Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. november 2020 – Orange România SA mod Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunalul Bucureşti – Rumænien)
(Sag C-61/19) 1
[Præjudiciel forelæggelse – direktiv 95/46/EF – artikel 2, litra h), og artikel 7, litra a) – forordning (EU) 2016/679 – artikel 4, nr. 11), og artikel 6, stk. 1, litra a) – behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred – indsamling og opbevaring af genparter af identitetsbeviser foretaget af en leverandør af mobiltelekommunikationstjenester – begrebet den registreredes »samtykke« – frivillig, specifik og informeret viljestilkendegivelse – erklæring om samtykke ved hjælp af et afkrydsningsfelt – den registreredes underskrivelse af aftalen – bevisbyrde]
Processprog: rumænsk
Den forelæggende ret
Tribunalul Bucureşti
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Orange România SA
Sagsøgt: Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)
Konklusion
Artikel 2, litra h), og artikel 7, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger samt artikel 4, nr. 11), og artikel 6, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) skal fortolkes således, at det påhviler den dataansvarlige at påvise, at den registrerede ved en aktiv adfærd har tilkendegivet sit samtykke til behandling af sine personoplysninger, og at den registrerede forud herfor har modtaget oplysninger om alle omstændigheder i forbindelse med behandlingen i en letforståelig og lettilgængelig form og i et klart og enkelt sprog, som sætter vedkommende i stand til uden besvær at bestemme konsekvenserne af dette samtykke, således at det sikres, at samtykket gives med fuldt kendskab til følgerne. En aftale om levering af telekommunikationstjenester, der indeholder et vilkår om, at den registrerede er blevet informeret om og har givet samtykke til indsamling og opbevaring af en genpart af vedkommendes identitetsbevis med henblik på identifikation af den pågældende, kan ikke bevise, at den registrerede har givet et gyldigt samtykke til denne indsamling og opbevaring som omhandlet i disse bestemmelser, hvis
feltet vedrørende dette vilkår er blevet afkrydset af den dataansvarlige inden underskrivelsen af aftalen, eller
aftalevilkårene kan vildlede den registrerede med hensyn til muligheden for at indgå den pågældende aftale, selv om vedkommende nægter at give samtykke til behandlingen af sine oplysninger, eller
den dataansvarlige uretmæssigt påvirker det frie valg med hensyn til at modsætte sig denne indsamling og opbevaring ved at kræve, at den registrerede ved nægtelse af samtykke skal udfylde en supplerende formular om nægtelse.
____________
1 EUT C 164 af 13.5.2019.