62007CC0473
PAOLO MENGOZZI
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2008. november 6. (
1
)
C-473/07. sz. ügy
Association nationale pour la protection des eaux et rivières-TOS és Association OABA
kontra
Ministère de l’Ecologie, du Développement et de l’Aménagement durables
„Szennyezés és ártalmak — 96/61/EK irányelv — I. melléklet — A 6.6. pont a) alpontja — Intenzív baromfitenyésztés — Meghatározás — A »baromfi« fogalma — Az állatok maximális száma létesítményenként”
I – Bevezetés
1.
Előzetes döntéshozatal iránti kérelmében a Conseil d’ État (Franciaország) a Bíróságtól a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-i 96/61/EK tanácsi irányelv (
2
) I. melléklete 6.6. pontja a) alpontjának (a továbbiakban: 96/61 irányelv) értelmezését kéri.
2.
Ezt a kérelmet az Association nationale pour la protection des eaux et rivières-TOS (a továbbiakban: ANPER-TOS) és az Association OABA által a kérdést előterjesztő bíróság előtt indított, a décret no 2005-989 du 10 août 2005, modifiant la nomenclature des installations classées (
3
) (az osztályozott létesítmények jegyzékének módosításáról szóló, 2005. augusztus 10-i 2005-989. sz. rendelet) megsemmisítésére irányuló keresetek keretében terjesztették elő.
3.
Lényegében egyrészt annak meghatározásáról van szó, hogy a fürjek, a foglyok és a galambok olyan baromfinak tekintendők-e, amelyek a 40000-nél több férőhellyel rendelkező, baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítmények előzetes engedélyezési rendszerét létrehozó 96/61 irányelv hatálya alá tartoznak-e. Másrészt és igenlő válasz esetén arra kell keresni a választ, hogy a 2005-989. sz. rendeletben foglalt, „állategyenérték”-rendszernek nevezett olyan nemzeti rendszer, amely az állatok számát a ténylegesen ürített nitrogéntartalom alapján súlyozza, és amelyet annak a küszöbértéknek a kiszámításához alkalmaznak, amely felett a létesítmények az előzetes engedélyezési rendszer hatálya alá tartoznak, megfelel-e a 96/01 irányelvnek.
II – Jogi háttér
A – A közösségi szabályozás
4.
A 96/61 irányelv 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Ennek az irányelvnek a célja, hogy az I. mellékletben felsorolt tevékenységekből származó környezetszennyezés integrált megelőzését és csökkentését valósítsa meg. Olyan intézkedéseket határoz meg, amelyeket a fent említett tevékenységekből származó szennyező anyagok kibocsátásának megelőzésére vagy, ahol az nem lehetséges, a levegőbe, vízbe vagy a talajba történő kibocsátások csökkentésére dolgoztak ki, beleértve a hulladékokkal kapcsolatos intézkedéseket, a környezet egészének magas szintű védelme érdekében, a[z egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i] 85/337/EGK [tanácsi] irányelv [HL L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 248. o.] és az egyéb vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül.”
5.
A 96/61 irányelvnek a „Fogalommeghatározások” címet viselő 2. cikke előírja:
„Ezen irányelv alkalmazásában:
[…]
3.
»létesítmény«: olyan rögzített műszaki egység, ahol egy vagy több, az I. mellékletben felsorolt tevékenységet folytatnak […];
4.
»meglévő létesítmény«: egy működő létesítmény, vagy olyan létesítmény, amelyet ennek az irányelvnek a hatálybalépését megelőzően meglévő jogszabályokkal összhangban engedélyeztek, vagy az illetékes hatóság szerint teljes engedélykérelmezési kötelezettsége van, feltéve, ha a létesítmény ezen irányelv hatálybalépését követően legkésőbb egy éven belül működni kezd;
[…]
9.
»engedély«: egy (vagy több) írásbeli határozat vagy annak egy része, amely engedélyezi egy létesítmény egészének vagy […] részének működését, amely engedély alapja bizonyos feltételek fennállása, amelyek alapján a létesítmény megfelel ezen irányelv követelményeinek […].
[…[”
6.
A 96/61 irányelv 4. cikke kimondja:
„A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy egyetlen új létesítmény se működhessen ennek az irányelvnek az alapján kiadott engedély nélkül,[…].”
7.
A 96/61 irányelv 5. cikke értelmében:
„(1)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az illetékes hatóságok a 6. és 8. cikk szerint kiadott engedélyek, illetve, ahol ez lehetséges, a feltételek ellenőrzése, és, ha szükséges, frissítése révén gondoskodjanak arról, hogy a meglévő létesítmények a 3., 7., 9., 10., 13. cikk, továbbá a 14. cikk első és második francia bekezdésének és a 15. cikk (2) bekezdése követelményeinek megfelelően működjenek, legkésőbb nyolc évvel ennek az irányelvnek a hatálybalépését követően, a Közösség egyéb, különös jogszabályainak sérelme nélkül.
(2)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az 1., 2., 11. és 12. cikk, a 14. cikk harmadik francia bekezdése, a 15. cikk (1), (3) és (4) bekezdése, a 16., 17. és 18. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek a meglévő létesítményekre való alkalmazása érdekében ennek az irányelvnek a hatálybalépésétől kezdődően.”
8.
Az irányelvnek „Az engedély feltételei” címet viselő 9. cikke kimondja:
„(1)   A tagállamok biztosítják, hogy az engedély tartalmazza valamennyi szükséges intézkedést a 3. és 10. cikkben említett engedélyezési követelmények teljesítéséhez, hogy a környezet egészének magas szintű védelme valósuljon meg a levegő, a víz és a talaj védelme által.
[…]
(3)   Az engedély tartalmazza a kibocsátási határértékeket azokra a szennyező anyagokra, különösen a III. mellékletben felsoroltakra nézve, amelyeket valószínűleg jelentős mértékben bocsát ki az illető létesítmény, tekintettel természetükre és a szennyezés egyik közegből a másikba való átjuttatására való képességükre (víz, levegő és talaj). […] Ahol szükséges, a határértékek kiegészíthetők vagy helyettesíthetők műszaki paraméterekkel vagy intézkedésekkel.
