62004CC0239_HU
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Bevezetés
1. A Bizottság azt kifogásolja, hogy Portugália egy Lisszabon és Algrave közötti autópálya-építési program kivitelezése során nem teljesítette a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv(2) (a továbbiakban: élőhelyirányelv) 6. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit. Előadja, hogy az autópályának a Castro Verde-i madárvédelmi területen belül más nyomvonalat kellett volna követnie.
II – Jogi háttér
2. A vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv(3) (a továbbiakban: madárvédelmi irányelv) 4. cikke szerint a tagállamok különleges védelmi területté (a továbbiakban: KVT) minősítenek bizonyos területeket. Szintén e helyen – a (4) bekezdés első mondatában – szabályozták eredetileg e területek védelmét.
3. Az élőhelyirányelv 7. cikke megváltoztatta a KVT-k védelméről szóló szabályozást:
„A 4. cikk (1) bekezdése alapján besorolt vagy a 4. cikk (2) bekezdése értelmében annak megfelelően elismert területek tekintetében ezen irányelv alkalmazásának napjától, illetve – amennyiben az későbbi időpontra esik – azon időponttól számítva, amikor a tagállam a 79/409/EGK irányelv értelmében végrehajtja, illetve elismeri a besorolást, a 79/409/EGK irányelv 4. cikke (4) bekezdésének első mondatából eredő kötelezettségek helyébe ezen irányelv 6. cikkének (2), (3) és (4) bekezdéséből eredő kötelezettségek lépnek.”
4. E szabályozást az élőhelyirányelv hetedik preambulumbekezdése a következőképpen magyarázza:
„mivel valamennyi kijelölt területet be kell vonni az egységes európai ökológiai hálózatba, beleértve azokat is, amelyek a […] 79/409/EGK irányelv értelmében már jelenleg is, illetve a jövőben különleges természetvédelmi területnek minősülnek;”
5. Az élőhelyirányelv 6. cikkének idevágó (3) és (4) bekezdése így szól:
„(3) Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.
(4) Amennyiben a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának kedvezőtlen eredménye ellenére valamely elsődlegesen fontos, társadalmi vagy gazdasági jellegű közösségi érdekre figyelemmel [helyesen: valamely nyomós közérdeken alapuló kényszerítő ok miatt, ideértve a társadalmi vagy gazdasági jellegű okokat is] – alternatív megoldás hiányában – mégis végre kell hajtani egy tervet vagy programot, a tagállam minden szükséges kiegyenlítő intézkedést megtesz a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében. A tagállam az elfogadott kiegyenlítő intézkedésekről értesíti a Bizottságot.
[...]”
6. Az élőhelyirányelv tizedik preambulumbekezdése erről a következőképpen rendelkezik:
„mivel alaposan meg kell vizsgálni minden olyan tervet vagy programot, amelynek jelentős hatása lehet a már kijelölt, illetve a jövőben kijelölendő területek védelmének célkitűzéseire;”
III – A tényállás, a pert megelőző eljárás és a felek kérelmei
7. A Bizottság közlése szerint 1999. szeptember 23-án jelölték ki a Castro Verde-i KVT-t. Területe 79 066 hektár. Legalább 17, a madárvédelmi irányelv I. mellékletében szereplő madárfaj fordul ott elő rendszeresen, köztük a fehérkarmú vércse ( Falco naumanni ), a hamvas rétihéja ( Circus pygargus ), a túzok ( Otis tarda ), a reznek ( Tetrax tetrax ), az ugartyúk ( Burhinus oedicnemus ), a szalakóta ( Coriacias garrulus ), a kalandrapacsirta ( Melanocorypha calandra ) és a székipacsirta ( Calandrella brachydactyla ).
8. A vita tárgyát képező autópálya-szakasz az északi Aljustrel és a déli Castro Verde között viszonylag egyenesen fut 9–10 km hosszan a Castro Verdei-i KVT területének nyugati szélén. A KVT területének legnagyobb része, körülbelül 77000 hektár az autópályától keletre fekszik, egy körülbelül 1700 hektáros területrész pedig attól nyugatra, lényegében az autópálya melletti 1–2 km széles földsávként.
9. Az autópályától nyugatra, a KVT területén vagy annak határán öt település található: Messejana a földsáv észak-nyugati csücskében és Estação de Ourique a dél-nyugati csücskében az úgy másfél kilométerrel távolabb keletre fekvő szomszédos Aivadossal, valamint a földsáv közepén Conceição és úgy másfél kilométerrel keletre Alcarias. Az autópálya körülbelül 700 méterre közelíti meg Messejana-t, Alcarias-t és Aivados-t, a másik két település nyugatra távolabb fekszik. A KVT-n kívül úgy másfél kilométerre dél-nyugatra Estação de Ourique-től kezdődik a 2003. évi „Plano de Ordenamento da Albufeira do Monte da Rocha”-ban(4) kijelölt duzzasztó körüli terület. A duzzasztó vízgyűjtő területe mindenesetre jóval nagyobb, és valamennyi figyelembe vett nyomvonal átszeli.
