KOHTUJURISTI ETTEPANEK
JULIANE KOKOTT
esitatud 4. veebruaril 2016(1)
Kohtuasi C‑409/14
Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft.
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Debreceni haldus-ja töökohus, Ungari))
Ühine tollitariifistik – Tariifirubriik – Klassifitseerimine kombineeritud nomenklatuuri – Direktiiv 2008/118 – Aktsiisikauba import – Tolli peatamismenetlus – Tollideklaratsiooni tagajärjed kombineeritud nomenklatuuri vale alamrubriigi märkimisel – Eeskirjade rikkumine aktsiisikaupade liikumisel
I.      Sissejuhatus
1.        Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bírósági(2) (edaspidi „eelotsusetaotluse esitanud kohus”) eelotsusetaotluse aluseks on Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft. (edaspidi „Schenker”) ja Nemzeti Adó és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága(3) (edaspidi „peadirektoraat”) vaheline vaidlus.
2.        Nimetatud vaidlus puudutab liidu tolli- ja aktsiisimaksu käsitlevate õigusnormide kokkupuutepunkti ning nõuab seetõttu nende õigusvaldkondade vastastikuste suhete selgitamist.
3.        Sisuliselt on seejuures tegemist küsimusega, kas, ja kui see on nii, siis millistel tingimustel võivad Euroopa Liitu jõudnud kaupade tollisaatedokumendid, mis sisaldavad vigu, viia selleni, et asjaomases liikmesriigis tuleb nende kaupade eest maksta aktsiisi.
II.    Õiguslik raamistik
4.        Põhikohtuasjas kõne all olevate kaupade klassifitseerimine toimub harmoneeritud süsteemi ja kombineeritud nomenklatuuri kohaselt. Kohtuasja ülejäänud aspektide õigusliku raamistiku moodustavad ühenduse tolliseadustik, direktiiv, mis käsitleb aktsiisi üldist korda, direktiiv tubakatoodetele kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade kohta ning Ungari aktsiisiseadus.
A.      Harmoneeritud süsteem
5.        Rahvusvaheline kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsioon(4) (edaspidi „harmoneeritud süsteem” või „HS”) kehtestab multifunktsionaalse nomenklatuuri, mis peab võimaldama hõlmata kõik rahvusvahelises kaubanduses esinevad kaubad. Liit on selle konventsiooni, mille inglis- ja prantsuskeelne versioon on siduvad,(5) osalisriik.
6.        HS sisaldab grupi 24 („Tabacs et succédanés de tabac fabriqués”; „Tobacco and manufactured tobacco substitutes”) IV jaos asjaomaste kaupade jaoks kindlad rubriigid ja alamrubriigid.
7.        Maailma Tolliorganisatsioon annab lisaks välja selgitavaid märkusi HS‑i kohta (edaspidi „HS‑i selgitavad märkused”). Ka seejuures on võrdselt olulised prantsus- ja ingliskeelne versioon.(6)
B.      Liidu õigus
1.      Kombineeritud nomenklatuur
8.        Määruse (EMÜ) nr 2658/87(7) kombineeritud nomenklatuur (edaspidi „kombineeritud nomenklatuur” või „KN”) põhineb harmoneeritud süsteemil. Määrus võttis üle HS‑i struktuuri, kuid sätestab tariifide ja statistika jaoks lisaks täiendava liigenduse. HS‑il põhinevad muu hulgas rubriigid (st neli esimest numbrit) ja esimesed alamrubriigid kuni tollitariifistiku kuuenda numbrini. Järgmised alajaotused põhinevad liidu teisesel õigusel.
9.        Esimese osa (Eelsätted) I jaos (Üldreeglid) sisaldas kombineeritud nomenklatuur põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal(8) KN‑i tõlgendamise kohta järgmisi õigusnorme:
„Kaupade klassifitseerimine toimub järgmiste põhimõtete kohaselt:
1.      Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud.
[…]
3.     Kui […] kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse rubriiki, toimub klassifitseerimine järgmiselt:
[…]
b)      segud, erinevatest materjalidest või komponentidest koosnevad kaubad […] klassifitseeritakse materjali või komponendi järgi, mis määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav.
[…]”.
10.      KN loetleb teise osa (Tollimaksude loend) IV jaotise (Valmistoidukaubad; joogid, alkohol ja äädikas; tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad) grupis 24 (Tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad) järgmisi rubriike ja alamrubriike:
CN‑kood
Kauba kirjeldus
Kokkuleppeline tollimaksumäär (%)
Täiendav mõõtühik
1
2
3
4
2401
Töötlemata tubakas; tubakajäätmed:
2401 10
– eemaldamata leherootsudega tubakas:
2401 10 35
– – õhu käes kuivatatud hele tubakas
11,2 MIN 22 € MAX 56 €/100 kg/net
–
[…]
2401 30 00
– tubakajäätmed
11,2 MIN 22 € MAX 56 €/100 kg/net
–
[…]
2403
Muu töödeldud tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad; „homogeenitud” ja „taastatud” tubakas; tubakaekstraktid ja ‑essentsid
CN‑koodi 2403 10 alla tuleb klassifitseerida „suitsetamistubakas, mis ei sisalda või sisaldab mis tahes vahekorras tubaka asendajaid”, kusjuures alamrubriik 2403 10 10 puudutab suitsetamistubakat „kontaktpakendis netomassiga kuni 500 g”. „Muu” suitsetamistubakas kuulub CN‑koodi 2403 10 90 alla.
11.      Ka KN‑is loetletud rubriikide ja alamrubriikide kohta on olemas klassifitseerimist käsitlevad märkused (edaspidi „KNI-i selgitavad märkused”). KN‑i selgitavad märkused viitavad osaliselt HS‑i selgitavatele märkustele ja neid tuleb seetõttu kohaldada omavahel koostoimes. KN‑i selgitavad märkused grupi 24 kohta andsid nende asjakohases redaktsioonis(9) rubriigi 2401 kohta muu hulgas järgmised viited:
„2401          Töötlemata tubakas; tubakajäätmed
Toortubaka või töötlemata tubaka kohta vaata HS selgitavad märkused, rubriik 2401, esimene lõik, punkt 1.
Tuleb märkida, et:
[…]
b)      „light-air-cured” burley tubakas (sh burley hübriidtubakad) on kuivatatud looduslikes tingimustes kuumas õhuvoolus. Kui kuivatamisel on kasutatud lisakuumust või ‑õhutsirkulatsiooni, ei ole tubakal suitsu ega auru lõhna. Tubakalehed on tavaliselt värvuselt helepruunid kuni punakaspruunid. Muud värvused ja värvikombinatsioonid on sageli erineva küpsusastme, kasvatamis- või kuivatamisviisi tulemus;
[…]”.
12.      Rubriigi 2403 kohta sisaldasid selgitavad märkused muu hulgas järgmisi klassifitseerimist käsitlevaid viiteid:
„2403          Muu töödeldud tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad; […]
2403 10 10 ja 2403 10 90          Suitsetamistubakas, mis ei sisalda või sisaldab mis tahes vahekorras tubaka aseaineid
Suitsetamistubakas on lõigatud või muul viisil tükeldatud, kokkukeerutatud või plokkideks pressitud tubakas, mida saab ilma edasise tööstusliku menetluseta suitsetada.
Tubakajäätmeid, mida saab suitsetada ja mis on pakendatud jaemüügiks, loetakse suitsetamistubakaks, kui need ei vasta sigarite, sigarillode või sigarettide kirjeldusele (vaata alamrubriikide 2402 10 00, 2402 20 10 ja 2402 20 90 selgitavad märkused).
[…]”.
2.      Määrus (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik
13.      Määrus (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik(10) (edaspidi „tolliseadustik”) võtab kokku üldised tollialased ja tollimenetlust käsitlevad õigusnormid.(11)
14.      Tolliseadustiku artikkel 4 sätestab muu hulgas järgmist määratlust:
„[…]
13.      tollijärelevalve – tolli poolt rakendatavad meetmed üldiselt, mille eesmärk on tagada tollieeskirjade ja kui see on asjakohane, tollijärelevalve all oleva kauba suhtes kohaldatavate muude normide jälgimine;
[…]”.
15.      Tollijärelevalve algus ja lõpp tulenevad tolliseadustiku artiklist 37. Selle kohaselt kuulub ühenduse tolliterritooriumile toodud kaup tollijärelevalve alla selle saabumisest alates ja toll võib seda kontrollida.
16.      Tolliseadustiku artiklid 84–90 sätestavad ühised normid peatamismenetluse ja majandusliku mõjuga tolliprotseduuride kohta.
17.      Tolliseadustiku artikkel 84 sätestab:
„1. Artiklites 85–90 tähendab:
a)      protseduur ühendusevälise kauba puhul järgmisi protseduure:
–        välistransiit,
–        tolliladustamine,
[…]”.
18.      Niinimetatud välistransiidiprotseduur, mis on sätestatud tolliseadustiku artiklis 91, võimaldab „ühendusevälisel kaubal, ilma et selle suhtes kohaldataks imporditollimaksu […]” ühenduse tolliterritooriumil ühest punktist teise liikuda.
19.      Tolliseadustiku artiklid 201–216 sätestavad tollivõla tekkimise. Seejuures sätestavad tolliseadustiku artiklid 202–205 tollivõla tekkimise teatavate tolliõigusnormide vastu eksimise korral.
20.      Tolliseadustiku artikkel 202 sätestab:
„1. Tollivõlg impordil tekib, kui:
a) kaup, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, tuuakse ebaseaduslikult ühenduse tolliterritooriumile või
[…]
2. Tollivõlg tekib hetkel, kui kaup ebaseaduslikult tolliterritooriumile tuuakse.
[…]”.
