Predbežné znenie
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
ANDREA BIONDI
prednesené 15. januára 2026(1)
Spojené veci C‑52/25 a C‑53/25 [Binanrier](i)
RZ,
GT (C‑52/25)
AX,
UI (C‑53/25)
proti
Région wallonne
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons (Odvolací súd Mons, Belgicko)]
„ Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Štátna pomoc – Nariadenie (EÚ) č. 702/2014 – Skupinová výnimka pre niektoré formy pomoci v odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva – Pomoc na náhradu škôd spôsobených nepriaznivou poveternostnou udalosťou, ktorú možno prirovnať k prírodnej katastrofe – Zníženie výšky pomoci v prípade neuzavretia poistenia – Nemožnosť príjemcu pomoci uzavrieť požadované poistenie “
I.      Úvod
1.        Návrhmi na začatie prejudiciálneho konania podanými v dvoch spojených konaniach, ktoré sú predmetom prejednávanej veci, kladie Cour d’appel de Mons (Odvolací súd Mons, Belgicko) (ďalej len „vnútroštátny súd“) Súdnemu dvoru tri otázky vo veci výkladu článku 25 nariadenia č. 702/2014(2), t. j. ustanovenia týkajúceho sa pomoci malým a stredným podnikom (MSP) pôsobiacim v poľnohospodárskej prvovýrobe, určenej na náhradu škôd spôsobených nepriaznivou poveternostnou udalosťou, ktorú možno prirovnať k prírodnej katastrofe. Pomoc spĺňajúca všetky podmienky uvedené v tomto článku a v kapitole I uvedeného nariadenia je oslobodená od notifikačnej povinnosti vo vzťahu ku Komisii, stanovenej v článku 108 ods. 3 ZFEÚ.
2.        Tri otázky, ktoré položil vnútroštátny súd, sa konkrétne týkajú odseku 9 vyššie uvedeného článku 25, podľa ktorého sa náhrada predstavujúca tento druh pomoci „zníži o 50 %, ak sa neposkytuje príjemcom, ktorí uzavreli poistenie, ktoré sa vzťahuje aspoň na 50 % ich priemernej ročnej výroby alebo príjmu súvisiaceho s výrobou a týka sa štatisticky najvýznamnejších klimatických rizík v dotknutom členskom štáte alebo regióne, pre ktoré sa poskytuje poistné krytie“(3).
3.        Predmetné prejudiciálne otázky sa kladú v rámci sporov týkajúcich sa žiadostí o náhradu škody, ktoré boli podané niektorými podnikateľmi (RZ, GT AX a UI; ďalej len „navrhovatelia“), ktorým vznikla škoda spôsobená suchom, ktoré v Belgicku trvalo od augusta 2016 do júna 2017. Belgické orgány uznali toto sucho za poľnohospodársku katastrofu, na základe ktorej vznikol nárok na náhradu škody. Na účely výpočtu tejto náhrady belgický správny orgán uplatnil vnútroštátne ustanovenie(4), ktorým sa vykonal článok 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014 a podľa ktorého sa výška náhrady znižuje o 50 %, „ak postihnutá osoba neuzavrela poistenie proti klimatickým rizikám pokrývajúce aspoň 50 % jej výroby“.
4.        Keďže navrhovatelia v prejednávanej veci neuzavreli nijaké poistenie proti klimatickým rizikám, príslušné belgické orgány znížili ich náhradu škody v súlade s uvedeným vnútroštátnym ustanovením o 50 %.
5.        Navrhovatelia však podali na belgické súdy žaloby, v ktorých uviedli, že poistnú zmluvu nemohli uzavrieť, pretože v čase vzniku škody nebolo v Belgicku možné poistiť ich podniky proti určitým klimatickým rizikám, ako je napríklad sucho.
6.        V dôsledku viacerých procesných úkonov bol
prejednávaním sporov, ktoré sú predmetom konaní vo veci samej, poverený Cour d’appel de Mons (Odvolací súd Mons). Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva: v prvom rade skutočnosť, že riziko sucha nepatrí medzi najvýznamnejšie klimatické riziká v Belgicku, keďže najvýznamnejším klimatickým rizikom v tejto členskej krajine je krupobitie; v druhom rade, že v čase relevantnom z hľadiska skutkového stavu neexistovalo v Belgicku poistenie proti suchu, ale proti krupobitiu, a v treťom rade, že podľa tvrdenia navrhovateľov ich podniky pozostávajú z trvalých a dočasných trávnych porastov, ako aj z bylinných plôch určených na kŕmenie hospodárskych zvierat, pričom ako také tieto porasty a plochy nemožno poistiť proti riziku krupobitia.
