ÜLDKOHTU PRESIDENDI MÄÄRUS
30. juuni 2020(*)
Ajutiste meetmete kohaldamine – Riigiabi – Otsus, millega tunnistatakse abi siseturuga kokkusobimatuks ning kohustatakse abi tagasi nõudma – Kohaldamise peatamise taotlus – Kiireloomulisuse puudumine
Kohtuasjas T‑150/20 R,
Tartu Agro AS, asukoht Tartu (Eesti), esindajad: advokaadid T. Järviste, T. Kaurov, M. Valberg ja M. Peetsalu,
hageja,
versus
Euroopa Komisjon, esindajad: V. Bottka ja E. Randvere,
kostja,
mille ese on ELTL artiklite 278 ja 279 alusel esitatud taotlus peatada komisjoni 24. jaanuari 2020. aasta otsuse C(2020) 252 (final) riigiabi SA.39182 (2017/C) (ex 2017/NN) (ex 2014/CP) kohta, mida Eesti Vabariik andis hagejale, kohaldamine,
ÜLDKOHTU PRESIDENT
on teinud järgmise
määruse
Asjaolud, menetlus ja poolte nõuded
1        Hageja Tartu Agro AS on Eesti piiratud vastutusega äriühing, kes toodab ja turustab piima, liha ja seemneid.
2        Euroopa Komisjon võttis 24. jaanuaril 2020 vastu otsuse C(2020) 252 (final) riigiabi SA.39182 (2017/C) (ex 2017/NN) (ex 2014/CP) kohta, mida Eesti Vabariik andis hagejale (edaspidi „vaidlustatud otsus“).
3        Komisjon järeldas vaidlustatud otsuses, et Eesti Vabariigi Maaeluministeerium on andnud hagejale ebaseaduslikku riigiabi, andes talle rendile põllumajandusmaa hinnaga, mis on olnud alates 2000. aastast turuhinnast madalam. Vaidlustatud otsuse artikli 4 kohaselt peab Eesti Vabariik abisaajalt otsuse artiklis 1 osutatud siseturuga kokkusobimatu riigiabi tagasi nõudma.
4        Vaidlustatud otsuses ei määrata kindlaks tagasinõutava abi täpset summat, vaid sätestatakse kriteeriumid, mille alusel eelis ja sellega seotud intress arvutatakse.
5        Eesti maaeluministeerium edastas 20. märtsi 2020. aasta kirjaga hagejale kõnealuse riigiabi tagasinõudmise otsuse projekti.
6        Üldkohtu kantseleisse 24. märtsil 2020 saabunud hagiavaldusega esitas hageja hagi, millega taotleb vaidlustatud otsuse tühistamist.
7        Üldkohtu kantseleisse 27. märtsil 2020 saabunud eraldiseisva dokumendiga esitas hageja käesoleva ajutiste meetmete kohaldamise taotluse, milles ta palub Üldkohtu presidendil sisuliselt:
–        peatada vaidlustatud otsuse kohaldamine seniks, kuni Euroopa Liidu Kohus on teinud lõpliku sisulise otsuse;
–        teise võimalusena peatada vaidlustatud otsuse kohaldamine Üldkohtu presidendi määratud kuupäevani ning juhul, kui kohaldamine peatatakse Üldkohtu presidendi määratud kuupäevani, võtta tähtaja määramisel arvesse COVID‑19 pandeemiaga seotud tervishoiukriisi nii, et vaidlustatud otsuse kehtivus ja täitmine taastub pärast seda, kui komisjon on kinnitanud, et pandeemiaga seotud Euroopa Liidu ülese sotsiaal‑majandusliku mõju leevendamiseks mõeldud meetmete rakendamine lõpetatakse;
–        rahuldada käesolev taotlus enne komisjoni seisukohtade esitamist;
–        otsustada, et Üldkohtu sisulise otsusega tuleb kõik käesoleva ajutiste meetmete kohaldamise taotlusega seotud kohtukulud välja mõista komisjonilt.
