62010CJ0079_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C‑79/10,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Bundesfinanzhof (Nemčija) z odločbo z dne 1. decembra 2009, ki je prispela na Sodišče 11. februarja 2010, v postopku
Systeme Helmholz GmbH
proti
Hauptzollamt Nürnberg,
SODIŠČE (četrti senat),
v sestavi J.‑C. Bonichot, predsednik senata, A. Prechal (poročevalka), sodnica, L. Bay Larsen, sodnik, C. Toader, sodnica, in E. Jarašiūnas, sodnik,
generalna pravobranilka: E. Sharpston,
sodna tajnica: K. Sztranc‑Sławiczek, administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 5. maja 2011,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za Systeme Helmholz GmbH G. Real, Wirtschaftsprüfer/Steuerberater,
– za Hauptzollamt Nürnberg S. Junker, Regierungsdirektor, in D. Jakobs, Prozessbevollmächtigter,
– za francosko vlado G. de Bergues, B. Cabonat in B. Beaupere‑Manokha, zastopniki,
– za ciprsko vlado E. Symeonidou, zastopnica,
– za Evropsko komisijo W. Mölls, zastopnik,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
Razlogi za odločitev
1. Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 11(3), 14(1)(b) in 15(1)(j) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 9, zvezek 1, str. 405).
2. Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Systeme Helmholz GmbH (v nadaljevanju: Systeme Helmholz) in Hauptzollamt Nürnberg (carinski organ v Nürnbergu, v nadaljevanju: Hauptzollamt), ker je slednji družbi Systeme Helmholz zavrnil vračilo davka na mineralna olja, ki ga je bilo treba plačati za pogonsko gorivo za letalo te družbe, ker ta ni letalski prevoznik.
Pravni okvir
Pravo Unije
3. V uvodni izjavi 23 Direktive 2003/96 je navedeno:
„Zaradi obstoječih mednarodnih obveznosti in ohranjanja konkurenčnosti družb v Skupnosti je priporočljivo nadaljevati z oprostitvami za energente, ki se uporabljajo v zračnem in pomorskem prometu razen v zračnem in pomorskem prometu za zasebne namene, medtem ko imajo države članice možnost, da omejijo te oprostitve.“
4. Člen 11(3) te direktive določa:
„V primeru mešane uporabe se obdavčitev uporablja sorazmerno z vsakim načinom uporabe, čeprav se v primerih, kjer je poslovna ali neposlovna uporaba zanemarljiva, lahko obravnava kot da je ni.“
5. Člen 14(1)(b) te direktive določa:
„Razen splošnih določb iz Direktive 92/12/EGS o izjemah pri uporabi obdavčenih izdelkov in brez poseganja v druge določbe Skupnosti, države članice izvzamejo iz obdavčitve pod pogoji, ki jih določijo zaradi zagotavljanja pravilne in enotne uporabe takšnih izjem ter preprečevanja kakršnega koli izogibanja, izmikanja ali zlorabe, naslednje energente:
[…]
(b)	energente, ki so dobavljeni kot gorivo za uporabo v zračnem prometu razen poletov v zasebne namene.
V tej direktivi pomenijo ‚poleti v zasebne namene‘ uporabo letala s strani lastnika ali fizične ali pravne osebe, ki letalo uporablja bodisi na podlagi najema bodisi na kakršenkoli drug način, v drugačne namene kot so komercialni nameni in predvsem za drugačne namene kot za prevoz potnikov ali blaga za plačilo ali za opravljanje storitev za plačilo ali za organe oblasti.
Države članice lahko omejijo področje uporabe te izjeme na dobave letalskega goriva (oznaka KN 2710 19 21)“.
6. Člen 15(1)(j) Direktive 2003/96 določa:
„Brez poseganja v druge določbe Skupnosti lahko države članice pod davčnim nadzorom uporabijo popolne ali delne izjeme glede ravni obdavčitve za:
[…]
(j)	pogonska goriva ki se uporabljajo v proizvodnji, razvoju, preizkušanju in vzdrževanju letal in plovil“.
