62024CJ0562_RES
Lieta C‑562/24 [Munik] (
i
)
S. H. d.o.o.unM. A. d.o.o.
(Okrožno sodišče v Kopru lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (piektā palāta) 2026. gada 29. janvāra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Konfiskācijas rīkojumu savstarpēja atzīšana – Pamatlēmums 2006/783/TI – 8. panta 2. punkta d) apakšpunkts – Neatzīšanas vai neizpildīšanas iemesli – Ieinteresēto personu tiesības – Labticīgas trešās personas – Hipotekārais kreditors – Nekustamais īpašums, kas ir noziedzīgi iegūti līdzekļi – Konfiskācijas rīkojuma atzīšanas un izpildes procedūra – Tiesas noteikta hipotēka, kas reģistrēta pirms šā rīkojuma izdošanas
Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Savstarpējas atzīšanas principa piemērošana konfiskācijas rīkojumiem – Pamatlēmums 2006/783 – Neatzīšanas un neizpildes iemesli – Tvērums – Pamattiesības –Tiesības uz īpašumu – Izpildes dalībvalsts tiesu iestādes atteikums atzīt vai izpildīt citā dalībvalstī izdotu konfiskācijas rīkojumu attiecībā uz nekustamo īpašumu, kas ir noziedzīgi iegūti līdzekļi – Pieļaujamība – Nosacījums – Hipotekārā kreditora, kuram ir labticīgas trešās personas statuss, tiesības, kas šā rīkojuma izpildi padara neiespējamu – Tiesu hipotēka, ko kreditors attiecībā uz šo īpašumu ir reģistrējis pirms konfiskācijas rīkojuma atzīšanas un izpildes procedūras sākšanas – Labticīgas trešās personas statusa pārbaude, ko veic iesniedzējtiesa
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42 24. un 33. apsvērums un 2. panta 1., 2. un 6. punkts; Padomes Pamatlēmuma 2005/212 3. apsvērums un Pamatlēmuma 2006/783 1. un 8. apsvērums, kā arī 1., 7. pants, 8. panta 2. punkta d) apakšpunkts un 9. panta 1. punkts)
(skat. 31.–51. un 55. punktu un rezolutīvo daļu)
Rezumējums
Izskatījusi Okrožno sodišče v Kopru (Koperas apgabaltiesa, Slovēnija) lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, Tiesa sniedz precizējumus par Pamatlēmuma 2006/783 (
1
) 8. panta 2. punkta d) apakšpunktā ietverto iemeslu, uz kuru pamatojoties izpildes dalībvalsts kompetentā tiesu iestāde var atteikties atzīt vai izpildīt konfiskācijas rīkojumu, ja saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem “jebkuras ieinteresētās puses tiesības, tostarp labticīgu trešo personu tiesības” šā rīkojuma izpildi padara neiespējamu.
Atbilstoši Horvātijas tiesībām reģistrēta sabiedrība S. H. un divi Itālijas pilsoņi ar galīgu spriedumu tika notiesāti par dalību noziedzīgā organizācijā, krāpšanu atbildību pastiprinošos apstākļos un noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, jo apsolīja cietušajiem, ka viņu nauda tiks ieguldīta Forex platformā, bet patiesībā izmantoja to personīgiem mērķiem, tostarp dažādu nekustamo īpašumu iegādei Itālijā, Slovēnijā un Horvātijā.
2018. gada oktobrī un 2019. gada februārī sabiedrība M. A. Slovēnijas Republikā sāktā piespiedu izpildes procedūrā pret S. H. reģistrēja divas tiesu hipotēkas uz tai piederošo nekustamo īpašumu Plavjē (Slovēnija), lai nodrošinātu divus prasījumus. Ar 2019. gada marta spriedumu (turpmāk tekstā – “konfiskācijas rīkojums”) Itālijas tiesa izdeva rīkojumu konfiscēt nekustamos īpašumus, kas ir noziedzīgi iegūti līdzekļi, par kuriem S. H. tika notiesāta, tostarp īpašumu Koperā (Slovēnija) un īpašumu Plavjē. Konfiskācijas rīkojums tika nosūtīts kompetentajām Slovēnijas iestādēm, lai tās to atzītu un izpildītu. Šajā saistībā Itālijā norisošajā kriminālprocesā saskaņā ar šo nolēmumu apķīlāšanas rīkojums ar īpašumu atsavināšanas un apgrūtināšanas aizliegumu tika ierakstīts Slovēnijas Republikas zemesgrāmatā par labu šai dalībvalstij.
