Pagaidu versija
ĢENERĀLADVOKĀTA MANUELA KAMPOSA SANČESA‑BORDONAS [MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA]
SECINĀJUMI,
sniegti 2026. gada 30. aprīlī (1)
Lieta C‑274/25
Alternative Payments UAB
pret
Lietuvos bankas
(Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Prejudiciāla nolēmuma tiesvedība – Maksājumu pakalpojumi iekšējā tirgū – Direktīva (ES) 2015/2366 – Regula (ES) Nr. 260/2012 – Maksājumu pakalpojumu veidi – Tiešā debeta pakalpojums – Maksātāja un maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzēju dalība tiešā debeta pakalpojuma sniegšanā – Maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojums – Maksājumu iniciēšanas pakalpojums
1.        Ar šo lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu Tiesai tiek lūgts interpretēt vairākas Regulas (ES) Nr. 260/2012 (2) un Direktīvas (ES) 2015/2366 (3) tiesību normas, lai noteiktu, kad konkrētu maksājumu pakalpojumu var kvalificēt par
“tiešā debeta pakalpojumu”.
2.        Pamatlietā jānoskaidro, vai maksājumu pakalpojumu sniedzējs (turpmāk tekstā – “MPS”) sniedz tiešā debeta maksājuma pakalpojumu, kura sniegšanai uzraudzības iestāde tam principā nav izsniegusi licenci, vai arī, gluži pretēji, tas nodrošina “maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu” vai “maksājumu iniciēšanas pakalpojumu”.
I.      Atbilstošās tiesību normas
A.      Savienības tiesības
MPD2
3.        Tās 4. pantā noteikts:
“[..]
3.      “maksājumu pakalpojums” ir kāds no I pielikumā izklāstītajiem darījumdarbības veidiem;
4.      “maksājumu iestāde” ir juridiska persona, kurai saskaņā ar 11. pantu piešķirta atļauja sniegt un izpildīt maksājumu pakalpojumus visā Savienībā;
5.      “maksājumu darījums” ir maksātāja vai maksātāja vārdā iniciēta vai maksājuma saņēmēja iniciēta naudas līdzekļu nodošanas, pārskaitīšanas vai izņemšanas darbība neatkarīgi no maksātāja un maksājuma saņēmēja attiecību pamatā esošajiem pienākumiem;
[..]
9.      “maksājuma saņēmējs” ir fiziska vai juridiska persona, kas ir maksājumu darījuma naudas līdzekļu iecerētais saņēmējs;
[..]
11.      “maksājumu pakalpojumu sniedzējs” ir 1. panta 1. punktā minētā struktūra vai fiziska vai juridiska persona, kura izmanto atbrīvojumu atbilstīgi 32. vai 33. pantam;
12.      “maksājumu konts” ir tāds konts uz viena vai vairāku maksājumu pakalpojumu lietotāju vārda, ko izmanto maksājumu darījumu izpildei;
[..]
15.      “maksājumu iniciēšanas pakalpojums” ir pakalpojums, ar ko iniciē maksājuma uzdevumu pēc maksājumu pakalpojumu lietotāja pieprasījuma attiecībā uz maksājumu kontu, kuru tur cits maksājumu pakalpojumu sniedzējs;
[..]
23.      “tiešā debeta maksājums” ir maksājumu pakalpojums maksātāja maksājumu konta debetēšanai, ja maksājumu darījumu iniciē maksājumu saņēmējs, pamatojoties uz maksātāja piekrišanu maksājumu saņēmējam, maksājumu saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzējam vai maksātāja paša maksājumu pakalpojumu sniedzējam;
[..]
44.      “maksājumu darījumu pieņemšana” ir maksājumu pakalpojums, ko sniedz maksājumu pakalpojumu sniedzējs, līgumiski vienojoties ar maksājuma saņēmēju par to, ka tas pieņems un apstrādās maksājumu darījumus, kuru rezultātā naudas līdzekļi tiek pārskaitīti maksājuma saņēmējam;
[..].”
4.        I pielikumā kā darbības, kas saistītas ar 4. panta 3. punktā minētajiem maksājumu pakalpojumiem, cita starpā ir iekļautas šādas darbības:
“[..]
3.      Maksājumu darījumu izpilde, tostarp naudas līdzekļu pārskaitījumi lietotāja maksājumu pakalpojumu sniedzēja vai cita maksājumu pakalpojumu sniedzēja atvērtā maksājumu kontā:
a)      tieša debeta maksājumu, tostarp vienreizēju tieša debeta maksājumu, izpilde;
b)      maksājumu darījumu izpilde ar maksājumu kartēm vai līdzīgām ierīcēm;
c)      kredīta pārvedumu, tostarp regulāru maksājumu uzdevumu, izpilde.
4.      Maksājumu darījumu izpilde, ja uz naudas līdzekļiem attiecas maksājumu pakalpojumu lietotāja kredītlīnija:
a)      tieša debeta maksājumu, tostarp vienreizēju tieša debeta maksājumu, izpilde;
b)      maksājumu darījumu izpilde ar maksājumu kartēm vai līdzīgām ierīcēm;
c)      kredīta pārvedumu, tostarp regulāru maksājumu uzdevumu, izpilde.
5.      Maksājumu instrumentu izdošana un/vai maksājumu darījumu pieņemšana.
[..]
7.      Maksājumu iniciēšanas pakalpojumi.
[..].”
5.        Direktīvas 81. panta 3. punktā noteikts:
“[..] Ja maksājuma saņēmējs iniciē maksājumu darījumu vai to iniciē ar tā starpniecību, maksātāja maksājumu pakalpojumu sniedzējs nodrošina, lai maksājuma saņēmējs saņemtu pilnu maksājumu darījuma summu.”
6.        Direktīvas 83. panta 3. punktā noteikts:
“Dalībvalstis pieprasa maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzējam pārsūtīt maksājuma uzdevumu, ko iniciējis maksājuma saņēmējs vai kas iniciēts ar maksājuma saņēmēja starpniecību, maksātāja maksājumu pakalpojumu sniedzējam termiņos, par ko vienojušies maksājuma saņēmējs un maksājumu pakalpojumu sniedzējs, ļaujot izdarīt norēķinu – ciktāl tas attiecas uz tiešā debeta maksājumu – datumā, par ko tie ir vienojušies.”
1.      Regula Nr. 260/2012
7.        Saskaņā ar šīs regulas 1. panta 1. punktu tajā “izklāstīti noteikumi attiecībā uz euro denominētiem kredīta pārveduma un tiešā debeta maksājumu darījumiem Savienībā gadījumos, kad gan maksātāja maksājumu pakalpojumu sniedzējs, gan maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzējs atrodas Savienībā vai kad vienīgais maksājuma darījumā iesaistītais maksājumu pakalpojumu sniedzējs atrodas Savienībā.”
8.        [Regulas] 2. pantā noteikts:
“[..]
2)      “tiešā debeta maksājums” ir iekšzemes vai pārrobežu maksājuma pakalpojums no maksātāja maksājumu konta, ja maksājuma darījumu ierosina maksājuma saņēmējs, pamatojoties uz maksātāja piekrišanu;
3)      “maksātājs” ir tāda fiziska vai juridiska persona, kas ir maksājumu konta turētājs un kas ļauj veikt maksājuma uzdevumu no minētā maksājumu konta, vai gadījumā, ja nav maksātāja maksājumu konta, tad tāda fiziska vai juridiska persona, kura sniedz maksājuma uzdevumu pārveduma veikšanai uz maksājuma saņēmēja maksājumu kontu;
4)      “maksājuma saņēmējs” ir fiziska vai juridiska persona, kas ir maksājumu konta turētāja un kas ir ar maksājuma darījumu pārvedamo līdzekļu iecerētā saņēmēja;
[..]
11)      “maksājuma uzdevums” ir maksātāja vai maksājuma saņēmēja rīkojums savam maksājumu pakalpojumu sniedzējam, ar kuru pieprasa izpildīt maksājuma darījumu;
[..]
