Laikina versija
TEISINGUMO TEISMO (didžioji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. balandžio 21 d.(*)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisės aktų derinimas – Tabako ir susijusių gaminių gamyba, pateikimas ir pardavimas – Direktyva 2014/40/ES – 3 straipsnio 1 dalis – Didžiausi leistini dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekiai išsiskiriančiose medžiagose – 4 straipsnio 1 dalis – Matavimo metodai – Išsiskiriančių medžiagų kiekių matavimas remiantis šio 4 straipsnio 1 dalyje nurodytais ISO standartais – Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje nepaskelbti standartai – Galimybė remtis šiais ISO standartais – ESS 2 straipsnis – Teisinės valstybės vertybė – Reikalavimas užtikrinti galimybę laisvai susipažinti su tokiais standartais “
Byloje C‑155/24
dėl College van Beroep voor het bedrijfsleven (Apeliacinis administracinis ekonominis teismas, Nyderlandai) 2024 m. vasario 27 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2024 m. vasario 28 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit,
Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport,
Philip Morris Benelux BV,
Philip Morris Investments BV,
JT International Company Netherlands BV,
Vereniging Nederlandse Sigaretten- &
Kerftabakfabrikanten,
Van Nelle Tabak Nederland BV,
British American Tobacco International (Holdings) BV
prieš
Stichting Rookpreventie Jeugd
TEISINGUMO TEISMAS (didžioji kolegija),
kurį sudaro pirmininkas K. Lenaerts, pirmininko pavaduotojas T. von Danwitz, kolegijų pirmininkai F. Biltgen, I. Jarukaitis, M. L. Arastey Sahún, I. Ziemele, J. Passer, O. Spineanu-Matei ir M. Condinanzi, teisėjai S. Rodin (pranešėjas), A. Kumin, N. Jääskinen, D. Gratsias, M. Gavalec ir B. Smulders,
generalinis advokatas N. Emiliou,
posėdžio sekretorė A. Lamote, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2025 m. kovo 10 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–        Philip Morris Beniliuksas BV ir Philip Morris Investments BV, atstovaujamų advocaten Y. E. A. Buruma ir R. de Bree,
–        JT International Company Netherlands BV, atstovaujamos advocaten T. Heystee, M. Immerzeel, W. Knibbeler ir A. Pliego Selie,
–        Van Nelle Tabak Nederland BV, atstovaujamos advocaten H. M. Pannekoek, C. E. Schillemans ir A. B. van der Pol,
–        British American Tobacco International (Holdings) BV, atstovaujamos advocaten J. A. M. Mischie, J. Tuijp ir H. J. van den Bos,
–        Stichting Rookpreventie Jeugd, atstovaujamos advocaat J. A. A. Sluysmans,
–        Nyderlandų vyriausybės, atstovaujamos E. M. Besselink ir K. Bulterman,
–        Bulgarijos vyriausybės, atstovaujamos S. Ruseva ir R. Stoyanov,
–        Čekijos vyriausybės, atstovaujamos T. Müller, M. Smolek ir J. Vláčil,
–        Vengrijos vyriausybės, atstovaujamos M. Z. Fehér ir K. Szíjjártó,
–        Portugalijos vyriausybės, atstovaujamos P. Barros da Costa, A. Cunha ir C. Freire,
–        Europos Komisijos, atstovaujamos T. S. Bohr, M. Burón Pérez, Ș. Ciubotaru, F. van Schaik ir H. van Vliet,
susipažinęs su 2025 m. rugsėjo 4 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
1        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB (OL L 127, 2014, p. 1), 2 straipsnio 21 punkto, 3 straipsnio 1 dalies ir 4 straipsnio 1 dalies bei teisinio saugumo ir lex certa principų išaiškinimo.
