62023CC0554
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
LAILA MEDINA
föredraget den 28 november 2024 (
1
)
Förenade målen C‑554/23 P och C‑568/23 P
Fertilizers Europe
mot
AO Nevinnomysskiy Azot,
AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK ”Azot” (C‑554/23 P)
och
Europeiska kommissionen
mot
AO Nevinnomysskiy Azot,
AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK ”Azot” (C‑568/23 P)
”Överklagande – Dumpning – Import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland – Slutgiltiga antidumpningstullar – Begäran om översyn vid giltighetstidens utgång – Artikel 11.2 i förordning (EU) 2016/1036 – Artikel 5.3 och 5.9 i förordning (EU) 2016/1036 – Lagstadgad tidsfrist – Tillräcklig bevisning”
I. Inledning
1.
Förevarande förslag till avgörande avser överklaganden som ingetts av Europeiska kommissionen och Fertilizers Europe med yrkande om att domstolen ska upphäva tribunalens dom av den 5 juli 2023, Nevinnomysskiy Azot och NAKAzot/kommissionen (T‑126/21, EU:T:2023:376). (
2
)
2.
Genom denna dom ogiltigförklarade tribunalen genomförandeförordning (EU) 2020/2100 av den 15 december 2020, (
3
) som införde en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i förordning (EU) 2016/1036. (
4
) Tribunalen fann i huvudsak att unionsproducenter som inger en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång enligt andra och fjärde styckena i nämnda artikel senast tre månader innan giltighetstiden för den berörda antidumpningsåtgärden löper ut måste lägga fram tillräckliga bevis för att åtgärdens upphörande sannolikt skulle innebära att den skadevållande dumpningen fortsätter eller återkommer. Detta betyder att när dessa producenter väl har ingett en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång, ankommer det inte på kommissionen att under nämnda tremånadersperiod avhjälpa bristerna i den bevisning som har lagts fram.
3.
Såväl kommissionen som Fertilizers Europe anser att tribunalens tolkning av artikel 11.2 i förordning 2016/1036 kraftigt begränsar möjligheten att inhämta den bevisning som krävs för att avgöra huruvida det är motiverat att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång som kan leda till att antidumpningsåtgärderna förlängs. De har gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig tolkning av denna bestämmelse eller, i vart fall, gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att tillämpa sina egna rättsliga kriterier på omständigheterna i målet i första instans.
4.
Förevarande mål ger domstolen tillfälle att uttala sig om tolkningen av en bestämmelse som är av avsevärd betydelse för bibehållandet av skyddsåtgärder till förmån för unionsproducenter mot dumpning som har sitt ursprung i länder utanför EU. Domstolen har att avgöra huruvida tolkningen av artikel 11.2 andra och fjärde styckena i förordning 2016/1036 ger stöd för tribunalens slutsats vad gäller de tidsmässiga begränsningar som enligt tribunalens mening gäller för unionsproducenternas rätt att lägga fram bevisning i samband med ett förfarande för översyn vid giltighetstidens utgång. Detta kräver bland annat att domstolen fastställer huruvida vissa bestämmelser i förordning 2016/1036 som är tillämpliga på kommissionens undersökningar till följd av inledande klagomål även är relevanta i samband med översyner vid giltighetstidens utgång.
II. Tillämpliga bestämmelser
A.
Förordning 2016/1036
5.
I förordning 2016/1036 fastställs handelspolitiska skyddsregler för att förebygga dumpning av import från länder utanför EU på Europeiska unionens marknad.
6.
I artikel 5 i förordning 2016/1036 föreskrivs följande:
”…
3.   Kommissionen ska i möjligaste mån pröva riktigheten och tillförlitligheten hos den bevisning som framläggs i klagomålet för att fastställa om den är tillräcklig för att motivera att en undersökning inleds.
…
9.   Om det är uppenbart att bevisningen är tillräcklig för att motivera att ett förfarande inleds, ska kommissionen inleda förfarandet inom 45 dagar efter den dag klagomålet ingavs och offentliggöra ett tillkännagivande om detta i Europeiska unionens officiella tidning. Om tillräckliga bevis inte har lagts fram, ska klaganden informeras om detta inom 45 dagar efter det att klagomålet lämnades in till kommissionen. Kommissionen ska, normalt inom 21 dagar från den dag då den mottog klagomålet, tillhandahålla medlemsstaterna information om sin analys av klagomålet.”
7.
I artikel 11 i förordning nr 2016/1036 anges följande:
”1.   En antidumpningsåtgärd ska vara i kraft endast så länge och i den utsträckning som krävs för att motverka den dumpning som vållar skada.
2.   En slutgiltig antidumpningsåtgärd ska upphöra att gälla fem år efter det att den infördes eller fem år från den dag då den senaste översynen av såväl dumpning som skada avslutades, om det inte vid en översyn konstateras att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer. En sådan översyn vid giltighetstidens utgång ska inledas på kommissionens initiativ eller på begäran av unionsproducenter eller för unionsproducenters räkning och åtgärden ska fortsätta att gälla i avvaktan på resultatet av den översynen.
En översyn vid giltighetstidens utgång ska inledas om begäran innehåller tillräckliga bevis för att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer. Sannolikheten för detta kan exempelvis styrkas genom bevis för fortsatt dumpning och skada eller bevis för att skadans undanröjande helt eller delvis är beroende av gällande åtgärder eller bevis för att exportörernas omständigheter eller marknadsvillkoren är sådana att det finns anledning att förmoda att den skadevållande dumpningen skulle fortsätta eller bevis för fortsatta råvarurelaterade snedvridningar.
När undersökningar enligt denna punkt utförs, ska exportörerna, importörerna, exportlandets företrädare och unionsproducenterna ges tillfälle att utveckla, dementera eller yttra sig över de uppgifter som lämnats i begäran om översyn, och slutsatserna ska dras med beaktande av alla relevanta och dokumenterade bevis som framläggs avseende frågan om huruvida åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer.
Ett tillkännagivande om att giltighetstiden snart kommer att löpa ut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning vid en lämplig tidpunkt under det sista år åtgärderna är i kraft i enlighet med denna punkt. Därefter ska unionsproducenterna senast tre månader innan femårsperioden löper ut ha rätt att inge en begäran om översyn i enlighet med andra stycket. Ett tillkännagivande om åtgärdernas faktiska upphörande i enlighet med denna punkt ska också offentliggöras.
…
5.   De relevanta bestämmelserna i denna förordning beträffande förfaranden för och utförandet av undersökningar ska med undantag för dem som avser tidsfrister gälla för varje översyn som utförs i enlighet med punkterna 2, 3 och 4.”
B.
Den omtvistade förordningen
8.
