62021CO0260(01)
TIESAS RĪKOJUMS (devītā palāta)
2022. gada 15. novembrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punkts, kā arī 94. un 99. pants – Maksātnespējas procedūras – Savstarpējs ieskaits, kas veikts ar bankrotējušu kredītiestādi – Šādu ieskaitu izpildes nosacījumu grozīšana ar atpakaļejošu spēku – Valsts tiesību akti, kas atzīti par neatbilstošiem konstitūcijai – Pilnībā iekšēja situācija – Acīmredzama nepieņemamība
Lietā C‑260/21
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu saskaņā ar LESD 267. pantu, ko Okrazhen sad Vidin (Vidinas apgabaltiesa, Bulgārija) iesniegusi ar 2021. gada 21. aprīļa lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2021. gada 23. aprīlī, tiesvedībā
Corporate Commercial Bank
, likvidācijas procesā,
pret
Elit Petrol AD,
TIESA (devītā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja L. S. Rosi [L. S. Rossi], tiesneši Ž. K. Bonišo [J.‑C. Bonichot] (referents) un S. Rodins [S. Rodin],
ģenerāladvokāts: M. Kamposs Sančess‑Bordona [M. Campos Sánchez‑Bordona],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
likvidējamās Corporate Commercial Bank vārdā – A. N. Donov, K. H. Marinova, pārstāvji, un V. Matev, advokat,
–
Elit Petrol AD vārdā – A. Kolarov un G. Stoychev, advokati,
–
Eiropas Komisijas vārdā – M. Mataija, G. von Rintelen un I. Zaloguin, pārstāvji,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu lemt, izdodot motivētu rīkojumu saskaņā ar Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punktu un 99. pantu,
izdod šo rīkojumu.
Rīkojums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt LES 2. pantu kopsakarā ar LES 19. panta 1. punktu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 47. panta 1. un 2. punktu, LESD 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 26., 27., 63., 114. un 115. pantu, kā arī tiesiskās drošības principu.
2
Šis lūgums tika iesniegts saistībā ar tiesvedību starp likvidējamo Corporate Commercial Bank (turpmāk tekstā – “KTB”) un Elit Petrol AD par Elit Petrol AD parādu samaksu KTB, veicot ieskaitu.
Atbilstošās tiesību normas
3
Zakon za bankovata nesastoyatelnost (Banku maksātnespējas likums, DV Nr. 92, 2002. gada 27. septembris, turpmāk tekstā – “ZBN”) 59. pants, kurā ir paredzēti noteikumi bankas parādu un prasījumu ieskaitam maksātnespējas gadījumā, tika grozīts ar zakon za izmenenie i dopalnenie na zakona za bankovata nesastoyatelnost (Likums, ar ko groza un papildina Banku maksātnespējas likumu, DV Nr. 98, 2014. gada 28. novembris).
4
Zakon za izmenenie i dopalnenie na zakona za bankovata nesastoyatelnost (Likums, ar ko groza un papildina Banku maksātnespējas likumu, DV Nr. 22, 2018. gada 13. marts, turpmāk tekstā – “ZIDZBN”) pārejas un nobeiguma noteikumu 5., 7. un 8. punktā ir paredzēts:
“5. (1) Debitoru vai trešo personu sniegto nodrošinājumu par labu [KTB], kurai uzsākts maksātnespējas process, svītrošana, ko veikuši finanšu kontrolieri, kā arī bankas pagaidu un pastāvīgie maksātnespējas administratori laikposmā starp datumu, kad bankai tika noteikta īpaša uzraudzība, un datumu, kad uzsākta bankas aktīvu pārdošanas procedūra, ir spēkā neesoša. Sniegtie nodrošinājumi tiek uzskatīti par derīgiem un saglabā savu rangu.
[..]
7. Šis likums attiecas arī uz maksātnespējas procedūrām, kas uzsāktas pirms tā spēkā stāšanās.
