62024CJ0717
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (prvá komora)
z 21. mája 2026 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálne zabezpečenie – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia – Starobné dôchodky – Článok 51 ods. 1 – Doby poistenia dosiahnuté vykonávaním špecifickej činnosti ako zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba alebo v povolaní, ktoré podlieha osobitnému systému – Pojem ‚osobitný systém‘ – Pravidlá sčítania dôb poistenia – Vnútroštátna právna úprava, ktorá priznáva priaznivejšie zaobchádzanie pracovníkom v určitých kategóriách zamestnania – Články 45 a 48 ZFEÚ – Voľný pohyb pracovníkov“
Vo veci C‑717/24,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Najvyššieho správneho súdu Slovenskej republiky z 15. augusta 2024 a doručený Súdnemu dvoru 21. októbra 2024, ktorý súvisí s konaním:
BD
proti
Sociálnej poisťovni, ústredie,
SÚDNY DVOR (prvá komora),
v zložení: predseda prvej komory F. Biltgen, sudcovia I. Ziemele, A. Kumin, S. Gervasoni (spravodajca) a M. Bošnjak,
generálny advokát: D. Spielmann
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
talianska vláda, v zastúpení: S. Fiorentino, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Garofoli, avvocato dello Stato,
–
poľská vláda, v zastúpení: B. Majczyna a D. Lutostańska, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: B.‑R. Killmann a A. Tokár, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 18. decembra 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 51 ods. 1 nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72) (ďalej len „nariadenie č. 883/2004“).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi BD a Sociálnou poisťovňou, ústredie (Slovensko) vo veci týkajúcej sa skutočnosti, že táto poisťovňa zamietla žiadosť BD o poskytnutie starobného dôchodku od dosiahnutia veku 55 rokov na základe činnosti, ktorú vykonával ako baník v hlbinných baniach.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie č. 1408/71
3
Článok 45 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a na ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3) (ďalej len „nariadenie č. 1408/71“), stanovoval:
„Ak právne predpisy členského štátu podmieňujú poskytovanie určitých dávok dobami poistenia dosiahnutými len v povolaní, v ktorom sa uplatňuje osobitný systém pre zamestnancov, alebo, ak je to vhodné, v osobitnom zamestnaní, doby dosiahnuté podľa právnych predpisov iných členských štátov sa zohľadnia pre poskytovanie týchto dávok, len ak sa dosiahli podľa zodpovedajúceho systému alebo, ak to nie je možné, tak v tom istom povolaní alebo, ak je to vhodné, v tom istom zamestnaní. Ak po zohľadnení takto dosiahnutých dôb dotknutá osoba nespĺňa podmienky pre poberanie týchto dávok, zohľadnia sa tieto doby pre poskytovanie dávok podľa všeobecného systému alebo, ak tento nie je, podľa systému týkajúceho sa manuálnych pracovníkov alebo zamestnancov podľa jednotlivých prípadov pod podmienkou, že dotknutá osoba je účastníkom jedného z týchto systémov.“
Nariadenie č. 883/2004
4
Odôvodnenia 1, 4 a 13 nariadenia č. 883/2004 uvádzajú:
„(1)
Pravidlá koordinácie vnútroštátnych systémov sociálneho zabezpečenia patria do rámca voľného pohybu osôb a mali by prispieť k zlepšeniu ich životnej úrovne a podmienok zamestnania;
…
(4)
je potrebné rešpektovať osobitné vlastnosti vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti sociálneho zabezpečenia a vypracovať iba systém koordinácie;
…
(13)
pravidlá koordinácie musia zaručiť, aby osoby, ktoré sa pohybujú v rámci spoločenstva, a osoby, ktoré sú od nich závislé, a ich pozostalí, si zachovali práva a výhody nadobudnuté a ktoré nadobúdajú.“
5
Podľa článku 5 tohto nariadenia, nazvaného „Rovnocennosť zaobchádzania pri dávkach, príjmoch, faktoch alebo udalostiach“:
„Pokiaľ nie je v tomto nariadení ustanovené inak a vzhľadom na osobitné vykonávacie ustanovenia, platí toto:
a)
ak podľa právnych predpisov príslušného členského štátu má poskytnutie dávok sociálneho zabezpečenia a iného príjmu určité právne účinky, príslušné ustanovenia takýchto právnych predpisov sa uplatňujú tiež na poskytnutie rovnocenných dávok získaných podľa právnych predpisov iného členského štátu, alebo na príjem získaný v inom členskom štáte;
b)