I skälen 20, 23 och 29 i den omtvistade förordningen anges följande:
”(20)
Kommissionen inledde översynen vid giltighetstidens utgång på grundval av den begäran om översyn som ursprungligen lämnades in den 21 juni 2019 och kompletterades med ytterligare uppgifter (nedan gemensamt kallad den konsoliderade begäran om översyn). Den konsoliderade begäran om översyn, som utgör grunden för inledandet av denna översyn vid giltighetstidens utgång, lades till de öppna handlingarna och gjordes tillgänglig för berörda parter. I enlighet med punkt 4.1 i tillkännagivandet lämnade sökanden i sin begäran om översyn bevisning för ett normalvärde baserat på faktiska inhemska priser och konstruerade normalvärdet på samma sätt om de inhemska priserna inte skulle anses vara tillförlitliga och återspegla normal handel. Huruvida den ursprungliga begäran om översyn kompletterades med uppskattade normalvärden på grundval av tillgänglig information om faktiska inhemska priser i det berörda landet är irrelevant, eftersom kommissionen inledde översynen vid giltighetstidens utgång på grundval av den konsoliderade begäran om översyn.
…
(23)
Kommissionen erinrar därför om sin ståndpunkt i skäl 20 om att denna översyn vid giltighetstidens utgång inleddes på grundval av den konsoliderade begäran om översyn. Med förbehåll för de klargöranden som sökandena inkom med efter kommissionens skrivelse om ofullständigt svar där sökandena ombads att komplettera sin ursprungliga begäran, anser kommissionen att den version av begäran som ingavs inom tidsfristen på tre månader innehöll tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av översynen vid giltighetstidens utgång.
…
(29)
… inledandet av denna översyn vid giltighetstidens utgång [bygger] såsom förklaras i skäl 20 inte enbart på de uppgifter som mottogs i den ursprungliga begäran om översyn av den 21 juni 2019 utan också på ytterligare kompletterande bevisning som sökanden lämnade före inledandet av undersökningen och som dessutom ingick i den konsoliderade begäran om översyn (som innehöll bevisning för ett normalvärde baserat på faktiska inhemska priser samt ett konstruerat normalvärde ifall de inhemska priserna inte skulle anses vara tillförlitliga).”
9.
I artikel 1 i den omtvistade förordningen föreskrivs följande:
”1.   En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, … som har sitt ursprung i Ryssland.
…”
III. Bakgrund och förfarande
A.
Bakgrund till tvisten
10.
I punkterna 1–13 i den överklagade domen beskrivs bakgrunden till tvisten i första instans. I detta förslag till avgörande kan denna bakgrund sammanfattas enligt följande.
11.
AO Nevinnomysskiy Azot och AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK ”Azot” (
5
) är tillverkare och exportörer av ammoniumnitrat med verksamhet i Ryssland. De omfattas av den antidumpningstull som följer av rådets förordning (EG) nr 2022/95 av den 16 augusti 1995 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland (EGT L 198, 1995, s. 1), vilken sedan bibehållits åren 2002, 2008 och 2014 efter ett antal översyner vid giltighetstidens utgång.
12.
Den 21 juni 2019 vände sig Fertilizers Europe, en europeisk sammanslutning av tillverkare av gödningsmedel, till kommissionen och begärde att den skulle inleda en översyn vid giltighetstidens utgång av dessa tullar på grundval av artikel 11.2 i förordning 2016/1036. (
6
) Detta skedde till följd av offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av ett tillkännagivande om att giltighetstiden för vissa antidumpningsåtgärder snart kommer att löpa ut (EUT C 53, 2019, s. 3), däribland den tull som avses i punkt 11 ovan.
13.
I den ursprungliga begäran gjordes gällande att det fanns bevis för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphöra att gälla som grundade sig på en jämförelse mellan exportpriserna och ett konstruerat normalvärde. Fertilizers Europe åberopade i detta avseende att det förelåg en särskild marknadssituation i Ryssland, på grund av ett samordnat avtal om prisbegränsningar och den ryska regeringens strategi att fastställa artificiellt låga priser på naturgas, som utgör den huvudsakliga insatsvaran för ammoniumnitrat.
14.
Till följd av en begäran från kommissionen inkom Fertilizers Europe den 20 augusti 2019 med ytterligare uppgifter, vilka integrerades i en konsoliderad version av begäran om översyn vid giltighetstidens utgång. (
7
) De ytterligare uppgifter som lades till i den konsoliderade begäran grundade sig på ett normalvärde baserat på de faktiska priserna på den inhemska ryska marknaden.
15.
Den 23 september 2019 offentliggjorde kommissionen ett tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland (EUT C 318, 2019, s. 6), (
8
) eftersom den ansåg att det fanns tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång och företa en undersökning.
16.
Efter undersökningen drog kommissionen slutsatsen att det var sannolikt att dumpningen och skadan skulle återkomma om de gällande antidumpningsåtgärderna för ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland upphörde att gälla. Kommissionen beslutade således, genom att anta den omtvistade förordningen, att förlänga dessa åtgärder med fem år.
B.
Talan om ogiltigförklaring vid tribunalen och den överklagade domen
17.
Genom ansökan som ingavs till tribunalens kansli väckte sökandena i första instans, med stöd av artikel 263 FEUF, talan om ogiltigförklaring av den omtvistade förordningen. Till stöd för sin talan åberopade de en enda grund, nämligen att kommissionen hade åsidosatt artikel 11.2 och 11.5 i grundförordningen samt artikel 5.3 i förordning 2016/1036 genom att felaktigt inleda en översyn vid giltighetstidens utgång, trots att det saknades tillräcklig bevisning för detta.
18.
För det första och i synnerhet ansåg sökandena i första instans att kommissionen endast borde ha lagt den ursprungliga begäran till grund för sin bedömning av huruvida det lagts fram tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång och inte de ytterligare uppgifterna, vilka enligt dem ändrade nämnda begäran i sak. För det andra gjorde de gällande att den ursprungliga begäran inte innehöll tillräcklig bevisning för att det var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta om åtgärderna upphörde att gälla. För det tredje anförde sökandena i första instans att kommissionen under alla omständigheter gjorde en felaktig bedömning när den fann att den konsoliderade begäran innehöll tillräcklig bevisning för en sådan sannolikhet.
19.
