Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
ANDREE BIONDIJA,
predstavljeni 30. aprila 2026(1)
Zadeva C-157/25
Administratie Douane & Accijnzen – Regio Antwerpen,
Openbaar Ministerie
Kazenski postopek
zoper
NV Jas Forwarding Worldwide (Belgium),
Gerlach & Co. NV,
BO BayWa r.e. Solar Systems SARL,
BO bejulo,
BO Memodo,
BO Densys pv5,
BO HelioActive Rendszerintegrator,
BO Donauer Solar Systems
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (prvostopenjsko sodišče v Antwerpnu, Belgija))
„ Predhodno odločanje – Trgovinska politika – Protidampinške in izravnalne dajatve – Izvedbene uredbe (EU) 2016/184, (EU) 2016/185, (EU) 2017/366 in (EU) 2017/367 – Uvoz fotonapetostnih modulov, ki so v Južni Koreji ali Vietnamu sestavljeni iz fotonapetostnih celic, proizvedenih v Maleziji ali Tajvanu – Pojem ‚poslani iz Malezije ali Tajvana‘ – Carinske deklaracije – Država odpreme – Navedba oznake blaga – Dokazilo o izvzetju “
I.      Uvod
1.        V sedanjih razmerah mednarodne trgovine, za katere je značilno, da lahko podjetja proizvodne postopke ali posamezne dele teh postopkov preprosto preselijo drugam, je vse lažje izvajati prakse, kot so enostavne dejavnosti sestavljanja, ki so namenjene izogibanju ukrepom trgovinske zaščite, kakršni so protidampinške ali izravnalne dajatve. V takih razmerah je bistveno, da ima Evropska unija na voljo učinkovite instrumente za trgovinsko zaščito, s katerimi lahko zagotovi ponovno vzpostavitev enakih konkurenčnih pogojev na notranjem trgu in odpravi nepošteno prednost, ki izhaja iz dampinških praks ali tujih državnih subvencij, ki povzročajo škodo industriji Unije.(2)
2.        V takem okviru imajo ključno vlogo ukrepi, ki jih Unija sprejme za preprečevanje izogibanja, kakršni so ti, ki so predmet obravnavane zadeve. Izvajanje teh ukrepov v praksi pa lahko v državah članicah povzroči precej težav in privede do pravne negotovosti v okoliščinah, ki imajo lahko za zadevne gospodarske subjekte, zlasti za uvoznike, pomembne gospodarske učinke in resne, tudi kazenskopravne, posledice.
3.        Tovrstne težave so tudi predmet obravnavnega predloga za sprejetje predhodne odločbe. Sodišče Evropske unije mora zlasti pojasniti, v kolikšnem obsegu je mogoče ukrepe za preprečevanje izogibanja protidampinškim in izravnalnim dajatvam, ki se uporabljajo za fotonapetostne module, izvajati v primeru, v katerem ti moduli niso poslani neposredno iz držav, za katere veljajo ti ukrepi (posredna pošiljka). Sodišče ima v tej zadevi tudi priložnost, da pojasni razmerje med carinsko zakonodajo na eni strani ter protidampinško in protisubvencijsko zakonodajo na drugi strani, ki je včasih precej zapleteno. Kot je znano, se ti ureditvi pogosto prekrivata, saj se tako carinske dajatve kot tudi protidampinške ali izravnalne dajatve v večini primerov pobirajo istočasno, za njihovo pobiranje pa so zadolženi isti organi, in sicer carinski organi držav članic.
4.        V obravnavani zadevi so bila vprašanja za predhodno odločanje postavljena v okviru kazenskega postopka, ki je bil proti osmim družbam(3) (v nadaljevanju: obdolžene družbe) uveden pri Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (prvostopenjsko sodišče v Antwerpnu, Belgija, v nadaljevanju: predložitveno sodišče) in se nanaša na izogibanje plačilu dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov iz Malezije in Tajvana.
5.        Svet je leta 2013 uvedel protidampinško dajatev(4) in izravnalno dajatev(5) na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (to je celic in rezin) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali poslanih iz te države.
6.        Komisija je nato ugotovila, da zaradi pošiljanja zadevnih modulov prek Malezije in Tajvana prihaja do izogibanja tem izravnalnim in protidampinškim ukrepom, zato je leta 2016 sprejela izvedbeni uredbi 2016/184(6) in 2016/185(7), s katerima je navedene dajatve razširila na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (to je celic), poslanih iz Malezije ali Tajvana, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne.(8)
7.        Izvedbeni uredbi 2016/184 in 2016/185 sta vsebovali seznam malezijskih in tajvanskih družb, ki so bile zaradi sodelovanja v preiskavi izvzete iz zadevnih protidampinških in izravnalnih dajatev, pri čemer je bila vsakemu od teh proizvajalcev dodeljena dodatna oznaka TARIC.(9)
8.        Ti izvedbeni uredbi sta prav tako določali, da je uporaba izvzetij, ki so bila odobrena navedenim družbam, pogojena s predložitvijo veljavnega trgovinskega računa s strani proizvajalca ali pošiljatelja carinskim organom držav članic in da mora ta račun vsebovati izjavo, ki izpolnjuje nekatere formalnosti, navedene v teh uredbah.(10) Te formalnosti so v primeru uvoza fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija zajemale navedbo tako dodatne oznake TARIC proizvajalca modulov kot tudi dodatne oznake TARIC proizvajalca fotonapetostnih celic. V teh izvedbenih uredbah je bilo tudi pojasnjeno, da se, če tak račun ni predložen in/ali zadevna izjava ne vsebuje navedenih dodatnih oznak TARIC, uporablja stopnja izravnalnih ali protidampinških dajatev, uvedenih z navedenima izvedbenima uredbama iz leta 2013, ki velja za „vse druge družbe“. Izvedbeni uredbi 2016/184 in 2016/185 sta prav tako določali, da se, če ni določeno drugače, uporabljajo veljavni carinski predpisi.(11)
9.        Komisija je leta 2017 izvedla postopka pregleda, ki sta se začela zaradi izteka prvotnih izravnalnih in protidampinških ukrepov, ter sprejela izvedbeni uredbi 2017/366(12) in 2017/367,(13) s katerima so bili protidampinški in izravnalni ukrepi, uvedeni leta 2013, izjemoma podaljšani za 18 mesecev, po izteku tega obdobja pa ti ukrepi niso bili več podaljšani.(14) S tema izvedbenima uredbama so se ohranila izvzetja za proizvajalce izvoznike iz Malezije in Tajvana, ki so bili v skladu z uredbama 2016/184 in 2016/185 že izvzeti iz protidampinških in izravnalnih dajatev.(15) Za uporabo izvzetij so bile v navedenih izvedbenih uredbah nato določene enake formalne zahteve, kot so navedene v točki 8 teh sklepnih predlogov, ti uredbi pa sta vsebovali tudi sklic na veljavne carinske predpise.(16)
10.      V zvezi z dejanskim stanjem je treba navesti, da so obdolžene družbe od 1. novembra 2016 do 4. septembra 2018 predložile 481 uvoznih deklaracij za fotonapetostne module iz kristalnega silicija (v nadaljevanju: fotonapetostni moduli). Ti moduli so bili izdelani iz sončnih celic, proizvedenih v Maleziji ali Tajvanu, ki so bile od tam prepeljane v Južno Korejo ali Vietnam, kjer so bile sestavljene v fotonapetostne module. Ti moduli so bili nato iz Južne Koreje ali Vietnama prepeljani v Unijo.
11.      Obdolžene družbe so v deklaracijah v večini primerov(17) navedle, da so fotonapetostni moduli s poreklom iz Južne Koreje ali Vietnama in „poslani“ iz Južne Koreje ali Vietnama ali da so s poreklom iz Malezije ali Tajvana, vendar „poslani“ iz Južne Koreje ali Vietnama. Dalje, te družbe niso navedle oznak TARIC, ki ustrezajo modulom, uvoženim iz Malezije ali Tajvana.(18) Poleg tega fotonapetostnim modulom niso bili vedno priloženi trgovinski računi, ki bi vsebovali izjavo, ki se zahteva v skladu z izvedbenima uredbama 2016/184 in 2016/185 ter izvedbenima uredbama 2017/366 in 2017/367 (v nadaljevanju skupaj: zadevne izvedbene uredbe) in ki je navedena v točki 8 teh sklepnih predlogov.
