62016TJ0001_RES
Lieta T‑1/16
Hitachi‑LG Data Storage, Inc.un
Hitachi‑LG Data Storage Korea, Inc.
pret
Eiropas Komisiju
Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 12. jūlija spriedums
Konkurence – Aizliegtas vienošanās – Optisko diskdziņu tirgus – Lēmums, ar kuru konstatēts LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpums – Koluzīvi nolīgumi attiecībā uz iepirkuma procedūrām, ko organizē divi datoru ražotāji – Neierobežota kompetence – Labas pārvaldības principa pārkāpums – Pienākums norādīt pamatojumu – 2006. gada pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punkts – Īpašie apstākļi – Kļūda tiesību piemērošanā
Prasība atcelt tiesību aktu – Savienības tiesas kompetence – Neierobežota kompetence – Komisijas lēmuma, ar kuru konstatēts konkurences tiesību normu pārkāpums un noteikts naudas sods, pārbaude tiesā – Autonomas neierobežotas kompetences prasības neesamība
(LESD 101., 261. un 263. pants)
(skat. 53.–58. punktu)
Iestāžu akti – Pamatojums – Pienākums – Apjoms – Komisijas pienākums pamatot tās atteikumu atkāpties no pamatnostādnēm naudas soda aprēķināšanai – Neesamība
(LESD 101. pants un 296. panta otrā daļa; Komisijas Paziņojuma 2006/C 210/02 37. punkts)
(skat. 77.–82. punktu)
Konkurence – Administratīvais process – Aizliegtu vienošanos un dominējoša stāvokļa padomdevēju komiteja – Pienākums konsultēties – Būtiska formas prasība – Piemērojamība
(LESD 101. pants; Padomes Regulas Nr. 1/2003 14. pants)
(skat. 89.–95. punktu)
Rezumējums
Spriedumā Hitachi‑LG Data Storage un Hitachi‑LG Data Storage Korea/Komisija (T‑1/16), kas pasludināts 2019. gada 12. jūlijā, Vispārējā tiesa noraidīja Hitachi‑LG Data Storage, Inc. un tās meitasuzņēmuma Hitachi‑LG Data Storage Korea Inc. (turpmāk tekstā – “prasītājas”) prasību, ar ko tiek lūgts samazināt naudas sodu, kas tām uzlikts ar Komisijas Lēmumu C(2015) 7135 final (2015. gada 21. oktobris) (
1
) par konkurences noteikumu pārkāpumu optisko diskdziņu (turpmāk – “LDO”) ražošanas un piegādes tirgū.
Administratīvajā izmeklēšanā, kas tika uzsākta pēc ziņojuma saņemšanas, Komisija secināja, ka trīspadsmit sabiedrības bija aizliegtās vienošanās dalībnieki LDO tirgū. Atbilstoši apstrīdētajam lēmumam Komisija konstatēja, ka vismaz no 2004. gada 23. jūnija līdz 2008. gada 25. novembrim šīs aizliegtās vienošanās dalībnieki ir saskaņojuši savu rīcību attiecībā uz datoru ražotāju Dell un Hewlett Packard rīkotajām iepirkumu procedūrām. Komisija uzskatīja, ka iesaistītās sabiedrības, izmantojot divpusēju paralēlu saziņas tīklu, centās panākt, lai LDO preču cenas paliek augstākas, nekā tās būtu tad, ja nepastāvētu šādi divpusēji saziņas tīkli. Tādējādi Komisija uzlika prasītājām naudas sodu 37121000 EUR apmērā par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta pārkāpumu.
Prasītājas, lai pamatotu savu prasību par šī naudas soda samazināšanu, izvirzīja divus pamatus, pirmkārt, par labas pārvaldības principa, kā arī pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu un, otrkārt, par tiesību kļūdu, jo Komisija nav atkāpusies no pamatnostādnēs naudas sodu aprēķināšanai norādītās vispārīgās metodes, lai, ņemot vērā šīs lietas īpatnības un prasītāju lomu LDO tirgū, samazinātu tām uzlikto naudas sodu. Atbildē uz Vispārējās tiesas veiktajiem procesa organizatoriskajiem pasākumiem prasītājas konkretizēja, ka tās aicina Vispārējo tiesu īstenot savu neierobežoto kompetenci, grozot Komisijas netiešo lēmumu noraidīt to lūgumu samazināt naudas soda apmēru un izskatot šo prasību pēc būtības.