8        Eesti maaeluministeerium edastas 27. märtsi 2020. aasta kirjaga hagejale kõnealuse riigiabi tagasinõudmise otsuse, milles nõudis, et hageja maksaks 60 päeva jooksul alates otsuse kättesaamisest 473 303,30 euro suuruse summa, millele lisandub intress 46 409,80 eurot.
9        30. märtsi 2020. aasta kohtumäärusega Tartu Agro vs. komisjon (T‑150/20 R, ei avaldata), mis tehti Üldkohtu kodukorra artikli 157 lõike 2 alusel, määras Üldkohtu president vaidlustatud otsuse kohaldamise peatamise osas, milles see näeb ette riigiabi viivitamatu tagasinõudmise hagejalt, kuni kuupäevani, mil tehakse määrus käesoleva ajutiste meetmete kohaldamise menetluse lõpetamise kohta.
10      Üldkohtu kantseleisse 30. märtsil 2020 saabunud kirjaga andis hageja Üldkohtule teada täiendavatest asjaoludest, mis käesolevas asjas kiireloomulisust põhjendavad, eelkõige sellest, et ta sai kätte 27. märtsi 2020. aasta otsuse kõnealuse riigiabi tagasinõudmise kohta (vt eespool punkt 8).
11      1. aprillil 2020 palus Üldkohus Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 24 teise lõigu alusel Eesti Vabariigil esitada oma seisukohad selle kohta, millist ohtu võib kujutada hageja majandustegevuse lõppemine isikute toiduga varustamisele COVID‑19 pandeemiaga seotud tervishoiukriisi ajal. Eesti Vabariik esitas oma seisukohad 20. aprillil 2020.
12      Käesoleva kohaldamise peatamise taotluse kohta esitatud seisukohtades, mis saabusid Üldkohtu kantseleisse 20. aprillil 2020 ja mis sisaldavad ka seisukohti hageja kirja kohta, millega hageja andis Üldkohtule teada kiireloomulisust põhjendavatest täiendavatest asjaoludest, palub komisjon Üldkohtu presidendil:
–        jätta kohaldamise peatamise taotlus rahuldamata;
–        mõista kohtukulud välja hagejalt.
Õiguslik käsitlus
Üldised kaalutlused
13      ELTL artiklite 278 ja 279 tõlgendamisest koostoimes ELTL artikli 256 lõikega 1 tuleneb, et ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik võib juhul, kui tema hinnangul asjaolud seda nõuavad, kodukorra artikli 156 alusel määrata Üldkohtus vaidlustatud akti kohaldamise peatamise või teha ettekirjutus vajalike ajutiste meetmete võtmiseks. ELTL artikliga 278 kehtestatakse siiski põhimõte, et hagi esitamine ei peata õigusakti toimet, kuna liidu institutsioonide võetud aktide suhtes kehtib õiguspärasuse eeldus. Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik võib seega ainult erandkorras määrata Üldkohtus vaidlustatud akti kohaldamise peatamise või näha ette ajutisi meetmeid (19. juuli 2016. aasta kohtumäärus Belgia vs. komisjon, T‑131/16 R, EU:T:2016:427, punkt 12).
14      Kodukorra artikli 156 lõike 4 esimene lause sätestab, et ajutiste meetmete kohaldamise taotluses tuleb nimetada „hagi ese, kiireloomulisust põhjendavad asjaolud ning fakti‑ ja õigusväited, mis esmapilgul õigustavad taotletava ajutise meetme kohaldamist“.
