62018CJ0606_RES
Vec C‑606/18 P
Nexans France SASaNexans SA
proti
Európskej komisii
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júla 2020
„Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh podzemných a podmorských elektrických káblov – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Nariadenie (ES) č. 1/2003 – Článok 20 – Právomoc Európskej komisie vykonávať inšpekcie v kartelovom konaní – Právo vyhotoviť kópie údajov bez ich predchádzajúceho preskúmania a následne ich preskúmať v priestoroch Komisie – Pokuty – Neobmedzená súdna právomoc“
Odvolanie – Odvolacie dôvody – Zopakovanie dôvodov a tvrdení predložených Všeobecnému súdu – Neprípustnosť – Spochybnenie výkladu alebo uplatnenia práva Únie Všeobecným súdom – Prípustnosť
[Článok 256 ods. 1 druhý pododsek ZFEÚ; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek; Rokovací poriadok Súdneho dvora, článok 168 ods. 1 písm. d)]
(pozri bod 54)
Súdne konanie – Predloženie nových dôvodov počas súdneho konania – Podmienky – Rozšírenie existujúceho žalobného dôvodu – Prípustnosť
[Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 84 ods. 1 a článok 177 ods. 1 písm. d)]
(pozri bod 55)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Právomoc Komisie vykonávať inšpekciu – Rozsah a obmedzenia – Vyhotovenie presnej kópie pevného disku počítačov počas inšpekcie – Prípustnosť – Podmienky – Overenie relevantnosti na účely predmetu inšpekcie údajov skopírovaných pred ich vložením do spisu – Povinnosť vymazať irelevantné údaje
[Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 20 ods. 2 písm. b)]
(pozri body 57 – 68)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Právomoc Komisie vykonávať inšpekciu – Rozsah a obmedzenia – Konkrétne spôsoby kontroly – Miera voľnej úvahy Komisie
[Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 20 ods. 2 písm. b)]
(pozri body 61, 62)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Právomoc Komisie vykonávať inšpekciu – Rozsah a obmedzenia – Reštriktívny výklad ustanovení, ktorými sa zverujú Komisii preskúmavacie právomoci – Neexistencia – Dodržanie práv dotknutých podnikov
(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 20)
(pozri body 64, 86)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Právomoc Komisie vykonávať inšpekciu – Rozsah a obmedzenia – Vyhotovenie presnej kópie pevného disku počítačov počas inšpekcie – Vyhľadávania v obsahu presných kópií uskutočnené v priestoroch Komisie – Prípustnosť – Podmienky – Rešpektovanie práva na obranu – Neexistencia dodatočného práva podniku na obhajobu v porovnaní s právom, ktoré je vlastné vykonaniu inšpekcie v jej priestoroch
[Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 20 ods. 1, článok 20 ods. 2 písm. b) a c) a článok 20 ods. 4]
(pozri body 78 – 91)
Odvolanie – Právomoc Súdneho dvora – Preskúmanie posúdenia závažnosti porušenia vykonaného Komisiou na určenie výšky pokuty – Vylúčenie – Preskúmanie obmedzené na overenie, či Všeobecný súd zohľadnil faktory podstatné pre posúdenie závažnosti porušenia a všetky tvrdenia uvedené proti uloženej pokute
(Článok 101 ZFEÚ, Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23)
(pozri bod 95)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Stanovenie – Súdne preskúmanie – Neobmedzená právomoc súdu Únie – Rozsah
(Články 261 a 263 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 47; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 31)
(pozri body 96, 97, 104 – 106)
Odvolanie – Odvolacie dôvody – Nedostatok odôvodnenia – Uplatnenie implicitného odôvodnenia Všeobecným súdom – Prípustnosť – Podmienky
(Článok 256 ZFEÚ; Štatút Súdneho dvora, článok 36 a článok 53 prvý odsek)
(pozri bod 101)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Stanovenie – Určenie základnej sumy – Závažnosť priestupku – Kritériá posúdenia – Zapojenie sa do ďalšieho prvku porušenia posilňujúceho narušenie hospodárskej súťaže
(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2 a 3; oznámenie Komisie 2006/C 210/02, bod 22)
(pozri body 113 – 115)
Zhrnutie
Druhá komora Súdneho dvora svojím rozsudkom Nexans France a Nexans/Commission (C‑606/18 P) zo 16. júla 2020 zamietla odvolanie podané spoločnosťou Nexans France SAS a jej materskou spoločnosťou Nexans SA (ďalej len „odvolateľky) proti rozsudku Všeobecného súdu z 12. júla 2018 vo veci T‑449/14 (
1
). Odvolanie sa týkalo najmä otázky výkladu Všeobecného súdu týkajúceho sa rozsahu právomocí zverených Komisii článkom 20 nariadenia č. 1/2003 (
2
) v rámci inšpekcie v oblasti kartelov.
