62019CC0815
ĢENERĀLADVOKĀTA ŽANA RIŠĀRA DELATŪRA[JEAN RICHARD DE LA TOUR]
SECINĀJUMI,
sniegti 2020. gada 9. decembrī (
1
)
Lieta C‑815/19
Natumi GmbH
pret
Land Nordrhein‑Westfalen
,
piedaloties
Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
(Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (EK) Nr. 834/2007 – Regula (EK) Nr. 889/2008 – Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana – Atsevišķu lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu, kas nav ražotas bioloģiski, izmantošana pārtikas pārstrādē – Litotamna aļģe (Lithothamnium calcareum) – Norāde “kalcijs”
I. Ievads
1.
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 (2007. gada 28. jūnijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (
2
), un Komisijas Regulu (EK) Nr. 889/2008 (2008. gada 5. septembris), ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu (
3
).
2.
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp Natumi GmbH un Land Nordrhein‑Westfalen (Ziemeļreinas – Vestfālenes federālā zeme, Vācija), ko pārstāv Landesamt für Natur, Umwelt und Verbraucherschutz Nordrhein‑Westfalen (Ziemeļreinas – Vestfālenes dabas, vides un patērētāju aizsardzības iestāde, Vācija), par nebioloģiska produkta, šajā gadījumā litotamna aļģes (Lithothamnium calcareum), apstrīdētu izmantošanu pārtikas produkta pārstrādē, un par tādu terminu izmantošanu, kas attiecas uz bioloģiskās ražošanas metodi, kā arī kalcija klātbūtni šī pārstrādātā pārtikas produkta marķējumā.
3.
Šī lieta sniedz iespēju Tiesai apsvērt, vai pārstrādātā bioloģiskā pārtikā var izmantot vielu, kas, lai gan ir iekļauta šajā jomā atļauto lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu, kuras nav ražotas bioloģiski, izsmeļošajā sarakstā, tiek izmantota kā minerālvielas vai mikrouzturvielas avots, kas nav atļauts Savienības tiesību aktos vai dalībvalsts tiesību aktos, kuri ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem. Tāds būtībā ir Tiesai uzdotais jautājums.
4.
Šajos secinājumos es ierosināšu Tiesai atbildēt uz šo jautājumu noliedzoši.
II. Savienības tiesības
A.
Regula Nr. 834/2007
5.
Regulas Nr. 834/2007 3., 5., 20., 22. un 25. apsvērumā ir noteikts:
“(3)
[Savienības] tiesību aktu sistēmai, kas reglamentē bioloģiskās ražošanas nozari, vajadzētu tiekties nodrošināt godīgu konkurenci un bioloģisko produktu iekšējā tirgus pareizu darbību, kā arī uzturēt un attaisnot patērētāju uzticību produktiem, kas marķēti kā bioloģiskie produkti. [..]
[..]
(5)
Tādēļ ir lietderīgi skaidrāk definēt mērķus, principus un noteikumus attiecībā uz bioloģisko ražošanu, lai veicinātu pārredzamību un patērētāju uzticību, kā arī bioloģiskās ražošanas jēdziena saskaņotu uztveri.
[..]
(20)
Pārstrādātu pārtiku vajadzētu marķēt kā bioloģisku vienīgi tad, ja visas vai gandrīz visas lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas ir iegūtas bioloģiskajā ražošanā. Tomēr vajadzētu noteikt īpašus marķēšanas noteikumus pārstrādātai pārtikai, kuras sastāvā ir tādas lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, ko nevar iegūt bioloģiskajā ražošanā, piemēram, zivju un medījuma produkti.
[..]
(22)
Ir svarīgi saglabāt patērētāju uzticību bioloģiskajiem produktiem. Tādēļ izņēmumi attiecībā uz prasībām, ko piemēro bioloģiskajai ražošanai, būtu stingri jāierobežo, tos attiecinot vienīgi uz gadījumiem, kad izņēmuma noteikumu piemērošanu uzskata par pamatotu.
[..]
(25)
Lai nemaldinātu patērētājus par produkta bioloģisko izcelsmi kopumā, [..] tiek uzskatīts, ka ir lietderīgi ierobežot [Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas] logotipa izmantojumu, izmantojot to produktiem, kas satur vienīgi vai gandrīz vienīgi bioloģiskās sastāvdaļas. Tādēļ šo logotipu nevajadzētu ļaut izmantot, lai marķētu pārejas produktus vai pārstrādātu pārtiku, kuru sastāvā mazāk nekā 95 % lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu ir iegūtas bioloģiskajā ražošanā.”
6.
Šīs regulas 1. pantā “Mērķis un darbības joma” ir noteikts:
“1.   Ar šo regulu nosaka pamatu bioloģiskās ražošanas ilgtspējīgai attīstībai, vienlaikus nodrošinot iekšējā tirgus efektīvu darbību, garantējot godīgu konkurenci, nodrošinot patērētāju uzticību un aizsargājot patērētāju intereses.
Tajā ir noteikti kopēji mērķi un principi, kas ir pamatā noteikumiem, kurus atbilstīgi šai regulai pieņem attiecībā uz:
a)
visiem bioloģisko produktu ražošanas, gatavošanas un izplatīšanas posmiem un to kontroli;
b)
to, kā marķējumā un reklāmā izmanto norādes ar atsaucēm uz bioloģisko ražošanu.
2.   Šī regula attiecas uz turpmāk norādītajiem lauksaimniecības, tostarp akvakultūras, produktiem, ja tie ir laisti tirgū vai paredzēti laišanai tirgū:
a)
dzīvi vai nepārstrādāti lauksaimniecības produkti;
b)
pārstrādāti lauksaimniecības produkti, ko izmanto pārtikā;
c)
barība;
[..].
4.   Šo regulu piemēro, neskarot citus [Savienības] noteikumus vai saskaņā ar [Savienības] tiesību aktiem pieņemtus attiecīgo valstu noteikumus, kas attiecas uz šajā pantā minētajiem produktiem, piemēram, noteikumus par to ražošanu, gatavošanu, tirdzniecību, marķēšanu un kontroli, tostarp tiesību aktus par pārtikas produktiem un dzīvnieku ēdināšanu.”
7.
Regulas Nr. 834/2007 6. pantā “Bioloģiskās pārtikas pārstrādē piemērojamie īpašie principi” ir paredzēts:
“[P]ārstrādātas bioloģiskās pārtikas ražošanā piemēro šādus īpašos principus:
a)
bioloģisko pārtiku ražot no bioloģiskās lauksaimniecības sastāvdaļām, izņemot gadījumus, ja tirgū nav pieejamas bioloģiskas izcelsmes sastāvdaļas;
b)
ierobežoti izmantot pārtikas piedevas, nebioloģiskas sastāvdaļas, kam ir galvenokārt tehnoloģiskas un sensoras funkcijas, un mikrouzturvielas un pārstrādes palīglīdzekļus, tos izmantojot minimāli un vienīgi gadījumos, kad ir būtiska tehnoloģiska vajadzība vai ar uzturu saistīta īpaša vajadzība;
c)
neizmantot vielas un pārstrādes metodes, kas varētu būt maldinošas attiecībā uz produkta patieso būtību;
d)
pārtiku apstrādāt uzmanīgi, vēlams, izmantojot bioloģiskas, mehāniskas un fiziskas metodes.”
8.
Šīs regulas 13. pantā “Jūras aļģu ražošanas noteikumi” ir noteikts:
“1.   Jūrā dabīgi augošu un savvaļas jūras aļģu un to daļu ievākšanu uzskata par bioloģiskās ražošanas metodi, ja:
a)
audzēšanas vietās ir augsta ekoloģiskās kvalitātes pakāpe [..] un tās nav nepiemērotas no veselības viedokļa. Kamēr nav pieņemti precīzāki noteikumi attiecībā uz īstenošanu, pārtikā lietojamās savvaļas jūras aļģes nevar vākt vietās, kas neatbilst A klases vai B klases teritoriju kritērijiem, kā noteikts II pielikumā [..] Regulai (EK) Nr. 854/2004 (
4
) [..];
[..].”
9.
