62018CJ0385_RES
Kohtuasi C‑385/18
Arriva Italia Srl jt
versus
Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato)
Euroopa Kohtu (teine koda) 19. detsembri 2019. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Riigiabi – Mõiste – Raskustes olev riigiosalusega raudtee-ettevõtja – Abimeetmed – Finantsabi andmine – Eesmärk – Riigiosalusega raudtee-ettevõtja tegevuse jätkamine – Selle riigiosalusega ettevõtja toetamine ja osalus tema kapitalis – Üleandmine teise riigiosalusega ettevõtja kapitali – Erainvestori kriteerium – Uuest abist eelnevalt teatamise kohustus
Riigiabi – Mõiste – Riigi poolt eelise andmine riigi ressurssidest – Seadusest tulenev luba eelarvekulutuseks raskustes oleva riigiosalusega ettevõtja kasuks – Hõlmamine – Riigi ressursside viivitamatu ja konkreetse kasutuselevõtmise puudumine – Mõju puudumine
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 33–41)
Riigiabi – Liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamine – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid – Abi, mis võib seda kaubandust kahjustada ja konkurentsi moonutada – Mõiste
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 42–45)
Riigiabi – Mõiste – Hindamine erainvestori kriteeriumi kohaselt – Riik kui ettevõtja aktsionär – Raskustes olevale riigiosalusega ettevõtjale tema tegevuse jätkamise tagamiseks rahasumma eraldamine – Avaliku võimu kandjana tegutsev riik – Eristamine erainvestori kriteeriumi kohaldamisel – Hinnanguelemendid
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 46–51)
Riigiabi – Liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamine – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid – Abi, mis võimaldab raskustes oleval riigiosalusega ettevõtjal turule jääda – Abi, mis võib konkurentsitingimusi moonutada – Riigiosalusega ettevõtja seadusjärgne monopol, mis ei välista konkurentsi turul – Mõju puudumine
(ELTL artikli 107 lõige 1; komisjoni teatis 2016/C 262/01, punktid 188 ja 219)
(vt punktid 52–61)
Riigiabi – Mõiste – Abisaajatele eelise andmine – Raskustes oleva riigiosalusega ettevõtja kapitalis osaluse võõrandamine teisele riigiosalusega ettevõtjale ilma rahalise vastutasuta – Saaja kindlakstegemine – Kriteeriumid
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punkt 64)
Konkurents – Konkurentsieeskirjade kohaldamine – Riigiosalusega ettevõtjate ja eraettevõtjate võrdne kohtlemine – Riigiomandi õiguslik režiim – Mõju puudumine
(ELTL artikli 106 lõige 1, artikli 107 lõige 1 ja artikkel 345)
(vt punktid 66 ja 67)
Riigiabi – Mõiste – Hindamine erainvestori kriteeriumi kohaselt – Riik kui ettevõtja aktsionär – Raskustes oleva riigiosalusega ettevõtja kapitalis osaluse võõrandamine teisele riigiosalusega ettevõtjale ilma rahalise vastutasuta – Üleandmine kohustuse vastu kõrvaldada raskustes oleva ettevõtja netovara puudujääk – Hinnanguelemendid
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 70–75)
Riigiabi – ELTL artikli 108 lõikes 3 sätestatud menetlusnorme rikkudes antud abi – Liikmesriikide kohtute kohustus – Kohustus teha sellest rikkumisest riigisisese õiguse kohaselt kõik järeldused – Kohustus nõuda ebaseadusliku abi tagastamist
(ELTL artikli 108 lõige 3)
(vt punktid 81–89 ja resolutsiooni punkt 2)
Kokkuvõte
Liikmesriigi võetud meetmed, mis võimaldavad raskustes oleval raudteesektoris tegutseval riigiosalusega ettevõtjal turule jääda, kuuluvad liidu riigiabieeskirjade kohaldamisalasse
Euroopa Kohus täpsustas 19. detsembril 2019 kuulutatud kohtuotsuses Arriva Italia jt (C‑385/18) liidu riigiabieeskirjade kohaldamist riiklike meetmete suhtes, mis on võetud ja ellu viidud raudteesektoris tegutseva riigiosalusega ettevõtja finantsraskuste kõrvaldamiseks.
