62017CC0313
PAOLO MENGOZZI
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2018. szeptember 20. (
1
)
C‑313/17. P. sz. ügy
George Haswani
kontra
az Európai Unió Tanácsa
„Fellebbezés – A Törvényszék eljárási szabályzatának 86. cikke – Elfogadhatóság – A keresetlevél kiigazítására vonatkozó eljárás – A jogalapok és érvek kiigazításának szükségessége – Szíriával szembeni korlátozó intézkedések – Azon személyek jegyzéke, akikkel szemben a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztását alkalmazzák – A fellebbező nevének jegyzékbe vétele”
I. Bevezetés
1.
Milyen mérlegelési mozgástérrel rendelkezik az Európai Unió Törvényszéke annak eldöntése során, hogy kiigazított jogalapokat és érveket kell‑e előterjesztenie a felperesnek, ha egy közvetlen kereset keretében a megsemmisítés iránt eredetileg előterjesztett kérelmét egy olyan, azonos tárgyú aktusra is kiterjeszti, amelyet a bírósági eljárás során fogadtak el?
2.
Lényegében ezt a kérdést veti fel a Törvényszék 2017. március 22‑i ítélete (T‑231/15, nem tették közzé, EU:T:2017:200; a továbbiakban: megtámadott ítélet) ellen G. Haswani által benyújtott jelen fellebbezés, amennyiben a Törvényszék mint elfogadhatatlant elutasította a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. május 27‑i (KKBP) 2016/850 tanácsi határozat (
2
), valamint a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. május 27‑i (EU) 2016/840 tanácsi végrehajtási rendelet (
3
) (a továbbiakban: 2016. május 27‑i aktusok) megsemmisítése iránti kérelmét.
3.
Főszabály szerint új kereseti kérelmeket és jogalapokat nem lehet előterjeszteni. A jogbiztonság és a megfelelő igazságszolgáltatás azt követeli meg, hogy a felperes által az Unió bíróságai elé terjesztett kereseti kérelem világosan és egyértelműen legyen megfogalmazva. (
4
) Ugyanakkor különösen az Unió által alkalmazott korlátozó intézkedések területén rendszeresen előfordul, hogy az eredetileg megtámadott aktus helyébe a bírósági eljárás során másik aktus lép. Egy ilyen esemény a felek számára lehetőséget adhat a kereset – a kereseti kérelmek és adott esetben a jogalapok, valamint az érvek kiigazításával történő – megváltoztatására.
4.
A jelen ügy alkalmat nyújt a Bíróság számára, hogy megvizsgálja a Törvényszék által olyan esetben követett eljárást, ha a kereseti kérelem kiigazítása iránti kérelemmel fordulnak hozzá, anélkül azonban, hogy a jogalapokat és érveket módosítanák. A Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (4) bekezdése, (
5
) amelynek értelmezése a jelen eljárás központi kérdése, kimondja, hogy a kiigazítási beadvány a kiigazított kereseti kérelmeken kívül „szükség esetén a kiigazított jogalapok[at] és érvek[et]” tartalmazza. Meg kell tehát határozni a „szükség esetén” mondatrész tartalmát.
5.
A jelen ügy bizonyítja, hogy feszültség lehet egyrészt a kereseti kérelmek, jogalapok és érvek kiigazítására vonatkozó szabályokat az eredeti keresetlevél benyújtására vonatkozó szabályokkal összekapcsoló formai követelmények párhuzamossága, másrészt a pergazdaságosság azon követelményei között, amelyek azt célozzák, hogy a felperes ne legyen köteles új keresetet benyújtani minden egyes, a rá vonatkozó korábbi határozatot hatályon kívül helyező vagy módosító aktus esetén.
6.
A jelen ügyben felmerülő kérdés megválaszolása érdekében a Bíróságnak a különböző érintett elvek mérlegelése révén méltányos egyensúlyt kell találnia e szabályok és követelmények között.
II. A vitatott aktusok, a Törvényszék előtti eljárás és a megtámadott ítélet
7.
A fellebbező egy szír állampolgárságú, mérnök végzettségű üzletember, a kőolaj‑ és földgáziparra szakosodott HESCO társaság alapítója.
8.
A fellebbezővel szemben a közös kül‑ és biztonságpolitika (KKBP) keretében korlátozó intézkedéseket hoztak. A nevét a 2015. március 6‑i (KKBP) 2015/383 végrehajtási határozattal (
6
) felvették a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2013. május 31‑i 2013/255/KKBP határozat (
7
) I. mellékletében szereplő jegyzékbe, valamint az (EU) 2015/375 végrehajtási rendelettel (
8
) a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról és a 442/2011 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. január 18‑i 36/2012/EU tanácsi rendelet (
9
) II. mellékletében szereplő jegyzékbe (a továbbiakban: 2015. március 6‑i aktusok). Különösen a 2013/255 határozat 28. cikkének (1) bekezdése írja elő a rezsimet támogató és abból hasznot húzó személyekhez és szervezetekhez tartozó valamennyi pénzeszköz és gazdasági erőforrás befagyasztását.
9.
A fellebbező pénzeszközeit a 2015. március 6‑i aktusokkal a következő indokok miatt fagyasztották be:
„Prominens szíriai üzletember, a HESCO Engineering and Construction Company társtulajdonosa, amely Szíriában az egyik legfontosabb mérnöki és építkezési vállalkozás. [A szíriai rezsimmel szoros kapcsolatot tart fenn.]
George Haswani mint a szíriai rezsim számára történő olajszállítási ügyletekben közvetítői szerepet betöltő, az olajat az ISIL‑től vásároló személy, támogatja a rezsimet, és haszonélvezője annak.
A rezsim haszonélvezője azáltal is, hogy alvállalkozói szerződést kötött a Stroytransgaz nevű, kiemelkedő jelentőségű orosz olajvállalattal.”
10.
2015. május 5‑én a fellebbező a Törvényszékhez a 2015. március 6‑i aktusok megsemmisítése iránt nyújtott be keresetet.
11.
A Tanács 2015. május 28‑án elfogadta a 2013/255 határozat módosításáról szóló (KBBP) 2015/837 határozatot, (
10
) amely az említett határozat hatályát 2016. június 1‑jéig meghosszabbítja és módosítja a határozat I. mellékletét. Ugyanezen a napon a Tanács elfogadta a 36/2012 rendelet végrehajtásáról szóló és az említett rendelet II. mellékletét módosító (EU) 2015/828 végrehajtási rendeletet (
11
) (a továbbiakban: 2015. május 28‑i aktusok).
12.
A Törvényszék Hivatalához 2015. június 23‑án benyújtott beadványában a fellebbező a keresetlevelet kiigazította a 2015. május 28‑i aktusok megsemmisítése iránti kérelemmel (a továbbiakban: első kiigazítási beadvány).
