62024CJ0643
SODBA SODIŠČA (osmi senat)
z dne 27. novembra 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Pravica do obrambe – Uredba (ES) št. 805/2004 – Evropski nalog za izvršbo nespornih zahtevkov – Člen 20 – Postopek izvršbe – Pristojnost sodišč države članice izvršbe – Člena 21 in 23 – Razlogi za zavrnitev, prekinitev ali omejitev izvršbe – Uredba (ES) št. 1393/2007 – Vročanje sodnih in izvensodnih pisanj – Člen 8 – Zavrnitev sprejema pisanja – Neobstoj prevoda bodisi v jezik, ki ga naslovnik razume, bodisi v uradni jezik države članice izvršbe ali, odvisno od primera, v enega od uradnih jezikov kraja, kjer je treba vročiti pisanje – Opustitev standardnega obrazca iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007 – Posledice – Presoja, ki jo opravijo sodišča države članice izvora“
V zadevi C‑643/24,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Supremo Tribunal de Justiça (vrhovno sodišče, Portugalska) z odločbo z dne 4. septembra 2024, ki je na Sodišče prispela 30. septembra 2024, v postopku
Manuel Costa Filhos Lda.
proti
OÜ Wine Port of Paldiski,
SODIŠČE (osmi senat),
v sestavi O. Spineanu‑Matei (poročevalka), predsednica senata, S. Rodin in N. Fenger, sodnika,
generalni pravobranilec: J. Richard de la Tour,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za OÜ Wine Port of Paldiski M. A. Brogueira in P. Moreira, advogados,
–
za portugalsko vlado P. Barros da Costa, S. Duarte Afonso in J. Ramos, agenti,
–
za Evropsko komisijo S. Noë in B. Rechena, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 20(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 7, str. 38) in člena 8(1) Uredbe (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah („vročanje pisanj“) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (UL 2007, L 324, str. 79), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 517/2013 z dne 13. maja 2013 (UL 2013, L 158, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba št. 1393/2007).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Manuel Costa Filhos Lda. (v nadaljevanju: Manuel Costa) s sedežem v Vizeli (Portugalska) in družbo OÜ Wine Port of Paldiski (v nadaljevanju: Wine Port) s sedežem v Talinu (Estonija) glede izvršitve sodbe, ki je bila izdana in potrjena kot evropski nalog za izvršbo v Estoniji, na Portugalskem.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba št. 805/2004
3
V uvodnih izjavah 8, od 10 do 12, 14, 18 in 21 Uredbe št. 805/2004 je navedeno:
„(8)
Evropski svet je v svojih zaključkih v Tampereju menil, da je treba dostop do izvršbe v državi članici, ki ni država članica izdaje sodbe, pospešiti in poenostaviti z odpravo vseh vmesnih ukrepov, ki naj bi se opravili pred izvršbo v državi članici, kjer se izvršba zahteva. Sodbo, ki jo je sodišče izvora sodbe potrdilo kot evropski nalog za izvršbo, je treba za namen izvršbe obravnavati, kot da je bila izdana v državi članici, v kateri se zahteva izvršba. […]
[…]
(10)
Če je sodišče v državi članici izdalo sodbo o nespornem zahtevku v odsotnosti sodelovanja dolžnika v postopku, je odprava vseh preverjanj v državi članici izvršbe neizogibno povezana in odvisna od obstoja zadostnega jamstva glede upoštevanja pravic obrambe.
(11)
Ta uredba si prizadeva zagotavljati temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava predvsem Listina [Evropske u]nije o temeljnih pravicah [(v nadaljevanju: Listina)]. Predvsem si prizadeva zagotoviti polno spoštovanje pravice do poštenega sojenja, kot jo priznava člen 47 Listine.
(12)
Treba je uvesti minimalne standarde za postopke, ki vodijo do sodbe, da bi zagotovili obveščenost dolžnika o postopkih, ki jih je sodišče uvedlo [ki so pred sodiščem uvedeni] proti njemu, o zahtevah za njegovo aktivno sodelovanje v postopkih za ugovarjanje zahtevku in o posledicah njegovega nesodelovanja, in sicer pravočasno in na tak način, ki mu omogoča pripraviti obrambo.
[…]
(14)
Za vse načine vročanja, naštete v členu 13 in členu 14, je značilna bodisi popolna gotovost (člen 13) ali zelo visoka stopnja verjetnosti (člen 14), da je vročeni dokument dosegel naslovljenca. V drugi kategoriji se sodbo potrdi kot evropski nalog za izvršbo samo, če ima država članica izvora vzpostavljen ustrezen mehanizem, ki omogoča dolžniku zoper sodbo vložiti pravno sredstvo pod pogoji, določenimi v členu 19, v tistih izjemnih primerih, ko dokument ne doseže naslovljenca kljub temu, da se je ravnalo v skladu s členom 14.
[…]
(18)
Vzajemno zaupanje v pravosodje držav članic utemeljuje presojo sodišča ene države članice, da so izpolnjeni vsi pogoji za potrditev sodbe kot evropskega naloga za izvršbo, ki omogoča, da se sodba izvrši v vseh drugih državah članicah brez sodnega preizkusa pravilne uporabe minimalnih postopkovnih standardov v državi članici, kjer naj se sodba izvrši.
