VSC Sklep Cp 358/2019
Sodišče: Višje sodišče v Celju
Oddelek: Civilni oddelek
ECLI: ECLI:SI:VSCE:2019:CP.358.2019
Evidenčna številka: VSC00027133
Datum odločbe: 20.09.2019
Senat, sodnik posameznik: Darja Pahor (preds.), mag. Aleksander Urankar (poroč.), Tatjana Kamenšek
Krajnc
Področje: DEDNO PRAVO
Institut: kasneje najdeno premoženje - dodatni sklep o dedovanju - odpoved dediščini - pravnomočen sklep
o dedovanju - sprejem dediščine - dedna izjava - zmota
Zveza: ZD člen 133, 136, 138, 138/2, 183, 221, 221/1. Uredba (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in
Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in
sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju člen
4, 83
Jedro
Določbe o nepreklicnosti in nepogojnosti dednih izjav ter o prepovedi delnosti dednih izjav so kogentne.
Zapustnikova hči je pred sodiščem izjavila, da ne želi biti dedič. Prav tako pa gre s strani dediča R. S. za
univerzalno sukcesijo. Njegov (dedičev) položaj je univerzalen, vezan na celotno dediščino, in ne le na
posamezni del. Iz tega izhaja, da se je nanj preneslo vse, kar je bilo v pravnih razmerjih zapustnikovo, in ne
le tisto, kar bi dediču ustrezalo. Tudi dedič, ki je sprejel zapuščino, te izjave glede kasneje najdenega
premoženja ne more spremeniti oziroma se dedovanju ne more odpovedati. Ker delna odpoved dediščini ni
mogoča, dedič ne more nasprotovati dedovanju preostalega dela zapuščine. Se pa sodišče prve stopnje v
izpodbijanem sklepu zmotno sklicuje na enotno sodno prakso. Gre namreč le za pretežno sodno prakso in
obenem prakso, ki je v zadnjem času v ospredju, saj dosledno sledi temeljnim postulatom dednega prava, ki
narekujejo, da sodišča v takšnih situacijah kot je obravnavana ne pridobivajo novih dednih izjav in ne
upoštevajo spremenjenih dednih izjav.
Izrek
I. Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.
II. Pritožnika sama nosita svoje stroške pritožbenega postopka.
                               1 / 4
Obrazložitev
1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim dodatnim sklepom o dedovanju (I.) ugotovilo, da v zapuščino po
pokojnem, po katerem je bil izdan pravnomočen sklep o dedovanju D 224/2018 z dne 15. 10. 2018,1 spadajo
tudi nepremičnine v R. H.,2 po izjavi dediča v vrednosti 20.000,00 EUR; da po prvem odstavku 221. člena
Zakona o dedovanju (ZD) sodišče v primeru, ko se po pravnomočnosti sklepa o dedovanju najde novo
premoženje, ne opravi nove zapuščinske obravnave, temveč razdeli to premoženje z novim sklepom na
podlagi prejšnjega sklepa o dedovanju; da je sodišče prve stopnje pristojno za odločanje o predmetnem
zapustnikovem nepremičnem premoženju (83. člen v zvezi s 4. členom Uredbe (EU) 650/2012); da je po
pravnomočnem sklepu o dedovanju vse premoženje zapustnika dedoval sin R. S.; da se je zapustnikova hči R.
Š. V. dedovanju po zapustniku odpovedala in da je R. S. dedič tudi pozneje najdenega premoženja; (II.) ter
odredilo, da se pri predmetnih nepremičninah vknjiži lastninska pravica v korist R. S.3
2. Zoper predmetni sklep sta dedič (zapustnikov sin) in zapustnikova hči vložila pravočasno pritožbo iz vseh
pritožbenih razlogov in s predlogom, naj se pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da dodatno
premoženje deduje zapustnikova hči. V pritožbi navajata, da je sodišče prve stopnje storilo bistveno kršitev
postopka, ker v obrazložitvi sklepa ni razlogov o odločilnih dejstvih oziroma so le-ti pomanjkljivi, zato sklepa
ni mogoče preizkusiti. Predlagatelja sta 1. 9. 2018 sklenila dedni dogovor, s katerim sta razdelila
zapustnikovo premoženje in je med njima nastalo obligacijsko razmerje, katerega veljavnost ni odvisna od
sklepa o dedovanju. Kasnejša dedna izjava zapustnikove hčere na zapuščinski obravnavi 15. 10. 2018 (op.