I den överklagade domen fann tribunalen att det följer av en bokstavstolkning av artikel 11.2 i förordning 2016/1036, (
9
) liksom av syftet med denna bestämmelse, (
10
) att prövningen av huruvida en begäran om översyn som lämnats in av unionsproducenter innehåller tillräcklig bevisning för att en översyn vid giltighetstidens utgång ska kunna inledas endast får grunda sig på de uppgifter som lämnats in senast tre månader före utgången av giltighetstiden för den berörda antidumpningsåtgärden. (
11
) Enligt tribunalen kan kommissionen under denna tremånadersperiod ta emot eller begära ytterligare klargöranden från unionsproducenterna, vilket leder till en konsoliderad version av begäran. Dessa uppgifter kan emellertid endast komplettera eller utgöra stöd för den tillräckliga bevisning som lämnats inom den lagstadgade tidsfristen. De kan varken utgöra nya argument eller bevis eller kompensera för att den bevisning som finns i nämnda begäran är otillräcklig. (
12
) Tribunalen fann vidare att denna slutsats inte påverkades av artikel 11.5 i förordning 2016/1036, jämförd med artikel 5.3 och 5.9 i samma förordning. (
13
)
20.
Mot bakgrund av ovanstående fann tribunalen för det första att kommissionen gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den i den omtvistade förordningen angav att det var irrelevant att den ursprungliga begäran hade kompletterats med ytterligare bevis och att inledandet av översynen vid giltighetstidens utgång kunde motiveras på grundval av den konsoliderade begäran. (
14
) För det andra ansåg tribunalen att de ytterligare uppgifter som unionsproducenterna ingav efter det att tidsfristen löpte ut tre månader före femårsperiodens utgång inte kunde anses utgöra uppgifter som var avsedda att komplettera bevisningen i den ursprungliga begäran. (
15
)
21.
Tribunalen drog därför slutsatsen att det klagomål som ingetts av sökandena i första instans avseende att artikel 11.2 i förordning 2016/1036 hade åsidosatts skulle godtas, och att den omtvistade förordningen skulle ogiltigförklaras, utan att det var nödvändigt att pröva sökandenas övriga invändningar. (
16
)
IV. Förfarandet vid domstolen och yrkandena
22.
I sina respektive överklaganden, som ingavs till domstolen den 4 respektive den 14 september 2023, har Fertilizers Europe och kommissionen i målen C‑554/23 P respektive C‑568/23 P yrkat att domstolen ska
–
upphäva den överklagade domen,
–
ogilla talan i första instans [i övrigt], och
–
förplikta sökandena i första instans att ersätta rättegångskostnaderna.
23.
Domstolens ordförande har genom beslut av den 9 oktober 2023 förenat målen C‑554/23 P och C‑568/23 P vad gäller det skriftliga och det muntliga förfarandet, samt domen.
24.
Sökandena i första instans har yrkat att domstolen ska
–
ogilla överklagandet och fastställa den överklagade domen,
–
i andra hand återförvisa målet till tribunalen, och
–
förplikta klagandena att ersätta rättegångskostnaderna.
25.
Någon muntlig förhandling har inte hållits i förevarande mål.
V. Bedömning
26.
Till stöd för sitt överklagande i mål C‑554/23 P har Fertilizers Europe åberopat fyra grunder. Fertilizers Europe har i synnerhet anfört följande:
–
Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att en begäran om översyn som lämnas in innan tidsfristen löper ut tre månader före giltighetstidens utgång måste innehålla tillräcklig bevisning för att motivera att en översyn vid giltighetstidens utgång inleds, och att det inte räcker att kommissionen har tillgång till denna bevisning vid den tidpunkt då en översyn vid giltighetstidens utgång inleds.
–
Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att artikel 11.5 i förordning 2016/1036, jämförd med artikel 5.3 och 5.9 i samma förordning, inte tillåter att nya uppgifter med avseende på begäran om översyn vid giltighetstidens utgång lämnas in efter det att tremånadersperioden inletts.
–
Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att den omständigheten att Fertilizers Europe lämnade in ytterligare prisbaserade dumpningsberäkningar till kommissionen efter det att tremånadersperioden inletts utgjorde ny bevisning och att kommissionen inte kunde grunda sig på dessa uppgifter när den beslutade att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång.
–
Tribunalen gjorde en uppenbart oriktig bedömning och missuppfattade de faktiska omständigheterna och föreliggande bevisning när den fann att det inte framgick av den omtvistade förordningen att kommissionen ansåg att den ursprungliga begäran om översyn vid giltighetstidens utgång innehöll tillräcklig bevisning för att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen fortsatte.
27.
Kommissionen har i mål C‑568/23 P åberopat två grunder som avser dels en felaktig tolkning av artikel 11.2 i förordning 2016/1036, dels en felaktig tillämpning av artikel 11.2 i förordning 2016/1036 såvitt avser den omtvistade förordningen.
28.
Eftersom de fyra grunderna för Fertilizers Europes överklagande, mot bakgrund av de särskilda argument som Fertilizers Europe har anfört, i allt väsentligt kan sammanfattas i de två grunderna för kommissionens överklagande, kommer jag att pröva förevarande mål med utgångspunkt i strukturen i kommissionens inlaga till domstolen. Det är dessutom viktigt att framhålla att det, för det fall att bedömningen av kommissionens första grund för överklagandet skulle leda till slutsatsen att den är välgrundad, inte är nödvändigt att pröva den andra grunden för överklagandet, eftersom den framställts endast i andra hand.
A.
Den första grunden för överklagandet avseende en felaktig tolkning av artikel 11.2 i förordning 2016/1036
1. Parternas argument
29.
Kommissionen och Fertilizers Europe har gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig bedömning när den slog fast att förordning 2016/1036 begränsar den undersökning som ska utföras i samband med en begäran om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång till de uppgifter och den bevisning som unionsproducenterna lämnar in innan den tremånadersperiod som anges i artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 inleds. Enligt deras uppfattning måste villkoret avseende bevisningens tillräcklighet, som följer av andra stycket i denna bestämmelse, vara uppfyllt först när beslutet att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång fattas. Under tremånadersperioden kan kommissionen därför begära alla ytterligare uppgifter som den anser vara relevanta för att avgöra om en översyn vid giltighetstidens utgång bör inledas.
30.
Kommissionen och Fertilizers Europe har mer specifikt gjort gällande att en bokstavstolkning av artikel 11.2 i förordning 2016/1036, i motsats till vad tribunalen fann i den överklagade domen, ger vid handen att denna artikel är neutral vad gäller frågan huruvida kommissionen ska begränsa sin bedömning av huruvida bevisningen är tillräcklig till begäran som ingavs före utgången av den i denna artikel föreskrivna tidsfristen. Denna bokstavstolkning stöds även av en kontextuell tolkning av förordning 2016/1036, särskilt artikel 5.3 och 5.9 däri, som måste anses vara tillämplig på inledandet av översyner vid giltighetstidens utgång på grundval av artikel 11.5 i nämnda förordning. Slutligen har båda dessa parter gjort gällande att syftet med tremånadersperioden är att ge unionsproducenterna vägledning om vid vilken tidpunkt en begäran ska lämnas in, så att en eventuell översyn vid giltighetstidens utgång kan inledas och berörda parter underrättas om detta på ett ordnat sätt. Enligt sökandena är syftet med denna tidsperiod inte att säkerställa rättssäkerheten för marknadsaktörerna på ett sådant sätt att det motiverar en begränsning av de uppgifter som kommissionen kan inhämta vid sin bedömning av huruvida en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång är berättigad.