13.
2015. október 12‑én a Tanács egyrészt elfogadta a 2013/255 határozatot módosító (KKBP) 2015/1836 határozatot, (
12
) másrészt a 36/2012 rendeletet módosító (EU) 2015/1828 végrehajtási rendeletet (
13
) (a továbbiakban: 2015. október 12‑i aktusok). A 2015/1836 határozat a 2013/255 határozat 28. cikkét egy (2) bekezdéssel egészíti ki, amely többek között rögzíti, hogy befagyasztják a „Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberek” kategóriájába tartozó személyekhez tartozó pénzeszközöket és gazdasági erőforrásokat.
14.
A 2016. április 29‑i levélben a Tanács értesítette a fellebbezőt a szóban forgó jegyzékekben való fenntartásra vonatkozó szándékáról és a rá vonatkozó indokolás módosításáról. A fellebbező a 2016. május 12‑i, az ügyvédje útján előterjesztett levélben válaszolt a Tanácsnak.
15.
A Tanács a fellebbező nevét a 2016. május 27‑i aktusokkal felvette az aktusok mellékleteibe a következő indokok miatt:
„Szíriában tevékenykedő vezető üzletember, a mérnöki, építőipari, valamint a kőolaj‑ és földgázágazatban vannak érdekeltségei és/vagy ezekben tevékenykedik. Érdekeltsége van és/vagy jelentős befolyással rendelkezik számos szíriai vállalatban és szervezetben, nevezetesen egy vezető mérnöki és építőipari vállalkozásban, a HESCO Engineering and Construction Companyban.
George Haswani szoros kapcsolatban áll a szíriai rezsimmel. Mint a szíriai rezsim számára az ISIL‑től történő olajszállítási ügyletekben közvetítői szerepet betöltő személy, támogatja a rezsimet és haszonélvezője annak. A rezsim haszonélvezője azáltal is, hogy alvállalkozói szerződést kötött a Stroytransgaz nevű, kiemelkedő jelentőségű orosz olajvállalattal.”
16.
A Törvényszék Hivatalához 2016. július 7‑én benyújtott beadványában a fellebbező kiigazította az első fokon előterjesztett keresetlevelet annak érdekében, hogy kérje a 2016. május 27‑i aktusok megsemmisítését is (a továbbiakban: második kiigazítási beadvány vagy második kiigazítási kérelem).
17.
E beadvánnyal kapcsolatos észrevételeit a Tanács a 2016. július 22‑i levélben terjesztette elő.
18.
A megtámadott ítéletben a Törvényszék először is elfogadhatatlanság miatt elutasította a kereset kiigazítására vonatkozó második kérelmet, azon ok miatt, hogy a második kiigazítási beadványnak a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (4) bekezdése alapján meg kellett volna jelölnie a megsemmisítés iránti kérelmeket alátámasztó kiigazított jogalapokat és érveket.
19.
Közelebbről, a Törvényszék lényegében a megtámadott ítélet 41–47. pontjában megállapította, hogy mivel a korlátozó intézkedésekre és/vagy a jegyzékekbe való felvétel kritériumaira vonatkozó jogi háttér megváltozott, a felperes feladata a jogalapjainak és érveinek az előbbiek figyelembevételével történő kiigazítása. Márpedig a Törvényszék szerint e követelménynek nem felelt meg, mivel a szóban forgó kiigazítás iránti kérelem a kereseti kérelmek kiterjesztésére szorítkozott anélkül, hogy más magyarázatot adott volna, vagy új jogi és ténybeli elemet hozott volna fel, figyelemmel az alkalmazandó jogi háttérben bekövetkezett változásra, különösen a jegyzékbe vételre vonatkozó új kritériumok bevezetésére.
20.
A Törvényszék mint megalapozatlant szintén elutasította a felperes kártérítés iránti kérelmét, mivel kár fennállása nem volt megállapítható.
21.
Másodszor, a Törvényszék helyt adott a kereset harmadik – a Tanács mérlegelési hibájára alapított – jogalapjának, és megsemmisítette a 2015. március 6‑i és 2015. május 28‑i aktusokat. A Törvényszék szerint a jelen ügyben a Tanács által előterjesztett elemek nem képezték kielégítően konkrét, pontosan meghatározott és egybevágó valószínűsítő körülmények olyan együttesét, amely lehetővé tenné a felperessel szemben felhozott indokok jogilag megkövetelt mértékű megalapozottságának megállapítását anélkül, hogy a Tanács olyan bizonyítékokat hozott volna fel, amelyek alkalmasak a felperes és a szíriai rezsim közötti kapcsolat meglétének alátámasztására.
III. A Bíróság előtti eljárás és a felek kérelmei
22.
Fellebbezésével a fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:
–
helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az elfogadhatatlannak nyilvánítja a fellebbezőnek a 2016. május 27‑i aktusok megsemmisítése iránti kérelmét, amennyiben az elutasítja a kártérítés iránti kérelmét, valamint amennyiben az a fellebbezőt a saját kérelmeivel összefüggő költségeken kívül a Tanács részéről felmerült költségek kétharmadának viselésére kötelezte;
–
érdemben bírálja el az ügyet, rendelje el a fellebbező nevének a fent említett jogi aktusok mellékleteiből való törlését, valamint maga járjon el és semmisítse meg a 2015. október 12‑i aktusokat;
–
kötelezze a Tanácsot a teljes kár megtérítése címén 700000 euró megfizetésére;
–
kötelezze a Tanácsot a Bíróság előtt felmerülő költségek, valamint a Törvényszék előtt felmerült valamennyi költség viselésére.
23.
A Tanács azt kéri, hogy a Bíróság:
–
utasítsa el a fellebbezést mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant és/vagy nyilvánvalóan megalapozatlant;
–
kötelezze a fellebbezőt a költségek viselésére.
24.
A Bíróság eljárási szabályzatának 172. cikke alapján az elsőfokú eljárásban beavatkozó Európai Bizottság válaszbeadványt nyújtott be, amelyben csatlakozik a Tanács kérelmeihez, és kéri, hogy a Bíróság a fellebbezést teljes egészében utasítsa el, valamint a fellebbezőt kötelezze a költségek viselésére.
IV. Elemzés
25.
A megtámadott ítélet 39–47. pontjára vonatkozó fellebbezése alátámasztására a fellebbező öt jogalapot hoz fel. Ezek közül három jogalap lényegében a megtámadott ítélet rendelkező részének első pontjára vonatkozik, amelyek a Törvényszékkel szemben azt róják fel, hogy megsértette a saját eljárási szabályzata 86. cikkének (4) és (5) bekezdését, amennyiben elutasította a második kiigazítási kérelmet mint elfogadhatatlant. A negyedik jogalap a 2015.október 12‑i aktusok megsemmisítését és az első fokon kérelmezett kártérítés megítélését kéri, míg az ötödik jogalap a megtámadott ítélet rendelkező részének 4. és 5. pontjára vonatkozik, amennyiben a Törvényszék a fellebbezőt a saját költségei egy részének viselésén kívül kötelezte a Tanács részéről felmerült költségek egy részének viselésére is.