20)      “iekasēšana” ir tiešā debeta maksājuma darījuma daļa no brīža, kad maksājuma saņēmējs to ierosina, līdz tās pabeigšanai, izdarot parasto maksātāja maksājumu konta debetēšanu;
21)      “mandāts” ir piekrišanas paušana un atļauja, ko maksātājs sniedz maksājuma saņēmējam un (tieši vai netieši – ar maksājuma saņēmēja starpniecību) maksātāja maksājumu pakalpojumu sniedzējam, lai ļautu maksājuma saņēmējam ierosināt iekasēšanu, debetējot maksātāja norādīto maksājumu kontu, un lai ļautu maksātāja maksājumu pakalpojumu sniedzējam izpildīt šādus norādījumus;
[..].”
9.        [Regulas] 5. panta 3. punkts paredz:
“3.      Pildot visus pienākumus, kas noteikti valsts tiesību aktos, ar kuriem īsteno Direktīvu 95/46/EK, maksājumu pakalpojumu sniedzējs veic tiešā debeta maksājumus saskaņā ar šādām prasībām:
a)      maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzējam ir jānodrošina, ka:
i)      veicot pirmo tiešā debeta maksājumu un vienreizēju tiešā debeta maksājumu, kā arī veicot katru nākamo maksājuma darījumu, maksājuma saņēmējs sniedz pielikuma 3. punkta a) apakšpunktā noteiktos datus;
ii)      maksātājs sniedz piekrišanu gan maksājuma saņēmējam, gan maksātāja maksājumu pakalpojumu sniedzējam (tieši vai netieši – ar maksājuma saņēmēja starpniecību); mandātus kopā ar vēlāk izdarītajiem labojumiem vai atsaukumu glabā maksājuma saņēmējs vai – maksājuma saņēmēja vārdā – trešā persona; un saskaņā ar Direktīvas 2007/64/EK 41. un 42. pantu maksājuma saņēmēju par šo pienākumu informē maksājumu pakalpojumu sniedzēju;
[..].”
B.      Lietuvas tiesības
10.      MPD2 Lietuvas tiesību aktos transponēta tostarp ar Maksājumu likumu (4) un Maksājumu iestāžu likumu (5).
1.      Maksājumu likums
11.      [Maksājumu likuma] 2. pantā ietvertas definīcijas, kas ir līdzīgas MPD2 sniegtajām definīcijām.
12.      [Minētā likuma] 5. pantā noteikts, ka maksājumu pakalpojumi ietver tādus maksājumu darījumu kā, piemēram, tiešā debeta maksājumu izpildi, tostarp vienreizēju tiešā debeta maksājumu izpildi.
13.      Saskaņā ar 6. panta 3. punktu maksājumu iestādes uzskata par MPS.
2.      Maksājumu iestāžu likums
14.      Saskaņā ar 2. panta 5. punktu maksājumu iestāde ir juridiska persona, kurai piešķirta maksājumu iestādes licence vai maksājumu iestādes licence, kas paredzēta tikai konta informācijas pakalpojuma sniegšanai, vai maksājumu iestādes licence ierobežotai darbībai.
15.      Likuma 4. panta 1. punktā paredzēts, ka maksājumu iestāde drīkst sniegt tikai tos maksājumu pakalpojumus, kas norādīti uzraudzības iestādes izsniegtajā licencē.
II.    Fakti, tiesvedība un prejudiciālie jautājumi
16.      Alternative Payments UAB ir sabiedrība, kurai Lietuvos Bankas (Lietuvas Banka) valde 2014. gada 16. septembrī piešķīra licenci sniegt divu veidu maksājumu pakalpojumus: maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu un naudas pārvedumu pakalpojumu.
17.      2017. gadā Alternative Payments pievienojās Vienotās euro maksājumu telpas (SEPA) (6) maksājumu sistēmai CENTROlink attiecībā uz tiešā debeta maksājumiem.
18.      2022. gada 26. augustā Lietuvas Banka atsauca Alternative Payments licenci (7), pārmetot tai kopumā desmit pārkāpumus. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas tikai uz piekto pārkāpumu, proti, Alternative Payments sniegtajiem tiešā debeta maksājumu pakalpojumiem bez nepieciešamās licences.
19.      Strīdīgā lēmuma 5. punktā tā norāda:
–        Alternative Payments ir maksājumu iestādes licence tādu maksājumu pakalpojumu sniegšanai kā maksājumu instrumentu izdošana vai maksājumu darījumu pieņemšana (Maksājumu likuma 5. panta 5. punkts);
–        tomēr Alternative Payments izpildīja arī tiešā debeta maksājumus (Maksājumu likuma 5. panta 3. punkts), jo visiem klientiem izveidoja maksājumu kontus IBAN (8) formā un katram klientam izdeva identifikācijas kodu;
–        Alternative Payments debetēja līdzekļus no maksātāja maksājumu konta, kad maksājumu darījumu iniciē maksājuma saņēmējs (komersants, kas ir Alternative Payments klients) pēc tam, kad tas saņēmis maksātāja piekrišanu šādam debetam;
–        līdzekļus, kas debetēti no maksātāja maksājumu konta, Alternative Payments pārskaita uz maksājumu saņēmēja kontu, kas atvērts minētajā sabiedrībā IBAN formā maksājumu sistēmā CENTROlink. Pēc tam naudas līdzekļi ar dažādiem intervāliem tiek pārskaitīti uz Alternative Payments klientu norādītajiem maksājumu kontiem, kas atvērti pie citiem MPS.
20.      Alternative Payments vērsās Vilniaus apygardos administracinis teismas (Viļņas Administratīvā apgabaltiesa, Lietuva; no 2024. gada 1. janvāra – Reģionālā administratīvā tiesa), lai panāktu strīdīgā lēmuma atcelšanu.
21.      Ar 2023. gada 14. septembra spriedumu pirmās instances tiesa prasību noraidīja. Tā konstatēja arī, ka strīdīgajā lēmumā norādītie pārkāpumi ir izdarīti un ka Alternative Payments, kurai ir licence citu maksājumu pakalpojumu sniegšanai, nepamatoti sniegusi tiešā debeta maksājumu pakalpojumus.
22.      Alternative Payments iesniedza Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) apelācijas sūdzību un lūdza atcelt pirmās instances tiesas spriedumu un strīdīgo lēmumu. Saskaņā ar iesniedzējtiesas nolēmumu (9) tā apelācijas sūdzībā apgalvoja:
–        pirmās instances tiesa, konstatējot, ka Alternative Payments ir sniegusi tiešā debeta maksājumu pakalpojumu, un uzskatot, ka galvenais kritērijs, lai noteiktu, vai sniegtais pakalpojums ir tiešā debeta maksājums, ir nevis maksājumu kontu atvēršana tās biznesa klientiem, bet gan tas, kurš iniciē maksājuma darījumu, esot pieļāvusi kļūdu;
–        Alternative Payments neatver un neuzrauga komersantu maksājumu kontus, kas ir tiešā debeta maksājumu pakalpojuma raksturīga iezīme, un neveic tādus tiešā debeta maksājumu darījumus kā tos, ko veic maksātāja MPS;
–        2017. gadā Eiropas Maksājumu padome (10) apstiprināja Alternative Payments pieteikumu pievienoties SEPA tiešā debeta maksājumu shēmai un SEPA kredīta pārvedumu shēmai. Šis fakts apstiprinot, ka SEPA tiešā debeta maksājums ir tikai tehnisks risinājums, kas nepieciešams, lai Alternative Payments varētu sniegt maksājumu apstrādes (maksājumu darījumu pieņemšanas) pakalpojumus;
–        Alternative Payments sniegtie pakalpojumi atbilst tās licencei, kā to apliecina pieejamais BIC turētāja līgums, saskaņā ar kuru Lietuvas Banka ir pilnvarojusi Alternative Payments iesniegt maksājuma rīkojumus un saņemt maksājumus no SEPA‑MMS mazumtirdzniecības maksājumu sistēmas.
23.      Iebildumu rakstā Lietuvas Banka lūdza noraidīt apelācijas sūdzību un apstiprināt pirmās instances tiesas spriedumu.
24.      Šādos apstākļos Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) uzdod Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai Regulas [Nr. 260/2012] 2. panta 2. punkts, 4. panta 23. punkts un [MPD2] I pielikuma 3. punkta a) apakšpunkts un 4. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka par tiešā debeta maksājumu pakalpojuma sniedzēju ir uzskatāms tikai maksātāja [MPS], vai arī šo pakalpojumu sniedz gan maksātāja, gan maksājuma saņēmēja [MPS]?
