62008CJ0456
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora)
z 28. januára 2010 (
*1
)
„Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 93/37/EHS — Verejné zákazky na práce — Oznámenie rozhodnutí o zadaní zákazky záujemcom a uchádzačom — Smernica 89/665/EHS — Postupy preskúmavania vo veciach verejného obstarávania — Lehota na podanie žaloby — Dátum, od ktorého začína plynúť lehota na podanie žaloby“
Vo veci C-456/08,
ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 20. októbra 2008,
Európska komisia, v zastúpení: G. Zavvos, M. Konstantinidis a E. White, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalobkyňa,
proti
Írsku, v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Collins, SC, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalovanému,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predseda druhej komory J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), vykonávajúci funkciu predsedu tretej komory, sudcovia P. Lindh, A. Rosas, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh,
generálna advokátka: J. Kokott,
tajomník: R. Şereş, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 24. septembra 2009,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 29. októbra 2009,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Vo svojej žalobe Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor učil, že Írsko si vzhľadom na vnútroštátny právne predpisy týkajúce sa lehôt, v ktorých môžu uchádzači uplatniť svoje práva na súdne preskúmanie v rámci postupov verejného obstarávania a vzhľadom na to, že neoznámilo rozhodnutie o zadaní zákazky sťažovateľovi v rámci dotknutého postupu verejného obstarávania, nesplnilo povinnosti, ktoré mu v súvislosti s uplatniteľnými lehotami vyplývajú z článku 1 ods. 1 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, s 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/50/EHS z (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322, ďalej len „smernica 89/665“), v zmysle výkladu Súdneho dvora a v súvislosti s neoznámením z článku 1 ods. 1 smernice 89/665 v zmysle výkladu Súdneho dvora, ako aj z článku 8 ods. 2 smernice Rady 93/37/EHS zo o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163) zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/52/ES z (Ú. v. ES L 328, s. 1; Mim. vyd. 06/003, s. 3, ďalej len „smernica 93/37“).
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
2
Článok 1 ods. 1 smernice 89/665 stanovuje:
„Členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby zabezpečili, že v oblasti postupov verejného obstarávania, na ktoré sa vzťahujú smernice [Rady] 71/305/EHS [z 26. júla 1971 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 185, s. 5)], 77/62/EHS [z o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 13, 1977, s. 1)], a [smernica] 92/50/EHS, môžu byť rozhodnutia obstarávateľov účinne a predovšetkým tak rýchlo, ako je to možné, preskúmané v súlade s podmienkami stanovenými v nasledujúcich článkoch, najmä v článku 2 ods. 7, ak tieto rozhodnutia porušili právo spoločenstva v oblasti verejného obstarávania, alebo vnútroštátne právne predpisy prijaté na jeho vykonanie.“
3
Podľa článku 2 ods. 1 smernice 89/665:
„1.   Členské štáty zabezpečia, aby prijaté opatrenia týkajúce sa postupov preskúmavania uvedených v článku 1 zahŕňali právomoc:
a)
prijať pri najbližšej príležitosti a formou predbežných konaní, dočasných opatrení [dočasné opatrenia — neoficiálny preklad] s cieľom nápravy údajného porušenia, alebo prevencie voči ďalšiemu poškodeniu príslušných záujmov, vrátane opatrení na zastavenie alebo na zabezpečenie zastavenia pokračovania verejného obstarávania, alebo vykonávania akéhokoľvek rozhodnutia prijatého obstarávateľom;
b)
zrušiť alebo zabezpečiť zrušenie rozhodnutí prijatých protiprávne, vrátane odstránenia diskriminačných technických, hospodárskych alebo finančných kritérií uvedených vo výzvach na predkladanie ponúk, zmluvných dokumentoch alebo v ktorýchkoľvek iných dokumentoch týkajúcich sa postupu verejného obstarávania;
c)
odškodniť osoby poškodené porušením.“
4
Článok 8 ods. 2 smernice 93/37 stanovuje:
„Obstarávatelia bezodkladne informujú záujemcov alebo uchádzačov o prijatých rozhodnutiach o uzavretí zmlúv [o zadaní zákaziek — neoficiálny preklad], vrátane dôvodov, prečo sa rozhodli neuzavrieť zmluvu [nezadať zákazku — neoficiálny preklad], na ktorú bola podaná výzva na predkladanie ponúk, alebo obnoviť konanie a na žiadosť tak urobí [urobia — neoficiálny preklad] písomne. Obstarávateľ o týchto rozhodnutiach informuje aj Úrad pre vydávanie úradných publikácií Európskych spoločenstiev.“
Vnútroštátna právna úprava
5
Článok 84A ods. 4 Rokovacieho poriadku vyšších súdov (Rules of the Superior Courts), v znení vyplývajúcom zo Statutory Instrument č. 374/1998 (ďalej len „RSC“), stanovuje:
„Návrh na preskúmanie rozhodnutia o zadaní zákazky alebo zadania zákazky sa má podať čo možno najskôr, najneskôr však v každom prípade do troch mesiacov od dátumu, kedy nastali prvýkrát dôvody pre jeho podanie, s výnimkou prípadov, keď súd, ktorý o veci rozhoduje, zastáva názor, že je odôvodnené túto lehotu predĺžiť.“
Okolnosti predchádzajúce sporu a konanie pred podaním žaloby
6
National Roads Authority (Národný cestný orgán, ďalej len „NRA“) je verejným orgánom povereným organizáciou výstavby a údržby ciest v Írsku.