10. A környezeti hatásvizsgálatot 1998. óta készítették elő, és az 1999. szeptember 6-án elkészült. E szerint a program jelentős hatással van különböző, a KVT-ben előforduló madárfajokra.
11. A programot ennek ellenére 2000. január 19-én engedélyezték. Az építési munkálatok nem sokkal ez után megkezdődtek, az autópálya-szakasz 2001. július 21. óta van használatban.
12.
A Bizottság a 2000. október 20-i levelében felszólította a portugál kormányt, hogy terjessze elő észrevételeit. A következőkben a Bizottság 2001. április 11-én indokolással ellátott véleményt intézett a tagállamhoz.
13. Jelenleg a Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:
1. állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság − mivel a környezeti hatástanulmány kedvezőtlen eredménye és annak ellenére, hogy az érintett nyomvonalra vonatkozóan voltak alternatív megoldások, olyan autópálya-program kivitelezését tette lehetővé, amelynek nyomvonala áthalad a Castro Verde-i Különleges Védelmi Területen − nem teljesítette az 1997. október 27-i 97/62/EK tanácsi irányelvvel módosított, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;
2. a Portugál Köztársaságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.
14. A Portugál Köztársaság azt kéri, hogy a Bíróság:
1. utasítsa el a keresetet;
2. a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.
IV – Értékelés
15. A Bizottság azt kifogásolja, hogy a Portugál Köztársaság megszegte az élőhelyirányelv 6. cikkének (4) bekezdését. E rendelkezést csak a Castro Verde-i KVT kijelölésének pillanatától lehetett alkalmazni, azaz 1999. szeptember 23-tól. Egy kijelölendő területre annak kijelölése előtt a madárvédelmi irányelv 4. cikke (4) bekezdésének első mondata vonatkozik, azonban az élőhelyirányelv 6. cikkének (2)–(4) bekezdései nem.(5)
16. Mivel a kérdéses autópálya-szakasz engedélyezési eljárása már a KVT kijelölése előtt kezdődött, kétséges lehet, hogy az illetékes hatóságok ezen eljárás alatt válthattak-e a madárvédelmi irányelv védelmi rendszeréről az élőhelyirányelv tartalmilag ugyan nagyvonalúbb(6), de a környezeti hatásvizsgálat miatt eljárásjogilag fejlettebb védelmi rendszerére. A védelmi rendszerek közötti váltás tilalma azonban szükségtelenül megnehezítené az engedélyezési eljárást anélkül, hogy ténylegesen előmozdítaná a KVT védelmét. Ugyanis az illetékes hatóságoknak módjában állna a KVT kijelölése után újraindítani az engedélyezési eljárást, és legkésőbb akkor alkalmazni az élőhelyirányelv 6. cikkének (2)–(4) bekezdését. E helyzetben az eljárás félbeszakításához vagy ahhoz ragaszkodni, hogy azt a madárvédelmi irányelv alapján fejezzék be, szükségtelen formalizmus lenne.
17. Mivel a portugál kormány nem hivatkozik arra, hogy a programot a madárvédelmi irányelv 4. cikke (4) bekezdésének első mondata alapján kellene megítélni, ezért az élőhelyirányelv 6. cikkének (2)–(4) bekezdését kell alkalmazni.
A – A Castro Verde-i KVT károsításáról
18. Az élőhelyirányelv 6. cikkének (4) bekezdése csak akkor alkalmazandó, ha a 6. cikk (3) bekezdése szerinti környezeti hatásvizsgálat negatív eredménnyel járt, azaz ha az illetékes hatóságok a program engedélyezése során nem tudták biztosítani, hogy a kérdéses védelmi terület, mint olyan, ne károsodjék. Utóbbit a portugál kormány vitatja.
19. A portugál kormány jogosan hivatkozik arra, hogy a kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárásban a Bizottságnak kell bizonyítania a közösségi jog megsértését.(7) A portugál kormány vitatja, hogy az érintett KVT területe 2%-ának leválasztása bizonyítaná, hogy a terület, mint olyan, az élőhelyirányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata értelmében károsodott volna.
20. Portugália mindenesetre az érintett területek KVT részeként való kijelölésével elismerte, hogy e területeken állnak fenn az irányelv I. mellékletében felsorolt fajok számára a legmegfelelőbb életkörülmények.(8)
21. Egy autópályának ilyen területeken keresztül történő építése alapvetően alkalmas arra, hogy e területeket a madarak védelme szempontjából legalkalmasabb területkénti minőségükben károsítsa. Az úttal közvetlen területveszteség, zavarás és a közvetlenül szomszédos területekre való károsanyag‑kibocsátás jár együtt. Növeli továbbá a madarak közlekedés során történő elpusztításának kockázatát. Végül is az út a KVT mintegy 1700 hektárját, azaz a felület mintegy 2%-át elválasztja a KVT többi részétől. Ezen elválasztás jelentősége az érintett fajok viselkedésétől és érzékenységétől függ.