2)      Vai Regulas [Nr. 260/2012] 2. panta 2. punkts un [MPD2] 4. panta 23. punkts, kā arī šīs direktīvas I pielikuma 3. punkta a) apakšpunkts un 4. punkta a) apakšpunkts tādos apstākļos kā pamatlietā jāinterpretē tādējādi, ka maksājumu iestāde kā maksājuma saņēmēja [MPS], kas pārsūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pati tieši neveic debeta darījumus, un iekasē naudas līdzekļus, pamatojoties uz klientiem (maksājuma saņēmējiem) sniegtām maksātāju iepriekšējām piekrišanām, un pārskaita tos uz kontiem ar ierobežotu funkcionalitāti, sniedz tiešā debeta maksājumu pakalpojumu?
3)      Ja atbilde uz pirmo prejudiciālo jautājumu ir tāda, ka maksājuma saņēmēja [MPS] nav uzskatāms par tiešā debeta maksājumu pakalpojumu sniedzēju, bet atbilde uz otro prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, vai [MPD2] 4. panta 44. punkts un šīs direktīvas I pielikuma 5. punkts tādos apstākļos kā pamatlietā jāinterpretē tādējādi, ka maksājumu iestāde kā maksājuma saņēmēja [MPS], kas nosūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pati tieši neveic debeta maksājumu darījumus, un iekasē naudas līdzekļus, pamatojoties uz klientiem (maksājuma saņēmējiem) sniegtām maksātāju iepriekšējām piekrišanām, un pēc tam pārskaita šos līdzekļus uz klientu kontiem, ko tur citi [MPS], sniedz maksājumu darījumu apstrādes pakalpojumu?
4)      Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, vai [MPD2] 4. panta 15. punkts un tās I pielikuma 7. punkts tādos apstākļos kā pamatlietā jāinterpretē tādējādi, ka maksājumu iestāde kā maksājuma saņēmēja [MPS], kas iniciē tiešā debeta maksājumu pakalpojumu, pamatojoties uz maksājuma saņēmēja norādījumiem, bet pati neveic tiešā debeta maksājumu darījumus, un iekasē naudas līdzekļus, pamatojoties uz klientiem (maksājuma saņēmējiem) sniegtām maksātāju iepriekšējām piekrišanām, ir uzskatāma par maksājuma iniciēšanas pakalpojuma sniedzēju?”
III. Par tiesvedību Tiesā
25.      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu Tiesā reģistrēts 2025. gada 10. aprīlī.
26.      Rakstveida apsvērumus iesniedza Alternative Payments, Čehijas Republikas, Itālijas un Lietuvas valdības, kā arī Eiropas Komisija.
27.      Tiesa neuzskatīja par vajadzīgu rīkot tiesas sēdi.
IV.    Izvērtējums
A.      Ievada apsvērumi
28.      Lai noteiktu Alternative Payments sniegto maksājumu pakalpojumu veidu, ir būtiski šādi fakti, kurus iesniedzējtiesa uzskata par pierādītiem un kas izklāstīti iesniedzējtiesas nolēmuma 13.1.–13.6. punktā:
–        “[Alternative Payments] katram klientam (komersantam) ir atvērts konts IBAN formā, un tam ir piešķirts identifikācijas kods, tomēr šo kontu funkcionalitāte ir ierobežota, un klientiem (komersantiem) nav piekļuves šiem kontiem, tie nevar iniciēt maksājumus utt.”
–        “Maksātājs (pircējs) ir devis piekrišanu [Alternative Payments] klientam (komersantam, maksājuma saņēmējam) debetēt līdzekļus no viņa konta.”
–        “[Alternative Payments] klients (komersants), kas ir galīgais līdzekļu saņēmējs, iniciē debetu no maksātāja (pircēja) konta.”
–        “[Alternative Payments] pārsūta savu klientu (komersantu, maksājuma saņēmēju) tiešā debeta maksājumu rīkojumus SEPA Direct Debit shēmai, izmantojot maksājumu sistēmu CENTROlink, un, pamatojoties uz šiem rīkojumiem, tiek iekasēti naudas līdzekļi, ievērojot maksātāju iepriekšēju piekrišanu, ko tie devuši klientiem (komersantiem, maksājuma saņēmējiem), lai periodiski debetētu līdzekļus no to maksājumu kontiem. Maksātāja kontu debetē maksātāja [MPS], kas atver un pārvalda tā maksājumu kontu.”
–        Iekasētie līdzekļi tiek pārskaitīti ierobežotas funkcionalitātes kontos, kas klientiem (komersantiem, maksājuma saņēmējiem) atvērti [Alternative Payments] sistēmā. Pēc tam [Alternative Payments] šos līdzekļus pārskaita uz klientu (komersantu, maksājuma saņēmēju) norādītajiem maksājumu kontiem, kas atvērti pie citiem [MPS].
–        “Saskaņā ar [Alternative Payments] vispārīgajiem līguma noteikumiem [Alternative Payments] sniedz saviem klientiem SEPA tiešā debeta maksājumu iekasēšanas pakalpojumu un palīdz tiem saņemt un citādi apstrādāt patērētāju veiktos maksājumus par precēm un pakalpojumiem. [Alternative Payments] klientam no sava lietotāja (debitora) jāsaņem SEPA tiešā debeta maksājuma rīkojums. Lietotājs var pieprasīt savam [MPS] atmaksāt līdzekļus, kas iekasēti ar SEPA tiešā debeta maksājumu, astoņu nedēļu laikā pēc iekasēšanas [Alternative Payments] nevar atteikties pieņemt atmaksu [..]”.
B.      Pirmais prejudiciālais jautājums
29.      Iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 260/2012
2. panta 2. punkts un MPD2 4. panta 23. punkts kopsakarā ar šīs direktīvas I pielikuma 3. punkta a) apakšpunktu un 4. punkta a) apakšpunktu “jāinterpretē tādējādi, ka par tiešā debeta maksājumu pakalpojuma sniedzēju ir uzskatāms tikai maksātāja maksājumu pakalpojumu sniedzējs, vai arī šo pakalpojumu sniedz gan maksātāja, gan maksājuma saņēmēja MPS”.
30.      MPD2 I pielikumā uzskaitīti tie maksājumu pakalpojumi, uz kuriem attiecas šīs direktīvas 4. panta 3. punkts. Šā pielikuma 3. punkta a) apakšpunktā ir minēta “maksājumu darījumu izpilde, tostarp naudas līdzekļu pārskaitījumi uz lietotāja [MPS] vai cita [MPS] atvērtā maksājumu kontu”, un, konkrētāk, “tieša debeta maksājumu, tostarp vienreizēju tieša debeta maksājumu, izpilde” (11).
31.      Tiesa ir plaši definējusi Direktīvā 2007/64/EK ietverto jēdzienu “tiešā debeta maksājums” (12), kas ir analogs attiecīgajam MPD2 jēdzienam. Tā it īpaši uzskatīja, ka:
–        “maksājumu pakalpojumu” jēdziens attiecināms uz maksājuma saņēmēja iniciētu tiešā debeta maksājumu izpildi no konta, kura turētājs tas nav, pat ja starp maksātāju un maksājuma saņēmēju nepastāv nekādas saistības, ja vien maksātājs kā attiecīgā maksājumu konta turētājs šādiem debeta maksājumiem piekritis (13);
–        “maksājumu pakalpojumu” jēdzienā ietilpst arī tādu tiešā debeta maksājumu izpilde, ko to saņēmējs ir ierosinājis veikšanai no konta, kura turētājs tas nav, un kuriem debitētā konta turētājs nav piekritis (14).
32.      Lai labāk izprastu šo diskusiju, ir lietderīgi izklāstīt šī pakalpojuma galvenās iezīmes, lai noteiktu, vai tā izpildē darbojas tikai viens vai abi iesaistītie MPS.
1.      Tiešā debeta maksājumi
33.      MPD2 maksājumu pakalpojumu katalogā iekļauti tādi ar maksājumu konta pārvaldību tradicionāli saistīti darījumi kā kredīta pārvedumu izpilde un tiešā debeta maksājumi. Gan vieni, gan otri ir galvenie maksājumu pakalpojumi, kas darbojas SEPA un uz kuriem attiecas Regula Nr. 260/2012.
