PRESUDA SLUŽBENIČKOG SUDA
EUROPSKE UNIJE
(prvo vijeće)
18. svibnja 2015.
Predmet F‑44/14
Jaana Pohjanmäki
protiv
Vijeća Europske unije
„Javna služba – Dužnosnici – Promaknuće – Usporedba zasluga – Uloge tijela za imenovanje i savjetodavnih komisija za promaknuća – Izostanak izvješća o ocjenjivanju – Izostanak uvida članova savjetodavnih komisija za promaknuća u izvješća o ocjenjivanju – Spojivost funkcija sastavljača izvješća pri savjetodavnim komisijama za promaknuća i bivšeg ocjenjivača – Očita pogreška u ocjeni – Radni staž u razredu – Razina obavljanih dužnosti – Dužnost brižnog postupanja“
Predmet:      Tužba podnesena na temelju članka 270. UFEU‑a, primjenjivog na Ugovor o EZAE‑u na temelju članka 106.a tog ugovora, kojom J. Pohjanmäki zahtijeva poništenje odluke Vijeća Europske unije da ne bude promaknuta u razred AD 13 na temelju promaknuća za 2013. kao i da se Vijeću naloži snošenje neimovinske štete navodno pretrpljene zbog te odluke.
Odluka:      Tužba se odbija. Nalaže se J. Pohjanmäki snošenje polovine vlastitih troškova. Nalaže se Vijeću Europske unije snošenje vlastitih troškova i polovine troškova J. Pohjanmäki.
Sažetak
1.      Dužnosnici – Promaknuće – Usporedba zasluga – Modaliteti – Uzimanje u obzir izvješćâ o radu – Nepotpun i nepravilan osobni dosje – Posljedice
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 45.)
2.      Dužnosnici – Promaknuće – Usporedba zasluga – Modaliteti – Uzimanje u obzir izvješćâ o radu – Prethodno ispitivanje koje obavljaju savjetodavne komisije za promaknuća – Modaliteti – Ispitivanje izvješćâ o ocjenjivanju koje obavlja samo jedan član savjetodavne komisije za promaknuća – Dopuštenost
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 45.)
3.      Dužnosnici – Promaknuće – Usporedba zasluga – Modaliteti – Uzimanje u obzir izvješćâ o radu – Prethodno ispitivanje koje obavljaju savjetodavne komisije za promaknuća – Modaliteti – Ispitivanje izvješćâ o ocjenjivanju koje obavlja član savjetodavne komisije za promaknuća koji je bio ocjenjivač predmetnog dužnosnika – Dopuštenost
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 45.)
4.      Tužbe dužnosnikâ – Prethodna žalba u upravnom postupku – Negativna odluka – Izmjena obrazloženja spornog akta
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 45., 90. i 91.)
5.      Dužnosnici – Promaknuće – Mjerila – Zasluge – Uzimanje u obzir radnog staža u razredu – Supsidijarnost – Uzimanje u obzir konstantnosti trajanja zasluga – Opseg
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 45.)
6.      Dužnosnici – Promaknuće – Usporedba zasluga – Diskrecijska ovlast uprave – Sudski nadzor – Granice – Očita pogreška u ocjeni – Pojam
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 45.)
7.      Dužnosnici – Promaknuće – Usporedba zasluga – Diskrecijska ovlast uprave – Elementi koji se mogu uzeti u obzir – Razina obavljanih dužnosti
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 5. i 45.)
8.      Dužnosnici – Promaknuće – Žalba kandidata koji nije promaknut – Negativna odluka – Obveza obrazlaganja – Opseg – Nedostatnost obrazloženja – Uređenje tijekom spornog postupka – Pretpostavke
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 25. i 45.)
1.      Za poništenje odluke da se kandidata ne promakne nije dovoljno da je njegov dosje nepravilan i nepotpun, već je potrebno dokazati i da je ta okolnost mogla imati odlučujući utjecaj na postupak promaknuća.