22. Ennek következtében nincs szükség további bizonyítékokra a tekintetben, hogy az érintett KVT, mint olyan, károsodik.(9) Sokkal inkább Portugália feladata azt bizonyítani, hogy a program hatásai a KVT-t, mint olyat, nem károsítják.(10)
23. Az élőhelyirányelv előírja, hogy ennek a bizonyításnak alapvetően hogyan kell történnie, mégpedig az élőhelyirányelv 6. cikkének (3) bekezdésében előírt, a programra vonatkozó és az adott természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket figyelembe vevő hatásvizsgálattal. Ennek során az adott területre vonatkozó legújabb tudományos ismeretekre figyelemmel meg kell határozni a terv vagy program minden olyan részletét, amely önmagában, illetve más tervvel vagy programmal együtt a megőrzési célkitűzésekre hatással lehet.(11) Ha ezek után tudományos szempontból, ésszerűen mérlegelve, minden kétséget kizáróan megállapítható, hogy a program a KVT-re, mint olyanra, nem hat hátrányosan, akkor az élőhelyirányelv 6. cikke (4) bekezdésének alkalmazása nélkül engedélyezhető.(12)
24. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a környezeti hatástanulmány(13) az érintett terület madárfajai közül 17-et a madárvédelmi irányelv I. mellékletében szereplők közé, 8-at a P ortugáliában veszélyeztetett és ritka fajok közé(14) valamint 16-ot az Európában veszélyeztetett és ritka fajok közé(15) sorol. Portugália az Instituto da Conservação da Natureza állásfoglalására hivatkozva kifogást emel, hogy csak az I. melléklet szerinti 8 faj használja az érintett területet tényleges szaporodási helyként: a túzok, a fehérkarmú vércse és a reznek, mint a portugál jog szerinti elsődleges fontosságú fajok, valamint a hamvas rétihéja, az ugartyúk, a szalakóta, a széki pacsirta és a kalandrapacsirta.
25. Már a tanulmány és a Portugália által előadottak közötti ezen ellentmondás is jelentős kétséget ébreszt a hatástanulmány minőségét illetően, mivel e tanulmány feladata meghatározni, mely fajok használják ténylegesen a területet, valamely program hatásainak megítélhetősége érdekében. A környezeti hatástanulmány elolvasása megerősíti e kétséget.
26. A tanulmány csak korlátozott utalásokat tartalmaz az előforduló fajok vonatkozásában. Megemlíti különösen a zavarásra rendkívül érzékeny(16) túzok dürgési helyét hat kilométer távolságban, ami arra enged következtetni, hogy az érintett területeket fiókanevelésre használják.(17) E faj világviszonylatban veszélyeztetett (vulnerable).(18)
27. A környezeti hatástanulmány beszél ezenkívül a fehérkarmú vércsék nyomvonal közelében fekvő költőkolóniáiról. Az egyik ilyen kolónia vitathatatlanul 80 méterre található a pályaszakasztól (Quinta da Golipa), további négy pedig 800–1000 méter távolságban (Montes da Mosqetana, do Álamo, da Ribeira és do Pardeira). E faj vonatkozásában a környezeti hatástanulmány közepes zavarásérzékenységből indul ki, azonban magas érzékenységből az élőhely szétdarabolódása vonatkozásában.(19)
28. Az érintett területnek más fajok vonatkozásában fennálló jelentőségéről hiányoznak a konkrét információk, pedig a portugál kormány jelen eljárásban további ott előforduló, az I. mellékletben szereplő fajokat is megnevez. Sem konkrét megfigyeléseket nem dokumentáltak, sem kijelentéseket nem tettek arra vonatkozóan, hogyan használják a különböző fajok a területet, és hogy a program milyen hatással lehet e használatra.(20)
29. Már csak hiányossága folytán sem bizonyíthatja e tanulmány, hogy az autópálya-építés a Castro Verde-i KVT-t, mint olyat, nem károsította. E tanulmány mindenesetre további gyanújel arra vonatkozóan, hogy várható volt ilyen hatás, mivel már a töredékes eredményei alapján is jelentősebb negatív hatásokat (impacto negativo elevado) állapított meg.(21)
30. A bírósági eljárásban Portugália jelenleg azt hangsúlyozza, hogy a túzok és a fehérkarmú vércse populációk nőttek és a reznek helyzete további – a közösség által támogatott – intézkedések által javul. A többi érintett faj vonatkozásában mostanáig nem bizonyítható negatív hatás.
