62024TJ0368
SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA (peti senat)
z dne 11. junija 2025 (
*1
)
„Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Pogodba za nedoločen čas – Člen 2(c) PZDU – Odpoved pogodbe – Člen 47(c)(i) PZDU – Izguba zaupanja – Obveznost obrazložitve – Člen 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom – Zloraba pooblastil ali postopka – Domneva nedolžnosti – Pravica do izjave – Očitna napaka pri presoji – Načelo sorazmernosti – Dolžnost skrbnega ravnanja – Odgovornost – Premoženjska in nepremoženjska škoda“
V zadevi T-368/24,
EO, ki ga zastopata L. Levi in P. Baudoux, odvetnici,
tožeča stranka,
proti
Evropskemu parlamentu, ki ga zastopajo S. Seyr, I. Lázaro Betancor in K. Zejdová, agenti,
tožena stranka,
SPLOŠNO SODIŠČE (peti senat),
v sestavi J. Svenningsen (poročevalec), predsednik, C. Mac Eochaidh, sodnik, in M. Stancu, sodnica,
sodni tajnik: A. Marghelis, administrator,
na podlagi pisnega dela postopka,
na podlagi obravnave z dne 4. marca 2025
izreka naslednjo
Sodbo
1
Tožeča stranka, oseba EO, s tožbo na podlagi člena 270 PDEU predlaga, po eni strani, razglasitev ničnosti odločbe z dne 15. septembra 2023, s katero ji je Evropski parlament odpovedal pogodbo začasnega uslužbenca (v nadaljevanju: izpodbijana odločba), in, po drugi strani, povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi jo utrpela zaradi te odločbe.
Dejansko stanje
2
Tožeča stranka je nekdanji začasni uslužbenec v smislu člena 2(c) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljevanju: PZDU) politične skupine Naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu (v nadaljevanju: skupina S&D).
3
Pri opravljanju funkcije političnega svetovalca skupine S&D je med drugim sodelovala pri pripravi Resolucije Evropskega parlamenta z dne 24. novembra 2022 o stanju človekovih pravic ob svetovnem nogometnem prvenstvu v Katarju (UL 2023, C 167, str. 99, v nadaljevanju: resolucija z dne 24. novembra 2022).
4
V dneh po sprejetju resolucije z dne 24. novembra 2022 je akreditirani parlamentarni pomočnik poslanca skupine S&D tožeči stranki ponudil, da se udeleži tekme svetovnega nogometnega prvenstva v Katarju. To darilo je obsegalo dve vstopnici za udeležbo na četrtfinalni tekmi med ekipo Argentine in ekipo Nizozemske ter kritje potnih stroškov in stroškov nastanitve za dve osebi.
5
Tožeča stranka je bila od 8. do 11. decembra 2022 v Katarju s svojo partnerko.
6
Belgijski organi so 9. decembra 2022 začeli preiskavo o morebitnih nezakonitih dejavnostih lobiranja s strani Katarja. Med drugim so opravili preiskave v pisarnah Parlamenta in aretirali več oseb, med njimi akreditiranega parlamentarnega pomočnika iz točke 4 zgoraj.
7
Tožeča stranka je 16. decembra 2022 svojega vodjo oddelka obvestila o svojem prebivanju v Katarju. Skupaj sta obvestila generalnega sekretarja skupine S&D.
8
Predsednica skupine S&D je kot organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi (v nadaljevanju: OPSP), 20. decembra 2022 po seznanitvi z izjavo tožeče stranke to suspendirala z njenih funkcij za nedoločen čas z odtegnitvijo osebnih prejemkov na podlagi členov 23 in 24 Priloge IX h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi).
9
Istega dne je predsedstvo skupine S&D objavilo sporočilo za javnost z naslovom „Ničelna toleranca do korupcije“, v katerem je navedlo, da „v celoti podpira suspenz člana [svojega] osebja zaradi hude kršitve v zvezi s sodno preiskavo, ki je v teku“ (v nadaljevanju: sporočilo za javnost z dne 20. decembra 2022).
10
OPSP je 4. januarja 2023 tožečo stranko obvestil o začetku upravne preiskave, ki se je nanašala na njeno morebitno neizpolnjevanje obveznosti iz člena 11 Kadrovskih predpisov.
11
Poročilo o upravni preiskavi je bilo 30. januarja 2023 poslano OPSP in generalnemu sekretarju skupine S&D skupaj s priporočilom, naj se tožeča stranka povabi na zaslišanje v skladu s členom 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom.
12
OPSP je 6. marca 2023 tožečo stranko zaslišal v skladu s členom 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom v navzočnosti generalnega sekretarja skupine S&D, člana pravne službe Parlamenta in uslužbencev, ki so pripravili poročilo o upravni preiskavi.
13
OPSP je 31. maja 2023 tožečo stranko obvestil, da namerava odpovedati njeno pogodbo na podlagi člena 47(c)(i) PZDU in jo oprostiti službenih obveznosti med desetmesečnim odpovednim rokom, pri čemer se je skliceval na izgubo zaupanja med njo in skupino S&D. Povabil jo je na razgovor, ki je bil določen za 7. junij 2023, da ji da možnost izjave preden sprejme odločitev. Če se ne bi želela udeležiti tega razgovora, je bila tožeča stranka pozvana k predložitvi pisnih pripomb.
