Unije i, prema potrebi, s nacionalnim odredbama temeljenima na pravu Unije.
Prvim stavkom ne dovode se u pitanje detaljni zahtjevi za ekološku proizvodnju prerađene hrane iz dijela IV. odjeljka 2. Priloga II. Uredbi [2018/848]. Konkretno, prvi stavak ne primjenjuje se na neekološke sastojke poljoprivrednog podrijetla koji se upotrebljavaju kao prehrambeni aditivi, pomoćna sredstva u preradi ili proizvodi i tvari iz dijela IV. točke 2.2.2. Priloga II. Uredbi [2018/848].”
20.      Prilog V. dio A toj provedbenoj uredbi, naslovljen „Odobreni prehrambeni aditivi i pomoćna sredstva u preradi
iz članka 24. stavka 2. točke (a) Uredbe [2018/848]”, u odjeljku A1 sadržava tablicu u kojoj se nalazi, među ostalim, sljedeći redak:
Oznaka
Naziv
Ekološki prehrambeni proizvodi kojima se može dodati
Posebni uvjeti i ograničenja
[...]
[...]
[...]
[...]
E 170
Kalcijev karbonat
proizvodi biljnog i životinjskog podrijetla
ne upotrebljava se za bojenje ni za obogaćivanje proizvoda kalcijem
[...]
[...]
[...]
[...]
III. Činjenice u glavnom postupku i prethodno pitanje
21.      Lima BV je društvo osnovano u skladu s belgijskim pravom koje je specijalizirano za prodaju ekološke hrane na biljnoj bazi, među ostalim dvaju ekoloških napitaka na bazi riže i zobi, čiji je uobičajeni sastojak alga Lithothamnium calcareum, dobivena prikupljanjem ekološki certificiranih divljih algi.
22.      U svojoj odluci o certificiranju od 13. travnja 2023. kontrolna ustanova smatrala je da za Litohamnium valja razlikovati alge (Lithothamnium sp Algae) od morskog proizvoda dobivenog ovapnjenjem alge (naslage maërla), pri čemu se samo prve mogu kvalificirati kao „poljoprivredni proizvod”. Dodala je da svrha upotrebe sastojka ima prednost pred ekološkom ili neekološkom kvalitetom tog sastojka. Zaključila je da dodavanje ostataka Litotahamniuma bogatih kalcijem predstavlja obogaćivanje ekoloških proizvoda protivno točki 2.2. dijela IV. Priloga II. Uredbi 2018/848, što dovodi do toga da Lima „označava i stavlja na tržište proizvode koji nisu u skladu sa zahtjevima za ekološke proizvode” opravdavajući time mjeru „upozorenja”.
23.      Nakon što je kontrolna ustanova potvrdila tu odluku 5. svibnja 2023., Lima je podnijela žalbu u upravnom postupku protiv navedene odluke pred Vlaamse Overheid, Departement Landbouw en Visserij (Flamansko tijelo, Odjel za poljoprivredu i ribarstvo, Belgija). Odlukom od 18. prosinca 2023. načelnik pomoćnog odjela za dohodak Odjela za poljoprivredu i ribarstvo smatrao je da dodavanje praha dobivenog od očišćenih, mljevenih i osušenih naslaga alge Lithothamnium calcareum nije dopušteno jer je njegova svrha bila obogaćivanje kalcijem. Potonji je zaključio da mjeru „upozorenja” izrečenu društvu Lima treba zadržati i da ona podrazumijeva da se samo napici koji su bili proizvedeni prije 1. siječnja 2024. i dalje mogu stavljati na tržište uz oznaku ekološkog proizvoda.
24.      Pred Raadom van State (Državno vijeće), kojem je Lima podnijela zahtjev za poništenje te odluke, stranke su iznijele oprečna stajališta u pogledu propisa koji se primjenjuju na prah dobiven iz očišćenih, osušenih i mljevenih naslaga alge Lithothamnium calcareum, certificirane kao biološke kao i tumačenja presude Natumi.
25.      S jedne strane, Lima smatra da taj prah treba smatrati ekološkim sastojkom. Već i samo to svojstvo sastojka dovoljno je da se odobri njegovo dodavanje u ekološku prerađenu hranu, neovisno o njegovu nutritivnom profilu, u skladu s člankom 7. točkom (a) Uredbe 2018/848. Flamansko tijelo smatra da se na taj prah, čak i ako je certificiran kao ekološki, podliježe propisima koji se primjenjuju na minerale kojima se zabranjuje dodavanje kalcijeva karbonata samo u svrhu obogaćivanja kalcijem, u skladu s člankom 7. točkom (b) te uredbe i točkom 2.2.1. i točkom 2.2.2. podtočkom (f) dijela IV. njezina Priloga II. te dijelom A Priloga V. Provedbenoj uredbi 2021/1165.
