62020CO0541(02)
TEISINGUMO TEISMO (didžioji kolegija) NUTARTIS
2025 m. kovo 12 d. (
*1
)
„Sprendimo klaidų ištaisymas“
Sujungtose bylose C‑541/20 REC II–C‑555/20 REC II
dėl 2020 m. spalio 23 d. (bylos C‑541/20–C‑550/20 ir C‑552/20) ir 2020 m. spalio 26 d. (bylos C‑551/20 ir C‑553/20–C‑555/20) pagal SESV 263 straipsnį pareikštų ieškinių dėl panaikinimo
Lietuvos Respublika, atstovaujama K. Dieninio, R. Dzikovič ir V. Kazlauskaitės-Švenčionienės, padedamų advokato R. Petravičiaus, A. Kisieliauskaitės ir G. Taluntytės (C‑541/20 ir C‑542/20),
Bulgarijos Respublika, iš pradžių atstovaujama M. Georgieva, T. Mitova ir L. Zaharieva, vėliau T. Mitova ir L. Zaharieva (C‑543/20–C‑545/20),
Rumunija, atstovaujama R. Antonie, L.‑E. Baţagoi, M. Chicu, E. Gane, R.‑I. Haţieganu, L. Liţu ir A. Rotăreanu (C‑546/20–C‑548/20),
Kipro Respublika, atstovaujama I. Neophytou (C‑549/20 ir C‑550/20),
Vengrija, atstovaujama M. Z. Fehér ir K. Szíjjártó (C‑551/20),
Maltos Respublika, atstovaujama A. Buhagiar, padedamos abogados D. Sarmiento Ramírez-Escudero ir J. Sedano Lorenzo (C‑552/20),
Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, M. Horoszko, D. Krawczyk ir D. Lutostańska (C‑553/20–C‑555/20),
ieškovės,
palaikomos
Belgijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos S. Baeyens, P. Cottin, L. Delmotte, J.‑C. Halleux, C. Pochet ir B. Van Hyfte, vėliau S. Baeyens, P. Cottin, L. Delmotte, C. Pochet ir B. Van Hyfte (C‑552/20),
Estijos Respublikos, iš pradžių atstovaujamos N. Grünberg ir M. Kriisa, vėliau M. Kriisa (C‑541/20, C‑542/20, C‑544/20, C‑545/20, C‑547/20–C‑552/20, C‑554/20 ir C‑555/20),
Latvijos Respublikos, iš pradžių atstovaujamos K. Pommere, I. Romanovska ir V. Soņeca, vėliau J. Davidoviča, K. Pommere ir I. Romanovska (C‑541/20–C‑555/20),
Lietuvos Respublikos, atstovaujamos K. Dieninio, R. Dzikovič ir V. Kazlauskaitės-Švenčionienės, padedamų advokato R. Petravičiaus, A Kisieliauskaitės ir G. Taluntytės (C‑545/20, C‑547/20, C‑549/20, C‑551/20, C‑552/20 ir C‑554/20),
Rumunijos, atstovaujamos R. Antonie, L.‑E. Baţagoi, M. Chicu E. Gane, R.‑I. Haţieganu, L. Liţu ir A. Rotăreanu (C‑541/20–C‑545/20 ir C‑549/20–C‑555/20),
įstojusių į bylą šalių,
prieš
Europos Parlamentą, iš pradžių atstovaujamą I. Anagnostopoulou, O. Denkov, C. Ionescu-Dima, A. Tamás ir S. Toliušio, vėliau I. Anagnostopoulou, O. Denkov, C. Ionescu-Dima, W. D. Kuzmienko, B. D. Simon, S. Toliušio ir R. van de Westelaken,
atsakovą,
palaikomą
Danijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos J. Nymann-Lindegren, M. Søndahl Wolff ir L. Teilgård, vėliau V. Pasternak Jørgensen, M. Søndahl Wolff ir L. Teilgård, dar vėliau V. Pasternak Jørgensen ir M. Søndahl Wolff ir galiausiai C. Maertens ir M. Søndahl Wolff (C‑541/20–C‑555/20),
Vokietijos Federacinės Respublikos, iš pradžių atstovaujamos J. Möller ir D. Klebs, vėliau J. Möller (C‑541/20–C‑555/20),
Graikijos Respublikos (C‑542/20, C‑543/20, C‑545/20–C‑547/20 ir C‑551/20),