14
Odvetnica tožeče stranke je 2. junija 2023 zaprosila za preložitev tega razgovora, ker bo na predlagani datum zadržana. Prav tako je zaprosila, naj ji OPSP posreduje vse dokumente, na katerih temelji namera za odpoved pogodbe tožeče stranke.
15
Tožeča stranka je bila 15. junija 2023 povabljena na razgovor, ki je bil predviden za 29. junij 2023. Dan pred razgovorom je odvetnica tožeče stranke odgovorila, da bo naslednji dan zadržana. Zaprosila je za preložitev razgovora in ponovila svojo prošnjo za dostop do dokumentov, na katerih temelji namera OPSP za odpoved pogodbe tožeče stranke.
16
OPSP je 10. julija 2023 pojasnil elemente, na katerih temelji njegova namera odpovedi pogodbe tožeče stranke, in jo povabil na razgovor, predviden za 18. julij 2023. Če bi bila tožeča stranka tega dne zadržana, jo je pozval, naj pisne pripombe predloži najpozneje do 24. julija 2023.
17
Odvetnica tožeče stranke je 13. julija 2023 odgovorila, da bo 18. julija 2023 zadržana. Navedla je, da bo tožeča stranka pisna stališča predložila najpozneje do 24. julija 2023, in predlagala, naj se razgovor odloži do njene vrnitve z dopusta, hkrati pa je ponovila prošnjo za dostop do dokumentov, na katerih temelji namera OPSP, da odpove pogodbo tožeče stranke.
18
Tožeča stranka je 20. julija 2023 predložila pisne pripombe v zvezi z namero OPSP, da odpove njeno pogodbo.
19
OPSP je 7. septembra 2023 preklical suspenz tožeče stranke in jo obvestil, da odločba na podlagi člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom še ni bila sprejeta zaradi obstoja kazenske preiskave, ki še poteka, splošne kompleksnosti situacije in njegove obveznosti, da upošteva vse upoštevne elemente iz spisa.
20
OPSP je 15. septembra 2023 sprejel izpodbijano odločbo na podlagi člena 47(c)(i) PZDU zaradi izgube zaupanja med skupino S&D in tožečo stranko.
21
Tožeča stranka je 8. decembra 2023 na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov vložila pritožbo zoper izpodbijano odločbo.
22
OPSP je 15. marca 2024 v dopisu, ki se je nanašal na „[s]premljanje upravne preiskave in zaslišanja marca 2023“ ter na „[n]amero izreka opomina na podlagi člena 3(1)(b) Priloge IX h Kadrovskim predpisom“, tožečo stranko obvestil, da se je nazadnje odločil odložiti sprejetje odločbe na podlagi člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom in da bo dokončna odločba sprejeta šele po pravnomočnosti odločbe nacionalnega sodišča, ki odloča o zadevi, da bi se lahko upoštevale dejanske ugotovitve belgijskih organov.
23
Ker na pritožbo z dne 8. decembra 2023 ni bilo odgovorjeno v štirimesečnem roku iz člena 90(2) Kadrovskih predpisov, je bila ta 8. aprila 2024 zavrnjena zaradi molka organa. Vendar je predsedstvo skupine S&D z odločbo z dne 17. aprila 2024 v trimesečnem roku iz člena 91(3), druga alinea, Kadrovskih predpisov to pritožbo izrecno zavrnilo.
Predlogi strank
24
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
razglasi ničnost izpodbijane odločbe in, če je potrebno, izrecne odločbe o zavrnitvi pritožbe;
–
Parlamentu naloži povrnitev utrpele premoženjske in nepremoženjske škode;
–
Parlamentu naloži plačilo stroškov tudi v primeru zavrnitve tožbe.
25
Parlament Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
predloga za razglasitev ničnosti zavrne kot neutemeljena;
–
odškodninska zahtevka zavrže kot delno nedopustna, vsekakor pa ju zavrne kot neutemeljena;
–
tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
Pravo
Predloga za razglasitev ničnosti
26
Ker izrecna odločba o zavrnitvi pritožbe nima samostojne vsebine, saj zgolj potrjuje izpodbijano odločbo, je treba šteti, da se s tema predlogoma za razglasitev ničnosti predlaga le razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe, katere zakonitost se bo presojala ob upoštevanju obrazložitve iz te odločbe o zavrnitvi pritožbe (glej v tem smislu sodbi z dne 17. januarja 1989, Vainker/Parlament, 293/87, EU:C:1989:8, točka 8, in z dne 6. julija 2022, MZ/Komisija, T-631/20, EU:T:2022:426, točka 21).
Peti tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve
27
Po trditvah tožeče stranke izpodbijana odločba ni obrazložena, saj OPSP ni pojasnil razlogov, iz katerih se je takrat odločil odpovedati njeno pogodbo, niti razlogov, zakaj ni sprejel manj stroge sankcije. Prav tako naj ne bi utemeljil zavrnitve dostopa do vseh dokumentov, ki so bili uporabljeni za sprejetje izpodbijane odločbe.
