62022CJ0225_RES
Zadeva C‑255/22
„R“ S.A.
proti AW „T“ sp. z o.o.
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Okręgowy w Krakowie)
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 4. septembra 2025
„Predhodno odločanje – Pravna država – Neodvisnost sodnikov – Člen 19(1), drugi pododstavek, PEU – Učinkovito sodno varstvo na področjih, ki so zajeta s pravom Unije – Nacionalni zakonodaja in sodna praksa, ki nacionalnim sodiščem prepovedujeta dvomiti o legitimnosti sodišč in ustavnih organov ali ugotavljati in presojati zakonitost imenovanja njihovih sodnikov – Preverjanje s strani hierarhično nižjega sodišča, ali hierarhično višje sodišče izpolnjuje zahteve v zvezi z jamstvom neodvisnega, nepristranskega in z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča – Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych (senat za izredni nadzor in javne zadeve) pri Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče, Poljska) – Organ, ki ni neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče – Primarnost prava Unije – Možnost, da se sodna odločba šteje za neobstoječo“
Države članice – Obveznosti – Vzpostavitev pravnih sredstev, potrebnih za zagotovitev učinkovitega pravnega varstva – Spoštovanje načela neodvisnosti sodnikov – Pravica do neodvisnega in nepristranskega ter z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča – Primarnost in neposredni učinek prava Unije – Nacionalna ureditev in ustavna sodna praksa, ki nacionalnemu sodišču nalagata, naj se uskladi z odločbo, ki jo je sprejela sestava hierarhično višjega sodišča – Sestava, ki jo sestavljajo sodniki, ki ne izpolnjujejo zahtev v zvezi z neodvisnostjo, nepristranskostjo in predhodno zakonsko ustanovitvijo – Nacionalna ureditev, ki temu nacionalnemu sodišču preprečuje, da bi preverilo zakonitost sestave navedene sestave sojenja – Nedopustnost
(člen 19(1), drugi pododstavek, PEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47)
(Glej točke 44, 47, 53, od 55 do 58, 62 in 63 ter točko 1 izreka.)
Države članice – Obveznosti – Vzpostavitev pravnih sredstev, potrebnih za zagotovitev učinkovitega pravnega varstva – Spoštovanje načela neodvisnosti sodnikov – Pravica do neodvisnega in nepristranskega ter z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča – Dolžnosti nacionalnih sodišč – Odločba sodnega organa na zadnji stopnji, ki ne izpolnjuje zahtev v zvezi z neodvisnostjo, nepristranskostjo in predhodno zakonsko ustanovitvijo – Vrnitev zadeve v ponovno odločanje hierarhično nižjemu sodišču – Obveznost, da se ta odločba šteje za neobstoječo – Zahteva
(člen 19(1), drugi pododstavek, PEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47)
(Glej točke od 66 do 70 in točko 2 izreka.)
Povzetek
Sodišče, pri katerem je Sąd Apelacyjny w Krakowie (višje sodišče v Krakovu, Poljska) vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, se je izreklo o učinkih odločbe, ki jo izda sodni organ, ki nima statusa neodvisnega, nepristranskega in z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča v smislu člena 19(1), drugi pododstavek, PEU.
Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych (senat za izredni nadzor in javne zadeve, Poljska) pri Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče, Poljska) je oktobra 2021, ko je moral odločiti o izrednem pravnem sredstvu, razveljavil pravnomočno sodbo iz leta 2006 in zadevo vrnil v ponovno odločanje predložitvenemu sodišču.
V tem okviru zaradi nezakonitosti v postopku imenovanja sodnikov senata za izredni nadzor in javne zadeve je menilo, da ta sestava ni z zakonom ustanovljeno sodišče v smislu prava Unije. Zato naj ne bi bilo treba preučiti učinkov odločb takega organa.
Vendar je predložitveno sodišče ugotavljalo, da mu odločbe Trybunał Konstytucyjny (ustavno sodišče, Poljska) in nacionalne določbe (
1
) prepovedujejo presojo zakonitosti imenovanja sodnikov in torej preverjanje, ali je senat za izredni nadzor in javne zadeve mogoče opredeliti kot neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče. Ker se je predložitveno sodišče spraševalo o skladnosti te ustavne sodne prakse in te nacionalne zakonodaje s členom 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), je Sodišče vprašalo, ali ju lahko ne uporabi in odločbo iz oktobra2021 šteje za neobstoječo.
Presoja Sodišča
Na prvem mestu, Sodišče je v zvezi s prepovedjo preučitve zakonitosti imenovanja sodnikov senata vrhovnega sodišča ugotovilo, da člen 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47 Listine in načelo primarnosti prava Unije nasprotujeta ureditvi države članice in ustavni sodni praksi, ki nacionalnemu sodišču nalagata, da ravna v skladu z odločbo, ki jo je izdalo hierarhično višje sodišče, kadar to nacionalno sodišče na podlagi odločbe Sodišča ugotovi, da eden ali več sodnikov, ki so del te sestave, ne izpolnjuje zahtev v zvezi z neodvisnostjo, nepristranskostjo in predhodno zakonsko ustanovitvijo, ter mu preprečujeta, da preveri zakonitost sestave navedenega senata.
