62022CJ0325
TIESAS SPRIEDUMS (ceturtā palāta)
2023. gada 19. oktobrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Dalībvalstu piešķirts atbalsts – LESD 107. panta 1. punkts – Jēdziens “uzņēmums” – Regula (ES) 2015/1589 – Nelikumīga atbalsta atgūšana – Lēmums (ES) 2015/456 – Meža zemes apmaiņa – “Tirgus vērtības” noteikšana
Lietā C‑325/22
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Administrativen sad – Varna (Varnas Administratīvā tiesa, Bulgārija) iesniegusi ar 2022. gada 4. maija lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2022. gada 13. maijā, tiesvedībā
TS,
HI
pret
Ministar na zemedelieto, hranite i gorite,
TIESA (ceturtā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Likurgs [C. Lycourgos], tiesneši O. Spinjana‑Matei [O. Spineanu‑Matei], Ž. K. Bonišo [J.‑C. Bonichot] (referents), S. Rodins [S. Rodin] un L. S. Rosi [L. S. Rossi],
ģenerāladvokāts: A. Rants [A. Rantos],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
Bulgārijas valdības vārdā – T. Mitova un L. Zaharieva, pārstāves,
–
Eiropas Komisijas vārdā – C. Georgieva un B. Stromsky, pārstāvji,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt LESD 107. pantu, Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus [LESD] 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.), 16. panta 3. punktu, kā arī Komisijas Lēmumu (ES) 2015/456 (2014. gada 5. septembris) par atbalsta shēmu SA.26212 (11C) (ex 11/NN – ex CP 176/A/08) un SA.26217 (11C) (ex 11/NN – ex CP 176/B/08), ko Bulgārijas Republika īstenojusi saistībā ar meža zemes maiņu (OV 2015, L 80, 100. lpp.; turpmāk tekstā – “Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmums”).
2
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp privātpersonu un juridisku personu, no vienas puses, un Ministar na zemedelieto, hranite i gorite (lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības ministrs), no otras puses, par lūgumu atmaksāt valsts atbalstu, ko šīs personas esot saņēmušas saistībā ar meža zemes apmaiņu.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Regula 2015/1589
3
Regulas 2015/1589 16. panta “Atbalsta atgūšana” 3. punktā ir paredzēts:
“Neskarot nevienu Eiropas Savienības Tiesas rīkojumu saskaņā ar LESD 278. pantu, atgūšanu īsteno tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu [Eiropas] Komisijas lēmuma izpildi. Šajā nolūkā un gadījumā, ja ir sākts izskatīšanas process valsts tiesā, attiecīgās dalībvalstis, neskarot Savienības tiesību aktus, veic visus vajadzīgos pasākumus, kas iespējami to attiecīgajās tiesību sistēmās, tostarp pagaidu pasākumus.”
Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmums
4
Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmuma 125.–128., 156. un 171. apsvērumā ir noteikts:
“(125)
Tomēr šajā gadījumā vispirms ir arī jāizvērtē, vai iespējamie atbalsta saņēmēji no zemes maiņas darījumiem ir uzņēmumi [LESD] 107. panta 1. punkta nozīmē, jo saskaņā ar minētā punkta formulējumu valsts atbalsta noteikumi ir piemērojami tikai tad, ja atbalsta saņēmējs ir uzņēmums.
(126)
[Tiesa] jēdzienu “uzņēmums” Līguma 107. panta 1. punkta nolūkos definē kā jebkuru subjektu, kas veic saimniecisku darbību, neatkarīgi no šo subjektu juridiskā statusa un finansēšanas veida [..] [Tiesas ieskatā] jebkura darbība, kas ietver preču un pakalpojumu piedāvāšanu tirgū, ir saimnieciska darbība [..] Tāpēc tas, vai subjektu klasificē kā uzņēmumu, vienmēr ir atkarīgs no konkrētās darbības. Subjekts, kas veic gan saimniecisko, gan nesaimniecisko darbību, ir uzskatāms par uzņēmumu vienīgi attiecībā uz tā saimniecisko darbību. Uzņēmumam nav obligāti jābūt juridiskai personai; arī fiziskas personas var uzskatīt par uzņēmumiem atbilstīgi valsts atbalstam, ja vien tie veic saimniecisko darbību.
(127)
Paturot to prātā, būtu jāņem vērā, ka daži apstrīdēto zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmēji neveica saimniecisku darbību ar apmainīto meža zemi izskatāmajā laikposmā un neveic šādu darbību arī pašlaik. Tāpēc minētos atbalsta saņēmējus nevar uzskatīt par uzņēmumiem [LESD] 107. panta 1. punkta nozīmē, un attiecīgi jāuzskata, ka zemes maiņas darījumos, ko tie noslēdza ar Bulgārijas valsti, nav valsts atbalsta.
(128)
Attiecīgi lēmuma pārējā daļa attiecas tikai uz tiem apstrīdēto zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem, kas ir uzņēmumi [LESD] 107. panta 1. punkta nozīmē.
[..]
