ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (ôsma komora)
z 27. novembra 2025(*)
„ Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Právo na obhajobu – Nariadenie (ES) č. 805/2004 – Európsky exekučný titul pre nesporné nároky – Článok 20 – Vykonávacie konanie – Právomoc súdov členského štátu výkonu – Články 21 a 23 – Dôvody zamietnutia, prerušenia alebo obmedzenia výkonu – Nariadenie (ES) č. 1393/2007 – Doručovanie súdnych a mimosúdnych písomností – Článok 8 – Odmietnutie prevzatia písomnosti – Absencia prekladu do jazyka, ktorému adresát rozumie, alebo do úradného jazyka členského štátu výkonu, prípadne do jedného z úradných jazykov miesta, kde sa má písomnosť doručiť – Opomenutie vzorového tlačiva uvedeného v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007 – Dôsledky – Posúdenie súdmi členského štátu pôvodu “
Vo veci C‑643/24,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Supremo Tribunal de Justiça (Najvyšší súd, Portugalsko) zo 4. septembra 2024 a doručený Súdnemu dvoru 30. septembra 2024, ktorý súvisí s konaním:
Manuel Costa Filhos Lda.
proti
OÜ Wine Port of Paldiski,
SÚDNY DVOR (ôsma komora),
v zložení: predsedníčka ôsmej komory O. Spineanu‑Matei (spravodajkyňa), sudcovia S. Rodin a N. Fenger,
generálny advokát: J. Richard de la Tour,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–        OÜ Wine Port of Paldiski, v zastúpení: M. A. Brogueira a P. Moreira, advogados,
–        portugalská vláda, v zastúpení: P. Barros da Costa, S. Duarte Afonso a J. Ramos, splnomocnení zástupcovia,
–        Európska komisia, v zastúpení: S. Noë a B. Rechena, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1        Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 20 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky (Ú. v. EÚ L 143, 2004, s. 15; Mim. vyd. 19/007, s. 38), a článku 8 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch („doručovanie písomností“) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 (Ú. v. EÚ L 324, 2007, s. 79), zmeneného nariadením Rady (EÚ) č. 517/2013 z 13. mája 2013 (Ú. v. EÚ L 158, 2013, s. 1) (ďalej len „nariadenie č. 1393/2007“).
2        Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Manuel Costa Filhos Lda. (ďalej len „Manuel Costa“), so sídlom vo Vizele (Portugalsko), a spoločnosťou OÜ Wine Port of Paldiski (ďalej len „Wine Port“), so sídlom v Talline (Estónsko), vo veci výkonu v Portugalsku rozhodnutia vydaného a osvedčeného ako európsky exekučný titul v Estónsku.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie č. 805/2004
3        Odôvodnenia 8, 10 až 12, 14, 18 a 21 nariadenia č. 805/2004 znejú:
„(8)      Vo svojich záveroch z Tampere mala Európska Rada na zreteli, že prístup k výkonu v inom členskom štáte ako v tom, v ktorom bolo vydané rozhodnutie, by sa mal urýchliť a zjednodušiť odstránením akýchkoľvek sprostredkujúcich opatrení pred výkonom v členskom štáte, v ktorom sa o výkon žiada. S rozhodnutím, ktoré pôvodný súd osvedčil ako európsky exekučný titul, by sa malo na účely výkonu nakladať tak, ako keby bolo vydané v tom členskom štáte, v ktorom sa výkon žiada. …
…
(10)      ak súd v členskom štáte vydal rozhodnutie o nespornom nároku bez toho aby sa dlžník zúčastnil konania, zrušenie akýchkoľvek kontrol v členskom štáte výkonu je neoddeliteľne spojené s existenciou dostatočnej záruky dodržania práva na obhajobu;
(11)      Toto nariadenie usiluje o presadzovanie základných práv a zohľadňuje zásady vyjadrené najmä v Charte základných práv Európskej únie [ďalej len ‚Charta‘]. Predovšetkým usiluje o zabezpečenie plného rešpektovania práva na spravodlivý proces tak, ako ho vyjadruje článok 47 charty;
(12)      pre konanie vedúce k vydaniu rozhodnutia by mali byť stanovené minimálne pravidlá s cieľom zabezpečiť, aby bol dlžník informovaný o súdnej žalobe proti nemu, o požiadavkách na jeho aktívnu účasť v konaní, ak chce poprieť nárok a o dôsledkoch jeho neúčasti včas, a to takým spôsobom, aby mu to umožnilo pripraviť si obhajobu;
…
(14)      všetky spôsoby doručenia uvedené v článkoch 13 a 14 sú charakterizované buď úplnou istotou (článok 13) alebo veľmi vysokým stupňom pravdepodobnosti (článok 14), že doručovaný dokument sa dostal k svojmu adresátovi. V druhej kategórii by rozhodnutie malo byť osvedčené ako európsky exekučný titul iba vtedy, ak členský štát pôvodu má zavedený primeraný mechanizmus, ktorý umožňuje dlžníkovi požiadať o úplné preskúmanie rozhodnutia za podmienok stanovených v článku 19 v tých výnimočných prípadoch, keď sa dokument napriek súladu s článkom 14 nedostal k svojmu adresátovi;
…
(18)      vzájomná dôvera vo výkon spravodlivosti v členských štátoch odôvodňuje, že posúdenie súdu jedného členského štátu o tom či sú všetky podmienky pre vydanie osvedčenia o európskom exekučnom titule splnené, aby mohlo byť rozhodnutie vykonané vo všetkých ostatných členských štátoch bez súdneho preskúmania správneho uplatnenia minimálnych procesných pravidiel v tom členskom štáte, v ktorom má byť rozhodnutie vykonané;
…
