62008CO0207_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑207/08
dėl Panevėžio apygardos teismo (Lietuva) 2008 m. balandžio 28 d. Sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2008 m. gegužės 20 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš
Edgar Babanov,
TEISINGUMO TEISMAS (šeštoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas L. Bay Larsen, teisėjai J. Makarczyk (pranešėjas) ir P. Kūris,
generalinis advokatas M. Poiares Maduro,
kancleris R. Grass,
pagal Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą nutaręs spręsti klausimą motyvuota nutartimi,
susipažinęs su generalinio advokato nuomone,
priima šią
Nutartį
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su Bendrijos teisės aktų, taikomų kanapių auginimui, išaiškinimu, atsižvelgiant į tai, kad nacionalinės teisės aktais draudžiama auginti visų rūšių kanapes.
2. Šis prašymas pateiktas nagrinėjant baudžiamąją bylą, iškeltą E. Babanov dėl narkotines medžiagas reglamentuojančių teisės aktų pažeidimo.
Teisinis pagrindas
Bendrijos teisės aktai
3. 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (OL L 270, p. 1), 27 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Reikėtų nustatyti konkrečias priemones kanapėms siekiant užtikrinti, kad nelegalių augalų nebūtų galima paslėpti tarp reikalavimus bendrajai išmokai gauti atitinkančių augalų, taip darant neigiamą poveikį bendram kanapių rinkos organizavimui. Dėl to reikėtų numatyti, kad išmokos už plotą būtų mokamos tik už plotus, apsėtus tam tikrų garantijų dėl psichotropinių medžiagų kiekio suteikiančiomis kanapių veislėmis. Atitinkamai reikėtų patikslinti nuorodas į konkrečias priemones, numatytas 2000 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1673/2000 dėl bendro pluoštinių linų ir kanapių rinkų organizavimo (OL L 193, p. 16).“ (Pataisytas vertimas)
4. Reglamento Nr. 1782/2003 52 straipsnyje „Kanapių auginimas“ nurodyta:
„1. Auginant kanapes, klasifikuojamas pagal KN kodą 53021000, naudojamose veislėse tetrahidrokanabinolio kiekis neviršija 0,2 % ir jos auginamos sudarius sutartį ar prisiėmus įsipareigojimą, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1673/2000 2 straipsnio 1 dalyje. Valstybės narės sukuria sistemą, skirtą tikrinti tetrahidrokanabinolio kiekį augaluose, auginamuose ne mažiau kaip 30 % pluoštinėms kanapėms skirtų plotų, dėl kurių yra sudarytos sutartys ar prisiimtas įsipareigojimas. Vis dėlto, jei valstybė narė įdiegia išankstinio tokio auginimo patvirtinimo sistemą, tikrinama ne mažiau kaip 20 % ploto.
2. 144 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka išmokos skiriamos atsižvelgiant į tam tikrų veislių sertifikuotos sėklos naudojimą ir į pluoštinėmis kanapėmis apsėtų plotų deklaravimą.“
Nacionalinės teisės aktai
5. Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 265 straipsnyje numatyta:
„1. Tas, kas pažeisdamas nustatytą tvarką augino didelį kiekį aguonų, kanapių ar kitų į narkotinių ir psichotropinių medžiagų sąrašą įtrauktų augalų, baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba areštu, arba laisvės atėmimu iki penkerių metų.
2. Už šiame straipsnyje numatytą veiką atsako ir juridinis asmuo.“
6. Iki 2006 m. liepos 14 d. galiojo ši straipsnio redakcija:
„Tas, kas pažeisdamas nustatytą tvarką augino didelį kiekį aguonų, kanapių ar kitų į narkotinių ir psichotropinių medžiagų sąrašą įtrauktų augalų, baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba areštu, arba laisvės atėmimu iki dvejų metų.“
7. 1998 m. sausio 8 d. Lietuvos Respublikos Narkotinių ir psichotropinių medžiagų kontrolės įstatymo Nr. VIII-602 (Žin., 1998, Nr. 8-161) 7 straipsnyje, iš dalies pakeistame 2002 m. gruodžio 10 d. Įstatymu Nr. IX-1249 (Žin., 2002, Nr. 123-5536), nurodyta:
„Lietuvos Respublikos teritorijoje draudžiama auginti opijines aguonas, kanapes bei kokamedžius.“
8. Šio įstatymo 2 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Narkotinės ir psichotropinės medžiagos – į Sveikatos apsaugos ministerijos patvirtintus kontroliuojamų medžiagų sąrašus įrašytos gamtinės ar sintetinės medžiagos, kurios dėl kenksmingo poveikio ar piktnaudžiavimo jomis sukelia sunkų žmogaus sveikatos sutrikimą, pasireiškiantį asmens psichine ir fizine priklausomybe nuo jų, ar pavojų žmogaus sveikatai.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
9. 2006 m. pradžioje E. Babanov Prancūzijos Kanapių sėklų gamintojų centriniame kooperatyve ( Coopérative centrale des producteurs de semences de chanvre ) legaliai įsigijo ir iš Prancūzijos į Lietuvą parsivežė 300 kg „Felina-32“ veislės kanapių sėklų, kurias pasėjo išsinuomotame plote.