12.      Algemene Administratie van de Douane en Accijnzen (generalna uprava za carine in trošarine, Belgija, v nadaljevanju: carinska uprava) je obdolženim družbam očitala, da fotonapetostnih modulov niso deklarirale kot blago s poreklom iz Malezije ali Tajvana in poslano iz teh dveh držav, da so navedle napačne oznake TARIC in da niso izpolnile formalnih zahtev, določenih v zadevnih izvedbenih uredbah.
13.      Pri predložitvenem sodišču se je zato proti obdolženim družbam začel zadevni kazenski postopek, ki je bil uveden na predlog carinske uprave. Obdolžene družbe so bile torej pred predložitvenim sodiščem kazensko preganjane, ker naj bi se izognile plačilu protidampinških in izravnalnih dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov iz Tajvana in Malezije, ki so skupaj znašale 17 milijonov EUR oziroma 3,66 milijona EUR, kar naj bi storile z enim od naslednjih očitanih ravnanj: napačna navedba Južne Koreje ali Vietnama kot države porekla, napačna navedba Južne Koreje ali Vietnama kot države „izvora“, navedba napačne oznake TARIC in/ali opustitev predložitve zahtevanih trgovinskih dokumentov.
14.      V tem okviru mora predložitveno sodišče ugotoviti kazensko odgovornost obdolženih družb v zvezi z očitanimi ravnanji. Predložitveno sodišče, ki izhaja iz predpostavke, da bi bilo treba zadevne fotonapetostne module glede na to, da so bili proizvedeni iz celic s poreklom iz Malezije in Tajvana, deklarirati kot blago s poreklom iz teh dveh držav, se sprašuje, ali bi bilo treba te fotonapetostne module deklarirati kot blago, „poslano“ iz Malezije ali Tajvana v smislu zadevnih izvedbenih uredb in navesti oznake TARIC, ki se uporabljajo za fotonapetostne module, uvožene iz Malezije ali Tajvana.
15.      Predložitveno sodišče meni, da je mogoče zaradi sklicev na carinsko zakonodajo, ki jih vsebujejo te izvedbene uredbe, uporabiti pravilo, ki je za tovrstne primere predvideno v polju 15 iz Priloge 9, Dodatek C1, naslov II(C),(19) k Delegirani uredbi 2016/341,(20) naslovljenem „Država odpreme/izvoza“. V skladu s to določbo naj bi bilo namreč treba šteti, da „država odpreme“ fotonapetostnih modulov zaradi obstoja trgovinske transakcije na eni strani in zadržanja, ki ni povezano s prevozom, na drugi strani ni več Malezija ali Tajvan, ampak Južna Koreja ali Vietnam.
16.      Predložitveno sodišče prav tako navaja, da bi bilo treba besedno zvezo „poslani iz“, ki se uporablja v besedilu izvedbenih uredb 2016/184 in 2016/185, v skladu z mnenjem z dne 10. aprila 2019, ki ga je pravna služba Komisije pripravila za urad OLAF,(21) razlagati široko, kar posledično pomeni, da zajema tudi posredne pošiljke sončnih celic iz Malezije ali Tajvana, ki so bile v fotonapetostne module sestavljene v tretjih državah.
17.      Po mnenju predložitvenega sodišča pa se zdi, da ta razlaga odstopa od pravil, določenih v Delegirani uredbi 2016/341, in da je poleg tega težko združljiva z ureditvijo izvzetij iz zadevnih izvedbenih uredb. V primeru fotonapetostnih modulov naj bi bilo mogoče ta izvzetja uveljavljati le, če bi bili v deklaraciji obvezno navedeni obe dodatni oznaki TARIC, in sicer oznaka proizvajalca modulov in oznaka proizvajalca celic. Dodatne oznake TARIC proizvajalca fotonapetostnih modulov pa naj ne bi bilo mogoče navesti, če so bile v Maleziji ali Tajvanu proizvedene le celice.
18.      Predložitveno sodišče se poleg tega sprašuje, ali izjave, ki jih vsebujejo računi, ki so jih izdale obdolžene družbe, izpolnjujejo formalne zahteve iz zadevnih izvedbenih uredb in ali so vsi elementi take izjave bistveni za njeno veljavnost ali pa lahko uvozniki predložijo druga dokazila, s katerimi potrdijo točnost teh izjav.
19.      V teh okoliščinah je predložitveno sodišče prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo tri vprašanja. Na zahtevo Sodišča pa se bom v teh sklepnih predlogih osredotočil na prvo in tretje vprašanje za predhodno odločanje, s katerima predložitveno sodišče sprašuje:
„1.      Ali je treba za fotonapetostne module ali panele iz kristalnega silicija, ki so sestavljeni v Južni Koreji ali Vietnamu s fotonapetostnimi celicami, proizvedenimi v Maleziji ali Tajvanu, in nato uvoženi v Evropsko unijo iz Južne Koreje ali Vietnama, šteti, da so ‚poslani iz Malezije ali Tajvana‘ v smislu izvedbenih uredb 2016/184, 2016/185, 2017/366 in 2017/367, pri čemer je treba za fotonapetostne module ali panele iz kristalnega silicija kot ‚državo odpreme‘ navesti Malezijo ali Tajvan, kot upoštevno oznako blaga pa ‚uvoženi iz Malezije ali Tajvana‘? […]
3.      Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali mora v tem primeru izjava na veljavnem trgovinskem računu vsebovati natančno besedilo in (formalne) zahteve iz člena 4(2) izvedbenih uredb 2017/366 in 2017/367 ter člena 1(2) izvedbenih uredb 2016/184 in 2016/185 ali pa je mogoče odstopiti od tega besedila in teh (formalnih) zahtev, če se predložijo drugi dokazi, s katerimi sta podprti pravilnost in verodostojnost izjave na računu, ali če se ti dokazi ne predložijo?“
II.    Analiza
A.      Prvo vprašanje za predhodno odločanje
20.      Prvo vprašanje za predhodno odločanje je mogoče razdeliti na dva dela. Predložitveno sodišče se po eni strani sprašuje, kako je treba razlagati besedno zvezo „poslani iz Malezije ali Tajvana“, kakor se uporablja v besedilu zadevnih izvedbenih uredb(22) in ki se nanaša na fotonapetostne module, ki so bili v Južni Koreji ali Vietnamu sestavljeni iz fotonapetostnih celic, proizvedenih v Maleziji ali Tajvanu, nato pa iz Južne Koreje ali Vietnama uvoženi v Unijo. Predložitveno sodišče pa po drugi strani predlaga, naj Sodišče odloči o posledicah, ki jih ima razlaga te besedne zveze za carinske obveznosti (natančneje, za navedbo države odpreme in upoštevnih oznak blaga), ki morajo biti izpolnjene pri uvozu navedenih modulov v Unijo.
21.      Najprej je treba opozoriti, da je predložitveno sodišče ugotovilo, da so zadevni fotonapetostni moduli sicer sestavljeni v Južni Koreji ali Vietnamu, vendar s poreklom iz Malezije in Tajvana. Poreklo fotonapetostnih modulov se namreč določa glede na poreklo fotonapetostnih celic,(23) pri čemer gre v obravnavani zadevi za celice s poreklom iz Malezije ali Tajvana. Dvomi predložitvenega sodišča so zato povezani zgolj z vprašanjem, ali je treba v okoliščinah obravnavane zadeve šteti, da so ti moduli v smislu zadevnih izvedbenih uredb tudi „poslani iz Malezije ali Tajvana“.
1.      Razlaga besedne zveze „poslani iz Malezije ali Tajvana“ v smislu zadevnih izvedbenih uredb
22.      Sodišču sta bili v bistvu predlagani dve možni razlagi besedne zveze „poslani iz Malezije ali Tajvana“, kakor se uporablja v zadevnih izvedbenih uredbah. V skladu s prvim pristopom, ki ga v postopku pred predložitvenim sodiščem zagovarjajo obdolžene družbe, bi bilo treba to besedno zvezo razlagati ozko, in sicer tako, da se nanaša izključno na „pošiljko“ fotonapetostnih modulov, odpremljeno neposredno iz Malezije ali Tajvana. Taka razlaga naj bi bila skladna s pojmom „država odpreme/izvoza“ v smislu carinske zakonodaje(24) in naj bi zato pomenila, da je tak uvoz izključen s področja uporabe zadevnih izvedbenih uredb.
