Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE
JULIANE KOKOTT,
predstavljeni 16. aprila 2026(1)
Zadeva C‑154/25
Evropska komisija
proti
Francoski republiki
„ Postopek zaradi neizpolnitve obveznosti – Direktiva (EU) 2020/2184 – Kakovost vode, namenjene za prehrano ljudi – Prekoračitev vrednosti parametra za nitrat – Sanacijski ukrepi za odpravo kršitve – Drugi sanacijski ukrepi – Sprememba določb med predhodnim postopkom “
I.      Uvod
1.        Komisija z obravnavano tožbo predlaga, naj se ugotovi, da je Francija kršila  Tretjo direktivo o pitni vodi(2) v 107 distribucijskih enotah za pitno vodo zaradi previsokih vrednosti nitratov v pitni vodi.
2.        Za nitrate v pitni vodi že od Prve direktive o pitni vodi(3), torej od 1985, velja vrednost parametra 50 mg/l. To ustreza orientacijski vrednosti, ki jo je leta 1993 objavila Svetovna zdravstvena organizacija (WHO, World Health Organisation).(4)
3.        Najpogostejši viri nitratov v vodi so po mnenju organizacije WHO kmetijske dejavnosti (anorganska gnojila in gnojnica), čiščenje odpadnih voda, proizvodi, ki vsebujejo dušik, ter odpadne vode iz industrijskih postopkov in motorna vozila.(5) Po mnenju organizacije WHO tveganja za zdravje ljudi izhajajo zlasti iz pretvorbe nitrata (NO3) v nitrit (NO2), ki lahko povzroči metemoglobinemijo, oksidacijo rdečih krvničk, ki nato ne morejo več prenašati kisika. To tveganje prizadene predvsem dojenčke, ki se hranijo po steklenički, do starosti šestih mesecev. Poleg tega naj bi v primeru nosečnic in dojenčkov obstajalo tveganje škodljivih učinkov na ščitnico. Poleg tega naj bi bila mogoča povezava med tveganjem za raka ter endogenim nitroziranjem zaradi velikega zaužitja nitratov in spojinami, ki jih je mogoče nitrozirati.(6)
4.        Prekoračitev vrednosti parametra ni sporna, vendar se stranki ne strinjata glede tega, ali je Francija v nekaterih primerih dokazala pravočasno prenehanje kršitve in ali je bil odziv na kršitve zadosten.
5.        Poleg tega je Komisija ta postopek začela, ko je veljala še Druga direktiva o pitni vodi(7), zato je uradni opomin na podlagi člena 258, prvi odstavek, PDEU oprla na to prejšnjo ureditev. Postavlja se torej vprašanje dopustnosti tožbe, ki temelji na Tretji direktivi o pitni vodi.
II.    Pravni okvir
6.        V skladu s členom 24(1) Tretje direktive o pitni vodi je bilo treba to direktivo prenesti do 12. januarja 2023.
7.        Vendar je Komisija predhodni postopek začela na podlagi Druge direktive o pitni vodi, ki je nadomestila Prvo direktivo o pitni vodi.
8.        V skladu z vsemi tremi direktivami vsebnost nitratov v pitni vodi, ki je predmet prvega tožbenega razloga, od 17. julija 1985 ne sme presegati vrednosti parametra 50 mg/l.(8) Vendar se Druga in Tretja direktiva razlikujeta glede drugih pravil.
A.      Tretja direktiva o pitni vodi
9.        Komisija opira drugi in tretji tožbeni razlog na člen 14(2) in (3)
Tretje direktive o pitni vodi. Člen 14 določa ukrepe, ki jih morajo države članice sprejeti v primeru prekoračitve vrednosti parametrov:
„2.      Če kljub ukrepom, sprejetim za izpolnjevanje obveznosti iz člena 4(1), voda, namenjena za prehrano ljudi, ne doseže vrednosti parametrov, določenih v skladu s členom 5, in brez poseganja v člen 6(2), zadevna država članica zagotovi, da se, kakor hitro je mogoče, sprejme potreben sanacijski ukrep za obnovitev kakovosti te vode ter da se da prednost njegovemu izvajanju, med drugim ob upoštevanju obsega prekoračitve ustrezne vrednosti parametra in s tem povezane morebitne nevarnosti za zdravje ljudi.
[…]
3.      Ne glede na to, ali so bile dosežene vrednosti parametrov ali ne, države članice zagotovijo, da se vsaka oskrba z vodo, namenjeno za prehrano ljudi, ki predstavlja morebitno nevarnost za zdravje ljudi, prepove ali se omeji uporaba take vode in da se sprejmejo vsi drugi sanacijski ukrepi, potrebni za varovanje zdravja ljudi.
Države članice štejejo, da neizpolnjevanje minimalnih zahtev za vrednosti parametrov, določenih v delih A in B Priloge I predstavlja morebitno nevarnost za zdravje ljudi, razen če pristojni organ meni, da je neskladnost z vrednostjo parametra nepomembna.
4.      V primerih iz odstavkov 2 in 3, kadar se šteje, da neskladnost z vrednostmi parametrov predstavlja morebitno nevarnost za zdravje ljudi, države članice, kakor hitro je mogoče, sprejmejo vse naslednje ukrepe:
(a)      vse prizadete potrošnike obvestijo o morebitni nevarnosti za zdravje ljudi in njenem vzroku, preseganju vrednosti parametra in sprejetih sanacijskih ukrepih, vključno s prepovedjo ali omejitvijo uporabe ali drugimi ukrepi;
(b)      zagotavljajo in redno posodabljajo potrebne nasvete potrošnikom o pogojih za zaužitje in uporabo vode, pri čemer posebno pozornost namenjajo skupinam prebivalstva s povečano izpostavljenostjo zdravstvenemu tveganju, povezanem z vodo, in
(c)      obvestijo potrošnike, ko se ugotovi, da morebitna nevarnost za zdravje ljudi ne obstaja več, in jih obvestijo, da se je storitev normalizirala.
5.      Pristojni ali drugi ustrezni organi odločijo, kateri ukrep se sprejme v skladu z odstavkom 3, pri čemer upoštevajo tveganja za zdravje ljudi, ki bi jih povzročila prekinitev oskrbe ali omejitev uporabe vode, namenjene za prehrano ljudi.“
10.      Odstopanje iz člena 9 Druge direktive o pitni vodi ni bilo prevzeto v Tretjo direktivo, vendar je člen 26 te direktive določil, da že odobrena odstopanja veljajo še naprej:
„Odstopanja, ki so jih države članice odobrile v skladu s členom 9(1) [Druge direktive] in ki se še vedno uporabljajo 12. januarja 2023, ostanejo v veljavi do konca njihovega trajanja. V skladu s členom 15 te direktive se lahko podaljšajo le, kadar drugo odstopanje še ni bilo odobreno. Pravica zaprositi Komisijo za tretje odstopanje v skladu s členom 9(2) [Druge direktive] se uporabi za druga odstopanja, ki so veljavna 12. januarja 2021.“
B.      Druga direktiva o pitni vodi
11.      Zgoraj navedene določbe člena 14 Tretje direktive o pitni vodi so bile delno vsebovane že v členu 8 Druge direktive o pitni vodi:
„2.      [V veliki meri v skladu s členom 14(2) Tretje direktive o pitni vodi.]
3.      [Prvi stavek je v veliki meri v skladu s členom 14(3) Tretje direktive o pitni vodi.] V takih primerih se o tem takoj obvesti potrošnike in se jim ustrezno svetuje.
4.      [V veliki meri v skladu s členom 14(5) Tretje direktive o pitni vodi.]“
12.      V členu 9 Druge direktive o pitni vodi so bila urejena dovoljena odstopanja od vrednosti parametrov:
„1.      Države članice lahko dovolijo odstopanja od vrednosti parametrov, določenih v Prilogi I, del B, ali določenih s členom 5(3), do največje vrednosti, ki jo določijo tako, da nobeno odstopanje ne predstavlja možne nevarnosti za zdravje ljudi in pod pogojem, da oskrbe vode, namenjene za prehrano ljudi na določenem območju, ni mogoče vzdrževati na drug sprejemljiv način. Odstopanja se omejijo na čim krajše časovno obdobje in ne smejo presegati treh let; proti koncu časovnega obdobja se preveri, ali je bil dosežen zadosten napredek. Če namerava država članica dovoliti drugo odstopanje, sporoči Komisiji preveritev, skupaj z razlogi za svojo odločitev o drugem odstopanju. Tako drugo odstopanje ne sme presegati treh let.
