62018TO0574_RES
Lieta T‑574/18 R
Agrochem‑Maks d.o.o.
pret
Eiropas Komisiju
Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 21. janvāra rīkojums
Pagaidu noregulējums – Augu aizsardzības līdzekļi – Darbīgā viela oksasulfurons – Laišanas tirgū apstiprinājuma neatjaunošana – Pieteikums par piemērošanas apturēšanu – Steidzamības neesamība – Interešu izsvēršana
Pagaidu noregulējums – Piemērošanas apturēšana – Pagaidu pasākumi – Piešķiršanas nosacījumi –Būtisks un neatgriezenisks kaitējums – Finansiāls kaitējums – Kaitējuma būtiskais raksturs – Situācija, kas varētu apdraudēt prasītājas sabiedrības pastāvēšanu –Novērtējums, ņemot vērā tās izmēru un apgrozījumu, kā arī grupas, pie kuras tā pieder, situāciju – Darbība stingri regulētos tirgos – Katras šķirnes īpašo apstākļu izsvēršana
(LESD 278. un 279. pants)
(skat. 32.–35., 39., 40.–47., 49. punktu)
Eiropas Savienības tiesības – Principi – Tiesiskās paļāvības aizsardzība – Atsaukšanās uz to pret Savienības tiesisko regulējumu rīkoties pretēji – Nosacījumi – Nepieciešamība Savienības iestādei radīt situāciju, kas varētu radīt tiesisko paļāvību – Augu aizsardzības vielas apstiprinājuma atjaunošanas procedūra – Starpposma ziņojuma rezultāti, ko sniegusi ziņotāja dalībvalsts – Tiesiskās paļāvības neesamība
(skat. 48. punktu)
Pagaidu noregulējums – Piemērošanas apturēšana – Pagaidu pasākumi – Piešķiršanas nosacījumi –Īstenošanas regula par aktīvās vielas apstiprinājuma neatjaunināšanu laišanai tirgū – Risku identificēšana sabiedrības veselībai – Pārbaude tiesā – Apjoms – Visu attiecīgo interešu izsvēršana
(LESD.268., 278, 279. un 340. pants)
(skat. 85.–94. punktu)
Rezumējums
Rīkojumā Agrochem‑Maks/Komisija (T‑574/18 R), kas izdots 2019. gada 21. janvārī, Vispārējās tiesas priekšsēdētājs noraidīja pieteikumu par pagaidu noregulējumu, kas bija balstīts uz LESD 278. un 279. pantu, ko bija iesniedzis uzņēmums, kas veic darbības Horvātijas augu aizsardzības līdzekļu tirgū, lai apturētu Īstenošanas regulas (ES) 2018/1019 par darbīgās vielas oksasulfurona apstiprinājuma neatjaunošanu īstenošanu. (
1
) Pieteikums par pagaidu noregulējumu tika iesniegts saistībā ar prasību atcelt minēto Īstenošanas regulu. Būtībā sabiedrība apgalvoja, ka ir nodarīts būtisks un neatgriezenisks kaitējums, jo pastāv negatīva ietekme uz tās apgrozījumu, tirgus daļu zaudēšanu un kopējās uzņēmuma vērtības samazināšanos.
Pirmkārt, attiecībā uz steidzamību un it īpaši attiecībā uz šajā gadījumā apgalvotā zaudējuma nopietnību, kam ir izteikti finansiāls raksturs, Vispārējās tiesas priekšsēdētājs norādīja, ka, pirmām kārtām, attiecībā uz zaudējumiem, kas atbilst mazāk nekā 10 % no tādu uzņēmumu apgrozījuma, kuri darbojas ļoti regulētos tirgos, nešķiet, ka finansiālas grūtības, ko tie varētu ciest, varētu apdraudēt to pastāvēšanu, un, otrām kārtām, attiecībā uz zaudējumiem, kas veido gandrīz divas trešdaļas no šo uzņēmumu apgrozījuma, atzīstot, ka tiem radītās finansiālās grūtības varēja apdraudēt to pastāvēšanu, stingri regulētā nozarē, proti, augu aizsardzības līdzekļu nozarē, kurā bieži vien ir nepieciešamas būtiskas investīcijas un kur kompetentās iestādes varētu iejaukties, ja rodas apdraudējums sabiedrības veselībai, tādu iemeslu dēļ, kas attiecīgajiem uzņēmumiem ne vienmēr bija paredzami, šiem pēdējiem minētajiem bija pienākums, ja vien tiem pašiem nav jāsedz zaudējumi, kas izriet no šādas iejaukšanās, ar atbilstošu politiku aizsargāties no tās radītajām sekām. Tika precizēts, ka novērtējot kaitējuma smagumu, pagaidu noregulējuma tiesnesis nevar mehāniski un neelastīgi ņemt vērā tikai attiecīgos apgrozījuma rādītājus. Viņa pienākums ir ņemt vērā arī katras lietas īpašos apstākļus, lēmuma pieņemšanas brīdī tos sasaistot ar kaitējumu, kas nodarīts apgrozījumam. Vispārējās tiesas priekšsēdētāja ieskatā šis mehāniska un neelastīga vērtējuma aizliegums, kas izmantots, lai ļautu tiesnesim izvērtēt, vai apgalvotā kaitējuma smagumu varēja konstatēt, neskatoties uz to, ka apgrozījums nepārsniedz indikatīvo 10 % robežvērtību, ir arī jāsaprot kā tāds, kas liek tiesnesim pārliecināties, vai, ņemot vērā šīs lietas īpašos apstākļus, smaguma pakāpe nav jānosaka, neraugoties uz to, ka ir pārsniegta šī robežvērtība.