Nacionalno pravo
7. Upoštevne določbe so vsebovane v zakonu o davku na mineralna olja (Mineralölsteuergesetz) z dne 21. decembra 1992 (BGBl. 1992 I, str. 2185) v različici, ki je veljala leta 2004, ki je zadevno leto v sporu (v nadaljevanju: MinöStG), in v uredbi za izvajanje zakona o davku na mineralna olja (Mineralölsteuer-Durchführungsverordnung) z dne 15. septembra 1993 (BGBl. 1993 I, str. 1602) v različici, ki je veljala leta 2004.
8. Člen 4 MinöStG je med drugim določal:
„Oprostitve, opredelitve pojmov
(1) Mineralno olje, s pridržkom člena 12, lahko neobdavčeno uporabljajo:
[…]
3.	kot pogonsko sredstvo v zračnem prometu
a)	letalski prevozniki za prevoz oseb in stvari v pridobitne namene ali za izvajanje storitev za plačilo,
b)	organi in zvezna vojska v zrakoplovih za službene namene in zračne reševalne službe za namene zračnega reševanja.
Pogonska sredstva v zračnem prometu so v smislu tega zakona letalski bencin s tarifno podštevilko 2710 0026, katerega raziskovalno oktansko število ni manjše od 100, lahko pogonsko gorivo za letalske turbine s tarifno podštevilko 2710 0037 in pogonsko gorivo za letalske turbine (srednje težko olje) s tarifno podštevilko 2710 0051 Kombinirane nomenklature, če se te uporabljajo v zrakoplovih;
[…]“
9. Člen 12 MinöStG je določal:
„Dovoljenje
Kdor želi mineralno olje, za katero v skladu s členom 3, od (1) do (3), (5) in (7), členom 4 ali členom 32(1) in (2) velja davčna ugodnost,
1.	uporabiti ali posredovati drugim osebam v namene, za katere veljajo davčne ugodnosti, ali
2.	kot uporabnik ali distributer
a)	vnesti na območje, za katero ne velja pravo Skupnosti o trošarinah (tretje države), ali
b)	v pridobitne namene ali s prodajo na daljavo izvoziti v drugo državo članico Evropske skupnosti,
za to potrebuje dovoljenje
[…]“
10. Člen 50(1) uredbe za izvajanje zakona o davku na mineralna olja je v različici, ki se je uporabljala leta 2004, določal:
„Vračilo davka na pogonska goriva v zračnem prometu:
(1)	Letalskim prevoznikom in organizacijam se davek na pogonska goriva v zračnem prometu, za katera so ti na davčnem ozemlju ob nakupu plačali davek, goriva pa uporabili za lete, za katere velja oprostitev davka, na zahtevo v skladu s členom 4(1), točka 3, zakona vrne […]“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
11. Družba Systeme Helmholz je lastnica podjetja, ki se ukvarja z razvojem in prodajo elektronskih delov in programske opreme. V lasti ima letalo, ki ga poslovodja uporablja v zasebne namene in za obiskovanje drugih družb in poslovnih sejmov, pa tudi za lete zaradi vzdrževanja in usposabljanja. Ta družba nima operativne licence v smislu nemškega zakona o zračnem prometu (Luftverkehrsgesetz), ki jo morajo nujno pridobiti letalski prevozniki v Nemčiji.
12. Družba Systeme Helmholz je vodila mesečno evidenco o uporabi letala, pri čemer je zapisala datum, progo in čas trajanja ter namen leta. 16. decembra 2005 je zaprosila za vračilo davka na mineralna olja za skupaj 2385 litrov letalskega bencina v skupnem znesku 1700,12 EUR, ki je bil leta 2004 v Nemčiji porabljen za lete v poslovne namene, med katerimi so bili tudi leti do centra za vzdrževanje letal in nazaj ter leti za usposabljanje.
13. Hauptzollamt je z odločbo z dne 9. februarja 2006 ta zahtevek za vračilo zavrnil, ker družba Systeme Helmholz ni bila letalski prevoznik.
14. Ker je Hauptzollamt z odločbo z dne 12. aprila 2006 ugovor, ki ga je družba Systeme Helmholz vložila zoper to zavrnitev vračila, razglasil za neutemeljen, je ta vložila tožbo pri Finanzgericht München. To sodišče je razsodilo, da je družba Systeme Helmholz za lete v poslovne namene, razen letov zaradi vzdrževanja in usposabljanja, v skladu s členom 14(1)(b), prvi pododstavek, Direktive 2003/96 upravičena do vračila davka na mineralna olja. Finanzgericht München je menilo, da omejitev oprostitve na letalske prevoznike iz te določbe ni razvidna. Uporaba letala za potrebe družbe zaradi pridobivanja poslov naj bi imela komercialen namen, tako da naj bi bili izpolnjeni pogoji za oprostitev, določeni v pravu Skupnosti.
