62024CJ0206_RES
Zadeva C‑206/24
YX in Logistica i Gestió Caves Andorranes i Vidal SA
proti
Directeur général des douanes et droits indirects in Ministre de l’Économie, des Finances et de la Relance
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour de cassation (kasacijsko sodišče, Francija))
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 1. avgusta 2025
„Predhodno odločanje – Carinska unija – Povračilo ali odpust uvoznih ali izvoznih dajatev – Uredba (EGS) št. 1430/79 – Carinske dajatve, pobrane v nasprotju s pravom Unije – Člen 2(2), tretji pododstavek – Pogoji za povračilo po uradni dolžnosti – Ugotovitev, da so bile te dajatve neupravičeno pobrane pred potekom triletnega roka od datuma njihove vknjižbe – Ugotovitev, v skladu s katero morajo nacionalni carinski organi poznati identiteto zadevnih gospodarskih subjektov in znesek, ki ga je treba povrniti vsakemu od njih – Obveznost teh organov, da sprejmejo potrebne in primerne ukrepe za pridobitev informacij, potrebnih za tako povračilo“
Lastna sredstva Evropske unije – Povračilo ali odpust uvoznih ali izvoznih dajatev – Carinske dajatve, pobrane v nasprotju s pravom Unije – Povračilo po uradni dolžnosti – Pogoji – Ugotovitev nacionalnega carinskega organa, da so bile te dajatve neupravičeno pobrane pred iztekom triletnega roka od datuma njihove vknjižbe – Ugotovitev, v skladu s katero mora nacionalni carinski organ poznati identiteto zadevnih gospodarskih subjektov in znesek, ki ga je treba povrniti – Obveznost tega organa, da sprejme potrebne in primerne ukrepe za pridobitev informacij, potrebnih za tako povračilo
(Uredba Sveta št. 1430/79, členi 1(2)(e), 2 in 15)
(Glej točke od 25 do 38, 42 in 43 ter izrek.)
Povzetek
Sodišče, pri katerem je Cour de cassation (kasacijsko sodišče, Francija) vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, je pojasnilo obseg obveznosti, naložene nacionalnemu carinskemu organu, da po uradni dolžnosti povrne neupravičeno pobrane carinske dajatve, in pogoje v zvezi s tem ob upoštevanju člena 2(2), tretji pododstavek, Uredbe št. 1430/79. (
1
)
Med letoma 1988 in 1991 so družbe andorskega prava prek družbe Ysal, carinskega zastopnika s sedežem v Franciji, v Andoro uvozile blago, med drugim iz tretjih držav. Za ta uvoz je bilo treba v Franciji plačati carinske dajatve. Francoski carinski organi so namreč takrat zahtevali, da se blago iz tretjih držav, namenjeno v Andoro, sprosti v prosti promet, ko prečka francosko ozemlje.
Evropska komisija je januarja 1991 v obrazloženem mnenju (
2
) ugotovila, da Francoska republika s tem, da je določila tako zahtevo po sprostitvi v prosti promet, ni izpolnila obveznosti, ki jih ima na podlagi nekaterih določb prava Unije. Komisija jo je zato pozvala, naj sprejme potrebne ukrepe za ureditev položaja.
Francoski organi so z obvestilom ministra (
3
) prenehali navedeno prakso glede vsega blaga iz tretjih držav, namenjenega v Andoro.
Navedeni andorski uvozniki, v pravice katerih sta vstopili družba Caves Andorranes in oseba YX, so leta 2015 proti francoski carinski upravi vložili tožbo za plačilo zneska, ki ustreza carinskim dajatvam, ki naj bi jih ta uprava neupravičeno pobrala za uvoz blaga iz tretjih držav v Andoro med letoma 1988 in 1991. Ker je bil ta zahtevek na prvi stopnji in v pritožbenem postopku zavrnjen, sta družba Caves Andorranes in oseba YX vložili kasacijsko pritožbo pri Cour de cassation (kasacijsko sodišče), ki je predložitveno sodišče.
Cour de cassation (kasacijsko sodišče) je Sodišču predložilo dve vprašanji za predhodno odločanje, s katerima je v bistvu želelo izvedeti, ali je treba člen 2(2), tretji pododstavek, Uredbe št. 1430/79 razlagati tako, da je obstoj obveznosti nacionalnega carinskega organa, da po uradni dolžnosti povrne carinske dajatve, po eni strani odvisen od tega, ali je ta organ pred potekom roka treh let od vknjižbe teh dajatev sam ugotovil, da so bile te dajatve neupravičeno pobrane, in po drugi strani, ali ta organ pozna identiteto zadevnih gospodarskih subjektov in znesek, ki ga je treba povrniti vsakemu od njih. V tem okviru se Cour de cassation (kasacijsko sodišče) sprašuje o ukrepih, ki jih mora navedeni organ po potrebi sprejeti za pridobitev takih informacij.
