62016TJ0903_RES
Дело T‑903/16
RE
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (девети разширен състав) от 14 февруари 2019 година
„Лични данни — Защита на лицата по отношение на обработката на тези данни — Право на достъп до тези данни — Регламент (ЕО) № 45/2001 — Отказ за предоставяне на достъп — Жалба за отмяна — Писмо, с което се препраща към предходен частичен отказ за предоставяне на достъп, без да се направи преразглеждане — Понятие за обжалваем акт по смисъла на член 263 ДФЕС — Понятие за чисто потвърдителен акт — Приложимост по отношение на достъпа до лични данни — Нови и съществени факти — Правен интерес — Допустимост — Задължение за мотивиране“
Институции на Европейския съюз — Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Регламент № 45/2001 — Право на достъп на лице до засягащите го данни — Ново заявление за достъп, подадено след отказ на достъп, отнасящ се до същите данни — Задължение за институцията да разгледа обосновката на предходния отказ на достъп — Акт, приет след това преразглеждане, който може да бъде предмет на жалба за отмяна — Липса на чисто потвърдителен характер
(член 263 ДФЕС; член 7 и член 8, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз;член 13, буква в) и член 20, параграф 1 от Регламент № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 45—52)
Институции на Европейския съюз — Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Регламент № 45/2001 — Право на достъп на лице до засягащите го данни — Ново заявление за достъп, подадено след отказ на достъп, отнасящ се до същите данни — Задължение за институцията да разгледа обосновката на предходния отказ на достъп — Наличие на нови и съществени факти, обосноваващи преразглеждане — Непосочване на новите факти в новото заявление за достъп — Липса на последици
(член 13 и член 20, параграф 1, букви а) и в) от Регламент № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 56—62)
Жалба за отмяна — Физически или юридически лица — Условия за допустимост — Правен интерес — Жалба, която трябва да може да донесе полза на жалбоподателя
(член 263 ДФЕС)
(вж. т. 66)
Институции на Европейския съюз — Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Регламент № 45/2001 — Право на достъп на лице до засягащите го данни — Жалба за отмяна, насочена срещу отказа да се предостави достъп на съответния субект до засягащите го данни — Правен интерес — Субект на данните, който вече е имал достъп до всички или част от тези данни — Липса на последици
(член 263 ДФЕС, член 13 от Регламент № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 69—71)
Институции на Европейския съюз — Защита на физическите лица при обработването на лични данни — Регламент № 45/2001 — Право на достъп на лице до засягащите го данни — Отказ за предоставяне на достъп — Задължение за мотивиране — Обхват — Препращане към предходен отказ на достъп, без да се направи преразглеждане — Непълнота на мотивите
(член 296 ДФЕС; член 13 и член 20, параграф 1, букви а) и в) и параграф 3 от Регламент № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 75—82)
Резюме
В решение RE/Комисия (T‑903/16), постановено на 14 февруари 2019 г., Общият съд се произнася по искане на служител на Комисията за отмяна на записка, с която се отхвърля заявление за достъп до лични данни. В случая срещу жалбоподателя е проведено административно разследване от дирекцията по сигурността към Комисията (
1
). Тази дирекция е отхвърлила с обжалваната записка искането на жалбоподателя въз основа на Регламент № 45/2001 (
2
) да получи достъп до неговите лични данни. Комисията поддържа по-специално, от една страна, че тази записка представлява чисто потвърдителен акт по отношение на предходен отказ на достъп, който не е бил оспорен от жалбоподателя в срока за обжалване по съдебен ред, и от друга страна, че жалбоподателят няма правен интерес от обжалването на посочената записка, доколкото тя се отнася до лични данни, до които той вече е имал достъп.
Що се отнася до допустимостта на искането за отмяна, Общият съд приема, на първо място, че в рамките на Регламент № 45/2001 едно лице може по всяко време да подаде ново заявление за достъп до лични данни, до които преди това му е бил отказан достъп. Такова заявление задължава съответната институция да разгледа въпроса дали предишният отказ за предоставяне на достъп продължава да бъде обоснован. При това положение новото разглеждане, чиято цел е да се провери дали предишният отказ за предоставяне на достъп до лични данни продължава да бъде обоснован, води до приемането на акт, който не е чисто потвърдителен по отношение на предходния акт, а представлява акт, който може да бъде предмет на жалба за отмяна. Всъщност, от една страна, от член 13, буква в) от Регламент № 45/2001, който позволява на субекта на данните да получи достъп „по всяко време“ до своите лични данни, следва, че този субект има право на непрекъснат и постоянен достъп до посочените данни. От друга страна, изключенията от и ограниченията на това право на достъп, посочени в член 20, параграф 1 от Регламент № 45/2001, могат да се прилагат само за периода, през който те все още са необходими. Впрочем в областта на обработването на лични данни фактическото и правното положение на субекта на данните по естеството си търпят развитие, като самото изтичане на време може да обезсмисли или да доведе до незаконосъобразност на обработване на данни, което преди това е било необходимо и законосъобразно.
На второ място, Общият съд отбелязва, че нито една разпоредба на Регламент № 45/2001 не задължава субекта на данните да мотивира или да обоснове заявлението си за достъп до личните си данни. От това следва, че по отношение на достъпа до лични данни жалбоподателят може да се позовава на наличието на нови и съществени факти, обосноваващи ново разглеждане, дори когато е пропуснал да ги посочи в своето заявление. В случая, доколкото мотивите, на които се основава предходният отказ на достъп, са били свързани с административното разследване спрямо жалбоподателя, Общият съд приема, че приключването на това административно разследване представлява нов и съществен факт, който може да обоснове ново разглеждане на правото на жалбоподателя на достъп до неговите лични данни. Това разглеждане се обосновава в още по-голяма степен, тъй като жалбоподателят е изчакал да изтече разумен срок (повече от шест месеца), преди да подаде ново заявление за достъп до личните си данни.
На трето място, Общият съд е приел, че в рамките на Регламент № 45/2001 субектът на данните има право на непрекъснат и постоянен достъп до своите лични данни; това право му позволява по-специално да подаде заявление за достъп до лични данни, включително в случай че вече е имал достъп до всички или част от тези данни. При тези обстоятелства отмяната на обжалваната записка, включително доколкото е свързана с лични данни, до които жалбоподателят вече е имал достъп, може да има правни последици за последния и да му донесе полза.
Предвид тези съображения Общият съд приема, че искането за отмяна е допустимо.
При разглеждането на основателността на искането за отмяна Общият съд уважава основанието, изведено от нарушение на задължението за мотивиране. Всъщност, тъй като става въпрос за нов отказ, който трябва да се приеме след преразглеждане, препращането към предходни решения не може да представлява мотивиране в достатъчна степен. Поради това Общият съд отменя обжалваната записка в частта ѝ, в която е отхвърлено заявлението на жалбоподателя за достъп до някои от личните му данни.
(
1
)	Дирекция по сигурността към генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Комисията.
(
2
)	Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).