[…]
(21)
Če je treba listino poslati iz ene države članice v drugo zaradi vročitve, se ta uredba in predvsem pravila o vročanju, ki jih določa, uporabljajo skupaj z Uredbo Sveta (ES) št. 1348/2000 z dne 29. maja 2000 o vročanju sodnih in zunajsodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah [(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 1, str. 227)], in zlasti s členom 14 te uredbe v povezavi z izjavami držav članic, ki so jih podale po členu 23 te uredbe.“
4
Člen 1 te uredbe, naslovljen „Vsebina“, določa:
„Namen te uredbe je uvedba evropskega naloga za izvršbo za nesporne zahtevke, da bi z določitvijo minimalnih standardov omogočili prost pretok sodb, sodnih poravnav in javnih listin po vseh državah članicah brez vsakršnih vmesnih postopkov, ki bi jih bilo treba opraviti v državi članici izvršbe pred priznanjem in izvršitvijo.“
5
Člen 5 navedene uredbe, naslovljen „Odprava exequatur“, določa:
„Sodba, ki je bila potrjena kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvora, se prizna in izvrši v drugih državah članicah, ne da bi bila potrebna razglasitev izvršljivosti in brez vsake možnosti ugovora njenemu priznanju.“
6
Člen 10 iste uredbe, naslovljen „Popravek ali umik potrdila o evropskem nalogu za izvršbo“, v odstavkih 1 in 2 določa:
„1.   Potrdilo o evropskem nalogu za izvršbo se na zahtevo[, vloženo pri] sodišču izvora:
(a)
popravi, kadar zaradi vsebinske napake obstaja neskladje med sodbo in potrdilom;
(b)
umakne, kadar je bilo očitno napačno odobreno glede na pravila, določena v tej uredbi.
2.   Za popravke ali umik potrdila o evropskem nalogu za izvršbo se uporablja zakonodaja države članice izvora.“
7
Člen 13(1) Uredbe št. 805/2004, naslovljen „Vročitev z dokazilom o dolžnikovem prejemu“, ki je v poglavju III te uredbe, naslovljenem „Minimalni standardi za postopke o nespornih zahtevkih“, določa:
„Listina o začetku postopka ali enakovredna listina se lahko vroči dolžniku na enega od naslednjih načinov:
(a)
z osebno vročitvijo, ki jo potrjuje potrdilo o prejemu, vključno z datumom prejema, ki ga podpiše dolžnik;
(b)
z osebno vročitvijo, ki jo potrjuje dokument, podpisan s strani pristojne osebe, ki je opravila vročitev, z navedbo, da je dolžnik prejel listino ali je brez pravne utemeljitve zavrnil njen sprejem, ter datum vročitve;
(c)
s poštno vročitvijo, ki jo potrjuje potrdilo o prejemu, vključno z datumom prejema, ki ga dolžnik podpiše in vrne;
(d)
z vročitvijo preko elektronskega sredstva prenosa, kot je telefaks ali e-pošta, ki jo potrjuje potrdilo o prejemu, vključno z datumom prejema, ki ga dolžnik podpiše in vrne.“
8
Člen 14 te uredbe, naslovljen: „Vročitev brez dokazila o dolžnikovem prejemu“, določa:
„1.   Vročitev listine o začetku postopka ali enakovredne listine in vseh sodnih pozivov na sodno obravnavo dolžniku se lahko opravi tudi na enega od naslednjih načinov:
(a)
z osebno vročitvijo na osebnem naslovu dolžnika osebam, ki živijo v istem gospodinjstvu kot dolžnik ali so tam zaposlene;
(b)
v primeru samozaposlenega dolžnika ali pravne osebe z osebno vročitvijo v poslovnih prostorih dolžnika osebam, ki jih zaposluje dolžnik;
(c)
z oddajo listine v poštni nabiralnik dolžnika;
(d)
z deponiranjem listine na poštnem uradu ali pri pristojnem javnem organu in oddajo pisnega obvestila o tem deponiranju v poštni nabiralnik dolžnika, če pisno obvestilo jasno označuje naravo listine kot sodne listine ali pravni učinek pisnega obvestila kot izvršitev vročitve in začetek teka rokov;
(e)
s poštno vročitvijo brez dokazila na podlagi odstavka 3, ko ima dolžnik svoj naslov v državi članici izvora;
(f)
z elektronskimi sredstvi prenosa, ki jih potrdi avtomatska potrditev oddaje, če je dolžnik to metodo vročanja izrecno sprejel vnaprej.
