62023CJ0233_RES
C‑233/23. sz. ügy
Alphabet Inc. és társai
kontra
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
(a Consiglio di Stato [Olaszország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2025. február 25.
„Előzetes döntéshozatal – Verseny – Erőfölény – EUMSZ 102. cikk – Digitális piacok – Digitális platform – Valamely digitális platformot kifejlesztő, erőfölényben lévő vállalkozás részéről annak megtagadása, hogy valamely alkalmazást kifejlesztő harmadik vállalkozás számára az említett platform és ezen alkalmazás interoperabilitásának biztosítása révén hozzáférést adjon e platformhoz – A digitális platformhoz való hozzáférés nélkülözhetetlenségének értékelése – A kifogásolt magatartás hatásai – Objektív igazolás – Annak szükségessége, hogy az erőfölényben lévő vállalkozás a hozzáférés lehetővé tétele érdekében az alkalmazások egy kategóriájára vonatkozó szoftversablont fejlesszen ki – Az érintett downstream piac meghatározása”
Erőfölény – Visszaélés – A valamely vállalkozás tevékenységéhez szükséges termékhez vagy szolgáltatáshoz való hozzáférésnek a másik, erőfölényben lévő vállalkozás általi elutasítása – Az erőfölényben lévő vállalkozás által nem kizárólag a saját tevékenységéhez, hanem annak érdekében kifejlesztett infrastruktúra, hogy azt harmadik vállalkozások is használhassák – A visszaélésszerű jelleg értékelése – A hozzáférést kérő vállalkozás ezen infrastruktúrához való hozzáférésének nélkülözhetetlen jellegére vonatkozó feltétel alkalmazása – Hiány
(EUMSZ 102. cikk)
(lásd: 37–52. pont)
Erőfölény – Visszaélés – Fogalom – Azon magatartást jelentő objektív fogalom, amely alkalmas arra, hogy befolyásolja a piac szerkezetét, és amelynek hatása a verseny fenntartásának vagy fejlődésének korlátozása – Az erőfölényben lévő vállalkozásra háruló kötelezettségek – Az egyedül az érdemeken alapuló verseny működése – Értékelési szempontok – Olyan magatartásokra vonatkozó bizonyíték, amelyek versenyellenes hatásokat gyakorolhatnak a piacra – Figyelembe vehető körülmények
(EUMSZ 102. cikk)
(lásd: 54–61. pont)
Erőfölény – Visszaélés – A digitális platformot tulajdonló, erőfölényben lévő vállalkozás részéről e platformnak egy harmadik vállalkozás által kifejlesztett alkalmazással való interoperabilitása biztosításának megtagadása – Objektív igazolás – Feltételek – Bizonyítási teher – Az erőfölényben lévő vállalkozás kötelezettségei indokolatlan megtagadás esetén
(EUMSZ 102. cikk)
(lásd: 70–81. pont)
Erőfölény – Az érintett piac – Meghatározás – Elkülönült piacok – A downstream piac azonosítása – Értékelési szempontok – A potenciális piac azonosítása – Az érintett termékpiac és földrajzi piac pontos meghatározására vonatkozó kötelezettség hiánya
(EUMSZ 102. cikk)
(lásd: 83–86. pont)
Összefoglalás
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapján nagytanácsban eljáró Bíróság meghatározza azokat a feltételeket, amelyek mellett az erőfölényben lévő vállalkozás részéről a digitális platformja és egy harmadik alkalmazás közötti interoperabilitás biztosításának megtagadása visszaélésszerű lehet, és versenyellenes hatásokat keletkeztethet. Tisztázza továbbá azokat a körülményeket, amelyekre az ilyen megtagadás objektív igazolásaként hivatkozni lehet, valamint az erőfölényben lévő vállalkozást abban az esetben terhelő kötelezettségeket, ha az ilyen megtagadás nem indokolt.
A Google LLC az Alphabet Inc. leányvállalata, amely az olaszországi székhelyű Google Italy Srl felett ellenőrzést gyakorol. 2015‑ben a Google kihozta az Android Autót, amely lehetővé teszi az Android OS operációs rendszerrel működő mobilkészülékek felhasználói számára, hogy a készülékeiken található alkalmazásokhoz közvetlenül a gépjármű szórakoztató rendszerének képernyőjén hozzáférjenek.
2018‑ban az Enel‑csoporthoz tartozó Enel X Italia Srl társaság, amely Olaszországban az elektromos gépjárművek számára rendelkezésre álló töltőpontok több mint 60%‑át üzemelteti, arra kérte a Google‑t, hogy tegye meg a szükséges lépéseket a JuicePass, az elektromos gépjárművek töltését szolgáló alkalmazás és az Android Auto interoperabilitásának biztosításához.