Regulas Nr. 834/2007 14. panta 1. punkta d) apakšpunkta iv) punktā ir paredzēts:
“[A]ttiecībā uz lopkopību piemēro šādus noteikumus:
[..]
d)
attiecībā uz ēdināšanu:
[..]
iv)
augu izcelsmes barības sastāvdaļas, kas nav bioloģiskās barības sastāvdaļas, dzīvnieku un minerālvielu izcelsmes barības sastāvdaļas, barības piedevas, dažus produktus, ko izmanto dzīvnieku ēdināšanā un pārstrādes palīglīdzekļos, izmanto vienīgi tad, ja saskaņā ar 16. pantu tos ir atļauts lietot bioloģiskajā ražošanā.”
10.
Šīs regulas 19. panta “Vispārēji noteikumi pārstrādātas pārtikas ražošanai” 2. punktā ir noteikts:
“Pārstrādātas bioloģiskās pārtikas gatavošanai piemēro šādus nosacījumus:
a)
produktu ražo galvenokārt no lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļām; lai noteiktu, vai produkts ražots galvenokārt no lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļām, neņem vērā pievienoto ūdeni un vārāmo sāli;
b)
pārtikas produktos, kas paredzēti īpaša uztura vajadzībām, pārtikas piedevas, pārstrādes palīglīdzekļus, aromatizētājus, ūdeni, sāli, mikroorganismu un fermentu preparātus, minerālvielas, mikroelementus, vitamīnus, kā arī aminoskābes un citas mikrouzturvielas izmanto vienīgi tad, ja tās saskaņā ar 21. pantu ir apstiprinātas lietošanai bioloģiskajā ražošanā atbilstīgi;
c)
lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav ražotas bioloģiskajā ražošanā, drīkst izmantot vienīgi tad, ja tās saskaņā ar 21. pantu ir apstiprinātas izmantošanai bioloģiskajā ražošanā vai ja dalībvalsts tās ir provizoriski apstiprinājusi;
[..].”
11.
Minētās regulas 21. pants “Kritēriji dažu produktu un vielu izmantošanai pārstrādē” ir formulēts šādi:
“1.   Piešķirot atļauju produktus un vielas izmantot bioloģiskajā ražošanā un tos iekļaujot ierobežotajā sarakstā, kā minēts 19. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā, ievēro II sadaļā noteiktos mērķus un principus, kā arī šādus kritērijus, ko izvērtē kopumā:
i)
nav pieejamas alternatīvas, kas apstiprinātas saskaņā ar šo nodaļu;
ii)
tos neizmantojot, būtu neiespējami ražot vai saglabāt pārtiku vai izpildīt uztura prasības, kas noteiktas, pamatojoties uz [Savienības] tiesību aktiem.
[..]
2.   [Eiropas] Komisija saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem lēmumu par produktu un vielu atļaušanu un to iekļaušanu 1. punktā minētajā ierobežotajā sarakstā un paredz to īpašus izmantošanas nosacījumus un ierobežojumus, kā arī, vajadzības gadījumā, pieņem lēmumu par produktu svītrošanu.
[..]”
12.
Regulas Nr. 834/2007 23. pantā “Tādu terminu lietošana, kas norāda uz bioloģisko ražošanu” ir noteikts:
“1.   Šīs regulas nolūkā par produktu, kura marķējumā, reklāmā vai tirdzniecības dokumentos ir norādes par bioloģiskās ražošanas metodēm, uzskata tādu produktu, kura sastāvdaļas vai barība ir aprakstīta ar terminiem, kas patērētājam liek domāt, ka tā sastāvdaļas vai barība ir iegūta saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem noteikumiem. Īpaši pielikumā uzskaitītos terminus, kā arī to atvasinājumus vai deminutīvus, piemēram, “bio” un “eko”, var izmantot visā [Eiropas Savienībā] un jebkurā [Savienības] valodā, atsevišķi vai saistīti, tādu produktu marķēšanai un reklamēšanai, kuri atbilst šīs regulas prasībām.
Dzīvu vai neapstrādātu lauksaimniecības produktu marķējumā vai reklāmā terminus, kas norāda bioloģiskās ražošanas metodi, var lietot vienīgi tad, ja turklāt visas šā produkta sastāvdaļas arī ir ražotas saskaņā ar šajā regulā noteiktajām prasībām.
2.   Šā panta 1. punktā minētos terminus nekur [Savienībā] un nevienā [Savienības] valodā neizmanto tādu produktu marķējumā, reklāmā un tirdzniecības dokumentos, kuri neatbilst saskaņā ar šo regulu noteiktām prasībām, izņemot gadījumus, kad šos terminus attiecina uz produktiem, kas nav pārtikas vai barības produkti, vai kad šo terminu izmantojums viennozīmīgi nav saistīts ar bioloģisko ražošanu.
Tāpat neizmanto tādus terminus, tostarp terminus preču zīmēs, un praksi, kas – izmantoti marķējumā vai reklāmā – var maldināt patērētāju vai lietotāju, liekot domāt, ka produkts vai tā sastāvdaļas atbilst saskaņā ar šo regulu noteiktām prasībām.
[..]
4.   Attiecībā uz pārstrādātu pārtiku 1. punktā minētos terminus var lietot:
a)
komercnosaukumā, ja:
i)
pārstrādātā pārtika atbilst 19. pantam;
ii)
vismaz 95 % (pēc svara) no tās lauksaimnieciskās izcelsmes sastāvdaļām ir ražotas bioloģiskajā lauksaimniecībā;
b)
vienīgi sastāvdaļu sarakstos, ja pārtika atbilst 19. panta 1. punktam, 19. panta 2. punkta a), b) un d) apakšpunktam;
[..].”
B.
Regula Nr. 889/2008
13.
Regulas Nr. 889/2008 20. un 21. apsvērumā ir noteikts:
“(20)
Lai nodrošinātu konkrētas pārstrādātās bioloģiskās pārtikas un barības ražošanu, ir vajadzīgi atsevišķi nebioloģiski ražoti produkti un vielas. Vīna ražošanas noteikumu saskaņošanai [Savienības] mērogā būs vajadzīgs ilgāks laiks. Tāpēc iepriekš minētie produkti jāizslēdz no vīna ražošanas, līdz vēlākā procedūrā tiek izstrādāti īpaši noteikumi.
(21)
Bioloģiskās pārtikas pārstrādē saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2092/91 [ (
5
)], ievērojot skaidri izstrādātus nosacījumus, bija atļauts izmantot konkrētas sastāvdaļas, kam nav lauksaimnieciska izcelsme, konkrētus pārtikas pārstrādes palīglīdzekļus un konkrētas lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav iegūtas bioloģiski. Lai nodrošinātu bioloģiskās lauksaimniecības nepārtrauktību, arī turpmāk saskaņā ar Regulas [..] Nr. 834/2007 21. panta 2. punkta noteikumiem jāatļauj attiecīgo līdzekļu un vielu izmantošana. Turklāt skaidrības labad šīs regulas pielikumos ir lietderīgi norādīt līdzekļus un vielas, kuru lietošana bija atļauta saskaņā ar Regulu [..] Nr. 2092/91. Citus līdzekļus un vielas šiem sarakstiem turpmāk drīkst pievienot, balstoties uz atšķirīgu juridisko pamatu, proti, Regulas [..] Nr. 834/2007 21. panta 2. punktu. Tāpēc ir lietderīgi sarakstā ar simbolu norādīt katras līdzekļu un vielu kategorijas īpašo statusu.”
14.
Regulas Nr. 889/2008 II sadaļas 1.a nodaļas “[j]ūras aļģu ražošana” 6.a pantā “Darbības joma” ir paredzēts:
“Šajā nodaļā ir paredzēti sīki izstrādāti jūras aļģu ražošanas noteikumi.
Šīs nodaļas nolūkos kategorijā “jūras aļģes” ietilpst arī daudzšūnu jūras aļģes, fitoplanktons un mikroaļģes.”
15.
Šīs regulas 22. panta d) apakšpunktā ir noteikts:
“Regulas [..] Nr. 834/2007 14. panta 1. punkta d) apakšpunkta iv) punkta mērķiem, pārstrādājot bioloģisko barību un barojot bioloģiski audzētos dzīvniekus, izmantojamas tikai šādas vielas:
[..]
d)
neorganiskas izcelsmes barības sastāvdaļas, kas uzskaitītas V pielikuma 1. iedaļā.”
16.
