62022TJ0793_RES
Zadeva T‑793/22
TU
proti
Evropskemu parlamentu
Sodba (četrti razširjeni senat) z dne 11. septembra 2024
„Javni uslužbenci – Akreditirani parlamentarni pomočniki – Prenehanje delovnega razmerja – Pogodba o zaposlitvi za določen čas – Nepodaljšanje – Status žvižgača – Členi od 22a do 22c Kadrovskih predpisov – Zaščitni ukrepi – Zaupnost – Nepremoženjska škoda“
Sodni postopek – Predložitev dokazov – Nezakonito pridobljeni dokazi – Dopustnost – Pogoji – Odločilni dokazi za zagotovitev sodnega nadzora
(Poslovnik Splošnega sodišča, člen 85)
(Glej točki 64 in 69)
Sodni postopek – Ukrepi procesnega vodstva – Pisna vprašanja, postavljena strankam – Prosta presoja dejstev in dokazov, ki jo opravi Splošno sodišče
(Poslovnik Splošnega sodišča, člena 88 in 89(1))
(Glej točki 73 in 74)
Uradniki – Pravice in obveznosti – Prijava dejstev, na podlagi katerih je mogoče domnevati, da gre za nezakonito dejanje ali resno kršitev – Posledice za upravo – Obveznost zaščite uslužbenca, ki je prijavil dejstva – Obseg – Potreba po sprejetju odločbe o potrditvi statusa žvižgača – Neobstoj
(Kadrovski predpisi za uradnike, členi od 22a(1) do (3); pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 127)
(Glej točke od 78 do 84)
Uradniki – Pravice in obveznosti – Prijava dejstev, na podlagi katerih je mogoče domnevati, da gre za nezakonito dejanje ali resno kršitev – Posledice za upravo – Obveznost seznanitve uslužbenca, ki je prijavil dejstva – Obseg – Neobstoj potrdila o prejemu in seznanitve s sprejetimi ukrepi – Kršitev – Prijava, ki je bila posredovana tudi Uradu za boj proti goljufijam (OLAF) – Nevplivanje
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena od 22a in 22b; pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 127; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 883/2013, člen 5(3))
(Glej točke od 91 do 102)
Uradniki – Pravice in obveznosti – Prijava dejstev, na podlagi katerih je mogoče domnevati, da gre za nezakonito dejanje ali resno kršitev – Posledice za upravo – Dolžnost zaščite uslužbenca, ki je prijavil dejstva – Obseg – Sprejetje zadostnih zaščitnih ukrepov v primeru verodostojnih indicev o škodi – Diskrecijska pravica – Meje – Dokazno breme
(Kadrovski predpisi za uradnike, členi 22a(3), 22b in 22c; pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 127)
(Glej točke 105, od 112 do 117, 128, 136, 138, od 140 do 144 in 158)
Akti institucij – Direktive – Direktiva 2019/1937 o zaščiti oseb, ki prijavijo kršitve prava Unije – Neposredna naložitev obveznosti institucijam Unije v njihovih razmerjih z zaposlenimi – Izključitev – Možnost sklicevanja – Obseg
(člen 288, tretji odstavek, PDEU; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta št. 2019/1937, člen 21(5))
(Glej točke od 106 do 111)
Uradniki – Pravice in obveznosti – Prijava dejstev, na podlagi katerih je mogoča domneva o obstoju nezakonite dejavnosti ali hude kršitve – Posledice za upravo – Obveznost zaščite uslužbenca, ki je prijavil dejstva – Obseg – Podaljšanje pogodbe akreditiranega parlamentarnega pomočnika pri parlamentarni skupini, če zadnjenavedena ne vloži prošnje – Izključitev – Kršitev načela enakega obravnavanja in dolžnosti skrbnega ravnanja – Neobstoj
(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člena 127 in 130(1); Sklep Evropskega parlamenta o sprejetju statuta poslancev Evropskega parlamenta, člen 21(1); Sklep predsedstva Evropskega parlamenta o izvedbenih ukrepih v zvezi s statutom poslancev Evropskega parlamenta, člen 18(3))
(Glej točke od 129 do 135, 193, od 196 do 200 in 202)
Uradniki – Pravice in obveznosti – Prijava dejstev, na podlagi katerih je mogoča domneva o obstoju nezakonite dejavnosti ali hude kršitve – Posledice za upravo – Obveznost zaščite uslužbenca, ki je prijavil dejstva – Obseg – Obveznost zaupnosti – Razkritje uslužbenčevega statusa žvižgača tretji osebi in njegova razrešitev opravljanja dolžnosti zaradi njegove prijave – Kršitev
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 22a in 22b; Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 127)
(Glej točke 173 in od 176 do 180)
Povzetek
Splošno sodišče, ki je odločalo v razširjenem senatu, je delno ugodilo tožbi TU, nekdanjega akreditiranega parlamentarnega pomočnika (v nadaljevanju: APP) Evropskega parlamenta, in se je izreklo o novem vprašanju zaščite, ki jo mora ta institucija zagotoviti APP na podlagi njegovega statusa žvižgača.