pravilno 10. 10. 2018) nasprotuje dednemu dogovoru, saj je bila dana v zmoti. S strani prvostopenjskega
sodišča nista bila seznanjena, da se pred sodiščem v Republiki Sloveniji vodi zapuščinski postopek za
premoženje, ki se nahaja v Republiki Sloveniji in v Republiki Hrvaški. Bila sta prepričana, da se bo za
slednje premoženje vodil postopek pred sodiščem v Republiki Hrvaški. V zmoti sta se odločila, da se bo
zapustnikova hči odpovedala dedovanju v Republiki Sloveniji., hkrati pa se bo zapustničin sin odpovedal
dedovanju v Republiki Hrvaški. Zmotno sta bila prepričana, da bosta na takšen način zadostila dednemu
dogovoru. Po sklenitvi dednega dogovora nista koristila pravnih nasvetov odvetniške družbe, zato nista bila
seznanjena kako bo postopek potekal in sta bila v zmoti. Pričakovala sta, da ju bo prvostopenjsko sodišče
povprašalo o premoženju v tujini in ju opozorilo na zgoraj omenjeno Uredbo (EU). Zaradi zmote je
zapustnikova hči podala dedno izjavo pred sodiščem prve stopnje. Sodišče prve stopnje bi moralo sklicati
obravnavo in razjasniti dejansko stanje ter pozvati dediča, kaj je njuna prava volja. Storilo je bistveno kršitev
postopka, saj je sklep izdalo brez glavne obravnave. Zmotno in nepopolno je ugotovilo dejansko stanje, saj ni
upoštevalo dednega dogovora. Dedna izjava hčere zapustnika je bila podana v zmoti in je tako ni moč šteti za
veljavno, saj ne predstavlja resnične in prave volje. Zmotno je tudi uporabljeno materialno pravo, saj bi
moralo sodišče prve stopnje pravno normo glede enovitosti dednega postopka uporabiti drugače. Moralo bi
zaslišati stranki in ugoditi njunemu predlogu.
3. Pritožba ni utemeljena.
4. Očitek bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz (po vsebini) 14. točke drugega odstavka 339. člena
Zakona o pravdnem postopku (ZPP) v zvezi s 163. členom ZD ni niti pojasnjen niti utemeljen. Sodišče prve
stopnje je namreč v obrazložitvi pojasnilo poglavitne razloge, ki utemeljujejo sporno odločitev, pri čemer je
izpodbijani sklep vsekakor mogoče preizkusiti. Skladno s prvim odstavkom z 221. člena ZD sodišče prve
stopnje ni bilo dolžno izvesti nove zapuščinske obravnave, ker se je našlo premoženje v Republiki Hrvaški, za
katerega se ob izdaji pravnomočnega sklepa o dedovanju v zvezi s popravnim sklepom sklepa o dedovanju ni
vedelo, da pripada zapuščini (kasneje najdeno premoženje), in drugačno pritožbeno zavzemanje ni
                               2 / 4
utemeljeno oziroma bistvena kršitev postopka v tej smeri ni podana.
5. Tudi očitek zmotno in nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja ni podan. Sodišče prve stopnje je na
podlagi vloge pritožnikov z dne 6. 2. 2019 ugotovilo, da spadajo v zapuščino tudi nepremičnine zapustnika v
Republiki Hrvaški, in izpostavilo bistveno vsebino k vlogi priloženega dednega dogovora z dne 1. 9. 2018 (te
nepremičnine naj bi po dogovoru dedovala zapustnikova hči). Na že opravljenem zapuščinskem naroku 10.
10. 2018 je sodišče prve stopnje ugotovilo, da spada v zapuščino zapustnikovo (takrat sodišču znano)
premoženje v Republiki Sloveniji in da ima zapustnik dolgove, ki presegajo vrednost zapustnikovega
premoženja. Pritožnika na naroku 10. 10. 2018 nista omenila niti premoženja v Republiki Hrvaški niti dne 1.
9. 2018 sklenjenega dednega dogovora, ki ga na naroku tudi nista predložila. Zapustnikova hči R. Š. V. se je
na naroku odpovedala dedovanju po zapustniku, medtem ko se je zapustnikov sin R. S. priglasil k dedovanju
in sprejel zapuščino zapustnika do celote. Sodišče je na podlagi dejstev ugotovljenih na naroku izdalo
pravnomočen sklep o dedovanju v zvezi s popravnim sklepom sklepa o dedovanju. Na podlagi zgoraj
ugotovljenega je sodišče prve stopnje v izpodbijanem dodatnem sklepu o dedovanju pojasnilo pravno naravo
odpovedi dediščini (pomeni izjavo dediča, da noče biti dedič; ne more biti delna, pogojna in se ne more
preklicati) in njene posledice (glej 133., 136. in 183. člen ZD; šteje se, da tisti, ki je izjavo podal, ni postal
dedič, in se zato nanaša tudi na kasneje najdeno premoženje) ter izpostavilo enotno sodno prakso višjih
sodišč, da lahko dedič zahteva razveljavitev svoje izjave s tožbo v pravdnem postopku, če je bila povzročena
s silo, grožnjo ali zvijačo, ali če je bila dana v zmoti (drugi odstavek 138. člena ZD). Ob vsem navedenem je
zaključilo, da je R. S. dedič tudi pozneje najdenega spornega premoženja v Republiki Hrvaški (po prvem
odstavku 221. člena ZD se pozneje najdena zapuščina med dediče razdeli skladno z dednopravnimi
upravičenji po pravnomočnem sklepu o dedovanju).