7
SIAC Construction Ltd. (ďalej len „SIAC“) je spoločnosť s ručením obmedzeným so sídlom v Írsku, ktorá sa venuje činnosti v sektore výstavby.
8
NRA zverejnil v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev z 10. júla 2001 výzvu na vyjadrenie záujmu o vypracovanie stavebného projektu, výstavbu, financovanie a prevádzku západného diaľničného obchvatu mesta Dundalk. Úspešný uchádzač mal vytvoriť s NRA verejno-súkromné partnerstvo a prevádzkovať uvedenú diaľničnú časť počas obdobia 30 rokov.
9
V decembri 2001 boli štyria záujemcovia pozvaní na rokovania.
10
V apríli 2003 NRA vybral dvoch z nich na podrobnejšie rokovania, a to konzorcium EuroLink, ktorého súčasťou bola aj spoločnosť SIAC, a konzorcium Celtic Roads Group (ďalej len „CRG“).
11
Dňa 8. augusta 2003 NRA vyzval EuroLink a CRG na predloženie ich najlepších a konečných ponúk.
12
Listom zo 14. októbra 2003 NRA informoval EuroLink o tom, že sa rozhodol vybrať konzorcium CRG ako prednostného uchádzača. V liste však upresnil, že ponuka konzorcia EuroLink nebola zamietnutá. Ďalej bolo v liste vysvetlené, že NRA bude s konzorciom CRG ďalej rokovať, čo môže viesť k zadaniu zákazky týkajúcej sa dotknutého projektu. Ak by však tieto rokovania neviedli k zadaniu zákazky, vyhradzuje si NRA právo pozvať na rokovanie konzorcium Eurolink namiesto konzorcia CRG.
13
Dňa 9. decembra 2003 sa NRA rozhodol zadať zákazku konzorciu CRG.
14
Dňa 5. februára 2004 NRA podpísal s konzorciom CRG zmluvu. Od bolo oznámenie o tejto skutočnosti uvedené na internetovej stránke NRA. Oznámenie o zadaní zákazky bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie.
15
Dňa 8. apríla 2004 podala spoločnosť SIAC žalobu o náhradu škody na High Court (Írsko). Kritizovala jednak voľbu rokovacieho konania a jednak niektoré nezrovnalosti, ku ktorým podľa nej došlo v štádiu predloženia a posúdenia najlepších a konečných ponúk. Pokiaľ ide o lehoty na podanie žaloby, SIAC tvrdí, že lehota začala plynúť podpisom zmluvy s CRG .
16
High Court usúdil, že relevantné dôvody žaloby nastali v čase, kedy bolo konzorcium, ku ktorému SIAC patrila, informované o totožnosti prednostného uchádzača, teda 14. októbra 2003. Podľa článku 84A ods. 4 RSC mala SIAC podať svoju žalobu najneskôr do troch mesiacov od tohto dátumu. Z týchto dôvodov High Court zamietol žalobu spoločnosti SIAC ako oneskorenú.
17
SIAC následne podala sťažnosť na Komisiu. Komisia zaslala Írsku 10. apríla 2006 výzvu, na ktorú tento členský štát odpovedal .
18
Dňa 15. decembra 2006 zaslala Komisia Írsku doplňujúcu výzvu, na ktorú tento členský štát odpovedal .
19
Keďže vysvetlenia uvedené v týchto odpovediach Komisiu nepresvedčili, zaslala Írsku 1. februára 2008 odôvodnené stanovisko, v ktorom ho vyzvala na prijatie opatrení potrebných na to, aby tomuto stanovisku vyhovel v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia. Írsko na odôvodnené stanovisko odpovedalo .
20
Keďže Komisia nepovažovala túto odpoveď za uspokojivú, podala žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
O žalobe
O prvom žalobnom dôvode
21
Prvý žalobný dôvod predložený Komisiou je založený na skutočnosti, že NRA neinformoval neúspešného uchádzača o svojom rozhodnutí zadať zákazku týkajúcu sa vypracovania stavebného projektu, výstavby, financovania a prevádzky západného diaľničného obchvatu mesta Dundalk.