Tožečo stranko je skupina poslancev zaposlila kot APP za pomoč poslanki za obdobje od avgusta 2019 do februarja 2022. Julija 2021 je tožeča stranka vložila prošnjo za pomoč in zaščito na podlagi člena 24 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) v zvezi z dejanji nadlegovanja, ki naj bi jih utrpela od zadevne poslanke. V svojem elektronskem sporočilu je navedla tudi, da želi zaščititi finančne interese Unije s tem, da je prošnji priložila informacije o finančnih nepravilnostih, ki naj bi jih domnevno storila ta poslanka. Te nepravilnosti je obenem prijavila tudi Evropskemu uradu za boj proti goljufijam (OLAF).
Parlament je še isti mesec sprejel začasni zaščitni ukrep, s katerim je tožečo stranko umestil pod pristojnost predsednika delegacije, ki je bil obenem tudi član skupine, v katero je spadala poslanka. Tožeča stranka je bila pozneje po domnevnih povračilnih ukrepih vodstva te delegacije na lastno prošnjo razrešena opravljanja dolžnosti pri tej delegaciji do izteka svoje pogodbe.
Tožeča stranka je zaprosila tudi za premestitev na katero koli drugo delovno mesto v Parlamentu in naj Parlament prouči možnost podaljšanja njene pogodbe, da bi lahko sodelovala z njim in uradom OLAF v zvezi z odprtimi preiskavami ter bila obenem upravičena do polne zaščite. Nazadnje je vložila več prošenj za podaljšanje svoje pogodbe.
Ker so bile njene prošnje zavrnjene, je tožeča stranka pri Splošnem sodišču vložila tožbo, ki se je nanašala, prvič, na razglasitev ničnosti odločbe Parlamenta, da se ji ne podaljša pogodba o zaposlitvi kot APP, in odločbe zaradi molka organa, s katero ji je bilo zavrnjeno priznanje statusa žvižgača, ter na sprejetje drugih dodatnih zaščitnih ukrepov poleg ukrepa razrešitve opravljanja dolžnosti, in drugič, na povrnitev nastale škode.
Presoja Splošnega sodišča
Splošno sodišče je najprej ugotovilo, da Parlamentu ni bilo treba sprejeti odločbe, s katero bi potrdil, da ima tožeča stranka status žvižgača. Zaščita iz člena 22a(3) Kadrovskih predpisov se namreč dodeli brez vsakršne formalnosti uradnikom, ki so podali informacije o dejstvih, na podlagi katerih je mogoče domnevati o obstoju nezakonite dejavnosti, in sicer zgolj zato, ker so dali navedene informacije.
Vendar ta ugotovitev ne posega v obveznost, da mora institucija spoštovati pravice, ki izhajajo iz statusa žvižgača zadevne osebe.
Prvič, v zvezi s tem mora Parlament, ki je pristojni organ za zagotavljanje zaščite svojih uslužbencev, ki so v skladu s členoma 22a in 22b Kadrovskih predpisov prijavili resne nepravilnosti, neodvisno od obveznosti obveščanja, ki jo je ima urad OLAF v zvezi s tožečo stranko, takoj ko so mu predložena dejstva iz člena 22a Kadrovskih predpisov, naprej potrditi prejem te prijave, nato pa v skladu s svojo dolžnostjo skrbnega ravnanja in v skladu z notranjimi pravili glede izvajanja člena 22c Kadrovskih predpisov uslužbenca obvestiti o ukrepih, ki so bili sprejeti na podlagi njegovih prijav.
Drugič, glede dokaznega bremena o zadostnosti zaščitnih ukrepov mora Parlament v položaju, kot je ta v obravnavani zadevi, v katerem tožeča stranka predloži verodostojne indice, v skladu s katerimi je utrpela škodo zaradi sprejetja ukrepa premestitve in v katerem so poleg tega njene prijave domnevnih povračilnih ukrepov, ki jih je sprejelo vodstvo delegacije, še vedno v obravnavi, dokazati, da je izpolnil svojo dolžnost zaščite žvižgača s sprejetjem zadostnih ukrepov za to.
