РЕШЕНИЕ НА ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯ СЪД (състав по жалбите)
6 май 2009 година
Дело T-12/08 P
M
срещу
Европейска агенция по лекарствата (EMEA)
„Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Инвалидност — Искане за преразглеждане на решение за отхвърляне на първо искане за свикване на комисия по инвалидност — Жалба за отмяна — Акт, неподлежащ на обжалване — Потвърждаващ акт — Нови и съществени факти — Допустимост — Извъндоговорна отговорност — Неимуществена вреда“
Предмет: Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 19 октомври 2007 г. по дело M/EМЕА
(F‑23/07, все още непубликувано в Сборника) за отмяна на това определение
Решение: Отменя Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 19 октомври 2007 г. по дело M/EМЕА (F‑23/07,
все още непубликувано в Сборника). Отменя решението на Европейската агенция по лекарствата (EMEA) от 25 октомври 2006 г. в
частта, с която се отхвърля искането на г‑н M от 8 август 2006 г. за сезиране на комисията по инвалидност с неговия случай.
Осъжда EMEA да заплати обезщетение от 3 000 EUR на жалбоподателя. Отхвърля жалбата в останалата част. Осъжда EMEA да заплати
съдебните разноски по производството пред Съда на публичната служба и по настоящото производство.
Резюме
Длъжностни лица — Инвалидност — Срочно наети служители — Искане за преразглеждане на решение за отказ да се открие процедурата
за установяване на инвалидността — Значително продължаване на отпуска по болест на заинтересованото лице след отхвърлянето
на първото му искане — Нов факт, обосноваващ преразглеждането и откриването на процедурата
(член 33 от Условията за работа на другите служители)
Ако срочно нает служител подаде искане за преразглеждане на определено решение на органа, оправомощен да сключва договори,
с което се отхвърля първото искане на този служител за сезиране на комисията по инвалидност, посоченият орган следва да пристъпи
към преразглеждане на това решение, ако новото искане се основава на нови и съществени факти, като следва да уважи това искане,
ако в светлината на тези факти и въз основата на обективните и безспорни доказателства, с които органът разполага, не може
да се изключи възможността да са налице материалноправните предпоставки по член 33 от Условията за работа на другите служители.
Органът, оправомощен да сключва договори, следва да пристъпи към подобно преразглеждане не единствено в хипотеза, в която
здравословното състояние на съответния срочно нает служител се различава от здравословното му състояние, известно на органа
към момента на постановяване на решението, но и в хипотезата, в която нетрудоспособността на този служител се дължи на различно
заболяване от това, което е констатирано и взето предвид в същото решение. Всъщност не може да се изключи възможността, че
определени нови обстоятелства, които, макар и да не сочат различно здравословно състояние на засегнатия срочно нает служител,
биха могли да променят съществено предпоставките, обусловили вземането на предходното решение, с което се отказва да се сезира
комисията по инвалидност, и поради тази причина въпросните обстоятелства следва да се квалифицират като нови и съществени
факти, които налагат преразглеждането на посоченото решение.
Такъв факт представлява по-специално значителното продължаването на отпуска по болест на заинтересованото лице след отхвърляне
на първото му искане за сезиране на комисията по инвалидност, независимо че този нов отпуск по болест e отпуснат за същото
заболяване, като заболяването, взето предвид при отхвърлянето на първото искане. Всъщност, ако със сигурност е възможно съответната
институция да достигне до извода, че отсъствието на срочно нает служител от работното му място поради болест не представлява
основание за сезиране на комисията по инвалидност, доколкото институцията разполага с обективни и безспорни доказателства,
въз основа на които може да се заключи, че съответният служител ще е в състояние отново да изпълнява служебните си задължения
в близко бъдеще, все пак значителното продължаване на отпуска по болест представлява безспорно сериозна индикация, която може
да породи съмнение относно изгледите служителят да възобнови изпълнението на служебните си задължения, а с това и да постави
под въпрос основателността на първоначалния отказ за сезиране на комисията по инвалидност с неговия случай.
(вж. точки 59 и 63—66)