Začasna izdaja
SODBA SODIŠČA (tretji senat)
z dne 23. aprila 2026(*)
„ Predhodno odločanje – Sporazum o trgovini in sodelovanju med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska na drugi strani – Predaja osebe Združenemu kraljestvu zaradi kazenskega pregona – Člen 524(2) – Člen 604(c) – Resnična nevarnost za varstvo temeljnih pravic – Člen 625 – Pravilo specialnosti – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva “
V zadevi C‑528/24, [Boothnesse](i),
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Supreme Court (vrhovno sodišče, Irska) z odločbo z dne 31. julija 2024, ki je na Sodišče prispela 31. julija 2024, v postopku v zvezi z izvršitvijo evropskih nalogov za prijetje, izdanih zoper
LQ,
NT,
RM,
ob udeležbi
Minister for Justice and Equality,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi C. Lycourgos (poročevalec), predsednik senata, O. Spineanu-Matei, sodnica, S. Rodin, N. Piçarra in N. Fenger, sodniki,
generalna pravobranilka: L. Medina,
sodna tajnica: C. Strömholm, administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 11. septembra 2025,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–        za LQ M. Lynn, SC, J. Mulrean, BL, N. Eustace in P. Hannon, solicitors,
–        za NT in RM M. Lynam, SC, R. Prendergast, BL, in J. Boyle, solicitor,
–        za Minister for Justice and Equality in Irsko M. Browne, Chief State Solicitor, S. Finnegan, A. Joyce in A. Shanley, agenti, skupaj s S. Clarkom, SC, in L. Dockeryjem, BL,
–        za Evropsko komisijo S. Grünheid, H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek in J. Vondung, agenti,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 4. decembra 2025
izreka naslednjo
Sodbo
1        Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 625 Sporazuma o trgovini in sodelovanju med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska na drugi strani (UL 2021, L 149, str. 10, v nadaljevanju: STS) v povezavi s členi od 47 do 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
2        Ta predlog je bil vložen v okviru izvršitve nalogov za prijetje, ki so jih pravosodni organi Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska izdali zaradi uvedbe kazenskega postopka zoper LQ, NT in RM, na Irskem.
Pravni okvir
Pravo Unije
3        V uvodni izjavi 23 STS je navedeno:
„[Ob upoštevanju], da bo sodelovanje med Združenim kraljestvom in [Evropsko u]nijo v zvezi s preprečevanjem, preiskovanjem, odkrivanjem ali pregonom kaznivih dejanj in izvrševanjem kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem, omogočilo okrepitev varnosti Združenega kraljestva in Unije“.
4        Člen 1 STS določa:
„Ta sporazum določa podlago za obsežne odnose med pogodbenicama na območju blaginje in dobrega sosedstva, za katere so značilni tesni in miroljubni odnosi, ki temeljijo na sodelovanju ter spoštujejo avtonomijo in suverenost pogodbenic.“
5        Člen 524 STS določa:
„1.      Sodelovanje iz tega dela temelji na dolgotrajnem spoštovanju demokracije, pravne države in varstva temeljnih pravic in svoboščin posameznikov s strani pogodbenic in držav članic, tudi kakor je določeno v Splošni deklaraciji o človekovih pravicah in [Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisani 4. novembra 1950 v Rimu (v nadaljevanju: EKČP)], ter na pomembnosti uveljavljanja pravic in svoboščin iz navedene konvencije na nacionalni ravni.
2.      Nič v tem delu ne spreminja obveznosti spoštovanja temeljnih pravic in pravnih načel, kot se odražajo predvsem v [EKČP], v primeru Unije in njenih držav članic pa v [Listini].“
6        Člen 596 STS določa:
„Cilj tega naslova je zagotoviti, da sistem izročitve med državami članicami na eni strani in Združenim kraljestvom na drugi strani temelji na mehanizmu predaje na podlagi naloga za prijetje v skladu s pogoji iz tega naslova.“
7        V členih 600 in 601 STS so našteti razlogi za obvezno neizvršitev naloga za prijetje in drugi razlogi za neizvršitev tega naloga.