2.   V tej uredbi vročitev na podlagi odstavka 1 ni sprejemljiva, če dolžnikov naslov ni poznan z gotovostjo.
3.   Vročitev na podlagi odstavka 1, (a) do (d), se potrdi z:
(a)
dokumentom, podpisanim s strani pristojne osebe, ki je opravila vročitev, z navedbo:
(i)
uporabljenega načina vročitve; in
(ii)
datuma vročitve; in
(iii)
kadar je bila listina vročena drugi osebi in ne dolžniku, imena te osebe in njenega razmerja do dolžnika;
ali
(b)
potrdilom o prejemu s strani osebe, ki ji je bila listina vročena, za namen odstavkov 1(a) in (b).“
9
Člen 18 navedene uredbe, naslovljen „Popravek neskladnosti z minimalnimi standardi“, določa:
„1.   Če postopki v državi članici izvora niso bili v skladu s postopkovnimi pravili, kot so določena v členih 13 do 17, se taka neskladnost popravi in se sodba lahko potrdi kot evropski nalog za izvršbo, če:
(a)
je bila sodba vročena dolžniku v skladu s pravili na podlagi člena 13 ali člena 14; in
(b)
je dolžnik imel možnost zoper sodbo vložiti pravno sredstvo iz vseh razlogov in je bil dolžnik ustrezno obveščen v sodbi ali skupaj s sodbo o postopkovnih pravilih za vložitev pravnega sredstva, vključno z imenom in naslovom institucije, pri kateri se mora vložiti, in, kjer je primerno, rokom za to; in
(c)
dolžnik zoper sodbo ni vložil pravnega sredstva v skladu z ustreznimi postopkovnimi pravili.
2.   Če postopki v državi članici porekla [izvora] niso bili v skladu s postopkovnimi pravili, kot so določena v členu 13 ali členu 14, se taka neskladnost popravi, če ravnanje dolžnika v sodnem postopku dokazuje, da je osebno pravočasno prejel listino, ki jo je bilo treba vročiti, da je lahko pripravil svojo obrambo.“
10
Člen 20 iste uredbe, naslovljen „Postopek izvršbe“, v odstavku 1 določa:
„Brez poseganja v določbe tega poglavja ureja postopke izvršbe zakonodaja države članice izvršbe.
Sodba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo, se izvrši pod istimi pogoji kot sodba, izdana v državi članici izvršbe.“
11
Člen 21 Uredbe št. 805/2004, naslovljen „Zavrnitev izvršbe“, določa:
„1.   Pristojno sodišče v državi članici izvršbe na zahtevo dolžnika zavrne izvršbo, če je sodba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo, nezdružljiva s prejšnjo sodbo, izdano v kateri koli državi članici ali tretji državi, če:
(a)
je prejšnja sodba temeljila na istem dejanskem stanju in je bila izdana med istimi strankami; in
(b)
je bila prejšnja sodba izdana v državi članici izvršbe ali izpolnjuje pogoje, potrebne za priznanje v državi članici izvršbe; in
(c)
nezdružljivost ni bila in ni mogla biti upoštevana kot ugovor v sodnem postopku v državi članici izvora.
2.   Pod nobenim pogojem pa se sodba ali njena potrditev kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvršbe ne sme preverjati glede vsebine.“
12
Člen 23 te uredbe, naslovljen „Prekinitev ali omejitev izvršbe“, določa:
„Kadar je dolžnik
–
vložil pravno sredstvo zoper sodbo, potrjeno kot evropski nalog za izvršbo, vključno s pravnim sredstvom [zahtevo za preveritev] v smislu člena 19, ali
–
zahteval popravek ali umik potrdila o evropskem nalogu za izvršbo v skladu s členom 10,
lahko pristojno sodišče ali organ v državi članici izvršbe na zahtevo dolžnika:
(a)
omeji postopek izvršbe na zaščitne ukrepe; ali
(b)
pogojuje izvršbo s predložitvijo varščine, kot jo določi; ali
(c)
pod izjemnimi pogoji prekine postopek izvršbe.“
13
Člen 28 navedene uredbe, naslovljen „Razmerje do Uredbe (ES) št. 1348/2000“, določa:
„Ta uredba ne vpliva na uporabo Uredbe (ES) št. 1348/2000.“
Uredba št. 1393/2007
14
Uredba št. 1393/2007 je bila razveljavljena z Uredbo (EU) 2020/1784 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2020 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah (vročanje pisanj) (UL 2020, L 405, str. 40), ki se uporablja od 1. julija 2022. Vendar je treba glede na čas dejanskega stanja spora o glavni stvari predlog za sprejetje predhodne odločbe preučiti glede na Uredbo št. 1393/2007.
15
Člen 8 Uredbe št. 1393/2007, naslovljen „Zavrnitev sprejema pisanja“, je v odstavku 1 določal:
„Organ za sprejem z uporabo standardnega obrazca iz Priloge II pouči naslovnika, da lahko zavrne sprejem pisanja za vročitev v trenutku vročitve ali tako, da pisanje vrne organu za sprejem v enem tednu, in sicer če ni sestavljeno v enem od naslednjih jezikov ali mu ni priložen prevod v enega od naslednjih jezikov:
(a)
jezik, ki ga naslovnik razume; ali
(b)
uradni jezik zaprošene države članice ali, če je v tej državi več uradnih jezikov, v uradni jezik ali v enega od uradnih jezikov kraja, kjer je treba opraviti vročitev.“
16
Standardni obrazec, naslovljen „Obvestilo naslovnika glede pravice do zavrnitve sprejema pisanja“, ki je bil v Prilogi II k tej uredbi, je med drugim vseboval to opozorilo za naslovnika pisanja:
„Sprejem pisanja lahko zavrnete, če ni sestavljeno v jeziku, ki ga razumete, ali v uradnem jeziku ali v enem od uradnih jezikov kraja vročitve, oziroma mu ni priložen prevod v enega od teh jezikov.