34.      Tiešā debeta maksājuma gadījumā maksātājs un konta turētājs (maksātājs) pilnvaro citu personu (maksājuma saņēmēju, maksātāja kreditoru) debetēt līdzekļus no maksātāja maksājumu konta.
35.      Tiešā debeta maksājumi ir ļoti izplatīti maksājumu pakalpojumi. Klasisks piemērs ir no bankas konta veikta automātiska rēķinu apmaksa par ūdens, elektroenerģijas, tālruņa vai interneta pakalpojumiem, un tie parasti ir regulāri tiešā debeta maksājumi. Pastāv arī vienreizēji tiešā debeta maksājumi (piemēram, nodokļu iestādei veicamo maksājumu automātiska apmaksa).
36.      Tiešā debeta maksājuma gadījumā: a) maksājuma darījumu iniciē maksājuma saņēmējs bez maksātāja tiešas iejaukšanās, lai gan pēdējais (maksātājs) (15), izmantojot pilnvarojumu, iepriekš devis savu piekrišanu; un b) pakalpojums tiek veikts
maksājumu kontā.
37.      SEPA sistēmā ir divi tiešā debeta maksājumu veidi: parastie tiešā debeta maksājumi (CORE) un tiešā debeta maksājumi izmantošanai tikai starp uzņēmumiem, pašnodarbinātajiem vai profesionāļiem (B2B). MPS, kas piedāvā tiešā debeta maksājumu pakalpojumus, obligāti piedalās CORE shēmā, savukārt B2B risinājums ir brīvprātīgs.
38.      Tiešā debeta maksājumiem raksturīgas šādas iezīmes (16):
–        Konta turētājam vispirms jāpiekrīt, ka maksājumi tiek debetēti no šī konta. Piekrišanu ietver pilnvarojumā, kurā norādīti dati, kas nepieciešami, lai kreditors varētu iesniegt tiešā debeta maksājumu.
–        Pilnvarojums ir veids, kā debitors: a) atļauj kreditoram uzsākt līdzekļu iekasēšanu, debetējot tā kontu; un b) pilnvaro savu finanšu iestādi debetēt no viņa konta maksājumus, kurus iekasēšanai iesniedzis kreditora MPS.
–        Kreditoram jāglabā pilnvarojums, kā arī visi tā grozījumi vai atcelšana.
–        Tiešā debeta maksājumi jāiesniedz pirms iekasēšanas datuma, kurā maksātājam jāizpilda maksāšanas pienākums. Iesniegšanas termiņš ir atkarīgs no tā, vai veicams vienreizējs maksājums, pirmais maksājums regulāru tiešā debeta maksājumu virknē vai kārtējais maksājums šādā virknē.
–        Kreditora unikālais identifikators un atsauce uz pilnvarojumu ir obligāti. Abi šie rādītāji identificē kreditoru un tiešā debeta maksājumus, ko izpilda saskaņā ar šo pilnvarojumu. Regulāru maksājumu gadījumā tiem jāpaliek nemainīgiem.
–        IBAN kodu izmanto kā maksātāja konta identifikatoru.
–        BIC kods identificē maksātāja finanšu iestādi.
–        Pēc maksātāja pieprasījuma paredzēti maksimālie atmaksas termiņi, kas tiek pagarināti neatļautu maksājumu gadījumā.
2.      Tiešā debeta pakalpojuma dalībnieki
39.      Gan MPD2 (4. panta 23. punkts), gan Regula Nr. 260/2012 (2. panta 2. punkts) definē tiešo debetu, kā norādīts iepriekš (17).
40.      Abas definīcijas, kas būtībā sakrīt, nosaka, ka tiešajā debetā: a) tiek veikts debets no maksātāja maksājumu konta; b) maksājuma darījumu iniciē saņēmējs (maksājuma kreditors); un c) maksātājs iepriekš devis savu piekrišanu saņēmējam, saņēmēja MPS vai paša MPS.
41.      Tomēr šajās definīcijās nav skaidri noteikts, kuri MPS uzskatāmi par tiešā debeta maksājumu pakalpojumu sniedzējiem (18).
42.      Alternative Payments no šīm definīcijām secina, ka tiešā debeta maksājumu pakalpojumu sniedz tikai maksātāja MPS (19). Tā uzskata:
–        tiešā debeta maksājumam nepieciešams iekasēt līdzekļus no maksātāja konta, ko var veikt tikai maksātāja MPS, kurš pārvalda šo maksājumu kontu. Saņēmēja MPS nevar veikt darbības maksātāja maksājumu kontā, un tas veic tikai tehnisku funkciju, proti, nodrošina naudas līdzekļu iekasēšanu;
–        maksājuma saņēmēja MPS sniedz debeta maksājumu pakalpojumu tikai tad, ja šī pati iestāde ir gan saņēmēja, gan maksātāja MPS.
43.      Tomēr uzskatu, ka tiešā debeta pakalpojuma sniegšanā iesaistās gan maksātāja (debitora) MPS, gan saņēmēja (kreditora) MPS. Šādu manu nostāju pamato četri iemesli.
44.      Pirmkārt, Regulas Nr. 260/2012 2. panta 21. punktā ietvertais jēdziens “mandāts” ir piekrišanas paušana un atļauja, ko maksātājs sniedz maksājuma saņēmējam un (tieši vai netieši – ar maksājuma saņēmēja starpniecību) maksātāja MPS, paredzot divu MPS iesaisti tiešā debeta tiesiskajās attiecībās.
45.      Šajā darījumā maksājuma saņēmējam atļauts ar sava MPS starpniecību nosūtīt maksājuma rīkojumu maksātāja MPS, lai tas izpildītu maksājumu, debetējot līdzekļus no maksātāja konta. No šāda skatpunkta maksātāja un maksājuma saņēmēja MPS tiešā debeta pakalpojumu sniedz kopīgi.
46.      Otrkārt, MPD2 81. panta 3. punktā un 83. panta 3. punktā, ko jau esmu minējis (20), noteikti īpaši pienākumi:
–        maksātāja MPS, kam jānodrošina, lai “[..] maksājuma saņēmējs saņemtu pilnu maksātāja iniciētā maksājumu darījuma summu”;
–        maksājuma saņēmēja MPS, kam jānodrošina
“ja maksājumu saņēmējs iniciē maksājumu darījumu vai to iniciē ar tā starpniecību, [..], lai maksājuma saņēmējs saņemtu pilnu maksājumu darījuma summu” (81. panta 3. punkts);
–        maksājuma saņēmēja MPS, kam jāpārsūta maksājuma rīkojums, ko iniciējis maksājuma saņēmējs, maksātāja MPS termiņos, par kuriem panākta vienošanās (83. panta 3. punkts).
47.      Šīs divas tiesību normas, atkārtoju, uzliek saņēmēja MPS īpašus pienākumus, lai pareizi veiktu tiešā debeta maksājumu. Tādējādi MPD2 paredz, ka tiešā debeta pakalpojuma sniegšanā papildus maksātāja MPS jāiesaistās arī saņēmēja MPS. Saņēmēja MPS līdzdalība nav tikai tehniska darbība, lai nodrošinātu līdzekļu ieskaitīšanu maksājuma saņēmēja maksājumu kontā.
48.      Treškārt, maksātāja un tā MPS, saņēmēja un tā MPS iesaistīšanās tiešā debeta maksājumā secināma arī no Eiropas Maksājumu padomes apstiprinātās Rokasgrāmatas par SEPA tiešā debeta maksājumu pamatregulējumu (21) (turpmāk tekstā –“Rokasgrāmata”) (22) 7. nodaļas.
49.      Rokasgrāmatā tiešā debeta maksājuma darījums, kas veikts, izmantojot SEPA Direct Debit shēmu, definēts kā “viss tiešā debeta maksājuma izpildes process, sākot no kreditora iniciētas līdzekļu iekasēšanas līdz tās pabeigšanai – sekmīgai izpildei [līdzekļu ieskaitīšanai saņēmēja maksājumu kontā], noraidīšanai vai iekasēto līdzekļu atmaksai” [pēc maksātāja rīkojuma saņemšanas atmaksāt viņam pienākošos līdzekļus]” (23).