(156)
Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisija secina, ka Bulgārijas Republikas veiktie zemes maiņas darījumi izskatāmajā laikposmā ir valsts atbalsts [LESD] 107. panta 1. punkta nozīmē tajos gadījumos, kad darījuma puse ir uzņēmums minētā punkta nozīmē, un ka darījumam izmantotās administratīvās cenas neatspoguļoja tirgus cenas, un ka nosacījumi de minimis atbalstam, kas paredzēti [Komisijas Regulā (ES) Nr. 1407/2013 (2013. gada 18. decembris) par [LESD] 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam (OV 2013, L 352, 1. lpp.)], nav izpildīti.
[..]
(171)
Šajā gadījumā iespējamie nesaderīgā valsts atbalsta saņēmēji ir fiziskās un juridiskās personas, kuras piedalījās 132 zemes maiņas darījumos ar Bulgārijas iestādēm izskatāmajā laikposmā. Bulgārijas iestādēm būtu jāatskaita no šīs grupas fiziskās un juridiskās personas, kuras nav uzskatāmas par “uzņēmumiem” [LESD] 107. panta 1. punkta nozīmē [..].”
5
Šā lēmuma 1. pantā ir paredzēts:
“Valsts atbalsts, kas piešķirts uzņēmumiem saistībā ar darījumiem, kuros valsts meža zeme apmainīta pret privātu meža zemi laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 27. janvārim, un ko Bulgārijas Republika nelikumīgi īstenojusi, pārkāpjot [LESD] 108. panta 3. punktu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.”
6
Minētā lēmuma 6. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā ir noteikts:
“1.   Četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz Komisijai šādu informāciju:
[..]
b)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks veikta, pamatojoties uz tām tirgus cenām zemes maiņas darījumu brīdī, kas norādītas Bulgārijas Republikas iesniegtajā dokumentā 2014/032997;
c)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks īstenota, anulējot zemes maiņas darījumu;
d)
informācija par gadījumiem, kuros atgūšana tiks īstenota, pamatojoties uz summām, kuras noteicis neatkarīgs profesionāls vērtēšanas eksperts, un dokumenti, kas apliecina, ka konkrētais neatkarīgais eksperts, kurš izvēlēts atklātā konkursā un kuram piekritusi Komisija, ir iecelts.”
7
Šī paša lēmuma 6. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā ir noteikts:
“Astoņu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
to personu skaits, kuras saņēmušas atbalstu 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos, un atbalsta kopējā summa, ko katra persona saņēmusi darījumu rezultātā;
b)
kopējā summa (pamatsumma un atgūšanas procenti), kas jāatgūst no katra saņēmēja.”
Komisijas Paziņojums par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi un ēkas
8
Atbilstoši Komisijas Paziņojuma par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi un ēkas (OV 1997, C 209, 3. lpp.), 2. punkta a) apakšpunkta pēdējai daļai:
““Tirgus vērtība” ir cena, par kādu vērtēšanas dienā zemi un ēkas varētu pārdot ar individuālu līgumu starp brīvprātīgu pārdevēju un neatkarīgu pircēju, pieņemot, ka lieta publiski piedāvāta tirgū, ka tirgus nosacījumi ļauj to likumīgā kārtā pārdot un ka pārdošanas sarunām, ņemot vērā īpašuma veidu, ir pietiekami daudz laika. [..]”
Bulgārijas tiesības
Valsts atbalsta likums
9
Zakon za darzhavnite pomoshti (Valsts atbalsta likums, 2017. gada 24. oktobraDV Nr. 85) 38. panta 9., 10. un 11. punktā attiecībā uz tāda valsts atbalsta atgūšanu, kas ir nelikumīgs un ar Komisijas lēmumu atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, paredzētas šādas tiesību normas:
“(9)   Šā panta 7. punkta 2. apakšpunktā minēto novērtējumu veic neatkarīgs licencēts vērtētājs, kas ir reģistrēts saskaņā ar Neatkarīgo vērtētāju likumu [..].
(10)   Šā panta 7. punkta 2. apakšpunktā minēto novērtējumu pieprasa un pieņem atbalsta pārvaldītājs atbilstoši Eiropas Komisijas lēmumā paredzētajiem nosacījumiem un termiņiem.
(11)   Ja atbalsta pārvaldītājs nepiekrīt 7. punkta 2) apakšpunktā minētajam novērtējumam, tas ar motivētu aktu trim vērtētājiem lūdz veikt vēl vienu ekspertīzi, izņemot gadījumus, kad novērtējums tiek pieprasīts atbilstoši zakon za obshtestvenite porachki [(Publiskā iepirkuma likums)].”
Valsts īpašumu likums
10
Zakon za Darzhavnata sobstvenost (Valsts īpašumu likums; 1996. gada 21. maijaDV Nr. 44), redakcijā, kas piemērojama pamatlietā (turpmāk tekstā – “Valsts īpašumu likums”), 32. panta 2. punkts ir formulēts šādi:
“Šā panta 1. punktā minēto līdzvērtīgo kompensāciju skaidrā naudā nosaka atkarībā no zemesgabalu izmantojuma pirms detalizēta teritorijas labiekārtošanas plāna stāšanās spēkā vai pirms detalizēta teritorijas labiekārtošanas plāna apstiprināšanas, kurš paredz valsts objekta būvniecību un attiecībā uz kuru pastāv spēkā esošs rīkojums, kas atļauj pagaidu izpildi, pamatojoties uz tādu zemesgabalu tirgus cenām, kuriem ir līdzīgas iezīmes un kuri atrodas netālu no ekspropriācijas objekta.”