(21)      ak má byť dokument odoslaný z jedného členského štátu do druhého aby tam bol doručený, malo by sa uplatňovať toto nariadenie, najmä pravidlá o doručovaní v ňom stanovené, spoločne s nariadením Rady (ES) č. 1348/2000 z 29. mája 2000 o doručovaní súdnych a mimosúdnych dokumentov v občianskych alebo obchodných veciach [Ú. v. ES L 160, 2000, s. 37; Mim. vyd. 19/001, s. 227)], a najmä jeho článok 14 v spojení s prehláseniami členských štátov uskutočnenými v súlade s jeho článkom 23.“
4        Podľa článku 1 tohto nariadenia s názvom „Predmet úpravy“:
„Účelom tohto nariadenia je vytvorenie európskeho exekučného titulu pre nesporné nároky, aby bol na základe stanovenia minimálnych pravidiel umožnený voľný pohyb rozhodnutí, súdnych zmierov a verejných listín vo všetkých členských štátoch bez toho, aby sa v členskom štáte výkonu pred uznaním a výkonom muselo konať akékoľvek ďalšie konanie.“
5        Podľa článku 5 uvedeného nariadenia s názvom „Zrušenie doložky vykonateľnosti (exeqaturu)“:
„Rozhodnutie, ktoré bolo v členskom štáte pôvodu osvedčené ako európsky exekučný titul, sa uzná a vykoná v iných členských štátoch bez potreby vyhlásenia o vykonateľnosti a bez akejkoľvek možnosti podať námietky proti jeho uznaniu.“
6        Článok 10 toho istého nariadenia, nazvaný „Oprava alebo stiahnutie osvedčenia o európskom exekučnom titule“, v odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.      Osvedčenie o európskom exekučnom titule musí byť na žiadosť predloženú pôvodnému súdu:
a)      opravené, ak je v dôsledku vecnej chyby rozpor medzi rozhodnutím a osvedčením;
b)      stiahnuté, ak je evidentné, že bolo nesprávne udelené, so zreteľom na požiadavky stanovené v tomto nariadení.
2.      Na opravu alebo stiahnutie osvedčenia o európskom exekučnom titule sa uplatňujú právne predpisy členského štátu pôvodu.“
7        Podľa článku 13 ods. 1 nariadenia č. 805/2004 s názvom „Doručovanie s dokladom o prijatí zo strany dlžníka“, ktorý sa nachádza v kapitole III tohto nariadenia, nazvanej „Minimálne pravidlá pre konania o nesporných nárokoch“:
„Dokument o začatí konania alebo rovnocenný dokument môže byť doručený dlžníkovi jedným z týchto spôsobov:
a)      osobné doručenie doložené potvrdením o prijatí s uvedením dátumu prijatia, ktoré je podpísané dlžníkom;
b)      osobné doručenie doložené dokumentom podpísaným príslušnou osobou, ktorá uskutočnila doručenie, v ktorom je uvedené, že dlžník prijal dokument alebo ho bezdôvodne odmietol prijať a dátum doručenia;
c)      doručenie poštou doložené potvrdením o prijatí s uvedením dátumu prijatia, ktoré dlžník podpísal a odoslal naspäť;
d)      doručenie elektronickými prostriedkami, ako je napríklad fax: alebo e‑mail:, doložené potvrdením o prijatí s uvedením dátumu prijatia, ktoré podpísal a odoslal naspäť dlžník.“
8        Článok 14 tohto nariadenia, nazvaný „Doručenie bez dokladu o prijatí zo strany dlžníka“, stanovuje:
„1.      Dokument o začatí súdneho konania alebo rovnocenný dokument a akékoľvek predvolanie na súdne pojednávanie môžu byť doručené dlžníkovi aj jedným z týchto spôsobov:
a)      osobné doručenie na osobnú adresu dlžníka osobám, ktoré žijú v tej istej domácnosti ako dlžník alebo sú tam zamestnané;
b)      v prípade samostatne zárobkovo činného dlžníka alebo právnickej osoby osobné doručenie do prevádzkarne dlžníka osobám, ktoré dlžník zamestnáva;
c)      uloženie dokumentu do poštovej schránky dlžníka;
d)      uloženie dokumentu na pošte alebo u príslušných orgánov verejnej správy a vloženie písomného oznámenia o tomto uložení do poštovej schránky dlžníka, za predpokladu, že písomné oznámenie jasne uvádza charakter dokumentu ako súdneho dokumentu alebo právny dôsledok oznámenia, a teda že sa doručenie uskutočnilo a začínajú plynúť lehoty;
e)      doručenie poštou bez dokladu o prijatí podľa ods. 3, ak má dlžník adresu v členskom štáte pôvodu;
f)      elektronickými prostriedkami s automatickým potvrdením o doručení, za predpokladu, že dlžník vopred výslovne súhlasil s týmto spôsobom doručovania.
2.      Na účely tohto nariadenia, doručenie podľa ods. 1 je neprípustné, ak adresa dlžníka nie je s určitosťou známa.
3.      Doručenie podľa ods. 1, písm. a) až d) sa potvrdzuje prostredníctvom:
a)      dokumentu podpísaného príslušnou osobou, ktorá uskutočnila doručenie, s uvedením:
i)      spôsobu doručenia; a
ii)      dátumu doručenia; a
iii)      ak bol dokument doručený inej osobe ako dlžníkovi, mena tejto osoby a jej vzťahu k dlžníkovi,
alebo
b)      potvrdenia o prijatí osobou, ktorej bol dokument doručený na účely odsekov 1 písm. a) a b).“
9        V súlade s článkom 18 uvedeného nariadenia s názvom „Náprava nedodržania minimálnych pravidiel“, ktorý sa nachádza v tejto kapitole III:
„1.      Ak konanie v členskom štáte pôvodu nesplnilo procesné požiadavky stanovené v článkoch 13 až 17, takéto nedodržanie sa napraví a rozhodnutie je možné osvedčiť ako európsky exekučný titul, ak:
a)      rozhodnutie bolo doručené dlžníkovi v súlade s požiadavkami podľa článku 13 alebo článku 14; a
b)      dlžník mohol vzniesť námietku proti rozhodnutiu prostredníctvom úplného preskúmania rozhodnutia, a bol patrične informovaný v rozhodnutí alebo spolu s rozhodnutím o procesných požiadavkách pre vznesenie takej námietky, vrátane názvu a adresy inštitúcie, kam ju má podať a prípadne lehoty pre také podanie; a
c)      dlžník nevzniesol námietku voči rozhodnutiu v súlade s príslušnými procesnými požiadavkami.