8. 59. panta 5., 6. un 7. punktu piemēro no 2014. gada 20. jūnija.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
5
KTB, prasītāja pamatlietā, ir Bulgārijas banku iestāde, kurai saskaņā ar ZBN ir uzsākta maksātnespējas procedūra.
6
Elit Petrol, atbildētāja pamatlietā, ir Bulgārijas uzņēmums, kuram saskaņā ar Targovski zakon (Bulgārijas Komerckodekss) noteikumiem Okrazhen sad Vidin (Vidinas apgabaltiesa, Bulgārija) ir uzsākta maksātnespējas procedūra.
7
Elit Petrol 2014. gada oktobrī un novembrī veica ieskaitu attiecībā uz daļu no parādiem, kas tai bija pret KTB, saskaņā ar diviem aizdevuma līgumiem atbilstoši attiecīgajos datumos spēkā esošajām ZBN tiesību normām (turpmāk tekstā – “apstrīdētie ieskaiti”).
8
2014. gada novembrī Bulgārijas likumdevējs grozīja nosacījumus, kas ZBN paredzēti šādu darbību atzīšanai par izpildāmām.
9
2018. gada martā, izmantojot ZIDZBN pārejas un nobeiguma noteikumus, Bulgārijas likumdevējs šiem grozījumiem piešķīra atpakaļejošu spēku.
10
2018. gada 8. jūnijāKTB maksātnespējas administratori pieteica prasījumus pret Elit Petrol saskaņā ar diviem aizdevuma līgumiem, ko Elit Petrol bija noslēdzis ar šo banku.
11
Elit Petrol maksātnespējas procedūras kontekstā KTB maksātnespējas administratori izmantoja ZIDZBN pārejas un nobeiguma noteikumus, lai apgalvotu, ka šiem prasījumiem, par kuriem tika veikti apstrīdētie ieskaiti, vajadzētu būt “atjaunotiem” ar šīm tiesību normām.
12
Savukārt Elit Petrol maksātnespējas administrators uzskata, ka minētie prasījumi ir galīgi nokārtoti ar apstrīdētajiem ieskaitiem un ka noteikumi, uz kuriem KTB atsaucas, lai pamatotu savu prasību, ir pretrunā Savienības tiesībām.
13
Iesniedzējtiesa pauž šaubas par šī tiesiskā regulējuma atbilstību Savienības tiesībām.
14
Šajā kontekstā Okrazhen sad Vidin (Vidinas apgabaltiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai LESD 63. pants par kapitāla un maksājumu brīvu apriti ir jāinterpretē tādējādi, ka tā darbības jomā ietilpst tāda ieskaita veikšana ar bankas iestādi, kura kontekstā bankas komercparādnieks atmaksā savus parādus, veicot ieskaitu, kas izriet no abpusējiem prasījumiem, kuru summa ir noteikta, kuri ir likvīdi un maksājami vienai bankai?
2)
Vai LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka starp komercsabiedrību un bankas iestādi jau likumīgi veikto ieskaitu spēkā esamības nosacījumu grozīšana, ar ko par neizpildāmiem tiek atzīti tādi ieskaiti, kas veikti, pamatojoties uz jaunajiem nosacījumiem, kuri ir piemērojami ar atpakaļejošu spēku šiem jau veiktajiem ieskaitiem, ir šķērslis LESD 63. panta 1. punkta izpratnē, ja tā ierobežo minētās sabiedrības iespēju pildīt savas saistības pret citām sabiedrībām, kuru kapitālā citu [Eiropas Savienības] dalībvalstu struktūrām pieder akcijas, daļas vai obligācijas?
3)
Vai LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj valsts tiesību aktus, kas ar atpakaļejošu spēku groza tādu ieskaitu spēkā esamības nosacījumus, kuri jau likumīgi ir veikti starp komercsabiedrību un bankas iestādi, padarot veiktos ieskaitus par neizpildāmiem, pamatojoties uz jauniem nosacījumiem, kas ar atpakaļejošu spēku tiek piemēroti šiem jau veiktajiem ieskaitiem?
