62013CO0082
TIESAS RĪKOJUMS (sestā palāta)
2013. gada 7. oktobrī (
*1
)
“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopējā lauksaimniecības politika — Vienota rīcība — Komisijas atturēšanās no finanšu atbalsta samaksas — Dalībvalsts veikta tās ieguldījuma atsaukšana — Faktiska rakstura jautājums — Valsts iekšējā situācija — Acīmredzama Tiesas kompetences neesamība — Lietas faktisko apstākļu apraksts — Nepietiekamība — Hipotētisks jautājums — Acīmredzama nepieņemamība”
Lieta C‑82/13
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Consiglio di Stato (Itālija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2012. gada 30. oktobrī un kas Tiesā reģistrēts 2013. gada 19. februārī, tiesvedībā
Società cooperativa Madonna dei miracoli
pret
Regione Abruzzo,
Ministero delle Politiche Agricole e Forestali .
TIESA (sestā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja M. Bergere [M. Berger] (referente), tiesneši E. Levits un Ž. Ž. Kāzels [J.‑J. Kasel],
ģenerāladvokāts Ī. Bots [Y. Bot],
sekretārs A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu, lemt izdodot motivētu rīkojumu atbilstoši Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punktam,
izdod šo rīkojumu.
Rīkojums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Komisijas rīcību, proti, Komisijas veikto Kopienas finanšu atbalsta no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Virzības nodaļas finansējuma 1992. gadam paredzētajiem finanšu līdzekļiem iespējamo atsaukšanu.
2
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp Società cooperativa Madonna dei miracoli un Regione Abruzzo (Abruco reģionālā pašvaldība) un Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrija) par reģionālā atbalsta, kuru Itālijas valsts bija piešķīrusi pieteicējai pamatlietā saistībā ar investīciju projektu, kas ietilpst Regione Abruzzo rīcības programmā, atsaukšanu.
Atbilstošās tiesību normas
3
1982. gada 3. jūnija Reģionālā likuma Nr. 31 ar nosaukumu “Konstitutīvais likums par Abruco reģiona lauksaimniecības attīstību 1982.–1985. gadā” (turpmāk tekstā – “Reģionālais likums Nr. 31/1982”) 42. panta a) punktā ir noteikts:
“Reģions veicina zemkopības un lopkopības produktu apstrādes iekārtu un integrētās ražošanas iekārtu, tostarp aprīkojuma un piederumu, iegādi, īstenošanu, paplašināšanu un modernizēšanu, īstenojot šādas darbības:
a)
projekti, kuriem ir piešķirts ELVGF finansējums (1977. gada Regula Nr. 355): atbalsts kapitāla dotācijas veidā 25 % apmērā no attaisnotajām izmaksām.
[..]”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
4
No lēmuma par prejudiciālu jautājumu uzdošanu izriet, ka Società cooperativa Madonna dei miracoli, uzņēmums, kas darbojas vīnkopības nozarē, ieguva reģionālo atbalstu 438750000 itāļu liru (ITL) apmērā (EUR 226 595,46, kas atbilst 25 % no attaisnoto izmaksu kopsummas) saistībā ar vīndarīšanas tehnoloģiskā procesa modernizēšanas projektu, kas ietilpst Komisijas apstiprinātajā Regione Abruzzo rīcības programmā 1992. gadam paredzētajiem finanšu līdzekļiem.
5
Ieguldījumi tiek veikti no ELVGF Virzības nodaļas kopējai lauksaimniecības politikai paredzētā finansējuma, lai uzlabotu lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības apstākļus. Šajā gadījumā bija paredzēts, ka finansējamo izmaksu kopsummu 50 % apmērā finansēs Komisija un 25 % apmērā – attiecīgā dalībvalsts, atbilstoši Reģionālā likuma Nr. 31/1982 42. panta a) punktam piešķirot – kā ir norādījusi Consiglio di Stato [Valsts padome] – Kopienas atbalstu papildinošu un tam piedevām esošu reģionālo atbalstu, uz kuru attiecas pamatlieta.
