JULIANE KOKOTT
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2015. szeptember 3.(1)
C‑346/14. sz. ügy
Európai Bizottság
kontra
Osztrák Köztársaság
„Kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás – Az EUM 4. cikk EUMSZ 288. cikkel összefüggésben értelmezett (3) bekezdésének megsértése – A 2000/60 irányelv 4. cikke (1) és (7) bekezdésének téves alkalmazása – Uniós vízpolitika – Vízerőmű létrehozásának az engedélyezése a Fekete‑Sulm folyón – A víz állapotának romlása – Az állapot átminősítése – A gazdálkodási terv helyesbítése”
I –    Bevezetés
1.        Nemcsak az éghajlatbarát megújuló energiának a szélenergia alkalmazása útján történő kihasználása vezethet más környezetvédelmi célokkal szembeni konfliktushoz,(2) hanem a vízenergia igénybevétele is. Ezt példázza a Bizottság a jelen ügy tárgyát képező keresettel, melyet az osztrák Alpokban, a Fekete‑Sulm ez ideig messzemenően érintetlen felsőfolyásán található kis vízerőmű miatt nyújtott be. A Bizottság e tekintetben a vízügyi keretirányelvben(3) előírt állapotromlási tilalom előzetes hatályára hivatkozik, és azt az álláspontot képviseli, hogy a projekt nem igazolt.
2.        Meghatározó azonban az a körülmény, hogy az osztrák hatóságok a pert megelőző eljárás során helyesbítették a Fekete‑Sulm állapotának a minősítését. Ennek az a következménye, hogy a Bizottság által kifogásolt ezen állapotromlás mindenesetre nem áll fenn, így nem szükséges az igazolás sem.
II – Jogi háttér
3.        A vízügyi keretirányelv fő környezeti célkitűzéseit és az esetleges kivételeket ezen irányelv 4. cikke határozza meg:
„(1)      A vízgyűjtő‑gazdálkodási tervekben előírt intézkedési programok átültetésére az alábbiak vonatkoznak:
a)      a felszíni vizek
i.      a tagállamok a (6) és (7) bekezdésre is figyelemmel, a (8) bekezdés sérelme nélkül végrehajtják a szükséges intézkedéseket, hogy megakadályozzák az összes felszíni víztest állapotának romlását;
ii.      […]”
III – A tényállás és az eljárás
4.        Az osztrák Land Steiermark [Stájerország tartomány] hatóságai 2007. május 24‑én vízjogi engedélyt adtak egy vízerőműnek a Fekete‑Sulmon történő megépítésére.
5.        A hatóságok az értesítés tárgyát képező víz ökológiai állapotát „kiválóként” minősítették.(4) Mindazonáltal megállapították az ivóvíz csekély mértékű (31 liter / másodperc) kivételét az érintett szakasz felett.(5)
6.        A tervek szerint az erőmű számára egy úgynevezett „tiroli gátat” hoznak létre, a víz jelentős részét több mint 10 km hosszú csővezetékeken át levezetik az erőmű 480 méterrel mélyebben elhelyezkedő épületébe, keresztülfolyatják a turbinán, majd visszavezetik az ár irányába. Bár a gát által képzett akadályt egy hallépcső csökkenti, és az árral szemben való mozgás tekintetében azt talán még ki is egyenlíti, a folyó vízszintjének csökkenése szintén akadályozza a halak vándorlását. Ezenfelül veszteségek várhatók az ár irányába vándorló halakat érintően, amelyek a turbinákba jutnak.(6) Végkövetkeztetésként megállapításra kerül, hogy a víz állapota a projekt megvalósítását követően már csak „jóként” minősíthető.
7.        2006‑ban a projekt miatt panasszal fordultak a Bizottsághoz, amely intézmény 2007 októberében felszólította Ausztriát arra, hogy tegye meg észrevételeit. A Bizottság azonban 2010‑ben megszüntette az eljárást azt követően, hogy az osztrák szövetségi hatóságok a projekt engedélyét hatályon kívül helyezték.
