SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (drugi senat)
z dne 25. novembra 2008
Zadeva F-50/07
Valentina Hristova
proti
Komisiji Evropskih skupnosti
„Javni uslužbenci – Zaposlovanje – Splošni javni natečaj – Pogoji za pristop – Zavrnitev prijave – Obrazložitev – Diplome“
Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero V. Hristova predlaga, po eni strani, naj se za nično razglasi
odločba natečajne komisije splošnega javnega natečaja EPSO/AST/14/06, s katero ji je bil zavrnjen pristop k navedenemu natečaju,
in, po drugi strani, naj se Komisiji naloži plačilo odškodnine za domnevno utrpelo škodo.
Odločitev: Odločba natečajne komisije splošnega javnega natečaja EPSO/AST/14/06, s katero je bil tožeči stranki zavrnjen pristop k opravljanju
preizkusov navedenega natečaja, se razglasi za nično. V preostalem se tožba zavrne. Komisiji se naloži plačilo stroškov.
Povzetek
1.      Uradniki – Javni natečaj – Natečajna komisija – Zavrnitev pristopa k opravljanju preizkusov
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 25, drugi odstavek)
2.      Uradniki – Nepogodbena odgovornost institucij – Pogoji – Nezakonitost – Škoda – Vzročna zveza
1.      Namen obveznosti obrazložitve odločbe, ki posega v položaj, je po eni strani zadevni osebi dati potrebne podatke za ugotovitev,
ali je odločba utemeljena ali ne, in po drugi strani omogočiti sodni nadzor nad to odločbo. Kar zadeva predvsem odločbe o
zavrnitvi pristopa k natečaju, mora natečajna komisija natančno navesti pogoje iz razpisa natečaja, za katere meni, da jih
kandidat ne izpolnjuje.
(Glej točko 22.)
Napotitev na:
Sodišče: 21. junij 1984, Lux proti Računskemu sodišču, 69/83, Recueil, str. 2447, točka 36;
Sodišče prve stopnje: 21. maj 1992, Fascilla proti Parlamentu, T-55/91, Recueil, str. II-1757, točka 32; 25. marec 2004, Petrich
proti Komisiji, T-145/02, RecFP, str. I-A-101 in II-447, točka 54; 5. april 2005, Hendrickx proti Svetu, T-376/03, ZOdl. JU,
str. I-A-83 in II-379, točka 68.
2.      Za nastanek odgovornosti Skupnosti morajo biti izpolnjeni vsi pogoji glede nezakonitosti ravnanja, ki se očita institucijam
Skupnosti, resničnosti škode in obstoja vzročne zveze med ravnanjem institucije in zatrjevano škodo.
Za priznanje take zveze je načeloma treba dokazati neposredno in gotovo vzročno-posledično zvezo med kršitvijo, ki jo je storila
zadevna institucija Skupnosti, in navedeno škodo.
V posebnih okoliščinah javnega natečaja je stopnja gotovosti vzročne zveze dosežena, ko je nezakonitost, ki jo je storila
institucija Skupnosti, osebi gotovo odvzela ne nujno dodelitev zadevnega delovnega mesta, pravice do katerega zainteresirana
oseba ne more nikakor dokazati, temveč resno možnost, da bi bila imenovana na to delovno mesto, kar je zainteresirani osebi
povzročilo premoženjsko škodo, ki jo predstavlja izguba prihodkov.
(Glej točke 38, 40 in 41.)
Napotitev na:
Sodišče: 16. december 1987, Delauche proti Komisiji, 111/86, Recueil, str. 5345, točka 30;
Sodišče prve stopnje: 9. februar 1994, Latham proti Komisiji, T-3/92, RecFP, str. I-A-23 in II-83, točka 63; 15. februar 1996,
Ryan-Sheridan proti FEACVT, T‑589/93, RecFP, str. I-A-27 in II-77, točka 141; 5. oktober 2004, Sanders in drugi proti Komisiji,
T-45/01, ZOdl., str. II-3315, točki 149 in 150; 12. september 2007, Combescot proti Komisiji, T-250/04, še neobjavljena v
ZOdl. JU, točki 95 in 96;
Sodišče za uslužbence: 22. oktober 2008, Tzirani proti Komisiji, F-46/07, še neobjavljena v ZOdl. JU, točka 215.