ak sú podľa právnych predpisov príslušného členského štátu právne účinky prisúdené výskytom určitých faktov alebo udalostí, takýto členský štát zohľadní podobné fakty alebo udalosti, ktoré sa vyskytli v ktoromkoľvek členskom štáte, ako keby sa stali na jeho vlastnom území.“
6
Článok 6 uvedeného nariadenia s názvom „Sčítanie dôb“ znie:
„Pokiaľ nie je v tomto nariadení ustanovené inak, príslušná inštitúcia členského štátu, právne predpisy ktorého:
–
nadobudnutie, zachovanie, trvanie alebo znovunadobudnutie práva na dávky,
…
podmieňujú ukončením dôb poistenia, zamestnania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo bydliskom, zohľadní v potrebnom rozsahu doby poistenia, zamestnania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo bydliska, dosiahnuté podľa právnych predpisov ktoréhokoľvek iného členského štátu, ako keby tieto doby boli dosiahnuté podľa právnych predpisov, ktoré táto inštitúcia uplatňuje.“
7
Článok 51 tohto nariadenia, nazvaný „Osobitné ustanovenia o sčítaní dôb“, v odseku 1 stanovuje:
„Ak právne predpisy členského štátu podmieňujú poskytovanie určitých dávok dobami poistenia, dosiahnutými iba vykonávaním špecifickej činnosti ako zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba, alebo v povolaní, ktoré podlieha osobitnému systému pre zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby, príslušná inštitúcia tohto členského štátu zohľadní dosiahnuté doby podľa právnych predpisov iných členských štátov, iba ak sú dosiahnuté podľa zodpovedajúceho systému, alebo ak to nie je možné, v tom istom povolaní, alebo prípadne tej istej činnosti ako zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba.
Ak po zohľadnení takto dosiahnutých dôb daná osoba nespĺňa podmienky na poberanie dávok osobitného systému, tieto doby sa zohľadnia na účely poskytovania dávok podľa všeobecného systému, alebo ak to nie je možné, podľa systému, ktorý sa týka manuálnych pracovníkov alebo úradníkov, podľa jednotlivých prípadov pod podmienkou, že daná osoba je účastníkom jedného alebo viacerých z týchto systémov.“
8
Článok 87 nariadenia č. 883/2004, nazvaný „Prechodné ustanovenia“, v odseku 2 stanovuje:
„Všetky doby poistenia a prípadne všetky doby zamestnania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo bydliska dosiahnuté podľa právnych predpisov členského štátu pred dátumom uplatňovania tohto nariadenia v danom členskom štáte sa zohľadnia na určenie nárokov nadobudnutých podľa tohto nariadenia.“
Československé právo
9
Ustanovenie § 1 zákona č. 100/1988 Zb. o sociálnom zabezpečení zo 16. júna 1988 s názvom „Základné zásady“ v znení uplatniteľnom od 1. októbra 1988 do 31. mája 1992 stanovovalo:
„…
2.   Právo na sociálne zabezpečenie podľa tohto zákona sa zaručuje všetkým občanom. Dávky a služby sociálneho zabezpečenia poskytuje štát.
…
4.   Výška dávok dôchodkového zabezpečenia závisí predovšetkým… od dĺžky doby zamestnania… a od pracovnej kategórie.“
10
Ustanovenie § 14 zákona č. 100/1988 v znení uplatniteľnom v období od 1. októbra 1988 do 31. mája 1992 znelo:
„1.   Zamestnania sa na účely dôchodkového zabezpečenia zaraďujú podľa druhov vykonávaných prác do troch pracovných kategórií.
2.   Do I. pracovnej kategórie sa zaraďujú zamestnania, v ktorých sa vykonávajú sústavne a v priebehu kalendárneho mesiaca prevažne rizikové práce, pri ktorých dochádza k častým a trvalým poruchám zdravia pracujúcich pôsobením škodlivých fyzikálnych a chemických vplyvov, a to
a)
zamestnania v baníctve so stálym pracoviskom pod zemou v hlbinných baniach,
b)
ostatné zamestnania v baníctve vykonávané pod zemou v hlbinných baniach_…
…
4.   Do III. pracovnej kategórie patria zamestnania, ktoré nie sú zaradené do I. alebo II. pracovnej kategórie.“
11
Ustanovenie § 21 zákona č. 100/1988 v znení uplatniteľnom v období od 1. októbra 1988 do 31. mája 1992 s názvom „Podmienky nároku na starobný dôchodok“ v odseku 1 stanovovalo:
„Občan má nárok na starobný dôchodok, ak bol zamestnaný najmenej 25 rokov a dosiahol vek aspoň
a)
55 rokov, ak bol zamestnaný najmenej 15 rokov v zamestnaní uvedenom v § 14 ods. 2 písm. a)…,
c)
55 rokov, ak bol zamestnaný najmenej 20 rokov v zamestnaní uvedenom v § 14 ods. 2 písm. b) až h),
d)
58 rokov, ak bol zamestnaný najmenej 20 rokov v zamestnaní uvedenom v § 14 ods. 2 písm. i) až l), alebo
e)
60 rokov.“
12
Zákon č. 100/1988 bol zmenený zákonom č. 235/1992 Zb. o zrušení pracovných kategórií z 28. apríla 1992, ktorý nadobudol účinnosť 1. júna 1992.