4)
Vai LESD 4. panta 2. punkta a) apakšpunkts, kā arī 26., 27., 114. un 115. pants, kas regulē Savienības iekšējo tirgu, ir jāinterpretē tādējādi, ka pat tad, ja tiesiskās attiecības pastāv tikai starp vienas valstspiederības struktūrām un tādējādi tās var kvalificēt kā iekšējās attiecības bez tiešas pārrobežu saiknes ar Savienības iekšējo tirgu, tie pieļauj valsts tiesību aktus, kas ar atpakaļejošu spēku groza tādu ieskaitu spēkā esamības nosacījumus, kuri jau likumīgi ir veikti starp komercsabiedrību un bankas iestādi kādā dalībvalstī, padarot veiktos ieskaitus par neizpildāmiem, pamatojoties uz jauniem nosacījumiem, kas ar atpakaļejošu spēku tiek piemēroti šiem jau veiktajiem ieskaitiem?
5)
Vai [LES] 2. pants, lasot to kopsakarā ar LES 19. panta 1. punktu un Hartas 47. panta 1. un 2. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesību aktu pieņemšanu, ar ko tiek grozīti nosacījumi faktiskai ieskaitu veikšanai attiecībās ar bankas iestādi, skaidri piešķirot atpakaļejošu spēku jaunajiem nosacījumiem un padarot par neizpildāmiem tādus ieskaitus, kas likumīgi jau iepriekš veikti, lai gan attiecīgajā dalībvalstī notiek banku iestādes maksātnespējas procedūra un tiesvedības, kurās lūgts par neizpildāmiem pret banku atzīt ieskaitus, kuriem laikā, kad tie tika veikti, bija piemērojami citi nosacījumi?
6)
Vai tiesiskās drošības princips kā vispārējs Savienības tiesību princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tas pieļauj valsts tiesību aktus, ar ko tiek grozīti nosacījumi faktiskai ieskaitu veikšanai attiecībās ar bankas iestādi, skaidri piešķirot atpakaļejošu spēku jaunajiem nosacījumiem un padarot par neizpildāmiem tādus ieskaitus, kas likumīgi jau iepriekš veikti, lai gan attiecīgajā dalībvalstī notiek maksātnespējas procedūra un tiesvedības, kurās lūgts par neizpildāmiem pret banku atzīt ieskaitus, kuriem laikā, kad tie tika veikti, bija piemērojami citi nosacījumi?”
Par lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pieņemamību
15
Ar uzdotajiem jautājumiem iesniedzējtiesa būtībā jautā, pirmkārt, vai dalībvalsts tiesību akti, kas regulē savstarpējo ieskaitu, saskaņā ar kuru uzņēmums atmaksā savus parādus bankas iestādei, veicot parādu ieskaitu tādā prasījumu summas apjomā, kas bankas iestādei ir pret uzņēmumu, ietilpst LESD 63. panta piemērošanas jomā un, otrkārt, vai šis LES 63. pants, LES 2. pants kopsakarā ar LES 19. panta 1. punktu un Hartas 47. panta 1. un 2. punktu, LESD 4. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 26., 27., 114. un 115. pants, kā arī tiesiskās drošības princips nepieļauj, ka ar atpakaļejošu spēku tiek grozīti šāda ieskaita veikšanas nosacījumi.