Az I. melléklet 6.6. pontja alatt található létesítményekre az e bekezdéssel összhangban meghatározott kibocsátási határértékeknél figyelembe veszik az ezeknek a létesítménykategóriáknak megfelelő gyakorlati megfontolásokat.
(4)   A 10. cikk sérelme nélkül, a (3) bekezdésben említett kibocsátási határértékek és az azokkal egyenértékű műszaki paraméterek az elérhető legjobb technikákon alapulnak anélkül, hogy előírnák bármilyen meghatározott technika vagy technológia használatát, de figyelembe véve az érintett létesítmény műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti feltételeket. Az engedély feltételei minden körülmény esetén tartalmaznak intézkedéseket a nagy távolságra jutó vagy határokon átterjedő szennyezés minimalizálásával kapcsolatban, és a környezet egészének magas szintű védelmét biztosítják.
[…]”
9.
A 96/61 irányelv 16. cikkének (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A Bizottság információcserét szervez a tagállamok és az érintett iparágak között az elérhető legjobb technikákról, a hozzájuk kapcsolódó ellenőrzési intézkedésekről és ezek fejlődéséről. Háromévente a Bizottság közzéteszi az információcserék eredményét.”
10.
A 96/61 irányelv 18. cikke kimondja:
„(1)   A Bizottság javaslata alapján, a[z EK-] Szerződésben meghatározott eljárásnak megfelelően, a Tanács kibocsátási határértékeket fog meghatározni a következőkre:
—
az I. mellékletben felsorolt létesítmények kategóriáira, […]
és
—
a III. mellékletben említett szennyező anyagokra,
amelyekre nézve a Közösség fellépésének szükségességét megállapították, különösen a 16. cikk szerinti információcsere alapján.
(2)   Az ezen irányelvnek megfelelő közösségi kibocsátási határértékek hiányában, a II. mellékletben említett irányelvekben vagy más közösségi joganyagban szereplő, megfelelő kibocsátási határértékek alkalmazandók, mint ennek az irányelvnek megfelelő, minimum kibocsátási határértékek az I. mellékletben felsorolt létesítményekre vonatkozóan.
[…]”
11.
A 96/61 irányelv „Az 1. cikkben említett ipari tevékenységek kategóriái” címet viselő I. mellékletének 6.6. pontja előírja:
„Baromfi […] intenzív tenyésztésére szolgáló létesítmények több mint:
a)
40000 férőhellyel baromfi számára,
[…]”
12.
A 96/61 irányelvnek „A főbb szennyező anyagok nem kimerítő jegyzéke, melyet figyelembe kell venni, amennyiben a kibocsátási határértékek megállapításakor jelentőséggel bírnak” címet viselő III. melléklet előírja:
„Levegő
[…]
2. Nitrogén-oxidok és egyéb nitrogénvegyületek
[…]
5. Fémek és fémvegyületek
[…]
Víz
[…]
2. Szerves foszforvegyületek
[…]
7. Fémek és fémvegyületek
[…]
11. Eutrofizációt okozó anyagok (különösen nitrátok és foszfátok)
[…]”
B – A nemzeti szabályozás
13.
A 2005-989. sz. rendelet 1. cikke értelmében az osztályozott létesítmények jegyzékét tartalmazó táblázat […] e rendelet I. mellékletének helyébe lép.
14.
A 2005-989. sz. rendelet I. mellékletének 2111. rovata előírja:
„Baromfi, vadszárnyas (tenyésztési, értékesítési stb. tevékenység), a más rovatokban szereplő sajátos tevékenységek kivételével:
1.
több mint 30000 állategyenérték: engedély
2.
5000 és 30000 közötti állategyenérték: bejelentés
Megjegyzés – A baromfikat és a vadszárnyasokat az alábbi, állategyenértékekben kifejezett értékek segítségével kell kiszámítani:
fürj = 0,125;
galamb, fogoly = 0,25;
fiatal kakas = 0,75;
könnyű csirke = 0,85;
tyúk, csirke, minőségi csirke, biocsirke, jérce, tojótyúk, tenyésztyúk, fácán, gyöngytyúk, tőkés réce = 1;
nehéz csirke = 1,15;
sütni való kacsa, tömni való kacsa, tenyészkacsa = 2;
könnyű pulyka = 2,20;
közepes pulyka, tenyészpulyka = 3;
nehéz pulyka = 3,50;
töméssel nevelt hízott úszólábú madarak = 7.”
III – Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
15.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból az derül ki, hogy az ANPER-TOS álláspontja szerint a 2005-989. sz. rendelettel előírt számítási mód ellentétes a 96/61/EK tanácsi irányelvvel, ezzel szemben a ministre de l’Écologie, du Développement et de l’Aménagement durables (ökológiai, fenntartható fejlődési és településfejlesztési miniszter) úgy véli, hogy egyrészt a hivatkozott irányelv nem említi a fürjeket, a galambokat és a foglyokat a hatálya alá tartozó baromfik között, másrészt pedig az állategyenértékek kiszámítására annak érdekében került sor, hogy jobban figyelembe lehessen venni a különböző állatfajták által ténylegesen ürített nitrogénmennyiséget.
16.
A kérdést előterjesztő bíróság előadja, hogy a 96/61 irányelv szerint a 40000-nél több férőhellyel rendelkező, baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítményeket engedélyezési rendszernek kell alávetni; és hogy ezen irányelv, ellentétben a baromfikra alkalmazandó egyéb közösségi jogi aktusokkal, amelyek az egyes esetektől függően kizárják a hatályuk alól, vagy a hatályuk alá sorolják a fürjeket, foglyokat és galambokat, nem határozza meg a „baromfi” fogalmát.
17.