23.      V skladu z drugim pristopom, ki ga zagovarjata Komisija in Kraljevina Belgija, pa bi bilo treba to besedno zvezo razlagati široko, in sicer tako, da ne zajema le primerov neposrednega pošiljanja iz Malezije ali Tajvana, ampak tudi primere, kakršni so ti iz postopka, ki teče pred predložitvenim sodiščem, v katerih so fotonapetostni moduli, ki so izdelani iz fotonapetostnih celic, proizvedenih v teh dveh državah, sestavljeni v tretjih državah in od tam poslani v Unijo.
24.      V nadaljevanju je torej treba podati razlago besedne zveze „poslani iz Malezije ali Tajvana“, kakor se uporablja v zadevnih izvedbenih uredbah. V zvezi s tem iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je treba za razlago določbe prava Unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi kontekst in cilje, ki se želijo doseči z ureditvijo, katere del je.(25)
a)      Jezikovna razlaga
25.      V zvezi z jezikovno razlago najprej ugotavljam, da so iz preučitve različnih jezikovnih različic upoštevnih določb zadevnih izvedbenih uredb razvidna nekatera pomembna terminološka razhajanja.
26.      V prvi (večinski) skupini jezikovnih različic se namreč uporablja izrazoslovje, za katero se zdi, da se nanaša na samo dejanje „pošiljanja“ ali odpreme trgovskih „pošiljk“. Tako je na primer v angleški različici uporabljena besedna zveza „consigned from Malaysia and Taiwan“, v nemški različici „aus Malaysia und Taiwan versandte Einfuhren“, v nizozemski različici, to je v jeziku predložitvenega sodišča, pa „verzonden uit Maleisië en Taiwan“.(26)
27.      V drugi (manjšinski) skupini jezikovnih različic, med katere spada italijanska (pa tudi španska in grška) različica,(27) pa se uporablja izraz „proveniente“, ki se ne nanaša na dejanje pošiljanja, ampak na „izvor“ fotonapetostnih modulov.
28.      V francoski različici, ki se razlikuje od preostalih različic, pa se uporabljata obe besedni zvezi. V tej različici se namreč enako kot v prvi skupini jezikovnih različic uporablja besedna zveza „expédiés de“, ki se nanaša na Malezijo in Tajvan, obenem pa se enako kot v drugi skupini jezikovnih različic uporablja izraz „en provenance de“, ki se nanaša zgolj na Ljudsko republiko Kitajsko, medtem ko se v drugih jezikovnih različicah ista besedna zveza uporablja tako v zvezi z Malezijo in Tajvanom kot tudi v zvezi z Ljudsko republiko Kitajsko.
29.      Na podlagi jezikovne analize zadevnih besednih zvez, ki se uporabljajo v različnih jezikovnih različicah, zato ni mogoče izpeljati natančne ugotovitve glede pomena, ki ga je treba pripisati besedni zvezi „poslani iz Malezije ali Tajvana“ v smislu zadevnih izvedbenih uredb. Čeprav se v večini jezikovnih različic uporablja izraz „pošiljka“, kar je v skladu s prvo od obeh možnih razlag, ki se predlagata v postopku pred Sodiščem in sta navedeni v točki 22 teh sklepnih predlogov, pa se v drugih jezikovnih različicah uporablja pojem „izvor“, ki je bliže drugi razlagi.
30.      V tem okviru iz sodne prakse izhaja, da je treba zaradi zagotovitve enotne razlage in uporabe istega besedila, katerega različica se v enem jeziku Unije razlikuje od različic v preostalih jezikih, zadevno določbo razlagati glede na sobesedilo in namen predpisa, katerega del je.(28)
b)      Kontekstualna razlaga
31.      V zvezi s sistematično analizo je treba navesti, da je kontekst, v okviru katerega se uporablja zadevno izrazoslovje, sestavljeno iz predpisov Unije na področju preprečevanja izogibanja protidampinškim in izravnalnim dajatvam. Kot je namreč razvidno iz točk 6 in 9 teh sklepnih predlogov, gre pri izvedbenih uredbah 2016/184 in 2016/185 za predpisa, namenjena preprečevanju izogibanja, medtem ko sta izvedbeni uredbi 2017/366 in 2017/367 predpisa, na podlagi katerih je bila po postopkih pregleda(29) podaljšana veljavnost prvotnih protidampinških in izravnalnih ukrepov v zvezi z Ljudsko republiko Kitajsko in v skladu s katerima so bili podaljšani tudi zadevni ukrepi za preprečevanje izogibanja, ki so bili z navedenima izvedbenima uredbama iz leta 2016 uvedeni v zvezi z Malezijo in Tajvanom.
32.      V zvezi s tem je treba opozoriti, da zakonodaja Unije na področju izogibanja tvori regulativni okvir, ki je sicer določen v protidampinških predpisih Unije, vendar ima svojo posebnost in zato pomeni posebno pravno ureditev na tem področju.(30) Podobne ugotovitve veljajo v zvezi z zakonodajo Unije za preprečevanje izogibanja izravnalnim dajatvam.(31)
33.      Iz navedenega izhaja, da je treba pojme in izraze, ki se uporabljajo v posebnem regulativnem okviru, ki ureja ukrepe za preprečevanje izogibanja – bodisi protidampinškim bodisi izravnalnim dajatvam –, razlagati glede na sistem, ki je lasten tem predpisom, in posledično ob upoštevanju posebnih ciljev, ki se uresničujejo s takimi določbami in ukrepi, sprejetimi na njihovi podlagi.
34.      Predložitveno sodišče pa v okviru obravnavane zadeve postavlja vprašanje glede povezave med ukrepi za preprečevanje izogibanja protidampinškim in izravnalnim dajatvam ter določbami carinskega prava. Ugotavlja namreč, da v nizozemščini (tako kot v več drugih jezikovnih različicah, navedenih v točki 26 teh sklepnih predlogov) obstaja določeno ujemanje med izrazoslovjem, ki se tako v izvedbenih uredbah kot v carinski zakonodaji uporablja v zvezi s „pošiljko“ v fizičnem pomenu te besede. Široka razlaga, navedena v točki 23 teh sklepnih predlogov, naj bi bila zato v nasprotju z določbami carinskega prava, v katerih se uporablja izrazoslovje, podobno tistemu, ki se uporablja v zadevnih izvedbenih uredbah.
35.      V zvezi s tem ugotavljam, da je protidampinški in protisubvencijski zakonodaji na eni ter carinski zakonodaji na drugi strani sicer skupno to, da se nanašata na uvoz v Unijo, vendar gre vseeno za ločeni ureditvi.
36.      Prvič, obe ureditvi sicer spadata v izključno pristojnost Unije, vendar sta samostojni(32) in temeljita na pravni podlagi, ki ni povsem enaka(33). Drugič, s tema ureditvama se uresničujejo različni cilji. Kot je bilo že navedeno, je protidampinška in protisubvencijska zakonodaja Unije instrument trgovinske zaščite, ki je v bistvu namenjen ponovni vzpostavitvi pogojev lojalne konkurence na notranjem trgu z odpravo neupravičene prednosti, ki izhaja iz dampinških praks ali tujih državnih subvencij, ki povzročajo škodo industriji Unije.(34) Carinsko pravo pa po drugi strani ureja vsa pravila in postopke, ki se uporabljajo za blago, vneseno na carinsko območje Unije ali izneseno s tega območja, pri čemer zagotavlja, prvič, pravilno uporabo dajatev, določenih v carinskem zakoniku,(35) in, drugič, enotno izvajanje carinskih predpisov na celotnem ozemlju Unije(36).
37.      Sodišče je zato pojasnilo, da se carinska zakonodaja kljub funkcionalni neodvisnosti protidampinških ukrepov glede na skupno carinsko tarifo(37) za protidampinške ali izravnalne dajatve uporablja samo, če tako določajo predpisi, s katerimi se uvajajo take dajatve.(38) To velja tudi v obravnavani zadevi, v kateri se, kot je navedeno v točkah 8 in 9 teh sklepnih predlogov, zadevne izvedbene uredbe izrecno sklicujejo na „veljavne carinske predpise“.