50.      No Rokasgrāmatā sniegtā SEPA tiešā debeta maksājuma veida apraksta (24) izriet:
–        SEPA tiešais debets ir maksājumu instruments, ko reglamentē Rokasgrāmata par euro iekasēšanu visā SEPA telpā no kontiem, kas paredzēti maksājumu pieņemšanai;
–        darbības, lai iekasētu līdzekļus no debitora, kuram ir konts tā MPS, uzsāk kreditors ar tā MPS starpniecību saskaņā ar debitora un kreditora vienošanos. Šī vienošanās balstās uz maksātāja sniegtu atļauju kreditoram debetēt kontu; šī atļauja ir adresēta gan kreditora, gan maksātāja MPS un to dēvē par pilnvarojumu;
–        gan debitoram, gan kreditoram jābūt kontam kādā no SEPA telpā esošiem MPS;
–        saskaņā ar Rokasgrāmatu veiktā iekasēšana ir darījumi, kas nošķirti no pamatā esošā līguma, uz kura tie balstās (25).
51.      SEPA sistēmā tiešais debets ir sarežģīts maksājuma darījums, kurā mijiedarbojas gan maksātāja, gan saņēmēja MPS.
52.      Kopumā Regulas Nr. 260/2012 2. panta 2. punkts un MPD2 4. panta 23. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tiešā debeta maksājumu pakalpojumu sniedz gan maksātāja MPS, gan maksājuma saņēmēja MPS.
C.      Otrais prejudiciālais jautājums
53.      Ar otro jautājumu, kas ir cieši saistīts ar pirmo jautājumu, iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, maksājuma saņēmēja MPS sniedz tiešā debeta maksājumu pakalpojumu.
54.      Pamatojoties uz minētajiem apstākļiem, iesniedzējtiesa jautājumā uzsver, ka saņēmēja MPS “pārsūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pati tieši neveic debeta darījumus, un iekasē līdzekļus, pamatojoties uz maksātāju iepriekšējām piekrišanām, kas sniegtas klientiem (maksājumu saņēmējiem), un ieskaita tos kontos ar ierobežotu funkcionalitāti”.
55.      Savienības tiesību normas, kuru interpretācija tiek lūgta, ir tādas pašas kā iepriekšējā prejudiciālajā jautājumā.
56.      Lai atbildētu uz šo jautājumu, jāņem vērā iesniedzējtiesas nolēmumā aprakstītā Alternative Payments darījumu dinamika:
–        maksātājs (patērētājs, pircējs) sniedz piekrišanu, pilnvarojot komersantu (maksājuma saņēmēju) veikt iekasēšanu no sava maksājumu konta;
–        komersants Alternative Payments klients, kurš ir galīgais līdzekļu saņēmējs, iniciē tiešā debeta maksājumu no maksātāja (pircēja) konta;
–        Alternative Payments nosūta savu klientu (komersantu, maksājumu saņēmēju) maksājumu rīkojumus SEPA tiešā debeta shēmai, izmantojot Lietuvas Bankas pārvaldītās maksājumu sistēmas CENTROlink pakalpojumus. Tiešā debeta maksājumu pamatā ir iepriekšēja piekrišana (mandāti), ko maksātāji devuši komersantiem, lai tie periodiski debetētu līdzekļus no to maksājumu kontiem;
–        līdzekļu debetēšanu no maksātāja konta veic maksātāja MPS, kas šo kontu atver un pārvalda;
–        iekasētie līdzekļi tiek pārskaitīti ierobežotas funkcionalitātes maksājumu kontos, kas klientiem (komersantiem, maksājumu saņēmējiem) atvērti Alternative Payments. Katram klientam ir atvērts konts IBAN formā, un tam ir piešķirts identifikācijas kods, tomēr šo kontu funkcionalitāte ir ierobežota, un klientiem (komersantiem) nav piekļuves šiem kontiem un tie nevar iniciēt maksājumus;
–        pēc tam Alternative Payments saņemtos līdzekļus pārskaita uz klientu (komersantu, maksājumu saņēmēju) norādītajiem maksājumu kontiem citos MPS.
57.      Pamatojoties uz šo informāciju, Tiesai tiek lūgts sniegt atbildi, kas attiecas uz Alternative Payments noslēgto līgumu īpašajiem apstākļiem un tās attiecībām ar uzraudzības iestādēm (26). Tomēr šie apstākļi un šīs attiecības jāizvērtē iesniedzējtiesai.
58.      Tiesa var sniegt iesniedzējtiesai dažas norādes par Savienības tiesību interpretāciju, neaizstājot iesniedzējtiesu tās pienākumu izpildē.
59.      Vispirms jāatgādina, ka saskaņā ar iesniedzējtiesas nolēmumu Alternative Payments “sniedz saviem klientiem SEPA tiešā debeta maksājumu iekasēšanas pakalpojumu” (27). Man ir grūti piekrist tam, ka MPS, kas pievienojies SEPA tiešā debeta shēmai, vienlaikus varētu tikt uzskatīts par tādu, kas nav saistīts ar tiešā debeta pakalpojuma sniegšanu.
60.      Ja esmu pareizi sapratis,
Alternative Payments iesaistās to tiešā debeta maksājumu iekasēšanā, kurus patērētāji veic par labu komersantiem. Šī sabiedrība sniedz pakalpojumu komersantiem, kuri ar to noslēguši līgumus, lai atvieglotu tiešā debeta maksājumu iekasēšanu. Tā centralizē šo maksājumu pārvaldību, bet komersantiem nav piekļuves saviem kontiem Alternative Payments, jo tie saņem naudu savos maksājumu kontos, kas atvērti pie to parastajiem MPS.
61.      Šāda iesaistīšanās ir daļa no tiešā debeta maksājumu pakalpojumu pārvaldības, un to klientu (komersantu) kontu ierobežotā funkcionalitāte nav šķērslis šādai kvalifikācijai, kā to turpmāk izklāstīšu.
62.      Pirmkārt, komersantiem (Alternative Payments klientiem) šajā sabiedrībā ir atvērti maksājumu konti IBAN formātā ar identifikācijas kodu un darbības kārtību maksājumu sistēmā CENTROlink, kas ir līdzīga jebkuram citam MPS, kurš sniedz tiešā debeta maksājumu pakalpojumu “parastā” veidā.
63.      Otrkārt, Alternative Payments kā maksājuma saņēmēja (komersanta) MPS jāievēro MPD2 81. panta 3. punkts. Tai jānodrošina, ka maksājuma saņēmējs saņem maksājuma darījuma kopējo summu un saņem attiecīgos līdzekļus. Kā maksājuma saņēmēja MPS tai jānosūta maksājuma rīkojums maksātāja (patērētāja) MPS “[..] termiņos, par ko vienojušies maksājuma saņēmējs un [MPS], ļaujot izdarīt norēķinu – ciktāl tas attiecas uz tiešā debeta maksājumu – datumā, par ko tie ir vienojušies” (MPD2 83. panta 3. punkts).
64.      Treškārt, Alternative Payments jāveic to līdzekļu atmaksa, kas iekasēti, izmantojot SEPA tiešo debetu, un tā nevar iebilst pret šādu atmaksu, ja maksātāja MPS to pieprasa astoņu nedēļu laikā pēc līdzekļu iekasēšanas.
65.      Tas, ka maksājumu saņēmējiem nav piekļuves Alternative Payments atvērtajiem kontiem ar ierobežotu funkcionalitāti, neliedz šai sabiedrībai nodrošināt saņēmējiem SEPA tiešā debeta maksājumu saņemšanu un sekmēt līdzekļu pārskaitījumu no maksātāja maksājuma saņēmējam, izpildot tiešā debeta maksājuma rīkojumu, kas var būt vienreizējs vai atkārtots.
66.      Iepriekš aprakstītā Alternative Payments darbība liecina, ka tā rīkojas kā tiešā debeta maksājumu pakalpojuma sniedzēja, kam nepieciešama obligātā administratīvā atļauja.
67.      Alternative Payments savai aizstāvībai norāda, ka tā tikai “iesniedz tiešā debeta maksājumu rīkojumus banku sistēmām, kas tos izpildīs” (28). Tomēr, kā vienprātīgi apgalvo Komisija (29) un Čehijas Republikas, Itālijas un Lietuvas valdības (30), abu MPS (maksājuma saņēmēja un maksātāja) funkcijas tiešā debeta maksājumu pakalpojumu jomā var būt dažādas, taču tas nenozīmē, ka tās nav saistītas ar strīdīgo maksāšanas veidu.