26.
A továbbiakban a fellebbezés első három jogalapjának vizsgálatára összpontosítok, amelyeknek véleményem szerint helyt kell adni. Ugyanakkor számomra a negyedik jogalap, amelyben a fellebbező a 2015. október 12‑i aktusok megsemmisítését kéri, nyilvánvalóan elfogadhatatlannak tűnik, mivel e két aktust első fokon nem támadták. Az ötödik jogalap sorsa lényegében attól függ, hogy a Törvényszék előtti keresetről dönthet‑e a Bíróság, vagy sem. Már most jelzem, hogy az ügy nem tűnik számomra olyannak, hogy a per állása megengedné a Bíróság által történő határozathozatalt. Következésképpen úgy vélem, hogy az ügyet vissza kell utalni a Törvényszék elé és a költségekről nem kell határozni. (
14
)
A.
A Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikke (4) és (5) bekezdésének megsértésére alapított első három fellebbezési jogalapról
1. A felek kérelmeinek összefoglalása
27.
A fellebbező előadja, hogy a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (4) bekezdése a Törvényszék számára nem teszi lehetővé a második kiigazítási beadvány elfogadhatatlanságáról való döntést. Az említett eljárási szabályzat 86. cikkének (5) bekezdésével szemben e cikk (4) bekezdése egyáltalán nem rendelkezik a kiigazítási beadványnak az elfogadhatatlanság terhe mellett előírt elemeiről. A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék nem utasíthatta volna el a kiigazítási beadványban szereplő kérelmeket anélkül, hogy megvizsgálta volna, hogy a hivatalvezető a fellebbezőhöz intézett‑e hiánypótlás iránti kérelmet. E következtetés levonása céljából a fellebbező kiterjeszti az említett eljárási szabályzat 86. cikkének (4) bekezdésére az ugyanezen cikk (5) bekezdése szerinti azon kifejezett kötelezettséget, amely szerint a Törvényszéknek a kiigazítási beadvány elfogadhatatlanságáról szóló esetleges döntését megelőzően adott esetben a hivatalvezetőnek a mulasztás pótlása érdekében a kiigazítást indokoló jogi aktus benyújtására kell felhívnia. Másfelől a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikke (4) bekezdésének b) pontjában foglalt „szükség esetén” mondatrész azt jelenti, hogy a kiigazítási beadvány csak akkor tartalmazhat módosított jogalapokat és érveket, ha azok szükségesek, azaz kizárólag akkor, ha a megtámadott határozatok – a megfogalmazásbeli puszta eltéréseken túl – érdemben különböznek. Márpedig a jelen esetben ez nem áll fenn. A fellebbező véleménye szerint ugyanis a Törvényszék döntésével ellentétben a jegyzékbe való felvétel indokainak a 2016. május 27‑i aktusokban történt módosítása nem tette szükségessé az elsőfokú keresetlevélben előadott jogalapok és érvek módosítását.
28.
A Bizottság által támogatott Tanács előzetesen előadja, hogy a fellebbező nem határozza meg a jogilag megkövetelt módon az uniós jog azon rendelkezéseit, amelyek megsértését a Törvényszéknek felrója, ami a fellebbezés első három jogalapjának elfogadhatatlanságával jár. A Bizottság ehhez hozzáteszi, hogy azon állításával, amely szerint a jegyzékbe felvétel indokai nem változtak, a fellebbező a tények Törvényszék általi értékelését próbálja megkérdőjelezni, ami a fellebbezési szakban elfogadhatatlan.
29.
Az ügy érdemét illetően – a Tanács szerint – a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdésében előírt hiánypótlás problematikája fel sem merül, mivel a második kiigazítási beadványhoz a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktust is csatolták, ebből következően az esetleges hiánypótlásra nem volt szükség. Másfelől, az eljárási szabályzat 86. cikkének (4) bekezdéséből az következik, hogy az érintettet azon kötelezettség terheli, hogy „szükség esetén” terjessze elő a kiigazított jogalapokat és érveket. E kötelezettség esetről esetre alkalmazandó, ami feltételezi a kiigazított jogalapok és érvek benyújtása szükségességének Törvényszék általi érdemi értékelését. E tekintetben a Tanács úgy véli, hogy mivel a Törvényszék megállapította, hogy a jegyzékbe felvételre vonatkozó – a fellebbezőre alkalmazandó – kritériumok és indokok a fellebbező második kiigazítási beadványában hivatkozott aktusok elfogadásával módosításra kerültek, a fellebbezőnek kellett volna előterjesztenie az alkalmazandó jogi háttér módosításához igazított jogalapokat és érveket. Következésképpen a fellebbező feladata volt, hogy a második kiigazítási beadványban kifejtse azon érveket, amelyek lehetővé teszik a 2016. május 27‑i aktusok jogszerűségének lényegi megvitatását és a Tanács védekezésének előkészítését.
30.
A Bizottság, a Tanáccsal egyetértve, hozzáteszi, hogy a fellebbező második kiigazítási beadványában megsértette a gondossági kötelezettségét, mivel egy különösen hiányos, az előírt követelményeknek egyáltalán meg nem felelő beadványt terjesztett elő.
2. Értékelés
31.
Előzetesen, a Tanács és a Bizottság által előterjesztett, a fellebbezés elfogadhatatlanságára vonatkozó kifogásokat azonnal el kell utasítani. A Tanács által előadott kifogást illetően semmi kétség nem merül fel azzal kapcsolatban, hogy az első három fellebbezési jogalappal a fellebbező azt rója fel a Törvényszéknek, hogy az megsértette az eljárási szabályzata 86. cikkének (4) és (5) bekezdését, amennyiben a megtámadott ítélet 39–47. pontjában megállapította, hogy a második kiigazítási kérelmet elfogadhatatlannak kell tekinteni azon ok miatt, hogy nem tartalmazza a kiigazított jogalapokat és érveket.
32.