E körülményekre figyelemmel a Conseil d’État, mivel úgy vélte, hogy annak eldöntése, hogy a 40000-nél több férőhellyel rendelkező, baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítményeket úgy kell-e tekinteni, mint amelyek a fürjek, foglyok és galambok esetében is alkalmazandók, komoly nehézséget okoz, az eljárást felfüggesztette addig, amíg a Bíróság határozatot nem hoz arról a kérdésről, hogy „a […] 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontját […] egyrészt akként kell-e értelmezni, hogy annak hatálya alá tartoznak a fürjek, [a] foglyok és [a] galambok, másrészt pedig, igenlő válasz esetén, akként kell-e ezt értelmezni, hogy lehetővé tesz egy olyan rendelkezést, mely szerint az engedélyezési küszöbértékeket az „állategyenértékre” épülő rendszerből kiindulva kell kiszámítani, amely az állatfajták szerint súlyozza az állatok férőhelyenkénti számát annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni a különböző állatfajták által ténylegesen ürített nitrogéntartalmat”.
IV – A Bíróság előtti eljárás
18.
A Bíróság alapokmányának 23. cikke értelmében az ANPER-TOS, az alapügyben beavatkozó Association France Nature Environnement, a francia és görög kormány, valamint az Európai Közösségek Bizottsága írásbeli észrevételeket nyújtott be a Bírósághoz. E felek meghallgatására a 2008. szeptember 18-i tárgyaláson is sor került a felperes és az alapügy beavatkozója kivételével, akik a tárgyaláson nem képviseltették magukat.
V – Elemzés
19.
Amint arra a kérdést előterjesztő bíróság rámutatott, a 96/61 irányelv rendelkezéseiből és I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontjából az következik, hogy a 40000-nél több férőhellyel rendelkező, baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítményeket előzetes engedélyezési rendszernek kell alávetni.
20.
Ezzel szemben, amint az az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból is kiderül, a 2005-989. sz. rendelet az osztályozott létesítmények jegyzékének 2111. rovatában 30000 állategyenértékben írja elő a baromfi és a vadszárnyas tenyésztésére vonatkozó engedélyezési küszöbértéket, többek között a fürjekre 0,125, a foglyokra és galambokra pedig 0,25 átváltási együtthatót határozva meg. Ez a számítási mód, amely mögött az a törekvés áll, hogy jobban figyelembe lehessen venni a különböző állatfajták által a környezetbe ténylegesen ürített nitrogénmennyiséget; lehetővé teszi, hogy 40000-nél több fürjből, fogolyból vagy galambból álló tenyészet előzetes bejelentési rendszer alapján működjön. Pontosabban, a fürjek tenyésztésére szolgáló létesítményeket csak 240000 állatban meghatározott küszöbérték felett, a foglyok és galambok tenyésztésére szolgáló létesítményeket pedig csak 120000 szárnyasban meghatározott küszöbérték felett kell előzetes engedélyezési rendszernek alávetni. (
4
)
21.
A 96/61 irányelv I. melléklete 6.6. pontja a) alpontjának hatályát három együttes feltétel határozza meg, tudniillik a tenyésztésnek intenzív jellegűnek kell lennie, baromfit kell tenyészteni, és az érintett létesítményeknek legalább 40000 férőhellyel kell rendelkezniük.
22.
Az kétségtelen, hogy a 96/61 irányelv nem határozza meg sem az „intenzív tenyésztés”, sem a „baromfi”, sem pedig a „férőhelyek” fogalmát.
23.
Az intenzív tenyésztéssel kapcsolatban a francia kormány a Bírósághoz benyújtott észrevételeiben azt állítja, hogy a fürjeket, a galambokat és a foglyokat, vad eredetük okán, az olyan házi állatfajokkal ellentétben, mint a tyúk vagy a kacsa, nem lehet intenzív módon tenyészteni, és így azok nem is tartoznak a 96/61 irányelv I. melléklete 6.6. pontja a) alpontjának hatálya alá.
24.
E tekintetben ki kell emelni, hogy a kérdést előterjesztő bíróság kérdése, amely kizárólag a 96/61 irányelvben szereplő „baromfi” és „férőhelyek” kifejezések értelmezésére vonatkozik, abból az előfeltevésből indul ki, hogy – a 2005-989. sz. rendeletben felsorolt – fürjek, foglyok és galambok alkalmasak az intenzív tenyésztésre. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat indokolásában egyáltalán nincs utalás arra, hogy ez a ténybeli körülmény az alapeljárásban részt vevő felek között vita tárgyát képezné.
25.
Márpedig az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében az EK 234. cikkben előírt eljárás keretében, amely a nemzeti bíróságok és a Bíróság feladatainak világos szétválasztásán alapul, az ügy konkrét tényállásának megítélése a nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik, és a Bíróság köteles figyelembe venni – a közösségi és nemzeti bíróságok hatáskörmegosztásának keretén belül – azt az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban meghatározott ténybeli és szabályozási hátteret, amelybe az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések illeszkednek. (
5
)
26.
Azt javaslom tehát, hogy a Bíróság ne vizsgálja a francia kormány által előterjesztett azon kifogást, miszerint a fürjek, a foglyok és a galambok nem alkalmasak az intenzív tenyésztésre.
27.
Amennyiben a Bíróság ennek ellenére mégis szükségesnek véli a kérdés eldöntését, a francia kormány kifogása számomra mindenképpen megalapozatlannak tűnik.
28.
Nem lehet ugyanis eleve kizárni – hacsak nincs iratokkal kellően alátámasztva, ami jelen ügyben nem így van –, hogy akár jelenleg vagy a későbbiekben ne létezhessenek olyan fürj-, fogoly- és galambtenyészetek, amelyeken intenzív tenyésztés folyik. A francia kormány által említett azon puszta körülmény, hogy a francia fürj- és galambtenyészetekben átlagosan3000 állat van, még nem jelenti azt, hogy az ilyen állatokat tenyésztő telepek ne haladhatnának meg a 96/61 irányelvben említett 40000 férőhelyes küszöbértéket.
29.