Regulas Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir formulēts šādi:
“Regulas [..] Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta b) apakšpunkta nolūkos bioloģiskās pārtikas pārstrādei var izmantot tikai šādas vielas, izņemot produktus vīna nozarē, attiecībā uz kuriem ir spēkā 3.a nodaļas noteikumi:
[..]
f)
minerālvielas (arī mikroelementi), vitamīni, aminoskābes un mikrouzturvielas ar noteikumu, ka:
i)
to izmantošana parastam patēriņam paredzētā pārtikā ir “tieša juridiska prasība”, proti, tā ir tieši prasīta Savienības tiesību aktu noteikumos vai valsts tiesību aktu noteikumos, kas ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem, un rezultātā attiecīgo pārtiku vispār nedrīkst laist tirgū kā parasta patēriņa pārtiku, ja minētās minerālvielas, vitamīni, aminoskābes vai mikrouzturvielas tai nav pievienotas, vai
ii)
attiecībā uz pārtiku, kas tirgū laista kā tāda, kurai ir konkrētas raksturīgas iezīmes vai ietekme saistībā ar veselību vai uzturu vai saistībā ar konkrētu patērētāju grupu vajadzībām:
–
produktos, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 609/2013 [ (
6
)] 1. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, –izmantošana ir atļauta ar minēto regulu un ar aktiem, kas attiecībā uz minētajiem produktiem pieņemti uz minētās regulas 11. panta 1. punkta pamata,
–
produktos, ko regulē ar Komisijas Direktīvu 2006/125/EK [ (
7
)], –izmantošana ir atļauta ar minēto direktīvu, vai
–
produktos, ko regulē ar Komisijas Direktīvu 2006/141/EK (
8
), –izmantošana ir atļauta ar minēto direktīvu.”
17.
Regulas Nr. 889/2008 28. pantā ir noteikts, ka:
“Saskaņā ar Regulas [..] Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta c) apakšpunktu bioloģiskās pārtikas pārstrādē var izmantot lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav bioloģiski ražotas un ir iekļautas šīs regulas IX pielikumā.”
18.
Regulas Nr. 889/2008 V pielikums attiecas uz “[b]arības sastāvdaļ[ām], kas minētas 22. panta d) [apakš]punktā, 24. panta 2. punktā un 25.m panta 1. punktā”. Tā 1. iedaļā ir saraksts ar “[n]eorganiskām barības sastāvdaļām”, kurā, tostarp, ir iekļautas kaļķi saturošas ūdensdzīvnieku čaulas, kaļķainās jūras aļģes (Maërl), kaļķainās jūras aļģes (Lithotamnion), kalcija glikonāts un kalcija karbonāts.
19.
Šīs regulas VIII pielikuma A iedaļā, ar kuru kopsakarā ir jālasa 27. pants, ir precizēts, ka kalcija karbonātu (E 170) neizmanto produktu iekrāsošanai vai to bagātināšanai ar kalciju.
20.
Minētās regulas IX pielikums “Lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav ražotas bioloģiski un kas ir minētas 28. pantā”, satur 1. iedaļu, kas attiecas uz “[n]epārstrādātu dārzeņu produkti[em], kā arī produkti[em], kas no tiem iegūti dažādos procesos”. Tās 1.3. punktā ir minētas “[a]ļģes, to skaitā jūras aļģes, kas atļautas nebioloģisku pārtikas produktu sagatavošanā”.
C.
Regula (EK) Nr. 1925/2006
21.
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1925/2006 (2006. gada 20. decembris) par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai (
9
) 3. panta “Prasības attiecībā uz vitamīnu un minerālvielu pievienošanu” 1. punktā ir noteikts:
“Atbilstīgi šīs regulas noteikumiem pārtikas produktiem drīkst pievienot tikai vitamīnus un/vai minerālvielas, kas ir I pielikuma sarakstā un II pielikumā uzskaitītos veidos.”
22.
Regulas Nr. 1925/2006 I pielikuma “Vitamīni un minerālvielas, ko drīkst pievienot pārtikas produktiem” 2. punktā “[m]inerālvielas” ir konkrēti minēts kalcijs.
23.
Šīs regulas II pielikuma “Vitamīnu preparāti un minerālvielas, ko drīkst pievienot pārtikas produktiem” 2. punktā “[m]inerālvielas” ir konkrēti minēts kalcija karbonāts, kalcija hlorīds, kalcija citrāta malāts, citronskābes kalcija sāļi, kalcija glikonāts, kalcija glicerofosfāts, kalcija laktāts, ortofosforskābes kalcija sāļi, kalcija hidroksīds, kalcija malāts, kalcija oksīds, kalcija sulfāts un kalcija fosforiloligosaharīdi.
D.
Regula (ES) Nr. 1169/2011
24.
Regulas (ES) Nr. 1169/2011 (
10
) 2. panta 2. punkta f) apakšpunktā termins “sastāvdaļa” ir definēts kā “jebkura viela vai produkts, tostarp aromatizētāji, pārtikas piedevas un pārtikas fermenti, un jebkuras kombinētas sastāvdaļas vienība, ko lieto pārtikas ražošanas vai sagatavošanas procesā un ko, pat izmainītā veidā, satur arī gatavais produkts; šis termins neattiecas uz atliekvielām”.
25.
Šīs regulas 2. panta 2. punkta s) apakšpunktā “uzturviela” ir definēta kā “šīs regulas XIII pielikuma A daļas 1. punktā uzskaitītās olbaltumvielas, ogļhidrāti, tauki, šķiedrvielas, nātrijs, vitamīni un minerālvielas, kā arī vielas, kuras pieder kādai no šīm kategorijām vai ir šo kategoriju sastāvdaļas”.
III. Pamatlietas fakti un prejudiciālie jautājumi
26.
Prasītāja pamatlietā – Natumi – ražo sojas un rīsu dzērienus, ko tā tirgo fasētā veidā. Tā savos dzērienos pievieno litotamna aļģi – sarkanu koraļļu aļģi pulvera formā, kas iegūta no šīs atmirušās aļģes attīrītām, samaltām un žāvētām nogulām. Minētā aļģe galvenokārt satur kalcija karbonātu un magnija karbonātu.
27.
Natumi tostarp tirgo dzērienu “Soja‑Drink‑Calcium”, kam ir “bio” marķējums un sekojošas norādes: “kalcijs”, “bagātināts ar augsta kalcija satura jūras aļģi”, kā arī “satur augstvērtīgu jūras aļģes Lithothamnium kalciju”.
28.
Ar 2005. gada 16. februāra vēstuli atbildētājs pamatlietā – Land Nordrhein‑Westfalen (Ziemeļreinas‑Vestfālenes federālā zeme) brīdināja Natumi, ka kalcija karbonāta kā minerālvielas izmantošana bioloģiskos produktos esot aizliegta, precizējot, ka tā tas esot bijis arī gadījumos, kad šo produktu bagātināšana ar kalciju notiek, pievienojot aļģes.
29.
Atbildētājs pamatlietā pret Natumi uzsāka naudas soda piemērošanas procedūru, pēc kuras pēdējā minētā 2005. gada 14. jūlijā cēla prasību par iebildumiem Verwaltungsgericht Düsseldorf (Diseldorfas administratīvā tiesa, Vācija).
30.
Tā kā šī tiesa noraidīja tās prasību, Natumi iesniedza apelācijas sūdzību Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein‑Westfalen (Ziemeļreinas‑Vestfālenes federālās zemes Augstākā administratīvā tiesa, Vācija). Tiesvedība tika apturēta pēc abu pušu lūguma, lai nogaidītu, kad tiks pieņemtas jaunas Savienības regulas.
31.
Ar 2016. gada 19. maija spriedumu šī tiesa noraidīja Natumi apelācijas sūdzību, uzskatot, ka litotamna aļģes pievienošana bioloģiskā pārtikā nav atļauta ar Savienības noteikumiem, kas pa šo laiku ir stājušies spēkā. Minētā tiesa uzskata, ka Regulas Nr. 889/2008 IX pielikuma 1.3. punkts attiecas tikai uz pārtikā lietojamām aļģēm. Lai gan šajās tiesību normās nav nevienas tiešas norādes uz to, ka aļģes ir lietojamas pārtikā, šo interpretāciju apstiprinot tas, ka citām vielām, kas minētas šīs regulas IX pielikuma 1.1. un 1.2. punktā, ir jābūt pārtikā lietojamām, tāpat kā Regulas Nr. 834/2007 13. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajām aļģēm. Litotamna aļģi nevarot lietot uzturā tai raksturīgās šūnu sieniņu apkaļķošanās dēļ. Katrā ziņā atmirušas litotamna aļģes pārkaļķotās paliekas esot nevis lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, bet gan minerālvielas, kuru pievienošana bioloģiskiem produktiem principā nav atļauta.