11
Dopalnitelni razporedbi na zakon za darzhavnata sobstvenost (Valsts īpašumu likuma papildu noteikumi) 1.a punktā ir noteikts:
“Šajā likumā:
[..]
(2)
“Tirgus cena” ir vidējā cena visos darījumos ar nekustamo īpašumu par pirkšanu/pārdošanu, maiņu, lietu tiesību radīšanu vai īpašumtiesību nodošanu pret būvniecības pienākumu, hipotēkas nodibināšanu (kā garantiju nekustamā īpašuma iegādei/pārdošanai), pārdošanu izsolē, ko veic publiskie un privātie tiesu izpildītāji, valsts iestādes un pašvaldības, kā arī par citiem darījumiem par atlīdzību, izņemot tos, kas attiecas uz teorētiskām nekustamā īpašuma daļām, kuros vismaz viena no pusēm ir komersants, kas noslēgti 12 mēnešu laikā pirms vērtēšanas pieteikuma iesniegšanas dienas un reģistrēti tās vietas reģistrācijas birojā, kur atrodas nekustamais īpašums. Ja 12 mēnešu pirms vērtēšanas pieteikuma iesniegšanas dienas laikā tās vietas reģistrācijas birojā, kur atrodas nekustamais īpašums, ir reģistrēti vairāk nekā 20 darījumi, tirgus cenu nosaka, ņemot vērā pēdējos 20 reģistrētos darījumus. Vidējo rādītāju aprēķina, pamatojoties uz vismaz diviem attiecīgiem darījumiem.
[..]
(4)
“Nekustamie īpašumi, kas atrodas netālu no ekspropriējamiem objektiem”, ir nekustamie īpašumi, kas atrodas:
a)
tajā pašā rajonā lielās pilsētās ar dalījumu rajonos;
b)
tajā pašā kvartālā – citās pilsētās, apdzīvotos centros vai apdzīvotās vietās;
c)
tajā pašā teritorijā lauksaimniecības teritorijās un meža teritorijās.”
Mežu likums
12
Zakon za gorite (Mežsaimniecības likums; 2011. gada 8. martaDV Nr. 19), kas ir spēkā kopš 2011. gada, pārejas un nobeiguma noteikumu 3. punktā ir noteikts:
“(1) Saskaņā ar šo likumu nedrīkst veikt nekādas izmaiņas izmantojumā, un meža teritorijās, ko fiziskas un juridiskas personas vai pašvaldības ir iegādājušās no valsts maiņā līdz brīdim, kad likums tika izsludināts Darzhaven vestnik [(Oficiālais Vēstnesis)], nevar tikt veikta nekāda būvniecība.
(2) Šā panta 1. punktā noteikto aizliegumu piemēro arī nekustamā īpašuma īpašnieka maiņas gadījumā, izņemot gadījumus, kad attiecīgo meža teritoriju ir iegādājusies valsts.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
13
Pamatlieta ir daļa no plašas Bulgārijas Republikas veiktas īpašumtiesību uz 1947. gadā nacionalizētu meža zemi atjaunošanas operācijas to bijušajiem īpašniekiem.
14
No Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka Mežu likuma grozījums, kas stājās spēkā 2002. gada 22. februārī, ļāva privatizētu meža zemi mainīt pret šīs dalībvalsts meža zemi.
15
Turklāt apmainīto zemesgabalu cenas tika noteiktas, pamatojoties uz Bulgārijas tiesiskajā regulējumā noteiktajiem kritērijiem.
16
2008. gada 26. novembrīDarzhavna agentsia po gorite (Valsts mežu aģentūra, Bulgārija) un fiziska persona TS noslēdza meža zemes maiņas līgumu (turpmāk tekstā – “strīdīgā apmaiņa”).
17
Divus mēnešus vēlāk TS saskaņā ar šo līgumu iegādātos zemesgabalus nodeva Bulgārijā reģistrētai privātai sabiedrībai HI, ko pārvalda TS un kas tam daļēji pieder. No iesniedzējtiesas lēmuma izriet, ka TS strīdīgās apmaiņas brīdī jau bija HI partneris.
18
HI darbojas viesnīcu, ēdināšanas, mežsaimniecības, kokmateriālu pārstrādes un preču pārdošanas jomā. No iesniedzējtiesas lēmuma izriet, ka HI vēlējās uzbūvēt viesnīcu kompleksu uz atsevišķiem šādi iegādātiem zemesgabaliem un ka tāpēc tā 2009. gada augustā kompetentajām iestādēm bija lūgusi mainīt to izmantojumu.