Če želite uveljaviti to pravico, morate zavrniti sprejem pisanja v trenutku vročitve, in sicer neposredno pri osebi, ki pisanje vroča, ali pisanje vrniti na spodaj navedeni naslov v roku enega tedna z izjavo, da sprejem zavračate.“
Portugalsko pravo
17
Člen 191(1) Código de Processo Civil (zakonik o civilnem postopku, v nadaljevanju: CPC) določa:
„Brez poseganja v člen 188 je vročitev nična, če niso izpolnjene formalne zahteve, določene z zakonom.“
18
V okviru postopka izvršbe člen 696 CPC določa:
„Zoper pravnomočno sodbo se je mogoče pritožiti le, če:
[…]
(e)
je bilo v primeru odločanja v postopku z zamudno sodbo, ker se tožena stranka ni spustila v pravdo, dokazano, da:
(i)
ji ni bilo vročeno sodno pisanje ali pa je bila vročitev nična;
(ii)
tožena stranka ni bila seznanjena s sodnim pisanjem zaradi okoliščin, za katere ni bila odgovorna;
(iii)
tožena stranka ni mogla vložiti odgovora na tožbo zaradi višje sile;
[…].“
19
Člen 729 CPC določa:
„Če izvršba temelji na sodni odločbi, lahko ugovor temelji le na enem od naslednjih razlogov:
[…]
(d)
tožena stranka se ni spustila v pravdo, če je podan eden od primerov iz člena 696(e) tega zakonika;
[…].“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
20
Družba Wine Port je proti družbi Manuel Costa začela postopek izvršbe na Portugalskem, in sicer na podlagi sodbe Harju Maakohtu Tallinna kohtumaja (prvostopenjsko sodišče za Harju s sedežem v Talinu, Estonija) z dne 12. aprila 2022, ki je bila potrjena kot evropski nalog za izvršbo v skladu z Uredbo št. 805/2004, s katero je bilo družbi Manuel Costa naloženo, naj družbi Wine Port plača odškodnino v znesku 38.732,84 EUR in stroške postopka v znesku 2418,97 EUR skupaj z zamudnimi obrestmi.
21
Družba Manuel Costa je zoper to izvršbo vložila ugovor iz razloga, da ji pisanje o postopku, v katerem je bila izdana sodba, ni bilo vročeno in da je bila z navedeno sodbo seznanjena šele ob njeni izvršitvi, tako da zoper njo ni mogla vložiti pravnega sredstva.
22
Družba Wine Port je to trditev izpodbijala s trditvijo, da sta bila listina o začetku postopka in seznam stroškov sodnega postopka družbi Manuel Costa pravilno vročena na njenem sedežu ter da je njen zakoniti zastopnik ob vsakem prevzemu podpisal in datiral ustrezna potrdila o prejemu, ne da bi ta družba izpodbijala obstoj, veljavnost ali izterljivost zahtevane terjatve.
23
Natančneje, estonsko sodišče je po vročitvi listine o začetku postopka družbo Manuel Costa pozvalo, naj morebitne ugovore vloži v 28 dneh od potrdila o prejemu te listine, na katerem je datum 21. januar 2022 in ki ga je podpisal zakoniti zastopnik te družbe.
24
Navedeno sodišče je 24. marca 2022 družbi Manuel Costa prav tako vročilo seznam stroškov sodnega postopka, pri čemer jo je obvestilo, da ima za predložitev stališč ali vložitev pritožbe na voljo pet dni. Ta vročitev je bila prav tako prejeta na sedežu te družbe, ne da bi se ta glede tega opredelila.
25
Navedeni družbi je bilo 22. junija 2022 s priporočenim pismom sporočeno, da je sodba z dne 12. aprila 2022 postala izvršljiva.
26
Vsa tako vročena pisanja so bila sestavljena v estonskem jeziku in jim ni bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007.
27
Portugalsko prvostopenjsko sodišče je v okviru postopka izvršbe ugodilo ugovoru družbe Manuel Costa in odredilo prekinitev izvršbe, ker je menilo, da je vročitev pisanj tej družbi v zvezi z meritornim postopkom v Estoniji nična v smislu člena 191(1) CPC. Menilo je, da s to vročitvijo niso bile spoštovane zahteve iz člena 8(1) Uredbe št. 1393/2007, ker pisanja, vročena navedeni družbi, niso bila niti sestavljena v portugalskem jeziku niti jim ni bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k tej uredbi, ki bi omogočal, da bi bila ta obveščena o svoji pravici do zavrnitve sprejema navedenih pisanj.
28
Družba Wine Port je zoper sodbo, izdano na prvi stopnji, vložila pritožbo pri Tribunal da Relação do Porto (pritožbeno sodišče v Portu, Portugalska), ki ji je s sodbo z dne 11. aprila 2024 ugodilo in odredilo nadaljevanje postopka izvršbe. V zvezi s tem je navedeno sodišče menilo, da iz sodne prakse Sodišča, zlasti iz sodb z dne 16. septembra 2015, Alpha Bank Cyprus (C‑519/13, EU:C:2015:603), in z dne 2. marca 2017, Henderson (C‑354/15, EU:C:2017:157), ter iz sklepa z dne 5. maja 2022, ING Luxembourg (C‑346/21, EU:C:2022:368), izhaja, da to, da skupaj z vročitvijo s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu ni bil poslan standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007, ne povzroči ničnosti te vročitve.
29
Družba Manuel Costa je pri Supremo Tribunal de Justiça (vrhovno sodišče, Portugalska), ki je predložitveno sodišče, vložila revizijo zoper sodbo, izdano v pritožbenem postopku.