26.      S druge strane, u presudi Natumi, Sud je ocijenio da Uredbu br. 889/2008(15) treba tumačiti na način da joj se protivi upotreba praha dobivenog od očišćenih, osušenih i mljevenih naslaga alge Lithothamnium calcareum, kao neekološkog sastojka poljoprivrednog podrijetla u preradi ekološke hrane, u smislu članka 28. te uredbe, kao što su to ekološki napitci na bazi riže i soje, a u svrhu njihovog obogaćivanja kalcijem.
27.      Stranke se ne slažu u pogledu zaključaka koje treba izvesti iz te presude u smislu novog zakonodavstva primjenjivog na činjenice u ovom slučaju.
28.      Sud koji je uputio zahtjev dvoji o tome može li se ta sudska praksa jednostavno primijeniti po analogiji jer je Sud u presudi Natumi odlučivao o neekološkom prahu dobivenom od očišćenih, osušenih i mljevenih naslaga alge Lithothamnium calcareum, dok je u ovom slučaju Lithothamnium calcareum koji se koristi kao prah certificiran kao ekološki. Usto, taj sud smatra da se mjerodavno zakonodavstvo promijenilo, osobito člankom 24. stavkom 4. točkom (d) Uredbe 2018/848, koji dodaje novi uvjet u području odobrenja proizvoda i tvari koji se upotrebljavaju u ekološkoj proizvodnji, odnosno da ekološki sastojak nije dostupan u dovoljnim količinama. Dodaje kako je popis algi koje se mogu dodati kao neekološki sastojci poljoprivrednog podrijetla prerađenoj ekološkoj hrani sveden na dvije stavke (alga arame i alga hijiki)(16). Navedeni sud ističe kako je u dokumentu često postavljena pitanja o ekološkim pravilima „Frequently asked questions on organic rules”, koji je Komisija objavila 30. studenoga 2023., redovito ažuriranom(17), navedeno da je najvažniji sastojak Lithothamnium calcareum-a kalcijev karbonat, koji predstavlja mineral, za čiju je upotrebu u ekološkoj proizvodnji stoga potrebno odobrenje u skladu s točkom 2.2.2. dijela IV. Priloga II. Uredbi 2018/848, i da je njegova najvažnija funkcija dodavanje kalcija prerađenoj hrani.
29.      U tim je okolnostima Raad van State (Državno vijeće) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Treba li točke 2.2.1. i 2.2.2. dijela IV. Priloga II. Uredbi [2018/848] u vezi sa člankom 7. točkama (b) i (c) [te] uredbe [...], tumačiti na način da je ekološki certificirani prah dobiven od očišćenih, osušenih i mljevenih naslaga alge Lithothamnium calcareum, koji je prirodno bogat kalcijevim karbonatom, obuhvaćen točkom 2.2.2. podtočkom (f), (i) dijela IV. Priloga II. [navedenoj] uredbi [...], u okviru prerade ekološke hrane za uobičajenu konzumaciju, te je li dakle zabranjen jer se upotreba kalcija u hrani za uobičajenu konzumaciju ne zahtijeva izričito u pravnom smislu?”
30.      Lima, Flamansko tijelo, talijanska vlada i Komisija podnijele su pisana očitovanja.
IV.    Analiza
31.      Pitanje koje je postavio sud koji je uputio zahtjev dovodi do ispitivanja toga postoji li ograničenje upotrebe ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla u proizvodnji prerađene ekološke hrane primjenom članka 7. točaka (b) i (c) Uredbe 2018/848 kojim se predviđa da, među posebnim načelima koja se primjenjuju na proizvodnju prerađene ekološke hrane, postoje, s jedne strane, ograničenje upotrebe prehrambenih aditiva, mikronutrijenata i pomoćnih sredstava u preradi tako da se upotrebljavaju u najmanjoj mogućoj mjeri i samo u slučajevima bitne tehnološke potrebe ili u posebne prehrambene svrhe i, s druge strane, isključivanje tvari i metoda prerade koje bi mogle dovesti do pogrešnih zaključaka o pravoj prirodi proizvoda. Odnosno, je li dostatno da je sastojak poljoprivrednog podrijetla ekološki kako bi se mogao upotrebljavati u preradi ekološke hrane, s obzirom na to da se člankom 7. točkom (a) te uredbe propisuje da je drugo posebno načelo proizvodnje prerađene ekološke hrane to da se ekološka hrana proizvodi od ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla?
32.      U sudskoj praksi već su utvrđena načela u pogledu biljnih napitka. Tako je Sud presudio da se naziv „mlijeko” i nazivi rezervirani isključivo za mliječne proizvode ne mogu zakonito upotrebljavati za označavanje čisto biljnog proizvoda, s tim da dodavanje pojašnjavajućih ili opisnih dodataka koji upućuju na biljno podrijetlo predmetnog proizvoda nema utjecaja na takvu zabranu(18).
