62020CJ0177_RES
Predmet C-177/20
„Grossmania” Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft.
protiv
VAS Megyei Kormányhivatal
(zahtjev za prethodnu odlukukoji je uputio Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság)
Presuda Suda (treće vijeće) od 10. ožujka 2022.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Načela prava Unije – Nadređenost – Izravan učinak – Lojalna suradnja – Članak 4. stavak 3. UEU-a – Članak 63. UFEU-a – Obveze države članice koje proizlaze iz presude donesene u prethodnom postupku – Tumačenje pravila prava Unije koje je Sud dao u presudi donesenoj u prethodnom postupku – Obveza davanja punog učinka pravu Unije – Obveza nacionalnog suda da izuzme iz primjene koji je, prema tumačenju Suda, protivan pravu Unije – Upravna odluka koja je postala konačna jer protiv nje nije podnesen pravni lijek – Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti – Odgovornost države članice”
Države članice – Obveze – Obveza lojalne suradnje – Obveze nacionalnih sudova – Nacionalni propis kojim se predviđa prestanak ex lege prava plodouživanja i njihovo brisanje iz zemljišnih knjiga – Nacionalni propis koji nije u skladu s pravom Unije, kako ga tumači Sud – Obveza izuzimanja iz primjene navedenog nacionalnog propisa – Brisanje prava plodouživanja koje je postalo pravomoćno jer protiv njega nije podnesen pravni lijek – Obveza uklanjanja nezakonitih posljedica povrede prava Unije – Obveza nalaganja nadležnom tijelu da ponovno provede upis navedenih prava – Nemogućnost ponovnog upisa – Pravo na naknadu
(čl. 4. st. 3. UEU-a; čl. 63. i 267. UFEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 17. st. 1.)
(t. 45., 57., 58., 62., 64.-68., 75. i izreka)
Kratak prikaz
„Grossmania” Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft (u daljnjem tekstu: Grossmania), društvo sa sjedištem u Mađarskoj, ali čiji su članovi državljani drugih država članica, bilo je nositelj prava plodouživanja na poljoprivrednim zemljištima u Mađarskoj. Dana 1. svibnja 2014. njegova su prava izbrisana iz zemljišnih knjiga na temelju mađarskog propisa kojim se predviđa prestanak ex lege, počevši od tog datuma, prava plodouživanja na poljoprivrednim zemljištima koja su prethodno uspostavljena ugovorom između osoba koje nisu u uskoj obiteljskoj vezi. Sud je 2018. svojom presudom SEGRO i Horváth (
1
) presudio da se takvo nacionalno zakonodavstvo protivi slobodnom kretanju kapitala, u smislu članka 63. UFEU-a. Nakon te presude društvo Grossmania zatražilo je od nadležnih tijela ponovni upis svojih prava plodouživanja. Njegov je zahtjev, međutim, odbijen.
Budući da je pozvan ocijeniti zakonitost tog odbijanja ponovnog upisa, Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Upravni i radni sud u Győru, Mađarska) odlučio je uputiti Sudu pitanje o dosegu obvezujućih učinaka presuda Suda donesenih povodom zahtjeva za prethodnu odluku. Naime, prema mišljenju tog suda, iz presude Suda SEGRO i Horváth proizlazi da je mađarsko zakonodavstvo na kojem se temeljilo odbijanje zahtjeva društva Grossmania protivno pravu Unije. Međutim, za razliku od situacija u kojima je donesena ta presuda, društvo Grossmania nije pred sudom osporilo brisanje svojih prava plodouživanja. Navedeni se sud stoga pita može li, s obzirom na presudu SEGRO i Horváth, ipak izuzeti iz primjene predmetno nacionalno zakonodavstvo zbog njegove suprotnosti s pravom Unije i naložiti nadležnim tijelima ponovno provođenje upisa prava plodouživanja koje je izbrisano.
U svojoj presudi Sud pojašnjava obveze država članica, osobito nacionalnih sudova, koje proizlaze iz presude donesene u prethodnom postupku s obzirom na nacionalni propis protivan pravu Unije kada postoji pravomoćna odluka kojom se taj propis provodi, kao i mjere koje one moraju poduzeti kako bi uklonile nezakonite posljedice koje uzrokuje taj propis.
