62017CO0640
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА (осми състав)
17 април 2018 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Вътрешно данъчно облагане — Забрана за дискриминация при данъчното облагане — Член 110 ДФЕС — Единен данък за движение на моторни превозни средства — Определяне на данъчната ставка в зависимост от датата на първата регистрация на моторното превозно средство в държавата членка на данъчно облагане — Употребявани автомобили, внесени от други държави членки — Неотчитане на датата на първата регистрация в друга държава членка“
По дело C‑640/17,
с предмет преюдициално запитване на основание член 267 ДФЕС, отправено от Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Административен и данъчен съд, Коимбра, Португалия) с акт от 18 октомври 2017 г., постъпил в Съда на 16 ноември 2017 г., в производството по дело
Luís Manuel dos Santos
срещу
Fazenda Pública,
СЪДЪТ (осми състав),
състоящ се от: J. Malenovský, председател на състава, М.D. Šváby и M. Vilaras (докладчик), съдии,
генерален адвокат: E. Sharpston,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, да се произнесе с мотивирано определение в съответствие с член 99 от Процедурния правилник на Съда,
постанови настоящото
Определение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 110 ДФЕС.
2
Запитването е отправено в рамките на спор между г‑н Luis Manuel dos Santos и Fazenda Pública (Министерство на финансите, Португалия) по повод акта за установяване на задължение за единен данък за движение (Imposto Único de Circulação), начислен за 2014 г., за употребявано моторно превозно средство, внесено от друга държава членка.
Правна уредба
3
Член 2, параграф 1 от Código do Imposto Único de Circulação (Кодекс за единия данък за движение, наричан по-нататък „CIUC“) гласи:
„С единен данък за движение се облагат пътните превозни средства от следните категории, регистрирани в Португалия:
а)
категория А: леки автомобили за превоз на пътници и леки автомобили за смесено ползване с брутна маса, ненадвишаваща 2500 kg, регистрирани от 1981 г. до датата на влизане в сила на настоящия кодекс;
b)
категория B: автомобили за превоз на пътници, посочени в член 2, параграф 1, букви a) и d) от Кодекса за данъка върху автомобилите, и леки автомобили за смесено ползване с брутна маса, ненадвишаваща 2500 kg, регистрирани след датата на влизане в сила на настоящия кодекс;
[…]“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
4
Жалбоподателят в главното производство е собственик в Португалия на употребявано моторно превозно средство, внесено от Обединеното кралство. Това превозно средство, регистрирано за първи път на 20 октомври 1966 г. в последната държава членка, е регистрирано отново в Португалия на 31 май 2013 г., т.е. след влизането в сила на CUIC на 1 юли 2007 г.
5
На 31 декември 2014 г. му е начислен единен данък за движение за 2014 г. в размер на 131,40 EUR за посоченото превозно средство.
6
Тъй като счита, че е бил подложен на дискриминация, жалбоподателят в главното производство подава пред запитващата юрисдикция жалба срещу акта за установяване на посоченото задължение. Той изтъква по-конкретно, че превозните средства, внесени след 1 юли 2007 г., и автомобилите на същата възраст, внесени и регистрирани преди 1 юли 2007 г., се третират по различен начин по отношение на данъчното облагане, въпреки че притежават еднакви характеристики, а това било несъвместимо с принципа на свободно движение на стоки между държавите членки, закрепен в член 110 ДФЕС.
7
Запитващата юрисдикция посочва в това отношение, че превозното средство, внесено от жалбоподателя в главното производство, регистрирано за първи път в друга държава членка на 20 октомври 1966 г., подлежи на облагане с единен данък за движение съгласно член 2, параграф 1, буква b) от CIUC, доколкото е внесено в Португалия и е регистрирано отново след 1 юли 2007 г., въпреки че би било освободено от този данък, ако е било регистрирано за първи път в Португалия. Следователно посоченото превозно средство било обложено с посочения данък само защото е регистрирано за първи път в държава членка, различна от Португалия.