8.        Az osztrák alkotmánybíróság azonban 2012 márciusában a szövetségi hatóságok határozatát megsemmisítette, így az eredeti engedély ismét hatályossá vált.
9.        A Bizottság a tényállás vizsgálatát követően arra az álláspontra jutott, hogy Ausztria a projekt engedélyezése tekintetében nem alkalmazta megfelelő módon a vízügyi keretirányelvben foglalt állapotromlási tilalom alóli kivételre vonatkozó szabályozást, jóllehet azt a vízügyi keretirányelv 4. cikkének előzetes hatálya keretében, amely az EUM 4. cikk (3) bekezdésének és az EUMSZ 288. cikknek az összefüggésben értelmezett rendelkezéseiből következik, analóg módon alkalmazni kell. A Bizottság ezért 2013. április 26‑án ismételten felszólította Ausztriát arra, hogy tegye meg az észrevételeit, és 2013. november 21‑én indokolással ellátott véleményt intézett e tagállamhoz, melyben 2014. január 21‑re kitűzött egy végső határidőt arra, hogy e tagállam a kifogásolt helyzetet orvosolja.
10.      Steiermark hatóságai a pert megelőző eljárás során az engedélyt a 2013. szeptember 4‑i határozattal megváltoztatták. A feltételek módosításain túlmenően, amelyek a jelen eljárás szempontjából nem játszanak semmilyen szerepet, a módosított engedélyben megállapítják, hogy a Fekete‑Sulm állapota nem „kiváló”, hanem azáltal, hogy a projekt felett ivóvíz kivételére kerül sor, csupán „jó”. Következésképpen a víz állapotára vonatkozó kategória a projekt eredményeképpen nem lesz alacsonyabb, és az állapotromlás kizárt.
11.      Mivel azonban a Bizottság Ausztria válaszait nem találta kielégítőnek, megindította a jelen keresetet, és azt kéri, hogy a Bíróság:
1)      állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság – mivel a Fekete‑ Sulmon létesítendő vízerőmű építésének engedélyezése során nem alkalmazta megfelelő módon a vízügyi keretirányelv 4. cikke (1) bekezdésének és 4. cikke (7) bekezdésének összefüggésben értelmezett rendelkezéseit – nem teljesítette az EUSZ 4. cikknek az EUMSZ 288. cikkel összefüggésben értelmezett (3) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;
2)      Ausztriát kötelezze a költségek viselésére.
12.      Ausztria azt kéri, hogy a Bíróság:
–        utasítsa el a Bizottságnak a jelen ügy tárgyát képező keresetét, és
–        a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
13.      A felek az érveiket írásban vitatták meg; a Bíróság úgy határozott, hogy tárgyalás tartása nem szükséges.
IV – Jogi értékelés
A –    A kereset elfogadhatóságáról
14.      Ausztria álláspontja szerint a kereset elfogadhatatlan. Úgy véli, hogy egyrészt a Bizottság nem jelölte meg kellő pontossággal azokat a kötelezettségeket, amelyeknek a megszegését kifogásolja (lásd erre vonatkozóan a 2. pontot). Másrészt Ausztria azt az álláspontot képviseli, hogy a Bizottságot a Szerződések végrehajtásának őreként megillető feladatok nem foglalják magukban azt, hogy az osztrák hatóságokat az uniós jog egyedi és konkrét végrehajtása során ellenőrizzék (lásd erre vonatkozóan a 3. pontot).
15.      Először is azonban pontosabban meg kell határozni a kereset tárgyát (lásd erre vonatkozóan az 1. pontot).
1.      A kereset tárgyáról
16.      A kereset tárgyát pontosítani kell, mivel jóllehet az erőművet 2007. május 24‑én engedélyezték, ezt az engedélyt a 2013. szeptember 4‑i, tehát az indokolással ellátott véleményt, és az abban meghatározott, 2014. január 21‑i határidő leteltét megelőző határozat módosította.