2        Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (Nyderlandų maisto ir vartojimo prekių kontrolės tarnyba; toliau – NVWA), Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport (Visuomenės sveikatos, gerovės ir sporto valstybės sekretoriaus, Nyderlandai; toliau – valstybės sekretorius), Philip Morris Benelux BV, Philip Morris Investments BV, JT International Company Netherlands BV, Vereniging Nederlandse Sigaretten- &
Kerftabakfabrikanten, Van Nelle Tabak Nederland BV ir British American Tobacco International (Holdings) BV ginčą su Stichting Rookpreventie Jeugd (Jaunimo rūkymo prevencijos fondas, Nyderlandai; toliau – fondas) dėl dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekio iš cigarečių išsiskiriančiose medžiagose nustatymo metodo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001
3        2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnio 2 dalyje numatyta:
„Institucijos nesuteikia galimybės susipažinti su dokumentais, dėl kurių atskleidimo nukentėtų apsauga:
–        komercinių fizinių arba juridinių asmenų interesų, įskaitant intelektin[ę] nuosavyb[ę],
<...>
nebent atskleidimo reikalautų viršesnis viešasis interesas.“
Direktyva 2014/40
4        Direktyvos 2014/40 8 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„pagal [SESV] 114 straipsnio 3 dalį aukštas sveikatos apsaugos lygis turėtų būti laikomas pagrindu teikiant teisėkūros pasiūlymus ir visų pirma turėtų būti atsižvelgiama į visas mokslo faktais pagrįstas naujoves. Tabako gaminiai nėra paprastos prekės ir, atsižvelgiant į ypač kenksmingą tabako poveikį žmogaus sveikatai, sveikatos apsauga turėtų būti laikoma svarbiu prioritetu, visų pirma tam, kad būtų sumažintas rūkymo paplitimas tarp jaunimo.“
5        Šios direktyvos 2 straipsnio 21 punkte numatyta:
„Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
<...>
21)      išsiskiriančios medžiagos – medžiagos, kurios išsiskiria vartojant tabako ar susijusį gaminį pagal paskirtį, pavyzdžiui, dūmuose esančios medžiagos arba medžiagos, išsiskiriančios vartojant bedūmius tabako gaminius.“
6        Minėtos direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Iš valstybėse narėse pateikiamų rinkai ar gaminamų cigarečių išsiskiriančių medžiagų didžiausi leistini kiekiai (toliau – didžiausi leistini kiekiai) turi neviršyti:
a)      10 mg dervų iš vienos cigaretės;
b)      1 mg nikotino iš vienos cigaretės;
c)      10 mg anglies monoksido iš vienos cigaretės.“
7        Šios direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta:
„1.      Dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekis iš cigarečių išsiskiriančiose medžiagose nustatomas remiantis ISO standartu 4387 – dervoms, ISO standartu 10315 – nikotinui ir ISO standartu 8454 – anglies monoksidui.
Dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekio matavimo tikslumas nustatomas pagal ISO 8243 standartą.
2.      1 dalyje nurodytus nustatytus kiekius patikrina laboratorijos, kurias tvirtina ir stebi valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos.
Tos laboratorijos negali nei tiesiogiai, nei netiesiogiai priklausyti tabako pramonei ar būti jos kontroliuojamos.
<...>“
8        Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalyje numatyta:
„Valstybės narės užtikrina, kad tabako ir susiję gaminiai, neatitinkantys šios direktyvos, įskaitant joje numatytus įgyvendinimo ir deleguotuosius aktus, nebūtų pateikiami rinkai. <...>“
Nyderlandų teisė
9        2015 m. spalio 14 d.
Besluit houdende samenvoeging van de algemene maatregelen van bestuur op basis van de Tabakswet tot één besluit (Tabaks – en rookwarenbesluit) (Nutarimas dėl bendrųjų administracinių priemonių, pagrįstų Tabako įstatymu, sujungimo į vieną nutarimą (Nutarimas dėl tabako ir rūkomųjų gaminių; Stb. 2015, Nr. 398) 2.1 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Didžiausi leistini pateiktų rinkai arba pagamintų cigarečių išsiskiriančių medžiagų kiekiai turi atitikti [Direktyvos 2014/40] 3 straipsnio 1 dalį.“
10      2016 m. gegužės 10 d.
Regeling van de Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport houdende regels inzake de productie, de presentatie en de verkoop van tabaksproducten en aanverwante producten (Tabaks – en rookwarenregeling) (Visuomenės sveikatos, gerovės ir sporto valstybės sekretoriaus įsakymas dėl tabako ir susijusių gaminių gamybos, pateikimo ir pardavimo taisyklių (Įsakymas dėl tabako gaminių ir rūkomųjų gaminių); Stcrt. 2016, Nr. 25446) 2.1 straipsnyje numatyta:
„1.      Tyrimo metodai, kuriuos taikant vienus nustatoma, ar cigaretė atitinka nutarimo 2.1 straipsnio 1 dalies reikalavimus, apibrėžiami kaip priemonės, atitinkančios šiuos standartus:
a)      NEN-ISO 4387:2000/A1:2008 Cigaretės. Bendrojo ir nenikotininių sausųjų dalelių kiekio nustatymas įprastiniu analitiniu rūkymo įrenginiu dėl išsiskiriančių dervų kiekio;
b)      NEN-ISO 10315:2013 Cigaretės. Nikotino kiekio nustatymas dūmų kondensatuose dėl išsiskiriančio nikotino kiekio. Dujų chromatografijos metodas;
c)      NEN-ISO 8454:2007/A1:2009 Cigaretės. Anglies monoksido nustatymas cigaretės garų fazės dūmuose dėl išsiskiriančio anglies dioksido kiekio. Nedispersinės infraraudonosios spektroskopijos metodas.