32.
Natumi par apelācijas instances spriedumu iesniedza kasācijas sūdzību Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija).
33.
Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa) uzskata, pirmkārt, ka pamatlietas iznākums ir atkarīgs no tā, vai ar Regulas Nr. 889/2008 28. pantu, lasot to kopsakarā ar šīs regulas IX pielikuma 1.3. punktu, ir atļauts izmantot dzīvas un/vai atmirušas litotamna aļģes kā sastāvdaļu bioloģiskās pārtikas gatavošanā.
34.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka, tā kā šajā 1.3. punktā nav noteikts ierobežojums, ka aļģēm ir jābūt pārtikā lietojamām, pietiek ar to, ka aļģes izmanto kā sastāvdaļu. Tā uzskata, ka Komisijas 2015. gada 30. marta atzinums, ko iesniegusi Natumi, ir jāinterpretē šādi.
35.
Turpretim šai tiesai ir šaubas par to, vai aļģes atbilst Regulas Nr. 834/2007 21. panta 1. punkta ii) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem, jo nešķiet, ka būtu neiespējami ražot vai saglabāt pārtiku vai izpildīt uztura prasības, kas paredzētas Savienības tiesību aktos, nepievienojot šīs aļģes.
36.
Tomēr minētā tiesa uzskata, ka pat atmirusi aļģe vēl joprojām ir lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļa neatkarīgi no tās kalcija satura un ka litotamna aļģes klasifikācija par neorganiskas izcelsmes izejvielu Regulas Nr. 889/2008 V pielikumā par dzīvnieku barību nav attiecināma uz pārtikas ražošanu.
37.
Līdz ar to iesniedzējtiesa uzskata, ka litotamna aļģes izmantošana, un konkrētāk, no šīs atmirušās aļģes ievāktām, žāvētām un samaltām nogulām iegūtā pulvera izmantošana par sastāvdaļu bioloģiskas pārtikas ražošanā ir atļauta saskaņā ar Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta c) apakšpunktu, lasot to kopsakarā ar Regulas Nr. 889/2008 28. pantu un IX pielikuma 1.3. punktu.
38.
Otrkārt, iesniedzējtiesa šaubās par to, vai tāda produkta, kas satur šādu sastāvdaļu, marķējumā var būt atsauce uz kalciju, kas ir minerālviela.
39.
Iesniedzējtiesa atgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 834/2007 23. panta 1. punkta pirmās daļas otro teikumu, terminus “bioloģisks” un “bio” var izmantot tikai attiecībā uz produktiem, kas atbilst šajā regulā noteiktajām prasībām vai šai regulai. Taču ar Regulas Nr. 834/2007 19. pantu tādu pārtikas piedevu kā minerālvielas un mikroelementi (šīs regulas 19. panta 2. punkta b) apakšpunkts), kā arī lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav bioloģiski ražotas (minētās regulas 19. panta 2. punkta c) apakšpunkts), izmantošana ir pakļauta nosacījumam par [izmantošanas] atļaujas saņemšanu saskaņā ar šīs pašas regulas 21. pantu. Komisija ir tā, kas lemj par to [izmantošanas] atļaušanu vai neatļaušanu.
40.
Regulas Nr. 889/2008, ar ko tiek īstenota Regula Nr. 834/2007, 27. panta 1. punkta f) apakšpunktā ir paredzēts, ka minerālvielas principā var izmantot, ievērojot ierobežojošus nosacījumus, proti, ja to izmantošana parasta patēriņa pārtikā ir tieša juridiska prasība. Saskaņā ar Regulas Nr. 889/2008 28. pantu lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav bioloģiski ražotas, var izmantot, ja tās ir iekļautas šīs regulas IX pielikumā.
41.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka, lai arī, ņemot vērā Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta b) apakšpunktu, lasot to kopsakarā ar Regulas Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunktu, ar kuru minerālvielu izmantošana ir pakļauta stingriem nosacījumiem, jebkādu atsauci uz tādu minerālvielu kā kalcijs var uzskatīt par maldinošu, taču tā neesot, ja kalcijs tiek iegūts no sastāvdaļas, kurai, ja tās izmantošana ir atļauta, dabīgi ir augsts kalcija saturs.
42.
Šādos apstākļos Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai 28. pants, aplūkojot to kopsakarā ar Regulas Nr. 889/2008 IX pielikuma 1.3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka bioloģiskās pārtikas pārstrādē kā sastāvdaļu var izmantot litotamna aļģi?
2)
Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša: vai ir atļauts izmantot arī atmirušas aļģes?
3)
Ja atbilde uz 2. jautājumu ir apstiprinoša: vai tāda produkta marķēšanai, kura sastāvā ir (atmirusi) litotamna aļģe un kuram ir norāde “bio”, var izmantot apzīmējumus “satur kalciju”, “bagātināts ar augsta kalcija satura jūras aļģi” vai “satur augstvērtīgu jūras aļģes Lithothamnium kalciju?”
43.
Natumi, Land Nordrhein‑Westfalen (Ziemeļreinas‑Vestfālenes federālā zeme), Grieķijas un Itālijas valdības, kā arī Komisija iesniedza rakstveida apsvērumus. Šie lietas dalībnieki, izņemot Itālijas valdību, noteiktajā termiņā atbildēja uz Tiesas uzdotajiem rakstveida jautājumiem.
IV. Vērtējums
44.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka nav šaubu par to, ka litotamna aļģe ir aļģe un ka jautājums par marķējuma “bioloģisks” saglabāšanu bioloģiskai pārtikai, kurai tā esot pievienota, ir jāizskata, paturot prātā aspektu, ka tiek pievienota lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļa, kas nav ražota bioloģiski. Tomēr, es, tāpat kā Komisija, uzskatu, ka šis jautājums ir jāaplūko, ņemot vērā, ka bioloģiskai pārtikai tiek pievienotas minerālvielas.
45.
Līdz ar to es izvērtēšu piemērojamo tiesisko regulējumu atkarībā no tā, vai pievienotais produkts ir kvalificēts kā “minerālviela” vai kā “lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļa, kas nav ražota bioloģiski”, un pēc tam es izvērtēšu, vai šī tiesiskā regulējuma izpratnē litotamna aļģe ir minerāls produkts vai augu valsts produkts.
46.
Vispirms, man šķiet, ka, ņemot vērā gandrīz identisku dzīvas vai atmirušas litotamna aļģes sastāvu, pirmais un otrais Tiesai iesniegtais jautājums ir jāizskata kopā un, tā kā atbilde uz tiem būs noliedzoša, uz trešo jautājumu nebūs jāatbild.
A.
Attiecībā uz tiesību aktiem par nebioloģisku produktu un vielu pievienošanu pārstrādātai bioloģiskai pārtikai
47.
Kā minēts iepriekš, pārtikas marķēšanu kā bioloģisku reglamentē Regula Nr. 834/2007 un Regula Nr. 889/2008, ar ko paredz noteikumus, lai īstenotu pirmo minēto regulu.
48.