2.      Ak konanie v členskom štáte pôvodu nesplnilo procesné požiadavky stanovené v článku 13 alebo 14, také nesplnenie sa napraví, ak zo správania dlžníka počas súdneho konania vyplýva, že osobne obdržal dokument ktorý sa mal doručiť v čase postačujúcom na prípravu jeho obhajoby.“
10      Článok 20 toho istého nariadenia, nazvaný „Vykonávacie konanie“, v odseku 1 stanovuje:
„Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia tejto kapitoly, sa vykonávacie postupy riadia právnymi predpismi členského štátu výkonu.
Rozhodnutie osvedčené ako európsky exekučný titul sa vykonáva za tých istých podmienok ako rozhodnutie vydané v členskom štáte výkonu.“
11      Článok 21 nariadenia č. 805/2004 s názvom „Zamietnutie výkonu“ stanovuje:
„1.      Príslušný súd v členskom štáte výkonu na žiadosť dlžníka výkon zamietne, ak je rozhodnutie osvedčené ako európsky exekučný titul nezlučiteľné s predošlým rozhodnutím vydaným v ktoromkoľvek členskom štáte alebo v tretej krajine, za predpokladu, že:
a)      predošlé rozhodnutie sa týkalo toho istého predmetu sporu medzi tými istými stranami; a
b)      predošlé rozhodnutie bolo vydané v členskom štáte výkonu alebo spĺňa podmienky potrebné pre jeho uznanie v členskom štáte výkonu; a
c)      nezlučiteľnosť nebola a nemohla byť vznesená ako námietka v súdnom konaní v členskom štáte pôvodu.
2.      Za žiadnych okolností sa v členskom štáte výkonu nemôže skúmať vecná stránka rozhodnutia alebo jeho osvedčenia o európskom exekučnom titule.“
12      Podľa článku 23 tohto nariadenia s názvom „Prerušenie alebo obmedzenie výkonu“:
„Ak dlžník
–        vzniesol námietku voči rozhodnutiu osvedčenému ako európsky exekučný titul, vrátane žiadosti o preskúmanie v zmysle článku 19, alebo
–        požiadal o opravu alebo stiahnutie osvedčenia o európskom exekučnom titule v súlade s článkom 10,
príslušný súd alebo orgán v členskom štáte výkonu môže na žiadosť dlžníka:
a)      obmedziť vykonávacie konanie na ochranné opatrenia; alebo
b)      podmieniť výkon poskytnutím takej záruky, akú stanoví; alebo
c)      za výnimočných okolností vykonávacie konanie prerušiť.“
13      Článok 28 uvedeného nariadenia, nazvaný „Vzťah k nariadeniu (ES) č. 1348/2000“, stanovuje:
„Toto nariadenie nemá vplyv na uplatňovanie nariadenia (ES) č. 1348/2000.“
Nariadenie č. 1393/2007
14      Nariadenie č. 1393/2007 bolo zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/1784 z 25. novembra 2020 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch (doručovanie písomností) (Ú. v. EÚ L 405, 2020, s. 40), uplatniteľným od 1. júla 2022. Vzhľadom na obdobie, kedy nastali skutkové okolnosti sporu vo veci samej, sa návrh na začatie prejudiciálneho konania musí preskúmať z hľadiska nariadenia č. 1393/2007.
15      Článok 8 nariadenia č. 1393/2007, nazvaný „Odmietnutie prevzatia písomnosti“, v odseku 1 stanovoval:
„Prijímajúci orgán na vzorovom tlačive uvedenom v prílohe II informuje adresáta o tom, že môže doručovanú písomnosť odmietnuť prevziať pri jej doručení alebo ju môže vrátiť prijímajúcemu orgánu v lehote jedného týždňa, pokiaľ písomnosť nie je napísaná v jednom z nasledujúcich jazykov alebo k nej nie je pripojený preklad do niektorého z nasledujúcich jazykov:
a)      jazyk, ktorému adresát rozumie, alebo
b)      úradný jazyk prijímajúceho členského štátu, alebo ak je v danom členskom štáte niekoľko úradných jazykov, úradný jazyk alebo jeden z úradných jazykov miesta, kde sa má doručiť.“
16      Vzorové tlačivo s názvom „Informovanie adresáta o práve odmietnuť prevziať písomnosť“, ktoré je uvedené v prílohe II k tomuto nariadeniu, obsahuje najmä nasledujúcu poznámku do pozornosti adresáta písomnosti:
„Túto písomnosť môžete odmietnuť prevziať, ak nie je vyhotovená ani v jazyku, ktorému rozumiete, ani v úradnom jazyku miesta doručenia alebo v jednom z úradných jazykov miesta doručenia, ani k nej nie je pripojený preklad do niektorého z týchto jazykov.
