Esialgne tõlge
EUROOPA KOHTU OTSUS (esimene koda)
21. mai 2026(*)
Eelotsusetaotlus – Ühine välis- ja julgeolekupoliitika – Piiravad meetmed seoses Ukraina-vastase sõjalise agressiooniga – Määrus (EL) nr 269/2014 – Artikli 2 lõige 1 – Rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamine – Usaldushalduse loomine – Usaldushalduse looja, kes on kantud määruse nr 269/2014 I lisas olevasse loetellu – Usaldushaldusesse antud rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamine – Mõisted „kuulumine“ ja „kontroll“
Kohtuasjas C‑483/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazio maakonna halduskohus, Itaalia) 11. aprilli 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 26. juulil 2023, menetluses
A,
B,
C,
D,
T
versus
Ministero dell’Economia e delle Finanze,
Comitato di Sicurezza Finanziaria,
Agenzia del Demanio,
EUROOPA KOHUS (esimene koda),
koosseisus: koja president F. Biltgen, Euroopa Kohtu asepresident T. von Danwitz esimese koja kohtuniku ülesannetes, kohtunikud I. Ziemele (ettekandja), A. Kumin ja S. Gervasoni,
kohtujurist: M. Campos Sánchez-Bordona,
kohtusekretär: ametnik G. Chiapponi,
arvestades kirjalikku menetlust ja 8. mai 2025. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        A, B, C, D ja T, esindajad: avvocati F. Centonze, F. Ciancio, G. Lovaste, M. Magnano, A. Neri, A. Saccucci ja F. Sciaudone,
–        Itaalia valitsus, esindajad: S. Fiorentino ja G. Palmieri, keda abistasid avvocati dello Stato P. Gentili ja L. Paolucci,
–        Belgia valitsus, esindajad: A. De Brouwer, C. Pochet ja M. Van Regemorter,
–        Saksamaa valitsus, esindaja: J. Möller,
–        Prantsuse valitsus, esindajad: B. Fodda, E. Timmermans ja B. Travard,
–        Madalmaade valitsus, esindajad: M. K. Bulterman ja A. Hanje,
–        Soome valitsus, esindaja: M. Pere,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: D. Bianchi, M. Carpus-Carcea, H. Krämer ja L. Puccio,
olles 10. juuli 2025. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 17. märtsi 2014. aasta
määruse (EL) nr 269/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (ELT 2014, L 78, lk 6), muudetud nõukogu 25. veebruari 2022. aasta määrusega (EL) 2022/330 (ELT 2022, L 51, lk 1) (edaspidi „määrus nr 269/2014“), artikli 2 lõiget 1.
2        Taotlus on esitatud kohtuvaidluses, milles A, B, C, D ja T vaidlevad Ministero dell’Economia e delle Finanze (majandus- ja rahandusministeerium, Itaalia) (edaspidi „ministeerium“), Comitato di Sicurezza Finanziaria (finantsjulgeoleku komitee, Itaalia) ja Agenzia del Demanioga (maa-amet, Itaalia) äriühingute A, B, C ja D osade ja vara külmutamise üle.
Õiguslik raamistik
Rahvusvaheline õigus
3        Haagis 1. juulil 1985 vastu võetud usaldushaldust puudutava õiguse ja selle tunnustamise konventsiooni (edaspidi „Haagi konventsioon“), millele Itaalia Vabariik
on alla kirjutanud ja mille ta on ratifitseerinud, artiklis 2 on ette nähtud:
„Käesolevas konventsioonis tähendab „usaldushaldus“ usaldushalduse asutanud isiku loodud õigussuhteid – kas elavate isikute vahel või surma puhuks –, mille korral on vara antud usaldusisiku valitseda soodustatud isiku huvides või kindlaksmääratud eesmärgil.
Usaldushaldusel on järgmised tunnused:
a)      usaldushaldusesse antud vara moodustab eraldi kogumi ega kuulu usaldusisiku vara hulka;
b)      usaldushaldusesse antud vara on usaldusisiku nimel või usaldusisiku volitusel muu isiku nimel;
c)      usaldusisikul on õigus ja kohustus – millest ta peab aru andma – hallata, valitseda või käsutada vara usaldushalduse tingimuste ja erinormide kohaselt, mis on talle seadusega kehtestatud.
Asjaolu, et usaldushalduse looja säilitab teatud õigused või et usaldusisikule on antud teatud õigused soodustatud isikuna, ei ole tingimata vastuolus usaldushalduse olemasoluga.“
4        Konventsiooni artikli 6 esimeses lõigus on sätestatud:
„Usaldushalduse suhtes kohaldatakse selle looja valitud õigust. Valik peab olema sõnaselge või tulenema usaldushalduse asutamisakti või selle olemasolu tõendava dokumendi tingimustest, mida vajaduse korral tõlgendatakse juhtumi asjaolusid arvestades.“
5        Konventsiooni artiklis 11 on sätestatud:
„Iga eelmises peatükis osutatud seaduse kohaselt asutatud usaldushaldust tunnistatakse sellisena.
Tunnustamine tähendab vähemalt seda, et usaldushalduse vara erineb usaldusisiku isiklikust varast ja et usaldusisik võib tegutseda hageja või kostjana ning esineda usaldusisikuna notari või mis tahes avaliku ülesande täitja ees.
Kuivõrd usaldushalduse suhtes kohaldatav õigus seda nõuab või näeb ette, hõlmab see tunnustamine eelkõige järgmist:
a)      usaldusisiku isiklikud võlausaldajad ei saa kasutada usaldushalduse varade suhtes kaitsemeetmeid;
b)      usaldushalduse vara ei kuulu usaldusisiku maksejõuetuse või pankroti korral usaldusisiku vara hulka;
c)      usaldushalduse vara ei kuulu usaldusisiku abieluvara ega pärandvara hulka;
d)      usaldushalduse vara suhtes saab esitada nõude, kui usaldusisik on usaldushaldusest tulenevaid kohustusi rikkudes segi ajanud usaldushalduse vara oma isikliku varaga või on seda võõrandanud.
Selle kolmanda isiku õigusi ja kohustusi, kelle valduses on usaldushalduse vara, reguleerib siiski jätkuvalt õigus, mis määrab kindlaks kohtualluvuse kollisiooninormid.“
Liidu õigus
Otsus 2014/145/ÜVJP
6        Nõukogu 17. märtsi 2014. aasta otsuse 2014/145/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (ELT 2014, L 78, lk 16), põhjendustes 1, 4 ja 5 on märgitud:
„(1)      [Euroopa L]iidu liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid mõistsid 6. märtsil 2014. aastal karmilt hukka Ukraina suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse provotseerimata rikkumise Venemaa Föderatsiooni poolt ja kutsusid Venemaa Föderatsiooni üles viima oma relvajõud viivitamata tagasi nende alalisse paiknemiskohta kooskõlas asjakohaste lepingutega. […] Riigipead ja valitsusjuhid leidsid, et Krimmi Autonoomse Vabariigi ülemnõukogu otsus korraldada referendum territooriumi tulevase staatuse üle on vastuolus Ukraina põhiseadusega ja seetõttu ebaseaduslik.
[…]
(4)      Praeguses olukorras tuleks kohaldada reisipiiranguid ja varade külmutamist isikute suhtes, kes on vastutavad Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevuse eest, sealhulgas territooriumi mis tahes osa tulevast staatust puudutava tegevuse eest, mis on vastuolus Ukraina põhiseadusega, ning nendega seotud isikute, üksuste või asutuste suhtes.
(5)      Teatavate meetmete rakendamiseks on vaja täiendavaid liidu meetmeid.“
Otsus (ÜVJP) 2022/337
7        Vastusena Venemaa Föderatsiooni 24. veebruari 2022. aasta Ukraina-vastasele agressioonile ja olukorra tõsidust arvestades võttis Euroopa Liidu Nõukogu 28. veebruaril 2022 vastu otsuse (ÜVJP) 2022/337, millega muudetakse otsust 2014/145/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (ELT 2022, L 59, lk 1), millega lisati 26 isikut ja üks üksus otsuse 2014/145 lisas esitatud selliste isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.
Määrus nr 269/2014
8        Määruse nr 269/2014 põhjendustes 4–6 on märgitud:
„4.      Nõukogu võttis 17. märtsil 2014 vastu otsuse 2014/145/ÜVJP, milles sätestatakse selliste teatavate isikute ning nendega seotud füüsiliste või juriidiliste isikute, üksuste või asutuste suhtes reisipiirangute kehtestamine ja rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamine, kes on vastutavad Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevuse eest, sealhulgas territooriumi mis tahes osa tulevast staatust puudutava tegevuse eest, mis on vastuolus Ukraina põhiseadusega. Kõnealused füüsilised ja juriidilised isikud, üksused ja asutused on loetletud nimetatud otsuse lisas.
(5)      Osa kõnealustest meetmetest kuuluvad [EL toimimise] lepingu reguleerimisalasse ja seepärast on nende rakendamiseks vaja liidu tasandi õigusakti, eelkõige tagamaks, et kõik liikmesriigid kohaldaksid nimetatud meetmeid ühetaoliselt.
