62018TJ0573_RES
Kohtuasi T‑573/18
Hickies, Inc.
versus
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet
Üldkohtu (kuues koda) 5. veebruari 2020. aasta otsus
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu ruumilise kaubamärgi taotlus – Kingapaela kuju – Absoluutne keeldumispõhjus – Eristusvõime puudumine – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b – Varasema disainilahendusega seotud õiguse kaitse – Esimest korda Üldkohtus esitatud tõendid
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, millel puudub eristusvõime – Kauba kujust koosnev ruumiline kaubamärk – Eristusvõime – Hindamiskriteeriumid – Kauba kuju uudsus – Eristusvõime tuvastamiseks ebapiisav kriteerium – Kaitstud disainilahendusega seotud õiguse olemasolu – Mõju puudumine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 7 lõike 1 punkt b)
(vt punktid 62–65)
Kokkuvõte
Üldkohtu 5. veebruari 2020. aasta otsusega Hickies vs. EUIPO (kingapaela kuju) (T‑573/18), jäeti rahuldamata hagi Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) otsuse peale, millega keelduti kingapaela kujus seisneva ruumilise kaubamärgi registreerimisest põhjusel, et sellel puudub eristusvõime.
Hageja Hickies esitas taotluse registreerida ruumiline tähis, mis seisneb kinnitusvahendi kujus, mis on neljal joonisel kujutatud erinevast vaatenurgast nähtuna. Kõnealuse kinnitusvahendi ühes otsas on öös, millesse võib kinnitusvahendi sulgemiseks panna selle kinnitusvahendi teises otsas oleva nööbi. EUIPO leidis, et taotletud kaubamärgil puudub eristusvõime (
1
) seoses osa kaupadega, mille jaoks registreerimist taotleti, eeskätt kingapaeltega.
Hageja väitis eelkõige, et taotletud kaubamärk kujutab endast täiesti uut tüüpi jalatsi kinnitamise süsteemi, mis erineb märkimisväärselt jalatsisektori normist ja tavast. Seoses sellega tõi hageja EUIPO esitatud näidete kummutamise eesmärgil esile, et asjaomased tooted on võltsingud ja et ükski mainitud veebisaitidest ei ole kaubamärgiomaniku veebisait, vaid tegemist on veebimüügi platvormidega, mis on tuntud selle poolest, et neid kasutavad müügiks võltsijad. Selle kohta märkis Üldkohus, et asjaolu, et tegemist võib olla veebimüügi platvormidega, ei vähenda mingil moel nende kontrollija poolt esitatud tõendite tõenduslikku väärtust, millega soovitakse tõendada taotletava kaubamärgi moodustava kujuga sarnaste kujude esinemist liidu turul. Üldkohus lisas, et isegi kui eeldada, et osa neid saite võidakse kasutada võltsitud toodete müügiks, ei tõenda ainuüksi see võimalus, et tooted, millele viitavad EUIPO osutatud lingid, on võltsitud. Igal juhul ei ole Üldkohus pädev väidetava võltsimise küsimust lahendama.
Veel väitis hageja, et toode, mille kuju vastab taotletava kaubamärgi kujule, on uudne. Üldkohus leidis, et isegi kui eeldada, et uudsus on tõendatud, ei tähenda see tingimata, et nimetatud kaubamärk on eristav. Üldkohus tuletas meelde, et asjaomaste kaupade või teenuste turustamisel tavaliselt kasutatavate tähistega ei saa teatavasti identifitseerida nende kaupade või teenuste päritolu. Siiski ei saa seda tõdemust tõlgendada a contrario, järeldamaks, et taotletaval kaubamärgil on eristusvõime, kui seda kasutatakse kõnealuste kaupade ja teenuste puhul harva. Nimelt ei saa ELi kaubamärgi eristusvõime hindamine põhineda sellel, et nimetatud kaubamärgi kasutamine selles valdkonnas, kuhu kuuluvad asjaomased kaubad ja teenused, on omapärane või et seda kaubamärki ei ole selles valdkonnas kasutatud.
Lisaks täpsustas Üldkohus, et intellektuaalomandi õiguste – käesoleval juhul õigus kahele Euroopa Liidu disainilahendusele – rikkumine, millele hageja tugineb ja mis seisneb selles, et turustatakse tooteid, mille kuju on sarnane hageja selle toote kujuga, mille kuju vastab taotletava kaubamärgi moodustavale kujule, ei mõjuta taotletava kaubamärgi olemusest tuleneva eristusvõime analüüsi. Disainilahendusega seotud õiguse kaitsmine ei tähenda tegelikult, et asjaomasel kujul on eristusvõime, sest nende kahe õiguse hindamise kriteeriumid on põhimõtteliselt erinevad. Disainilahendusega seotud õiguse kaitsmine seondub toote muust intellektuaalomandist eristuva välimusega ning põhineb asjaomase disainilahenduse uudsusel, nimelt sellel, et identset disainilahendust ei ole avalikkusele tutvustatud, ning samuti selle disainilahenduse eristatavusel. Mis seevastu puutub kaubamärki, siis peab kuju, mis moodustab taotletava kaubamärgi, tingimata oluliselt erinema asjaomase sektori normist või tavast, et sellel saaks olla eristusvõime, ning ainuüksi selle kuju uudsusest ei piisa, et järeldada, et kaubamärgil on eristusvõime, kuna otsustavaks kriteeriumiks on selle kuju võime täita kaubandusliku päritolu tähistamise ülesannet.
Üldkohtu sõnul toimis EUIPO apellatsioonikoda õigesti ka sellega, et ta vähendas hageja osutatud disainilahenduse hinna tähtsust. Nimelt ei tähenda asjaolu, et kauba puhul on tegemist kvaliteetdisainilahendusega, tingimata seda, et selle kauba ruumilisest kujust koosnev kaubamärk võimaldab seda kaupa ab initio eristada teiste ettevõtjate kaubast. Pealegi võivad eksperdid, kes sellise hinna määravad, keskenduda väga väikestele erinevustele, samas kui asjaomane avalikkus, kes on käesolevas asja puhul keskmiselt tähelepanelik, ei uuri asjaomast kuju analüütiliselt.
(
1
)	Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1), muudetud redaktsioonis (asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määrusega (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2017, L 154, lk 1)) artikli7 lõike 1 punkti b tähenduses.