62017CJ0703_RES
Lieta C‑703/17
Adelheid Krah
pret
Universität Wien
(Oberlandesgericht Wien lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 10. oktobra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Personu brīva pārvietošanās – LESD 45. pants – Darba ņēmēji – Regula (ES) Nr. 492/2011 – 7. panta 1. punkts – Pēcdoktorantūras docenti – Citā dalībvalstī pavadīto iepriekšējo atbilstošās nodarbinātības laikposmu ņemšanas vērā ierobežojums – Darba samaksas sistēma, kas lielākas darba samaksas saņemšanu saista ar darba stāžu, kurš iegūts pie pašreizējā darba devēja
Personu brīva pārvietošanās – Darba ņēmēji – Vienlīdzīga attieksme – Darba samaksa – Pēcdoktorantūras docenti – Citā dalībvalstī pavadīto iepriekšējo atbilstošās nodarbinātības laikposmu daļēja ņemšana vērā – Piemērojamība visiem nodarbinātajiem darba ņēmējiem – Tieša diskriminācija pilsonības dēļ – Trūkums
(LESD 45. panta 2. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 492/2011 7. panta 1. punkts)
(skat. 21., 25. un 28. punktu)
Personu brīva pārvietošanās – Darba ņēmēji – Vienlīdzīga attieksme – Darba samaksa – Pēcdoktorantūras docenti – Citā dalībvalstī pavadīto iepriekšējo atbilstošās nodarbinātības laikposmu daļēja ņemšana vērā – Atšķirīga attieksme atkarībā no universitātes, kas nodarbinājusi darba ņēmēju – Netieša diskriminācija pilsonības dēļ – Trūkums
(LESD 45. panta 2. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 492/2011 7. panta 1. punkts)
(skat. 23., 24., 29.–32. un 38. punktu)
Personu brīva pārvietošanās – Darba ņēmēji – Vienlīdzīga attieksme – Darba samaksa – Pēcdoktorantūras docenti – Citā dalībvalstī pavadīto iepriekšējo atbilstošās nodarbinātības laikposmu daļēja ņemšana vērā – Līdzvērtīga iepriekšēja nodarbinātība – Šķērslis – Pamatojums – Trūkums – Iepriekšēja nodarbinātība, kas nav līdzvērtīga, bet ir noderīga pienākumu izpildei – Šķēršļa neesamība
(LESD 45. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 492/2011 7. panta 1. punkts)
(skat. 40.–43., 47.–51., 54. un 55.–63. punktu un rezolutīvo daļu)
Rezumējums
Dalībvalsts universitātes tiesiskais regulējums, ar kuru, lai noteiktu profesoru klasifikāciju darba samaksas pakāpē, tiek ierobežota to iepriekšējo laikposmu ņemšana vērā, kas pavadīti citā dalībvalstī, ir šķērslis darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai
Spriedumā Krah (C‑703/17), kas pasludināts 2019. gada 10. oktobrī, Tiesa ir nospriedusi, ka dalībvalsts universitātes tiesiskais regulējums, ar kuru, lai noteiktu pēcdoktorantūras docentu klasifikāciju darba samaksas pakāpē, ir ierobežota to iepriekšējo laikposmu, ko pēdējie minētie ir pavadījuši citā dalībvalstī, ņemšana vērā, ir LESD 45. pantā garantētas darba ņēmēju brīvas pārvietošanās ierobežojums. Savukārt, LESD 45. pantam un Regulas Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (
1
) 7. panta 1. punktam nav pretrunā šāds tiesiskais regulējums, ja iepriekšēja nodarbinātība šajā citā dalībvalstī nav līdzvērtīga, bet vienīgi šķiet noderīga minēto pēcdoktorantūras docenta pienākumu veikšanai.