Ak si želáte využiť toto právo, prevzatie písomnosti musíte odmietnuť pri jej doručení priamo osobe, ktorá písomnosť doručuje, alebo písomnosť musíte do jedného týždňa vrátiť na nižšie uvedenú adresu s vyhlásením, že ju odmietate prevziať.“
Portugalské právo
17      Článok 191 ods. 1 Código de Processo Civil (Občiansky súdny poriadok, ďalej len „CPC“) stanovuje:
„Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 188, doručenie je neplatné, ak neboli splnené formálne požiadavky stanovené v zákone.“
18      V rámci vykonávacieho konania článok 696 CPC stanovuje:
„Rozhodnutie, ktoré nadobudlo právoplatnosť, možno napadnúť opravným prostriedkom len vtedy, keď:
…
e)      sa konanie viedlo v neprítomnosti žalovanej strany z dôvodu, že sa žalovaná strana vôbec nezúčastnila na konaní, a preukáže sa, že:
i)      žalovanej strane nebola doručená písomnosť, alebo uskutočnené doručenie je neplatné;
ii)      žalovaná strana nevedela o doručení z dôvodu okolností, ktoré nespôsobila;
iii)      žalovaná strana nemohla predložiť vyjadrenie k žalobe z dôvodov vyššej moci;
…“
19      Podľa článku 729 CPC:
„Vykonanie na základe súdneho rozhodnutia je možné napadnúť len z jedného z nasledujúcich dôvodov:
…
d)      neúčasť žalovanej strany na konaní vo veci samej, ak ide o niektorý z prípadov uvedených v článku 696 písm. e) tohto poriadku;
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
20      Spoločnosť Wine Port začala v Portugalsku vykonávacie konanie proti spoločnosti Manuel Costa na základe rozhodnutia, ktoré 12. apríla 2022 vydal Harju Maakohtu Tallinna kohtumaja (Súd prvej inštancie Harju zasadajúci v Talline, Estónsko), osvedčeného ako európsky exekučný titul podľa nariadenia č. 805/2004, ktorým bola spoločnosti Manuel Costa uložená povinnosť zaplatiť spoločnosti Wine Port náhradu vo výške 38 732,84 eura, ako aj trovy konania vo výške 2 418,97 eura spolu s úrokmi z omeškania.
21      Manuel Costa podala námietku proti tomuto výkonu z dôvodu, že nikdy nebola upovedomená ani jej nebolo doručené oznámenie o konaní, v ktorom bolo toto rozhodnutie vydané, a že sa o uvedenom rozhodnutí dozvedela až v čase jeho výkonu, v dôsledku čoho proti nemu nemohla podať námietku.
22      Wine Port spochybnila toto tvrdenie s odôvodnením, že dokument o začatí konania, ako aj zoznam trov konania boli riadne doručené spoločnosti Manuel Costa v jej sídle a že jej právny zástupca zakaždým podpísal a datoval príslušné potvrdenia o prijatí, bez toho, aby táto spoločnosť spochybnila existenciu, platnosť alebo splatnosť vymáhaného nároku.
23      Konkrétne po doručení dokumentu o začatí konania estónsky súd vyzval Manuel Costa, aby predložila svoje prípadné námietky v lehote 28 dní od potvrdenia o prijatí tejto písomnosti z 21. januára 2022 a podpísanej právnym zástupcom tejto spoločnosti.
24      Dňa 24. marca 2022 tento súd tiež doručil spoločnosti Manuel Costa zoznam trov konania, pričom jej oznámil, že má lehotu piatich dní na predloženie svojich pripomienok alebo podanie sťažnosti. Toto oznámenie bolo doručené aj do sídla tejto spoločnosti bez toho, aby táto spoločnosť v tejto súvislosti zaujala stanovisko.
25      Dňa 22. júna 2022 bola uvedená spoločnosť doporučeným listom informovaná o skutočnosti, že rozhodnutie z 12. apríla 2022 nadobudlo právoplatnosť.
26      Všetky takto doručené písomnosti boli vyhotovené v estónskom jazyku a nebolo k nim pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007.
27      V rámci vykonávacieho konania portugalský prvostupňový súd vyhovel námietke, ktorú podala Manuel Costa, a nariadil odklad výkonu, keďže sa domnieval, že doručenie adresované tejto spoločnosti na účely konania vo veci samej v Estónsku bolo neplatné v zmysle článku 191 ods. 1 CPC. Domnieval sa, že toto doručenie nespĺňa požiadavky stanovené v článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1393/2007 v rozsahu, v akom písomnosti doručené uvedenej spoločnosti neboli vyhotovené v portugalskom jazyku, ani k nim nebolo pripojené vzorové tlačivo nachádzajúce sa v prílohe II k tomuto nariadeniu, ktoré by jej umožnili informovať sa o jej práve odmietnuť prevziať uvedené písomnosti.
28      Wine Port podala proti prvostupňovému rozsudku odvolanie na Tribunal da Relação do Porto (Odvolací súd Porto, Portugalsko), ktorý rozsudkom z 11. apríla 2024 vyhovel tomuto rozsudku a nariadil pokračovať vo vykonávacom konaní. V tejto súvislosti sa tento súd domnieval, že z judikatúry Súdneho dvora, najmä z rozsudkov zo 16. septembra 2015, Alpha Bank Cyprus (C‑519/13, EU:C:2015:603), a z 2. marca 2017, Henderson (C‑354/15, EU:C:2017:157), ako aj uznesenia z 5. mája 2022, ING Luxembourg (C‑346/21, EU:C:2022:368), vyplýva, že absencia vzorového tlačiva uvedeného v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007 spolu s doporučeným listom s doručenkou nemá za následok neplatnosť tohto doručenia.