30
Navedeno sodišče pojasnjuje, da je iz sodne prakse, navedene v točki 28 te sodbe, razvidno, da opustitev standardnega obrazca iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007 ne more povzročiti ničnosti vročitve, ampak naj bi povzročila le nastanek obveznosti odprave pomanjkljivosti. Vendar ugotavlja, da je bil v zadevah, na podlagi katerih je bila oblikovana ta sodna praksa, neobstoj tega obrazca ugotovljen med meritornim postopkom, to je v fazi, v kateri je bilo to opustitev še mogoče popraviti s posredovanjem navedenega obrazca zadevni osebi. V obravnavani zadevi pa se je to, da ta obrazec ni bil poslan, zatrjevalo po tem, ko je bil postopek s tožbo v glavni stvari končan, tako da naj odprava pomanjkljivosti ne bi bila več mogoča.
31
Predložitveno sodišče se zato sprašuje, ali v takem primeru glede na zahteve, ki izhajajo iz spoštovanja pravice do obrambe, kot je določena v členu 47, drugi odstavek, Listine in členu 6(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu, člen 8(1) Uredbe št. 1393/2007 nasprotuje ugotovitvi ničnosti vročitve s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu iz razloga, da ni bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k tej uredbi.
32
Navedeno sodišče se sprašuje tudi o razlagi člena 20(1) Uredbe št. 805/2004, pri čemer v zvezi s tem navaja, da iz te določbe izhaja, da se sodba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo, izvrši pod enakimi pogoji kot sodba, izdana v državi članici izvršbe.
33
Pojasnjuje, da se je v nacionalni sodni praksi ta določba razlagala tako, da lahko v okviru izvršbe na podlagi evropskega naloga za izvršbo dolžnik zoper izvršbo navede enake razloge, kot jih lahko uveljavlja zoper izvršbo, ki temelji na sodbi, izdani v državi članici izvršbe. Člen 729(d) CPC v povezavi s členom 696(e) tega zakonika pa dolžniku omogoča, da izvršbi ugovarja iz razloga, da se ni spustil v pravdo v meritornem postopku in da je vročitev s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu nična, ker ni priložen standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007.
34
Vendar se predložitveno sodišče sprašuje, ali je taka razlaga združljiva s ciljem iz člena 1 Uredbe št. 805/2004 in minimalnimi zahtevami glede vročitve, kot so določene v členih 13 in 14 te uredbe v povezavi z njeno uvodno izjavo 14, ki jih mora izpolnjevati postopek, v okviru katerega je bila izdana sodba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo.
35
V teh okoliščinah je Supremo Tribunal de Justiça (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Če s procesnega vidika opustitve pošiljanja standardnega obrazca iz Priloge II k [Uredbi št. 1393/2007] ni mogoče popraviti, ker se je meritorni postopek že končal s pravnomočno kondemnatorno sodbo, ali člen 8(1) te uredbe ob upoštevanju pravice naslovnika tega pisanja do obrambe v skladu z zahtevami poštenega sojenja, ki je določeno v členu 47, drugi odstavek, [Listine] in členu 6(1) Evropske konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah, podpisane v Rimu 4. novembra 1950, nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki vročitev s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu šteje za nično, če ni priložen standardni obrazec iz Priloge II k tej uredbi?
2.
Ali je treba člen 20(1) [Uredbe št. 805/2004], ki določa, da se ‚[s]odba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo, […] izvrši pod istimi pogoji kot sodba, izdana v državi članici izvršbe‘, razlagati tako, da lahko dolžnik ugovarja izvršbi, ki temelji na evropskem nalogu za izvršbo, iz enakih razlogov, kot bi jih navedel v primeru izvršbe na podlagi sodbe, izdane v državi članici izvršbe, zlasti če trdi, da se ni spustil v pravdo v meritornem postopku in da je vročitev s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu nična, ker ni bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007?
3.
Ali Uredba št. 805/2004 glede na cilje, zaradi katerih je bil uveden evropski nalog za izvršbo (člen 1 Uredbe št. 805/2004), in minimalne zahteve glede vročitve, ki morajo biti izpolnjene v postopku, v katerem je bila izdana sodba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo (člena 13 in 14 te uredbe), za katere je v skladu z uvodno izjavo 14 navedene uredbe značilna popolna gotovost (člen 13) ali zelo visoka stopnja verjetnosti (člen 14), da je vročeni dokument dosegel naslovljenca, nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je določena v členu 729(d) [CPC] v povezavi s členom 696(e)(i) [tega] zakonika, iz katere izhaja, da lahko dolžnik ugovarja izvršbi s trditvijo, da se ni spustil v pravdo v meritornem postopku in da je vročitev s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu nična, ker ni bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Drugo in tretje vprašanje
36
Predložitveno sodišče z drugim in tretjim vprašanjem, ki ju je treba obravnavati skupaj in na prvem mestu, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 20(1) Uredbe št. 805/2004 razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice izvršbe, ki v okviru izvršitve sodne odločbe, ki je bila izdana in potrjena kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvora, omogoča dolžniku, da tej izvršitvi ugovarja iz razloga, da mu je bila v postopku, v katerem je bila izdana ta odločba, listina o začetku postopka vročena s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu, ne da bi bila sestavljena bodisi v jeziku, ki ga ta dolžnik razume, bodisi v uradnem jeziku države članice izvršbe ali, odvisno od primera, v enem od uradnih jezikov kraja, kjer je treba opraviti vročitev te listine, oziroma ne da bi ji bil priložen prevod v enega od teh jezikov, ter ne da bi ji bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007, ki omogoča, da je navedeni dolžnik obveščen o pravici do zavrnitve sprejema pisanja za vročitev.