Šajā ziņā Vispārējās tiesas priekšsēdētājs vispirms norādīja, ka, tas, ka kāds ir attiecīgās vielas izplatītājs, pirmkārt, nozīmē to, ka tam nav jāuzņemas tāds pats finansiālais slogs kā tas, kas rodas ražotāju darbības attīstībā, un, otrkārt, pieprasa tam sniegt pierādījumus par dzīvotspējīgu alternatīvu neesamību.
Vispārējās tiesas priekšsēdētājs pēc tam nosprieda, ka, tā kā prasītāja darbojas stingri regulētā tirgū, ir jāņem vērā tās izvēlētā komerciālā stratēģija. Šī novērtējuma ietvaros, bez papildu pierādījumiem, kuri attiecas uz iespējamajiem pasākumiem, ko prasītāja veikusi, lai izvairītos no potenciāli riskantas situācijas, ņemot vērā attiecīgā tirgus raksturu, tikai tas vien, ka ir pārsniegta indikatīvā 10 % robežvērtība, nevar pārliecināt pagaidu noregulējuma tiesnesi par apgalvotā kaitējuma smagumu.
Šādos apstākļos – atgādinot, ka uz tiesiskās paļāvības aizsardzības principu var atsaukties tikai saistībā ar tādu situāciju, kas spēj to radīt, kuru būtu izveidojusi iestāde ar pilnvarām pieņemt galīgo lēmumu – vēl tika uzsvērts, ka no tā augu aizsardzības līdzekļa apstiprinājuma atjaunošanas procedūrā nevar rasties nekāds tiesiskās paļāvības aizsardzības princips attiecībā uz ziņotājas dalībvalsts sniegtā starpposma ziņojuma rezultātiem, jo šis ziņojums ir tikai labi zināmas procedūras starpposms un nekādā veidā neietekmē Komisijas galīgo pieņemamo rezultātu.
Otrkārt, attiecībā uz interešu līdzsvarošanu un it īpaši attiecībā uz attiecīgā uzņēmuma argumentu, ka attiecīgā darbīgā viela nerada zināmu un pierādītu apdraudējumu sabiedrības veselībai, Vispārējās tiesas priekšsēdētājs tostarp norādīja, ka attiecīgā sabiedrība šajā lietā nevar izvirzīt pārliecinošu argumentu no tā, ka viela ir tikusi droši izmantota Savienībā jau ilgu laikposmu un nekad nav ticis ziņots par kādu kaitīgu tās ietekmi uz cilvēku veselību. Proti, augu aizsardzības nozarē zinātnes attīstība nav retums, un tādējādi rodas iespēja atkārtoti izvērtēt vielas, ņemot vērā jaunas zināšanas un zinātnes atklājumus. Tas ir apstiprinājuma atjaunošanas procedūru pamats un iemesls, kādēļ tirdzniecības atļaujām tiek noteikti laika ierobežojumi. Līdz ar to pagaidu noregulējuma tiesneša veiktajai pārbaudei, izsverot intereses, ir jāattiecas uz jau apzinātajiem riskiem, no vienas puses, un tos nevar izslēgt, no otras puses. Turklāt viņa pienākums nav veikt tādu zinātnisku datu tehnisko novērtējumu, kas neietilpst viņa kompetencē. Līdz ar to argumenti par sabiedrības veselības apdraudējuma neesamību, kas izvirzīti fumus boni juris
esamības pierādījuma ietvaros, ir daļa no procedūras tiesiskuma pārbaudes, un tie nevar atsevišķi, bez citiem elementiem un tā, ka tiek iespējami atzīts izņēmums saistībā ar acīmredzamu kļūdu vērtējumā, rosināt pagaidu noregulējuma tiesnesi, veicot interešu izsvēršanu, uzskatīt, ka minētajos dokumentos izklāstītajiem secinājumiem ir dodama priekšroka salīdzinājumā ar iepriekšējiem novērtējumiem, kuri principā izriet no rūpīgas un izsmeļošas pārbaudes. Tas tā ir vēl jo vairāk, ja apgalvotais kaitējums attiecībā uz sabiedrības veselību neizriet no apkopotajiem zinātniskajiem datiem, bet gan tieši no to neesamības. Tomēr informācijas trūkums neļauj izslēgt riskus sabiedrības veselībai, kuri ir jāņem vērā attiecībā uz citām iesaistītajām interesēm, zinot, ka, no vienas puses, principā sabiedrības veselības aizsardzībai neapstrīdami ir jāpiešķir lielāka nozīme nekā ekonomiskiem apsvērumiem, un, no otras puses, sabiedrības veselības aizsardzības obligātās prasības var pamatot ierobežojumus, kas nelabvēlīgi ietekmē noteiktus uzņēmējus, pat ja šāda ietekme ir ievērojama.
(
1
)	Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/1019 (2018. gada 18. jūlijs) par darbīgās vielas oksasulfurona apstiprinājuma neatjaunošanu, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, un par grozījumiem Komisijas Īstenošanas regulā (ES) Nr. 540/2011 (OV 2018, L 183, 14. lpp.).