3.      Direktiiv 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda
21.      Direktiiv 2008/118(12) kehtestab aktsiisikauba üldise korralduse, et tagada selle vaba liikumine ja seega siseturu nõuetekohane toimimine Euroopa Liidus.
22.      Direktiivi põhjenduse 7 kohaselt ei ole arvestades seda, et tolliseadustikus ette nähtud tolli peatamismenetlustega on sätestatud piisav järelevalve, vaja „kohaldada eraldi aktsiisijärelevalve süsteemi ajal, mil aktsiisikaupade suhtes kehtib ühenduse tolli peatamismenetlus või -kord”.
23.       Aktsiisikauba hulka kuuluvad vastavalt direktiivi artiklile 1 „direktiivides 95/59/EÜ, 92/79/EMÜ ja 92/80/EMÜ nimetatud tubakatooted”.
24.      Direktiivi 2008/118 artikli 2 punkt b sätestab, et aktsiisikaup maksustatakse aktsiisiga aktsiisikauba impordil ühenduse territooriumile.
25.      Direktiivi artikli 4 punktis 8 esitatud määratluse kohaselt on „aktsiisikauba import” aktsiisikauba ühenduse territooriumile sisenemine, „välja arvatud juhul, kui kaubale kohaldatakse ühenduse territooriumile sisenemisel tolli peatamismenetlust või -korda, või aktsiisikauba vabastamine tolli peatamismenetlusest või -korrast.”
26.      Vastavalt direktiivi artikli 4 punktile 6 on „tolli peatamismenetlus või -kord” kõik määruses sätestatud „eriprotseduurid, mis on seotud tollijärelevalvega, millele ühenduseväline kaup allutatakse selle sisenemisel ühenduse tolliterritooriumile, ajutine ladustamine, vabatsooni või vabalattu paigutamine, ning mis tahes [tolliseadustiku] artikli 84 lõike 1 punktis a nimetatud protseduur”.
27.      Direktiivi 2008/118 artikkel 7 käsitleb aktsiisi sissenõutavuse aega ja kohta ning sätestab:
„1. Aktsiis muutub sissenõutavaks tarbimisse lubamise hetkest tarbimisse lubamise liikmesriigis.
2. Käesoleva direktiivi tähenduses on „tarbimisse lubamine”:
[…]
b)      aktsiisikauba valdamine väljaspool aktsiisi peatamise korda, kui aktsiisikaupa ei ole kohaldatava ühenduse ega siseriikliku õiguse kohaselt aktsiisiga maksustatud;
[…]
d)      aktsiisikauba import, sealhulgas eeskirjadevastane import, välja arvatud juhul, kui aktsiisikauba suhtes kohaldatakse kohe pärast importi aktsiisi peatamise korda.
[…]”.
28.      Direktiivi 2008/118 artikkel 38 lahendab liikmesriikidevahelised võimalikud konfliktid seoses aktsiisi sissenõudmise õigusega aktsiisikauba liikumise vältel aset leidnud eeskirjade rikkumise korral:
„1. Kui aktsiisikauba liikumise vältel on aset leidnud eeskirjade rikkumine […] muus liikmesriigis kui liikmesriigis, kus see tarbimisse lubati, maksustatakse see aktsiisiga ning aktsiis on sissenõutav liikmesriigis, kus eeskirju rikuti.
[…]
4. Käesoleva artikli tähenduses on „eeskirjade rikkumine” olukord, mis tekib aktsiisikauba liikumisel […] ning mille tõttu aktsiisikauba liikumine või osa liikumisest ei ole nõuetekohaselt lõppenud.”
4.      Direktiiv 2011/64/EL tubakatoodetele kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade kohta
29.      Direktiiv 2011/64(13) võtab kokku direktiivid 92/79/EMÜ, 92/80/EMÜ ja 95/59/EÜ, millele osutab tubakatoodete osas direktiivi 2008/118 artikkel 1. Direktiiv sisaldab muu hulgas erinevate tubakatoodete määratlusi.
30.      Vastavalt direktiivi 2011/64 artiklile 2 hõlmab mõiste tubakatooted muu hulgas „suitsetamistubakat.” Direktiivi 2011/64 artikkel 5 määratleb mõiste „suitsetamistubakas” ja mõistab selle all peeneks lõigatud või muul viisil purustatud või kangideks pressitud valmistubakat, mida võib tarvitada ilma täiendava tööstusliku töötlemiseta. Seejuures on suitsetamistubakas sigarettideks keeratud peeneks lõigatud valmistubakaks, mille kaalust moodustavad alla 1,5 mm ristlõikega osakesed rohkem kui 25%.
III. Põhikohtuasi
31.      Schenker tegeleb tolli‑ ja logistiliste teenuste osutamisega. 21. jaanuaril 2011 võttis ettevõtjaga ühendust Ungaris registreeritud äriühing seoses nelja tubakasaadetise ajutise ladustamisega.
32.      Saadetised sisenesid Euroopa Liidu territooriumile Sloveenias ja nende sihtpunkt oli Ukraina.
33.      Saatedokumentide kohaselt saabusid kõik neli saadetist Ungarisse ühenduse välistransiidiprotseduuri raames. Tollidokumentidel oli märgitud CN‑kood 2101 10 35 („lehttubakas – õhu käes kuivatatud hele tubakas”) ja deklareeritud nii, et see ei ole aktsiisikaup.
34.      Schenker ladustas tubaka ajutiselt ning seejärel ladustas ta selle avalikus tollilaos.
35.      Esimese astme haldusasutus lasi 20. aprillil 2011 saadetisi kontrollida ja tegi kindlaks, et need sisaldasid peeneks lõigatud tubakat. 5. mail 2011 võeti kaubast proov ja uuriti seda.
36.      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel oli proov hele- ja tumepruuni värvi, peene koostisega, tubakatootele omase lõhnaga peeneks lõigatud tubakas, sisaldas laiemaid/suurema ümbermõõduga osakesi, mille seas oli ka varte jääke ning lisaks tubakat pulbri kujul. Rohkem kui 25% tubakaosakestest oli lõigatud kitsamaks kui 1 mm.
37.      Kokkuvõttes tegi proovi kontrolliv riikliku maksu- ja tolliameti eksperdiasutus kindlaks, et proov on „suitsetamiseks valmis tubakas”. Tubakas oli „plastikuga kaetud paberist pappkastides lahtiselt, kokkusurutuna”, kusjuures ühe pappkasti netokaal oli 30 kilogrammi.
38.      Kontrollimise tulemuste alusel asus esimese astme haldusasutus seisukohale, et vaidlusalune tubakas tuleb klassifitseerida CN‑koodi 2403 10 90 alla ja on seetõttu aktsiisiga maksustatav. Kauba vale klassifitseerimine saatedokumentides viib nimelt selleni, et need ei sobi tollimaksuga maksustatava kauba (aktsiisikauba) päritolu tõendamiseks ja kauba lähetamiseks aktsiisi peatamise korra alusel.
39.      Esimese astme haldusasutus määras 21. juunil 2011 Schenkerile trahvi. Põhjenduseks märgiti, et ettevõtja rikkus Ungari aktsiisiseadust, kuna ta ladustas tõendamata päritoluga aktsiisikaupa ilma vastavat aktsiisi tasumata.
40.      Pärast seda, kui peadirektoraat oli selle otsuse 28. märtsil 2012 üle kinnitanud, pöördus Schenker eelotsusetaotluse esitanud kohtu poole.
41.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus kahtleb KN‑i rubriigi 2401 10 35 tõlgendamises, see tähendab kõnealuse tubaka õiges klassifitseerimises. Peale selle on küsitav, kas saatedokument, olgugi et selles on tariifirubriik valesti märgitud, võiks olla piisav selle tõendamiseks, et kaup on lähetatud aktsiisi peatamise korra alusel.
IV.    Eelotsusetaotlus
42.      Seetõttu esitas eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas määruse (EL) nr 861/2010 I lisa grupi 24 („Tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad”) CN‑koodi 2401 10 35 „õhu käes kuivatatud hele tubakas” alla kuuluva aktsiisikauba kirjeldust tuleb tõlgendada nii, et sellesse kuulub ainult selline õhu käes kuivatatud tubakas,
–        mis sisaldab terveid tubakataime lehtesid,
–        ei ole murtud, kokku pressitud ega graanulitena,
–        mille kohta ei ole CN‑koodi 2401 10 35 alla kuuluva õhu käes kuivatatud heleda tubaka puhul lisaks õhu käes kuivatamisele kui teatavat liiki „töötlemisele” ette nähtud muud töötlemist (näiteks varte eemaldamine, lehtede murdmine või kokkupressimine),
–        mis ei ole suitsetamiseks ette nähtud?
2.      Kas direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 6 esitatud mõistet „tolli peatamismenetlus või ‑kord” tuleb tõlgendada nii, et seda kohaldatakse tollimaksuga maksustatavale kaubale […] (aktsiisikaubale) ka siis, kui see edastatakse välistöötlemise tolliprotseduuri käigus, võetakse ajutiselt ladustamisele ja suunatakse tolliladustamisprotseduurile selliste kauba saatedokumentide alusel, millel on märgitud vale rubriigikood (CN‑koodi 2401 10 35 asemel CN‑kood 2403 10 9000), kuid asjakohane kaubagrupp (grupp 24 – tubakas) on õige ning kõik muud saatedokumentidel märgitud andmed (konteineri number, kogus, netokaal) on õiged ja pitserid on puutumata?
(Seega, kas teatavale kaubale tolli peatamismenetluse kohaldamise võib vaidlustada, kui selle saatedokumentidel on märgitud õige ühtse tollitariifistiku kohane kaubagrupp, kuid vale konkreetne rubriiginumber?)