A Bizottság azon ellenérve, amely szerint a fellebbező a Törvényszék azon ténymegállapításának megkérdőjelezésére szorítkozik, amely szerint a jogi háttér és a fellebbező jegyzékbe való felvételének egyedi okai „módosultak”, szintén nem meggyőző. E tekintetben ki kell emelni, hogy a fellebbező lényegében a Törvényszék által a jegyzékbe való felvétel új kritériumainak bevezetéséből és a nevének a jegyzékekbe való felvételére vonatkozó indokok módosításából – a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikke (4) bekezdésének értelmezése céljából – levont jogi következtetéseket vitatja. Másképpen fogalmazva a fellebbező úgy véli, hogy a releváns jogi háttér és a jegyzékbe való felvétel egyedi okai módosulásának megállapítása – az eljárási szabályzat 86. cikkének (4) bekezdése alapján – nem elegendő a keresetlevél kiigazítása iránti olyan beadvány elutasításához, amely nem tartalmazza a kiigazított jogalapokat és érveket. Ez a kérdés minden bizonnyal jogi kérdés, amely a fellebbezés folytán a Bíróság hatáskörébe tartozik.
33.
Ezen előzetes észrevételek után rátérek a Bíróság előtt folyamatban lévő ügy központi kérdésére.
34.
Emlékeztetni kell rá, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint a felek kereseti kérelmei főszabály szerint nem módosíthatók. (
15
)
35.
A Bíróság mindazonáltal e főszabályhoz legalábbis egy kivételt tett hozzá, nevezetesen a felek azon lehetőségét, hogy kereseti kérelmeiket és jogalapjaikat módosíthatják, ha a folyamatban lévő ügyben a megtámadott aktust egy azonos tárgyú új aktus módosítja vagy az előbbi helyébe lép. (
16
)
36.
Ez a kivétel – elkerülve, hogy a fellebbezőnek új keresetet kelljen benyújtania – indokolt a megfelelő igazságszolgáltatás és a pergazdaságosság érdekében. Ezenkívül azon a körülményen alapul, hogy igazságtalan lenne, ha az érintett intézmény, a valamely jogi aktus ellen az uniós bíróság elé terjesztett keresetlevélben található bírálatokkal való szembenézés jegyében, a megtámadott jogi aktust megfelelően módosíthatná, vagy helyébe egy másikat léptethetne, és az eljárás során hivatkozhatna erre a módosításra vagy jogszabályváltásra annak érdekében, hogy a másik felet megfossza eredeti kérelmeinek és jogalapjainak a későbbi aktusra való kiterjesztésének vagy az azzal szembeni további kérelmek vagy jogalapok előterjesztésének lehetőségétől. (
17
)
37.
Ahogy azt már a Bíróság megállapította, a Törvényszék eljárási szabályzatának 86. cikke a módosíthatatlanság elve alóli e kivételre vonatkozó, fent hivatkozott ítélkezési gyakorlat kodifikációjának minősül. (
18
)
38.
A Törvényszék eljárási szabályzatának 86. cikke ugyanis kimondja, hogy ha a megsemmisíteni kért jogi aktus helyébe azonos tárgyú másik jogi aktus lép, vagy azt módosítja, a felperes az eljárás szóbeli szakaszának befejezését, illetve a Törvényszék azon határozatát megelőzően, hogy az eljárás szóbeli szakaszának mellőzésével határozzon, ezen új körülmény figyelembevétele érdekében kiigazíthatja a keresetlevelet.
39.
E cikk a (4) bekezdésében részletezi, hogy a kiigazítási beadvány nem csak a kiigazított kereseti kérelmeket tartalmazza, hanem „szükség esetén a kiigazított jogalapok[at] és érvek[et]” is. (
19
)
40.
Másfelől a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdése értelmében a kiigazítási beadvánnyal együtt a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktust is be kell nyújtani. Ha e jogi aktust nem nyújtják be, a hivatalvezető e jogi aktus benyújtására észszerű határidőt állapít meg a felperes számára. Ha a felperes az előírt határidőn belül elmulasztja e hiánypótlást, a Törvényszék határoz arról, hogy e követelmény be nem tartása miatt a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatatlan‑e.
41.
Végül ugyanezen cikk (6) bekezdése szerint az elnök határidőt állapít meg az alperes számára a kiigazítási beadvány megválaszolására, a Törvényszék által a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatóságának tárgyában meghozandó határozat sérelme nélkül.
42.
Az első és második fellebbezési jogalapjában a fellebbező a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdésére utalva azt állítja, hogy a Törvényszék a keresetlevél kiigazítása iránti második kérelmet nem nyilváníthatta volna elfogadhatatlannak, mert a kiigazított jogalapok és érvek benyújtásának elmulasztását nem szankcionálják kifejezetten elfogadhatatlansággal. A fellebbező másodlagosan – feltéve, hogy a Törvényszék a kiigazított jogalapok és érvek hiánya miatt a második kiigazítás iránti kérelmet elfogadhatatlannak nyilváníthatja – azzal érvel, hogy a Törvényszéknek az eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdése alapján előzetesen mindenféleképpen fel kellett volna hívnia a fellebbezőt az említett kérelem hiányainak pótlására.
43.
Ez az álláspont számomra nem meggyőző.
44.
Először, az elsődlegesen előadott érvelés vonatkozásában úgy vélem, hogy a fellebbező a Törvényszék eljárási szabályzatának 86. cikkét csak részben értelmezi. E cikk (6) bekezdése ugyanis a Törvényszéknek azt a lehetőséget biztosítja, hogy a keresetlevelet kiigazító beadványt elfogadhatatlannak nyilváníthatja, még ha e beadványról az alperest valamely más – a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdésében előírt, a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktus benyújtása hiányának okától eltérő –okból értesítették is. Másképpen fogalmazva, a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (6) bekezdése szerinti azon előírás, amely a „Törvényszék által a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatóságának tárgyában meghozandó határozat sérelme nélkül” az alperest a kiigazító beadványra történő válaszadásra hívja fel, szükségképpen vonatkozik az említett cikk (5) bekezdésében kifejezetten szabályozottól eltérő, valamennyi további esetre is.
45.
A Törvényszék hatáskörének azon – a fellebbező állítása szerinti – korlátozása, hogy a Törvényszék a keresetlevelet kiigazító beadványt kizárólag az eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdésében szereplő egyetlen esetben nyilváníthatja elfogadhatatlannak, például azt jelentené, hogy a Törvényszék nem nyilváníthatna elfogadhatatlannak egy olyan beadványt, amelyet a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (2) bekezdésében hivatkozott, az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdésében előírt határidő megsértésével nyújtottak be.
46.
Nem hinném, hogy a Törvényszék eljárási szabályzatának elfogadásával a Tanácsnak ilyen szándéka volt. (
20
)
47.
A Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (6) bekezdését véleményem szerint úgy kell értelmezni, mint amely a Törvényszéket felhatalmazza, hogy az említett cikkben előírt követelmények bármely figyelmen kívül hagyása esetében döntsön a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatatlanságáról.
48.
Másodszor, a fellebbező által másodlagosan előadott érvelés tekintetében – a fellebbezővel ellentétben – úgy gondolom, hogy a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdése nem támasztja alá azt, hogy a Törvényszék a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatatlanná nyilvánítását megelőzően köteles felhívni a felperest a beadvány hiánypótlására vagy kijavítására.