15      Nii võib ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik määrata kohaldamise peatamise ja muud ajutised meetmed, kui on tõendatud, et nende määramine on esmapilgul faktiliselt ja õiguslikult põhjendatud (fumus boni iuris), ning kui ajutiste meetmete kohaldamise küsimus on kiireloomuline selles mõttes, et suure ja korvamatu kahju vältimiseks selle poole huvidele, kes ajutiste meetmete kohaldamist taotleb, on vajalik, et ajutiste meetmete kohaldamine määratakse ja neid kohaldatakse enne asja lahendamist põhimenetluses. Need tingimused on kumulatiivsed, mistõttu kui ka üks nendest tingimustest on täitmata, tuleb ajutiste meetmete kohaldamise taotlused jätta rahuldamata. Vajaduse korral kaalub ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik ka asjas esinevaid huve (vt 2. märtsi 2016. aasta kohtumäärus Evonik Degussa vs. komisjon, C‑162/15 P‑R, EU:C:2016:142, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika).
16      Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustaval kohtunikul on sellise tervikliku hindamise puhul ulatuslik kaalutlusõigus ja ta võib konkreetsete asjaolude alusel vabalt otsustada, kuidas ja mis järjekorras nende erinevate tingimuste esinemist tuleb kontrollida, kuna mitte ükski õigusnorm ei sätesta, millises korras peab kohtunik otsustama ajutiste meetmete kohaldamise vajalikkuse üle (vt 19. juuli 2012. aasta kohtumäärus Akhras vs. nõukogu, C‑110/12 P(R), ei avaldata, EU:C:2012:507, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
17      Arvestades toimikus esitatud asjaolusid, leiab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik, et tema käsutuses on kogu vajalik teave kõnesoleva ajutiste meetmete kohaldamise taotluse lahendamiseks, ilma et eelnevalt oleks vaja ära kuulata poolte suulisi selgitusi.
18      Käesoleva juhtumi asjaoludel tuleb kõigepealt hinnata, kas täidetud on kiireloomulisuse tingimus.
Kiireloomulisus
19      Selleks et kontrollida, kas taotletud ajutised meetmed on kiireloomulised, tuleb silmas pidada, et ajutiste meetmete kohaldamise menetluse eesmärk on tagada tulevikus tehtava lõpliku otsuse täieulatuslik toime, vältimaks lünka liidu kohtu poolt tagatud õiguskaitses. Selle eesmärgi saavutamiseks tuleb kiireloomulisust hinnata selle järgi, kas ajutine meede on vajalik selleks, et ära hoida esialgset õiguskaitset taotleval poolel suure ja korvamatu kahju tekkimine. See pool peab tõendama, et ta ei saa oodata põhimenetluses esitatud hagi lahendamist ilma, et tal tekiks suurt ja korvamatut kahju (vt 14. jaanuari 2016. aasta kohtumäärus AGC Glass Europe jt vs. komisjon, C‑517/15 P‑R, EU:C:2016:21, punkt 27 ja seal viidatud kohtupraktika).
20      Selleks et tõendada, et taotletud kohaldamise peatamine on kiireloomuline, toob hageja sisuliselt esile kaks asjaolu. Esiteks märgib ta, et nõutud summa tagasimaksmine tähendaks talle majanduslikku ebastabiilsust ja konkurentsivõime kaotamist ning väga tõenäoliselt ka tema majandustegevuse lõppemist.
21      Sellega seoses väidab hageja, et tema 2019. aasta majandusaasta aruande kohaselt oli tema 2019. aasta müügitulu 7 571 644 eurot. Hageja prognoosib, et 2020. aasta majandusaastal on tema tulu 7 906 500 eurot, mis peaks langema kokku tema kuludega samal aastal. Peale selle on hagejal mõned maatükid koguväärtusega 76 191,48 eurot, mida oleks tema sõnul väga raske mõistliku hinnaga kiiresti maha müüa. Tema ülejäänud vara on tema tegevuse jätkamiseks ja käibe püsimiseks hädavajalik. Lisaks märgib hageja, et tal ei ole võimalik vähemate töötajatega toime tulla. Seega, kuna hagejal ei ole kõnealuse abi tagasimaksmiseks vabu rahalisi vahendeid, on ta sunnitud kärpima oma jooksvaid kulusid, mis viiks tema tegevuse lõppemiseni ja ohustaks tema rahalist jätkusuutlikkust.