3.      Kas nõukogu direktiivi 2008/118 artikli 2 punktis b toodud mõistet „import” ja artikli 4 punktis 8 esitatud mõistet „aktsiisikauba import” tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on tegemist ka siis, kui välistransiidiprotseduurile suunatud tegeliku kauba rubriiginumber erineb kauba saatedokumentidel märgitud rubriiginumbrist, kuid kaubagrupp (käesoleval juhul grupp 24 – tubakas) on sama ja peale selle erinevuse vastab tegeliku kauba kogus ja netokaal kauba saatedokumentide andmetele?
4.      Kas asjaolu, et aktsiisikaubal, millele kohaldatakse tolli peatamismenetlust selliselt, et kauba saatedokumendil on tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva määrusega (EL) nr 861/2010 muudetud nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa kohaselt vale CN‑kood, tähendab nõukogu direktiivi 2008/118 artiklis 38 nimetatud eeskirjade rikkumist?”
V.      Õiguslik hinnang
A.      Esimene eelotsuse küsimus
1.      Eelotsuse küsimuse tõlgendamine
43.      Kõigepealt tuleb märkida, et kui Euroopa Kohus on saanud eelotsusetaotluse tariifse klassifitseerimise küsimuses, ei ole tema ülesanne kõnealused tooted õigesti KN‑i klassifitseerida. Pigem on Euroopa Kohtu ülesanne siseriiklikule kohtule nende kriteeriumide selgitamine, mille kohaldamine võimaldab viimasel need tooted õigesti KN‑i klassifitseerida.(14)
44.      Seejuures on Euroopa Kohtu ülesanne anda siseriiklikule kohtule tarvilik vastus, mis võimaldaks viimasel põhikohtuasja lahendada. Selleks peab Euroopa Kohus talle esitatud küsimused vajaduse korral ümber sõnastama.(15)
45.      Käesoleval juhul on võimalik siseriikliku kohtu eelotsusetaotlusest järeldada, et see ei soovi oma esimese küsimusega teada saada mitte ainult seda, kuidas tuleb tõlgendada KN‑i rubriiki 2401 10 35. Pigem soovib kohus lisaks teada saada ka seda, kuidas tuleb tõlgendada KN‑i rubriike 2401–2403 toote tarifitseerimisel, millel on vaidluse esemeks oleva kauba tunnused.
2.      Kaupade kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise kriteeriumid
46.      Nagu ma juba selgitasin oma ettepanekutes kohtuasjades Ikegami, Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht, Uroplasty ja Turbon International,(16) tuleb kaupade kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimisel toimida järgmiselt.
47.      Esmalt tuleb täpselt registreerida klassifitseeritavate kaupade kasutusotstarve ja koostismaterjal. Seejärel peab asjakohaste jaotiste ja gruppide rubriikide kirjelduste alusel viima läbi kaupade esialgse klassifitseerimise vastavalt kaupade kasutusotstarbele ja koostismaterjalile. Pärast seda tuleb kontrollida, kas rubriikide sõnastuse ning asjakohaste jaotiste ja gruppide märkuste koosvaatlemine võimaldab selget klassifitseerimist. Kui see ei õnnestu, siis tuleb normikollisiooni lahendamiseks pöörduda KN‑i üldreeglite poole. Lõpuks järgneb siis klassifitseerimine alamrubriikidesse.
48.      Seejuures tuleb KN‑i rubriikide kirjeldusi ja märkusi tõlgendada, niipalju kui võimalik, kooskõlas HS‑i nõuetega. HS‑i ja KN‑i selgitavate märkuste eesmärk on ühise tollitariifistiku ühtne kohaldamine ning seetõttu on need väärtuslikud, kuigi mitte õiguslikult siduvad vahendid üksikute rubriikide tõlgendamiseks.(17) Euroopa Kohtu praktika kohaselt tuleb arvestades seda, et selgitavad märkused ei ole siduvad, vajaduse korral kaalutlemise teel kontrollida, kas nende sisu on kooskõlas nomenklatuuri määratlustega ega moonuta nende ulatust.(18)
3.      Eespool nimetatud kriteeriumide kohaldamine käesolevas asjas
a)      Kauba käsitlemine vastavalt koostismaterjalile ja kasutusotstarbele
49.      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel on vaidlusaluse kauba puhul tegemist erinevas suuruses peeneks lõigatud tubakaga. Pistelise kontrolli käigus uuritud proov koosnes peamiselt peentest, kuid pikkadest kiududest, sisaldas peale selle ka laiemaid/suurema ümbermõõduga osakesi, mille seas oli ka leherootsude jääke, ning lisaks tubakat pulbri kujul. Enam kui 25% tubakaosakestest oli lõigatud kitsamaks kui 1 millimeetrit.
50.      Koostismaterjali arvestades on vaidlusalust tubakat seega töödeldud. Kauba puhul ei ole nimelt tegemist kuivatatud tubakalehtedega nende loomulikus olekus. Tubakas oli juba suures osas varteta, leherootsud olid eemaldatud ja tubakas oli peeneks lõigatud.
51.      Kauba kasutusotstarve tuleb kindlaks teha objektiivsete tunnuste alusel.(19)
52.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib selle kohta, et proovi puhul on tegemist „suitsetamiseks valmis tubakaga”.(20) Vastupidiste andmete puudumise tõttu lubab eelotsusetaotluse esitanud kohtu kirjeldus seetõttu teha järelduse, et kaup on määratud juba tarbimiseks ja mitte tingimata edasiseks töötlemiseks.
53.      Kui pistelise kontrolli käigus võetud proov sisaldab aga osakesi, mille seas on ka varte jääke, siis ei saa kasutusotstarvet selgelt kindlaks määrata. Olemasoleva teabe kohaselt on võimalik, et kõnealuseid osakesi saab kasutada suitsetamiseks valmis tubaka tootmiseks, aga ka see, et need kõrvaldatakse tubakajäätmetena.
b)      Klassifitseerimine rubriikide sõnastuse alusel
54.      Tubaka jaoks oluline KN‑i grupp 24 hõlmab rubriike 2401–2403. Töötlemata tubakas ja tubakajäägid on klassifitseeritud KN‑i rubriiki 2401, muud rubriigid hõlmavad töödeldud tubakat sigarite, sigarillode ja sigarettide kujul (CN‑kood 2402) või muul kujul (CN‑kood 2403).
55.      Sõnastuse kohaselt tulevad seoses tubaka koostismaterjaliga arvesse KN‑i rubriigid 2401 ja 2403.
56.      KN‑i rubriik 2401 hõlmab selle sõnastuse kohaselt kahte alternatiivi, nimelt kaupu omadustega „töötlemata tubakas” ja „tubakajäätmed”.
i)      Töötlemata tubaka mõiste
57.      KN ise ei sisalda selget viidet sellele, millest alates tuleb eeldada KN‑i rubriiki 2401 klassifitseerimist välistavat „töötlemist”.(21) See, et mitte igasugune mõjutamine ei tühista omadust „töötlemata”, tõendab siiski KN‑i alamrubriigi 2401 20 olemasolu, mis hõlmab KN‑i rubriigi 2401 raames ka sellist tubakat, mis on „osaliselt või täielikult eemaldatud leherootsudega”.
58.      Sellest lähtudes tuleb KN‑i rubriigi 2401 tõlgendamisel arvesse võtta kombineeritud nomenklatuuri selgitavaid märkusi.
59.      Seoses „töötlemata tubakaga” osutavad selgitavad märkused KN‑i rubriigi 2401 kohta HS‑i selgitavate märkuste punktile 1 rubriigi 2401 kohta. Viimati nimetatud märkuste siduv prantsus- ja ingliskeelne versioon sisaldavad järgmisi selgitavaid märkusi mõiste „töötlemata tubakas” kohta:
„Le tabac à l’état naturel sous forme de plantes entières ou de feuilles et les feuilles séchées ou fermentées, ces feuilles pouvant être entières ou écôtées, rognées ou non, brisées ou découpées même sous une forme régulière, mais à la condition qu’il ne s’agisse pas d’un produit prêt à être fumé.”(22)
„Unmanufactured tobacco in the form of whole plants or leaves in the natural state or as cured or fermented leaves, whole or stemmed/stripped, trimmed or untrimmed, broken or cut (including pieces cut to shape, but not tobacco ready for smoking).”(23)
60.      Sellest tuleneb, et töötlemata tubaka eristamisel töödeldud tubakast on tähtis, kas viimane on sellises olekus, mida saab tähistada väljendiga „prêt à être fume” ehk „ready for smoking”. Kui sellega on – nagu põhikohtuasjas – tegemist, siis on seetõttu välistatud klassifitseerimine KN‑i rubriiki 2401 („töötlemata tubakas”).
61.      Kuna vaidlusalune tubakas ei kuulu KN‑i rubriiki 2401, siis ei saa seda ka klassifitseerida KN‑i alamrubriiki 2401 10 35, mille kohta esitab seoses nimetusega „light air-cured” tubakas küsimuse eelotsusetaotluse esitanud kohus. Seda seetõttu, et esimesel ja teisel alamrubriigil peavad olema kõik selle rubriigi omadused, mille alla ta kuulub.
62.      Selle kohta, et KN‑i selgitavate märkuste sisu, millel käesolev järeldus põhineb, ei ole võib-olla kooskõlas ühise tollitariifistikuga või muudaks selle ulatust,(24) ei ole esitatud ühtegi väidet ja seda ei ilmne ka muudest asjaoludest.
ii)    Tubakajäätmete mõiste
63.      Vaidlusalust tubakat ei saa klassifitseerida ka KN‑i rubriigis 2401 esitatud teise alternatiivi („tubakajäätmed”) alla.