Šajā ziņā Vispārējā tiesa, pirmkārt, atgādināja, ka Līgums kā atsevišķu prasību nenostiprina “neierobežotas kompetences prasību”, lai gan šo neierobežoto kompetenci Savienības tiesas var īstenot tikai iestāžu aktu pārbaudes ietvaros un it īpaši prasības atcelt tiesību aktu ietvaros. Tādējādi Vispārējā tiesa vispirms konstatēja, ka prasība, pirmkārt, ietver prasījumus par apstrīdētā lēmuma daļēju atcelšanu, ciktāl Komisija ir noraidījusi prasītāju lūgumu samazināt tām uzlikto naudas sodu, un, otrkārt, prasījumus grozīt šo lēmumu, lūdzot, lai Vispārējā tiesa pati apmierina šo lūgumu un attiecīgi samazina minēto summu.
Pēc tam attiecībā uz pirmo pamatu Vispārējā tiesa, pirmkārt, noraidīja prasītāju argumentus, ar ko tiek apgalvots, ka Komisija esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu, nenorādot iemeslus, kādēļ tā atteicās izmantot pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punktā (
2
) paredzēto izņēmumu, kas ļauj Komisijai atkāpties no šo pamatnostādņu vispārīgās metodoloģijas, un ko prasītājas lūdza piemērot. Šajā ziņā Vispārējā tiesa atzina, ka Komisijas pienākums bija apstrīdētajā lēmumā tikai pamatot naudas soda apmēra aprēķināšanai piemēroto metodoloģiju, nevis apstākļus, kurus tā neņēma vērā, veicot šo aprēķinu, proti, iemeslus, kāpēc tā nav piemērojusi minēto pamatnostādņu 37. punktā paredzēto izņēmumu.
Otrkārt, Vispārējā tiesa noraidīja iebildumus attiecībā uz labas pārvaldības principa pārkāpumu. Šajā ziņā tā tostarp apstiprināja, ka Komisija administratīvajā procesā ir bijusi pietiekami rūpīga, ciktāl tā, pirmkārt, uzklausīja prasītājas un izvērtēja to apsvērumus, pirms Aizliegtu vienošanos un dominējoša stāvokļa padomdevēju komiteja sniedza rakstisku atzinumu par Komisijas pagaidu lēmuma projektu, un, otrkārt, nosūtīja šai komitejai svarīgāko informāciju naudas soda aprēķināšanai saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 (
3
) 14. panta 3. punktu.
Visbeidzot, attiecībā uz otro pamatu Vispārējā tiesa atgādināja, ka naudas soda samazinājumu atbilstoši pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 37. punktam var piešķirt tikai ārkārtas apstākļos, kad konkrētie lietas apstākļi vai vajadzība īpašā lietā panākt preventīvu iedarbību var attaisnot Komisijas novirzīšanos no šīs šajās pamatnostādnēs paredzētās vispārīgās naudas soda aprēķināšanas metodoloģijas. Vispārējā tiesa šajā ziņā uzskatīja, ka neviens no prasītāju apgalvotajiem apstākļiem nebija atbilstošs, lai pamatotu šādu naudas soda samazinājumu saskaņā ar pamatnostādņu 37. punktā paredzēto izņēmumu.
(
1
)	Komisijas Lēmums C(2015) 7135 final (2015. gada 21. oktobris) par LESD 101. panta un EEZ līguma 53. panta piemērošanas procedūru (Lieta AT.39639 – optiskie diskdziņi).
(
2
)	Pamatnostādnes naudas soda aprēķināšanai, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu (OV 2006, C 210, 2. lpp.).
(
3
)	Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [LESD 101.] un [LESD 102.] pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).