28
Parlament to argumentacijo izpodbija.
29
V zvezi s tem mora OPSP, kadar je razlog za odpoved pogodbe začasnega uslužbenca izguba zaupanja, natančno navesti dejanske okoliščine, ki izkazujejo ali utemeljujejo to izgubo zaupanja, da bi zadevna oseba lahko ocenila, ali je odpoved njene pogodbe utemeljena, in da bi Splošno sodišče lahko opravilo svoj nadzor zakonitosti (glej v tem smislu sodbo z dne 7. novembra 2019, WN/Parlament, T-431/18, neobjavljena, EU:T:2019:781, točka 31 in navedena sodna praksa).
30
V obravnavanem primeru je iz izpodbijane odločbe razvidno, da je OPSP pogodbo tožeče stranke odpovedal z odpovednim rokom potem, ko je ugotovil, da je bilo zaupanje med njo in skupino S&D kot celoto nepopravljivo izgubljeno. OPSP meni, da je ta izguba zaupanja posledica ravnanja tožeče stranke, ki je sprejela darilo iz točke 4 zgoraj in odšla v Katar, kar je ravnanje, ki je – v okviru preiskave belgijskih organov o morebitnih nezakonitih dejavnostih lobiranja s strani Katarja – škodilo ugledu te politične skupine.
31
V izrecni odločbi o zavrnitvi pritožbe je predsedstvo skupine S&D dodalo, da je do izgube zaupanja prišlo tudi zato, ker je tožeča stranka prepozno obvestila svoje nadrejene o potovanju v Katar, kar je storila šele en teden po objavi časopisnih člankov o preiskavi belgijskih organov in aretaciji akreditiranega parlamentarnega pomočnika, ki ji je podaril vstopnici za zadevno nogometno tekmo ter prevzel njene potne stroške in stroške nastanitve.
32
OPSP je s tem pravno zadostno navedel dejanske okoliščine, ki so utemeljevale izgubo zaupanja, ki je bila razlog za odpoved pogodbe tožeče stranke. Zato je obrazložitev izpodbijane odločbe zadostna, da se tožeča stranka lahko seznani z utemeljitvami, ki jih je OPSP podal glede odpovedi njene pogodbe v tistem trenutku in glede razlogov za nesprejetje manj strogega ukrepa.
33
Te ugotovitve ne omaja trditev, da naj OPSP ne bi utemeljil zavrnitve dostopa do dokumentov, na katerih je temeljilo sprejetje izpodbijane odločbe.
34
Obveznost obrazložitve odločbe o odpovedi pogodbe za nedoločen čas namreč zahteva le, da OPSP navede razloge, ki utemeljujejo to odločbo (glej v tem smislu sodbo z dne 8. septembra 2009, ETF/Landgren, T-404/06 P, EU:T:2009:313, točka 156), kar je v obravnavani zadevi tudi storil. Zato okoliščina – tudi če bi bila dokazana – da naj OPSP ne bi utemeljil zavrnitve dostopa do vseh upoštevnih dokumentov, ne vpliva na zadostnost obrazložitve izpodbijane odločbe.
35
Peti tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo obveznosti obrazložitve je torej treba zavrniti.
Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom in zloraba pooblastila ali postopka
36
Tožeča stranka trdi, da je OPSP kršil člen 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom in je zato s sprejetjem izpodbijane odločbe zlorabil pooblastila ali postopek. V zvezi s tem navaja, da bi bil členu 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom odvzet polni učinek, če bi uprava smela odpovedati njeno pogodbo, ne da bi sprejela nadaljnje ukrepe v zvezi z upravno preiskavo, ki je bila uvedena zoper njo, in zaslišanjem pred OPSP, ki je določeno s tem členom. Ker OPSP ni sprejel odločbe na podlagi navedenega člena, naj bi bila izpodbijana odločba zato podobna prikriti disciplinski sankciji.
37
Parlament to argumentacijo prereka.
38
V obravnavani zadevi se je OPSP odločil odpovedati pogodbo tožeče stranke z odpovednim rokom na podlagi člena 47(c)(i) PZDU, ne pa uporabiti člen 49 PZDU, ki določa, da lahko po koncu disciplinskega postopka iz Priloge IX h Kadrovskim predpisom delovno razmerje preneha brez odpovednega roka iz disciplinskih razlogov v resnih primerih, ko uslužbenec ne ravna v skladu s svojimi obveznostmi. Poleg tega OPSP v izpodbijani odločbi tožeči stranki ni očital kršitve njenih obveznosti, ki izhajajo iz člena 11 Kadrovskih predpisov.
39
V tem okviru je mogoče argumentacijo, ki jo tožeča stranka navaja v utemeljitev prvega tožbenega razloga, sprejeti le, če bi bil OPSP zavezan sprejeti odločbo na podlagi člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom, preden bi preučil možnost odpovedi njene pogodbe pod pogoji iz člena 47 PZDU.