38.      Iz navedenega izhaja, da je lahko regulativni okvir, ki ga določa carinsko pravo Unije, v določenih okoliščinah upošteven tudi za razlago protidampinških ali protisubvencijskih določb. Ker pa gre pri izrazoslovju, v zvezi s katerim je treba podati razlago, za posebne izraze oziroma besedne zveze, ki so lastni protidampinški in protisubvencijski zakonodaji, ima to izrazoslovje avtonomen in drugačen pomen, ki je značilen za to zakonodajo, ter je namenjeno uresničevanju ciljev, določenih v tej zakonodaji. Zato ni nujno, da se to izrazoslovje ujema z izrazi in besednimi zvezami (čeprav gre za podobno izrazoslovje), ki se uporabljajo v carinski zakonodaji, razlage njegovega pomena, ki temelji na teh ciljih, pa ni mogoče spremeniti zaradi zagotavljanja skladnosti z izrazoslovjem, značilnim za carinsko pravo.(39) To velja še toliko bolj, kadar lahko razlaga, ki je skladna s carinskim pravom, ogrozi uresničevanje ciljev, določenih v zakonodaji na področju trgovinske zaščite Unije, zlasti pa ciljev, ki izhajajo iz zakonodaje za preprečevanje izogibanja.
39.      Če se pojavijo dvomi o razlagi pojmov, ki so lastni protidampinški in protisubvencijski zakonodaji, in pojmov, ki se uporabljajo v carinskem pravu, mora torej prevladati razlaga, ki upošteva cilje protidampinške in protisubvencijske zakonodaje. To v obravnavani zadevi med drugim potrjuje tudi splošno sklicevanje zadevnih izvedbenih uredb na carinsko zakonodajo, ki se uporablja le, če v teh uredbah „ni določeno drugače“.
40.      Nazadnje, iz navedenega izhaja, da je treba besedno zvezo „poslani iz Malezije ali Tajvana“, ki se uporablja v besedilu zadevnih izvedbenih uredb, razlagati glede na posebne cilje, ki so lastni protidampinški in protisubvencijski zakonodaji, in glede na cilje, sprejete na podlagi te zakonodaje, saj se uporablja v regulativnem okviru, ki določa ukrepe za preprečevanje izogibanja protidampinškim in izravnalnim dajatvam.
c)      Teleološka razlaga
41.      Kar zadeva cilj ureditve za preprečevanje izogibanja, iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je edini namen uredbe o razširitvi protidampinške dajatve zagotoviti učinkovitost te dajatve in preprečiti izogibanje tej dajatvi. Ukrep razširitve dokončne protidampinške dajatve je zato namenjen varstvu učinkovitega izvajanja dokončnih protidampinških ukrepov.(40)
42.      Določbe Unije o preprečevanju izogibanja in izrazoslovje, ki se uporablja v ukrepih, sprejetih na podlagi teh določb, je treba zato razlagati z vidika tega cilja, ki je zagotoviti učinkovitost protidampinških ukrepov Unije in preprečiti izogibanje njihovi uporabi.(41) Enaka načela veljajo tudi za protisubvencijske ukrepe.(42)
43.      Iz navedenega izhaja, da je razlaga, s katero bi se gospodarskim subjektom omogočilo, da bi se zaradi dejavnosti sestavljanja, ki se izvajajo v tretjih državah, zlahka izognili razširitvi dokončne (bodisi protidampinške bodisi izravnalne) dajatve, kar bi lahko ogrozilo učinkovitost določb in ukrepov Unije za preprečevanje izogibanja, v nasprotju s cilji teh določb in ukrepov.(43)
44.      V obravnavani zadevi je jasno, da zadevne izvedbene uredbe določajo izpodbojno domnevo, v skladu s katero za vse fotonapetostne celice, poslane iz Tajvana ali Malezije velja, da se izogibajo protidampinškim ali protisubvencijskim ukrepom, ki se uporabljajo za fotonapetostne celice in module s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali poslane iz te države. Edina izjema so celice ali moduli, ki jih proizvedejo družbe, ki so sodelovale v protidampinških in protisubvencijskih preiskavah ter dokazale, da niso ravnale nezakonito.(44) Gre za proizvajalce, ki delujejo v dobri veri in v zvezi s katerimi ni mogoče ugotoviti, da so se izogibali prvotnim protidampinškim in izravnalnim ukrepom, uvedenim za kitajske izdelke.
45.      Predlagana ozka razlaga besedne zveze „poslani iz Malezije ali Tajvana“, kakor se uporablja v besedilu zadevnih izvedbenih uredb, bi pomenila, da bi bilo treba na področje uporabe teh uredb vključiti le „neposredne pošiljke“ – malezijskih ali tajvanskih celic ali modulov, sestavljenih iz teh celic –, ki so iz Malezije ali Tajvana poslane v Unijo. Tak pristop bi posledično privedel do tega, da bi izpodbojna domneva, določena v zadevnih izvedbenih uredbah, postala brezpredmetna zgolj zato, ker tretja država, v kateri poteka predelava, ki ni bistvena – in sicer sestavljanje malezijskih ali tajvanskih fotonapetostnih celic v fotonapetostne module, ki so nato poslani v Unijo –, spada med države, iz ali prek katerih se to blago pošilja v Unijo. To bi namreč pomenilo, da se ukrep za preprečevanje izogibanja ne bi uporabljal za ključne sestavne dele, iz katerih so izdelani zadevni moduli – in na podlagi katerih je mogoče določiti tudi njihovo poreklo(45) –, čeprav so sestavljeni iz malezijskih ali tajvanskih celic, za katere velja tak ukrep. Taka razlaga bi torej lahko ogrozila učinkovitost ukrepov za preprečevanje izogibanja, katerih cilj je zagotoviti učinkovitost protidampinških in izravnalnih dajatev na celice in module ter preprečiti izogibanje tem dajatvam. Zato bi bila v nasprotju s cilji zadevnih izvedbenih uredb.
46.      Nasprotno bi lahko široka razlaga besedne zveze „poslani iz Malezije ali Tajvana“, ki ustreza pojmu „izvor“ in ni omejena zgolj na „neposredno pošiljko“, saj omogoča, da se na področje uporabe ukrepov za preprečevanje izogibanja vključijo tudi primeri „posrednih pošiljk“, navedeni v prejšnji točki teh sklepnih predlogov, zagotovila polni učinek teh ukrepov, kar je v skladu s cilji, ki se uresničujejo z zadevnimi izvedbenimi uredbami.
47.      V zvezi s tem je treba opozoriti, da iz sodbe Kolachi sicer izhaja, da pojem „izvor“, ki se uporablja v okviru zakonodaje proti izogibanju protidampinškim dajatvam, ne ustreza pojmu „poreklo“ v smislu carinskega prava,(46) vendar iz navedene sodbe prav tako izhaja, da je pojem „izvor“ prožnejši in širši od pojma „poreklo“(47) ter da je namenjen olajšanju dokaznega bremena glede izogibanja, ki ga nosijo institucije Unije.(48) V tem okviru je mogoče šteti, da pojem „poreklo“ spada v okvir pojma izvor. Če gre za izdelek „s poreklom“ iz neke države, še toliko bolj velja, da gre za izdelek, ki „izvira“ iz te države. To potrjuje tudi dejstvo, da se zadevne izvedbene uredbe uporabljajo „ne glede na to, ali so [fotonapetostne celice ali moduli] deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne“. V sodbi Kolachi je bilo že ugotovljeno, da institucijam ni treba dokazati, da so celice in moduli s poreklom iz Malezije ali Tajvana, ampak zadostuje že to, da „prihajajo“ iz teh držav. Če pa gre za module s poreklom iz teh držav, je še toliko bolj jasno, da ti moduli obenem tudi izvirajo iz teh držav, zaradi česar bodo zanje veljali ukrepi za preprečevanje izogibanja.