49.
Az vitathatatlan, hogy a Törvényszék e feladata nem korlátozódik a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktus benyújtása elmulasztásának a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdésében kifejezetten szereplő esetére.
50.
A 2017. november 9‑iHX kontra Tanács ítéletben (C‑423/16 P, EU:C:2017:848, 22–27. pont) ugyanis a Bíróság hatályon kívül helyezte a Törvényszék azon ítéletét, amely egy keresetlevél kiigazítása iránti kérelmet elfogadhatatlannak nyilvánított azzal az indokkal, hogy azt a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (2) bekezdésével ellentétesen, nem külön iratban nyújtották be. A Bíróság ily módon megállapította, hogy amennyiben a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a keresetlevél kiigazítása iránt a Törvényszék előtti szóbeli meghallgatás során szóban előterjesztett kérelem nem felelt meg az eljárási szabályzatában meghatározott formai követelményeknek, „e hibát mindenesetre jeleznie kellett volna a fellebbező felé, és lehetővé kellett volna tennie számára a hiánypótlást”.
51.
Anélkül, hogy a Bíróság kizárta volna azt, hogy a Törvényszéknek lehetősége legyen az eljárási szabályzata által előírt ilyen formai követelmények figyelmen kívül hagyásának a keresetlevél kiigazítása iránti beadvány elfogadhatatlanná nyilvánítással történő szankcionálásra, mindazonáltal e lehetőséget a Törvényszék azon kötelezettségének rendelte alá, hogy a felperest előzetesen köteles felhívni a kérelem hiányainak pótlására vagy kijavítására.
52.
Ugyanakkor, ami a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (5) bekezdésének követelményén kívüli további formai követelményekre való kiterjesztésre érvényes, az véleményem szerint nem vonatkozik a kiigazítási beadvány tartalmára.
53.
Ahogy ugyanis a Törvényszék nem hívhatja fel a felperest a kereseti kérelmei hatályának egy olyan új aktusra történő kiterjesztésére, amelynek kiigazítását (
21
), és ezáltal a megtámadását a felperes elmulasztotta, ugyanúgy nem kérheti a felperest a jogalapok és érvek kiigazítására, még akkor sem, ha a felperes – akár szándékosan, akár nem – elmulasztotta azokat kiigazítani.
54.
E megközelítés az uniós bíróságok – az Unió jogi aktusainak jogszerűségével kapcsolatos jogviták keretében – betöltött funkciójából ered. Emlékeztetek rá, hogy erre a rendszerre a rendelkezési elv jellemző, amely szerint a felek kezdeményezik az eljárást és határozzák meg a jogvita tárgyát, ebből következően a bíróságnak mindenről döntenie kell, amit tőle kértek, és nem terjeszkedhet túl a tőle kérteken. (
22
)
55.
A rendelkezési elv éppen az uniós bíróságok előtt folyó eljárást szabályozó különböző előírásokban jelenik meg, többek között az Európai Unió Bírósága alapokmányának 21. cikkében, valamint a Bíróság eljárási szabályzata 120. cikkének c) pontjában és a Törvényszék eljárási szabályzata 76. cikkének d) pontjában, amelyek szerint az uniós bíróságok elé terjesztett keresetlevélnek tartalmaznia kell többek között a jogvita tárgyát, a kérelmeket és a hivatkozott jogalapok rövid ismertetését. (
23
)
56.
Számomra nyilvánvaló, hogy ugyanezen elv kerül kifejezésre a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének (4) bekezdésében is, amely felsorolja a kiigazítási beadvány tartalmi elemeit, hasonlóan ahhoz, ahogy azt az említett eljárási szabályzat 76. cikke a keresetlevél vonatkozásában teszi. Ez azt jelenti, hogy a Törvényszék a felperest a keresetlevél kiigazítása iránti beadványa – jogalapok és érvek kiigazítása érdekében történő – hiánypótlására még akkor sem hívhatja fel, ha a felperes eredetileg úgy vélte, hogy arra nincs szükség, ellenkező esetben a Törvényszék megsértené a felek szerződési szabadságát és az intézményi egyensúly elvét. Végső soron az a kérdés, hogy a felperes a bíróság előtt hivatkozhat‑e a jogaira, és amennyiben igen, milyen módon, jelentős mértékben a saját szándékától függ, és az Unió bírósága azt nem pótolhatja.
57.
Következésképpen a Törvényszéknek a keresetlevél kiigazítása iránti – a kiigazított jogalapokat és érveket nem tartalmazó – beadvány elfogadhatatlanná nyilvánítását illető hatásköre nincs alárendelve a felperes említett beadvány hiánypótlására történő előzetesen felhívásának.
58.
Ugyanakkor e hatáskör nem jelenti azt, hogy a Törvényszék minden, a keresetlevél kiigazítása iránti – a kiigazított jogalapokat és érveket nélkülöző – beadványt azonnal elutasíthat.
59.
A Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikke (4) bekezdése b) pontjának megfelelően ugyanis e hatáskör attól függ, hogy a Törvényszék ellenőrizze, szükség van‑e a kiigazított jogalapok és érvek kifejtésére.
60.
Amint arra a harmadik fellebbezési jogalapjában a fellebbező, valamint a Tanács is hivatkozott, a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikke (4) bekezdésének b) pontjában megfogalmazott „szükség esetén” feltétel minden egyes esetben annak a vizsgálatához vezet, hogy szüksége van‑e a fellebbezőnek a kiigazításra. (
24
)
61.
A „szükségesség” e kritériumát a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikke céljainak fényében kell értelmezni. A megfelelő igazságszolgáltatás és a pergazdaságosság elvével ellentétes lenne ugyanis a kereseti kérelmeit korábban már kiigazító kérelmezőtől megkövetelni, hogy a keresetlevél kiigazítása iránti beadványban ismételje meg ugyanazokat a jogalapokat és érveket, mint amelyeket az eredetileg megtámadott aktussal szemben kifejtett.
62.
E nézőpont szerint a kiigazított jogalapok és érvek benyújtása akkor szükséges, ha a keresetlevél kiigazítását indokoló – azonos tárgyú – aktus (
25
) érdemben, és nem csupán tisztán formai szempontból, tér el az eredetileg megtámadott aktustól. (
26
) Ha ugyanis a későbbi aktus az eredetileg megtámadott aktushoz képest csak tisztán formai eltéréseket tartalmaz, úgy az utóbbival kapcsolatos jogalapok és érvek – a kereseti kérelem kifejezett kiigazításából eredő – hallgatólagos kiterjesztése is elegendő.
63.
