62024CJ0776
TEISINGUMO TEISMO (šeštoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. gruodžio 18 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pareigūnai – Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai – VIII priedas – Pensijos – Teisės į pensiją, įgytos iki tarnybos Europos Sąjungoje pradžios – Perkėlimas į Europos Sąjungos institucijų pensijų sistemą – Darbuotojo prašymas perkelti – Šio perkėlimo neatšaukiamumas – Nepagrįstas praturtėjimas“
Byloje C‑776/24 (Bopuis) (
i
),
dėl Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Briuselio darbo teismas, bylas nagrinėjantis prancūzų kalba, Belgija) 2024 m. lapkričio 5 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2024 m. lapkričio 12 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
CJ
prieš
Service fédéral des Pensions (SFP)
TEISINGUMO TEISMAS (šeštoji kolegija),
kurį sudaro šeštosios kolegijos pirmininko pareigas einantis pirmosios kolegijos pirmininkas F. Biltgen (pranešėjas), teisėjai A. Kumin ir S. Gervasoni,
generalinė advokatė L. Medina,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
CJ, atstovaujamo avocat J.‑F. Neven,
–
Belgijos vyriausybės, atstovaujamos C. Jacob, C. Pochet ir M. Van Regemorter,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos A. Baeckelmans ir J.‑F. Brakeland,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinės advokatės nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų, iš dalies pakeistų 1992 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 571/92 (OL L 62, 1992, p. 1; toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai), VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies, siejamos su ESS 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintu lojalaus bendradarbiavimo principu, išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant CJ ir Service fédéral des Pensions (SFP, Belgija) ginčą dėl CJ prašymo jo teises į pensiją, įgytas prieš pradedant tarnybą Europos Sąjungoje, perkelti į Europos Sąjungos institucijų pensijų sistemą (toliau – ESIPS).
Teisinis pagrindas
Pareigūnų tarnybos nuostatai
3
Pareigūnų tarnybos nuostatų 77 straipsnyje nustatyta:
„Pareigūnas, turintis ne mažesnį kaip 10 metų tarnybos stažą, turi teisę gauti ištarnauto laiko pensiją. <…>
Didžiausia senatvės pensija siekia 70 % paskutinės kategorijos, kuriai pareigūnas buvo priskirtas bent vienerius metus, paskutinės bazinės algos. 1,80 % to paskutinio bazinio darbo užmokesčio pareigūnui mokama už kiekvienus tarnybos metus, skaičiuojamus VIII priedo 3 straipsnyje nustatyta tvarka.“
4
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 2 straipsnyje nurodyta:
„Ištarnauto laiko pensija mokama pagal bendrą pareigūno pensijų draudimo stažą, įgytą tarnybos pagrindu. Kiekvieni pagal 3 straipsnį apskaičiuoti tarnybos metai suteikia teisę į vienerius pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu, metus, o kiekvienas visas mėnuo suteikia teisę į pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu, vienerių metų dvyliktąją dalį.
Didžiausias pensijų draudimo stažas, įgytas tarnybos pagrindu, į kurį atsižvelgiama apskaičiuojant teises į ištarnauto laiko pensiją, yra metų skaičius, reikalingas įgyti teisę į didžiausią pensiją, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnio antrojoje pastraipoje.“
5
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnyje nustatyta:
„1.   Pareigūnas, kuris nutraukia Bendrijų tarnybą, siekdamas:
–
pradėti tarnybą valstybės administracijoje, nacionalinėje arba tarptautinėje organizacijoje, kuri yra sudariusi sutartį su Bendrijomis,
–
pagal darbo sutartį arba savarankiškai užsiimti veikla, už kurią jis įgyja teisę gauti pensiją pagal sistemą, dėl kurios administracinės institucijos sudarė susitarimą su Bendrijomis,
turi teisę, kad Bendrijoje ištarnauto laiko pensijos statistinis ekvivalentas būtų perduotas administracijos ar organizacijos pensijų fondui, kuris jam moka ištarnauto laiko pensiją atsižvelgiant į veiklą, kuria jis užsiėmė pagal sutartį arba savarankiškai.