31. Az élőhelyirányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata szerint az még mindenesetre nem elegendő valamely program engedélyezéséhez, ha utólag bizonyítják, hogy a program nem járt negatív hatásokkal. Épp ellenkezőleg, a program engedélyezését megelőzően
kell tudományos szempontból, ésszerűen mérlegelve, minden kétséget kizáróan megállapítani, hogy a program a területre, mint olyanra, nem hat hátrányosan.(22) A portugál kormány érve már pusztán ezen okból is alkalmatlan arra, hogy kizárja a 6. cikk (4) bekezdésének alkalmazását.
32. Ezen túlmenően a portugál kormány érvei a program ártalmatlanságát sem bizonyítják. Sok faj vonatkozásában csak további adatok nélkül állítják, hogy nem igazoltak hátrányokat.
33. Ami különösen a fehérkarmú vércse és a túzok állományainak a portugál kormány által előadott növekedését illeti, e fajok vonatkozásában még csak nem is lehet feltételezni, hogy az autópálya-program a Castro Verde-i KVT-t, mint olyat, nem károsította. Nem ismerve ugyanis a populáció növekedésének okait e növekedés nem zárhatja ki a terület útépítési program általi károsodását.(23)
34. Jelen esetben maga Portugália adja elő, hogy e fejlődés különösen kiegyenlítő intézkedéseken, valamint a Castro Verde-i KVT gondozására irányuló program végrehajtásán alapul, és Portugália további, a reznek védelmét szolgáló olyan intézkedéseket helyez ezen összefüggésen kilátásba, amelyek kiegyenlítik az e fajt érő esetleges károsításokat. Ha azonban az állományok növekedése kiegyenlítő intézkedéseken alapul, akkor nem alkalmas annak bizonyítására, hogy az autópálya-program kivitelezése ártalmatlan volt.
35. Valamely terület károsítását ugyanis az élőhelyirányelv 6. cikkének keretein belül szigorúan el kell választani a kiegyenlítő intézkedésektől.(24) Az élőhelyirányelv szabályrendszere szerint a károsítást lehetőség szerint el kell kerülni. Ez kiváltképp minden kárkockázat kizárásával vagy megfelelő kárenyhítési vagy kármegelőzési intézkedések meghozatalával történik.(25) Ettől eltérően a kiegyenlítő intézkedések csak akkor jönnek számításba, ha a káros hatásokat nyomós közérdeken alapuló kényszerítő okra figyelemmel, alternatív megoldás hiányában el kell fogadni. A meglevő természeti javak megőrzését már csak azért is előnyben kell részesíteni a kiegyenlítő intézkedésekhez képest, mivel ezen intézkedések sikere ritkán jelezhető biztonsággal előre.
36. Amennyiben a portugál kormány egyáltalán kárenyhítő intézkedésekre hivatkozik, ott lényegében az építkezést kísérő intézkedésekről és a vegetáció megőrzéséről van szó. Ezekkel azonban nem akadályozhatóak meg az út létéből és használatából feltételezhetően adódó hátrányos hatások.
37. A részben ezen összefüggésben említett megfigyelő intézkedések bizonyára szükséges részét képezhetik valamely kárenyhítési és kárkiegyenlítési koncepciónak. Önmagukban azonban ezek sem alkalmasak a károk megakadályozására.
38. Következésképpen a Bizottság joggal indul ki abból, hogy ezen autópálya-szakaszt nem az élőhelyirányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata, hanem legfeljebb a 6. cikk (4) bekezdése alapján lehetett volna engedélyezni.
B – Az alternatív megoldás hiányáról
39. Az élőhelyirányelv 6. cikkének (4) bekezdése szerint valamely programot a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának kedvezőtlen eredménye ellenére valamely nyomós közérdeken alapuló kényszerítő ok miatt, ideértve a társadalmi vagy gazdasági jellegű okokat is, alternatív megoldás hiányában mégis végre lehet hajtani. Ez esetben a tagállam minden szükséges kiegyenlítő intézkedést megtesz a Natura 2000 általános egységességének megóvása érdekében.
40. Jelen ügyben a felek nem vitáznak sem arról, hogy az autópálya-építést (összességében) valamely nyomós közérdeken alapuló kényszerítő ok indokolta-e, sem pedig az egységesség megóvásához szükséges intézkedésekről. A Bizottság mindenesetre azt kifogásolja, hogy Portugália az autópálya építésével jelentősen károsította a Castro Verde-i KVT-t, pedig léteztek alternatív megoldások a választott nyomvonal vonatkozásában.