Regulā Nr. 834/2007 ir izklāstīti vairāki principi, kas piemērojami visai pārtikai, kura pretendē uz apzīmējumu “bioloģisks”:
–
garantēt godīgu konkurenci, nodrošināt patērētāju uzticību un aizsargāt patērētāju intereses (Regulas Nr. 834/2007 3. apsvērums un 1. panta 1. punkta pirmā daļa);
–
ierobežoti izmantot pārtikas piedevas, nebioloģiskas sastāvdaļas, kam ir galvenokārt tehnoloģiskas un sensoras funkcijas, un mikrouzturvielas un pārstrādes palīglīdzekļus, tos izmantojot minimāli un vienīgi gadījumos, kad ir būtiska tehnoloģiska vajadzība vai ar uzturu saistīta īpaša vajadzība (Regulas Nr. 834/2007 6. panta b) apakšpunkts);
–
pirmkārt, atļaut pārtikas piedevu, minerālvielu un citu mikroelementu pievienošanu pārtikas produktiem, kas paredzēti īpaša uztura vajadzībām, un, otrkārt, atļaut lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu, kas nav bioloģiski ražotas, pievienošanu pārstrādātai bioloģiskai pārtikai un to iekļaušanu ierobežotā produktu un vielu sarakstā, ja nav citu risinājumu, kas atļauti bioloģisko produktu jomā, un ja, tos neizmantojot, būtu neiespējami ražot vai saglabāt pārtiku (Regulas Nr. 834/2007 22. apsvērums, 19. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkts, kā arī 21. panta 1. punkta i) un ii) apakšpunkts), un
–
izmantot norādes, kas atsaucas uz bioloģiskās ražošanas metodi, tikai, ja visas produkta sastāvdaļas ir ražotas saskaņā ar Regulas Nr. 834/2007 prasībām, it īpaši attiecībā uz pārstrādātu pārtiku, [šo norāžu] izmantošana ir atļauta, ja pārstrāde atbilst 19. pantam un ja vismaz 95 % (pēc svara) no tās lauksaimnieciskās izcelsmes sastāvdaļām ir ražotas bioloģiskajā lauksaimniecībā (šīs regulas 20. un 25. apsvērums, kā arī 23. panta 1. punkts un 4. punkta a) apakšpunkts).
49.
Regulā Nr. 889/2008 ir precizēti noteikumi par iekļaušanu Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā paredzētajos sarakstos.
1. Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto pārtikas piedevu, minerālvielu un citu mikrouzturvielu pievienošana
50.
Pirmkārt, it īpaši attiecībā uz pārtikas piedevām, minerālvielām un citām mikrouzturvielām, kas minētas Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta b) apakšpunktā, Regulas Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkta i) punktā ir paredzēts, ka to izmantošanai parasta patēriņa pārtikā ir jābūt tiešai juridiskai prasībai, proti, tai ir tieši jābūt prasītai Savienības tiesību aktu noteikumos vai valsts tiesību aktu noteikumos, kas ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem. Līdz ar to pārtiku nekādā gadījumā nedrīkst laist tirgū kā parasta patēriņa pārtiku, ja šai pārtikai nav pievienotas minerālvielas, vitamīni, aminoskābes vai mikrouzturvielas.
51.
Šīs regulas 27. panta 1. punkta f) apakšpunkta ii) punktā ir paredzēta hipotēze par pārtiku, kas laista tirgū kā tāda, kurai ir konkrētas raksturīgas iezīmes vai ietekme saistībā ar veselību vai uzturu vai saistībā ar konkrētu patērētāju grupu vajadzībām, kurai var pievienot minerālvielas, vitamīnus, aminoskābes vai mikrouzturvielas tikai tad, ja to atļauj dažādi sekundārie tiesību akti.
52.
Tādējādi, kā izriet no Īstenošanas regulas 2018/1584 2. apsvēruma, 27. panta formulējums tika grozīts, lai ņemtu vērā Tiesas 2014. gada 5. novembra spriedumu Herbaria
Kräuterparadies (
11
). Šajā spriedumā tiek nosodīta jebkāda iespēja saglabāt marķējumu “bioloģisks” pēc tam, kad ir pievienotas minerālvielas vai citas mikrouzturvielas, ja šī pievienošana nav prasīta valsts vai Savienības tiesību aktos, atgādinot, ka valsts vai Savienības likumdevēja noteikta prasība nav fakts, ka veselīguma vai uzturvērtības norādes izmantošana rada nepieciešamību, piemēram, pievienot minerālvielas.
53.
Lai izdarītu šādu secinājumu, Tiesa balstījās uz Regulas Nr. 834/2007 21. panta, kā arī Regulas Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkta teleoloģisku un sistēmisku interpretāciju, kas apstiprina, ka tādas vielas kā minerālvielas un vitamīni var tikt izmantotas bioloģiskās pārtikas pārstrādē tikai tad, ja Savienības tiesību noteikumā vai ar to saderīgā valsts tiesību noteikumā tieši ir prasīta šo vielu izmantošana, lai šo pārtiku varētu tirgot (
12
).
54.
Tiesa atgādināja, ka ar Regulas Nr. 834/2007 21. pantu Komisija var atļaut vielas un iekļaut tās šajā pantā paredzētajā ierobežoto vielu sarakstā tikai tad, ja ir izpildīti stingri nosacījumi, proti, ja šīs vielas nav aizstājamas ar citām alternatīvām, kas atļautas saskaņā ar šīs regulas III sadaļas 4. nodaļu, un ja to izmantošana ir nepieciešama (
13
).
55.
2014. gada 5. novembra spriedumā Herbaria Kräuterparadies (
14
) Tiesa turklāt noteica arī principu, ka Savienības tiesībās nav garantēts, ka saimnieciskās darbības subjekts var tirgot savus produktus ar visām norādēm, kuras tas uzskata par izdevīgām šo produktu promotēšanai (
15
).
56.
Tādējādi šajā stadijā es varu apgalvot, ka, ņemot vērā Regulas Nr. 834/2007 21. pantu, Tiesa Regulas Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunktu ir interpretējusi šauri.
2. Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta c) apakšpunktā minēto lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu, kas nav ražotas bioloģiskajā ražošanā, pievienošana
57.
Otrkārt, lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu, kas nav bioloģiski ražotas, pievienošanas gadījumā Regulas Nr. 889/2008 28. pantā ir precizēts, ka “[s]askaņā ar Regulas [..] Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta c) apakšpunktu bioloģiskās pārtikas pārstrādē var izmantot lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav bioloģiski ražotas un ir iekļautas [..] [R]egulas [Nr. 889/2008] IX pielikumā”.
58.
Šīs regulas IX pielikuma 1.3. punktā ir noteikts: “Dažādi[:] Aļģes, to skaitā jūras aļģes, kas atļautas nebioloģisku pārtikas produktu sagatavošanā”.
59.
Tomēr bioloģisko produktu jomā piemērojamo tiesību aktu un konkrēti Regulas Nr. 834/2007 21. panta šaurās interpretācijas dēļ, uz kuru Tiesa balstīja savu interpretāciju, ierobežojot minerālvielu pievienošanu bioloģiskā pārtikā, 2014. gada 5. novembra spriedumā Herbaria
Kräuterparadies (
16
), var uzdot jautājumu par saikni starp šo 21. pantu un iekļaušanu Regulas Nr. 889/2008 IX pielikuma izsmeļošajā sarakstā.
60.
Proti, Regulas Nr. 834/2007 21. panta 1. punkta pirmajā daļā ir noteikts, ka “[p]iešķirot atļauju produktus un vielas izmantot bioloģiskajā ražošanā un tos iekļaujot ierobežotajā sarakstā, kā minēts 19. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā, ievēro II sadaļā noteiktos mērķus un principus, kā arī šādus kritērijus, ko izvērtē kopumā:
i)
nav pieejamas alternatīvas, kas apstiprinātas saskaņā ar šo nodaļu;
ii)
tos neizmantojot, būtu neiespējami ražot vai saglabāt pārtiku vai izpildīt uztura prasības, kas noteiktas, pamatojoties uz [Savienības] tiesību aktiem”.
61.
Vai no Regulas Nr. 834/2007 21. panta formulējuma ir jāsecina, ka iekļaušana Regulas Nr. 889/2008 IX pielikuma sarakstā nozīmē, ka sastāvdaļa ir apstiprināta izmantošanai visos gadījumos un visā pārtikā vai, ka, gluži otrādi, ar šo 21. pantu noteikto kritēriju izvērtējums ir jāpārbauda katram pārtikas produktam atkarībā no šajā izsmeļošajā sarakstā iekļautās sastāvdaļas izmantošanas mērķa?
62.
Citiem vārdiem, vai tādu Regulas Nr. 834/2007 21. panta kritēriju izvērtējums, proti, apstiprinātu alternatīvu bioloģisko produktu jomā nepieejamība un pārtikas ražošanas vai saglabāšanas vai uztura prasību izpildes neiespējamība bez pievienošanas, ir jāveic brīdī, kad sastāvdaļa tiek iekļauta izsmeļošajā sarakstā vai katra pārtikas produkta izstrādes brīdī?