31.
Sökandena i första instans har bestritt dessa argument. Enligt deras mening gjorde tribunalen en riktig bedömning när den tolkade artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036, jämförd med dess andra stycke, så, att den kräver att frågan huruvida bevisningen är tillräcklig för en översyn vid giltighetstidens utgång ska bedömas på grundval av den begäran som ingetts senast tre månader innan antidumpningsåtgärden upphör att gälla. De har gjort gällande att förordning 2016/1036 inte tillåter att ny bevisning läggs fram efter utgången av den lagstadgade tidsfristen. Endast förklaringar och förtydliganden som gör det möjligt att förstå bevis som redan lagts fram före utgången av tidsfristen kan begäras eller lämnas in under tremånadersperioden. Såsom tribunalen fann får sådana ytterligare uppgifter däremot inte utgöra nya argument eller bevis som inte förelåg vid den tidpunkt då begäran om översyn lämnades in.
2. Analys
32.
Genom den första grunden för överklagandet ombeds domstolen att fastställa huruvida artikel 11.2 i förordning 2016/1036 innebär att kommissionens bedömning av huruvida en översyn vid giltighetstidens utgång ska inledas ska begränsas till den bevisning som unionsproducenterna lämnat i sin begäran om översyn före den tidsgräns på tre månader innan femårsperioden löper ut som anges i fjärde stycket i nämnda bestämmelse, på sin höjd kompletterad med ytterligare uppgifter till stöd för denna bevisning.
33.
Enligt domstolens fasta praxis ska vid tolkningen av en unionsbestämmelse inte bara lydelsen beaktas, utan också sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som bestämmelsen ingår i. (
17
) I den överklagade domen ansåg tribunalen att dessa tre tolkningsprinciper leder till slutsatsen att unionsproducenterna, enligt artikel 11.2 i förordning 2016/1036, före den tidsgräns på tre månader innan femårsperioden löper ut som gäller för begäran om översyn vid giltighetstidens utgång, måste lägga fram tillräckliga bevis för att den berörda åtgärdens upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer.
34.
Enligt artikel 11.1 i förordning 2016/1036 ska en antidumpningsåtgärd vara i kraft endast så länge och i den utsträckning som krävs för att motverka den dumpning som vållar skada. I artikel 11.2 första stycket i förordning 2016/1036 föreskrivs vidare att en slutgiltig antidumpningsåtgärd, bland annat, ska upphöra att gälla fem år från den dag då den senaste översynen avslutades, om det inte vid en ny översyn konstateras att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer. En sådan översyn vid giltighetstidens utgång ska inledas på begäran av unionsproducenter eller för unionsproducenters räkning, såsom i förevarande fall, eller på kommissionens initiativ.
35.
I artikel 11.2 andra stycket i förordning 2016/1036 preciseras att en översyn vid giltighetstidens utgång ska inledas endast om begäran innehåller tillräckliga bevis för att antidumpningsåtgärdens upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer. I denna bestämmelse anges även vilka typer av bevis som kan styrka sannolikheten för detta. I artikel 11.2 fjärde stycket andra meningen i förordning 2016/1036 föreskrivs i sin tur att unionsproducenterna senast tre månader innan en antidumpningsåtgärds giltighetstid på fem år löper ut ska ha rätt att inge en begäran om översyn. Denna mening avslutas med orden ”i enlighet med andra stycket”.
a) Bokstavstolkning
36.
När det gäller bokstavstolkningen av artikel 11.2 i förordning 2016/1036 är parterna i allt väsentligt oeniga om räckvidden av uttrycket ”i enlighet med andra stycket”, vilket, såsom har påpekats, förekommer i andra meningen i fjärde stycket i nämnda artikel. Sökandena i första instans har, i linje med den överklagade domen, gjort gällande att denna hänvisning innebär att den tidsgräns på tre månader innan femårsperioden löper ut som gäller för unionsproducenternas rätt att inge en begäran om översyn även är tillämplig på det villkor avseende bevisningens tillräcklighet som denna begäran måste uppfylla för att motivera en översyn vid giltighetstidens utgång. Kommissionen och Fertilizers Europe anser å sin sida att denna tolkning helt enkelt inte följer av ordalydelsen i någon av dessa bestämmelser, inte ens om de läses tillsammans.
37.
Inledningsvis är det viktigt att erinra om att uttrycket ”i enlighet med” (”in accordance with” i den engelska språkversionen), när det används i en rättsakt, vanligtvis definieras som ”i överensstämmelse med, som konsekvens av” (”in line with” or ”following” i den engelska språkversionen) en viss regel. (
18
) Om det i en rättsakt föreskrivs att något ska göras i enlighet med en viss regel, ska det göras på det sätt som anges i denna regel. (
19
)
38.
När det gäller artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 förekommer uttrycket ”i enlighet med” i slutet av en mening som riktar sig till unionsproducenterna. I denna mening anges att unionsproducenterna ska ha rätt att, efter det att ett tillkännagivande om att giltighetstiden snart kommer att löpa ut har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, inge en begäran om översyn till kommissionen. För detta ändamål anges en särskild tidsfrist och, som ett separat villkor, att begäran ska inges ”i enlighet med”, det vill säga på ett sätt som överensstämmer med, vad som föreskrivs i artikel 11.2 andra stycket i förordning 2016/1036.
39.
Orsaken till den tvetydighet som ligger till grund för oenigheten mellan parterna är att artikel 11.2 andra stycket första meningen i förordning 2016/1036, ur ett bokstavligt perspektiv, inte innehåller några villkor för ingivandet av en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång som riktar sig till unionsproducenterna. I denna mening fastställs i stället de rättsliga kriterierna för att en översyn vid giltighetstidens utgång ska kunna inledas, vilka riktar sig till kommissionen och i huvudsak innebär att den begäran som denna institution har mottagit måste innehålla tillräckliga bevis för att det vid den tidpunkt då denna översyn ska inledas är sannolikt att den skadevållande dumpningen fortsätter eller återkommer. Det är därför svårt att slå fast exakt hur en begäran om en översyn vid giltighetstidens utgång ska inges i enlighet med artikel 11.2 andra stycket första meningen i förordning 2016/1036.
40.
