62023CC0247
ĢENERĀLADVOKĀTA ENTONIJA MAIKLA KOLINSA[ANTHONY MICHAEL COLLINS]
SECINĀJUMI,
sniegti 2024. gada 12. septembrī (
1
)
Lieta C–247/23 [Deldits] (
i
)
VP
pret
Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
(Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa, Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Fizisko personu aizsardzība attiecībā uz personas datu apstrādi – Regula (ES) 2016/679 – 16. pants – Tiesības labot neprecīzus personas datus – Dati par dzimumu attiecībā uz bēgli transpersonu – Tvērums)
I. Ievads
1.
Vai Vispārīgās datu aizsardzības regulas (
2
) 16. pants – par tiesībām labot datus – kopsakarā ar 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu – par precizitātes principu – noteic, ka iestādei, kas valstī atbildīga par patvēruma meklētāju reģistra uzturēšanu, ir pienākums labot šīs iestādes reģistrētos personas datus par personas dzimumu? Ja tai ir šāds pienākums, kādus pierādījumus tā var pieprasīt personai, kas lūdz labot šo reģistra ierakstu? Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa, Ungārija) vēlas uzzināt atbildes uz šiem jautājumiem.
II. Atbilstošās tiesību normas
A.
VDAR
2.
VDAR 5. pantā “Personas datu apstrādes principi” ir noteikts:
“1.   Personas dati:
[..]
d)
ir precīzi un, ja vajadzīgs, atjaunināti; ir jāveic visi saprātīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka neprecīzi personas dati, ņemot vērā nolūkus, kādos tie tiek apstrādāti, bez kavēšanās tiktu dzēsti vai laboti (“precizitāte”);
[..].”
3.
VDAR 16. pantā “Tiesības labot” ir paredzēts:
“Datu subjektam ir tiesības panākt, lai pārzinis bez nepamatotas kavēšanās labotu neprecīzus datu subjekta personas datus. Ņemot vērā apstrādes nolūkus, datu subjektam ir tiesības panākt, lai nepilnīgi personas dati tiktu papildināti, tostarp sniedzot papildu paziņojumu.”
4.
VDAR 23. pantā “Ierobežojumi” ir noteikts:
“1.   Saskaņā ar Savienības vai dalībvalsts tiesību aktiem, kas piemērojami datu pārzinim vai apstrādātājam, ar leģislatīvu pasākumu var ierobežot to pienākumu un tiesību darbības jomu, kas paredzēti 12.–22. pantā un 34. pantā, kā arī 5. pantā, ciktāl tā noteikumi atbilst 12.–22. pantā paredzētajām tiesībām un pienākumiem, – ja ar šādu ierobežojumu tiek ievērota pamattiesību un pamatbrīvību būtība un tas demokrātiskā sabiedrībā ir nepieciešams un samērīgs, lai garantētu:
a)
valsts drošību;
b)
aizsardzību;
c)
sabiedrisko drošību;
d)
noziedzīgu nodarījumu novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu vai saukšanu pie atbildības par tiem vai kriminālsodu izpildi, tostarp aizsardzību pret sabiedriskās drošības apdraudējumiem un to novēršanu;
e)
citus svarīgus Savienības vai dalībvalsts vispārējo sabiedrības interešu mērķus, jo īpaši Savienībai vai dalībvalstij svarīgas ekonomiskās vai finanšu intereses, tostarp monetāros, budžeta un nodokļu jautājumus, sabiedrības veselību un sociālo nodrošinājumu;
f)
tiesu neatkarības un tiesvedības aizsardzību;
g)
reglamentētu profesiju ētikas kodeksu pārkāpumu novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu un saukšanu pie atbildības par tiem;
h)
uzraudzības, pārbaudes vai regulatīvo funkciju, kas – pat, ja tikai epizodiski – ir saistīta ar oficiālu pilnvaru īstenošanu a) līdz e) un g) apakšpunktā minētajos gadījumos;
i)
datu subjekta aizsardzību vai citu personu tiesību un brīvību aizsardzību;
j)
civilprasību izpildi.
[..]”
B.
Ungārijas tiesības
5.
Menedékjogról szóló 2007. évi LXXX. törvény (2007. gada Likums LXXX par patvēruma tiesībām) (turpmāk tekstā – “Likums par patvēruma tiesībām”) (
3
) 81. pantā ir noteikts:
“Patvēruma jautājumos kompetentā iestāde ar patvēruma jautājumiem saistītajā reģistrā apstrādā bēgļu, alternatīvās aizsardzības saņēmēju, pārmitināšanas shēmas izmantotāju, pagaidu aizsardzības saņēmēju, kā arī personu, kas lūdz starptautisko aizsardzību, un personu, uz kurām attiecas Dublinas procedūra (turpmāk tekstā kopā – “personas, uz kurām attiecas šis likums”) personas datus, informāciju par to uzturēšanos, palīdzību un atbalstu, uz ko tām ir tiesības, kā arī par jebkādām turpmākām izmaiņām, lai:
a)
pārbaudītu, vai tām ir bēgļa, alternatīvās aizsardzības saņēmēja, pagaidu aizsardzības saņēmēja vai pārmitināšanas shēmas izmantotāja statuss, un nodrošinātu, ka viņiem ir tiesības izmantot no šī statusa izrietošās tiesības;
b)
pārliecinātos, ka tām ir tiesības uz palīdzību un atbalstu, kā noteikts šajā likumā un citos tiesību aktos;
c)
veiktu personas identifikāciju;
d)
izvairītos no procedūru dublēšanās un
e)
noteiktu, vai pieteikums nav iesniegts vairākkārt.”
6.
Šā likuma 82. panta f) punktā ir noteikts:
“Šajā nodaļā par fizisko personu identifikācijas datiem uzskata šādus personu, uz kurām attiecas šis likums, datus:
[..]
f) [dzimums/dzimte].”
7.
Šā likuma 83. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir noteikts:
“Patvēruma meklētāju reģistrā ietver šādus datus par personām, uz kurām attiecas šis likums:
a)
fizisko personu identifikācijas datus;
[..]”
8.
Likuma par patvēruma tiesībām 83./A panta 5. punktā ir noteikts:
“Patvēruma jautājumos kompetentās iestādes pienākums ir ex officio dzēst ierakstus, kas ir pretrunā noteikumiem, labot nepareizos ierakstus un aizpildīt izlaistos ierakstus tās uzturētajā oficiālajā reģistrā.”
III. Strīda priekšmets pamatlietā un prejudiciālie jautājumi
9.
Ungārijas kompetentā iestāde 2014. gadā piešķīra bēgļa statusu VP (turpmāk tekstā – “prasītājs”) (
4
) – Irānas valstspiederīgai personai, kas “dzimusi kā sieviete”. Šajā tiesvedībā, kurā tika pieņemts minētais lēmums, prasītājs norādīja uz savu transseksuālo statusu kā iemeslu atzīšanai par bēgli un iesniedza psihiatrijas un ginekoloģijas speciālistu izziņas kā pierādījumu. Pēc prasītāja atzīšanas par bēgli Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság (Migrācijas policijas Valsts galvenā pārvalde, Ungārija; turpmāk tekstā – “atbildētāja”) reģistrēja tā personas datus, tostarp dzimumu, patvēruma meklētāju reģistrā, kuru atbildētāja uztur, lai atvieglotu prasītāja identifikāciju. Reģistrā norādīts, ka prasītājs ir sieviete.
10.