(6)      Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid ning eelkõige õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele ning isikuandmete kaitsele. Käesolevat määrust tuleks kohaldada kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega.“
9        Määruse artiklis 1 on ette nähtud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
d)      „majandusressursid“ – igasugune vara, nii materiaalne kui ka mittemateriaalne, nii kinnis- kui ka vallasvara, mis ei kuulu rahaliste vahendite hulka, kuid mida on võimalik kasutada rahaliste vahendite, kaupade või teenuste hankimiseks;
e)      „majandusressursside külmutamine“ – toimingud, millega tõkestatakse majandusressursside kasutamine rahaliste vahendite, kaupade või teenuste hankimiseks, sealhulgas neid müües, rentides või neile hüpoteeki seades;
f)      „rahaliste vahendite külmutamine“ – toimingud, millega tõkestatakse rahaliste vahendite liigutamine, ülekandmine, muutmine, kasutamine, juurdepääs neile ja tehingud nendega, mis võiks kaasa tuua muutusi nende mahus, väärtuses, asukohas, omandilises kuuluvuses, valduses, laadis, otstarbes või muid muutusi, mis võimaldaksid kõnealuseid rahalisi vahendeid kasutada, sealhulgas portfelli hallata;
g)      „rahalised vahendid“ – igasugused finantsvarad ja tulud, sealhulgas, aga mitte ainult:
i)      sularaha, tšekid, rahalised nõuded, käskvekslid, maksekorraldused ja muud makseviisid;
ii)      hoiused finantsasutustes või muudes üksustes, kontode saldod, võlad ja võlakohustused;
iii)      avalikult ja eraviisiliselt kaubeldavad väärtpaberid ja võlainstrumendid, sealhulgas aktsiad ja osakud, väärtpaberite sertifikaadid, võlakirjad, vekslid, ostutähed, võlaväärtpaberid ja tuletislepingud;
iv)      intressid, dividendid või muu varadelt saadud või neist kogunenud tulu;
v)      krediit, tasaarvestusõigus, tagatised, täitmisgarantiid või muud finantskohustused;
vi)      akreditiivid, veokirjad, ostukirjad ning
vii)      fondides või finantsvahendites osalemist tõendavad dokumendid;
[…]“.
10      Määruse artiklis 2 on sätestatud:
„1.      Külmutatakse kõik I lisas loetletud füüsilistele või juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele või nendega seotud füüsilistele või juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele kuuluvad, nende valduses või kontrolli all olevad rahalised vahendid ja majandusressursid.
2.      Rahalisi vahendeid ega majandusressursse ei tehta otseselt ega kaudselt kättesaadavaks I lisas loetletud füüsilistele või juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele või nendega seotud füüsilistele või juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele ega nende kasuks“.
11      Määruse artikli 3 lõikes 1 on ette nähtud:
I lisas loetletakse:
a)      füüsilised isikud, kes on vastutavad sellise tegevuse või poliitika toetamise või elluviimise eest, mis kahjustab või ohustab Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust, või stabiilsust või julgeolekut Ukrainas, või millega takistatakse rahvusvaheliste organisatsioonide Ukrainas tehtavat tööd;
[…]
d)      füüsilised ja juriidilised isikud, üksused või asutused, kes annavad materiaalset või rahalist toetust Krimmi annekteerimise või Ukraina destabiliseerimise eest vastutavatele Venemaa otsustusõiguslikele isikutele või saavad nende tegevusest kasu;
e)      füüsilised või juriidilised isikud, üksused või asutused, kes teevad tehinguid Ukraina Donbassi piirkonna separatistlike rühmitustega;
f)      füüsilised või juriidilised isikud, üksused või asutused, kes annavad materiaalset või rahalist toetust Krimmi annekteerimise ja Ukraina destabiliseerimise eest vastutavale Venemaa Föderatsiooni valitsusele või saavad selle tegevusest kasu, või
g)      juhtivad ettevõtjad või juriidilised isikud, üksused või asutused, kes on seotud majandussektoritega, mis on oluline tuluallikas Krimmi annekteerimise ja Ukraina destabiliseerimise eest vastutava Venemaa Föderatsiooni valitsuse jaoks,
ning nendega seotud füüsilised või juriidilised isikud, üksused või asutused.“
12      Määruse nr 269/2014 artiklis 9 on sätestatud:
„Keelatud on teadlikult ja tahtlikult osaleda tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvalehoidmine lõikes 2 osutatud meetmetest.“
Rakendusmäärus (EL) 2022/336
13      Nõukogu võttis 28. veebruaril 2022 vastu rakendusmääruse (EL) 2022/336, millega rakendatakse määrust (EL) nr 269/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (ELT 2022, L 58, lk 1), ning lisas sellega 26 isikut ja ühe üksuse määruse nr 269/2014 I lisas esitatud nende isikute, üksuste ja asutuste loetellu, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.
14      Rakendusmääruse põhjendustes 5–11 on märgitud:
„(5)      Nõukogu kiitis 24. jaanuaril 2022 heaks järeldused, milles mõistis hukka Venemaa jätkuva agressiivse tegevuse ja ähvardused Ukraina suunal ning kutsus Venemaad üles leevendama pingeid, järgima rahvusvahelist õigust ja osalema kehtestatud rahvusvaheliste mehhanismide kaudu konstruktiivselt dialoogis. Nõukogu kinnitas taas liidu täielikku pühendumust aluspõhimõtetele, millele on rajatud Euroopa julgeolek ja mis on sätestatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) põhikirjas ning Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni asutamisdokumentides, sealhulgas Helsingi lõppaktis ja Pariisi hartas. Need aluspõhimõtted hõlmavad eelkõige riikide suveräänset võrdsust ja territoriaalset terviklikkust, piiride puutumatust, hoidumist jõu kasutamisest või sellega ähvardamisest ning riikide vabadust valida või muuta oma julgeolekukorraldust. Nõukogu märkis, et need põhimõtted ei ole läbiräägitavad, neid ei muudeta ega tõlgendata uuesti ning nende rikkumine Venemaa poolt on takistuseks ühisele ja jagamatule julgeolekuruumile Euroopas ning ohustab rahu ja stabiilsust Euroopa mandril. Tuletades meelde Euroopa Ülemkogu 16. detsembri 2021. aasta järeldusi, kordas nõukogu, et igasugusel Venemaa poolt Ukraina vastu suunatud edasisel sõjalisel agressioonil on tohutud tagajärjed ja kõrge hind, mis hõlmab mitmesuguseid valdkondlikke ja individuaalseid piiravaid meetmeid, mis võetakse vastu koostöös partneritega.
(6)      Kõrge esindaja tegi 19. veebruaril 2022 liidu nimel avalduse, milles väljendas muret Venemaa relvajõudude massilise koondumise pärast Ukrainas ja selle ümbruses ning kutsus Venemaad tungivalt üles alustama sisukat dialoogi ja kasutama diplomaatiat, ilmutama vaoshoitust ja leevendama pingeid Ukraina piiride lähedusest vägede märkimisväärse tagasitõmbumise kaudu. […]
(7)      Venemaa Föderatsiooni president kirjutas 21. veebruaril 2022 alla dekreedile, millega tunnustati valitsuse kontrolli alt väljas olevate Ukraina Donetski ja Luganski oblastite „sõltumatust ja suveräänsust“, ning andis Venemaa relvajõududele korralduse nendele aladele siseneda.
(8)      Kõrge esindaja tegi 22. veebruaril 2022 liidu nimel avalduse, milles mõistetakse hukka kõnealune ebaseaduslik tegu, mis õõnestab veelgi Ukraina suveräänsust ja sõltumatust ning kujutab endast rahvusvahelise õiguse ja rahvusvaheliste lepingute, sealhulgas ÜRO põhikirja, Helsingi lõppakti, Pariisi harta ja Budapesti memorandumi ning ka Minski kokkulepete ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2202 (2015) rasket rikkumist. Kõrge esindaja kutsus Venemaad kui konflikti osalist tungivalt üles tühistama selle tunnustamisotsuse, täitma oma kohustusi, järgima rahvusvahelist õigust ning pöörduma tagasi arutelude juurde Normandia formaadis ja kolmepoolses kontaktrühmas. Ta teatas, et liit reageerib kõnealustele Venemaa viimastele rikkumistele, võttes kiiremas korras vastu täiendavad piiravad meetmed.
(9)      24. veebruaril 2022 teatas Venemaa Föderatsiooni president sõjalisest operatsioonist Ukrainas ning Venemaa relvajõud alustasid Ukraina vastu rünnakut. See rünnak kujutab endast Ukraina territoriaalse terviklikkuse, suveräänsuse ja sõltumatuse jämedat rikkumist.
(10)      Kõrge esindaja tegi 24. veebruaril 2022 liidu nimel avalduse, milles mõistetakse kõige karmimalt hukka Venemaa Föderatsiooni relvajõudude provotseerimata sissetung Ukrainasse ning Valgevene sekkumine sellesse Ukraina-vastasesse agressiooni. Kõrge esindaja märkis, et liidu vastus hõlmab nii valdkondlikke kui ka individuaalseid piiravaid meetmeid.
(11)      Euroopa Ülemkogu mõistis 24. veebruaril 2022 kõige karmimalt hukka Venemaa Föderatsiooni provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressiooni Ukraina vastu. Oma ebaseadusliku sõjategevusega rikub Venemaa rängalt rahvusvahelist õigust ja ÜRO põhikirja põhimõtteid ning õõnestab Euroopa ja ülemaailmset julgeolekut ja stabiilsust. Euroopa Ülemkogu leppis tihedas koostöös oma partnerite ja liitlastega kokku täiendavates piiravates meetmetes, mis toovad Venemaale tema tegevuse tõttu kaasa ulatuslikud ja tõsised tagajärjed.“
Direktiiv 2015/849
15      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ (ELT 2015, L 141, lk 73), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta direktiiviga (EL) 2018/843 (ELT 2018, L 156, lk 43) (edaspidi „direktiiv 2015/849“), põhjenduses 14 on märgitud:
„Täpne ja ajakohastatud teave tegelikult kasu saava omaniku kohta on võtmetegur kurjategijate kindlakstegemisel, kes võivad vastasel korral varjata end äriühingu struktuuri taha. […]“.
