62023CJ0654_RES
C‑654/23. sz. ügy
Inteligo Media SA
kontra
Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)
(a Curtea de Apel București [Románia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (első tanács), 2025. november 13.
„Előzetes döntéshozatal – Az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezelése és a magánélet védelme – 2002/58/EK irányelv – A 13. cikk (1) és (2) bekezdése – Nem kívánt tájékoztatás – A »közvetlen üzletszerzési célból« történő közlés fogalma – Elektronikus elérhetőségi adatoknak »egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során« történő megszerzése – További tartalmakhoz hozzáférést biztosító online platformon való regisztráció – Napi hírlevelek e mailben történő küldése – (EU) 2016/679 rendelet – 6. cikk – Az adatkezelés jogszerűsége – 95. cikk – Kapcsolat a 2002/58 irányelvvel”
Jogszabályok közelítése – Távközlési ágazat – Az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezelése és a magánélet védelme – 2002/58 irányelv – Nem kívánt tájékoztatás – A közvetlen üzletszerzési célból történő közlés fogalma – Elektronikus elérhetőségi adatoknak egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során történő megszerzése – Bizonyos tartalmakhoz és egy hírlevélhez való hozzáférést biztosító online platformon való regisztráció – Fizetős cikkekre mutató linkeket tartalmazó, e‑mailben küldött, ingyenes hírlevél – Bennfoglaltság
(A 2009/136 irányelvvel módosított 2002/58 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 13. cikk, (1) és (2) bekezdés)
(lásd: 40–63. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Jogszabályok közelítése – Távközlési ágazat – Az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezelése és a magánélet védelme – 2002/58 irányelv – Nem kívánt tájékoztatás – Az elektronikus levél közvetlen üzletszerzés céljából való használatának fogalma – Az adatkezelés jogszerűségére vonatkozóan a 2016/679 rendeletben előírt feltételek alkalmazhatatlansága
(2016/679 európai parlamenti és tanácsi irányelv, (173) preambulumbekezdés, 6. cikk, (1) bekezdés, és 95. cikk; a 2009/136 irányelvvel módosított 2002/58 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 13. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 65–69. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Összefoglalás
A Curtea de Apel București (bukaresti ítélőtábla, Románia) által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapján eljárva a Bíróság egy elektronikus hírlevélhez hozzáférést biztosító online platformon való regisztrációval összefüggésben pontosítja az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv (
1
) 13. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében vett „közvetlen üzletszerzési célból” történő közlés fogalmát és az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében vett „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” megszerzett elektronikus elérhetőségi adatok fogalmát. A Bíróság pontosítja továbbá az ezen irányelv és a GDPR (
2
) közötti kapcsolatot a személyes adatoknak az említett irányelv 13. cikke értelmében vett, nem kívánt tájékoztatás keretében történő kezelésére alkalmazandó jogszerűségi feltételek tekintetében.
Az Inteligo Media az avocatnet.ro online sajtókiadvány szerkesztője, amelynek célja, hogy napi szinten tájékoztassa a jogi szempontból laikus nagyközönséget a Romániában végbemenő jogszabály‑módosításokról. 2018. júliusban e társaság díjköteles előfizetési rendszert vezetett be az olvasóinak szolgáltatott tartalom egy része tekintetében. Az alapügy tényállásának időpontjában az Inteligo Media havonta meghatározott számú cikkhez biztosított ingyenes hozzáférést, amelyen felül az érintett felhasználónak ingyenes fiókot kellett létrehoznia az Inteligo Media által üzemeltetett online platformon. Az e szolgáltatáshoz való regisztráció biztosította a felhasználó számára, hogy havonta további cikkekhez férjen hozzá, és e‑mailben olyan ingyenes napi hírlevelet kapjon, amely a kiadványban szereplő cikkekben tárgyalt jogalkotási újdonságokról készített összefoglalót és az adott cikkekre mutató hiperhivatkozásokat tartalmaz. A felhasználó továbbá fizetés ellenében hozzáférhetett a kiadvány összes cikkéhez. A felhasználók bármikor dönthettek úgy, hogy nem kívánják megkapni ezt a levelet, vagy leiratkozhatnak róla.