40
Sodišče Unije pa je večkrat razsodilo, da tudi v primeru kršitve, ki lahko utemelji odpustitev začasnega uslužbenca iz disciplinskega razloga, nič ne zavezuje OPSP, da zoper zadevno osebo uvede disciplinski postopek in ne uporabi možnosti enostranske odpovedi pogodbe iz člena 47(c)(i) PZDU (glej v tem smislu sodbi z dne 7. julija 2011, Longinidis/Cedefop, T-283/08 P, EU:T:2011:338, točka 100, in z dne 8. maja 2024, UF/Komisija, T-24/23, EU:T:2024:293, točka 54 in navedena sodna praksa).
41
Res je, da mora OPSP po prejemu poročila, sestavljenega ob koncu preiskave, ki je bila uvedena na podlagi člena 2 Priloge IX h Kadrovskim predpisom, sprejeti enega od treh ukrepov, ki so opisani v členu 3 te priloge (glej v tem smislu sodbo z dne 12. decembra 2024, DD/FRA, C-587/21 P, EU:C:2024:1017, točka 40). V obravnavanem primeru iz dopisov OPSP z dne 7. septembra 2023 in 15. marca 2024, navedenih v točkah 19 in 22 zgoraj, izhaja, da namerava OPSP v skladu s členom 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom ukrepati v skladu s poročilom o preiskavi, ko bodo dejanske ugotovitve belgijskih organov postale dokončne.
42
Vendar obstoj odločbe, ki jo je treba sprejeti na podlagi člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom, ne prepoveduje OPSP, da odpove pogodbo zadevne osebe za nedoločen čas z odpovednim rokom v skladu s členom 47(c)(i) PZDU, kadar ugotovi, da elementi, s katerimi je seznanjen, izkazujejo izgubo zaupanja, ki preprečuje nadaljevanje delovnega razmerja, in to ne glede na to, ali lahko ti elementi tudi razkrijejo, da je zadevna oseba kršila svoje obveznosti iz Kadrovskih predpisov.
43
Zato dejstvo, da je bila pogodba tožeče stranke odpovedana na podlagi člena 47(c)(i) PZDU, ne pomeni kršitve člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom.
44
Poleg tega je tožeča stranka na obravnavi priznala, da spis, ki je na voljo Splošnemu sodišču, ne vsebuje objektivnih, upoštevnih in skladnih indicev, s katerimi bi bilo mogoče dokazati, da je bila izpodbijana odločba sprejeta z izključnim ali vsaj odločilnim ciljem, da se dosežejo drugi cilji od tistih, na katere se sklicuje, tako da ni mogoče ugotoviti nobene zlorabe pooblastil ali postopka (glej v tem smislu sodbo z dne 25. januarja 2023, NS/Parlament, T-805/21, neobjavljena, EU:T:2023:22, točka 119 in navedena sodna praksa).
45
V nasprotju s trditvami tožeče stranke ta ugotovitev ne odvzema členu 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom polnega učinka.
46
Odpoved pogodbe zadevne osebe namreč ne preprečuje OPSP, da izbere med tremi možnostmi iz člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom, kar je izbira, ki jo je treba opraviti najpozneje takrat, ko dejanske ugotovitve belgijskih organov postanejo dokončne.
47
V najboljšem primeru, če OPSP meni, da so dejstva, ki se očitajo tožeči stranki, dovolj resna, da upravičujejo uvedbo disciplinskega postopka s posvetovanjem z disciplinsko komisijo ali brez, v skladu s členom 3(1)(c) Priloge IX h Kadrovskim predpisom, je edina posledica odpovedi njene pogodbe pred morebitno uvedbo disciplinskega postopka omejitev izbire sankcije, ki jo OPSP po potrebi lahko izreče (glej v tem smislu sodbo z dne 26. aprila 2017, OU/Komisija, T-569/16, EU:T:2017:285, točka 35).
48
Glede na navedeno je treba prvi tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom in zlorabo pooblastil ali postopka zavrniti.
Četrti tožbeni razlog: kršitev pravice do obrambe
49
Argumentacija tožeče stranke je v bistvu sestavljena iz dveh delov, s katerima se Parlamentu očita, prvič, da je kršil domnevo njene nedolžnosti, in drugič, da je ni zaslišal pred sprejetjem izpodbijane odločbe.
– Prvi del četrtega tožbenega razloga: kršitev pravice do spoštovanja domneve nedolžnosti
50
Po trditvah tožeče stranke je z odpovedjo njene pogodbe, sporočilom za javnost z dne 20. decembra 2022 in izbrisom njenega profila z organigrama skupine S&D, ki je objavljen na spletu, kršena domneva njene nedolžnosti.
51
Parlament to argumentacijo izpodbija.
52
Najprej, v zvezi z nezakonitostjo objave sporočila za javnost z dne 20. decembra 2022 in izbrisa profila tožeče stranke z organigrama na spletnem mestu skupine S&D zadostuje navesti, da cilj teh dejanj ni priprava odpovedi njene pogodbe in da torej kot taka niso povezana s predmetom te tožbe. Zato ob predpostavki, da so ta dejanja nezakonita, ta nezakonitost ne more povzročiti razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe.
53
Ta argumentacija je torej brezpredmetna.