Mivel a Google ezt megtagadta, az Enel X Italia az olasz versenyhatósághoz fordult. Egy 2021. évi határozatban e versenyhatóság megállapította, hogy a Google‑nek a JuicePass Android Autón való elérhetőségének akadályozásában és késleltetésében álló magatartása az EUMSZ 102. cikk szerinti erőfölénnyel való visszaélésnek minősül, és több mint 100 millió euró összegű bírságot szabott ki az Alphabettel, a Google‑lel és a Google Italyval szemben.
E társaságok e határozattal szemben keresetet nyújtottak be az olasz közigazgatási bírósághoz. E kereset elutasítását követően felülvizsgálati kérelmet terjesztettek a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) elé, amely úgy határozott, hogy a jelen ügyben szereplőhöz hasonló hozzáférés megtagadása kapcsán az EUMSZ 102. cikk értelmében vett „erőfölénnyel való visszaélés” fogalmának értelmezését kéri a Bíróságtól.
A Bíróság álláspontja
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságának megállapítását követően a Bíróság először is azt a kérdést vizsgálja, hogy az, ha egy digitális platformot kifejlesztő, erőfölényben lévő vállalkozás egy harmadik vállalkozás kérelmére megtagadja az e platform és az utóbbi által kifejlesztett alkalmazás közötti interoperabilitás biztosítását, erőfölénnyel való visszaélésnek minősülhet‑e még akkor is, ha az említett platform a Bronner ítéletből (
1
) eredő ítélkezési gyakorlat értelmében nem nélkülözhetetlen az említett alkalmazás valamely downstream piacon történő kereskedelmi hasznosításához.
A Bíróság mindenekelőtt emlékeztet arra, hogy az EUMSZ 102. cikk tiltja az erőfölényben lévő vállalkozások olyan magatartását, amely az érdemeken alapuló versenytől eltérő eszközökkel akadályozza a verseny fenntartását vagy fejlődését egy olyan piacon, ahol a verseny – éppen egy vagy több erőfölényben lévő vállalkozás jelenléte miatt – már eleve meggyengült.
A Bíróság ebben az összefüggésben mondta ki a Bronner ítéletben, hogy az erőfölényben lévő vállalkozás által saját tevékenységei érdekében kialakított infrastruktúrához való hozzáférés megtagadása erőfölénnyel való visszaélésnek minősülhet nemcsak akkor, ha az a jellegénél fogva képes megszüntetni a hozzáférés kérelmezője által a szóban forgó piacon fennálló minden versenyt, és a megtagadás objektíve nem igazolható, hanem akkor is, ha a szolgáltatás maga nélkülözhetetlen e kérelmező tevékenységének gyakorlásához abban az értelemben, hogy ezen infrastruktúrának nincs valódi vagy lehetséges alternatívája.
A Bíróság e tekintetben hangsúlyozza, hogy e feltételek előírását a Bronner ügy sajátos körülményei indokolták, amelyek minden más magatartástól függetlenül kizárólag abban álltak, hogy egy erőfölényben lévő vállalkozás megtagadta valamely versenytárs olyan infrastruktúrához való hozzáférését, amelyet a saját tevékenysége érdekében épített ki.
Az ugyanis, hogy az erőfölényben lévő vállalkozást a megtagadás visszaélésszerű jellege miatt arra kötelezik, hogy szerződést kössön valamely versenytárssal a saját infrastruktúrájához való hozzáférés lehetővé tétele érdekében, különösen sérti a szerződési szabadságát és a tulajdonhoz való jogát. Ezenkívül, ha túlságosan megkönnyítenék az ilyen hozzáférést, az erőfölényben lévő vállalkozás kevésbé lenne hajlandó a fogyasztók érdekében hatékony infrastruktúrába, valamint minőségi termékek és szolgáltatások fejlesztésébe beruházni, a többi vállalkozást pedig nem ösztönözné arra, hogy versengő létesítményeket alakítsanak ki.
Ezzel szemben, ha az erőfölényben lévő vállalkozás azzal a céllal fejlesztett ki egy infrastruktúrát, hogy azt harmadik vállalkozások is használhassák, a Bíróság által a Bronner ítéletben megállapított, az említett infrastruktúrának a hozzáférést kérő tevékenységének gyakorlásához nélkülözhetetlen jellegére vonatkozó feltétel nem alkalmazandó, mivel azt nem igazolja sem az erőfölényben lévő vállalkozás szerződési szabadságának és tulajdonhoz való jogának megőrzése, sem pedig e vállalkozás beruházásra való ösztönzésének szükségessége. Az erőfölényben lévő vállalkozás arra való kötelezése, hogy hozzáférést biztosítson a harmadik vállalkozások általi használat céljából kialakított infrastruktúrához, nem változtatja meg alapvetően az e fejlesztést vezérlő gazdasági modellt.