17.      A Bizottság a válaszában kifejti, hogy a Fekete‑Sulmnak az utóbb említett határozatban végrehajtott, „kiválóról” „jóra” való leminősítését nem tette a „kérelem” részévé, hanem továbbra is a víz „kiváló” állapotát veszi alapul.
18.      Ezt a közlést úgy értelmezem, hogy bár a Bizottság nem kérelmezi annak a megállapítását, hogy a Fekete‑Sulm állapotának leminősítésével megsértették az uniós jogot, mellékesen mégis kifogásolja e leminősítést, és ezáltal a 2013. szeptember 4‑i határozat formájában történő engedélyezést.
19.      Mivel az utóbb említett határozat nem képezte tárgyát az észrevételek megtételére való, az EUMSZ 258. cikk szerinti felszólításnak, felmerül a kérdés, hogy az – és az általa módosított, 2007. május 24‑i határozat – tárgyát képezheti‑e a jelen keresetnek.
20.      Amint ismeretes, az EUMSZ 258. cikk szerinti kereset tárgyát behatárolja az e rendelkezésben meghatározott pert megelőző eljárás. Ezért a keresetlevél csak a pert megelőző eljárásban megjelölt kifogásokon alapulhat. A pert megelőző eljárásnak ugyanis az a célja, hogy alkalmat biztosítson az érintett tagállam számára egyrészt az uniós jogból eredő kötelezettségei teljesítésére, másrészt pedig a Bizottság által megfogalmazott kifogások ellen védekezésül felhozott jogalapjai hatékony érvényesítésére.(7)
21.      A pert megelőző eljárás ezen célkitűzése megköveteli, hogy a Bizottság figyelembe vegye a tagállam azon intézkedéseit, amelyeket az a pert megelőző eljárás során fogad el. Ellenkező esetben a Bizottság a tagállami kötelezettségek teljesítésére vonatkozó intézkedésre nem tudna reagálni.
22.      Bár a Bizottság új pert megelőző eljárás nélkül az ilyen új intézkedésekre nem alapíthat további kifogásokat,(8) továbbra is megengedett, hogy az eredeti kifogásokat továbbra is fenntartsa, amennyiben a kifogásolt intézkedések az indokolással ellátott véleményben meghatározott határidő lejártakor továbbra is fennmaradnak.(9)
23.      Első ránézésre a 2013. szeptember 4‑i határozat nem érinti a Bizottságnak a 2007. május 24‑i határozattal szembeni kifogását. A Bizottság ugyanis lényegében az erőmű igazolását kritizálja, amely az előbb említett határozatban nem nyer alapvetően új megfogalmazást.
24.      A víz állapotának „jóra” való leminősítése miatt azonban nem áll többé fenn a Fekete‑Sulmnak a Bizottság által hivatkozott állapotromlása,(10) amely az igazolást megköveteli. A Bizottság ezért a leminősítést szintén vitatja.
25.      A kereset tehát nem olyan intézkedés ellen irányul, amely a későbbi módosítás ellenére lényegében továbbra is fennmarad. A 2013. szeptember 4‑i határozat a Bizottság által kifogásolt 2007. május 24‑i határozatot valójában a kereset elbírálása szempontjából meghatározó szempontból módosítja.