19
Tomēr šo nekustamā īpašuma darījumu neesot bijis iespējams pabeigt Narodno sabranie na Republika Bulgaria (Bulgārijas Republikas Nacionālā asambleja) 2009. gada 3. septembrī pieņemtā moratorija (2009. gada 8. septembraDV Nr. 72) dēļ un vēlāka likumdošanas akta dēļ, ar kuru tika aizliegts mainīt no Bulgārijas Republikas iegūto zemesgabalu izmantojumu.
20
Ar 2014. gada 5. septembra lēmumu Komisija uzskatīja, ka šīs dalībvalsts veiktie meža zemes maiņas darījumi ir uzskatāmi par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ja personas, kas piedalījās šajā maiņā, ir uzņēmumi šīs tiesību normas izpratnē, un ja minētās dalībvalsts meža zemes vērtība neatspoguļo tirgus vērtību, izņemot, ja runa ir par de minimis atbalstu Regulas Nr. 1407/2013 izpratnē.
21
Tādējādi Komisija uzskatīja, ka konkrētu atbalstu, kas piešķirts uzņēmumiem saistībā ar attiecīgajām meža zemes maiņas darbībām laikposmā no 2007. gada 1. janvāra – datuma, kad Bulgārijas Republika pievienojās Eiropas Savienībai_– līdz 2009. gada 27. janvārim, šī dalībvalsts ir īstenojusi nelikumīgi, ka tas nav saderīgs ar iekšējo tirgu un ka minētajai dalībvalstij tas ir jāatgūst.
22
2020. gada 8. jūlijā, piemērojot Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmumu, Bulgārijas iestādes, pamatojoties uz meža zemju novērtējuma ziņojumu, ar aktu, ar kuru konstatēts valsts prasījums, uzskatīja, ka TS un HI solidāri bija jāatmaksā no strīdīgās apmaiņas izrietošā atbalsta summa 294627 BGN kopā ar procentiem 145737,79 BGN apmērā, proti, kopējā summa 440364,79 BGN (aptuveni 224700 EUR).
23
TS un HI iesniedza Administrativen sad – Varna (Varnas Administratīvā tiesa, Bulgārija) apelācijas sūdzību, apgalvojot, pirmkārt, ka tos nevarot uzskatīt par “uzņēmumiem” LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo zemesgabali, kas iegūti strīdīgās apmaiņas rezultātā, tomēr neesot tikuši izmantoti saimnieciskiem mērķiem un, otrkārt, ka valsts pārvaldes veiktais atmaksājamā atbalsta summas vērtējums esot kļūdains. Tie uzskata, ka attiecībā uz apmainīto zemesgabalu vērtību būtu jāveic tiesas novērtējums atbilstoši Valsts īpašumu likuma papildnoteikumu 1.a punkta 2. un 4. apakšpunktā paredzētajai metodei, kas ir piemērojama gadījumā, ja privāts zemesgabals tiek ekspropriēts sabiedrības interesēs.
24
Iesniedzējtiesa norāda, ka attiecībā uz Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmuma īstenošanu valsts judikatūra ir pretrunīga jautājumā par to, vai, ņemot vērā šī lēmuma 127. apsvēruma formulējumu, kvalificēšana par “uzņēmumu” nav atkarīga no attiecīgās zemes maiņā iegūtā meža zemes gabala izmantojuma.
25
Šī tiesa arī norāda, ka no Tiesas judikatūras izrietošais objektīvais zemesgabala “tirgus vērtības” kritērijs, lai novērtētu, vai valsts zemesgabala iegāde ir uzskatāma par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, atšķiras no tirgus cenas noteikšanas metodes, kas paredzēta Valsts īpašumu likuma papildnoteikumu 1.a punkta 2. un 4. apakšpunktā, uz kuriem atsaucas prasītājas pamatlietā.
26
Šādos apstākļos Administrativen sad – Varna (Varnas Administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai tāda valsts atbalsta saņēmējs, kas ir piešķirts nelikumīgi, noslēdzot maiņas līgumu, ar kuru tas ir saņēmis zemesgabalus meža teritorijā (īpašums, kas valstij pieder saskaņā ar privāttiesībām), neietilpst jēdziena “uzņēmums” definīcijā, ja, kā izriet no gada pārskatiem, tas veic saimniecisko darbību, piedāvājot preces un pakalpojumus attiecīgajā tirgū, bet atbilstoši Eiropas Komisijas [2014. gada 5. septembra lēmuma] 127. apsvērumam neveic nekādu tiešu vai netiešu saimniecisko darbību ar maiņas rezultātā iegūto zemi, jo valsts tiesību aktos ir paredzēts objektīvs aizliegums, kas tam liedz mainīt zemesgabalam paredzēto zemes lietojumu un no mežaudzes nodalīto zemesgabalu apbūvēt vai atsavināt?