Az igaz, hogy az intenzív tenyésztés nem mérhető kizárólag a tenyészetben jelen lévő állatállomány számával. Mint ahogy azt az alapeljárás felperes és beavatkozó egyesületei, valamint a francia kormány is állítják, az intenzív tenyésztést egyéb tényezők is jellemzik, mint például az egy négyzetméterre eső állatsűrűség, a külső mozgástér hiánya, a zárt térben történő tartás (nagyüzemi tenyésztés), az iparszerű termelési módszerek alkalmazása, például a tenyésztési műveletek gépesítése. E tekintetben kiemelem, hogy a Bíróság előtt az ANPER-TOS által ismertetett, az agrárgazdaságok gazdasági életképességéről szóló és ezeket különféle pénzügyi és szociális juttatásokra jogosulttá tévő 1985. szeptember 18-i miniszteri rendelet (
6
) előírja, hogy a zárt térben történő tartásra szolgáló létesítmény minimális befogadóképessége 200000 elevenen és 120000 vágottan értékesített fürj. Igaz ugyan, mint ahogy azt a tárgyaláson a francia kormány is állította, e miniszteri rendelet nem nyújt pontos tájékoztatást arról, hogy jelenleg folyó tenyésztések intenzív jellegűek-e, vagy sem. Ugyanakkor úgy tűnik, hogy ez a jogszabály egyértelmű utalás lehet arra, hogy ezeknek a szárnyasoknak olyan intenzív tenyésztése, amilyennek a zárt térben történő tenyésztés minősül, eleve nem zárható ki Franciaországban, és legalább is meghaladhatja a 96/61 irányelvben rögzített 40000 férőhelyben megállapított küszöbértéket. A fürjjel kapcsolatban elmondottak ugyanúgy vonatkozhatnak a fent említett rendeletben kifejezetten említett galambokra vagy a foglyokra is.
30.
A fentiek okán most a „baromfinak” a 96/61 irányelvben meg nem határozott fogalmát kell megvizsgálni.
31.
E tekintetben az a kérdés merül fel, hogy e fogalmat kiterjesztően – amint azt az alapeljárás felperese és beavatkozója, valamint a Bizottság javasolja – vagy éppen ellenkezőleg, a francia kormány álláspontját osztva, szigorúan kell-e értelmezni.
32.
E kérdésre véleményem szerint mindenekelőtt a 96/61 irányelv általános rendszerének és céljának vizsgálatával adható válasz, amint az az ítélkezési gyakorlatból következik. (
7
)
33.
A fenti két pont közül az elsővel kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy a „baromfinak” mint általános fogalomnak, amely köznapi értelemben a tojásáért és húsáért tenyésztett madarak összességét (
8
) jelenti, a 96/61 irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontjában történő használata ellentétben áll ugyanezen pont b) és c) alpontja megfogalmazásának pontosságával, a b) alpontban a „(30 kg feletti) hízósertés”, és c) alpontban pedig a „tenyészkoca” szerepel. Márpedig, amint azt a Bizottság a tárgyaláson megfogalmazta, a fent említett 6.6. pont a) alpontjában egy olyan általános fogalom, mint a „baromfi” fogalma használatának az a célja, hogy el lehessen kerülni azokat a hiányosságokat, amelyek a 96/61 irányelv hatálya alá tartozó szárnyasfajták felsorolásából következhetnek, mivel az ilyen felsorolások gyakran – sőt szinte mindig – hiányosak.
34.
Véleményem szerint a 96/61 irányelv céljának vizsgálata is a „baromfi” fogalmának kiterjesztő értelmezéséhez vezet. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a hivatkozott irányelv célja a levegőben, vízben és talajban történő környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése általános keretének kialakítása annak elkerülése érdekében, hogy az eltérő megközelítések a szennyezés különböző környezeti elemekbe való átkerülését elősegíthessék. (
9
) Ez az integrált megközelítés azon ipari létesítmények engedélyezési eljárásának és feltételeinek megfelelő koordinációjával valósul meg, amelyek jelentős mértékben szennyezik a környezetet, és lehetővé teszi, hogy a környezet egészének legmagasabb szintű védelme valósuljon meg, illetve, mivel e feltételeknek minden esetben rendelkezéseket kell tartalmazniuk a nagy távolságra jutó vagy határon átterjedő szennyezések minimalizálásáról, és biztosítaniuk kell a környezet egészének magas szintű védelmét. (
10
)
35.
Úgy tűnik tehát, hogy a 96/61 irányelv célkitűzése széles körű.
36.
Márpedig álláspontom szerint e célokat veszélyeztetné, ha a baromfi fogalmát megszorítóan értelmeznénk, úgy, hogy a 96/61 irányelvben meghatározott engedélyezési eljárás és feltételrendszer az ipari létesítmények egyes kategóriáira, például az intenzív fürj-, fogoly- és galambtenyésztésre szolgáló létesítményekre nem terjedne ki, azon tény ellenére sem, hogy ezek a létesítmények átléphetik a 96/61 irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontjában előírt küszöbértéket, tehát jelentős mértékben és ellenőrizetlen módon szennyezhetik a levegőt, a vizet és/vagy a talajt.
37.
A fenti megfontolásokra tekintettel véleményem szerint nem szükséges eldönteni a kérdést előterjesztő bíróság által azzal kapcsolatban kezdeményezett vitát, – amely egyébként a Bírósághoz észrevételt benyújtó feleket is szembeállítja –, hogy az állategészségügy (
11
) és a környezetvédelem (
12
) területén elfogadott egyéb közösségi jogi aktusokban szereplő baromfi fogalma releváns-e.
38.
Amennyiben ennek ellenére a Bíróság – a francia kormány és a Bizottság javaslatának megfelelően – mégiscsak úgy ítéli meg, hogy a 85/337/EGK tanácsi irányelv releváns lehet a 96/61 irányelvben szereplő „baromfi” fogalmának értelmezése szempontjából, különösen e két jogi aktus (
13
) által kitűzött közös célok okán, úgy vélem, hogy, a francia kormány állításával szemben, ebből nem az következik, hogy a 96/6 irányelv hatálya kizárólag a tyúkokra és csirkékre terjed ki. Igaz ugyan, hogy a 85/337 irányelv I. melléklete 17. pontjának a) alpontja az ugyanezen irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében foglalt előzetes vizsgálatnak veti alá a több mint 85000 csirke és több mint 60000 tyúk elhelyezésére alkalmas, intenzív baromfitenyésztésre szolgáló létesítményekkel kapcsolatos projekteket. A 85/337 irányelv hatálya azonban nem korlátozódik a fent említett létesítményekre, mivel ugyanezen rendelet II. melléklete 1. pontjának e) alpontja értelmében hatálya kiterjed az „intenzív tenyésztésre szolgáló létesítményekkel kapcsolatos projektekre (az I. mellékletben nem szereplő projektekre)” is. Bár ez utóbbi mellékletben felsorolt projekteket a 85/337 irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében rögzített szabály értelmében nem kell módszeres előzetes vizsgálatnak alávetni, mindazonáltal nem kétséges, hogy valamennyi intenzív tenyésztésre szolgáló létesítmény, beleértve azokat is, amelyekben a 85/337 irányelv I. melléklete 17. pontjának a) alpontjában fel nem sorolt baromfik tenyésztése folyik, ez utóbbi irányelv hatálya alá tartozik. Következésképpen, a 85/337 irányelvre hivatkozva nem lehet azt állítani, hogy az intenzív fürj-, fogoly- és galambtenyésztésre szolgáló létesítmények nem tartoznak a 96/61 irányelv hatálya alá.