8        Člen 604(c) STS določa:
„Za izvršitev naloga za prijetje, ki jo izvede izvršitveni pravosodni organ, lahko veljajo naslednja jamstva:
[…]
(c)      če se upravičeno domneva, da obstaja resnična nevarnost za spoštovanje temeljnih pravic zahtevane osebe, lahko izvršitveni pravosodni organ pred odločanjem, ali bo izvršil nalog za prijetje, po potrebi zahteva dodatne informacije ali jamstva glede ravnanja z zahtevano osebo po njeni predaji.“
9        Člen 606(1) STS našteva informacije, ki jih mora vsebovati nalog za prijetje, izdan na podlagi tega sporazuma.
10      Člen 611(1) STS določa:
„Če prijeta oseba navede, da soglaša s svojo predajo, se mora to soglasje in, če je ustrezno, izrecna odpoved pravici do ‚pravila specialnosti‘ iz člena 625(2) [(v nadaljevanju: pravilo specialnosti)] podati pred izvršitvenim pravosodnim organom v skladu z notranjim pravom izvršitvene države.“
11      Člen 625 STS določa:
„1.      Tako Združeno kraljestvo kot Unija v imenu katere koli od svojih držav članic lahko Specializirani odbor za sodelovanje na področju kazenskega pregona in pravosodno sodelovanje obvestita, da v odnosih z drugimi državami, za katere velja enako obvestilo, velja domneva, da je dano soglasje za kazenski pregon, sojenje ali pripor osebe zaradi izvršitve zaporne kazni ali ukrepa odvzema prostosti za kaznivo dejanje, ki je bilo storjeno pred predajo osebe in se razlikuje od kaznivega dejanja, zaradi katerega je bila oseba predana, razen če v posameznem primeru izvršitveni pravosodni organ v svoji odločbi o predaji ne navede drugače.
2.      Razen v primerih, navedenih v odstavkih 1 in 3, se predane osebe ne sme kazensko preganjati, kaznovati ali ji kako drugače odvzeti prostost za kaznivo dejanje, ki je bilo storjeno pred njeno predajo, razen za kaznivo dejanje, zaradi katerega je bila predana.
3.      Odstavek 2 tega člena se ne uporablja v primerih, ko:
[…]
(e)      oseba da soglasje k predaji, če je ustrezno hkrati z odpovedjo pravilu specialnosti, v skladu s členom 611;
[…]
(g)      izvršitveni pravosodni organ, ki je osebo predal, poda soglasje v skladu z odstavkom 4 tega člena.
4.      Prošnja za soglasje se predloži izvršitvenemu pravosodnemu organu skupaj s podatki iz člena 606(1) in prevodom iz člena 606(2). Soglasje se poda, kadar tudi za kaznivo dejanje, za katero se zaproša, veljajo določbe o predaji iz tega naslova. Soglasje se zavrne iz razlogov iz člena 600, sicer pa se lahko zavrne le iz razlogov iz člena 601 ali člena 602(2) in člena 603(2). Odločitev o zahtevi se sprejme najpozneje v 30 dneh po prejemu zahteve. V primerih iz člena 604 mora odreditvena država dati jamstva, predvidena v navedenem členu.“
Irsko pravo
12      Izvršitev nalogov za prijetje, izdanih na podlagi STS, na Irskem ureja European Arrest Warrant Act 2003 (zakon o evropskem nalogu za prijetje iz leta 2003).
13      Člen 22 tega zakona določa:
„1.      V tem členu, razen če iz okoliščin izhaja drugače, ‚kaznivo dejanje‘, ki se nanaša na osebo, za katero se uporablja zadevni nalog za prijetje, pomeni kaznivo dejanje (ki ni navedeno v zadevnem nalogu za prijetje, na podlagi katerega je bila odrejena predaja osebe na podlagi tega zakona) na podlagi zakona odreditvene države, ki je bilo storjeno pred predajo osebe, ne vključuje pa kaznivega dejanja, ki v celoti vključuje dejanja ali opustitve, ki v celoti ali delno pomenijo kaznivo dejanje, navedeno v evropskem nalogu za prijetje.
2.      Na podlagi tega člena High Court (višje sodišče, Irska) zavrne predajo osebe na podlagi tega zakona, če se ugotovi, da:
(a)      pravo odreditvene države ne določa, da zoper osebo, ki se taki državi preda na podlagi zadevnega naloga za prijetje, ne bo izveden postopek, ji ne bo izrečena kazen oziroma ji ne bo odvzeta prostost za namene izvršitve kazni ali ukrepa odvzema prostosti oziroma da njena osebna svoboda ne bo na drug način omejena na podlagi (kaznivega) dejanja, ter
(b)      da bo zoper osebo izveden postopek, ji bo izrečena kazen ali bo pridržana za namene izvršitve kazni ali ukrepa odvzema prostosti oziroma da bo njena osebna svoboda na drug način omejena na podlagi (kaznivega) dejanja.“
Postopek v glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
14      LQ, NT in RM so v Združenem kraljestvu kazensko preganjani zaradi goljufij, ki naj bi jih storili kot solastniki in poslovodje družbe.