Márpedig – nem vitatva, hogy valamennyi szóban forgó aktus tárgya azonos – a jelen ügyben a Törvényszék megtámadott ítéletéből elsősorban az derül ki, hogy a Törvényszék a fellebbező jegyzékbe történt felvétele okainak módosítását emelte ki vagy állapította meg anélkül, hogy megmagyarázta volna, hogy egyrészt a 2015. március 6‑i aktusok (az eredetileg megtámadott aktusok) és a 2015. május 28‑i aktusok (az első kiigazítás iránti kérelem tárgyát képező aktusok), másrészt pedig a 2016. május 27‑i aktusok (a második kiigazítás iránti kérelem tárgyát képező aktusok) alapvetően miben különböznek olyannyira, hogy az szükségessé teszi kiigazított jogalapok és érvek benyújtását.
64.
Az említett ítélet 42. pontjában a Törvényszék „rámutatott”, hogy „a kérelmező nevének a szóban forgó jegyzékekbe történő felvételének és a jegyzékekben való fenntartásának okai megváltoztak”, és a megtámadott ítélet említett pontjában, valamint 43. pontjában pusztán arra szorítkozott, hogy teljes egészében idézze a kérelmezővel szemben felhozott egyedi indokok két változatát, amelyek igazolták a jegyzékekbe történő felvételt.
65.
Márpedig a Törvényszék nem jelölt meg egyetlen érdemi különbséget sem egyrészt a 2015. március 6‑i és május 28‑i aktusokban, másrészt a 2016. május 27‑i aktusokban szereplő, a felperessel szemben felhozott egyedi indokok között. Végezetül a jelen indítvány 9. és 15. pontjában megismételt idézetek puszta tanulmányozása alapján semmiféle érdemi különbség nem állapítható meg ezen indokok között.
66.
A fellebbező felvételének egyedi indokai közötti ilyen érdemi különbség megjelölése véleményem szerint annál is inkább fontos, mivel a Törvényszék úgy vélte, hogy a Tanács nem támasztotta alá a fellebbezőnek a kőolajvásárlásokra vonatkozó ügyletekben játszott közvetítő szerepét, és a fellebbező, valamint a szíriai rezsim közötti kapcsolat fennállását sem, továbbá nem biztosított a Stroytransgaz társasággal kötött szerződést illetően elegendő pontosítást sem; ezek olyan nem vitatott okok, amelyek a Törvényszék által megsemmisített 2015. március 6‑i és május 28‑i aktusokban, továbbá a második kiigazítási kérelem indokául szolgáló 2016. május 27‑i aktusokban egyaránt feltüntetésre kerültek.
67.
Másodszor, ha jól értem a Törvényszék okfejtését, úgy tűnik, hogy a keresetlevél benyújtását követően a jogi háttér egyszerű módosítása is szükségessé teheti annak megkövetelését, hogy a felperes a jogalapokat és érveket kiigazítsa.
68.
A megtámadott ítélet 41. pontjában ugyanis a Törvényszék mindenekelőtt „megállapította, hogy a korlátozó intézkedésekre vonatkozó jogi háttér a 2015. október 12‑i aktusokkal módosításra került”. Ezt követően a megtámadott ítélet 44. pontjában a Törvényszék ismét kifejtette és emlékeztetett arra, hogy „az eredetileg felhozott indokokat […] módosították, és azok helyébe a 2016. május 27‑i aktusok mellékletében említett indokok léptek”, jelezve, hogy ezen aktusok „különösen figyelembe veszik” a 2015. október 12‑i aktusok által kiegészített jegyzékbe vételi kritériumokat, különös tekintettel arra, amely szerint „[…] a Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberekhez tartozó pénzeszközöket és gazdasági erőforrásokat be kell fagyasztani […]”. A megtámadott ítélet 45. pontjában a Törvényszék megállapítja, hogy „mivel [a 2015. október 12‑i aktusokat] a keresetlevél benyújtását követően fogadták el, a keresetlevélben a felperes a vele szemben [a 2016. május 27‑i aktusokban] felhozott indokok vitatása során az említett aktusok által bevezetett, a jegyzékbe vételi kritériumokat nem vehette számításba. Ennélfogva – az eljárási szabályzat 86. cikkének (4) bekezdésében előírtaknak való megfelelés érdekében – a felperes feladata volt – a z említett jegyzékbe vételi kritériumok figyelembevétele céljából – a jogalapjai és érvei kiigazítása”.
69.
Márpedig a Törvényszék a megtámadott ítélet egyetlen pontján sem magyarázza, és a fortiori nem is bizonyítja, hogy a jegyzékbe vételi kritériumok módosítása a fellebbező nevének a jegyzékekbe vétele és a jegyzékeken tartása vonatkozásában érdemi különbséghez vezetett.
70.
Közelebbről, a Törvényszék egyáltalán nem fejtette ki a 2013/255 határozat 28. cikkének (1) bekezdése – amely szerint be kell fagyasztani „a rezsimet támogató és abból hasznot húzó személyekhez […] tartozó valamennyi pénzeszközt és gazdasági erőforrást” –, és az említett határozat 2015. október 12‑i 2015/1836 határozat által beillesztett 28. cikkének (2) bekezdése – amely pontosítja, hogy be kell fagyasztani a „Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberekhez” tartozó valamennyi pénzeszközt és gazdasági erőforrást – közötti különbséget.
71.
Egy ilyen magyarázatra véleményem szerint különösen szükség lett volna, tekintettel arra, hogy egyrészt a Törvényszék a 2015. március 6‑i és 2015. május 28‑i aktusokat, arra hivatkozással semmisítette meg, hogy a Tanács semmiféle olyan bizonyítékot nem hozott fel, amely alátámasztaná vagy megerősítené a fellebbező és a szíriai rezsim közötti kapcsolatot, vagyis végeredményben a 2013/255 határozat 28. cikke (1) bekezdésének megsértése miatt, másrészt pedig arra, hogy az említett határozat 28. cikkének (2) bekezdése szerinti üzletemberek „vezető” jellege csak puszta pontosítása az ugyanezen cikk (1) bekezdésében megfogalmazott, az érintett személy és a szíriai rezsim közötti kapcsolatnak.
72.
Ahhoz, hogy a fellebbezőnek a jogalapjait és az érveit ki kelljen igazítania, nem elegendő tehát az, hogy a keresetlevél benyújtását követően módosították a jegyzékbe vételi kritériumokat. Az ezzel ellentétes – a Törvényszék által képviselt állásponthoz hasonló – döntés azt jelentené, hogy valamennyi kiigazítási beadványnak, amelyet fogalmilag valamely aktusnak a keresetlevél benyújtása után történő elfogadását követően nyújtottak be, tartalmaznia kellene a kiigazított jogalapokat és érveket, ami nyilvánvalóan ellentétes lenne a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikke (4) bekezdésének szövegével („szükség esetén”) és céljával.