39.
Egyébiránt a francia kormány által előadott érveléssel ellentétben nem hiszem, hogy a Bizottság által 2003. július hónapban közzétett, az intenzív baromfi- és sertéstenyésztés legjobb létező technikáiról szóló referenciadokumentumból (a továbbiakban: 2003-as BREF dokumentum) (
14
) bármiféle tanulságot le lehetne vonni a 96/61 irányelvben szereplő „baromfi” kifejezés értelmezésével kapcsolatban.
40.
Úgy tűnik számomra, hogy ez az érvelés nem utasítható el kizárólag a BREF dokumentum kötelező jogi erejének hiánya alapján, ahogyan azt elsődlegesen a Bizottság állítja.
41.
Meg kell ugyanis jegyezni, hogy a kötelező erő hiánya ellenére a Bíróság a Saetti és Frediani ügyben az eljárási szabályzat 104. cikkének 3. §-a értelmében hozott végzése (
15
) keretében már korábban hivatkozott olyan információkra, amelyek abban a BREF dokumentumban szerepeltek, amelyet a 96/61 irányelv alapján fogadtak el a kőolajkoksz kőolaj-finomítókban történő termelésének és felhasználásának feltételeivel kapcsolatban annak tisztázása érdekében, hogy ezek a feltételek kizárhatják-e a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv (
16
) értelmében vett „hulladékként” történő minősítést.
42.
Azonban a BREF dokumentumban szereplő azon információk, amelyeket a Bíróság a fent hivatkozott Saetti és Frediani ügyben hozott végzésben említett, a kőolajkoksz leggyakoribb felhasználási módjaira vonatkoztak, és a jelen üggyel ellentétben nem érintették valamely közösségi jogi fogalom értelmezésének és a 96/61 irányelv hatálya körülhatárolásának kérdését. Továbbá, ezeket a javaslatokat a Bíróság az ítélkezési gyakorlat által lefektetett azon követelmény keretében vette át, mely szerint azt, hogy valóban hulladékról van szó, valamennyi körülményre figyelemmel kell ellenőrizni, figyelembe véve a 75/442 irányelv célkitűzését, és ügyelve arra, hogy annak hatékony érvényesülése ne sérüljön. (
17
) Az azonban kiderül az említett végzésből, hogy a BREF dokumentumban szereplő javaslatok csak olyan információknak minősülnek a többi hasonló információ mellett, amelyek a kérdést előterjesztő bíróság számára lehetővé tehetik, hogy a kőolajkoksz kőolaj-finomítókban történő előállításának és felhasználásának feltételeit vizsgálja.
43.
Figyelembe véve azokat a körülményeket, amelyek között a Bíróság a BREF dokumentumra hivatkozott, illetve a szóban forgó dokumentumból a Bíróság által kiemelt információk jellegét, nehezen képzelhető el, hogy a fent hivatkozott Saetti és Frediani ügyben hozott végzésben alkalmazott megközelítés a jelen ügyben szereplő helyzetre kiterjeszthető lenne.
44.
A 2003-as BREF dokumentummal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy mivel az csak a tojótyúkokat, a húscsirkéket, a pulykákat, a kacsákat és a gyöngytyúkokat sorolja fel, és mivel csak a két első baromfikategóriával foglalkozik részletesen, egyértelműnek tűnik, hogy a szóban forgó felsorolás csak „e dokumentum” vonatkozásában érvényes, (
18
) következésképpen a 96/61 irányelv szerinti értelemben vett baromfi fogalma értelmezésének sérelme nélkül. Mindent egybevetve, amint arra a Bizottság is emlékeztetett írásbeli észrevételeiben, az „IPPC BREF Outline and Guide” címet viselő és a Bizottság által 2005 decemberében közzétett dokumentum (
19
) kifejezetten megfogalmazta, hogy a BREF dokumentum nem értelmezi a 96/61 irányelvet. E tekintetben még hozzáteszem, hogy ha az említett irányelv értelmezésére vonatkozó terjedelmet tulajdonítanánk a 2003-as BREF dokumentumnak, ez azt jelentené, hogy a fent hivatkozott irányelv szerinti értelemben vett baromfi fogalmának alkalmazási köréből kizárnánk például a libákat, holott valamennyi, a Bírósághoz észrevételt benyújtó fél jogosan ért egyet abban, hogy ezek az állatok ebbe az általános kategóriába tartoznak. Másként fogalmazva, az a tény, hogy a 2003-as BREF dokumentum csak bizonyos baromfi-kategóriákat említ meg és/vagy vizsgál, nem jelenti azt, hogy a 96/61 irányelv szerinti értelemben vett baromfi kifejezés alkalmazási köre az említett kategóriákra korlátozódna. Egyébként is, sértené az irányelv célját, ha a baromfi fogalmát megszorítóan, csak a 2003-as BREF dokumentumban felsorolt fajtákra szűkítve értelmeznénk, amint azt jelen indítványomban már hangsúlyoztam.
45.