6
Piešķirtā atbalsta izmaksas procedūras gaitā Komisija veica pārbaudes, kuras tai lika secināt, ka finansētās tehnoloģijas izmantošana neatbilst projektiem, kuri var pretendēt uz palīdzības piešķiršanu, noteiktajiem atlases kritērijiem saskaņā ar atbilstīgo Kopienu tiesisko regulējumu. Līdz ar to šī iestāde atturējās no atbalsta izmaksas.
7
Ar 2000. gada 19. jūlija rīkojumu (turpmāk tekstā – “strīdīgais lēmums”) Regione Abruzzo pieņēma lēmumu atsaukt reģionālo atbalstu šim projektam, pamatojoties uz to, ka šis atbalsts papildināja Kopienas atbalstu.
8
Pieteicēja pamatlietā iesniedza Tribunale amministrativo regionale dell’Abruzzo [Abruco reģionālajā Administratīvajā tiesā] pieteikumu, lūdzot atcelt strīdīgo lēmumu. Kad šis pieteikums tika noraidīts, tā iesniedza apelācijas sūdzību iesniedzējtiesā. Pieteicēja būtībā apgalvo, ka strīdīgais lēmums ir pamatots ar kļūdainu pieņēmumu, ka Kopienas atbalsts ir ticis atsaukts un līdz ar to ir bijis jāatsauc arī reģionālais atbalsts.
9
Iesniedzējtiesa norāda, ka pamatlietas iznākums galvenokārt ir atkarīgs no tā, kā ir interpretējama Eiropas Savienības struktūru rīcība, proti, saistībā ar pieteicējai pamatlietā iepriekš piešķirtā atbalsta izmaksas procedūru īstenotā bezdarbība, kuru Regione Abruzzo un valsts tiesa pirmajā instancē ir kvalificējušas kā “netiešu atbalsta atsaukšanu”, bet pieteicēja pamatlietā šo vērtējumu ir apstrīdējusi.
10
Šādos apstākļos Consiglio di Stato nolēma tiesvedību apturēt un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Pirmām kārtām: vai [..] Komisija patiešām ir atsaukusi piešķirto Kopienas atbalstu, un ar kuru aktu tas ir ticis darīts?
2)
Pakārtoti:
a)
kādas tiesiskās sekas ir saistāmas ar Komisijas bezdarbību, kuras dēļ Kopienas atbalsts nav izmaksāts;
b)
vai Kopienas atbalstu neizmaksājušās [..] Komisijas bezdarbība liedz piemērot [..] Reģionālā likuma Nr. 31/1982 42. panta a) punktu, saskaņā ar kuru [pieteicējai pamatlietā] ir ticis piešķirts Kopienas atbalstu papildinošais reģionālais atbalsts, un vai tādējādi tā liedz vai neliedz izmaksāt šo reģionālo atbalstu?
3)
Jebkurā gadījumā: kādi ir dalībvalsts Itālijas pienākumi, ja [..] Komisijas bezdarbība turpinās?”
Par Tiesas kompetenci un lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pieņemamību
11
Pirmkārt, ir jāatgādina, ka saskaņā ar LESD 267. pantu, kura pamatā ir skaidra funkciju sadale starp valstu tiesām un Tiesu, Tiesa ir pilnvarota lemt par Savienības tiesību akta interpretāciju vai spēkā esamību, ņemot vērā vienīgi faktus, kurus tai ir norādījusi valsts tiesa (šajā ziņā skat. it īpaši 2010. gada 14. janvāra spriedumu lietā C-226/08 Stadt Papenburg, Krājums, I-131. lpp, 23. punkts un tajā minētā judikatūra). Turpretim valsts tiesību aktu interpretācija ir valsts tiesas ekskluzīvajā kompetencē (skat. it īpaši 2013. gada 15. janvāra spriedumu lietā C‑416/10 Križan u.c., 58. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra). Turklāt prejudiciālā nolēmuma tiesvedībā faktiska rakstura jautājumu izvērtēšana nav Tiesas uzdevums un tā ir jāveic valsts tiesai (1972. gada 22. marta spriedums lietā 80/71 Merluzzi, Recueil, 175. lpp., 10. punkts).