68.      Piekrītu Lietuvas valdībai, ka, izdodot tiešā debeta maksājumu rīkojumus, MPS veic funkcijas, kas nepieciešamas SEPA tiešā debeta maksājumu ierosināšanai, neatkarīgi no tā, vai šis MPS pats tieši veic līdzekļu debetēšanu (31).
69.      Kopumā Regulas Nr. 260/2012 2. panta 2. punkts un MPD2 4. panta 23. punkts, kā arī šīs direktīvas I pielikuma 3. punkta a) apakšpunkts un 4. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka tiešā debeta maksājumu pakalpojumu sniedz tāds maksājuma saņēmēja MPS, kas pārsūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pats tieši neveic debeta darījumus, un iekasē līdzekļus, pamatojoties uz maksātāju iepriekšēju piekrišanu, kas sniegta klientiem (maksājumu saņēmējiem), un ieskaita tos kontos ar ierobežotu funkcionalitāti.
D.      Trešais un ceturtais prejudiciālais jautājums
70.      Trešais un ceturtais prejudiciālais jautājums uzdoti gadījumam, ja atbilde uz pirmajiem diviem jautājumiem būtu noliedzoša. Tā kā esmu ierosinājis Tiesai sniegt apstiprinošu atbildi, šie jautājumi nebūtu jāizskata. Tomēr izskatīšu tos pakārtoti.
71.      Ar šiem abiem jautājumiem iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai šādos apstākļos maksājuma saņēmēja MPS (proti, Alternative Payments):
–        sniedz “maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu” (trešais prejudiciālais jautājums);
–        pretējā gadījumā – vai tā sniedz “maksājumu iniciēšanas pakalpojumu” (ceturtais prejudiciālais jautājums).
1.      Maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojums
72.      MPD2 4. panta 44. punktā “maksājumu darījumu pieņemšanas” pakalpojums ir definēts tā, kā esmu to aprakstījis iepriekš (32). Šis pakalpojums turklāt minēts kā viens no maksājumu pakalpojumiem, uz kuriem attiecas MPD2 I pielikuma 5. punkts.
73.      Ar maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu MPS piedāvā nepieciešamos rīkus, lai komersants varētu piedāvāt maksājumu pieņemšanu ar kartēm (kredītkartēm un debetkartēm) vai citām virtuālām maksājumu metodēm (33).
74.      Maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojuma pamatā ir iepriekšējs līgums starp pakalpojuma sniedzēju (MPS) un tā klientu (komersantu, maksājuma saņēmēju). Abas puses vienojas, ka MPS pieņem un apstrādā maksājumu darījumus maksājuma saņēmēja labā, “kuru rezultātā naudas līdzekļi tiek pārskaitīti maksājuma saņēmējam”. Tādējādi tas ir maksājuma saņēmējam sniegts pakalpojums, jo šī maksājumu pakalpojuma lietotājs vienmēr rīkojas kā maksājuma saņēmējs (34).
75.      Nav strīda par to, ka Alternative Payments drīkst sniegt maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumus. Ja pamatlietā aplūkotos strīdīgos pakalpojumus varētu iekļaut šajā sadaļā, uz tiem attiektos šai sabiedrībai izdotā licence.
76.      Kā norādīts iesniedzējtiesas nolēmumā, problēma ir šāda: “vai tiešā debeta maksājuma rīkojumu var izmantot kā tehnisku risinājumu maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojuma sniegšanai un vai tādos apstākļos kā pamatlietā, kad maksājumu iestāde nosūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus un iekasē naudas līdzekļus, pēc tam pārskaitot tos uz klientu kontiem, ko tur citi [MPS], sabiedrība (maksājumu iestāde) var tikt uzskatīta par maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojuma sniedzēju” (35).
77.      Manuprāt, iesniedzējtiesas nolēmumā aprakstītā darbība neietilpst maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojuma jēdzienā MPD2 izpratnē, lai gan pirmajā brīdī varētu šķist pretēji.
78.      Pirmkārt, tiešā debeta maksājums ir maksājumu pakalpojums, kas atšķiras no maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojuma, un pēdējo minēto nav iespējams sniegt, izmantojot kā instrumentu SEPA tiešo debetu. Tiešā debeta maksājumi nav “tehnisks risinājums” maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu sniegšanai. Ja tā būtu, MPS varētu veikt slēptus tiešā debeta maksājumus, tos uzdodot par maksājumu darījumu pieņemšanu. Tādējādi tie varētu apiet MPD2 76. un 77. pantā paredzēto pienākumu attiecībā uz Eiropas mēroga tiešā debeta sistēmu, kas nodrošina beznosacījumu tiesības uz atmaksājumu (36) astoņu nedēļu laikā no naudas līdzekļu debetēšanas dienas, tādējādi garantējot augstu patērētāju aizsardzības līmeni SEPA.
79.      Otrkārt, tiešā debeta maksājumu pakalpojuma pamatā ir debitora pilnvarojums kreditoram veikt regulārus maksājumus. Turpretim, sniedzot maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu, lai apstiprinātu katru klienta veiktu maksājuma darījumu, ir vajadzīga īpaša atļauja, pat ja klients noslēdzis līgumu ar maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu sniedzēju.
80.      Saskaņā ar tā definīciju par maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu tiek “noslēgts līgums” starp komersantu (maksājumu saņēmēju) un tā maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu sniedzēju, tādējādi šī pakalpojumu sniedzēja attiecības ar maksātājiem nebalstās uz pilnvarojumu, kāds tiek izmantots tiešā debeta gadījumā.
81.      Treškārt, Alternative Payments izmantoja SEPA tiešā debeta instrumentu, lai sniegtu pakalpojumu komersantiem, tādējādi tai bija jāievēro Regulas Nr. 260/2012
5. panta 1. un 3. punktā, kā arī pielikuma 1. un 3. punktā paredzētās tehniskās prasības un nosacījumi. Šīs tehniskās prasības un nosacījumi atšķiras no tiem, ko piemēro maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumiem.
82.      Visbeidzot, MPD2 4. panta 44. punkts un šīs direktīvas I pielikuma 5. punkts jāinterpretē tādējādi, ka maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu nesniedz tāds maksājuma saņēmēja (komersanta) MPS, kas pārsūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pats tieši neveic debeta darījumus un iekasē līdzekļus, pamatojoties uz maksātāju (patērētāju) iepriekšēju piekrišanu, kas sniegta tā klientiem (komersantiem, maksājuma saņēmējiem), un pēc tam pārskaita šos līdzekļus uz klientu kontiem, kas atvērti citos MPS.
2.      Maksājumu iniciēšanas pakalpojumi
83.      Ar ceturto prejudiciālo jautājumu iesniedzējtiesa pieļauj iespēju, ka Alternative Payments sniedz maksājumu iniciēšanas pakalpojumu.
84.      MPD2 4. panta 15. punktā “maksājumu iniciēšanas pakalpojums” ir definēts tā, kā jau esmu norādījis (37). Maksājumu iniciēšana kā maksājumu pakalpojums ir minēta arī MPD2 I pielikuma 7. punktā.
85.      Maksājumu iniciēšanas pakalpojumu darbības kārtība ir šāda:
–        Patērētājs, kurš vēlas iegādāties preces vai pakalpojumus no komersanta, maksājumu iniciēšanas pakalpojuma sniedzējam, kas izmanto savu saskarni, dara pieejamus tā maksājumu konta personalizētos drošības datus, kas ir saistīti ar maksājumu kontu, kuru patērētājs atvēris savā ierastajā MPS (parasti bankas iestādē) (38).
–        Maksājumu iniciēšanas pakalpojuma sniedzējs informē komersanta MPS, ka patērētājs ir gatavs veikt maksājumu, un praktiski tūlītēji apstiprina komersantam, ka maksājumu darījums ir iniciēts.
–        Pēc tam, kad pircējs ir apstiprinājis darījumu, komersants viņam piegādā preces vai sniedz pakalpojumu.
86.      Maksājumu iniciēšanas pakalpojums ir īpaši nozīmīgs e‑komercijas jomā, jo tas nodrošina saskarni, kas kalpo kā savienojums starp uzņēmuma tīmekļa vietni un lietotāja MPS tiešsaistes platformu, lai iniciētu maksājumus internetā un paātrinātu preču un pakalpojumu apriti.