16
Saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru saistībā ar LESD 267. pantā noteikto sadarbību starp Tiesu un valsts tiesām tikai valsts tiesai, kurai ir iesniegts strīds un kura ir atbildīga par pieņemamo tiesas nolēmumu, ņemot vērā lietas īpašos apstākļus, ir jāizvērtē gan prejudiciālā nolēmuma nepieciešamība, lai varētu pasludināt spriedumu, gan Tiesai uzdoto jautājumu atbilstība. Līdz ar to, ja uzdotie jautājumi attiecas uz Savienības tiesību interpretāciju, Tiesai principā ir pienākums sniegt nolēmumu (skat. it īpaši rīkojumu, 2021. gada 26. marts, Fedasil, C‑92/21, EU:C:2021:258, 47. punkts un tajā minētā judikatūra).
17
No minētā izriet, ka uz jautājumiem par Savienības tiesību interpretāciju attiecas atbilstības prezumpcija. Tiesa var atteikties lemt par valsts tiesas uzdoto prejudiciālo jautājumu tikai tad, ja ir acīmredzams, ka prasītajai Savienības tiesību interpretācijai nav nekādas saistības ar pamatlietas faktiskajiem apstākļiem vai priekšmetu, ja jautājums ir hipotētisks vai ja Tiesas rīcībā nav vajadzīgās faktiskās un tiesiskās informācijas, lai sniegtu lietderīgu atbildi uz tai uzdotajiem jautājumiem (skat. it īpaši rīkojumu, 2021. gada 26. marts, Fedasil, C‑92/21, EU:C:2021:258, 48. punkts un tajā minētā judikatūra).
18
Šajā gadījumā no Tiesai iesniegtajiem lietas materiāliem izriet, ka Bulgārijas tiesību normas, kas piemērojamas pamatlietā, proti, ZIDZBN pārejas un nobeiguma noteikumu 5.–8. punkts, ar Konstitutsionen sad (Konstitucionālā tiesa, Bulgārija) 2021. gada 27. maija lēmumu ir atzītas par vismaz daļēji neatbilstošām konstitūcijai.
19
Atbildē uz lūgumu sniegt paskaidrojumus, ko Tiesa iesniedzējtiesai nosūtījusi saskaņā ar Reglamenta 101. pantu, tā norāda, ka tās jautājumi tomēr ir būtiski, lai atrisinātu pamatlietu, it īpaši tāpēc, ka iepriekšējā punktā minētajam lēmumam ir iedarbība tikai nākotnē.
20
Ņemot vērā šos apstākļus, Tiesas rīcībā esošā informācija neļauj tai uzskatīt, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir acīmredzami nepieņemams tā atbilstības neesamības dēļ.
Par prejudiciālajiem jautājumiem
21
Saskaņā ar Tiesas Reglamenta 53. panta 2. punktu, ja prasība ir acīmredzami nepieņemama, Tiesa pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas jebkurā brīdī var pieņemt lēmumu izdot motivētu rīkojumu, neveicot tālākas procesuālās darbības.
22
Turklāt saskaņā ar šī Reglamenta 99. pantu, ja prejudiciālais jautājums ir identisks jautājumam, par kuru Tiesa jau ir lēmusi, ja atbildi uz šādu jautājumu var skaidri izsecināt no judikatūras vai ja atbilde uz uzdoto prejudiciālo jautājumu nerada nekādas pamatotas šaubas, Tiesa jebkurā brīdī pēc tiesneša referenta priekšlikuma un pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas var pieņemt lēmumu izdot motivētu rīkojumu.
23
Šajā lietā ir lietderīgi piemērot šīs tiesību normas.
Par pirmo, otro un trešo jautājumu
24
Attiecībā uz pirmo līdz trešo jautājumu par LESD 63. pantu jāatgādina, ka LESD noteikumi par kapitāla brīvu apriti neattiecas uz tādu situāciju, kurā visi elementi ir ierobežoti vienā dalībvalstī (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2016. gada 15. novembris, Ullens de Schooten, C‑268/15, EU:C:2016:874, 47. punkts un tajā minētā judikatūra). Tādējādi iesniedzējtiesai pirms LESD 63. panta piemērošanas ir jāpārbauda, vai tās izskatāmajā lietā pastāv pārrobežu situācija, kas ietver kapitāla brīvas aprites veikšanu starp dalībvalstīm vai starp dalībvalstīm un trešām valstīm (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 16. septembris, Romenergo un Aris Capital, C‑339/19, EU:C:2020:709, 27. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
25
Šajā gadījumā no lūguma sniegt prejudiciālu jautājumu izriet, ka visi pamatlietas elementi ir saistīti tikai ar attiecīgo dalībvalsti.