2.   Pareigūnas, kuris tarnybą Bendrijose pradeda:
–
nutraukęs tarnybą valstybės administracijoje, nacionalinėje arba tarptautinėje organizacijoje, arba
–
užsiėmęs veikla pagal darbo sutartį arba savarankiškai,
paskyrimo į nuolatinę tarnybą metu turi teisę, kad Bendrijoms būtų sumokėtas teisių į ištarnauto laiko pensiją, kurią jis įgijo dėl pirmiau nurodytos veiklos, aktuarinis ekvivalentas arba fiksuota išperkamoji suma. Tokiu atveju institucija, kurioje dirba pareigūnas, atsižvelgdama į paskyrimo į nuolatinę tarnybą lygį, nustato, kiek pensijų draudimo stažo metų ji įskaito pagal savo sistemą už ankstesnį tarnybos laikotarpį, remdamasi aktuarinio ekvivalento arba fiksuotos išperkamosios sumos verte.“
Belgijos teisė
6
1991 m. gegužės 21 d.Loi établissant certaines relations entre des régimes belges de pension et ceux d’institutions de droit international public (Įstatymas, kuriuo nustatomi tam tikri Belgijos pensijų sistemų ir tarptautinės viešosios teisės reglamentuojamų institucijų pensijų sistemų santykiai; 1991 m. birželio 20 d., Moniteur belge; toliau – 1991 m. gegužės 21 d. įstatymas) nustatyta speciali perkėlimo sistema, vadinama „subrogacija“, kilusi iš Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje numatytos aktuarinio ekvivalento perkėlimo formulės.
7
1991 m. gegužės 21 d. įstatymo 3 straipsnyje nustatyta:
„Kiekvienas pareigūnas gali, institucijai sutikus, prašyti, kad institucijai būtų pervesta senatvės pensijos suma, susijusi su kitu darbu ir ankstesniais laikotarpiais prieš jam įsidarbinant institucijoje.“
8
Šio įstatymo 6 straipsnio pirmoje pastraipoje numatyta:
„Kai administravimo institucija priima sprendimą dėl perkeltinos metinės senatvės pensijos sumos ir įvairių aplinkybių, į kurias atsižvelgta ją nustatant, suinteresuotajam asmeniui apie tai pranešama registruotu laišku.“
9
Minėto įstatymo 7 straipsnyje nustatyta:
„Kai senatvės pensijos dydis tampa galutinis:
1.
jis nebegali būti iš dalies keičiamas dėl jokios priežasties <…>“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
10
1972–1993 m. CJ dirbo Belgijoje, daugiausia kaip samdomas darbuotojas. Tuo laikotarpiu jis mokėjo įmokas SFP.
11
1994 m. balandžio 1 d. CJ pradėjo dirbti Europos Sąjungos tarnyboje, o nuo 1995 m. sausio 1 d. buvo paskirtas pareigūnu.
12
1995 m. gegužės 29 d. CJ paprašė į ESIPS perkelti jo, kaip Belgijos samdomo darbuotojo, įgytas teises į pensiją.
13
1996 m. liepos 15 d. sprendimu SFP registruotu laišku pranešė CJ apie perkeltinų teisių į pensiją dydį.
14
1996 m. lapkričio 4 d. SFP pranešė Europos Komisijai apie šią sumą.
15
2007 m. rugsėjo 14 d. Sąjungos tarnybos informavo CJ apie jo perkeltų teisių į pensiją perskaičiavimą dėl 2004 m. Pareigūnų tarnybos nuostatų reformos, pagal kurį pensijų draudimo stažas, kuris gali būti pripažintas ESIPS, buvo sumažintas iki 4 metų 4 mėnesių ir 24 dienų.
16
2020 m. liepos 1 d. jam sulaukus 63 metų ir 11 mėnesių, dėl 2007 m. rugsėjo 14 d. jo teisių į pensiją perskaičiavimo CJ pasiekė maksimalią 70 % pensijos normą. Tačiau jis toliau dirbo iki 2022 m. liepos 31 d.
17
2022 m. kovo 8 d. CJ paprašė SFP skirti senatvės pensiją, atitinkančią teises, įgytas iki tarnybos Sąjungoje pradžios.
18
Dviem 2022 m. gegužės 25 d. sprendimais SFP skyrė CJ atitinkamai 533,85 EUR bruto mėnesinę senatvės pensiją nuo 2021 m. rugpjūčio 1 d. ir 577,85 EUR bruto mėnesinę senatvės pensiją nuo 2022 m. rugpjūčio 1 d., kurią SFP laikė CJ, kaip pareigūno, veiklos pabaigos data.