54
Glede vprašanja, ali je z izpodbijano odločbo kršena domneva nedolžnosti tožeče stranke, je treba opozoriti, da kršitev domneve nedolžnosti lahko izhaja iz izjav ali odločb javnih organov, ki izražajo občutek, da je oseba kriva, ki javnost spodbujajo k temu, da verjame v njeno krivdo, ali ki prejudicirajo presojo dejstev v kazenskem postopku (glej v tem smislu sodbo z dne 9. junija 2021, DI/ECB, T-514/19, EU:T:2021:332, točka 117 in navedena sodna praksa). Kot tožeča stranka opozarja v tožbi, je v sodni praksi v zvezi s tem poudarjen pomen izbire izrazov, ki jih uporabijo javni organi. V tem pogledu je treba upoštevati dejanski smisel zadevnih izjav – in ne njihove besedne oblike – in posebne okoliščine, v katerih so bile te oblikovane (glej sodbo z dne 30. novembra 2022, KN/Parlament, T-401/21, EU:T:2022:736, točka 73 in navedena sodna praksa).
55
V obravnavani zadevi odpoved pogodbe tožeče stranke izhaja iz neizpodbijanih dejstev, s katerimi je tožeča stranka sama seznanila OPSP. Poleg tega je v izpodbijani odločbi zgolj ugotovljeno, da je prenehalo zaupanje, ki je nujno za nadaljevanje delovnega razmerja, pri tem pa ni bilo odločeno o ločenem vprašanju, ali je tožeča stranka kršila obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 11 Kadrovskih predpisov. Zato ta odločba ne prejudicira izida morebitnega disciplinskega postopka in sama po sebi ne krši njene pravice do spoštovanja domneve nedolžnosti.
56
Preveriti je treba še, ali izrazi, ki jih je OPSP uporabil za utemeljitev odpovedi pogodbe tožeče stranke, ne izražajo občutka, da je kriva, ne spodbujajo javnosti, da verjame v njeno krivdo, in ne prejudicirajo presoje dejstev v kazenskem postopku.
57
Ko je bila tožeča stranka na obravnavi vprašana o tem, kateri izrazi, ki so bili uporabljeni v izpodbijani odločbi, po njenem mnenju kršijo njeno domnevo nedolžnosti, se je sklicevala le na točko izpodbijane odločbe, v kateri je omenjeno sporočilo za javnost z dne 20. decembra 2022, in napotila na izraze, ki so bili uporabljeni v tem sporočilu za javnost in v skladu s katerimi je bil uslužbenec te skupine suspendiran „zaradi hude kršitve v zvezi s sodno preiskavo, ki je v teku“.
58
V tem odlomku izpodbijane odločbe pa OPSP zgolj omenja sporočilo za javnost z dne 20. decembra 2022, ko povzema trditve tožeče stranke, na katere se je ta sklicevala v pisnih pripombah z dne 20. julija 2023 iz točke 18 zgoraj. Poleg tega OPSP ni prevzel izrazov, ki jih je v tem sporočilu za javnost uporabilo predsedstvo skupine S&D.
59
Ta odlomek izpodbijane odločbe torej ne razkriva nobene kršitve domneve nedolžnosti tožeče stranke.
60
Zato je treba prvi del četrtega tožbenega razloga v zvezi s kršitvijo pravice do spoštovanja domneve nedolžnosti zavrniti.
– Drugi del četrtega tožbenega razloga: kršitev pravice do izjave
61
Tožeča stranka trdi, da je, prvič, OPSP kršil njeno pravico do izjave s tem, da ji kljub ponavljajočim se prošnjam ni posredoval upoštevnih dokumentov, na katerih temelji izpodbijana odločba. Drugič, OPSP naj bi ji zavrnil pravico do izjave med razgovorom. Tretjič, tožeča stranka naj ne bi imela dovolj časa za pripravo pisnih pripomb glede na to, da naj bi imela dostop do svoje elektronske pošte le med 11. in 17. julijem 2023 in naj bi ves dan 14. julija 2023 imela težave pri dostopu do nje.
62
Parlament to argumentacijo prereka.
63
Prvič, argumentacije tožeče stranke v zvezi z domnevno zavrnitvijo OPSP, da ji posreduje vse dokumente, na katerih temelji izpodbijana odločba, ni mogoče sprejeti.
64
Najprej, OPSP je namreč v dopisu z dne 31. maja 2023 tožečo stranko obvestil, da njegova namera o odpovedi njene pogodbe temelji na informacijah, ki jih je sama posredovala skupini S&D 16. decembra 2022. Dalje, OPSP je v dopisu z dne 10. julija 2023 odgovoril na prošnjo tožeče stranke za dostop do vseh upoštevnih dokumentov s tem, da ji je potrdil, da njegova namera, da jo odpusti, temelji na dejstvih, s katerimi je bil generalni sekretar skupine S&D seznanjen 16. decembra 2022. Nazadnje, OPSP je, da bi podkrepil obstoj škode za ugled skupine S&D, temu dopisu priložil članke, objavljene v italijanskem tisku, v katerih je bila tožeča stranka poimensko navedena kot ena od oseb, ki so bile vključene v dejavnosti, ki so predmet preiskave belgijskih organov.