63.
Piemērojamās normas paredzamības nepieciešamība lauksaimniecības pārtikas ražošanas uzņēmumiem varētu radīt uzskatu, ka iekļaušana izsmeļošajā sarakstā ir pietiekama, lai konstatētu, ka Regulas Nr. 834/2007 21. panta kritēriji ir izpildīti.
64.
Tomēr apzīmējuma “bioloģisks” filozofija ir skaidra: nebioloģisku elementu pievienošana ir jāsamazina līdz minimumam.
65.
Šis virziens ir iezīmēts Regulas Nr. 834/2007 3., 5., 20., 22. un 25. apsvērumā. Šādi izklāstītais princips ir noteikts šīs regulas 6. pantā, kurā – atgādinājumam – ir konkrēti noteikts, ka pārstrādātas bioloģiskās pārtikas ražošanā piemēro vairākus principus, tostarp b) apakšpunktā noteiktais princips ierobežoti izmantot pārtikas piedevas, nebioloģiskas sastāvdaļas, kam ir galvenokārt tehnoloģiskas un sensoras funkcijas, un mikrouzturvielas un pārstrādes palīglīdzekļus, tos izmantojot minimāli un vienīgi gadījumos, kad ir būtiska tehnoloģiska vajadzība vai ar uzturu saistīta īpaša vajadzība.
66.
Ģenerāladvokāte E. Šarpstone [E. Sharpston] secinājumu lietā Herbaria Kräuterparadies (
17
) 42. punktā apstiprināja, ka “[š]o noteikumu izteiksmes veids (
18
) izskaidro, ka tos ir domāts interpretēt ierobežojoši – ko apstiprina Regulas Nr. 834/2007 preambulas 22. apsvērums, kurā ir noteikts, ka, lai saglabātu patērētāju uzticību bioloģiskajiem produktiem, izņēmumi attiecībā uz prasībām, ko piemēro bioloģiskajai ražošanai ir stingri jāierobežo pamatotos gadījumos”.
67.
Elementi, uz kuriem ir balstījusies ģenerāladvokāte E. Šarpstone, ir piemērojami arī gadījumos, kad tiek pievienotas lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kuras nav bioloģiski ražotas, kas savukārt ļauj paredzēt, ka sastāvdaļu, kura ir iekļauta Regulas Nr. 889/2008 IX pielikumā esošajā izsmeļošajā sarakstā, var izmantot konkrētā pārtikas produktā tikai tad, ja tā atbilst – attiecībā uz šo konkrēto produktu – Regulas Nr. 834/2007 21. panta nosacījumiem, proti, tai nav bioloģiska ekvivalenta un tā ir nepieciešama pārtikas ražošanā vai saglabāšanā.
68.
Protams, šādas analīzes mērķis galvenokārt būtu paredzēt Regulas Nr. 889/2008 IX pielikumā visu minēto aļģu (tās nenošķirot) izmantošanas nosacījumus, bet tā arī ļautu izvairīties no stingro noteikumu, kas attiecas uz produktu vai vielu pievienošanu, bioloģisko produktu jomā apiešanu, izmantojot aļģes, kuru tehnoloģiskās īpašības ir ievērojamas.
B.
Par litotamna aļģes kvalifikāciju
69.
Šajā lietā aplūkotā produkta litotamna, kas pazīstams arī kā Phymatolithon calcareum (
19
), klasifikācija var likties neskaidra no Savienības tiesību viedokļa.
70.
Klasifikācija par “minerālvielu” vai par “lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu, kas nav ražota bioloģiski”, ir būtiska, lai noteiktu, kā es iepriekš minēju, piemērojamo regulējumu gadījumos, kad bioloģiskai pārtikai tiek pievienota sastāvdaļa, un to, vai ir vai nav iespēja izmantot apzīmējumu “bioloģisks”.
71.
Proti, ja šo aļģi kvalificētu kā “minerālvielu” Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē, Regulas Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkta piemērošana liegtu iespēju saglabāt marķējumu “bioloģisks” pēc tam, kad ir pievienota litotamna aļģe, jo nevienā Savienības vai valsts tiesību normā nav noteikta prasība šādi bagātināt ar kalciju dzērienus uz augu bāzes.
72.
Turpretī, ja litotamna aļģi uzskatītu par aļģi Regulas Nr. 889/2008 IX pielikuma nozīmē, sastāvdaļas pievienošana būtu iespējama, neaizliedzot pārstrādāto pārtiku kvalificēt par bioloģisku, vienlaikus piemērojot Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. panta c) apakšpunktu un Regulas Nr. 889/2008 28. pantu ar nosacījumu, ka ir izpildīti Regulas Nr. 834/2007 21. panta kritēriji.
1. Kvalifikācijas mēģinājums, ņemot vērā tikai Regulas Nr. 834/2007 un Nr. 889/2008
73.
Ja aplūkojam tikai Regulu Nr. 889/2008, litotamna aļģe ir minēta tikai šīs regulas V pielikumā “Barības sastāvdaļas, kas minētas 22. panta d) [apakš]punktā, 24. panta 2. punktā un 25.m panta 1. punktā” (
20
), kā minerālviela tāpat kā kaļķainās jūras aļģes (Maërl) vai kaļķi saturošas ūdensdzīvnieku čaulas (
21
), un ir jāprecizē, ka šī pielikuma sākotnējā versijā šīs vielas bija apkopotas kategorijā “kalcijs”.
74.
Savukārt, kā izklāstīts iepriekš šo secinājumu 58. punktā, minētās regulas IX pielikuma 1.3. punktā ir minētas tikai aļģes, to skaitā jūras aļģes, kas atļautas nebioloģisku pārtikas produktu sagatavošanā.
75.
Līdz ar to, ir iespējamas divas interpretācijas par litotamna aļģes veidu:
–
tā kā Savienības likumdevējs litotamna aļģi uzskata par minerālvielu, šī aļģe nebija jāizslēdz no Regulas Nr. 889/2008 IX pielikuma 1.3. punkta par lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļām, kas nav ražotas bioloģiski. Ievērojot tādu pašu domu gaitu, var piebilst, pirmkārt, ka šīs regulas IX pielikuma 1.1. un 1.2. punktā ir precizēts, ka šie punkti attiecas uz pārtikas produktiem, un, otrkārt, ka pārtikā lietojamas aļģes ir īpaši minētas Regulas Nr. 834/2007 13. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Līdz ar to litotamna aļģe būtu jāuzskata par minerālvielu vai
–
otrādi, tā kā Savienības likumdevējs zināja par litotamna aļģes specifiku, fakts, ka visas aļģes, tostarp jūras aļģes, tās nenošķirot, ir atļautas bioloģisko produktu jomā ar nosacījumu, ka tās ir atļauts izmantot nebioloģiskas pārtikas sagatavošanā, neļauj izslēgt litotamna aļģi, kas tādā gadījumā būtu jāuzskata par lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu, kas nav bioloģiski ražota.
76.
Līdz ar to šķiet, ka argumenti par labu vienai vai otrai litotamna aļģes kvalifikācijai, kas balstīti tikai uz Regulu Nr. 834/2007 un Nr. 889/2008 formulējumu, ir pārāk nepārliecinoši, lai izdarītu pietiekami skaidru secinājumu par labu vienai vai otrai kvalifikācijai.
2. Kvalifikācijas mēģinājums, ņemot vērā citas Savienības tiesību normas
77.
Litotamna aļģe, kad tā ir minēta citos Savienības tiesību aktos, ir kvalificēta vai nu tikai kā “sastāvdaļa” (
22
), vai kā “aļģe” (augs) (
23
), vai kā “minerālviela” (
24
).
78.
Tomēr ir jāpiebilst, ka litotamna aļģe ir kvalificēta par “minerālvielu” barības jomā, bet kosmētikas līdzekļu jomā to vienkārši kvalificē par “sastāvdaļu”, un vides jomā to kvalificē par “aļģi”, tātad par augu. Šīs kvalifikācijas atšķirības varētu izskaidrot ar attiecīgā tiesiskā regulējuma dažādajiem mērķiem.
79.