2019 szeptemberében a román adatvédelmi hatóság (a továbbiakban: ANSPDCP) szabálysértési jegyzőkönyvet vett fel, amelyben bírságot szabott ki az Inteligo Mediára. Az ANSPDCP úgy ítélte meg, hogy a társaság nem tudta bizonyítani, hogy bizonyos számú felhasználó kifejezett hozzájárulását adta a rájuk vonatkozó személyes adatok (elektronikus levél, jelszó, felhasználónév) kezeléséhez, és hogy az eredetileg a szóban forgó szerződés teljesítése céljából gyűjtött ezen adatokat e céllal összeegyeztethetetlen módon, azaz a hírlevél továbbítása céljából kezelték.
2021 decemberében kihirdetett ítéletével a Tribunalul București (bukaresti törvényszék, Románia) részben helyt adott az Inteligo Media által az ANSPDCP által készített szabálysértési jegyzőkönyv megsemmisítése iránt benyújtott kérelemnek. Többek között csökkentette a társasággal szemben kiszabott bírság összegét, fenntartva a szabálysértés jegyzőkönyvi megállapítását.
Az ezen ítélettel szemben benyújtott fellebbezések tárgyában eljáró, kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy mi a jogalapja az alapügyben szóban forgó személyesadat‑kezelésnek, és melyek azok a feltételek, amelyeknek teljesülniük kell ahhoz, hogy az ilyen adatkezelés az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelvre és a GDPR‑ra tekintettel jogszerűnek minősüljön. E bíróság szerint tisztázni kell többek között azokat a feltételeket, amelyek mellett a felhasználó e‑mail‑címe az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikkének (2) bekezdése értelmében „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” megszerzettnek tekinthető, valamint a „közvetlen üzletszerzés” 13. cikkben szereplő fogalmának tartalmát.
A Bíróság álláspontja
Először is a Bíróság megállapítja, hogy az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglalt rendelkezések kizárólag a „közvetlen üzletszerzési célból” történő közlésekre alkalmazandók.
A Bíróság így először azt a kérdést vizsgálja meg, hogy az olyan hírlevél küldése, mint amelyről az alapügyben szó van, az említett irányelv 13. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében vett „közvetlen üzletszerzésre” irányul‑e. A Bíróság így tehát emlékeztet arra, hogy a „közvetlen üzletszerzési célból” történő közlés fogalma az olyan közlésekre vonatkozik, amelyek kereskedelmi célra irányulnak, és amelyek közvetlenül és egyénileg a fogyasztót célozzák meg. (
3
)
A Bíróság megállapítja, hogy az alapügyben szóban forgó közlés egy e‑mailben továbbított napi hírlevél, amely egy online kiadványban szereplő cikkekben tárgyalt jogalkotási újdonságokról készített összefoglalót és az adott cikkekre mutató hiperhivatkozásokat tartalmazza. A Bíróság szerint az a körülmény, hogy ez a közlés információs tartalommal is rendelkezik, nem jelenti azt, hogy ki kellene zárni a 2002/58 irányelv 13. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében vett „közvetlen üzletszerzési célból” történő közlés fogalmából, és ennélfogva e rendelkezés hatálya alól.
Épp ellenkezőleg, a Bíróság megjegyzi, hogy az ilyen közlésnek az a célja, hogy az érintett felhasználókat a sajtókiadó által biztosított fizetős tartalomhoz való hozzáférésre ösztönözze, mivel annak kedvez, hogy a felhasználók kimerítsék a szóban forgó online platformon ingyenesen megtekinthető cikkek számát és teljes előfizetésre térjenek át. A közlés ily módon e tartalom értékesítésének promóciójára, következésképpen kereskedelmi célra irányul. Ezenkívül, mivel ez az elektronikus levél formájában továbbított közlés közvetlenül a címzettek magán e‑mail‑fiókjának inboxában jelenik meg, a Bíróság megállapítja, hogy arra „közvetlen üzletszerzési célból” (
4
) kerül sor, függetlenül attól, hogy ez a cél levezethető‑e kizárólag az említett közlés tartalmából vagy a feladója kínálatának szerkezetéből.