65
OPSP je v izpodbijani odločbi potrdil, da je bil vzrok odpovedi pogodbe tožeče stranke le to, da glede na dejstva, ki jih tožeča stranka ni izpodbijala, in okrnitev ugleda skupine S&D ni bilo mogoče ohraniti razmerja medsebojnega zaupanja.
66
V teh okoliščinah je treba šteti, da je imela tožeča stranka na voljo vse upoštevne elemente, da bi lahko učinkovito predstavila svoje pripombe glede namere OPSP, da odpove njeno pogodbo.
67
Drugič, dejstvo, da tožeča stranka pred sprejetjem izpodbijane odločbe ni podala ustne izjave, ne more pomeniti kršitve njene pravice do izjave.
68
Iz sodne prakse namreč izhaja, da se pravica do izjave lahko izvaja v okviru ustne in/ali pisne komunikacije, ki jo začne OPSP in ki jo mora dokazati ta organ (glej v tem smislu sodbi z dne 30. novembra 2023, MG/EIB, C-173/22 P, EU:C:2023:932, točka 32, in z dne 3. junija 2015, BP/FRA, T-658/13 P, EU:T:2015:356, točka 54).
69
V obravnavani zadevi je OPSP tožečo stranko pozval, naj predloži pisne pripombe, če se ne bi mogla udeležiti ustnega razgovora, in tožeča stranka je 20. julija 2023 predložila pisne pripombe glede osnutka izpodbijane odločbe. Zato ne more očitati OPSP, da je to odločbo sprejel brez njene predhodne izjave.
70
Te ugotovitve ne omaje člen 19(2) Splošnih izvedbenih določb o natečajih in izbirnih postopkih, zaposlovanju in uvrstitvi v plačilni razred za uradnike in druge uslužbence Parlamenta, ki zahteva, da OPSP zadevno osebo povabi na razgovor, preden odpove njeno pogodbo.
71
OPSP je tožečo stranko namreč trikrat povabil na razgovor, preden jo je odpustil, in sicer 31. maja, 15. junija in 10. julija 2023, vendar je ta vabila zavrnila zaradi zadržanosti svoje odvetnice.
72
Zato neobstoj ustne komunikacije iz razlogov, ki jih ni mogoče pripisati upravi, ne more povzročiti razglasitve ničnosti izpodbijane odločbe.
73
Tretjič, v nasprotju s tem, kar trdi, je imela tožeča stranka pred sprejetjem izpodbijane odločbe na voljo dovolj časa za učinkovito uveljavljanje pripomb.
74
Tožeča stranka je namreč med 31. majem 2023, ko ji je OPSP sporočil, da namerava odpovedati njeno pogodbo, in 15. septembrom 2023, ko je bila sprejeta izpodbijana odločba, podala izjavo v okviru pisne korespondence, ki jo je začel OPSP, in je imela v tem obdobju na voljo dovolj časa, da uveljavlja svoje pripombe k osnutku odločbe o odpustitvi in pripravi svojo obrambo. Ta rok se zdi še toliko bolj zadosten, ker dejanske okoliščine, zaradi katerih je bila pogodba odpovedana, predstavljajo dejstva, s katerimi je bila tožeča stranka natančno seznanjena, saj je o njih sama obvestila svoje nadrejene.
75
Okoliščina, da je imela dostop do svoje elektronske pošte zgolj med 11. in 17. julijem 2023, in dejstvo, da je ves dan 14. julija 2023 imela težave s povezavo, ne moreta ovreči te ugotovitve.
76
Šestdnevnega obdobja, med katerim je tožeča stranka lahko dostopala do svoje elektronske pošte, namreč ni mogoče opredeliti kot kratkega. Poleg tega ne navaja, da naj bi zaprosila za podaljšanje svojega dostopa za daljše obdobje in da naj bi Parlament to prošnjo zavrnil.
77
Tožeča stranka bi vsekakor morala pojasniti, katere trditve in elemente bi lahko navedla, če bi imela na voljo daljši rok, in po potrebi dokazati, da bi lahko te trditve in elementi v njenem primeru pripeljali do drugačnega rezultata (glej v tem smislu sodbo z dne 3. julija 2019, PT/EIB, T-573/16, EU:T:2019:481, točka 269 (neobjavljena) in navedena sodna praksa), česar pa ni storila.
78
Drugi del četrtega tožbenega razloga v zvezi s kršitvijo pravice do izjave je torej treba zavrniti. Zato je treba četrti tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo pravice do obrambe v celoti zavrniti.
Drugi tožbeni razlog: očitne napake pri presoji
79
Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba temelji na očitno napačnih razlogih. Najprej, OPSP naj bi napačno ugotovil, da je sprejela darilo od vira zunaj Parlamenta, ker ji je to darilo dal njen sodelavec, in da ni mogla razumno vedeti, da je ta domnevno podkupljen. Tako javnost dejstva, da je prejela dve vstopnici za nogometno tekmo, ne more zaznavati kot navzkrižje interesov ali neobstoj neodvisnosti. Dalje, nič naj ne bi omogočalo domneve, da je bil namen potovanja v Katar, ki ji ga je podaril njen sodelavec, nagrada za njeno delo v Parlamentu, zlasti glede na to, da ni imela moči vplivati na postopek odločanja. Nasprotno, ko je pripravila predlog resolucije o stanju človekovih pravic ob svetovnem nogometnem prvenstvu v Katarju, naj bi v zvezi s tem navedla več kritik. Nazadnje, med izpodbijano odločbo, ki po mnenju OPSP temelji na dokazanih dejstvih, ki potrjujejo izgubo zaupanja, in odločbo o odložitvi sprejetja odločbe na podlagi člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom, ker dejstva še niso dovolj dokazana, naj bi obstajalo protislovje.