10. E. Babanov tvirtino, kad sėklas būtų panaudojęs kanapių veisimui ir popieriaus gamybai.
11. Ikiteisminis tyrimas buvo pradėtas 2006 m. lapkričio 29 d. E. Babanov pradėjus pjauti kanapes ir nupjovus didesnę derliaus dalį.
12. 2006 m. gruodžio 1 d. pats E. Babanov kreipėsi į Chemijos institutą prašydamas nustatyti, kokiai augalų rūšiai priskirtinos pagrindinėje byloje nagrinėjamos kanapės; pastarasis davė išvadą, kad tai pluoštinės kanapės.
13. Pirmojoje instancijoje bylą nagrinėjusio teismo prašymu 2007 m. balandžio 17 d. atliktos ekspertizės akte nurodoma, jog tyrimui pateiktose kanapėse yra 0,04 % veikliosios narkotinės medžiagos (∆-9-tetrahidrokanabinolio).
14. 2007 m. gruodžio 18 d. Išteisinamuoju nuosprendžiu Rokiškio rajono apylinkės teismas pagal Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 265 straipsnį kaltinamą E. Babanov išteisino, motyvuodamas tuo, kad jis nepadarė veikos, turinčios nusikaltimo požymių. Rokiškio rajono apylinkės prokuratūros vyriausiasis prokuroras dėl šio nuosprendžio pateikė apeliacinį skundą ir paprašė pripažinti E. Babanov kaltu dėl minėtame 265 straipsnyje numatyto nusikaltimo bei nubausti jį 80 minimalaus gyvenimo lygio dydžio bauda.
15. Apeliacinės instancijos teismo apklausta ekspertė nurodė, kad tirtos kanapės buvo pluoštinės, jokio pavojaus sveikatai nekelia, iš jų chemiškai išgauti narkotinių medžiagų neįmanoma ir kad kanapės kelia pavojų sveikatai, kai veikliosios narkotinės medžiagos kiekis yra 0,5–5 %.
16. Panevėžio apygardos teismas, visų pirma nurodęs, kad Reglamento Nr. 1782/2003 52 straipsniu leidžiama auginti kanapes, klasifikuojamas pagal KN kodą 53021000, jei naudojamose veislėse tetrahidrokanabinolio kiekis neviršija 0,2 %, nusprendė paskelbti pertrauką teisiamajame posėdyje ir, prašydamas taikyti pagreitintą procedūrą, pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1. Ar Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 265 straipsnis, kuris numato baudžiamąją atsakomybę besąlygiškai už visų be išimties kanapių auginimą, nepriklausomai nuo veikliosios narkotinės medžiagos jose kiekio, toje dalyje prieštarauja Europos Sąjungos norminiams aktams ir būtent kokiems?
2. Jeigu prieštarauja, ar Lietuvos Respublikos teismas gali priimti procesinį sprendimą taikydamas nacionalinį įstatymą – Baudžiamojo kodekso 265 straipsnį, jeigu veiklioji narkotinė medžiaga augintose kanapėse neviršija 0,2 procento?“
Dėl prejudicinių klausimų
Išankstinės pastabos
17. Pagal Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą, jeigu atsakymą į klausimą, dėl kurio pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą, galima aiškiai nustatyti iš Teismo praktikos, Teismas, susipažinęs su generalinio advokato nuomone, bet kada gali spręsti klausimą motyvuota nutartimi, kurioje nurodoma atitinkama Teismo praktika.
18. Teisingumo Teismas mano, jog taip yra nagrinėjamoje byloje ir jog atsižvelgiant į tai, kad priimama ši nutartis, nereikia nuspręsti dėl prašymo taikyti pagreitintą procedūrą.
Dėl pirmojo klausimo
19. Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Bendrijos teisė turi būti aiškinama taip, kad ji draudžia nacionalinės teisės aktą, kuriuo draudžiama auginti ir laikyti kanapes.
20. Norint atsakyti į taip suformuluotą klausimą, reikia iš pradžių nustatyti pagrindinėje byloje taikytinas Bendrijos teisės nuostatas.
21. Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinė byla susijusi su tos veislės kanapėmis, kuriose yra daugiausia 0,04 % tetrahidrokanabinolio. Be to, aišku, kad šis produktas priskiriamas KN kodui 5302 10 00.
22. Atsižvelgiant į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nustatytas aplinkybes, susijusias su pagrindinėje byloje nagrinėjamų kanapių charakteristikomis ir data, kada jos buvo auginamos, t. y. 2006 metais, reikia laikyti, kad pagrindinei bylai taikytinas Reglamentas Nr. 1782/2003, būtent jo 52 straipsnis.
23. Todėl klausimą, ar Bendrijos teisė draudžia nacionalinės teisės aktą, kuriuo draudžiama auginti ir laikyti šiuos produktus, pirmiausia reikia nagrinėti minėto reglamento, reglamentuojančio bendrą rinkos organizavimą kanapių sektoriuje, atžvilgiu.
24. Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką, jei yra reglamentas, reglamentuojantis bendrą rinkų organizavimą atitinkamame sektoriuje, valstybės narės neturi imtis jokių priemonių, galinčių nuo jo nukrypti arba jį pažeisti (be kita ko, žr. 2003 m. sausio 16 d. Spendimo Hammarsten, C‑462/01, Rink. p. I‑781, 28 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
25. Iš nusistovėjusios teismo praktikos taip pat matyti, kad bendro rinkos organizavimo nustatymas nekliudo valstybėms narėms taikyti nacionalinių normų, kuriomis siekiama kito bendrojo intereso tikslo nei siekiamas bendru organizavimu, net jei šios normos gali turėti poveikį bendros rinkos veikimui atitinkamame sektoriuje (žr. minėto sprendimo Hammarsten
29 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką).
26. Pirma, reikia pripažinti, kad Lietuvos teisės aktuose dėl narkotinių medžiagų nustatytu draudimu auginti ir laikyti pluoštines kanapes, patenkančias į bendro rinkos organizavimo kanapių sektoriuje sritį, tiesiogiai pažeidžiamas šis bendras organizavimas.
27. Iš tiesų šiuo draudimu iš Lietuvoje įsisteigusių ūkininkų atimama bet kokia galimybė importuoti ir auginti pagrindinėje byloje nagrinėjamas kanapes ir todėl prašyti suteikti Reglamento Nr. 1782/2003 52 straipsnyje numatytą pagalbą.
28. Antra, reikia pripažinti, kad Lietuvos teisės aktais dėl narkotinių medžiagų nesiekiama kito bendrojo intereso tikslo nei siekiamas bendru rinkos organizavimu kanapių sektoriuje.
29. Iš tiesų iš Reglamento Nr. 1782/2003 27 konstatuojamosios dalies matyti, jog nustatant bendrą rinkos organizavimą kanapių sektoriuje buvo tiksliai atsižvelgta į riziką, kad tarp legaliai auginamų augalų gali būti paslėpti nelegalūs augalai.
30. Šiuo tikslu pagal Reglamento Nr. 1782/2003 52 straipsnį, skaitomą kartu su jo 27 konstatuojamąja dalimi, pagalba gali būti teikiama tik už tam tikrų garantijų dėl psichotropinių medžiagų kiekio suteikiančias kanapių veisles. Taigi didžiausias leistinas tetrahidrokanabinolio kiekis kanapėse, kad jos atitiktų reikalavimus Bendrijos pagalbai gauti, neturi viršyti 0,2 %.
31. Iš to išplaukia, kad Reglamentas Nr. 1782/2003 draudžia tokį nacionalinės teisės aktą, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje.
32. Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, jog Reglamentas Nr. 1782/2003 turi būti aiškinamas taip, kad jis draudžia nacionalinės teisės aktą, kuriuo draudžiama auginti ir laikyti šiame reglamente nurodytas pluoštines kanapes.
Dėl antrojo klausimo
33. Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Bendrijos teisė turi būti aiškinama taip, kad ji leidžia valstybės narės teismui taikyti nacionalinės teisės aktą, kuriuo, pažeidžiant Reglamentą Nr. 1782/2003, draudžiama auginti ir laikyti šiame reglamente nurodytas pluoštines kanapes.
34. Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad nacionalinis teismas jo taikomą vidaus teisės aktą turi aiškinti kuo labiau laikydamasis Bendrijos teisės reikalavimų (žr. 1994 m. spalio 5 d. Sprendimo van Munster, C‑165/91, Rink. p. I‑4661, 34 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
35. Be to, iš nusistovėjusios teismo praktikos matyti, kad nacionalinis teismas, kuriam jo kompetencijos ribose pavesta taikyti Bendrijos teisės normas, privalo užtikrinti visišką šių normų veikimą, prireikus savo iniciatyva netaikydamas visų jai prieštaraujančių nacionalinės teisės akto nuostatų (žr. 2007 m. liepos 18 d. Sprendimo Lucchini, C-119/05, Rink. p. I-6199, 61 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
36. Taigi į antrą klausimą reikia atsakyti taip, kad Bendrijos teisė draudžia valstybės narės teismui taikyti nacionalinės teisės aktą, kuriuo, pažeidžiant Reglamentą Nr. 1782/2003, draudžiama auginti ir laikyti šiame reglamente nurodytas pluoštines kanapes.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
37. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendžia:
1. 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1782/2003, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiantis Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001, turi būti aiškinamas taip, kad jis draudžia nacionalinės teisės aktą, kuriuo draudžiama auginti ir laikyti šiame reglamente nurodytas pluoštines kanapes.
2. Bendrijos teisė draudžia valstybės narės teismui taikyti nacionalinės teisės aktą, kuriuo, pažeidžiant Reglamentą Nr. 1782/2003, draudžiama auginti ir laikyti šiame reglamente nurodytas pluoštines kanapes.