A Bíróság rámutat, hogy a „közvetlen üzletszerzési célból” történő közlés fogalmának ezen értelmezését a közlés szövegkörnyezete, valamint az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv által követett célok is megerősítik.
E tekintetben a Bíróság megállapítja, hogy az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikkének (1) bekezdése olyan elvi szabályt ír elő, amely a hatálya alá tartozó, nem kívánt tájékoztatás továbbítását a címzett előzetes hozzájárulásának megszerzéséhez köti. Ilyen hozzájárulás hiányában az ilyen közlés csak akkor megengedett, ha az említett irányelv 13. cikkének (2) bekezdésében előírt feltételek teljesülnek. E rendelkezés mindenekelőtt megköveteli, hogy az érintett közlés feladója egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során, elektronikus levelezés céljából, és az európai uniós adatvédelmi szabályozás (
5
) tiszteletben tartása mellett szerezze meg a címzettektől az elektronikus elérhetőségi adataikat. Ezt követően ezek az elektronikus elérhetőségi adatok közvetlen üzletszerzési célra is felhasználhatók, feltéve hogy az a feladó saját hasonló termékeivel vagy szolgáltatásaival kapcsolatos. Végül e felhasználásnak az a feltétele, hogy a címzetteknek – az elérhetőségi adatok gyűjtésének időpontjában és minden egyes üzenet küldésekor, amennyiben az ügyfél az ilyen felhasználást első alkalommal nem tagadta meg – egyértelmű és kifejezett lehetőségük legyen arra, hogy az ilyen célú felhasználás ellen díjmentes és egyszerű módon kifogással élhessenek.
Egyébiránt az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikkének (4) bekezdése minden esetben tiltja, hogy a 2000/31 irányelvet (
6
) megsértve olyan, közvetlen üzletszerzési célú elektronikus üzeneteket küldjenek, amelyek elrejtik annak a feladónak a személyazonosságát, akinek a nevében a tájékoztatás történik, amely nem tüntet fel olyan érvényes címet, amelyre a címzett elküldhetné az ilyen tájékoztatás további küldésének megtiltására vonatkozó kérését, illetve amely az elektronikus kereskedelemről szóló irányelv 6. cikkének rendelkezéseibe ütköző weboldalak látogatására készteti a címzettet.
A Bíróság pontosítja, hogy ezek a garanciák összességükben az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv arra vonatkozó célkitűzéseinek megvalósítására irányulnak, hogy megvédjék az előfizetőket attól, hogy a közvetlen üzletszerzés céljából, különösen automatizált hívóberendezéseken, telefaxon és e‑mailben – az SMS‑üzeneteket is beleértve – küldött, nem kívánt tájékoztatás zavarja a magánéletüket. Minden más értelmezés azzal a kockázattal járna, hogy gyengítené ezen irányelv 13. cikkének hatékony érvényesülését, és ezáltal megkérdőjelezné a magánélet védelmének ezen irányelvben előírt szintjét. Következésképpen a Bíróság megállapítja, hogy az olyan közlést, mint amelyről az alapügyben szó van, az elektronikus hírközlés adatvédelmi irányelv 13. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében „közvetlen üzletszerzési célból” történő közlésnek kell tekinteni.
Másodszor a Bíróság azt vizsgálja, hogy a hírlevél elküldésével érintett felhasználók elektronikus elérhetőségi adatait az ezen irányelv 13. cikkének (2) bekezdése értelmében vett „termék vagy szolgáltatás értékesítése során” szerezték‑e meg.