80
Parlament to argumentacijo prereka.
81
V zvezi s tem v skladu s sodno prakso obstoj razmerja zaupanja ne temelji na objektivnih dejavnikih in po svoji naravi ne more biti predmet sodnega nadzora, saj Splošno sodišče s svojo presojo ne more nadomestiti presoje uprave. Vendar, če je institucija zavezana pojasniti razloge za izgubo zaupanja s sklicevanjem na posamezna dejstva, mora sodišče Unije preveriti, ali ti razlogi temeljijo na vsebinsko pravilnih dejstvih (glej v tem smislu sodbi z dne 27. oktobra 2022, CE/Odbor regij, C-539/21 P, neobjavljena, EU:C:2022:840, točka 110, in z dne 8. maja 2024, UF/Komisija, T-24/23, EU:T:2024:293, točka 58).
82
V obravnavani zadevi tožeča stranka ne izpodbija, da so dejstva, na katerih temelji izpodbijana odločba, vsebinsko točna.
83
V zvezi s tem je dokazano, da je tožeča stranka nekaj dni po sprejetju resolucije z dne 24. novembra 2022 sprejela darilo sodelavca v obliki dveh vstopnic za udeležbo na tekmi svetovnega nogometnega pokala in da je s svojo partnerko od 8. do 11. decembra 2022 bila v Katarju, da bi se udeležila te nogometne tekme. Poleg tega je potne stroške in stroške nastanitve kril ta sodelavec. Prav tako ni sporno, da je tožeča stranka svoje nadrejene o tem potovanju obvestila šele 16. decembra 2022, to je en teden po objavi preiskave, ki so jo vodili belgijski organi.
84
Glede na naloge, ki jih je tožeča stranka opravljala v skupini S&D, OPSP ni storil očitne napake pri presoji s tem, da je ugotovil, da bi njeno ravnanje lahko pri javnosti povzročilo dojemanje neobstoja neodvisnosti glede na vpliv, ki so ga izvajali viri zunaj skupine S&D, in s tem škodovalo ugledu te politične skupine. V takem političnem okolju pa lahko izguba zaupanja utemeljeno izvira iz oškodovanja ugleda politične skupine, v kateri zadevna oseba opravlja svoje naloge.
85
Poleg tega je treba še poudariti, da so bili nekateri časopisni članki, v katerih je bilo ime tožeče stranke omenjeno v povezavi s škandalom „Qatargate“, objavljeni pred 16. decembrom 2022, to je preden je svoje nadrejene obvestila o prebivanju v Katarju in o pogojih, pod katerimi je odšla v to državo, tako da predsedstvo skupine S&D prav tako ni storilo očitne napake pri presoji z ugotovitvijo, da je na zaupanje vplivala okoliščina, da je tožeča stranka svoje nadrejene prepozno obvestila o zadevnih dejstvih.
86
Glede na te elemente je treba ugotoviti, da tožeča stranka ni dokazala, da je OPSP s tem, da je ugotovil nepopravljivo izgubo zaupanja, storil očitno napako pri presoji.
87
Tega sklepa trditve tožeče stranke ne omajajo.
88
Prvič, dejstvo, da darila, ki ga je sprejela tožeča stranka, ni dala „oseba zunaj“ Parlamenta, ne vpliva na zakonitost izpodbijane odločbe, s katero tožeči stranki ni očitana kršitev člena 11, prvi odstavek, Kadrovskih predpisov. Poleg tega, čeprav je akreditirani parlamentarni pomočnik, ki je tožeči stranki podaril sporno darilo, član osebja Parlamenta, tožeča stranka vseeno ni mogla razumno šteti, da darilo, ki ji je bilo podarjeno, izvira od same institucije kot delodajalca.
89
Drugič, prav tako ni upoštevna okoliščina, da namen darila, ki ga je sprejela, ni nagrada za njeno delo. OPSP se namreč tudi pri ugotovitvi o izgubi zaupanja ni oprl na ta preudarek.
90
Tretjič, ker postopek odpovedi pogodbe začasnega uslužbenca z odpovednim rokom nima enakega predmeta kot disciplinski postopek, ni protislovno sklepati, da so dejstva, na katerih temelji izpodbijana odločba, dovolj dokazana za ugotovitev izgube zaupanja, pri čemer je treba šteti, da je treba odložiti sprejetje odločbe na podlagi člena 3 Priloge IX h Kadrovskim predpisom, da bi se lahko upoštevale dejanske ugotovitve belgijskih organov, preden se odloči o nadaljnjih ukrepih v zvezi z upravno preiskavo, ki je bila uvedena na podlagi člena 2 te priloge.
91
Glede na navedeno je treba drugi tožbeni razlog v zvezi z očitnimi napakami pri presoji zavrniti.