V obravnavanem primeru je Sodišče navedlo, da je odločbo iz leta 2021, s katero je bilo odrejeno ponovno odločanje, izdal organ na zadnji stopnji, katerega status sodišča je Sodišče zavrnilo v sodbi Krajowa Rada Sądownictwa (Nadaljnje opravljanje sodniške funkcije), (
2
) ker ta organ ne izpolnjuje pogojev v zvezi z neodvisnostjo, nepristranskostjo in predhodno zakonsko ustanovitvijo v smislu člena 19(1), drugi pododstavek, PEU. V skladu z načelom primarnosti prava Unije in učinki, povezanimi s tako odločbo Sodišča, sodišče te okoliščine ne sme prezreti. Tako bo moralo predložitveno sodišče nazadnje preveriti, ali so bili sodniki, ki so bili člani sestave senata za izredni nadzor in javne zadeve, ki je izdala sodbo iz leta 2021, imenovani pod enakimi pogoji, kot so bili določeni za imenovanje treh sodnikov, ki so sestavljali predložitveni organ v zadevi, v kateri je bila izdana sodba Krajowa Rada Sądownictwa (Nadaljnje opravljanje sodniške funkcije).
Vendar je v zvezi s tem iz spisa, ki je na voljo Sodišču, razvidno, da je bilo pet sodnikov, ki so skupaj z dvema porotnikoma sestavljali sestavo tega senata v postopku v glavni stvari, imenovanih istega dne in pod enakimi pogoji kot tisti, ki so sestavljali predložitveni organ v zadevi, v kateri je bila izdana navedena sodba. Vendar prisotnost enega samega sodnika, imenovanega v enakih okoliščinah, kot so bile obravnavane v navedeni zadevi, v zadevnem organu zadostuje, da se temu organu odvzame status neodvisnega, nepristranskega in z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča.
Poleg tega je Sodišče glede nacionalnih določb in odločb ustavnega sodišča, ki predložitvenemu sodišču preprečujejo, da preveri, ali drug organ izpolnjuje zahteve, ki izhajajo iz prava Unije, v zvezi z jamstvom neodvisnega, nepristranskega in z zakonom predhodno ustanovljenega sodišča, že presodilo, da te določbe niso združljive s pravom Unije. (
3
) Enak sklep je treba sprejeti v zvezi z odločbami ustavnega sodišča, katerih obseg je podoben obsegu teh določb.
Na drugem mestu, Sodišče je v zvezi z učinki odločbe organa, ki ne izpolnjuje zahtev v zvezi z neodvisnostjo, nepristranskostjo in predhodno ustanovitvijo z zakonom, menilo, da je treba v položaju, v katerem je na podlagi odločbe Sodišča ugotovljeno, da sodni organ, ki odloča na zadnji stopnji, ne izpolnjuje teh zahtev, odločbo, ki jo je izdal tak organ in s katero je zadeva vrnjena v ponovno odločanje hierarhično nižjemu sodišču, šteti za neobstoječo, če je taka posledica glede na zadevni postopkovni položaj nujna za zagotovitev primarnosti prava Unije.
V zvezi s tem se ni mogoče učinkovito sklicevati na noben preudarek, ki temelji na načelu pravne varnosti ali je povezan z domnevno pravnomočnostjo, da bi se sodišču preprečilo, da tako odločbo šteje za neobstoječo. Iz spisa pa je razvidno, da je taka posledica v postopku v glavni stvari nujna, saj je bila ta zadeva kljub pravnomočnosti sodbe iz leta 2021 vrnjena v odločanje predložitvenemu sodišču. Zato mora predložitveno sodišče v teh okoliščinah to sodbo šteti za neobstoječo.
(
1
)	Na podlagi člena 42a(2) ustawa Prawo o ustroju sądów powszechnych (zakon o organizaciji splošnih sodišč) z dne 27. julija 2001 (Dz. U. št. 98, pozicija 1070), kakor je bil spremenjen z ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw (zakon o spremembi zakona o organizaciji splošnih sodišč, zakona o vrhovnem sodišču in drugih zakonov) z dne 20. decembra 2019 (Dz. U. 2020, pozicija 190), „[s]plošno sodišče ali drug organ oblasti ne sme ugotavljati ali presojati zakonitosti imenovanja sodnika […]“. Poleg tega je v členu 107(1) tega zakona to, da sodnik izpodbija zlasti veljavnost imenovanja drugega sodnika ali mandat ustavnega organa Republike Poljske, opredeljeno kot disciplinska kršitev.
(
2
)	Sodba z dne 21. decembra 2023, Krajowa Rada Sądownictwa (Nadaljnje opravljanje sodniške funkcije) (C‑718/21, EU:C:2023:1015).
(
3
)	Sodba z dne 5. junija 2023, Komisija/Poljska (Neodvisnost in zasebno življenje sodnikov) (C‑204/21, EU:C:2023:442).