A jelen ügyben – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálat függvényében – úgy tűnik, hogy a digitális platformot az azt birtokló vállalkozás nem kizárólag a saját tevékenységéhez fejlesztette ki, mivel az e digitális platformhoz való hozzáférés harmadik vállalkozások számára is nyitva áll. Ennélfogva az említett digitális platformhoz való hozzáférés megtagadása erőfölénnyel való visszaélésnek minősülhet, még akkor is, ha e platform nem nélkülözhetetlen az érintett alkalmazás valamely downstream piacon történő kereskedelmi hasznosításához, de ezt az alkalmazást vonzóbbá teheti a fogyasztók számára.
Másodszor a Bíróság megállapítja, hogy még ha mind az erőfölényben lévő vállalkozástól a digitális platformmal való interoperabilitás biztosítását kérő vállalkozás, mind pedig ezen vállalkozás versenytársai továbbra is aktívak maradtak is, és erősítették helyzetüket az érintett piacon, annak ellenére, hogy nem részesültek ezen interoperabilitás előnyeiből, ez a körülmény önmagában akkor sem utalhat arra, hogy e kérésnek az erőfölényben lévő vállalkozás általi megtagadása nem volt alkalmas versenyellenes hatások kiváltására.
A Bíróság emlékeztet arra, hogy az erőfölényben lévő vállalkozás magatartása annak bizonyítása esetén minősíthető visszaélésszerűnek, hogy e magatartás az érdemeken alapuló versenyre irányadó eszközöktől eltérő eszközök alkalmazásával ténylegesen vagy potenciálisan korlátozza a versenyt azáltal, hogy kizárja az érintett piacról vagy piacokról az ugyanolyan hatékony versenytárs vállalkozásokat, vagy akadályozza azok növekedését e piacokon.
E minősítés azonban nem követeli meg annak bizonyítását, hogy az ilyen magatartással megvalósítani kívánt, a piaci versenytársak kizárására irányuló célt elérték‑e. Ennélfogva a versenyhatóság megállapíthatja az EUMSZ 102. cikk megsértését annak kézzelfogható bizonyítékok alapján történő bizonyításával, hogy a szóban forgó magatartás ténylegesen alkalmas volt versenyellenes hatások kiváltására.
Az érintett piacon már meglévő versenyszint fenntartása, sőt e piacon a verseny fejlődése ugyanis nem jelenti szükségképpen azt, hogy a kifogásolt magatartás nem alkalmas versenyellenes hatások kiváltására. A Bíróság rámutat különösen arra, hogy az ilyen magatartás visszaélésszerű jellege nem függ attól, hogy a versenytársak képesek‑e enyhíteni az ilyen hatásokat.
A Bíróság harmadszor megvizsgálja a hozzáférés szóban forgóhoz hasonló megtagadásának alátámasztására felhozható objektív igazolásokat, valamint az erőfölényben lévő vállalkozást abban az esetben terhelő esetleges kötelezettségeket, ha a megtagadás nem indokolt. E tekintetben megjegyzi, hogy egy harmadik alkalmazás és az erőfölényben lévő vállalkozás digitális platformja közötti interoperabilitás biztosításának megtagadása objektíve igazolható, ha ezen interoperabilitás biztosítása veszélyeztetné az érintett platform integritását vagy használatának biztonságát, vagy ha más műszaki okok miatt lehetetlen az interoperabilitást biztosítani.
Ha nem ez a helyzet, az erőfölényben lévő vállalkozás köteles – mind a kifejlesztéssel kapcsolatban e vállalkozás által tapasztalt nehézségeket, mind a harmadik vállalkozás igényeit figyelembe véve – észszerű időn belül biztosítani az interoperabilitást, adott esetben megfelelő ellenérték fejében, amelynek a kifejlesztés tényleges költségeit és az erőfölényben lévő vállalkozásnak az ebből származó megfelelő előnyhöz jutáshoz való jogát figyelembe véve méltányosnak és arányosnak kell lennie.
Negyedszer és utolsósorban a Bíróság megállapítja, hogy annak értékeléséhez, hogy fennáll‑e egy harmadik alkalmazásnak az erőfölényben lévő vállalkozás digitális platformjával való interoperabilitása biztosításának e vállalkozás részéről történő megtagadásában álló visszaélés, elegendő, ha a versenyhatóság azonosítja azt a downstream piacot, amelyen e megtagadás versenyellenes hatásokat válthat ki, még ha e piac csak potenciális is. Ennek azonosításához nem feltétlenül szükséges az érintett termékpiac és földrajzi piac pontos meghatározása, különösen akkor, ha a downstream piac még kialakulóban van, vagy gyorsan fejlődik, így annak kiterjedése nem teljesen meghatározott az állítólagosan visszaélésszerű magatartás megvalósulásakor.
(
1
)	1998. november 26‑iBronner ítélet (C‑7/97, EU:C:1998:569).