Om de moment som följer av artikel 11.2 andra stycket i förordning 2016/1036 ska tillämpas på unionsproducenternas ingivande av en begäran, kan detta emellertid tolkas så, att dessa producenter i sin begäran måste göra gällande att den berörda antidumpningsåtgärdens upphörande sannolikt kommer att innebära att den skadevållande dumpningen fortsätter eller återkommer. För detta ändamål måste de också förete de typer av bevis som anges i denna bestämmelse. Eftersom kriteriet avseende tillräcklig bevisning endast gäller för kommissionen vid den tidpunkt då ett beslut om att inleda en översyn fattas, anser jag däremot inte att det av artikel 11.2 andra stycket i förordning 2016/1036 kan utläsas att unionsproducenterna måste uppfylla dessa kriterier redan innan den tremånadersperiod som anges i fjärde stycket i samma bestämmelse inleds. Enligt min mening kräver en sådan tolkning ett ytterligare hermeneutiskt steg som, i avsaknad av ett mer uttryckligt uttalande i detta hänseende, inte stöds av formuleringarna i de berörda styckena.
41.
Denna ståndpunkt förstärks av andra språkversioner av förordning 2016/1036, vilka, såsom domstolen vid upprepade tillfällen har slagit fast, ska beaktas när ordalydelsen i en unionsrättslig bestämmelse är tvetydig eller för det fall att de olika språkversionerna skiljer sig åt. (
20
) Såsom kommissionen och Fertilizers Europe har påpekat används exempelvis i den spanska versionen av artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 uttrycket ”en virtud de” (
21
) (”i kraft av”) i stället för uttrycket ”i enlighet med” i den svenska versionen. Genom att detta uttryck används klargörs det i den spanska versionen att den begäran som avses i artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 är densamma som åsyftas i andra stycket i samma artikel. Av detta följer dock inte med nödvändighet att unionsproducenterna måste inge en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång som överensstämmer med de villkor som fastställs i andra stycket i nämnda artikel. Det går därför inte att dra slutsatsen att kravet på tillräckliga bevis gäller för dessa producenter vid den tidpunkten.
42.
Jag är därför, i motsats till vad sökandena i första instans har hävdat, inte övertygad om att en bokstavstolkning av artikel 11.2 i förordning 2016/1036, särskilt dess andra och fjärde stycken, på ett entydigt sätt stöder tribunalens slutsats att en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång som inges av unionsproducenter, redan innan den tremånadersperiod som anges i den bestämmelsen inleds, måste innehålla tillräckliga bevis för att det är sannolikt att den skadevållande dumpningen fortsätter eller återkommer, och i synnerhet uppfylla kriterierna för att en översyn ska kunna inledas enligt dessa bestämmelser. En sådan tolkning leder inte heller till den tydliga slutsatsen att kommissionen är förhindrad att under loppet av denna tremånadersperiod avhjälpa bristerna i den bevisning som dessa producenter har lagt fram och att varje begäran som kommissionen riktar till dem i syfte att inhämta ytterligare bevisning till stöd för deras begäran endast får avse uppgifter av bekräftande eller kompletterande karaktär.
b) Kontextuell tolkning
43.
Med hänsyn till tvetydigheten i de stycken som granskats ovan är det nödvändigt att sätta in dessa bestämmelser i sitt sammanhang, i linje med den rättspraxis som anges i punkt 33 i förevarande förslag till avgörande, för att fastställa deras korrekta innebörd. Även i detta hänseende har sökandena i första instans och klagandena framfört diametralt motsatta ståndpunkter. Medan de förstnämnda har gjort gällande att tribunalen gjorde en korrekt tolkning av det sammanhang i vilket artikel 11.2 i förordning 2016/1036 ingår, anser de sistnämnda att tribunalen gjorde en felaktig bedömning genom att inte i tillräcklig utsträckning beakta andra relevanta bestämmelser i denna förordning, särskilt artikel 5.3 och 5.9 däri.
44.
Inledningsvis vill jag uppmana domstolen att beakta artikel 11.2 första och tredje styckena i förordning 2016/1036 i samband med en kontextuell tolkning av artikel 11.2 andra och fjärde styckena däri.
45.
När det gäller artikel 11.2 första stycket i förordning 2016/1036 föreskrivs det i sista meningen att en översyn av en antidumpningsåtgärd inte endast kan ske på begäran av unionsproducenter, utan även på kommissionens initiativ. Kommissionen har således fortsatt befogenhet att på eget initiativ inhämta den bevisning som krävs för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång, även när den tidsfrist som anges i artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036, och som endast gäller när begäran inges av unionsproducenter, har löpt ut.
46.
Ur ett inre samstämmighetsperspektiv är en tolkning som innebär att det å ena sidan i artikel 11.2 andra och fjärde styckena i förordning 2016/1036 anges en tidsgräns för kommissionens undersökningsbefogenheter i samband med en begäran från unionsproducenter, medan det å andra sidan i första stycket föreskrivs en rätt för kommissionen att när som helst inhämta den bevisning som krävs för att den själv ska kunna fatta beslut om huruvida en översyn vid giltighetstidens utgång ska inledas, ytterst tvivelaktig.
47.
Häremot har sökandena i första instans invänt att eftersom kommissionen inte på eget initiativ inledde den översyn vid giltighetstidens utgång som ledde till antagandet av den omtvistade förordningen, så ska argument som avser avsaknaden av tidsfrister för att inhämta tillräcklig bevisning i samband med ett sådant initiativ lämnas utan avseende. I detta hänseende räcker det emellertid med att påpeka att syftet med en kontextuell tolkning av en viss bestämmelse är just att knyta den till övriga bestämmelser i samma rättsakt – även om de inte är tillämpliga i förevarande mål – och att finna den överlag mest harmoniska och konsekventa innebörden. Därför anser jag att det argument som framställts av sökandena i första instans inte kan tillmätas betydelse.
48.
När det gäller artikel 11.2 tredje stycket i förordning 2016/1036 föreskrivs det i den bestämmelsen att kommissionen, när den utför undersökningar i samband med en översyn vid giltighetstidens utgång, ska dra sina slutsatser med beaktande av alla relevanta och dokumenterade bevis som framlagts avseende frågan om huruvida det är sannolikt, eller osannolikt, att åtgärdernas upphörande skulle innebära att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer.
49.
Av denna bestämmelse framgår att de undersökningar som kommissionen genomför inom ramen för översyner vid giltighetstidens utgång syftar till att, i enlighet med kravet i artikel 11.1 i förordning 2016/1036, säkerställa att en antidumpningsåtgärd förblir i kraft så länge som krävs för att motverka den dumpning som vållar skada. Även här gäller att om kommissionen ska kunna förlita sig på all relevant bevisning under sin undersökning för att fullgöra denna uppgift, så får kommissionen inte begränsas, inte ens i tidsmässigt hänseende, i fråga om vilka uppgifter som den kan anse sig behöva begära från unionsproducenterna för att, som ett preliminärt steg, besluta huruvida en sådan undersökning ska inledas.
50.