33.      Osim toga, Sud je utvrdio da je na gospodarskim subjektima da odrede sastav svojih proizvoda i da odluče pod kojom ih oznakom žele staviti na tržište. Ako oni te proizvode žele staviti na tržište kao dodatke prehrani(19), s prehrambenim ili zdravstvenim tvrdnjama(20) ili kao hranu za posebne prehrambene potrebe(21), dužni su ispuniti obveze koje u tom području predviđaju primjenjivi propisi Unije, što može dovesti do zabrane stavljanja na tržište tog proizvoda kao ekološkog proizvoda. Pravo Unije gospodarskom subjektu ne osigurava da on svoje proizvode stavi na tržište sa svim oznakama koje smatra korisnima za njihovu promidžbu(22).
34.      Sud je u presudi Herbaria Kräuterparadies II(23) od 4. listopada 2024., nakon presude od 5. studenoga 2014. Herbaria Kräuterparadies(24), potvrdio da predmetno piće, koje se stavlja na tržište kao dodatak prehrani i sastoji od mješavine voćnog soka i biljnih ekstrakata koji potječu iz ekološke proizvodnje, kojem se dodaju vitamini nebiljnog podrijetla i željezov glukonat, ne može nositi ekološku oznaku jer ne ispunjava zahtjeve predviđene člankom 16. stavkom 1. Uredbe 2018/848 u vezi s točkom 2.2.2. podtočkom (f) dijela IV. Priloga II. te uredbe(25),(26).
35.      U presudi Natumi, na koju se pozivaju dvije stranke iz glavnog postupka, Sud je presudio da upotreba praha dobivenog od očišćenih, osušenih i mljevenih naslaga alge Lithothamnium calcareum kao neekološkog sastojka poljoprivrednog podrijetla u preradi ekoloških napitaka na bazi soje i riže, u svrhu njihova obogaćivanja kalcijem, u smislu članka 28. Uredbe br. 889/2008, kako je izmijenjena Provedbenom uredbom 2018/1584, nije moguća na temelju te uredbe.
36.      Iako je Sud uistinu naveo da u odredbama koje se primjenjuju na dodavanje minerala u proizvodnji ekološke hrane nije navedena alga Lithothamnium calcareum(27) i „da se za nju, prije svega, ne može smatrati da je mineral”(28), dodao je da ostale odredbe(29) kada se promatraju u vezi s predmetnim odredbama zabranjuju dodavanje kalcija u preradi ekološke hrane kao što su napitci na bazi riže i soje u svrhu njihova obogaćivanja kalcijem(30). Sud je utvrdio da je društvo koje proizvodi te napitke izričito priznalo da je koristilo tu algu zbog njezina visokog udjela kalcija(31) te je zaključio da upotreba tog praha, s prirodno visokim udjelom kalcija, kao neekološkog sastojka poljoprivrednog podrijetla, u smislu članka 28. Uredbe br. 889/2008, kako je izmijenjena Provedbenog uredbom 2018/1584, dovodi do zaobilaženja zabrane upotrebe kalcijeva karbonata u svrhe obogaćivanja kalcijem(32).
37.      Uredbom 2018/848, koja se primjenjuje na proizvodnju ekološke hrane, pojašnjen je način na koji su povezani sustav koji se primjenjuje na neekološke sastojke poljoprivrednog podrijetla i onaj koji se primjenjuje na prehrambene aditive i pomoćne tvari u preradi, s obzirom na načela utvrđena u članku 7. te uredbe u području prerade ekološke hrane, odnosno, među ostalim, proizvodnja iz ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla i ograničenje upotrebe prehrambenih aditiva.
38.      Sklon sam smatrati da sama činjenica upotrebe sastojka koji je kvalificiran kao „ekološki sastojak poljoprivrednog podrijetla” u skladu s načelom utvrđenim u članku 7. točki (a) Uredbe 2018/848 nije dovoljna da se dozvoli njegova bilo kakva upotreba. Naime, članak 7. u točki (b) te uredbe uspostavlja načelo ograničenja „upotrebe prehrambenih aditiva [...] te mikronutrijenata i pomoćnih sredstava u preradi tako da se upotrebljavaju u najmanjoj mogućoj mjeri i samo u slučajevima bitne tehnološke potrebe ili u posebne prehrambene svrhe”. Stoga prehrambeni aditiv, čak i ako je ekološki sastojak poljoprivrednog podrijetla, treba analizirati s obzirom na njegovu upotrebu (bitna tehnološka potreba ili posebna prehrambena svrha).
39.      Najprije valja podsjetiti na to da je pojam „sastojak” definiran u članku 3. točki 51. Uredbe 2018/848 upućivanjem na definiciju iz članka 2. stavka 2. točke (f) Uredbe br. 1169/2011. Prema njenim odredbama sastojak je „tvar ili proizvod, uključujući arome, prehrambene aditive i prehrambene enzime, te bilo koji sastavni dio složenog sastojka koji se koristi u proizvodnji ili pripremi hrane i koji se nalazi u gotovom proizvodu, čak i u izmijenjenom obliku”. Iz toga proizlazi da su prehrambeni aditivi dio sastojaka i da kvalifikacija praha alge Lithothamnium calcareum u presudi Natumi kao „neekološkog sastojka poljoprivrednog podrijetla” ne zabranjuje da ga se kvalificira i kao „prehrambeni aditiv” u smislu Uredbe 2018/848.