2.      Matavimų rezultatai tikrinami pagal standartą NEN‑ISO 8243:2013 Cigaretės. Ėminių ėmimas.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
11      2018 m. liepos 31 d. raštu fondas paprašė NVWA užtikrinti, kad Nyderlanduose vartotojams siūlomos cigaretės su filtrais, vartojamos pagal numatytą paskirtį, atitiktų Direktyvos 2014/40 3 straipsnio 1 dalyje nustatytus didžiausius leistinus dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekius išsiskiriančiose medžiagose. Be to, fondas paprašė NVWA taikant administracinio poveikio priemonę įpareigoti tabako gaminių gamintojus, importuotojus ir platintojus išimti iš rinkos išsiskiriančių medžiagų didžiausių leistinų kiekių neatitinkančias cigaretes su filtru.
12      Šis prašymas įpareigoti buvo grindžiamas 2018 m. birželio 13 d.
Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (Nacionalinis visuomenės sveikatos ir aplinkos institutas, Nyderlandai) tyrimu, iš kurio matyti, kad tuo atveju, kai taikomas „Canadian Intense“ matavimo metodas, o ne Direktyvos 2014/40 4 straipsnyje nustatytas metodas, visos Nyderlanduose parduodamos cigaretės su filtru gerokai viršija Direktyvos 2014/40 3 straipsnio 1 dalyje nurodytą didžiausią leistiną dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekį išsiskiriančiose medžiagose. Fondas laikosi nuomonės, kad ISO 4387, 10315, 8454 ir 8243 standartuose, į kuriuos daroma nuoroda minėtos direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje, neatsižvelgiama į tai, kad praktikoje cigaretės filtro mikroskylutės uždengiamos rūkančiojo pirštais bei lūpomis, todėl jis įkvepia kur kas daugiau dervų, nikotino ir anglies monoksido, nei tos direktyvos 3 straipsnyje nustatyti išsiskiriančių medžiagų didžiausi leistini kiekiai.
13      2018 m. rugsėjo 20 d. sprendimu NVWA atmetė minėtą prašymą įpareigoti. 2019 m. sausio 31 d. sprendimu valstybės sekretorius atmetė kaip nepagrįstą fondo administracinį skundą dėl šio NVWA sprendimo.
14      Vėliau fondas dėl šio valstybės sekretoriaus sprendimo pateikė skundą Rechtbank Rotterdam (Roterdamo apylinkės teismas, Nyderlandai).
15      Tame teisme fondas teigė, kad pagal Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalį nereikalaujama taikyti konkretaus išsiskiriančių medžiagų kiekių matavimo metodo ir kad ISO standartai, kuriais remiantis turi būti matuojamos atitinkamos išsiskiriančios medžiagos, nėra visuotinai taikomi reikalavimai, todėl reikia taikyti Canadian Intense matavimo metodą.
16      Nagrinėdamas šio sprendimo 14 punkte nurodytą skundą minėtas teismas kreipėsi į Teisingumo Teismą su prašymu priimti prejudicinį sprendimą dėl tam tikrų Direktyvos 2014/40 nuostatų aiškinimo ir galiojimo, dėl kurio buvo priimtas 2022 m. vasario 22 d. Sprendimas Stichting Rookpreventie Jeugd ir kt. (C‑160/20, EU:C:2022:101).
17      Priėmus šį sprendimą, Rechtbank Rotterdam (Roterdamo apylinkės teismas), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, nusprendė, kad NEN-ISO standartais, į kuriuos daroma nuoroda Visuomenės sveikatos, gerovės ir sporto valstybės sekretoriaus įsakyme dėl tabako ir susijusių gaminių gamybos, pateikimo ir pardavimo taisyklių (Įsakymas dėl tabako gaminių ir rūkomųjų gaminių), negalima remtis prieš fondą kaip privatų asmenį apskritai ir kad šiuose standartuose aprašytas išsiskiriančių medžiagų kiekių matavimo metodas neatitinka Direktyvos 2014/40, nes jį taikant nematuojami medžiagų kiekiai, išsiskiriantys cigaretę vartojant pagal paskirtį. Kadangi nėra direktyvą atitinkančių matavimo metodų, neįmanoma nustatyti, ar Nyderlanduose parduodamos cigaretės su filtru atitinka išsiskiriančių medžiagų didžiausius leistinus kiekius. Atsižvelgiant į šio sprendimo 12 punkte minėtą Nacionalinio visuomenės sveikatos ir aplinkos instituto tyrimą, labai tikėtina, kad taikant Canadian Intense matavimo metodą cigaretės neatitiktų didžiausių leistinų išsiskiriančių medžiagų kiekių. Taigi Rechtbank Rotterdam (Roterdamo apylinkės teismas) patenkino fondo skundą ir nurodė NVWA priimti naują sprendimą dėl įpareigojimo.