2)
Vai tiesību norma LESD 107. pantā ir jāinterpretē un jāpiemēro tādējādi, ka, ņemot vērā “uzņēmuma” tiesisko statusu un piemērojot “uzņēmuma” kritērijus, pieteiktais un faktiski aprakstītais nelikumīgi saņemtā valsts atbalsta saņēmēja ieguldījumu projekts, ko ir paredzēts īstenot uz maiņas rezultātā iegūtā valsts zemesgabala (kurš atrodas meža teritorijā) un kas ir priekšnoteikums turpmākās administratīvās procedūras uzsākšanai par uzbūvēto ēku nodalīšanu, kā arī ņemot vērā datus, kuri iegūti par pabeigto administratīvās procedūras iepriekšēja saskaņojuma veikšanai pirmo posmu, ir jāņem vērā kā juridiski nozīmīgs apstāklis, kas liecina par saimnieciskās darbības veikšanu, neraugoties uz to, ka ir radusies objektīva neiespējamība īstenot ieguldījumu projektu ar [Bulgārijas Republikas Nacionālās asamblejas] lēmumu noteiktā moratorija dēļ un vēlāk ieviesto tiesību normu, kurās ir ietverts skaidrs aizliegums mainīt paredzēto zemes lietojumu un apbūvēt no valsts iegūtos zemesgabalus?
3)
Vai LESD 107. pants un [Regulas 2015/1589] 16. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kāds ir ietverts tiesību normās [Valsts īpašumu likuma papildu noteikumu] 1.a punkta 2. un 4. apakšpunktā, kurās, lai noteiktu valsts atbalsta summu, kas saņemta, veicot zemesgabalu, kuri atrodas meža teritorijā, maiņu (īpašums, kas valstij pieder saskaņā ar privāttiesībām), ir liegts noteikt attiecīgo zemesgabalu tirgus cenu, paredzot aprēķiniem tirgus faktorus un vērtēšanas kritērijus, kuri rada novirzi no zemesgabala faktiskās vērtības, un vai šāds valsts tiesiskais regulējums šajā izpratnē ir pretrunā efektivitātes principam?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
27
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmums ir jāinterpretē tādējādi, ka tikai personas, kuras ir iegādājušās zemesgabalus meža zemes maiņas darījumos, uz ko attiecas šis lēmums, un kuras šos zemesgabalus izmanto saimnieciskās darbības mērķiem, ir jāuzskata par uzņēmumiem, kas saņem valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
28
Vispirms jānorāda, ka atbilde uz šo jautājumu neskar jautājumu par to, vai TS ir “uzņēmums” šīs tiesību normas izpratnē, ne arī jautājumu par to, vai TS un HI var uzskatīt par valsts atbalsta saņēmējiem solidāri atbilstoši minētajai tiesību normai.
29
Turpinājumā jāatgādina – no Tiesas pastāvīgās judikatūras izriet, ka jēdziens “uzņēmums” LESD 107. panta 1. punkta izpratnē ietver visus subjektus, kuri veic saimniecisku darbību, neatkarīgi no to juridiskā statusa un finansēšanas veida un ka jebkura darbība, kas ietver preču vai pakalpojumu piedāvāšanu konkrētajā tirgū, ir saimnieciska darbība (spriedums, 2017. gada 27. jūnijs, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, 41. un 45. punkts, kā arī tajos minētā judikatūra).
30
Savukārt no tā nekādi neizriet, ka kvalificēšana par “uzņēmumu” šīs tiesību normas izpratnē būtu atkarīga no tā, vai attiecīgā saimnieciskā darbība ir saistīta ar īpašumu, kura iegāde būtu uzskatāma par valsts atbalstu minētās tiesību normas izpratnē.
31
Turklāt jāatgādina, ka ar LESD 108. panta 3. punktu ir ieviesta preventīva kontrole pār izmaiņām pastāvošajā atbalstā un par jauna atbalsta projektiem, lai tiktu īstenots tikai ar iekšējo tirgu saderīgs atbalsts (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2016. gada 19. jūlijs, Kotnik u.c., C‑526/14, EU:C:2016:570, 36. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
32
Tādējādi šāda iepriekšējas atļaujas saņemšanas valsts atbalstam sistēma, kas ir balstīta uz atbalsta projektu ex ante vērtējumu, nozīmē, ka kvalificēšana par “uzņēmumu” LESD 107. panta 1. punkta izpratnē ir atkarīga no nejaušiem apstākļiem, kuri radušies pēc attiecīgās priekšrocības piešķiršanas, piemēram, iegādātā īpašuma izmantošanas saimnieciskiem mērķiem.
33
Visbeidzot, runājot par Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmumā izmantoto jēdziena “uzņēmums” definīciju, šī lēmuma 1. pants attiecas uz valsts atbalstu, kas piešķirts “uzņēmumiem”, neprecizējot šo jēdzienu.
34
Protams, šī lēmuma 127. apsvērumā ir noteikts, ka “daži apstrīdēto zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmēji neveica saimniecisku darbību ar apmainīto meža zemi izskatāmajā laikposmā un neveic šādu darbību arī pašlaik”, tāpēc “minētos atbalsta saņēmējus nevar uzskatīt par uzņēmumiem [LESD] 107. panta 1. punkta nozīmē, un attiecīgi jāuzskata, ka zemes maiņas darījumos, ko tie noslēdza ar Bulgārijas valsti, nav valsts atbalsta”.