Prasītājs 2022. gadā, atsaucoties uz VDAR 16. pantu, iesniedza atbildētājai lūgumu labot patvēruma meklētāju reģistrā divus ierakstus: mainīt vārdu, ar kuru tā tika reģistrēta, un mainīt dzimumu no sievietes uz vīrieti. Šāda lūguma pamatošanai prasītājs iesniedza tos pašus medicīniskos pierādījumus, kurus tas bija iesniedzis patvēruma procedūrā. Ar 2022. gada 11. oktobra lēmumu (turpmāk tekstā – “lēmums”) atbildētāja šo lūgumu noraidīja. Tā norādīja, ka iesniegtie dokumenti tikai apstiprina, ka prasītājs ir transpersona. Dokumenti nepierādīja, ka prasītājam ir veikta dzimuma maiņas operācija un ka ir mainījies prasītāja dzimums.
11.
Prasītājs iesniedza iesniedzējtiesā prasību atcelt šo lēmumu. Visā aplūkojamajā periodā prasītājs ir identificējis sevi kā vīrieti. Prasītājs apgalvoja, ka konceptuāli transseksualitāte nozīmē dzimuma maiņu. Iesniegtās medicīniskās izziņas apstiprināja, ka tās izskats atbilst vīriešu dzimumam un ka tās diagnozei ir piešķirts Starptautiskā slimību klasifikatora kods F64.0, kas atbilst transseksuālismam. Atsaucoties uz ECT judikatūru (
5
), prasītājs apgalvoja, ka dzimuma maiņai nav nepieciešama operācija. Saskaņā ar VDAR 16. pantā paredzēto labošanas procedūru personai nav jāiesniedz “pārmērīgi daudz pierādījumu”, jo īpaši apliecinājums, ka tai ir veikta dzimuma maiņas operācija. Jebkurā gadījumā šī prasība būtu pretrunā ECT judikatūrai un arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 1. pantam (tiesības uz cilvēka cieņu), 3. pantam (tiesības uz personas neaizskaramību), 7. pantam (tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību) un 52. panta 3. punktam (līdzvērtības princips pamattiesību aizsardzības jomā). Prasītājs vērsa arī uzmanību uz to, ka vairākas dalībvalstis (
6
) atzīst transpersonas deklarāciju par tās dzimumidentitātes juridisku pierādījumu.
12.
Atbildētāja lūdz prasību noraidīt. Tā apgalvo, ka prasītājs nav iesniedzis nevienu publisku dokumentu vai medicīnisku pierādījumu, kas apliecinātu dzimuma maiņu.
13.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka ir nepieciešama VDAR 16. panta interpretācija, lai precizētu, ar kādiem nosacījumiem datu subjekts var prasīt labot reģistrētos datus attiecībā uz savu dzimumu. Lai gan Likumā par patvēruma tiesībām ir ietverti noteikumi par reģistrēto datu izmaiņu apstrādi un kļūdainu ierakstu labošanu, tajā nav reglamentēta ne procedūra, ne prasības dzimuma maiņas un no tās izrietošās vārda maiņas reģistrēšanai.
14.
Alkotmánybíróság (Konstitucionālā tiesa, Ungārija) (
7
)2018. gada 27. jūnija spriedumā atzina, ka Ungārijas likumdevējs nav pieņēmis procedūru, kas ļautu personām, kurām nav Ungārijas pilsonības un kuras tajā likumīgi dzīvo, mainīt savu dzimumu un vārdu, lai gan šāda iespēja ir piešķirta Ungārijas pilsoņiem, – un tādējādi ir radīta antikonstitucionāla situācija, jo ir pārkāpts Magyarország Alaptörvény (Ungārijas Pamatlikums) II pants (cilvēka cieņas neaizskaramība) un XV panta 2. punkts (diskriminācijas aizliegums). Alkotmánybíróság (Konstitucionālā tiesa) mudināja Ungārijas parlamentu novērst šo trūkumu vēlākais līdz 2018. gada 31. decembrim. ECT 2020. gada 16. jūlija spriedumā Rana pret Ungāriju (
8
) atzina, ka Ungārija ir pārkāpusi 1950. gada 4. novembrī Romā parakstītās Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECTK”) 8. pantu, jo nav nodrošinājusi bēglim iespēju izmantot dzimuma maiņas juridiskās atzīšanas procedūru.
15.
Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa) atgādina, ka, neraugoties uz Alkotmánybíróság (Konstitucionālā tiesa) spriedumu un ECT spriedumu, Ungārijas tiesību aktos nav paredzēta dzimuma maiņas juridiskas atzīšanas procedūra personām, kuras likumīgi uzturas Ungārijā, bet kurām nav šīs dalībvalsts pilsonības. Pēc Alkotmánybíróság (Konstitucionālā tiesa) sprieduma Ungārijas pilsoņiem vairs netiek piešķirta iespēja juridiski atzīt dzimuma maiņu. Tādējādi iesniedzējtiesa uzskata, ka tā nevar “novērst tiesību robu, pēc analoģijas piemērojot noteikumus, kas attiecas uz Ungārijas pilsoņiem”.
16.
Tāpēc Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1.
Vai VDAR 16. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka iestādei, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir atbildīga par reģistriem, saistībā ar attiecīgās personas tiesību īstenošanu ir pienākums labot iestādes reģistrētos personas datus par šīs personas dzimumu, ja šie dati ir mainījušies pēc to ievadīšanas reģistrā un šā iemesla dēļ neatbilst VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā noteiktajam precizitātes principam?
2.
Ja uz pirmo prejudiciālo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai VDAR 16. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka personai, kas lūdz labot datus par savu dzimumu, ir pienākums iesniegt pierādījumus, lai pamatotu savu lūgumu labot datus?
3.
Ja uz otro prejudiciālo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai VDAR 16. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka pieteikuma iesniedzējam ir pienākums pierādīt, ka tam ir veikta dzimuma maiņas operācija?”
IV. Tiesvedība Tiesā
17.
Prasītājs, Igaunijas, Spānijas, Francijas, Ungārijas, Nīderlandes un Portugāles valdības un Eiropas Komisija iesniedza rakstveida apsvērumus.
18.
Prasītājs rakstveida apsvērumos norādīja, ka tas “pa šo laiku” ir ieguvis Ungārijas pilsonību un ka tā ierakstīšana patvēruma meklētāju reģistrā vairs nav nepieciešama. Saskaņā ar Tiesas Reglamenta 101. panta 1. punktu Tiesa lūdza iesniedzējtiesu precizēt šīs apstākļu maiņas ietekmi uz nolēmuma pieņemšanu pamatlietā. Iesniedzējtiesa atbildēja, ka tas neietekmē tiesvedības iznākumu, jo saskaņā ar közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. törvény (2017. gada Likums Nr. I, ar ko izveido Administratīvā procesa kodeksu) (
9
)85. panta 2. punktu šī tiesa “pārbauda administratīvās darbības likumību saskaņā ar faktiskajiem apstākļiem, kas pastāvēja tās īstenošanas laikā”.
19.
Prasītājs, Spānijas, Francijas, Ungārijas un Nīderlandes valdības un Eiropas Komisija 2024. gada 3. jūnija tiesas sēdē sniedza mutvārdu paskaidrojumus un atbildēja uz Tiesas jautājumiem.
V. Izvērtējums
A.
Par pirmo jautājumu
1. Apsvērumi par pirmo jautājumu
20.
Prasītājs apgalvo, ka saskaņā ar VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu datu precizitāte ir jāizvērtē, ņemot vērā nolūkus, kādos tie tiek apstrādāti. Patvēruma meklētāju reģistra nolūks ir identificēt personas, kuras Ungārija atzīst par bēgļiem. Ja reģistrētais transpersonas dzimums atspoguļo tās juridisko identitāti, nevis sabiedrībai zināmo identitāti, šis ieraksts neveicina tās identifikāciju un var pat pakļaut to diskriminācijai un aizskarošas izturēšanās riskam. Tāpēc VDAR 16. pants ir jāinterpretē veidā, kas atvieglo datu labošanu par transpersonu dzimumu.