Tretji tožbeni razlog: kršitev načela sorazmernosti
92
Tožeča stranka trdi, da je odpoved njene pogodbe nesorazmeren ukrep glede na to, da je ravnala v dobri veri, ko je svoje nadrejene hitro obvestila o dejstvih in ko je polno sodelovala z belgijskimi organi.
93
Parlament to argumentacijo prereka.
94
V zvezi s tem zadostuje opozoriti, da kadar OPSP na podlagi preučitve ravnanja začasnega uslužbenca meni, da je zaupanje, ki je nujno za nadaljevanje delovnega razmerja, prekinjeno, ima ta organ pravico odpovedati njegovo pogodbo v skladu s členom 47(c)(i) PZDU (glej v tem smislu sodbi z dne 29. aprila 2004, Parlament/Reynolds, C-111/02 P, EU:C:2004:265, točka 56, in z dne 21. junija 2023, UG/Komisija, T-571/17 RENV, EU:T:2023:351, točka 384 (neobjavljena)).
95
Ker OPSP z ugotovitvijo, da je bilo zaupanje dokončno izgubljeno, ni storil očitne napake pri presoji ali zlorabil pooblastila, je smel odpovedati pogodbo tožeče stranke, ne da bi kršil načelo sorazmernosti.
96
Tretji tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo načela sorazmernosti je torej treba zavrniti.
Šesti tožbeni razlog: kršitev dolžnosti skrbnega ravnanja
97
Po trditvah tožeče stranke naj OPSP ne bi upošteval vpliva, ki ga bo izpodbijani sklep imel na njene zaposlitvene možnosti, njeno zdravstveno stanje, njen ugled ter na njen poklicni in finančni položaj.
98
Parlament to argumentacijo prereka.
99
Čeprav v obravnavanem primeru interes uslužbenca, da ostane v delovnem razmerju, sam po sebi ne more preprečiti odpovedi njegove pogodbe, ostaja dejstvo, da dolžnost skrbnega ravnanja, ki jo ima OPSP v zvezi s svojimi uslužbenci, nalaga, da upošteva osebni interes zadevne osebe (glej v tem smislu sodbo z dne 10. oktobra 2014, EMA/BU, T-444/13 P, EU:T:2014:865, točki 35 in 36).
100
V zvezi s tem je iz izpodbijane odločbe razvidno, da je OPSP celo presegel to, kar zahteva njegova dolžnost skrbnega ravnanja, saj je preučil predlog, ki ga je tožeča stranka podala v pisnih pripombah, da poišče alternativno rešitev odpovedi njene pogodbe, tako da se oceni, ali je mogoče s prerazporeditvijo na drugo delovno mesto v skupini S&D ponovno vzpostaviti zaupanje.
101
Taka preučitev zadostuje za dokaz, da je OPSP upošteval osebni interes tožeče stranke, da ostane v delovnem razmerju. OPSP je s tem tehtal zadevne interese, kar zahteva njegova dolžnost skrbnega ravnanja v razmerju do tožeče stranke.
102
Šesti tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo dolžnosti skrbnega ravnanja je zato treba zavrniti in predloga za razglasitev ničnosti posledično v celoti zavrniti.
Odškodninska zahtevka
103
Tožeča stranka zahteva povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki jo je utrpela zaradi izpodbijane odločbe.
104
Parlament to argumentacijo prereka.
105
Ker pri preučitvi predlogov za razglasitev ničnosti ni bila ugotovljena nobena nezakonitost, ki bi jo storil OPSP s sprejetjem izpodbijane odločbe, prvi pogoj za uveljavljanje odgovornosti Parlamenta, ki se nanaša na nezakonitost ravnanja, ki se mu očita, ni izpolnjen. Zato je treba odškodninska zahtevka zavrniti kot neutemeljena, ne da bi bilo treba preučiti njuno dopustnost (glej točko 25 zgoraj) ali druge pogoje za uveljavljanje odgovornosti Parlamenta, ki se nanašajo na obstoj škode in vzročne zveze med to škodo in očitano nezakonitostjo.
106
Glede na zgoraj navedeno je treba tožbo v celoti zavrniti.
Stroški
107
V skladu s členom 134(1) Poslovnika Splošnega sodišča se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Poleg tega lahko Splošno sodišče v skladu s členom 135(2) Poslovnika tudi tisti stranki, ki je uspela, naloži plačilo dela ali vseh stroškov, če je to upravičeno zaradi njenega ravnanja, tudi pred vložitvijo tožbe, zlasti če je ta stranka drugi stranki povzročila stroške, ki so po mnenju Splošnega sodišča povzročeni brez razloga ali iz nagajivosti.
108
V obravnavani zadevi tožeča stranka s predlogi ni uspela in ni pojasnila, katero „ravnanje“ Parlamenta naj bi jo prisililo k vložitvi te tožbe. Zato se ji v skladu s predlogom Parlamenta naloži plačilo stroškov.
Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (peti senat)
razsodilo:
1.
Tožba se zavrne.
2.
EO se naloži plačilo stroškov.
Svenningsen
Mac Eochaidh
Stancu
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 11. junija 2025.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.