40.      Kad je riječ o „prehrambenim aditivima”, oni su definirani u članku 3. točki 61. te uredbe upućivanjem na članak 3. stavak 2. točku (a) Uredbe br. 1333/2008, kao „svaka tvar koja se obično sama po sebi ne uživa kao hrana i koja se obično ne koristi kao tipičan sastojak hrane, bez obzira ima li prehrambenu vrijednost ili ne, namjerno dodavanje kojega hrani u tehnološke svrhe u proizvodnji, preradi, pripravljanju, obradi, pakiranju, prijevozu ili spremanju takve hrane ima za posljedicu, ili se razumno može očekivati da će imati za posljedicu da isti ili njegovi nusproizvodi izravno ili neizravno postanu sastojak takve hrane”.
41.      Nesporno je da se prah dobiven iz alge Lithothamnium calcareum i kalcijev karbonat od kojeg je većinski sastavljena ne konzumiraju samostalno kao hrana, već se namjerno dodaju i postaju sastavni dio konačnog pića(33). U ovom trenutku, ostavljam po strani pitanje nutritivne vrijednosti ili tehnološke funkcije tog praha.
42.      Međutim, tom su definicijom prehrambenih aditiva predviđene iznimke. Stoga se prehrambenim aditivima ne smatraju „namirnice, bilo u suhom ili koncentriranom obliku, uključujući arome dodane tijekom izrade smjesa hrane, zbog njihovih aromatskih obilježja, ukusnosti ili prehrambenih obilježja zajedno sa sekundarnim učinkom bojenja”(34). Ova iznimka predviđa dva uvjeta: da se radi o namirnici i da se ona koristi zbog njenih aromatskih obilježja, ukusnosti ili prehrambenih obilježja.
43.      Stoga je potrebno, s jedne strane, utvrditi može li se prah o kojem je riječ u glavnom postupku kvalificirati kao „hrana”. Hrana (ili prehrambeni proizvod) definirana je člankom 3. točkom 45. Uredbe 2018/848 uz upućivanje na članak 2. Uredbe br. 178/2002 kao „svaka tvar ili proizvod, prerađen, djelomično prerađen ili neprerađen, a namijenjen je prehrani ljudi ili se može očekivati da će ga ljudi konzumirati”. U drugom stavku članka 2. navodi se da „[taj pojam] uključuje piće, žvakaću gumu i svaku drugu tvar, uključujući vodu koja se namjerno ugrađuje u hranu tijekom njezine proizvodnje, pripreme ili prerade”. Ta definicija potvrđuje tvrdnju da je predmetni prah hrana kao tvar koja je namjerno ugrađena u hranu. Ispunjen je prvi uvjet iznimke navedene u prethodnoj točki ovog mišljenja.
44.      S druge strane, kako bi se ispunio drugi uvjet te iznimke, potrebno je i da se taj prah upotrebljava zbog svojih aromatskih obilježja, ukusnosti ili prehrambenih obilježja. Međutim, bliski nedefinirani pojam „posebne prehrambene svrhe”, koji se upotrebljava u članku 7. točki (b) Uredbe 2018/848, primjenjuje se u jednom od načela primjenjivih na proizvodnju prerađene ekološke hrane, na temelju kojeg se prehrambeni aditivi mogu upotrebljavati u takvoj hrani (drugi, alternativni slučaj je bitna tehnološka potreba)(35).
45.      Cjelokupna dvosmislenost ovog predmeta i propisa koji se primjenjuju na korištenje praha o kojem je riječ u glavnom postupku temelji se na tim bliskim pojmovima. Stoga, ako se prehrambeni aditiv koristi u posebne prehrambene svrhe, dopušten je u ekološkoj proizvodnji prerađene hrane. K tome, ako je tvar hrana koja se koristi zbog svojih aromatskih obilježja, ukusnosti ili prehrambenih obilježja, ona nije prehrambeni aditiv i stoga se može slobodno upotrebljavati. Valja dakle utvrditi koja je funkcija tog praha.
46.      Lima se poziva na upotrebu praha alge Lithothamnium calcareum za obogaćivanje svojih napitaka kalcijem, pri čemu samo navodi da je riječ o sastojku poljoprivrednog podrijetla. Također tvrdi da je Sud u presudi Natumi okvalificirao prah o kojem je riječ u predmetu u kojem je donesena ta presuda samo kao „neekološki sastojak poljoprivrednog podrijetla”, a ne kao „mineral”, te da, slijedom toga, treba prihvatiti ekološku verziju tog sastojka.
