62021CJ0158_RES
Predmet C-158/21
Kazneni postupak
protiv
Lluísa Puiga Gordija i dr.
(zahtjev za prethodnu odluku koji je podnio Tribunal Supremo (Vrhovni sud, Španjolska))
Presuda Suda (veliko vijeće) od 31. siječnja 2023.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Europski uhidbeni nalog – Okvirna odluka 2002/584/PUP – Postupci predaje između država članica – Pretpostavke izvršenja – Nadležnost pravosudnog tijela koje izdaje uhidbeni nalog – Članak 47. drugi stavak Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Pravo na pristup zakonom prethodno ustanovljenom sudu – Mogućnost izdavanja novog europskog uhidbenog naloga protiv iste osobe”
Prethodna pitanja – Ubrzani prethodni postupak – Pretpostavke – Okolnosti koje opravdavaju brzo postupanje – Nepostojanje – Prekid postupka koji je u tijeku pred sudom koji je uputio zahtjev do odgovora Suda – Osobe protiv kojih se vodi glavni kazneni postupak kojima trenutačno nije oduzeta sloboda
(Statut Suda, čl. 23.a; Poslovnik Suda, čl. 105. st. 1.)
(t. 26.-30.)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Prethodna pitanja – Dopuštenost – Pitanja pravosudnog tijela izdavanja europskog uhidbenog naloga koja se odnose na obveze pravosudnog tijela izvršenja – Dopuštena pitanja
(čl. 267. UFEU-a; Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299)
(t. 53., 54.)
Prethodna pitanja – Dopuštenost – Pretpostavke – Pitanja povezana s činjeničnim stanjem ili predmetom spora – Pitanja koja se odnose na tumačenje odredbi prava Unije koje nemaju izravan učinak – Nepostojanje utjecaja
(čl. 267. UFEU-a)
(t. 59.)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Mogućnost odbijanja izvršenja europskog uhidbenog naloga – Odbijanje na temelju razloga koji proizlazi iz samog prava države članice izvršenja – Nedopuštenost – Nacionalna odredba kojom se predviđa odbijanje izvršenja u slučaju povrede temeljnog prava zajamčenog u pravu Unije – Mogućnost pravosudnog tijela izvršenja da primijeni takvu odredbu – Uvjet
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 4. i 47.; Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, čl. 1., čl. 3., čl. 4., čl. 4.a, čl. 6. st. 1. i čl. 8.)
(t. 69.-76., 79. i t. 1. izreke)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Mogućnost odbijanja izvršenja europskog uhidbenog naloga – Odluka o odbijanju izvršenja na temelju provjere koju provodi pravosudno tijelo izvršenja u pogledu nadležnosti pravosudnog tijela koje izdaje uhidbeni nalog za njegovo izdavanje – Nedopuštenost
(Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, uv. izj. 6. i čl. 1. st. 1. i st. 2., čl. 6. st. 1.)
(t. 84.-89. i t. 2. izreke)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Predaja osuđenih ili osumnjičenih osoba pravosudnim tijelima izdavanja – Obveza poštovanja temeljnih prava i pravnih načela – Pravo na pristup zakonom prethodno ustanovljenom neovisnom i nepristranom sudu – Odbijanje izvršenja zbog opasnosti da će predanoj osobi suditi za to nenadležan sud – Nedopuštenost – Iznimka – Pretpostavke – Sustavni ili opći nedostaci sudskog sustava države članice izdavateljice ili nedostaci koji utječu na sudsku zaštitu skupine osoba koju je moguće objektivno utvrditi, a kojoj pripada osoba o kojoj je riječ – Očita nenadležnost suda koji treba odlučiti u postupku protiv navedene osobe
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47. drugi stavak; Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, čl. 1. st. 3.)
(t. 97., 98., 101.-103., 105.-111., 114., 115., 119., 120. i t. 3. izreke)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Predaja osuđenih ili osumnjičenih osoba pravosudnim tijelima izdavanja – Obveza poštovanja temeljnih prava i pravnih načela – Pravo na pristup zakonom prethodno ustanovljenom neovisnom i nepristranom sudu – Odbijanje izvršenja zbog opasnosti da će predanoj osobi suditi za to nenadležan sud – Odbijanje koje se opravdava postojanjem izvješća Radne skupine o samovoljnom zadržavanju koje se izravno ne odnosi na situaciju te osobe – Nedopuštenost – Ocjena sustavnih ili općih nedostataka sudskog sustava države članice izdavateljice koju provodi pravosudno tijelo izvršenja – Ocjena nedostataka koji utječu na sudsku zaštitu skupine osoba koju je moguće objektivno utvrditi, a kojoj pripada osoba o kojoj je riječ, koju provodi isto tijelo – Izvješće koje se može uzeti u obzir u okviru tih ocjena
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47. drugi stavak; Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, čl. 1. st. 3.)