26
Proti, KTB un Elit Petrol ir reģistrēti Bulgārijā, un apstrīdētie ieskaiti attiecas uz tādiem parādiem un prasījumiem, kas abām pusēm bija tieši vienai pret otru, bet tas vien, ka to aktīvi sastāv no citās dalībvalstīs reģistrētu sabiedrību vērtspapīriem, nevar mainīt analīzi šajā ziņā.
27
Attiecībā uz Elit Petrol izvirzītajiem argumentiem, saskaņā ar kuriem apstrīdēto ieskaitu ar KTB iedarbība, ja tā tiktu grozīta ar tiesību aktu ar atpakaļejošu spēku, novestu pie tā parādu atjaunošanas, kas ietekmētu paša uzņēmuma un tā mātesuzņēmuma finansiālās attiecības ar kreditoriem, kuri ir reģistrēti citās dalībvalstīs vai trešās valstīs vai kuru kapitāls pieder personām, kas dzīvo citās dalībvalstīs, ir svarīgi atzīmēt, ka šādas sekas, pieņemot, ka tās iestājas, būtu pārāk nenoteiktas un pārāk netiešas, lai tām būtu saistība ar LESD 63. pantā noteikto kapitāla brīvu apriti.
28
Turklāt, lai gan ir taisnība, ka gadījumos, kas uzskaitīti 2016. gada 15. novembra sprieduma Ullens de Schooten (C‑268/15, EU:C:2016:874) 50.–53. punktā, Tiesa lūgumus sniegt prejudiciālu nolēmumu saistībā ar LESD noteikumu par pamatbrīvībām interpretāciju uzskatīja par pieņemamiem, lai gan visi pamatlietas elementi bija saistīti tikai ar vienu dalībvalsti, ir jākonstatē, ka iesniedzējtiesa nav sniegusi Tiesai nekādu informāciju, kas tai ļautu uzskatīt, ka jautājumi par LESD 63. panta interpretāciju būtu attiecināmi uz kādu no šiem gadījumiem.
29
No tā izriet, ka pirmais līdz trešais jautājums ir acīmredzami nepieņemams.
Par ceturto jautājumu
30
Attiecībā uz ceturto jautājumu par LESD 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 26., 27., 114. un 115. pantu ir svarīgi atgādināt, ka valsts tiesai lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu ir jāpaskaidro pamatlietas faktiskie apstākļi un tiesiskais regulējums un jāsniedz nepieciešamie paskaidrojumi par to Savienības tiesību normu izvēles iemesliem, kuru interpretāciju tā lūdz, kā arī par saikni, ko tā izveido starp šīm tiesību normām un valsts tiesību aktiem, kas piemērojami tai iesniegtajā strīdā (šajā nozīmē skat. it īpaši spriedumu, 2020. gada 4. jūnijs, C.F. (Nodokļu revīzija), C‑430/19, EU:C:2020:429, 23. punkts un tajā minētā judikatūra).
31
Šīs prasības attiecībā uz lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu saturu ir skaidri noteiktas Reglamenta 94. pantā, un tiek uzskatīts, ka iesniedzējtiesai LESD 267. pantā noteiktās sadarbības ietvaros tās ir jāzina un tai ir pienākums tās stingri ievērot (šajā nozīmē skat. rīkojumu, 2014. gada 3. jūlijs, Talasca, C‑19/14, EU:C:2014:2049, 21. punkts). Turklāt tās ir atgādinātas Eiropas Savienības Tiesas Ieteikumu valsts tiesām par prejudiciālās tiesvedības ierosināšanu (OV 2019, C 380, 1. lpp.) 13., 15. un 16. punktā.