8
При това положение Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Административен и данъчен съд, Коимбра, Португалия) решава да спре производството и да отправи до Съда следния преюдициален въпрос:
„Допуска ли принципът на свободно движение на стоки, закрепен в член 110 ДФЕС, разпоредба от националното право [член 2, параграф 1, буква b) от CIUC], тълкувана в смисъл, че за облагане с единен данък за движение не трябва да се взема предвид датата на първата регистрация, когато тя е извършена в друга държава членка, а следва да има значение единствено датата на регистрация в Португалия, когато това тълкуване води до по-високо облагане на превозните средства, внесени от друга държава членка?“.
По преюдициалния въпрос
9
Съгласно член 99 от Процедурния правилник, когато отговорът на преюдициален въпрос се налага недвусмислено от съдебната практика или отговорът на такъв въпрос не оставя място за разумно съмнение, Съдът може във всеки един момент да се произнесе с мотивирано определение по предложение на съдията докладчик и след изслушване на генералния адвокат.
10
Тази разпоредба следва да се приложи по настоящото дело.
11
С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, съгласно която с установен от нея единен данък за движение се облагат предназначени за превоз на пътници леки автомобили, регистрирани в посочената държава членка, без да се взема предвид датата на първата регистрация на превозното средство, когато последната е извършена в друга държава членка, поради което данъчното облагане на превозни средства, внесени от друга държава членка, е по-високо от облагането на сходни превозни средства, които не са внесени.
12
В самото начало следва да се припомни, че член 110 ДФЕС има за цел да осигури свободното движение на стоки между държавите членки при нормални условия на конкуренция. Той цели отстраняването на всякаква форма на закрила, която може да последва от прилагането на дискриминационни вътрешни данъци по отношение на стоки с произход от други държави членки (решение от 9 юни 2016 г., Budişan, C‑586/14, EU:C:2016:421, т. 19 и цитираната съдебна практика).
13
За тази цел член 110, първа алинея ДФЕС забранява на всяка държава членка да налага върху стоките на други държави членки вътрешни данъци, които надвишават наложените пряко или косвено върху подобните местни стоки (решение от 9 юни 2016 г., Budişan, C‑586/14, EU:C:2016:421, т. 20).
14
В това отношение съгласно постоянната съдебна практика дадена система за облагане може да се смята за съответстваща на член 110 ДФЕС само ако е установено, че тя действа по начин, който изключва всяка хипотеза на по-тежко облагане на внесени стоки за разлика от местните стоки, и вследствие на това в никакъв случай не поражда дискриминационни последици (решение от 19 март 2009 г., Комисия/Финландия, C‑10/08, непубликувано, EU:C:2009:171, т. 24 и от 19 декември 2013 г., X, C‑437/12, EU:C:2013:857, т. 28).
15
От друга страна, Съдът вече е постановил, че в областта на облагането на внесените употребявани автомобили член 110 ДФЕС има за цел да гарантира пълен неутралитет на вътрешните данъци по отношение на конкуренцията между стоки, които вече са на националния пазар, и внесените стоки (решения от 17 юли 2008 г., Krawczyński, C‑426/07, EU:C:2008:434, т. 31 и от 3 юни 2010 г., Калинчев, C‑2/09, EU:C:2010:312, т. 31).
16
Моторните превозни средства, присъстващи на пазара в една държава членка обаче, са „местни стоки“ на същия по смисъла на член 110 ДФЕС. Когато тези стоки се продават на пазара на употребявани превозни средства на тази държава членка, трябва да се считат за аналогични стоки на внесените употребявани превозни средства от същия вид, със същите характеристики и същото овехтяване. Всъщност употребяваните превозни средства, закупени на пазара на посочената държава членка, и тези, които са закупени в други държави членки с цел внос и пускане в движение в първата, съставляват конкурентни стоки (решения от 7 април 2011 г., Tatu, C‑402/09, EU:C:2011:219, т. 55 и от 7 юли 2011 г., Nisipeanu, C‑263/10, непубликувано, EU:C:2011:466, т. 24).