22      Lõpetuseks märgib hageja, et vaidlustatud otsus on juba kahjustanud tema mainet, turupositsiooni ja krediidivõimet. Nii kinnitas tema peamine panganduspartner telefoni teel, et ta ei ole enam valmis hagejale krediiti andma või täiendavaid rahalisi vahendeid eraldama. Neil asjaoludel võib hageja veelgi vähem teiste krediidiasutuste peale loota. Vaidlustatud otsuse viivitamatu täitmine tooks tema jaoks kaasa olulised majanduslikud raskused.
23      Teiseks leiab hageja, et võttes arvesse tema tegevusala, on tema majandustegevuse lõppemine lubamatu, arvestades eelkõige COVID‑19 pandeemiaga seotud tervishoiukriisi. Nimelt võib Eesti Vabariigis kehtestatud eriolukorra ajal peaminister muu hulgas otsustada toidu ja muu äratarvitatava vallasasja sundvõõrandamise. Seega ei saa välistada, et hagejale kui arvestatava suurusega põllumajandusettevõtjale kehtestatakse kohustus varustada riiki vajalike toiduainetega. Vaidlustatud otsuse kohaldamine võib aga seada ohtu kohaliku toiduainetööstuse edasise jätkumise ja isikute toiduga varustamise.
24      Komisjon väidab vastu, et kiireloomulisust puudutavas hageja väites ja selle põhjendamiseks esitatud asjaoludes on mitu puudust, mis muudavad selle väite põhjendamatuks. Tema sõnul suudaks hageja suurusega ettevõtja tagasimakstavale summale vastavate kuludega toime tulla. Hageja esitatud majanduslik põhjendus näitab üksnes seda, et ta ei prognoosinud 2020. aastal kasumi saamist. Samuti leiab komisjon, et teatavad hageja väited on argumenteerimata, osa väiteid on aga vastuolulised. Lisaks ei ole hageja esitanud põhjalikumat analüüsi oma bilansi või kinnisvarainvesteeringute kohta ega võimalikke võlakohustusi või varade müüki puudutavat arvutust. Nii on ka väide, et hagejal ei ole võimalik laenu saada, esitatud ilma ühegi konkreetse tõendita.
25      Komisjon väidab veel, et Orbise andmebaas näitab esiteks, et 50% hageja aktsiatest kuulub äriühingule Almantika OÜ, 10,19% kummalegi direktorile ja 29,62% teistele isikutele, ning teiseks, et hageja ei ole otseselt pankrotiohus ning tõenäoliselt ei ähvarda teda pankrotioht ka abi tagasimaksmise korral. Hageja ei maini aga kordagi oma aktsionäride finantssuutlikkust. Tegelikult riskiks hageja üksnes kahju tekkimisega, mis on aga täiesti hüvitatav.
26      Huvide kaalumist käsitlevate argumentide raames märgib komisjon, et ei ole piisavalt tõendatud, et hageja võimaliku maksejõuetuse korral võib COVID‑19 pandeemiaga seotud tervishoiukriisi kontekstis tekkida kahju üldistele huvidele. Kuigi hageja on oluline ja ilmselt tõhus ettevõtja, ei ole ta esitanud ühtegi tõendit, mis toetaks tema väidet, et ta on oma riigi toiduainetega varustamisel eluliselt tähtis. Seda kinnitab Eesti ametiasutuste tegevus, kes asusid kõnealust abi tagasi nõudma ega taotlenud komisjonilt tagasinõudmise tähtaja edasilükkamist.
27      Vastuses Üldkohtu küsimusele märgib Eesti Vabariik sellega seoses, et hageja on üks peamisi põllumajanduslike esmatoodete tootjaid Eestis ja et tal on eriti oluline roll piima‑ ja sertifitseeritud seemnete tootjana. Ta täpsustab, et kuigi tavaolukorras ei kujutaks hageja majandustegevuse lõppemine endast Eesti Vabariigi elanike toiduainetega varustamisele suurt ohtu, on COVID‑19 pandeemia tõttu välja kuulutatud eriolukorras sellist ohtu väga raske hinnata.