41. Valamely programnak az élőhelyirányelv 6. cikke (4) bekezdésének első mondata szerinti jóváhagyása kivételt képez az irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondatában foglalt azon általános elv alól, hogy programokat csak akkor lehet jóváhagyni, ha azok valamely védett területet, mint olyat, nem fognak hátrányosan befolyásolni. Ezért, ahogyan azt a Bizottság is állítja, annak feladata bizonyítani, hogy betartották a kivételes szabályozás követelményeit, aki e kivételre hivatkozik.(26) Következésképpen a portugál kormány felfogásával ellentétben nem a Bizottság feladata alternatív nyomvonal létezésének bizonyítása, hanem csupán ésszerű kétséget(27) kell ébresztenie aziránt, hogy Portugália betartotta-e a 6. cikk (4) bekezdésének követelményeit.
42. Az élőhelyirányelv 6. cikkének (4) bekezdése csak alternatív megoldás hiányában engedi meg a programok jóváhagyását. Valamely program jóváhagyásának e feltétele azt hivatott megakadályozni, hogy védelmi területeket károsítsanak, holott a program céljai oly módon is elérhetőek lennének, amely a védelmi területet kevésbé vagy akár egyáltalán nem károsítaná.(28) Az alternatív megoldások hiánya ennyiben az arányosság vizsgálata egy lépésének felel meg, amely szerint, ha több alkalmas intézkedés áll rendelkezésre, azt kell választani, amelyik a legkevesebb teherrel jár.(29)
43. Az alternatív megoldás hiánya még nem állapítható meg, ha csupán néhány alternatív megoldást vizsgáltak meg, hanem csak azután, hogy minden
alternatív megoldást kizártak. Az alternatív megoldások kizárásával szemben támasztott követelmények olyan mértékben nőnek, amilyen mértékben azok alkalmasak a program céljainak megvalósításához, anélkül, hogy nyilvánvalóan – ésszerű kétséget kizáróan – aránytalan károsodáshoz vezetnének.
44. Az így a szűkebb értelemben választható alternatív megoldások közül nem szükségszerűen aszerint kell választani, hogy melyik alternatív megoldás jár kisebb hatással az érintett területre nézve.(30) A választás sokkal inkább mérlegelést követel meg a KVT-t érő károsodás és a mindenkori idevágó, nyomós közérdeken alapuló kényszerítő ok között.
45. A mérlegelés szükségessége különösen a „nyomós” fogalmából adódik, de a „kényszerítő” szóból is. A közérdeken alapuló okok akkor lehetnek kényszerítőek a terület védelméhez képest, ha azok súlya nagyobb. Ennek is megvan a megfelelője az arányosság vizsgálatakor, mivel eszerint az okozott kellemetlenségeknek arányban kell állniuk a kitűzött célokkal.(31)
46. Ennélfogva az a döntő, hogy a nyomós közérdeken alapuló kényszerítő ok éppen ezen
alternatíva megvalósítását követeli-e meg, vagy pedig meg lehet felelni ezen érdeknek valamely másik – a KVT-t kevésbé károsító – alternatív megoldással.(32) Ezen összehasonlítás feltételezi, hogy a szűkebb értelemben vett választék különböző alternatív megoldásait hasonló tudományos követelmények alapján vizsgálják meg az érintett területre gyakorolt hatásuk és a mindenkori idevágó, közérdeken alapuló okok vonatkozásában.(33)
47. A portugál hatóságok különböző alternatív megoldásokat vizsgáltak meg és vetettek el. Ezek részben keletebbre futottak volna, a KVT belsejében, részben nyugatabbra, úgy, hogy a KVT-t kevésbé súlyosan károsították volna. A Bizottság nem az ezen alternatív megoldások közötti választást kifogásolja, hanem azt, hogy nem vizsgáltak további alternatív megoldásokat a KVT nyugati részében.
48. A Bizottság keresete tehát akkor megalapozott, ha meg kellett volna vizsgálni a KVT nyugati részén átfutó alternatív megoldásokat, és nem zárható ki, hogy e megoldások egyikét kellett volna a megvalósított nyomvonalhoz képest előnyben részesíteni.
49. Portugália alapvetően azt hozza fel a Bizottság által javasolt, a KVT nyugati részében futó alternatív nyomvonalakkal szemben, hogy azok régészeti leleteket károsítanának, és konfliktust okoznának az IC1-es út menti településekkel. Ezen érvek azonban nem meggyőzőek. Egyáltalán nem világos, hogy a lelőhelyek ténylegesen ütköznek-e valamennyi lehetséges nyomvonallal, milyen jelentőséggel bírnak, és hogy mennyiben lehetne tudományos értéküket idejében lefolytatott ásatásokkal biztosítani. Az IC1-es út menti településekkel való konfliktus sem világos, mivel a KVT nyugati határa és e települések között elegendő hely van egy autópálya számára.
