ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (odvolacia komora)
z 19. septembra 2008
Vec T‑253/06 P
Olivier Chassagne
proti
Komisii Európskych spoločenstiev
„Odvolanie – Verejná služba – Úradníci – Ročná náhrada cestovných výdavkov – Úradník pochádzajúci z francúzskych zámorských departementov (FZD) – Článok 8 prílohy VII služobného poriadku – Potvrdzujúci akt – Výplatná listina – Skreslenie skutkových okolností – Nesprávne právne posúdenie“
Predmet: Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 29. júna 2006, Chassagne/Komisia
(F‑11/05, Zb. VS s. I‑A-1-65, II‑A-1-241), smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia
Rozhodnutie: Uznesenie Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 29.júna 2006, Chassagne/Komisia (F‑11/05, Zb. VS s. I‑A-1-65, II‑A-1-241)
sa zrušuje. Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu Európskej únie na ďalšie konanie. O trovách konania sa rozhodne neskôr.
Abstrakt
1.      Konanie – Rozhodnutie prijaté odôvodneným uznesením – Podmienky – Rešpektovanie práva žalobcu byť vypočutý – Rozsah
(Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 111; rozhodnutie Rady 2004/752, článok 3 ods. 4)
2.      Odvolanie – Dôvody – Zopakovanie dôvodov a tvrdení predložených Súdu pre verejnú službu – Neprípustnosť – Spochybnenie výkladu
alebo uplatnenia práva Spoločenstva týmto súdom – Prípustnosť
[Článok 225 ES; Štatút Súdneho dvora, príloha I, článok 11 ods. 1; Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 138 ods. 1
písm. c)]
3.      Odvolanie – Dôvody – Dôvod proti odôvodneniu rozsudku, na ktorom nie je založený výrok – Neúčinný dôvod – Nevyhnutnosť preskúmať
tento dôvod po analýze dôvodov uvedených proti hlavným odôvodneniam
(Článok 225 ES; Štatút Súdneho dvora, príloha I, článok 11 ods. 1)
4.      Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie skutkového stavu – Neprípustnosť – Preskúmanie posúdenia dôkazov Súdom prvého stupňa
– Vylúčenie okrem prípadov skreslenia
(Článok 225 ES; Štatút Súdneho dvora, príloha I, článok 11 ods. 1)
5.      Úradníci – Žaloba – Predchádzajúca administratívna sťažnosť – Lehoty – Začiatok plynutia
(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91)
6.      Úradníci – Žaloba – Predchádzajúca administratívna sťažnosť – Lehoty – Sťažnosť proti rozhodnutiu o náhrade cestovných výdavkov
založená na výhradách, ktoré sú v podstate totožné s výhradami skoršej sťažnosti podanej proti určeniu času na cestu – Zákaz
nového plynutia lehôt – Vylúčenie
(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91)
1.      Skutočnosť, že článok 111 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa, ktorý sa uplatňuje mutatis mutandis na konania pred Súdom pre verejnú službu až do nadobudnutia účinnosti rokovacieho poriadku tohto posledného menovaného súdu,
umožňuje súdu Spoločenstva rozhodnúť bez toho, aby otvoril ústnu časť konania, mu však nedovoľuje založiť svoje rozhodnutie
na skutočnostiach a dokumentoch, ku ktorým sa žalobca nemohol aspoň vyjadriť. V tejto súvislosti nestačí, že žalobca sa mohol
oboznámiť s uvedenými skutočnosťami a dokumentmi, pretože dodržiavanie práva byť vypočutý vyžaduje, aby žalobca mohol účinne
predložiť svoje pripomienky.
(pozri body 29 a 31)
Odkaz: Súdny dvor, 19. januára 2006, AIT/Komisia, C‑547/03 P, Zb. s. I‑845, body 18 a 36
2.      Podľa článku 225 ES, článku 11 ods. 1 prílohy I Štatútu Súdneho dvora a článku 138 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdu
prvého stupňa odvolanie musí presne označovať napádané prvky rozsudku, ktorého zrušenia sa domáha, ako aj právne tvrdenia,
o ktoré sa tento návrh osobitne opiera. Odvolanie, v ktorom sú iba zopakované žalobné dôvody a tvrdenia už uvedené pred Súdom
pre verejnú službu a ktoré neobsahuje argumentáciu osobitne smerujúcu k označeniu právnych vád, ktorými je poznačený napadnutý
rozsudok, túto požiadavku nespĺňa. Takéto odvolanie totiž v skutočnosti sleduje iba opätovné posúdenie žaloby podanej na Súd
pre verejnú službu, čo nepatrí do právomocí Súdu prvého stupňa. Ak však odvolateľ napáda výklad alebo uplatnenie práva Spoločenstva
Súdom pre verejnú službu, možno v priebehu odvolania opätovne rozobrať právne otázky preskúmavané v prvostupňovom konaní.
Ak by totiž odvolateľ nemohol takto založiť svoje odvolanie na dôvodoch a tvrdeniach už použitých pred Súdom pre verejnú službu,
odvolacie konanie by čiastočne stratilo svoj zmysel.