28      Mis puudutab esmalt hageja rahalise jätkusuutlikkuse väidetavat ohtu seadmist seeläbi, et vaidlustatud otsuse täitmiseks nõutakse tagasi Eesti Vabariigi määratud summa, siis tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa rahalist kahju – välja arvatud erakorralistel asjaoludel – pidada hüvitamatuks, kuna rahaline hüvitis on üldjuhul sobiv, et ennistada isiku jaoks, kelle õigusi on riivatud, kahju tekkimisele eelnenud olukord. Sellist kahju saab eeskätt heastada ELTL artiklite 268 ja 340 alusel esitatud kahju hüvitamise hagi raames (vt 23. aprilli 2015. aasta kohtumäärus komisjon vs. Vanbreda Risk & Benefits, C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, punkt 24 ja seal viidatud kohtupraktika).
29      Kui osutatud kahju on aga rahaline kahju, on taotletud ajutised meetmed põhjendatud, kui ilmneb, et ilma nende meetmeteta oleks neid taotlenud pool olukorras, mis võib ohtu seada tema rahalise jätkusuutlikkuse enne, kui sisulist menetlust lõpetav kohtuotsus tehakse, või et tema turuosad muutuksid märkimisväärselt, võttes eelkõige arvesse tema ettevõtte suurust ja käivet ning olenevalt olukorrast ka selle kontserni omadusi, millesse ta kuulub (vt 12. juuni 2014. aasta kohtumäärus komisjon vs. Rusal Armenal, C‑21/14 P‑R, EU:C:2014:1749, punkt 46 ja seal viidatud kohtupraktika).
30      Selleks peab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustaval kohtunikul olema konkreetne ja täpne teave, mida kinnitavad üksikasjalikud ja tõendatud dokumendid, mis näitavad ajutisi meetmeid taotleva poole olukorda ja võimaldavad hinnata tagajärgi, mis tõenäoliselt järgnevad, kui taotletud meetmeid ei määrata. Siit järeldub, et kui see pool viitab finantskahju tekkimisele, peab ta esitama koos tõendavate dokumentidega usaldusväärse ja tervikliku pildi oma finantsolukorrast (vt 29. veebruari 2016. aasta kohtumäärus ICA Laboratories jt vs. komisjon, T‑732/15 R, ei avaldata, EU:T:2016:129, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).
31      Lisaks tuleneb kodukorra artikli 156 lõike 4 teisest lausest, et ajutiste meetmete kohaldamise taotlusele „lisatakse ajutiste meetmete kohaldamise põhjendamiseks kõik kättesaadavad tõendid või taotlus nende kogumiseks“.
32      Seega peab ajutiste meetmete kohaldamise taotlus eraldi võetuna võimaldama kostjal valmistada ette oma seisukohad ja ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustaval kohtunikul selle taotluse üle otsustada, olenevalt olukorrast ilma täiendava teabeta, kuna selle aluseks olevad põhilised faktilised ja õiguslikud asjaolud peavad nähtuma taotluse enda tekstist. Võttes nimelt arvesse kiirust, mis juba oma laadilt iseloomustab ajutiste meetmete kohaldamise menetlust, siis võib mõistlikult nõuda, et ajutisi meetmeid taotlev pool esitaks (välja arvatud erakorralistel juhtudel) juba taotluse esitamise hetkel kõik olemasolevad tõendid selle taotluse põhjendamiseks, et ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik saaks selle põhjal hinnata taotluse põhjendatust (vt 6. septembri 2016. aasta kohtumäärus Inclusion Alliance for Europe vs. komisjon, C‑378/16 P‑R, ei avaldata, EU:C:2016:668, punktid 17 ja 18 ning seal viidatud kohtupraktika).