50. Mindenesetre lehetséges, hogy a duzzasztó és az Estação de Ourique település közötti nagyjából másfél kilométer szélességű keskeny sáv miatt valamennyi
alternatív megoldás kizárt a KVT nyugati részén. Az ilyen alternatív megoldásoknak vagy viszonylag egyenesen kellene átvezetniük e szűk területen, vagy Estação de Ourique előtt el kellene kanyarodniuk keletre, és a KVT területén ívesen, Aivados-tól északra és keletre kellene elhaladniuk. Mindkét változat nyilvánvaló problémákat vet fel, azonban a portugál kormány nem ismertette, hogy azokat kellőképpen megvizsgálták-e annak érdekében, hogy kizárják őket mint lehetséges alternatív megoldásokat.
51. Egy, a duzzasztó és Estação de Ourique közötti nyomvonal érintetlenül hagyta volna a KVT-t, azonban várhatóan kihatással lenne a duzzasztóra, azaz különösen a vízellátásra, valamint zaj, légszennyezés, és szétválasztó hatás formájában a településre. Ezenfelül az IC1-es úton két átkelőre is szüksége lenne. A rendelkezésre álló információk alapján nem tisztázott, hogy e problémákat meg lehet-e oldani műszaki intézkedésekkel.(34)
52. Valamely olyan nyomvonalat azonban, amely Messejana és Conceição mellett nyugatra halad el, és aztán keletre fordul, hogy ívesen Aivados-tól északra és keletre vezessen el, már megvizsgáltak, és e településekhez való közelsége miatt elvetettek. Ez idáig nem ismertették, hogy hasonló nyomvonal a településektől nagyobb távolságban magasabb költségek vagy közlekedéstechnikai hátrányok miatt kizárt lenne. Ennyiben az sem világos, hogy vizsgáltak-e a terhelést enyhítő műszaki intézkedéseket, vagy akár az, hogy egy ilyen nyomvonalvezetés kevésbé súlyosan terhelte volna-e a KVT-t, mint a megépült nyomvonal.
53. Ennek következtében Portugália nem igazolta kielégítően, hogy valamennyi alternatív megoldást megvizsgáltak volna.
54. Az alternatív megoldások vizsgálatának teljessége csorbul azonban amiatt, hogy nincsenek kielégítően tisztázva a KVT-t a program miatt érő káros hatások.(35) Nem állapítható meg, hogy akár a konkrét károkat(36), akár az autópálya üzemeltetéséből eredő károk enyhítését szolgáló intézkedéseket(37) vizsgálták volna. Ennek megfelelően szintén hiányzik a károk bármiféle besorolása a Natura 2000 általános összefüggésében, különösen az érintett fajok védettségi helyzetére gyakorolt hatások vonatkozásában. Tisztázatlan az is, hogy megvizsgálták-e előzetesen a Natura 2000 koherenciáját biztosító kiegyenlítő intézkedések sikerének kilátásait, ami jelentős lett volna a károk súlyozása szempontjából. Ezért nem is lehetséges mérlegelni a KVT károsítása és a portugál kormány által előadott közösségi érdekek között.
55. Nem zárható ki, hogy valamennyi alternatív megoldás gondos vizsgálata az előbb említett szempontok figyelembevételével ahhoz vezetett volna, hogy a választott nyomvonal megfelel az élőhelyirányelv 6. cikke (4) bekezdésének első mondata szerinti követelményeknek. Az érintett KVT nagysága és a kiegyenlítő intézkedések nyilvánvaló sikere arra engednek következtetni, hogy a KVT károsítása inkább kisebb súlyú volt. Szintén nem beláthatók egy, a KVT-t elkerülő vagy kevésbé érintő nyomvonal következményei. A portugál kormány mindenesetre nem szolgáltatta a szükséges bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy mindezeket a szempontokat értékelték és mérlegelték volna.
56. E mindenekelőtt csak eljárásbeli mulasztás következtében a Bíróságnak jelen ügyben meg kell állapítania, hogy az illetékes portugál hatóságok nem vizsgáltak meg minden alternatív megoldást.
57. Ezért a Portugál Köztársaság − mivel olyan autópálya-program kivitelezését tette lehetővé, amelynek nyomvonala anélkül halad át a Castro Verde-i Különleges Védelmi Területen, hogy megvizsgáltak volna minden alternatív megoldást a nyomvonal tekintetében − nem teljesítette az élőhelyirányelv 6. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
V – A költségekről
58. Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §-a szerint a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. Mivel a Bizottság pernyertes lett, a Portugál Köztársaságot kötelezni kell a költségek viselésére.
VI – Végkövetkeztetések
59. Mindezek alapján azt javaslom, hogy a Bíróság a következőképpen határozzon:
1. A Bíróság megállapítja, hogy a Portugál Köztársaság − mivel olyan autópálya-program kivitelezését tette lehetővé, amelynek nyomvonala anélkül halad át a Castro Verde-i Különleges Védelmi Területen, hogy megvizsgáltak volna minden alternatív megoldást a nyomvonal tekintetében − nem teljesítette az 1997. október 27-i 97/62/EK tanácsi irányelvvel módosított, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
2. A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.
(1) .