48.      Poleg tega je jasno, da širša razlaga v nasprotju s trditvami, ki so jih v postopku pred predložitvenim sodiščem navedle nekatere obdolžene družbe, ne more privesti do tega, da bi se uporaba ukrepov za preprečevanje izogibanja, ki so bili uvedeni v zvezi z Malezijo in Tajvanom, nezakonito razširila na Južno Korejo in Vietnam. V tem primeru namreč ne gre za nikakršno razširitev teh ukrepov na Južno Korejo in Vietnam, ampak zgolj za razlago, ki jo je treba v zvezi z zadevnimi izvedbenimi uredbami podati zato, da bi se preprečilo „izogibanje ukrepom za preprečevanje izogibanja“. Ukrepi za preprečevanje izogibanja protidampinškim in izravnalnim dajatvam nimajo neposrednega vpliva na južnokorejske in vietnamske proizvajalce celic ali modulov. Zanje namreč za razliko od Malezije ali Tajvana ni bila določena nobena domneva. Ta široka razlaga nanje vpliva le, če proizvajajo fotonapetostne module, pri čemer kot ključne sestavne dele uporabljajo malezijske ali tajvanske fotonapetostne celice, za katere veljajo ukrepi za preprečevanje izogibanja. V tem primeru pa je zakonodaja za preprečevanje izogibanja, ki je bila sprejeta v zvezi z Malezijo in Tajvanom, upoštevna, saj je treba fotonapetostne module opredeliti kot izdelke s poreklom iz teh držav. Zato se zdi, da je taka razlaga za proizvajalce iz teh držav, ki fotonapetostne module izvažajo v Unijo, vse prej kot nerazumna.
49.      Prav tako se zdi, da niso pravilne niti trditve, ki so jih nekatere obdolžene družbe navedle v postopku pred predložitvenim sodiščem in v skladu s katerimi naj zakonodajalec fotonapetostnih modulov, sestavljenih v tretjih državah, sploh ne bi nameraval vključiti v ukrepe za preprečevanje izogibanja. Zadevne izvedbene uredbe se namreč ne nanašajo le na fotonapetostne module, ampak tudi na fotonapetostne celice, ki so ključni sestavni deli teh modulov. Kot je bilo že navedeno, bi ti ukrepi zaradi sprejetja ozke razlage izgubili polni učinek. V zvezi z zadevnimi izvedbenimi uredbami je treba navesti, da je bil namen zakonodajalca – ki je zagotovo upošteven za razlago določb prava Unije(49) – preprečiti izogibanje protidampinškim in protisubvencijskim ukrepom.
50.      Poleg tega je široka razlaga skladna z ureditvijo za preprečevanje izogibanja, ki, kot je razvidno iz sodne prakse, temelji na odgovornosti uvoznika, ki ima vselej možnost dokazati, da zadevni uvoz ne spada na področje uporabe ukrepov za preprečevanje izogibanja ali da zanj velja eno od izvzetij, določenih v teh ukrepih, oziroma da so fotonapetostni moduli, ki so predmet obravnavane zadeve, sestavljeni iz celic, ki jih je proizvedel eden od izvzetih malezijskih ali tajvanskih proizvajalcev.(50) Ta razlaga zato nikakor ni v nasprotju s sodno prakso, na katero se sklicujejo obdolžene družbe.(51)
51.      Nazadnje, razlaga besedne zveze „poslani iz Malezije ali Tajvana“ iz zadevnih izvedbenih uredb, ki je bila v okviru določb in ukrepov za preprečevanje izogibanja protidampinškim in izravnalnim dajatvam podana glede na cilje teh določb in ukrepov, govori v prid široki razlagi te besedne zveze, ki jo je treba razumeti tako, kot da se nanaša na „izvor“ blaga, ne pa na „pošiljko“ v ožjem pomenu te besede.
2.      Posledice za obveznosti, ki izhajajo iz carinske deklaracije
52.      Predložitveno sodišče se v drugem delu prvega vprašanja za predhodno odločanje sprašuje tudi o praktičnih posledicah, ki jih ima razlaga besedne zveze „poslani iz Malezije ali Tajvana“ za carinske obveznosti, ki jih morajo uvozniki izpolniti v primeru uvoza fotonapetostnih modulov, kakršni so ti v obravnavani zadevi. Natančneje, predložitveno sodišče se sprašuje, ali je treba te module deklarirati tako, da se kot „država odpreme“ navede Malezija ali Tajvan, in katere oznake blaga je treba pri tem uporabiti. To sodišče namreč dvomi, da lahko uvozniki v konkretnem primeru izpolnijo formalnosti, določene v zadevnih izvedbenih uredbah.
53.      V zvezi s tem je treba opozoriti, da v skladu z ureditvijo, ki temelji na odgovornosti uvoznika, velja, kot je bilo navedeno v točki 50 teh sklepnih predlogov, da mora uvoznik, če želi uveljavljati izvzetja, dokazati, da je mogoče blago, ki se uvaža v Unijo, izvzeti iz protidampinških ali protisubvencijskih ukrepov. Uvoznik je zato sam odgovoren za izpolnjevanje formalnih zahtev, določenih v upoštevni zakonodaji, in za navedbo zadevnih oznak TARIC. V obravnavani zadevi bi bilo torej mogoče zadevna izvzetja uveljavljati le, če bi bilo na carinski deklaraciji nedvoumno navedeno, da so bili sporni fotonapetostni moduli sestavljeni iz celic, ki so jih v Maleziji in Tajvanu proizvedli proizvajalci, ki so izvzeti v skladu z zadevnimi izvedbenimi uredbami, in če bi bila predložena vsa potrebna dokumentacija, ki bi v največji možni meri vsebovala vse zahtevane informacije.
54.      Obdolžene družbe so v zvezi s tem postavile vrsto vprašanj, ki jih je predložitveno sodišče povzelo v predložitveni odločbi.
55.      Na prvem mestu se postavlja vprašanje glede navedbe „države odpreme/izvoza“ v polju 15 iz Priloge 9 k Delegirani uredbi 2016/341.
56.      V zvezi s tem je treba navesti, da se zdi, da to vprašanje v nekaterih jezikovnih različicah, na primer v angleški ali italijanski, v katerih se v zadevnih izvedbenih uredbah uporablja drugačno izrazoslovje kot v carinski zakonodaji,(52) ni problematično. V jezikovnih različicah, v katerih se v obeh sklopih zakonodaje uporablja enako izrazoslovje, kot na primer v francoščini ali v jeziku tega postopka, to je v nizozemščini,(53) pa lahko zaradi uporabe enakega izrazoslovja dejansko pride do zmede.
57.      V tem okviru menim, da je kljub taki jezikovni nedoslednosti jasno, da je „država odpreme“ iz zadevnega polja 15 država, iz katere so bili moduli dejansko poslani – ki pa ne ustreza nujno državi „izvora“ v smislu ukrepov za preprečevanje izogibanja –, kar v obravnavani zadevi pomeni, da je država odpreme Južna Koreja ali Vietnam. Predložitveno sodišče je pravilno ugotovilo, da to izhaja tako iz pojasnjevalnih opomb k polju 15(54) kot tudi iz dosledne uporabe izrazoslovja v drugih jezikovnih različicah, kakršni sta angleška in italijanska.
58.      Ne glede na navedeno pa je jasno, kot je na obravnavi poudarila Komisija, da bi bilo mogoče vsakršne dvome o tem, da so bili sporni fotonapetostni moduli sestavljeni iz celic, ki so jih v Maleziji in Tajvanu proizvedli izvzeti proizvajalci, odpraviti tako, da bi se v polju 33, ki se nanaša „tarifno oznako“, poleg ustrezne oznake za fotonapetostne module ne le lahko navedla, ampak celo morala navesti tudi oznaka TARIC za celice, ki so jih proizvedli izvzeti malezijski ali tajvanski proizvajalci, skupaj z dodatno oznako TARIC, ki je bila v zadevnih izvedbenih uredbah dodeljena konkretnemu proizvajalcu.