15. Finanzgericht München pa je, nasprotno, razsodilo, da za lete zaradi vzdrževanja in preizkušanja delovanja letala ter zaradi usposabljanja davčne ugodnosti iz Direktive 2003/96 ni mogoče uveljavljati. Menilo je namreč, da člen 15(1)(j) te direktive določa zgolj možnost vračila za pogonska goriva, ki se uporabljajo pri vzdrževanju letala. Poleg tega naj leti zaradi vzdrževanja in usposabljanja ne bi bili leti v komercialne namene, ker naj bi se izvajali tako iz zasebnih kot poslovnih razlogov in naj ne bi bili neposredno povezani z dejavnostmi podjetja. Tudi delna oprostitev naj zanje ne bi bila mogoča, saj člen 14(1)(b) Direktive 2003/96 te možnosti ne določa.
16. Zoper to sodbo sta družba Systeme Helmholz in Hauptzollamt vložila revizijo pri Bundesfinanzhof, prva zato, ker ji je bila s to odločbo zavrnjena oprostitev za lete zaradi vzdrževanja in usposabljanja, druga pa, ker je bila s to odločbo družba Systeme Helmholz oproščena davka na pogonsko gorivo, porabljeno za lete, ki jih je ta družba opravila za lastne potrebe.
17. Bundesfinanzhof je v teh okoliščinah prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.	Ali je treba člen 14(1)(b), prvi pododstavek, [Direktive 2003/96] razlagati tako, da izvzetje letov za zasebne namene iz davčne ugodnosti pomeni, da se oprostitev plačila davka na energente, ki se uporabljajo kot pogonsko gorivo za zračni promet, odobri samo letalskim prevoznikom, ali pa so iz obdavčitve izvzeta vsa pogonska goriva, ki se uporabljajo v zračnem prometu, če gre pri uporabi letala za pridobitno dejavnost?
2.	Ali je treba člen 15(1)(j) [Direktive 2003/96] razlagati tako, da se določba nanaša tudi na pogonska goriva, ki jih letalo potrebuje za let do centra za vzdrževanje letal in nazaj, ali pa davčna ugodnost velja samo za podjetja, katerih dejanski poslovni cilji so proizvodnja, razvoj, preizkušanje in vzdrževanje letal?
3.	Ali je treba člen 11(3) [Direktive 2003/96] razlagati tako, da je treba pri letalu, ki se uporablja tako za zasebne kot pridobitne namene, za lete zaradi vzdrževanja ali šolanja v skladu s členom 14(1)(b) [Direktive 2003/96] odobriti oprostitev davka na pogonsko gorivo, uporabljeno za te lete, sorazmerno s pridobitno uporabo?
4.	Če je odgovor na tretje vprašanje nikalen: Ali je mogoče zaradi neuporabe člena 11(3) Direktive [2003/96] v okviru člena 14(1)(b) [Direktive 2003/96] sklepati, da pri mešani uporabi letala za zasebne in pridobitne namene za lete zaradi vzdrževanja in šolanja ni mogoča nobena oprostitev plačila davka?
5.	Če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen ali če je iz katere druge določbe [Direktive 2003/96] razvidna ustrezna pravna posledica: Katera merila in katero referenčno obdobje se uporabijo pri določanju deleža posameznega načina uporabe v smislu člena 11(3) [Direktive 2003/96] za lete zaradi vzdrževanja in šolanja?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
18. Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali se davčna oprostitev iz člena 14(1)(b) Direktive 2003/96 uporablja za podjetje, kot je to v zadevi iz postopka v glavni stvari, katerega dejavnost ne spada v sektor zračne plovbe in ki zaradi sklepanja poslov uporablja lastno letalo, da bi se njegovi zaposleni sestali s strankami ali udeležili poslovnih sejmov.