2.      V izjemnih okoliščinah lahko država članica zaprosi Komisijo za tretje odstopanje za obdobje, ki ne presega treh let. Komisija v treh mesecih odloči o vsaki taki zahtevi.“
III. Predhodni postopek in predlogi strank
13.      Komisija je 30. oktobra 2020 Franciji poslala dopis na podlagi člena 258, prvi odstavek, PDEU, v katerem jo je pozvala, naj se opredeli do očitka, da je zaradi onesnaževanja pitne vode z nitrati v različnih občinah v šestih regijah kršila člen 4(1) v povezavi s Prilogo I ter člen 8(2), (3) in (7) Druge direktive o pitni vodi.
14.      Komisija pa je svoje obrazloženo mnenje z dne 15. februarja 2023 oprla na člen 4(1) v povezavi s Prilogo I ter člen 14(2) in (3) Tretje direktive o pitni vodi. Komisija je v tem mnenju Franciji določila rok za končanje očitanih kršitev, ki se je iztekel 15. aprila 2023.
15.      Komisija je 21. februarja 2025 vložila to tožbo, s katero predlaga, naj:
1.      se ugotovi, da Francoska republika s tem, da:
–      ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev skladnosti vode, namenjene za prehrano ljudi, z minimalnimi zahtevami glede vrednosti parametra za nitrate v zvezi s 107 distribucijskimi enotami za pitno vodo, opredeljenimi v tožbi;
–      ni, kakor hitro je mogoče, sprejela sanacijskih ukrepov za obnovitev kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, v zvezi s temi 107 distribucijskimi enotami za pitno vodo in ni dala prednosti njihovemu izvajanju, med drugim ob upoštevanju obsega prekoračitve ustrezne vrednosti parametra in s tem povezane morebitne nevarnosti za zdravje ljudi; in
–      ni omejila uporabe vode, namenjene za prehrano ljudi, ki kronično presega vrednost parametra za nitrate, ni sprejela drugih potrebnih ukrepov za varovanje zdravja ljudi, in potrošnikov ni ustrezno obvestila,
ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) v povezavi s Prilogo I, del B, in člena 14(2) in (3) Tretje direktive o pitni vodi;
2.      se Francoski republiki naloži plačilo stroškov.
16.      Francoska republika predlaga, naj se tožba zavrne in naj se Evropski komisiji naloži plačilo stroškov.
17.      Stranki sta podali pisni stališči in na obravnavi 4. februarja 2026 ustno predstavili stališči.
IV.    Pravna presoja
18.      Komisija navaja tri tožbene razloge. Prvič, Francija naj bi v 107 distribucijskih enotah za pitno vodo kršila člen 4(1) v povezavi z delom B Priloge I k Tretji direktivi o pitni vodi, ker ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev skladnosti vode, namenjene za prehrano ljudi, z minimalnimi zahtevami glede vrednosti parametra za nitrate 50 mg/l.
Drugič, ta država članica naj tam ne bi sprejela, kakor hitro je mogoče, sanacijskih ukrepov za obnovitev kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, in ni dala prednosti njihovemu izvajanju, kar naj bi pomenilo kršitev člena 14(2). In tretjič, Francija naj v nasprotju s členom 14(3) ne bi omejila uporabe vode, namenjene za prehrano ljudi, ki kronično presega vrednost parametra za nitrate, naj ne bi sprejela drugih potrebnih ukrepov za varovanje zdravja ljudi in naj potrošnikov ne bi ustrezno obvestila.
A.      Dopustnost tožbe v celoti
19.      Komisija je poziv k predložitvi pripomb na podlagi člena 258, prvi odstavek, PDEU oprla na Drugo direktivo o pitni vodi, medtem ko je obrazloženo mnenje temeljilo na Tretji direktivi o pitni vodi, katere rok za prenos se je medtem iztekel. Zato je najprej treba preizkusiti dopustnost tožbe po uradni dolžnosti.(9)
20.      Predlogi, navedeni v tožbi, morajo biti načeloma omejeni na kršitve, navedene v uradnem opominu. Pravilnost predhodnega postopka je namreč bistveno jamstvo, ki se želi doseči s Pogodbo, tako za varstvo pravic zadevne države članice kot tudi za to, da bo v morebitnem sodnem postopku predmet spora jasno opredeljen.(10) Kljub temu lahko Komisija v svoji tožbi predlaga ugotovitev neizpolnitve obveznosti, ki izhajajo iz prvotne različice pozneje spremenjenega ali razveljavljenega akta Evropske unije in ki so bile ohranjene v določbah novega akta Unije.(11)
21.      Dopustnost prvih dveh tožbenih razlogov torej ni vprašljiva, ker ju Komisija opira na določbe Tretje direktive o pitni vodi, ki so imele enako vsebino že v Drugi direktivi o pitni vodi.
22.      Nasprotno pa predmeta spora ni mogoče razširiti na obveznosti, ki izhajajo iz novih določb, ki nimajo ustreznika v prvotni različici zadevnega akta. To bi pomenilo bistveno kršitev pravilnosti postopka za ugotovitev neizpolnitve obveznosti.(12)
23.      Vendar se podlage tretjega tožbenega razloga razlikujejo od ustreznih določb Druge direktive o pitni vodi.
24.      Iz tega sledi, da sta prva dva tožbena razloga dopustna. Dopustnost tretjega tožbenega razloga pa bom potem (točka D) natančneje preučila z vidika njegove utemeljenosti.
B.      Upoštevanje vrednosti parametra za nitrate (prvi tožbeni razlog)
25.      Komisija s prvim tožbenim razlogom očita, da je bila v 107 distribucijskih enotah za pitno vodo, naštetih v Prilogi A.8 k tožbi, prekoračena vrednost parametra 50 mg/l za nitrate glede na člen 4(1) in del B Priloge I k Tretji direktivi o pitni vodi.
26.      V skladu s členom 4(1) v povezavi z delom B Priloge I k Tretji direktivi o pitni vodi morajo države članice upoštevati vrednost parametra 50 mg/l glede najvišje dovoljene koncentracije nitratov v pitni vodi. Stranki se strinjata, da gre pri tem za obveznost rezultata.(13)
27.      Kar zadeva 65 od teh distribucijskih enot za pitno vodo, Francija v celoti priznava kršitev.
28.      Za 34 drugih distribucijskih enot za pitno vodo Francija Sodišče obvešča, da je bila medtem tam zagotovljena skladnost z vrednostjo parametra. Vendar država članica ne izpodbija dejstva, da je presoja tožbe odvisna od položaja ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju Komisije,(14) torej na dan 15. aprila 2023, in da v teh distribucijskih enotah na ta datum še ni bila zagotovljena skladnost z vrednostjo parametra.
29.      Edino še sporno vprašanje je torej zagotavljanje skladnosti z vrednostjo parametra za nitrat v osmih distribucijskih enotah za pitno vodo. Te bodo obravnavane v nadaljevanju.
1.      Distribucijska enota za pitno vodo Chevregny (002000143), Aisne, Hauts-de-France
30.      Na omrežje distribucijske enote za pitno vodo Chevregny (002000143) departmaja Aisne v regiji Hauts-de-France je priključenih 185 potrošnikov. V skladu z neizpodbijanimi trditvami Francije je zadnja ugotovljena prekoračitev vrednosti parametra datirana z 19. oktobrom 2022. Šest izmerjenih vrednosti med 3. novembrom 2022 in 6. aprilom 2023 in vse vrednosti, izmerjene od takrat, pa so bile nižje od vrednosti parametra. Zato Francija meni, da je bila pri tej distribucijski enoti za pitno vodo 15. aprila 2023 zagotovljena skladnost z vrednostjo parametra.
31.      Komisija je v repliki odgovorila, da izmerjene vrednosti, ki so bile na voljo ob izteku roka, še niso dokazale trajne skladnosti z vrednostjo parametra. V zvezi s tem se sklicuje na sodbo, v skladu s katero morebitno enkratno upoštevanje vrednosti parametrov ne postavi pod vprašaj trajajoče narave očitane kršitve v celoti, če poznejše meritve kažejo, da so bile te vrednosti po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, še naprej presežene.(15) Vendar je ta trditev, kot pravilno navaja Francija, v zvezi z distribucijsko enoto za pitno vodo Chevregny brezpredmetna, saj glede na razpoložljive podatke vrednost parametra ni bila več presežena po izteku tega roka.
32.      Komisija pa je na obravnavi trdila, da bi bilo trajno prenehanje preseganja vrednosti parametra za nitrat mogoče priznati le na podlagi izmerjenih vrednosti za celo leto. Onesnaževanje pitne vode z nitrati naj bi bilo namreč odvisno zlasti od kmetijstva in vremenskih razmer.