29      Manuel Costa podala proti rozsudku vyhlásenému v odvolacom konaní opravný prostriedok na Supremo Tribunal de Justiça (Najvyšší súd, Portugalsko), ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
30      Tento súd spresňuje, že z judikatúry citovanej v bode 28 tohto rozsudku vyplýva, že opomenutie vzorového tlačiva uvedeného v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007 nemôže viesť k neplatnosti doručenia, ale len k vzniku povinnosti napraviť nedostatok. Poznamenáva však, že vo veciach, ktoré viedli k tejto judikatúre, bola absencia tohto tlačiva konštatovaná v priebehu konania vo veci samej, v štádiu, v ktorom bolo ešte možné vykonať nápravu tohto opomenutia, a to tak, že dotknutej osobe bolo zaslané uvedené tlačivo. Naopak, v prejednávanej veci bola jeho absencia namietaná až po skončení konania vo veci samej, v dôsledku čoho už nebolo možné pristúpiť k náprave.
31      Vnútroštátny súd si preto kladie otázku, či v takom prípade, vzhľadom na požiadavky vyplývajúce z dodržiavania práva na obhajobu, ako je zakotvené v článku 47 ods. 2 Charty a článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, podpísaného v Ríme 4. novembra 1950, článok 8 ods. 1 nariadenia č. 1393/2007 bráni konštatovaniu neplatnosti doručenia doporučeným listom s doručenkou z dôvodu, že k nemu nebolo pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k tomuto nariadeniu.
32      Tento súd sa tiež pýta na výklad článku 20 ods. 1 nariadenia č. 805/2004, pričom v tejto súvislosti uvádza, že z tohto ustanovenia vyplýva, že rozhodnutie osvedčené ako európsky exekučný titul sa vykonáva za rovnakých podmienok ako rozhodnutie vydané v členskom štáte výkonu.
33      Spresňuje, že vo vnútroštátnej judikatúre bolo toto ustanovenie vykladané v tom zmysle, že v rámci výkonu na základe európskeho exekučného titulu môže povinný voči nemu namietať rovnaké dôvody, ako sú tie, ktoré môže namietať proti výkonu založenému na rozhodnutí vydanému v členskom štáte výkonu. Článok 729 písm. d) CPC v spojení s článkom 696 písm. e) tohto poriadku pritom umožňuje povinnému namietať proti výkonu z dôvodu, že táto strana sa nezúčastnila konania vo veci samej a že doručenie uskutočnené doporučeným listom s doručenkou je neplatné, keďže k nemu nebolo pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007.
34      Vnútroštátny súd sa však pýta, či je takýto výklad zlučiteľný s cieľom uvedeným v článku 1 nariadenia č. 805/2004 a s minimálnymi požiadavkami na doručenie, ako sú stanovené v článkoch 13 a 14 tohto nariadenia v spojení s jeho odôvodnením 14, ktoré musí spĺňať konanie, v rámci ktorého bolo vydané rozhodnutie osvedčené ako európsky exekučný titul.
35      Za týchto okolností Supremo Tribunal de Justiça (Najvyšší súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.      Ak už bolo konanie vo veci samej ukončené rozhodnutím, ktoré nadobudlo právoplatnosť, a z tohto dôvodu nie je z procesného hľadiska možné napraviť nedoručenie tlačiva uvedeného v prílohe II k [nariadeniu č. 1393/2007], má sa článok 8 ods. 1 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že doručenie písomnosti doporučeným listom s doručenkou je neplatné, ak k nej nie je pripojené uvedené vzorové tlačivo, s prihliadnutím na právo na obhajobu adresáta tejto písomnosti a v súlade s požiadavkami spravodlivého procesu zakotvenými v článku 47 druhom odseku [Charty] a v článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, podpísaného 4. novembra 1950 v Ríme?
2.      Má sa článok 20 ods. 1 [nariadenia č. 1393/2007], ktorý stanovuje, že ‚rozhodnutie osvedčené ako európsky exekučný titul sa vykonáva za tých istých podmienok ako rozhodnutie vydané v členskom štáte výkonu‘, vykladať v tom zmysle, že povinný môže vzniesť námietky proti výkonu založenému na európskom exekučnom titule s odvolaním sa na tie isté dôvody, ktoré by mohol uviesť pri výkone založenom na rozhodnutí vydanom v členskom štáte výkonu, pričom môže najmä tvrdiť, že sa nezúčastnil konania vo veci samej a že doručenie písomnosti, ktorá mu bola zaslaná doporučeným listom s doručenkou, bolo neplatné, lebo k nej nebolo pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007?
3.      Vzhľadom na ciele, ktoré viedli k vytvoreniu európskeho exekučného titulu (článok 1 nariadenia č. 805/2004), a na minimálne požiadavky týkajúce sa doručovania, ktoré musí spĺňať konanie, v ktorom bolo vydané rozhodnutie osvedčené ako európsky exekučný titul (články 13 a 14 tohto nariadenia), ktoré sú podľa odôvodnenia 14 uvedeného nariadenia charakterizované úplnou istotou (článok 13) alebo veľmi vysokým stupňom pravdepodobnosti (článok 14), že doručovaná písomnosť sa dostala k svojmu adresátovi, bráni nariadenie č. 805/2004 vnútroštátnej právnej úprave, aká sa nachádza v článku 729 písm. d) [CPC] v spojení s článkom 696 písm. e) bodom i) [tohto] súdneho poriadku, z ktorého vyplýva, že povinný môže vzniesť námietky proti výkonu z dôvodu, že sa nezúčastnil konania vo veci samej a že doručenie písomnosti, ktorá mu bola zaslaná doporučeným listom s doručenkou, bolo neplatné, lebo k nej nebolo pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007?“
O prejudiciálnych otázkach
O druhej a tretej otázke
36      Svojou druhou a treťou otázkou, ktoré treba preskúmať spoločne a v prvom rade, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 20 ods. 1 nariadenia č. 805/2004 vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu výkonu, ktorá v rámci výkonu súdneho rozhodnutia vydaného a osvedčeného ako európsky exekučný titul v členskom štáte pôvodu, umožňuje povinnému namietať takýto výkon z dôvodu, že v konaní, ktoré viedlo k vydaniu tohto rozhodnutia, mu bol dokument o začatí konania doručený doporučenou zásielkou s doručenkou bez toho, aby bol vyhotovený alebo aby k nemu bol pripojený preklad buď v jazyku, ktorému táto strana rozumie, alebo v úradnom jazyku členského štátu výkonu, alebo prípadne v jednom z úradných jazykov miesta, kde sa má tento dokument doručiť, a bez toho, aby k nemu bolo pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007, ktoré umožňuje informovať uvedenú stranu o jej práve doručovanú písomnosť odmietnuť prevziať.