59.      Nekatere obdolžene družbe na drugem mestu trdijo, da izjav, ki se zahtevajo v skladu z zadevnimi izvedbenimi uredbami, ni bilo mogoče pripraviti in priložiti, zlasti zato, ker dodatna oznaka TARIC za južnokorejske ali vietnamske proizvajalce fotonapetostnih modulov sploh ni obstajala. Vendar iz besedila člena 1(2) uredb 2016/184 in 2016/185 ter člena 4(2) uredb 2017/366 in 2017/367 ni razvidno, da takih izjav v obravnavani zadevi ne bi bilo mogoče pripraviti in priložiti. Prvič, te izjave morajo biti pripravljene „s strani proizvajalca ali pošiljatelja“, ki je izdal račun. V obravnavani zadevi se zdi, da je ta subjekt lahko južnokorejski ali vietnamski proizvajalec, ki je proizvedel fotonapetostni modul, ne pa malezijski ali tajvanski proizvajalec celic. Zato ni jasno, zakaj ta subjekt ne bi mogel podati tovrstne izjave. Drugič, v zvezi z vsebino izjave je treba opozoriti, da dodatne oznake TARIC južnokorejskega ali vietnamskega proizvajalca sicer ni bilo mogoče navesti – saj ta ne obstaja, ker ti proizvajalci v zadevnih izvedbenih uredbah niso bili upoštevani –, vendar bi se namesto tega, kot se izrecno zahteva, vseeno lahko in morala navesti dodatna oznaka TARIC (poleg imena in naslova) malezijskega ali tajvanskega proizvajalca fotonapetostnih celic, iz katerih je bil sestavljen modul, ki je izvzet iz ukrepov za preprečevanje izogibanju.
3.      Predlog glede prvega vprašanja za predhodno odločanje
60.      Iz vseh navedenih preudarkov izhaja, da je treba besedno zvezo „poslani iz Malezije ali Tajvana“, ki se uporablja v zadevnih izvedbenih uredbah, razlagati tako, da se nanaša na izvor zadevnih fotonapetostnih modulov. Zato je treba za fotonapetostne module ali panele iz kristalnega silicija, ki so v Južni Koreji ali Vietnamu sestavljeni iz fotonapetostnih celic, proizvedenih v Maleziji ali Tajvanu, in so nato iz Južne Koreje ali Vietnama uvoženi v Unijo, šteti, da so „poslani iz Malezije ali Tajvana“ v smislu teh izvedbenih uredb. Te fotonapetostne module ali panele je treba deklarirati tako, da se kot „država odpreme“ v smislu polja 15 iz Priloge 9, Dodatek C1, naslov II(C), k Delegirani uredbi 2016/341 navede Južna Koreja ali Vietnam, kot upoštevna oznaka blaga pa „uvoženi iz Malezije ali Tajvana“.
B.      Tretje vprašanje za predhodno odločanje
61.      Predložitveno sodišče s tretjim vprašanjem za predhodno odločanje sprašuje, ali mora izjava, ki je v pravilni in predpisani obliki priložena trgovinskemu računu, vsebovati natančno besedilo in formalne zahteve iz zadevnih izvedbenih uredb,(55) ali pa lahko uvozniki odstopajo od tega besedila in formalnih zahtev, ne glede na to, ali predložijo druge dokaze, ki potrjujejo točnost in verodostojnost izjave na računu.
62.      V zvezi s tem iz sodne prakse izhaja, da je treba določbe, ki določajo oprostitve protidampinških in izravnalnih dajatev, razlagati ozko. Take oprostitve se namreč lahko odobrijo le pod nekaterimi pogoji in v posebej določenih primerih ter tako pomenijo izjemo od običajne ureditve protidampinških in izravnalnih dajatev.(56)
63.      V skladu z navedeno sodno prakso je torej treba upoštevne določbe izvedbenih uredb, v skladu s katerimi se lahko izvzetja uveljavljajo le, če so izpolnjene posebne formalne zahteve, razlagati ozko. Iz navedenega izhaja, da izjeme od teh formalnih zahtev, katerih namen je potrditi resničnost informacij v zvezi z uvoženimi izdelki, za katere veljajo ta izvzetja, načeloma niso dopustne. Pravilna in predpisana izjava na trgovinskem računu, ki se zahteva na podlagi teh določb, mora torej v največji možni meri vsebovati vse elemente in informacije, ki morajo biti navedene v skladu s temi določbami. Zato izjav, ki ne vsebujejo vseh zahtevanih informacij, načeloma ni mogoče sprejeti.
64.      Ne glede na navedeno pa menim, da je razlaga teh določb, na podlagi katere se uvozniku, ki v zahtevani dokumentaciji ni navedel informacije, ki je ni mogoče zagotoviti, ker ne obstaja, zadevno izvzetje ne bi odobrilo, nerazumna in v nasprotju z načelom sorazmernosti. V točki 59 teh sklepnih predlogov je bilo namreč že navedeno, da uvozniki v obravnavani zadevi v izjavi, ki se zahteva na podlagi upoštevnih določb, dejansko niso mogli navesti dodatne oznake TARIC južnokorejskega ali vietnamskega proizvajalca, ker ta oznaka ni obstajala, saj ti proizvajalci v zadevnih izvedbenih uredbah sploh niso bili upoštevani. V takih okoliščinah menim, da opustitev navedbe dodatne oznake TARIC v tej izjavi ne more privesti do zavrnitve odobritve zadevnih izvzetij, če pristojni nacionalni organi potrdijo resničnost trditev, ki jih vsebuje ta izjava, kar lahko po potrebi storijo tudi na podlagi drugih elementov. Ti drugi elementi lahko na primer zajemajo račune, iz katerih je razvidno, da je vietnamski ali južnokorejski proizvajalec zadevne fotonapetostne celice kupil od izvzetega malezijskega ali tajvanskega proizvajalca.
65.      Zato je treba na tretje vprašanje za predhodno odločanje po mojem mnenju odgovoriti, da je treba člen 1(2) izvedbenih uredb 2016/184 in 2016/185 ter člen 4(2) izvedbenih uredb 2017/366 in 2017/367 razlagati tako, da morajo izjave, predpisane v navedenih določbah, vsebovati vse elemente in informacije, katerih navedba se zahteva na podlagi teh določb, razen elementov ali informacij, ki jih dejansko ni mogoče zagotoviti, ker ne obstajajo. V takem primeru lahko pristojni nacionalni organi, če je to nujno in primerno, po potrebi tudi na podlagi drugih elementov ugotovijo, da so zahteve za uveljavljanje izvzetij, določenih v teh uredbah, dejansko izpolnjene.
C.      Ugotovitve v zvezi s postopkom v glavni stvari
66.      Menim, da je treba poleg odgovorov na vprašanji za predhodno odločanje podati tudi nekatere dodatne ugotovitve, ki bi lahko predložitvenemu sodišču koristile pri reševanju spora, o katerem odloča.
67.      Iz ustaljene sodne prakse namreč izhaja, da mora v okviru postopka sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, ki je uveden s členom 267 PDEU, Sodišče nacionalnemu sodišču zagotoviti vse elemente razlage prava Unije, ki bi mu lahko koristili pri odločanju o zadevi, ki mu je bila predložena, ne glede na to, ali se je navedeno sodišče nanje v besedilu svojega vprašanja sklicevalo ali ne.(57)
68.      V zvezi s tem opozarjam, da se zadeva, o kateri odloča predložitveno sodišče, nanaša na kazenski postopek, ki je bil proti obdolženim družbam uveden zaradi ravnanj, navedenih v točki 13 teh sklepnih predlogov.
69.      Iz preudarkov, ki sem jih predstavil v teh sklepnih predlogih, namreč nedvoumno izhaja, da razlaga izraza „poslani iz“ (v vseh jezikih, zlasti pa v nizozemščini), ki se uporablja v okviru zadevnih ukrepov za preprečevanje izogibanja, dejansko ni zelo jasna, zlasti zaradi terminološkega prekrivanja z izrazom „država odpreme“, ki se uporablja v carinski zakonodaji.(58) Taka negotovost bi lahko zato vplivala tudi na vprašanje glede pravilne uporabe ustreznih oznak blaga, posledično pa tudi na obseg in sorazmernost sankcij, ki jih je treba izreči v primeru morebitnih kršitev.
70.      V skladu z ustaljeno sodno prakso seveda velja, da so za določitev narave (upravnih ali kazenskih) sankcij, ki jih je treba naložiti v primeru nespoštovanja predpisov Skupnosti, pristojne države članice. Te kazni morajo biti v vsakem primeru učinkovite, sorazmerne in odvračilne.(59)
71.      Ne glede na navedeno pa mora predložitveno sodišče ob upoštevanju okoliščin in posebnih elementov dejanskega stanja v posamezni zadevi, o kateri odloča, ter na podlagi določb nacionalnega prava ugotoviti, ali je mogoče naložitev kazenske sankcije zaradi ravnanj, ki so predmet postopka v glavni stvari, upravičiti z morebitno pravno negotovostjo, ki se v nizozemščini pojavlja v zvezi s pomenom, ki ga je treba pripisati besedni zvezi „poslani iz Malezije ali Tajvana“, ali pa je tako pravno negotovost mogoče obravnavati kot olajševalno okoliščino, ki se lahko upošteva pri ugotavljanju kazenske odgovornosti.