Tādējādi Direktīvā 92/43 litotamna aļģe ir jāsaista ar dzīvnieku vai augu sugu, bet barības jomā tā ir jāaplūko saistībā ar tās uzturvērtības devu. Turpretī kosmētikas nozarē, kur to var izmantot kā sastāvdaļu, nav nozīmes, vai produkts tiek kvalificēts par augu vai minerālvielu.
80.
Šāds litotamna aļģes kompleksās dabas teleoloģiskais vērtējums sasaucas ar vērtējumu, ko ierosina Komisija savā atbildē uz Tiesas uzdotajiem rakstveida jautājumiem.
81.
Komisija balstās uz mikrouzturvielas definīciju, kas attiecas uz vielas funkciju, ko sniegusi Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA): “Uzturviela, kas nepieciešama ķermenim ļoti mazā daudzumā, lai nodrošinātu normālu izaugsmi un attīstību un saglabātu veselību, piemēram, vitamīni un minerālvielas”.
82.
Cits viedoklis nozīmētu atļaut bioloģisko produktu bagātināšanu ar kalciju, pievienojot litotamna aļģi, kas galvenokārt sastāv no kalcija karbonāta, lai gan Regulas Nr. 889/2008 VIII pielikuma “Konkrēti produkti un vielas, ko izmanto tādu pārstrādātās bioloģiskās pārtikas, rauga un rauga produktu ražošanā, kas minēti 27. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 27.a panta a) punktā” A iedaļā “Pārtikas piedevas, arī nesējvielas” ir paredzēts, ka kalcija karbonātu “neizmanto produktu iekrāsošanai vai to bagātināšanai ar kalciju”.
83.
Natumi nostājas neskaidrība izpaužas tādējādi, ka tā vēlas atsaukties uz bagātināšanu ar kalciju savās uzturvērtības norādēs attiecībā uz gatavo produktu, vienlaikus noliedzot litotamna aļģes kvalifikāciju par minerālvielu brīdī, kad tā tiek pievienota produktam.
84.
Taču es atgādinu, ka Regulas Nr. 1925/2006 II pielikuma “Vitamīnu preparāti un minerālvielas, ko drīkst pievienot pārtikas produktiem” 2. punktā “[m]inerālvielas” ir konkrēti minēts kalcija karbonāts, kalcija hlorīds, kalcija citrāta malāts, citronskābes kalcija sāļi, kalcija glikonāts, kalcija glicerofosfāts, kalcija laktāts, ortofosforskābes kalcija sāļi, kalcija hidroksīds, kalcija malāts, kalcija oksīds, kalcija sulfāts un kalcija fosforiloligosaharīdi. Tādējādi tikai šīs minerālvielas var pievienot pārtikas produktiem kā kalciju – Lithothamnium calcareum nav šo vielu sarakstā. Līdz ar to attiecībā uz šo pievienošanu Natumi uzskata, ka runa ir par kalcija pievienošanu kalcija karbonāta veidā.
85.
Secinot, man šķiet, ka litotamna aļģe ir jākvalificē kā “minerālviela” to tiesību aktu, kas attiecas uz apzīmējumu “bioloģisks”, kontekstā, kas izslēdz iespēju to pievienot bioloģiskai pārtikai, ja vien netiek zaudēts apzīmējums “bioloģisks”, jo tās pievienošana nav prasīta ne Savienības, ne Vācijas tiesību aktos. Proti, litotamna aļģi var izmantot – pat, lai bagātinātu [produktu] ar kalciju, – nebioloģiskajā pārtikā.
3. Papildu skaidrojumi
86.
Pirmkārt, informācijas labad jānorāda, ka ir interesanti konstatēt, ka attiecībā uz vienu no produktiem, ko Natumi pieminēja savā atbildē uz Tiesas uzdotajiem rakstveida jautājumiem un tās pielikumos un ko ar nosaukumu “AquaminTM F” tirgo Marigot Ltd, tika iesniegts pieteikums, lai to iekļautu to vielu sarakstā, kuras ir atļauts izmantot bioloģiskajā ražošanā Amerikas Savienotajās Valstīs.
87.
2007. gada 2. martāNational Organic Standards Board
(NOSB) (Valsts bioloģisko standartu padome, Amerikas Savienotās Valstis) saņēma pieteikumu par Phymatolithon calcareum vai Lithothamnium corallioide (
25
). Būdama spiesta pamatot, ka produkts ir “kopumā atzīts kā drošs” (“Generally Recognized as Safe”), Marigot sava pieteikuma 2. pielikumā pievienoja 2000. gada 21. aprīļa vēstuli, ko rediģējis US Food and Drug Administration (ASV Pārtikas un zāļu iestāde) kompetentais dienests, kurš procedūras vajadzībām bija mainījis produkta nosaukumu, lai to kvalificētu par “no jūras aļģēm iegūtu kalciju” tā sastāva dēļ, uzskatot, ka izmantotais vārdu salikums “pārkaļķojušās jūras aļģes” neesot adekvāts apzīmējums attiecīgajai vielai, jo tas nozīmējot – nepareizi –, ka vielas raksturīgā īpašība ir drīzāk aļģe, nevis kalcijs (
26
).
88.
Pēc pārbaudes NOSB2008. gada 19. novembrī (
27
) uzskatīja, ka “AquaminTM F” neesot jāiekļauj to produktu sarakstā, kas ir atļauti bioloģisko produktu jomā, jo tas jau esot atļauts saskaņā ar minerālo barības vielu sarakstu (
28
).
89.
Tādējādi [Amerikas] Savienotajās Valstīs “AquaminTM F” ir atļauts kā minerālviela bioloģisko produktu jomā kopš 2008. gada. Tas balsta ideju, ka litotamna aļģes klasifikācija par augu vai par minerālvielu var būt atkarīga no attiecīgā tiesiskā regulējuma.
90.
Otrkārt, ir lietderīgi piebilst, ka ir pieņemta Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/848 (2018. gada 30. maijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 (
29
), kuras 24. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā ir atkārtoti noteikts princips par atļaujas, ko piešķir Komisija, mehānismu, saskaņā ar kuru tā atļauj [izmantot] atsevišķus produktus un vielas pārstrādātas bioloģiskās pārtikas ražošanā, un princips par [sastāvdaļu] iekļaušanu izsmeļošos sarakstos kā pārtikas piedevas un pārstrādes palīglīdzekļus vai kā lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kas nav bioloģiski ražotas, ko izmanto pārstrādātas bioloģiskās pārtikas ražošanā. Šī panta 4. punktā ir uzskaitītas Regulas Nr. 834/2007 pašreizējā 21. panta prasības.
91.
Komisijas Īstenošanas regulas projekta, pamatojoties uz Regulas 2018/848 24. panta 9. punktu, kurš tika izstrādāts 2020. gada oktobrī (
30
) un kuru drīzumā ir paredzēts pieņemt (
31
), V pielikuma B daļā ir uzskaitīti šajā ziņā atļautie produkti un vielas, un tajā ir norādītas tikai divas konkrēti nosauktas aļģu sugas (aļģes arame un hijiki) kā lauksaimnieciskas izcelsmes nebioloģiskas sastāvdaļas, kuras var pievienot bioloģiskajiem pārtikas produktiem. Natumi iesniedza senākas redakcijas projektu (kurā bija minētas trīs aļģu sugas: wakame, arame un hijiki).
92.
Turklāt Īstenošanas regulas projekta 7. panta otrajā daļā ir paredzēts, ka atļauja pievienot pārstrādātai bioloģiskai pārtikai lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļas, kuras nav bioloģiski ražotas, nedarbosies, ja šīs sastāvdaļas tiek izmantotas kā pārtikas piedevas, pārstrādes palīglīdzekļi vai produkti vai vielas, kas minētas Regulas Nr. 2018/848 II pielikuma IV daļas 2.2.2. punktā, proti, konkrēti, kā minerālvielas.
93.
Protams, Regula Nr. 2018/848 un minētais Īstenošanas regulas projekts, tostarp tā pielikumi, šajā lietā nav piemērojami, bet tie norāda uz attīstību, kas tiek īstenota bioloģiskās pārtikas jomā un kas izpaužas kā nebioloģisku elementu pievienošanas bioloģiskā pārtikā samazināšana, cik vien iespējams. Turklāt, tā kā litotamna aļģe pielikumā vairs nav minēta kā lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļa, kas nav ražota bioloģiski, tās izmantošana, stājoties spēkā šīm jaunajām regulām, vairs nebūs atļauta tādā bioloģiskā produktā kā dzēriens uz augu bāzes.