47.      Međutim, čini mi se da Uredba 2018/848 ne omogućuje tumačenje koje dovodi do tog rezultata.
48.      Kao prvo, u toj uredbi jedino upućivanje na nutritivni učinak za hranu nalazi se u točki 2.2.2. podtočki (f) podtočki ii. dijela IV. Priloga II., koja se odnosi na upotrebu „mineral[a] (uključujući elemente u tragovima), vitamin[a], aminokiselin[a] i mikronutrijen[ata] [...]       u pogledu hrane koja se stavlja na tržište kao hrana s određenim značajkama ili učincima u vezi sa zdravljem ili prehranom ili u vezi s potrebama specifičnih skupina potrošača”. Spominju se samo određeni proizvodi obuhvaćeni Uredbom br. 609/2013 i proizvodi obuhvaćeni Direktivom 2006/125. Stoga mi se čini da članak 7. točka (b) Uredbe 2018/848 upućuje na tu vrlo specifičnu vrstu hrane (koja je namijenjena dojenčadi i djeci) kada se njime utvrđuje načelo ograničenja upotrebe prehrambenih aditiva samo ako postoje posebne prehrambene svrhe.
49.      Druga spominjanja posebne prehrambene svrhe i nutritivnog učinka u Uredbi 2018/848 odnose se na stočnu(36) i biljnu proizvodnju(37). Smatram da veza između svih ovih prehrambenih svrha ili nutritivnih učinaka u ekološkom smislu proizlazi iz činjenice da se oni odnose na slučajeve u kojima subjekt (novorođenče, dojenče, životinja za uzgoj) ili objekt (tlo, biljka) nije stanju samostalno osigurati uravnoteženu prehranu.
50.      Kao drugo, ekološka ili neekološka kvaliteta aditiva ne utječe na upotrebu kalcijeva karbonata. Naime, u odjeljku A1 dijela A Priloga V. Provedbene uredbe 2021/1165 nije precizirano da taj proizvod mora izvorno biti dobiven isključivo iz ekološke proizvodnje za razliku od drugih aditiva(38). U prvotnoj verziji Uredbe br. 889/2008, tablica s prehrambenim aditivima u Prilogu VIII. dijelu A uopće ne navodi ekološko porijeklo. Taj zahtjev za upotrebu tih aditiva iz ekološke proizvodnje pojavio se u Provedbenoj uredbi 2019/2164, kojom je zamijenjena predmetna tablica. Ta izmjena odrazila se u članku 24. stavku 4. Uredbe 2018/848, kojim se predviđa da se odobrenje upotrebe neekoloških prehrambenih aditiva temelji na nekoliko načela, među kojima je načelo da ekološki sastojak nije dostupan u dovoljnoj mjeri. Stoga, a contrario, ako ta raspoloživost postoji, aditiv treba potjecati iz ekološke proizvodnje. Prehrambeni aditivi dakle mogu, ali ne moraju, potjecati iz ekološke proizvodnje.
51.      Potvrdu te analize vidim u tekstu članka 7. Provedbene uredbe 2021/1165, u kojem se pojašnjava da je neekološki sastojak poljoprivrednog podrijetla, kada se upotrebljava kao prehrambeni aditiv, obuhvaćen sustavom koji se primjenjuje na aditive. Iako je stupanje na snagu tog članka bilo odgođeno za 1. siječnja 2024.(39), nova regulacija je jasna: svrha upotrebe neekološkog sastojka poljoprivrednog podrijetla određuje primjenjivi sustav.
52.      Kao treće, smatram da se člankom 24. stavkom 2. Uredbe 2018/848 uvode dva različita režima za neekološke sastojke poljoprivrednog podrijetla i prehrambene aditive. Međutim, kao što sam to upravo naveo, režim prehrambenih aditiva primjenjuje se i na ekološke i na neekološke sastojke. Slijedom navedenoga, nije ekološko svojstvo sastojka ono što mu u određenim okolnostima omogućuje izuzeće od propisa koji se primjenjuju na prehrambene aditive(40).
53.      Naime, u članku 24. stavku 2. točkama (a) i (b) Uredbe 2018/848 navodi se da „Komisija može odobriti određene proizvode i tvari za upotrebu u proizvodnji prerađene ekološke hrane [...] te sve takve odobrene proizvode i tvari uvrštava na ograničavajuće popise u sljedeće svrhe: [...] kao prehrambene aditive i pomoćna sredstva u preradi [...] [ili] kao neekološke sastojke poljoprivrednog podrijetla koji će se upotrebljavati u proizvodnji prerađene ekološke hrane”.
54.      Međutim, u odjeljku A.1. dijela A Priloga V. Provedbenoj uredbi 2021/1165, naslovljenom „Prehrambeni aditivi, uključujući nosače”, kalcijev karbonat uvršten je s naznakom posebnog uvjeta „ne upotrebljava se za bojenje ni za obogaćivanje proizvoda kalcijem”. U smislu tog propisa, kalcijev karbonat smatra se prehrambenim aditivom koji ne može imati funkciju ni bojenja ni obogaćivanja kalcijem. Te zabranjene svrhe stoga imaju svojstvo tehnoloških funkcija jer se, u suprotnom, kalcijev karbonat u tim upotrebama ne bi kvalificirao kao „prehrambeni aditiv”. Suprotno tome, navođenje kalcijevog karbonata na popisu pomoćnih sredstava u preradi (Prilog V., dio A, odjeljak A2 te provedbene uredbe) ne uključuje nikakve posebne uvjete ili ograničenja.