Papildus šīm procedūrām 2020. gada decembrī Horvātijas tiesa atzina S. H. par maksātnespējīgu. Turklāt pēc M. A. lūguma 2019. gada aprīlī pret S. H. Slovēnijas Republikā Koperas apgabaltiesā, kas ir iesniedzējtiesa, tika sākta otrā maksātnespējas procedūra. M. A. uzskatīja, ka nekustamie īpašumi, kas bija reģistrēti zemesgrāmatā kā S. H. īpašums, jāiekļauj maksātnespējas masā. Šajā ziņā tā esot deklarējusi savas priekšrocības tiesības, lai gan Slovēnijas Republika neesot paziņojusi par savu prasījumu, kas izriet no apķīlāšanas rīkojuma reģistrēšanas zemesgrāmatā.
2022. gada novembrī Koperas izmeklētājtiesnesis uzdeva atzīt un izpildīt konfiskācijas rīkojumu, kā rezultātā zemesgrāmatā tika ierakstītas īpašumtiesības uz nekustamo īpašumu Koperā un Plavjē par labu Slovēnijas Republikai. Gan S. H. likvidators, gan M. A. iesniedza apelācijas sūdzību par šo rīkojumu iesniedzējtiesai.
Iesniedzējtiesa šīs prasības noraidīja, uzskatot, ka apstāklis, ka M. A. tiesu hipotēkas uz Plavjē esošo nekustamo īpašumu, kas pieder S. H., pirms aizlieguma atsavināt šo īpašumu un to apgrūtināt reģistrēja zemesgrāmatā par labu Slovēnijas Republikai, neietekmē lēmuma par konfiskācijas rīkojuma atzīšanu un izpildi likumību. Pēc šī lēmuma Ustavno sodišče (Konstitucionālā tiesa, Slovēnija), kurā M. A. iesniedza konstitucionālo sūdzību, atcēla lēmumu un nodeva lietu atpakaļ iesniedzējtiesai, uzskatot, ka Tiesai vēl nebija nācies precizēt apstākļus, kādos hipotekārie kreditori var tikt uzskatīti par “labticīgām trešām personām”.
Šādos apstākļos iesniedzējtiesai radās jautājums būtībā par to, vai Pamatlēmuma 2006/783 8. panta 2. punkta d) apakšpunkts, lasot to Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 17. panta 1. punkta gaismā, jāinterpretē tādējādi, ka izpildes dalībvalsts kompetentā tiesu iestāde var atteikties atzīt vai izpildīt konfiskācijas rīkojumu, kas citā dalībvalstī izdots attiecībā uz nekustamo īpašumu, kurš ir tādi “noziedzīgi iegūti līdzekļi” kā definēts šā pamatlēmuma 2. panta e) punktā, pamatojoties uz to, ka hipotekārā kreditora tiesības tā “labticīgas trešās personas” statusa dēļ minētā 8. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē padara neiespējamu šā rīkojuma izpildi tad, ja šis kreditors ir reģistrējis nekustamā īpašuma hipotēku izpildes dalībvalstī pirms minētā rīkojuma atzīšanas un izpildes procedūras sākšanas šajā pašā dalībvalstī.
Tiesas vērtējums
Tiesa norāda – lai atbildētu uz šo prejudiciālo jautājumu, ir jānosaka Pamatlēmuma 2006/783 8. panta 2. punkta d) apakšpunktā minētā jēdziena “labticīgas trešās personas” tvērums. Pirmām kārtām, tā šajā ziņā precizē, ka no šī panta formulējuma, lasot to kopsakarā ar Pamatlēmuma 2006/783 9. panta 1. punkta formulējumu, izriet, ka personas, kuru tiesības var kavēt konfiskācijas rīkojuma atzīšanu un izpildi pirmās minētās tiesību normas izpratnē, ir tās personas, kurām ir jābūt efektīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, lai apstrīdētu šādu rīkojumu saskaņā ar otro no minētajām tiesību normām. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru šīs personas ir ne tikai personas, kas atzītas par vainīgām noziedzīgā nodarījumā, bet arī trešās personas, kuru īpašumu skar konfiskācijas rīkojums.