19
2022 m. liepos 5 d. Sąjungos institucija, atsakinga už CJ teisių į pensiją apskaičiavimą, jam pateikė pranešimą, kuriame nustatytos jo teisės į pensiją, kad jis galėtų išeiti į pensiją 2022 m. liepos 31 d. vakare, t. y. paskutinę mėnesio, kurį jam sukanka 66 metai, dieną. Šiame pranešime nurodyta, kad dėl jo Belgijoje įgytų teisių į pensiją perkėlimo buvo atsižvelgta į 4 metus, 4 mėnesius ir 24 dienas, ir kad CJ sukaupė iš viso 79,21667 % teisių į pensiją, be kita ko, dėl 13,75 % priedo, įgyto už tai, kad dirbo 5 metus ir 6 mėnesius sulaukęs įprasto pensinio amžiaus. Šioms teisėms buvo taikoma 70 % viršutinė riba, kaip numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatuose.
20
2022 m. liepos 6 d. CJ informavo SFP, kad 1995 m., 1996 m. ar 1997 m. negavo pranešimo apie perkeltiną metinę senatvės pensijos sumą, todėl galutinė šios pensijos suma negali būti laikoma nustatyta ir jo prašymas dėl perkėlimo turi būti laikomas atšauktu. Taigi jis išreiškė norą nebeperkelti į ESIPS jo teisių į pensiją, įgytų prieš jam pradedant tarnybą Sąjungoje.
21
2022 m. lapkričio ir gruodžio mėn. pranešimuose SFP patvirtino, kad nuo 2021 m. rugpjūčio 1 d. CJ turi teisę į senatvės pensiją dėl Belgijoje dirbant pagal darbo sutartį įgytų teisių.
22
SFP prašymu 2023 m. kovo 23 d. elektroniniu laišku Komisija šiai tarnybai pranešė, kad nuo 2022 m. rugpjūčio 1 d. CJ gauna senatvės pensiją pagal ESIPS. Ši institucija 2023 m. kovo 31 d. elektroniniu laišku patvirtino SFP, kad šioje pensijoje atsižvelgiama į pensijų draudimo stažą, atsiradusį dėl SFP atlikto teisių į pensiją perkėlimo.
23
Atitinkamai SFP informavo CJ apie tai, kad jo senatvės pensijos mokėjimas pagal Belgijos nacionalinę sistemą sustabdomas. 2023 m. balandžio 17 d. sprendimu SFP atšaukė savo 2022 m. gegužės 25 d. sprendimus, nurodytus šio sprendimo 18 punkte. Pripažindama, kad padarė administracinę klaidą, SFP nereikalavo, kad CJ grąžintų nepagrįstai išmokėtas sumas, bet informavo, kad nuo 2021 m. rugpjūčio 1 d. jis neturi teisės į senatvės pensiją pagal Belgijos nacionalinę sistemą.
24
CJ kreipėsi į Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Briuselio darbo teismas, bylas nagrinėjantis prancūzų kalba, Belgija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, prašydamas panaikinti šį 2023 m. balandžio 17 d. sprendimą, kad būtų atnaujintas jo senatvės pensijos mokėjimas pagal Belgijos nacionalinę sistemą.
25
CJ teigia, kad jei teisių į pensiją, įgytų iki tarnybos Sąjungoje pradžios, perkėlimas yra neatšaukiamas, jo teisės į pensiją, įgytos Belgijoje 1972–1992 m. vykdant profesinę veiklą, iš esmės būtų prarastos, nes apskaičiuojant jo senatvės pensiją pagal ESIPS į šias teises į pensiją nereikia atsižvelgti. Pagal subrogacijos mechanizmą Belgijos valstybė kas mėnesį Sąjungos institucijoms mokėtų senatvės pensijos sumą, atitinkančią CJ įgytas teises, nors mokant jam pagal ESIPS skiriamą senatvės pensiją nebūtų atsižvelgiama į pensijų draudimo stažą, kurį CJ įgijo prieš pradėdamas tarnybą Sąjungoje, o tai leistų Sąjungai praturtėti CJ sąskaita.