Argumentácia účastníkov konania
22
Komisia tvrdí, že oznámenie rozhodnutia o zadaní zákazky neúspešným záujemcom a uchádzačom je v zmysle článku 8 ods. 2 smernice 93/37 povinné. Okrem toho tvrdí, že úplná právna ochrana v zmysle smernice 89/665 predpokladá povinnosť informovať záujemcov a uchádzačov o uvedenom rozhodnutí.
23
Oznámenie adresované konzorciu EuroLink v liste NRA zo 14. októbra 2003, že CRG bolo zvolené ako prednostný uchádzač, nepredstavovalo odmietnutie ponuky konzorcia EuroLink. Tento list preto nebol oznámením o rozhodnutí zadať zákazku, tak ako to vyplýva zo smernice 89/665 a z článku 8 ods. 2 smernice 93/37.
24
Keďže je nepochybné, že SIAC nedostala oznámenie o konečnom zadaní dotknutej zákazky, požiadavky týchto ustanovení neboli dodržané.
25
Írsko pripúšťa povinnosť členských štátov informovať čo najskôr záujemcov a uchádzačov o rozhodnutiach prijatých v súvislosti s verejným obstarávaním a tvrdí, že do svojho vnútroštátneho práva v plnej miere prebralo ustanovenia článku 8 ods. 2 smernice 93/37, ktorý túto povinnosť upravuje. Komisia podľa neho vlastne netvrdí, že írska právna úprava v tejto oblasti nie je v súlade s požiadavkami práva Spoločenstva.
26
Pokiaľ ide o zákazku týkajúcu sa diaľničného obchvatu mesta Dundalk, Írsko pripúšťa, že oznámenie o prednostnom uchádzačovi adresované 14. októbra 2003 konzorciu EuroLink nepredstavuje oznámenie o rozhodnutí zadať túto zákazky.
27
Z rozsudku High Court zo 16. júla 2004 však vyplýva, že v tom čase už bolo spoločnosti SIAC jasné, že rozhodnutie o zadaní zákazky bolo prijaté. SIAC nemohla nevedieť, že NRA začal postup uzatvárania zmluvy s konzorciom CRG. Podľa Írska z toho vyplýva, že za okolností prejednávanej veci nespôsobilo neoznámenie konečného zadania dotknutej zákazky nijakú ujmu.
28
Írsko tvrdí, že vzhľadom na to, že vnútroštátne právo v plnej miere preberá právny režim Spoločenstva súvisiaci s oznamovaním rozhodnutí o zadaní zákaziek, nemožno na základe jediného prípadu neoznámenia dospieť k záveru, že si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z práva Spoločenstva.
Posúdenie Súdnym dvorom
29
Článok 8 ods. 2 smernice 93/37 stanovuje, že verejní obstarávatelia bezodkladne informujú záujemcov alebo uchádzačov o prijatých rozhodnutiach týkajúcich sa zadania zákaziek. Oznámenie rozhodnutia o zadaní zákazky neúspešným záujemcom a uchádzačom je v zmysle tohto ustanovenia povinné.
30
Rovnaká povinnosť vyplýva z článku 1 ods. 1 smernice 89/665, keďže možnosť účinného preskúmania rozhodnutí o zadaní zákazky predpokladá, že záujemcovia a uchádzači o túto zákazku sú o tomto rozhodnutí včas informovaní (pozri v tomto zmysle rozsudky z 24. júna 2004, Komisia/Rakúsko, C-212/02, bod 21, a z, Komisia/Španielsko, C-444/06, Zb. s. I-2045, bod 38).
31
Je nepochybné, že v prejednávanej veci NRA konzorciu EuroLink nikdy oficiálne neoznámil svoje rozhodnutie zadať zákazku konzorciu CRG.
32
Rozšírenie tejto informácie prostredníctvom internetovej stránky NRA 9. februára 2004 a jej uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie nemôže dostatočným spôsobom tento nedostatok napraviť.
33
Tieto informácie totiž boli zverejnené až po podpísaní zmluvy 5. februára 2004, ale na to, aby mali záujemcovia a uchádzači možnosť účinnej súdnej ochrany, mali byť informovaní o rozhodnutí o zadaní zákazky prijatom NRA istý čas pred skutočným uzavretím tejto zmluvy (pozri v tomto zmysle rozsudky Komisia/Rakúsko, už citovaný, bod 21, a Komisia/Španielsko, už citovaný, bod 38).
34
Z toho vyplýva, že NRA na relevantnom trhu nedodržal informačné povinnosti, ktoré mu vyplývali z článku 8 ods. 2 smernice 93/37 a z článku 1 ods. 1 smernice 89/665.
35
Írsko v tejto súvislosti odkazuje na list NRA zo 14 októbra 2003, pričom tvrdí, že v prejednávanej veci SIAC neutrpela nijakú ujmu. Podľa tohto členského štátu po tomto dátume SIAC nemohla nevedieť, že NRA vstúpil do procesu uzatvárania zmluvy s konzorciom CRG.