72.      V zvezi s tem pa naj ugotovim le, da v skladu z ustaljeno sodno prakso velja, da načelo pravne varnosti zahteva, na eni strani, da so pravna pravila jasna in natančna ter, na drugi strani, da je njihova uporaba predvidljiva za pravne subjekte, zlasti kadar imajo lahko neugodne posledice. Navedeno načelo zlasti zahteva, da predpis zadevnim subjektom omogoča, da se natančno seznanijo z obsegom obveznosti, ki jim jih nalaga, ter da se lahko zadnjenavedeni nedvoumno seznanijo s svojimi pravicami in obveznostmi ter ukrepajo v skladu z njimi.(60)
73.      Poleg tega iz sodne prakse izhaja, da načelo zakonitosti v kazenskem pravu, določeno v členu 49(1) Listine, ki je poseben izraz splošnega načela pravne varnosti, med drugim pomeni, da morajo biti v zakonu jasno opredeljena kazniva dejanja in kazni, ki so zagrožene zanje. Ta pogoj je izpolnjen, če lahko zadevni posameznik iz besedila zadevne določbe in po potrebi iz razlage te določbe, ki jo poda sodišče, razbere, za katera dejanja in opustitve kazensko odgovarja.(61)
74.      Predložitveno sodišče mora torej po potrebi izpeljati konkretne posledice, ki v postopku v glavni stvari izhajajo iz načel, ki so se izoblikovala v navedeni sodni praksi.
III. Predlog
75.      Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj na prvo in tretje vprašanje za predhodno odločanje, ki ju je postavilo Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (prvostopenjsko sodišče v Antwerpnu, Belgija), odgovori tako:
Besedno zvezo „poslani iz Malezije ali Tajvana“, ki se uporablja v izvedbenih uredbah 2016/184, 2016/185, 2017/366 in 2017/367, je treba razlagati tako, da se nanaša na „izvor“ zadevnih fotonapetostnih modulov. Zato je treba za fotonapetostne module ali panele iz kristalnega silicija, ki so v Južni Koreji ali Vietnamu sestavljeni iz fotonapetostnih celic, proizvedenih v Maleziji ali Tajvanu, in so nato iz Južne Koreje ali Vietnama uvoženi v Unijo, šteti, da so „poslani iz Malezije ali Tajvana“ v smislu teh izvedbenih uredb. Te fotonapetostne module ali panele je treba deklarirati tako, da se kot „država odpreme“ v smislu polja 15 iz Priloge 9, Dodatek C1, naslov II(C), k Delegirani uredbi 2016/341 navede Južna Koreja ali Vietnam, kot upoštevna oznaka blaga pa „uvoženi iz Malezije ali Tajvana“.
Člen 1(2) izvedbenih uredb 2016/184 in 2016/185 ter člen 4(2) izvedbenih uredb 2017/366 in 2017/367 je treba razlagati tako, da morajo izjave, predpisane v navedenih določbah, vsebovati vse elemente in informacije, katerih navedba se zahteva na podlagi teh določb, razen elementov ali informacij, ki jih dejansko ni mogoče zagotoviti, ker ne obstajajo. V takem primeru lahko pristojni nacionalni organi po potrebi in če je to primerno tudi na podlagi drugih elementov ugotovijo, da so zahteve za uveljavljanje izvzetij, določenih v teh uredbah, dejansko izpolnjene.
1      Jezik izvirnika: italijanščina.
2      V zvezi s tem glej tudi sklepne predloge, ki jih je generalni pravobranilec G. Pitruzzella predstavil v zadevi Komisija/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, točka 1).
3      NV Jas Forwarding Worldwide (Belgium), Gerlach & Co NV, BO Baywa r.e. Solar Systems S.A.R.L., BO Bejulo, BO Memodo, BO Densys pv5, BO HelioActive Rendszerintegrátor in BO Donauer Solar Systems.
4      Izvedbena uredba Sveta (EU) št. 1238/2013 z dne 2. decembra 2013 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL 2013, L 325, str. 1).
5      Uredba Sveta (EU) št. 1239/2013 o uvedbi dokončne izravnalne dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani (UL 2013, L 135, str. 66).
6      Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/184 z dne 11. februarja 2016 o razširitvi dokončne izravnalne dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1239/2013 na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani, na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), poslanih iz Malezije ali s Tajvana, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne (UL 2016, L 37, str. 56).
7      Izvedbena uredba Komisije (EU) 2016/185 z dne 11. februarja 2016 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Izvedbeno uredbo Sveta (EU) št. 1238/2013, na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic), poslanih iz Malezije ali s Tajvana, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije in Tajvana ali ne (UL 2016, L 37, str. 76).
8      Glej člen 1(1) uredb 2016/184 in 2016/185.
9      Glej člen 1(1) uredb 2016/184 in 2016/185.
10      Glej zlasti člen 1(2) uredb 2016/184 in 2016/185.
11      Glej člen 1(4) uredb 2016/184 in 2016/185.
12      Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/366 z dne 1. marca 2017 o uvedbi dokončnih izravnalnih dajatev na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 18(2) Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta in zaključku preiskave v zvezi z delnim vmesnim pregledom v skladu s členom 19(3) Uredbe (EU) 2016/1037 (UL 2017, L 56, str. 1) (UL 2018, L 183, str. 1).
13      Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/367 z dne 1. marca 2017 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz fotonapetostnih modulov iz kristalnega silicija in njihovih ključnih sestavnih delov (tj. celic) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske ali ki so od tam poslani po pregledu zaradi izteka ukrepov v skladu s členom 11(2) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta in zaključku preiskave v zvezi z delnim vmesnim pregledom v skladu s členom 11(3) Uredbe (EU) 2016/1036 (UL 2017, L 56, str. 131) (UL 2018, L 183, str. 1).
14      Glej uvodni izjavi 783 in 784 Izvedbene uredbe 2017/366 ter uvodni izjavi 372 in 373 Izvedbene uredbe 2017/367.
15      Glej uvodno izjavo 786 in člen 4(1) Izvedbene uredbe 2017/366 ter uvodno izjavo 375 in člen 4(1) Izvedbene uredbe 2017/367.
16      Glej člen 4(3) izvedbenih uredb 2017/366 in 2017/367.
17      V zvezi s fotonapetostnimi moduli je bilo le v dveh primerih navedeno, da so s poreklom iz Tajvana in da so bili od tam tudi poslani; glej točko 3 predložitvene odločbe.
18      Razen v dveh primerih, navedenih v prejšnji opombi.
19      Naslovljen „Formalnosti za sprostitev v prosti promet, posebno rabo, aktivno oplemenitenje, začasni uvoz, carinsko skladiščenje“.
20      Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/341 z dne 17. decembra 2015 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s prehodnimi določbami za nekatere določbe carinskega zakonika Unije, kadar zadevni elektronski sistemi še ne delujejo, in o spremembi Delegirane uredbe (EU) 2015/2446 (UL 2016, L 69, str. 1).
21      OCM(2019)10202.
22      Glej naslov, uvodne izjave 5, 6, 17 in 18 ter člen 1(1) in (3) izvedbenih uredb 2016/184 in 2016/185 ter člen 4(1) izvedbenih uredb 2017/366 in 2017/367.
23      Predložitveno sodišče se sklicuje na sodbo z dne 20. maja 2021, Renesola UK (C-209/20, EU:C:2021:400), ki se nanaša na Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1357/2013 z dne 17. decembra 2013 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL 2013, L 341, str. 47). To vprašanje je zdaj urejeno s členom 32 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 z dne 28. julija 2015 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 952/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o podrobnih pravilih v zvezi z nekaterimi določbami carinskega zakonika Unije (UL 2015, L 343, str. 1).
24      Glej polje 15, navedeno v točki 15 teh sklepnih predlogov.
25      Glej med drugim sodbo z dne 12. septembra 2019, Komisija/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:717, točka 82 in navedena sodna praksa, v nadaljevanju: sodba Kolachi).