16      Selle direktiivi artiklis 3 on ette nähtud:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
6)      „tegelikult kasu saav omanik“ – füüsiline isik (füüsilised isikud), kes on kliendi lõplik omanik (lõplikud omanikud) või kes teda lõplikult kontrollib (kontrollivad), ja/või füüsiline isik (füüsilised isikud), kelle nimel tehing või toiming tehakse, ja see hõlmab vähemalt järgmisi isikuid:
[…]
b)      usaldusfondide puhul – kõik järgmised isikud:
i)      algne omanik (algsed omanikud);
ii)      usaldusisik(ud);
iii)      kaitsja(d), kui on olemas;
iv)      kasusaajad; või juhul kui üksikisikud, kes on juriidilise isiku või õigusliku üksuse kasusaajad, tuleb alles kindlaks määrata, isikute kategooria, kelle huvides juriidiline isik või õiguslik üksus peamiselt asutati või tegutseb;
v)      kõik muud füüsilised isikud, kes usaldusfondi selle otsese või kaudse omamise kaudu või muul viisil lõplikult kontrollivad;
[…]“.
Parimad tavad
17      Nõukogu on koostanud dokumendi liikmesriikide parimate tavade kohta seoses piiravate meetmete rakendamisega, mida ajakohastati muu hulgas 4. mail 2018 (dokument 8519/18), 27. juunil 2022 (dokument 10572/22) ja 3. juulil 2024 (dokument 11623/24).
18      Nõukogu dokumendi 11623/24 „Euroopa Liidu parimad tavad piiravate meetmete tõhusaks rakendamiseks“ (3. juuli 2024. aasta redaktsioonis; edaspidi „parimad tavad“) punktis 3 on ette nähtud, et parimaid tavasid tuleks käsitada kui üldist laadi mittetäielikke soovitusi piiravate meetmete tõhusaks rakendamiseks kooskõlas kohaldatava liidu õiguse ja kohaldatavate riigisiseste õigusaktidega. Need ei ole õiguslikult siduvad ning neid ei tuleks tõlgendada soovitusena rakendada meetmeid; see oleks vastuolus kohaldatava liidu õiguse ja kohaldatavate riigisiseste õigusaktidega, sealhulgas andmekaitset käsitlevate õigusaktidega.
19      Parimate tavade B jagu sisaldab III osa „Piiravate finantsmeetmete kohaldamisala“, mis sisaldab punkte 34 ja 35 järgnevas sõnastuses:
„34.      Külmutamine hõlmab kõiki loetellu kantud isikutele ja üksustele kuuluvaid või nende omanduses olevaid rahalisi vahendeid ja majandusressursse ning samuti nende valduses või kontrolli all olevaid rahalisi vahendeid ja majandusressursse. „Valduses või kontrolli all“ olemisena tuleks tõlgendada kõiki selliseid olukordi, kus loetellu kantud isik või üksus on ilma omandiõiguseta võimeline seaduslikult käsutama või üle kandma talle mittekuuluvaid rahalisi vahendeid või majandusressursse, vajamata selleks seadusliku omaniku eelnevat nõusolekut. […]
35.      Põhimõtteliselt ei tohiks külmutamine mõjutada rahalisi vahendeid ega majandusressursse, mis ei kuulu loetellu kantud isikutele ega üksustele, mille omanikuks nad ei ole ning mis ei ole nende valduses ega nende kontrolli all. […] Samuti ei puuduta külmutamine loetellu kantud isikust või üksusest eraldiseisva juriidilise isiku staatusega ja loetellu kandmata üksuse rahalisi vahendeid ja majandusressursse, kui need ei ole loetellu kantud isiku või üksuse valduses ega kontrolli all. Kuid loetellu kantud isiku või üksuse ja loetellu kandmata isiku või üksuse ühisomandis olevad rahalised vahendid ja majandusressursid kuuluvad praktikas külmutamisele tervikuna.“
20      B jaos on ka VIII osa, mis sisaldab muu hulgas parimate tavade punkte 62–67, mille kohaselt:
„Põhjendus
62.      Rahalised vahendid ja majandusressursid, mis kuuluvad loetellu kantud füüsilisele või juriidilisele isikule või on tema omandis, valduses või kontrolli all, tuleb külmutada. Punktis 35 sätestatud tingimuste kohaselt hõlmab see varasid, mis kuuluvad sellistele loetellu kandmata üksustele, mis on loetellu kantud isikute või üksuste omandis või kontrolli all.
Omamine
63.      Selle hindamisel, kas juriidiline isik või üksus on teise isiku või üksuse omandis, on kriteeriumiks 50% või suurem juriidilise isiku või üksuse varaliste õiguste omamine või enamusotsustusõigus neis […]. Kui see kriteerium on täidetud, loetakse juriidiline isik või üksus teise isiku või üksuse omandis olevaks.
Omamise hindamisel tuleks arvesse võtta ka üksuse koondomandust. Näiteks kui ühele loetellu kantud isikule kuulub 30% üksusest ja teisele loetellu kantud isikule kuulub 25% üksusest, tuleks üksust põhimõtteliselt käsitada loetellu kantud isikute omandis olevana.
Kontroll
64.      Selle hindamisel, kas teine isik või üksus kontrollib juriidilist isikut või üksust kas üksinda või vastavalt muu aktsionäri või kolmanda osapoolega sõlmitud lepingule, võib muu hulgas arvesse võtta järgmisi kriteeriume:
(a)      omatakse või kasutatakse õigust ametisse määrata või ametist vabastada enamikku juriidilise isiku või üksuse haldus-, juht- või järelevalveorganite liikmetest;
(b)      hääleõigust kasutades ollakse ainuisikuliselt ametisse määranud enamiku juriidilise isiku või üksuse haldus-, juht- või järelevalveorgani liikmetest, kes on olnud ametis käesoleva ja eelmise majandusaasta jooksul;
(c)      kontrollitakse vastavalt selle juriidilise isiku või üksuse teiste osanike või aktsionäridega sõlmitud lepingule üksinda häälteenamust selles juriidilises isikus või üksuses;
(d)      omatakse õigust avaldada valitsevat mõju juriidilisele isikule või üksusele vastavalt selle juriidilise isiku või üksusega sõlmitud lepingule või selle asutamislepingu või põhikirja sättele, kui seda juriidilist isikut või üksust reguleeriva õigusega on selle suhtes lubatud niisugused lepingud või sätted;
(e)      omatakse volitusi kasutada de facto õigust avaldada punktis d nimetatud valitsevat mõju, kuigi ei olda selle õiguse valdaja [näiteks variettevõtja kaudu];
(f)      omatakse õigust kasutada kõiki juriidilise isiku või üksuse varasid või osa nendest;
(g)      juhitakse juriidilise isiku või üksuse ettevõtet ühisel alusel, avaldades konsolideeritud aastaaruande;
(h)      jagatakse solidaarselt või tagatakse juriidilise isiku või üksuse finantskohustusi.
65.      Kui ükskõik missugune neist kriteeriumidest on täidetud, loetakse, et juriidiline isik või üksus on teise isiku või üksuse kontrolli all, kui juhtumipõhiselt ei ole võimalik tõestada vastupidist.
66.      Eespool nimetatud omamise ja kontrolli kriteeriumidele vastavust võib juhtumipõhiselt ümber lükata.
67.      Järgmistes näidetes kirjeldatakse asjaolusid, mis võivad olla märgiks, et loetellu kantud isikul või üksusel on kontroll loetellu kandmata üksuse üle. Need näited ei ole ammendavad ja on mõeldud üksnes näitlike suunistena:
[…]
e)      Usaldushalduste, variettevõtete ja osaühingute kasutamine
–        Üksus on osa tarbetult keerulisest äriühingustruktuurist, mis võib hõlmata selliseid üksusi nagu variettevõtted, osaühingud ja/või usaldushaldused, mis on seotud loetellu kantud sikuga. Mõned neist üksustest loodi või muutsid oma identiteeti vahetult enne või pärast (kui asjaomane nõukogu määrus seda võimaldab) sanktsioonirežiimi vastuvõtmist või isiku loetellu kandmist ja/või neil puudub usutav äritegevus.
–        Loetellu kantud isiku omandis või kontrolli all oleva üksuse varade saaja(te)na kasutatakse ühte või mitut usaldushaldust. Usaldushaldus(t)e juhatusse on kaasatud selle jurisdiktsiooni spetsialistid, kus usaldushaldus(ed) loodi.“
Itaalia õigus
21      Itaalia õiguskorras on võimalus kasutada usaldushalduse instrumenti ette nähtud seadusega nr 364 –
16. oktoobri 1989. aasta seadus nr 364 – 1. juulil 1985 Haagis vastu võetud usaldushaldust puudutava õiguse ja nende tunnustamise konventsiooni ratifitseerimine ja täitmine (Legge 16 ottobre 1989, n. 364 – Ratifica ed esecuzione della convenzione sulla legge applicabile ai trusts e sul loro riconoscimento, adottata a L’Aja il 1o luglio 1985) (GURI
nr 261, 8.11.1989, regulaarne lisa nr 84).