33      Lõpuks tuleb märkida, et kuigi ajutiste meetmete kohaldamise taotlust võib konkreetsetes küsimustes täiendada viidetega lisatud dokumentidele, ei saa need dokumendid siiski asendada taotluse peamisi elemente. Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustava kohtuniku ülesanne ei ole asjaomase poole asemel otsida ajutiste meetme kohaldamise taotluse lisadest, põhihagist või põhihagi lisadest elemente, mis võiksid ajutise meetme kohaldamise taotlust põhistada. Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustavale kohtunikule sellise kohustuse seadmine muudaks pealegi toimetuks kodukorra artikli 156 lõike 5, mis sätestab, et ajutiste meetmete kohaldamise taotlus tuleb esitada eraldi dokumendina (vt 20. juuni 2014. aasta kohtumäärus Wilders vs. parlament ja nõukogu, T‑410/14 R, ei avaldata, EU:T:2014:564, punkt 16 ja seal viidatud kohtupraktika).
34      Käesolevas asjas on hageja esitanud oma finantsolukorra kohta mõned dokumendid, nimelt 2019. aasta majandusaasta aruande, 2020. aasta majandusaasta tulude ja kulude prognoosi ning oma põhivarade nimekirja.
35      Kuigi nendest dokumentidest nähtub, et hageja prognoosis, et ta majandusaastal 2020 kasumit ei teeni, ei saa nende dokumentide põhjal kuidagi järeldada, et kõnealuse abi tagasimaksmine seaks ohtu tema rahalise jätkusuutlikkuse enne, kui tehakse sisulist menetlust lõpetav kohtuotsus. Hageja märgib sellega seoses vaid, et tal oleks väga raske oma kinnisvara mõistliku hinnaga kiiresti müüa, et tema muu vara on tema tegevuse jätkamiseks hädavajalik, et tal ei ole võimalik vähemate töötajatega toime tulla ja et tema jooksvate kulude mis tahes vähendamine tooks kaasa tema tegevuse lõppemise. Ta lisab, et tal ei oleks ka võimalik kõnesoleva summa ulatuses laenu saada. Siiski tuleb tõdeda, et hageja ei ole esitanud ühtegi dokumenti, mis neid väiteid ja hinnanguid tõendaks.
36      Samuti ei ole hageja esitanud ühtegi analüüsi ega muud tõendit, mis näitaks tegelikku ohtu tema rahalisele jätkusuutlikkusele. Sellega seoses tuleb tõdeda, et hageja ei ole esitanud ka mingit teavet oma aktsionäride, nende finantsseisundi või nende võimekuse kohta võtta pangast laenu, mis aitaks hagejal võlgnetava summa tagasi maksta. Järelikult ei ole hageja esitanud oma olukorrast usaldusväärset ja terviklikku pilti, mille põhjal saaks ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik otsustada, kas hageja rahaline jätkusuutlikkus on ohus.
37      Seega tuleb asuda seisukohale, et hageja ei ole õiguslikult piisavalt tõendanud, et ilma meetmeta, mida ta ajutiste meetmete kohaldamise taotluses taotleb, tekiks tal suur ja korvamatu kahju selle tõttu, et vaidlustatud otsuse täitmine enne põhimenetluses asja lahendamist viiks vältimatult tema tegevuse lõppemiseni ja ohustaks tema rahalist jätkusuutlikkust või muudaks märkimisväärselt tema turuosa.
38      Mis puudutab teisena hageja viidatud mittevaralist kahju, nimelt kohaliku toiduainetööstuse edasise jätkuvuse ja isikute toiduga varustamise ohtu seadmist, siis tuleb märkida, et see kahju oleks hageja sõnul tema tegevuse lõppemise tagajärg.
39      Arvestades, et eespool punktis 37 tõdeti, et ei saa järeldada, et esineb oht hageja rahalisele jätkusuutlikkusele, ei ole hageja tegevuse lõppemise võimalike tagajärge üle vaja otsustada.