18      Dėl šio Rechtbank Rotterdam (Roterdamo apylinkės teismas) sprendimo buvo pateiktas apeliacinis skundas College van Beroep voor het bedrijfsleven (Apeliacinis administracinis ekonominis teismas, Nyderlandai) – prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.
19      Tas teismas laikosi nuomonės, kad tam tikri Direktyvos 2014/40 3 ir 4 straipsnių aspektai dar turi būti paaiškinti atsižvelgiant į 2022 m. vasario 22 d. Sprendimą Stichting Rookpreventie Jeugd ir kt. (C‑160/20, EU:C:2022:101).
20      Pirma, jis pažymi, kad Teisingumo Teismas skiria įmones, prieš kurias galima remtis Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalyje nurodytais ISO standartais, kai jos susipažįsta su oficialia ir autentiška šių standartų versija, ir privačius asmenis apskritai, prieš kuriuos tais standartais negalima remtis, jeigu jie nepaskelbti Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje. Šiuo atžvilgiu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kelia klausimą dėl sąvokos „privatūs asmenys apskritai“ ribų. Jis, be kita ko, pabrėžia, kad šioje kategorijoje yra tokių tam tikrų privačių asmenų, kaip fondas, kurie, kaip numatyta Nyderlandų teisėje, galėjo žinoti ISO standartų turinį, susipažindami su NEN‑ISO standartais Nederlands Normalisatie Instituut in Delft (Nyderlandų standartizacijos institutas Delfte) bibliotekoje arba už užmokestį. Šiomis aplinkybėmis neaišku, ar ISO standartais galima remtis prieš tokius privačius asmenis. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas bet kuriuo atveju mano, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamais ISO standartais negalima remtis prieš fondą, kuris gina privačių asmenų, negalinčių susipažinti su šiais ISO standartais, interesus, nes jų gavimas pagal tokią procedūrą, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, negali būti prilygintas paskelbimui Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
21      Antra, tam teismui kilo keli klausimai, susiję su atveju, kai turėtų būti laikoma, kad ISO standartais, į kuriuos daroma nuoroda Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalyje, negalima remtis prieš privatų asmenį, kaip antai fondą, ir kai galėtų ar net turėtų būti taikomas matavimo metodas, alternatyvus šiuose standartuose numatytiems metodams.
22      Šiuo atžvilgiu jis visų pirma kelia klausimą dėl kiekvienos valstybės narės kompetencijos nustatyti, net ir laikinai, alternatyvų matavimo metodą ir prireikus dėl tokio metodo sąsajos su pagal Direktyvą 2014/40 siekiamais suderinimo ir vidaus rinkos veikimo tikslais. Be to, jam kilo abejonių dėl pasekmių, kurias lemtų negalėjimas prieš privatų asmenį, kaip antai fondą, remtis ISO standartais, nurodytais šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje, be kita ko, kiek tai susiję su galimu cigarečių su filtru, neatitinkančių didžiausių leistinų išsiskiriančių medžiagų kiekių taikant nacionalinės institucijos nustatytą alternatyvų matavimo metodą, pašalinimu iš rinkos.
23      Šiomis aplinkybėmis College van Beroep voor het bedrijfsleven (Apeliacinis administracinis ekonominis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar [Direktyvos 2014/40] 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ISO standartais, kurie nebuvo paskelbti Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje, be jokių išimčių negalima remtis prieš privačius asmenis, įskaitant Fondą, net ir tuomet, kai atitinkamas asmuo galėjo susipažinti su šiais standartais ir juos (atlygintinai) gauti?
2.      Ar tai, kad prieš privačius asmenis negalima remtis [Direktyvos 2014/40] 4 straipsnio 1 dalimi, kiek ši nuostata susijusi su Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje nepaskelbtais ISO standartais, turi būti suprantama kaip draudimas nesuteikti teisės reikalauti, kad būtų laikomasi [Direktyvos 2014/40] 3 straipsnio 1 dalyje didžiausio leistino dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekio iš cigarečių išsiskiriančiose medžiagose?
3.      Ar [Direktyvos 2014/40] 2 straipsnio 21 punkte pateiktoje sąvokos „išsiskiriančios medžiagos“ apibrėžtyje vartojama formuluotė „vartojant pagal paskirtį“ turi būti aiškinama taip, kad ji reiškia kuo didesnį priartėjimą prie žmogaus rūkymo būdo, taigi, matuojant reikėtų atsižvelgti į tai, kad bent iš dalies uždengiamos cigaretės filtre esančios ventiliacijos skylutės, ir (arba) į dūmų kiekį ir rūkymo dažnumą, ar ji reiškia tik būdą, kaip cigaretės vartojamos degimo proceso metu?
