62018CJ0482_RES
Zadeva C‑482/18
Google Ireland Limited
proti
Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (upravno in delovno sodišče v Budimpešti, Madžarska))
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. marca 2020
„Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Člen 56 PDEU – Omejitve – Davčne določbe – Davek na oglaševalske dejavnosti, ki temelji na prometu – Obveznosti v zvezi z registracijo pri davčni upravi – Načelo prepovedi diskriminacije – Globe – Načelo sorazmernosti“
Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Nacionalna ureditev, zaradi katere je opravljanje storitev med državami članicami težje kot opravljanje storitev znotraj države članice – Nedopustnost – Pojem „omejitev“ – Ukrep, zaradi katerega je opravljanje zadevne storitve povezano z višjimi stroški – Izključitev – Pogoj – Ukrep, ki enako vpliva na opravljanje storitev med državami članicami kot na opravljanje storitev znotraj države članice
(člen 56 PDEU)
(Glej točki 25 in 26.)
Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Davčna zakonodaja – Nacionalna ureditev davka na oglaševalske dejavnosti, ki temelji na prometu – Obveznost prijave zaradi obdavčitve s tem davkom – Oprostitev ponudnikov rezidentov, ker imajo obveznost registracije zaradi plačila drugih davkov – Dopustnost
(člen 56 PDEU)
(Glej točko 36 in točko 1 izreka.)
Svoboda opravljanja storitev – Omejitve – Davčna zakonodaja – Nacionalna ureditev davka na oglaševalske dejavnosti, ki temelji na prometu – Obveznost prijave zaradi obdavčitve s tem davkom – Možnost kaznovanja ponudnikov storitev nerezidentov, ki kršijo to obveznost – Pogoji za naložitev kazni, ki so bistveno ugodnejši za ponudnike rezidente – Nedopustnost – Utemeljitev z razlogi splošnega interesa – Učinkovitost davčnega nadzora in pobiranja davkov – Vključitev – Neobstoj utemeljitve v tem primeru – Kršitev načela sorazmernosti
(člen 56 PDEU)
(Glej točke 45, 47 in 54 ter točko 2 izreka.)
Povzetek
Kaznovalni sistem, ki velja za madžarski davek na oglaševalske dejavnosti, ni skladen s pravom Unije. To pravo pa ne nasprotuje obveznosti prijave, ki v zvezi s tem davkom velja za tuje ponudnike oglaševalskih storitev.
Veliki senat Sodišča je v sodbi z dne 3. marca 2020, Google Ireland (C‑482/18), presodil, da svoboda opravljanja storitev, ki se zagotavlja s členom 56 PDEU, ne nasprotuje madžarski ureditvi, ki za ponudnike oglaševalskih storitev s sedežem v državi članici, ki ni Madžarska, določa obveznost vložitve prijave z namenom obdavčitve z madžarskim davkom na oglaševanje. To velja, čeprav so ponudniki takih storitev, ki imajo sedež na Madžarskem, te obveznosti oproščeni, saj zanje velja primerljiva obveznost prijave ali registracije z namenom njihove obdavčitve z vsemi drugimi davki, ki se plačujejo na madžarskem ozemlju.
Sodišče je po drugi strani presodilo, da zgoraj omenjeno načelo nasprotuje tej ureditvi v delu, v katerem določa, da se ponudnikom oglaševalskih storitev, ki imajo sedež v državi članici, ki ni Madžarska, in niso izpolnili obveznosti prijave, v nekaj dneh naloži več glob, ki lahko skupaj dosežejo več milijonov eurov, ne da bi pristojni organ pred sprejetjem odločbe, s katero se dokončno naloži skupni znesek teh glob, zadevnim ponudnikom storitev zagotovil čas, ki je potreben, da bi izpolnili svoje obveznosti, in jim dal priložnost, da podajo svoja stališča, ter ne da bi sam preizkusil, kakšna je teža kršitve. V zvezi s tem je Sodišče poudarilo, da je globa, ki se naloži ponudniku s sedežem na Madžarskem, ki ni izpolnil podobne obveznosti prijave ali registracije iz splošnih določb nacionalne davčne zakonodaje, bistveno nižja in se v primeru nadaljevanja kršitve take obveznosti ne poviša v enaki meri in tudi ne nujno v tako kratkih rokih.
V tej zadevi je Google Ireland, družba irskega prava, ki je opravljala dejavnost, za katero se plačuje madžarski davek na oglaševanje, kršila obveznost prijave za ta davek. Zato je bila temu ponudniku najprej naložena globa v višini desetih milijonov madžarskih forintov (HUF) (približno 31.000 EUR), nato pa v razmiku nekaj dni dodatne globe v skupni višini ene milijarde HUF (približno 3,1 milijona EUR). Ta znesek je ustrezal najvišjemu možnemu znesku globe, ki je v madžarski zakonodaji določena za kršitev obveznosti prijave. Družba Google Ireland je pred Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (upravno in delovno sodišče v Budimpešti, Madžarska) izpodbijala skladnost s pravom Unije, prvič, kar zadeva obveznost prijave, ki jo imajo tuji ponudniki oglaševalskih storitev, in drugič, kar zadeva kaznovalni sistem, ki velja za neizpolnitev obveznosti take prijave. Na podlagi teh trditev je to sodišče na Sodišče vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe.
Sodišče je spomnilo, da je na podlagi načela svobode opravljanja storitev prepovedana kakršna koli nacionalna ureditev, zaradi katere bi lahko opravljanje storitev med državami članicami postalo težavnejše kot opravljanje storitev samo znotraj države članice. To načelo tako zahteva, da se odpravijo vse ovire za svobodo opravljanja storitev, ki izhajajo iz tega, da ima ponudnik storitev sedež v drugi državi članici kot tisti, v kateri se storitev opravlja.
Sodišče je po tem, ko je ugotovilo, da zadevna obveznost vložitve prijave ni pogoj za opravljanje dejavnosti oglaševanja na madžarskem ozemlju, in velja ne glede na to, kje imajo vsi ponudniki oglaševalskih storitev, ki so zavezani za plačilo madžarskega davka na oglaševanje, sedež, presodilo, da ta upravna formalnost sama po sebi ne pomeni ovire za svobodo opravljanja storitev.
V tej zadevi namreč ni bilo mogoče ugotoviti nobenega različnega obravnavanja, ki bi lahko pomenilo omejitev te temeljne svobode. Nekateri ponudniki, zlasti tisti s sedežem na Madžarskem, so sicer oproščeni obveznosti prijave, vendar je to zaradi tega, ker so že prijavljeni ali registrirani za namene plačila katerega koli neposrednega ali posrednega davka, ki se plačuje na Madžarskem. Ta oprostitev nima odvračalnega učinka, temveč preprečuje, da bi morali že registrirani ponudniki izpolnjevati nepotrebne formalnosti, saj je namen te obveznosti vložitve prijave, povezane z davkom na oglaševanje, ravno ta, da madžarski davčni upravi omogoči identifikacijo zavezancev za plačilo tega davka.
V zvezi s sankcijami na davčnem področju je Sodišče spomnilo, da kaznovalni sistemi na davčnem področju, ker to področje na ravni Unije ni harmonizirano, sicer spadajo v pristojnost držav članic, vendar pa taki sistemi ne smejo ogroziti svoboščin, določenih s PDEU.
V tem okviru je Sodišče preizkusilo, ali so sankcije, ki so določene za neizpolnitev obveznosti vložitve prijave, ki je določena v zakonodaji iz postopka v glavni stvari, v nasprotju s svobodo opravljanja storitev. V zvezi s tem je Sodišče ugotovilo, da se zadevni kaznovalni sistem s formalnega vidika brez razlikovanja uporablja za vse davčne zavezance, ki ne izpolnijo svoje obveznosti vložitve prijave, ne glede na državo članico, na ozemlju katere imajo sedež. Vendar pa samo osebe, ki niso davčni rezidenti na Madžarskem, dejansko tvegajo, da se jim te sankcije naložijo.
Ponudniki oglaševalskih storitev s sedežem na Madžarskem se lahko sicer kaznujejo zaradi neizpolnitve podobnih obveznosti prijave in registracije, ki so jim naložene s splošnimi določbami nacionalne davčne zakonodaje.
Vendar kaznovalni sistem, določen v zakonu o davku na oglaševanje, omogoča naložitev bistveno višjih glob od kaznovalnega sistema, ki določa globe, ki se izrečejo, če obveznost registracije krši ponudnik oglaševalskih storitev s sedežem na Madžarskem. Poleg tega niso niti globe niti roki iz zadnjenavedenega sistema tako strogi kot tisti, ki se uporabljajo v okviru sankcij, določenih v zakonu o davku na oglaševanje. Iz tega izhaja, da ta kaznovalni sistem pomeni omejitev svobode opravljanja storitev.
Sodišče je nato priznalo, da sta zagotavljanje učinkovitosti davčnega nadzora in pobiranja davkov nujna razloga v splošnem interesu, s katerima se lahko taka omejitev utemelji, ter da naložitev dovolj visokih glob odvrača ponudnike oglaševalskih storitev, za katere velja obveznost registracije, od tega, da bi to obveznost kršili. Sodišče je kljub temu presodilo, da zadevni kaznovalni sistem ni sorazmeren. V zvezi s tem je poudarilo zlasti to, da v tem sistemu ni nobene povezave med eksponentnim povečanjem skupne višine glob, v posebej kratkih rokih, in težo neizpolnitve obveznosti vložitve prijave, ter dejstvo, da zadevni davčni zavezanec tega, da se mu bo naložil najvišji znesek globe, praktično ne more preprečiti tako, da bi še pred prejetjem zadnje odločbe o sankciji, s katero je bil ta znesek dosežen, izpolnil svojo obveznost vložitve prijave.