73.
Ebből következően, véleményem szerint, a megtámadott ítélet 46. pontjában a Törvényszék elégtelen indokolással követelte meg azt, hogy a fellebbezőnek a kereset alapjául szolgáló megsemmisítési jogalapok tekintetében magyarázatokkal, valamint új ténybeli és jogi elemekkel kell szolgálnia, „figyelembe véve az alkalmazandó jogi keret változását, így különösen az új jegyzékbe vételi kritériumok bevezetését és a tekintetében felhozott indokok megváltozását”.
74.
E körülmények között a megtámadott ítélet rendelkező része 1. pontjának hatályon kívül helyezését javaslom, amennyiben az mint megalapozatlant elutasította a fellebbező által a keresetlevél kiigazítása iránt első fokon előterjesztett második kérelmet.
B.
A negyedik fellebbezési jogalapról
75.
Fellebbezésének negyedik jogalapja keretében a fellebbező elsősorban a 2015. október 12‑i aktusok jogellenességének megállapítását kéri, amelyek szerint „a Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberekhez” tartozó pénzeszközöket és gazdasági erőforrásokat be kell fagyasztani, azzal az indokkal, hogy egy ennyire tág és általános besorolás, amely ilyen nagyszámú személyt foglal magában, nyilvánvalóan összeegyeztethetetlen az Európai Unió Alapjogi Chartájának VI. fejezetével. Másodszor, az összes kár megtérítése címén kéri 700000 euró részére történő megfizetését.
76.
Véleményem szerint e kérelmek egyértelműen elfogadhatatlanok.
77.
Az első kérelmet illetően emlékeztetni kell rá, hogy a Bíróság eljárási szabályzata 170. cikkének (1) bekezdése értelmében a Törvényszék előtti jogvita tárgyát a fellebbezésben nem lehet megváltoztatni.
78.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint ezért a fellebbezési eljárás keretében a Bíróság hatásköre az első fokon eljáró bíróság előtt megvitatott jogalapokra vonatkozó jogi döntés értékelésére korlátozódik. Ezért nem engedhető meg, hogy valamely fél először a Bíróság előtt hozzon fel olyan jogalapot, amelyet nem terjesztett a Törvényszék elé, mivel ez azt jelentené, hogy a Törvényszék által eldöntött jogvitán túlterjedő jogvitával fordulhatna a fellebbezési eljárásban korlátozott jogkörrel rendelkező Bírósághoz. (
27
)
79.
Meg kell állapítani – amint arra a Tanács megalapozottan mutatott rá –, hogy a 2015. október 12‑i aktusok kért megsemmisítését első fokon nem kérelmezték. Ennélfogva a fellebbezés negyedik jogalapjának e kifogása elfogadhatatlan.
80.
A kártérítési kérelemnek azonos megítélés alá kell esnie. A fellebbező ugyanis egyáltalán nem vitatta azon okokat, amelyek miatt a Törvényszék a megtámadott ítélet 89. pontjában elutasította az állítólag elszenvedett károk megtérítése iránt első fokon előterjesztett kérelmét. Ezenkívül a fellebbező kérelmének alátámasztására nem hoz fel semmilyen arra irányuló érvet, hogy a Bíróság ítélje meg számára a kért kártérítést.
C.
A Törvényszékhez benyújtott keresetről
81.
Amint arra a jelen indítvány 73. és 74. pontjában rámutattam, azt javaslom a Bíróságnak, hogy a megtámadott ítélet rendelkező részének 1. pontját helyezze hatályon kívül, mivel a Törvényszék nem indokolta megfelelően, hogy a keresetlevél kiigazítása iránti második kérelmet miért ítélte elfogadhatatlannak.
82.
Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 61. cikkének első bekezdése szerint a Bíróság az ügyet maga is érdemben eldöntheti, amennyiben a per állása megengedi.
83.
A jelen esetben álláspontom szerint nem ez a helyzet. A Törvényszék ugyanis a keresetlevél kiigazítása iránti második beadványt mint elfogadhatatlant elutasította anélkül, hogy a feleket meghallgatta volna az egyrészt az (eredetileg megtámadott) 2015. március 6‑i aktusok és a (az első kiigazítás iránti kérelem tárgyául szolgáló) 2015. május 28‑i aktusok, másrészt (a második kiigazítás iránti kérelem tárgyául szolgáló) 2016. május 27‑i aktusok között – a 2015. október 12‑i, a jegyzékbe vételi kritériumokat módosító aktusokra tekintettel – fennálló különbségek lényeges jellege vonatkozásában. A Törvényszék feladata így a felek e kérdésre vonatkozó meghallgatása, és annak alapján az összes következtetés levonása. Az ügyet következésképpen vissza kell utalni a Törvényszék elé.
V. Végkövetkeztetés
84.
A fenti megfontolások fényében azt javaslom a Bíróságnak, hogy a következőképpen határozzon:
1)
A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke 2017. március 22‑iHaswani kontra Tanács ítélete (T‑231/15, nem tették közzé, EU:T:2017:200) rendelkező részének 1. pontját hatályon kívül helyezi.
2)
A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé, amennyiben az a fellebbező által a keresetlevél kiigazítása iránt első fokon előterjesztett második kérelem elfogadhatóságát és adott esetben annak megalapozottságát érinti.
3)
A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.
(
1
)	Eredeti nyelv: francia.
(
2
)	HL 2016. L 141., 125. o.
(
3
)	HL 2016. L 141., 30. o.
(
4
)	Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 21. cikkének első bekezdése többek között előírja, hogy a keresetnek tartalmaznia kell „a Bíróság döntésére irányuló kérelmet, és azoknak a jogalapoknak a rövid összefoglalását, amelyekre a kérelmet alapozzák”.
(
5
)	A Törvényszék 2015. március 4‑i eljárási szabályzata (HL 2015. L 105., 1. o.). Ezen eljárási szabályzat 2016. szeptember 1‑jén hatályba lépett 2016. július 13‑i módosítása (HL 2016. L 217., 73. o.) 1. cikkének 7. pontja megváltoztatta a 86. cikk (3)–(6) bekezdésének számozását. E bekezdések jelenleg az említett cikk (4)–(7) bekezdései. Bár a megtámadott ítélet a 86. cikk új számozására hivatkozik, szeretném kiemelni, hogy a fellebbezés feleinek beadványai némely esetben tévesen a korábbi számozásra hivatkoznak, ami félrevezető lehet.
(
6
)	HL 2015. L 64., 41. o.
(
7
)	HL 2013. L 147., 14. o.; helyesbítés: HL 2018. L 190., 20. o.
(
8
)	HL 2015. L 64., 10. o.
(
9
)	HL 2012. L 16., 1. o.; helyesbítések: HL 2012. L 259., 7. o.; HL 2018. L 109., 20. o.
