Byla C‑360/11
Europos Komisija
prieš
Ispanijos Karalystę
„Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Pridėtinės vertės mokestis – Direktyva 2006/112/EB – Lengvatinio tarifo taikymas – 96 straipsnis ir 98 straipsnio 2 dalis – III priedo 3 ir 4 punktai – „Farmacijos gaminiai, paprastai naudojami sveikatos priežiūrai, ligų profilaktikai ir medicininiam bei veterinariniam gydymui“ – „Medicinos įranga, priemonės ir kiti reikmenys, paprastai skirti naudoti išskirtinai ir asmeniškai neįgaliesiems jų negaliai palengvinti ar gydyti““
Santrauka – 2013 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas
1.        Europos Sąjungos teisė – Aiškinimas – Nukrypti leidžianti nuostata – Griežtas aiškinimas
2.        Europos Sąjungos teisė – Aiškinimas – Nuostata, kurioje nėra aiškios nuorodos į valstybių narių teisę – Savarankiškas ir vienodas aiškinimas
3.        Mokesčių teisės aktų suderinimas – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema – Valstybių narių galimybė taikyti lengvatinį tarifą tam tikrų prekių tiekimui ir tam tikrų paslaugų teikimui – Farmacijos gaminiai – Sąvoka – Sąvoka, apimanti vaistų sąvoką – Produktai, kuriuos galima naudoti gaminant vaistus – Neįtraukimas
(Tarybos reglamento Nr. 2658/87, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1238/2010, I priedas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83; Tarybos direktyvos 2006/112 98 straipsnis ir III priedo 3 punktas)
4.        Mokesčių teisės aktų suderinimas – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema – Valstybių narių galimybė taikyti lengvatinį tarifą tam tikrų prekių tiekimui ir tam tikrų paslaugų teikimui – Medicinos įranga – Sąvoka – Įranga, skirta bendrai naudoti žmonėms ir gyvūnams – Neįtraukimas
(Tarybos direktyvos 2006/112 98 straipsnis ir III priedo 4 punktas)
5.        Mokesčių teisės aktų suderinimas – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema – Valstybių narių galimybė taikyti lengvatinį tarifą tam tikrų prekių tiekimui ir tam tikrų paslaugų teikimui – Medicinos įranga, naudojama neįgaliesiems jų negaliai palengvinti – Sąvoka – Įranga, naudojama gyvūnams – Įranga, neskirta vien naudoti asmeniškai – Neįtraukimas
(Tarybos direktyvos 2006/112 98 straipsnis ir III priedo 3 ir 4 punktai)
1.        Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 18 punktą)
2.        Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 19 punktą)
3.        „Farmacijos gaminių“, kuriems gali būti taikomas lengvatinis pridėtinės vertės mokesčio tarifas, sąvoka, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2006/112 dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos III priedo 3 punktą, turi būti aiškinama taip, kad ji apima „vaistų“ sąvoką, kaip ji suprantama pagal Direktyvą 2001/83 dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, ir turi būti aiškinama plačiau nei pastaroji. Šis aiškinimas suderinamas su Kombinuotosios nomenklatūros, įtvirtintos Reglamento Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1238/2010, I priede, 30 skirsnyje nurodyta „farmacijos gaminių“ sąvoka, kurioje kaip farmacijos gaminiai minimi ne tik vaistai, bet ir kiti ruošiniai bei farmacijos prekės, kaip antai vata, gazas, tvarsčiai ir panašios prekės.
Be to, iš Direktyvos 2006/112 III priedo 3 punkto matyti, kad prekės turi būti „paprastai naudojamos sveikatos priežiūrai, ligų profilaktikai ir medicininiam bei veterinariniam gydymui“. Darytina išvada, kad minėtas 3 punktas taikomas tik galutiniams gaminiams, kuriuos gali tiesiogiai naudoti galutiniai vartotojai, išskyrus gaminius, kurie gali būti naudojami vaistų gamybai ir kurie paprastai vėliau turi būti perdirbti.
Šis aiškinimas patvirtinamas Direktyvos 2006/112 III priedo tikslu – kad tam tikros prekės, kurios laikomos ypač būtinomis, būtų pigesnės, todėl prieinamesnės galutiniam vartotojui, kuriam galiausiai tenka pridėtinės vertės mokesčio našta.
(žr. 43, 44, 46–48 punktus)
4.        Pagal Direktyvos 2006/112 dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos III priedo 4 punktą lengvatinio pridėtinės vertės mokesčio tarifo negalima taikyti prekių kategorijai, kurią sudaro medicinos prietaisai, medžiagos, įranga ir reikmenys, kurie naudojami tik žmonių arba gyvūnų ligų arba susirgimų profilaktikai, diagnostikai, gydymui, palengvinimui arba išgydymui.
Ši nuostata, pirma, neapima visų bendro naudojimo medicinos prietaisų, medžiagų, įrangos ir reikmenų, neatsižvelgiant į tai, kam jie skirti naudoti, ir, antra, joje numatytas tik naudojimas žmonėms, o ne veterinarijos tikslams. Iš tiesų ne tik Direktyvos 2006/112 III priede numatytos kategorijos turi būti aiškinamos siaurai, nes nagrinėjama Sąjungos teisės nuostata yra nukrypti leidžianti priemonė, bet ir šiame priede vartojamos sąvokos turi būti aiškinamos pagal įprastą aptariamų terminų reikšmę.
(žr. 59, 63, 64 punktus)
5.        Iš Direktyvos 2006/112 dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos III priedo 4 punkto antro sakinio aiškiai matyti, kad pagal šią nuostatą lengvatinį pridėtinės vertės mokesčio tarifą galima taikyti tik medicinos įrangai, priemonėms ir kitiems reikmenims, paprastai skirtiems naudoti tik žmonių negaliai palengvinti ar gydyti.
Taigi šios nuostatos antrame sakinyje pavartotas žodis „neįgalieji“ reiškia ne gyvūnus, turinčius fizinę negalią, o tik žmones.
Be to, iš pačių minėtame 4 punkte įtvirtintų žodžių „asmeniškai“ ir „išskirtinai“ matyti, kad jis netaikomas priemonėms ir įrangai, kurios iš esmės arba visų pirma naudojamos žmonių negaliai palengvinti, tačiau kurios nėra skirtos išskirtinai ir asmeniškai naudoti neįgaliesiems. Iš tiesų remiantis tikslu – sumažinti tam tikrų pirmos būtinybės prekių kainą galutiniam vartotojui – negalima pateisinti lengvatinio pridėtinės vertės mokesčio tarifo taikymo bendro naudojimo medicinos prietaisams, naudojamiems ligoninių ir sveikatos paslaugų specialistų. Jei prekė gali būti naudojama skirtingais tikslais, nei numatyti 4 punkte, lengvatinio pridėtinės vertės mokesčio tarifo taikymas kiekvienam tiekimo sandoriui priklauso nuo konkretaus šios prekės naudojimo tikslo, numatyto jos pirkėjo.
(žr. 73, 85–87 punktus ir rezoliucinę dalį)