15      Reading Crown Court (kronsko sodišče v Readingu, Združeno kraljestvo) je marca 2021 odredilo ukrepe zamrznitve sredstev te družbe ter sredstev LQ, NT in RM. To sodišče je 5. avgusta 2021 razsodilo, da LQ, NT in RM niso spoštovali teh ukrepov, zato je vsakega od njih obsodilo na zaporno kazen šestih mesecev zaradi nespoštovanja sodišča.
16      Pravosodni organ, ki zaseda na Portsmouth Magistrates Court (magistratno sodišče v Portsmouthu, Združeno kraljestvo), je 6. decembra 2022 na podlagi STS izdal tri naloge za prijetje, s katerimi je zahteval predajo LQ, NT in RM, da bi se zoper njih začel kazenski pregon zaradi kaznivih dejanj goljufije. Ta pravosodni organ je v teh nalogih za prijetje pojasnil, da ugotovitev Reading Crown Court (kronsko sodišče v Readingu), da so LQ, NT in RM kršili sklep o zamrznitvi sredstev in so bili spoznani za krive nespoštovanja sodišča, ne pomeni kazenske obsodbe, ker kršitev ukrepov zamrznitve sredstev po pravu Združenega kraljestva ni kaznivo dejanje. Zato je treba po mnenju navedenega pravosodnega organa za navedene naloge za prijetje šteti, da so bili izdani izključno zaradi pregona.
17      LQ, NT in RM so bili prijeti in privedeni pred High Court (višje sodišče, Irska). S sodbo z dne 8. aprila 2024 je to sodišče zavrnilo ugovor proti predaji, ki so ga vložili LQ, NT in RM in ki je temeljil na tveganju kršitve pravila specialnosti v primeru predaje Združenemu kraljestvu, ter z odredbami z istega dne odredilo njihovo predajo Združenemu kraljestvu.
18      LQ, NT in RM je bila 5. junija 2024 dopuščena vložitev pritožbe pri Supreme Court (vrhovno sodišče, Irska), ki je predložitveno sodišče.
19      LQ, NT in RM pred tem sodiščem trdijo, da je treba njihovo predajo Združenemu kraljestvu zavrniti. V zvezi s tem trdijo, da bi jih taka predaja izpostavila temu, da bi moral vsak od njih odslužiti šestmesečno zaporno kazen za kaznivo dejanje, ki ni predmet nalogov za prijetje, izdanih zoper njih, tako da bi ta predaja pomenila kršitev pravila specialnosti iz člena 22(2) zakona iz leta 2003 o evropskem nalogu za prijetje in člena 625 STS.
20      Tako LQ, NT in RM trdijo, da je treba pojem „kaznivo dejanje“ iz tega člena 625 razlagati avtonomno, zlasti na podlagi sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice v zvezi s pojmom „kazenska obtožba“. Nasprotno pa irski organi tako kot High Court (višje sodišče) menijo, da se pojem „kaznivo dejanje“ v smislu navedenega člena 625 nanaša le na kazniva dejanja, za katera se na podlagi prava odreditvene države šteje, da imajo kazensko naravo.
21      Predložitveno sodišče se sprašuje, ali člen 625(2) STS prepoveduje predajo LQ, NT in RM Združenemu kraljestvu, ker bi jim bila lahko odvzeta prostost za kaznivo dejanje, storjeno pred to predajo, ki ni kaznivo dejanje, zaradi katerega naj bi bila ta predaja utemeljena. V zvezi s tem se sprašuje zlasti o merilih, ki jih je treba uporabiti za opredelitev „kaznivega dejanja“ v smislu te določbe.
22      To sodišče poleg tega pojasnjuje, da so v okviru postopkov v zvezi z ukrepi zamrznitve sredstev LQ, NT in RM uživali vse procesne pravice, določene v členih 6 in 13 EKČP.