Na odvolateľky, ktoré pôsobia v odvetví výroby a dodávok podzemných a podmorských elektrických káblov, sa vzťahuje rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ v uvedenom odvetví (ďalej len „sporné rozhodnutie“) (
3
). Podľa sporného rozhodnutia sa odvolateľky zúčastnili kartelu, ktorý mal za cieľ jednak rozdelenie území a klientov medzi európskych, japonských a juhokórejských výrobcov (ďalej len „vetva A/R“) a jednak rozdelenie území a klientov európskymi výrobcami pre projekty, ktoré sa mali realizovať na európskom domácom území alebo zadané európskym výrobcom (ďalej len „európska vetva“). V dôsledku toho Komisia uložila odvolateľkám pokuty vo výške viac ako 70000000 eur.
Vyšetrovanie vedené Komisiou, ktoré vyústilo do uloženia tejto pokuty, zahŕňalo inšpekciu v priestoroch odvolateliek. Inšpektori Komisie v rámci tejto inšpekcie preskúmali najmä počítače niektorých zamestnancov. Vyhotovili presnú kópiu pevných diskov týchto počítačov a na tomto základe pristúpili k vyhľadávaniu pomocou kľúčových slov v údajoch obsiahnutých v týchto počítačoch, pričom použili softvér na vyhľadávanie. Inšpektori sa následne rozhodli vyhotoviť kópiu vybraných údajov a uložili ich na informatické nosiče pre zápis dát (dátový nosič). Taktiež vyhotovili tri presné kópie pevného disku na troch odlišných dátových nosičoch. Dátové nosiče boli umiestnené do zapečatených obálok a prenesené do kancelárií Komisie v Bruseli, kde boli obálky otvorené a dátové nosiče boli skúmané za prítomnosti zástupcov odvolateliek.
Žaloba na zrušenie sporného rozhodnutia podaná odvolateľkami na Všeobecný súd bola rozsudkom z 12. júla 2018, Nexans France a Nexans/Komisia, zamietnutá v celom rozsahu. Odvolateľky na podporu svojho odvolania proti tomuto rozsudku uviedli päť odvolacích dôvodov týkajúcich sa jednak zamietnutia ich tvrdení v súvislosti s priebehom dotknutej inšpekcie Všeobecným súdom a jednak zamietnutia zníženia pokút, ktoré im boli uložené, Všeobecným súdom.
V prvom rade v rámci prvého odvolacieho dôvodu Súdny dvor skúmal, či bola Komisia pri inšpekcii vykonanej u odvolateliek oprávnená vyhotoviť presnú kópiu pevného disku a kópie súborov elektronickej korešpondencie bez toho, aby ich predtým riadne preskúmala. Súdny dvor tým, že pripomenul, že normotvorca Únie priznal Komisii určitú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o konkrétne spôsoby kontroly, ktorú môže vykonať, potvrdil jej právo rozhodnúť sa podľa okolností vykonať kontrolu údajov obsiahnutých na nosiči počítačových údajov podniku, ktorý je predmetom inšpekcie, na základe kópie týchto údajov. Súdny dvor spresnil, že toto právo Komisie, ktoré vyplýva z článku 20 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1/2003 sa nedotýka ani procesných záruk, ani iných práv podniku, ktorý je predmetom inšpekcie, pod podmienkou, že Komisia po doplnení svojho preskúmania vloží do spisu len dokumenty, ktoré sú relevantné vo vzťahu k predmetu inšpekcie. Podobne ako Všeobecný súd sa Súdny dvor domnieval, že v prejednávanej veci ide o takýto prípad. Dodal, že vzhľadom na skutočnosť, že čas potrebný na spracovanie elektronických údajov sa môže ukázať ako značný, je tiež v záujme dotknutého podniku, aby Komisia vychádzala pri výkone svojej kontroly z kópie týchto údajov, čo tomuto podniku umožňuje pokračovať v používaní pôvodných údajov, ako aj nosičov, na ktorých sa nachádzajú, hneď ako bola táto kópia vyhotovená, a znižuje teda zásah do fungovania tohto podniku spôsobený inšpekciou vykonanou Komisiou.