26
CJ teigia, kad negavo registruotais laiškais siųstų pranešimų apie perkeltinas metines senatvės pensijos sumas ir duomenis, į kuriuos atsižvelgta apskaičiuojant šias sumas, o tai neleido jam jų ginčyti ar patvirtinti, todėl teigia, kad minėtos sumos turi būti laikomos negalutinėmis. Dėl to jis mano, kad jo prašymas jo teises į pensiją, įgytas pagal Belgijos nacionalinę sistemą, perkelti į ESIPS gali būti atšauktas iki subrogacijos įsigaliojimo.
27
SFP teigia, kad nebeturi įrodymų, jog minėti pranešimai buvo išsiųsti registruotu laišku, ir iš esmės teigia, kad CJ nusprendė prašyti pagal Belgijos nacionalinę sistemą įgytas teises į pensiją perkelti į ESIPS, ir turi prisiimti atsakomybę už savo sprendimą.
28
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar tai, kad subrogacijos mechanizmas yra neatšaukiamas, nepažeidžia Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi siekiamo tikslo. Iš tiesų šis mechanizmas galėtų atgrasyti darbuotoją nuo tarnybos Sąjungos institucijose, atsižvelgiant į riziką prarasti senatvės pensiją, kurią jis galėtų gauti, jei nebūtų įsidarbinęs Sąjungos tarnyboje, ir ši rizika išsipildo, jei, kaip nagrinėjamu atveju, pareigūnas turi teisę į maksimalią pensiją pagal ESIPS, neatsižvelgiant į perkeltas teises į pensiją. Todėl jam kyla klausimas, ar galima ginčyti šio darbuotojo senatvės pensijos dydį, kol teisių į pensiją perkėlimas subrogacijos būdu nėra faktiškai įvykdytas. Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi 1999 m. lapkričio 10 d. Sprendimu Kristensen ir kt. / Taryba (T‑103/98, T‑104/98, T‑107/98, T‑113/98 ir T‑118/98, EU:T:1999:289), pagal kurį perkeltos teisės į pensiją, į kurias neatsižvelgiama taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį, pareigūnui turi būti kompensuojamos.
29
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat siekia išsiaiškinti, ar minėtų teisių į pensiją, įgytų prieš pradedant tarnybą Sąjungoje, perkėlimas taikant subrogacijos mechanizmą yra nepagrįstas Sąjungos institucijų praturtėjimas.
30
Šiomis aplinkybėmis Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Briuselio darbo teismas, bylas nagrinėjantis prancūzų kalba) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokį prejudicinį klausimą:
„Kai valstybės narės teisės aktuose numatyta, jog [Pareigūnų tarnybos nuostatų] VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos teisės perkeliamos ne pervedant įmokas Sąjungos pareigūno paskyrimo į nuolatinę tarnybą momentu, o Sąjungos institucijoms perimant toje valstybėje narėje įgytas teises į pensiją nuo tos dienos, kai pareigūnas įgijo galimybę gauti šią pensiją, ar šią 11 straipsnio 2 dalį ir [ESS] 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintą lojalaus bendradarbiavimo principą reikia aiškinti taip, kad, atsižvelgiant į perkėlimo tikslus, t. y. leisti išsaugoti Sąjungos pareigūno valstybėje narėje įgytas teises ir užtikrinti Sąjungos viešosios tarnybos patrauklumą, reikalaujama, kad pagal šiuos teisės aktus būtų leidžiama prašymą perkelti teises atsiimti iki teisių perėmimo [įsigaliojimo] dienos, kai jau iš tikrųjų žinoma apie riziką, kad dalimi šios valstybės narės turimų teisių nebus galima pasinaudoti?“
Dėl prejudicinio klausimo
31
Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintas lojalaus bendradarbiavimo principas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias Sąjungos pareigūno sprendimas perkelti į ESIPS jo teises į pensiją, įgytas nacionalinėje pensijų sistemoje iki tarnybos Sąjungoje pradžios, yra neatšaukiamas, kai šiuose teisės aktuose numatytas ne faktinis tokių teisių į pensiją perkėlimas šio sprendimo priėmimo dieną, o toks teisių, įgytų nuo tos dienos, kai pareigūnas įgyja teisę į senatvės pensiją, perkėlimas subrogacijos būdu Sąjungos institucijoms, su rizika, kad Sąjungos institucijos gali nepagrįstai praturtėti.