23      V teh okoliščinah je Supreme Court (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.      Ali se določbe naslova VII [STS], ki se nanašajo na ‚predajo‘, uporabljajo le za kazenski pregon in/ali zaporne kazni oziroma ukrepe odvzema prostosti, izrečene v zvezi s kaznivimi dejanji?
2.      Ali pojem ‚kaznivo dejanje‘ iz člena 625(2) [STS], ki določa, da se razen v primerih, navedenih v odstavkih 1 in 3 navedenega člena, ‚predane osebe ne sme kazensko preganjati, kaznovati ali ji kako drugače odvzeti prostost za kaznivo dejanje, ki je bilo storjeno pred njeno predajo, razen za kaznivo dejanje, zaradi katerega je bila predana‘, pomeni[, prvič,] kaznivo dejanje, kot ga opredeljuje pravo odreditvene države, ali[, drugič,] kaznivo dejanje, kot ga opredeljuje pravo izvršitvene države, ali[, tretjič,] ima avtonomen pomen v pravu Unije?
3.      Če ima pojem ‚kaznivo dejanje‘ v členu 625(2) [STS] tak avtonomen pomen, na podlagi katerih meril se določi, kaj tvori tako ‚kaznivo dejanje‘?
4.      Ali so v zvezi s tem upoštevni členi 47, 48, 49 in 50 [Listine] (ki se nanašajo na pojme ‚pravica do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča‘ (člen 47), ‚obdolženec‘ (člen 48), ‚kaznivo dejanje‘ (člen 49) in ‚v kazenskem postopku ali kaznovan zaradi kaznivega dejanja‘ (člen 50)) ter/ali člena 6 in 13 [EKČP] (ki se nanašata na ‚kakršn[o]koli kazensk[o] obtožb[o]‘ in ‚učinkovito pravno sredstvo‘)?
5.      Ali je predaja v okoliščinah, v katerih je bila osebi izrečena kazen odvzema prostosti šest mesecev zaradi nespoštovanja sodišča, vendar predaja ni bila zahtevana zaradi izvršitve navedene kazni, saj pravo odreditvene države nespoštovanja sodišča šteje za civilno kršitev in ne za kaznivo dejanje ali kazensko zadevo, v nasprotju s členom 625(2) [STS]?“
Vprašanja za predhodno odločanje
24      Predložitveno sodišče z vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 625 STS razlagati tako, da okoliščina, da je bila oseba, na katero se nanaša nalog za prijetje, izdan na podlagi tega sporazuma zaradi pregona kaznivega dejanja, v odreditveni državi obsojena na šestmesečno zaporno kazen za drugo kršitveno dejanje, za katero se v pravu te države šteje, da je civilne narave, in na katero se ta nalog za prijetje torej ne nanaša, izvršitvenemu pravosodnemu organu nalaga ali omogoča, da zavrne izvršitev navedenega naloga za prijetje.
25      Najprej je treba poudariti, da je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da mora izvršitveni pravosodni organ načeloma izvršiti nalog za prijetje, ki ga je Združeno kraljestvo izdalo na podlagi STS, in da lahko izvršitev takega naloga za prijetje zavrne le iz razlogov, ki izhajajo iz tega sporazuma (glej v tem smislu sodbo z dne 29. julija 2024, Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, točki 46 in 48).
26      Za ugotovitev, ali člen 625 STS določa tak razlog, je treba v skladu z zahtevami iz člena 31 Dunajske konvencije o pogodbenem pravu z dne 23. maja 1969 (Zbirka pogodb Združenih narodov, zvezek 1155, str. 331), ki odražajo pravila mednarodnega običajnega prava, ta člen 625 razlagati dobronamerno po običajnem smislu, ki ga je treba dati izrazom v pogodbi v njihovem kontekstu ter v luči njenega predmeta in cilja, ob upoštevanju vseh upoštevnih pravil mednarodnega prava, ki se lahko uporabijo v odnosih med pogodbenicami STS (glej po analogiji sodbi z dne 25. februarja 2010, Brita, C‑386/08, EU:C:2010:91, točki 42 in 43, ter z dne 21. januarja 2025, Conti 11.
Container Schiffahrt II, C‑188/23, EU:C:2025:26, točka 47).
27      Na prvem mestu, v zvezi z besedilom člena 625 STS je treba ugotoviti, da iz njega nikakor ne izhaja, da bi izvršitveni pravosodni organ imel obveznost ali možnost zavrniti izvršitev naloga za prijetje, če ima na voljo elemente, ki dokazujejo, da v primeru predaje organi odreditvene države ne bodo spoštovali pravila specialnosti.