64.      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel sisaldab kaup küll suurel hulgal osakesi, mille seas on ka varte jääke. Sedalaadi koostisega kauba saab põhimõtteliselt klassifitseerida KN‑i rubriigi 2401 alla. Vastavate selgituste kohaselt(25) hõlmab mõiste „tubakajäägid” nimelt muu hulgas leherootsusid ja tolmu, mis tekivad lehtede töötlemisel või tubakatoodete tootmisel.
65.      Sellest ei järeldu siiski, et kogu vaidlusalune kaup tuleks klassifitseerida KN‑i rubriiki 2401.
66.      Selliste segatud ainete käsitlemine, mis kuuluvad KN‑i erinevatesse rubriikidesse, tuleneb nimelt kaupade KN‑i klassifitseerimise üldreeglitest (edaspidi „üldreeglid”). Nende kohaselt tuleb kaup klassifitseerida materjali järgi, mis määrab tema põhiiseloomu (üldreeglite reegli 3 punkt b).
67.      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud andmed („Pistelise kontrolli käigus uuritud proov koosnes peamiselt[(26)] peentest, kuid pikkadest kiududest”) räägivad oletuse poolt, et just nimelt suitsetamiseks valmis osa tubakast määrab kauba iseloomu.
68.      Selle üle otsustamine on lõppkokkuvõttes siiski eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.
69.      Sellest lähtudes tuleb tubakat, millel on vaidlusaluse kauba omadused, pärast seda, kui on selge, et seda ei saa klassifitseerida KN‑i rubriiki 2401 ja rubriiki 2402,(27) käsitada „muu tubakana” ja klassifitseerida see KN‑i rubriiki 2403.
c)      Klassifitseerimine alamrubriikide sõnastuse alusel
70.      Esmalt tuleb märkida, et kogu kauba puhul on tegemist „suitsetamistubakaga” KN‑i esimese alamrubriigi 2403 10 tähenduses. Klassifitseerimine muude koosseisude alla, mis on kokku võetud rubriigi „muud” all (CN‑koodid 2403 91 00, 2403 99), on seetõttu välistatud.
71.      Seejärel on KN‑i järgmiste alamrubriikide 2403 10 10 ja 2403 10 90 eristamisel nende sõnastuse alusel määrava tähtsusega, kas kaup on „kontaktpakendis netomassiga kuni 500 g” (nii on sõnastatud KN‑i alamrubriik 2403 10 10).
72.      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel oli kaup „plastikuga kaetud paberist pappkastides lahtiselt, kokkusurutuna” ja „ühe pappkasti netokaal [oli] 30 kg” ning tuleks sellele vastavalt klassifitseerida CN‑koodi 2403 10 90 alla.
4.      Järeldus esimese küsimuse kohta
73.      Eeltoodut arvestades tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtu esimesele küsimusele vastata nii, et ilma täiendava töötlemiseta suitsetamistubakana kasutatavat kaupa, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei tule pidada „õhu käes kuivatatud heledaks tubakaks” vastavalt CN‑koodile 2401 10 35 KN‑i I lisa grupis 24, vaid seda tuleb juhul, kui see ei koosne peamiselt tubakajäätmetest, käsitada „muu töödeldud tubakana” ja klassifitseerida see KN‑i rubriiki 2403. Kui kaup on lisaks pakitud plastikuga kaetud paberist pappkastidesse lahtiselt, kokkusurutuna ja ühe pappkasti netokaal on 30 kg, tuleb kaup klassifitseerida CN‑koodi 2403 10 90 alla.
B.       Teine ja kolmas eelotsuse küsimus
74.      Teine ja kolmas eelotsuse küsimus puudutavad seda, kuidas tõlgendada direktiivi 2008/118, mis kehtestab teatavate kaupade aktsiisiga maksustamise üldise korra. Neid küsimusi tuleb käsitleda koos ning need puudutavad sisuliselt mõistete „import” ja „peatamismenetlus” tõlgendamist nimetatud direktiivi tähenduses.
75.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib seejuures peamiselt teada, kas mõiste „tolli peatamismenetlus või ‑kord” – mille olemasolu korral ei või põhikohtuasjas Ungari õiguse kohaselt trahvi määrata – hõlmab direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 tähenduses ka sellised olukordi, mille puhul on samamoodi kui põhikohtuasjas märgitud kauba saatedokumentidele vale rubriigikood, või kas sellist asjaolu nagu „import” (artikli 2 punkt b) või „aktsiisikauba import” (artikli 4 punkt 8) tuleb hinnata selle direktiivi tähenduses.
76.      Eelotsuse küsimused puudutavad küll direktiivi 2008/118, kuid käsitlevad sisuliselt aktsiisi- ja tollimaksualaste õigusnormide kokkupuutepunkti. Seetõttu on otstarbekas selgitada sissejuhatuseks nende kahe õigusnormide kogumi omavahelist suhet.
1.      Tolli- ja aktsiisimaksu käsitlevad õigusnormid
77.      Õigusloome- ja maksutulupädevus on tolli valdkonnas läinud nüüdseks peaaegu täielikult üle liidule. Tollialased õigusnormid on Euroopa Liidu tasandil sätestatud ELTL artiklites 28–37 ning need koosnevad eelkõige tolliseadustikust, vastavatest rakendussätetest ja kombineeritud nomenklatuurist. Liidu õiguses on muu hulgas kehtestatud ühtsed tollimaksud, mis nõutakse sisse Euroopa Liidu välispiiridel.
78.      Tollivõlast tuleb eristada aktsiisimaksu, mis on siseriiklik maks. Sellega maksustatakse teatavate kaupade nagu tubaka tarbimine ja see nõutakse kaudse maksuna sisse tootjalt või kaupmehelt.
79.      Kuigi õigusloome- ja maksutulupädevus jääb aktsiismaksu valdkonnas liikmesriikidele, harmoneeriti siseriiklikke aktsiisi käsitlevaid õigusnorme siseturu loomise raames teatavas ulatuses direktiividega. Erinevalt tollimaksust kehtib liikmesriikides siiski erinev aktsiisimäär.(28)
2.      Aktsiis vastavalt direktiivile 2008/118
80.      Direktiivi 2008/118 artiklites 1, 2 ja 7 on ühtlustatud aktsiisinõude tekkimise eeldused.
81.      Vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 1 lõike 1 punktile c maksustatakse aktsiisiga nende tubakatoodete tarbimist, mis kuuluvad direktiivi 2011/64 kohaldamisalasse.(29)
82.      Millistele tubakatoodetele direktiivi 2011/64 kohaldatakse, tuleneb selle artiklitest 1–5. Küsimuse üle, kas tubaka suhtes, mis vastab eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetele, kohaldatakse direktiivi ja see on seega aktsiisikaup, tuleb seejuures otsustada olenemata vastusest esimesele eelotsuse küsimusele. Kriteeriumiks ei ole sel puhul nimelt mitte kombineeritud nomenklatuur, vaid direktiiv 2011/64.
83.      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel on käesoleva asja esemeks peeneks lõigatud tubakas, mis on suitsetamiseks ette nähtud ilma täiendava tööstusliku töötlemiseta ja mille kaalust moodustavad alla 1,5 mm ristlõikega osakesed rohkem kui 25%. Nende omadustega tubaka kui „sigarettideks keeratava peeneks lõigatud valmistubaka” suhtes kohaldatakse direktiivi 2011/64(30) ja seega ka aktsiisi üldist korda käsitlevat direktiivi 2008/118.
84.      Seejärel sätestab direktiivi 2008/118 artikli 2 punkt b, et aktsiisikaup maksustatakse aktsiisiga selle „impordil” liidu territooriumile.
85.      „Aktsiisikauba import” on direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 8 määratletud kui aktsiisikauba liidu territooriumile sisenemine, „välja arvatud juhul, kui kaubale kohaldatakse […] sisenemisel tolli peatamismenetlust või -korda […]”.
86.      Põhikohtuasjas kõnealused kaubad jõudsid üle Sloveenia piiri liidu territooriumile. Seetõttu on vaja selgitada, kas nende suhtes kohaldati sel hetkel tolli peatamismenetlust või -korda. Kui see oleks nii, siis ei oleks tegemist impordiga(31) ja järelikult puuduks ka aktsiisi maksmise kohustus.
87.      Otsustava tähtsusega on seetõttu see, mida tuleb mõista peatamismenetluse või ‑korra all kõnealuse direktiivi tähenduses.
88.      Direktiivi 2008/2118(32) artikli 4 punktis 6 esitatud määratluse kohaselt on tolli peatamismenetlus või -kord „[tolliseadustikus] sätestatud eriprotseduurid, mis on seotud tollijärelevalvega, millele ühenduseväline kaup allutatakse selle sisenemisel ühenduse tolliterritooriumile, ajutine ladustamine, vabatsooni või vabalattu paigutamine, ning mis tahes kõnealuse [tolliseadustiku] artikli 84 lõike 1 punktis a nimetatud protseduur.” Neist neljast variandist viimase alla kuuluvad muu hulgas välistransiidi- või tolliladustamisprotseduur.
89.      Schenker esitab argumendi,(33) et ka tolliseadustiku artiklis 37 sätestatud tollijärelevalve kuulub selle määratluse alla (selle kohta allpool punkt a). Ülejäänud menetluses osalejad lähtuvad seevastu asjaolust, kas kaup võeti nõuetekohaselt ajutisele ladustamisele ja nende suhtes kohaldati eeskirjade kohaselt välistransiidi- ja tolliladustamisprotseduuri (selle kohta allpool punkt b).
a)      Tollijärelevalve kui peatamismenetlus direktiivi 2008/118 tähenduses
90.      Tuleb kontrollida, kas põhikohtuasja asjaoludel saab üleüldse lähtuda tollijärelevalve olemasolust, ja seejärel arutada, kas see loob „eriprotseduurina, mis on seotud tollijärelevalvega”, tolli peatamismenetluse või -korra, mis välistab aktsiisi tasumise.
i)      Tollijärelevalve olemasolu põhikohtuasjas
91.      Tollijärelevalve hõlmab vastavalt tolliseadustiku artikli 4 punktile 13 tolli poolt rakendatavaid meetmeid üldiselt, mille eesmärk on tagada tollieeskirjade, ja kui see on asjakohane, tollijärelevalve all oleva kauba suhtes kohaldatavate muude normide jälgimine.