36
Túto argumentáciu nemožno prijať.
37
Po prvé, listom zo 14. októbra 2003 NRA neoznámil konečné rozhodnutie o zadaní dotknutej zákazky. Uviedol len, že CRG považuje za prednostného uchádzača. NRA dokonca upresnil, že ak sa rokovania medzi ním a konzorciom CRG neskončia úspešne, vyhradzuje si právo začať rokovania s konzorciom EuroLink miesto konzorcia CRG. V tomto štádiu nebola pre EuroLink definitívne vylúčená možnosť získať túto zákazku a stále sa mohlo legitímne domnievať, že dotknutý postup verejného obstarávanie nie je ukončený.
38
Po druhé, konštatovanie nesplnenia povinnosti členským štátom v každom prípade nie je viazané na škodu, ktorá z neho vyplýva (rozsudky z 18. decembra 1997, Komisia/Belgicko, C-263/96, Zb. s. I-7453, bod 30, ako aj z, Komisia/Nemecko, C-20/01 a C-28/01, Zb. s. I-3609, bod 42).
39
Napokon, Írsko tvrdí, že dotknutá vnútroštátna právna úprava je v súlade s informačnými povinnosťami vyplývajúcimi z právnej úpravy Spoločenstva. Za týchto okolností neodôvodňuje ojedinelý prípad, v ktorom rozhodnutie o zadaní zákazky nebolo oznámené, záver, že členský štát si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce mu z práva Spoločenstva.
40
Ani toto tvrdenie nemožno prijať.
41
Bez toho, aby bolo potrebné zaujať stanovisko k tvrdeniu, že dotknutá vnútroštátna právna úprava dostatočným spôsobom preberá požiadavky práva Spoločenstva v tejto oblasti, postačí pripomenúť, že konanie o nesplnení povinnosti podľa ustálenej judikatúry neumožňuje len overenie súladu zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členského štátu s právom Spoločenstva, ale aj zistenie, či orgán členského štátu v konkrétnom prípade neporušil právnu úpravu Spoločenstva (pozri v súvislosti s verejným obstarávaním rozsudky z 10. apríla 2003, Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 30, a z, Komisia/Nemecko, C-275/08, bod 27).
42
Prvý žalobný dôvod je preto dôvodný.
O druhom žalobnom dôvode
43
Druhý žalobný dôvod Komisie sa skladá z dvoch častí. Po prvé, Komisia tvrdí, že z dotknutej vnútroštátnej právnej úpravy vyplýva neistota, pokiaľ ide o rozhodnutie, proti ktorému sa má podať návrh na preskúmanie. Po druhé, Komisia tvrdí, že táto právna úprava spôsobuje neistotu pri stanovovaní lehôt na podanie návrhu na preskúmanie.
O prvej časti druhého odvolacieho dôvodu
— Argumentácia účastníkov konania
44
Komisia tvrdí, že uchádzači majú ťažkosti pri určovaní rozhodnutia verejného obstarávateľa, ktoré majú napadnúť, a pri zisťovaní začiatku plynutia lehoty na podanie návrhu na preskúmanie takého rozhodnutia. Komisia tvrdí, že táto neistota je spôsobená znením článku 84A ods. 4 RSC, ako aj jeho nepresným výkladom.
45
Komisia zdôrazňuje, že výraz „rozhodnuti[e] o zadaní zákazky alebo zadani[e] zákazky“ použitý v článku 84A ods. 4 RSC označuje rozhodnutia, ktoré môžu byť predmetom návrhu na preskúmanie a že toto ustanovenie sa nezmieňuje o predbežných rozhodnutiach prijatých verejným obstarávateľom. Vo svojom rozsudku zo 16. júla 2004 High Court usúdil, že uvedené ustanovenie sa neuplatňuje len na rozhodnutie o zadaní zákazky alebo na zadanie zákazky, ale aj na rozhodnutia prijaté verejnými obstarávateľmi v súvislosti s postupom verejného obstarávania.
46
Podľa Komisie sa dotknutá vnútroštátna právna úprava nezdá byť v súlade so základnou zásadou právnej istoty a s požiadavkou efektivity uvedenou v smernici 89/665, teda s požiadavkou, ktorá predstavuje uplatnenie uvedenej zásady, pretože uchádzači sú ponechaní v neistote, keď majú v úmysle podať návrh na preskúmanie smerujúci proti rozhodnutiu o zadaní zákazky prijatému verejným obstarávateľom v rámci postupu pozostávajúceho z dvoch etáp, v ktorom sa definitívne rozhodnutie o zadaní zákazky prijme po výbere uchádzača.
47
Komisia tvrdí, že pre uchádzačov je potrebné jasne upresniť, že článok 84A ods. 4 RSC sa neuplatňuje len na rozhodnutia o zadaní zákazky, ale aj na predbežné rozhodnutia prijaté verejným obstarávateľom v priebehu postupu verejného obstarávania, akými sú najmä rozhodnutia týkajúce sa výberu prednostného uchádzača.