37      V súvislosti s výkladom ustanovenia práva Únie je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry treba zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj kontext, do ktorého spadá, a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou (rozsudky zo 17. novembra 1983, Merck, 292/82, EU:C:1983:335, bod 12, a zo 7. júla 2022, LKW WALTER, C‑7/21, EU:C:2022:527, bod 33, ako aj citovaná judikatúra).
38      Po prvé, ako vyplýva zo znenia článku 20 ods. 1 nariadenia č. 805/2004, toto ustanovenie stanovuje, že bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia kapitoly IV tohto nariadenia, do ktorej patria jeho články 21 a 23, ktoré stanovujú dôvody zamietnutia, prerušenia alebo obmedzenia výkonu rozhodnutia osvedčeného ako európsky exekučný titul, takéto rozhodnutie sa vykoná za tých istých podmienok ako rozhodnutie vydané v členskom štáte výkonu.
39      Zo znenia týchto ustanovení vyplýva, že vykonávacie konanie sa riadi právom členského štátu výkonu a že súdy tohto členského štátu sú oprávnené zamietnuť, prerušiť alebo obmedziť výkon súdneho rozhodnutia osvedčeného ako európsky exekučný titul z dôvodov stanovených v tomto nariadení.
40      Po druhé treba poznamenať, že v rámci uvedeného nariadenia existuje jasné rozdelenie právomocí medzi súdmi a orgánmi členského štátu pôvodu na jednej strane a súdmi a orgánmi členského štátu výkonu na druhej strane, spolu s požiadavkami, ktoré treba dodržiavať tak v rámci konania vedúceho k prijatiu rozhodnutia o nespornom nároku, ako aj pri výkone tohto rozhodnutia. Toto rozdelenie právomocí vyplýva zo skutočnosti, že nárok a európsky exekučný titul, ktorý ho konštatuje, sú založené na práve členského štátu pôvodu, zatiaľ čo vykonávacie konanie sa riadi právom členského štátu výkonu (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. februára 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey, C‑393/21, EU:C:2023:104, bod 38).
41      V členskom štáte pôvodu tak osvedčenie rozhodnutia o nespornom nároku ako európskeho exekučného titulu podlieha dodržiavaniu minimálnych pravidiel stanovených v kapitole III nariadenia č. 805/2004. V tejto súvislosti podľa článku 18 tohto nariadenia možno nedodržanie týchto pravidiel napraviť len na súdoch alebo pred orgánmi tohto štátu (rozsudok zo 16. februára 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey, C‑393/21, EU:C:2023:104, bod 39).
42      Tieto minimálne pravidlá sú vyjadrením vôle normotvorcu Únie dohliadať nad tým, aby konania vedúce k vydaniu rozhodnutí týkajúcich sa nesporného nároku poskytovali dostatočné záruky dodržania práva na obhajobu v členskom štáte pôvodu, vzhľadom na absenciu preskúmania v tejto súvislosti v členskom štáte výkonu (rozsudok z 28. februára 2018, Collect Inkasso a i., C‑289/17, EU:C:2018:133, bod 36) a ich cieľom je, ako sa uvádza v odôvodnení 12 uvedeného nariadenia, aby bol dlžník informovaný o súdnej žalobe proti nemu, o požiadavkách na jeho aktívnu účasť v konaní, ak chce namietať predmetný nárok, a o dôsledkoch jeho neúčasti včas, a to takým spôsobom, aby mu to umožnilo pripraviť si obhajobu.
43      Na účely tejto informácie, ak sa má písomnosť zaslať z jedného členského štátu do iného členského štátu, z článku 28 nariadenia č. 805/2004 v spojení s jeho odôvodnením 21 vyplýva, že toto nariadenie nemá vplyv na uplatňovanie nariadenia č. 1348/2000, ktoré predchádzalo nariadeniu č. 1393/2007. Doručenie tejto písomnosti tak musí byť v súlade s podmienkami stanovenými v článku 8 ods. 1 tohto posledného uvedeného nariadenia, a v dôsledku toho k nemu musí byť pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007 s cieľom informovať adresáta o jeho práve doručovanú písomnosť odmietnuť prevziať, ak nie je vyhotovená v jazyku, ktorému adresát rozumie, alebo k nej nie je pripojený preklad do jazyka, ktorému adresát rozumie, alebo v úradnom jazyku prijímajúceho členského štátu, alebo prípadne v jednom z úradných jazykov miesta, kde sa má táto písomnosť doručiť.
44      Treba teda dbať nielen na to, aby bol dlžník riadne informovaný o existencii a obsahu žaloby podanej proti nemu v zahraničí a aby bol schopný skutočne a úplne pochopiť význam a dosah tejto žaloby, ale aj na to, aby v prípade nesplnenia týchto požiadaviek bolo možné v členskom štáte pôvodu uplatniť primeraný opravný prostriedok.