37
Glede razlage določbe prava unije je treba opozoriti, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso pri tej razlagi upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi kontekst in cilje, ki jih uresničuje akt, katerega del je (sodbi z dne 17. novembra 1983, Merck, 292/82, EU:C:1983:335, točka 12, in z dne 7. julija 2022, LKW WALTER, C‑7/21, EU:C:2022:527, točka 33 in navedena sodna praksa).
38
Prvič, kot je razvidno iz besedila člena 20(1) Uredbe št. 805/2004, ta določba določa, da se brez poseganja v določbe poglavja IV te uredbe, v katero spadata njena člena 21 in 23, ki določata razloge za zavrnitev, prekinitev ali omejitev izvršitve sodbe, potrjene kot evropski nalog za izvršbo, taka sodba izvrši pod istimi pogoji kot sodba, izdana v državi članici izvršbe.
39
Iz besedila teh določb je razvidno, da postopek izvršbe ureja pravo države članice izvršbe in da so sodišča te države članice pristojna, da zavrnejo, prekinejo ali omejijo izvršitev sodne odločbe, ki je bila potrjena kot evropski nalog za izvršbo, na podlagi razlogov, določenih v tej uredbi.
40
Drugič, ugotoviti je treba, da je v sistematiki navedene uredbe prisotna jasna delitev pristojnosti med sodišči in organi države članice izvora na eni strani ter sodišči in organi države članice izvršbe na drugi strani, ki jo spremljajo zahteve, ki jih je treba upoštevati tako v okviru postopka, ki vodi do sprejetja sodbe o nespornem zahtevku, kot tudi ob izvršitvi te sodbe. Ta delitev pristojnosti izhaja iz dejstva, da sta zahtevek in evropski nalog za izvršbo, s katerim je ta zahtevek ugotovljen, določena na podlagi prava države članice izvora, medtem ko postopek izvršbe v skladu s to določbo ureja pravo države članice izvršbe (glej v tem smislu sodbo z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey, C‑393/21, EU:C:2023:104, točka 38).
41
Tako je v državi članici izvora potrditev sodbe o nespornem zahtevku kot evropskega naloga za izvršbo pogojena s spoštovanjem minimalnih standardov, ki so določeni v poglavju III Uredbe št. 805/2004. V zvezi s tem se lahko na podlagi člena 18 te uredbe nespoštovanje teh standardov popravi le pred sodišči ali organi te države (sodba z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey, C‑393/21, EU:C:2023:104 39).
42
Ti minimalni standardi izražajo voljo zakonodajalca Unije, da se zagotovi, da postopki, ki vodijo do sprejetja sodb o nespornem zahtevku, zagotavljajo zadostna jamstva za spoštovanje pravice do obrambe v državi članici izvora ob upoštevanju načela, da se v državi članici izvršbe nadzor v zvezi s tem ne opravi (sodba z dne 28. februarja 2018, Collect Inkasso in drugi, C‑289/17, EU:C:2018:133, točka 36), namen teh minimalnih standardov pa je, kot je navedeno v uvodni izjavi 12 navedene uredbe, zagotoviti, da je dolžnik pravočasno in na tak način, da lahko pripravi obrambo, obveščen o sodnem postopku proti njemu, o pogojih njegovega aktivnega sodelovanja v postopku za ugovarjanju zadevnemu zahtevku in o posledicah nesodelovanja.
43
Za to obvestitev je, kadar je treba pisanje poslati iz ene države članice v drugo državo članico, iz člena 28 Uredbe št. 805/2004 v povezavi z njeno uvodno izjavo 21 razvidno, da ta uredba ne posega v uporabo Uredbe št. 1348/2000, ki je veljala pred Uredbo št. 1393/2007. Vročitev tega pisanja mora biti torej v skladu s pogoji iz člena 8(1) zadnjenavedene uredbe in mu je zato treba priložiti standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007, da je naslovnik obveščen o svoji pravici, da zavrne sprejem pisanja za vročitev, če ni sestavljeno v jeziku, ki ga naslovnik razume, ali v uradnem jeziku zaprošene države članice ali, odvisno od primera, v enem od uradnih jezikov kraja, kjer je treba opraviti vročitev tega pisanja, oziroma mu ni priložen prevod v enega od teh jezikov.
44
Zagotoviti je torej treba ne le to, da je dolžnik ustrezno obveščen o obstoju in vsebini tožbe, ki je proti njemu vložena v tujini, ter da lahko dejansko in v celoti pozna in razume pomen in obseg te tožbe, ampak tudi to, da se lahko v primeru neizpolnjevanja teh zahtev vloži ustrezno pravno sredstvo v državi članici izvora.
45
Iz tega sledi, da če listina o začetku postopka ali enakovredna listina ni bila vročena skupaj s tem obrazcem in ta opustitev ni bila popravljena med postopkom v državi članici izvora, sodba, izdana v okviru tega postopka, ne more izpolnjevati zahtev minimalnih standardov, določenih v poglavju III Uredbe št. 805/2004, in je ni mogoče potrditi kot evropski nalog za izvršbo.