26.      Mindazonáltal nem volt szükséges a pert megelőző eljárásnak az elejétől történő újbóli lefolytatása. A 2013. szeptember 4‑i határozatot ugyanis a folyamatban lévő, pert megelőző eljárás ismeretében fogadták el Ausztriában. Ausztria védelemhez való jogának a sérelme ezért nem merül fel. Ezen intézkedés inkább a Bizottság kifogásai alapjainak a megszüntetését célozza. Végül is a folyamatban lévő eljárásban alkalmazott, olyan védekezési eszközről van szó, amely önmagában nem válthat ki kötelezettséget a pert megelőző eljárás teljes újbóli lefolytatására. Ellenkező esetben a tagállamok az ilyen intézkedésekkel a kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás lefolytatását megakadályozhatnák.(11)
27.      Ha a Bizottság az uniós jognak a 2013. szeptember 4‑i határozat által történő megsértésének a megállapítását kérelmezné, másként kellene megítélni a kereset elfogadhatóságát. Ez a pert megelőző eljáráshoz képest a kereset tárgyának elfogadhatatlan kiterjesztését valósítaná meg. Amint a válaszban foglalt okfejtés megerősíti, a kereseti kérelmet tehát nem így kell értelmezni.
2.      A kereset pontosságáról
28.      Ausztria első kifogása arra vonatkozik, hogy az eljárási szabályzat 120. cikkének c) pontja szerint a keresetlevélnek meg kell jelölnie a jogvita tárgyát, és tartalmaznia kell a jogalapok rövid ismertetését. E megjelölésnek, illetve ismertetésnek kellően egyértelműnek és pontosnak kell lennie ahhoz, hogy az alperes elő tudja készíteni védekezését, valamint a Bíróság gyakorolhassa felülvizsgálati jogkörét. Mindebből következik, hogy a kereset alapjául szolgáló alapvető ténybeli és jogi elemeknek magából a keresetlevél szövegéből kell egységes és érthető módon következniük, és a keresetlevélben a kérelmeket egyértelműen kell megfogalmazni, nehogy a Bíróság a határozatában túlterjeszkedjen a kereseti kérelmen, vagy ne határozzon valamely kifogás tekintetében.(12)
29.      A Bizottság Ausztria álláspontja szerint megszegte ezeket a követelményeket, mivel nem határozta meg pontosan, hogy az EUSZ 4. cikknek az EUMSZ 288. cikkel összefüggésben értelmezett (3) bekezdésében foglalt kötelezettségek közül melyiket sértették meg. Nem indokolta azt sem, hogy a vízügyi keretirányelv 4. cikkének a 4. cikkének (7) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdése irányelvben foglalt rendelkezésként egyáltalán miért alkalmazandó.
30.      Ennek az érvelésnek azonban nem lehet helyt adni. A Bizottság ugyanis a keresetlevelének 25. és 26. pontja szerint a kereseti kérelme tekintetében az Acheloosfluss‑ítéletre hivatkozik, amelyben megállapításra került, hogy a tagállamok számára már a vízügyi keretirányelv 4. cikkének hatálybalépése előtt tilos az EUSZ 4. cikknek az EUMSZ 288. cikkel összefüggésben értelmezett (3) bekezdése alapján az, hogy a vízügyi keretirányelv 4. cikkében foglalt célokat komolyan veszélyeztessék.(13) Következésképpen Ausztria ezt a kifogást a viszonválaszában már nem veti fel.
3.      A Bizottság ellenőrzési jogkörének terjedelméről
31.      Ami az uniós jog egyedi és konkrét alkalmazását illeti, Ausztria nem vitatja, hogy a Bizottság jogosult az uniós jog végrehajtásának a konkrét ügyek tekintetében történő ellenőrzésére, és arra, hogy arra vonatkozóan a Bíróság előtt kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás keretében való vizsgálatot kezdeményezzen.(14) Ausztria valójában azt kifogásolja, hogy a Bizottság felülvizsgálja az illetékes nemzeti hatóságok mérlegelési jogkör keretében hozott döntését.
32.      Ezt az érvelést azonban már csak amiatt is el kell utasítani, hogy azok a kérdések, hogy a jogvita tárgyát képező uniós jogi rendelkezések mennyiben biztosítanak mérlegelési mozgásteret az illetékes nemzeti hatóságoknak, és hogy e mozgásteret az adott esetben túllépték‑e, nem a kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset elfogadhatóságét érintik, hanem annak megalapozottságát.
