62023TJ1104_RES
T‑1104/23. sz. ügy
Ferrari SpA
kontra
az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
A Törvényszék (kibővített nyolcadik tanács) 2025. július 2‑i ítélete
„Európai uniós védjegy – Megszűnés megállapítása iránti eljárás – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – TESTAROSSA szóvédjegy – A védjegy tényleges használata – A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja) – Harmadik felek általi használat – A használat jellege – A védjegyjogosult hallgatólagos engedélye – A tényleges használat igazolása – Motoros szárazföldi járművek kicsinyített modelljei (játékok)”
Európai uniós védjegy – Az európai uniós védjegyoltalom joghatásai – A védjegyoltalom tartalma – A védjegy használatának megtiltásához való jog – Feltétel – A védjegy funkcióinak megsértésére alkalmas, harmadik fél általi használat – Fogalom – Gépjárművek kicsinyített modelljei tekintetében lajstromozott védjeggyel azonos megjelölés harmadik fél általi elhelyezése – Valamely gépjárműmodell másának élethű jellegére való utalásra korlátozódó használat – Kizártság
(207/2009 tanácsi rendelet, 9. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 27–29., 32., 33. pont)
Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Megszűnési okok – A védjegy tényleges használatának hiánya – TESTAROSSA szóvédjegy
(207/2009 tanácsi rendelet, 15. cikk, (1) bekezdés, és 51. cikk, (1) bekezdés, a) pont)
(lásd: 47–52., 59., 65., 71. pont)
Európai uniós védjegy – A védjegyoltalomról való lemondás, a védjegyoltalom megszűnése és a védjegy törlése – Megszűnési okok – A védjegy tényleges használatának hiánya – A védjegyjogosult engedélyével történő, harmadik személy általi használat – Hallgatólagos engedély – Értékelési szempontok – A védjegynek gépjárművek kicsinyített modelljei tekintetében történő használata
(207/2009 tanácsi rendelet, 15. cikk, (1) bekezdés, és 51. cikk, (1) bekezdés, a) pont)
(lásd: 60., 62–64., 68–70. pont)
Összefoglalás
A kibővített tanácsban eljáró Törvényszék részben hatályon kívül helyezi az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) fellebbezési tanácsának határozatát (
1
), és a tényleges használat fogalmáról határoz valamely védjegynek az e védjegy jogosultjának hallgatólagos engedélyével harmadik felek által történő használatával összefüggésben. Többek között tisztázza az Opel ítéletből (
2
) eredő ítélkezési gyakorlatot, és pontosítja azokat a feltételeket, amelyek mellett valamely védjegy tényleges használata akkor tekinthető igazoltnak, ha a szóban forgó ágazat és piac szokásai bizonyos feltételek mellett lehetővé teszik a lajstromozott védjegy bizonyos gazdasági szereplők általi használatát a szóban forgó áruk leírása céljából.
A felperes Ferrari SpA a jogosultja a többek között gépjárművek kicsinyített modelljei és játékok tekintetében bejegyzett, az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás tárgyát képező TESTAROSSA szóvédjegynek. (
3
)2014. november 14‑én a beavatkozó fél, Kurt Hesse, kérelmet nyújtott be e nemzetközi védjegy oltalmának megszűnésének megállapítása iránt. (
4
) A törlési osztály részben helyt adott a megszűnés megállapítása iránti kérelemnek, a „motoros szárazföldi járművek kicsinyített modelljei (játékok)” tekintetében pedig elutasította azt.
Mind a beavatkozó fél, mind a felperes részleges hatályon kívül helyezés iránti fellebbezést nyújtott be e határozat ellen. Az EUIPO fellebbezési tanácsa helyt adott a beavatkozó fél fellebbezésének, és elutasította a felperes fellebbezését, akinek a vitatott védjegyhez fűződő jogai így az összes áru tekintetében megszűntek. A felperes e határozat hatályon kívül helyezése iránt indított keresetet a Törvényszék előtt.
A Törvényszék álláspontja
A Törvényszék mindenekelőtt hangsúlyozza, hogy egy játékok tekintetében lajstromozott védjeggyel azonos megjelölésnek kicsinyített autómodelleken való harmadik fél általi elhelyezése csak akkor tiltható meg, ha az sérti vagy sértheti e védjegy funkcióit, amit a kicsinyített gépjárműmodellek piacának jellemzői alapján kell értékelni. Ezt a piacot egyrészt a független játékgyártók – akik a gépjárművek tekintetében lajstromozott védjegyeket pusztán arra utaló jelzésként használják, hogy a kicsinyített modellek a valódi járműmodellek élethű másai –, másrészt az ilyen védjegyek jogosultjai vagy a hozzájuk gazdaságilag, többek között használati engedély (licencia) útján kapcsolódó vállalkozások által gyártott és forgalmazott kicsinyített járműmodellek egyidejű jelenléte jellemzi. Az érintett közönség tehát hozzá van szokva ahhoz, hogy – a csomagolásukon szereplő információktól függően a személygépjármű‑gyártó engedélyével, vagy anélkül – kicsinyített járműmodellekkel találkozik. Így a Törvényszék rámutat arra, hogy valamely harmadik fél használhatja az ilyen védjegyet a védjegyjogosult engedélye nélkül, feltéve, hogy annak a kicsinyített járműmodelleken való használata annak jelzésére szorítkozik az érintett közönség számára, hogy az említett modell a valódi gépjárműmodell élethű mása. Ezzel szemben, ha a védjegy harmadik fél általi használata például az e védjegy jogosultjával kötött licenciamegállapodásra utal, azt annak jelzéseként fogják majd fel, hogy ezek az áruk a gépjárműgyártótól vagy olyan vállalkozástól származnak, amely ez utóbbival gazdasági kapcsolatban áll. Ebben az esetben a védjegyjogosult megalapozottan tiltakozhat az ilyen használat ellen, ha arra az engedélye nélkül került sor.