13
Ustanovenie § 14 ods. 1 zákona č. 100/1988 v znení vyplývajúcom zo zákona č. 235/1992 uvádzalo:
„Zamestnania sú na účely dôchodkového zabezpečenia zaradené do 31. decembra 1992 podľa druhu vykonávaných prác do troch pracovných kategórií. Zamestnania I. a II. pracovnej kategórie sú uvedené v rezortných zoznamoch zamestnaní zaradených do I. a II. pracovnej kategórie vydaných pred 1. júnom 1992; do III. pracovnej kategórie patria zamestnania, ktoré nie sú zaradené do I. alebo II. pracovnej kategórie.“
14
Ustanovenie § 15 zákona č. 100/1988 v znení zákona č. 235/1992 stanovovalo:
„Zamestnanie vykonávané po 31. decembri 1992 sa na účely dôchodkového zabezpečenia považuje za zamestnanie III. pracovnej kategórie.“
15
Podľa § 175 zákona č. 100/1988 v znení zákona č. 235/1992:
„Nároky vyplývajúce zo zaradenia zamestnaní do I. a II. pracovnej kategórie alebo služby do I. a II. kategórie funkcií sa priznávajú do 31. decembra 2016.“
Slovenské právo
16
Zákon č. 100/1988 bol zrušený zákonom č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení z 30. októbra 2003, ktorý v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej (ďalej len „zákon č. 461/2003“), v § 1, nazvanom „Predmet a pôsobnosť zákona“, stanovuje:
„1.   Tento zákon vymedzuje sociálne poistenie, upravuje rozsah sociálneho poistenia_…
…
3.   Tento zákon sa nevzťahuje na príslušníkov Policajného zboru, Slovenskej informačnej služby, Národného bezpečnostného úradu, Zboru väzenskej a justičnej stráže, Hasičského a záchranného zboru, Horskej záchrannej služby, ozbrojených príslušníkov finančnej správy…, profesionálnych vojakov ozbrojených síl, vojakov mimoriadnej služby…, ktorých sociálne zabezpečenie je upravené osobitným predpisom….“
17
Ustanovenie § 65 zákona č. 461/2003 s názvom „Podmienky nároku na starobný dôchodok“ znie:
„1.   Poistenec má nárok na starobný dôchodok, ak bol dôchodkovo poistený najmenej 15 rokov a dovŕšil dôchodkový vek.
2.   Dôchodkový vek poistenca sa určí podľa prílohy č. 3a, ak tento zákon v § 274 neustanovuje inak….“
18
Podľa § 112 zákona č. 461/2003, nazvaného „Zmeny v nároku na dávku, zmeny v nároku na výplatu dávky a zmeny sumy dávky“:
„1.   Dávka sa prizná… odo dňa, od ktorého dávka… patrí, najviac… tri roky spätne od uplatnenia nároku na dávku…, ak sa dodatočne zistí, že sa dávka…
d)
priznala od neskoršieho dátumu, než od ktorého patrí.“
19
Ustanovenie § 274 tohto zákona stanovuje:
„1.   Nároky vyplývajúce zo zaradenia zamestnaní do I. a II. pracovnej kategórie sa zachovávajú.
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
20
Žalobca vo veci samej pracoval v období od 1. júla 1976 do 31. augusta 1995 ako baník v hlbinnej bani nachádzajúcej sa v Karvinej na území súčasnej Českej republiky. Následne pracoval v rôznych zamestnaniach v Českej republike a potom na Slovensku.
21
Podľa právnych predpisov Československej federatívnej republiky boli zamestnania zaradené do troch kategórií podľa miery ich rizika a náročnosti. V tomto systéme je zamestnanie baníka zaradené do I. kategórie, ktorá zakladá nárok na starobný dôchodok od dosiahnutia veku 55 rokov, pokiaľ dotknutá osoba bola zamestnaná 25 rokov, z toho pätnásť rokov pod zemou v hlbinnej bani.
22
V roku 1992 Československá federatívna republika prijala nový právny predpis, ktorý stanovoval zrušenie rôznych kategórií zamestnania od 31. decembra 1992, pričom všetky zamestnania mali od tohto dátumu spadať pod pravidlá uplatniteľné na III. kategóriu. Nároky vyplývajúce z výkonu zamestnania zaradeného do I. alebo II. kategórie do 31. decembra 1992 zostali zachované do 31. decembra 2016.