92.      Tollijärelevalve algas käesolevas asjas vastavalt tolliseadustiku artikli 37 lõikele 1 kauba reaalselt tolliterritooriumile saabumisega. Kaupade võimalik valesti märgistamine ei ole sellega vastuolus. Kaupade tollijärelevalve alla kuulumise algus ei ole nimelt seotud nende toomise seaduslikkusega liidu territooriumile.(34)
93.      Samuti ei lõpetatud tollijärelevalvet vastavalt tolliseadustiku artikli 37 lõikele 2. Seda seetõttu, et liiduvälise kauba puhul jääb kaup tollijärelevalve alla nii kauaks, kuni selle tollistaatus muutub liiduvälisest kaubast liidu kaubaks või kauba paigutamiseni vabatsooni või -lattu, või reeksportimise või hävitamiseni.(35) Ükski neist variantidest ei ole käesolevas asjas asjakohane.(36)
94.      Samuti ei viidud kaupa tollijärelevalve alt välja,(37) kuna tolliasutustel oli igal ajal tegelik ja õiguslik võimalus võtta tollialaseid meetmeid ning seda nad Ungaris ka kasutasid.
95.      Seega tuleb nüüd arutada, kas kõnealust kaupa puudutav tollijärelevalve on ühenduseväliste kaupade jaoks „eriprotseduur, mis on seotud tollijärelevalvega,” direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 tähenduses.
ii)    Mõiste „eriprotseduur, mis on seotud tollijärelevalvega”
96.      Väljend „besonderes Verfahren” (eesti keeles „eriprotseduur”) selle direktiivi artikli 4 punkti 6 saksakeelses versioonis äratab kahtlusi selles suhtes, kas selle all võib olla mõeldud ka tollijärelevalvet vastavalt tolliseadustiku artiklile 37.
97.      Väljend „eri-” laseb nimelt otsekohe mõelda sellele, et direktiivi andja ei tahtnud mitte kõiki tollijärelevalve menetlusi, vaid ainult üht osa nimetatud menetlustest käsitada peatamismenetlustena, kusjuures jääb selgusetuks, milliseid menetlusi selle all mõeldakse.
98.      Väljend „sisenemisel ühenduse tolliterritooriumile” direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 6 viitab seevastu sellele, et see säte on seotud piiri ületamise reaalse toiminguga, millega algab tollijärelevalve, ning aktsiisist vabastamine ei pea algama alles hilisema deklaratsiooniga kauba tolliprotseduurile suunamiseks.
99.      Terviklik ülevaade direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 sõnastusest liidu erinevates ametlikes keeltes ei anna selget pilti. Samal ajal kui enamik keeleversioone on sõnastatud sarnaselt saksakeelse versiooniga,(38) ei sisalda näiteks hispaaniakeelne versioon piiramist tollijärelevalve „eriprotseduuriga”.(39)
100. Ka kõnealuse õigusnormi ettevalmistavad materjalid ei anna seletust selle kohta, kas direktiivi andja käsituse kohaselt peab tollijärelevalve olema „eriprotseduur, mis on seotud tollijärelevalvega”. Komisjoni esialgne ettepanek ei sisalda veel sõna „eri-”. Pigem on selle kohaselt „mis tahes [tolliseadustikus] sätestatud protseduur, mis on seotud tollijärelevalvega, millele ühendusevälised kaubad allutatakse nende sisenemisel ühenduse tolliterritooriumile” tolli peatamismenetlus või -kord.(40) Kõnealuse normi järgmistest ettevalmistavatest materjalidest ei ole võimalik leida viidet sellele, kas, ja kui see on nii, siis millisel määral sooviti sõna „eri-” hilisema lisamisega arvukates keeleversioonides piirata aktsiisi maksmise peatamise ulatust või jätta see piiramata.
101. Terminoloogilise ebaselguse tõttu tuleb kõnealuse mõiste tähendus välja selgitada süstemaatiliste ja teleoloogiliste kaalutluste alusel. Need räägivad selle poolt, et kõnealust mõistet tuleb tõlgendada laialt.
102. Selleks et „eriprotseduuri, mis on seotud tollijärelevalvega” koosseis säilitaks direktiivi 2008/118 artikli 4 lõike 6 raames iseseisva ja praktilise tähtsusega kohaldamisala, peab seda olema võimalik eristada muudest juhtumitest, mida kõnealune norm käsitleb, mis võivad samuti anda alust peatamismenetluse kohaldamiseks – „ajutine ladustamine, vabatsooni või vabalattu paigutamine, ning mis tahes [tolliseadustiku] artikli 84 lõike 1 punktis a nimetatud protseduur”.
103. Teisena nimetatud „ajutine ladustamine” algab kauba esitamisega tollile(41) ja lõpeb tollikäitlusviisi määramisega.
104. Seetõttu on normi ülesehitusega kooskõlas, et „eriprotseduurid, mis on seotud tollijärelevalvega” direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 6 sätestatud koosseisu esimese variandi tähenduses puudutavad faktilisi ja õiguslikke protsesse piiri ületamisest kuni kauba tollile esitamiseni, mis on sätestatud tolliseadustiku artiklites 37–39. Selle hulka kuulub muu hulgas ka tollijärelevalve.
105. Selle poolt, et tolliseadustiku artiklis 37 sätestatud tollijärelevalve kujutab endast juba peatamismenetlust, räägib aga eelkõige direktiivi 2008/118 põhjendus 7, mis näitlikustab direktiivi andja järgitud eesmärki.
106. Selle kohaselt põhineb direktiiv eeldusel, et „ette nähtud peatamismenetlustega on sätestatud piisav järelevalve ja kõnealuse määruse sätted kehtivad aktsiisikaupade suhtes”,(42) mistõttu ei ole vaja „kohaldada eraldi aktsiisijärelevalve süsteemi ajal, mil aktsiisikaupade suhtes kehtib ühenduse tolli peatamismenetlus või -kord”.
107. Kui juba kauba piiri ületamise ajal peatatakse aktsiisi maksmise kohustus, siis on see kooskõlas direktiivi andja põhimõttega, mille kohaselt tuleb vältida (tolli- ja aktsiisialaste) menetluste dubleerimist. Sellest hetkest alates on kaubad nimelt juba vastavalt tolliseadustiku artiklile 37 tollijärelevalve all ja ei ole mingit vajadust(43) aktsiisiga seotud eraldi järelevalveks.
108. Kui tollijärelevalvest ei tuleneks veel peatamismenetlust või ‑korda direktiivi tähenduses ja piiri ületamisega tekiks aktsiisi maksmise kohustus, siis jookseks lisaks praktiliselt tühja järgnevate protseduuride loetelu,(44) mis on esitatud direktiivi artikli 4 lõikes 6 aktsiisist vabastamise põhjendamiseks, sest kauba sisenemisega juba tekkinud aktsiisi maksmise nõue ei lõpeks seetõttu, et kaubale kohaldatakse seejärel tolli peatamismenetlust või -korda.
109. Sellest tuleneb, et vastavalt direktiivile 2008/118 peab aktsiisist vabastamine toimuma juba nii pea ja nii kaua, kui kaup kuulub tollijärelevalve alla vastavalt tolliseadustiku artiklile 37.
110.  Vaidlusalune kaup kuulus seetõttu alates selle sisenemisest liidu territooriumile tollijärelevalve alla, mis on „peatamismenetlus või ‑kord” vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 4 punktile 6 ja mis viib tagajärjeni, et impordi puudumise tõttu sama õigusakti artikli 4 punkti 8 tähenduses ei maksustatud kaupa vastavalt artikli 2 punktile b aktsiisiga.
111. Kui järgida seda seisukohta, langeb ära teises ja kolmandas eelotsuse küsimuses kirjeldatud olukordade ese: seal märgitud konkreetseid protseduure – ajutine ladustamine, välistransiidiprotseduur ja tolliladustamine – ei peaks sellele vastavalt enam käsitlema, kuna need oleksid pärast seda, kui juba tollijärelevalve annab alust kohaldada aktsiisi maksmist välistavat peatamismenetlust või -korda, aktsiisi maksmise kohustuse küsimuse osas sama tähtsusetud kui küsimus selle kohta, kas on oluline, et kauba saatedokumendid on valed.
112. Ettenägelikult tuleb järgnevalt siiski veel kontrollida, kuidas tuleks hinnata põhikohtuasja asjaolusid, kui ainuüksi tollijärelevalvest ei tuleks veel järeldada, et tegemist on aktsiisist vabastava peatamismenetluse või ‑korraga.
113. Käsitleda tuleb teises eelotsuse küsimuses nimetatud menetlusi ja kontrollida, kas vale tarifitseerimine saatedokumentides seab kahtluse alla kaupade ajutisele ladustamisele suunamise, välistransiidiprotseduuri Ungarisse ja seal tolliladustamisprotseduurile suunamise. Selles osas tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmete alusel eeldada, et kaubad olid iga nimetatud protseduuri puhul varustatud (vale) CN‑koodiga 2401 10 35.
b)      Ajutine ladustamine, välistransiidiprotseduur ja tolliladustamisprotseduur kui peatamismenetlus või ‑kord direktiivi 2008/118 tähenduses
114. Nagu eespool juba märgitud, maksustatakse vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 2 punktille b kaup aktsiisiga selle impordil, mille alla kuulub artikli 4 punkti 8 kohaselt sisenemine liidu territooriumile, juhul kui kaubale ei kohaldata peatamismenetlust või ‑korda. Selles mõttes on impordiga seotud tollivõlg ja aktsiis sarnased.