48
Írsko pripomína, že článok 1 smernice 89/665 vyžaduje, aby členské štáty zabezpečili možnosť účinného preskúmania všetkých rozhodnutí prijatých verejnými obstarávateľmi v rámci postupu verejného obstarávania a nie len rozhodnutí o zadaní zákazky. Podľa Írska vnútroštátne súdy vykladajú a uplatňujú článok 84A ods. 4 RSC v zmysle týchto požiadaviek. Konkrétne z rozsudku High Court zo 16. júla 2004 jasne vyplýva, že uvedené ustanovenie umožňuje podať návrh na preskúmanie proti akémukoľvek rozhodnutiu verejných obstarávateľov v rámci postupu verejného obstarávania, čo je v plnom rozsahu v súlade s článkom 1 smernice 89/665.
49
Pokiaľ ide o dátum, od ktorého plynie lehota na napadnutie predbežného rozhodnutia verejného obstarávateľa, Írsko uvádza, že smernica 89/665 vyžaduje, aby rozhodnutia verejných obstarávateľov mohli byť predmetom preskúmania, ktoré sa uskutoční rýchlo. Takéto preskúmanie sa môže uskutočniť rýchlo, len ak majú obaja účastníci sporu povinnosť konať v rámci tohto konania urýchlene. Tento cieľ by nebolo možné dosiahnuť, ak by účastníci verejného obstarávania napriek tomu, že sú im známe všetky skutkové a právne okolnosti, ktoré sú potrebné na začatie takého konania, mohli pred podaním návrhu na preskúmanie čakať na formálne oznámenie rozhodnutia o zadaní zákazky.
50
Írsko tvrdí, že ak by uchádzač mohol jednoducho čakať na oznámenie formálneho rozhodnutia o tom, že mu nebude zadaná dotknutá zákazka, a to napriek tomu, že vie, že mu táto zákazka nie je zadaná, ako to konštatoval High Court vo veci, v ktorej bol vyhlásený jeho rozsudok zo 16. júla 2004, vyplývali by z toho vážne prieťahy lehôt na preskúmanie akýchkoľvek rozhodnutí verejných obstarávateľov.
— Posúdenie Súdnym dvorom
51
Súdny dvor už rozhodol, že smernica 89/665 nevylučuje takú vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá stanovuje, že akýkoľvek návrh na preskúmanie rozhodnutia verejného obstarávateľa musí byť podaný v lehote stanovej na tento účel a že v tej istej lehote treba pod hrozbou preklúzie namietať akúkoľvek nezrovnalosť v postupe verejného obstarávania, ktorá sa uvádza na podporu tohto návrhu, takže po uplynutí uvedenej lehoty už nie je možné napadnúť takéto rozhodnutie ani namietať takúto nezrovnalosť, to všetko za predpokladu, že predmetná lehota je primeraná (rozsudok z 11. októbra 2007, Lämmerzahl, C-241/06, Zb. s. I-8415, bod 50 a citovaná judikatúra).
52
Toto stanovisko vychádza z názoru, že naplnenie cieľa sledovaného smernicou 89/665 by bolo ohrozené, ak by záujemcovia a uchádzači mohli v ktoromkoľvek štádiu verejného obstarávania tvrdiť, že došlo k porušeniu jeho pravidiel a donútiť tak verejného obstarávateľa, aby začal celý postup od začiatku a tieto porušenia odstránil (rozsudok Lämmerzahl, už citovaný, bod 51).
53
Na druhej strane vnútroštátne prekluzívne lehoty ani spôsoby ich uplatňovania nemôžu ako také prakticky znemožniť alebo nadmerne sťažiť výkon práv, ktoré dotknutej osobe prípadne priznáva právo Spoločenstva (rozsudok Lämmerzahl, už citovaný, bod 52).
54
Článok 84A ods. 4 RSC stanovuje, že „návrh na preskúmanie rozhodnutia o zadaní zákazky alebo zadania zákazky“ sa má podať v rámci určitej lehoty.
55
Ako to však bolo v rámci sporu, v ktorom bol vyhlásený rozsudok High Court zo 16. júla 2004, írske súdy môžu toto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje len na konečné rozhodnutia o zadaní zákazky, ale aj na predbežné rozhodnutia prijaté verejným obstarávateľom v priebehu postupu daného verejného obstarávania. Ak sa však konečné rozhodnutie o zadaní zákazky prijme po uplynutí lehoty stanovenej na napadnutie predmetného prechodného rozhodnutia, nebude vylúčené, že preklúzia zabráni dotknutému záujemcovi alebo uchádzačovi podať návrh na preskúmanie týkajúci sa zadania dotknutej zákazky.