55.      Treba napomenuti da su Provedbenom uredbom (EU) 2025/973(41) objedinjeni popis prehrambenih aditiva (odjeljak A1) i popis pomoćnih sredstava u preradi (odjeljak A2) iz dijela A Priloga V. Provedbenoj uredbi 2021/1165, uzimajući u obzir da bi „ovisno o njihovoj tehnološkoj funkciji u konačnom proizvodu, određene proizvode koji su razvrstani kao pomoćna sredstva u preradi trebalo […]umjesto toga razvrstati kao prehrambene aditive, a određene druge proizvode […] razvrstati kao prehrambene aditive i kao pomoćna sredstva u preradi hrane, ovisno o njihovoj upotrebi”(42).
56.      Provedbena uredba 2025/973 u svojoj uvodnoj izjavi 18. također pojašnjava se i da „[bi] s tog spojenog popisa trebalo izbrisati posebni uvjet da se dodatak ‚kalcijev karbonat’ ne smije upotrebljavati za bojenje ili obogaćivanje kalcijem jer pravila predviđena u točki 2.2.2. podtočkama (c)[(43)], (d)[(44)] i (f) u dijelu IV. Priloga II. Uredbi [2018/848] već sadržavaju taj uvjet”(45).
57.      Što se tiče točke 2.2.2. podtočke (f) dijela IV. Priloga II. Uredbi 2018/848, ona spominje da se među tim tvarima i proizvodima „minerali (uključujući elemente u tragovima), vitamini, aminokiseline i mikronutrijenti”, mogu koristiti u preradi hrane, pod uvjetom „da se njihova upotreba u hrani za uobičajenu konzumaciju ‚izravno zakonski zahtjeva’ u smislu da se izravno zahtjeva odredbama prava Unije ili odredbama nacionalnog prava koje je u skladu s pravom Unije, a posljedica toga je da se hranu uopće ne može staviti na tržište kao hranu za uobičajenu konzumaciju ako ti minerali, vitamini, aminokiseline ili mikronutrijenti nisu dodani.” Međutim, ni u zahtjevu za prethodnu odluku ni u očitovanjima stranaka ne spominje se tekst kojim se nalaže dodavanje kalcija u hranu o kojoj je riječ u glavnom postupku, odnosno u napitke na bazi riže i zobi, kako bi se oni mogli staviti na tržište(46).
58.      Osim toga, Komisija se poziva na tu odredbu kako bi istaknula da je upotreba kalcijeva karbonata zabranjena u preradi ekološke hrane(47) koristeći se ovlastima koje su joj dodijeljene člankom 54. Uredbe 2018/848 za donošenje delegiranih akata kojima se mijenja „dio IV. točka 2.2.2. Priloga II. u pogledu vrste i sastava proizvoda i tvari dopuštenih za upotrebu u prerađenoj hrani te uvjeta pod kojima se mogu upotrebljavati”, na temelju članka 16. stavka 2. točke (b) te uredbe.
59.      Stoga smatram da prah o kojem je riječ u glavnom postupku, koji se većinom sastoji od kalcijeva karbonata, treba smatrati prehrambenim aditivom čija je upotreba zabranjena u proizvodnji ekološke hrane od trenutka kad se on koristi samo za obogaćivanje biljnog napitka kalcijem, iako se to ne zahtjeva izričito u pravnom smislu pravom Unije ili nacionalnim pravom.
V.      Zaključak
60.      S obzirom na sva prethodna razmatranja, predlažem Sudu da na prethodno pitanje koje je uputio Raad van State (Državno vijeće, Belgija) odgovori na sljedeći način:
Članak 24. stavak 2. točku (a) kao i točku 2.2.1. i točku 2.2.2. podtočku (f) (i.) dijela IV. Priloga II. Uredbi (EU) 2018/848 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007, kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2022/474 od 17. siječnja 2022., u vezi sa člankom 7. stavkom (b) Uredbe 2018/848,
treba tumačiti na način da je:
korištenje certificiranog ekološkog praha dobivenog od očišćenih, osušenih i mljevenih naslaga alge Lithothamnium calcareum, prirodno bogatog kalcijevim karbonatom, kada se koristi za obogaćivanje kalcijem u okviru prerade hrane, zabranjeno jer se kalcijev karbonat ne može koristiti u tu svrhu i jer se upotreba kalcija u hrani za uobičajenu konzumaciju ne zahtijeva izričito u pravnom smislu.