Prancūzijos Respublikos, iš pradžių atstovaujamos A.‑L. Desjonquères, A. Ferrand ir N. Vincent, vėliau A.‑L. Desjonquères ir N. Vincent, dar vėliau R. Bénard, J.‑L. Carré, V. Depenne, A.‑L. Desjonquères ir B. Herbaut, galiausiai R. Bénard, M. Guiresse, B. Herbaut ir B. Travard (C‑541/20–C‑555/20),
Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, iš pradžių atstovaujamos A. Germeaux ir T. Uri, vėliau A. Germeaux (C‑541/20–C‑555/20),
Nyderlandų Karalystės, atstovaujamos M. K. Bulterman ir J. Langer (C‑541/20–C‑555/20),
Austrijos Respublikos, atstovaujamos A. Posch ir J. Schmoll (C‑541/20–C‑555/20),
Švedijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos H. Eklinder, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev ir O. Simonsson, vėliau H. Eklinder, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev ir O. Simonsson (C‑541/20–C‑555/20),
įstojusių į bylą šalių,
ir
Europos Sąjungos Tarybą, atstovaujamą M. Bencze, I. Gurov, A. Norberg, K. Pavlaki, V. Sandos, A. Sikora-Kalėda, A. Vârnav ir L. Vétillard,
atsakovę,
palaikomą
Danijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos J. Nymann-Lindegren, M. Søndahl Wolff ir L. Teilgård, vėliau V. Pasternak Jørgensen, M. Søndahl Wolff ir L. Teilgård, dar vėliau V. Pasternak Jørgensen ir M. Søndahl Wolff, galiausiai C. Maertens ir M. Søndahl Wolff (C‑541/20–C‑555/20),
Vokietijos Federacinės Respublikos, iš pradžių atstovaujamos J. Möller ir D. Klebs, vėliau J. Möller (C‑541/20–C‑555/20),
Graikijos Respublikos (C‑542/20, C‑543/20, C‑545/20–C‑547/20 ir C‑551/20),
Prancūzijos Respublikos, iš pradžių atstovaujamos A.‑L. Desjonquères, A. Ferrand ir N. Vincent, vėliau A.‑L. Desjonquères ir N. Vincent, dar vėliau R. Bénard, J.‑L. Carré, V. Depenne, A.‑L. Desjonquères ir B. Herbaut, galiausiai R. Bénard, M. Guiresse, B. Herbaut ir B. Travard (C‑541/20–C‑555/20),
Italijos Respublikos, atstovaujamos G. Palmieri, vėliau S. Fiorentino, padedamų avvocati dello Stato A. Lipari ir G. Santini (C‑541/20–C‑555/20),
Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, iš pradžių atstovaujamos A. Germeaux ir T. Uri, vėliau A. Germeaux (C‑541/20–C‑555/20),
Nyderlandų Karalystės, atstovaujamos M. K. Bulterman ir J. Langer (C‑541/20–C‑555/20),
Austrijos Respublikos, atstovaujamos A. Posch ir J. Schmoll (C‑541/20–C‑555/20),
Švedijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos H. Eklinder, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev ir O. Simonsson, vėliau H. Eklinder, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev ir O. Simonsson (C‑541/20–C‑555/20),
įstojusių į bylą šalių,
TEISINGUMO TEISMAS (didžioji kolegija),
kurį sudaro pirmininkas K. Lenaerts, pirmininko pavaduotojas T. von Danwitz, kolegijų pirmininkai F. Biltgen, M. L. Arastey Sahún, S. Rodin, A. Kumin, D. Gratsias ir M. Gavalec, teisėjai E. Regan (pranešėjas), I. Ziemele ir J. Passer,
generalinis advokatas A. Biondi,
kancleris A. Calot Escobar,
išklausęs generalinį advokatą,
priima šią
Nutartį
1
2024 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) priėmė Sprendimą Lietuva ir kt. / Parlamentas ir Taryba (Judumo paketas) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818).