35
Tomēr no minētā lēmuma vispārējās sistēmas, it īpaši no tā 126. un 128. apsvēruma, izriet, ka Komisija vairākkārt ir minējusi arī uzņēmumus “LESD 107. panta 1. punkta nozīmē”, nekādi nesaistot šādu kvalifikāciju ar saimniecisko darbību saistībā ar šīm meža zemēm.
36
Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmuma 171. apsvērumā, kas ietverts daļā par attiecīgā atbalsta “saņēmēju” identificēšanu, turklāt ir norādīts, ka ir jāizslēdz fiziskas un juridiskas personas, “kuras nav uzskatāmas par “uzņēmumiem” [LESD] 107. panta 1. punkta nozīmē”, tuvāk neprecizējot.
37
Visbeidzot, saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, ja Savienības sekundāro tiesību normu var interpretēt dažādi, priekšroka ir dodama tādai interpretācijai, kas šo normu padara atbilstošu Līgumam, nevis tādai, kuras rezultātā jāsecina, ka tiesību norma nav ar to saderīga (spriedums, 2016. gada 4. maijs, Philip Morris Brands u.c., C‑547/14, EU:C:2016:325, 70. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
38
Tāpēc jāuzskata, ka Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmuma 127. apsvērumā ir atsauce vienīgi uz īpašu situāciju, kurā subjekts nevar tikt kvalificēts par “uzņēmumu” LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. Tātad ar šo apsvērumu nevar pamatot tādu šī lēmuma interpretāciju, no kuras izrietētu, ka par uzņēmumiem, kas saņem valsts atbalstu šīs tiesību normas izpratnē, var uzskatīt tikai tos subjektus, kuri veic saimniecisku darbību, kas saistīta ar zemesgabaliem, kuri iegūti šajā lēmumā minētajā zemes maiņā.
39
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, uz pirmo jautājumu ir jāatbild, ka Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmums ir jāinterpretē tādējādi, ka nevar uzskatīt – tikai personas, kuras iegādājušās zemesgabalus meža zemes maiņas darījumos, uz ko attiecas šis lēmums, un kuras šos zemesgabalus izmanto saimnieciskās darbības mērķiem, jāuzskata par uzņēmumiem, kas saņem valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
Par otro jautājumu
40
Ar otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai apstāklim, ka subjektam, kas strīdīgajā apmaiņā ir ieguvis meža zemi, bija nodoms to izmantot savā saimnieciskajā darbībā, bet tas tika kavēts vēlāko valsts tiesību izmaiņu dēļ, ir nozīme, lai novērtētu, vai šis subjekts ir “uzņēmums” LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
41
Ņemot vērā uz pirmo jautājumu sniegto atbildi, saskaņā ar kuru Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmumā jēdziens “uzņēmums” nav attiecināts tikai uz subjektiem, kuri šādi iegūto meža zemi ir izmantojuši saimnieciskiem mērķiem, uz otro jautājumu nav jāatbild.
Par trešo jautājumu
42
Ar trešo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai LESD 107. panta 1. punkts un Regulas 2015/1589 16. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj, lai tāda valsts atbalsta summas noteikšana, kurš saņemts, iegādājoties zemesgabalus meža zemes maiņas ietvaros, tiktu balstīta uz tādiem kritērijiem, kādi paredzēti Valsts īpašumu likuma papildnoteikumu 1.a punkta 2. un 4. apakšpunktā.
43
No iesniedzējtiesas lēmuma izriet, ka šie kritēriji attiecas uz vidējām cenām tādiem darījumiem ar nekustamo īpašumu, kas reģistrēti attiecībā uz zemesgabaliem, kuru iezīmes ir līdzīgas novērtējamajiem zemesgabaliem un kuri atrodas to tuvumā, ja vismaz viena no šo darījumu pusēm ir komersants un tie noslēgti 12 mēnešu laikā pirms novērtēšanas.
44
Prasītājas pamatlietā apgalvo, ka minētie kritēriji esot bijuši jāpiemēro, lai noteiktu atgūstamā valsts atbalsta summu, savukārt iesniedzējtiesa uzskata, ka tie neļaujot noteikt to meža zemju tirgus vērtību, uz kurām strīdīgā apmaiņa attiecās.
45
Tādējādi trešais jautājums ir jāpārformulē un jāuzskata, ka ar to šī tiesa būtībā vaicā, vai LESD 107. panta 1. punktam un Regulas 2015/1589 16. panta 3. punktam ir pretrunā tas, ka kritēriji, kuri ļauj noteikt saistībā ar zemes iegādi saņemtā valsts atbalsta summu, ir balstīti uz vidējo cenu tādiem darījumiem ar nekustamo īpašumu, kas reģistrēti attiecībā uz zemesgabaliem, kuru iezīmes ir līdzīgas novērtējamajiem zemesgabaliem un kuri atrodas to tuvumā, ja vismaz viena no šo darījumu pusēm ir komersants un tie noslēgti 12 mēnešu laikā pirms novērtēšanas.