(2)
–	Az 1997. október 27-i 97/62/EK irányelvvel (HL L 305., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 3. o.) módosított változatában (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.)
(3)
–	HL L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 98. o.
(4)
–	A portugál minisztertanács 2003. szeptember 4-i, 154/2003. sz. határozata, http://www.inag.pt/inag2004/port/divulga/legisla/pdf_nac/POA/RCM154_2003.pdf.
(5)
–	A C‑374/98. sz., Bizottság kontra Franciaország (Basses Corbières) ügyben 2000. december 7-én hozott ítélet [EBHT 2000., I‑10799. o.] 47. és 57. pontja, lásd a C‑209/04. sz., Bizottság kontra Ausztria (Lauteracher Ried) ügyben 2005. október 27-én tett indítványom [EBHT 2005., I‑0000. o.] 46. és azt követő pontjait.
(6)
–	A Basses Corbières ügyben hozott ítélet (hivatkozás az 5. lábjegyzetben) 50. és azt követő pontjai, valamint 56. pontja, és óvatosabban a C‑44/95. sz., Royal Society for the Protection of Birds (Lappel Bank) ügyben 1996. július 11-én hozott ítélet [EBHT 1996., I‑3805. o.] 37. pontja.
(7)
–	Lásd például a 96/81. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 1982. május 25-én hozott ítélet [EBHT 1982., 1791. o.] 6. pontját, a C-434/01. sz. Bizottság kontra Egyesült Királyság ügyben 2003. november 6-án hozott ítélet [EBHT 2003., I-13239. o.] 21. pontját és a C-194/01. sz., Bizottság kontra Ausztria ügyben 2004. április 29-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-4579. o.] 34. pontját.
(8)
–	Lásd a C-57/89. sz., Bizottság kontra Németország (Leybucht) ügyben 1991. február 28-án hozott ítélet [EBHT 1991., I-883. o.] 20. pontját.
(9)
–	Lásd ennyiben a Leybucht ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 8. lábjegyzetben) 20. és azt követő pontját és a C‑355/90. sz., Bizottság kontra Spanyolország (Santoña-mocsarak) ügyben 1993. augusztus 2-án hozott ítélet [EBHT 1993., I‑4221. o.] 36. pontját, ahol is a Bíróság mindkét esetben a KVT jelentős károsításnak minősítette a területveszteséget.
(10)
–	Lásd a C‑209/02. sz., Bizottság kontra Ausztria (Wörschach-i golfpálya) ügyben 2004. január 29-én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑1211. o.] 26. pontját, valamint Léger főtanácsnok 2003. november 6-án előterjesztett indítványának 40. pontját, amely szerint a tagállamnak kell bizonyítania a kárenyhítő intézkedések hatékonyságát, ha a károsodás tudományosan igazolt.
(11)
–	A C‑127/02. sz., Waddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging (Waddenzee) ügyben 2004. szeptember 7-én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑7405. o.] 53. pontja.
(12)
–	A Waddenzee-ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 11. lábjegyzetben) 59. pontja.
(13)
–	II/V. kötet, 63. és azt követő oldalak (a kereset mellékletének 198. és azt követő lapjai)
(14)
–	Cabral és mások nyomán, Livro Vermelho dos Vertebrados de Portugal, 1989.
(15)
–	Heath és Tucker nyomán, Birds in Europe, 1994.
(16)
–	Hivatkozás a 13. lábjegyzetben, 64. o. (199. lap).
(17)
–	Hivatkozás a 13. lábjegyzetben, 68. o. (203. lap).
(18)
–	Birdlife International (Papazoglou és mások), Birds in the European Union
– a status assessment, 2004., 32. o., http://www.birdlife.org/action/science/species/birds_in_europe/index.html, lásd még Kollar, H. P., Action Plan for the Great Bustard (Otis Tarda) in Europe, http://europa.eu.int/comm/environment/nature/directive/birdactionplan/otistarda.htm.
(19)
–	Hivatkozás a 13. lábjegyzetben, 64. o. (199. lap).
(20)
–	A környezeti hatástanulmány nem tartalmazza különösen az egyes hatások összefüggésének értékelését, pl.: felületveszteség, elválasztó hatás, zaj, légszennyezés, vagy a forgalomból eredő kockázat. Így nem felel meg az „élőhely” irányelv követelményeinek, lásd a Waddenzee-ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 11. lábjegyzetben) 54. pontját. A Bizottság mindenesetre nem kifogásolja e meg nem felelést.
(21)
–	III/V. kötet, 78. o. (a kereset mellékletének 222. lapja).
(22)
–	A Waddenzee-ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 11. lábjegyzetben) 59. pontja.
(23)
–	A Bíróság így a Wörschach-i golfpálya ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 10. lábjegyzetben) 27. pontjában hasonló érveket további indoklás nélkül utasított vissza.