B –    A kereset megalapozottsága
33.      Bár a felek főként azon vitatkoznak, hogy a vízerőmű engedélyezése igazolt‑e a vízügyi keretirányelv 4. cikkének (7) bekezdésében foglalt elvek alapján, a 2013. szeptember 4‑i osztrák módosító határozat fényében meg kell vizsgálni, hogy egyáltalán alátámasztanak‑e olyan állapotromlást, amelyhez igazolás szükséges.
1.      Az alkalmazandó szabályozásról
34.      Mivel a jelen ügyben egy 2007‑es határozatról van szó, amelyet 2013‑ban módosítottak, két formálisan különböző szabályozást kell tekintetben venni, nevezetesen a vízügyi keretirányelv 4. cikkét, és e rendelkezés előzetes hatályát.
35.      A vízügyi keretirányelv 4. cikke szerinti kötelezettségek csupán 2009. december 22‑től – a vízügyi keretirányelv 13. cikkének (6) bekezdésében a vízgyűjtő‑gazdálkodási tervek közzétételére vonatkozóan a tagállamok számára megállapított határidő lejártának az időpontjától – alkalmazandó közvetlenül.(15) Következésképpen az erőmű 2007‑es engedélyezése még nem e rendelkezés hatálya alá tartozott, hanem a 4. cikknek az ezen időpontban alkalmazandó előzetes hatálya alá. Ennek értelmében a tagállamoknak tartózkodniuk kellett az olyan jellegű rendelkezések meghozatalától, amelyek komolyan veszélyeztetnék az a vízügyi keretirányelv i 4. cikke által meghatározott célt.(16)
36.      Ezzel szemben a vízügyi keretirányelv 4. cikke 2013‑ban, a második határozat időpontjában kétségtelenül alkalmazandó volt. Ezt a határozatot ezért a 4. cikk alapján kell értékelni. A vízügyi keretirányelv 4. cikkének előzetes hatálya csupán annyiban releváns, amennyiben a 2013‑as határozat a 2007‑es határozatot változatlanul hagyja.
37.      Az a kérdés, hogy a projekt a Fekete‑Sulm állapotát mennyiben érinti, tárgyát képezi a 2013‑as határozatnak. Következésképpen az a vízügyi keretirányelv 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában előírt állapotromlási tilalom hatálya alá tartozik.
38.      A Bíróság nemrégiben – némileg meglepő módon(17) – tisztázta, hogy valamely felszíni víztest állapotának romlása áll fenn, amint a vízügyi keretirányelv V. melléklete értelmében vett minőségi elemek legalább egyikének az állapota egy osztállyal romlik. E tekintetben irreleváns, hogy e romlás az egészében vett felszíni víztest alacsonyabb osztályba való besorolását jelenti‑e. Ha az V. melléklet értelmében vett érintett minőségi elem már a legalacsonyabb osztályban található, ezen elem bármely romlása a felszíni víztest „állapota romlásának” minősül.(18)
39.      Az említett minőségi elemeket és az azokhoz tartozó állapotosztályokat a vízügyi keretirányelv V. mellékletének 1.2 pontja normatív módon meghatározza, és azokat a három legjobb állapotosztály – kiváló, jó és mérsékelt – esetében a tagállamok között, azok összehasonlíthatóságára tekintettel lefolytatott „interkalibrációs” eljárás keretében egyeztetik.(19) Az V. melléklet 1.2.1 pontja például a folyókra vonatkozóan öt biológiai minőségi elemet határoz meg, nevezetesen a fitoplanktonok, a makrofiták és fitobentosz, a bentikus/fenéklakó gerinctelen fauna, valamint a halfauna állapotát, valamint ezenfelül három hidromorfológiai minőségi elemet említ, nevezetesen a hidrológiai rezsimet, a folyó folytonosságát és annak morfológiai viszonyait, és végül három fizikai‑kémiai minőségi elemet említ, nevezetesen az általános viszonyokat, valamint a specifikus szintetikus és nem szintetikus szennyező anyagok koncentrációját.