23
Dňa 31. decembra 1992 Československá federatívna republika zanikla a nahradili ju dva nezávislé štáty. V Českej republike boli v tento deň zrušené rôzne kategórie zamestnania. Na Slovensku bolo toto zrušenie naopak odložené na 31. december 1999.
24
V roku 2013 žalobca vo veci samej, ktorý mal v tom čase 55 rokov, po tom, čo mu orgány sociálneho zabezpečenia v Českej republike priznali nárok na starobný dôchodok podľa právnych predpisov tohto členského štátu, požiadal na Slovensku o priznanie starobného dôchodku. Túto žiadosť však žalovaná vo veci samej zamietla z dôvodu, že nedosiahol vek požadovaný na vznik nároku na takýto dôchodok.
25
Žalobcovi vo veci samej bol napokon priznaný nárok na starobný dôchodok od 2. októbra 2020, kedy dovŕšil vek 62 rokov a 8 mesiacov. Žalovaná vo veci samej však trvala na svojom stanovisku, podľa ktorého si nemôže uplatňovať nárok na starobný dôchodok, ktorý sa poskytuje za výhodnejších podmienok osobám, ktoré vykonávali činnosť baníka v hlbinnej bani počas obdobia pätnástich rokov. V tejto súvislosti sa domnievala, že vzhľadom na to, že žalobca vo veci samej vykonával túto činnosť na území súčasnej Českej republiky, môže mať nárok na starobný dôchodok od veku 55 rokov len vtedy, ak preukáže, že pätnásť rokov vykonával zamestnanie zaradené do I. kategórie podľa právneho predpisu tohto členského štátu. Podľa žalovanej vo veci samej však k 31. decembru 1992, kedy boli v Českej republike zrušené kategórie zamestnania, vykonával žalobca vo veci samej činnosť baníka v hlbinnej bani len o niečo viac ako štrnásť rokov.
26
V tejto súvislosti došlo k sporu, v rámci ktorého žalobca vo veci samej tvrdil, že na účely určenia, či bola splnená podmienka týkajúca sa vykonávania činnosti v trvaní pätnástich rokov, bola žalovaná vo veci samej povinná zohľadniť ako obdobie činnosti v zamestnaní zaradenom do I. kategórie aj obdobie od 1. januára 1993 do 31. augusta 1995, počas ktorého naďalej pracoval ako baník v hlbinnej bani v Českej republike, a to napriek tomu, že kategórie zamestnaní boli v tomto členskom štáte zrušené od 31. decembra 1992.
27
Najvyšší správny súd Slovenskej republiky, na ktorý žalobca vo veci samej podal kasačnú sťažnosť, ktorý je vnútroštátnym súdom predkladajúcim návrh na začatie prejudiciálneho konania, sa pýta na výklad článku 51 ods. 1 nariadenia č. 883/2004, ktorý sa týka sčítania dôb na účely výpočtu starobného dôchodku za predpokladu, že členský štát príslušný na poskytnutie starobného dôchodku zaviedol osobitný systém sociálneho zabezpečenia alebo keď tento členský štát bez toho, aby zaviedol takýto osobitný systém, uplatňuje osobitné pravidlá na určité činnosti.
28
Tento súd má pochybnosti najmä z dôvodu rozdielov vo formulácii, ktoré existujú medzi rôznymi jazykovými verziami tohto ustanovenia. Do úvahy prichádzajú dva doslovné výklady tohto ustanovenia. Podľa prvého výkladu, ktorý vyplýva najmä zo slovenskej, anglickej, francúzskej a poľskej jazykovej verzie uvedeného ustanovenia, sa toto ustanovenie uplatňuje nielen za predpokladu, že právne predpisy členského štátu príslušného na poskytnutie starobného dôchodku zavádzajú osobitný systém sociálneho zabezpečenia, ale všeobecnejšie aj v prípade zodpovedajúcom právnemu stavu na Slovensku, keď tieto právne predpisy spájajú určité osobitné výhody s výkonom určitej činnosti. Druhý výklad zodpovedajúci českej a nemeckej jazykovej verzii tohto ustanovenia naopak spočíva v konštatovaní, že toto ustanovenie sa uplatní len vtedy, ak v členskom štáte, ktorý je príslušný na poskytnutie starobného dôchodku, existuje osobitný systém oddelený od všeobecného systému.
29
S odkazom na odôvodnenia 1 a 13 nariadenia č. 883/2004 uvedený súd zdôrazňuje, že ak by sa prijal tento druhý výklad, mohlo by to predstavovať prekážku voľnému pohybu pracovníkov, keďže práva a výhody, ktoré títo pracovníci nadobudli alebo na ktoré majú nárok, by neboli zaručené. Pracovník vykonávajúci špecifickú činnosť v členskom štáte a na základe právnych predpisov tohto štátu požívajúci v rámci všeobecného systému určité výhody spojené s touto činnosťou, bez toho, aby sa naň vzťahoval oddelený systém, by totiž mohol byť odradený od výkonu uvedenej činnosti v inom členskom štáte, pokiaľ by doby poistenia dosiahnuté vykonávaním takejto činnosti neboli v tomto inom členskom štáte zohľadnené rovnako výhodne.