1Izvorni jezik: francuski
2      Uredba (EU) 2018/848 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 (SL 2018./150, L, str. 1. i ispravci SL 2018./260, L, str. 25., SL 2018./262, L, str. 90, SL 2018./270, L, str. 37., SL 2019./305, L, str. 59._SL 2021./7, L, str. 53., SL 2021./204, L, str. 47., SL 2022./321, L, str. 74., SL 2023./105, L, str. 86.).
3      Delegirana uredba Komisije od 17. siječnja 2022. (SL 2022./98, L, str. 1, u daljnjem tekstu: Uredba 2018/848).
4      Provedbena Uredba Komisije od 15. srpnja 2021. o odobravanju određenih proizvoda i tvari za upotrebu u ekološkoj proizvodnji i utvrđivanju njihovih popisa (SL 2021./253, L, str. 13.).
5      Vidjeti presudu od 29. travnja 2021. Natumi (C-815/19, u daljnjem tekstu: presuda Natumi, EU:C:2021:336).
6      Uredba Vijeća od 28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda i stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 2092/91 (SL 2007./189 L, str. 1.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 139.).
7      Uredba Komisije od 5. rujna 2008. o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda s obzirom na ekološku proizvodnju, označivanje i kontrolu (SL 2008./250, L, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 173.), kako je izmijenjena Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/2164 od 17. prosinca 2019. (SL 2019./328, L, str. 61.), u daljnjem tekstu: Uredba br. 889/2008. Ta je Uredba stavljena izvan snage Provedbenom uredbom (EU) 2021/1165.
8      Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (SL 2002./31 L, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 91.).
9      Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o prehrambenim aditivima (SL 2008./354, L, str. 16. i ispravak SL 2021./458, L, str. 541.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13, svezak 34., str. 67.).
10      Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani, izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ, Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije 2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004 (SL 2011./304, L, str. 18.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 168. i ispravci SL 2015./326, L, str. 73., SL 2016./266, L, str. 7., SL 2023./142, L, str. 41.).
11      Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (SL. 2009./309, L, str. 1.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 61., str. 52.).
12      Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o hrani za dojenčad i malu djecu, hrani za posebne medicinske potrebe i zamjeni za cjelodnevnu prehranu pri redukcijskoj dijeti te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 92/52/EEZ, direktiva Komisije 96/8/EZ, 1999/21/EZ, 2006/125/EZ i 2006/141/EZ, Direktive 2009/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i uredbi Komisije (EZ) br. 41/2009 i (EZ) br. 953/2009. (SL 2013./181, L 35.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 66., str. 216.).
13      Direktiva Komisije od 5. prosinca 2006. o prerađenoj hrani na bazi žitarica i hrani za dojenčad i malu djecu (SL 2006./ 339 L, str. 16.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 119.).
14      Vidjeti članak 13.treći stavak
Provedbene uredbe 2021/1165.
15      U verziji izmijenjenoj Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2018/1584 od 22. listopada 2018. (SL 2018./
264, L, str. 1.).
16      Sud koji je uputio zahtjev upućuje na dio B Priloga V. Provedbenoj
uredbi 2021/1165.
17 Taj dokument dostupan je na sljedećoj internetskoj stranici: https://agriculture.ec.europa.eu/farming/organic-farming/organics-glance_fr Dokument je posljednji put ažuriran 26. siječnja 2026.
18      Vidjeti presudu od 14. lipnja 2017., TofuTown.com (C-422/16, EU:C:2017:458, t. 40. i navedenu sudsku praksu kao i izreku).
19      U smislu Direktive 2002/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 10. lipnja 2002. o usklađivanju zakona država članica u odnosu na dodatke prehrani (SL 2002./183, L, str. 51.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku,
poglavlje 13,
svezak 30,
str. 154.), kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ) br. 1137/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. (SL 2008./311, L, str. 1.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku,
poglavlje 1.,
svezak 4.,
str. 144. i ispravak SL 2020./84, L, str. 33.).
20      U smislu Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (SL 2006./404, L, str. 9.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku,
poglavlje 15.,
svezak 7.,
str. 172.) i Uredbe Komisije (EU) br. 432/2012 od 16. svibnja 2012. o utvrđivanju popisa dopuštenih zdravstvenih tvrdnji koje se navode na hrani, osim onih koje se odnose na smanjenje rizika od bolesti te na razvoj i zdravlje djece (SL 2012./136, L, str. 1.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku,
poglavlje 13.,
svezak 43.,
str. 281.).
21      U smislu Direktive 2009/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o hrani za posebne prehrambene potrebe (SL 2009./124 L, str. 21.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku,
poglavlje 13.,
svezak 29.,
str. 237.) i Uredbe Komisije (EZ) br. 953/2009 od 13. listopada 2009. o tvarima koje se u posebne prehrambene svrhe smiju dodavati hrani za posebne prehrambene potrebe (SL 2009./269, L, str. 9.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku,
poglavlje 13.,
svezak 43., str. 216.).