V položaju, v katerem mora institucija izvajati določbe iz členov od 22a do 22c Kadrovskih predpisov, katerih namen je zagotoviti zaščito žvižgačev pred morebitnimi povračilnimi ukrepi, ta institucija namreč ne more določiti pravil, ki bi ščitila manj od tistih, ki jih je za to posebej določil zakonodajalec Unije za zaščito žvižgačev s strani držav članic. (
1
)
Tretjič, glede obsega obveznosti institucije, da zaščiti žvižgače, je Splošno sodišče ugotovilo, da člen 22a(3) Kadrovskih predpisov določa, da mora institucija sprejeti vse potrebne ukrepe, da jim zagotovi uravnoteženo in učinkovito zaščito pred vsemi oblikami povračilnih ukrepov, vključno z grožnjami in poskusi povračilnih ukrepov.
Brez izrecnega predloga enega ali več poslancev skupine Parlament sicer ne more podaljšati pogodbe o zaposlitvi kot APP. Pobudo za podaljšanje pogodbe o zaposlitvi kot APP lahko da zgolj eden ali več poslancev, od katerih pa se ne sme zahtevati, da sodelujejo ali nadaljujejo sodelovanje z APP, ki jih niso svobodno izbrali. APP z enim ali več poslanci, ki jim pomaga, vzdržuje delovni odnos, za katerega je značilno zaupno razmerje.
Dolžnost skrbnega ravnanja prav tako ne more pomeniti, da Parlament ob kršitvi pravila iz člena 21 statuta poslancev, v skladu s katerim si poslanci svobodno izbirajo svoje osebne sodelavce, APP podaljša pogodbo o zaposlitvi, tudi če je ta pridobil status žvižgača.
Vendar ta ugotovitev ne vpliva na obveznost Parlamenta, da mora sprejeti vse potrebne ukrepe, s katerimi tožeči stranki zagotovi uravnoteženo in učinkovito zaščito pred vsemi oblikami povračilnih ukrepov.
Splošno sodišče je v zvezi s tem ocenilo, da Parlament s tem, da je tožeči stranki sporočil zgolj to, da je ukrep razrešitve edini možen zaščitni ukrep, ni dokazal, da je sprejel vse potrebne ukrepe, da bi zagotovil, da tožeča stranka od institucije ne bi utrpela nobene škode zaradi svojega statusa žvižgača v skladu s členom 22a(3) Kadrovskih predpisov. Ob upoštevanju statusa žvižgača tožeče stranke in v skladu s členom 22a(3) Kadrovskih predpisov bi moral Parlament tožeči stranki nuditi podporo in ji pomagati pri iskanju druge rešitve poleg ukrepa razrešitve.
Poleg tega Parlament s tem, da je tožeči stranki zgolj sporočil, da je za njeno zaščito na podlagi njenega statusa žvižgača mogoč samo ukrep razrešitve in noben drug, ter da podaljšanje njene pogodbe ni ukrep, ki bi bil mogoč na tej podlagi, ni dokazal, da naj bi tožeči stranki nudil svetovanje in zaščito, ki ju je bil dolžan zagotoviti.
Nazadnje, Parlament je s tem, da je obvestil predsednika delegacije, da je tožeča stranka razrešena opravljanja dolžnosti pri njem zaradi njene prošnje za pomoč, pa tudi zaradi svojega statusa žvižgača, ne da bi tožeča stranka odobrila razkritje tega statusa, kršil svojo dolžnost varovanja zaupnosti in varstva identitete tožeče stranke kot žvižgača.
Zato je Splošno sodišče ugotovilo, da obstaja nepremoženjska škoda, ki jo je utrpela tožeča stranka, in da te škode ni mogoče povrniti zgolj z razglasitvijo ničnosti odločbe zaradi molka organa v delu, v katerem je Parlament v odgovor na njeno prošnjo zavrnil odobritev drugega zaščitnega ukrepa, kot je ukrep razrešitve. V teh okoliščinah je Splošno sodišče to odločbo razglasilo za nično, delno ugodilo odškodninskemu zahtevku v višini 10.000 EUR, v preostalem pa tožbo zavrnilo.
(
1
)	Direktiva (EU) 2019/1937 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2019 o zaščiti oseb, ki prijavijo kršitve prava Unije (UL 2019, L 305, str. 17).