32
Šajā gadījumā lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu acīmredzami neatbilst Reglamenta 94. panta c) punktā noteiktajām prasībām.
33
Šajā lēmumā nav ietverti iemesli, kuru dēļ valsts tiesai ir radušās šaubas par LESD 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 26., 27., 114. un 115. panta interpretāciju, kā arī nav norādīta pastāvošā saikne starp šīm tiesību normām un valsts tiesību aktiem, kas piemērojami pamatlietā, līdz ar to Tiesa nevar novērtēt, kādā mērā atbilde uz ceturto jautājumu ir nepieciešama, lai atrisinātu strīdu pamatlietā.
34
Līdz ar to ceturtais jautājums ir acīmredzami nepieņemams.
Par piekto jautājumu
35
Attiecībā uz piekto jautājumu par LES 2. panta interpretāciju kopsakarā ar LES 19. panta 1. punktu un Hartas 47. panta 1. un 2. punktu, no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu it īpaši izriet, ka grozījumu veikšana ar atpakaļejošu spēku, kas izriet no ZIDZBN pārejas un nobeiguma noteikumiem, skartu vairāku nepabeigtu strīdu iznākumu, kas it īpaši apdraudētu Bulgārijas konstitūcijā noteikto konstitucionālo varas dalīšanas principu un tādējādi ietekmētu valsts tiesu, kas izskata šādus strīdus, neatkarību attiecībā pret likumdošanas varu.
36
Jāatgādina, ka LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā ir noteikts, ka visām dalībvalstīm ir jāizveido nepieciešamie tiesību aizsardzības līdzekļi, lai jomās, uz kurām attiecas Savienības tiesības, tiktu nodrošināta efektīva tiesību aizsardzība tiesā (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 22. februāris, RS (Konstitucionālās tiesas spriedumu iedarbība), C‑430/21, EU:C:2022:99, 37. punkts un tajā minētā judikatūra). Šis noteikums attiecas uz “jomām, uz kurām attiecas Savienības tiesības”, neatkarīgi no situācijas, kurā dalībvalstis īsteno šo tiesību aktu Hartas 51. panta 1. punkta nozīmē (spriedums, 2021. gada 20. aprīlis, Repubblika, C‑896/19, EU:C:2021:311, 36. punkts un tajā minētā judikatūra).
37
Tādējādi katrai dalībvalstij saskaņā ar LES 19. panta 1. punkta otro daļu ir jānodrošina, ka iestādes, kuras var taisīt spriedumu, piemēram, “tiesas” Savienības tiesību izpratnē, par jautājumiem, kas saistīti ar šo tiesību piemērošanu vai interpretāciju un kas tādējādi ietilpst tās tiesību aizsardzības līdzekļu sistēmā tādās jomās, uz kurām attiecas Savienības tiesības, atbilst efektīvas tiesību aizsardzības tiesā prasībām, it īpaši neatkarības prasībām (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 22. februāris, RS (Konstitucionālās tiesas spriedumu iedarbība), C‑430/21, EU:C:2022:99, 40. un 81. punkts).
38
Šajā ziņā prasībai par dalībvalstu tiesu neatkarību, kas izriet no LES 19. panta 1. punkta otrās daļas un kurai it īpaši ir jābūt garantētai attiecībā uz likumdošanas varu un izpildvaru saskaņā ar varas dalīšanas principu, kas raksturo tiesiskas valsts darbību, ir divi aspekti (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 22. februāris, RS (Konstitucionālās tiesas spriedumu iedarbība), C‑430/21, EU:C:2022:99, 41. un 42. punkts, kā arī tajos minētā judikatūra).