22      Vidjeti presudu od 5. studenoga 2014., Herbaria Kräuterparadies (C-137/13, EU:C:2014:2335, t. 46.).
23      C-240/23, EU:C:2024:852
24      C-137/13, EU:C:2014:2335
25      Tekst točke 2.2.2. podtočke (f) izravno je nadahnut presudom od 5. studenoga 2014., Herbaria Kräuterparadies (C-137/13, EU:C:2014:2335).
26      Vidjeti presudu Herbaria Kräuterparadies II od 4. listopada 2024. (C‑240/23, EU:C:2024:852, t. 85. i izreku).
27      Vidjeti članak 27. stavak 1. i Prilog VIII. Uredbi br. 889/2008.
28      Vidjeti presudu Natumi (t. 47.).
29      Vidjeti članak 19. stavak 2. točku (b) i članak 21. Uredbe br. 834/2007.
30      Vidjeti presudu Natumi (t. 67.).
31      Vidjeti presudu Natumi (t. 68.).
32      Vidjeti presudu Natumi (t. 69.).
33      Potonji element ne omogućuje da se ti proizvodi kvalificiraju kao „pomoćna sredstva u preradi” koja moraju ostati samo u stanju ostataka u konačnom proizvodu, bez opasnosti za zdravlje ljudi i bez tehnološkog djelovanja na taj proizvod. Vidjeti definiciju iz članaka 3. točke 65. Uredbe br. 2018/848 koja upućuje na definiciju iz članka 3. stavka 2. točke (b) Provedbene uredbe 1333/2008.
34      Vidjeti članak 3. stavak 2. drugi podstavak podtočku (ii.) Uredbe br. 1333/2008.
35      Vidjeti točku 38. ovog mišljenja.
36      Izraz „prehrambene svrhe” koristi se u članku 8. točki (b); izraz „prehrambene potrebe” nalazi se u Prilogu II. dijelu II. točki 1.4.1. podtočki (b) i dijelu III. točki 3.1.3.1. podtočki (a); izraz „hranidbeni modeli” koristi se u Prilogu II. dijelu II. točki 1.4.1. podtočki (d); „krmiva mineralnog podrijetla” koristi se u Prilogu II. dijelu II. točki 1.5.2.3.; izraz „nutritivni sastav” nalazi se u Prilogu II. dijelu III. točki 3.1.3.1. podtočki (b) podtočki ii., a izraz „prehrambene potrebe” koristi se u Prilogu II. dijelu III. točki 3.1.3.2. podtočki (a).
37      Izraz „hranjive tvari” koristi se u članku 24. stavku 1. točki (b), članku 31. i Prilogu II. dijelu I. točkama 1.2. i 1.9.6.; izraz „posebni prehrambeni zahtjevi usjeva” nalazi se u članku 24. stavku 3. točki (d); izraz „rezerve hranjivih tvari” koristi se u Prilogu II. dijelu I. točki 1.3. podtočki (a), a izraz „hranidbene potrebe” koristi se u Prilogu II. dijelu I. točki 1.9.3.
38      Lecitini, ekstrakti ružmarina, karuba guma, guar guma, arapska guma, Tara guma, gellan guma, glicerol, pčelinji vosak, karnauba vosak, eitritol.
39      Vidjeti bilješku 14 ovog mišljenja.
40      Vidjeti točke 50. i 51. ovog mišljenja.
41      Provedbena uredba Komisije od 23. svibnja 2025. o izmjeni i ispravku Provedbene uredbe (EU) 2021/1165 o odobravanju određenih proizvoda i tvari za upotrebu u ekološkoj proizvodnji i utvrđivanju njihovih popisa (SL 2025./973, L).
42      Vidjeti uvodnu izjavu 17. Provedbene uredbe 2025/973.
43      O bojilima koja se koriste za označivanje mesa i ljuski jaja.
44      O tradicionalnim ukrasnim bojama ljuski jaja koje se prodaju u određenom razdoblju godine.
45      U tom se tekstu pojašnjava da su i bojenje i obogaćivanje kalcijem zabranjeni glede kalcijeva karbonata.
46      Vidjeti po analogiji presudu Natumi (t. 66.).
47      Vidjeti, u često postavljenim pitanjima o ekološkim pravilima
navedenima u točki 28. ovog mišljenja, odgovor na 12. pitanje u odjeljku 4.5. (str. 113. i 114.), u kojima se postavlja pitanje o mogućnosti upotrebe Lithothamnium calcareuma u ekološkoj proizvodnji hrane: „Ne. Relevantna je točka 2.2.2. podtočka (f) dijela IV. Priloga II. Uredbi [2018/848] [...] Osnovni sastojak Lithothamnium calcareuma je kalcijev karbonat, a njegova je osnovna funkcija u prerađenoj hrani
obogaćivanje kalcijem. Stoga, s obzirom na to da je kalcijev karbonat mineral, za njegovu upotrebu u ekološkoj proizvodnji potrebno je odobrenje u skladu s točkom 2.2.2. dijela IV. Priloga II. Uredbi [2018/848].” (slobodan prijevod)