Consiglio di Stato (Itaalia kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) menetluses olev kohtuasi puudutab Itaalia riigi poolt 2015. ja 2016. aastal sellise riigiosalusega ettevõtja finantsraskuste kõrvaldamiseks võetud meetmeid, kes majandas raudteetaristut ja osutas ühtlasi reisijateveo teenuseid. Nendeks meetmeteks olid esiteks eelarvest 70 miljoni eraldamine selle taristumajandaja rahaliste vajaduste katteks (edaspidi „rahaline meede“) ning teiseks riiklikku raudteetaristut majandavale ja reisijateveo teenuseid osutavale konsortsiumile raskustes oleva, varem eranditult riigile kuulunud taristumajandaja kapitali üleandmine ilma rahalise vastutasuta ja ilma pakkumismenetlust korraldamata, kuid pannes sellele konsortsiumile kohustuse kõrvaldada kõnealuse taristumajandaja netovara puudujääk (edaspidi „kapitali üleandmise meede“).
Consiglio di Statol palutakse otsustada, kas kohtuotsus, millega jäeti rahuldamata mitme raudtee‑ettevõtja kaebus ministri dekreedi peale, milles kapitali üleandmise meede ette nähti, on põhjendatud. Kaebajad väidavad, et dekreet on ebaseaduslik, kuna komisjoni ei ole kahest meetmest kui riigiabist eelnevalt teavitatud.
Euroopa Kohus, kellele Consiglio di Stato esitas küsimuse riiklike meetmete ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabiks kvalifitseerimise kriteeriumide kohta, märkis, et rahalise meetme puhul tuleb riigi ressursside kasutamine lugeda toimunuks alates sellest, kui isikule on antud õigus kõnealune summa saada, ning ressursside tegelik üleandmine ei ole nõutav. Euroopa Kohtu hinnangul on vastava kontrolli läbiviimine siiski eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne. Veel täheldas Euroopa Kohus, et selliselt antud eelise valikulise laadi saab kummutada vaid tõendiga selle kohta, et Itaalia riik tegutses raskustes oleva ettevõtja aktsionärina, võttes arvesse rahalise meetme kasumlikkust. Lõpuks leidis Euroopa Kohus, et abi saanud ettevõtja tegevuse jätkamine, mis sai võimalikuks tänu rahalise meetme võtmisele, oli piisav tõend konkurentsimoonutuse ohu kohta, vaatamata sellele, et abi saanud ettevõtja tegevus ei olnud varem toimunud konkurentsi tingimustes.
Mis puudutab kapitali üleandmise meetme kvalifitseerimist, siis märkis Euroopa Kohus, et selle konkreetseid tunnuseid arvestades ei saa välistada, et selline meede võib kasu tuua kas osalust võõrandavale riigiosalusega äriühingule või raskustes olevale taristumajandajale või mõlemale asjaomasele äriühingule. Euroopa Kohus täpsustas, et omandi õiguslike režiimide austamine, mis on ELTL artiklis 345 ette nähtud, ei tähenda, et riigiomand ja järelikult ka sellised muudatused, nagu tulenevad vaidlusalusest meetmest, jäävad riigiabieeskirjade kohaldamisalast välja. Küsimuses, kas kapitali üleandmise meede kujutas endast valikulist eelist, märkis Euroopa Kohus, et Itaalia riik ei hinnanud enne meetme võtmist selle võimalikku kasumlikkust. Nii ei ilmne Euroopa Kohtule esitatud toimikust, et erainvestori kriteeriumi kohaldades oleks abi saanud riigiosalusega ettevõtja võinud tavalistes turutingimustes saada sama eelise, mille ta sai riigi ressurssidest, kuid eelotsusetaotluse esitanud kohus peab seda siiski kontrollima.
Lõpuks käsitles Euroopa Kohus Consiglio di Stato teises küsimuses mainitud järeldusi, mida tuleb riigiabiks kvalifitseerimisest teha. Sellega seoses tuletas Euroopa Kohus meelde, et juhul, kui vaidlusalused meetmed tuleb kvalifitseerida riigiabiks, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus välja selgitama kõik tagajärjed, mis tulenevad sellest, et neist abimeetmetest ei ole komisjoni eelnevalt teavitatud, rikkudes ELTL artikli 108 lõiget 3, ning seega nende ebaseaduslikkusest.