Otrām kārtām, Tiesa norāda, ka Pamatlēmums 2006/783 ir cieši saistīts ar kopējiem minimālajiem noteikumiem konfiskācijas rīkojumu jomā, kas ietverti tostarp Direktīvā 2014/42 (
2
). Proti, no šīs direktīvas tiesību normām izriet, ka šķērslis tādu noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskācijai, kas nodoti trešai personai vai ko ir ieguvusi šāda trešā persona, var rasties tikai tad, ja ir pierādīts, ka šī trešā persona nezināja, ka aizdomās turētā vai apsūdzētā persona veikusi nodošanu vai iegādi ar mērķi izvairīties no konfiskācijas. Tādējādi hipotekāro kreditoru var uzskatīt par “ieinteresēto personu”, kurai ir “labticīgas trešās personas” statuss Pamatlēmuma 2006/783 8. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē un kuras tiesības var ietekmēt konfiskācijas rīkojums attiecībā uz nekustamo īpašumu, kas ir noziedzīgi iegūtie līdzekļi, tad, ja šis kreditors pirms lēmuma pieņemšanas un līdz ar to – pirms tā atzīšanas procedūras sākšanas uz šo īpašumu ir reģistrējis tiesas hipotēku. Tiesa piebilst, ka ir jāpierāda, ka šī trešā persona nezināja vai nevarēja zināt, ka aizdomās turētā vai apsūdzētā persona šo hipotēku reģistrējusi ar mērķi izvairīties no konfiskācijas, nododot lietu tiesības uz šo īpašumu minētajai trešai personai.
Visbeidzot, Tiesa uzsver, ka šī interpretācija pilnībā atbilst Pamatlēmuma 2006/783 mērķiem, it īpaši savstarpējas atzīšanas principam. Šajā ziņā tā atgādina, ka šis princips ir jāsaskaņo ar pamattiesību ievērošanu. Šajā kontekstā, lai panāktu taisnīgu līdzsvaru starp savstarpējas atzīšanas principu un Hartas 17. pantā nostiprināto tiesību uz īpašumu ievērošanu, Pamatlēmuma 2006/783 8. panta 2. punkta d) apakšpunkta mērķis ir nodrošināt labticīgu ieinteresēto trešo personu tiesību aizsardzību.
Tiesa secina – atbilstoši Pamatlēmuma 2006/783 8. panta 2. punkta d) apakšpunktam, lasot to Hartas 17. panta 1. punkta gaismā, izpildes dalībvalsts kompetentā tiesu iestāde var atteikties atzīt vai izpildīt konfiskācijas rīkojumu, kas citā dalībvalstī izdots attiecībā uz nekustamo īpašumu, kurš ir tādi “noziedzīgi iegūti līdzekļi” kā definēts šā pamatlēmuma 2. panta e) punktā, pamatojoties uz to, ka hipotekārā kreditora tiesības tā “labticīgas trešās personas” statusa dēļ minētā 8. panta 2. punkta d) apakšpunkta izpratnē padara neiespējamu šā rīkojuma izpildi tad, ja šis kreditors ir tiesā reģistrējis nekustamā īpašuma hipotēku izpildes dalībvalstī pirms minētā rīkojuma atzīšanas un izpildes procedūras sākšanas šajā pašā dalībvalstī, un precizē, ka iesniedzējtiesai ir jānosaka, vai minēto kreditoru var uzskatīt par “labticīgu” šīs tiesību normas izpratnē, ņemot vērā visus apstākļus, kādos izpildes dalībvalstī tika izdots izpildraksts, ar kuru ir pamatots hipotekārais prasījums.
(
i
)	Šīs lietas nosaukums ir izdomāts. Tas neatbilst neviena lietas dalībnieka reālajam personvārdam vai nosaukumam.
(
1
)	Padomes Pamatlēmums 2006/783/TI (2006. gada 6. oktobris) par savstarpējas atzīšanas principa piemērošanu konfiskācijas rīkojumiem (OV 2006, L 328, 59. lpp.).
(
2
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā (OV 2014, L 127, 39. lpp.).