7.        Za týchto okolností vnútroštátny súd rozhodol prerušiť príslušné konania a položiť tri prejudiciálne otázky vo veci výkladu článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014.
8.        Na žiadosť Súdneho dvora sa tieto návrhy zameriavajú na tretiu prejudiciálnu otázku, ktorou vnútroštátny súd žiada o rozhodnutie v nasledujúcej veci:
„Povoľuje [článok 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014] príslušnému členskému štátu neznížiť pomoc určenú na náhradu škôd spôsobených poľnohospodárom poveternostným javom považovaným za prírodnú katastrofu, ak príjemca pomoci preukáže, že druh produkcie, ktorú obhospodaruje (v prejednávanej veci trvalé a dočasné trávne porasty, ako aj bylinné plochy určené na kŕmenie hospodárskych zvierat, a nie kultúrne plodiny), nie je v príslušnom členskom štáte (v prejednávanej veci Belgicko) poistiteľný proti štatisticky najčastejším klimatickým rizikám do výšky najmenej 50 % priemernej ročnej produkcie alebo príjmov súvisiacich s produkciou jeho podniku?“
II.    Analýza
9.        Vnútroštátny súd prostredníctvom tretej prejudiciálnej otázky žiada v podstate o rozhodnutie, či sa článok 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014 má vykladať v tom zmysle, že členský štát môže byť oprávnený neznížiť pomoc určenú na náhradu škôd spôsobených poveternostnou udalosťou, ktorú možno prirovnať k prírodnej katastrofe, o 50 %, ak príjemca pomoci preukáže, že druh výroby jeho podniku nebolo možné poistiť proti štatisticky najvýznamnejším klimatickým rizikám, keďže v príslušnom členskom štáte je tento druh výroby nepoistiteľný.
10.      Na účel zodpovedania tretej prejudiciálnej otázky položenej vnútroštátnym súdom je potrebné pristúpiť k výkladu článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014.
11.      Podľa ustálenej judikatúry je pri výklade ustanovení práva Únie potrebné zohľadniť nielen ich znenie, ale aj ich kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej sú súčasťou.(5)
12.      Predovšetkým, pokiaľ ide o znenie článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014, na ktoré odkazuje bod 2 vyššie, podľa tohto ustanovenia sa predmetná pomoc znižuje o 50 %, ak príjemca neuzavrel poistnú zmluvu, ktorá musí spĺňať dve podmienky.
13.      V prvom rade sa takéto poistenie musí vzťahovať aspoň na 50 % priemernej ročnej výroby alebo súvisiaceho príjmu; v druhom rade sa má dané poistenie týkať štatisticky najvýznamnejších klimatických rizík v dotknutom členskom štáte alebo regióne, pre ktoré sa poskytuje poistné krytie.
14.      Pokiaľ ide o druhú podmienku, zo znenia predmetného ustanovenia jednoznačne vyplýva (podľa väčšiny jazykových znení, ako je uvedené v bode 17 nižšie), že poistné krytie najvýznamnejších klimatických rizík sa musí „poskytovať“. Podľa môjho názoru z uvedeného
a contrario vyplýva, že ak sa poistné krytie takýchto najvýznamnejších klimatických rizík neposkytuje, podmienku týkajúcu sa potreby uzavrieť poistnú zmluvu nemožno uplatniť, a z tohto dôvodu nemožno pristúpiť ani k zníženiu pomoci. Takáto podmienka sa tiež javí ako primeraná požiadavka: zdá sa byť totiž nelogické požadovať ako podmienku na získanie časti náhrady škody uzavretie poistnej zmluvy, ktorú nie je možné uzavrieť, pretože poistné krytie rizika, ktoré treba poistiť, sa neposkytuje.
15.      Zdá sa, že gramatická analýza predmetného ustanovenia preto vedie k jeho výkladu, podľa ktorého sa zníženie náhrady škody neuplatňuje v prípade, ak sa preukáže, že nebolo možné uzavrieť poistnú zmluvu, ktorou sa neuplatnenie takéhoto zníženia podmieňuje, keďže príjemcovi sa poistné krytie štatisticky najvýznamnejších klimatických rizík neposkytuje.