A Bíróság egyrészt hangsúlyozza, hogy az általánosan elfogadott meghatározás szerint az „értékesítés” fogalma csak olyan ügyletekre terjedhet ki, amelyek ellenérték fizetésével járnak. Másrészt az említett irányelv 13. cikkének (2) bekezdése nem tesz különbséget az érintett szolgáltatás típusa szerint. Így az elektronikus kereskedelemről szóló irányelv hatálya alá tartozó szolgáltatásokat illetően a Bíróság emlékeztet arra, hogy a szolgáltató által gazdasági tevékenysége keretében nyújtott szolgáltatás díját nem szükségszerűen a szolgáltatás igénybe vevői fizetik meg. Így van ez például abban az esetben, amikor az ingyenes szolgáltatást a szolgáltató az általa értékesített áruk vagy szolgáltatások reklámozása céljából nyújtja, és így e tevékenység költségét már beépítette az áruk vagy szolgáltatások vételárába. (
7
) Ezek a megfontolások átültethetők az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikke (2) bekezdésének értelmezésére.
A Bíróság úgy ítéli meg, hogy a jelen ügyben ez a helyzet áll fenn, az Inteligo Media akkor szerezte meg az érintett felhasználók elektronikus elérhetőségi adatait, amikor azok a társaság által működtetett online platformon ingyenes fiókot hoztak létre. A felhasználók a szolgáltatásra való előfizetéssel jogosulttá váltak arra, hogy az érintett kiadványban megjelent bizonyos számú cikkhez ingyenesen hozzáférjenek, és megkapják a szóban forgó hírlevelet. Az ilyen szolgáltatás nyújtásának elsősorban az Inteligo Media által nyújtott fizetős tartalom népszerűsítésére irányuló reklámcélja van, mivel ennek a szolgáltatásnak a költségét már beépítették a tartalom árába.
Ilyen körülmények között a szolgáltató által kínált teljes előfizetés árába beépített olyan közvetett díjazás, mint amelyről az alapügyben szó van, megfelel a szolgáltatás ellenértékeként történő fizetést magában foglaló „értékesítés” fogalmához kapcsolódó követelménynek. Következésképpen az olyan ügylet, mint amelynek keretében az Inteligo Media megszerezte a felhasználók elektronikus elérhetőségi adatait, az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv értelmében vett „szolgáltatás értékesítése” fogalma alá tartozhat.
A Bíróság hozzáteszi, hogy ez az értelmezés megfelel a használt fogalom szövegkörnyezetének és azon szabályozás célkitűzéseinek, amelynek az részét képezi. E tekintetben a Bíróság először is pontosítja, hogy bár az ezen irányelv 13. cikkének (2) bekezdésében előírt kivételt szigorúan kell értelmezni, az nem zárja ki annak lehetőségét, hogy az e rendelkezés értelmében vett „értékesítési” ügyletért megkövetelt díjazást az ezen ügylet tárgyát képező termék vagy szolgáltatás igénybevevőjétől eltérő személy fizesse. Épp ellenkezőleg, az említett rendelkezés szövegéből az következik, hogy az uniós jogalkotó csupán azt írta elő, hogy az érintett felhasználók elektronikus elérhetőségét „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” kell beszerezni.