Végül, úgy vélem, hogy el kell vetni a francia kormány azon érvelését is, miszerint a Bizottság által 2007. december 21-én benyújtott, az ipari kibocsátásokról (a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről) szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvjavaslat, amely több közösségi jogi eszköz, többek között a 96/61 irányelv felülvizsgálatára és egységes szövegbe foglalására irányul, megerősíti a „baromfi” fogalmának az ezen utóbbi irányelv szerinti megszorító megközelítését. (
20
) Elegendő ugyanis annak megállapítása, hogy az említett javaslat – tartalmától függetlenül – bizonyosan nem a közösségi jog jelenlegi állását tükrözi. (
21
)
46.
Ezért az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés első részére azt a választ javaslom, hogy a 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontját akként kell értelmezni, hogy ezen irányelv hatálya alá tartoznak a fürjek, a foglyok és a galambok.
47.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés második részét illetően emlékeztetni kell arra, hogy a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontjával ellentétes-e az, ha valamely tagállam – annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni a különböző állatfajták által ténylegesen ürített nitrogéntartalmat – olyan rendszert vezet be, amely az intenzív baromfitenyésztésre szolgáló létesítmények előzetes engedélyezési küszöbértékét az állategyenérték fogalmával összefüggésben határozza meg, amely az állatok férőhelyenkénti számának az állatfajták szerint súlyozó mechanizmuson alapul. A jelen esetben nyilvánvaló, hogy e rendszerből az következik, hogy a fürjek tenyésztésére szolgáló létesítményeket csak 240000 állatban meghatározott küszöbérték felett, a foglyok és galambok tenyésztésére szolgáló létesítményeket pedig csak 120000 szárnyasban meghatározott küszöbérték felett kell előzetes engedélyezési eljárásnak alávetni.
48.
Amint azt az előzőekben jeleztem, a 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontjából az következik, hogy a baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítményeket előzetes engedélyezési eljárásnak kell alávetni, amennyiben azok – az érintett baromfifajtától függetlenül – „40000-nél több férőhellyel” rendelkeznek.
49.
Bár a „férőhely” kifejezést a 96/61 irányelv nem határozza meg, véleményem szerint nem szabad eltérni attól a köznapi értelemben vett jelentésétől, mely szerint férőhely valaki vagy valami által elfoglalt helyet vagy helyiséget jelöl. (
22
) E megállapítás mellett szól a 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontja a) alpontja különböző nyelvi változatainak összehasonlítása is, amelyekben nagy többségben a „hely” kifejezés szerepel. (
23
) Mivel általános szabály szerint valamely helyet általában csak egyetlen élőlény, jelen esetben egyetlen állat foglalhat el, ezért logikusnak tűnik számomra, hogy a „40000-nél több férőhellyel” rendelkező, baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítmények valójában azokat a létesítményeket jelölik, amelyek tenyésztési vagy termelési kapacitása – a kérdéses baromfifajtától függetlenül – meghaladja a 40000 baromfit, hiszen a 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontja a) alpontjának szövege nem tesz semmilyen különbséget a baromfi fogalmának alkalmazási körébe tartozó szárnyasok között.
50.
Úgy tűnik számomra, hogy a 96/61 irányelv rendszeréből is ez az értelmezés következik. Egyrészt ugyanis, mivel a 40000 férőhelyben meghatározott küszöbértéket különösen az ilyen férőhelyszámmal rendelkező, intenzív baromfitenyésztésre szolgáló új létesítmények esetében kell alkalmazni, ezért a küszöbérték nem az említett létesítmények tényleges kihasználtságától függ, amely végeredményben évszakoktól függően változhat, hanem inkább a tenyésztési és termelési kapacitáshoz köthető. Másrészt, a 96/61/EK irányelv I. melléklete 6. pontjának többi rendelkezése kifejezetten a termelési, a feldolgozó vagy a fogyasztási kapacitásra vonatkozik.
51.
Ez természetesen nem azt jelenti, hogy valamennyi férőhelynek azonos méretűnek kell lennie liba-, kacsa- vagy fürjtenyésztés esetén is. Ugyanakkor miután egy férőhely méretét az egyes fajták szerint határozták meg, – amely feladat az egyes tagállamok hatáskörébe tartozik – amennyiben egy létesítmény több mint 40000 baromfiférőhellyel rendelkezik, tevékenységét szükségszerűen a 96/61 irányelvben előírt előzetes engedélyezési eljárásnak kell alávetni.
52.
Ezért úgy vélem, hogy a 2005-989. sz. rendeletben meghatározott rendszer, amelynek következtében csak olyan intenzív fürj-, galamb- és fogolytenyésztésre szolgáló létesítményeket kell a 96/61 irányelvben előírt előzetes engedélyezési eljárásnak alávetni, amelyekben a fürjek száma a 240000-et, foglyok vagy galambok száma a 120000-et meghaladja, nem felel meg a 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontja a) alpontjának.
53.
Úgy tűnik, hogy ezt a megállapítást nem cáfolja meg a kérdést előterjesztő bíróság és a francia kormány által egyaránt kifejtett azon általános jellegű érvelés sem, miszerint a baromfifajtáknak a 2005-989. sz. rendeletben előírt súlyozását a különböző állatfajták által ténylegesen ürített nitrogéntartalom figyelembevételének szándéka indokolta, és így az említett rendelet összhangban van a 96/61 irányelv által kitűzött céllal.