21.
Atsaucoties uz VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu, 6. panta 2. punktu un 16. pantu, Igaunijas valdība apgalvo, ka dalībvalstīm ir jāievieš valsts procesuālie noteikumi, kas ļautu personai, kurai ir mainīts dzimums, pieprasīt labot publiskajā reģistrā esošos personas datus, kas kļuvuši neprecīzi, ņemot vērā to apstrādes nolūkus.
22.
Spānijas valdība apgalvo, ka tāds valsts tiesiskais regulējums par transpersonas identitātes juridisku atzīšanu, kas paredz nosacījumus personām, kuras vēlas labot publiskos reģistros ietvertus personas datus par savu dzimumu, ierobežo VDAR 16. pantā paredzēto tiesību veikt labojumus izmantošanu. Lai gan šādus ierobežojumus var pamatot ar nepieciešamību aizsargāt VDAR 23. pantā norādītās intereses, Ungārija nevar atsaukties uz šo tiesību normu, jo tā nav pieņēmusi tiesību aktus, kas ļautu atzīt transpersonu dzimumu. Katrā ziņā šajā tiesību normā norādītās dažādās intereses nav attiecināmas uz iesniedzējtiesas izskatāmās lietas apstākļiem.
23.
Spānijas valdība turklāt apgalvo, ka šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz citām Savienības tiesību normām, nevis VDAR, jo prasītājam pusei ir bēgļa statuss un tāpēc Tiesai būtu jāpārformulē pirmais jautājums. Tiesai citstarp šai kontekstā būtu jāinterpretē Hartas 7. un 21. pants un Direktīvas 2011/95 (
10
) 24. panta 1. punkts (
11
) un 25. panta 1. punkts (
12
). Spānijas valdība apgalvo, ka šīs tiesību normas nepieļauj tādu valsts tiesību sistēmu, kurā “nav paredzēta nekāda procedūra, kas ļautu transpersonai, kurai ir bēgļa statuss, mainīt norādi par savu dzimumu patvēruma meklētāju reģistrā”. Šādas procedūras neesamība ir pretrunā arī ECT judikatūrai (
13
). Spānijas valdība pēc analoģijas atsaucas uz spriedumu Freitag (
14
), kas attiecas uz dalībvalsts atteikumu atzīt citā dalībvalstī veiktu uzvārda maiņu. Šajā lietā Tiesa atzina, ka atšķirības starp diviem uzvārdiem, kas tiek attiecināti uz vienu un to pašu personu, radīja neskaidrību un neērtības, kuras ierobežoja LESD 21. pantā paredzēto tiesību brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā izmantošanu. Spānijas valdības ieskatā, uzturēšanās atļaujā vai ceļošanas dokumentos, kuri izsniegti saskaņā ar Direktīvas 2011/95 24. panta 1. punktu un 25. panta 1. punktu, veiktais ieraksts, ka prasītājs ir sieviete, un prasītāja sevis identificēšana par vīrieti – kas, kā atzina iesniedzējtiesa, atbilst tā uzvedībai un fiziskajam izskatam – varēja radīt neskaidrības un šaubas par prasītāja identitāti un šo dokumentu autentiskumu.
24.
Francijas valdība norāda, ka ir starpība starp datiem, kas bija neprecīzi to reģistrēšanas brīdī, un datiem, kas vēlāk kļūst neprecīzi. Tā apgalvo, ka saskaņā ar VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 16. pantu datus, kas attiecas uz dzimumu, var labot ar atpakaļejošu spēku, ja tie bija neprecīzi to reģistrēšanas brīdī. Valsts iestādes varētu būt ieinteresētas sekot līdzi izmaiņām Civilstāvokļa reģistru datos par konkrētās personas identitāti. Tādējādi jebkuru procedūru, kas atvieglo šādu labošanu, var izstrādāt tā, lai tiktu veiktas izmaiņas visos šajos reģistros ievadītajos datos (
15
).
25.
Ungārijas valdība uzskata, ka VDAR 16. pants kopsakarā ar VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu un Hartas 8. panta 2. punktu piešķir personai tiesības labot datus par dzimumu, ja tie neatbilst faktiskajai situācijai. Nebūtu radušās nekādas grūtības, ja prasītājs būtu vēlējies labot sākotnēji nepareizi reģistrētos datus par savu dzimumu. Tā kā, Ungārijas valdības ieskatā, prasītājs vēlas labot datus, kas tika reģistrēti pareizi, VDAR 16. pants nav piemērojams. Pamatojot šo pieeju, šī valdība atsaucas uz analoģiju ar spriedumu Nowak (
16
), kurā Tiesa atzina, ka tiesības veikt labojumus nav piemērojamas attiecībā uz nepareizajām atbildēm pārbaudes darbā.
26.
Nīderlandes valdība norāda, ka efektīvas procedūras neesamība personas dzimuma maiņas juridiskai atzīšanai ir Hartas 3. panta (Tiesības uz personas neaizskaramību) un 7. panta (Privātās un ģimenes dzīves neaizskaramība) pārkāpums. Šādas procedūras neesamība traucē prasītājam izmantot VDAR 16. pantā noteiktās tiesības labot datus par savu dzimumu.
27.
Portugāles valdība uzskata, ka saskaņā ar VDAR 16. pantu, interpretējot to kopsakarā ar Hartas 1., 3., 7., 8. un 21. pantu, ir jānodrošina, ka datu subjekti drīkst labot tādus datus par savu dzimumu, kas reģistrēti viņu identifikācijas nolūkā, ja šie dati ir mainījušies kopš to sākotnējās reģistrācijas.
28.
Komisija apgalvo, ka pirmā jautājuma pamatā ir pieņēmums, ka patvēruma meklētāju reģistrā varētu būt neprecīzi dati par prasītāju. Šis pieņēmums rada jautājumu, vai datu par personas dzimumu precizitāte ir atkarīga no dzimuma maiņas juridiskās atzīšanas. Ņemot vērā ECTK 8. pantu, Hartas 7. un 8. pantu un ECT judikatūru (
17
), Komisija uzskata, ka dzimuma maiņas atzīšanas sistēmas neesamība nevar kavēt neprecīzu datu par personas dzimumu labošanu publiskajā reģistrā. VDAR 16. pants kopsakarā ar Hartas 7. un 8. pantu un 52. panta 1. punktu noteic, ka šādos apstākļos par šo reģistru atbildīgajai iestādei ir jālabo personas dati par datu subjekta dzimumu, tiklīdz šie dati ir kļuvuši neprecīzi.
2. Pirmā jautājuma tvērums
29.
Pirmais Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa) jautājums pamatojas uz pieņēmumu, ka dati par prasītāja dzimumu patvēruma meklētāju reģistrā bija reģistrēti pareizi un ka šie dati kļuva neprecīzi apstākļu maiņas dēļ pēc to reģistrēšanas. Tādējādi iesniedzējtiesa jautā, vai VDAR 16. pants rada tiesības labot šos personas datus, lai atspoguļotu transpersonas dzimuma maiņu.
30.