Másodszor, az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikke (2) bekezdése szövege értelmezésének minden esetben összhangban kell állnia az e rendelkezés által elérni kívánt céllal. Következésképpen az ilyen szigorú értelmezés szükségessége nem érthető úgy, hogy ezeket a kifejezéseket úgy is lehet értelmezni, hogy megfosztjuk őket hatékony érvényesülésüktől. Márpedig, ami az említett rendelkezés által követett célt illeti, az uniós jogalkotó a 13. cikk (1) bekezdésében szereplő elvtől való eltérést kívánt előírni abban az esetben, ha az érintett felhasználók elektronikus elérhetőségi adatait „fennálló ügyféli‑szolgáltatói viszony keretében” szerezték meg, anélkül azonban, hogy bővebben jellemezte volna ezt a viszonyt. (
8
)
Következésképpen – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatokra is figyelemmel – a jelen ügyben teljesül az a feltétel, hogy az érintett felhasználók elektronikus elérhetőségi adatait „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” szerezték meg, valamint a szóban forgó üzletszerzési célú szolgáltatás hasonló jellegére vonatkozó feltétel is. A fentiekre tekintettel a Bíróság megállapítja, hogy az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy online kiadvány kiadója a felhasználó e‑mail‑címét a 13. cikk (2) bekezdése értelmében „egy termék vagy szolgáltatás értékesítése során” szerzi meg, amikor a felhasználó az online platformján olyan ingyenes felhasználói fiókot hoz létre, amely lehetővé teszi számára, hogy a kiadvány adott számú cikkéhez ingyenesen hozzáférjen, hogy e‑mailben a kiadványban szereplő cikkekben tárgyalt jogalkotási újdonságokról készített összefoglalót és az adott cikkekre mutató hiperhivatkozásokat tartalmazó ingyenes napi hírlevelet kapjon, valamint hogy díjfizetés ellenében az említett kiadványban szereplő további cikkekhez és elemzésekhez férjen hozzá. Az ilyen hírlevél továbbítása az utóbbi rendelkezés értelmében „hasonló termék[k]el vagy szolgáltatás[s]al kapcsolatos közvetlen üzletszerzési célra” történő e‑mail‑használatnak minősül.
Másodszor, a Bíróság pontosítja az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv és a GDPR közötti kapcsolatot a személyes adatok nem kívánt tájékoztatás keretében történő kezelésére alkalmazandó jogszerűségi feltételek tekintetében.
A Bíróság rámutat arra, hogy a GDPR 95. cikkének kifejezett szövege szerint e rendelet nem ró további kötelezettségeket a természetes vagy jogi személyekre az Unión belüli nyilvános hírközlési hálózatokon keresztül történő nyilvánosan elérhető hírközlési szolgáltatással összefüggésben kezelt adatok tekintetében azon kérdésekkel kapcsolatban, amelyek vonatkozásában ők az említett irányelvben megállapított, azonos célkitűzésekkel bíró különös kötelezettségek hatálya alá tartoznak. Egyébiránt a GDPR‑ból az is kitűnik, (
9
) hogy azt kell alkalmazni a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelme vonatkozásában az alapvető jogok és szabadságok védelmét érintő minden olyan esetben, amelyekre nem vonatkoznak azonos célú, az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelvben meghatározott különös kötelezettségek, ideértve az adatkezelő kötelezettségeit és a természetes személyek jogait is. Márpedig ezen irányelv 13. cikkének (2) bekezdése kimerítően szabályozza az adatkezelés feltételeit és céljait, valamint az érintett jogait. Emellett az adatkezelőt a GDPR 95. cikke értelmében terhelő „különös kötelezettségeket” is szabályozza.
Következésképpen az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikke (2) bekezdésének hatálya alá tartozó közlés keretében történő személyesadat‑kezelés jogszerűsége e rendelkezés alapján megállapítható anélkül, hogy azt a GDPR‑ban előírt jogszerűségi feltételekre (
10
) tekintettel értékelni kellene. A fentiekre tekintettel, amennyiben az adatkezelő a felhasználó e‑mail‑címét használja annak érdekében, hogy az irányelv 13. cikkének (2) bekezdése szerinti nem kívánt tájékoztatást küldjön neki, akkor az adatkezelés jogszerűségének a GDPR 6. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételei nem alkalmazandók.
(
1
)	Az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12‑i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (HL 2002. L 201., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 514. o.).
(
2
)	A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27‑i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.).
(
3
)	2021. november 25‑iStWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz ítélet, C‑102/20, EU:C:2021:954, 47. pont).
(
4
)	Az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv 13. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében.
(
5
)	A személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24‑i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1995. L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.), vagy adott esetben a GDPR.
(
6
)	A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8‑i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv) (HL 2000. L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.).
(
7
)	2016. szeptember 15‑iMc Fadden ítélet (C‑484/14, EU:C:2016:689, 41. és 42. pont).
(
8
)	Az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv (41) preambulumbekezdése.
(
9
)	A GDPR (173) preambulumbekezdése.
(
10
)	A GDPR 6. cikke (1) bekezdésének a) és f) pontja.