54.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a francia kormány nem vitatta a Bíróság előtt az ANPER-TOS által ismertetett és a ministère de l’Écologie, du Développement et de l’Aménagement durables (ökológiai, fenntartható fejlődési és településfejlesztési minisztérium) 2007. szeptember 7-i, az osztályozott létesítmények (tenyészetek, baromfik) – a kibocsátások új referenciaértékeinek használatáról szóló utasításának (
24
) mellékletéből idézett referenciaszabályokat. Ezekből az információkból azonban az következik, hogy a fürj, galamb vagy fogoly nitrogénkibocsátása, illetve a standard csirke nitrogénkibocsátása közötti arány nyilvánvalóan nem felel meg a 2005-989. sz. rendelet állategyenérték rendszere által ugyanezen baromfifajták szerint előírt súlyozásnak. Ugyanis ez utóbbi előírja, hogy egy standard csirke nyolc fürjnek, négy galambnak vagy négy fogolynak felel meg, az utasítás mellékletében szereplő referenciaszabályok alapján a fürj ürüléke fele annyi nitrogént tartalmaz, mint a standard csirke ürüléke, ez a nitrogéntartalom valamivel magasabb a foglyok esetében, a galambok viszont ötször annyi nitrogént termelnek. (
25
) Amennyiben kizárólag a kérdést előterjesztő bíróság és a francia kormány által előtérbe helyezett nitrogéntartalomnál maradunk, ezen hivatalos adatok vizsgálatából az következik – amint azt az alapeljárás felperese és beavatkozó szervezete is előadta –, hogy a 2005-989. sz. rendelet hatására mentesülnek a 96/61 irányelvben előírt előzetes engedélyezési eljárás alól a 40001–240000 fürjet, illetve a 40001–120000 foglyot vagy galambot befogadó, intenzív tenyésztésre szolgáló francia létesítmények, azon tény ellenére, hogy e létesítmények alkalmasak arra, hogy ezekben a 40000 standard csirke intenzív tenyésztésre szolgáló létesítményekben keletkezőnél nagyobb mennyiségű nitrogén keletkezzen. (
26
)
55.
A francia kormány tehát nem tudott magyarázatot adni arra, hogy a 2005-989. sz. rendeletben rögzített, az intenzív fürj-, fogoly- és galambtenyésztést szolgáló létesítményekre vonatkozó küszöbértékek mennyiben felelnek meg a 96/61 irányelv által kitűzött azon célnak, amely a környezet egésze magas szintű védelmének biztosítására irányul.
56.
Az egyértelműség érdekében még hozzáteszem, hogy – ellentétben a Bizottságnak az írásbeli észrevételeiben eredetileg előadott, majd a tárgyaláson helyesen árnyalt következtetéseivel – ez a megállapítás nem azt jelenti, hogy az olyan állategyenérték-rendszer, mint a 2005-989. sz. rendeletben előírt, önmagában ellentétes a 96/61 irányelvvel. Ez utóbbi ugyanis egyáltalán nem tiltja, hogy valamely tagállam ilyen rendszert vezessen be, feltéve hogy az érintett intenzív tenyésztésre szolgáló létesítmények előzetes engedélyezési küszöbértéke a 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontjában meghatározott küszöbértéknél alacsonyabb, vagy azzal egyenlő, mint a 2005-989. sz. rendeletben szereplő számos baromfifajta esetében.
57.
Mindezek okán úgy vélem, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés második részére azt a választ kell adni, hogy a 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontjával ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint az engedélyezési küszöbértékeket az „állategyenértékre” épülő rendszerből kiindulva kell kiszámítani, amely az állatfajták szerint súlyozza az állatok férőhelyenkénti számát annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni a különböző állatfajták által ténylegesen ürített nitrogéntartalmat, mivel ez a rendszer oly módon zárja ki a 96/61 irányelv hatálya alól, és különösen az általa létrehozott előzetes engedélyezési eljárás alól a 40000-nél több férőhellyel rendelkező, baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítményeket, hogy ez láthatóan valójában még a nemzeti szabályozás lefektetett, a 96/61 irányelv által elérni kívánt azon céllal összhangban lévő célkitűzésnek sem felel meg, amely a környezet egésze magas szintű védelmének biztosítására irányul.
VI – Végkövetkeztetések
58.
A fenti megállapításokra való tekintettel a Conseil d’État által feltett előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre a következő választ javaslom:
„A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-i 96/61/EK tanácsi irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontját, amely a 40000-nél több férőhellyel rendelkező, baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítményeket szabályozza, úgy kell értelmezni, hogy ennek hatálya alá tartoznak a fürjek, foglyok és galambok, illetve hogy ezzel ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint az engedélyezési küszöbértékeket az „állategyenértékre” épülő rendszerből kiindulva kell kiszámítani, amely az állatfajták szerint súlyozza az állatok férőhelyenkénti számát annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni a különböző állatfajták által ténylegesen ürített nitrogéntartalmat, mivel ez a rendszer oly módon zárja ki a 96/61 irányelv hatálya alól és különösen az általa létrehozott előzetes engedélyezési eljárás alól a 40000-nél több férőhellyel rendelkező, baromfi intenzív tenyésztésére szolgáló létesítményeket, hogy ez láthatóan valójában még a nemzeti szabályozás lefektetett, a 96/61 irányelv által elérni kívánt azon céllal összhangban lévő célkitűzésnek sem felel meg, amely a környezet egésze magas szintű védelmének biztosítására irányul.”
(
1
)	Eredeti nyelv: francia.
(
2
)	HL L 257., 26. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 3. kötet, 80. o.
(
3
)	JORF 2005. augusztus 10., 13195. o.
(
4
)	Miközben a 96/61 irányelv baromfi tekintetében 40000 férőhelyben meghatározott küszöbértéket ír elő, amely felett az intenzív tenyésztésre szolgáló létesítményt előzetes engedélyezésnek kell alávetni, ezzel szemben a 2005-989. sz. rendeletben foglalt rendszer szerint a 30000 állategyenértékben meghatározott engedélyezési küszöbérték az érintett fajták szerint változik.
(
5
)	Lásd különösen a C-341/05. sz. Laval un Partneri ügyben 2007. december 18-án hozott ítélet (EBHT 2007., I-11767. o.) 45. és 47. pontját.
(
6
)	A mezőgazdasági minisztériumnak a zárt térben történő termelésre irányadó átváltási együtthatók meghatározásáról szóló 1985. szeptember 18-i rendelete, JORF 1985. október 8., 11683. o.
(
7
)	Lásd e tekintetben különösen a C-72/95. sz., Kraaijeveld és társai ügyben 1996. október 24-én hozott ítélet (EBHT 1996., I-5403. o.) 38. pontját a 85/337 irányelvben nem meghatározott kifejezés értelmezésével kapcsolatban.
(
8
)	Le Grand Robert de la langue française, Dictionnaires Le Robert, Paris, 2005., meghatározása szerint.
(
9
)	Lásd a 96/61 irányelv (7) és (8) preambulumbekezdését, valamint 1. cikkét.