87.      Maksājumu iniciēšanas pakalpojums ļauj veikt pirkumus internetā personām, kurām nav maksājumu karšu un kurām šim nolūkam vienkārši ir nepieciešams tiešsaistes maksājumu konts, kas nebija iespējams pirms šīs jaunās maksājumu metodes ieviešanas (39).
88.      MPD2 31. apsvērumā noteikts, ka maksājuma iniciēšanas pakalpojuma sniedzējs, sniedzot tikai maksājuma iniciēšanas pakalpojumu, nevienā no maksājuma sistēmas ķēdes posmiem netur lietotāja naudas līdzekļus (40). Tajā piebilsts, ka tad, ja maksājuma iniciēšanas pakalpojuma sniedzējs vēlas sniegt maksājumu pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tā turējumā ir lietotāja naudas līdzekļi, tam jāiegūst pilnīga atļauja attiecībā uz šiem pakalpojumiem.
89.      Savukārt MPD2 66. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka šāda pakalpojuma sniedzējs “saistībā ar maksājumu iniciēšanas pakalpojumu sniegšanu nevienā brīdī netur maksātāja naudas līdzekļus”.
90.      No lietas materiāliem izriet, ka Alternative Payments darījuma aprites cikla laikā līdzekļi ir tās turējumā. Šis apstāklis nav saderīgs ne ar maksājumu iniciēšanas pakalpojuma pazīmēm, kas minētas MPD2 4. panta 15. punktā, to interpretējot kopsakarā ar tās apsvērumiem, ne ar MPD2 66. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikto aizliegumu.
91.      Alternative Payments atzīst, ka tās darbība neatbilst nosacījumiem, lai to varētu kvalificēt kā maksājumu iniciēšanas pakalpojumu (41).
92.      Galu galā maksājumu iniciēšanas pakalpojumu, kā tas definēts MPD2 4. panta 15. punktā un tās I pielikuma 7. punktā, nesniedz tāds maksājuma saņēmēja (komersanta) MPS, kurš pārsūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pats neveic tiešā debeta darījumus un iekasē līdzekļus, pamatojoties uz maksātāju (patērētāju) iepriekšēju piekrišanu, kas sniegta tā klientiem (komersantiem, maksājumu saņēmējiem), un pēc tam šos līdzekļus pārskaita uz klientu kontiem, kas atvērti citos MPS.
V.      Secinājumi
93.      Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, ierosinu Tiesai uz Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem atbildēt šādi:
1)      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2366 (2015. gada 25. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK, 4. panta 23. punkts, I pielikuma 3. punkta a) apakšpunkts un 4. punkta a) apakšpunkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 260/2012 (2012. gada 14. marts), ar ko nosaka tehniskās un darbības prasības kredīta pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009, 2. panta 2. punkts
jāinterpretē tādējādi, ka
–        tiešā debeta maksājumu pakalpojuma sniegšanā ir iesaistīts gan maksātāja maksājumu pakalpojumu sniedzējs, gan maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzējs;
–        maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzējs, kurš pārsūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pats neveic tiešā debeta darījumus un iekasē līdzekļus, pamatojoties uz iepriekšēju piekrišanu, ko maksātāji snieguši tā klientiem (maksājumu saņēmējiem), un ieskaita tos kontos ar ierobežotu funkcionalitāti, sniedz tiešā debeta maksājumu pakalpojumu.
2)      Direktīvas 2015/2366 4. panta 44. punkts, kā arī šīs direktīvas I pielikuma 5. punkts jāinterpretē tādējādi, ka maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojumu nesniedz tāds maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzējs, kurš pārsūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pats neveic debeta darījumus un iekasē līdzekļus, pamatojoties uz maksātāju iepriekšēju piekrišanu, kas sniegta tā klientiem (maksājumu saņēmējiem), un ieskaita tos kontos ar ierobežotu funkcionalitāti.
3)      Direktīvas 2015/2366 4. panta 15. punkts, kā arī šīs direktīvas I pielikuma 7. punkts jāinterpretē tādējādi, ka maksājumu iniciēšanas pakalpojumu nesniedz tāds maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzējs, kurš pārsūta tiešā debeta maksājumu rīkojumus, bet pats neveic debeta darījumus un iekasē līdzekļus, pamatojoties uz maksātāju iepriekšēju piekrišanu, kas sniegta tā klientiem (maksājumu saņēmējiem), un ieskaita tos kontos ar ierobežotu funkcionalitāti.
1 –      Oriģinālvaloda – spāņu.
2      Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (2012. gada 14. marts), ar ko nosaka tehniskās un darbības prasības kredīta pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009 (OV 2012, L 94, 22. lpp.). Tā tika grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2024/886 (2024. gada 13. marts), ar ko groza Regulas (ES) Nr. 260/2012 un (ES) 2021/1230 un Direktīvas 98/26/EK un (ES) 2015/2366 attiecībā uz tūlītējiem kredīta pārvedumiem euro (OV L, 2024/886). Regula 2024/886 šim strīdam nav piemērojama ratione temporis.
3      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2015. gada 25. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV 2015, L 337, 35. lpp.; labojums – OV 2016, L 153, 39. lpp.). Turpmāk tekstā – “MPD2”.
4      1999. gada 28. oktobra Lietuvos Respublikos mokėjimų įstatymas Nr. VIII‑1370 (Lietuvas Republikas Likums Nr. VIII‑1370 par maksājumiem; turpmāk tekstā – “Maksājumu likums”).
5      2009. gada 10. decembra Lietuvos Respublikos mokėjimo įstaigų įstatymas Nr. XI‑549 (Lietuvas Republikas Likums Nr. XI‑549 par maksājumu iestādēm; turpmāk tekstā – “Maksājumu iestāžu likums”).
6      SEPA ir Single Euro Payments Area (Vienotā euro maksājumu telpa) akronīms angļu valodā. SEPA ir telpa, kurā iedzīvotāji, uzņēmumi un citi ekonomikas dalībnieki Eiropā var veikt un saņemt gan iekšzemes, gan pārrobežu maksājumus euro ar vienādiem nosacījumiem un ar vienādām tiesībām un pienākumiem neatkarīgi no to atrašanās vietas. Tā ir būtisks iekšējā maksājumu tirgus elements.
7      Runa ir par Lietuvas Bankas Padomes 2022. gada 26. augusta Lēmumu Nr. 03‑126 par izpildes pasākuma piemērošanu Alternative Payments (turpmāk tekstā – “strīdīgais lēmums”).
8      IBAN ir starptautisks maksājumu konta numura identifikators, kas nepārprotami identificē atsevišķu maksājumu kontu kādā dalībvalstī.
9      Iesniedzējtiesas nolēmuma 11. punkts.
10      EuropeanPaymentsCouncil (Eiropas Maksājumu padome) ir Eiropas banku nozares koordinācijas un lēmumu pieņemšanas struktūra maksājumu jomā, kuras mērķis ir atbalstīt un veicināt SEPA izveidi.
11      I pielikuma 4. punkta a) apakšpunktā minēta maksājumu darījumu izpilde, ja uz naudas līdzekļiem attiecas maksājumu pakalpojumu lietotājam piešķirtā kredītlīnija: šie darījumi ietver arī tiešā debeta maksājumu izpildi, tostarp vienreizēju tiešā debeta maksājumu izpildi.
12      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2007. gada 13. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK (OV 2007, L 319, 1. lpp.).
13      Spriedums, 2019. gada 11. aprīlis, Mediterranean Shipping Company (Portugal) – Agentes de Navegação (C‑295/18, EU:C:2019:320, 38. punkts): “[..] saņēmēja ierosināta tiešā debeta maksājumu veikšana no konta, kura turētājs tas nav, ietilpst Direktīvas 2007/64 2. panta 1. punktā ietvertajā “maksājumu pakalpojumu” jēdzienā, pat nepastāvot nekādām saistībām starp maksātāju un maksājuma saņēmēju, ja maksātājs, kas ir šādi debitētā maksājumu konta turētājs, šiem tiešā debeta maksājumiem ir piekritis [..]”.
