Решение на Съда (трети състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Napoli — Италия) — Carmela Carratù/Poste Italiane SpA
(Дело C-361/12)1
(Социална политика — Директива 1999/70/ЕО — Рамково споразумение относно срочната работа — Принцип на недопускане на дискриминация — Понятие „условия за наемане на работа“ — Национална правна уредба, която предвижда различни режими на обезщетяване при незаконосъобразно определяне на срок на трудов договор и при незаконосъобразно прекратяване на трудов договор за неопределено време)
Език на производството: италиански
Запитваща юрисдикция
Tribunale di Napoli
Страни в главното производство
Ищец: Carmela Carratù
Ответник: Poste Italiane SpA
Предмет
Преюдициално запитване — Tribunale di Napoli — Тълкуване на клауза 4 от Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Приложно поле — Понятие за условия на труд — Хоризонтално прилагане на директивата — Понятие за държавен орган — Тълкуване на член 47 от Хартата на основните права и на член 6 от ЕКПЧ — Принцип на равностойност — Национално законодателство, което предвижда в случаите на незаконосъобразно установяване на срок на действие на трудов договор общо обезщетение за периода от прекратяването на трудовото правоотношение до възстановяването на работното място, което обезщетение е ограничено до размер от 2,5 до 12 месечни заплати, равняващи се на последното действително общото възнаграждение — Обезщетение, което е по-малко както от обезщетението, предвидено в общото гражданско право, така и от това, което е предвидено в случаите на незаконосъобразно прекратяване на трудов договор за неопределено време.
Диспозитив
Клауза 4, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че на нея може да се прави пряко позоваване срещу държавно образувание като Poste Italiane SpA.
Клауза 4, точка 1 от същото рамково споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „условия за наемане на работа“ обхваща обезщетението, което работодателят дължи на работника при незаконосъобразно определяне на срок на трудовия му договор.
Макар споменатото рамково споразумение да допуска държавите членки да въведат по-благоприятно третиране от това, което то предвижда за работниците на срочни трудови договори, клауза 4, точка 1 от това рамково споразумение трябва да се тълкува в смисъл, че тя не налага еднакво третиране на обезщетението при незаконосъобразно определяне на срок на трудов договор и на това при незаконосъобразно прекратяване на договор за неопределено време.
____________
1 ОВ C 295, 29.9.2012 г.