Mål C‑152/13
Holger Forstmann Transporte GmbH & Co. KG
mot
Hauptzollamt Münster
(begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Düsseldorf)
”Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Direktiv 2003/96/EG – Beskattning av energiprodukter och elektricitet – Undantag – Energiprodukter som finns i standardtankar i fordon i yrkestrafik och som är avsedda att användas som bränsle i dessa fordon – Begreppet standardtankar i den mening som avses i artikel 24.2 i detta direktiv – Bränsletankar som har monterats av en karosseribyggare eller en återförsäljare”
Sammanfattning – Domstolens dom (andra avdelningen) av den 10 september 2014
1.        Unionsrätt – Tolkning – Metoder – Ändamålsenlig verkan
2.        Bestämmelser om skatter och avgifter – Harmonisering av lagstiftning – Beskattning av energiprodukter och elektricitet – Direktiv 2003/96 – Energiprodukter som finns i standardtankar i fordon i yrkestrafik och som är avsedda att användas som bränsle i dessa fordon – Begreppet standardtankar – Fast monterade bränsletankar i ett nyttofordon som har installerats av en annan person än tillverkaren – Omfattas – Villkor – Bränsletanken direktförser fordonet med bränsle för att driva fordonet och för att i förekommande fall under transport driva kylsystem och andra system
(Rådets direktiv 2003/96, artikel 24.2)
1.        Se domen.
(se punkt 26)
2.        Begreppet ”standardtankar”, i den mening som avses i artikel 24.2 första strecksatsen i direktiv 2003/96 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, ska tolkas så, att det inte utesluter bränsletankar som är fast monterade i fordon i yrkestrafik och som direkt förser dessa fordon med bränsle, när dessa bränsletankar har installerats av en annan person än tillverkaren, om dessa bränsletankar möjliggör en direktanvändning av bränslet, både för att driva fordonet och för att i förekommande fall under transport driva kylsystem och andra system.
En skyldighet att varje gång en intern gräns passeras deklarera hur mycket bränsle det finns i fordonets bränsletankar − och nödvändigheten att därefter, för att undgå dubbelbeskattning, begära återbetalning av punktskatten i den medlemsstat där bränslet inhandlats – skulle utgöra ett betydande hinder för vägtransporter mellan medlemsstaterna och således ett hinder för handeln på den inre marknaden. Syftet med artikel 24 i direktiv 2003/96 är således att undanröja detta hinder och att skydda den fria rörligheten samtidigt som skyddet för medlemsstaternas legitima skatteintressen säkerställs. För att avgöra huruvida detta syfte säkerställs är det inte nödvändigt att veta om bränsletanken har monterats fast i det berörda fordonet av tillverkaren eller av tredje man.
Preciseringen i den andra meningen i artikel 24.2 första strecksatsen i direktiv 2003/96, avseende gastankar, visar dessutom på lagstiftarens vilja att ge begreppet ”standardtankar” en vid betydelse, så att de som använder fordon utrustade med gastankar inte på ett orättvist sätt utesluts från möjligheten att dra nytta av skattebefrielsen enligt artikel 24 i samma direktiv.
(se punkterna 28, 29, 31 och 35 samt domslutet)