46
Šajā ziņā jāatgādina, ka Regulas 2015/1589 16. panta 3. punktā ir paredzēts, ka, neskarot nevienu Tiesas rīkojumu, kas pieņemts atbilstoši LESD 278. pantam, valsts atbalstu atgūst nekavējoties un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi. Šajā nolūkā un gadījumā, ja ir sākta tiesvedība valsts tiesā, attiecīgās dalībvalstis, neskarot Savienības tiesību aktus, veic visus vajadzīgos pasākumus, kas iespējami to attiecīgajās tiesību sistēmās, tostarp pagaidu pasākumus.
47
Turklāt no Tiesas judikatūras izriet, ka nelikumīgi piešķirta valsts atbalsta atmaksas pamatmērķis ir novērst konkurences izkropļojumu, ko izraisījusi šī atbalsta radītā konkurences priekšrocība, un ka pirms nelikumīgā vai ar iekšējo tirgu nesaderīgā atbalsta samaksāšanas pastāvošā agrākā stāvokļa atjaunošana ir nepieciešama prasība, lai saglabātu to Līgumu normu lietderīgo iedarbību, kuras attiecas uz valsts atbalstu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 30. aprīlis, Nelson Antunes da Cunha, C‑627/18, EU:C:2020:321, 42. punkts un tajā minētā judikatūra).
48
Visbeidzot, arī jāatgādina, ka tad, ja attiecīgajai dalībvalstij ir jāaprēķina atgūstamā atbalsta apmērs, tai tas ir jādara, pamatojoties uz atgūšanas lēmumā norādīto metodi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2014. gada 13. februāris, Mediaset, C‑69/13, EU:C:2014:71, 21. un 23. punkts).
49
Šajā gadījumā no iepriekš minētā izriet, ka tādas novērtēšanas metodes piemērošanai, kādu iesniedzējtiesa ir norādījusi trešajā jautājumā, vispirms ir jāatbilst Komisijas 2014. gada 5. septembra lēmumam, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
50
Tai it īpaši ir jāizvērtē, vai šāda metode atbilst šī lēmuma 6. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktam, kuros ir paredzēti trīs dažādi atbalsta atgūšanas veidi, proti, atbalsta atgūšana, pamatojoties uz maiņas darījumu laikā spēkā esošajām tirgus cenām, kas norādītas Bulgārijas iesniegtajā atzinumā 2014/032997, maiņas darījuma atcelšana vai atbalsta atgūšana, pamatojoties uz neatkarīga eksperta noteiktajām summām un dokumentiem, kas pierāda, ka šis neatkarīgais eksperts ir iecelts pēc atlases konkursa kārtībā un ar Komisijas piekrišanu.
51
Turpinājumā – par tādas novērtēšanas metodes, kādu iesniedzējtiesa ir minējusi trešajā jautājumā, atbilstību LESD 107. panta 1. punktam un Regulas 2015/1589 16. panta 3. punktam jāatgādina, ka valsts iestādes veikta zemesgabala pārdošana var ietvert valsts atbalsta elementus LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, it īpaši tad, ja tā netiek veikta par tirgus vērtību, proti, cenu, kādu privāts ieguldītājs, rīkojoties parastos konkurences apstākļos, būtu varējis noteikt (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2010. gada 16. decembris, Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C‑239/09, EU:C:2010:778, 34. punkts un tajā minētā judikatūra).
52
Turklāt, kā Komisija norādījusi 2014. gada 5. septembra lēmumā, ja šāds novērtējums tiek veikts ex post, kā tas ir šajā gadījumā, dalībvalsts novērtē attiecīgo zemesgabalu tirgus vērtību apstrīdētā maiņas darījuma brīdī (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2002. gada 16. maijs, Francija/Komisija, C‑482/99, EU:C:2002:294, 71. un 72. punkts).
53
Attiecībā uz metodi, ko var piemērot šajā nolūkā, jāatgādina, ka, izmantojot vairākas metodes, var iegūt cenas, kas atbilst tirgus vērtībai, un ka, lai gan to vidū ir pārdošanas vairāksolītājam un ekspertīzes metodes, nav izslēgts, ka šādu rezultātu var sasniegt arī ar citām metodēm (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2015. gada 16. jūlijs, BVVG, C‑39/14, EU:C:2015:470, 31. punkts un tajā minētā judikatūra).
54
Lai gan valsts tiesībās ir paredzēti valsts iestāžu pārdoto zemesgabalu tirgus vērtības aprēķināšanas noteikumi, to piemērošanai, lai tā būtu saderīga ar LESD 107. pantu, katrā ziņā ir jānosaka cena, kas ir vistuvākā šai vērtībai. Tā kā šī pēdējā, izņemot izsoles gadījumu, ir teorētiska, līdz noteiktai robežai nākas pieļaut iegūtās cenas iespējamo atšķirību no teorētiskās cenas (spriedums, 2010. gada 16. decembris, Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C‑239/09, EU:C:2010:778, 35. punkts).