33.      Ta utemeljitev je načeloma prepričljiva in je Francija ne izpodbija. Tako vreme kot tudi kmetijstvo gresta skozi letni cikel, ki lahko povzroči, da so v določenih obdobjih vrednosti nitratov v virih pitne vode višje. Če ni drugih dokazov, je treba kakovost pitne vode spremljati vsaj eno leto, da se ugotovi, ali je bil vzrok previsokih vrednosti nitratov dejansko odpravljen.
34.      Vendar se ta utemeljitev ne nanaša na prenehanje kršitve kot tako, ampak le na dokaz o tem prenehanju.
35.      Direktiva o pitni vodi sicer določa obveznost rezultata skladnosti z vrednostmi parametra, vendar ta ni ubesedena tako, da bi morale države članice dokazati to skladnost za preteklo leto.
36.      Kršitev pa preneha, ko država članica odpravi vzrok za prekoračitev. Tako bi bilo mogoče uporabiti pitno vodo iz drugega, manj onesnaženega vira ali sprejeti tehnične ukrepe za odstranjevanje nitratov. Če so ti ukrepi dovolj učinkoviti, bodo vrednosti parametra v prihodnosti upoštevane, država članica pa bi svoje obveznosti v celoti izpolnila.
37.      V zvezi s to izpolnitvijo obveznosti se nič ne spremeni, če je država članica ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, še ne more v celoti dokazati. V primeru priključka na novi vir naj sicer ne bi bilo nujno, da se ta dokaz predloži za celoten prihodnji letni cikel upoštevanja parametra. Nasprotno, zadoščati bi moralo, da se dokaže ta priključek in kakovost novega vira v preteklosti.
38.      Če pa bi bilo treba, če ne bi bilo drugih dokazov, predložiti izmerjene vrednosti za celotno prihodnje leto, bi moralo biti mogoče te dokaze predložiti v sodnem postopku, da bi se izpodbijal očitek Komisije.
39.      V zvezi s prekoračitvijo vrednosti parametra je Sodišče že dopustilo dokaze Komisije, ki so izvirali iz časa po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju. Te poznejše prekoračitve so dokazovale, prvič, da ob izteku roka še niso bili sprejeti vsi potrebni ukrepi za prenehanje kršitve. Drugič, pokazali so, da država članica še vedno ni sprejela („défaut persistant“) potrebnih ukrepov za prenehanje kršitve.(16) Za dokazovanje takih sistematičnih in trajnih kršitev lahko Komisija predloži dokaze, ki se nanašajo na obdobje po izteku roka.(17)
40.      Če pa lahko Komisija s takimi dokazi dokaže obstoj kršitev, mora biti tudi zadevna država članica sposobna predložiti take dokaze, s katerimi bi bila razbremenjena. To zahteva načelo enakosti orožij, ki je nujen pogoj za pošteno sojenje, ki je med drugim zagotovljeno s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah,(18) njegov namen pa je ohraniti ravnovesje med strankami v postopku.(19) V skladu s to določbo mora imeti vsaka stranka, vključno z državami članicami in institucijami,(20) razumno možnost, da predstavi svoje trditve, vključno z dokazi, pod pogoji, ki je v primerjavi z nasprotno stranko ne postavljajo v bistveno slabši položaj.(21)
41.      Vendar dopustnost dokazov, ki izvirajo iz časa po izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, v postopku na podlagi člena 258 PDEU ne spremeni ničesar glede upoštevnega trenutka za ugotovitev kršitve, saj se informacije, ki se nanašajo na obdobja po tem datumu, uporabijo le za sklepanje o položaju, kakršen je bil na ta datum.
42.      Za distribucijsko enoto za pitno vodo Chevregny iz skladnosti z vrednostjo parametra od 3. novembra 2022 vsekakor izhaja, da je bil tam ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, vzrok za prekoračitev vrednosti parametra za nitrate odpravljen.
2.      Distribucijska enota za pitno vodo Wanquetin (062000861), Pas‑de‑Calais, Hauts-de-France
43.      Na omrežje distribucijske enote za pitno vodo Wanquetin (062000861) departmaja Pas-de-Calais v regiji Hauts-de-France je priključenih 727 potrošnikov. Pred 14. aprilom 2023 so bile tri zaporedoma izmerjene vrednosti nižje od vrednosti parametra, vendar je bila vrednost parametra 5. junija, 5. oktobra in 18. decembra istega leta ponovno presežena.
44.      Ta distribucijska enota za pitno vodo je torej primer zgolj začasnega upoštevanja vrednosti parametra, s katerim ravno ni mogoče dokazati, da je Francija ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, trajno odpravila vzrok prekoračitev.
45.      Zato je treba ugotoviti, da je treba prvi tožbeni razlog sprejeti v delu, ki se nanaša na distribucijsko enoto za pitno vodo Wanquetin.
3.      Distribucijska enota za pitno vodo Arconcey (021000666), Côte-d’Or, Bourgogne-Franche-Comté
46.      Na omrežje distribucijske enote za pitno vodo Arconcey (021000666) departmaja Côte-d’Or v regiji Bourgogne-Franche-Comté je priključenih 223 potrošnikov. Po navedbah Francije zadnja ugotovljena prekoračitev vrednosti parametra datira z 9. februarjem 2023. Pred tem so bile več let izmerjene vrednosti nitratov, ko so bile najvišje, med 60 in 70 mg/l. Nasprotno pa so bile od 12. aprila 2023 izmerjene vrednosti precej nižje od vrednosti parametra, najpogosteje med 30 in 40 mg/l. To je mogoče pojasniti s tem, da je bila ta distribucijska enota marca 2023 priključena na drugo omrežje pitne vode.
47.      Izmerjene vrednosti torej potrjujejo, da je bil v distribucijski enoti za pitno vodo Arconcey vzrok za prekoračitev vrednosti parametra za nitrate trajno odpravljen ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju.
4.      Distribucijska enota za pitno vodo Charencey (021000834), Côte-d’Or, Bourgogne-Franche-Comté
48.      Na omrežje distribucijske enote za pitno vodo Charencey (021000834) departmaja Côte-d’Or v regiji Bourgogne-Franche-Comté je priključenih 36 potrošnikov. Po navedbah Francije so izmerjene vrednosti od 8. decembra 2022 očitno pod vrednostjo parametra, večinoma pod 20 mg/l. Razlog za to je verjetno v priključku na drugo omrežje pitne vode januarja 2023. Pred tem so bile občasno precejšnje prekoračitve.
49.      Tudi v tem primeru novejše izmerjene vrednosti potrjujejo, da je bil vzrok za prekoračitev vrednosti parametra za nitrat v distribucijski enoti za pitno vodo Charencey trajno odpravljen ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju.
5.      Distribucijska enota za pitno vodo Saint-Seine-l’Abbaye (021001229), Côte-d’Or, Bourgogne-Franche-Comté
50.      Na omrežje distribucijske enote za pitno vodo Saint-Seine-l’Abbaye (021001229) departmaja Côte-d’Or v regiji Bourgogne-Franche-Comté je priključenih 307 potrošnikov. V skladu s trditvami Francije so izmerjene vrednosti od 6. marca 2023 pod vrednostjo parametra s trendom upadanja.
51.      Novejše izmerjene vrednosti torej kažejo, da je bil v distribucijski enoti za pitno vodo Saint-Seine-l’Abbaye ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, vzrok za prekoračitev vrednosti parametra za nitrat tudi trajno odpravljen.
6.      Distribucijska enota za pitno vodo Turcey (021001767), Côte-d’Or, Bourgogne-Franche-Comté
52.      Na omrežje distribucijske enote za pitno vodo Turcey (021001767) departmaja Côte-d’Or v regiji Bourgogne-Franche-Comté je priključenih 177 potrošnikov. Po navedbah Francije so bile izmerjene vrednosti med 2. januarjem in 25. septembrom 2023 pod vrednostjo parametra, vendar je 29. novembra 2023 prišlo do znatne prekoračitve in tudi 24. januarja 2024 je bila vrednost parametra ponovno prekoračena. Od takrat so izmerjene vrednosti ostale pod vrednostjo parametra.
53.      Te prekoračitve kažejo, da v distribucijski enoti za pitno vodo Turcey ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, vzrok za prekoračitev vrednosti parametra za nitrat še ni bil trajno odpravljen.
7.      Distribucijska enota za pitno vodo Charmes (052001856), Haute-Marne, Grand Est
54.      Na omrežje distribucijske enote za pitno vodo Charmes (052001856) departmaja Haute-Marne v regiji Grand Est je priključenih 148 potrošnikov. Zadnja prekoračitev vrednosti parametra je datirana z 28. oktobrom 2022. Od takrat so izmerjene vrednosti nižje, nazadnje s trendom upadanja.
55.      Na podlagi teh izmerjenih vrednosti je mogoče sklepati, da je bil ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, vzrok za prekoračitev vrednosti parametra za nitrat v distribucijski enoti za pitno vodo odpravljen.
8.      Distribucijska enota za pitno vodo Fays (052000917), Haute-Marne, Grand Est
56.      Na omrežje distribucijske enote za pitno vodo Fays (052000917) departmaja Haute-Marne v regiji Grand Est je priključenih 65 potrošnikov. Od 10. februarja 2023 so bile izmerjene vrednosti z izjemo 28. avgusta 2023 pod vrednostjo parametra, vendar odstopanje ni bilo veliko.
57.      Navedena prekoračitev in majhno odstopanje izmerjenih vrednosti glede na vrednost parametra kažeta, da ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, v distribucijski enoti za pitno vodo Fays vzrok za prekoračitev vrednosti parametra za nitrat še ni bil odpravljen.
9.      Vmesni predlog
58.      Francija torej ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) v povezavi z delom B Priloge I k Tretji direktivi o pitni vodi s tem, da v zvezi s 107 distribucijskimi enotami za pitno vodo, naštetimi v Prilogi A.8 k tožbi, z izjemo distribucijskih enot Chevregny, Arconcey, Charencey, Saint-Seine-l’Abbaye in Charmes, ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev skladnosti vode, namenjene za prehrano ljudi, z minimalnimi zahtevami glede vrednosti parametra za nitrate 50 mg/l.
C.      Sanacijski ukrepi za ponovno vzpostavitev kakovosti pitne vode (drugi tožbeni razlog)
59.      Komisija z drugim tožbenim razlogom trdi, da je Francija kršila člen 14(2) Tretje direktive o pitni vodi, kar zadeva 107 distribucijskih enot za pitno vodo, naštetih v Prilogi A.8 k tožbi.
60.      V skladu s členom 14(2), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi se sprejmejo, kakor hitro je mogoče, sanacijski ukrepi, potrebni za ponovno vzpostavitev kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, če ta voda ne dosega vrednosti parametrov, določenih v delu B Priloge I. Poleg tega se prednost daje izvajanju teh ukrepov, med drugim ob upoštevanju obsega prekoračitve ustrezne vrednosti parametra in s tem povezane morebitne nevarnosti za zdravje ljudi.
61.      Tako kot člen 4(1) v povezavi z delom B Priloge I k Tretji direktivi o pitni vodi ta obveznost za države članice ustvarja obveznost rezultata,(22) ki je zagotavljanje skladnosti z vrednostmi parametra. Povezana je z dolžnostjo hitrega ukrepanja, saj je treba ukrepe iz člena 14(2) sprejeti, „kakor hitro je mogoče“ in
„prednostno“.(23)
62.      Komisija trdi, da je kršitev te obveznosti posledica samega dejstva, da so prekoračitve v distribucijskih enotah trajale od 6 do 36 let.
1.      Dopustnost tožbenega razloga v zvezi s petimi distribucijskimi enotami za pitno vodo, za katere je bila odpravljena prekoračitev vrednosti parametra
63.      Francija sicer meni, da člen 14(2) Tretje direktive o pitni vodi ni kršen niti za osem območij oskrbe, na katerih po njenem mnenju vrednost parametra za nitrat ni bila presežena v upoštevnem trenutku.
64.      Vendar je treba ne glede na rezultat preučitve prvega tožbenega razloga to trditev zavrniti. Res je, da Franciji ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, ni bilo več treba sprejeti drugih sanacijskih ukrepov za pet distribucijskih enot, v katerih je kršitev prenehala. Vendar to Sodišču ne preprečuje ugotovitve, da Francoska republika ni sprejela ukrepov, potrebnih za ta rezultat, kakor hitro je mogoče in prednostno.
65.      To še posebej jasno kaže primer distribucijske enote za pitno vodo Chevregny, saj je po trditvah Komisije, ki jim Francija ni ugovarjala, prekoračitev trajala od leta 1997 do leta 2022, to je 25 let. Ta kršitev očitno ni bila odpravljena, kakor hitro je mogoče in prednostno.
66.      Res je, da je na področju javnih naročil Sodišče štelo tožbe, ki jih je vložila Komisija, za nedopustne, če so na dan izteka roka, določenega v obrazloženem mnenju, vsi učinki obvestila o naročilu ali spornih pogodb postali brezpredmetni.(24) Na to bi bilo mogoče pomisliti v primeru distribucijskih enot, v katerih je kršitev v upoštevnem trenutku že prenehala.(25)
67.      Vendar to sodno prakso razumem kot izjemo od načela, da Komisiji v postopku zaradi neizpolnitve obveznosti ni treba dokazati posebnega pravnega interesa.(26) To načelo ne pomeni, da pravni interes ni potreben, ampak le, da se ta interes v postopku zaradi neizpolnitve obveznosti domneva. Vendar se lahko domneva izjemoma ovrže, kar se je zgodilo v zgoraj navedenih primerih javnih naročil.
68.      Vendar v tem primeru še vedno obstaja zadosten interes za ugotovitev, da Francija v vseh 107 enotah sanacijskih ukrepov ni sprejela prednostno in kakor hitro je mogoče.
69.      Prvič, Francija izpodbija kršitev v zvezi z vsemi 107 distribucijskimi enotami. Že iz tega razloga ima Komisija legitimen interes, da Sodišče ti različni mnenji razjasni tudi v zvezi s petimi enotami, v katerih je kršitev že prenehala.(27)
70.      Drugič, v obravnavanem primeru obstaja interes za ugotovitev kršitve tudi zato, ker se tožba nanaša na številne podobne zadeve, v katerih taka kršitev še traja. To kaže na obstoj določene ponovitvene nevarnosti, ki lahko utemelji pravni interes.(28)
71.      Tretjič, obsodba Francije bi v zvezi s petimi distribucijskimi enotami v tej zadevi lahko bila pomembna, če bi se v prihodnje izkazalo, da je treba zaradi neustrezne izvršitve sodbe naložiti denarno kazen in/ali pavšalni znesek na podlagi člena 260(2), drugi stavek, PDEU. Ta ugotovitev bi bila indic, da je za učinkovito preprečevanje prihodnjega ponavljanja podobnih kršitev prava Unije potrebno sprejetje odvračilnega ukrepa,(29) saj bi poudaril težo obravnavane kršitve.
72.      Iz tega sledi, da je drugi tožbeni razlog dopusten glede vseh 107 distribucijskih enot za pitno vodo, naštetih v Prilogi A.8 k tožbi.
2.      Utemeljenost tožbenega razloga
73.      Glede utemeljenosti Francija meni, da ni zamujala s sprejetjem sanacijskih ukrepov, saj so prekoračitve za 52 distribucijskih enot trajale manj kot deset let.
74.      Tu ni treba odgovoriti na vprašanje, ali Francija s tem implicitno priznava kršitev za druge distribucijske enote, saj ta trditev ne upošteva posledic časovnega in procesnopravnega okvira, ki ga je zlasti člen 9 Druge direktive o pitni vodi določal za sanacijske ukrepe.
75.      Člen 9(1) Druge direktive o pitni vodi je državam članicam dovoljeval, da do treh let odstopajo od vrednosti parametrov iz dela B Priloge I, če nobeno odstopanje ne predstavlja možne nevarnosti za zdravje ljudi in pod pogojem, da oskrbe vode, namenjene za prehrano ljudi na določenem območju, ni mogoče vzdrževati na drug sprejemljiv način. Drugo odstopanje za obdobje do treh let je bilo v skladu s to določbo dovoljeno, če je država članica o tem obvestila Komisijo. V skladu s členom 9(2), prvi stavek, je lahko država članica v izjemnih okoliščinah zaprosila Komisijo za tretje odstopanje za obdobje, ki ne presega treh let, Komisija pa je morala o tem odločiti. Člen 9(3) je določal, da mora država članica pri odobritvi odstopanja predložiti nekatere informacije. Nasprotno pa je bilo za odstopanja, krajša od 30 dni, v členu 9(4) določeno poenostavljeno dovoljenje.
76.      Te določbe so se načeloma uporabljale v obravnavani zadevi, saj se je rok za prenos Tretje direktive o pitni vodi iztekel šele 12. januarja 2023, torej malo pred obrazloženim mnenjem z dne 15. februarja 2023, in so v skladu s členom 26(2) te direktive odstopanja, odobrena do tega datuma, ostala veljavna na podlagi Druge direktive.
77.      Prvič, roke za odstopanja bi bilo mogoče v skladu s tem uporabiti le, če bi jih Francija  tudi uveljavljala. Vendar Francoska republika v tem postopku ne uveljavlja nobenih odstopanj. Brez uporabe ureditve odstopanja pa v primeru večletne zamude ni mogoče sprejeti, ne da bi bili navedeni že izvedeni ukrepi, da so bili sanacijski ukrepi prednostno izvedeni, kakor hitro je bilo mogoče.
78.      Drugič, pravila o odstopanju kažejo, da bi bilo treba po mnenju zakonodajalca vzroke za prekoračitev praviloma odpraviti v treh letih. Dodatni rok treh let je predpostavljal, da je bila Komisija obveščena, in ji je tako omogočil, da preveri, ali so izpolnjeni pogoji za odstopanje. Komisija bi lahko upoštevanje teh pogojev zagotovila s postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti. Za dodatni triletni rok so bile potrebne izjemne okoliščine, ki jih je morala priznati Komisija.
79.      Tretjič, vprašljivo je, ali so pogoji za ureditev odstopanja lahko izpolnjeni v primeru prekoračitve vrednosti parametra za nitrat. Francoska republika namreč priznava, da prekoračitev vrednosti parametra za nitrat ogroža zdravje dojenčkov, mlajših od šestih mesecev, in nosečnic. Zato je ta prekoračitev pomenila morebitno nevarnost za zdravje ljudi. To bi lahko pomenilo, da je treba take prekoračitve odpraviti v bistveno krajšem roku kot v treh letih dovoljenega odstopanja.
80.      Zato je tudi trditev Francije v zvezi s poljem proste presoje, ki naj bi izhajalo iz dejstva, da se v skladu s členom 14(2) Tretje direktive o pitni vodi med drugim upoštevata obseg prekoračitve ustreznih vrednosti parametrov in s tem povezano morebitno nevarnostjo za zdravje ljudi, kadar se sanacijskim ukrepom da prednost, načeloma neutemeljena. To polje proste presoje namreč ne more bistveno podaljšati roka za sanacijo in omogočiti obida ureditve odstopanja iz člena 9 Druge direktive o pitni vodi.
81.      Pripomniti je še treba, da v številnih primerih na podlagi trajanja prekoračitev ni mogoče ugotoviti njihovega obsega ali zmogljivosti zadevnih distribucijskih enot. Res je, da gre pogosto za zelo majhne enote z nekaj sto ali celo manj kot sto potrošnikov. Za tako majhne enote lahko odprava prekoračitve pomeni znatno gospodarsko breme, zlasti kadar se stroški prenesejo na nekaj potrošnikov. Vendar pa ravno v številnih večjih enotah, kjer je prizadetih več kot tisoč ali celo več tisoč ljudi, prekoračitve trajajo še posebej dolgo. Tako je v največji enoti Berck-sur-Mer (062000460), departma Pas-de-Calais, regija Hauts de France, z 20.611 potrošniki vrednost parametra presežena že 26 let. V Prilogi A.8 k tožbi je mogoče najti še osem drugih enot z več kot tisoč potrošniki, pri katerih so prekoračitve trajale več kot 20 let.(30) Tam ni razvidno, da bi se temu dajala prednost ali da bi se podrobno tehtali interesi.
82.      Zato je Francija kršila člen 14(2), prvi stavek, Tretje direktive o pitni vodi s tem, da ni sprejela, kakor hitro je mogoče, sanacijskih ukrepov v zvezi z 107 distribucijskimi enotami za pitno vodo, naštetimi v Prilogi A.8 k tožbi, za obnovitev kakovosti te vode in ni zagotovila, da se da prednost njihovemu izvajanju, med drugim ob upoštevanju obsega prekoračitve ustrezne vrednosti parametra in s tem povezane morebitne nevarnosti za zdravje ljudi.
D.      Ostali sanacijski ukrepi, potrebni za varovanje zdravja ljudi (tretji tožbeni razlog)
83.      Komisija s tretjim tožbenim razlogom Franciji očita, da ni omejila uporabe vode, namenjene za prehrano ljudi, ki je kronično presegala vrednost parametra za nitrate, ni sprejela drugih sanacijskih ukrepov, potrebnih za varovanje zdravja ljudi, niti ni potrošnikov ustrezno obvestila.
84.      Res je, da se ta tožbeni razlog v nasprotju z drugima dvema ne nanaša izrecno na vseh 107 distribucijskih enot za pitno vodo, ki so predmet te zadeve. Vendar je iz obrazložitve tožbenega razloga razvidno, da je Komisija z njim zajela vse enote.
85.      Francija tudi v zvezi s tem tožbenim razlogom meni, da neizpolnitev obveznosti ne obstaja več za enote, za katere ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, ni več mogoče ugotoviti nobene prekoračitve. Vendar je treba to trditev tudi tu zavrniti iz že navedenih razlogov.(31)
86.      Najprej je treba ugotoviti, v kakšnem obsegu so trditve, ki jih je Komisija navedla v zvezi s tem tožbenim razlogom, dopustne, in nato preučiti njegovo utemeljenost.
1.      Dopustnost
87.      Dvomi v zvezi z dopustnostjo izhajajo iz razlik med Drugo in Tretjo direktivo o pitni vodi, saj se je Komisija pri uvedbi predhodnega postopka v uradnem opominu z dne 30. oktobra 2020 sklicevala še na Drugo direktivo, v obrazloženem mnenju in zlasti v tožbi pa na Tretjo direktivo.
88.      V postopku zaradi neizpolnitve obveznosti, ki ga je Komisija začela na podlagi prvotne različice pozneje spremenjenega ali razveljavljenega akta Unije, ki se nadaljuje na podlagi novega akta Unije, se lahko namreč Komisija, kot je bilo že razloženo,(32) opre le na določbe, ki jih je ta novi pravni akt obdržal.
89.      V zvezi z dopustnostjo  trditev Komisije je pomembno, da člena 14(3), drugi pododstavek (glej točko (a)), in (4) (glej točko (c)) Tretje direktive o pitni vodi ni v Drugi direktivi. Poleg tega je treba obravnavati subtilno spremembo člena 14(3), prvi pododstavek (glej točko (b)).
a)      Člen 14(3), drugi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi
90.      Komisija svoj tretji tožbeni razlog izrecno opira na oba pododstavka člena 14(3) Tretje direktive o pitni vodi. V skladu s pododstavkom 1 te določbe države članice ne glede na to, ali so bile dosežene vrednosti parametrov ali ne, zagotovijo, da se vsaka oskrba z vodo, namenjeno za prehrano ljudi, ki predstavlja morebitno nevarnost za zdravje ljudi, prepove ali se omeji uporaba take vode in da se sprejmejo vsi drugi sanacijski ukrepi, potrebni za varovanje zdravja ljudi. Drugi pododstavek določa, da države članice štejejo, da neizpolnjevanje minimalnih zahtev za vrednosti parametrov, določenih v delih A in B Priloge I, predstavlja morebitno nevarnost za zdravje ljudi, razen če pristojni organ meni, da je neskladnost z vrednostjo parametra nepomembna.
91.      Vendar je bil le prvi pododstavek (v glavnem(33)) vsebovan kot člen 8(3) v Drugi direktivi o pitni vodi, na katero se je Komisija oprla v uradnem opominu ob začetku predhodnega postopka.
92.      Domneve iz člena 14(3), drugi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi, da je treba neizpolnjevanje minimalnih zahtev za vrednosti parametrov šteti za morebitno nevarnost za zdravje ljudi, pa ni najti v ustrezni določbi Druge direktive o pitni vodi. Nasprotno, v uvodni izjavi 27 Druge direktive je navedeno, da mora zadevna država članica v primeru neizpolnjevanja indikatorskega parametra proučiti, ali neizpolnjevanje predstavlja tveganje za zdravje ljudi.
93.      Komisija se torej v tem postopku ne more opreti na domnevo, da prekoračitev vrednosti parametra za nitrate pomeni morebitno nevarnost za zdravje ljudi. Trditev v zvezi s tem ni dopustna.
94.      Nasprotno pa Franciji načeloma nič ne preprečuje, da se sklicuje na dejstvo, da je v skladu s členom 14(3), drugi pododstavek,
Tretje direktive o pitni vodi mogoče izključiti morebitno nevarnost za zdravje ljudi, če pristojni organ meni, da je neskladnost z vrednostjo parametra nepomembna. Franciji namreč ni mogoče odvzeti tega sredstva obrambe, ki je medtem obstajal, zgolj zato, ker je Komisija uradni opomin poslala prezgodaj. Tako nastalo polje proste presoje ne bi smelo presegati pooblastila držav članic za proučitev, ki je prvotno obstajalo v skladu z uvodno izjavo 27 Druge direktive.
b)      Možnosti ukrepanja v skladu s členom 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi
95.      Čeprav je bil člen 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi, če gledamo površno, že vsebovan v členu 8(3) Druge direktive, njegova uporaba v obravnavanem primeru odpira tudi vprašanje dopustnosti. Obe določbi se namreč v veliki meri ujemata le v nemški in grški različici, medtem ko so bile vse druge jezikovne različice člena 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi glede na člen 8(3), prvi stavek, Druge direktive subtilno spremenjene. Komisija se vsaj implicitno sklicuje na to spremenjeno različico.
96.      Člen 8(3), prvi stavek, Druge direktive je določal tri možnosti ukrepanja v primeru morebitnih nevarnosti za zdravje ljudi, in sicer, prvič, prepoved oskrbe z vodo, drugič, omejitev uporabe in, tretjič, druge ukrepe, potrebne za varovanje zdravja ljudi. Vse tri možnosti so bile  tako kot v nemški in grški različici člena 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive povezane z „ali“. Pristojni organi so torej lahko izbrali eno od treh možnosti.
97.      Vse druge jezikovne različice člena 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi pa določajo (ali) prepoved oskrbe ali omejitev uporabe in (poleg tega) sprejetje vseh drugih potrebnih ukrepov. Zato se manevrski prostor zmanjša s treh na dve možnosti, in sicer na prepoved ali omejitev, in je morda nujno dodatno sprejeti še druge ukrepe.
98.      Ta sprememba z „ali“ na „in“ je že v predlogu Komisije, ki jo je zavestno naredila, vendar je ni pojasnila.(34) Vendar nemški in grški prevod predloga spremembe nista upoštevala.
99.      Ne glede na te razlike v jezikovnih različicah zlasti člen 14(5) Tretje direktive o pitni vodi sicer kaže na to, da je zakonodajalec Unije želel državam članicam še naprej omogočiti izbiro med tremi možnostmi ukrepanja. Nazadnje, to vprašanje v obravnavani zadevi lahko ostane odprto, saj tudi pri tem vprašanju velja, da lahko Komisija svoje očitke opre na novo ureditev le v delu, v katerem ohranja staro ureditev.
100. Zato v obravnavani zadevi argument Komisije, da bi morala Francija v primeru morebitne nevarnosti za zdravje ljudi izbirati med prepovedjo oskrbe in omejitvijo uporabe, ni dopusten. Nasprotno, Francija se lahko sklicuje na dejstvo, da so bile pristojnim organom načeloma na voljo vse tri možnosti.
c)      Člen 14(4) Tretje direktive o pitni vodi
101. Prav tako je vprašljiva dopustnost  trditev Komisije v zvezi s pojasnilom obveznosti obveščanja v primeru prekoračitve vrednosti parametra za nitrate s členom 14(4) Tretje direktive o pitni vodi, ki te obveznosti ureja razmeroma podrobno. V nasprotju s tem je Druga direktiva v členu 8(3), drugi stavek, določala le, da se v primerih, ki so danes urejeni v členu 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi, takoj obvesti potrošnike in se jim ustrezno svetuje. Poleg tega je člen 8(7) določal, da so potrošniki obveščeni o potrebnih sanacijskih ukrepih, razen kjer pristojni organi menijo, da je neizpolnjevanje vrednosti parametrov nepomembno.
102. Člen 14(4) Tretje direktive o pitni vodi ohranja obveznost iz člena 8(3), drugi stavek, in (7) Druge direktive, da se v primeru preseganja vrednosti parametrov, ki povzročijo morebitno nevarnost za zdravje ljudi, potrošnikom zagotovijo ustrezne informacije in nasveti ter da se jih obvesti o vseh sanacijskih ukrepih.
103. Vendar naj bi imele države članice na podlagi člena 8(3), drugi stavek, Druge direktive več manevrskega prostora za določitev obsega teh informacij in nasvetov kot na podlagi člena 14(4) Tretje direktive o pitni vodi. Ta večji manevrski prostor je treba v obravnavani zadevi upoštevati pri presoji, ali je Francija izpolnila svoje obveznosti obveščanja.
104. Poleg tega Komisija od Francije ne more zahtevati, da zagotovi informacije ali nasvete, ki so obsežnejši od tistih, ki se zahtevajo s členom 14(4) Tretje direktive, tudi če bi se zaradi okoliščin primera izkazalo, da so potrebne dodatne informacije ali nasveti v skladu s členom 8(3), drugi stavek, Druge direktive. V času dejanskega stanja so za Francijo veljale in veljajo še danes le zahteve iz člena 14(4).(35)
d)      Vmesni predlog
105. Iz tega sledi, da trditve Komisije v zvezi s tretjim tožbenim razlogom niso dopustne v delu, v katerem se sklicuje na spremembe člena 14(3) in (4) Tretje direktive o pitni vodi v primerjavi s členom 8(3) Druge direktive. To se nanaša na domnevo v skladu s členom 14(3), drugi pododstavek, Tretje direktive, da preseganje vrednosti parametra za nitrate pomeni morebitno nevarnost za zdravje ljudi, spremembo člena 14(3), prvi pododstavek, v zvezi z različnimi možnostmi ukrepanja in konkretizacijo obveznosti obveščanja s členom 14(4).
2.      Utemeljenost – upoštevanje člena 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi
106. Da bi se dokazala utemeljenost tretjega tožbenega razloga, in sicer kršitev člena 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi, mora torej Komisija najprej dokazati, da preseganje vrednosti parametra za nitrate pomeni morebitno nevarnost za zdravje ljudi. Le na tej podlagi je mogoče presoditi, ali je Francija sprejela potrebne sanacijske ukrepe.
a)      Morebitna nevarnost za zdravje ljudi
107. Čeprav Komisiji ni na voljo domneva o morebitni nevarnosti iz člena 14(3), drugi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi, je to vprašanje v obravnavani zadevi razmeroma neproblematično.
108. Francija namreč priznava, da preseganje vrednosti parametra za nitrate pomeni nevarnost za zdravje nosečih žensk in dojenčkov, mlajših od šestih mesecev. V tem je morebitna nevarnost za zdravje ljudi.
109. Vendar se stranki ne strinjata glede obstoja drugih morebitnih nevarnosti za zdravje ljudi. Komisija se v zvezi s tem sklicuje na previdnostno načelo, vendar na podlagi tega načela še ni mogoče domnevati morebitnih nevarnosti brez dodatne konkretizacije.
110. Tako konkretizacijo poda Komisija v zvezi s tveganjem za raka. To tveganje omenja organizacija WHO v dokumentu, na katerega se sklicujeta obe stranki.(36) Francoski Anses(37) v poročilu, ki ga je med postopkom predložila Francija, prav tako ugotavlja, da obstaja pozitivna povezava med onesnaževanjem pitne vode z nitrati in tveganjem za raka črevesja ter sum povezave z rakom jajčnikov in ledvic.(38) Francosko zatrjevanje, da tveganja za raka ne pomenijo morebitne nevarnosti za zdravje ljudi, je torej protislovno in ga je zato treba zavrniti. Nasprotno, ta tveganja za raka pomenijo dodatno morebitno nevarnost za zdravje ljudi.
b)      Sanacijski ukrepi
111. Zato se postavlja vprašanje, ali je Francija sprejela sanacijske ukrepe, ki bi jih morala v skladu s členom 14(3), prvi pododstavek, zaradi morebitnih nevarnosti za zdravje nosečnic in dojenčkov ter zaradi tveganj za raka.
112. Kot je bilo že predstavljeno, Franciji v obravnavani zadevi načeloma ni mogoče očitati, da so pristojni organi izbirali med tremi vrstami sanacijskih ukrepov iz člena 8(3) Druge direktive o pitni vodi. Gre za, prvič, prepoved oskrbe z vodo, namenjeno za prehrano ljudi, drugič, omejitev uporabe te vode in, tretjič, druge potrebne ukrepe.
113. Po mnenju Komisije bi bilo treba zaradi morebitne nevarnosti za zdravje ljudi za vse distribucijske enote za pitno vodo, na katere se nanašajo prekoračitve, določiti omejitve ali celo prepovedi.
114. Vendar se zdi izključeno, da bi onesnaževanje pitne vode z nitrati v obravnavanih primerih lahko utemeljilo prepoved oskrbe s pitno vodo. Kot pravilno navaja Francija, je oskrba z vodo nujna že zato, ker je kljub onesnaževanju z nitrati oskrba z vodo potrebna in varna za druge namene kot za prehrano, na primer za osebno higieno, čiščenje ali namakanje vrtov.