94.
Tādējādi šie papildu elementi tikai pastiprina manu pārliecību, ka pārtikas jomā litotamna aļģe ir jākvalificē kā “minerālviela” Regulas Nr. 834/2007 19. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē un ka tās lietošana pārtikā nozīmē apzīmējuma “bioloģisks” zaudēšanu, ja Savienības vai valsts tiesībās, kas ir saderīgas ar Savienības tiesībām, nav noteikta tās izmantošanas prasība.
V. Secinājumi
95.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, ierosinu Tiesai uz Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija) uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem atbildēt šādi:
Komisijas Regulas (EK) Nr. 889/2008 (2008. gada 5. septembris), ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu, kas grozīta ar Komisijas Īstenošanas regulām (ES) Nr. 203/2012 (2012. gada 8. marts), (ES) Nr. 505/2012 (2012. gada 14. jūnijs), (ES) Nr. 354/2014 (2014. gada 8. aprīlis), (ES) 2016/673 (2016. gada 29. aprīlis) un (ES) 2018/1584 (2018. gada 22. oktobris), 28. pants, lasot to kopsakarā ar šīs regulas IX pielikuma 1.3. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka litotamna aļģi nevar izmantot kā sastāvdaļu bioloģiskās pārtikas pārstrādē tās sastāva dēļ, ja tās pievienošanas galvenais mērķis ir bagātināšana ar kalciju. Šādā gadījumā tā ir jākvalificē kā “minerālviela” Padomes Regulas (EK) Nr. 834/2007 (2007. gada 28. jūnijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu 19. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē, kā arī Regulas Nr. 889/2008 grozītās redakcijas 27. panta 1. punkta nozīmē, attiecībā uz kuru atļauja saskaņā ar šīs regulas 27. panta 1. punkta f) apakšpunktu nepastāv.
(
1
)	Oriģinālvaloda – franču.
(
2
)	OV 2007, L 189, 1. lpp.
(
3
)	OV 2008, L 250, 1. lpp., kas grozīta ar Komisijas Īstenošanas regulām (ES) Nr. 203/2012 (2012. gada 8. marts) (OV 2012, L 71, 42. lpp.), (ES) Nr. 505/2012 (2012. gada 14. jūnijs) (OV 2012, L 154, 12. lpp.), (ES) Nr. 354/2014 (2014. gada 8. aprīlis) (OV 2014, L 106, 7. lpp.), (ES) 2016/673 (2016. gada 29. aprīlis) (OV 2016, L 116, 8. lpp.) un (ES) 2018/1584 (2018. gada 22. oktobris) (OV 2018, L 264, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 889/2008”).
(
4
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (2004. gada 29. aprīlis), ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (OV 2004, L 139, 206. lpp.).
(
5
)	Padomes Regula (1991. gada 24. jūnijs) par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem (OV 1991, L 198, 1. lpp.), ko aizvietoja Regula Nr. 834/2007 (skat. šīs regulas 39. pantu).
(
6
)	Regula (2013. gada 12. jūnijs) par zīdaiņiem un maziem bērniem paredzētu pārtiku, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku un par pilnīgiem uztura aizstājējiem svara kontrolei, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 92/52/EEK, Komisijas Direktīvas 96/8/EK, 1999/21/EK, 2006/125/EK un 2006/141/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/39/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 41/2009 un (EK) Nr. 953/2009 (OV 2013, L 181, 35. lpp.)
(
7
)	Direktīva (2006. gada 5. decembris) par apstrādātu graudaugu pārtiku un bērnu pārtiku zīdaiņiem un maziem bērniem (OV 2006, L 339, 16. lpp.).
(
8
)	Direktīva (2006. gada 22. decembris) par mākslīgajiem maisījumiem zīdaiņiem un mākslīgajiem papildu ēdināšanas maisījumiem zīdaiņiem, un ar ko groza Direktīvu 1999/21/EK (OV 2006, L 401, 1. lpp.).
(
9
)	OV 2006, L 404, 26. lpp., kas grozīta ar Komisijas Regulām (EK) Nr. 1170/2009 (2009. gada 30. novembris) (OV 2009, L 314, 36. lpp.) un (ES) 2017/1203 (2017. gada 5. jūlijs) (OV 2017, L 173, 9. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1925/2006”).
(
10
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (2011. gada 25. oktobris) par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV 2011, L 304, 18. lpp., un labojums – OV 2013, L 163, 32. lpp.).
(
11
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
12
)	Spriedums, 2014. gada 5. novembris, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, 41. punkts).
(
13
)	Spriedums, 2014. gada 5. novembris, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, 43. punkts).
(
14
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
15
)	Spriedums, 2014. gada 5. novembris, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, 46. punkts).
(
16
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
17
)	C‑137/13, EU:C:2014:318.
(
18
)
(
19
)	Skat. šo secinājumu 24. zemsvītras piezīmē minēto atsauci “11.1.5. Kaļķainās jūras aļģes “Litotamns””.
(
20
)	Pielikumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Īstenošanas Regulu (EK) Nr. 354/2014.
(
21
)	1. iedaļā “Neorganiskas izcelsmes barības sastāvdaļas”.
(
22
)	Skat. Komisijas Lēmuma (ES) 2019/701 (2019. gada 5. aprīlis), ar ko izveido izmantošanai kosmētikas līdzekļu marķējumā paredzētu sastāvdaļu kopīgo nosaukumu glosāriju (OV 2019, L 121, 1. lpp.) pielikumu “Sastāvdaļu kopīgo nosaukumu glosārijs”, kurā ir minēti: “13532 Lithothamnion calcareum extract”; “13533 Lithothamnion calcareum powder” un “18371 Phymatolithon calcareum extract”.
(
23
)	Skat. Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV 1992, L 206, 7. lpp.), kas grozīta ar Padomes Direktīvu 2006/105/EK (2006. gada 20. novembris) (OV 2006, L 363, 368. lpp.) (turpmāk tekstā – “Direktīva 92/43), V pielikumu “Kopienā nozīmīgas dzīvnieku un augu sugas, kuru īpatņu ieguvei savvaļā un izmantošanai var piemērot apsaimniekošanas pasākumus”, kura b) punkta “[a]ugi” kategorijā “algae” ir iekļauti “Rhodophyta”, “Corallinaceae”, “Lithothamnium coralloides Crouan frat.” un “Phymat[o]lithon
calcareum (Poll.) Adey & McKibbin”.
(
24
)	Skat. Komisijas Regulas (ES) Nr. 68/2013 (2013. gada 16. janvāris), ar ko izveido barības sastāvdaļu reģistru (OV 2013, L 29, 1. lpp.), kas grozīta ar Komisijas Regulu (ES) 2017/1017 (2017. gada 15. jūnijs) (OV 2017, L 159, 48. lpp.), pielikumu “Barības sastāvdaļu reģistrs”, kura C daļā ir iekļauts “[b]arības sastāvdaļu saraksts”. Šī saraksta 11. punktā “[m]inerālvielas un no tām iegūti produkti” ir iekļauts 11.1.4. punkts “Kaļķainās jūras aļģes (Maërl)” un 11.1.5. punkts “Litotamns”.
(
25
)	Skat. šo pieteikumu tīmekļa vietnē: https://www.ams.usda.gov/sites/default/files/media/Calcium%20Seaweed%20Petition.pdf.
(
26
)
(
27
)	Skat. NOSB atbildi, kas pieejama tīmekļa vietnē: https://www.ams.usda.gov/sites/default/files/media/Calcium%20Seaweed%20Final%20Rec.pdf.
(
28
)
(
29
)	OV 2018, L 150, 1. lpp.
(
30
)	Skat. Īstenošanas regulas projektu un tā pielikumus (kods D067068/03), kas pieejami tīmekļa vietnē: https://ec.europa.eu/transparency/comitology‑register/screen/documents/067068/3/consult.
(
31
)	Skat. Bioloģiskās ražošanas komitejas 2020. gada 28. un 29. oktobra sanāksmes protokola B.2. punktu, kas pieejams tīmekļa vietnē: https://ec.europa.eu/transparency/comitology‑register/screen/documents/070018/1/consult.