Av detta följer att när andra och fjärde styckena i förordning 2016/1036 knyts samman med artikel 11.2 första och tredje styckena i samma förordning, kan förstnämnda bestämmelser ges en mer konsekvent tolkning genom att kommissionen inte anses vara förhindrad ens under den tremånadersperiod som föreskrivs i det sistnämnda av dessa stycken att inhämta ytterligare eller ny bevisning från unionsproducenterna när den anser att deras ursprungliga begäran kräver sådan bevisning för att en översyn vid giltighetstidens utgång ska kunna inledas.
51.
Ovannämnda slutsats ligger för övrigt i linje med andemeningen i andra bestämmelser i förordning 2016/1036, vilka enligt min mening, och i motsats till slutsatserna i den överklagade domen, ska anses vara tillämpliga på översyner vid giltighetstidens utgång i kraft av artikel 11.5 i förordning 2016/1036. I sistnämnda artikel föreskrivs att de relevanta bestämmelserna i förordning 2016/1036 beträffande förfaranden för och utförandet av undersökningar med undantag för dem som avser tidsfrister ska gälla för översyner vid giltighetstidens utgång. Såsom kommissionen och Fertilizers Europe har gjort gällande måste detta även gälla artikel 5.3 och 5.9 i förordning 2016/1036.
52.
För det första är det viktigt att erinra om att de rättsliga kriterier som kommissionen ska tillämpa när den slår fast huruvida ett klagomål motiverar att en inledande undersökning inleds fastställs i den tredje punkten i artikel 5 i förordning 2016/1036, som har rubriken ”Inledande av förfaranden”. Mer specifikt framgår det av detta stycke att kommissionen i möjligaste mån ska pröva riktigheten och tillförlitligheten hos den bevisning som framläggs i klagomålet för att fastställa om den är tillräcklig för att motivera att en undersökning inleds.
53.
Tribunalen har i sin praxis, (
22
) på grundval av en tolkning som domstolen lätt skulle kunna godta, slagit fast att kommissionen, enligt artikel 5.3 i förordning 2016/1036, inte är skyldig att begränsa sig till de uppgifter som tillhandahållits i klagomålet. Det står denna institution fritt att inhämta ytterligare ny bevisning och information, inbegripet från klaganden, för att uppfylla de kriterier som definieras i nämnda bestämmelse när det gäller att fastställa om bevisningen är tillräcklig för att motivera att en undersökning inleds. (
23
)
54.
I detta hänseende är det viktigt att framhålla att kommissionen, såväl i samband med ett inledande klagomål som i samband med en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång, först och främst gör en bedömning av huruvida bevisningen är tillräcklig för att motivera att en undersökning inleds. I det första fallet gäller bedömningen huruvida klagomålet innehåller tillräckliga bevis för dumpning, skada och orsakssamband mellan den påstått dumpade importen och den påstådda skadan. (
24
) I det andra fallet avser bedömningen, såsom redan har indikerats ovan, sannolikheten för att dumpningen och skadan fortsätter eller återkommer om en antidumpningsåtgärd upphör. (
25
) Efter det att en undersökning har inletts och genomförts kan kommissionen därför införa en ny antidumpningsåtgärd (
26
) eller bibehålla en åtgärd som är på väg att upphöra. (
27
)
55.
Det är riktigt såsom sökandena i första instans, i linje med den överklagade domen, har påpekat, att domstolen i sin praxis har slagit fast att ett översynsförfarande är annorlunda än en inledande undersökning, vilken regleras av andra bestämmelser i samma förordning. (
28
) Det är därför som inte alla bestämmelser som reglerar den inledande undersökningen är tillämpliga på översynsförfarandet, med hänsyn till den allmänna systematiken i och syftet med det system som inrättats genom förordning 2016/1036. (
29
)
56.
Med hänsyn till vad som föreskrivs i artikel 11.5 i förordning 2016/1036, vars huvudsakliga syfte är att som regel göra bestämmelserna beträffande utförandet av undersökningar tillämpliga på översyner vid giltighetstidens utgång, finns det emellertid enligt min mening inget som objektivt motiverar att kommissionens undersökningsbefogenheter vid inledandet av sådan översyn begränsas jämfört med dess befogenheter vid inledandet av en inledande antidumpningsundersökning. Den enda relevanta faktorn att ta hänsyn till i detta avseende är att kommissionen i båda fallen ska avgöra om en undersökning ska inledas, vilket kräver att den har samma undersökningsbefogenheter, särskilt vad gäller tillräckligheten hos den bevisningen och den information som tillhandahålls i ett klagomål eller en begäran om undersökning eller översyn vid giltighetstidens utgång.
57.
För det andra kan samma slutsats dras om man beaktar artikel 5.9 i förordning 2016/1036, vilken tribunalen inte ansåg vara tillämplig i målet i första instans. Enligt nämnda domstol avsåg denna bestämmelse uteslutande tidsfrister och omfattades därför av det undantag som föreskrivs i artikel 11.5 i förordning 2016/1036.
58.
I artikel 5.9 i förordning 2016/1036 fastställs den procedur som kommissionen ska följa när den tar emot ett klagomål i enlighet med artikel 5.1 i samma förordning. Denna procedur innefattar att klaganden ska informeras om huruvida [bevisningen i] det inledande klagomålet är tillräcklig eller inte.
59.
Det ska erkännas att det i artikel 5.9 i förordning 2016/1036 preciseras att kommissionens informationsplikt ska fullgöras inom 45 dagar efter det att det inledande klagomålet lämnades in. Med detta sagt kan hänvisningen till den tidsfrist som är aktuell i förevarande mål lätt skiljas från den informationsplikt som gäller med stöd av nämnda bestämmelse. Såsom kommissionen med rätta har påpekat finns det när allt kommer omkring ingen annan bestämmelse i förordning 2016/1036 som faktiskt utgör grund för denna informationsplikt, vilket innebär att artikel 5.9 i förordning 2016/1036 är den enda normativa källan till denna skyldighet.
60.
Av detta följer att eftersom artikel 5.9 i förordning 2016/1036 tillåter kommissionen att begära ytterligare uppgifter från en klagande i syfte att inleda en undersökning, när [bevisningen i] det inledande klagomålet anses vara otillräcklig, måste en liknande möjlighet ha förutsetts i samband med bedömningen av om en översyn vid giltighetstidens utgång bör inledas. Även här anser jag att tribunalen gjorde en felaktig bedömning när den drog den motsatta slutsatsen. (
30
)
61.