19. Da bi odgovorili na to vprašanje, je treba poudariti, da morajo biti določbe glede oprostitev, določenih v Direktivi 2003/96, deležne samostojne razlage, ki temelji na njihovem besedilu in na ciljih, ki jim sledi ta direktiva (glej v tem smislu sodbe z dne 1. aprila 2004 v zadevi Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft, C‑389/02, Recueil, str. I-3537, točka 19; z dne 1. marca 2007 v zadevi Jan De Nul, C-391/05, ZOdl., str. I-1793, točka 22, in z dne 11. novembra 2011 v zadevi Sea Fighter, C-505/10, še neobjavljena v ZOdl., točka 14).
20. Prvič, kar zadeva besedilo člena 14(1)(b) Direktive 2003/96, v njegovem prvem pododstavku je določena davčna oprostitev za „energente, ki so dobavljeni kot gorivo za uporabo v zračnem prometu razen poletov v zasebne namene“. V drugem pododstavku je nato z negacijo opredeljen pojem „poleti v zasebne namene“, tako da zajemajo „uporabo letala […] v drugačne namene kot so komercialni nameni in predvsem za drugačne namene kot za prevoz potnikov ali blaga za plačilo ali za opravljanje storitev za plačilo ali za organe oblasti“.
21. Iz dikcije „drugačne namene kot za prevoz potnikov ali blaga za plačilo ali za opravljanje storitev za plačilo“ je razvidno, da se zračni promet, za ka terega se uporablja ta oprostitev, nanaša na porabo goriva, kadar je letalo neposredno namenjeno opravljanju odplačnih storitev v zračnem prometu. Pojem „promet“ tako zahteva, da je opravljanje odplačnih storitev neločljivo povezano s poleti letala (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Sea Fighter, točka 18).
22. To razlago člena 14(1)(b) Direktive 2003/96 poleg tega potrjujejo tudi pripravljalna dela. Evropska komisija je namreč v predlogu direktive, ki je pripeljal do sprejetja Direktive Sveta 92/81/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja (UL L 316, str. 12), z uvedbo oprostitve davka na gorivo za uporabo v zračnem prometu nameravala „na celotno komercialno letalstvo razširiti oprostitev, ki se trenutno uporablja za gorivo, uporabljeno pri mednarodnih komercialnih letih“ (COM(90) 434 konč.). Po mnenju Komisije bi bilo „zaradi tega mogoče enako obravnavati zračni promet med katerima koli krajema v Skupnosti, kar bi poudarilo odprtost notranjega trga. Za gorivo, ki se uporablja pri poletih v zasebne namene, bi bilo treba plačati davek, kar je že običajna praksa“. Komisija je tako zaradi davčne oprostitve za gorivo, ki se uporablja v zračnem prometu, razlikovala polete v komercialne in polete v zasebne namene.
23. Drugič, iz cilja Direktive 2003/96, ki je, da države članice obdavčijo energente, je razvidno, da se z njo ne želijo določiti splošne oprostitve (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Sea Fighter, točka 21).
24. Poleg tega je iz uvodne izjave 23 Direktive 2003/96 razvidno, da njen člen 14(1)(b) temelji na spoštovanju mednarodnih obveznosti in na ohranitvi konkurenčnosti družb v Skupnosti.
25. To sklicevanje na mednarodne obveznosti se, kot meni Komisija, nanaša zlasti na davčne oprostitve za energente, ki se uporabljajo v civilnem letalstvu, do katerih so upravičene letalske družbe na podlagi Konvencije o mednarodnem civilnem letalstvu, podpisane v Chicagu 7. decembra 1944 ( Recueil des traités des Nations Unies, zv. 15, str. 296), in na podlagi mednarodnih dvostranskih sporazumov o zračnih prevozih, ki so jih sklenile Evropska unija in/ali njene države članice s tretjimi državami ter države članice med sabo.
26. Glede ohranitve konkurenčnosti družb v Skupnosti je treba ugotoviti, kot menita ciprska vlada in Komisija, da se konkurenčnost iz uvodne izjave 23 Direktive 2003/96 nanaša zlasti na konkurenčnost letalskih družb v Skupnosti glede na tiste iz tretjih držav. Naložitev davka na gorivo, porabljeno za lete znotraj Skupnosti ali mednarodne lete, ki jih opravljajo evropske letalske družbe, bi namreč močno zmanjšalo konkurenčnost teh družb v primerjavi z letalskimi prevozniki iz tretjih držav.
