62018TJ0074_RES
Zadeva T‑74/18
Visi/one GmbH
proti
Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino
Sodba Splošnega sodišča (osmi senat) z dne 13. junija 2019
„Model Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja držalo lepakov za vozila – Prejšnji model – Dokaz o razkritju – Člen 7 Uredbe (ES) št. 6/2002 – Razlog za ničnost – Neobstoj individualne narave – Seznanjeni uporabnik – Stopnja svobode oblikovalca – Neobstoj drugačnega celotnega vtisa – Člen 6 in člen 25(1)(b) Uredbe št. 6/2002“
Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Neobstoj individualne narave – Razkritje javnosti – Dokaz o razkritju
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 7(1))
(Glej točke od 21 do 24.)
Modeli Skupnosti – Postopkovne določbe – Odločba Urada – Spoštovanje pravice do obrambe – Obseg načela
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 62, drugi stavek)
(Glej točko 49.)
Modeli Skupnosti – Postopkovne določbe – Obrazložitev odločb – Člen 62, prvi stavek, Uredbe št. 6/2002 – Enak obseg kot člen 296 PDEU – Uporaba implicitne obrazložitve s strani odbora za pritožbe – Dopustnost – Pogoji
(člen 296 PDEU; Uredba Sveta št. 6/2002, člen 62, prvi stavek)
(Glej točki 57 in 58.)
Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Neobstoj individualne narave – Model, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi celotnega vtisa, ki se razlikuje od celotnega vtisa, ki ga naredi prejšnji model – Merila presoje
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 6(1) in člen 25(1)(b))
(Glej točko 66.)
Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Neobstoj individualne narave – Model, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi celotnega vtisa, ki se razlikuje od celotnega vtisa, ki ga naredi prejšnji model – Seznanjeni uporabnik – Pojem
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 6(1) in člen 25(1)(b))
(Glej točke 69, 70 in 72.)
Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Neobstoj individualne narave – Model, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi celotnega vtisa, ki se razlikuje od celotnega vtisa, ki ga naredi prejšnji model – Merila presoje – Svoboda oblikovalca
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 6(2) in člen 25(1)(b))
(Glej točke od 74 do 76 in 79.)
Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Neobstoj individualne narave – Model, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi celotnega vtisa, ki se razlikuje od celotnega vtisa, ki ga naredi prejšnji model – Celovita presoja vseh elementov, ki jih prikazuje prejšnji model
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 6(1) in člen 25(1)(b))
(Glej točki 83 in 84.)
Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Neobstoj individualne narave – Model, ki na seznanjenega uporabnika ne naredi celotnega vtisa, ki se razlikuje od celotnega vtisa, ki ga naredi prejšnji model – Prikaz držal lepakov za vozila
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 6(1) in člen 25(1)(b))
(Glej točke od 88 do 93.)
Sodni postopek – Stroški – Naložitev uspeli stranki, naj nosi del svojih stroškov
(Poslovnik Splošnega sodišča, člen 134(1) in člen 135(1))
(Glej točki 96 in 97.)
Povzetek
Splošno sodišče je v sodbi z dne 13. junija 2019, Visi/one/EUIPO – EasyFix (Držala lepakov za vozila) (T‑74/18), zavrnilo tožbo za razveljavitev odločbe, s katero je tretji odbor za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) ugotovil ničnost modela, ki naj bi bil vgrajen v držala lepakov za vozila, zaradi neobstoja individualne narave.
Splošno sodišče je pojasnilo, da je za ugotovitev razkritja prejšnjega modela potrebna dvostopenjska analiza, in sicer je treba na prvem mestu preizkusiti, ali elementi, predstavljeni v zahtevi za ugotovitev ničnosti, dokazujejo na eni strani dogodke, ki pomenijo razkritje modela, in na drugi predhodnost tega razkritja glede na datum prijave ali prednostne pravice izpodbijanega modela, na drugem mestu pa – če imetnik izpodbijanega modela zatrjuje nasprotno – ali so lahko ti dogodki v normalnem poteku poslovanja utemeljeno postali znani specializiranim krogom zadevnega področja, ki delujejo v Uniji, brez česar se bo za razkritje štelo, da nima učinkov, in se ne bo upoštevalo.
V obravnavanem primeru je Splošno sodišče razsodilo, da je sicer obžalovanja vredno, da so upravne službe EUIPO tožeči stranki poslale kataloga, navedena v prilogi B k zahtevi za ugotovitev ničnosti, s stranmi, ki niso bile zaporedno oštevilčene in niso ustrezale zaporedju strani v izvirnikih teh katalogov, vendar ta okoliščina nikakor ne omaje zakonitosti izpodbijane odločbe glede dokazanosti dogodkov, ki so pomenili predhodno razkritje držala lepakov za vozila, ki je prikazano v točki 4 izpodbijane odločbe v zvezi s to prilogo B, in zlasti glede dokazne vrednosti teh dokumentov za dokazovanje razkritja prejšnjega modela. Poleg tega tožeča stranka ni niti dokazala niti zatrjevala, da bi lahko okoliščine obravnavane zadeve pomenile oviro za to, da bi lahko ti dogodki utemeljeno postali znani v normalnem poteku poslovanja specializiranim krogom zadevnega področja, ki delujejo v Uniji. Glede na to, da ni nasprotnih indicev, na podlagi katerih bi bilo mogoče šteti, da se navedena kataloga nista posredovala navedenim specializiranim krogom, je odbor za pritožbe lahko ugotovil, da je bil prejšnji model razkrit, ne da bi s tem storil napako.
Splošno sodišče je v zvezi z ravnjo poznavanja in stopnjo pozornosti seznanjenega uporabnika ugotovilo, da iz sodne prakse zlasti izhaja, da ta referenčna oseba sicer ima nekaj znanja glede različnih obstoječih modelov v zadevnem sektorju in da je njena stopnja pozornosti relativno visoka, pri njihovi uporabi pa je posebej pazljiva, vendar vseeno ni izvedenec ali specialist, kot je strokovnjak [na področju patentov], ki lahko podrobno opazi zelo majhne razlike, ki lahko obstajajo med nasprotujočimi si modeli.
Splošno sodišče je prav tako pojasnilo, da se vpliv dejavnika, ki se nanaša na stopnjo svobode oblikovalca pri razvijanju izpodbijanega modela, na individualno naravo spreminja v skladu s pravilom o obratni sorazmernosti.