45      Z uvedeného vyplýva, že ak dokument o začatí konania, alebo iný rovnocenný dokument nebol doručený spolu s týmto tlačivom, a ak toto opomenutie nebolo odstránené v priebehu konania v členskom štáte pôvodu, rozhodnutie vydané v rámci tohto konania nespĺňa požiadavky minimálnych pravidiel stanovených v kapitole III nariadenia č. 805/2004 a nemôže byť osvedčené ako európsky exekučný titul.
46      Osvedčenie vydané za takýchto okolností bude v dôsledku toho nesprávne udelené v zmysle článku 10 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 805/2004, v dôsledku čoho by malo byť na žiadosť pôvodného súdu stiahnuté.
47      Príslušné súdy alebo orgány členského štátu výkonu sú v rámci právomoci, ktorú im priznáva článok 20 nariadenia č. 805/2004, oprávnené preskúmať existenciu skutočností, ktoré odôvodňujú zamietnutie výkonu podľa článku 21 ods. 1 tohto nariadenia alebo obmedzenie, resp. prerušenie výkonu v súlade s článkom 23 uvedeného nariadenia (rozsudok zo 16. februára 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey, C‑393/21, EU:C:2023:104, bod 40).
48      Z uvedeného vyplýva, že povinný môže namietať proti výkonu v členskom štáte výkonu len z dôvodov stanovených v článku 21 nariadenia č. 805/2004, ktoré sa týkajú existencie nezlučiteľných rozhodnutí, a v článku 23 tohto nariadenia, ktoré sa týkajú prerušenia alebo obmedzenia výkonu v konaní začatom v členskom štáte pôvodu.
49      Konkrétne, podľa článku 23 písm. c) nariadenia č. 805/2004, ak dlžník vzniesol námietku voči rozhodnutiu osvedčenému ako európsky exekučný titul, vrátane žiadosti o preskúmanie v zmysle článku 19 tohto nariadenia, alebo požiadal o opravu alebo stiahnutie osvedčenia o európskom exekučnom titule v súlade s článkom 10 uvedeného nariadenia, príslušný súd alebo orgán v členskom štáte výkonu môže na žiadosť dlžníka za výnimočných okolností vykonávacie konanie prerušiť.
50      Tieto možnosti podať námietku, žiadosť o stiahnutie alebo žiadosť o preskúmanie v členskom štáte pôvodu zabezpečujú, aby sa zrušenie kontrol v členskom štáte výkonu, ktoré sú stanovené v tomto nariadení, neuskutočňovalo bez toho, aby bola zabezpečená implementácia záruk dodržiavania práva na obhajobu.
51      V prejednávanej veci, ako vyplýva z informácií poskytnutých vnútroštátnym súdom, skutočnosť že povinný sa nezúčastnil konania vo veci samej, na konci ktorého bolo vydané rozhodnutie osvedčené ako európsky exekučný titul, a že doručovaná písomnosť, ktorá mu bola zaslaná doporučenou zásielkou s doručenkou v rámci tohto konania, nebola doplnená vzorovým tlačivom uvedeným v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007, nepatrí medzi dôvody uvedené v článkoch 21 a 23 nariadenia č. 805/2004.
52      Takáto okolnosť sa týka konania v členskom štáte pôvodu, ako aj osvedčenia rozhodnutia vydaného na konci tohto konania ako európskeho exekučného titulu, takže tieto aspekty nemôžu byť predložené na posúdenie príslušným súdom alebo orgánom členského štátu výkonu (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. februára 2023, Lufthansa Technik AERO Alzey, C‑393/21, EU:C:2023:104, bod 41).
53      Po tretie treba poznamenať, že výklad článku 20 ods. 1 nariadenia č. 805/2004, ktorý vyplýva zo znenia a kontextu, do ktorého patrí toto ustanovenie, zodpovedá cieľu sledovanému týmto nariadením, ktorým je, ako vyplýva z kombinovaného znenia jeho článkov 1 a 5, v spojení s jeho odôvodneniami 8, 10, 11 a 18, v súlade so vzájomnou dôverou vo výkon spravodlivosti v členských štátoch, na ktorej je založené rozdelenie právomocí, na jednej strane medzi súdmi a orgánmi členského štátu pôvodu a na druhej strane súdmi a orgánmi členského štátu výkonu, zabezpečiť voľný pohyb najmä rozhodnutí o nesporných nárokoch, urýchliť a zjednodušiť ich výkon zrušením konania, ktorého cieľom je vykonať tieto rozhodnutia, pričom sa zabezpečí dodržanie práva na obhajobu.
54      V prejednávanej veci sa zdá, že v Estónsku neboli doteraz uskutočnené žiadne kroky, ako je napríklad žiadosť o zrušenie osvedčenia o európskom exekučnom titule. Naopak, ako vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, je nesporné, že Manuel Costa namieta výkon súdneho rozhodnutia osvedčeného v Estónsku ako európsky exekučný titul v Portugalsku, a to z dôvodu, že v konaní, ktoré viedlo k vydaniu tohto rozhodnutia, jej nebol doručený dokument o začatí konania, v súlade s článkom 8 ods. 1 nariadenia č. 1393/2007, v jazyku, ktorému táto strana rozumie, alebo v úradnom jazyku členského štátu výkonu a nebolo k nemu pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k tomuto nariadeniu, ktoré jej umožňujú informovať sa o práve doručovanú písomnosť odmietnuť prevziať.
55      Z vyššie uvedeného pritom vyplýva, že tento dôvod nepatrí medzi dôvody stanovené v článkoch 21 a 23 nariadenia č. 805/2004, ktoré umožňujú zamietnuť, prerušiť alebo obmedziť výkon súdneho rozhodnutia osvedčeného ako európsky exekučný titul.