4.      Jeigu, atsižvelgiant į atsakymą į 3 klausimą, [Direktyvos 2014/40] 4 straipsnio 1 dalyje nurodyti ISO standartai nėra tinkami išsiskiriančių medžiagų kiekiams matuoti:
a)      ar Direktyva 2014/40 siekiamas tikslas užtikrinti aukštą visuomenės, ypač jaunimo, sveikatos apsaugos lygį reiškia, kad pagal teisinio saugumo principą ir lex certa principą nėra draudžiama tabako gamintojų atžvilgiu remtis alternatyviu matavimo metodu?
Jei, atsižvelgiant į teisinio saugumo ir lex certa principą, į 4 klausimo a punktą būtų atsakyta teigiamai:
b)      ar valstybėms narėms leidžiama pačioms, galbūt tik laikinai, nustatyti arba taikyti alternatyvų matavimo metodą ir (taip pat) juo remtis tabako gamintojų atžvilgiu; ir
c)      kaip alternatyvaus matavimo metodo taikymas susijęs su [Direktyvoje 2014/40] numatytu (maksimalaus) suderinimo ir geresnio vidaus rinkos veikimo užtikrinimo tikslu?
5.      a)      Jei turi būti taikomas alternatyvus matavimo metodas, ar didžiausi leistini medžiagų kiekiai pagal [Direktyvos 2014/40] 3 straipsnio 1 dalį ir toliau taikomi be apribojimų?
Jei į 5 klausimo a punktą būtų atsakyta neigiamai:
b)      ar valstybėms narėms leidžiama pačioms, galbūt tik laikinai, nustatyti arba taikyti alternatyvius didžiausius leistinus kiekius ir (taip pat) jais remtis tabako gamintojų atžvilgiu; ir
c)      kaip alternatyvių didžiausių leistinų kiekių taikymas susijęs su [Direktyvoje 2014/40] numatytu (maksimalaus) suderinimo ir geresnio vidaus rinkos veikimo užtikrinimo tikslu?
6.      a)      Jei valstybėms narėms leidžiama nustatyti arba taikyti alternatyvų matavimo metodą ir juo galima remtis tabako gamintojų atžvilgiu, ar [Direktyva 2014/40] siekiamas aukšto lygio visuomenės, ypač jaunimo, sveikatos apsaugos tikslas, siejamas su šios direktyvos 23 straipsnio 2 dalimi, reiškia, kad Nyderlandų rinkai pateiktos cigaretės turi būti pašalintos iš rinkos tol, kol nėra nustatytas naujas matavimo metodas ir dėl to neįmanoma nustatyti, ar pagal paskirtį vartojamos cigaretės neviršija didžiausio leistino iš jų išsiskiriančių medžiagų kiekio?
Jei į 6 klausimo a punktą būtų atsakyta teigiamai:
b)      ar tokiu atveju tabako gamintojai turi teisę į pereinamąjį laikotarpį?
7.      Jei buvo nustatytas arba yra taikomas alternatyvus matavimo metodas, galbūt kartu su alternatyviais didžiausiais leistinais kiekiais, ar tabako gamintojai turi teisę į pereinamąjį laikotarpį, per kurį jie gali prisitaikyti prie šio alternatyvaus matavimo metodo ir alternatyvių didžiausių leistinų kiekių?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Dėl priimtinumo
24      Bulgarijos vyriausybė tvirtina, kad pirmasis klausimas nepriimtinas, nes yra hipotetinis. Ji teigia, kad šis klausimas susijęs su visais Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje nepaskelbtais ISO standartais, o Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalyje nurodyti tik keturi konkrečiai įvardyti ISO standartai.
25      Remiantis suformuota jurisprudencija, klausimams dėl Sąjungos teisės taikoma svarbos prezumpcija. Teisingumo Teismas gali atsisakyti priimti sprendimą dėl nacionalinio teismo pateikto prejudicinio klausimo, tik jeigu akivaizdu, kad prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas visiškai nesusijęs su pagrindinėje byloje nagrinėjamo ginčo aplinkybėmis ar dalyku, jeigu problema hipotetinė arba Teisingumas Teismas neturi informacijos apie faktines ir teisines aplinkybes, būtinos tam, kad naudingai atsakytų į jam pateiktus klausimus (2021 m. lapkričio 23 d. Sprendimo IS (Nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą neteisėtumas), C‑564/19, EU:C:2021:949, 61 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
26      Šiuo atžvilgiu tiek iš pirmojo klausimo, pateikto dėl Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalies išaiškinimo, formuluotės, tiek iš su šiuo klausimu susijusių motyvų, apibendrintų šio sprendimo 20 punkte, matyti, kad šis klausimas susijęs ne su visais Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje nepaskelbtais ISO standartais, o tik su šioje nuostatoje nurodytais standartais.