28      Prav tako iz besedila tega člena 625 ni razvidno, da bi moral izvršitveni pravosodni organ pred odločitvijo o predaji zahtevane osebe preveriti, ali morajo organi odreditvene države spoštovati pravilo specialnosti oziroma ali ti organi v praksi dejansko spoštujejo to pravilo.
29      Prvič, člen 625(1) STS določa le možnost, da pogodbenica tega sporazuma pošlje uradno obvestilo, s katerim se šteje, da je privolila v odstopanje od pravila specialnosti. Poleg tega se ta določba nanaša na položaj, v katerem je bila predaja že opravljena, saj se izrecno nanaša na kaznivo dejanje, „razen za kaznivo dejanje, zaradi katerega je bila [zadevna oseba] predana“.
30      Zato, čeprav ta člen 625(1) določa možnost, da izvršitveni pravosodni organ v „odločbi o predaji“ zavzame stališče o pravilu specialnosti, namen takega stališča ni zavrniti predajo, da bi se preprečila kršitev tega pravila, ampak odločiti, da se navedeno pravilo izjemoma uporablja v dani zadevi, tako da odstopa od predhodne odločitve izvršitvene države, da se na splošno strinja z odstopanjem od istega pravila.
31      Drugič, člen 625(2) in (3) STS določa pravila, ki niso naslovljena na izvršitveni pravosodni organ, ampak na organe odreditvene države. Po eni strani se ta člen 625(2) izrecno sklicuje na primer „predane osebe“. Po drugi strani se ta pravila nanašajo le na represivne ukrepe, ki jih je mogoče ali ne zoper zahtevano osebo sprejeti po njeni predaji.
32      Na izvršitveni pravosodni organ se člen 625(3)(e) in (g) STS nanaša le posredno, ker bi ta organ v skladu s členom 611(1) tega sporazuma lahko pridobil odpoved zahtevane osebe pravilu specialnosti ali ker bi navedeni organ po predaji te osebe na podlagi člena 625(4) navedenega sporazuma lahko sam privolil v odstopanje od tega pravila.
33      Tretjič, čeprav člen 625(4) STS določa pravila, ki se v bistvu uporabljajo za izvršitveni pravosodni organ, se ta pravila nanašajo izključno na pogoje, pod katerimi mora ta organ soglašati s tem, da je mogoče osebo, ki je bila pred tem predana, kazensko preganjati, kaznovati ali ji odvzeti prostost za kaznivo dejanje, ki je bilo storjeno pred njeno predajo, razen za kaznivo dejanje, zaradi katerega je bila predana, kot je določeno v členu 625(3)(g) STS.
34      V zvezi s tem je treba najprej poudariti, da ta člen 625(3)(g) izrecno določa, da to soglasje poda „izvršitveni pravosodni organ, ki je osebo predal“.
35      Dalje, iz prvega stavka člena 625(4) STS je razvidno, da je prošnja za soglasje, predložena izvršitvenemu pravosodnemu organu, načeloma ločena od naloga za prijetje, tako da ne spada v postopek predaje. V tem stavku je namreč pojasnjeno, da je treba to prošnjo obvezno predložiti „skupaj s podatki iz člena 606(1) [STS]“, torej s podatki, ki jih mora vsebovati nalog za prijetje, kar je zahteva, ki ne bi bila smiselna, če bi bila navedena prošnja podana v okviru naloga za prijetje.
36      Nazadnje, Sodišče je v okviru Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34) pojasnilo, da je tako soglasje potrebno šele od trenutka, ko kazenski postopek, ki v odreditveni državi poteka za kaznivo dejanje, ki ni tisto, zaradi katerega je bila predana, privede do uporabe ukrepa, vezanega na odvzem prostosti (glej v tem smislu sodbo z dne 1. decembra 2008, Leymann in Pustovarov, C‑388/08 PPU, EU:C:2008:669, točki 73 in 74).
37      Iz elementov, navedenih v točkah od 34 do 36 te sodbe, izhaja, da se soglasje iz člena 625(3)(g) in (4) STS načeloma zahteva po predaji zahtevane osebe, kar je pokazatelj, da izvršitveni pravosodni organ pred predajo ne more preučiti spoštovanja pravila specialnosti in da torej ne more biti razlog za njeno zavrnitev.
