РЕШЕНИЕ НА СЪДА НА ПУБЛИЧНАТА СЛУЖБА (втори състав)
13 ноември 2008 година
Дело F-90/07
Amadou Traore
срещу
Комисия на Европейските общности
„Публична служба — Длъжностни лица — Обявяване на свободна длъжност — Отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя — Преназначаване — Интерес на службата“
Предмет: Жалба на основание членове 236 ЕО и 152 АE, с която г‑н Traore иска да се отменят, първо, решението от 19 януари 2007 г. на
директора на службата по външни въпроси към генерална дирекция „Външни отношения“ на Комисията, с което се отхвърля кандидатурата
му за изпълняващ длъжността шарже д’афер на делегацията на Комисията в Того, второ, решението от 12 декември 2006 г. на директора
на дирекция „Ресурси“ на Службата за сътрудничество EuropeAid, с което се отхвърля кандидатурата му за длъжността ръководител
на оперативната дейност на делегацията на Комисията в Танзания, и трето, решенията за назначаване на г‑н М. и г‑н S. на посочените
длъжности, както и Комисията да бъде осъдена да му заплати обезщетение в размер на 3 500 eur за имуществените и неимуществените вреди, които твърди, че е претърпял.
Решение: Отменя Решение от 12 декември 2006 г. на директора на дирекция „Ресурси“ на Службата за сътрудничество EuropeAid към Комисията
на Европейските общности, с което се отхвърля кандидатурата на г‑н Traore за длъжността ръководител на оперативната дейност
на делегацията на Комисията в Танзания, както и решението за назначаване на г‑н S. на посочената длъжност. Отхвърля жалбата
в останалата ѝ част. Жалбоподателят понася половината от направените от него съдебни разноски. Комисията понася направените
от нея съдебни разноски и половината от разноските на жалбоподателя.
Резюме
1.      Длъжностни лица — Свободна длъжност — Отказ на органа по назначаването да проведе процедура по назначаване за обявена свободна
длъжност за сметка на преназначаване на длъжностно лице със същата длъжност на свободното работно място
(членове 4 и 29 от Правилника за длъжностните лица)
2.      Длъжностни лица — Организация на службите — Определяне на равнището на съответната длъжност
(член 7, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и раздел А от приложение І към него)
3.      Длъжностни лица — Жалба — Иск за обезщетение — Отмяна на обжалвания незаконосъобразен акт — Адекватно обезщетяване на неимуществената
вреда
(член 91 от Правилника за длъжностните лица)
1.      Макар че разполага с широко право на преценка в това отношение, органът по назначаването може само поради свързани с интереса
на службата обективни съображения, които е длъжен да изложи, да не проведе процедура по назначаване за обявена свободна длъжност
и вместо това да преназначи длъжностно лице със същата длъжност на свободното работно място, при което не се прилагат разпоредбите
на членове 4 и 29 от Правилника.
(вж. точки 49 и 50)
Позоваване на:
Съд — 9 февруари 1984 г., Kohler/Сметна палата, 316/82 и 40/83, Recueil, стр. 641, точка 22
Първоинстанционен съд — 6 юли 1993 г., Rasmussen/Комисия, T‑32/92, Recueil, стр. II‑765, точка 37; 27 ноември 2003 г., Bories
и др./Комисия, T‑331/00 и T‑115/01, Recueil FP, стр. I‑A‑309 и II‑1479, точки 150—153
2.      Извън длъжността „началник отдел“, за която в раздел А от приложение І към Правилника са предвидени специални правила за определяне
на равнището на свободната длъжност, общите принципи на правото, които уреждат организацията на общностната публична служба,
изискват равнището на свободната длъжност да се определя в зависимост от значението на предвидените за тази длъжност задачи
и единствено с оглед на интереса на службата. Член 7, параграф 1 от Правилника изрично закрепва последното от тези изисквания.
(вж. точка 83)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд — 17 май 1995 г., Kratz/Комисия, T‑10/94, Recueil, стр. II‑1455, точки 56—60; 16 октомври 1996 г., Capitanio/Комисия,
T‑36/94, Recueil FP, стр. I‑A‑449 и II‑1279, точка 57; 16 октомври 1996 г., Benecos/Комисия, T‑37/94, Recueil FP, стр. I‑A‑461
и II‑1301, точка 56; 19 февруари 1998 г., Campogrande/Комисия, T‑3/97, Recueil FP, стр. I‑A‑89 и II‑215, точка 30
Съд на публичната служба — 14 декември 2006 г., Economidis/Комисия, F‑122/05, Recueil FP, стр. I‑A‑1‑179 и II‑A‑1‑725
3.      Освен при особени обстоятелства отмяната на обжалваното от длъжностното лице решение сама по себе си е подходящо и по принцип
достатъчно средство за поправяне на неимуществените вреди, които евентуално е претърпяло това длъжностно лице.
(вж. точка 114)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд — 27 февруари 1992 г., Plug/Комисия, T‑165/89, Recueil, стр. II‑367, точка 118; 28 септември 1999 г.,
Hautem/ЕИБ, T‑140/97, Recueil FP, стр. I‑A‑171 и II‑897, точка 82; 11 септември 2002 г., Willeme/Комисия, T‑89/01, Recueil FP,
стр. I‑A‑153 и II‑803, точка 97