26      Zdi se, da v prvo skupino spadajo tudi portugalska („expedidos da Malásia e de Taiwan“), slovaška („odosielaných z Malajzie a Taiwanu“), češka („odesílaných z Malajsie a Tchaj-wanu“), bolgarska („изпращан от Малайзия и Тайван“), hrvaška („poslanih iz Malezije i Tajvana“), estonska („Malaisiast ja Taiwanist lähetatud“), latvijska („kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas“), litovska („siunčiamiems iš Malaizijos ir Taivano“), švedska („avsända från Malaysia och Taiwan“), danska („afsendt fra Malaysia og Taiwan“), madžarska („Malajziában és Tajvanon feladott“), poljska („wysyłanych z Malezji i z Tajwanu“), slovenska („poslanih iz Malezije ali s Tajvana“), finska („Malesiasta ja Taiwanista lähetettyjen“) in romunska različica („expediate din Malaysia și din Taiwan“).
27      „Procedentes de Malasia y Taiwán“ v španščini, „προέλευσης Μαλαισίας και Ταϊβάν“ v grščini.
28      Sodba Kolachi (točka 88).
29      Na podlagi člena 11(2) in (3) Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 21) in člena 18 Uredbe (EU) 2016/1037 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (UL 2016, L 176, str. 55).
30      V zvezi s tem glej ugotovitve, ki jih je generalni pravobranilec G. Pitruzzella podal v točkah od 37 do 39 sklepnih predlogov, predstavljenih v zadevi Komisija/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, ki vsebuje tudi sklice na drugo sodno prakso).
31      Tudi zakonodaja za preprečevanje izogibanja izravnalnim dajatvam namreč tako kot zakonodaja za preprečevanje izogibanja protidampinškim dajatvam ne temelji na pravilih STO (glej po analogiji ugotovitve, ki jih je generalni pravobranilec G. Pitruzzella podal v sklepnih predlogih, navedenih v prejšnji opombi).
32      Carinska zakonodaja spada v pristojnost na področju carinske unije iz člena 3(1)(a) PDEU, medtem ko protidampinška in protisubvencijska zakonodaja spada v pristojnost na področju skupne trgovinske politike iz člena 3(1)(e) PDEU.
33      Protidampinška in protisubvencijska zakonodaja temelji na pristojnostih na področju skupne trgovinske politike (člen 207(2) PDEU), medtem ko carinska zakonodaja temelji tudi na pristojnostih na področju carinske unije in carinskega sodelovanja (zlasti na členu 33 PDEU) ter na področju notranjega trga (člen 114 PDEU).
34      Glej v zvezi s tem sodbo z dne 15. julija 2021, Profit Europe in Gosselin Forwarding Services (C-362/20, EU:C:2021:612, točka 67 in navedena sodna praksa), in sklepne predloge, ki jih je generalni pravobranilec G. Hogan predstavil v zadevi Jebsen & Jessen (C-543/19, EU:C:2020:555, točki 43 in 52).
35      Glej v zvezi s tem sodbo z dne 27. februarja 2014, Greencarrier Freight Services Latvia (C-571/12, EU:C:2014:102, točka 32).
36      Glej v zvezi s tem sodbo z dne 11. novembra 1999, Söhl & Söhlke (C-48/98, EU:C:1999:548, točka 48).
37      Glej v zvezi s tem sodbo z dne 15. julija 2021, Profit Europe in Gosselin Forwarding Services (C-362/20, EU:C:2021:612, točka 68).
38      Sodba z dne 22. maja 2019, Krohn & Schröder (C-226/18, EU:C:2019:440, točka 33).
39      Avtonomen in drugačen pomen pojmov, ki se uporabljajo v protidampinški zakonodaji, in pojmov, ki izhajajo iz carinskega prava, je izpostavljen v sodbi Kolachi, točka 90. Glej v zvezi s tem tudi sklepne predloge, ki jih je generalni pravobranilec G. Pitruzzella predstavil v zadevi Komisija/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, točka 81).
40      Glej v tem smislu sodbo Kolachi (točka 96 in navedena sodna praksa).
41      Sklepni predlogi, ki jih je generalni pravobranilec G. Pitruzzella predstavil v zadevi Komisija/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, točka 40).
42      Glej sodbo z dne 4. decembra 2024, PGTEX Morocco/Komisija (T-246/22, EU:T:2024:880, točka 42).
43      Glej v tem smislu sodbo Kolachi (točke 102, 103 in 104 ter navedena sodna praksa).
44      Izvzeti proizvajalci so našteti v členu 1(1) izvedbenih uredb 2016/184 in 2016/185 ter členu 4(1) izvedbenih uredb 2017/366 in 2017/367.
45      Glej v zvezi s tem sodbo z dne 20. maja 2021, Renesola UK (C-209/20, EU:C:2021:400, točki 43 in 50).
46      Glej sodbo Kolachi (točka 90).
47      Sklepni predlogi, ki jih je generalni pravobranilec G. Pitruzzella predstavil v zadevi Komisija/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, točka 81).
48      Glej v tem smislu sodbo Kolachi (točki 91 in 97).
49      Glej v zvezi s tem sodbo z dne 5. septembra 2024, W.
GmbH (C-67/23, EU:C:2024:680, točka 74).
50      Glej v tem smislu sodbo Kolachi (točki 92 in 97).
51      Te družbe se sklicujejo, prvič, na sodbo z dne 5. septembra 2024, W.
GmbH (C-67/23, EU:C:2024:680), ki pa se umešča v okvir, ki je povsem drugačen od ukrepov trgovinske zaščite, in sicer v okvir omejevalnih ukrepov, ki so bili uvedeni zaradi dolgotrajnih, neprekinjenih resnih kršitev temeljnih pravic, ki jih izvaja vojaški režim v Burmi/Mjanmaru. Drugič, navedene družbe se sklicujejo na sklep Splošnega sodišča z dne 26. junija 2017, Megasol Energie/Komisija (T-152/16, EU:T:2017:446), v katerem pa je Splošno sodišče zgolj ugotovilo, da zadevna tožeča stranka nima pravnega interesa.
52      Tako je v angleščini v zadevnih izvedbenih uredbah uporabljena besedna zveza „consigned from Malaysia and Taiwan“, polje 15 pa je naslovljeno „dispatch“. V italijanščini je v zadevnih izvedbenih uredbah uporabljena besedna zveza „provenienti dalla Malaysia e Taiwan“, polje 15 pa je naslovljeno „paese di spedizione“.
53      Tako je v francoščini v zadevnih izvedbenih uredbah uporabljena besedna zveza „expediés de Malaisie et de Taïwan“, polje 15 pa je naslovljeno „pays d’expedition“. V nizozemščini je v zadevnih izvedbenih uredbah uporabljena besedna zveza „verzonden uit Maleisië en Taiwan“, polje 15 pa je naslovljeno „Land van verzending“.
54      Glej točko 27 predložitvene odločbe.
55      Glej člen 1(2) izvedbenih uredb 2016/184 in 2016/185 ter člen 4(2) izvedbenih uredb 2017/366 in 2017/367.
56      Sodba z dne 22. maja 2019, Krohn & Schröder (C-226/18, EU:C:2019:440, točka 46).
57      Sodba z dne 9. novembra 2023, Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky (Področje uporabe Direktive o vračanju) (C-257/22, EU:C:2023:852, točka 31 in navedena sodna praksa).
58      Zlasti v polju 15 iz Priloge 9, Dodatek C1, naslov II(C), k Delegirani uredbi 2016/341.
59      Sodba z dne 26. oktobra 1995, Siesse (C‑36/94, EU:C:1995:351, točki 20 in 24).
60      Glej v zvezi s tem med drugim sodbe z dne 22. januarja 2026, AK Dlhopolec in drugi (C-590/24, EU:C:2026:41, točka 73); z dne 29. januarja 2026, Keladis I in Keladis II (C-72/24 in C-73/24, EU:C:2026:51, točka 163 in navedena sodna praksa), ter z dne 30. aprila 2025, Alenopik (C-745/23, EU:C:2025:294, točka 31 in navedena sodna praksa).
61      Glej v zvezi s tem sodbo z dne 22. januarja 2026, AK Dlhopolec in drugi (C-590/24, EU:C:2026:41, točka 74 in navedena sodna praksa).