LESD 267. pantā paredzētā procedūra ir instruments Tiesas sadarbībai ar valstu tiesām, ar kura palīdzību Tiesa valstu tiesām sniedz Savienības tiesību interpretāciju, kas tām ir vajadzīga, lai izspriestu tajās izskatāmās lietas. Saistībā ar šo sadarbību Tiesa uzskata, ka uz valstu tiesu jautājumiem par Savienības tiesību interpretāciju attiecas nozīmīguma prezumpcija. Tādējādi Tiesa noraida šos jautājumus tikai tad, ja ir acīmredzams, ka lūgtajai Savienības tiesību interpretācijai nav nekāda sakara ar pamatlietas faktisko situāciju vai tās priekšmetu, vai arī gadījumos, kad izvirzītā problēma ir hipotētiska vai kad Tiesai nav zināmi faktiskie un juridiskie apstākļi, kas nepieciešami, lai sniegtu noderīgu atbildi. Tā kā Tiesai uzticētais uzdevums prejudiciālā nolēmuma tiesvedībā ir sniegt ieguldījumu tiesu spriešanā dalībvalstīs, nevis izklāstīt atzinumus par vispārīgiem vai hipotētiskiem jautājumiem, tā var pārformulēt tai uzdotos jautājumus (
18
).
31.
Šajā lietā es saskatu būtisku atšķirību starp faktiskajiem apstākļiem, kurus iesniedzējtiesa ir aprakstījusi lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu, un pirmā jautājuma tekstu. Šie faktiskie apstākļi atklāj, ka prasītāja dzimumidentitātes maiņa notika pirms tā bēgļa statusa atzīšanas 2014. gadā, tādējādi šķiet, ka šī dzimumidentitātes maiņa bija pamats tam, lai Ungārija atzītu prasītāja bēgļa statusu (
19
). Turklāt šķiet, ka kopš 2014. gada prasītāja dzimuma ziņā izmaiņas nav notikušas. Attiecīgi patvēruma meklētāju reģistrā ieraksts par prasītāja dzimumu bija nepareizs tā veikšanas brīdī. Tātad iesniedzējtiesas izskatāmā lieta attiecas uz tādu datu labošanu, kas jau sākotnēji bija nepareizi, nevis kļuva neprecīzi “pēc” (
20
) šā ieraksta veikšanas. Tādējādi iesniedzējtiesā ir iesniegts pieteikums, kurā lūgts labot sākotnējo kļūdu, nevis grozīt šo ierakstu, lai atspoguļotu apstākļu maiņu.
32.
Lai izvairītos no atbildēšanas uz hipotētisku jautājumu un tādējādi rīcības, kas neatbilstu ar LESD 267. pantu piešķirtajai kompetencei, iesaku Tiesai, sniedzot atbildi uz pirmo jautājumu, ņemt vērā faktiskos apstākļus, kas ir pamatā lūgumam sniegt prejudiciālu nolēmumu (
21
).
33.
Pretēji tam, ko savos apsvērumos norādījusi Spānijas valdība, uzskatu, ka Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa) ar uzdotajiem jautājumiem necenšas noskaidrot, vai Savienības tiesībās ir noteikts, ka dalībvalstij ir jāizveido tiesiskais regulējums, lai atvieglotu dzimumidentitātes maiņas atzīšanu personai, kuru tā atzīst par bēgli. Lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu ir skaidri uzdots jautājums par VDAR 5. un 16. pantā noteikto tiesību labot neprecīzus datus būtību un tvērumu. Tādējādi, ņemot vērā iesniedzējtiesas aprakstītos faktiskos apstākļus, ar šo tiesību normu interpretāciju būs pietiekami, lai tā varētu lemt pamatlietā. Šajā kontekstā vēlos vērst uzmanību, ka Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa) nav uzdevusi nevienu jautājumu saistībā ar prasītāja pieteikumu par vārda labošanu patvēruma meklētāju reģistrā, tādējādi šķiet, ka šis pieteikums bija pakārtots pieteikumam par dzimuma ieraksta maiņu. Tātad lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu neattiecas uz VDAR 16. panta iespējamo piemērošanu attiecībā uz pieteikumu par vārda ieraksta maiņu (
22
). Šī tiesvedība arī nedod Tiesai iespēju interpretēt Direktīvas 2011/95 24. panta 1. punktu un 25. panta 1. punktu. Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa) lūgumā nav nedz minētas šīs tiesību normas, nedz arī sniegtas ziņas par uzturēšanās atļaujām vai ceļošanas dokumentiem, kas varētu būt izsniegti prasītājam (
23
).
3. Tiesības labot
34.
No VDAR 1. panta 2. punkta kopsakarā ar tās 4. un 10. apsvērumu izriet, ka VDAR mērķis inter alia ir nodrošināt fizisko personu pamattiesību un pamatbrīvību augsta līmeņa aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Eiropas Savienībā. Ar VDAR ir izveidots tiesiskais regulējums, lai it īpaši īstenotu Hartas 8. panta prasības par personas datu aizsardzību. Tas ir cieši saistīts ar Hartas 7. pantā nostiprinātajām tiesībām uz privātās dzīves neaizskaramību (
24
).
35.
VDAR ir ļoti plaša materiālā darbības joma. Saskaņā ar tās 2. panta 1. punktu VDAR “piemēro personas datu apstrādei, kas pilnībā vai daļēji veikta ar automatizētiem līdzekļiem, un tādu personas datu apstrādei, kuri veido daļu no kartotēkas vai ir paredzēti, lai veidotu daļu no kartotēkas”, nenošķirot atkarībā no tā, kas šo apstrādi veic. VDAR ir piemērojama apstrādes darbībām, ko veic gan privātpersonas, gan valsts iestādes, izņemot tās 2. panta 2. punktā minētos gadījumus, uz kuriem atbildētāja, šķiet, neatsaucas (
25
).
36.
VDAR 4. panta 1. punktā sniegtajā “personas datu” definīcijā fiziskas personas “dzimums” vai “dzimte” nav minēti kā faktori, pēc kura var tieši vai netieši identificēt fizisku personu. Tomēr jēdziena “personas dati” definīcijā izmantotā vārdkopa “jebkura informācija” piešķir šim jēdzienam plašu nozīmi (
26
). Atsauce uz “fiziskajai personai raksturīgiem fiziskās, fizioloģiskās, ģenētiskās, garīgās, ekonomiskās, kultūras vai sociālās identitātes faktoriem”, šķiet, ir pietiekami plaša, lai ietvertu fiziskās personas dzimumu (
27
). No tā izriet, ka prasītājas puses personas datu, tostarp dzimuma, reģistrēšana publiskā tādu personu reģistrā, kurām piešķirts bēgļa statuss, ir personas datu “apstrāde” VDAR 4. panta 2. punkta izpratnē.
37.
Saskaņā ar VDAR 5. panta 1. punkta a), b), c) un d) apakšpunktu personas dati ir jāapstrādā likumīgi, godprātīgi un datu subjektam pārredzamā veidā; tie jāvāc konkrētos, skaidros un leģitīmos nolūkos; tiem jābūt adekvātiem, atbilstīgiem un jāietver tikai tas, kas nepieciešams to apstrādes nolūkos, kā arī tiem jābūt precīziem un, ja vajadzīgs, atjauninātiem (
28
). VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunkts noteic, ka apstrādājamie personas dati “ir” precīzi. Ir jāveic visi saprātīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka neprecīzi personas dati, ņemot vērā nolūkus, kādos tie tiek apstrādāti, bez kavēšanās tiktu dzēsti vai laboti.
38.