39
Pirmais ārējais aspekts prasa, lai attiecīgā iestāde pildītu savas funkcijas pilnīgi autonomi, nepakļaujoties nekādai hierarhiskai saiknei vai subordinācijai attiecībā pret kādu citu iestādi un nesaņemot nekāda veida rīkojumus vai norādījumus, tādējādi būdama aizsargāta no ārējas iejaukšanās vai spiediena, kas var nelabvēlīgi ietekmēt tās locekļu spriešanas neatkarību un ietekmēt viņu lēmumus (spriedumi, 2019. gada 24. jūnijs, Komisija/Polija (Augstākās tiesas neatkarība), C‑619/18, EU:C:2019:531, 72. punkts, un 2022. gada 22. februāris, RS (Konstitucionālās tiesas spriedumu iedarbība), C‑430/21, EU:C:2022:99, 41. punkts).
40
Otrais iekšējais aspekts savukārt ir saistīts ar neitralitātes jēdzienu un attiecas uz to, ka tiek saglabāta vienāda attieksme attiecībā uz strīda dalībniekiem un to attiecīgajām interesēm saistībā ar strīda priekšmetu. Šis aspekts prasa ievērot objektivitāti un jebkādu interešu neesamību strīda izšķiršanā, izņemot stingru tiesiskuma principa piemērošanu (spriedumi, 2019. gada 24. jūnijs, Komisija/Polija (Augstākās tiesas neatkarība), C‑619/18, EU:C:2019:531, 73. punkts, un 2022. gada 22. februāris, RS (Konstitucionālās tiesas spriedumu iedarbība), C‑430/21, EU:C:2022:99, 41. punkts).
41
Šajā gadījumā ir jākonstatē, ka dalībvalsts pieņemtas vispārīgas civiltiesību vai komerctiesību normas, kas attiecas uz ieskaita sistēmu bankas maksātnespējas gadījumā, pat ja tām ir atpakaļejošs spēks, pašas par sevi neapdraud šī rīkojuma 39. un 40. punktā noteiktās prasības, neskarot šo normu atbilstību valsts tiesību aktiem, kuru izvērtējums ir tikai valsts tiesu kompetencē.
42
Līdz ar to uz piekto jautājumu ir jāatbild, ka LES 19. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neliedz dalībvalstij pieņemt vispārīgus noteikumus par ieskaitu saistībā ar banku maksātnespēju, pat ja tie ir ar atpakaļejošu spēku.
Par sesto jautājumu
43
Visbeidzot, attiecībā uz sesto jautājumu, kas attiecas uz tiesiskās drošības principu, ir svarīgi atgādināt, ka tad, kad dalībvalstis veic pasākumus, ar kuriem tās īsteno Savienības tiesības, tām ir jāievēro šo tiesību vispārējie principi, it īpaši tiesiskās drošības princips (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 15. aprīlis, Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche(Anie) u.c., C‑798/18 un C‑799/18, EU:C:2021:280, 29. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
44
Tomēr, kā norādīts šī rīkojuma 25. punktā, strīds pamatlietā attiecas uz situāciju, kurā visi elementi ir saistīti tikai ar vienu dalībvalsti. Turklāt lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu nav ietverta nekāda informācija, kas ļautu uzskatīt, ka šis strīds ir saistīts ar tādiem valsts tiesību aktiem, ar kuriem tiek īstenotas Savienības tiesības.
45
No tā izriet, ka sestais jautājums ir acīmredzami nepieņemams.
Par tiesāšanās izdevumiem
46
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:
1)
LES 19. panta 1. punkta otrā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neliedz dalībvalstij pieņemt vispārīgus noteikumus par ieskaitu saistībā ar banku maksātnespēju, pat ja tie ir ar atpakaļejošu spēku.
2)
Okrazhen sad Vidin (Vidinas apgabaltiesa, Bulgārija) pirmais līdz ceturtais un sestais jautājums ir acīmredzami nepieņemami.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – bulgāru.