2.      Az állapotromlási tilalom alkalmazásáról
40.      Az ilyen módon értelmezett állapotromlási tilalom alkalmazásakor a Bizottságnak a Fekete‑Sulmot érintően a projekt által okozott, olyan károsítást kell bizonyítania, amely a víz minőségi elemei közül legalább az egyiket egy osztállyal rontja.
41.      Valószínűleg viszonylag egyszerű lenne annak bizonyítása, hogy a projekt a Bíróság mércéje szerint a vízügyi keretirányelv 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja értelmében vett állapotromláshoz vezet, például a biológiai minőségi elemeket érintően.(20) A Bizottság azonban nem hivatkozik ilyen állapotromlásra, és Ausztriának nem volt lehetősége arra, hogy az ennek megfelelő érveléssel szemben védekezzen. Ezért ilyen állapotromlás nem képezi a jelen eljárás tárgyát.
42.      A Bizottság ezzel szemben azzal érvel, hogy a projekt a víz általános minősítését lerontaná egy osztállyal, nevezetesen azt „kiválóról” „jóra” változtatná. Az ilyen állapotromlás azt előfeltételezi, hogy legalább egy minőségi elem egy osztállyal romoljon, és ezért az magában foglalja a Bíróság értelmezése szerinti állapotromlást.
43.      A Bizottság ezen érvelése ellentmond a stájer hatóságok 2013. szeptember 4‑i határozatának. E határozat megállapítja, hogy a Fekete‑Sulm a kérdéses területen az eredeti minősítéstől eltérően csupán „jó” állapotú. Ebből következően az erőműprojekt a Fekete‑Sulm állapotát nem ronthatja „kiválóról” „jóra”.
44.      A kereset ezért csak abban az esetben járhat sikerrel, ha a Bizottság a Fekete‑Sulm állapotának a 2013. szeptember 4‑i határozat általi átminősítését megcáfolja.
45.      A Bizottság kifogásai azon alapulnak, hogy az átminősítés eltérést jelent a gazdálkodási terv adataihoz képest. A Fekete‑Sulm érintett szakaszainak a minősítését nem lehetett volna ad hoc módon, az erőműprojekt értékelése során módosítani. Ehhez valójában az alkalmazandó gazdálkodási tervet ki kellett volna igazítani. Ebben az összefüggésben a Bizottság ezenfelül azt kifogásolja, hogy az átértékelés új mércén alapszik, és azt a nyilvánossággal nem közölték megfelelő módon. A Bizottság azonban az átminősítést tartalmi szempontból nem vitatja.
46.      A vízügyi keretirányelv irányelv 4. cikke szerint a tagállamok a felszíni vizek és a felszín alatti vizek esetében a vízgyűjtő‑gazdálkodási tervekben előírt intézkedési programok átültetésére vonatkozóan végrehajtják a megfelelő megőrzési intézkedéseket.(21) Ez azt jelenti, hogy főszabály szerint az állapotromlási tilalom alkalmazásáról is olyan információk alapján kell határozni, amelyeket a gazdálkodási terv dokumentumban rögzít.
47.      Ezek az információk magukban foglalják az érintett felszíni vizek állapotát. A gazdálkodási terv információinak ugyanis a vízügyi keretirányelv VII. mellékletének A.4 pontja szerint tartalmazniuk kell a 8. cikk és a V. melléklet alapján elvégzett megfigyelő programok eredményeinek az állapotra vonatkozó, térképi formában történő bemutatását.
48.      A Bizottság ebből arra következtet, hogy a víz állapotának az átminősítése csupán a gazdálkodási tervnek a legalább hatévente elvégzendő naprakésszé tétele keretében megengedett.