Ďalej v rámci druhého a tretieho odvolacieho dôvodu odvolateliek Súdny dvor skúmal otázku, či mala Komisia právo pokračovať v dotknutej inšpekcii vo svojich priestoroch v Bruseli. Pripomenula, že vyžadovať od Komisie, aby vykonala spracovanie takýchto údajov výlučne v priestoroch podniku, ktorý je predmetom inšpekcie, pokiaľ ide o mimoriadne objemné údaje, by mohlo mať za následok značné predĺženie prítomnosti inšpektorov v priestoroch tohto podniku, čo by mohlo narušiť účinnosť inšpekcie a zbytočne zvýšiť zásah do fungovania uvedeného podniku z dôvodu inšpekcie. Súdny dvor preto spresnil, že Komisia môže využiť možnosť pokračovať v kontrole obchodných kníh a iných záznamov podniku, ktorý je predmetom inšpekcie, vo svojich priestoroch v Bruseli, len ak sa môže oprávnene domnievať, že je odôvodnené tak urobiť v záujme efektívnosti inšpekcie alebo s cieľom zabrániť nadmernému zásahu do fungovania dotknutého podniku. Okrem toho Súdny dvor zdôraznil, že táto možnosť je podmienená zistením, že takéto pokračovanie nespôsobuje žiadne porušenie práva na obhajobu a nepredstavuje ďalší zásah do práv dotknutých podnikov. Takýto zásah by pritom musel byť konštatovaný, ak by pokračovanie v tejto kontrole v priestoroch Komisie v Bruseli spôsobilo podniku, ktorý bol predmetom inšpekcie, dodatočné náklady, ktoré vznikli z dôvodu tohto samotného pokračovania. V dôsledku toho, ak toto pokračovanie môže viesť k takýmto dodatočným nákladom, Komisia k nemu môže pristúpiť len pod podmienkou, že súhlasí s vrátením týchto nákladov, ak jej dotknutý podnik v tomto zmysle predložil riadne odôvodnenú žiadosť.
Súdny dvor následne preskúmal štvrtý odvolací dôvod a otázku, či sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o jeho posúdenie stanovenia výšky pokút. Súdny dvor potom, ako konštatoval, že Všeobecný súd neporušil zásadu neobmedzenej právomoci, ktorá ho oprávňuje, aby nad rámec preskúmania zákonnosti sankcie nahradil posúdenie Komisie svojím posúdením a v dôsledku toho zrušil, znížil alebo zvýšil uloženú pokutu alebo penále, rozhodol, že Všeobecný súd mohol dospieť k záveru, že údajná neexistencia účinkov predmetného porušenia, ktorú tvrdili odvolateľky, ho nemohla vzhľadom na ostatné skutočnosti zohľadnené Všeobecným súdom viesť k zníženiu pokút, ktoré im boli uložené.
Súdny dvor napokon rozhodol o piatom odvolacom dôvode týkajúcom sa úvahy Všeobecného súdu, podľa ktorej z dôvodu účasti odvolateliek na európskej vetve kartelu, ktorá posilnila narušenie hospodárskej súťaže z dôvodu vetvy A/R uvedeného kartelu, mala Komisia právo zvýšiť koeficient závažnosti použitý na výpočet sumy pokút, ktoré im boli uložené, o 2 %. V tejto súvislosti Súdny dvor uviedol, že úzky vzťah medzi obomi vetvami totiž nič nemení na skutočnosti, že európska vetva kartelu nepredstavuje svojou vlastnou povahou dohodu odlišnú od rozdelenia projektov, ktoré neboli zahrnuté do vetvy A/R kartelu. Z tohto dôvodu Súdny dvor rozhodol, že úvaha Všeobecného súdu, podľa ktorej za toto dodatočné narušenie hospodárskej súťaže mohlo byť v súlade so zákonom uložená vyššia pokuta, nie je teda poznačená nesprávnym posúdením.
Keďže žiadny z odvolacích dôvodov uvádzaných odvolateľkami na podporu ich odvolania neuspel, Súdny dvor zamietol toto odvolanie v celom rozsahu.
(
1
)	Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018, Nexans France a Nexans/Komisia (T‑449/14, EU:T:2018:456).
(
2
)	Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch [101] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).
(
3
)	Rozhodnutie Komisie C(2014) 2139 final z 2. apríla 2014, týkajúce sa konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble).