SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (prvi senat)
z dne 13. februarja 2007
Zadeva F-62/06
Daniela Guarneri
proti
Komisiji Evropskih skupnosti
„Uradniki – Osebni prejemki – Družinski dodatki – Dodatek za vzdrževanega otroka – Pravilo o preprečevanju kopičenja, ki se uporabi za nacionalne dodatke“
Predmet: Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero D. Guarneri predlaga razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne
5. avgusta 2005, s katero je na podlagi člena 67(2) Kadrovskih predpisov od zneska dodatka za vzdrževanega otroka odštela
znesek belgijskih družinskih dodatkov za sirote, in odločbe organa, pristojnega za imenovanja, z dne 14. februarja 2006 o
zavrnitvi njene pritožbe zoper odločbo z dne 5. avgusta 2005.
Odločitev: Odločba Komisije z dne 5. avgusta 2005 se razglasi za nično v delu, v katerem določa odbitek zneska belgijske družinske pokojnine,
ki jo je prejela tožeča stranka kot dodatek za vzdrževanega otroka, ki ji je bil nakazan. V preostalem se predlogi zavrnejo.
Komisiji se naloži plačilo stroškov. Svet kot intervenient nosi svoje stroške.
Povzetek
Uradniki – Osebni prejemki – Družinski dodatki – Dodatek za vzdrževanega otroka
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 67(2))
Samo dodatki, ki so primerljivi in katerih cilj je enak, so podobni v smislu pravila o preprečevanju kopičenja iz člena 67(2)
Kadrovskih predpisov na področju družinskih dodatkov. Odločilno merilo pri opredelitvi podobnega dodatka je cilj zadevnih
dodatkov.
Belgijska družinska pokojnina nima istega cilja kot dodatek za vzdrževanega otroka iz člena 67(1)(b) Kadrovskih predpisov.
Namen belgijske pokojnine namreč ni nadomestiti običajne stroške, povezane s preživljanjem in izobraževanjem otrok, ampak
posebne stroške, ki jih ima preživeli roditelj zaradi smrti drugega roditelja, ki je prispeval za to preživljanje in izobraževanje,
ko je bil še živ. Ta pokojnina tako pokriva posebne potrebe sirot in je finančna pomoč za osebo, ki mora sama nositi družinske
izdatke. Dejstvo, ki lahko povzroči njeno dodelitev, ni dejansko preživljanje otroka, ampak druga okoliščina, povezana z nastankom
tveganja, in sicer smrt enega od otrokovih staršev.
(Glej točke 34, 42, 45 in 46.)
Napotitev na:
Sodišče: 13. oktober 1977, Deboeck proti Komisiji, 106/76, Recueil, str. 1623, točka 16; 13. oktober 1977, Emer proti Komisiji,
14/77, Recueil, str. 1683, točka 15;
Sodišče prve stopnje: 11. junij 1996, Pavan proti Parlamentu, T‑147/95, RecFP, str. I‑A‑291 in II‑861, točka 41; 25. januar
2006, Weißenfels proti Parlamentu, T‑33/04, ZOdl. JU, str. I‑A‑2‑1 in II‑A‑2‑1, točka 47.