(
10
)	Lásd a 96/61 irányelv (14), (17) és (27) preambulumbekezdését, valamint 9. cikkét.
(
11
)	Mint például a baromfi és a keltetőtojás Közösségen belüli kereskedelmére és harmadik országból történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi feltételekről szóló, 1990. október 15-i 90/539/EGK tanácsi irányelv (HL L 303., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 11. kötet, 3. o.), amelynek hatálya kiterjed a fürjekre, foglyokra és galambokra, vagy a friss baromfihús kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1971. február 15-i 71/118/EGK tanácsi irányelvből (HL L 55., 23. o., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 1. kötet, 209. o.), amely a fent említett baromfikat kizárja a hatálya alól.
(
12
)	Mint például a 85/337 irányelv.
(
13
)	Úgy tűnik, hogy ez a megközelítés vezethető le a C-127/02. sz., Waddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ügyben 2004. szeptember 7-én hozott ítélet (EBHT 2004., I-7405. o.)26. pontjából, amelyben a Bíróság elfogadta, hogy a „projektnek” a 85/337 irányelvben meghatározott fogalma jelentőséggel rendelkezik a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) szerinti értelemben használt „terv” vagy „projekt” fogalma jelentésének meghatározása szempontjából, mivel „– a 85/337 irányelvhez hasonlóan – ez utóbbinak is célja annak elkerülése, hogy a természetre gyakorolt hatásokra vonatkozó előzetes vizsgálat nélkül engedélyezzenek olyan tevékenységeket, amelyek károsak lehetnek a környezetre”. Úgy tűnik, hogy e két jogi aktusban szereplő kölcsönös hivatkozások is megerősítik azt, hogy a 96/61 irányelvben említett fogalmak értelmezése szempontjából a 85/337 irányelv jelentőséggel bír. Különösen az 1997. március 3-i 97/11/EK tanácsi irányelvvel (HL L 73., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 3. kötet, 151. o.) módosított 85/337 irányelv 2a. cikke pontosította, hogy a tagállamok gondoskodhatnak egységes eljárásról is a két irányelv követelményeinek való együttes megfeleléshez.
(
14
)	Az Integrated Pollution and Control (IPPC – Reference Document on Best Available Techniques for Intensive Rearing of Poultry and Pigs) címet viselő BREF dokumentum teljes szövege a http://eippcb.jrc.ec.europa.eu/pages/FActivities.htm címen hozzáférhető az interneten.
(
15
)	A C-235/02. sz., Saetti és Frediani ügyben 2004. január 15-én hozott végzés (EBHT 2005., I-1005. o.) 41–44. pontja.
(
16
)	HL L 194., 39. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 23. o.
(
17
)	A fent hivatkozott Saetti és Frediani ügyben hozott végzés 40. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
(
18
)	Lásd a Bíróság előtt az ANPER-TOS által ismertetett BREF dokumentum összefoglalójának i) oldalát.
(
19
)	Ez a dokumentum a http://eippcb.jrc.ec.europa.eu/pages/FActivities.htm címen hozzáférhető az interneten.
(
20
)	COM(2007) 844 végleges.
(
21
)	Egyébiránt meg kell jegyezni, hogy jelenleg még e javaslat első olvasata az Európai Parlament előtt van, amelynek Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottsága többek között a 96/61 irányelv I. melléklete 6.6. pontjának a) alpontjával kapcsolatban módosító javaslatot nyújtott be (lásd a Környezetvédelmi, Közegészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Bizottság 2008. július 2-i 2007/0286 (COD) jelentéstervezetének 39. és 40. oldalát).
(
22
)	Lásd például Le Grand Robert de la langue française, i.m., meghatározását.
(
23
)	Ugyanez vonatkozik e jogszabály dán („pladser”), német („Plätzen”), angol („places”), olasz („posti”), holland („plaatsen”), finn („paikkaa”) és svéd („platser”) nyelvi változatára. A spanyol nyelvi változata a „emplazamientos” kifejezést használja, a portugál nyelvi változatból azonban a pontosítás kimaradt.
(
24
)	A 2007. október 30-i Bulletin officiel du ministère de l’Écologie, du Développement et de l’Aménagement durables, MEDAD 2007/20, 15. szöveg, 1. o. Meg kell jegyezni, hogy bár ezen utasítást néhány hónappal azt követően fogadták el, hogy az alapügyben benyújtották a megsemmisítés iránti keresetet a Conseil d’État-hoz, az említett utasítás azonban a ministère de l’Agriculture et de la Pêche (a mezőgazdasági és halászati minisztérium), valamint a ministère de l’Écologie, du Développement et de l’Aménagement durables védnöksége alatt, a Comité d’orientation pour les pratiques agricoles respectueuses de l’environnement (CORPEN) (környezetbarát mezőgazdasági gyakorlatok orientációs bizottsága) „Volailles” (Baromfi) csoportja által 2006-ban végzett munka eredményein alapul, mint ahogy azt az említett utasítás is jelzi, illetve az ANPER-TOS által a Bírósághoz benyújtott iratok is igazolják.
(
25
)	Lásd a fent hivatkozott körlevél mellékletét képező, a „Quantités d’éléments maîtrisables produits, après déduction des pertes en bâtiment et au stockage (en g par animal sauf Cu et Zn en mg)” [A termelt ellenőrizhető elemek mennyisége az építményben és a raktárban keletkezett veszteségek levonása után, g/állat, kivéve Cu és Zn mg-ban)] címet viselő A táblázatot.
(
26
)	A teljesség igénye miatt még ki kell emelni, hogy az alapeljárás felperes és beavatkozó szervezete a Bírósághoz benyújtott írásbeli észrevételeiben a Corpen által készített és a fent említett miniszteri utasítás mellékletét képező táblázatokban szereplő foszfor-, réz- és cinkkibocsátásokra, valamint egyéb anyagokra és fémekre hivatkozott. Az ezekben a táblázatokban szereplő adatok alapján 240000 fürj, 120000 fogoly vagy 120000 galamb ürülékének foszfor-, réz- és cinktartalma meghaladja, – sőt néha jelentős mértékben meghaladja – 40000 standard csirke ürülékének foszfor-, réz- és cinktartalmát.