VDAR 6. panta 1. punktā ir noteikts izsmeļošs to gadījumu uzskaitījums, kuros personas datu apstrādi var uzskatīt par likumīgu (
29
). Personas datu apstrāde patvēruma meklētāju reģistrā principā ir likumīga, pamatojoties uz VDAR 6. panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktu. Saskaņā ar VDAR 6. panta 2. punktu dalībvalstis var paturēt spēkā vai ieviest konkrētākas tiesību normas, lai šīs regulas noteikumu piemērošanu pielāgotu attiecībā uz apstrādi, ko veic saskaņā ar 6. panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktu, un lai nodrošinātu likumīgu un godprātīgu apstrādi. Saskaņā ar VDAR 6. panta 3. punktu apstrāde, kas minēta 6. panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktā, ir jāveic, pamatojoties uz Savienības tiesībām vai tās dalībvalsts tiesībām, kas ir piemērojamas pārzinim. Šim juridiskajam pamatam ir jāatbilst sabiedrības interešu mērķim un jābūt samērīgam ar izvirzīto leģitīmo mērķi (
30
). Nekas Tiesas rīcībā esošajos lietas materiālos neliecina, ka bēgļa dzimuma ierakstīšana un saglabāšana Ungārijas patvēruma meklētāju reģistrā neatbilst VDAR 6. pantam (
31
).
39.
Hartas 8. panta 2. punkts inter alia noteic, ka “ikvienam ir pieejas tiesības datiem, kas par viņu savākti, un tiesības ieviest labojumus šajos datos”. VDAR 16. pants atspoguļo šīs tiesības (
32
). Tiesības labot un to īstenošana pēc privātpersonu iniciatīvas (
33
) palīdz nodrošināt VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā noteiktā precizitātes principa ievērošanu.
40.
Tā kā personas datu precizitāte var atšķirties atkarībā no to apstrādes konteksta, datu precizitātes novērtējumu tieši ietekmē datu vākšanas nolūks (
34
). Viens no uzskaitītajiem Ungārijas patvēruma meklētāju reģistra nolūkiem ir identificēt personu (
35
), un “dzimums” tiek uzskatīts par “fizisko personu identifikācijas datiem” (
36
). Kad Ungārija 2014. gadā atzina prasītāja bēgļa statusu, tā sevi identificēja kā transpersonu vīrieti. Ungārijas kompetentās iestādes pieņēma pierādījumus, ko prasītājs iesniedza savas dzimumidentitātes pamatošanai. Tādējādi patvēruma meklētāju reģistrā veiktais ieraksts, ka prasītāja dzimums ir “sieviete”, uzskatāms par neprecīzu VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunkta izpratnē.
41.
Principā šādam ierakstam ir jābūt labojamam, pamatojoties uz VDAR 16. pantu kopsakarā ar 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu (
37
). Neatkarīgi no tā, kādi varētu būt apsvērumi par šo tiesību normu piemērošanu attiecībā uz tāda ieraksta labošanu, kas bija pareizs tā izveides brīdī (kas rada jautājumu par to, cik lielā mērā VDAR nosaka datu pārziņiem pienākumu atjaunināt datus un regulāri tos apstrādāt), šīs tiesību normas zaudētu savu jēgu, ja tajās datu subjektiem nebūtu paredzētas tiesības labot ierakstu, kas bija acīmredzami neprecīzs tā izveides brīdī.
42.
Ungārijas valdība tomēr apgalvo, ka saskaņā ar VDAR 6. panta 2. un 3. punktu datu subjekts tiesības uz ieraksta oficiālā reģistrā, piemēram, patvēruma meklētāju reģistrā, labošanu var īstenot tikai saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, nevis tieši atsaucoties uz VDAR 16. pantu.
43.
Lai gan VDAR 6. panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunkta un 6. panta 2. un 3. punkta noteikumi piešķir dalībvalstīm “rīcības brīvību” (
38
), lai tām ļautu paturēt spēkā vai ieviest konkrētākus noteikumus, ar kuriem “pielāgo” (
39
) VDAR noteikumus un pamatojoties uz kuriem personas datu apstrādātāji var apstrādāt personas datus, pildot uzdevumu sabiedrības interesēs vai īstenojot oficiālās pilnvaras (
40
), tomēr – pretēji Ungārijas valdības apgalvojumiem – VDAR 16. pantā ir skaidri noteikts, ka datu likumīga apstrāde saskaņā ar 6. panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktu ietver tiesības datus labot. Atšķirībā no citiem VDAR noteikumiem par datu subjektu tiesībām VDAR 16. pantā nav precizēts, kādā veidā attiecībā uz dažiem VDAR 6. panta noteikumiem ir īstenojamas tiesības labot (
41
). Katrā ziņā dalībvalstu pilnvaras paturēt spēkā vai ieviest šādus noteikumus nedrīkst mazināt Hartas 8. panta 2. punktā nostiprinātās tiesības ieviest labojumus. Dalībvalstu iespēja izveidot tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu tiesību veikt labojumus praktisku piemērošanu saskaņā ar VDAR 16. pantu, inter alia attiecībā uz publiskiem reģistriem, kas tiek uzturēti sabiedrības vispārējās interesēs saskaņā ar 6. panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktu, nekādā veidā nevar ierobežot vai liegt izmantot tiesības veikt labojumus (
42
).
44.
Tomēr tiesības veikt labojumus kopsakarā ar VDAR 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā noteikto precizitātes principu nav absolūtas un to izmantošana var noteiktos apstākļos tikt ierobežota (
43
). VDAR 23. pantā ir uzskaitīti vairāki apstākļi, kādos var ierobežot šīs un citas datu subjektam piešķirtās tiesības. Nedz lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu, nedz Ungārijas valdības rakstveida apsvērumos nav atsauces uz šo tiesību normu, tādējādi VDAR 16. panta piemērošana attiecas tikai uz apstākļiem, kas ir šā lūguma pamatā. VDAR 23. panta 1. punkta e) apakšpunktā (
44
) un 73. apsvērumā inter alia ir paredzēts, ka Savienības vai dalībvalsts tiesību akti, kas attiecas uz datu pārzini vai apstrādātāju, var ierobežot to pienākumu un tiesību darbības jomu, kuras paredzētas šīs regulas 5. un 16. pantā, “lai garantētu [..] citus svarīgus Savienības vai dalībvalsts vispārējo sabiedrības interešu mērķus”, piemēram, “tādu publisku reģistru uzturēšanu, kuri vajadzīgi vispārēju sabiedrības interešu dēļ” (
45
). Šādam ierobežojumam ir jābūt ietvertam tiesību aktā, tā ieviešanā ir jāievēro pamattiesību un pamatbrīvību būtība, un tam jābūt demokrātiskā sabiedrībā nepieciešamam un samērīgam pasākumam (
46
). Tādējādi dalībvalsts var atsaukties uz VDAR 23. panta 1. punkta e) apakšpunktu, lai noteiktos apstākļos ierobežotu tiesības veikt labojumus un nodrošinātu publisko reģistru, tostarp civilstāvokļa aktu, uzticamību un konsekvenci (
47
). Tas pats par sevi nevar būt šķērslis apmierināt pieteikumu, kurā lūgts labot prasītāja dzimumu patvēruma meklētāju reģistrā, lai ierakstītu tādu dzimumidentitāti, kāda bija ieraksta veikšanas brīdī. Šāda pieteikuma apmierināšana tikai veicina minētā reģistra ticamību un tajā reģistrēto datu precizitāti (
48
).
45.
Tāpēc ierosinu Tiesai atzīt, ka VDAR 16. pants kopsakarā ar tās 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts iestādei, kas atbildīga par patvēruma meklētāju reģistra uzturēšanu, pēc pieteikuma saņemšanas ir pienākums labot tādus personas datus par bēgļa dzimumu, kurus reģistrācijas brīdī šī iestāde nepareizi ierakstījusi minētajā reģistrā.