30
Aj keby sa článok 51 ods. 1 nariadenia č. 883/2004 mal vykladať tak, že sa uplatňuje len v prípade existencie osobitného systému sociálneho zabezpečenia oddeleného od všeobecného systému, toto nariadenie neumožňuje jednoznačne určiť charakteristiky, prostredníctvom ktorých možno identifikovať takýto systém. Z toho vyplýva neistota, či pravidlá uplatniteľné v oblasti starobných dôchodkov na určité špecifické činnosti, ako sú tie, ktoré stanovujú slovenské právne predpisy, možno kvalifikovať ako „osobitný systém“ v zmysle tohto ustanovenia.
31
V tejto súvislosti predkladajúci vnútroštátny súd uvádza, že v prejednávanej veci predmetný vnútroštátny právny predpis nezaviedol oddelený systém uplatniteľný len na baníkov v hlbinných baniach, ale naopak zaviedol systém sociálneho zabezpečenia uplatniteľný na všetkých zamestnancov. Tento súd však spresňuje, že bez ohľadu na tento jednotný systém sa na zamestnania baníkov v hlbinných baniach, ako aj na iné zamestnania zaradené do I. kategórie vzťahuje zníženie vekovej hranice odchodu do dôchodku.
32
Za týchto okolností Najvyšší správny súd Slovenskej republiky rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 51 ods. 1 nariadenia… č. 883/2004… vykladať tak, že sa uplatňuje na starobný dôchodok, o ktorom rozhoduje príslušná inštitúcia členského štátu len za predpokladu, že podľa právnych predpisov tohto členského štátu je zriadený ‚osobitný systém pre zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činné osoby‘?
Ak áno, čo charakterizuje takýto ‚osobitný systém‘ (napríklad to, že ho vykonáva samostatná inštitúcia, že je samostatne financovaný, že je určený len pre určitú skupinu zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činných osôb)?
2.
Alebo sa má článok 51 ods. 1 tohto nariadenia vykladať tak, že sa [toto ustanovenie] uplatňuje na takýto dôchodok aj za predpokladu, že právne predpisy tohto členského štátu neupravujú taký ‚osobitný systém‘, ale len ustanovujú, že určitá skupina osôb, ktorá získala doby poistenia dosiahnuté iba vykonávaním špecifickej činnosti (napríklad baníci v hlbinných baniach), môže na základe takýchto dôb získať starobný dôchodok za výhodnejších podmienok než iné osoby vykonávajúce odlišné činnosti zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby?“
O prejudiciálnych otázkach
33
Svojimi otázkami, ktoré treba preskúmať spoločne, sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 51 ods. 1 nariadenia č. 883/2004 vykladať v tom zmysle, že osobitný mechanizmus sčítania dôb, ktorý stanovuje, sa uplatňuje tak v prípade, keď členský štát príslušný na poskytnutie starobného dôchodku zaviedol osobitný systém sociálneho zabezpečenia formálne oddelený od všeobecného systému, ktorý je určený pre určité povolania alebo činnosti, ako aj v prípade, keď tento členský štát bez toho, aby zaviedol takýto osobitný systém, priznáva určité výhody v rámci poskytnutia takejto dávky určitej kategórii osôb, ktoré dosiahli doby poistenia vykonávaním povolania alebo špecifickej činnosti. V prípade kladnej odpovede sa predkladajúci vnútroštátny súd pýta, aké skutočnosti umožňujú charakterizovať existenciu takéhoto osobitného systému v zmysle tohto ustanovenia.
34
Pokiaľ ide o uplatniteľnosť nariadenia č. 883/2004 na spor vo veci samej, na úvod treba pripomenúť, že článok 87 ods. 2 tohto nariadenia stanovuje, že na účely určenia nároku na dávky sa zohľadnia všetky doby poistenia, zamestnania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo bydliska dosiahnuté pred dátumom uplatňovania uvedeného nariadenia na území tohto členského štátu. V dôsledku toho okolnosť, že doby prispievania, o ktoré ide vo veci samej, predchádzajú nadobudnutiu účinnosti nariadenia č. 883/2004, ako aj pristúpeniu dotknutých členských štátov, v prejednávanej veci Slovenskej republiky a Českej republiky, k Európskej únii, nebráni uplatneniu tohto nariadenia na situáciu, o akú ide vo veci samej (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudky z 18. apríla 2002, Duchon, C‑290/00, EU:C:2002:234, body 32 až 34, ako aj z 22. januára 2015, Balazs, C‑401/13, EU:C:2015:26, body 31 a 32).