(pozri body 54 a 55)
Odkaz: Súdny dvor, 4. júla 2000, Bergaderm a Goupil/Komisia, C‑352/98 P, Zb. s. I‑5291, body 34 a 35; Súdny dvor, 11. novembra
2003, Martinez/Parlament, C‑488/01 P, Zb. s. I‑13355, bod 39
3.      Je síce pravda, že odvolací dôvod predložený v rámci odvolania proti doplňujúcemu odôvodneniu napadnutého rozhodnutia, ktorého
výrok je dostatočne právne založený na iných odôvodneniach, musí byť zamietnutý ako neúčinný, o tomto zamietnutí však nemožno
rozhodnúť automaticky, pretože to závisí od dôvodnej či nedôvodnej povahy odvolacích dôvodov uvedených proti iným odôvodneniam.
Taká výhrada teda musí byť preskúmaná až po posúdení správnosti odôvodnení uvedených v prvom rade, na ktorých je založené
napadnuté rozhodnutie. V prípade, že napadnuté rozhodnutie nemôže byť podložené nijakým uvedeným odôvodnením, súd Spoločenstva
preskúma odvolací dôvod smerujúci proti doplňujúcemu odôvodneniu.
(pozri body 95, 96 a 148)
Odkaz: Súdny dvor, 22. decembra 1993, Pincherle/Komisia, C‑244/91 P, Zb. s. I‑6965, bod 25; Súdny dvor, 24. januára 1994,
Boessen/CES, C‑275/93 P, Zb. s. I‑159, body 25 a 26; Súdny dvor, 29. apríla 2004, Komisia/Kvaerner Warnow Werft, C‑181/02 P,
Zb. s. I‑5703, bod 49
4.      Výhrady týkajúce sa skutkových zistení a ich posúdenia v napadnutom rozhodnutí sú prípustné v štádiu odvolacieho konania,
ak odvolateľ tvrdí, že Súd pre verejnú službu dospel k zisteniam, ktorých skutková nesprávnosť vyplýva z písomností v spise
alebo zo skreslenia dôkazov, ktoré mu boli predložené. O také skreslenie ide vtedy, ak bez toho, aby sa skúmali nové dôkazy,
sa posúdenie existujúcich dôkazov javí ako zjavne nesprávne.
(pozri body 99 a 101)
Odkaz: Súdny dvor, 24. októbra 2002, Aéroports de Paris/Komisia, C‑82/01 P, Zb. s. I‑9297, bod 56; Súdny dvor, 18. januára
2007, PKK a KNK/Rada, C‑229/05 P, Zb. s. I‑439, bod 35, a tam citovaná judikatúra
5.      Oznámením mesačného vyúčtovania mzdy začínajú plynúť lehoty na podanie sťažnosti proti administratívnemu rozhodnutiu, pokiaľ
je z tohto vyúčtovania zrejmá existencia a rozsah tohto rozhodnutia. Tento predpoklad vychádzajúci zo zásady uvedenej v článku
25 služobného poriadku, podľa ktorej musí každé rozhodnutie týkajúce sa jednotlivca prijaté na základe služobného poriadku
byť písomne oznámené dotknutému úradníkovi, nemožno vykladať extenzívne, takže podmienka, že z mesačného vyúčtovania mzdy
musí byť zrejmá tak existencia ako aj rozsah rozhodnutia, musí byť prísne overený.
(pozri bod 139)
Odkaz: Súdny dvor, 21. februára 1974, Kortner a i./Rada a i., 15/73 až 33/73, 52/73, 53/73, 57/73 až 109/73, 116/73, 117/73,
123/73, 132/73 a 135/73 až 137/73, Zb. s. 177, bod 18; Súd prvého stupňa, 24. marca 1998, Becret‑Daniau a i./Parlament, T‑232/97,
Zb. VS s. I‑A‑157, II‑495, body 31 a 32; Súd prvého stupňa, 16. februára 2005, Reggimenti/Parlament, T‑354/03, Zb. VS s. I‑A‑33,
II‑147, body 38 a 39
6.      Rozhodnutie týkajúce sa cestovných výdavkov úradníka mu v súlade s článkom 8 ods. 4 prílohy VII služobného poriadku spôsobuje
ujmu takým spôsobom, ktorý je samostatný a odlišný vo vzťahu k rozhodnutiu týkajúcemu sa určenia času na cestu a nemôže byť
teda považované za jeho potvrdenie. Obsah sťažnosti proti rozhodnutiu, ktorým sa stanovuje čas na cestu teda nemôže samé osebe
mať žiadny vplyv na prípustnosť neskoršej sťažnosti proti rozhodnutiu o cestovných výdavkoch, keďže ich predmet je odlišný;
len tá skutočnosť, že úradník vzniesol niektoré výhrady v sťažnosti nemôže spôsobiť, že je neprípustné vzniesť rovnaké výhrady
v rámci sťažnosti proti rozhodnutiu, ktoré mu samostatne spôsobuje ujmu.
Z toho vyplýva, že Súd pre verejnú sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že povolenie žalobcovi v rámci
sťažnosti proti rozhodnutiu o náhrade cestovných výdavkov predložiť výhrady v podstate totožné s výhradami, ktoré už predložil
v rámci sťažnosti proti rozhodnutiu o určení jeho času na cestu, by predstavovalo predĺženie lehôt na odvolanie proti tomuto
rozhodnutiu.
(pozri body 149 – 151, 153 a 155)