49.      Ezzel az érvvel egyet kell érteni, ha az átminősítést új mércére alapítják, az ilyen mércét ugyanis a következetes gazdálkodás biztosítása érdekében a tervben foglalt vizek teljességére alkalmazni kell.
50.      Igaz, hogy a Bizottság azt kifogásolja, hogy a jelen ügy tárgyát képező átminősítés ilyen új mércén alapul, mégpedig a felszíni vizek ökológiai minőségére vonatkozó célokról szóló, 2010. évi osztrák rendeleten.(22) E rendelet a 2009‑es, első gazdálkodási tervhez képest új minősítési mércét tartalmaz. Ennek az érvnek azonban nem lehet helyt adni. Az osztrák gazdálkodási terv alapjául ugyanis ténylegesen már e rendelet szolgált.(23)
51.      Ezenfelül az ivóvíznek a Fekete‑Sulm felsőfolyásán való kivételére vonatkozó információk(24) már a 2007‑es engedély időpontjában ismertek voltak.(25)
52.      A 2013‑as határozat tehát ténylegesen a gazdálkodási tervre irányadó minősítési mérce első alkalommal történő megfelelő alkalmazását célozza. Következésképpen a gazdálkodási tervben elkövetett hiba helyesbítéséről van szó, mely terv tényleges helyességét a Bizottság a jelen eljárásban nem vitatja.
53.      Az ilyen helyesbítésnek elvben lehetségesnek kell lennie. Amint ugyanis már Konfuciusz is megállapította: 過而不改是谓過矣 (26)
54.      Aligha lenne elfogadható annak a megkövetelése, hogy egy határozatot bizonyítottan hibás adatok alapján fogadjanak el csupán amiatt, hogy azok a gazdálkodási terv részét képezik. Ennek megkövetelése nemcsak a projektek indokolatlan akadályozását eredményezné, hanem amint Ausztria helyesen rámutat, az irányelv védelmi céljait is veszélyeztetné, ha utólagosan olyan tények merülnek fel, amelyek szigorúbb védelmi intézkedéseket kívánnak meg.
55.      Következésképpen a jelen ügyben nem a Fekete‑Sulm állapotának a gazdálkodási tervben foglalt minősítését kell alapul venni, hanem annak tényleges, és tartalmi szempontból nem vitatott állapotát. A Bizottság által állított, „kiválóról” „jóra” történő állapotromlás ezért nem lehetséges.
56.      A Bizottság ezt a megállapítást azzal sem vonhatja kétségbe, hogy a gazdálkodási terv kiigazításának elmulasztását kifogásolja, és a nyilvánosságra hozatalt kritizálja. Attól függetlenül ugyanis, hogy ezek az alaki és eljárásjogi kifogások jogosak, azok nem vezethetnek ahhoz, hogy a jelen eljárásban a Fekete‑Sulm „kiváló” állapota szolgáljon alapul, ha a Bíróság elé terjesztett információk szerint ezen állapot csupán „jó”.
57.      Ha azonban a Bizottság által állított állapotromlás nem állapítható meg, nem szükséges annak igazolása sem. Így a Bizottság által az ezen igazolást érintően előterjesztett kritikának sem lehet helyt adni.
58.      A keresetet következésképpen el kell utasítani.
V –    A költségekről
59.      Az eljárási szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A Bizottságot, mivel pervesztes lett, kötelezni kell a költségek viselésére.
VI – Végkövetkeztetések
60.      Mindezek alapján azt javaslom, hogy a Bíróság a következőképpen határozzon:
1)      A Bíróság a keresetet elutasítja.
2)      A Bíróság a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.
1 – Eredeti nyelv: német.
2 – Lásd ezzel kapcsolatban a Bizottság kontra Bulgária (C‑141/14) ügyre vonatkozó mai indítványomat.