115. Ajutine ladustamine, transiidi- ja tolliladustamisprotseduur on vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 4 punktile 6 koosmõjus tolliseadustiku artikli 84 lõike 1 punktiga a „tolli peatamismenetlus või -kord” nimetatud direktiivi tähenduses.
116. Seda, millistel tingimustel on kaup ajutisel ladustamisel, transiidi- või tolliladustamisprotseduuril, ei ole direktiivis 2008/118 siiski sätestatud. Seetõttu tuleb arvesse võtta tolliseadustiku norme. See, kas vale tariifirubriigi märkimine viib aktsiisi maksmise nõude tekkimiseni, sõltub seega lõppkokkuvõttes sellest, kas tolliseadustiku nõudeid on järgitud.
117. Seejuures tuleb siiski arvestada, et mitte tolliseadustiku sätte igasugune rikkumine ei pea viima tagajärjeni, et kaubale tolli peatamismenetluse või ‑korra kohaldamine direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 8 tähenduses nurjub ja seega tekib aktsiisivõlg. Käesolevas asjas on määrava tähtsusega pigem see, kas vale tariifirubriigi märkimine saatedokumentides viib vastavalt tolliseadustiku artiklitele 202–205 tollivõla tekkimiseni.
i)      Ajutine ladustamine
118. Tolliseadustiku artikkel 50 sätestab, et tollile esitatud kaubal on pärast esitamist ajutiselt ladustatud kauba staatus, kuni sellele määratakse tollikäitlusviis.
119. Kauba esitamine tollile on sätestatud tolliseadustiku artiklis 40 ja määratletud tolliseadustiku artikli 4 punktis 19 kui tollile teatamine kaupade saabumisest tolliasutusse või mis tahes muusse heaks kiidetud kohta.
120. Vastavalt tolliseadustiku artikli 202 lõikele 1 viib kauba tollile esitamise kohustuse rikkumine – kui kaup, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, tuuakse ebaseaduslikult tolliterritooriumile – tollivõla tekkimiseni.
121. Kauba tollile esitamise kohustus ammendub seejuures esmalt teatega, et kaubad asuvad tolliasutuses. Euroopa Kohus tuletas kohtuasjas Papismedov viitega tolliseadustiku varasema redaktsiooni artiklitele 43 ja 45 siiski seose ülddeklaratsiooni ja kauba seaduspäraselt tollile esitamise vahel ning otsustas, et kauba tollile esitamise kohustust on rikutud juhul, „kui […] kauba tollile esitamisega esitatakse ülddeklaratsioon või tollideklaratsioon, milles on kauba liigi kirjeldus, mis ei vasta tegelikkusele.”(45)
122. See seos on nüüd sõnaselgelt sätestatud määruse nr 2454/93 (edaspidi „tolliseadustiku rakendusmäärus”)(46) artikli 186 lõike 1 esimeses lõigus. Vastavalt sellele koostatakse tollile esitatavate ühenduseväliste kaupade kohta ülddeklaratsioon, mis tuleb esitada hiljemalt kaupade esitamisel tollile.
123. Erinevalt kohtuasja Papismedov asjaoludest, mille puhul nimetati kaupa varjamise eesmärgil ebaõigesti („köögitarbed” õige nimetuse „köögitarbed ja sigaretid” asemel), ei varjatud käesolevas asjas aga suure osa kauba kohta ebaõiget nimetust kasutades selle tegelikku loomust. Käesolevas asjas ei puudu ühe osa kaupade suhtes täielikult teade selle kohta, et kaubad on tolliasutuses. Üksnes CN‑koodi 2401 10 35 märkimine on vastuolus tegelike asjaoludega, kuna kaup tuleb tegelikult klassifitseerida CN‑koodi 2403 10 90 alla.
124. Seda arvestades tuleb seetõttu arutada, kas ainuüksi juba sisuliselt vale tariifirubriigi märkimine ajutise ladustamise ülddeklaratsioonis viib selleni, et kaupa tuleb käsitada nii, et seda ei ole tollile esitatud ja seega võivad tekkida tolli- ja aktsiisivõlg.
125. Ajutise ladustamise ülddeklaratsioon erineb sisu ja eesmärgi poolest sisenemise ülddeklaratsioonist, mis tuleb vastavalt tolliseadustiku artiklile 36a esitada enne kauba tolliterritooriumile toomist, ja tolliseadustiku artiklis 59 sätestatud tollideklaratsioonist.
126. Samal ajal kui vastavalt tolliseadustikule ja selle rakendussätetele on sisenemise ülddeklaratsiooni ja tollideklaratsiooni jaoks vajalikud kombineeritud nomenklatuuri spetsiifilised andmed, siis ei sätesta tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 186 lõike 1 esimene lõik sarnaseid nõudeid ajutise ladustamise ülddeklaratsiooni puhul, vaid näeb ette ainult selle, et asjaomane ülddeklaratsioon koostatakse vastavalt tolliasutuse eeskirjadele. Saksa tolliasutuste näidisvorm nr 0306 ei sisalda näiteks nõuet märkida kombineeritud nomenklatuuri tariifirubriiki.
127. See, et kaupade ajutise ladustamise ülddeklaratsiooni korral ei saa seetõttu oluline olla KN‑i õige rubriigi märkimine, on kooskõlas ka ülddeklaratsiooni reguleerivate normide eesmärgiga.
128. Ajutise ladustamise ülddeklaratsioon peab võimaldama tolliasutusel nimelt kontrollida, kas kaupadele määratakse õigel ajal tollikäitlusviis(47) ja ajutiselt ladustatud kaubad ladustatakse üksnes selleks ette nähtud kohtades ning kindlaksmääratud tingimustel.
129. Sellest eesmärgist järeldub, et ainult tariifirubriigi vale märkimine ei ole kauba nõuetekohase tollile esitamisega vastuolus, kui kaupa on vastavalt selle liigile põhiliselt õigesti nimetatud, kauba kogus on õige ja andmed kauba pakendi kohta vastavad tegelikkusele. Küsimuse puhul, kas andmed on selles mõttes piisavad, ei ole KN‑i asjaomase grupi õige märkimine otsustava tähtsusega. Seda seetõttu, et kombineeritud nomenklatuuris kvalifitseeritakse mõnikord ka väga erinevat laadi kaubad ühte ja samasse gruppi. Käesolevas asjas kohaldatav grupp 24 kehtib näiteks nii tubakajäätmete kui ka sigarite kohta. Seda, kas kauba nimetust selle tollile esitamise ja ajutise ladustamise eesmärgil tuleb lugeda põhiliselt õigeks, tuleb pigem hinnata selle järgi, kas olemasolevad andmed ühtekokku võimaldavad kauba selget liigitamist selle deklareerimise eesmärgil.
130. See, et põhikohtuasja asjaoludel oli see kauba tollile esitamisel nii, näib Euroopa Kohtu käsutuses olevate andmete kohaselt tõenäoline; selle kohta otsuse tegemine on aga eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne.
131. Kuna puudub rikkumine tolliseadustiku artikli 202 tähenduses, siis oleks kõnealusele kaubale selle Sloveeniasse sisenemisel õigesti kohaldatud tolli peatamismenetlust või ‑korda vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 4 punktile 6, mistõttu ei oleks toimunud importi vastavalt sama direktiivi artikli 2 punktile b ega tekkinud aktsiisi maksmise nõuet.
132. Arutada tuleb aga veel seda, kas ajutiselt ladustatud kaup on vaatamata vale tariifirubriigi märkimisele järgnevalt õigesti suunatud välistransiidiprotseduurile ja Ungaris nõuetekohaselt tolliladustamisprotseduurile ning seega ei ole endiselt tekkinud aktsiisi maksmise kohustust vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 4 punktile 8.
ii)    Transiidi- ja tolliprotseduurile suunamine
133. Vastavalt tolliseadustiku artikli 59 lõikele 1 tuleb kõigi kaupade kohta, mis soovitakse tolliprotseduurile suunata, esitada kõnealusele tolliprotseduurile vastav tollideklaratsioon. Selles deklaratsioonis tuleb märkida kauba tariifirubriik, mis hõlmab ka õige alamrubriigi kindlaksmääramist.(48) See kehtib samamoodi transiidi- ja tolliladustamisprotseduuri kohta. Vale tariifirubriigi märkimisega on seda kohustust rikutud.
134. Siiski tuleb tõdeda, et käesoleva kohtuasjaga sarnastel juhtudel on tegemist kaubale tolli peatamismenetluse või -korra kohaldamisega, see tähendab küsimusega, kas impordimaksu tuleb üleüldse maksta ja mitte sellega, kui suur see on. Põhimõtteliselt saab kõik ühendusevälised kaubad suunata välistransiidi- või tolliladustamisprotseduurile, ilma et tariifirubriik oleks seejuures oluline.
135. Lisaks tuleb arvesse võtta, et tarifitseerimist käsitlevate õigusnormide kogum on kompleksne ja selle kohaldamine ei olene ainult faktilistest asjaoludest, vaid ka õiguslikest hinnangutest. Kombineeritud nomenklatuuri rubriikide õige tõlgendamine ja kohaldamine on ikka ja jälle kohtuvaidluste ning kohtuotsuste ese, nagu näitab ka käesolev asi. Mitte iga viga, mis seejuures esineb, ei pea tingimata olema väga suur.