6. Pritožbeno sodišče se (ob spodaj omenjeni izjemi glede sklicevanja na sodno prakso) v celoti pridružuje
pravilnim razlogom sodišča prve stopnje in k njim še dodaja, da so določbe o nepreklicnosti in nepogojnosti
dednih izjav ter o prepovedi delnosti dednih izjav kogentne. Zapustnikova hči je pred sodiščem izjavila, da ne
želi biti dedič. Prav tako pa gre s strani dediča R. S. za univerzalno sukcesijo. Njegov (dedičev) položaj je
univerzalen, vezan na celotno dediščino, in ne le na posamezni del. Iz tega izhaja, da se je nanj preneslo vse,
kar je bilo v pravnih razmerjih zapustnikovo, in ne le tisto, kar bi dediču ustrezalo. Tudi dedič, ki je sprejel
zapuščino, te izjave glede kasneje najdenega premoženja ne more spremeniti oziroma se dedovanju ne more
odpovedati. Ker delna odpoved dediščini ni mogoča, dedič ne more nasprotovati dedovanju preostalega dela
zapuščine. Se pa sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu zmotno sklicuje na enotno sodno prakso.4 Gre
namreč le za pretežno sodno prakso in obenem prakso, ki je v zadnjem času v ospredju, saj dosledno sledi
temeljnim postulatom dednega prava, ki narekujejo, da sodišča v takšnih situacijah kot je obravnavana ne
pridobivajo novih dednih izjav in ne upoštevajo spremenjenih dednih izjav.5
7. Skladno z navedenim se pritožba neutemeljeno zavzema za nekakšno upoštevanje (pravne) zmote v
zapuščinskem postopku, pri čemer velja še izpostaviti, da so nenazadnje pritožbene navedbe o obstoju zmote
nedopustna pritožbena novota. Predlagatelja teh dejstev na prvi stopnji sojenja (na zapuščinskem naroku
oziroma v zgoraj omenjeni vlogi) nista zatrjevala, v pritožbi pa nista izpostavila utemeljenih razlogov za
prepozne navedbe (prvi odstavek 337. člena ZPP v zvezi s 163. členom ZD). Omenjene pritožbene navedbe
so torej nenazadnje neupoštevne. Kot je pritožnikoma že pravilno pojasnilo sodišče prve stopnje imata zoper
sporno dedno izjavo iz razloga pritožbeno zatrjevane zmote na voljo zgoraj omenjeno tožbo. Hkrati pritožba
neutemeljeno izpostavlja nekakšno navidezno nasprotje med ″dednim dogovorom″ z dne 1. 9. 2018 in
odpovedjo dediščini z dne 10. 10. 2018. Zapuščinsko sodišče upošteva le dedne izjave, pri čemer so dedne
izjave (le) tiste, ki so (pravočasno) podane pred sodiščem ali predložene sodišču (208. člen ZD). Slednjega se
očitno zavedata tudi pritožnika, ki izpostavljata njuno obligacijsko zavezo iz ″dednega dogovora″ z dne 1. 9.
                               3 / 4
2018. Sodišče prve stopnje glede na zgoraj izpostavljena stališča pravzaprav ni smelo samo posegati v sporno
dedno izjavo, katere vsebina je postala del pravnomočnega sklepa o dedovanju. K navedenemu je sodišče
prve stopnje nenazadnje zavezovalo tudi načelo enovitosti dednega postopka, ki ga pritožnika zmotno
razlagata drugače.
8. Ker drugih (konkretiziranih) pritožbenih očitkov zoper sodbo pritožnika nista podala, je pritožbeno sodišče
opravilo še preizkus izpodbijanega sklepa glede pritožbenih razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti
(drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP in 163. členom ZD), pri čemer takšnih razlogov ni
našlo.
9. O stroških pritožbenega postopka je pritožbeno sodišče odločilo v skladu s prvim odstavkom 165. člena in
prvim odstavkom 154. člena ZPP v zvezi s 163. členom ZD. Pritožnika s pritožbo nista uspela, zato sama
krijeta svoje pritožbene stroške.
-------------------------------
1 V zvezi s popravnim sklepom o dedovanju z dne 18. 3. 2019.
2 Podrobnejši opis nepremičnin je razviden iz izreka izpodbijanega sklepa.
3 Podrobnejši opis vknjižbe je razviden iz izreka izpodbijanega sklepa.
4 O neenotnosti sodne prakse je mogoče sklepati na podlagi sklepa VS RS II DoR 40/2019 z dne 16. 5. 2019.
5 Podobno in s podrobnim opisom sodne prakse izhaja tudi iz prispevka Ane Krušič Čotar: Dedna izjava o
pozneje najdenem premoženju, Pravna praksa, št. 22, 2018, str. 6-8.
Datum zadnje spremembe: 03.10.2019
Powered by TCPDF (www.tcpdf.org)
                               4 / 4