Stoga, kad je riječ o nepravilnosti koja se temelji na nepostojanju podataka o izvršavanju radnih obveza dužnosnika tijekom dvaju razdoblja od ukupno sedam mjeseci, nije dokazano da je ta nepravilnost mogla imati odlučujući utjecaj na postupak promaknuća. Naime, razdoblje od ukupno sedam mjeseci tijekom kojeg izvršavanje radnih obveza dužnosnika nije ocijenjeno u izvješćima o ocjeni vrlo je kratko u usporedbi s razdobljem od osam godina provedenih u predmetnom razredu te dužnosnik nije dokazao niti čak tvrdio da su njegove zasluge tijekom tih sedam mjeseci bile tako velike da je ishod usporedbe mogao biti drukčiji da su te zasluge bile uzete u obzir.
(t. 41., 43. i 44.)
Izvori:
Službenički sud: presuda Sabbag Afota/Vijeće, F‑9/11, EU:F:2011:196, t. 42. do 44.
2.      Kada sustav promaknuća koji je institucija uspostavila omogućuje da svaka savjetodavna komisija za promaknuća imenuje izvjestitelja kojemu je uloga ispitati dosjee i izvješća o ocjenjivanju i o tome izvijestiti savjetodavnu komisiju za promaknuća, činjenica da je samo jedan njezin član imao uvid u izvješća o ocjenjivanju jednog od dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće ne dovodi do zaključka o nepravilnosti svih usporedbi zasluga. Osim toga, s obzirom na činjenicu da unutarnji pravilnik institucije ne predviđa postupak ili posebne formalnosti za imenovanje izvjestitelja u savjetodavnoj komisiji za promaknuća, uvid u izvješća o ocjenjivanju koji je izvršio jedan od članova savjetodavne komisije za promaknuća dovoljan je da se smatra da je taj član djelovao u svojstvu njezina izvjestitelja.
(t. 46.)
3.      Kada sustav promaknuća koji je institucija uspostavila omogućuje da svaka savjetodavna komisija za promaknuća imenuje izvjestitelja kojemu je uloga ispitati dosjee i izvješća o ocjenjivanju i o tome izvijestiti savjetodavnu komisiju za promaknuća te predviđa da je prvi ocjenjivač jednog od dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuća član savjetodavne komisije za promaknuća, taj se član mora suzdržati od sudjelovanja u raspravi o predmetnom dužnosniku. Ne postoji, međutim, razlog da se doseg tog pravila proširi tako da ono uključuje i dužnost izvjestitelja koju član o kojem je riječ mora obavljati u savjetodavnoj komisiji za promaknuća u fazi ispitivanja dosjea i relevantnih izvješća.
(t. 49.)
4.      Prilagodljivost predsudskog postupka omogućuje upravi da u fazi žalbe preispita pobijani akt s obzirom na nove činjenične i pravne okolnosti i, ako je to potrebno, izmijeni ili dopuni obrazloženje na temelju kojega ga je donijela.
(t. 52.)
Izvori:
Opći sud Europske unije: presuda Mocová/Komisija, T‑347/12 P, EU:T:2014:268, t. 34., 35. i 45.
Službenički sud: presude AZ/Komisija, F‑26/10, EU:F:2011:163, t. 38. i BD/Komisija, F‑36/11, EU:F:2012:49, t. 47.
5.      Članak 45. Pravilnika o osoblju nalaže da se za potrebe promaknuća odabir provodi isključivo među najzaslužnijim dužnosnicima koji su ispunili uvjete za promaknuće. Slijedom toga, za potrebe promaknuća dužnosnika staž proveden u razredu i službi može se koristiti samo kao podredni kriterij, u slučaju zasluga jednakih onima drugih dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće.
Kriterij konstantnosti trajanja zasluga ne predstavlja poseban kriterij u odnosu na tri kriterija navedena u članku 45. Pravilnika, već je izravno sadržan u prvome od njih, odnosno izvješćima o dužnosnicima, i omogućuje tijelu za imenovanje da pronađe pravednu ravnotežu između cilja osiguravanja brzog napretka u karijeri izvrsnih dužnosnika koji se ističu iznimno visokom razinom izvršavanja radnih obveza i cilja osiguravanja redovne karijere dužnosnika koji su tijekom dužeg razdoblja pokazali konstantno visoku razinu izvršavanja radnih obveza.
(t. 57. i 58.)
Izvori:
Opći sud Europske unije: presuda Stols/Vijeće, T‑95/12 P, EU:T:2014:3, t. 40. do 45.