22      22. juuni 2007. aasta seadusandliku dekreedi nr 109 – Meetmed terrorismi rahastamise ning rahvusvahelist rahu ja julgeolekut ohustavate riikide tegevuse ennetamiseks, tõkestamiseks ja mahasurumiseks, millega rakendatakse direktiivi 2005/60/EÜ (Decreto legislativo 22 giugno 2007, n. 109 –
Misure per prevenire, contrastare e reprimere il finanziamento del terrorismo e l’attività dei Paesi che minacciano la pace e la sicurezza internazionale, in attuazione della direttiva 2005/60/CE) (GURI
nr 172, 26.7.2007) (muudetud 25. mai 2017. aasta seadusandliku dekreediga nr 90 direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ, ja määruse (EL) 2015/847, mis käsitleb rahaülekannetes edastatavat teavet ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1781/2006, rakendamine (Decreto legislativo n. 90 –
Attuazione della direttiva (UE) 2015/849 relativa alla prevenzione dell’uso del sistema finanziario a scopo di riciclaggio dei proventi di attività criminose e di finanziamento del terrorismo e recante modifica delle direttive 2005/60/CE e 2006/70/CE e attuazione del regolamento (UE) n. 2015/847 riguardante i dati informativi che accompagnano i trasferimenti di fondi e che abroga il regolamento (CE) n. 1781/2006) (GURI
nr 140, 19.6.2017, regulaarne lisa nr 28) (edaspidi „seadusandlik dekreet nr 109/2007“), artikli 3 lõike 6 kohaselt on finantsjulgeoleku komitee ülesanne võtta kehtivate õigusnormide alusel vastu ÜRO, Euroopa Liidu ja ministeeriumi otsustatud külmutamismeetmed.
23      Seadusandliku dekreedi nr 109/2007 artiklis 5 on sätestatud, et külmutatud rahalisi vahendeid ei või üle anda, võõrandada ega kasutada mis tahes viisil ning et rahaliste vahendite või majandusressursside otsene või kaudne andmine loetellu kantud isikute või üksuste käsutusse või nende kasuks kasutamine on keelatud.
Põhikohtuasi, eelotsuse küsimused ja menetlus Euroopa Kohtus
24      Äriühingud A ja B, mis asutati vastavalt septembris 1970 ja märtsis 1983, tegutsevad kinnisvarasektoris, samas kui äriühingud C ja D, mis mõlemad asutati 2014. aasta juunis, osutavad esiteks autorendi- ja remonditeenuseid ning teiseks hooajalisi turistiabi teenuseid.
25      Äriühinguid A, B, C ja D kontrollib emaettevõtja, kelle asukoht on Bermudal ning kes anti põhikohtuasjas kõne all olevasse usaldushaldusesse, mille praegune usaldusisik (trustee) on Šveitsi õiguse alusel asutatud usaldusühing T.
26      Eelotsusetaotlusest nähtub, et põhikohtuasjas kõne all oleva usaldushalduse lõi 18. juuli 2007. aasta usalduslepinguga selle usaldushalduse looja (settlor); seda lepingut muudeti 22. detsembril 2014 ja seda reguleerib Bermuda seadus. Selle struktuuris on ette nähtud ka kaitsja (protector) ametikoht, mida täidab kolmas isik, kelle ülesanne on tagada usalduslepingus ette nähtud plaani nõuetekohane täitmine, ning nimetaja (appointor), kelle ülesanne on nimetada kaitsjaid lisaks algsele kaitsjale või tema asemel, kui viimane lõpetab oma tegevuse.
27      Usaldusisiku peamine ülesanne on valitseda ja hallata usaldushaldusesse antud vara vastavalt usalduslepingule ja usaldushaldust reguleerivale õigusele ning anda see vara üle soodustatud isikutele usaldushalduse lõppemisel või usaldushalduse tingimuste kohaselt. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel ei ole usaldusisikul usalduslepingu kohaselt lubatud võõrandada usaldushaldusesse antud vara ilma kaitsja kirjaliku nõusolekuta, välja arvatud selles lepingus ette nähtud erandid, mis kinnitab eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul, et usaldushaldusel ei ole kõiki vara omanikule üldjuhul kuuluvaid õigusi.
28      Eelotsusetaotlusest nähtub samuti, et esialgu kuulus usaldushalduse looja usaldushalduse soodustatud isikute hulka koos oma õe, õepoja ja alanejate sugulastega, keda eelotsusetaotluse esitamise kuupäeval ei olnud, ning teiste soodustatud isikutega.
29      19. detsembri 2017. aasta aktiga jäeti usaldushalduse looja õde ja õepoeg soodustatud isikute ringist välja.
30      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et 7. veebruari 2022. aasta lepinguga jäeti usaldushalduse looja usaldushalduse soodustatud isikute hulgast välja ning et eelotsusetaotluse esitamise kuupäeva seisuga ei nähtu usalduslepingust ei seda, et loojat oleks võimalik uuesti kaasata usaldushalduse soodustatud isikute hulka, ega ka seda, et tal on õigus valitseda või kasutada usaldushaldusesse antud rahalisi vahendeid ja majandusressursse, kuna see valitsemine on antud usaldusisikule. Kuna usaldushalduse looja on usaldushalduse soodustatud isikute ringist lõplikult välja jäetud, ei ole tal enam õigust kanda usaldushaldusesse antud vahendeid üle usalduslepingu alusel.
31      Lisaks nähtub eelotsusetaotlusest, et selle otsuse tegemise kuupäeval ei olnud usaldushalduse soodustatud isikute ringist välja jäetud ühtegi teist usaldushalduse soodustatud isikut.
32      Nõukogu kandis otsusega 2022/337 ja rakendusmäärusega 2022/336 asutaja otsuse 2014/145 lisas ja määruse nr 269/2014 I lisas olevasse loetellu isikutest, üksustest ja asutustest, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.
33      Otsusega, mis tehti äriühingute A, B, C ja D seaduslikule esindajale teatavaks 16. märtsil 2022, teatas finantsjulgeoleku komitee määruse nr 269/2014 artikli 2 ja seadusandliku dekreedi nr 109/2007 alusel, et nendele äriühingutele kuuluvad osad ja vara külmutatakse, kuna need olid „kaudselt omistatavad [usaldushalduse loojale]“. Komitee leidis, et majandusressursid, mis on Itaalias omistatavad nendele äriühingutele kui emaettevõtja täieliku kontrolli all olevatele äriühingutele, olid tegelikult sisuliselt omistatavad usaldushalduse loojale, kuna Guardia di Finanza (finantspolitsei, Itaalia) esitatud teabe kohaselt, mis pärines finantspolitseile Itaalia teatud panga edastatud teadetest, oli see looja nende äriühingute tegelikult kasu saav omanik.
34      Äriühingud A, B, C, D ja T esitasid 11. mail 2022 Tribunale amministrativo regionale per il Laziole (Lazio maakonna halduskohus, Itaalia), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, kaebuse, milles palusid külmutamisotsuse tühistada, väites, et kuna usaldushalduse looja jäeti usaldushalduse soodustatud isikute ringist välja, toob emaettevõtja andmine usaldushaldusesse kaasa äriühingute A, B, C ja D täieliku eraldamise asutaja varast ja tema mõjusfäärist. Omandiõigus nende äriühingute varale läheb üle usaldushaldusele, kuni see antakse üle usaldushalduse soodustatud isikutele, ning usaldushalduse loojal ei ole mingit otsest ega kaudset õigust seda vara valitseda ega kontrollida.
35      Ministeerium väidab omalt poolt, et usaldushaldusesse andmisel puudub ülekanduv mõju, mistõttu ei too see kaasa usaldushalduse looja ning usaldushaldusesse antud vara ja õigussuhete vahelise seose täielikku katkemist. Sellist tõlgendust kinnitab direktiivi 2015/849 artikli 3 punkti 6 alapunkti b alapunkt i. Lisaks, isegi kui usaldushalduse loojat ei loetaks praegu enam usaldushalduse soodustatud isikuks, võib ta siiski usaldushaldusesse antud vara enda omandisse või käsutusse tagasi saada, kui vara ei anta lõplikult üle usaldushalduse soodustatud isikutele näiteks nende loobumise või usaldushalduse ennetähtaegse lõpetamise teel.
36      Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkis küsimus, kas määruse nr 269/2014 artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et vara, majandusressursse ja õigussuhteid, mille selle määruse I lisas olevasse loetellu kantud looja on andnud usaldushaldusesse, võib pidada usaldushalduse loojale „kuuluvateks“ selle sätte tähenduses, kuigi ta ei ole nende kasutaja, valitseja ega lõplik kasusaaja, või loojaga „seotud“ isikule kuuluvateks või lõppastmes asutaja enese „kontrolli all“ olevateks.
37      Sellega seoses leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et usaldushaldusega kaasneb vara formaalse omaniku ajutine vahetus, mitte aga tegelik omandiõiguse üleandmine sisulises mõttes. Usaldushalduse loomise eesmärk ei ole suurendada usaldusisiku varalisi õigusi, kuna usaldushaldusesse antud vara ja õigused on eraldatud usaldusisiku varast, vaid selle peamine eesmärk on rahuldada asutaja huve, eraldades tema isikliku vara usaldushaldusesse antud varast ja õigustest, vabastades end samal ajal valitsemise kohustustest, mis on koos nimetatud vara ja õiguste formaalse paigutamisega üle läinud usaldusisikule.
38      Usaldushaldusesse antud vara formaalset registreerimist usaldusisiku nimele ei saa siiski täielikult tähelepanuta jätta, kuna Haagi konventsiooni artikli 2 kohaselt on selline kandmine üks usaldushalduse tunnusjooni. Usaldusisikul, kes on asutajast eraldiseisev isik, on nimelt omanikule kuuluv peamine õigus seda vara käsutada, tingimusel et järgitakse usalduslepingus ette nähtud piiranguid, ning õigus kanda vara vastavalt asutamisaktile üle soodustatud isikutele.