40      Igal juhul tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab hageja selleks, et tuvastada, kas kiireloomulisuse tingimus on täidetud, tõendama, et kohaldamise peatamine on vajalik tema enda huvide kaitseks, kuid ta ei saa tugineda tema isiklikke huve mitte puudutavate huvide kahjustamisele, näiteks kolmandate isikute õiguste rikkumisele. Seega ei saa taotletud kohaldamise peatamise kiireloomulisuse tõendamiseks tugineda tulemuslikult kahjule, mis tekib kohalikule toiduainetööstusele ja üksikisikutele seoses nende toiduga varustamisele, kuna sellist kahju saab olenevalt asjaoludest arvesse võtta üksnes asjas esinevate huvide kaalumisel (vt selle kohta 17. veebruari 2012. aasta kohtumäärus Hassan vs. nõukogu, T‑572/11 R, ei avaldata, EU:T:2012:83, punkt 50 ja seal viidatud kohtupraktika). Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik ei ole siiski kohustatud asjas esinevaid huvisid kaaluma, kui ta eelnevalt tuvastab, et üks ajutiste meetmete kohaldamise tingimustest ei ole täidetud (vt selle kohta 28. mai 2018. aasta kohtumäärus BASF Grenzach vs. ECHA, C‑565/17 P(R), ei avaldata, EU:C:2018:340, punkt 68).
41      Lisaks tuleb märkida, et kuigi hageja viitab kahjule, mis tema majandustegevuse lõppemisega üldistele huvidele väidetavalt tekib, ei väida ta kordagi, et COVID‑19 pandeemiaga seotud tervishoiukriis oleks tema majanduslikku olukorda negatiivselt mõjutanud. Sellega seoses märgib ta üksnes, et esiteks viib asjaomane kriis paljude toitlustusettevõtete sulgemiseni, mille tõttu kahaneb ka hageja kaupade müük, ning teiseks tähendab tarbijate nõudluse järsk suurenemine toiduainete järele seda, et kaupluste tellimused märkimisväärses mahus suurenevad. Eelöeldust ei tee hageja siiski mingeid konkreetseid järeldusi oma isikliku majandusliku olukorra kohta.
42      Samuti tuleb tagasi lükata hageja argument, et vastavalt komisjoni seatud eesmärgile säilitada liidu majanduse stabiilsus COVID‑19 pandeemiaga seotud tervishoiukriisi kontekstis tuleks peatada riigiabi tagasinõudmise otsused, mis on liidu kohtus vaidlustatud. Nimelt saab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik sellise olukorraga nõuetekohaselt arvestada üksnes asjas esinevate huvide kaalumisel.
43      Eeltoodust tuleneb, et ajutiste meetmete kohaldamise taotlus tuleb kiireloomulisuse puudumise tõttu rahuldamata jätta, ilma et oleks vaja hinnata, kas esineb fumus boni iuris tingimus, või kaaluda erinevaid huve.
44      Kuna käesoleva kohtumäärusega ajutiste meetmete kohaldamise menetlus lõpetatakse, tuleb tühistada 30. märtsi 2020. aasta kohtumäärus Tartu Agro vs. komisjon (T‑150/20 R, ei avaldata), mis tehti kodukorra artikli 157 lõike 2 alusel ja millega kohustati komisjoni peatama vaidlustatud otsuse kohaldamine kuni kuupäevani, mil tehakse määrus käesoleva ajutiste meetmete kohaldamise menetluse lõpetamise kohta.
Kohtukulud
45      Vastavalt kodukorra artikli 158 lõikele 5 otsustatakse kohtukulude kandmine edaspidi.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHTU PRESIDENT
määrab:
1.      Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.
2.      Tühistada 30. märtsi 2020. aasta kohtumäärus Tartu Agro vs. komisjon (T‑150/20 R).
3.      Otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.
Luxembourg, 30. juuni 2020
Kohtusekretär
President
E. Coulon
M. van der Woude
*      Kohtumenetluse keel: eesti.