27      Nagrinėjant ginčą pagrindinėje byloje reikės nustatyti, ar dėl to, kad privatūs asmenys, kaip antai fondas, gali susipažinti su Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalyje nurodytais ISO standartais, galima pašalinti jų galimybę remtis kitais matavimo metodais, nei nustatyti šiais standartais, siekiant, kad teisme būtų konstatuota iš įmonių gaminamų ar valstybių narių rinkai pateikiamų cigarečių išsiskiriančių medžiagų kiekių neatitiktis šios direktyvos reikalavimams. Todėl pirmajame klausime iškelta problema nėra hipotetinė sprendžiant šį ginčą, taigi šis klausimas yra priimtinas.
Dėl esmės
28      Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje nurodytais ISO standartais galima remtis prieš privačius asmenis, kurie turėjo galimybę susipažinti su oficialios ir autentiškos šių standartų versijos turiniu, nors jie nebuvo paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
29      Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad 2022 m. vasario 22 d. Sprendimo Stichting Rookpreventie Jeugd ir kt. (C‑160/20, EU:C:2022:101) 33 punkte Teisingumo Teismas nusprendė, jog Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama kaip numatanti, kad šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nustatyti didžiausi leistini dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekiai iš cigarečių, skirtų pateikti rinkai arba gaminamų valstybėse narėse, išsiskiriančiose medžiagose turi būti matuojami taikant metodus, išplaukiančius iš šio 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų ISO 4387, 10315, 8454 ir 8243 standartų.
30      To sprendimo 50 punkte Teisingumo Teismas taip pat konstatavo, kad pagal Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalį siekiama nustatyti pareigą įmonėms, ketinančioms pateikti valstybių narių rinkai arba gaminti cigaretes. Iš tiesų šios įmonės negali nei pateikti valstybių narių rinkai, nei gaminti cigarečių, iš kurių išsiskiriančiose medžiagose dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekiai viršija šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nustatytus išsiskiriančių medžiagų didžiausius leistinus kiekius, išmatuotus taikant šio 4 straipsnio 1 dalyje nurodytuose ISO standartuose numatytus matavimo metodus.
31      Tame sprendime Teisingumo Teismas priminė, kad Europos Sąjungos institucijos priimtais aktais negalima remtis prieš fizinius ir juridinius asmenis valstybėje narėje, kol jiems nebus sudaryta galimybės su tais aktais susipažinti juos tinkamai paskelbus Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Šis paskelbimo reikalavimas kyla iš teisinio saugumo principo, pagal kurį reikalaujama, kad Sąjungos teisės norma leistų suinteresuotiesiems asmenims aiškiai žinoti savo teises ir pareigas. Remdamasis tuo Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad pagal šį principą standartizacijos organizacijos, kaip antai Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO), parengtais ir Sąjungos teisės aktu, šiuo atveju – Direktyva 2014/40, privalomais pripažintais techniniais standartais apskritai galima remtis prieš privačius asmenis tik jeigu jie
buvo paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (šiuo klausimu žr. 2022 m. vasario 22 d. Sprendimo Stichting Rookpreventie Jeugd ir kt., C‑160/20, EU:C:2022:101, 40, 41 ir 48 punktus).
32      Nors ISO standartai, į kuriuos daroma nuoroda Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalyje, nebuvo paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, Teisingumo teismas konstatavo, kad reikia atsižvelgti į ypatumus, būdingus ISO sukurtai sistemai, kurią sudaro nacionalinių standartizacijos institucijų tinklas, leidžiantis šioms nacionalinėms įstaigoms pateikus prašymą suteikti galimybę susipažinti su oficialia ir autentiška ISO parengtų standartų versija. Taigi, jeigu įmonės turi galimybę susipažinti su oficialia ir autentiška Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų standartų versija, prieš jas galima remtis tais standartais, vadinasi, ir šioje nuostatoje į juos daroma nuoroda (2022 m. vasario 22 d. Sprendimo Stichting Rookpreventie Jeugd ir kt., C‑160/20, EU:C:2022:101, 51 ir 52 punktai).