35
Pokiaľ ide o odpoveď na položené otázky, treba uviesť, že znenie článku 51 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 883/2004 vo francúzskom znení, ktoré odkazuje na „la condition que les périodes d’assurance aient été accomplies uniquement dans une activité salariée ou non salariée spécifique ou dans une occupation soumise à un régime spécial“ naznačuje, vzhľadom na použitie jednotného čísla v slovnom spojení „soumise à un régime spécial“, že pravidlo sčítania, ktoré stanovuje, sa uplatňuje buď vtedy, keď ide o povolanie, na ktoré sa v príslušnom členskom štáte vzťahuje osobitný systém sociálneho zabezpečenia, alebo keď právne predpisy tohto členského štátu podmieňujú poberanie určitých dávok dosiahnutím dôb poistenia v rámci špecifickej činnosti ako zamestnanec alebo samostatne zárobkovo činná osoba bez toho, aby táto činnosť nevyhnutne podliehala osobitnému systému. Toto znenie zodpovedá najmä slovenskej, anglickej, talianskej, lotyšskej, poľskej a slovinskej verzii tohto ustanovenia.
36
Naproti tomu sa zdá, že znenie iných jazykových verzií uvedeného ustanovenia, najmä v španielskom („sujetas a un régimen especial“), nemeckom („für die ein Sondersystem… gilt“) a gréckom jazyku („για τα οποία ισχύει ειδικό σύστημα που εφαρμόζεται“), z dôvodu použitia množného čísla naznačuje, že uplatnenie toho istého ustanovenia vo všetkých prípadoch predpokladá, že na predmetné činnosti a povolania sa v príslušnom členskom štáte vzťahuje osobitný systém.
37
Podľa ustálenej judikatúry formulácia použitá v jednej z jazykových verzií ustanovenia práva Únie nemôže slúžiť ako jediný základ pre výklad tohto ustanovenia, resp. tejto formulácii nemožno pripisovať prednostné postavenie vo vzťahu k iným jazykovým verziám. Takýto prístup by totiž nebol v súlade s požiadavkou jednotnosti pri uplatňovaní práva Únie. V prípade rozdielov medzi jednotlivými jazykovými verziami sa má dotknuté ustanovenie vykladať v kontexte celkovej systematiky a účelu právnej úpravy, ktorej je súčasťou (pozri v tomto zmysle rozsudky z 27. marca 1990, Cricket St Thomas, C‑372/88, EU:C:1990:140, body 18 a 19, ako aj z 20. novembra 2025, Lolach, C‑327/24, EU:C:2025:901, bod 29).
38
Vzhľadom na rozdiely existujúce medzi rôznymi jazykovými verziami článku 51 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 883/2004, ako sú uvedené v bodoch 35 a 36 tohto rozsudku, je na účely výkladu tohto ustanovenia v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora potrebné vykonať analýzu kontextu a cieľov sledovaných právnou úpravou, ktorej je súčasťou (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 17. novembra 1983, Merck, 292/82, EU:C:1983:335, bod 12, a z 25. februára 2025, BSH Hausgeräte, C‑ 339/22, EU:C:2025:108, bod 27).
39
Pokiaľ ide o celkovú systematiku právnej úpravy, ktorej súčasťou je toto ustanovenie, treba uviesť, že článok 6 tohto nariadenia, ktorý je súčasťou jeho hlavy I nazvanej „Všeobecné ustanovenia“, stanovuje všeobecné pravidlo sčítania dôb. Podľa tohto pravidla a pokiaľ nie je stanovené inak, príslušná inštitúcia členského štátu, ktorého právne predpisy podmieňujú nadobudnutie práv na dávky dosiahnutím dôb poistenia, zamestnania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo bydliska, je povinná zohľadniť rovnocenné doby dosiahnuté podľa právnych predpisov iného členského štátu, ako keby boli dosiahnuté podľa ňou uplatňovaných právnych predpisov.
40
Toto všeobecné pravidlo sčítania dôb je konkretizované a doplnené v oblasti starobných dôchodkov v článku 51 nariadenia č. 883/2004, ktorého odsek 1 konkrétnejšie zaručuje, že osoby, ktoré vykonávali činnosť, ktorá im zakladá nárok na osobitné výhody v oblasti starobného dôchodku, nestrácajú nárok na tieto výhody len z toho dôvodu, že využili svoje právo voľne sa pohybovať tým, že presunuli túto činnosť do iného členského štátu.