39      Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et mõiste „kuulumine“ määruse nr 269/2014 artikli 2 lõike 1 tähenduses võib hõlmata nii täielikku ja ainuõiguslikku omandit kui ka „ebatüüpilisi“ või „hübriidseid“ olukordi, nagu vara paigutamine usaldushaldusesse, mida võib pidada „sisuliseks või kaudseks kuulumiseks“. See paigutamine ei katkesta lõplikult usaldushaldusesse antud vara ja asutaja vahelist „kuulumise“ seost; vaid viimasel on objektiivselt võimalik sellele varale olulist mõju avaldada. Selline mõju tuleneb võimalusest saada tagasi formaalne omandiõigus selle vara suhtes juhul, kui usaldushaldus lõpetatakse enne tähtaega või kui soodustatud isikud keelduvad nõustumast nimetatud vara üleandmisega, ning asjaolust, et kui usaldushalduse looja loob usaldushalduse ning annab selle valitsemise ja kontrollimise üle isikutele, keda ta usaldab ja kelle ta on ise valinud, on tal võimalik selle vara kasutust ja lõppsihtkohta juba etteulatuvalt suunata. Usaldusisikut ei saa seevastu pidada usaldushaldusesse antud vara tegelikuks omanikuks, kuna tal puudub täielik ja piiramatu käsutusõigus, mis omandiõigust tavaliselt iseloomustab.
40      Määruse nr 269/2014 artikli 2 lõikes 1 sisalduva mõiste „kuulumine“ selline tõlgendus on kooskõlas nimetatud artikliga taotletava eesmärgiga ja võtab arvesse asjaolu, et usaldushaldus kujutab endast vähemalt seni, kuni sellesse antud vara on kolmandatele isikutele lõplikult üle läinud, hõlpsalt kasutatavat mehhanismi, mis võimaldab pääseda liidu õiguses ette nähtud rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamise meetmetest. Seda kinnitab ka direktiivi 2015/849 artikli 3 punkti 6 alapunkt b, mis käsitleb olukorda, kus usaldushalduse loojal koos muu hulgas usaldusisiku või soodustatud isikutega säilib oluline seos usaldushaldusesse antud varaga, mille valitsemist saab ta ühel või teisel viisil mõjutada.
41      Lisaks leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et kuigi Euroopa Kohtu hinnangul ei saa niisuguses olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mõiste „kuulumine“ puhul olla silmas peetud usaldushalduse looja olukorda, tuleks siiski kontrollida, kas usaldushalduse loojat võib pidada määruse nr 269/2014 artikli 2 lõike 1 tähenduses „seotud isikuks“ või kas usaldushaldusesse antud vara on tema „kontrolli“ all sama sätte tähenduses. Sellega seoses märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et võib asuda seisukohale, et usaldushalduse looja saab avaldada usaldushaldusesse antud varale otsustavat mõju, mis tuleneb õigusest asutada usaldushaldus ja nimetada selle raames isikud, kes vastutavad usaldushalduse valitsemise ja järelevalve eest, määrata kindlaks usaldushalduse lõplik tegevuskava ning kehtestada reeglid vara üleandmise ja usaldushaldusesse antud vara omandiõiguse tagasisaamise võimaluse kohta.
42      Eelotsusetaotluse esitanud kohus lisab, et selle kindlakstegemisel, kas usaldushaldusesse antud vara on usaldushalduse looja „kontrolli“ all, ei oma tähtsust asjaolu, et usalduslepingu kohaselt võivad usaldushalduse kehtivusajal selle juhtimise eest vastutavad isikud, eelkõige usaldusisik või kaitsja, tavapärastel või erakorralistel põhjustel muutuda, kuna isikud, kes võidakse nimetada nende asendajateks, tegutsevad usalduslepingus määratud reeglite alusel.
43      Neil asjaoludel otsustas Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazio maakonna halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas määruse [nr 269/2014] artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et külmutamismeetme võib võtta ka vara või ressursside suhtes, mille on usaldushaldusesse andnud määruse I lisas nimetatud looja (määratud või loetellu kantud isik), käsitades teda isikuna, kellele see vara või ressursid kuuluvad?
2.      Kui vastus [esimesele küsimusele] on eitav, siis kas määruse nr 269/2014 artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et külmutamismeetme võib võtta ka vara või ressursside suhtes, mille on usaldushaldusesse andnud määruse I lisas nimetatud looja (määratud või loetellu kantud isik), käsitades teda isikuna, kes on seotud selle isikuga, kellele see vara või ressursid kuuluvad?
3.      Kui vastus [teisele küsimusele] on eitav, siis kas määruse [nr 269/2014] artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et külmutamismeetme võib võtta ka vara või vahendite suhtes, mille on usaldushaldusesse andnud määruse I lisas nimetatud looja (määratud või loetellu kantud isik), käsitades teda isikuna, kelle kontrolli all vara või ressursid on?“
44      Itaalia valitsus väitis oma kirjalikes seisukohtades, et ELTL artikli 275 esimese lõigu kohaselt ei ole Euroopa Kohus pädev tõlgendama määrust nr 269/2014, mis on vastu võetud liidu välis- ja julgeolekupoliitikat käsitlevate sätete, eelkõige ELTL artikli 215 ja EL lepingu V jaotise 2. peatüki sätete alusel.
45      Kui Euroopa Kohus küsis, kas see valitsus jääb pädevuse puudumise vastuväite juurde, arvestades eelkõige 10. septembri 2024. aasta kohtuotsust Neves 77 Solutions (C‑351/22, EU:C:2024:723, punktid 39 ja 40), võttis see valitsus selle vastuväite Euroopa Kohtu istungil sõnaselgelt tagasi.
Eelotsuse küsimuste analüüs
Sissejuhatavad märkused
46      Oma küsimustega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 269/2014 artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et külmutamismeetme võib võtta rahaliste vahendite või majandusressursside suhtes, mille on usaldushaldusesse andnud määruse nr 269/2014 I lisas olevasse loetellu kantud looja.
47      Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib Euroopa Kohtult määruse nr 269/2014 artikli 2 lõike 1 tähenduse kohta kontekstis, kus Itaalia ametiasutused on selle sätte alusel teatanud, et külmutatakse neljale Itaalia äriühingule kuuluvad osad ja vara, mis on Bermudas asuva emaettevõtja kontrolli all ning mis anti tagasivõtmatusse usaldushaldusesse, mis on loodud Bermuda õiguse alusel ja mille looja on kantud selle määruse I lisas olevasse loetellu.
48      Esiteks tuleb meenutada, et Itaalia Vabariik on ratifitseerinud Haagi konventsiooni.
49      Selle konventsiooni artikli 2 kohaselt tähendab „usaldushaldus“ usaldushalduse loonud isiku kujundatud õigussuhteid – kas elavate isikute vahel või surma puhuks –, mille korral on vara antud usaldusisiku valitseda soodustatud isiku huvides või kindlaksmääratud eesmärgil.
50      Lisaks nähtub nimetatud konventsiooni artiklist 2, et usaldushalduse tunnuseks on, et usaldushaldusesse antud vara moodustab eraldi kogumi ega kuulu usaldusisiku vara hulka, usaldushaldusesse antud vara on usaldusisiku nimel või muu isiku nimel usaldusisiku volitusel ning et usaldusisikul on õigus ja kohustus – millest ta peab aru andma – hallata, valitseda või käsutada vara usaldushalduse tingimuste ja erinormide kohaselt, mis on talle seadusega kehtestatud. Nimetatud artiklis 2 on samuti ette nähtud, et asjaolu, et usaldushalduse looja säilitab teatud õigused või et usaldusisikule on antud teatud õigused soodustatud isikuna, ei ole tingimata vastuolus usaldushalduse olemasoluga.
51      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib sellega seoses, et põhikohtuasjas kõne all olev usaldushaldus loodi vastavalt tavapärasele skeemile, mille kohaselt koostatakse looja poolt usaldushaldusesse antud vara kohta omandiõiguse tõend usaldusisiku nimele, kes haldab ja valitseb seda vara vastavalt usalduslepingule, mis peab olema kooskõlas usaldushaldust reguleeriva õigusega, ning annab selle lõpuks üle soodustatud isikutele, kelle täieõiguslikku omandisse see vara läheb.
52      Teiseks nähtub eelotsusetaotlusest, et looja andis usaldushaldusesse emaettevõtja, kelle täieliku kontrolli all on äriühingud A, B, C ja D, mistõttu on ka need äriühingud usaldushalduse kontrolli all. Usaldushalduse loojal ei ole õigust valitseda vara ja õigussuhteid, mis on usaldushaldusesse antud, kuna see õigus on antud usaldusisikule, ning tal ei ole mingit õigust anda endale vara üle usalduslepingu alusel, kuna ta on usaldushalduse soodustatud isikute ringist lõplikult välja jäetud. Usaldushalduse looja ei ole usaldushaldusesse antud vara ja õigussuhete kasutaja ega täida muid ülesandeid, nagu kaitsja ülesanne. Kuni vara ja õigussuhete soodustatud isikutele üleandmiseni on nende omand võimalik taastada, kui usaldushaldus lõpetatakse enne tähtaega või kui soodustatud isikud keelduvad nõustumast nimetatud vara ja õigussuhete üleminekuga.
53      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele vastamisel tuleb arvesse võtta neid tuvastatud faktilisi asjaolusid, mille paikapidavuse kontrollimine ei ole ELTL artiklis 267 sätestatud menetluses Euroopa Kohtu ülesanne (vt selle kohta 16. märtsi 1978. aasta kohtuotsus Oehlschläger, 104/77, EU:C:1978:69, punkt 4, ja 19. juuni 2025. aasta kohtuotsus Bulgarian posts, C‑785/23, EU:C:2025:462, punkt 40).