12
Otrkārt, ir jāpiebilst, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru prejudiciāls jautājums ir nepieņemams, ja Tiesai nav zināmi faktiskie un tiesiskie apstākļi, kuri tai būtu jāzina, lai sniegtu lietderīgu atbildi uz uzdotajiem jautājumiem (skat. 2009. gada 15. oktobra spriedumu lietā C-101/08 Audiolux u.c., Krājums, I-9823. lpp., 31. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra). Faktiski, ja Tiesa izšķirtos lemt par hipotētiska rakstura jautājumu, nepārzinot faktiskos un tiesiskos apstākļus, kuri ir jāzina, tā pārkāptu sava uzdevuma robežas (1992. gada 16. jūlija spriedums lietā C-83/91 Meilicke, Recueil, I-4871. lpp., 32. un 33. punkts).
13
Šajā gadījumā attiecībā uz pirmo lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu uzdoto jautājumu ir jākonstatē, ka Tiesai ar šo jautājumu tiek lūgts izlemt, vai Komisija ir atsaukusi piešķirto Savienības atbalstu, un, ja atbilde ir apstiprinoša, precizēt, ar kuriem aktiem tas ir ticis darīts. Tomēr šie jautājumi acīmredzami ir faktiska rakstura, un tādējādi to izvērtēšana tiesvedībā atbilstoši LESD 267. pantam nav Tiesas uzdevums.
14
Ar sava otrā jautājuma a) punktu iesniedzējtiesa lūdz Tiesu novērtēt, kādas tiesiskās sekas ir saistāmas ar šādu Komisijas bezdarbību. Lai šādu juridisku kvalifikāciju varētu izdarīt, vispirms ir jāveic šīs iestādes rīcības gandrīz divu gadu desmitu ilgā laikposmā faktiska interpretācija. Taču, kā tika atgādināts iepriekšējā punktā, veikt šādu interpretāciju nav Tiesas pienākums. Piedevām, ņemot vērā, ka Tiesa šajā tiesvedībā nevar konstatēt Komisijas iespējamo bezdarbību, jautājums, kādas ir ar minēto bezdarbību saistāmās tiesiskās sekas, šķiet tīri hipotētisks. Turklāt iesniedzējtiesa Tiesai nedara zināmus apstākļus, kuri tai būtu jāzina, lai tā varētu uz uzdoto jautājumu sniegt lietderīgu atbildi.
15
Attiecībā uz otrā jautājuma b) punktu, ar kuru iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai tāda Komisijas bezdarbība kā tā, uz kuru attiecas pamatlieta, liedz piemērot Reģionālā likuma Nr. 31/1982 42. panta a) punktu, ir jākonstatē, ka šis jautājums attiecas uz valsts tiesību – šajā gadījumā uz Abruco reģiona tiesību – normas interpretāciju. Tomēr, kā tika uzsvērts šī rīkojuma 11. punktā, šāda interpretācija ir valsts tiesu ekskluzīvajā kompetencē, tādējādi pieņemt lēmumu šajā ziņā acīmredzami nav Tiesas kompetencē.
16
Visbeidzot saistībā ar trešo jautājumu, ar kuru Tiesai tiek lūgts precizēt Itālijas valsts pienākumus gadījumā, ja Komisijas bezdarbība turpinās, ir jākonstatē, pirmkārt, ka šim jautājumam ir tīri hipotētisks raksturs to pašu šī rīkojuma 14. punktā izklāstīto iemeslu dēļ. Otrkārt, katrā ziņā iesniedzējtiesas nolēmumā nav norādīti faktiskie un tiesiskie apstākļi, kuri būtu jāzina, lai Tiesai būtu iespējams sniegt uz šo jautājumu lietderīgu atbildi.
17
Šajos apstākļos ir jāsecina, ka, pamatojoties uz Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punktu, Tiesas kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz Consiglio di Stato uzdotajiem jautājumiem un ka turklāt lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemams.
Par tiesāšanās izdevumiem
18
Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (sestā palāta) izdod rīkojumu:
1)
Eiropas Savienības Tiesas kompetencē acīmredzami nav atbildēt uz Consiglio di Stato (Itālija) uzdotajiem jautājumiem;
2)
turklāt lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemams.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – itāļu.