136. Käesolevas asjas klassifitseeriti kaup küll valesti, kuid varustati sellise CN‑koodiga, mis ei ole täielikult selle loomusega vastuolus. Märgitud CN‑koodil ja tegelikult õigel CN‑koodil on pigem suures osas sarnaseid omadusi. Kuigi selliselt transpordi- ja logistikaettevõtjalt nagu Schenker võib oodata, et ta on kaubatariifide klassifitseerimise valdkonnas ekspert, siis ei ole käesolevas asjas tegemist ilmselgelt ja täielikult vale klassifitseerimisega.
137. Ka põhimõtteliselt olemasolev võimalus taotleda vastavalt tolliseadustiku artikli 12 lõikele 1 tollilt eelnevalt siduvat tariifiinformatsiooni ja kaubad sellele vastavalt märgistada, ei vii selleni, et igasugune vale klassifitseerimine viib tingimata tollivõla tekkimiseni. Muidu viiks tolliseadustiku artikkel 12 selleni, et kauba vedajad oleksid vähimagi ebakindluse korral sunnitud läbi viima taotlemise menetluse. See ei oleks esiteks vedajate ega tolliasutuste jaoks praktiline, millele viidati kohtuistungil, ja teiseks oleks see vastuolus tolliseadustiku artikli 12 mõttega, mis on eelkõige kavandatud fakultatiivse abivahendina, mis võimaldab paremini ette näha kauba tollikäitlusviisi.
138. Lisaks tuleb arvestada asjaolu, et tolliseadustiku artikkel 65, mille kohaselt on võimalik muuta tollideklaratsiooni kandeid, jookseks praktiliselt suures osas tühja, kui pelgalt vale tariifirubriigi märkimine tollideklaratsiooni viiks automaatselt tollivõla tekkimiseni.
139. Kokkuvõttes ei näi seega õigustatud karistada välistransiidi- või tolliladustamisprotseduuris vale rubriiginumbri märkimise eest tollimaksu tasumise kohustuse tekkimisega, kui kaupa on sisuliselt õigesti nimetatud.
140. Kuigi selle üle otsustamine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne, räägib olemasolev teave vastu, et tegemist on piisavalt kvalifitseeritud rikkumisega.(49) Siis säiliks direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 8 toodud peatav mõju ka kauba Ungarisse toomise ja seal ladustamise ajal. Kuna puudub „import” nimetatud direktiivi artikli 2 punkti b tähenduses, ei ole järelikult tekkinud aktsiisi maksmise kohustust.
3.      Järeldus teise ja kolmanda küsimuse kohta
141. Eeltoodut arvestades tuleb teisele ja kolmandale eelotsuse küsimusele vastata nii, et arvestades seda, et vaidlusalune kaup oli alates selle sisenemisest liidu territooriumile tollijärelevalve all, mis annab aluse kohaldada „peatamismenetlust või -korda” vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 4 punktile 6, siis ei maksustata kaupa, arvestades seda, et puudub import sama õigusakti artikli 4 punkti 8 tähenduses, aktsiisiga vastavalt artikli 2 punktile b ja vaatamata valede andmete esitamisele saatedokumentides ei ole tekkinud aktsiisivõlga. Direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 tuleb tõlgendada nii, et kaupa võib vaatamata vale tariifirubriigi märkimisele käsitada nii, et see on suunatud ajutisele ladustamisele, välistransiidi- või tolliladustamisprotseduurile ja seega kohaldatakse selle suhtes „tolli peatamismenetlust või -korda”, juhul kui kaupa on vastavalt selle liigile sisuliselt õigesti nimetatud ning kauba kogus ja andmed kauba pakendi kohta vastavad tegelikkusele. Kui see on nii, siis ei tule kaubalt, arvestades seda, et puudub import direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 8 tähenduses, maksta aktsiisi vastavalt artikli 2 punktile b.
C.      Neljas eelotsuse küsimus
142. Neljanda eelotsuse küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas mõistet „eeskirjade rikkumine” tuleb direktiivi 2008/118 artiklit 38 arvestades tõlgendada nii, et see hõlmab olukordi, kus kauba saatedokumentides on märgitud vale tariifirubriik.
143. Direktiivi 2008/118 artikkel 38 ei sätesta – erinevalt direktiivi artiklitest 2 ja 7 – aktsiisi maksmise nõude tekkimist, vaid lahendab võimalikud mitme liikmesriigi vahelised konfliktid seoses maksutulupädevusega. Mõiste „eeskirjade rikkumine” tõlgendamine on seetõttu tähtis ainult küsimuse puhul, millisele liikmesriigile kuulub aktsiisimaksu tulu, mitte aga küsimuse puhul, kas aktsiisi maksmise nõue on tekkinud.
144. Direktiivi 2008/118 artikli 38 lõige 1 sätestab, et kui aktsiisikauba liikumise vältel on aset leidnud eeskirjade rikkumine muus liikmesriigis kui liikmesriigis, kus see tarbimisse lubati, maksustatakse see aktsiisiga ning aktsiis on sissenõutav liikmesriigis, kus eeskirju rikuti.
145. Direktiivi 2008/118 artikli 38 lõige 4 määratleb seejuures mõiste „eeskirjade rikkumine” olukorrana, mis tekib aktsiisikauba liikumisel artikli 33 lõike 1 või artikli 36 lõike 1 alusel ja mis ei ole hõlmatud artikliga 37,(50) ning mille tõttu ei ole aktsiisikauba liikumine nõuetekohaselt lõppenud.(51)
146. Aktsiisikauba liikumisega direktiivi 2008/118 tähenduses on seejuures tegemist siis, kui aktsiisikaupa, mis on ühes liikmesriigis juba tarbimisse lubatud, vallatakse kaubanduslikel eesmärkidel(52) teises liikmesriigis seal tarnimiseks või kasutamiseks, või kui see omandatakse teisest liikmesriigist ja müüja saadab või veab seda.
147. Käesoleva asja asjaoludel tuleb direktiivi 2008/118 artikli 38 lõikes 4 sätestatud tingimuste olemasolu eitada.
148. Esiteks ei ole kaupa Sloveenias tarbimisse lubatud, vaid selle suhtes kohaldati peatamismenetlust. Teiseks ei vallanud Schenker Ungaris kaupa direktiivi 2008/118 artikli 33 tähenduses tarnimiseks ja kasutamiseks, vaid tahtis need edasi Ukrainasse vedada.
149. Kokkuvõttes tuleb seetõttu lähtuda koos komisjoni, Ungari ja Schenkeriga sellest, et vale tariifirubriigi märkimine ei vii käesoleva asja asjaoludel direktiivi 2008/118 artiklis 38 sätestatud eeskirjade rikkumiseni.
VI.    Ettepanek
150. Eeltoodut arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsuse küsimustele järgmiselt:
Ilma täiendava töötlemiseta suitsetamistubakana kasutatavat kaupa, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei tule pidada „õhu käes kuivatatud heledaks tubakaks” vastavalt CN‑koodile 2401 10 35, vaid seda tuleb juhul, kui see ei koosne peamiselt tubakajäätmetest, käsitada „muu töödeldud tubakana” ja klassifitseerida see KN‑i rubriiki 2403. Kui kaup on lisaks pakitud plastikuga kaetud paberist pappkastidesse lahtiselt, kokkusurutuna ja ühe pappkasti netokaal on 30 kg, tuleb kaup klassifitseerida CN‑koodi 2403 10 90 alla.
Arvestades seda, et vaidlusalune kaup oli alates selle sisenemisest liidu territooriumile tollijärelevalve all, mis annab aluse kohaldada „peatamismenetlust või -korda” vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 4 punktile 6, siis ei maksustata kaupa, arvestades seda, et puudub import sama õigusakti artikli 4 punkti 8 tähenduses, aktsiisiga vastavalt artikli 2 punktile b ja vaatamata valede andmete esitamisele saatedokumentides ei ole tekkinud aktsiisivõlga. Direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 tuleb tõlgendada nii, et kaupa võib vaatamata vale tariifirubriigi märkimisele käsitada nii, et see on suunatud ajutisele ladustamisele, välistransiidi- või tolliladustamisprotseduurile ja seega kohaldatakse selle suhtes „tolli peatamismenetlust või -korda”, juhul kui kaupa on vastavalt selle liigile sisuliselt õigesti nimetatud ning kauba kogus ja andmed kauba pakendi kohta vastavad tegelikkusele. Kui see on nii, siis ei tule kaubalt, arvestades seda, et puudub import direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 8 tähenduses, maksta aktsiisi vastavalt artikli 2 punktile b.
Käesoleva asja asjaoludel ei vii vale tariifirubriigi märkimine direktiivi 2008/118 artiklis 38 sätestatud eeskirjade rikkumiseni.
1 – Algkeel: saksa.
2 – Debreceni haldus-ja töökohus.
3 – Riikliku maksu- ja tolliameti Észak‑alföldi piirkondlik tolli ja aktsiisi peadirektoraat.
4 – EÜT 1987, L 198, lk 3; ELT eriväljaanne 02/02, lk 288.
5 – Vt rahvusvahelise kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsiooni lõppsätted, EÜT 1987, L 198, lk 9: „Done […] in the English and French languages, both texts being equally authentic […]”.
6 – Kuna põhikohtuasjas on määrava tähtsusega 2011. aasta kevadel, kui kaubad jõudsid Euroopa Liidu territooriumile, valitsenud õiguslik olukord, siis on käesolevas asjas kohaldatavad selgitavad märkused 2007. aasta redaktsioonis ja mitte 2012. aasta redaktsioonis.
7 – Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisa, mida on muudetud komisjoni 5. oktoobri 2010. aasta määrusega (EL) nr 861/2010 (ELT L 284, lk 1).
8 – Vastavalt määruse 861/2010 artiklile 2 jõustus kõnealune redaktsioon 1. jaanuaril 2011 ja on selles redaktsioonis käesoleva kohtuasja õigusliku olukorra hindamiseks määrava tähtsusega.
9 – Euroopa Liidu kombineeritud nomenklatuuri selgitavad Euroopa Komisjoni märkused (2011/C 137/01), mis on avaldatud vastavalt nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 artikli 9 lõikes 1 määratletud menetlusele tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (ELT 2011, C 137, lk 1).
10 – Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307), mida on muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1791/2006 (ELT L 363, lk 1).
11 – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 450/2008, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ELT L 145, lk 1), ei ole kohaldatav, et hinnata õiguslikku olukorda otsuse tegemise seisukohalt määrava tähtsusega ajal. Selle õigusakti artikli 188 lõikes 1 on küll nimetatud õigusnormid, mis kehtivad juba alates 24. juunist 2008. Seejuures on siiski tegemist üksnes rakendussätete õigusliku alusega. Välja arvatud artiklit 30, mis käsitleb tasusid ja kulusid, kohaldatakse vastavalt artikli 188 lõikele 2 kõiki muid sätteid alates ajast, mil kohaldatakse lõikes 1 osutatud artiklite alusel vastu võetud rakendussätteid. Käesoleval juhul ei olnud see põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal (jaanuar 2011) nii.
12 – Nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiiv 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ (ELT 2009, L 9, lk 12), mida on muudetud nõukogu 16. veebruari 2010. aasta direktiiviga 2010/12/EL, millega muudetakse direktiive 92/79/EMÜ, 92/80/EMÜ ja 95/59/EÜ tubakatoodete suhtes kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade osas ning direktiivi 2008/118/EÜ (ELT L 50, lk 1).
13 – Nõukogu 21. juuni 2011. aasta direktiiv 2011/64/EL tubakatoodetele kohaldatava aktsiisi struktuuri ja määrade kohta (ELT L 176, lk 24). Vastavalt selle artiklile 22 jõustus nimetatud direktiiv 1. jaanuaril 2011.
14 – Vt kohtuotsused Lohmann ja Medi Bayreuth (C‑260/00–C‑263/00, EU:C:2002:367, punkt 26) ning Lukoyl Neftohim Burgas (C‑330/13, EU:C:2014:1757, punktid 27 ja 28).
15 – Vt kohtuotsused Krüger (C‑334/95, EU:C:1997:378, punktid 22 ja 23), Byankov (C‑249/11, EU:C:2012:608, punkt 57) ja Lukoyl Neftohim Burgas (C‑330/13, EU:C:2014:1757, punkt 29).
16 – Vt minu ettepanek, kohtuasjad Ikegami (C‑467/03, EU:C:2005:49, punktid 31–36), Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht (C‑311/04, EU:C:2005:595, punktid 27, 28 ja 35), Uroplasty (C‑514/04, EU:C:2006:56, punktid 42–44) ja Turbon International (C‑250/05, EU:C:2006:384, punktid 38 ja 40).
17 – Vt nt kohtuotsused Dittmeyer (C‑69/76 ja C‑70/76, EU:C:1977:25, punkt 4), LTM (C‑201/96, EU:C:1997:523, punkt 17) ja Glob-Sped AG (C‑328/97, EU:C:1998:601, punkt 26).
18 – Kohtuotsus Dittmeyer (69/76 ja 70/76, EU:C:1977:25, punkt 4).
19 – Vt minu ettepanek, kohtuasi Ikegami (C‑467/03, EU:C:2005:49, punkt 35).
20 – Eksperdiarvamuse ungarikeelses originaalis on kasutatud mõistet „dohányzásra kész dohány”.
21 – See kehtib ka HS‑i siduvates redaktsioonides esitatud vastavate rubriikide sõnastuste kohta „Tabacs bruts ou non fabriqués” või „unmanufactured tobacco”.
22 –      Kohtujuristi kursiiv.
23 –      Kohtujuristi kursiiv.
24 – Vt sellise kaalumise kohta kontrolli teostamisel kohtuotsus Dittmeyer (69/76 ja 70/76, EU:C:1977:25, punkt 4).
25 – Vt HS‑i selgitavate märkuste punkt 2 (selgitavad märkused KN‑i alamrubriigi 2401 30 00 kohta).
26 – Kohtujuristi kursiiv.
27 – KN‑i rubriik 2402 ei tule arvesse. Selle sõnastus („sigarid, manilla sigarid, sigarillod ja sigaretid […]”) ja KN‑i selgitavad märkused teevad selgeks, et hõlmatud on ainult „sellisena suitsetatavad tubakarullid” ja seega mitte lahtine tubakas ilma katte- või ümbrisleheta, nagu see on kõne all põhikohtuasjas. Selle rubriigi üksikasjalik kontrollimine ei ole seetõttu vajalik.
28 – Esialgne ettepanek: direktiiv 2011/64 nägi ette tubakakaupade aktsiisimäärade täieliku harmoneerimise. Kokkuvõttes piirdub direktiiv miinimummäärade kehtestamisega.
29 – Direktiiv 2011/64 võtab kokku direktiivi 2008/118 artikli 1 lõike 1 punktis c nimetatud direktiivid 95/59, 92/79 ja 92/80.
30 – Vt selle direktiivi artikkel 1 ja artikli 2 lõike 1 punkti c alapunkt i koosmõjus artikli 5 lõike 1 punktiga a ja lõikega 2.
31 – Selle kohta, et kõnealune kaup on direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 8 tähenduses „vabastatud” tollijärelevalvest või välistransiidi- või tolliladustamisprotseduurist, ei ole ühtegi märki. Seega on tähtis üksnes küsimus, kas kaubale kohaldati tolli peatamismenetlust või -korda.
32 – See siinkohal asjakohane määratlus on laiem, kui tolliseadustikus esitatud määratlus, mis kvalifitseerib üksnes tolliseadustiku artikli 84 lõike 1 punktis a sätestatud menetluse peatamismenetlusena.
33 – Vt tema esitatud kirjalike seisukohtade jaotis D.II.2.4.
34 – Vt kohtuotsus Papismedov jt (C‑195/03, EU:2005:131, punkt 22).
35 – Vt kohtuotsus Papismedov jt (C‑195/03, EU:2005:131, punkt 21).
36 – Eelkõige ei muutunud kauba staatus, kuna see seab tolliseadustiku artikli 79 kohaselt tingimuseks vabasse ringlusse lubamise, mis muu hulgas oleneb sellest, et imporditollimaks on tasutud. Vt selle kohta kohtuotsus D. Wandel (C‑66/99, EU:C:2001:69, punkt 36).
37 – Vt selle kohta ka minu ettepanek, kohtuasi Papismedov jt (C‑195/03, EU:C:2004:572, punkt 38).
38 – Vt nt väljendid „any one of the special procedures”, „l’un des régimes spéciaux”, „vastgestelde bijzondere procedure”, „una delle procedure speciali”, „um dos procedimentos especiais”.
39 – „„[R]égimen aduanero suspensivo”: cualquiera de los regímenes previstos en el Reglamento (CEE) no 2913/92 en relación con el control aduanero del que su objeto las mercancías no comunitarias en el momento de su introducción en el territorio aduanero de la Comunidad, en depósitos temporales […]”.
40 – Vt ettepanek: nõukogu direktiiv, mis käsitleb aktsiisimaksu üldist korda, 26. veebruari 2008. aasta redaktsioonis (KOM(2008) 78 lõplik), artikli 4 lõige 2.
41 – Vt tolliseadustiku artikkel 50. Vastavalt tolliseadustiku artikli 4 punktile 19 mõistetakse „kauba tollile esitamise” all ette nähtud korras tollile teatamist kaupade saabumisest tolliasutusse või mis tahes muusse kohta, mille toll on selleks määranud või heaks kiitnud.
42 – Kohtujuristi kursiiv ainult siin.
43 – Ka vastavalt komisjoni ettepaneku võtta vastu direktiiv 2008/118 põhjendusele tuleb vältida menetluste dubleerimist; vt selle kohta ettepanek: nõukogu direktiiv, mis käsitleb aktsiisimaksu üldist korda, põhjenduse lk 6 selle 26. veebruari 2008. aasta redaktsioonis.
44 – Sättes on mainitud ajutist ladustamist, vabatsooni või vabalattu paigutamist, ning mis tahes tolliseadustiku artikli 84 lõikes 1 nimetatud protseduuri.
45 – Kohtuotsus Papismedov jt (C‑195/03, EU:C:2005:131, punkt 31).
46 – Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 253, lk 1; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3), mida on muudetud komisjoni 18. novembri 2010. aasta määrusega (EÜ) nr 1063/2010, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ELT L 307, lk 1).
47 – Vt tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 186 lõige 7.
48 – Kohtuotsus DP grup (C‑138/10, EU:C:2011:587, punkt 40) viitega kohtuotsusele Top Hitz Holzvertrieb vs. komisjon (378/87, EU:C:1989:209, punkt 26).
49 – Vt selle kohta juba märkused käesolevas ettepanekus, punktid 134–137.
50 – Direktiivi 2008/118 artikkel 37 hõlmab juhtumeid, kus kaup on täielikult hävinud või pöördumatult kahjustunud.
51 – Vt direktiivi 2008/118 artikli 10 lõige 6, mis määratleb „eeskirjade rikkumise” mõiste aktsiisi peatamise korra kontekstis.
52 – Vastavalt artikli 33 lõike 1 teisele lõigule on „valdamine kaubanduslikel eesmärkidel” muu hulgas aktsiisikauba valdamine muu isiku kui eraisiku poolt.