Službenički sud: presude Barbin/Parlament, F‑68/09, EU:F:2011:11, t. 91. i Nieminen/Vijeće, F‑81/12, EU:F:2014:50, t. 43. i 44., koja je predmet žalbenog postupka pred Općim sudom Europske unije u predmetu T‑464/14 P
6.      Za potrebe usporedbe zasluga dužnosnika koji su kandidati za promaknuće tijelo nadležno za imenovanja raspolaže širokom diskrecijskom ovlašću i nadzor suda Unije u tom kontekstu mora se ograničiti na pitanje je li uprava, u pogledu razloga koji su je doveli do njezine ocjene, ostala unutar nespornih granica te je li svoju ovlast izvršila na očito pogrešan način. Sud stoga ne smije svojom ocjenom nadomjestiti ocjenu kvalifikacija i zasluga kandidata koju je dalo tijelo za imenovanje.
U tom pogledu, pogreška je očita kada ju je moguće lako uočiti i jasno otkriti na temelju kriterija kojima je zakonodavac namjeravao podvrgnuti odluke u području promaknuća. Slijedom navedenog, kako bi se utvrdila očita pogreška u ocjeni činjenica počinjena od strane upravnog tijela, a koja je takva da opravdava poništenje odluke, dokazi koje podnosi tužitelj moraju biti dostatni kako bi se ocjene upravnog tijela lišile vjerodostojnosti. Drugim riječima, razlog kojim se ističe očita pogreška valja odbiti ako se, unatoč dokazima koje je pružio tužitelj, ocjena koja se dovodi u pitanje može prihvatiti kao točna ili valjana.
(t. 61. i 62.)
Izvori:
Službenički sud: presude AC/Vijeće, F‑9/10, EU:F:2011:160, t. 22. do 24. i Nieminen/Vijeće, EU:F:2014:50, t. 59.
7.      Prema načelu jednakovrijednosti razreda i poslova, utvrđenom člankom 5. Pravilnika o osoblju, za dužnosnike i službenike u istom razredu pretpostavlja se da obavljaju poslove s istim dužnostima. Slijedom toga, kada obavlja usporedbu zasluga dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće, uprava mora uzeti u obzir razinu dužnosti koje je obavljao dužnosnik koji ispunjava uvjete za promaknuće kada te dužnosti nadilaze one koje se uobičajeno dodjeljuju dužnosniku u njegovu razredu.
(t. 66.)
Izvori:
Službenički sud: presuda Merhzaoui/Vijeće, F‑18/09, EU:F:2011:180, t. 59.
8.      Iako nije dužno obrazložiti odluke o promaknuću u pogledu nepromaknutih kandidata, tijelo za imenovanje mora obrazložiti svoju odluku o odbijanju žalbe nepromaknutog kandidata protiv odluke koja se odnosi na njega, a kojom je odlučeno da ga se ne promakne, s obzirom na to da se smatra da se obrazloženje te negativne odluke poklapa s obrazloženjem odluke protiv koje je podnesena žalba.
U tom kontekstu, dostatnost obrazloženja treba ocjenjivati s obzirom na bitne elemente argumenata na koje institucija odgovara. Budući da promaknuća podrazumijevaju izbor između predmetnih dužnosnika, sukladno članku 45. Pravilnika o osoblju, u tom pogledu dostatno je da se obrazloženje odluke o odbijanju žalbe odnosi na primjenu zakonskih pretpostavki promaknuća i onih propisanih Pravilnikom o osoblju na dužnosnikov pojedinačni položaj.
Nadalje, pod uvjetom da je početak obrazloženja dalo tijelo za imenovanje, dodatna pojašnjenja mogu se dati tijekom postupka.
(t. 79., 80. i 83.)
Izvori:
Opći sud Europske unije: rješenje Van Neyghem/Vijeće, T‑113/13 P, EU:T:2013:568, t. 17.
Službenički sud: presude AC/Vijeće, EU:F:2011:160, t. 29.; Sabbag Afota/Vijeće, EU:F:2011:196, t. 65. i Bouillez i dr./Vijeće, F‑11/11, EU:F:2012:8, t. 22.