56
Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora uplatnenie vnútroštátnej prekluzívnej lehoty nesmie mať za následok, že výkon práva na preskúmanie rozhodnutí o zadaní zákazky stratí svoju účinnosť (pozri v tomto zmysle rozsudky z 12. decembra 2002, Universale-Bau a i., C-470/99, Zb. s. I-11617, bod 72; z, Santex, C-327/00, Zb. s. I-1877, body 51 a 57, ako aj Lämmerzahl, už citovaný, bod 52).
57
Ako v bode 51 svojich návrhov uviedla generálna advokátka, záujemcovia alebo uchádzači môžu včas vykonať opatrenia nevyhnutné pre začatie preskúmania prípadných porušení právnych predpisov v oblasti verejného obstarávania v zmysle článku 1 ods. 1 smernice 89/665 len za predpokladu, že z vnútroštátnej právnej úpravy jasne vyplýva, že aj prípravné akty alebo predbežné rozhodnutia verejných obstarávateľov v rámci postupu verejného obstarávania spôsobujú začiatok plynutia prekluzívnej lehoty.
58
Požiadavky článku 1 ods. 1 tejto smernice teda nie sú splnené, ak sa bez toho, aby to jasne vyplývalo zo znenia článku 84A ods. 4 RSC, lehota na podanie návrhu na preskúmanie rozširuje aj na návrhy na preskúmanie predbežných rozhodnutí verejných obstarávateľov v rámci verejného obstarávania.
59
Írsko proti takémuto záveru namieta, že uplatnenie tejto lehoty na uvedené predbežné rozhodnutia zodpovedá cieľom smernice 89/665 a osobitne požiadavke rýchlosti.
60
Je nepochybne pravda, že článok 1 ods. 1 smernice 89/665 členským štátom stanovuje povinnosť zabezpečiť, aby všetky rozhodnutia verejných obstarávateľov mohli byť predmetom účinného a čo najrýchlejšieho preskúmania. Aby sa cieľ rýchlosti sledovaný touto smernicou uskutočnil, členské štáty môžu určiť lehoty na podanie návrhov na preskúmanie a donútiť tak subjekty, aby prípravné opatrenia a predbežné rozhodnutia prijaté v rámci postupu verejného obstarávania napádali čo najskôr (pozri v tomto zmysle rozsudky Universale-Bau a i., už citovaný, body 75 až 79; z 12. februára 2004, Grossmann Air Service, C-230/02, Zb. s. I-1829, body 30 a 36 až 39, ako aj Lämmerzahl, už citovaný, body 50 a 51).
61
Cieľ rýchlosti sledovaný smernicou 89/665 však musí byť vo vnútroštátnom právnom poriadku realizovaný v súlade s požiadavkami právnej istoty. Členské štáty majú na tento účel povinnosť stanoviť dostatočne presný, jasný a predvídateľný právny rámec, aby jednotlivci mohli poznať svoje práva a povinnosti (pozri v tomto zmysle rozsudky z 30. mája 1991, Komisia/Nemecko, C-361/88, Zb. s. I-2567, bod 24, a zo, Komisia/Luxembursko, C-221/94, Zb. s. I-5669, bod 22).
62
Uvedený cieľ rýchlosti členským štátom neumožňuje odchýliť sa od zásady efektivity, podľa ktorej spôsob uplatňovania vnútroštátnych prekluzívnych lehôt nemôže znemožniť alebo nadmerne sťažiť výkon práv, ktoré dotknutej osobe priznáva právo Spoločenstva, teda od zásady, ktorá je podriadená cieľu účinnosti preskúmania, výslovne uvedenému v článku 1 ods. 1 tejto smernice.
63
Rozšírenie prekluzívnej lehoty uvedenej v článku 84A ods. 4 RSC na predbežné rozhodnutia prijaté verejnými obstarávateľmi v rámci verejného obstarávania, a to na základe spôsobov uplatnenia, z ktorých vyplýva odňatie práva na preskúmanie dotknutým osobám, nie je v súlade ani s požiadavkami právnej istoty, ani s cieľom účinnosti preskúmania. Dotknuté osoby musia byť informované o tom, že režim lehôt sa na uvedené predbežné rozhodnutia uplatňuje, a to dostatočne jasne, aby mohli účinne v stanovených lehotách podať návrh na preskúmanie. Neexistencia takejto informácie nemôže byť odôvodnená cieľom rýchlosti konania.
64
Írsko uvádza, že írske súdy vykladajú a uplatňujú článok 84A ods. 4 RSC v súlade s požiadavkami smernice 89/665. Toto tvrdenie poukazuje na významnú úlohu, ktorú judikatúra zohráva v krajinách common law, ako je Írsko.