46
Potrdilo, izdano v takih okoliščinah, bo zato napačno odobreno v smislu člena 10(1)(b) Uredbe št. 805/2004, tako da bi ga moralo sodišče izvora na zahtevo umakniti.
47
Pristojna sodišča ali organi države članice izvršbe v okviru pristojnosti, ki jim je podeljena s členom 20 Uredbe št. 805/2004, lahko preučijo, ali obstajajo elementi, ki utemeljujejo zavrnitev izvršbe na podlagi člena 21(1) te uredbe oziroma omejitev ali prekinitev izvršbe v skladu s členom 23 navedene uredbe (sodba z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey, C‑393/21, EU:C:2023:104, točka 40).
48
Iz tega sledi, da lahko dolžnik zoper izvršbo v državi članici izvršbe uveljavlja le razloge iz člena 21 Uredbe št. 805/2004, ki se nanašajo na obstoj nezdružljivih sodb, in iz člena 23 te uredbe, ki se nanašajo na prekinitev ali omejitev izvršbe, med postopkom, začetim v državi članici izvora.
49
Natančneje, člen 23(c) Uredbe št. 805/2004 določa, da kadar je dolžnik vložil pravno sredstvo zoper sodbo, potrjeno kot evropski nalog za izvršbo, vključno z zahtevo za preveritev v smislu člena 19 te uredbe, ali je zahteval popravek ali umik potrdila o evropskem nalogu za izvršbo v skladu s členom 10 navedene uredbe, lahko pristojno sodišče ali organ v državi članici izvršbe na zahtevo dolžnika v izjemnih okoliščinah prekine postopek izvršbe.
50
Te možnosti vložitve pravnega sredstva, zahteve za umik ali zahteve za preveritev v državi članici izvora zagotavljajo, da do odprave preverjanj v državi članici izvršbe, določene s to uredbo, ne pride, ne da bi bilo zagotovljeno uveljavljanje jamstev glede spoštovanja pravice do obrambe.
51
V obravnavani zadevi okoliščina, kot je razvidno iz navedb predložitvenega sodišča, da dolžnik ni sodeloval v meritornem postopku, v katerem je bila izdana sodba, potrjena kot evropski nalog za izvršbo, in da pisanju za vročitev, ki mu je bilo poslano s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu v okviru tega postopka, ni bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007, ne spada med razloge iz členov 21 in 23 Uredbe št. 805/2004.
52
Taka okoliščina se nanaša na postopek v državi članici izvora in na potrditev sodbe, izdane ob koncu tega postopka, kot evropskega naloga za izvršbo, tako da o teh vidikih ne morejo odločati pristojna sodišča ali organi države članice izvršbe (glej v tem smislu sodbo z dne 16. februarja 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey, C‑393/21, EU:C:2023:104, točka 41).
53
Tretjič, navesti je treba, da razlaga člena 20(1) Uredbe št. 805/2004, ki izhaja iz besedila in konteksta te določbe, ustreza cilju te uredbe, ki je – kot izhaja iz povezane razlage njenih členov 1 in 5 v povezavi z uvodnimi izjavami 8, 10, 11 in 18 te uredbe – ob spoštovanju vzajemnega zaupanja v izvajanje sodne oblasti v državah članicah, na katerem temelji delitev pristojnosti med sodišči in organi države članice izvora na eni strani ter sodišči in organi države članice izvršbe na drugi, zagotoviti prosti pretok zlasti sodb o nespornih zahtevkih ter pospešitev in poenostavitev njihove izvršitve z ukinitvijo postopka za razglasitev izvršljivosti teh sodb ob hkratni zagotovitvi spoštovanja pravice do obrambe.
54
V obravnavani zadevi se zdi, da v Estoniji doslej ni bilo vloženo nobeno pravno sredstvo, kot je zahteva za umik potrdila o evropskem nalogu za izvršbo. Nasprotno, kot je razvidno iz predložitvene odločbe, ni sporno, da družba Manuel Costa ugovarja izvršitvi sodne odločbe, ki je bila v Estoniji potrjena kot evropski nalog za izvršbo, na Portugalskem iz razloga, da ji v postopku, ki je pripeljal do izdaje te odločbe, listina o začetku postopka v skladu s členom 8(1) Uredbe št. 1393/2007 ni bila vročena v jeziku, ki ga ta stranka razume, ali v uradnem jeziku države članice izvršbe in ji ni bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k tej uredbi, s katerim bi jo bilo mogoče obvestiti o njeni pravici do zavrnitve sprejema pisanja za vročitev.
55
Iz zgoraj navedenega pa izhaja, da ta razlog ne spada med razloge iz členov 21 in 23 Uredbe št. 805/2004, ki omogočajo zavrnitev, prekinitev ali omejitev izvršitve sodne odločbe, ki je bila potrjena kot evropski nalog za izvršbo.
56
Nasprotno, ugotoviti je treba, da se navedeni razlog nanaša na veljavnost potrditve sodbe, ki jo je treba izvršiti, kot evropskega naloga za izvršbo, to veljavnost pa je mogoče, kot je bilo opozorjeno v točkah 41 in 52 te sodbe, izpodbijati le pred sodišči države članice izvora.