115. Mogoče pa bi si bilo predstavljati omejitev uporabe pitne vode za prehranske namene. Učinkovitost take omejitve bi lahko bila vprašljiva, saj je njeno izvajanje v zasebnih gospodinjstvih praktično nepredstavljiva. Vendar se zdi, da nadzor v restavracijah in menzah ni izključen. Poleg tega bi taka upravna odredba močneje ponazorila pomen morebitne nevarnosti za zdravje ljudi kot zgolj opozorila v zvezi s tem. Zato je treba razmisliti o omejitvi uporabe vsaj kot o možnosti.
116. Glavna alternativa omejitvi uporabe bi bila zgolj obveščanje potrošnikov. Obveščanje sicer ne bi nujno izpolnjevalo zahtev iz člena 14(4) Tretje direktive o pitni vodi, vendar se zdi, da so nekateri podatki nujni in bi jih bilo treba sporočiti tudi v povezavi z omejitvijo uporabe.
117. Tako je zlasti v primeru preseganja vrednosti parametra kot takega in morebitnih nevarnosti, ki iz tega izhajajo za zdravje ljudi. Obe informaciji sta nujni, da se potrošniki lahko ustrezno odzovejo.
118. Poleg tega so morale države članice že v skladu s členom 8(3), drugi stavek, Druge direktive o pitni vodi dajati „nasvete“. Potrošnikom so torej morale dati vsaj priporočila, kako ravnati z onesnaženo pitno vodo glede na morebitne nevarnosti.
119. Člen 8(7) Druge direktive je poleg tega zahteval, da se potrošnike obvesti o sanacijskih ukrepih, razen kjer pristojni organi menijo, da je neizpolnjevanje vrednosti parametrov nepomembno. Ker Francija priznava vsaj, da preseganje vrednosti parametra za nitrate ustvarja morebitno nevarnost za zdravje nosečnic in dojenčkov, bi bilo protislovno, če bi pristojni organi to preseganje šteli za nepomembno. Zato bi bilo treba zagotoviti tudi informacije o sanacijskih ukrepih.
120. Dodatni ukrep, o katerem je treba vsaj razmisliti, bi bil alternativna oskrba s čisto vodo. V tem smislu se zdi, da je v praksi mogoče izvesti predvsem oskrbo z ustekleničeno vodo. Čeprav je res, da bi bila taka oskrba koristna za prizadete osebe in bi lahko v primeru omejitve uporabe prispevala k temu, da bi se te omejitve držali, bi potrošniki običajno morali imeti možnost, da si z rednim kupovanjem sami priskrbijo ustekleničeno vodo za prehrano. Hkrati obstaja bojazen, da bi bil ravno v majhnih distribucijskih enotah strošek take preskrbe nesorazmeren glede na prednosti. Zato se zdi, da alternativna oskrba s čisto vodo v primeru preseganja vrednosti parametra za nitrate načeloma ni obvezna v skladu s pravom Unije. V posameznem primeru bi lahko bilo drugače, na primer zaradi posebnih gospodarskih potreb ali omejene mobilnosti, vendar bi bilo treba to ustrezno dokazati za utemeljitev obveznosti.
121. Katere ukrepe je treba sprejeti, odločajo pristojni organi ali drugi ustrezni organi v skladu s členom 14(5) (člen 8(4) Druge direktive o pitni vodi). Morali so torej izbirati med omejitvijo uporabe onesnažene pitne vode in zgolj obveščanjem potrošnikov. Pri tem so morali upoštevati tudi tveganja za zdravje ljudi, ki bi jih povzročila omejitev uporabe vode, namenjene za prehrano ljudi.
122. Zato bi morala Komisija opredeliti razloge, iz katerih pristojni organi ali drugi ustrezni organi niso uvedli omejitev ali dali nekaterih informacij, in pojasniti, zakaj ta odločitev ni pravilna.
123. Komisija se sklicuje na navedbe Francije, v katerih so v preglednicah, priloženih odgovoru na uradni opomin,(39) podrobno opisani ukrepi, sprejeti za vsako distribucijsko enoto za pitno vodo. Na splošno trdi, da informacije ne upoštevajo morebitnih nevarnosti prekoračitve vrednosti parametra za nitrate. Informacije, namenjene prebivalstvu, bi namreč morale vsebovati pojasnila o morebitnih učinkih te prekoračitve na zdravje ljudi.
124. Iz preglednic, priloženih odgovoru na uradni opomin, pa je razvidno, da je bila v skoraj vseh zadevnih distribucijskih enotah za pitno vodo uporaba vode za nosečnice in dojenčke prepovedana ali da je bil tem skupinam vsaj odsvetovana uporaba.
125. Po podatkih iz teg preglednic te skupine niso bile posvarjene le v treh enotah, ki so prav tako navedene v prilogi A.8 k tožbi. Gre za enote Cohons (052001829), Charmes (052001856) in Fays (052000917 (5200106 v prilogi A.8 k tožbi)), ki so vse v departmaju Haute-Marne v regiji Grand Est.
126. Ali so bile omejitve in informacije v zvezi s tveganjem za nosečnice in dojenčke zadostne v drugih primerih, bi bilo treba presojati za vsak primer posebej, vendar Komisija tega ni storila.
127. Ni pa nobene informacije o tem, da bi francoski organi potrošnikom sploh omenili tveganja za raka ali da bi preučili ta tveganja. Prav tako se v obravnavani zadevi Francija ni posebej
izrekla o tem vprašanju. Zato je treba šteti, da v zvezi s to morebitno nevarnostjo za zdravje ljudi pristojni organi niso sprejeli potrebnih ukrepov.
128. Francija torej ni izpolnila obveznosti iz člena 14(3), prvi pododstavek, Tretje direktive o pitni vodi s tem, da ni izdala  potrebnih opozoril in nasvetov glede na morebitno nevarnost za zdravje nosečnic in dojenčkov v distribucijskih enotah Cohons, Charmes in Fays ter glede na tveganje za raka, ki vpliva na vse potrošnike, v vseh distribucijskih enotah, naštetih v Prilogi A.8 k tožbi.
129. V preostalem je treba ta tožbeni razlog zavrniti.
V.      Stroški
130. V skladu s členom 138(3) Poslovnika vsaka stranka nosi svoje stroške, če – tako kot v obravnavanem primeru – vsaka uspe samo deloma.
VI.    Predlog
131. Sodišču zato predlagam, naj odloči tako:
1.      Francoska republika
(a)      ni izpolnila obveznosti iz člena 4(1) Direktive (EU) 2020/2184 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, in Priloge I, del B, k tej direktivi s tem, da v 107 distribucijskih enotah za pitno vodo, ki so navedene v prilog A.8 k tožbi Komisije, z izjemo distribucijskih enot Chevregny, Arconcey, Charencey, Saint-Seine-l’Abbaye in Charmes, ni sprejela potrebnih ukrepov za zagotovitev skladnosti vode, namenjene za prehrano ljudi, z minimalnimi zahtevami glede vrednosti parametra za nitrate 50 mg/l;
(b)      ni izpolnila obveznosti iz člena 14(2) Direktive 2020/2184 s tem, da ni sprejela, kakor hitro je mogoče, sanacijskih ukrepov v zvezi z 107 distribucijskimi enotami za pitno vodo, naštetimi v Prilogi A.8 k tožbi, za obnovitev kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, in ni zagotovila, da se da prednost njihovemu izvajanju, med drugim ob upoštevanju obsega prekoračitve ustrezne vrednosti parametra in s tem povezane morebitne nevarnosti za zdravje ljudi, in
(c)      ni izpolnila obveznosti iz člena 14(3), prvi pododstavek, Direktive 2020/2184 s tem, da ni izdala potrebnih opozoril in nasvetov glede na morebitno nevarnost za zdravje nosečnic in dojenčkov v distribucijskih enotah Cohons, Charmes in Fays ter glede na tveganje za raka, ki obstaja za vse potrošnike, v vseh distribucijskih enotah, naštetih v Prilogi A.8 k tožbi.
2.      V preostalem se tožba zavrne.
3.      Evropska komisija in Francoska republika nosita vsaka svoje stroške.
1      Jezik izvirnika: nemščina.
2      Direktiva (EU) 2020/2184 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2020 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (UL 2020, L 435, str. 1).
3      Direktiva Sveta 80/778/EGS z dne 15. julija 1980 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (UL 1980, L 229, str. 11).