3 – A 2000/60/EK és a 2008/105/EK irányelvnek a vízpolitika terén elsőbbséginek minősülő anyagok tekintetében történő módosításáról szóló, 2013. augusztus 12‑i 2013/39/EU európai parlament és tanácsi irányelvvel (HL L 226, 1. o.) módosított, a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23‑i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.).
4 – Az ellenkérelem melléklete, 41. és 46. o.
5 – Az ellenkérelem melléklete, 46. és 47. o..
6 – Az ellenkérelem melléklete, 48. o.
7 – Lásd például: Bizottság kontra Belgium ítélet (C‑221/03, EU:C:2005:573, 36. és 38. pont); Bizottság kontra Ciprus ítélet (C‑340/10, EU:C:2012:143, 21. pont); Bizottság kontra Németország (C‑211/13, EU:C:2014:2148, 22. pont).
8 – Bizottság kontra Belgium ítélet (C‑221/03, EU:C:2005:573, 41. pont).
9 – Lásd ebben az értelemben: Bizottság kontra Belgium ítélet (C‑221/03, EU:C:2005:573, 39. és 40. pont).
10 – Lásd erre vonatkozóan az alábbi 40–44. pontot.
11 – Lásd ebben az értelemben: Bizottság kontra Ausztria ítélet (C‑203/03, EU:C:2005:76, 30. pont); Bizottság kontra Belgium ítélet (C‑221/03, EU:C:2005:573, 40. o.).
12 – Bizottság kontra Finnország ítélet (C‑195/04, EU:C:2007:248, 22. pont); Egyesült Királyság kontra Tanács (C‑209/13, EU:C:2014:283, 30. pont).
13 – Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias és társai ítélet (C‑43/10, EU:C:2012:560, különösen az 57–67. pont).
14 – Lásd például: Bizottság kontra Németország ítélet (C‑431/92, EU:C:1995:260, 19. és azt követő pontok); Bizottság kontra Németország ítélet (C‑20/01 és C‑28/01, EU:C:2003:220, 30. pont); Bizottság kontra Görögország ítélet (C‑394/02, EU:C:2005:336, 16. pont).
15 – Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias és társai ítélet (C‑43/10, EU:C:2012:560, 51–56. pont).
16 – Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias és társai ítélet (C‑43/10, EU:C:2012:560, 60. pont).
17 – Lásd Jääskinen főtanácsnoknak a Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland ügyre vonatkozó meggyőző indítványát (C‑461/13, EU:C:2014:2324, különösen a 100. pont).
18 – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland ítélet (C‑461/13, EU:C:2015:433, 69. pont).
19 – Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland ítélet (C‑461/13, EU:C:2015:433, 57. és 58. pont).
20 – Az ellenkérelem mellékletének 182. pontja.
21 –      Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias és társai ítélet (C‑43/10, EU:C:2012:560, 51. és 52. pont).
22 – Verordnung des Bundesministers für Land‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über die Festlegung des ökologischen Zustandes für Oberflächengewässer (A vidék‑ és erdőgazdálkodási, környezetvédelmi és vízgazdálkodási szövetségi miniszternek a felszíni vizek ökológiai állapotának a megállapításáról szóló rendelete, Bundesgesetzblatt 2010, II. rész, 99. szám, 2010. március 29).
23 – Nationaler Gewässerbewirtschaftungsplan 2009 – NGP 2009, (http://www.bmlfuw.gv.at/dms/lmat/wasser/wasser‑oesterreich/plan_gewaesser_ngp/nationaler_gewaesserbewirtschaftungsplan‑nlp/ngp/NGP_Textdokument_30_03_2010.pdf, S. 100).
24 – A keresetlevél A‑10. melléklete, 144. o.
25 – A keresetlevél A‑14. melléklete, 7. o.
26 – Beszélgetések és mondások, XV. 29. értelem szerinti fordítással: Ha hibázol, és nem javítod ki, akkor követed el igazán a hibát.