41
Toto ustanovenie zodpovedá článku 45 ods. 2 nariadenia č. 1408/71, ktoré nariadenie č. 883/2004 zrušilo a nahradilo s cieľom aktualizovať a zjednodušiť ho, pričom sa zachoval rovnaký cieľ (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. marca 2018, Klein Schiphorst, C‑551/16, EU:C:2018:200, bod 31).
42
Článok 45 ods. 2 nariadenia č. 1408/71 však nepodmieňoval ním stanovený mechanizmus sčítania dôb existenciou osobitného systému sociálneho zabezpečenia formálne oddeleného od všeobecného systému v príslušnom členskom štáte. Toto ustanovenie totiž uvádzalo, že ak právne predpisy tohto členského štátu podmieňujú poskytovanie určitých dávok dobami poistenia dosiahnutými v povolaní, v ktorom sa uplatňuje osobitný systém, alebo prípadne v osobitnom zamestnaní, doby dosiahnuté podľa právnych predpisov iných členských štátov sa zohľadnia pre poskytovanie týchto dávok, ak sa dosiahli podľa zodpovedajúceho systému, alebo ak to nie je možné, tak v tom istom povolaní alebo prípadne v tom istom zamestnaní.
43
Keďže normotvorca Únie nemal v úmysle stanoviť prijatím článku 51 ods. 1 nariadenia č. 883/2004 reštriktívnejšiu metódu sčítania, ako uviedol generálny advokát v bode 54 svojich návrhov, treba konštatovať, že toto ustanovenie sa má uplatniť vždy, keď sú stanovené osobitné pravidlá priznania starobného dôchodku pre určité povolania alebo činnosti v členskom štáte príslušnom na poskytnutie dávky, a to aj v prípade neexistencie osobitného systému sociálneho zabezpečenia formálne oddeleného od všeobecného systému.
44
Takýto výklad nemôže byť spochybnený skutočnosťou, že článok 51 ods. 1 druhý pododsek tohto nariadenia odkazuje na hypotézu, podľa ktorej po zohľadnení dôb takto dosiahnutých v inom členskom štáte daná osoba nespĺňa podmienky na poberanie tejto dávky „osobitného systému“, keďže toto ustanovenie tiež stanovuje, že ak to nie je možné, tieto doby sa môžu zohľadniť pri poskytovaní dávok podľa iných systémov.
45
Okrem toho, pokiaľ ide o cieľ sledovaný uvedeným nariadením, treba pripomenúť, že ako vyplýva z jeho odôvodnenia 4, jeho cieľom nie je zaviesť spoločný systém sociálneho zabezpečenia, ale len zabezpečiť koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia členských štátov, pričom sa členským štátom ponecháva právomoc upraviť svoje systémy pod podmienkou, že túto právomoc vykonávajú v súlade s právom Únie, a najmä s právom priznaným každému občanovi Únie voľne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudky z 21. februára 2013, Salgado Gonzalez, C‑282/11, EU:C:2013:86, body 35 až 37, a zo 7. decembra 2017, Zaniewicz‑Dybeck, C‑189/16, EU:C:2017:946, body 38 až 40).
46
V tejto súvislosti z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že hoci právo Únie nevyžaduje, aby výkon práva na voľný pohyb pracovníkom nemal vplyv z hľadiska sociálneho zabezpečenia, dodržiavanie článkov 45 a 48 ZFEÚ znamená, že pracovníci z iných členských štátov nie sú znevýhodnení v porovnaní s pracovníkmi, ktorí vykonávajú alebo vykonávali celú svoju činnosť v dotknutom členskom štáte (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. marca 2019, Vester, C‑134/18, EU:C:2019:212, body 32 a 33).
47
Z tohto hľadiska je irelevantné, či členský štát príslušný na poskytnutie starobného dôchodku zaviedol osobitný systém sociálneho zabezpečenia formálne oddelený od všeobecného systému, alebo či sa rozhodol prijať súbor pravidiel, špecifických pre určité činnosti alebo povolania v rámci všeobecného systému. Takéto rozdiely totiž predstavujú len organizačné a finančné rozhodnutia týkajúce sa systémov sociálneho zabezpečenia, ktoré sa môžu v jednotlivých členských štátoch značne líšiť.
48
Okrem toho výklad článku 51 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 883/2004, podľa ktorého sa toto ustanovenie uplatňuje len na povolania a činnosti, na ktoré sa vzťahuje osobitný systém sociálneho zabezpečenia, ktorý je nevyhnutne oddelený od všeobecného systému uplatňovaného v členskom štáte príslušnom na poskytnutie starobného dôchodku, by bol v rozpore s cieľom voľného pohybu pracovníkov, pretože by viedol k znevýhodneniu pracovníkov, ktorí vykonávali svoje právo na voľný pohyb vykonávaním povolania alebo činnosti zakladajúcej v tomto členskom štáte nárok na starobný dôchodok za výhodnejších podmienok, než sú podmienky uplatniteľné na ostatných pracovníkov, v porovnaní s pracovníkmi, ktorí vykonávali rovnakú činnosť výlučne v tomto poslednom uvedenom členskom štáte.