16.      V tejto súvislosti sú relevantné aj ďalšie dve pripomienky.
17.      Po prvé, rôzne jazykové znenia predmetného ustanovenia nie sú všetky úplne zhodné. Talianske znenie daného ustanovenia, z ktorého som vyvodil uvedený výklad, však potvrdzujú viaceré iné jazykové znenia vrátane anglického, ktoré sa vzťahuje na „risks… for which insurance coverage is provided“, nemeckého znenia odkazujúceho na „risiken… für die Versicherungsschutz gegeben ist“ a španielskeho znenia, podľa ktorého ide o „riesgos… para los que se proporciona cobertura de seguros“. Aj niekoľko ďalších jazykových znení tohto ustanovenia je formulovaných v rovnakom zmysle.(6) Francúzske znenie je v tomto bode menej jednoznačné, nie je však nezlučiteľné s výkladom predmetného ustanovenia uvedeným v bode 15 vyššie.(7)
18.      Po druhé, uvedený výklad potvrdzuje oznámenie Komisie týkajúce sa usmernení o štátnej pomoci v odvetviach poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a vo vidieckych oblastiach.(8)
19.      Bod 363 usmernení z roku 2014, ktorý sa týka pomoci na náhradu škôd v poľnohospodárskej výrobe alebo na prostriedkoch poľnohospodárskej výroby a pomoci určenej na zabránenie škodám, výslovne stanovuje, že „k výnimke z tejto podmienky možno pristúpiť len vtedy, ak členský štát dokáže presvedčivo preukázať, že napriek maximálnemu úsiliu nebolo v čase výskytu škody k dispozícii finančne dostupné poistenie pokrývajúce štatisticky najvýznamnejšie klimatické riziká v dotknutom členskom štáte alebo regióne“(9).
20.      Z tohto bodu uvedených usmernení preto vyplýva, že jedinú možnú výnimku z podmienky uzavretia poistnej zmluvy s cieľom predísť zníženiu náhrady škody o 50 % predstavuje nedostupnosť poistenia pokrývajúceho príslušné riziká v čase výskytu škody, a to napriek tomu, že poškodený vynaložil na uzavretie takejto poistnej zmluvy všetko primerané úsilie.
21.      Hoci dokument, ako sú usmernenia, je záväzný len pre Komisiu,(10) čiže pri výklade predmetného ustanovenia nutne nezaväzuje ani Súdny dvor, ani vnútroštátne súdy, v každom prípade predstavuje významný výkladový prameň. Uvedené platí najmä v prípade, aký nastal v prejednávanej veci, ktorý sa týka práve výkladu nariadenia vydaného Komisiou. Dokument, ako sú usmernenia, totiž za týchto okolností predstavuje autentický výklad daného aktu vykonaný inštitúciou, ktorá ho prijala.
22.      Zdá sa, že výklad článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014, ktorý je uvedený v bode 15 vyššie, potvrdzujú kontextuálna, ako aj teleologická analýza.
23.      Z kontextuálneho hľadiska je predmetné ustanovenie potrebné zaradiť do všeobecného rámca spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP), v ktorom sa riadenie rizík stalo kľúčovým prvkom s cieľom zvýšiť odolnosť poľnohospodárskych podnikov voči rastúcim rizikám, najmä v súvislosti s čoraz častejšími katastrofickými udalosťami spojenými so zmenou klímy, pričom sa zároveň podporuje šírenie postupov zvyšujúcich prevenciu a adaptáciu na riziká. Uvedené ciele sa zohľadnili ako kľúčové jednak v súčasnom programovom období 2023 – 2027, ktoré stanovuje integrovaný systém riadenia rizík,(11) ako aj v predchádzajúcom programovom období (2014 – 2022).(12) Prispôsobenie sa zmene klímy a zvýšenie odolnosti podnikov v danom kontexte sa preto považujú za základné priority v rámci SPP, s ohľadom na ktoré je potrebné prihliadať na riadenie rizík.(13)
24.      Nariadenie č. 702/2014 a nové nariadenie 2022/2472 patria do tohto rámca, pričom sa nimi vykonávajú uvedené programové ciele. Pomoc na náhradu strát spôsobených nepriaznivými poveternostnými udalosťami, ktoré možno prirovnať k prírodnej katastrofe, v súlade s článkom 25 nariadenia č. 702/2014 sa v uvedených nariadeniach zaraďujú do rámca „pomoci na riadenie rizík a krízové riadenie“ spolu s pomocou na náklady na prevenciu a eradikáciu chorôb zvierat a škodcov rastlín a pomocou na platbu poistného.(14)
25.      Ako v tejto súvislosti zdôraznili dotknuté subjekty, ktoré predniesli svoje pripomienky v konaní pred Súdnym dvorom,(15) konkrétny cieľ článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014 z teleologického hľadiska spočíva v povzbudení podnikateľov v poľnohospodárstve, aby uzatvárali poistenie proti klimatickým rizikám, ktoré sú príčinou väčšiny škôd, za ktoré možno poskytnúť náhradu, a to na účely zníženia finančnej záťaže, ktorú pre komunitu predstavuje poľnohospodárska pomoc poskytovaná ako náhrada škôd spôsobených nepriaznivými poveternostnými udalosťami.