(24)
–	Az élőhely irányelv 6. cikkének (3) és (4) bekezdése közötti elhatárolást a Bíróság a C‑441/03. sz., Bizottság kontra Hollandia (megfelelés) ügyben 2005. április 14-én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑3043. o.] 26. és 28. pontjában kifejezetten meghatározta.
(25)
–	Lásd a Wöschlach-i golfpálya ügyben hozott ítélet 26. pontját, és Léger főtanácsnok indítványának 40. pontját (hivatkozás mindkettőre a 10. lábjegyzetben) valamint a C‑127/02. sz., Waddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging (Waddenzee) ügyben 2004. január 29-én tett indítványom [EBHT 2004., I‑7405.o.] 108. pontját.
(26)
–	Ebben az értelemben lásd a 251/78. sz. Denkavit‑ügyben 1979. november 8-án hozott ítélet [EBHT 1979., 3369. o.] 24. pontját és az áruforgalom vonatkozásában a C‑128/89. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 1990. július 12-én hozott ítélet [EBHT 1990., I‑3239. o.] 23. pontját, az EK 88. cikk (2) bekezdése vonatkozásában a C‑157/94. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 1997. október 23-án hozott ítélet [EBHT 1997., I‑5699. o.] 51. pontját, valamint a közbeszerzés vonatkozásában a C‑318/94. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 1996. március 28-án hozott ítélet [EBHT 1996., I‑1949. o.] 13. pontját és a C‑20/01. és C‑28/01. sz., Bizottság kontra Németország egyesített ügyekben, 2003. április 10-én hozott ítélet [EBHT 2003., I‑3609. o.] 58. pontját. A 6. cikk (4) bekezdése vonatkozásában lásd a Lauteracher Ried ügyben tett indítványom (hivatkozás az 5. lábjegyzetben) 68. pontját.
(27)
–	A Waddenzee-ügyben hozott íélet (hivatkozás a 11. lábjegyzetben) 59. pontjában a Bíróság az ésszerű kétség kifejezést már az élőhely irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondatával összefüggésben is használta.
(28)
–	Ennyiben félrevezető a Bizottság kontra Hollandia (megfelelés) ügyben hozott ítélet (hivatkozás a 24. lábjegyzetben) 27. pontja, amely szerint: „az alternatív megoldások hiánya és valamely fontos, közérdeken alapuló kényszerítő ok megléte, arra szolgálnak, hogy lehetővé tegyék a tagállam számára, hogy megtegyen minden szükséges kiegyenlítő intézkedést…”
(29)
–	A C‑96/03. és C‑97/03. sz., Tempelman és van Schaijk egyesített ügyekben, 2005. március 10-én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑1895.] 47. pontja, a C‑220/01. sz. Lennox-ügyben 2003. július 3-án hozott ítélet [EBHT 2003., I‑7091. o.] 76. pontja, a C‑112/00. sz. Schmidberger‑ügyben 2003. június 12-én hozott ítélet [EBHT 2003., I‑5659. o.] 79. pontja, a C‑27/00. és C‑122/00. sz., Omega Air és társai egyesített ügyekben 2002. március 12-én hozott ítélet [EBHT 2002., I‑2569.] 62. pontja és a C‑189/01. sz., Jippes és társai ügyben 2001. július 12-én hozott ítélet [EBHT 2001., I‑5689. o.] 81. pontja, valamint a Waddenzee-ügyben előterjesztett indítványom (hivatkozás a 25. lábjegyzetben) 106. pontja.
(30)
–	Így lehetne érteni azonban a Bizottság „ Natura 2000 – Gebietsmanagement, Die Vorgaben des Artikels 6 der Habitat-Richtlinie 92/43/EWG “ c. útmutatásának (Luxemburg 2000) 47. és azt követő oldalát.
(31)
–	Lásd a 29. lábjegyzetben hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(32)
–	Lásd a Lauteracher Ried ügyben előterjesztett indítványom (hivatkozás az 5. lábjegyzetben) 72. pontját és a C‑6/04. sz., Bizottság kontra Egyesült Királyság (Konformitás) ügyben 2005. június 9-én előterjesztett indítványom [EBHT 2005., I‑0000. o.] 46. pontját.
(33)
–	Lásd a C‑441/03. sz., Bizottság kontra Hollandia (Konformitás) ügyben 2005. február 3-án tett indítványom [EBHT 2005., I‑3043. o.] 15. pontját.
(34)
–	Mint zajvédelem, mélyedésben való építés, a szennyvíz különleges kezelése, stb.
(35)
–	Lásd a Lauteracher Ried ügyben tett indítványom (hivatkozás az 5. lábjegyzetben) 74. pontját.
(36)
–	Lásd feljebb a 25. és azt követő pontokat.
(37)
–	Például segítség az átkeléshez és kerítések az összeütközések elkerülése érdekében.