14      Spriedums, 2019. gada 11. aprīlis, Mediterranean Shipping Company (Portugal) – Agentes de Navegação (C‑295/18, EU:C:2019:320, 48. punkts: “[..] Direktīvas 2007/64 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “maksājumu pakalpojumu” jēdzienā šīs tiesību normas nozīmē ietilpst tādu tiešā debeta maksājumu izpilde, ko to saņēmējs ir ierosinājis veikt no konta, kura turētājs tas nav, un kuriem debitētā konta turētājs nav piekritis”.
15      Mandāti (jeb “tiešā debeta rīkojumi” [“tiešā debeta pilnvarojumi”]) ietver maksātāja atļauju no noteikta datuma debetēt viņa kontu.
16      Prasības, kas piemērojamas SEPA tiešā debeta maksājumiem, galvenokārt noteiktas Regulas Nr. 260/2012
5. panta 1. un 3. punktā un pielikuma 1. un 3. punktā.  Tā iezīmes sīkāk aprakstītas dokumentā “SEPA, Preguntas Frecuentes – Adeudos directos SEPA” pieejams tīmekļvietnē: https://www.sepaesp.es/sepa/es/faqs/sdd/. Jāņem vērā, ka šajā dokumentā jēdziens “tiešais debets” (“direct debit”) lietots, lai apzīmētu tiešā debeta maksājumus.
17      Šo secinājumu 3. un 4. punkts.
18      Šajā pašā nozīmē skat. Komisijas rakstveida apsvērumu 24. punktu un Lietuvas valdības rakstveida apsvērumu15. punktu.
19      Šī sabiedrība sava apgalvojuma pamatojumam, manuprāt, bez pietiekama pamata atsaucas uz spriedumu, 2024. gada 22. februāris, ABC Projektai (C‑661/22, EU:C:2024:148, 39. punkts).
Šajā punktā ir tikai norādīts, ka “šīs direktīvas 4. panta 23. punktā ir tieši paredzēta tiešā debeta maksājumu veikšana no maksājumu konta, ko maksājuma saņēmējs ir iniciējis, pamatojoties uz maksātāja tam sniegto piekrišanu. Šāda maksājuma darījuma pienācīga izpilde nozīmē, ka maksātāja maksājumu kontā šim darījumam nepieciešamie līdzekļi ir pieejami iepriekš”.
20      Šo secinājumu 5. un 6. punkts.
21      SEPA shēma vai regulējums ir noteikumu, prakses un standartu kopums, kura mērķis ir nodrošināt sadarbspēju starpbanku līmenī saskaņota SEPA maksājumu instrumenta piegādē un darbībā.
22      European Payments Council: SEPA Direct Debit Core Scheme Rulebook, EPC016‑06/ 2025, versija 1.0, publicēšanas datums: 2024. gada 28. novembris, piemērošanas datums: 2025. gada 5. oktobris, https://www.europeanpaymentscouncil.eu/sites/default/files/kb/file/2024-11/EPC016-06 %202025 %20SDD%20Core%20Rulebook%20version%201.0.pdf. Rokasgrāmatā iekļauts starpbanku noteikumu, prakses un standartu kopums euro tiešā debeta maksājumu izpildei SEPA, ko nodrošina shēmas dalībnieki. Mērķis ir nodrošināt tiešu, pilnīgu un pilnībā elektronisku darījumu apstrādi. Šis mērķis attiecināms arī uz dažādiem izņēmumu pārvaldības procesiem, piemēram, noraidījumiem, atmaksāšanu, atgrieztajiem maksājumiem, kompensācijām, atteikumiem un atsaukumiem. Dalībnieku starpā atļauta tikai elektroniska informācijas apmaiņa par tiešā debeta maksājumu rīkojumiem. Debitors un kreditors var apmainīties ar tiešā debeta maksājuma rīkojumu papīra vai elektroniskā formātā.
23      Rokasgrāmata, 115. lpp.
24      Rokasgrāmata, 20. lpp.
25      Par pamatā esošo līgumu vienojas debitors un kreditors. Šis līgums neietekmē ne kreditora MPS, ne debitora MPS, kā arī nav tiem saistošs; uz minētajiem MPS attiecas vienīgi vienošanās ar to attiecīgajiem klientiem par tiešā debeta maksājumu pakalpojumu sniegšanas nosacījumiem.
26      Rakstveida apsvērumos Alternative Payments apgalvo, ka Lietuvas Banka tai bija atļāvusi sniegt attiecīgos pakalpojumus līdz brīdim, kad 2022. gadā tā atsauca licenci.
27      Iesniedzējtiesas nolēmuma 33. punkta beigas. Līdzīgs apgalvojums ietverts šī paša nolēmuma 13.6. punktā, kas minēts šo secinājumu 28. punktā.
28      Alternative Payments rakstveida apsvērumu 4. punkts. Šis pats apgalvojums tādā pašā vai līdzīgā redakcijā ir atkārtots arī citos tās apsvērumu punktos.
29      Komisijas rakstveida apsvērumu 35.–38. punkts.
30      Čehijas Republikas valdības rakstveida apsvērumu 13. punkts; Itālijas valdības rakstveida apsvērumu 22., 23. un 24.–26. punkts; un Lietuvas valdības rakstveida apsvērumu 26.–34. punkts.
31      Itālijas valdības rakstveida apsvērumu 26. punkts.
32      Šo secinājumu 3. punkts. Termins “adquisición” (iegāde) šajā kontekstā ir maldinošs: striktā nozīmē maksājuma darījumu neiegādājas (proti, īpašumtiesības neiegūst vai nesaņem). Man precīzāka šķiet vācu valodas versijas “Annahme und Abrechnung von
Zahlungsvorgängen (Acquiring)” terminoloģija, ko
varētu tulkot
kā maksājumu darījumu pieņemšana un norēķini.
33      Tipisks maksājumu darījumu pieņemšanas pakalpojuma piemērs ir maksājums ar kredītkarti, kā tas izriet no MPD2 10. apsvēruma: “ar šo direktīvu tiek ieviesta neitrāla maksājumu darījumu pieņemšanas definīcija, lai aptvertu ne tikai tradicionālos pieņemšanas modeļus, kas balstīti uz maksājumu karšu lietojumu, bet arī citus darījumdarbības modeļus, tostarp tos, kur iesaistīts vairāk nekā viens pieņēmējs. Ar to būtu jānodrošina, lai tirgotāji saņemtu tādu pašu aizsardzību neatkarīgi no maksājuma instrumenta, ja darbība ir tāda pati kā maksājumu karšu darījumu pieņemšana [..]”.
34      Turpretim maksājuma darījuma izdevējam (piemēram, norēķinos ar karti) parasti tiek sniegts cits maksājumu pakalpojums – “maksājumu instrumentu izdošana”, kas MPD2 4. panta 45. punktā definēta kā “maksājumu pakalpojums, ko sniedz maksājumu pakalpojumu sniedzējs, kurš ir noslēdzis līgumisku vienošanos nodrošināt maksātājam maksājumu instrumentu, ar ko iniciēt un apstrādāt maksātāja maksājumu darījumus”.
35      Iesniedzējtiesas nolēmuma 40. punkts. Mans izcēlums.
36      Šāds apzīmējums lietots MPD2 76. apsvērumā.
37      Šo secinājumu 3. punkts.
38      Patērētājs piekrīt tam, ka (ārējais) maksājumu iniciēšanas pakalpojuma sniedzējs piekļūst tā bankas kontam, lai tā vārdā iniciētu maksājumu.
39      MPD2 29. apsvērums: “Maksājuma iniciēšanas pakalpojumi maksājuma iniciēšanas pakalpojumu sniedzējam sniedz iespēju maksājuma saņēmējam nodrošināt pārliecību, ka maksājums ir iniciēts, lai stimulētu maksājuma saņēmēju bez liekas kavēšanās izlaist preci vai sniegt pakalpojumu. Šādi pakalpojumi gan tirgotājiem, gan patērētājiem piedāvā lētu risinājumu un sniedz patērētājiem iespēju iepirkties tiešsaistē, pat ja viņiem nav maksājumu kartes. [..]”
40      Tā kā maksājumu iniciēšanas pakalpojumu sniedzēju rīcībā nav klientu naudas līdzekļu, uz tiem neattiecas (stingrākas) prasības, kas piemērojamas saimnieciskās darbības subjektiem, kuru rīcībā ir šādi līdzekļi.
41      Alternative Payments rakstveida apsvērumu 82. un 83. punkts.