B.
Par otro un trešo jautājumu
46.
Otrajā un trešajā jautājumā tiek jautāts par to, kādi pierādījumi personai, kura vēlas labot ierakstu par savu dzimumu saskaņā ar VDAR 16. pantu, ir jāiesniedz, lai pamatotu šo lūgumu, un vai šai personai var prasīt pierādījumus par to, ka tai ir veikta dzimuma maiņas operācija. Šos jautājumus var izskatīt kopā.
47.
VDAR 16. pantā nav precizēts, kādi pierādījumi datu subjektam ir jāiesniedz, lai “pārzinis bez nepamatotas kavēšanās labotu neprecīzus datu subjekta personas datus”, un vai vispār tādi jāiesniedz. Tas faktiski nozīmē, ka datu (ne)precizitāte un nepieciešamība tos labot ir jāvērtē katrā gadījumā atsevišķi, tāpēc šajā nolūkā nepieciešamie pierādījumi būs atšķirīgi. Ņemot vērā VDAR 4. panta 7. punktā sniegto “pārziņa” plašo definīciju, kas ietver publiskas iestādes un fiziskas personas, noteikumus vai kārtību attiecībā uz tiesībām ieviest labojumus var ietvert tiesību aktos (
49
) vai pieņemt ad hoc lēmumus, lai ņemtu vērā individuālus apstākļus. No tā izriet, ka personai, kura lūdz labot datus, var pieprasīt iesniegt pierādījumus, kas var būt pamatoti nepieciešami, lai konstatētu šo datu neprecizitāti, ņemot vērā nolūkus, kādiem tie tika vākti vai apstrādāti (
50
). Jāuzsver, ka datu subjektam nav pienākuma norādīt vai pierādīt īpašo interesi labot neprecīzus datus vai to, ka iespējamā neprecizitāte rada kādu kaitējumu. Šajā lietā, ņemot vērā iesniedzējtiesas veikto pārbaudi, uzskatu, ka ir pietiekami, ka prasītājs iesniedz pierādījumus, kas apliecina, ka Ungārija 2014. gadā piešķīra tam bēgļa statusu, pamatojoties uz tā jau esošo transpersonas identitāti, un ka patvēruma meklētāju reģistrā šī identitāte nav precīzi reģistrēta (
51
).
48.
VDAR neparedz prasību, ka prasītājam būtu jāpierāda, ka tam ir veikta dzimuma maiņas operācija. ECT ir vairākkārt nosodījusi šādas prasības izvirzīšanu, uzskatot, ka “nosacījums, kas paredz atzīt transpersonu dzimumidentitāti tikai tādā gadījumā, ja ir veikta sterilizācijas operācija vai ārstēšana – vai sterilizācijas operācija vai ārstēšana ar ļoti lielu sterilitātes varbūtību –, kuru tās nevēlas veikt, nozīmē paredzēt nosacījumu, ka [ECTK] 8. pantā nostiprinātās tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību šīs personas var pilnībā īstenot tikai tad, ja atsakās no tiesību uz fizisko neaizskaramību, ko aizsargā šī tiesību norma un arī [ECTK] 3. pants pilnīgas izmantošanas” (
52
). Daudzos gadījumos šādas prasības izvirzīšana nozīmētu, ka tuktu liegtas tiesības labot neprecīzus datus attiecībā uz transpersonas dzimumu, kas paredzētas VDAR 16. pantā (
53
). Prasība iesniegt šādus pierādījumus, manuprāt, arī grautu cilvēka cieņu, kas saskaņā ar Hartas 1. pantu ir neaizskarama un ir jārespektē un jāaizsargā. Šāda prasība nav arī saderīga ar Hartas 3. pantu 1. punktu, kurā noteikts, ka “ikvienai personai ir tiesības uz fiziskās un garīgās neaizskaramības ievērošanu”, un Hartas 7. pantu (privātās un ģimenes dzīves neaizskaramība). Šajā saistībā vēlos piebilst, ka valstu tiesām, piemērojot VDAR, ir pienākums ievērot Hartā atzītās tiesības.
VI. Secinājumi
49.
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, iesaku Tiesai uz Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa, Ungārija) uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem atbildēt šādi:
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) 16. pants kopsakarā ar šīs regulas 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts iestādei, kas ir atbildīga par patvēruma meklētāju reģistra uzturēšanu:
1)
ir pienākums pēc pieprasījuma labot tādus personas datus par bēgļa dzimumu, kurus reģistrācijas brīdī šī iestāde nepareizi ierakstījusi minētajā reģistrā;
2)
ir atļauts prasīt, lai persona, kas pieprasa labot datus, iesniegtu pierādījumus šo datu neprecizitātes apstiprināšanai, ņemot vērā nolūkus, kādiem minētie dati tikuši vākti vai apstrādāti, taču tai nav atļauts prasīt iesniegt pierādījumus par to, ka personai ir veikta dzimuma maiņas operācija.
(
1
)	Oriģinālvaloda – angļu.
(
i
)	Šīs lietas nosaukums ir izdomāts. Tas neatbilst neviena lietas dalībnieka reālajam personvārdam vai nosaukumam.
(
2
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV 2016, L 119, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “VDAR”).
(
3
)	Magyar Közlöny, 2007/83.
(
4
)	Oksfordas angļu valodas vārdnīcā (otrais izdevums, pārskatīts 2005. gadā) norādīts, ka dzimtes ziņā neitrālos vietniekvārdus “they” (“viņi”), “them” (“viņus”) un “their” (“viņu”) var lietot, “lai apzīmētu personu, nekonkretizējot tās dzimumu”. Lai neskartu iesniedzējtiesas pienākumu noskaidrot faktus saskaņā ar LESD 267. pantu, šajos secinājumos attiecībā uz prasītāju tiek izmantoti attiecīgie vietniekvārdi. Šāda nostāja ir apzināta atkāpe no Eiropas Cilvēktiesību tiesas (turpmāk tekstā – “ECT”) prakses, kura spriedumos par dzimumidentitātes jautājumiem izmanto prasītāju iesniegtajos procesuālajos dokumentos lietotos vietniekvārdus – neatkarīgi no tiesvedības iznākuma šajā tiesā.
(
5
)	Skat. it īpaši spriedumus, 2017. gada 6. aprīlis, A.P., Garçon un Nicot pret Franciju (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512) un 2018. gada 11. oktobris, S. V. pret Itāliju (CE:ECHR:2018:1011JUD005521608).
(
6
)	Beļģijas Karaliste, Dānijas Karaliste, Īrija, Grieķijas Republika, Maltas Republika, Portugāles Republika un Zviedrijas Karaliste.
(
7
)	Spriedums 6/2018 (VI.27.).
(
8
)	CE:ECHR:2020:0716JUD004088817.
(
9
)	Magyar Közlöny 2017/30.
(
10
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (pārstrādāta versija) (OV 2011, L 337, 9. lpp.).
(
11
)	Kurā ir paredzēts, ka dalībvalstis izsniedz uzturēšanās atļauju bēgļa statusa saņēmējiem.
(
12
)	Saskaņā ar kuru dalībvalstis izdod bēgļa statusa saņēmējiem ceļošanas dokumentus ceļošanai ārpus to teritorijas.
(
13
)	Skat. it īpaši spriedumus, 2020. gada 16. jūlijs, Rana pret Ungāriju, (CE:ECHR:2020:0716JUD004088817) un 2023. gada 22. jūnijs, R.K. pret Ungāriju (CE:ECHR:2023:0622JUD005400620).
(
14
)	Spriedums, 2017. gada 8. jūnijs, Freitag (C‑541/15, EU:C:2017:432; turpmāk tekstā – “spriedums Freitag”).