Ocjena Suda
Prije svega, Sud podsjeća na to da, kada je njegova sudska praksa dala jasan odgovor na pitanje o tumačenju prava Unije, nacionalni sud mora poduzeti sve što je potrebno za provedbu tog tumačenja prava. Na temelju načela nadređenosti prava Unije, nacionalni sud mora izuzeti iz primjene svaki nacionalni propis koji je protivan odredbi prava Unije koja ima izravan učinak jer ga ne može tumačiti u skladu s tim pravom. Taj izravni učinak osobito je dodijeljen članku 63. UFEU-a, koji propisuje slobodno kretanje kapitala. Prema tome, s obzirom na to da iz presude SEGRO i Horváth proizlazi da predmetni mađarski propis nije u skladu s člankom 63. UFEU-a, sud koji je uputio zahtjev, pred kojim je podnesena tužba za poništenje odluke koja se temelji na tom propisu, dužan je osigurati puni učinak navedenog članka tako da izuzme iz primjene navedeni nacionalni propis.
Nadalje, Sud naglašava da, na temelju načela djelotvornosti i lojalne suradnje, koja proizlaze iz članka 4. stavka 3. UEU‑a, osobite okolnosti mogu nacionalnom upravnom tijelu nametnuti obvezu preispitivanja pravomoćne odluke. U tom kontekstu, valja pronaći ravnotežu između zahtjeva pravne sigurnosti i zahtjeva zakonitosti s obzirom na pravo Unije. Potonji je zahtjev u ovom slučaju iznimno važan, s obzirom na štetne posljedice koje proizlaze iz predmetnog nacionalnog propisa i na brisanje prava plodouživanja kojim se on provodi. Naime, kako to proizlazi i iz presude Komisija/Mađarska (Plodouživanja na poljoprivrednim zemljištima) (
2
), taj propis istodobno predstavlja očitu i tešku povredu temeljne slobode predviđene u članku 63. UFEU-a i prava na vlasništvo, priznatog člankom 17. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, s obzirom na to da je ta povreda utjecala na više od 5000 državljana država članica koje nisu Mađarska.
Slijedom toga, s obzirom na to da nacionalni propis, osim toga, može dovesti u zabludu u pogledu potrebe osporavanja odluka o brisanju donesenih na temelju tog propisa, zahtjev pravne sigurnosti ne može opravdati nemogućnost predviđenu u mađarskom pravu da u ovom slučaju u okviru tužbe protiv odbijanja zahtjeva za ponovni upis prava plodouživanja osporava brisanje tih prava koje je u međuvremenu postalo pravomoćno. Nacionalni sud pred kojim se vodi postupak stoga bi trebao odbaciti tu nemogućnost kao protivnu načelima djelotvornosti i lojalne suradnje.
Naposljetku, Sud smatra da se, u nedostatku posebnih pravila u pravu Unije koja se odnose na načine uklanjanja nezakonitih posljedica povrede članka 63. UFEU-a u okolnostima poput onih u glavnom postupku, mjere kojima je cilj osigurati poštovanje prava Unije mogu sastojati, među ostalim, od ponovnog upisa nezakonito ukinutih prava plodouživanja u zemljišne knjige. Međutim, sud koji je uputio zahtjev mora provjeriti, s obzirom na pravnu i činjeničnu situaciju u trenutku odlučivanja, treba li to provođenje ponovnog upisa naložiti nadležnom tijelu ili se tomu protive objektivne i legitimne prepreke, poput toga da je novi vlasnik zemljišta koja su predmet tih prava plodouživanja stekao u dobroj vjeri. Ako se takav ponovni upis pokaže nemogućim, bilo bi potrebno, kako bi se uklonile nezakonite posljedice povrede prava Unije, bivšim nositeljima prava plodouživanja koja su izbrisana dodijeliti pravo na naknadu koja je prikladna kako bi popravila gospodarski gubitak koji proizlazi iz brisanja tih prava.
Osim toga, neovisno o navedenim mjerama, puna djelotvornost prava Unije podrazumijeva da pojedinci koji su oštećeni povredom tog prava, na temelju načela odgovornosti države za štetu koja im je prouzročena takvom povredom, imaju i pravo na naknadu, u skladu s uvjetima utvrđenima u sudskoj praksi Suda, koji se u ovom slučaju čine ispunjenima.
(
1
)	Presuda od 6. ožujka 2018., SEGRO i Horváth (C-52/16 i C-113/16, EU:C:2018:157)
(
2
)	Presuda od 21. svibnja 2019., Komisija/Mađarska (Plodouživanja na poljoprivrednim zemljištima) (C-235/17, EU:C:2019:432)