Med hänsyn till vad som anförts ovan anser jag att en kontextuell tolkning av artikel 11.2 andra och fjärde styckena i förordning 2016/1036, och i synnerhet av det sätt på vilket dessa stycken är knutna till andra relevanta bestämmelser i förordningen, gör det möjligt att skapa klarhet om den innebörd som dessa stycken bör ges. Denna tolkning talar för att kommissionen, vid bedömningen av huruvida en översyn vid giltighetstidens utgång ska inledas, inte är begränsad till bevisningen i den ursprungliga begäran som ingetts av unionsproducenterna innan den tremånadersperiod som föreskrivs i artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 inleddes. Tvärtom måste kommissionen kunna begära all ytterligare information som den anser vara relevant för att avgöra om en översyn vid giltighetstidens utgång bör inledas.
c) Teleologisk tolkning
62.
Det är i detta skede viktigt att förvissa sig om att den kontextuella tolkning som föreslagits i föregående punkter i detta förslag till avgörande även kan godtas på grundval av en teleologisk tolkning av artikel 11.2 andra och fjärde styckena i förordning 2016/1036, mot bakgrund av syftet med översyner vid giltighetstidens utgång och med det system som inrättats genom denna förordning.
63.
I den överklagade domen ansåg tribunalen nämligen att syftet med den tidsfrist som följer av artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 är att bidra till att säkerställa rättssäkerheten. Tribunalen fann att denna tidsfrist för det första gjorde det möjligt för marknadsaktörerna att i god tid få kännedom om huruvida antidumpningsåtgärderna kunde bibehållas. Samma tidsfrist gav för det andra kommissionen en lämplig tidsfrist för att bedöma bevisningen i en begäran om översyn som lämnats in inom den lagstadgade tidsfristen av unionsproducenter och försäkra sig om att denna bevisning var tillräcklig och relevant, för att undvika att en antidumpningsåtgärd på ett otillbörligt sätt bibehölls längre än den föreskrivna tiden.
64.
Inledningsvis vill jag erinra om att den tremånaderperiod som föreskrivs i artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 först infördes genom artikel 11.2 c i förordning (EG) nr 3283/94 med avseende på det förfarande som skulle tillämpas vid prövningen av en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång. (
31
) Alla parter är överens om att ett av syftena med detta införande är att ge unionsproducenterna vägledning om vid vilken tidpunkt en begäran skulle lämnas in, i syfte att på ett ordnat sätt antingen avsluta åtgärderna eller inleda en översyn vid giltighetstidens utgång, och att underrätta de berörda parterna om detta.
65.
Det var därför med rätta som tribunalen i den överklagade domen slog fast att den tidsgräns som anges i artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 ger kommissionen en lämplig tidsfrist för att bedöma bevisningen i en begäran om översyn som lämnats in inom den lagstadgade tidsfristen av unionsproducenter eller för deras räkning och försäkra sig om att denna bevisning är tillräcklig och relevant.
66.
Jag konstaterar emellertid att det varken i förordning 2016/1036, i förarbetena till dess antagande eller i senare ändringar finns något stöd för uppfattningen att denna förordning även syftar till att säkerställa rättssäkerheten för marknadsaktörerna genom att begränsa den typ av information som kommissionen kan inhämta för att avgöra huruvida en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång är berättigad.
67.
I detta hänseende är det för det första viktigt att framhålla, såsom kommissionen har gjort gällande, att den begäran om översyn vid giltighetstidens utgång som unionsproducenterna lämnar in inte delges berörda parter förrän tillkännagivandet om inledande av undersökningen offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 11.5 [med hänvisning till artikel 5.9] i förordning 2016/1036. Detta innebär dels att den fas som föregår inledandet av en översyn vid giltighetstidens utgång inte är kontradiktorisk och dels att tidsgränsen på tre månader innan femårsperioden löper ut inte kan anses vara avsedd att skydda andra berörda parters rätt till försvar. Dessa parter har möjlighet att utöva sina processuella och materiella rättigheter fullt ut under själva översynen vid giltighetstidens utgång.
68.
För det andra framgår det, såsom jag kort har berört i punkt 49 i förevarande förslag till avgörande, av artikel 11.1 i förordning 2016/1036, att det huvudsakliga syftet med förfarandet för översyn vid giltighetstidens utgång är att säkerställa att en antidumpningsåtgärd förblir i kraft så länge som krävs för att motverka den dumpning som vållar skada. Detta påstående ligger uppenbart i linje med det övergripande syftet med förordning 2016/1036, eftersom där i punkt 1 i artikel 1, med rubriken ”Principer”, föreskrivs att en antidumpningstull får tillämpas på alla dumpade produkter vilkas övergång till fri omsättning i Europeiska unionen vållar skada. Jag skulle vilja hävda att kommissionen helt enkelt inte skulle kunna fullgöra de uppgifter som den tilldelas genom artikel 11.1 i förordning 2016/1036, och som är förenliga med internationell handelsrätt, särskilt Världshandelsorganisationens bestämmelser, om kommissionen skulle anses vara begränsad i tidsmässigt hänseende vad gäller de uppgifter som den kan inhämta från unionsproducenterna. Det finns inte något annat tvingande syfte, i synnerhet rörande de företag som omfattas av en antidumpningstull som är föremål för översyn, som motiverar att föregående övervägande lämnas utan avseende.
69.
Av detta följer att även om tribunalen gjorde en riktig bedömning när den konstaterade att den tidsgräns som föreskrivs i artikel 11.2 i förordning 2016/1036 ger kommissionen en lämplig tidsfrist för att bedöma bevisningen i en begäran om översyn och att kommissionen under denna frist ska försäkra sig om att denna bevisning är tillräcklig och relevant för att undvika att en antidumpningsåtgärd på ett otillbörligt sätt bibehålls längre än den föreskrivna perioden, så gjorde den domstolen inte en korrekt bedömning av de syften som förfaranden för översyn vid giltighetstidens utgång måste uppfylla enligt artikel 11.1 i förordning 2016/1036. Den gjorde särskilt fel när den slog fast att den tremånadersperiod som anges i artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 syftade till att säkerställa rättssäkerhet för marknadsaktörer, särskilt genom att begränsa den typ av information som kommissionen kunde samla in i syfte att avgöra om en översyn vid giltighetstidens utgång skulle inledas.
70.
Med hänsyn tagen till den teleologiska analys som lagts fram i föregående punkter bekräftar de mål som eftersträvas med förfarandena för översyn vid giltighetstidens utgång, mot bakgrund av artikel 11.1 i förordning 2016/1036 och artikel 11.2 andra och fjärde styckena i samma förordning, de slutsatser som jag har dragit av den kontextuella tolkningen av dessa bestämmelser, såsom jag har förklarat i punkt 61 i förevarande förslag till avgörande.
3. Avslutande anmärkning
71.
Av vad som anförts ovan följer att ingen av de regler som fastställts i domstolens praxis för att utröna innebörden av en unionsrättslig bestämmelse stödjer tribunalens tolkning av artikel 11.2 andra och fjärde styckena i förordning 2016/1036, såsom denna tolkning framgår av den överklagade domen.