57
Glede na vse zgornje preudarke je treba na drugo in tretje vprašanje odgovoriti, da je treba člen 20(1) Uredbe št. 805/2004 razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice izvršbe, ki v okviru izvršitve sodne odločbe, ki je bila izdana in potrjena kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvora, omogoča dolžniku, da tej izvršitvi ugovarja iz razloga, da mu je bila v postopku, v katerem je bila izdana ta odločba, listina o začetku postopka vročena s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu, ne da bi bila sestavljena bodisi v jeziku, ki ga ta dolžnik razume, bodisi v uradnem jeziku države članice izvršbe ali, odvisno od primera, v enem od uradnih jezikov kraja, kjer je treba opraviti vročitev te listine, oziroma ne da bi ji bil priložen prevod v enega od teh jezikov, ter ne da bi ji bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007, ki omogoča, da je navedeni dolžnik obveščen o pravici do zavrnitve sprejema pisanja za vročitev.
Prvo vprašanje
58
Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 8(1) Uredbe št. 1393/2007 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere je vročitev sodnega pisanja s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu nična, če je pisanje, ki se vroča, sestavljeno v drugem jeziku od tistih iz te določbe, in če temu pisanju ni priložen standardni obrazec iz Priloge II k tej uredbi, čeprav se je postopek, v katerem je bila sodna odločba potrjena kot evropski nalog za izvršbo, končal, tako da te vročitve ni več mogoče popraviti.
59
V uvodu je treba opozoriti, da je odločanje o vprašanju za predhodno odločanje, ki ga postavi nacionalno sodišče, med drugim mogoče zavrniti samo takrat, kadar je očitno, da se določba prava Unije, ki je Sodišču predložena v razlago, ne more uporabiti (sodba z dne 17. septembra 2015, van der Lans, C‑257/14, EU:C:2015:618, točka 20 in navedena sodna praksa).
60
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je, kot je razvidno iz odgovora na drugo in tretje vprašanje, predložitveno sodišče, ki odloča o ugovoru zoper izvršitev sodne odločbe, potrjene kot evropski nalog za izvršbo na podlagi Uredbe št. 805/2004, pristojno za preverjanje, ali razlogi, navedeni v utemeljitev tega ugovora, spadajo med razloge za zavrnitev izvršbe, kot so določeni v členu 21 te uredbe, ali po potrebi med razloge za prekinitev ali omejitev te izvršbe, kot so navedeni v členu 23 navedene uredbe.
61
Kot pa je bilo opozorjeno v točkah 41 in 52 te sodbe, potrditev sodbe kot evropskega naloga za izvršbo, vključno s presojo veljavnosti te potrditve, spada v izključno pristojnost sodišča države članice izvora, ki je to sodbo izdalo, pri katerem je mogoče za to vložiti zahtevo za umik napačno odobrenega potrdila v skladu s členom 10(1)(b) Uredbe št. 805/2004.
62
Tako bi moralo sodišče izvora, da bi preverilo, ali je bilo potrdilo o evropskem nalogu za izvršbo odobreno napačno, preučiti, ali je sodni postopek v državi članici izvora, ki je pripeljal do izdaje sodbe, potrjene kot evropski nalog za izvršbo, izpolnjeval zahteve minimalnih standardov iz poglavja III Uredbe št. 805/2004 oziroma, če je to potrebno, ali so izpolnjeni pogoji iz člena 18 te uredbe, ki omogočajo popravo nespoštovanja minimalnih standardov.
63
Iz tega sledi, da ugotovitev, da je bilo potrdilo o evropskem nalogu za izvršbo odobreno napačno, ker listina o začetku postopka ni bila pravilno vročena zaradi opustitve standardnega obrazca iz Priloge II k Uredbi št. 1393/2007 in zaradi tega, ker to pisanje ni bilo sestavljeno v enem od jezikov, določenih v členu 8(1) te uredbe, spada v pravo države članice izvora in v izključno pristojnost sodišč te države.
64
Ker te določbe ni mogoče uporabiti za spor, o katerem odloča predložitveno sodišče, na prvo vprašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
65
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški navedenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:
Člen 20(1) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 805/2004 z dne 21. aprila 2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov
je treba razlagati tako, da
nasprotuje ureditvi države članice izvršbe, ki v okviru izvršitve sodne odločbe, ki je bila izdana in potrjena kot evropski nalog za izvršbo v državi članici izvora, omogoča dolžniku, da tej izvršitvi ugovarja iz razloga, da mu je bila v postopku, v katerem je bila izdana ta odločba, listina o začetku postopka vročena s priporočenim pismom s potrdilom o prejemu, ne da bi bila sestavljena bodisi v jeziku, ki ga ta dolžnik razume, bodisi v uradnem jeziku države članice izvršbe ali, odvisno od primera, v enem od uradnih jezikov kraja, kjer je treba opraviti vročitev te listine, oziroma ne da bi ji bil priložen prevod v enega od teh jezikov, ter ne da bi ji bil priložen standardni obrazec iz Priloge II k Uredbi (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah („vročanje pisanj“) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) št. 517/2013 z dne 13. maja 2013, ki omogoča, da je navedeni dolžnik obveščen o pravici do zavrnitve sprejema pisanja za vročitev.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: portugalščina.