Presoja Sodišča
Sodišče je naprej ugotovilo, da člen 2(2), tretji pododstavek, Uredbe št. 1430/79 v delu, v katerem kategorično določa, da nacionalni carinski organi „po uradni dolžnosti povrnejo […] dajatve“, uvaja obveznost teh organov za povračilo, ne da bi moral zadevni uvoznik to zahtevati. Ta obveznost povračila po uradni dolžnosti je odvisna od tega, ali je zadevni nacionalni carinski organ pred potekom roka treh let od vknjižbe zadevnih carinskih dajatev (
4
) sam ugotovil, da so bile te dajatve neupravičeno pobrane. Ni pa nujno, da se povračilo kot tako izvede v navedenem roku, tako da ga je mogoče izvesti po poteku tega roka.
Poleg tega, ker se carinske dajatve naložijo za točno določene zneske, ki jih nacionalni carinski organ določi na podlagi carinskih deklaracij, predloženih v imenu določene osebe, ugotovitev tega organa, da so bile take dajatve neupravičeno pobrane, nujno pomeni ugotovitev, da je oseba, ki je znana navedenemu organu, neupravičeno plačala določen znesek, ki je prav tako znan temu organu. Zato nacionalni carinski organ, če ugotovi, da so bile carinske dajatve neupravičeno pobrane in jih je treba povrniti, načeloma pozna tako identiteto osebe, ki ji mora povrniti te dajatve, kot natančen znesek, ki ga je treba povrniti.
Ta organ se namreč ne more sklicevati na to, da nima več carinskih deklaracij, ki so jih predložile zainteresirane stranke, ali posamičnih odločb, sprejetih v zvezi z njimi, da bi utemeljil morebitno opustitev povrnitve tem zainteresiranim strankam carinskih dajatev, za katere je v roku treh let iz člena 2(2), tretji pododstavek, Uredbe št. 1430/79 ugotovil, da so bile neupravičeno pobrane, saj mora takšen organ, dokler se ta rok ne izteče, hraniti dokumente in informacije, ki bi lahko bile pomembne za morebitno povračilo.
Ob tem, če navedeni carinski organ brez svoje krivde nima na voljo podatkov, potrebnih za povračilo neupravičeno pobranih carinskih dajatev, mora za izpolnitev svoje obveznosti povračila, ki izhaja iz navedene določbe, sprejeti potrebne in primerne ukrepe za pridobitev teh informacij. Res je, da taki ukrepi ne vključujejo nesorazmernih poizvedb, in sicer poizvedb, ki bi zahtevale uporabo človeških in materialnih virov brez kakršne koli povezave s tem, kar je mogoče razumno pričakovati od skrbne uprave. Vendar pasivnost carinskega organa pod pretvezo, da nima navedenih informacij, ni združljiva niti z njegovo zgoraj navedeno obveznostjo vračila niti z zahtevami, ki izhajajo iz pravice do dobrega upravljanja, ki je splošno načelo prava Unije, ki se uporablja za države članice, kadar izvajajo to pravo.
Sodišče je odločilo, da je treba člen 2(2), tretji pododstavek, Uredbe št. 1430/79 razlagati tako, da je obstoj obveznosti nacionalnega carinskega organa, da po uradni dolžnosti povrne carinske dajatve, odvisen od tega, ali je ta organ pred potekom roka treh let od vknjižbe teh dajatev sam ugotovil, da so bile te dajatve neupravičeno pobrane. Ta ugotovitev pomeni, da ta organ pozna identiteto oseb, ki so plačale navedene dajatve, in znesek, ki ga je treba povrniti vsaki od njih. Če navedeni organ nima vseh informacij, potrebnih za tako povračilo osebi, ki je plačala neupravičeno pobrane carinske dajatve, ali osebam, ki so nasledile njene pravice in obveznosti, in ni mogel razpolagati z njimi, mora isti organ, da bi izpolnil svojo obveznost povračila, sprejeti ukrepe, ki so, ne da bi bili nesorazmerni, potrebni in primerni za pridobitev teh informacij in povračilo.
(
1
)	Uredba Sveta (EGS) št. 1430/79 z dne 2. julija 1979 o povračilu ali odpustu uvoznih ali izvoznih dajatev (UL 1979, L 175, str. 1), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 3069/86 z dne 7. oktobra 1986 (UL 1986, L 286, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba št. 1430/79).
(
2
)	Obrazloženo mnenje COM(90) 2042 final.
(
3
)	Obvestilo ministère de l’Économie, des Finances et du Budget (ministrstvo za gospodarstvo, finance in proračun, Francija) za uvoznike in izvoznike, objavljeno v Journal officiel de la République française 6. junija 1991.
(
4
)	V skladu s členom 1(2)(e) Uredbe št. 1430/79 ta datum ustreza datumu sprejetja upravnega akta, s katerim so pristojni organi prvotno določili znesek teh dajatev.