(t. 122.-126. i t. 4. izreke)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Predaja osuđenih ili osumnjičenih osoba pravosudnim tijelima izdavanja – Obveza poštovanja temeljnih prava i pravnih načela – Pravo na pristup zakonom prethodno ustanovljenom neovisnom i nepristranom sudu – Odbijanje izvršenja zbog opasnosti da će presudu protiv predane osobe donijeti za to nenadležan sud – Nepostojanje prethodnog zahtjeva za pružanje dopunskih informacija od pravosudnog tijela koje izdaje uhidbeni nalog – Nedopuštenost
(čl. 4. st. 3. prvi podst.; Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, čl. 8. st. 1. i čl. 15. st. 2.)
(t. 131.-36. i t. 5. izreke)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Predaja osuđenih ili osumnjičenih osoba pravosudnim tijelima izdavanja – Odbijanje izvršenja prvog europskog uhidbenog naloga protiv tražene osobe – Izdavanje više uzastopnih europskih uhidbenih naloga protiv iste osobe – Dopuštenost – Pretpostavke
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47. drugi stavak; Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, čl. 1. st. 3.)
(t. 140.-146. i t. 6. izreke)
Kratak prikaz
Nakon donošenja zakonâ o neovisnosti autonomne zajednice Katalonije (Španjolska) i o održavanju referenduma u tu svrhu, pred Tribunalom Supremo (Vrhovni sud, Španjolska), sudom koji je uputio zahtjev, pokrenut je kazneni postupak protiv nekoliko osoba. Taj je sud u jesen 2019. izdao više europskih uhidbenih naloga (EUN). Postupci izvršenja EUN-ova koji su izdani protiv C. Puigdemonta Casamajóa i A. Comína Oliveresa prekinuti su nakon što su oni postali članovi Europskog parlamenta. Što se tiče EUN-a izdanog protiv L. Puiga Gordija, Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Prvostupanjski sud na nizozemskom jeziku u Bruxellesu, Belgija) odbio je rješenjem donesenim u kolovozu 2020. njegovo izvršenje jer, prema njegovu mišljenju, sud koji je uputio zahtjev nije nadležan za izdavanje tog EUN-a. Presudom objavljenom u siječnju 2021. cour d’appel de Bruxelles (Žalbeni sud u Bruxellesu, Belgija) odbio je žalbu podnesenu protiv tog rješenja.
U tom kontekstu, sud koji je uputio zahtjev upućuje Sudu niz pitanja kako bi se, u bitnome, utvrdilo može li pravosudno tijelo izvršenja odbiti izvršiti EUN pozivajući se na nenadležnost pravosudnog tijela koje je izdalo nalog za izdavanje tog naloga ili za odlučivanje o okrivljeniku te protivi li se Okvirnoj odluci o EUN-u (
1
) izdavanje novog EUN-a nakon što je izvršenje prvog EUN-a odbijeno.
Svojom presudom Sud, u velikom vijeću, osobito pojašnjava uvjete pod kojima pravosudno tijelo izvršenja može odbiti izvršiti EUN zbog opasnosti od povrede temeljnog prava tražene osobe na pošteno suđenje u slučaju njezine predaje (
2
), u vezi s takvom nenadležnosti.
Ocjena Suda
Kao prvo, Sud navodi da pravosudno tijelo izvršenja ne može odbiti izvršenje EUN-a na temelju razloga za neizvršenje koji proizlazi iz samog prava države članice izvršenja, a ne iz Okvirne odluke 2002/584. U tom pogledu Sud ističe da svaki od razloga prihvaćenih u sudskoj praksi Suda kao nešto što obvezuje ili ovlašćuje to da se ne postupi po EUN-u proizlazi iz Okvirne odluke 2002/584. Osim toga, prihvatiti to da država članica može dodavati navedenim razlozima neke druge koji se temelje na nacionalnom pravu, koji bi omogućili neizvršenje EUN-a, onemogućilo bi dobro funkcioniranje pojednostavnjenog sustava predaje osoba, uspostavljenog tom okvirnom odlukom. Međutim, Sud dodaje da država članica ima pravo, u iznimnim slučajevima, pozvati se na razlog za neizvršenje koji se temelji na obvezi jamčenja poštovanja temeljnih prava koja se pravom Unije priznaju osobi o kojoj je riječ (
3
), uz poštovanje strogih uvjeta navedenih u sudskoj praksi Suda u tom pogledu.
Kao drugo, Sud odlučuje da pravosudno tijelo izvršenja ne može provjeriti je li EUN izdalo za to nadležno pravosudno tijelo i odbiti izvršenje tog EUN-a kada ocijeni da to nije bio slučaj (
4
). U tom pogledu, člankom 6. stavkom 1. Okvirne odluke 2002/584 predviđa se da pravosudno tijelo koje izdaje uhidbeni nalog jest pravosudno tijelo države članice izdavateljice uhidbenog naloga koje je nadležno za izdavanje EUN-a u skladu s pravom te države. Iako je na pravosudnom tijelu izvršenja da se, prije nego što izvrši EUN, uvjeri u to da ga je doista izdalo pravosudno tijelo, ono ne može, nasuprot tomu, provjeravati je li tijelo o kojem je riječ nadležno za izdavanje takvog naloga s obzirom na odredbe prava države članice izdavateljice. Naime, u okviru postupovne autonomije koja joj je priznata, na svakoj je državi članici da odredi pravosudna tijela nadležna za izdavanje EUN-a, pri čemu je na tim pravosudnim tijelima da zatim sama ocijene jesu li za to nadležna s obzirom na pravo države članice izdavateljice.
