62018TJ0031_RES
Lieta T‑31/18
Luisa Izuzquiza
un
Arne Semsrott
pret
Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru
Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 27. novembra spriedums
Piekļuve dokumentiem – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – Dokumenti, kas saistīti ar jūras operāciju, kuru 2017. gadā veica Frontex Vidusjūras reģiona centrālajā daļā – Izmantotie kuģi – Piekļuves atteikums – Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Izņēmums sabiedrības interešu aizsardzībai valsts drošības jomā
Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Piemērošanas joma – Pieteikums par piekļuvi, kas attiecas uz iespēju veikt meklēšanu datubāzē – Iekļaušana – Esoša dokumenta jēdziens – Dokuments, kurā apkopota informācija, kas iegūta no datubāzēm, izmantojot esošos meklēšanas rīkus – Iekļaušana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1049/2001 3. panta a) punkts)
(skat. 51.–54. punktu)
Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Pienākums norādīt pamatojumu – Piemērojamība – Pierādījumi par to, ka pastāv pamatoti paredzams un ne tikai hipotētisks risks, ka var tikt aizskartas aizsargātas intereses
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1049/2001 11. apsvērums un 4. pants)
(skat. 58.–62. un 74. punktu)
Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Sabiedrības interešu aizsardzība – Pārbaude tiesā – Piemērojamība – Ierobežojumi
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
(skat. 63.–65. punktu)
Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Sabiedrības interešu aizsardzība – Valsts drošība – Piemērojamība – Paziņošanas pienākuma līdzsvarošana ar valsts drošības vajadzībām
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pirmais ievilkums un Regulas 2016/1624 8. panta 3. punkts un 74. panta 2. punkts)
(skat. 91.–93. punktu)
Eiropas Savienības iestādes – Sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem – Regula Nr. 1049/2001 – Izņēmumi no tiesībām piekļūt dokumentiem – Sabiedrības interešu aizsardzība – Valsts drošība – Piekļuves atteikums – Pienākums norādīt pamatojumu – Piemērojamība
(LESD 296. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pirmais ievilkums)
(skat. 107., 108. un 112. punktu)
Rezumējums
2019. gada 27. novembra spriedumā lietā Izuzquiza un Semsrott/Frontex (T‑31/18) Vispārējā tiesa noraidīja prasību, kas tika celta par Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras (Frontex) atteikumu piešķirt piekļuvi dokumentiem, kuros ietverta informācija par operāciju Triton, pamatojoties uz izņēmumu sabiedrības interešu aizsardzībai valsts drošības jomā.
Šajā lietā prasītāji Luisa Izuzquiza un Arne Semsrott bija iesnieguši Frontex pieteikumu par piekļuvi dokumentiem, kuros ietverta informācija par katra tā kuģa nosaukumu, tipu un karogu, kurus Frontex bija izmantojusi no 2017. gada 1. jūnija līdz 30. augustam Vidusjūras centrālajā daļā operācijā Triton. Šīs operācijas, ko Frontex sāka 2014. gada novembrī, mērķis bija uzlabot robežu drošības uzraudzību un kontroli, izmantojot kopīgas patruļas un aprīkojumu, ko nodrošina dalībvalstis. Frontex atteica prasītājiem piekļuvi dokumentiem, kuros ietverta šī informācija, pamatojoties uz izņēmumu sabiedrības interešu aizsardzībai valsts drošības jomā, kas paredzēts Regulas Nr. 1049/2001 (
1
) 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pirmajā ievilkumā.
Vispirms attiecībā uz prasītāju izvirzīto argumentu, saskaņā ar kuru Frontex neesot pārbaudījusi, vai uz katru no pieprasītajiem dokumentiem attiecas izņēmums, kas ir balstīts uz valsts drošības jomu, Tiesa atgādināja, ka, lai gan tiesības piekļūt iestāžu dokumentiem attiecas tikai uz tiem dokumentiem, kuri jau pastāv un ir attiecīgās iestādes rīcībā, nošķiršanai starp pastāvošu un jaunu dokumentu, runājot par elektroniskām datubāzēm, ir jānotiek, pamatojoties uz kritēriju, kas pielāgots šo datubāzu tehniskajām specifikācijām. Par pastāvošu dokumentu tādējādi ir jāatzīst jebkāda informācija, kura var tikt iegūta no elektroniskas datubāzes, izmantojot to ar iepriekš programmētiem meklēšanas rīkiem, pat ja šī informācija vēl nav tikusi afišēta šādā formā vai ja iestādes darbinieki to vēl nekad nav meklējuši. Līdz ar to, kad tiek izveidots dokuments, kurā ir šāda informācija, attiecīgajai iestādei vai aģentūrai nav jāpārbauda individuāli katrs dokuments, no kura ir tikuši iegūti pieprasītie dati, jo galvenais ir tas, lai tiktu pārbaudīta šāda attiecīgā informācija.
Turpinājumā Tiesa uzsvēra, ka, tā kā ar Regulas Nr. 1049/2001 4. pantā paredzētajiem izņēmumiem notiek atkāpšanās no principa par iespējami plašāku publisku piekļuvi dokumentiem, tad, ja attiecīgā iestāde nolemj atteikt piekļuvi dokumentam, kuru tai tiek lūgts paziņot, tai principā ir jāsniedz paskaidrojumi par to, kā piekļuve šim dokumentam varētu konkrēti un faktiski kaitēt interesēm, kas ir aizsargātas ar izņēmumu. Turklāt šāda kaitējuma riskam ir jābūt saprātīgi paredzamam, nevis tikai hipotētiskam.
Visbeidzot Vispārējā tiesa norādīja, ka pēc tam, kad ir saņemts pieteikums par noteiktas informācijas izpaušanu, atbildētājai iestādei vai aģentūrai nav pienākuma apstrīdētā akta pamatojumā atklāt informāciju, kas, ja tā tiktu izpausta, varētu kaitēt sabiedrības interesēm, kuras minētas izņēmumā, uz kuru atsaucas šī iestāde vai aģentūra. Ja šāds pienākums pastāvētu, iestāde vai struktūra, sniedzot paskaidrojumus par to, kā pieprasītā informācija varētu tikt izmantota, pati radītu situāciju, kurā tā ar savu rīcību apdraudētu valsts drošību, kas tai tostarp ir jāaizsargā. Šajā gadījumā Frontex apgalvo, ka gadījumā, ja pieprasītā informācija tiktu izpausta, šīs informācijas apvienošana ar informāciju, kas sabiedrībai padarīta pieejama, izmantojot noteiktas tīmekļvietnes vai jūrniecības rīkus, ļautu uzzināt patruļas kuģu atrašanās vietu un ka noziedzīgie tīkli, kas iesaistīti migrantu kontrabandā un cilvēku tirdzniecībā, iegūstot šo informāciju, varētu pielāgot modus operandi, lai apietu robežu uzraudzību. Šie paskaidrojumi paši par sevi ļāva prasītājiem saprast iemeslus, kāpēc viņiem tika liegta pieeja pieprasītajai informācijai.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).