2
Šio sprendimo versijose proceso kalbomis yra klaidų, kurias ex officio reikia ištaisyti pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 154 straipsnio 1 dalį.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nutaria:
1.
2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Lietuva ir kt. / Parlamentas ir Taryba (Judumo paketas) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818) 589 punktas taisomas taip:
„Reglamento 2020/1054 2 straipsnio 2 punktu ir 8 punkto a papunkčiu, kuriais atitinkamai iš dalies pakeistos Reglamento Nr. 165/2014 3 straipsnio 4 dalis ir 11 straipsnio pirma pastraipa, Sąjungos teisės aktų leidėjas nustatė palaipsniui taikomą V2 tachografų įdiegimo pereinamuoju laikotarpiu sistemą. Taigi, viena vertus, šio pereinamojo laikotarpio pradžia priklauso nuo Komisijos įgyvendinimo reglamente 2021/1228, įsigaliojusiame 2021 m. rugpjūčio 19 d., nustatytų šių tachografų specifikacijų įsigaliojimo datos. Kita vertus, minėto pereinamojo laikotarpio trukmė priklauso nuo transporto priemonėje jau įrengto tachografo tipo.“
2.
Šio sprendimo 590 punktas taisomas taip:
„Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad nors transporto priemonėse, kuriose įrengtas analoginis arba skaitmeninis tachografas, V2 tachografas turi būti sumontuotas ne vėliau kaip per trejus metus nuo tų metų, kuriais įsigaliojo specifikacijos, pabaigos, t. y. ne vėliau kaip 2024 m. gruodžio 31 d., transporto priemonėse, kuriose įrengtas pirmosios kartos tachografas, V2 tachografas turi būti sumontuotas ne vėliau kaip per ketverius metus nuo šių specifikacijų įsigaliojimo, t. y. ne vėliau kaip 2025 m. rugpjūčio 19 d.“
3.
Šio sprendimo 620 punktas taisomas taip:
„Be to, Reglamento 2020/1054 2 straipsnio 2 punkte Sąjungos teisės aktų leidėjo numatytas trejų ar ketverių metų terminas tachografams V2 įrengti skaičiuojamas ne nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos, t. y. 2020 m. rugpjūčio 20 d., o kaip numatyta šioje nuostatoje, atitinkamai nuo tų metų, kai įsigaliojo įgyvendinimo reglamentas, kurį Komisija turėjo priimti pagal šio 2 straipsnio 8 punkto a papunktį, kiek tai susiję su techninėmis specifikacijomis, pabaigos arba nuo jo įsigaliojimo, kalbant konkrečiai ir turint omenyje, jog Įgyvendinimo reglamentas 2021/1228 įsigaliojo 2021 m. rugpjūčio 19 d., atitinkamai nuo 2021 m. gruodžio 31 d. arba nuo 2021 m. rugpjūčio 19 d. Taigi faktiškai atitinkamos transporto įmonės, atsižvelgiant į tai, kokio tipo tachografas įrengtas jų transporto priemonėse, turi ilgesnį terminą V2 tachografams įrengti, kaip reikalaujama pagal šias naujas nuostatas; šis terminas yra atitinkamai arba beveik ketveri su puse metų (iki 2024 m. gruodžio 31 d.), arba penkeri metai (iki 2025 m. rugpjūčio 19 d.).“
4.
Šios nutarties originalas pridedamas prie ištaisyto sprendimo originalo. Ištaisyto sprendimo originalo paraštėje įrašoma pastaba apie šią nutartį.
Priimta 2025 m. kovo 12 d. Liuksemburge.
Kancleris
A. Calot Escobar
Pirmininkas
K. Lenaerts
(
*1
)	Proceso kalbos: bulgarų, graikų, anglų, lietuvių, vengrų, lenkų ir rumunų.