55
Visbeidzot, pat ja vērtēšanas metode būtu saderīga ar LESD 107. pantu, nevar izslēgt, ka atsevišķos gadījumos ar šo metodi tiek iegūts rezultāts, kas atšķiras no tirgus vērtības. Šādos apstākļos valsts tiesai ir pienākums to nepiemērot atbilstoši visu valsts iestāžu, tostarp valsts tiesu, pienākumam nepiemērot Savienības tiesībām pretrunā esošu valsts tiesību normu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2010. gada 16. decembris, Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C‑239/09, EU:C:2010:778, 52. punkts).
56
Šajā gadījumā attiecībā uz tādiem vērtēšanas kritērijiem, kādi paredzēti Valsts īpašumu likuma papildnoteikumu 1.a punkta 2. un 4. apakšpunktā, jākonstatē – no šī sprieduma 53.–55. punktā atgādinātās judikatūras izriet, ka LESD 107. panta 1. punktam a priori nav pretrunā novērtēšanas metode, kas balstīta uz salīdzinājumu ar līdzīgiem darījumiem ar nekustamajiem īpašumiem, ja tajā paredzētie kritēriji ļauj aprēķināt attiecīgo meža zemju tirgus vērtību, bet arī neprasa piemērot šo metodi.
57
Jautājums par to, vai šādi novērtēšanas kritēriji ļautu noteikt šo tirgus vērtību strīdīgās apmaiņas brīdī, būtībā ir jāizvērtē iesniedzējtiesai, ņemot vērā tai zināmos faktiskos un tiesiskos apstākļus.
58
Šajā ziņā šai tiesai it īpaši ir jāpārbauda tās minētā apstākļa patiesums, saskaņā ar kuru darījumu ar nekustamo īpašumu cenas praksē tiekot novērtētas pārāk zemu, lai samazinātu nodokļu un notāra izmaksu apmēru, kā arī Bulgārijas valdības rakstveida apsvērumos minēto, ka pārdošanas darījumi, kurus var ņemt vērā pēc analoģijas, neesot pietiekami, lai varētu veikt ticamu salīdzinājumu.
59
Iesniedzējtiesai arī jāpārbauda, vai darījumi ar nekustamo īpašumu, kas varētu tikt ņemti vērā šajā sakarā, nav veikti datumā, kurš ir pārāk attālināts no strīdīgās apmaiņas datuma.
60
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz trešo jautājumu ir jāatbild, ka LESD 107. panta 1. punkts un Regulas 2015/1589 16. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tas, ka kritēriji, kas ļauj noteikt tāda valsts atbalsta summu, kurš tiek saņemts, iegādājoties zemi meža zemes maiņas ietvaros, ir balstīti uz vidējo cenu tādiem darījumiem ar nekustamo īpašumu, kas reģistrēti attiecībā uz zemesgabaliem, kuru iezīmes ir līdzīgas novērtējamajiem zemesgabaliem un kuri atrodas to tuvumā, ja vismaz viena no šo darījumu pusēm ir komersants un tie noslēgti 12 mēnešu laikā pirms novērtēšanas, ar nosacījumu, ka šādu kritēriju piemērošana ir saderīga ar Komisijas lēmumu par šī atbalsta atgūšanu un ka tie ļauj noteikt šo zemesgabalu tirgus vērtību maiņas darījuma laikā.
Par tiesāšanās izdevumiem
61
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (ceturtā palāta) nospriež:
1)
Komisijas Lēmums (ES) 2015/456 (2014. gada 5. septembris) par atbalsta shēmu SA.26212 (11C) (ex 11/NN – ex CP 176/A/08) un SA.26217 (11C) (ex 11/NN – ex CP 176/B/08), ko Bulgārijas Republika īstenojusi saistībā ar meža zemes maiņu,
ir jāinterpretē tādējādi, ka
nevar uzskatīt – tikai personas, kuras iegādājušās zemesgabalus meža zemes maiņas darījumos, uz ko attiecas šis lēmums, un kuras šos zemesgabalus izmanto saimnieciskās darbības mērķiem, jāuzskata par uzņēmumiem, kas saņem valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
2)
LESD 107. panta 1. punkts un Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus [LESD] 108. panta piemērošanai, 16. panta 3. punkts
ir jāinterpretē tādējādi, ka
tiem nav pretrunā tas, ka kritēriji, kas ļauj noteikt tāda valsts atbalsta summu, kurš tiek saņemts, iegādājoties zemi meža zemes maiņas ietvaros, ir balstīti uz vidējo cenu tādiem darījumiem ar nekustamo īpašumu, kas reģistrēti attiecībā uz zemesgabaliem, kuru iezīmes ir līdzīgas novērtējamajiem zemesgabaliem un kuri atrodas to tuvumā, ja vismaz viena no šo darījumu pusēm ir komersants un tie noslēgti 12 mēnešu laikā pirms novērtēšanas, ar nosacījumu, ka šādu kritēriju piemērošana ir saderīga ar Komisijas lēmumu par šī atbalsta atgūšanu un ka tie ļauj noteikt šo zemesgabalu tirgus vērtību maiņas darījuma laikā.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – bulgāru.