Iesniedzējtiesā izskatāmajā lietā Vācijas pilsone, kam ir doktora grāds vēsturē, piecus gadus ir strādājusi par mācībspēku Minhenes universitātē. Kopš 2000. gada beigām viņa strādāja Vīnes Universitātē vispirms par mācībspēku, pēc tam par docenti un no 2010. gada 1. oktobra – par pēcdoktorantūras docenti. Ar 2011. gada 8. novembra lēmumu Vīnes Universitāte, lai noteiktu pēcdoktorantūras docentu klasifikāciju darba samaksas pakāpē, nolēma ņemt vērā attiecīgos iepriekšējos nodarbinātības laikposmus vienīgi tiktāl, cik to kopējais ilgums nepārsniedz četrus gadus, nenošķirot citās universitātēs Austrijā un ārvalstīs nostrādātos laikposmus. Savukārt šis četru gadu ierobežojums nav piemērojams profesionālajai pieredzei, kas ir iegūta Vīnes Universitātē pēcdoktorantūras docenta amatā. Piemērojot šo lēmumu, prasītājas darba samaksas klasifikācija tika noteikta, pamatojoties uz iepriekšējo četru gadu profesionālo pieredzi.
Tiesa, kurai bija uzdots jautājums par 2011. gada 8. novembra lēmuma saderību ar principu par nediskrimināciju pilsonības dēļ, vispirms konstatēja, ka šis lēmums nav nedz diskriminācija, kas tieši balstīta uz pilsonību, nedz arī netieša diskriminācija pret darba ņēmējiem, kas ir citu dalībvalstu valstspiederīgie. Tiesa tomēr uzskatīja, ka lēmums rada šķērsli darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai, kas garantēta LESD 45. panta 1. punktā, jo tas var padarīt mazāk pievilcīgu šīs brīvības izmantošanu.
Šajā ziņā 2011. gada 8. novembra lēmumā ir ņemta vērā atbilstošā iepriekšējā profesionālā darbība, kas nepārsniedz četrus gadus. Šis jēdziens ietver ne tikai profesionālo darbību, kas ir līdzvērtīga vai pat identiska pēcdoktorantūras docenta pienākumiem Vīnes Universitātē, bet arī jebkāda cita veida nodarbinātību, kas varētu būt vienkārši noderīga šo pienākumu veikšanai.
Tiesa ir nospriedusi, ka iepriekšējās profesionālās darbības vērā ņemšanas ierobežojums līdz četriem gadiem ir šķērslis brīvai apritei. Šis ierobežojums faktiski var atturēt pēcdoktorantūras docentu, kurš ieguvis līdzvērtīgu profesionālo pieredzi laikposmā, kas pārsniedz minēto, atstāt savu izcelsmes dalībvalsti un pieteikties uz šādu amatu Vīnes Universitātē. Šajā ziņā Tiesa uzsver, ka uz šādu docentu attiecas mazāk labvēlīgi darba samaksas nosacījumiem nekā tie, kas piemērojami pēcdoktorantūras docentiem, kuri tikpat ilgos nodarbinātības laikposmos ir pildījuši tādus pašus pienākumus Vīnes Universitātē.
Savukārt attiecībā uz to, ka pilnībā netiek ņemta vērā pieredze, kas ir vienkārši noderīga, Tiesa secināja, ka nav darba ņēmēju brīvas pārvietošanās šķēršļa, jo šāda neesamība nevar atturoši ietekmēt brīvu pārvietošanos.
Visbeidzot, attiecībā uz brīvas pārvietošanās ierobežojuma attaisnojumu, kas izriet no tā, ka daļēji tiek ņemta vērā līdzvērtīga profesionālā pieredze, Tiesa ir apstiprinājusi, ka darba samaksas politikas likumīgais mērķis ir atlīdzināt par iegūto pieredzi, kas darba ņēmējam ļauj labāk izpildīt savus pienākumus. Tomēr, ņemot vērā pamatlietas konkrētos apstākļus, 2011. gada 8. novembra lēmums nešķiet piemērots, lai nodrošinātu šī mērķa sasniegšanu, līdz ar to Tiesa konstatēja LESD 45. panta pārkāpumu.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (OV 2011, L 141, 1. lpp.). Šīs regulas 7. panta 1. punkts ir LESD 45. panta 2. punktā nostiprinātā nediskriminācijas principa īpaša izpausme nodarbinātības un darba nosacījumu jomā.