54      Kolmandaks nähtub eelotsusetaotlusest, et Itaalia ametiasutused on leidnud, et äriühingute A, B, C ja D usaldushaldusesse antud majandusressursid olid tegelikult sisuliselt omistatavad usaldushalduse loojale, kuna need äriühingud olid emaettevõtja täieliku kontrolli all ning ametiasutuste käsutuses oleva teabe kohaselt oli looja nende äriühingute „tegelikult kasu saav omanik“, mis õigustas külmutamismeetmete võtmist määruse nr 269/2014 artikli 2 lõike 1 alusel.
55      Sellega seoses tuleb märkida, et kuigi mõistet „tegelikult kasu saav omanik“ ei esine määruse nr 269/2014 sätetes, on see muu hulgas kirjas direktiivis 2015/849.
56      Selle direktiivi artikli 3 punkti 6 alapunktis b on ette nähtud, et direktiivi kohaldamisel on „tegelikult kasu saav omanik“ määratletud kui füüsiline isik (füüsilised isikud), kes on kliendi lõplik omanik (lõplikud omanikud) või kes teda lõplikult kontrollib (kontrollivad), ja/või füüsiline isik (füüsilised isikud), kelle nimel tehing või toiming tehakse, ja see hõlmab usaldusfondide puhul vähemalt järgmisi isikuid: algne omanik (algsed omanikud), usaldusisik(ud), kaitsja(d), kasusaajad; või juhul kui üksikisikud, kes on juriidilise isiku või õigusliku üksuse kasusaajad, tuleb alles kindlaks määrata, isikute kategooria, kelle huvides juriidiline isik või õiguslik üksus peamiselt asutati või tegutseb, ning kõik muud füüsilised isikud, kes usaldusfondi selle otsese või kaudse omamise kaudu või muul viisil lõplikult kontrollivad.
57      Selline määratlus, mis möönab, et muud usaldushaldusega seotud isikud peale usaldusisiku, nagu looja, tegelikult kasu saav omanik või kaitsja, võivad omada või kontrollida usaldushaldusesse antud vara, on küll sätestatud direktiivi 2015/849 kohaldamise eesmärgil, kuid see peegeldab siiski seda, et liidu seadusandja on tunnustanud usaldushalduse põhitunnust, nimelt usaldushalduse vara suhtes esineva juriidilise ja tegeliku omandiõiguse lahusust.
58      Selline lahusus tekitab aga tagajärgi, mida tuleb arvesse võtta mitte ainult selleks, et hoida ära finantssüsteemi kasutamist rahapesuks või terrorismi rahastamiseks, vaid ka määruse nr 269/2014 alusel võetud piiravate meetmete valdkonnas.
59      Seda arvestades tuleb märkida, et esimene ja kolmas küsimus käsitlevad mõisteid „kuulumine“ ja „kontroll“ määruse nr 269/2014 artikli 2 lõike 1 tähenduses ning puudutavad seega seost usaldushalduse looja ning usaldushaldusesse antud vara ja ressursside vahel, samas kui teine küsimus puudutab mõistet „seotud“ isik ning usaldushalduse looja ja selle isiku vahelist suhet. Seega tuleb esimest ja kolmandat küsimust analüüsida koos, enne kui vastata vajaduse korral teisele küsimusele.
Esimene ja kolmas küsimus
60      Esimese ja kolmanda küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas määruse nr 269/2014 artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et rahalisi vahendeid ja majandusressursse, mille selle määruse I lisas olevasse loetellu kantud usaldushalduse looja on andnud usaldushaldusesse, tuleb pidada sellele loojale „kuuluvateks“ või tema „kontrolli“ all olevateks selle sätte tähenduses.
61      Sellega seoses tuleb märkida, et määruse nr 269/2014 artikli 2 lõikes 1 on ette nähtud, et külmutatakse selle määruse I lisas loetletud füüsilistele või juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele või nendega seotud füüsilistele või juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele kuuluvad, nende valduses või kontrolli all olevad rahalised vahendid ja majandusressursid.
62      Kui mõisted „majandusressursid“, „majandusressursside külmutamine“, „rahaliste vahendite külmutamine“ ja „rahalised vahendid“ on määratletud vastavalt määruse nr 269/2014 artikli 1 punktides d–g, siis määruse artikli 2 lõikes 1 kasutatud mõisted, mis puudutavad seost selle määruse I lisas olevasse loetellu kantud isiku ning nende rahaliste vahendite ja majandusressursside vahel, mis tuleb külmutada, ei ole selles määruses määratletud ja määrus ei viita ka nende ulatuse kindlaksmääramiseks riigisisestele õigusnormidele.
63      Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleneb nii liidu õiguse ühetaolise kohaldamise nõudest kui ka võrdsuse põhimõttest, et sellist liidu õigusnormi, mis ei viita selle normi tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramiseks sõnaselgelt liikmesriikide õigusele, tuleb tavaliselt kogu liidus tõlgendada autonoomselt ja ühetaoliselt ning sellise tõlgenduse andmisel tuleb lisaks õigusnormi sõnastusele arvesse võtta ka normi konteksti ja selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osa norm on (18. jaanuari 1984. aasta kohtuotsus Ekro, 327/82, EU:C:1984:11, punkt 11, ja 11. septembri 2025. aasta kohtuotsus Banco Santander (Banco Populari kriisilahendus III), C‑687/23, EU:C:2025:687, punkt 46 ja seal viidatud kohtupraktika).
64      Määruse nr 269/2014 artikli 2 lõike 1 sõnastusega
seoses tuleb tõdeda, et selle sätte sõnastus on eri keeleversioonides erinev. Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 67 märkis, on selle sätte eri keeleversioonides, nagu saksa-, inglis-, prantsus-, itaalia-, läti- ja rumeeniakeelne versioon, silmas peetud nelja liiki suhet selle määruse I lisas olevasse loetellu kantud isiku, üksuse või asutuse ning asjaomase vara ja majandusressursside vahel (Eigentum,
Besitz,
gehalten oder kontrolliert werden;
belonging to, owned, held or controlled;
appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati;
īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā ja aparțin, se află în Proprietatea ori posesia sau sunt controlate), samas kui selle sätte hispaaniakeelses versioonis on nende vahel ette nähtud ainult kolme liiki suhteid (propiedad, tenencia o control).
65      Lisaks tuleneb nelja liiki suhteid käsitlevate keeleversioonide võrdlusest, et ühes keeleversioonis kasutatud mõisted ei vasta tingimata samaväärsetele mõistetele mõnes teises versioonis. Nii on saksa-, inglis‑, prantsus-, itaalia- ja lätikeelses versioonis viidatud mõistetele „omand“, „kuulumine“, „valdus“ ja „kontroll“ (Eigentum,
Besitz,
gehalten oder kontrolliert werden;
belonging to, owned, held or controlled;
appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati;
īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā), samas kui rumeeniakeelses versioonis kasutatakse sõnu aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate, mis näivad välistavat mõiste „valdus“.
66      Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb, et liidu õigusnormide ühetaolise tõlgendamise vajadus välistab selle, et kahtluse korral käsitletaks normi teksti isoleeritult, ning nõuab vastupidi, et seda tõlgendataks ja kohaldataks teistes ametlikes keeltes koostatud versioone arvestades (5. detsembri 1967. aasta kohtuotsus van der Vecht, 19/67, EU:C:1967:49, lk 456, ning 9. oktoobri 2025. aasta kohtuotsus On Air Media Professionals ja Different Media, C‑416/24 ja C‑417/24, EU:C:2025:765, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika).
67      Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb siiski ka see, et kõigil liidu õigusakti keeleversioonidel peab põhimõtteliselt olema sama väärtus (2. aprilli 1998. aasta kohtuotsus EMU Tabac jt, C‑296/95, EU:C:1998:152, punkt 36, ning 9. oktoobri 2025. aasta kohtuotsus On Air Media Professionals ja Different Media, C‑416/24 ja C‑417/24, EU:C:2025:765, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika).
68      Kui liidu õigusakti keeleversioonid on üksteisest erinevad, tuleb asjaomast normi tõlgendada lähtuvalt selle õigusakti üldisest ülesehitusest ja eesmärkidest, mille osa norm on (27. oktoobri 1977. aasta kohtuotsus Bouchereau, 30/77, EU:C:1977:172, punkt 14, ning 9. oktoobri 2025. aasta kohtuotsus On Air Media Professionals ja Different Media, C‑416/24 ja C‑417/24, EU:C:2025:765, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).
69      Samas võib määruse nr 269/2014 artikli 2 lõike 1 sõnastusest selle eri keeleversioonides järeldada, et selles sättes on silmas peetud mitmesuguseid õigussuhteid selle määruse I lisas loetletud isiku või üksuse ning kõnealuste rahaliste vahendite ja majandusressursside vahel, mis ulatuvad kõige laiemast õigussuhtest, mis on omandiõigus, kuni olukordadeni, kus isik või üksus võib nende rahaliste vahendite ja ressursside suhtes otseselt või kaudselt teostada faktilist võimu (vt selle kohta 10. septembri 2019. aasta kohtuotsus HTTS vs. nõukogu, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, punkt 69) või sellest kasu saada.
70      See säte hõlmab seega kõiki õiguslikke ja faktilisi olukordi, kus isikul on õigus asjaomaseid rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada, neist kasu saada, neid käsutada või neile mõju avaldada.