26.      Takýto účel predmetného ustanovenia vyplýva z odôvodnenia 54 nariadenia č. 702/2014, z ktorého možno vyvodiť, že vzhľadom na to, že „poľnohospodárska prvovýroba je vystavená osobitným prírodným, klimatickým a zdravotným rizikám a krízam… kvalitné riadenie rizík a krízové riadenie sú kľúčovými nástrojmi pre udržateľné a konkurencieschopné odvetvie poľnohospodárstva“. Za týchto okolností by sa preto „štátna pomoc na nápravu škôd spôsobených nepriaznivými poveternostnými udalosťami, ktoré možno prirovnať k prírodným katastrofám… mala obmedzovať na pomoc príjemcom, ktorí čelia konkrétnym ťažkostiam napriek tomu, že vynaložili primerané úsilie na minimalizovanie takýchto rizík“.
27.      V rovnakom zmysle Komisia vo vyššie uvedených usmerneniach(16) zdôrazňuje, že „v záujme dosiahnutia ďalšieho zlepšenia riadenia rizík preto príjemcovia musia byť motivovaní uzatvoriť poistenie vždy, keď to je možné“.
28.      S ohľadom na uvedený účel je na to, aby sa nepristúpilo k zníženiu pomoci preto potrebné, aby príjemcovia pomoci vynaložili všetko primerané úsilie na obmedzenie rizík spojených so škodami spôsobenými nepriaznivou poveternostnou udalosťou. Ako však vyplýva z usmernení Komisie, po preukázaní tejto skutočnosti by sa pomoc podniku, ktorý nemôže získať poistné krytie takýchto strát, mala poskytnúť v maximálnej intenzite.(17)
29.      Analýza účelu článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014 potvrdzuje výklad, podľa ktorého sa zníženie náhrady škody neuplatňuje, ak sa preukáže, že nebolo možné uzavrieť príslušnú poistnú zmluvu, pretože poistné krytie tykajúce sa štatisticky najvýznamnejších klimatických rizík sa neposkytovalo. Táto analýza však viedla k dodatočnej podmienke, podľa ktorej sa má rovnako preukázať, že príjemcovia pomoci vynaložili všetko primerané úsilie potrebné na uzavretie takejto poistnej zmluvy s cieľom obmedziť riziká spojené so škodami spôsobenými nepriaznivou poveternostnou udalosťou.
30.      Tomuto výkladu článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014 nebránia tvrdenia, ktoré Komisia uviedla vo svojich pripomienkach.
31.      Po prvé, ako vyplýva z bodov 12 až 21 vyššie, uvedený výklad v skutočnosti zodpovedá normatívnemu zneniu daného ustanovenia, ktoré síce, ako zdôraznila Komisia, neodkazuje na dôvody absencie poistenia, výslovne však stanovuje, že poistné krytie sa musí poskytovať.
32.      Po druhé, výklad článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014, ktorý navrhujem, nie je v rozpore s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora, podľa ktorej treba ustanovenia nariadenia o skupinovej výnimke týkajúcej sa štátnej pomoci a podmienky, ktoré toto nariadenie stanovuje, vykladať reštriktívne.(18) Takýto výklad totiž nepripisuje normatívnemu ustanoveniu a podmienkam, ktoré stanovuje, širší rozsah, než aký vyplýva z jeho gramatického znenia. Naopak, navrhovaný výklad, zodpovedajúci textu samotného ustanovenia, predchádza možnému výkladu, ktorý by, ako sa uvádza v bode 14 vyššie, viedol k neprimeranému uplatňovaniu podmienok, ktoré stanovuje.