4      WHO, History of Guideline Development, Nitrate and nitrite.
5      WHO, Nitrate and Nitrite in Drinking-water, 2016 (WHO/FWC/WSH/16.52, str. 1).
6      WHO, Nitrate and Nitrite in Drinking-water, 2016 (WHO/FWC/WSH/16.52, str. 11 in naslednje).
7      Direktiva Sveta 98/83/ES z dne 3. novembra 1998 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 4, str. 90).
8      Člen 4(1)(b) in člen 5(1) Prve direktive o pitni vodi ter del C, vrstica 20, Priloge I k tej direktivi, člen 4(1)(b) in člen 5(1) Druge direktive o pitni vodi in del B Priloge I k tej direktivi ter člen 4(1)(b) in člen 5(1) Tretje direktive o pitni vodi ter del B Priloge I k tej direktivi.
9      Glej sodbo z dne 24. maja 2011, Komisija/Portugalska (C‑52/08, EU:C:2011:337, točka 39).
10      Sodba z dne 9. novembra 1999, Komisija/Italija (C‑365/97, EU:C:1999:544, točki 35 in 36).
11      Sodbi z dne 9. novembra 1999, Komisija/Italija (C‑365/97, EU:C:1999:544, točka 36), in z dne 24. maja 2011, Komisija/Portugalska (C‑52/08, EU:C:2011:337, točka 42).
12      Sodbe z dne 10. septembra 2009, Komisija/Grčija (C‑416/07, EU:C:2009:528, točka 28); z dne 24. maja 2011, Komisija/Portugalska (C‑52/08, EU:C:2011:337, točka 42), in z dne 14. maja 2020, Komisija/Združeno kraljestvo (DDV – Ureditev, ki se uporablja za terminske posle) (C‑276/19, neobjavljena, EU:C:2020:368, točka 39).
13      Tako v zvezi s prej veljavnimi direktivami o pitni vodi glej sodbi z dne 14. novembra 2002, Komisija/Irska (C‑316/00, EU:C:2002:657, točka 37), in z dne 25. januarja 2024, Komisija/Irska (Trihalometani v pitni vodi) (C‑481/22, EU:C:2024:85, točka 65).
14      Sodbi z dne 7. septembra 2023, Komisija/Italija (Mejne vrednosti – arzen in fluoridi) (C‑197/22, EU:C:2023:642, točka 51), in z dne 25. januarja 2024, Komisija/Irska (Trihalometani v pitni vodi) (C‑481/22, EU:C:2024:85, točka 43).
15      Sodba z dne 7. septembra 2023, Komisija/Italija (Mejne vrednosti – Arzen in fluoridi) (C‑197/22, EU:C:2023:642, točka 65).
16      Sodbe z dne 22. junija 2022, Komisija/Slovaška (Varstvo divjega petelina) (C‑661/20, EU:C:2022:496, točke od 94 do 97); z dne 7. septembra 2023, Komisija/Italija (Mejne vrednosti – Arzen in fluoridi) (C‑197/22, EU:C:2023:642, točka 55), in z dne 25. januarja 2024, Komisija/Irska (Trihalometani v pitni vodi) (C‑481/22, EU:C:2024:85, točka 81).
17      Sodbi z dne 26. aprila 2005, Komisija/Irska (C‑494/01, EU:C:2005:250, točka 37), in z dne 5. aprila 2017, Komisija/Bolgarija (C‑488/15, EU:C:2017:267, točka 42).
18      Sodba z dne 12. julija 2022, Nord Stream 2/Parlament in Svet (C‑348/20 P, EU:C:2022:548, točka 128).
19      Glej sodbi z dne 26. junija 2007, Ordre des barreaux francophones et germanophone in drugi (C‑305/05, EU:C:2007:383, točka 31), in z dne 28. julija 2016, Conseil des ministres (C‑543/14, EU:C:2016:605, točka 40).
20      V tem smislu sodbe z dne 2. decembra 2009, Komisija/Irska in drugi (C‑89/08 P, EU:C:2009:742, točka 53); z dne 21. septembra 2010, Švedska in drugi/API in Komisija (C‑514/07 P, C‑528/07 P in C‑532/07 P, EU:C:2010:541, točka 89), in z dne 10. septembra 2020, Romunija/Komisija (C‑498/19 P, EU:C:2020:686, točka 75).
21      Glej sodbe z dne 28. julija 2016, Conseil des ministres (C‑543/14, EU:C:2016:605, točka 40); z dne 16. maja 2017, Berlioz Investment Fund (C‑682/15, EU:C:2017:373, točka 96), in z dne 12. julija 2022, Nord Stream 2/Parlament in Svet (C‑348/20 P, EU:C:2022:548, točka 128).
22      Sodba z dne 7. septembra 2023, Komisija/Italija (Mejne vrednosti – Arzen in fluoridi) (C‑197/22, EU:C:2023:642, točka 95).
23      Sodbi z dne 7. septembra 2023, Komisija/Italija (Mejne vrednosti – Arzen in fluoridi) (C‑197/22, EU:C:2023:642, točka 96), in z dne 25. januarja 2024, Komisija/Irska (Trihalometani v pitni vodi) (C‑481/22, EU:C:2024:85, točka 108).
24      Sodbi z dne 31. marca 1992, Komisija/Italija (C‑362/90, EU:C:1992:158, točki 11 in 13), in z dne 11. oktobra 2007, Komisija/Grčija (C‑237/05, EU:C:2007:592, točka 29).
25      Glej točko 58 zgoraj.
26      Sodbe z dne 4. aprila 1974, Komisija/Francija (167/73, EU:C:1974:35, točka 15); z dne 10. aprila 2003, Komisija/Nemčija (C‑20/01 in C‑28/01, EU:C:2003:220, točka 29), in z dne 18. novembra 2020, Komisija/Nemčija (Vračilo DDV – Računi) (C‑371/19, neobjavljena, EU:C:2020:936, točka 45).
27      Glej sodbo z dne 10. marca 1987, Komisija/Italija (199/85, EU:C:1987:115, točki 8 in 9).
28      Sodbe z dne 6. marca 1979, Simmenthal/Komisija (92/78, EU:C:1979:53, točka 32); z dne 7. junija 2007, Wunenburger/Komisija (C‑362/05 P, EU:C:2007:322, točka 50), in z dne 6. septembra 2018, Bank Mellat/Svet (C‑430/16 P, EU:C:2018:668, točka 64).
29      Glej sodbe z dne 9. decembra 2008, Komisija/Francija (C‑121/07, EU:C:2008:695, točka 69); z dne 17. novembra 2011, Komisija/Italija (C‑496/09, EU:C:2011:740, točka 89), in z dne 27. marca 2025, Komisija/Italija (Čiščenje komunalne odpadne vode) (C‑515/23, EU:C:2025:209, točka 93).
30      Verton (062000461), Pas-de-Calais, Hauts-de-France: 1947 potrošnikov, 26 let, Wavignies (060001115), Oise, Hauts-de-France: 1200 potrošnikov, 25 let, CCSSOM Secteur Villiers Conflans (051001447), Marne, Grand Est: 1861 potrošnikov, 36 let, Pars-lès-Romilly-Gélannes Réseau (010000235), Aube, Grand Est: 3122 potrošnikov, 15 let, Marigny-Saint-Flavy Réseau (010000239), Aube, Grand Est: 4032 potrošnikov, 25 let, Villiers-Saint-Georges (077001446), Seine-et-Marne, Île-de-France: 1214 potrošnikov, 28 let, Méréville (091000168), Essonne, Île‑de-France: 3271 potrošnikov, 21 let, Argent-sur-Sauldre (018000133), Cher, Centre-Val de Loire: 2285 potrošnikov, 25 let, in Dammarie (028000808), Eure-et-Loir, Centre-Val de Loire: 1551 potrošnikov, 24 let.
31      Glej točke od 63 do 70 zgoraj.
32      Glej točko 20 zgoraj.
33      V zvezi s tem glej spodaj točko 95 in naslednje teh sklepnih predlogov.
34      Člen 12 predloga direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (prenovitev), COM(2017) 753 final.
35      Glej točko 94 zgoraj.
36      Glej točko 3 zgoraj.
37      Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (nacionalni organ za varnost prehrane, okolja in dela, Francija).
38      Évaluation des risques liés à la consommation de nitrates et nitrites (julij 2022), str. 194.
39      V prilogi A.2 k tožbi je več prilog k odgovoru na uradni opomin. V drugi prilogi, str. od 138 do 152, so navedeni ukrepi, ki so jih sprejeli zdravstveni organi, v tretji prilogi, str. od 153 do 169, pa so navedene informacije in nasveti.