56      Treba naopak poznamenať, že uvedený dôvod sa týka platnosti osvedčenia rozhodnutia, ktoré sa má vykonať ako európsky exekučný titul, ktoré možno napadnúť, ako bolo pripomenuté v bodoch 41 a 52 tohto rozsudku, len na súdoch členského štátu pôvodu.
57      Vzhľadom na všetky uvedené skutočnosti treba na druhú a tretiu otázku odpovedať tak, že článok 20 ods. 1 nariadenia č. 805/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu výkonu, ktorá v rámci výkonu súdneho rozhodnutia vydaného a osvedčeného ako európsky exekučný titul umožňuje povinnému namietať takýto výkon z dôvodu, že v konaní, ktoré viedlo k vydaniu tohto rozhodnutia, mu bol dokument o začatí konania doručený doporučenou zásielkou s doručenkou bez toho, aby bol vyhotovený alebo aby k nemu bol pripojený preklad buď v jazyku, ktorému táto strana rozumie, alebo v úradnom jazyku členského štátu výkonu, alebo prípadne v jednom z úradných jazykov miesta, kde sa má tento dokument doručiť, a bez toho, aby k nemu bolo pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007, ktoré umožňuje informovať uvedenú stranu o jej práve doručovanú písomnosť odmietnuť prevziať.
O prvej otázke
58      Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 8 ods. 1 nariadenia č. 1393/2007 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej je doručenie súdnej písomnosti doporučeným listom s doručenkou neplatné, ak je doručovaná písomnosť vyhotovená v inom jazyku, než sú jazyky uvedené v tomto ustanovení, a ak k tejto písomnosti nie je pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k tomuto nariadeniu, aj keď konanie, na základe ktorého bolo súdne rozhodnutie osvedčené ako európsky exekučný titul, sa skončilo, v dôsledku čoho už nie je možné vykonať nápravu tohto doručenia.
59      Na úvod treba pripomenúť, že odmietnuť rozhodnúť o prejudiciálnej otázke, ktorú položil vnútroštátny súd, možno predovšetkým len vtedy, ak je zjavné, že ustanovenie práva Únie podliehajúce výkladu Súdneho dvora nemožno uplatniť (rozsudok zo 17. septembra 2015, van der Lans, C‑257/14, EU:C:2015:618, bod 20 a citovaná judikatúra).
60      V tejto súvislosti treba poznamenať, ako vyplýva z odpovede na druhú a tretiu otázku, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o námietke proti výkonu súdneho rozhodnutia osvedčeného ako európsky exekučný titul podľa nariadenia č. 805/2004, má právomoc overiť, či sa na dôvody uvedené na podporu tejto námietky vzťahujú dôvody zamietnutia výkonu, ako sú stanovené v článku 21 tohto nariadenia, alebo prípadne dôvody prerušenia alebo obmedzenia tohto výkonu, ako sú uvedené v článku 23 uvedeného nariadenia.
61      Naopak, ako bolo pripomenuté v bodoch 41 a 52 tohto rozsudku, osvedčenie rozhodnutia ako európskeho exekučného titulu, vrátane posúdenia platnosti tohto osvedčenia, patrí do výlučnej právomoci súdu členského štátu pôvodu, ktorý vydal toto rozhodnutie, na ktorý možno na tento účel podať žiadosť o stiahnutie nesprávne udeleného osvedčenia v súlade s článkom 10 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 805/2004.
62      Na účely overenia, či osvedčenie o európskom exekučnom titule bolo nesprávne udelené, by tak mal súd pôvodu preskúmať, či súdne konanie v členskom štáte pôvodu, ktoré viedlo k rozhodnutiu osvedčenému ako európsky exekučný titul, spĺňalo požiadavky minimálnych pravidiel stanovených v kapitole III nariadenia č. 805/2004, alebo či sú prípadne splnené podmienky stanovené v článku 18 tohto nariadenia, ktoré umožňujú napraviť nedodržanie minimálnych pravidiel.
63      Z uvedeného vyplýva, že konštatovanie, že osvedčenie o európskom exekučnom titule bolo nesprávne udelené, keďže dokument o začatí konania nebol riadne doručený z dôvodu opomenutia vzorového tlačiva uvedeného v prílohe II k nariadeniu č. 1393/2007 a nevyhotovenia tohto dokumentu v jednom z jazykov stanovených v článku 8 ods. 1 tohto nariadenia, patrí do pôsobnosti práva členského štátu pôvodu a výlučnej právomoci súdov tohto štátu.
64      Keďže sa toto ustanovenie nemôže uplatniť na spor, ktorý je predmetom konania pred vnútroštátnym súdom, nie je potrebné odpovedať na prvú otázku.
O trovách
65      Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol takto:
Článok 20 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
bráni právnej úprave členského štátu výkonu, ktorá v rámci výkonu súdneho rozhodnutia vydaného a osvedčeného ako európsky exekučný titul umožňuje povinnému namietať takýto výkon z dôvodu, že v konaní, ktoré viedlo k vydaniu tohto rozhodnutia, mu bol dokument o začatí konania doručený doporučenou zásielkou s doručenkou bez toho, aby bol vyhotovený alebo aby k nemu bol pripojený preklad buď v jazyku, ktorému táto strana rozumie, alebo v úradnom jazyku členského štátu výkonu, alebo prípadne v jednom z úradných jazykov miesta, kde sa má tento dokument doručiť, a bez toho, aby k nemu bolo pripojené vzorové tlačivo uvedené v prílohe II k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch („doručovanie písomností“) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000, zmeneného nariadením Rady (EÚ) č. 517/2013 z 13. mája 2013, ktoré umožňuje informovať uvedenú stranu o jej práve doručovanú písomnosť odmietnuť prevziať.
Podpisy
*      Jazyk konania: portugalčina.