72.
Jag måste därför dra slutsatsen att kommissionen, i motsats till tribunalen, gjorde en korrekt bedömning när den ansåg att dessa bestämmelser inte begränsar kommissionens befogenheter att, när unionsproducenterna har ingett en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång, inhämta alla ytterligare uppgifter som den anser nödvändiga för att fastställa om det föreligger ett behov av att inleda ett översynsförfarande. Kommissionen gjorde sig inte heller skyldig till en felaktig rättstillämpning när den i den omtvistade förordningen angav att det var irrelevant att den ursprungliga begäran hade kompletterats med ytterligare uppgifter och att inledandet av översynen kunde motiveras på grundval av den konsoliderade begäran.
73.
Kommissionens och Fertilizers Europes överklagande ska därför vinna bifall såvitt avser den första grunden.
74.
Om överklagandet är välgrundat ska domstolen vidare enligt artikel 61 första stycket i domstolens stadga upphäva tribunalens avgörande. Domstolen kan själv slutligt avgöra ärendet om detta är färdigt för avgörande. Den kan även återförvisa ärendet till tribunalen för avgörande.
75.
Eftersom jag föreslår att domstolen ska bifalla överklagandet såvitt avser kommissionens och Fertilizers Europes första grund, vilken avser en felaktig tolkning av artikel 11.2 i förordning 2016/1036, ska den överklagade domen följaktligen upphävas, utan att det är nödvändigt att pröva den grund för överklagandet som anförts i andra hand, vilken avser frågan huruvida de ytterligare uppgifter som Fertilizers Europe har lämnat under alla omständigheter kan anses utgöra uppgifter som styrker eller kompletterar uppgifterna i den ursprungliga begäran.
76.
Eftersom sökandena i första instans, till stöd för sin talan om ogiltigförklaring vid tribunalen, gjorde gällande att kommissionen under alla omständigheter gjorde en felaktig bedömning när den fann att den konsoliderade begäran innehöll tillräcklig bevisning för att det var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta och eftersom detta påstående inte prövades i första instans, är målet inte färdigt för slutligt avgörande i förevarande fall.
77.
Följaktligen ska målet enligt min mening återförvisas till tribunalen och beslutet om rättegångskostnader anstå.
VI. Förslag till avgörande
78.
Mot bakgrund av vad som anförts ovan föreslår jag att domstolen ska
–
upphäva tribunalens dom av den 5 juli 2023, Nevinnomysskiy Azot och NAKAzot/kommissionen (T‑126/21, EU:T:2023:376),
–
återförvisa målet till tribunalen, och
–
besluta att frågan om rättegångskostnader ska anstå.
(
1
)	Originalspråk: engelska.
(
2
)	Nedan kallad den överklagade domen.
(
3
)	Kommissionens genomförandeförordning av den 15 december 2020 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 (EUT L 425, 2020, s. 21) (nedan kallad den omtvistade förordningen).
(
4
)	Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (EUT L 176, 2016, s. 21) (nedan kallad förordning 2016/1036).
(
5
)	Nedan kallade sökandena i första instans.
(
6
)	Nedan kallad den ursprungliga begäran.
(
7
)	Nedan kallad den konsoliderade begäran.
(
8
)	Nedan kallat tillkännagivandet om inledande av en översyn.
(
9
)	Den överklagade domen, punkterna 65–68.
(
10
)	Den överklagade domen, punkterna 69 och 70.
(
11
)	Den överklagade domen, punkterna 76, 77 och 103.
(
12
)	Den överklagade domen, punkterna 71–74.
(
13
)	Den överklagade domen, punkterna 78–85 och 86–92.
(
14
)	Den överklagade domen, punkt 104.
(
15
)	Den överklagade domen, punkt 136.
(
16
)	Den överklagade domen, punkterna 141 och 142.
(
17
)	Se, bland annat, dom av den 16 november 2016, Hemming m.fl. (C‑316/15, EU:C:2016:879, punkt 27 och där angiven rättspraxis).
(
18
)	Se Svenska Akademiens ordböcker, tillgängliga på adress: https://svenska.se/tre/?sok=enlighet&pz=2
För en definition av det engelska uttrycket ”in acccordance with”, se Cambridge English Dictionary (2024), tillgängligt på engelska på adress: https://dictionary.cambridge.org/dictionary/english/accordance?q=in+accordance+with.
(
19
)	För denna definition av det engelska uttrycket ”in accordance with”, se Collins Dictionary (2024), tillgängligt på engelska på adress: https://www.collinsdictionary.com/dictionary/english/in-accordance-with#google_vignette.
(
20
)	Se, bland annat, dom av den 17 januari 2023, Spanien/kommissionen (C‑632/20 P, EU:C:2023:28, punkt 42).
(
21
)	I den spanska språkversionen av artikel 11.2 fjärde stycket i förordning 2016/1036 anges följande: ”… los productores de la Unión podrán presentar una solicitud de reconsideración en virtud de lo dispuesto en el párrafo segundo por lo menos tres meses antes de la finalización del período de cinco años”.
(
22
)	Se dom av den 15 december 2016, Gul Ahmed Textile Mills/rådet (T‑199/04 RENV, EU:T:2016:740).
(
23
)	Ibidem (punkt 96).
(
24
)	Se artikel 5.2 i förordning 2016/1036.
(
25
)	Se artikel 11.2 andra stycket i förordning 2016/1036.
(
26
)	Se artikel 9 i förordning 2016/1036.
(
27
)	Se artikel 11 i förordning 2016/1036.
(
28
)	Dom av den 11 februari 2010, Hoesch Metals and Alloys (C‑373/08, EU:C:2010:68, punkterna 65 och 66).
(
29
)	Ibidem (punkt 77).
(
30
)	Jag vill kort tillägga att, såsom följer av de föregående punkterna i detta förslag till avgörande, ger EU-lagstiftaren kommissionen en längre tid för att avgöra om bevisen är tillräckliga vid en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång – nämligen 90 dagar – jämfört med en begäran om att inleda en ursprunglig undersökning – nämligen 45 dagar. Som en fråga om intern konsekvens uppmanar denna omständighet till en bedömning av huruvida kommissionen bör erkännas ha åtminstone samma befogenheter att bedöma bevisningens tillräcklighet inom ramen för en översyn vid giltighetstidens utgång som i samband med den ursprungliga undersökningen, och definitivt inte färre befogenheter. I annat fall skulle en sådan skillnad i tidsperiodernas längd, som inte kan motiveras enbart på grundval av det särskilda förfarande som gäller för en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.6 i förordning 2016/1036, som sökandena i första instans har hävdat, sakna mening.
(
31
)	Rådets förordning av den 22 december 1994 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (EGT L 349, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 34, s. 14).