71      Sama sätte soovitava toime tagamiseks tuleb mõistet „kuulumine“ aga tõlgendada nii, et see ei hõlma mitte ainult olukordi, kus sellist võimu asjaomaste rahaliste vahendite ja majandusressursside üle saab õiguslikult tõendada, vaid ka olukordi, kus isikul või üksusel on tegelikult see õigus, vaatamata asjaolule, et õiguslikult kuulub see õigus teisele isikule või üksusele.
72      Samuti hõlmab mõiste „kontroll“ kõiki olukordi, kus füüsiline või juriidiline isik saab mõjutada teise isiku valikuid ja seda isegi siis, kui nende isikute vahel puudub õiguslik, omandi- või kapitaliosaluse suhe (vt selle kohta 10. septembri 2019. aasta kohtuotsus HTTS vs. nõukogu, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, punktid 71 ja 75).
73      Sellest järeldub, et olukorras, kus tegemist on rahaliste vahendite ja majandusressurssidega, mille on usaldushaldusesse andnud määruse nr 269/2014 I lisas olevasse loetellu kantud looja, ei takista asjaolu, et omandiõigus nende rahaliste vahendite ja ressursside suhtes on registreeritud usaldusisiku nimele, nimetatud rahaliste vahendite ja ressursside käsitamist usaldushalduse loojale kuuluvatena või tema kontrolli all olevatena, kui sellel loojal on õigus neid vahendeid ja ressursse kasutada, neist kasu saada või neid käsutada või avaldada mõju neile või valikutele, mida usaldusisik teeb usaldushalduse looja poolt usaldushaldusesse antud rahaliste vahendite ja ressursside suhtes.
74      Määruse nr 269/2014 artikli 2 lõike 1 sellist tõlgendust kinnitavad nii selle sätte kontekst kui ka selle määrusega taotletavad eesmärgid.
75      Konteksti kohta tuleb esiteks märkida, et määruse nr 269/2014 artikli 1 punktides e ja f on mõisted „majandusressursside külmutamine“ ja „rahaliste vahendite külmutamine“ määratletud laialt (vt analoogia alusel 11. novembri 2021. aasta kohtuotsus Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, punkt 45).
76      Määruse nr 269/2014 artikli 1 punktis f on mõiste „rahaliste vahendite külmutamine“ nimelt määratletud kui „[kõik] toimingud, millega tõkestatakse rahaliste vahendite liigutamine, ülekandmine, muutmine, kasutamine, juurdepääs neile ja tehingud nendega, mis võiks kaasa tuua muutusi nende mahus, väärtuses, asukohas, omandilises kuuluvuses, valduses, laadis, otstarbes või muid muutusi, mis võimaldaksid kõnealuseid rahalisi vahendeid kasutada, sealhulgas portfelli hallata“.
77      Sellest määratlusest nähtub, et rahaliste vahendite külmutamise eesmärk on maksimaalselt piirata tehinguid, mida võidakse teha külmutatud rahaliste vahenditega; seda näitab mainitud võimaluste paljusus ja sõna „kõik“ kasutamine. Mis puudutab nende tehingute piiramise viise, siis liidu seadusandja on ka need määratlenud laialt (vt analoogia alusel 11. novembri 2021. aasta kohtuotsus Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, punkt 43).
78      Eeltoodud kaalutlused kehtivad ka mõiste „majandusressursside külmutamine“ kohta. See mõiste on määruse nr 269/2014 artikli 1 punktis e nimelt määratletud kui „toimingud, millega tõkestatakse majandusressursside kasutamine rahaliste vahendite, kaupade või teenuste hankimiseks, sealhulgas neid müües, rentides või neile hüpoteeki seades“ (vt analoogia alusel 11. novembri 2021. aasta kohtuotsus Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, punkt 44).
79      Sellisel mõistete „majandusressursside külmutamine“ ja „rahaliste vahendite külmutamine“ määratlusel puuduks soovitav toime, kui suhetele ühelt poolt isikute ja üksuste ning teiselt poolt rahaliste vahendite ja majandusressursside vahel antaks tõlgendus, mis välistaks olukorrad, mis tegelikult vastavad kuulumise või kontrolli all olemise olukordadele, kuid mida formaalselt ei saa sellisteks kvalifitseerida.
80      Teiseks on määruse nr 269/2014 artikli 2 lõikes 2 ette nähtud, et rahalisi vahendeid ega majandusressursse ei tehta selle määruse I lisas loetletud füüsilistele ja juriidilistele isikutele, üksustele ja asutustele ega nende kasuks otse ega kaudselt kättesaadavaks.
81      Euroopa Kohtul on juba olnud võimalus tõdeda, et ka see kättesaadavaks tegemise keeld on sõnastatud eriti laialt, mida näitab väljendi „otse ega kaudselt“ kasutamine, ning otsustada, et see hõlmab järelikult kõiki toiminguid, mille tegemine on kohaldatava riigisisese õiguse kohaselt vajalik selleks, et määruse nr 269/2014 I lisas olevasse loetellu kantud isik omandaks tegelikult õiguse asjaomaseid rahalisi vahendeid või majandusressursse täielikult käsutada (vt selle kohta 17. jaanuari 2019. aasta kohtuotsus SH, C‑168/17, EU:C:2024:36, punkt 51 ja seal viidatud kohtupraktika).
82      Kolmandaks on määruse nr 269/2014 artikli 9 kohaselt keelatud teadlikult ja tahtlikult osaleda tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvalehoidmine selle määruse artiklis 2 sätestatud meetmetest.
83      Määruse nr 269/2014 artiklis 9 on silmas peetud tegevust, mille eesmärk või tagajärg on selle toimepanija määruse artikli 2 lõikes 1 ette nähtud meetmete kohaldamisalast välja jätmine ja mida ei saa käsitada kättesaadavaks tegemisena, mis on selle määruse artikli 2 lõikega 2 keelatud (vt analoogia alusel 21. detsembri 2011. aasta kohtuotsus Afrasiabi jt, C‑72/11, EU:C:2011:874, punktid 60 ja 61).
84      Määruse nr 269/2014 artikli 2 lõige 2 ja artikkel 9 moodustavad koos selle määruse artikli 2 lõikega 1 ühtse sätete süsteemi, mis aitab kaasa kõnealuses määruses sätestatud eesmärkide saavutamisele.
85      Seega tuleb nimetatud määruse artikli 2 lõiget 1 tõlgendada viisil, mis ei riiva sama määruse artikli 2 lõike 2 ja artikli 9 soovitavat toimet.
86      Nagu on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 57 ning nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktides 39–45 ja 73, võimaldab usaldushalduse loomine eraldada usaldushaldusesse antud vara suhtes esineva juriidilise ja tegeliku omandiõiguse.
87      Selline eraldamine ja muud usaldushalduse tunnused – nimelt et see on eraõiguslik ning et selle loomine ja muutmine on lihtne ja paindlik, mis võib viia niisuguse mehhanismi läbipaistmatuse ja struktuurilise keerukuseni – võimaldavad usaldushaldust kasutada mitte ainult õiguspärastel eesmärkidel, vaid ka selleks, et varjata seost, mis on usaldushalduse loojal usaldushaldusesse antud rahaliste vahendite ja majandusressurssidega.
88      Määruse nr 269/2014 artikli 2 lõikele 1 sellise tõlgenduse andmine, mille kohaselt loetakse asjaomaseid rahalisi vahendeid ja majandusressursse usaldushalduse loojale kuuluvateks või tema kontrolli all olevateks, kui sellel loojal säilib õigus rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada, neist kasu saada või neid käsutada või avaldada mõju neile või usaldusisiku poolt nende rahaliste vahendite ja ressursside suhtes tehtavatele valikutele, võimaldab vältida usaldushalduse kasutamist kõnealuses sättes ette nähtud meetmetest kõrvalehoidmiseks ning tuleb seetõttu lugeda määruse nr 269/2014 artikliga 9 kooskõlas olevaks.
89      Selle määruse eesmärkidega seoses tuleb ühelt poolt meenutada, et määrus võeti vastu pärast seda, kui Venemaa Föderatsioon rikkus 2014. aastal Ukraina suveräänsust ja territoriaalset terviklikkust, ning seda määrust on sellest ajast saadik korduvalt muudetud vastusena Venemaa Föderatsiooni Ukraina-vastasele sõjalisele agressioonile 24. veebruaril 2022.
90      Teiselt poolt võeti vastu rakendusmäärus 2022/336, millega muu hulgas kanti põhikohtuasjas kõne all oleva usaldushalduse looja määruse nr 269/2014 I lisas olevasse loetellu, võttes arvesse sellele sõjalisele agressioonile järgnenud olukorra tõsidust. Nagu on meenutatud rakendusmääruse 2022/336 põhjenduses 11, rikub Venemaa Föderatsioon oma ebaseadusliku sõjategevusega rängalt rahvusvahelist õigust ja ÜRO põhikirja põhimõtteid ning õõnestab Euroopa ja ülemaailmset julgeolekut ja stabiilsust.
91      See, kui olulised on määrusega nr 269/2014 taotletavad eesmärgid, see tähendab Ukraina territoriaalse terviklikkuse, suveräänsuse ja sõltumatuse kaitse ning Venemaa Föderatsiooni poolt rahvusvahelise õiguse ja ÜRO põhikirja põhimõtete rikkumise lõpetamine, mis moodustavad osa suuremast eesmärgist säilitada rahu ja rahvusvaheline julgeolek kooskõlas ELL artiklis 21 ette nähtud liidu välistegevuse eesmärkidega, mitte ainult ei õigusta teatud ettevõtjatele põhjustatavaid negatiivseid tagajärgi, isegi kui need on märkimisväärsed (vt selle kohta 28. märtsi 2017. aasta kohtuotsus Rosneft, C‑72/15, EU:C:2017:236, punkt 150), vaid nõuavad ka, et seda määrust tõlgendataks viisil, mis tagab määrusega kehtestatud piiravate meetmete tõhususe ja väldib nende meetmete mõju neutraliseerimist või nendest meetmetest kõrvalehoidmist.