33.      Po tretie, takýto výklad nie je v rozpore s požiadavkou, na ktorú poukázala Komisia, t. j. zabezpečiť jednotný výklad predmetného nariadenia v jednotlivých členských štátoch. Zaručuje totiž uplatňovanie dotknutého nariadenia na základe objektívnych kritérií (čiže preukázanie nemožnosti a vynaloženie všetkého primeraného úsilia príjemcom), ktoré sú v členských štátoch uplatniteľné rovnakým spôsobom, hoci skutkové okolnosti (ako napríklad možnosť uzavrieť alebo neuzavrieť poistnú zmluvu v konkrétnom prípade) sa môžu líšiť.
34.      Po štvrté, Komisia vo svojich pripomienkach pripomína povinnosť členského štátu oznámiť Komisii pomoc, ktorá je pre poľnohospodárov výhodnejšia, a to s cieľom zohľadniť skutočnosť, že sa nemôžu poistiť proti štatisticky najvýznamnejším klimatickým rizikám.
35.      V tejto súvislosti poznamenávam, že Súdny dvor konštatoval, že nariadenie č. 702/2014, ktoré bolo prijaté na základe článku 108 ods. 4 ZFEÚ, v článku 3 stanovuje, že bez ohľadu na všeobecnú notifikačnú povinnosť v zmysle článku 108 ods. 3 ZFEÚ, ktorá predstavuje jeden zo základných prvkov systému kontroly štátnej pomoci a ktorá sa týka každého opatrenia smerujúceho k zavedeniu alebo zmene „novej pomoci“, sa členský štát môže dovolávať výnimky z tejto povinnosti podľa tohto nariadenia, ak opatrenie pomoci, ktoré prijal alebo zamýšľa prijať, spĺňa podmienky, ktoré sú v ňom stanovené.(19)
36.      Výklad článku 25 nariadenia č. 702/2014, ktorý by bez oznámenia zo strany členského štátu nepriznával náhradu škody stanovenú v tomto článku príjemcovi, spĺňajúcemu podmienky stanovené týmto ustanovením na poskytnutie pomoci, by bol preto v rozpore so systematikou samotného nariadenia.
37.      V tejto súvislosti napokon konštatujem, že podmienka týkajúca sa uzavretia poistnej zmluvy, ako je stanovená v odseku 9 predmetného článku, nie je podmienkou poskytnutia pomoci, ale týka sa výšky poskytnutej pomoci.
38.      Z rovnakého hľadiska platí, že výklad uvedeného ustanovenia v tom zmysle, že ak si členský štát nesplnil oznamovaciu povinnosť, príjemca, ktorý spĺňa všetky podmienky stanovené v tomto ustanovení, nemôže získať celú výšku pomoci ani v prípade existencie súdneho rozhodnutia, podľa ktorého poistenie kryjúce najčastejšie klimatické riziká nebolo pre daného príjemcu v čase vzniku škody objektívne dostupné, by bol, ako vyplýva z bodov 12 až 21 vyššie, v rozpore nielen so znením samotného ustanovenia. Odporoval by aj systematike nariadenia č. 702/2014, keďže by odopieral nárok príjemcu, ktorý spĺňa podmienky stanovené v článku 25 ods. 1 uvedeného nariadenia na získanie pomoci, na plnú výšku náhrady škody. Tento výklad by tiež prekračoval rámec cieľov sledovaných predmetným nariadením, uvedených v bodoch 25 až 29 vyššie, pričom by odporoval zásade proporcionality, na ktorú sa odkazuje v odôvodnení 8 nariadenia č. 702/2014.
39.      Z vyššie uvedených úvah na záver vyplýva, že článok 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014 sa má podľa môjho názoru vykladať v tom zmysle, že zníženie náhrady o 50 % v prípade pomoci určenej na náhradu škôd spôsobených nepriaznivou poveternostnou udalosťou, ktorú možno prirovnať k prírodnej katastrofe, vyplývajúce z uvedeného ustanovenia sa neuplatňuje, ak príjemca pomoci preukáže, že hoci vynaložil všetko primerané úsilie potrebné na uzavretie poistnej zmluvy s cieľom obmedziť riziká súvisiace so škodami spôsobenými nepriaznivou poveternostnou udalosťou, poistnú zmluvu nebolo možné uzavrieť, pretože pre druh výroby podniku príjemcu neexistovalo poistné krytie štatisticky najvýznamnejších klimatických rizík.