Ami a jelen ügy tárgyát képező konkrét esetet illeti, a Törvényszék megvizsgálja, hogy a védjegy harmadik felek általi használata megfelel‑e a védjegy alapvető funkciójának. Megállapítja, hogy a felperes által előterjesztett bizonyítékok többek között kicsinyített modellek különböző katalógusaiból és fényképeiből állnak, amelyeken a vitatott védjegy, harmadik felek védjegyei, de a „Ferrari hivatalos engedélyével rendelkező termék” felirat is szerepel. E tekintetben megállapítja, hogy ezen információk alapján az érintett közönség úgy foghatja fel, hogy e kicsinyített modelleket a felperes engedélyével rendelkező harmadik fél gyártja, még akkor is, ha a vitatott védjegyet harmadik felek védjegyei mellett helyezik el. Ennélfogva a vitatott védjegy ilyen használata megfelel a védjegy alapvető funkciójának, amely abban áll, hogy garantálja a fogyasztók számára az áruk kereskedelmi származását. Az a tény, hogy a vitatott védjeggyel jelölt járművek kicsinyített modelljeit különböző vállalkozások forgalmazzák, és azok minősége és ára eltérő, nem kérdőjelezheti meg e következtetést. Hasonlóképpen nincs különösebb jelentősége annak, hogy a „Ferrari hivatalos engedélyével rendelkező termék” fordulat nem a vitatott védjegyre utal, mivel a Ferrari védjegynek és a vitatott védjegynek a csomagolásokon és katalógusokon való használata közötti kapcsolat megfelel a szóban forgó piaci szokásoknak. A Törvényszék ugyanis megállapítja, hogy a személygépjárművek piacán a gépjárműveket egyszerre forgalmazzák a gyártójukat jelölő elsődleges védjeggyel és az e járművek modelljét jelölő második védjeggyel, és e megállapítások a járművek kicsinyített modelljeinek piaca tekintetében is relevánsak. Egyébiránt az, hogy a vitatott védjegy mellett nem szerepelt a „TM” vagy az „®” szimbólum, nem változtat e védjegy arra való alkalmasságán, hogy betöltse alapvető funkcióját. A fentiekre tekintettel a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a vitatott védjegyet a releváns időszakban az alapvető funkciójának megfelelően használták a kicsinyített gépjárműmodellek tekintetében.
Másodszor, a Törvényszék azt vizsgálja, hogy a vitatott védjegy harmadik felek általi használatára a jogosult engedélyével került‑e sor. Megjegyzi, hogy a felperes által benyújtott használati szerződések kivonatai nem tartalmazzák az említett szerződések tárgyát képező védjegyek felsorolását, és így nem teszik lehetővé annak eldöntését, hogy a felperes kifejezetten hozzájárult volna védjegyének e harmadik felek általi használatához. Mindazonáltal hangsúlyozza, hogy a jogosultnak a védjegy harmadik felek általi használatához való hozzájárulása hallgatólagosan következhet az e használatot megelőzően, azzal egyidejűleg vagy azt követően keletkezett körülményekből és bizonyítékokból is, amelyeket az érintett gazdasági ágazatban igazoltnak tekintett használatok fényében kell megvizsgálni.
Így először is a Törvényszék rámutat arra, hogy a szóban forgó piac sajátos összefüggésében a vitatott védjegy jogosultjának hallgatólagos hozzájárulása abból a tényből ered, hogy ez utóbbinak tudomása volt védjegyének harmadik felek általi használatáról, és azt nem ellenezte, és úgy véli, hogy a jelen ügyben ez az eset áll fenn. Másodszor pontosítja, hogy valamely gyártó társaság védjegyének egy másik, a szóban forgó árukat mint az első társaság „hivatalos” engedélyével rendelkező árukat forgalmazó társaság általi használata elismerhető olyan használatként, amelyet e védjegy jogosultjának hozzájárulásával végeztek, amennyiben az ilyen használat kapcsolatot teremt e két társaság között, ami azt feltételezi, hogy ez utóbbi engedélyezte védjegyeinek a szóban forgó társaság általi használatát. Harmadszor úgy véli, hogy a felperes azáltal, hogy a tényleges használat igazolása céljából harmadik felek által a vitatott védjeggyel ellátott autók kicsinyített modelljeinek értékesítésénél kiállított számlákat és megrendelőlapokat mutatott be, implicit módon azt állítja, hogy e használatra az ő engedélyével került sor. Következésképpen a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a felperes hallgatólagosan engedélyezte a vitatott védjegy harmadik felek általi, szóban forgó áruk tekintetében történő használatát.
Ennélfogva, a fenti megfontolásokra tekintettel a Törvényszék hatályon kívül helyezi a fellebbezési tanács határozatát abban a részében, amelyben az megállapította a vitatott védjegy oltalmának megszűnését a kicsinyített gépjárműmodellek tekintetében.
(
1
)	Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2023. augusztus 29‑én hozott határozata (R 887/2016‑5. sz. ügy).
(
2
)	2007. január 25‑iAdam Opel ítélet (C‑48/05, EU:C:2007:55).
(
3
)	A védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, 1957. június 15‑i, később felülvizsgált és módosított Nizzai Megállapodás szerinti 28. osztályba tartozó áruk.
(
4
)	Az európai uniós védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.) 51. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 158. cikkének (2) bekezdése alapján.