65
V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora si prebratie smernice do vnútroštátneho práva nevyžaduje nevyhnutne formálne a doslovné prebratie jej ustanovení do výslovnej a špecifickej právnej normy a môže sa obmedziť na všeobecný právny kontext, je však nevyhnutné, aby bol tento právny kontext dostatočne jasný a presný, aby dotknuté osoby mohli poznať svoje práva v plnom rozsahu a prípadne ich uplatniť pred vnútroštátnymi súdmi (rozsudok z 29. októbra 2009, Komisia/Belgicko, C-474/08, bod 19 a citovaná judikatúra).
66
Článok 84A ods. 4 RSC však túto požiadavku nespĺňa, keďže umožňuje vnútroštátnym súdom analogicky uplatňovať prekluzívnu lehotu, ktorú upravuje v súvislosti s preskúmaním rozhodnutí o zadaní zákazky, na preskúmanie predbežných rozhodnutí prijatých verejnými obstarávateľmi v rámci daného verejného obstarávania, v súvislosti s ktorými normotvorca túto preklúziu výslovne neupravil. Z toho vyplývajúca právna situácia nie je dostatočne jasná a presná, aby bolo možné vylúčiť riziko, že dotknutým záujemcom a uchádzačom bude zo strany vnútroštátneho súdu na základe výkladu uvedeného ustanovenia odoprené ich právo na preskúmanie rozhodnutí v oblasti verejného obstarávania.
67
Z toho vyplýva, že prvá časť druhého žalobného dôvodu je odôvodnená.
O druhej časti druhého žalobného dôvodu
— Argumentácia účastníkov konania
68
Komisia pripomína, že článok 84A ods. 4 RSC stanovuje, že návrh na preskúmanie sa má podať „čo možno najskôr, najneskôr však v každom prípade do troch mesiacov“. Podľa Komisie ponecháva táto formulácia uchádzačov v neistote, keď majú v úmysle uplatniť právo, ktoré im vyplýva z práva Spoločenstva, podať návrh na preskúmanie proti rozhodnutiu verejného obstarávateľa. Uchádzači totiž spoznajú výklad výrazu „čo možno najskôr“, až keď podajú svoj návrh na preskúmanie a keď príslušný súd uskutoční svoju voľnú úvahu pri výklade tohto ustanovenia. Takáto situácia je v rozpore so zásadou právnej istoty.
69
Uvedené ustanovenie okrem toho vytvára dodatočnú neistotu, pokiaľ ide o otázku, v ktorých prípadoch sa uplatní lehota troch mesiacov a v ktorých ďalších prípadoch bude táto lehota kratšia, pretože bolo možné podať návrh na preskúmanie skôr.
70
Komisia preto zastáva názor, že článok 84A ods. 4 RSC nie je jasný a vytvára právnu neistotu. Domnieva sa, že vzhľadom na povinnosť súladu so zásadou právnej istoty musí byť uplatniteľná lehota pevne stanovená a musí byť možné ju jasne a predvídateľne vykladať zo strany všetkých uchádzačov.
71
Írsko odpovedá, že k dnešnému dňu nijaký írsky súd z dôvodu oneskorenia neodmietol návrh na preskúmanie namierený proti rozhodnutiu verejného obstarávateľa prijatému v rámci postupu verejného obstarávania, teda návrh, ktorý bol podaný v rámci lehoty troch mesiacov a nie v rámci kratšej lehoty. Podľa Írska akýkoľvek výklad v tomto zmysle by nebol prijatý, lebo výraz „v každom prípade“ poukazuje na to, že včas je podaný každý návrh na preskúmanie, ktorý je podaný v lehote troch mesiacov. Navyše High Court výslovne rozhodol, že v prípade potreby bude lehota troch mesiacov predĺžená.
72
Írsko zdôrazňuje, že článok 84A ods. 4 RSC írskym súdom umožňuje predĺžiť lehotu na podanie návrhov na preskúmanie. Skutočnosť, že vnútroštátna právna úprava priznáva súdom takúto právomoc, je legitímnou možnosťou členských štátov upraviť lehoty na podanie takýchto návrhov. Členské štáty nie sú povinné stanovovať nemenné lehoty.
— Posúdenie Súdnym dvorom
73
Keďže smernica 89/665 sleduje cieľ rýchlosti, je legitímne, aby členský štát v rámci jej implementácie uložil dotknutým osobám povinnosť náležitej starostlivosti pri podávaní návrhov na preskúmanie v tejto oblasti.
74
Z formulácie článku 84A ods. 4 RSC, podľa ktorého sa každý relevantný návrh na preskúmanie „má podať čo možno najskôr, najneskôr však v každom prípade do troch mesiacov“, ale vyplýva neistota. Nemožno vylúčiť, že takéto ustanovenie umožňuje vnútroštátnym súdom zamietnuť návrh ako návrh podaný po uplynutí prekluzívnej lehoty, a to aj pred uplynutím lehoty troch mesiacov, ak usúdia, že nebol podaný „čo možno najskôr“ v zmysle tohto ustanovenia.