38      Na drugem mestu, kar zadeva sobesedilo člena 625 STS, člena 600 in 601 tega sporazuma, ki naštevata primere, v katerih se izvršitev naloga za prijetje, izdanega na podlagi navedenega sporazuma, zavrne ali se lahko zavrne (sodba z dne 29. julija 2024, Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, točka 44), ne določata razlogov za zavrnitev izvršitve naloga za prijetje, ki bi se nanašali na to, da so organi odreditvene države kršili pravilo specialnosti, niti, splošneje, na to, da so ti organi kršili pravila istega sporazuma. Poleg tega ta člena 600 in 601 ne vsebujeta nobenega sklicevanja ali napotitve na člen 625 STS.
39      Na tretjem mestu, v zvezi s cilji STS je treba opozoriti, da člen 1 tega sporazuma določa, da ta sporazum določa podlago za obsežne odnose med Unijo in Združenim kraljestvom na območju blaginje in dobrega sosedstva, za katere so značilni tesni in miroljubni odnosi, ki temeljijo na sodelovanju ter spoštujejo avtonomijo in suverenost pogodbenic.
40      V ta namen se želi s STS, kot je razvidno iz njegove uvodne izjave 23, med drugim doseči okrepitev varnosti Unije in Združenega kraljestva z omogočanjem sodelovanja pri preprečevanju, preiskovanju, odkrivanju in pregonu kaznivih dejanj ter izvrševanju kazenskih sankcij, vključno z varovanjem pred grožnjami javni varnosti in njihovim preprečevanjem (sodba z dne 29. julija 2024, Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, točka 40).
41      V okviru tega sodelovanja je v skladu s členom 596 STS cilj naslova VII tretjega dela tega sporazuma zagotoviti, da sistem izročitve med državami članicami na eni strani in Združenim kraljestvom na drugi strani temelji na mehanizmu predaje na podlagi naloga za prijetje v skladu s pogoji iz tega naslova (sodba z dne 29. julija 2024, Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, točka 43).
42      Učinkovitost tega mehanizma predaje pa bi bila ovirana, če bi bil izvršitveni pravosodni organ na splošno pozvan, naj pred odločitvijo o izvršitvi naloga za prijetje, izdanega na podlagi STS, preveri, ali se določbe tega sporazuma v zvezi s tem mehanizmom v praksi v odreditveni državi v celoti spoštujejo.
43      Iz vsega navedenega izhaja, da člena 625 STS ni mogoče razlagati tako, da uvaja razlog za zavrnitev izvršitve naloga za prijetje, izdanega na podlagi tega sporazuma.
44      Vendar člen 524(2) STS natančneje določa, da nobena določba tretjega dela tega sporazuma ne spreminja obveznosti spoštovanja temeljnih pravic in pravnih načel, kot so izraženi zlasti v EKČP in, v primeru Evropske unije in njenih držav članic, v Listini.
45      Države članice morajo izpolniti obveznost spoštovanja Listine, na katero je opozorjeno v navedenem členu 524(2), kadar odločajo o predaji osebe Združenemu kraljestvu, saj pomeni odločitev o taki predaji izvajanje prava Unije v smislu člena 51(1) Listine. Izvršitveni pravosodni organi držav članic so torej pri sprejetju te odločitve dolžni zagotoviti spoštovanje temeljnih pravic, ki se osebi, zoper katero je bil izdan nalog za prijetje na podlagi STS, priznavajo z Listino, pri čemer v zvezi s tem ni mogoče upoštevati okoliščine, da se Listina za Združeno kraljestvo ne uporablja (sodba z dne 29. julija 2024, Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, točka 49).
46      Natančneje, v skladu s členom 524(2) in členom 604(c) STS izvršitveni pravosodni organ, ki se mora izreči o nalogu za prijetje, izdanem na podlagi tega sporazuma, ne more odrediti predaje zahtevane osebe, če po konkretni in natančni preučitvi položaja te osebe ugotovi, da se upravičeno domneva, da bi v primeru njene predaje Združenemu kraljestvu nastala resnična nevarnost, da njene temeljne pravice ne bi bile varovane (glej v tem smislu sodbo z dne 29. julija 2024, Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, točka 78).
47      Kadar se torej oseba, zoper katero je bil izdan nalog za prijetje na podlagi STS, pred tem izvršitvenim pravosodnim organom sklicuje na obstoj nevarnosti kršitve ene ali več njenih temeljnih pravic v primeru, da bi bila predana Združenemu kraljestvu, navedeni izvršitveni pravosodni organ ne more odrediti te predaje, ne da bi konkretno ugotovil, ali je mogoče upravičeno domnevati, da je navedena oseba izpostavljena resnični nevarnosti take kršitve, saj bi nasprotna rešitev pomenila kršitev obveznosti spoštovanja temeljnih pravic iz člena 524(2) tega sporazuma (glej v tem smislu sodbo z dne 29. julija 2024, Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, točka 79).
48      V zvezi s tem je treba poudariti, da pravilo specialnosti ni omenjeno v Listini in da zanj ni mogoče šteti, da izhaja neposredno iz ene od pravic, zagotovljenih z Listino, ali iz splošnega načela prava Unije.
49      Poleg tega iz STS ne izhaja, da so nameravali njegovi avtorji zahtevi po spoštovanju pravila specialnosti pripisati vrednost, ki je enakovredna temeljni pravici, za uporabo, med drugim, člena 524(2) in člena 604(c) tega sporazuma.
50      Iz člena 625 navedenega sporazuma namreč izhaja, da so njegovi avtorji določili, da izvršitvena država članica pred predajo lahko in po predaji načeloma mora privoliti v odstopanje od pravila specialnosti, ne da bi bilo treba tako odstopanje upravičiti ali zahtevati, da zahtevana oseba s tem odstopanjem soglaša.
51      Tako na eni strani člen 625(1) STS določa, kot je navedeno v točki 29 te sodbe, da lahko tako Združeno kraljestvo kot Unija v imenu katere koli od svojih držav članic Specializirani odbor za sodelovanje na področju kazenskega pregona in pravosodno sodelovanje obvestita, da v odnosih med državami, za katere velja enako obvestilo, velja domneva, da je dano soglasje za kazenski pregon, sojenje ali pripor osebe zaradi izvršitve zaporne kazni ali ukrepa odvzema prostosti za kaznivo dejanje, ki je bilo storjeno pred predajo osebe in se razlikuje od kaznivega dejanja, zaradi katerega je bila oseba predana, razen če v posameznem primeru izvršitveni pravosodni organ v svoji odločbi o predaji ne navede drugače.
52      Uporaba take možnosti torej v praksi Združenemu kraljestvu ali vsaki od držav članic omogoča, da osebe, ki jih predajo na podlagi STS, na splošno izključijo iz uporabe pravila specialnosti.
53      Na drugi strani iz člena 625(4) STS izhaja, da mora izvršitveni pravosodni organ po predaji zahtevane osebe soglašati z odstopanjem od pravila specialnosti v položajih, v katerih bi moral to predajo opraviti v primeru izdaje naloga za prijetje, ki se nanaša na zadevno kaznivo dejanje.
54      Iz navedenega izhaja, da zahteva po spoštovanju pravila specialnosti ni temeljna pravica in da morebitni obstoj nevarnosti kršitve tega pravila kot tak ne zadostuje za utemeljitev uporabe člena 524(2) in člena 604(c) STS.
55      Vendar je lahko obstoj take nevarnosti poleg drugih elementov upošteven za presojo obstoja resnične nevarnosti za varstvo temeljnih pravic v smislu zadnjenavedene določbe.
56      Tako, na prvem mestu,
člen 524(2) in člen 604(c) STS nalagata zavrnitev izvršitve naloga za prijetje, izdanega na podlagi tega sporazuma, v položaju, v katerem bi predvidljiva kršitev pravila specialnosti povzročila dejansko nevarnost za poznejšo kršitev temeljnih pravic zahtevane osebe, na primer kadar je bila kazen, ki bo uporabljena v nasprotju s tem pravilom, tej osebi naložena ob kršitvi njene pravice do obrambe in njene pravice do učinkovitega sodnega varstva.
57      Vendar predložitveno sodišče ni navedlo nobene take nevarnosti in je, nasprotno, izrecno pojasnilo, da so bili postopki, ki so privedli do obsodbe zahtevanih oseb zaradi nespoštovanja sodišča, izvedeni ob polnem spoštovanju njihovih temeljnih pravic, tako da Sodišče v obravnavanem primeru ni pristojno, da preuči tak primer uporabe člena 524(2) in člena 604(c) STS.
58      Na drugem mestu,
poudariti je treba, da je med temeljnimi pravicami, katerih dejanska nevarnost kršitve v skladu s členom 524(2) in členom 604(c) STS pomeni zavrnitev izvršitve naloga za prijetje, izdanega na podlagi tega sporazuma, pravica do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, določena v členu 47(1) Listine, ki določa, da ima vsakdo, ki so mu kršene pravice in svoboščine, zagotovljene s pravom Unije, pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem (glej po analogiji sodbo z dne 31. januarja 2023, Puig Gordi in drugi, C‑158/21, EU:C:2023:57, točka 97).
59      Čeprav zahteva po spoštovanju pravila specialnosti ni temeljna pravica, ostaja dejstvo, da to pravilo v mejah svojega področja uporabe uvaja postopkovno jamstvo, zagotovljeno zahtevani osebi, do katerega mora biti ta dejansko upravičena, razen če se je temu odpovedala pod pogoji, določenimi v členu 611 STS, ali če je izvršitvena država privolila v odstopanje od navedenega pravila. S členom 625 tega sporazuma je torej uvedena „pravica, zagotovljena s pravom Unije“ v smislu člena 47(1) Listine.
60      Iz tega sledi, da bi bil ta člen 47(1) kršen, če zahtevana oseba v odreditveni državi ne bi imela na voljo nobenega pravnega sredstva, ki bi ji omogočalo varstvo te pravice, tako da bi se po predaji sklicevala na zatrjevano kršitev pravila specialnosti, da bi se ji preprečil pregon, obsodba ali odvzem prostosti v položaju, v katerem člen 625 STS tak pregon, obsodbo ali tak odvzem prostosti izključuje.
61      Poleg tega je v okviru logike, ki je neločljivo povezana z mehanizmom predaje, uvedenim s STS, nepristojnost izvršitvenega pravosodnega organa, da sam uporabi pravilo specialnosti, prav posledica obveznosti sodišč odreditvene države, da zagotovijo spoštovanje tega pravila.
62      Poudariti je treba, da v obravnavanem primeru iz navedb, ki jih je Irska podala na obravnavi, izhaja, da ima oseba, predana Združenemu kraljestvu, pred sodišči te države na voljo učinkovita pravna sredstva, ki ji omogočajo, da uveljavlja zatrjevano kršitev pravila specialnosti in doseže, da sodišče preuči utemeljenost očitka, navedenega v zvezi s tem.
63      Obstoj takih pravnih sredstev, ki jih bo moralo po potrebi preveriti predložitveno sodišče, naj bi zadostoval za izključitev obstoja dejanske nevarnosti kršitve člena 47(1) Listine v primeru predaje ter s tem uporabe člena 524(2) in člena 604(c) STS.
64      V primeru dvoma v zvezi s tem lahko izvršitveni pravosodni organ izvršitev naloga za prijetje, izdanega na podlagi STS, vsekakor zavrne šele po tem, ko je, prvič, od odreditvenega pravosodnega organa zahteval informacije o pravnih sredstvih, ki so na voljo v Združenem kraljestvu, in drugič, zaprosil za dodatna jamstva (glej po analogiji sodbo z dne 29. julija 2024, Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, točke 89 do 91).
65      Zato je treba na postavljena vprašanja odgovoriti, da je treba člen 625 STS razlagati tako, da okoliščina, da je bila oseba, na katero se nanaša nalog za prijetje, izdan na podlagi tega sporazuma zaradi pregona kaznivega dejanja, v odreditveni državi obsojena na šestmesečno zaporno kazen za drugo kršitveno dejanje, za katero se v pravu te države šteje, da je civilne narave, in na katero se ta nalog za prijetje torej ne nanaša, izvršitvenemu pravosodnemu organu sama po sebi ne omogoča, da zavrne izvršitev navedenega naloga za prijetje.
Stroški
66      Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški navedenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Člen 625 Sporazuma o trgovini in sodelovanju med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska na drugi strani
je treba razlagati tako, da
okoliščina, da je bila oseba, na katero se nanaša nalog za prijetje, izdan na podlagi tega sporazuma zaradi pregona kaznivega dejanja, v odreditveni državi obsojena na šestmesečno zaporno kazen za drugo kršitveno dejanje, za katero se v pravu te države šteje, da je civilne narave, in na katero se ta nalog za prijetje torej ne nanaša, pristojnemu pravosodnemu organu sama po sebi ne omogoča, da zavrne izvršitev navedenega naloga za prijetje.
Podpisi
*      Jezik postopka: angleščina.
i      Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.