92      Eeltoodust tuleneb, et määruse nr 269/2014 artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et rahalisi vahendeid ja majandusressursse, mille selle määruse I lisas olevasse loetellu kantud usaldushalduse looja on andnud usaldushaldusesse, võib olla võimalik pidada sellele loojale kuuluvateks või tema kontrolli all olevateks, mistõttu on põhjendatud, et nende rahaliste vahendite ja majandusressursside suhtes võib vajaduse korral võtta külmutamismeetme.
93      Käesoleval juhul märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et usaldushalduse loojal ei ole õigust valitseda usaldushaldusesse antud rahalisi vahendeid ja majandusressursse ning ta ei ole nende kasutaja.
94      Kuigi Euroopa Kohtu ülesanne ELTL artikli 267 alusel toimuvas menetluses ei ole eelotsusetaotluse esitanud kohtu sellist hinnangut kahtluse alla seada, tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarviliku vastuse andmiseks siiski täpsustada, et selleks, et teha kindlaks, kas põhikohtuasjas käsitletavas olukorras säilis usaldushalduse loojal õigus rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada, neist kasu saada või neid käsutada või avaldada mõju neile või usaldusisiku poolt nende rahaliste vahendite ja ressursside suhtes tehtavatele valikutele, võib eelotsusetaotluse esitanud kohus tugineda usaldushaldusele kohaldatavale õigusele, ilma et ta peaks üksnes sellega piirduma.
95      Eelotsusetaotlusest nähtub, et põhikohtuasjas kõne all olev usaldushaldus on asutatud ja reguleeritud Bermuda õiguse alusel. Sellega seoses, nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktides 89–91, võib see kohus arvesse võtta õigusi, mida see õigus usaldushalduse loojale annab, nagu õigus usaldushaldus täielikult või osaliselt lõpetada, õigus anda usaldusisikule siduvaid juhiseid seoses usaldushalduse varaga tehtavate ostu-, valdus-, müügi- või muude äri- või investeerimistehingutega või sellise vara mis tahes investeerimise või reinvesteerimisega ning teostada mis tahes volitusi või õigusi, mis tulenevad sellisest varast, võimalus määrata, lisada, kutsuda tagasi või asendada usaldushalduse usaldusisikuid või kaitsjaid ning õigus lisada, kustutada või jätta kõrvale soodustatud isikut või soodustatud isikute kategooriat ja võimalus otsustada, et usaldushalduse looja ise on usaldushalduse kaassoodustatud isik.
96      Need õigused võivad viidata sellele, et usaldushalduse looja avaldab mõju usaldushaldusesse antud rahalistele vahenditele ja majandusressurssidele või usaldusisiku valikutele seoses selliste rahaliste vahendite ja majandusressurssidega, olenemata sellest, kas need õigused on sõnaselgelt kirjas usalduslepingus või selle muudatustes.
97      Nimelt, kuna usalduslepingu ja selle muudatuste suhtes puudub avalikustamiskohustus, võib selle lepingu alusel selle mehhanismiga hõlmatud õigussuhte tegeliku olemuse tuvastamine osutuda keeruliseks, kuna usalduslepingu ja selle muudatuste kehtivad versioonid ei pruugi olla kättesaadavad ja igal juhul on need muudetavad.
98      Usaldushalduse looja võib avaldada mõju usaldushaldusesse antud rahalistele vahenditele ja majandusressurssidele või usaldusisiku poolt nende suhtes tehtavatele valikutele ning samuti neid rahalisi vahendeid ja majandusressursse kasutada, neist kasu saada või neid käsutada, ilma et see mõju või see võimalus oleks juriidilistes dokumentides vormistatud – eelotsusetaotluse esitanud kohus peab ka seda arvesse võtma.
99      Sellega seoses peab eelotsusetaotluse esitanud kohus eelkõige arvesse võtma suhteid ühelt poolt usaldushalduse looja ja teiselt poolt teiste usaldushaldusega seotud isikute, nagu usaldusisiku või kaitsja vahel ning eelkõige kindlaks tegema, kas looja on usaldusisiku või kaitsja rolli määranud usaldusväärsed isikud, kes on usaldushalduse loojaga ametialaselt või isiklikult seotud ning kes võivad järgida looja juhiseid või ettepanekuid usaldushalduse ja selle vara haldamise kohta.
100    Lisaks, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 116 sisuliselt märkis, võib usaldushaldusesse antud rahaliste vahendite ja majandusressursside kasutamine tegevuseks, mille puhul ainsad või peamised kasusaajad või soodustatud isikud on usaldushalduse looja või talle kuuluvad, tema kontrolli all olevad või temaga seotud isikud või üksused, olla kaudne tõend selle kohta, et usaldushalduse looja avaldab mõju usaldushaldusele ning sellesse antud varale ja vahenditele, ning looja võimalusest neist kasu saada või neid käsutada.
101    Sellega seoses tuleb märkida, et kui eelotsusetaotluse esitanud kohus peaks tuvastama, et usaldushalduse looja ei ole usaldushaldusesse antud vara ja õigussuhete kasutaja, tuleb veel kontrollida, ega usaldushaldusesse antud äriühingud ei tarni kaupu või teenuseid üksustele, milles usaldushalduse loojal on ainu- või enamusosalus või mis on tema kontrolli all.
102    Lõpuks tuleb märkida, et tarbetult keerukate struktuuride ja määruse nr 269/2014 I lisas olevasse loetellu kantud isikuga seotud usaldushalduste kasutamine võib iseenesest olla kaudne tõend selle kohta, et niisugune isik kontrollib üksust, mida ei ole sellesse loetellu kantud. Selline järeldus kajastub ka parimates tavades, eelkõige nende punktides 63, 64 ja 67.
103    Nimelt tuleb täpsustada, et eelotsusetaotluse esitanud kohus võib tuvastada, et usaldushalduse looja avaldab mõju usaldushaldusesse antud rahalistele vahenditele ja majandusressurssidele, kui sellel loojal on otseselt või kaudselt enamusosalus usaldusisiku kapitalis või häälteenamus usaldusisikus või õigus nimetada või kõrvale jätta enamik usaldusisiku haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmetest või ka õigus avaldada usaldusisikule otsustavat mõju eelkõige nendevahelise kokkuleppe alusel, sealhulgas variettevõtjate kaudu.
104    Seega on kaudseks
tõendiks selle kohta, et määruse nr 269/2014 I lisas olevasse loetellu kantud isikud kontrollivad sellesse loetellu kandmata üksusi, järgmised asjaolud: et mõni nendest üksustest on loodud või ümber kujundatud veidi aega enne sanktsioonide korra vastuvõtmist või isiku loetellu kandmist ja/või et neil puudub usutav äritegevus, asjaolu, et loetellu kantud isikule kuuluva või tema kontrolli all oleva üksuse varade saajana kasutatakse ühte või mitut usaldushaldust, mida omab või kontrollib nimetatud isik, ning asjaolu, et usaldushalduste valitsemisel kasutatakse selle jurisdiktsiooni spetsialiste, kus usaldushaldused on loodud.
105    Lisaks või olukordades, kus sarnaselt põhikohtuasjas käsitluse all oleva olukorraga antakse äriühingud usaldushaldusesse, tuvastatakse usaldushalduse looja mõju nendele äriühingutele eelkõige juhul, kui usaldusisik ei ole nende äriühingute juhataja, vaid ainult nende kapitali omanik. Sellisel juhul peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima nende äriühingute juhatuse liikmete volitusi ning juhatuse liikmete ja usaldushalduse looja vahelisi suhteid.
106    Kõike eeltoodut arvestades tuleb esimesele ja kolmandale küsimusele vastata, et määruse nr 269/2014 artikli 2 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et rahalisi vahendeid ja majandusressursse, mille selle määruse I lisas olevasse loetellu kantud usaldushalduse looja on andnud usaldushaldusesse, tuleb pidada sellele loojale „kuuluvateks“ või tema „kontrolli“ all olevateks nimetatud sätte tähenduses, kui usaldushalduse loojal säilib õigus neid vahendeid ja majandusressursse kasutada, neist kasu saada või neid käsutada või avaldada mõju neile või usaldusisiku poolt nende rahaliste vahendite ja majandusressursside suhtes tehtavatele valikutele.
Teine küsimus
107    Võttes arvesse esimesele ja kolmandale küsimusele antud vastust, ei ole teisele küsimusele vaja vastata.
Kohtukulud
108    Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
Nõukogu 17. märtsi 2014. aasta määruse (EL) nr 269/2014, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust kahjustava või ohustava tegevusega (muudetud nõukogu 25. veebruari 2022. aasta määrusega (EL) nr 2022/330), artikli 2 lõiget 1
tuleb tõlgendada nii, et
rahalisi vahendeid ja majandusressursse, mille määruse nr 269/2014 (muudetud redaktsioonis) I lisas olevasse loetellu kantud usaldushalduse looja on andnud usaldushaldusesse, tuleb pidada sellele loojale „kuuluvateks“ või tema „kontrolli“ all olevateks nimetatud sätte tähenduses, kui usaldushalduse loojal säilib õigus neid vahendeid ja majandusressursse kasutada, neist kasu saada või neid käsutada või avaldada mõju neile või usaldusisiku poolt nende rahaliste vahendite ja majandusressursside suhtes tehtavatele valikutele.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: itaalia.