(
15
)	Skat. pēc analoģijas spriedumu, 2022. gada 17. februāris, Y pret Poliju (CE:ECHR:2022:0217JUD007413114).
(
16
)	Spriedums, 2017. gada 20. decembris, Nowak (C‑434/16, EU:C:2017:994; turpmāk tekstā – “spriedums Nowak”).
(
17
)	Skat. it īpaši spriedumu, 2002. gada 11. jūlijs, Christine
Goodwin pret Apvienoto Karalisti (CE:ECHR:2002:0711JUD002895795, 86.–93. punkts).
(
18
)	Spriedums 2011. gada 15. septembris, Unió de Pagesos de Catalunya (C‑197/10, EU:C:2011:590, 16.–18. punkts) un 2019. gada 26. septembris, UTEP 2006. (C‑600/18, EU:C:2019:784, 17. punkts).
(
19
)	Lietas materiālos, ko iesniedzējtiesa pārsūtīja Tiesai, ir iekļauti patvēruma procedūras gaitā iesniegtie dokumenti un pierādījumi, kuros ir plašas norādes par prasītāja kā transpersonas identitāti. Lai gan lēmumā par prasītāja bēgļa statusa atzīšanu nav norādīts precīzs šā lēmuma pamatojums, – tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai –, šķiet, ka prasītājam bēgļa statuss tika piešķirts saistībā ar vajāšanām tās transpersonas identitātes dēļ. Skat. pēc analoģijas Direktīvas 2011/95 10. panta 1. punkta d) apakšpunktu.
(
20
)	Skat. pirmā jautājuma tekstu.
(
21
)	Skat. spriedumu, 1981. gada 16. decembris, Foglia (244/80, EU:C:1981:302, 18. un 19. punkts).
(
22
)	Tiesas sēdē prasītāja pārstāvis norādīja, ka pieteikums par vārda maiņu ir pakārtots pieteikumam par dzimuma maiņu. Ungārijas valdības rakstveida apsvērumos apgalvots, ka vārda maiņa nav saistīta ar dzimuma maiņu. Secinājumos lietā Asociaţia Accept u.c. (C‑4/23, EU:C:2024:385, 59.–64. punkts) ģenerāladvokāts Žans Rišārs Delatūrs [Jean Richard de la Tour] uzskatīja, ka vārda maiņas atzīšanu var nošķirt no dzimtes maiņas atzīšanas, “kaut arī tajā minētais vārds nesakritīs ar dzimti, ar kuru socioloģiski saista pēc dzimšanas ierakstīto dzimumu”.
(
23
)	Spriedumu Freitag ir grūti pēc analoģijas piemērot šīs lietas apstākļiem. Minētais spriedums attiecas uz Savienības pilsoņu pamattiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā saskaņā ar LESD 21. pantu. No šo secinājumu 18. punkta izriet, ka iesniedzējtiesa nepārprotami izslēdza iespēju, ka prasītāja Savienības pilsonībai būtu jebkāda nozīme izskatāmajā strīdā. Šķiet, ka šajā lietā nav arī neviena pārrobežu elementa. Tā kā par šo jautājumu nav notikušas debates, aicinu Tiesu par to nelemt. Skat. arī ģenerāladvokāta Žana Rišāra Delatūra [Jean Richard de la Tour] secinājumus lietā Asociaigia Accept u.c. (C‑4/23, EU:C:2024:385, 40., 89. un 90. punkts), kā arī spriedumu, 2021. gada 14. decembris, Stolichna obshtina, rayon “Pancharevo” (C‑490/20, EU:C:2021:1008, 42. punkts un tajā minētā judikatūra), kuros ir uzsvērta Savienības pilsonības nozīme salīdzināmos kontekstos.
(
24
)	Spriedums, 2023. gada 5. jūnijs, Komisija/Polija (Tiesnešu neatkarība un privātā dzīve) (C‑204/21, EU:C:2023:442, 332. punkts)
(
25
)	Spriedums, 2023. gada 2. marts, Norra Stockholm Bygg (C‑268/21, EU:C:2023:145, 26. punkts un tajā minētā judikatūra). VDAR 2. panta 3. punktā ir ietverts papildu izņēmums attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās. VDAR 2. panta 2. punkts tiek interpretēts šauri: spriedums, 2020. gada 16. jūlijs, Facebook Ireland un Schrems (C‑311/18, EU:C:2020:559, 84. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
26
)	Spriedums, 2023. gada 4. maijs, Österreichische Datenschutzbehörde un CRIF (C‑487/21, EU:C:2023:369, 23. punkts).
(
27
)	Skat. pēc analoģijas spriedumu, 2014. gada 17. jūlijs, YS u.c. (C‑141/12 un C‑372/12, EU:C:2014:2081, 38. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
28
)	Sākotnēji likumīga datu apstrāde ar laiku var kļūt nesaderīga ar VDAR, ja dati izrādās neadekvāti, neatbilstoši vai vairs neatbilstoši, vai pārmērīgi saistībā ar šiem mērķiem vai ar pagājušo laiku. Spriedums, 2019. gada 24. septembris, GC u.c. (Atsauču uz sensitīviem datiem atsaistīšana; C‑136/17, EU:C:2019:773, 74. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
29
)	Spriedums, 2023. gada 4. jūlijs, Miasto Meta Platforms u.c. (Vispārīgie sociālo tīklu lietošanas noteikumi) (C‑252/21, EU:C:2023:537, 90. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
30
)	Spriedums, 2023. gada 5. jūnijs, Komisija/Polija (Tiesnešu neatkarība un privātā dzīve) (C‑204/21, EU:C:2023:442, 335.–337. punkts).
(
31
)	Prasītāja datu apstrādei un tā dzimuma iekļaušanai patvēruma meklētāju reģistrā, šķiet, nav piemērojams VDAR 9. panta 1. punkts par īpašas kategorijas personas datiem, kuru apstrāde ir aizliegta. Dati par personas dzimumu, manuprāt, nav pielīdzināmi “ģenētiskajiem datiem” vai “datiem par fiziskas personas dzimumdzīvi vai seksuālo orientāciju”.
(
32
)	Šajā ziņā skat. spriedumu, 2023. gada 12. janvāris, Österreichische Post (Informācija par personas datu saņēmējiem) (C‑154/21, EU:C:2023:3, 44. punkts).
(
33
)	VDAR 79. panta 1. punktā ir paredzēts, ka, neskarot pieejamos administratīvos vai ārpustiesas tiesību aizsardzības līdzekļus, ikvienam datu subjektam, uz kuru attiecas personas datu apstrāde, ir tiesības uz tiesību efektīvu aizsardzību tiesā, ja viņš uzskata, ka viņa tiesības saskaņā ar šo regulu ir pārkāptas tādas viņa personas datu apstrādes rezultātā, kura neatbilst šai regulai.
(
34
)	Skat. pēc analoģijas sprieduma Nowak 53. punktu. Datu precizitāte tiek izvērtēta katrā gadījumā atsevišķi, ņemot vērā visus attiecīgos apstākļus.
(
35
)	Skat. Likuma par patvēruma tiesībām 81. panta c) punktu.
(
36
)	Skat. Likuma par patvēruma tiesībām 82. panta f) punktu.