40.      Navrhovatelia v prejednávanej veci uvádzajú, že hoci v čase, keď došlo ku škodovej udalosti, v Belgicku existovala možnosť získať poistné krytie pre najčastejšie klimatické riziká, t. j. krupobitie, takéto krytie nebolo možné pre konkrétny druh výroby navrhovateľov.
41.      Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby preskúmal uvedené skutkové okolnosti a určil, či navrhovatelia vynaložili všetko primerané úsilie potrebné na uzavretie poistnej zmluvy s cieľom obmedziť riziká súvisiace so škodami pôsobenými nepriaznivou poveternostnou udalosťou a či druh výroby navrhovateľov nebol v dotknutom členskom štáte skutočne poistiteľný proti štatisticky najvýznamnejším klimatickým rizikám.
III. Návrh
42.      Na základe všetkých vyššie uvedených úvah navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na tretiu prejudiciálnu otázku, ktorú mu položil Cour d’appel de Mons (Odvolací súd Mons, Belgicko), takto:
Článok 25 ods. 9 nariadenia Komisie (EÚ) č. 702/2014 z 25. júna 2014, ktorým sa určité kategórie pomoci v odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a vo vidieckych oblastiach vyhlasujú za zlučiteľné s vnútorným trhom pri uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že:
zníženie náhrady o 50 % v prípade pomoci určenej na náhradu škôd spôsobených nepriaznivou poveternostnou udalosťou, ktorú možno prirovnať k prírodnej katastrofe, vyplývajúce z uvedeného ustanovenia sa neuplatňuje, ak príjemca pomoci preukáže, že hoci vynaložil všetko primerané úsilie potrebné na uzavretie poistnej zmluvy s cieľom obmedziť riziká súvisiace so škodami spôsobenými nepriaznivou poveternostnou udalosťou, poistnú zmluvu nebolo možné uzavrieť, pretože pre druh výroby podniku príjemcu neexistovalo poistné krytie štatisticky najvýznamnejších klimatických rizík. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby tieto skutkové okolnosti v konkrétnom prípade preskúmal.
1      Jazyk prednesu: taliančina.
i      Názov tejto veci je fiktívny. Nezodpovedá skutočnému menu ani názvu žiadneho z účastníkov konania.
2      Nariadenie Komisie (EÚ) č. 702/2014 z 25. júna 2014, ktorým sa určité kategórie pomoci v odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a vo vidieckych oblastiach vyhlasujú za zlučiteľné s vnútorným trhom pri uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 193, 2014, s. 1). Toto nariadenie sa uplatňovalo do 31. decembra 2022, pričom od 1. januára 2023 ho nahradilo nariadenie Komisie (EÚ) 2022/2472 zo 14. decembra 2022, ktorým sa určité kategórie pomoci v odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a vo vidieckych oblastiach vyhlasujú za zlučiteľné s vnútorným trhom pri uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 327, 2022, s. 1).
3      Toto ustanovenie sa takmer doslovne prebralo do článku 25 ods. 10 nového nariadenia 2022/2472 (s výnimkou zmeny francúzskeho znenia uvedenej v poznámke pod čiarou 7 nižšie). Z uvedeného vyplýva, že na účely prejednávanej veci sa odpoveď na prejudiciálne otázky nemení, bez ohľadu na to, či sa na skutkový stav v danej veci vzťahuje staré alebo nové nariadenie.
4      Článok 6 Arrêté du Gouvernement wallon considérant comme une calamité agricole la sécheresse d’août 2016 à juin 2017, délimitant l'étendue géographique de cette calamité et déterminant l’indemnisation des dommages (rozhodnutie valónskej vlády, ktorým sa sucho v období od augusta 2016 do júna 2017 považuje za poľnohospodársku katastrofu, vymedzuje sa geografický rozsah tejto katastrofy a stanovuje sa náhrada škôd).
5      Pozri rozsudok z 19. septembra 2024, Agrarmarkt Austria (C‑350/23, EU:C:2024:771, bod 57 a citovaná judikatúra).
6      Okrem už uvedených jazykových znení sa zdá, že aj bulharské, chorvátske, maltské, slovenské, slovinské a fínske jazykové znenie sú v súlade s talianskym znením. České, poľské, portugalské a švédske jazykové znenie podľa všetkého zodpovedajú zmenenému francúzskemu zneniu, na ktoré sa odkazuje v nasledujúcej poznámke pod čiarou a sú v súlade s navrhovaným výkladom.