33      Be to, Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal Europos standartizacijos sistemą parengtais darniaisiais standartais dėl Sąjungos teisės aktais jiems suteikto poveikio gali būti patikslintos teisės subjektams suteiktos teisės, taip pat jiems tenkančios pareigos, o šie patikslinimai gali būti reikalingi, kad jie galėtų patikrinti, ar konkretus gaminys arba paslauga iš tikrųjų atitinka šių teisės aktų reikalavimus (2024 m. kovo 5 d. Sprendimo Public.Resource.Org ir Right to Know / Komisija ir kt., C‑588/21 P, EU:C:2024:201, 82 punktas). Iš esmės tas pats pasakytina apie standartus, kurie, kaip ir ISO standartai, į kuriuos daroma nuoroda Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalyje, yra parengti tarptautiniu lygmeniu ir tapo privalomi Sąjungos teisės sistemoje, darant aiškią nuorodą Sąjungos teisės akte.
34      Būtent atsižvelgdamas į tai Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal teisinės valstybės principą, kuriuo pagal ESS 2 straipsnį grindžiama Sąjunga, reikalaujama, kad visi Sąjungos fiziniai ir juridiniai asmenys galėtų laisvai susipažinti su Sąjungos teisės aktais. Šis reikalavimas visų pirma susijęs su asmenimis, kurių interesai saugomi Sąjungos aktu ir kuriems dėl to turi būti suteikta galimybė laikantis Sąjungos teisėje nustatytų apribojimų patikrinti, pirma, ar asmenys, kuriems šiuo aktu nustatytos pareigos, veiksmingai jų laikosi (šiuo klausimu žr. 2024 m. kovo 5 d. Sprendimo Public.Resource.Org ir Right to Know / Komisija ir kt., C‑588/21 P, EU:C:2024:201, 81 punktą) ir, antra, ar tas aktas atitinka, be kita ko, ESS bei SESV ir bendruosius Sąjungos teisės principus (šiuo klausimu žr. 2019 m. lapkričio 5 d. Sprendimo ECB ir kt. / Trasta Komercbanka ir kt., C‑663/17 P, C‑665/17 P ir P‑669/17 P, EU:C:2019:923, 54 punktą ir 2023 m. liepos 13 d. Sprendimo Grupa Azoty ir kt. / Komisija, C‑73/22 P ir C‑77/22 P, EU:C:2023:570, 71 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
35      Nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, viena vertus, kad Direktyva 2014/40 siekiama dvejopo tikslo – sudaryti palankesnes sąlygas tinkamam tabako ir susijusių gaminių vidaus rinkos veikimui, kaip pagrindą laikant aukštą žmonių, ypač jaunimo, sveikatos apsaugos lygį. Kaip taip pat matyti iš šios direktyvos 8 konstatuojamosios dalies, direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje numatytais didžiausiais leistinais dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekiais iš cigarečių išsiskiriančiose medžiagose, kaip ir ISO standartais, kuriuose nustatyti šių išsiskiriančių medžiagų kiekių matavimo metodai ir į kuriuos daroma nuoroda šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje, priešingai, nei teigia Philip Morris Benelux ir Philip Morris Investments, siekiama šio dvejopo tikslo, o ne tik tikslo sudaryti palankesnes sąlygas tinkamam vidaus rinkos veikimui. Kalbant konkrečiai, būtent siekiant apsaugoti žmonių sveikatą, Sąjungos lygmeniu buvo nustatyti didžiausi leistini išsiskiriančių medžiagų kiekiai ir jų matavimo metodai (šiuo klausimu žr. 2022 m. vasario 22 d. Sprendimo Stichting Rookpreventie Jeugd ir kt., C‑160/20, EU:C:2022:101, 32 ir 78 punktus).
36      Kita vertus, su sąlyga, kad tai patvirtins prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, fondo veiksmai, atrodo, atitinka šį žmonių sveikatos apsaugos tikslą, todėl sprendžiant ginčą pagrindinėje byloje juos galima pripažinti ginančiais pagal Direktyvą 2014/40 saugomą interesą.
37      Taigi pagal šio sprendimo 34 punkte nurodytą jurisprudenciją privačiam asmeniui, kaip antai fondui, turi būti suteikta galimybė patikrinti, ar įmonių gaminamos arba valstybių narių rinkai pateikiamos cigaretės atitinka šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nustatytus išsiskiriančių medžiagų kiekius, atsižvelgiant į matavimo metodus, nustatytus ISO standartuose, į kuriuos daroma nuoroda minėtos direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje, o tam reikia, kad toks asmuo turėtų galimybę laisvai susipažinti su šiais standartais.
38      Laikantis ESS 2 straipsnyje įtvirtinto teisinės valstybės principo, galimybė susipažinti su minėtų standartų turiniu turi būti laikoma nevaržoma ir būti bendra, veiksminga, nemokama ir nediskriminacinė. Iš tiesų tokios galimybės susipažinti su tarptautiniu mastu parengtais standartais, kurie tapo privalomi Sąjungos teisėje, užtikrinimas yra būtinas tam, kad privatus asmuo, kaip antai fondas, kuris pagrindinėje byloje remiasi Sąjungos teisės aktu, kuriuo šie standartai pripažinti privalomais, saugomu interesu, galėtų su jais susipažinti ir prireikus siekti, kad kompetentingos nacionalinės institucijos ar, jei reikia, Sąjungos teismas patikrintų, ar veiksmingai ir visapusiškai laikomasi tų standartų.