(
37
)	Ņemot vērā iemeslus, uz kuru pamata prasītājam tika piešķirts bēgļa statuss, ir absurdi, ka patvēruma meklētāju reģistrā prasītājs tika reģistrēts kā “sieviete” – šāda nesaskanība ir pretrunā arī tiesībām uz labu pārvaldību. Lai gan Hartas 41. panta 1. punkts neattiecas uz dalībvalstīm, šajā tiesību normā nostiprinātās tiesības uz labu pārvaldību atspoguļo Savienības tiesību vispārējo principu, kas dalībvalstīm jāievēro, kad tās īsteno Savienības tiesības, tostarp Direktīvu 2011/95. Spriedums, 2022. gada 10. februāris, Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Noilguma termiņš) (C‑219/20, EU:C:2022:89, 36. un 37. punkts).
(
38
)	Skat. VDAR 10. apsvērumu.
(
39
)	Vārda “pielāgot” lietojums VDAR 6. panta 2. punktā liecina, ka minētās tiesību normas mērķis ir ļaut dalībvalstīm paturēt spēkā vai ieviest konkrētus noteikumus par personas datu apstrādi, lai izpildītu uzdevumu, ko veic sabiedrības interesēs vai īstenojot oficiālās pilnvaras. Tādējādi tās piemērošana nevar ierobežot citur šajā regulā noteikto tiesību un pienākumu effet utile: skat. VDAR 10. apsvērumu.
(
40
)	Spriedums, 2022. gada 20. oktobris, Koalitsia 'Demokratichna Bulgaria - Obedinenie’ (C‑306/21, EU:C:2022:813, 50. punkts).
(
41
)	Skat. īpaši VDAR 21. panta 1. punktu, kas attiecas uz tiesībām iebilst pret personas datu apstrādi, kas pamatojas uz šīs regulas 6. panta 1. punkta e) vai f) apakšpunktu. Skat arī VDAR 13. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punkta b) apakšpunktu, 17. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 20. panta 1. punkta a) apakšpunktu, kuros ir atsauce uz konkrētiem VDAR 6. panta 1. punkta apakšpunktiem.
(
42
)	Skat. VDAR 59. apsvērumu, kurā noteikts: “Būtu jāparedz kārtība, kas datu subjektam atvieglotu savu tiesību īstenošanu saskaņā ar šo regulu, tostarp mehānismi, kā pieprasīt un, ja piemērojams, bez maksas saņemt jo īpaši piekļuvi personas datiem un to labošanu vai dzēšanu un īstenot tiesības iebilst. Pārzinim būtu jānodrošina arī līdzekļi, ar kuriem pieprasījumus var izdarīt elektroniski, īpaši gadījumos, kad personas datus apstrādā, izmantojot elektroniskus līdzekļus. Pārzinim būtu jāuzliek pienākums atbildēt uz datu subjekta pieprasījumiem bez nepamatotas kavēšanās un vēlākais viena mēneša laikā un minēt iemeslus, ja pārzinis neplāno izpildīt nevienu šādu pieprasījumu.”
(
43
)	Skat. pēc analoģijas spriedumu, 2022. gada 21. jūnijs, Ligue des droits humains (C‑817/19, EU:C:2022:491, 112. punkts), kurā Tiesa atgādināja, ka Hartas 7. un 8. pantā noteiktās pamattiesības ir uztveramas nevis kā absolūtas prerogatīvas, bet gan jāaplūko saistībā ar to funkciju sabiedrībā.
(
44
)	Skat. ģenerāladvokāta Mihala Bobeka [Michal Bobek] secinājumus lietā J & S Service (C‑620/19, EU:C:2020:649, 130. punkts) par VDAR 23. panta 1. punkta e) apakšpunkta “atvērto formulējumu”. Lai gan ierobežojumi ir jāinterpretē šauri, iesprauduma “jo īpaši” lietojums VDAR 23. panta 1. punkta e) apakšpunktā nenorāda, ka šī tiesību norma attiecināma tikai uz tajā pieminētajiem jautājumiem, bet gan ietver “citus svarīgus Savienības vai dalībvalsts vispārējo sabiedrības interešu mērķus”. Attiecībā uz VDAR 23. pantā noteikto ierobežojumu šauru interpretāciju skat. spriedumu, 2020. gada 6. oktobris, La Quadrature du Net u.c. (C‑511/18, C‑512/18 un C‑520/18, EU:C:2020:791, 210. punkts). Skat. arī 3. punktu Eiropas Datu aizsardzības “Pamatnostādnēs 10/2020 par ierobežojumiem saskaņā ar VDAR 23. pantu”, 2.1. versija. Pieņemtas 2021. gada 13. oktobrī. https://www.edpb.europa.eu/system/files/2021-10/edpb_guidelines202010_on_art23_adopted_after_consultation_en.pdf.
(
45
)	VDAR 73. apsvērumā noteikts: “Ar Savienības vai dalībvalsts tiesību aktiem var piemērot ierobežojumus attiecībā uz konkrētiem principiem un tiesībām uz informāciju, piekļuvi personas datiem, to labošanu [..], ciktāl tas demokrātiskā sabiedrībā ir nepieciešami un samērīgi, lai garantētu [..] tādu publisku reģistru uzturēšanu, kuri vajadzīgi vispārēju sabiedrības interešu dēļ [..]. Minētajiem ierobežojumiem vajadzētu būt saskaņā ar prasībām, kas izklāstītas Hartā un [ECTK].”
(
46
)	Tas faktiski atspoguļo Hartas 52. panta 1. punktu.
(
47
)	Skat. pēc analoģijas spriedumu, 2023. gada 31. janvāris, Y pret Franciju (CE:ECHR:2023:0131JUD007688817, 89. punkts).
(
48
)	Tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
(
49
)	Skat. pēc analoģijas spriedumu, 2023. gada 14. decembris, Natsionalna agentsia za prihodite (C‑340/21, EU:C:2023:986, 60. punkts).
(
50
)	Skat. pēc analoģijas spriedumu, 2022. gada 8. decembris, Google (Domājami nepatiesas informācijas atsaistīšana) (C‑460/20, EU:C:2022:962, 68. punkts).
(
51
)	No lietas materiāliem izriet, ka iesniedzējtiesa apgalvoja, ka tās rīcībā ir būtiski pierādījumi, uz kuru pamata tā var konstatēt neprecizitāti patvēruma meklētāju reģistra ierakstā par prasītāja dzimumu.
(
52
)	Skat. spriedumu, 2017. gada 6. aprīlis, A.P., Garçon un Nicot pret Franciju (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512, 131. punkts). Skat. arī spriedumu, 2019. gada 19. janvāris, X un Y pret Rumāniju (CE:ECHR:2021:0119JUD000214516, 165. punkts). ECT spriedumi Tiesai nav saistoši, jo Eiropas Savienība nav pievienojusies ECTK. Saskaņā ar Hartas 52. panta 3. punktu Tiesai ir jānodrošina, ka interpretācija, ko tā sniedz par Hartas 3. panta 1. punktu un 7. pantu, garantē aizsardzības līmeni, kas nav zemāks par to, kurš noteikts ECTK 3. un 8. pantā, kā tos interpretējusi ECT. Skat. pēc analoģijas spriedumu, 2021. gada 6. oktobris, W.Ž. (Augstākās tiesas Ārkārtas kontroles un publisko lietu palāta – Iecelšana) (C‑487/19, EU:C:2021:798, 123. pants un tajā minētā judikatūra). Tādējādi iesniedzējtiesā izskatītajā tiesvedībā ir piemērojams standarts, ko ECT inter alia noteikusi savā 2017. gada 6. aprīļa galīgajā spriedumā A.P., Garçon un Nicot pret Franciju (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512).
(
53
)	Skat. pēc analoģijas spriedumu, 2022. gada 8. decembris, Google (Domājami nepatiesas informācijas atsaistīšana) (C‑460/20, EU:C:2022:962, 68. punkts).