75
Trvanie prekluzívnej lehoty nie je zo strany dotknutých osôb predvídateľné, ak sa ponechá na voľnú úvahu príslušného súdu. Vnútroštátne ustanovenie, ktoré takúto lehotu upravuje, preto nezabezpečuje účinné prebratie smernice 89/665.
76
Proti tomuto záveru Írsko argumentuje v tom zmysle, že írske súdy neodmietli nijaký návrh na preskúmanie v oblasti verejného obstarávania z dôvodu, že nebol podaný „čo možno najskôr“.
77
V tejto súvislosti postačuje pripomenúť, že pri určovaní, či je prebratie smernice nedostatočné, nie je vždy nevyhnutné poukázať na skutočné účinky preberajúcej vnútroštátnej právnej úpravy. Inak je to v prípade, že aj samotný text je z hľadiska prebratia nedostatočný (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. septembra 1999, Komisia/Írsko, C-392/96, Zb. s. I-5901, bod 60).
78
Írsko vysvetľuje, že článok 84A ods. 4 RSC umožňuje írskym súdom predĺžiť lehoty na podanie návrhu na preskúmanie.
79
Toto ustanovenie upravuje uplatnenie predpísanej lehoty „s výnimkou prípadov, keď Súd zastáva názor, že je odôvodnené túto lehotu predĺžiť“.
80
Treba uznať, že takéto ustanovenie samo osebe a nezávisle od svojho kontextu je v rámci implementácie smernice 89/665 prijateľné. V oblasti, akou je verejné obstarávanie, ktorého postupy môžu byť zložité a skutkové okolnosti mimoriadne rôznorodé, môže možnosť predĺženia lehôt z dôvodov prirodzenej spravodlivosti, priznaná zo strany vnútroštátneho zákonodarcu vnútroštátnym súdom, spadať do rámca riadneho výkonu spravodlivosti.
81
Možnosť súdu predĺžiť lehoty na podanie návrhu na preskúmanie stanovená v článku 84A ods. 4 RSC však nemôže napraviť medzery tohto ustanovenia, pokiaľ ide o jasnosť a presnosť, vyžadované smernicou 89/665 v súvislosti s režimom lehôt na podanie návrhu na preskúmanie. Vzhľadom na povinnosť podať návrh na preskúmanie čo najskôr, totiž dotknutý záujemca alebo uchádzač nemôže s určitosťou predpokladať lehotu, ktorá mu bude určená na podanie uvedeného návrhu, a to aj ak sa vezme do úvahy možnosť súdu predĺžiť lehotu.
82
Preto je potrebné dospieť k záveru, že druhá časť druhého žalobného dôvodu je dôvodná.
83
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy je potrebné konštatovať, že Írsko si tým, že
—
NRA neinformoval neúspešného uchádzača o svojom rozhodnutí zadať zákazku týkajúcu sa vypracovania stavebného projektu, výstavby, financovania a prevádzky západného diaľničného obchvatu mesta Dundalk a
—
a tým, že ponechalo v platnosti ustanovenia článku 84A ods. 4 RSC v rozsahu, v akom z nich vyplýva neistota, pokiaľ ide o rozhodnutie, proti ktorému sa má podať návrh na preskúmanie, a pokiaľ ide o určenie lehoty na podanie takéhoto návrhu,
nesplnilo, v súvislosti s prvým žalobným dôvodom povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 1 smernice 89/665, ako aj z článku 8 ods. 2 smernice 93/37 a v súvislosti s druhým žalobným dôvodom povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 1 smernice 89/665.
O trovách
84
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Írsko na náhradu trov konania a Írsko nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol a vyhlásil:
1.
Írsko si tým, že
—
National Roads Authority neinformoval neúspešného uchádzača o svojom rozhodnutí zadať zákazku týkajúcu sa vypracovania stavebného projektu, výstavby, financovania a prevádzky západného diaľničného obchvatu mesta Dundalk a
—
a tým, že ponechalo v platnosti ustanovenia článku 84A ods. 4 Rokovacieho poriadku vyšších súdov (Rules of the Superior Courts), v znení vyplývajúcom zo Statutory Instrument č. 374/1998, v rozsahu, v akom z nich vyplýva neistota, pokiaľ ide o rozhodnutie, proti ktorému sa má podať návrh na preskúmanie, a pokiaľ ide o určenie lehoty na podanie takéhoto návrhu,
nesplnilo v súvislosti s prvým žalobným dôvodom povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 1 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/50/EHS z, ako aj z článku 8 ods. 2 smernice Rady 93/37/EHS zo o koordinácii postupov verejného obstarávania prác, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/52/ES z, a v súvislosti s druhým žalobným dôvodom povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 1 smernice 89/665, zmenenej a doplnenej smernicou 92/50.
2.
Írsko je povinné nahradiť trovy konania.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.