Kao treće, Sud navodi da pravosudno tijelo izvršenja koje je pozvano odlučiti o predaji osobe protiv koje je izdan EUN ne može odbiti njegovo izvršenje zbog toga što se ta osoba izlaže opasnosti da joj nakon predaje državi članici izdavateljici sudi za to nenadležan sud osim ako
– s jedne strane, to pravosudno tijelo raspolaže objektivnim, vjerodostojnim, preciznim i odgovarajuće aktualiziranim elementima koji, imajući u vidu zahtjev zakonom ustanovljenog suda, potvrđuju postojanje sustavnih ili općih nedostataka u funkcioniranju sudskog sustava države članice izdavateljice odnosno nedostataka koji utječu na sudsku zaštitu skupine osoba koju je moguće objektivno utvrditi, a kojoj pripada osoba o kojoj je riječ, te koji podrazumijevaju to da osobe o kojima je riječ u toj državi članici općenito ne raspolažu djelotvornim pravnim lijekom koji omogućava provjeru nadležnosti kaznenog suda pozvanog da im sudi i
– s druge strane, navedeno pravosudno tijelo utvrdi da u okviru konkretnih okolnosti predmeta, imajući u vidu dokaze koje je podastrla osoba protiv koje je izdan taj EUN, postoje ozbiljni i utvrđeni razlozi za pretpostavku da sud koji će biti pozvan odlučivati u postupku protiv nje očito nije za to nadležan.
Konkretno, Sud podsjeća na to da je nadležnost suda za odlučivanje u nekom predmetu dio zahtjeva „zakonom prethodno ustanovljenog suda”, koji proizlazi iz članka 47. Povelje. Slijedom toga, ako osoba protiv koje je izdan EUN navodi da se izlaže opasnosti da joj se nakon predaje povrijedi pravo na djelotvoran pravni lijek pred nepristranim sudom zbog nenadležnosti suda koji je pozvan o njoj odlučiti, na pravosudnom je tijelu izvršenja da ocijeni osnovanost te tvrdnje u okviru tog ispitivanja u dvije faze. Kada pravosudno tijelo izvršenja smatra da elementi kojima raspolaže ne dokazuju postojanje prethodno navedenih nedostataka, to tijelo ne može odbiti izvršenje tog EUN-a zbog tog razloga. Naime, kada u državi članici izdavateljici postoje pravni lijekovi koji omogućavaju provjeru nadležnosti suda pozvanog da sudi takvoj osobi (ili tako da taj sud sâm ispita je li nadležan ili tako da postoji mogućnost podnošenja pravnog lijeka nekom drugom sudu), opasnost da će toj osobi suditi za to nenadležan sud te države članice može se, u načelu, otkloniti time da navedena osoba koristi te pravne lijekove. Kada ne postoje elementi kojima se može dokazati postojanje prethodno navedenih nedostataka, pravosudno tijelo izvršenja ne može pretpostaviti da takvi pravni lijekovi ne postoje, pri čemu je to tijelo, s druge strane, dužno svoju analizu o postojanju i djelotvornosti navedenih pravnih lijekova potkrijepiti u skladu s načelom uzajamnog povjerenja.
Kao četvrto i posljednje, Sud smatra da se više uzastopnih EUN-ova može izdati protiv tražene osobe kako bi je država članica predala nakon što je odbila izvršenje prvog EUN-a izdanog protiv nje, pod uvjetom da izvršenje novog EUN-a ne dovede do povrede temeljnih prava i pravnih načela zajamčenih člankom 6. UEU-a (
5
) i da je izdavanje tog EUN-a proporcionalno. Izdavanje novog EUN-a može se pokazati nužnim, osobito nakon što su otklonjeni elementi koji su onemogućavali izvršenje prethodno izdanog EUN-a. U okviru ispitivanja proporcionalnosti izdavanja novog EUN-a, pravosudno tijelo koje izdaje uhidbeni nalog ipak mora uzeti u obzir prirodu i težinu kaznenog djela zbog kojeg se tražena osoba goni, posljedice za tu osobu prethodno izdanog EUN-a protiv nje ili više njih odnosno izglede za izvršenje eventualnog novog EUN-a.
(
1
)	Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83. i ispravak SL 2013., L 222, str. 14.), kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009. (SL 2009., L 81, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 169.) (u daljnjem tekstu: Okvirna odluka).
(
2
)	To je pravo zajamčeno člankom 47. drugim stavkom Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja).
(
3
)	Članak 1. stavak 3. Okvirne odluke 2002/584
(
4
)	Sud odlučuje na temelju članka 1. stavaka 1. i 2. i članka 6. stavka 1. Okvirne odluke 2002/584.
(
5
)	Ta je obveza predviđena člankom 1. stavkom 3. Okvirne odluke 2002/584.