(
10
)	HL 2015. L 132., 82. o.
(
11
)	HL 2015. L 132., 3. o.
(
12
)	HL 2015. L 266., 75. o.; helyesbítés: HL 2016. L 336., 42. o.
(
13
)	HL 2015. L 266., 1. o.
(
14
)	Pontosítom, hogy e javaslatom a keresetlevél második kiigazítása iránti kérelemmel kapcsolatos eljárás azon költségei vonatkozásában érvényes, amelyek a megtámadott ítélet rendelkező része 5. pontjának tárgyát képezik. Kiemelendő, hogy kereseti kérelmének negyedik pontjában a fellebbező a megtámadott ítélet rendelkező része 4. pontjának hatályon kívül helyezését is kéri, amennyiben az őt a 2015. március 6‑i és 2015. május 28‑i aktusokkal kapcsolatos eljárás költségei kétharmadának viselésére kötelezi. Márpedig mivel a Törvényszék ezen aktusokat megsemmisítette, az Európai Unió Bírósága alapokmánya 58. cikkének második bekezdése alapján a fellebbező a fellebbezési szakban elfogadhatatlanság terhe mellett nem kifogásolhatja az eljárás kizárólag az ezen aktusok jogszerűségére vonatkozó részéhez kapcsolódóan felmerült összegekre és költségekre vonatkozó törvényszéki határozatot. A jelen indítványban e pontra a későbbiekben már nem térek ki.
(
15
)	Lásd: 2017. november 9‑iHX kontra Tanács ítélet (C‑423/16 P, EU:C:2017:848, 18. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
16
)	Lásd ebben az értelemben: 2003. április 10‑iHendrickx kontra Cedefop ítélet (C‑217/01 P, EU:C:2003:226, 29. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
17
)	Lásd ebben az értelemben: 1982. március 3‑iAlpha Steel kontra Bizottság ítélet (14/81, EU:C:1982:76, 8. pont); 1988. július 14‑iStahlwerke Peine‑Salzgitter kontra Bizottság ítélet (103/85, EU:C:1988:398, 11. és 12. pont). Lásd továbbá: 2017. január 25‑iAlmaz‑Antey Air and Space Defence kontra Tanács ítélet (T‑255/15, nem tették közzé, EU:T:2017:25, 36. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
18
)	Lásd ebben az értelemben: 2017. november 9‑iHX kontra Tanács ítélet (C‑423/16 P, EU:C:2017:848, 18. pont).
(
19
)	Kiemelés tőlem.
(
20
)	Egyébiránt, még ha ez is lett volna a Tanács szándéka, mivel a bírósági jogorvoslat határidejét szabályozó rendelkezések közrendi szabályok, és nem a felek rendelkezésétől függnek, ebben az esetben a Törvényszék eljárási szabályzatát úgy lehetne tekinteni, mint amely nem áll összhangban az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdésével.
(
21
)	E tekintetben nem értek egyet a 2017. május 31‑iDEI kontra Bizottság ítélet (C‑228/16 P, EU:C:2017:409) 42. pontjából következő obiter dictummal, amelyben a Bíróság a Törvényszék eljárási szabályzatának 86. cikkére hivatkozva megállapította, hogy a Törvényszéknek abban az ügyben „lehetősége lett volna” megkérdezni a fellebbezőt, hogy a korábbi határozatot megerősítő határozatot követően a „megsemmisítés iránti kereseti kérelmeit szándékozik‑e módosítani”, annak érdekében, hogy azok a megerősítő határozat ellen is irányuljanak. Egyrészt ugyanis – amint az a Bíróság ítéletéből egyértelműen kitűnik – az említett ügy konkrét körülményei szerint a Törvényszékhez két külön keresettel fordultak, amelyek egyike a korábbi határozat ellen irányul (a C‑228/16. P. sz. ügyben a fellebbezés alapjául szolgáló T‑639/14. sz. ügy), míg a másik az azt megerősítő határozat ellen (T‑352/15. sz. ügy). Márpedig, ha a Törvényszékhez két, azonos tárgyú jogi aktusra vonatkozó keresettel fordulnak, immár nem a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének kérdése merül fel, hanem a két kereset egyesítése. Másrészt a megsemmisítés iránti kereseti kérelmet illetően a Törvényszék magától nem járhat el. Másképpen fogalmazva, a Törvényszék csak akkor tárja fel, hogy van‑e az azonos tárgyra vonatkozó, a korábbi aktust módosító vagy annak helyébe lépő másik aktus, ha hozzá előzetesen vagy az eljárási szabályzata 76. cikke alapján önálló kereset keretében megsemmisítés iránti kérelemmel, vagy_az eljárási szabályzata 86. cikke alapján kiigazítás iránti kérelemmel fordultak. Következésképpen az első esetben, mint azt fentebb jeleztem, a jogvita nem tartozik a Törvényszék eljárási szabályzata 86. cikkének hatálya alá, és nincs helye a felperes kereseti kérelmei kiigazítására történő felhívásának. Ehhez hasonlóan a második esetben egyáltalán nincs helye a felperes kereseti kérelmei kiigazítására történő felhívásának, mert a kiigazítás iránti kérelmet már benyújtották.
(
22
)	Lásd: British Airways kontra Bizottság ügyre vonatkozó indítványom 84. pontja (C‑122/16 P, EU:C:2017:406), amelyre a Bíróság a 2017. november 14‑iBritish Airways kontra Bizottság ítélet (C‑122/16 P, EU:C:2017:861) 87. pontjában hivatkozik.
(
23
)	Lásd: British Airways kontra Bizottság ügyre vonatkozó indítványom C‑122/16 P, EU:C:2017:406, 39. lábjegyzet), valamint ebben az értelemben a 2017. november 14‑iBritish Airways kontra Bizottság ítélet (C‑122/16 P, EU:C:2017:861, 86. pont).
(
24
)	Lásd ebben az értelemben továbbá: Kokott főtanácsnok HX kontra Tanács ügyre vonatkozó indítványa (C‑423/16 P, EU:C:2017:493, 34. pont).
(
25
)	Természetesen, ha az utóbbi aktus tárgya eltér az eredetileg megtámadott aktus tárgyától, akkor egy újabb eljárást kezdeményező keresetlevelet kell benyújtani a Törvényszék eljárási szabályzata 76. cikkének d) pontjában előírt feltételek szerint.
(
26
)	Lásd ebben az értelemben a Törvényszék által a 2016. január 28‑iKlyuyev kontra Tanács ítélet (T‑341/14, EU:T:2016:47) 61–73. pontjában kifejtett érvelést.
(
27
)	2017. július 13‑iSaint‑Gobain Glass Deutschland kontra Bizottság ítélet (C‑60/15 P, EU:C:2017:540, 50. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).