7      Vo francúzskom znení článku 25 ods. 10 nariadenia 2022/2472 došlo v porovnaní s textom článku 25 ods. 9 nariadenia č. 702/2014 k zmene v poslednej vete. Takáto zmena sa v ostatných jazykových zneniach nenachádza. Kým znenie ustanovenia nariadenia č. 702/2014 odkazovalo na „risques climatiques statistiquement les plus fréquents dans l’État membre ou la région concernés, couverte par une assurance“ (štatisticky najvýznamnejších klimatických rizík v dotknutom členskom štáte alebo regióne, pokryté poistením), nové znenie sa vzťahuje na „risques climatiques statistiquement les plus fréquents dans l’État membre ou la région concernés que couvre l’assurance“ (štatisticky najvýznamnejšie klimatické riziká v dotknutom členskom štáte alebo regióne, pre ktoré sa poskytuje poistné krytie). Táto zmena zodpovedá výkladu predmetného ustanovenia, ktorý navrhujem.
8      Oznámenie Komisie „Usmernenia Európskej únie o štátnej pomoci v odvetviach poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a vo vidieckych oblastiach na roky 2014 až 2020“ (Ú. v EÚ C 204, 2014, s. 1, ďalej len „usmernenia z roku 2014“); pozri tiež oznámenie Komisie „Usmernenia Európskej únie o štátnej pomoci v odvetviach poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a vo vidieckych oblastiach“ (Ú. v EÚ C 485, 2022, s. 1, ďalej len „usmernenia z roku 2022“).
9      Pozri bod 363 usmernení z roku 2014. V rovnakom mysle pozri tiež bod 358 usmernení z roku 2022.
10      Pozri rozsudok z 8. marca 2016, Grécko/Komisia (C‑431/14 P, EU:C:2016:145, body 69 a 70).
11      Pozri dokument Európskej komisie „Approved 28 CAP Strategic Plans (2023‑2027) Summary overview for 27 Member States Facts and figures“, jún 2023, dostupný na: https://agriculture.ec.europa.eu/system/files/202306/approved28capstrategicplans202327.pdf, najmä oddiel 4.2 „Better Market Orientation, Increased Competitiveness and Improved Position in the Value Chain“, s. 27, a oddiel „Risk Management“, s. 38.
12      Pozri okrem iného nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 zo 17. decembra 2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 487), najmä článok 36, nazvaný „Riadenie rizík“, a prílohu VI.
13      Pozri v tejto súvislosti odôvodnenia 29 a 30 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/2115 z 2. decembra 2021, ktorým sa stanovujú pravidlá podpory strategických plánov, ktoré majú zostaviť členské štáty v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky (strategické plány SPP) a ktoré sú financované z Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), a ktorým sa zrušujú nariadenia (EÚ) č. 1305/2013 a (EÚ) č. 1307/2013 (Ú. v. EÚ L 435, 2021, s. 1).
14      Pozri odôvodnenia 42 a 54 nariadenia č. 702/2014. Pozri tiež odôvodnenie 43 nariadenia 2022/2472.
15      Čiže Komisia a Belgické kráľovstvo.
16      Pozri bod 94 usmernení z roku 2014 (pozri tiež bod 97 usmernení z roku 2022).
17      Body usmernení uvedené v predchádzajúcej poznámke pod čiarou totiž stanovujú, že „pokiaľ ide o pomoc na kompenzáciu strát spôsobených nepriaznivými poveternostnými udalosťami, ktoré možno prirovnať k prírodnej katastrofe, mala by sa z dôvodu prevencie rizika narušenia hospodárskej súťaže poskytnúť pomoc v maximálnej intenzite pomoci len takému podniku, ktorému sa takto spôsobené straty nemôžu uhradiť z poistného krytia“.
18      Pozri rozsudok z 20. mája 2021, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania (C‑128/19, EU:C:2021:401, bod 42 a citovaná judikatúra).
19      Pozri rozsudok z 20. mája 2021, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania (C‑128/19, EU:C:2021:401, bod 42), a analogicky rozsudok z 5. marca 2019, Eesti Pagar (C‑349/17, EU:C:2019:172, bod 59 a citovaná judikatúra).