62025CJ0712_RES
Predmet C-712/25 PPU [Rastošev] (
i
)
XM
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Apelativen sad – Sofija)
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 12. veljače 2026.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Područje slobode, sigurnosti i pravde – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka 2002/584/PUP – Europski uhidbeni nalog izdan u svrhu vođenja kaznenog progona – Izvršenje europskog uhidbenog naloga – Članak 4. točka 7. podtočka (a) – Razlozi za moguće neizvršenje – Kaznena djela koja su u cijelosti ili djelomice počinjena na državnom području države članice izvršenja – Opasnost od nekažnjavanja”
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Razlozi za moguće neizvršenje europskog uhidbenog naloga – Kazneno djelo koje je u cijelosti ili djelomično počinjeno na državnom području države članice – Margina prosudbe pravosudnog tijela izvršenja – Doseg – Odbijanje izvršenja naloga samo zbog mjesta počinjenja tog kaznenog djela – Nedopuštenost
(Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, čl. 1. st. 1., čl. 3., 4. i 4.a)
(t. 33.-48., 52. i izreka)
Kratak prikaz
Nakon što mu je Apelativen sad – Sofija (Žalbeni sud u Sofiji, Bugarska) uputio zahtjev za prethodnu odluku, Sud, u okviru hitnog prethodnog postupka, prvi put odlučuje o tumačenju razloga za moguće neizvršenje europskog uhidbenog naloga (u daljnjem tekstu: EUN) koji se odnosi na povrede koje su u cijelosti ili djelomice počinjene na državnom području države članice izvršenja, u smislu Okvirne odluke 2002/584 (
1
).
Dana 18. rujna 2025. potpredsjednik zadužen za istragu na tribunalu judiciaire de Marseille (Prvostupanjski redovni sud u Marseilleu, Francuska) izdao je EUN protiv osobe XM s ciljem pokretanja kaznenog progona protiv nje i ishođenja njezine predaje francuskim tijelima zbog više kaznenih djela koja je navodno počinila između 2018. i 2024. Ta su kaznena djela navodno počinjena u okviru zločinačkog udruženja radi namještanja sportskih natjecanja te su počinjena na državnom području više država članica, među kojima su Francuska i Bugarska.
Odlukom od 20. listopada 2025. Sofijski gradski sad (Gradski sud u Sofiji, Bugarska) naložio je izvršenje tog EUN-a i odredio osobi XM istražni zatvor do njezine učinkovite predaje francuskim tijelima.
Odlučujući o tužbi koju je osoba XM podnijela protiv te odluke, sud koji je uputio zahtjev utvrdio je da u Bugarskoj postoje dva smjera sudske prakse koja se razilaze oko tumačenja odredbe kojom je u bugarsko pravo prenesen članak 4. točka 7. podtočka (a) Okvirne odluke 2002/584 (
2
). Prema prvom smjeru sudske prakse, činjenica da je kazneno djelo na koje se odnosi EUN u cijelosti ili djelomice počinjeno na državnom području Bugarske ne može sama za sebe opravdati odbijanje izvršenja. Suprotno tomu, prema drugom smjeru sudske prakse, takvu činjenicu treba smatrati dovoljnim razlogom za odbijanje izvršenja, s obzirom na to da se bugarski kazneni zakonik bez iznimke primjenjuje na svako kazneno djelo počinjeno na državnom području te države članice.
U tim okolnostima sud koji je uputio zahtjev pita Sud o tumačenju članka 4. točke 7. podtočke (a) Okvirne odluke 2002/584.
Ocjena Suda
Uvodno, Sud podsjeća na to da su u Okvirnoj odluci 2002/584 navedeni, s jedne strane, razlozi za obvezno neizvršenje EUN-a (
3
) i, s druge strane, razlozi za njegovo moguće neizvršenje (
4
) koje države članice mogu, ali ne moraju prenijeti u svoje nacionalno pravo. Međutim, ako ih prenesu, one ne mogu predvidjeti obvezu pravosudnih tijela da automatski odbiju izvršiti bilo koji EUN o kojem je riječ. Naime, ona moraju imati marginu prosudbe koja im omogućuje da provedu ispitivanje u svakom pojedinačnom slučaju, uzimajući u obzir sve relevantne okolnosti. Lišiti ih te mogućnosti dovelo bi do toga da se puka mogućnost odbijanja izvršenja EUN-a nadomjesti stvarnom obvezom, iako je takvo odbijanje iznimka, a izvršenje EUN-a načelno pravilo. Tako iz teksta članka 4. Okvirne odluke 2002/584, a osobito upotrebe glagola „moći” proizlazi da pravosudno tijelo izvršenja mora raspolagati određenom marginom prosudbe kako bi odlučilo treba li odbiti izvršenje EUN-a zbog razloga navedenih u tom članku 4. ili ne.