49
Z toho vyplýva, že článok 51 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 883/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje vo všetkých prípadoch, keď právne predpisy členského štátu príslušného na poskytnutie starobného dôchodku stanovujú pravidlá v oblasti starobných dôchodkov, ktoré sú špecifické pre určité povolania alebo činnosti, a to aj vtedy, keď tieto pravidlá nepredstavujú alebo nepodliehajú osobitnému systému sociálneho zabezpečenia formálne oddelenému od všeobecného systému.
50
Treba ešte spresniť, že na rozdiel od toho, čo tvrdí Európska komisia, dosiahnutie dôb prispievania v inom členskom štáte v rámci výkonu povolania alebo špecifickej činnosti nemožno zohľadniť na základe článku 5 písm. b) tohto nariadenia, ktorý stanovuje, že ak sú podľa právnych predpisov príslušného členského štátu právne účinky prisúdené výskytu určitých faktov alebo udalostí, takýto členský štát zohľadní podobné fakty alebo udalosti, ktoré sa vyskytli v ktoromkoľvek členskom štáte, ako keby sa stali na jeho vlastnom území. Z jeho znenia totiž vyplýva, že toto ustanovenie sa v príslušnom členskom štáte týka zohľadnenia existencie konkrétnych faktov alebo udalostí, ku ktorým došlo v inom členskom štáte, akými sú narodenie, úmrtie alebo úraz, a neupravuje sčítanie dôb prispievania dosiahnutých v inom členskom štáte.
51
V prejednávanej veci z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že predkladajúci vnútroštátny súd sa pýta, či doby, ktoré žalobca vo veci samej dosiahol ako baník v hlbinnej bani v Českej republike v období od 1. januára 1993 do 31. augusta 1995, sa majú v Slovenskej republike zohľadniť podľa článku 51 ods. 1 prvého pododseku nariadenia č. 883/2004 na účely posúdenia, či je splnená podmienka týkajúca sa dosiahnutia pätnástich rokov prispievania ako baník v hlbinnej bani, na základe ktorej vzniká nárok na určité dávky v oblasti starobných dôchodkov v tomto členskom štáte. V tejto súvislosti vzhľadom na skutočnosti uvedené v návrhu na začatie prejudiciálneho konania treba na jednej strane uviesť, že slovenská právna úprava stanovovala pre dotknuté obdobie pravidlá v oblasti starobných dôchodkov špecifické pre činnosť baníka v hlbinnej bani, a na druhej strane, že doby dosiahnuté žalobcom vo veci samej v Českej republike boli spojené s touto činnosťou, takže s výhradou overenia, ktoré prináleží vykonať predkladajúcemu vnútroštátnemu súdu, sa zdá, že tieto doby treba zohľadniť.
52
Vzhľadom na všetky uvedené dôvody treba na položené otázky odpovedať tak, že článok 51 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 883/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že ním stanovený osobitný mechanizmus sčítania dôb sa uplatňuje v prípade, keď členský štát príslušný na poskytnutie starobného dôchodku zaviedol osobitný systém sociálneho zabezpečenia formálne oddelený od všeobecného systému, ktorý je určený pre určité povolania alebo činnosti, ako aj v prípade, keď tento členský štát bez toho, aby zaviedol takýto osobitný systém, priznáva určité výhody v rámci poskytnutia takejto dávky určitej kategórii osôb, ktoré dosiahli doby poistenia vykonávaním povolania alebo špecifickej činnosti.
O trovách
53
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred predkladajúcim vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
Článok 51 ods. 1 prvý pododsek nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia
sa má vykladať v tom zmysle, že:
ním stanovený osobitný mechanizmus sčítania dôb sa uplatňuje v prípade, keď členský štát príslušný na poskytnutie starobného dôchodku zaviedol osobitný systém sociálneho zabezpečenia formálne oddelený od všeobecného systému, ktorý je určený pre určité povolania alebo činnosti, ako aj v prípade, keď tento členský štát bez toho, aby zaviedol takýto osobitný systém, priznáva určité výhody v rámci poskytnutia takejto dávky určitej kategórii osôb, ktoré dosiahli doby poistenia vykonávaním povolania alebo špecifickej činnosti.
Biltgen
Ziemele
Kumin
Gervasoni
Bošnjak
Rozsudok bol vyhlásený v Luxemburgu 21. mája 2026.
Tajomník
A. Calot Escobar
Predseda komory
F. Biltgen
(
*1
)	Jazyk konania: slovenčina.