27. Iz teh ugotovitev izhaja, da dejavnosti v zračnem prometu, ki jih opravlja družba, kot je Systeme Helmholz, ki so namenjene prevozu njenih zaposlenih do strank ali udeležbi na poslovnih sejmih z lastnim letalom, ni mogoče izenačiti z uporabo letala v komercialne namene v smislu in za uporabo člena 14(1)(b) Direktive 2003/96 in zato ne spadajo na področje uporabe v tem členu določene davčne oprostitve za gorivo, ki se uporablja v zračnem prometu, ker gre za dejavnosti v zračnem prometu, ki niso neposredno namenjene opravljanju odplačnih storitev v zračnem prometu.
28. Tega sklepa ne more omajati dejstvo, da med jezikovnimi različicami člena 14(1)(b), prvi pododstavek, te direktive obstajajo nekatere razlike glede dejavnosti v zračnem prometu, za katere ni mogoče uveljavljati davčne oprostitve iz te določbe. Medtem ko so v več jezikovnih različicah te določbe uporabljeni izrazi, ki napotujejo zgolj na prostočasne dejavnosti, kot sta angleška in francoska različica, v katerih je uporabljen pojem „aviation de tourisme privée“ („private pleasure-flying“), je v nemški različici te direktive vsaj v besedilu same določbe uporabljen pojem „zasebni nekomercialni zračni promet“ („private nichtgewerbliche Luftfahrt“), za katerega se zdi, da napotuje na nekomercialne dejavnosti v celoti.
29. Vendar so ti različni pojmi izrecno opredeljeni v členu 14(1)(b), drugi pododstavek, Direktive 2003/96 kot „uporaba letala […] v drugačne namene kot so komercialni nameni in predvsem za drugačne namene kot za prevoz potnikov ali blaga za plačilo ali za opravljanje storitev za plačilo ali za organe oblasti“. Obseg davčne oprostitve iz člena 14(1)(b) Direktive 2003/96 je treba razlagati ob upoštevanju te opredelitve.
30. Nazadnje, sklepa iz točke 27 te sodbe ni mogoče ovreči niti z zgoraj navedenima sodbama Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft in Jan De Nul. V teh zadevah se je namreč gorivo, za katero je bila zaprošena davčna oprostitev, uporabljalo v ladjah, ki so bile neposredno namenjene opravljanju odplačnih storitev. Tako je v točki 28 zgoraj navedene sodbe Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft Sodišče glede dejavnosti družbe Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft e. G., ki so zajemale organizacijo pogrebov na odprtem morju, za kar je ta uporabljala tri za to predelane ladje, razsodilo, da „ni sporno, da [te dejavnosti] pomenijo opravljanje odplačnih storitev“. Poleg tega je v točki 40 zgoraj navedene sodbe Jan De Nul Sodišče pojasnilo, da manevri, ki jih izvede sesalni bager med sesanjem in odlaganjem materialov, torej poti, ki so neločljivo povezane s čiščenjem dna, spadajo na področje uporabe pojma „plovbe“ v smislu člena 8(1)(c), prvi pododstavek, Direktive 92/81.
31. Točko 23 zgoraj navedene sodbe Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft, v kateri je Sodišče razsodilo, da „vsaka dejavnost pri plovbi v komercialne namene spada na področje uporabe oprostitve“, in točko 25 iste sodbe, v kateri je Sodišče pojasnilo, da Direktiva 92/81 ne vsebuje nikakršnega razlikovanja glede namena plovbe, na katero se nanaša, in da se lahko izkrivljanje konkurence, ki se mu z določbami te direktive skuša izogniti, pojavi ne glede na vrsto zadevne komercialne plovbe, je treba razumeti v tem kontekstu. Tako namen opravljene poti za uporabo davčne oprostitve ni upošteven, če plovba zajema opravljanje odplačnih storitev (zgoraj navedena sodba Sea Fighter, točka 17).
32. Nasprotno pa v zadevi iz postopka v glavni stvari poslovne poti zaposlenih družbe Systeme Helmholz s, ki jih opravljajo z letalom te družbe, da bi obiskali stranke in poslovne sejme zaradi pridobivanja poslov, in sicer za razvoj in distribucijo elektronskih delov in programske opreme, niso neposredno namenjene opravljanju odplačnih storitev v zračnem prometu te družbe.
33. Zato je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 14(1)(b) Direktive 2003/96 razlagati tako, da oprostitve davka na gorivo za uporabo v zračnem prometu iz te določbe ne more uveljavljati družba, kot je ta v zadevi iz postopka v glavni stvari, ki za pridobivanje poslov uporablja lastno letalo, zato da njeni zaposleni obiskujejo stranke ali poslovne sejme, ker ti poleti niso neposredno namenjeni opravljanju odplačnih storitev v zračnem prometu s strani te družbe.
Drugo vprašanje
34. Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali se davčna oprostitev iz člena 15(1)(j) Direktive 2003/96 uporablja samo za pogonska goriva, ki jih uporabljajo podjetja, ki se ukvarjajo s proizvodnjo, razvojem, preizkušanjem in vzdrževanjem letal, ali pa ta oprostitev velja tudi za pogonska goriva, ki jih letalo potrebuje za let do centra za vzdrževanje letal in nazaj.
35. Člen 15(1)(j) Direktive 2003/96 določa, da lahko države članice pod davčnim nadzorom uporabijo popolne ali delne oprostitve ali znižajo raven obdavčenja za pogonska goriva, ki se uporabljajo v proizvodnji, razvoju, preizkušanju in vzdrževanju letal in plovil.
36. Prvič, kar zadeva besedilo te določbe, iz njene formulacije in zlasti uporabe izrazov „bei der“ v nemški, „field“ v angleški in „domaine“ v francoski različici te določbe je razvidno, da davčna oprostitev iz člena 15(1)(j) Direktive 2003/96 lahko velja zgolj za pogonska goriva, ki jih uporabljajo podjetja, ki opravljajo v tem členu navedene dejavnosti.
37. Drugič, glede splošne sistematike Direktive 2003/96 je treba ugotoviti, da čeprav je namen obvezne oprostitve iz člena 14(1)(b) te direktive davčno spodbuditi uporabo pogonskih goriv v letalstvu za komercialne namene, pa člen 15(1)(j) te direktive določa fakultativno oprostitev, katere namen je posebej spodbuditi nekatere komercialne dejavnosti, ki jih opravljajo izdelovalci letal in centri za vzdrževanje letal, ki med drugim zahtevajo porabo goriva na tleh in od katerih nobena ne spada na področje običajnih dejavnosti družb, ki poslujejo v sektorju zračnega prometa.
38. Iz tega je mogoče sklepati, da se člen 15(1)(j) te direktive ne nanaša na pogonska goriva, ki jih je letalo porabilo za lete do centra za vzdrževanje in nazaj.
39. Zato je treba na drugo vprašanje za predhodno odločanje odgovoriti, da je treba člen 15(1)(j) Direktive 2003/96 razlagati tako, da se ta določba ne uporablja za pogonska goriva, porabljena za lete do centra za vzdrževanje letal in nazaj.
Vprašanja od tretjega do petega
40. Predložitveno sodišče želi z vprašanji od tretjega do petega v bistvu izvedeti, ali je treba pri mešani uporabi letala za zasebne in poslovne namene oprostitev za pogonsko gorivo, porabljeno za lete zaradi vzdrževanja ali usposabljanja, odobriti sorazmerno s poslovno uporabo, in če da, katera merila in referenčna obdobja je treba upoštevati pri določanju deleža posameznega načina uporabe.
41. Ob upoštevanju odgovora na prvo vprašanje na ta vprašanja za predhodno odločanje ni treba odgovoriti.
Stroški
42. Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Izrek
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
1. Člen 14(1)(b) Direktive Sveta 2003/96/ES z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije je treba razlagati tako, da oprostitve davka na gorivo za uporabo v zračnem prometu iz te določbe ne more uveljavljati družba, kot je ta v zadevi iz postopka v glavni stvari, ki za pridobivanje poslov uporablja lastno letalo, zato da njeni zaposleni obiskujejo stranke ali poslovne sejme, ker ti poleti niso neposredno namenjeni opravljanju odplačnih storitev v zračnem prometu s strani te družbe.
2. Člen 15(1)(j) Direktive 2003/96 je treba razlagati tako, da se ta določba ne uporablja za pogonska goriva, porabljena za lete do centra za vzdrževanje letal in nazaj.