Kada je, konkretnije, riječ o članku 4. točki 7. podtočki (a) Okvirne odluke 2002/584, Sud ističe da je zakonodavac Unije, time što je razlog za odbijanje izvršenja predviđen tom odredbom kvalificirao kao moguć razlog, namjeravao omogućiti da osobu koja je predmet EUN-a izdanog u svrhu provedbe kaznenog progona i koju mogu kazneno goniti i pravosudno tijelo koje je izdalo nalog i pravosudno tijelo izvršenja, kazneno goni pravosudno tijelo koje se nalazi u najprikladnijem položaju s aspekta dobrog kaznenog sudovanja.
Usto, u skladu s člankom 1. stavkom 1. Okvirne odluke 2002/584, njezin je cilj omogućiti uhićenje i predaju tražene osobe kako počinjeno kazneno djelo ne bi ostalo nekažnjeno i kako bi se protiv te osobe mogao voditi kazneni postupak. Taj je cilj obuhvaćen, općenitije, okvirom cilja sprečavanja i suzbijanja kriminala unutar područja slobode, sigurnosti i pravde, sadržanog u članku 3. stavku 2. UEU-a, koji se navedenom okvirnom odlukom želi provesti sprječavanjem opasnosti od nekažnjavanja osoba koje su počinile kazneno djelo. Taj Sud smatra da bi ti ciljevi mogli biti ugroženi ako bi pravosudno tijelo izvršenja bilo dužno, neovisno o okolnostima svakog pojedinog slučaja, odbiti izvršenje EUN-a izdanog u svrhu provedbe kaznenog progona i predaje tražene osobe samo zbog okolnosti što je kazneno djelo koje je predmet europskog uhidbenog naloga počinjeno, u cijelosti ili djelomice, na državnom području države članice izvršenja.
Sud iz toga zaključuje da primjenu tog razloga za neizvršenje predviđenog člankom 4. točkom 7. podtočkom (a) Okvirne odluke 2002/584 treba prepustiti ocjeni pravosudnog tijela izvršenja. To tijelo mora u tu svrhu raspolagati marginom prosudbe na temelju koje može ispitati sve relevantne okolnosti slučaja, kako bi na temelju objektivnih elemenata utvrdilo koje se od pravosudnih tijela – ono koje je izdalo nalog ili tijelo izvršenja – nalazi u najprikladnijem položaju da osigura dobro kazneno sudovanje i slijedom toga da očuva legitiman interes svih država članica za sprečavanje kriminala unutar područja slobode, sigurnosti i pravde. To vrijedi tim više kada su kaznena djela zbog kojih je izdan EUN dio složenog međunarodnog zločinačkog udruženja, tako da su djelomično mogla biti počinjena i proizvesti svoje učinke na državnom području nekoliko država članica, među ostalim na državnom području države članice izdavateljice uhidbenog naloga u kojoj se mogao pokrenuti kazneni progon protiv dotične osobe.
Prilikom svoje procjene pravosudno tijelo izvršenja mora uzeti u obzir okolnosti svojstvene svakom pojedinom slučaju, poput prirode i obilježja kaznenog djela o kojemu je riječ, a osobito, ovisno o slučaju, njegovu međunarodnu dimenziju, mjesto gdje je nastala šteta proizašla iz tog kaznenog djela kao i stanje kaznenog postupka u državi članici koja je izdala nalog te, ovisno o okolnostima, u državi članici izvršenja.
Stoga međunarodna teritorijalna nadležnost u kaznenim stvarima koja je predviđena bugarskim kaznenim pravom ne može sama po sebi biti dovoljan razlog za protivljenje izvršenju EUN-a, tim više jer u predmetnom slučaju bugarska pravosudna tijela nisu pokrenula kazneni progon protiv dotične osobe.
Slijedom toga, Sud presuđuje da članak 4. točku 7. podtočku (a) Okvirne odluke 2002/584 treba tumačiti na način da mu se protivi sudska praksa države članice prema kojoj je za odbijanje izvršenja europskog uhidbenog naloga dovoljna činjenica da je kazneno djelo, zbog kojeg je taj nalog izdan u svrhu provedbe kaznenog progona, počinjeno u cijelosti ili djelomice na državnom području države članice izvršenja.
(
i
)	Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.
(
1
)	Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83. i ispravak SL 2013., L 222, str. 14.), kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009. (SL 2009., L 81, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 169.; u daljnjem tekstu: Okvirna odluka 2002/584)
(
2
)	Ta odredba predviđa da pravosudno tijelo izvršenja može odbiti izvršenje EUN-a ako se on odnosi na kaznena djela koja su, u skladu s pravom države članice izvršenja, u cijelosti ili djelomice počinjena na državnom području države članice izvršenja ili na mjestu koje se smatra takvim.
(
3
)	Ti su razlozi navedeni u članku 3. Okvirne odluke 2002/584.
(
4
)	Ti su razlozi navedeni u člancima 4. i 4.a Okvirne odluke 2002/584.