39      Tai, be kita ko, reiškia, kad egzistuoja viršesnis viešasis interesas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies paskutinę sakinio dalį, kuriuo pateisinamas tokių standartų atskleidimas, kai privatus asmuo, kaip antai fondas, pagal šį reglamentą pateikia prašymą leisti susipažinti su dokumentais. Net darant prielaidą, kad šie standartai saugomi intelektinės nuosavybės teisių, šis interesas turėtų būti viršesnis už tokias teises, kurių tam tikrais atvejais reikalauja atitinkama standartizacijos organizacija, remiantis teise susipažinti su dokumentais, kuri garantuojama pagal SESV 15 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą, yra įtvirtinta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnyje ir įgyvendinta minėtu reglamentu (šiuo klausimu žr. 2024 m. kovo 5 d. Sprendimo Public.Resource.Org ir Right to Know / Komisija ir kt., C‑588/21 P, EU:C:2024:201, 84 ir 85 punktus).
40      Tiek, kiek Sąjungos teisės aktų leidėjas nustato pareigas, susijusias su tokiais standartais, kokie nurodyti šio sprendimo 33 ir 38 punktuose, ir siekia apsaugoti atitinkamus privačių asmenų interesus, kaip antai žmonių sveikatą, būtent Sąjunga turi padengti išlaidas, susijusias su galimybės susipažinti su oficialia ir autentiška šių standartų versija įgyvendinimu, o tai, ar galimybė susipažinti su jų turiniu užtikrinama Sąjungos, ar valstybių narių logistinėmis, administracinėmis ir techninėmis priemonėmis, neturi reikšmės.
41      Nagrinėjamu atveju neginčijama, kad visos pagrindinės bylos šalys, turėdamos galimybę susipažinti su nacionaliniais NEN‑ISO standartais, turėjo galimybę susipažinti ir su oficialios ir autentiškos ISO standartų, į kuriuos daroma nuoroda Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalyje, versijos turiniu, ir jos tai padarė. Taigi jos galėjo veiksmingai remtis šiais ISO standartais kompetentinguose nacionaliniuose teismuose.
42      Darytina išvada, kad privatus asmuo, kaip antai fondas, kuris turėjo galimybę susipažinti su oficialios ir autentiškos minėtų ISO standartų versijos turiniu, siekdamas, kad teisme būtų konstatuota iš valstybėse narėse įmonių gaminamų ar rinkai pateikiamų cigarečių išsiskiriančių medžiagų kiekių neatitiktis, negali remtis kitais matavimo metodais nei tie, kurie nustatyti tuose ISO standartuose.
43      Taigi į pirmąjį klausimą reikia atsakyti: Direktyvos 2014/40 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad privatūs asmenys, kurie turėjo galimybę susipažinti su oficialios ir autentiškos ISO standartų, į kuriuos daroma nuoroda šioje nuostatoje, versijos turiniu, negali remtis aplinkybe, kad šie standartai nebuvo paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, siekdami, kad dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekiai išsiskiriančiose medžiagose būtų matuojami taikant kitus matavimo metodus, nei numatytieji tuose standartuose, o tie standartai turi būti laisvai prieinami pagal bendrą, veiksmingą, nemokamą ir nediskriminacinę galimybės susipažinti tvarką.
Dėl antrojo–septintojo klausimų
44      Atsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį klausimą ir į tai, kad visos pagrindinės bylos šalys turėjo galimybę susipažinti su atitinkamais ISO standartais, į antrąjį–septintąjį klausimus atsakyti nereikia.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
45      Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nusprendžia:
2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB, 4 straipsnio 1 dalis
turi būti aiškinama taip:
privatūs asmenys, kurie turėjo galimybę susipažinti su oficialios ir autentiškos ISO standartų, į kuriuos daroma nuoroda šioje nuostatoje, versijos turiniu, negali remtis aplinkybe, kad šie standartai nebuvo paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, siekdami, kad dervų, nikotino ir anglies monoksido kiekiai išsiskiriančiose medžiagose būtų matuojami taikant kitus matavimo metodus, nei numatytieji tuose standartuose, o tie standartai turi būti laisvai prieinami pagal bendrą, veiksmingą, nemokamą ir nediskriminacinę galimybės susipažinti tvarką.
Parašai.
*      Proceso kalba: nyderlandų.