17
От това следва, че член 110 ДФЕС задължава всяка държава членка да избере и организира таксите за моторните превозни средства така, че ефектът от тях да не бъде поставяне в по-благоприятно положение на продажбата на употребявани местни превозни средства и да възпира по този начин вноса на подобни употребявани превозни средства (решения от 7 април 2011 г., Tatu, C‑402/09, EU:C:2011:219, т. 56 и от 7 юли 2011 г., Nisipeanu, C‑263/10, непубликувано, EU:C:2011:466, т. 25).
18
В настоящия случай от акта за преюдициално запитване следва, че с разглеждания в главното производство единен данък за движение се облагат всяка година по-специално всички леки автомобили, предназначени за превоз на пътници, регистрирани в Португалия, като се уточнява, че размерът му варира по-специално в зависимост от датата на първата регистрация на превозното средство в Португалия. Следователно този данък се прилага както по отношение на нови превозни средства, така и на употребявани превозни средства и превозни средства, внесени от други държави членки и регистрирани за първи път в Португалия, и на превозни средства, вече налични на националния пазар.
19
Въпреки това леките автомобили, предназначени за превоз на пътници, като разглежданото в главното производство внесено превозно средство, са освободени от единен данък за движение, когато са били регистрирани в Португалия преди 1981 г., докато подобни превозни средства, регистрирани в друга държава членка преди 1981 г., подлежат на облагане с посочения данък, ако са били регистрирани в Португалия за първи път след тази дата.
20
Впрочем въпросните превозни средства принадлежат към категория А, ако са били регистрирани в Португалия за първи път между 1981 г. и 1 юли 2007 г., датата на влизане в сила на CIUC, и към категория B, ако са били регистрирани в Португалия за първи път след 1 юли 2007 г. От друга страна, подобни превозни средства, внесени от друга държава членка и регистрирани в Португалия след 1 юли 2007 г., попадат в категория B дори когато са били регистрирани за първи път в друга държава членка преди тази дата. Следователно превозните средства, внесени в Португалия след 1 юли 2007 г. и регистрирани за първи път в друга държава членка преди 1 юли 2007 г., се облагат системно с по-висок данък от този, с който се облагат невносните подобни превозни средства, регистрирани за първи път в Португалия преди тази дата.
21
Следователно с разглежданата в главното производство национална правна уредба употребяваните автомобили, внесени от други държави членки след 1 юли 2007 г., се облагат системно по-тежко в сравнение с подобни употребявани местни превозни средства, тъй като тази уредба не взема предвид датата на първата регистрация на вносните превозни средства в другите държави членки. Поради това тя има за цел да благоприятства продажбата на употребявани местни превозни средства и да възпира вноса на подобни употребявани превозни средства.
22
С оглед на гореизложените съображения на преюдициалния въпрос следва да се отговори, че член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, съгласно която с установен от нея единен данък за движение се облагат предназначени за превоз на пътници леки автомобили, регистрирани в посочената държава членка, без да се взема предвид датата на първата регистрация на превозното средство, когато последната е извършена в друга държава членка, поради което данъчното облагане на превозни средства, внесени от друга държава членка, е по-високо от облагането на сходни превозни средства, които не са внесени.
По съдебните разноски
23
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски.
По изложените съображения Съдът (осми състав) реши:
Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, съгласно която с установен от нея единен данък за движение се облагат предназначени за превоз на пътници леки автомобили, регистрирани в посочената държава членка, без да се взема предвид датата на първата регистрация на превозното средство, когато последната е извършена в друга държава членка, поради което данъчното облагане на превозни средства, внесени от друга държава членка, е по-високо от облагането на сходни превозни средства, които не са внесени.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: португалски.