32
Pirmiausia reikia priminti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatai, kurie yra bendro pobūdžio, yra privalomi visi ir tiesiogiai taikomi visose valstybėse narėse. Todėl, be poveikio Sąjungos institucijų vidaus sistemoje, Pareigūnų tarnybos nuostatai taip pat saisto valstybes nares tiek, kiek jų bendradarbiavimas yra būtinas jiems įgyvendinti (šiuo klausimu žr. 2021 m. vasario 4 d. Sprendimo Ministre de la Transition écologique et solidaire et Ministre de l’Action et des Comptes publics, C‑903/19, EU:C:2021:95, 36 ir 37 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
33
Pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį kiekvienas pareigūnas ar tarnautojas, kuris tarnybą Sąjungoje pradeda baigęs tarnybą valstybės administracijoje, nacionalinėje ar tarptautinėje organizacijoje arba įmonėje, turi teisę paskyrimo į nuolatinę tarnybą metu sumokėti Sąjungai teisių į senatvės pensiją, kurią jis įgijo administracijoje, nacionalinėje ar tarptautinėje organizacijoje arba įmonėje, kurioje dirbo, aktuarinį ekvivalentą.
34
Pirma, Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje numatyta teisių į pensiją perkėlimo sistema, leidžiančia koordinuoti nacionalines ir Sąjungos pensijų sistemas, siekiama palengvinti nacionalinių darbuotojų, dirbančių privačiame ar viešajame sektoriuje, judėjimą į Sąjungos administraciją ir taip užtikrinti, kad Sąjunga turėtų kuo geresnes galimybes pasirinkti kvalifikuotą ir tinkamą patirtį turintį personalą (2004 m. gruodžio 16 d. Sprendimo My, C‑293/03, EU:C:2004:821, 44 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
35
Iš tiesų atsisakydama imtis priemonių, reikalingų perkelti į ESIPS pagal nacionalinę sistemą įgytų teisių į pensiją aktuarinį ekvivalentą arba fiksuotą išperkamąją sumą, kaip numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje, valstybė narė apsunkintų tam tikrą darbo stažą turinčių nacionalinių pareigūnų įdarbinimą Sąjungoje, nes dėl tokio perėjimo iš nacionalinės tarnybos į Sąjungos tarnybą iš jų būtų atimamos teisės į pensiją, kurias jie turėtų, jeigu nebūtų sutikę įsidarbinti Sąjungos tarnyboje (2021 m. vasario 4 d. Sprendimo Ministre de la Transition écologique et solidaire et Ministre de l’Action et des Comptes publics, C‑903/19, EU:C:2021:95, 34 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
36
Tokios pasekmės negali būti priimtinos, atsižvelgiant į lojalaus bendradarbiavimo ir pagalbos pareigą, kurią valstybės narės turi Sąjungai ir kurią išreiškia ESS 4 straipsnio 3 dalyje numatyta pareiga padėti Sąjungai atlikti jos užduotis (2021 m. vasario 4 d. Sprendimo Ministre de la Transition écologique et solidaire et Ministre de l’Action et des Comptes publics, C‑903/19, EU:C:2021:95, 35 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
37
Antra, Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi siekiama, kad teisės, kurias pareigūnai įgijo valstybėje narėje, nepaisant jų galimo riboto ar net sąlyginio ar būsimo pobūdžio, ar nepakankamumo, kad būtų galima nedelsiant gauti pensiją, galėtų būti išsaugotos suinteresuotajam pareigūnui ir į jas galėtų būti atsižvelgiama pensijų sistemoje, kurioje jis dalyvauja profesinės karjeros pabaigoje (1981 m. spalio 20 d. Sprendimo Komisija / Belgija, 137/80, EU:C:1981:237, 12 punktas).
38
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje numatyta galimybė skirta suteikti pareigūnams teisę, kurios įgyvendinimas priklauso tik nuo jų pačių pasirinkimo (šiuo klausimu žr. 1981 m. spalio 20 d. Sprendimo Komisija / Belgija, 137/80, EU:C:1981:237, 13 punktą ir 2015 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo Wojciechowski, C‑408/14, EU:C:2015:591, 52 punktą).
39
Kadangi Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje nenumatyta galimybė atšaukti šioje nuostatoje numatytos teisės įgyvendinimą, sprendimas teises į pensiją perkelti į ESIPS yra galutinis ir neatšaukiamas. Tai patvirtina aplinkybė, kad teisės į pensiją iš naujo gali būti perkeliamos tik šio 11 straipsnio 1 dalyje numatytais atvejais, kai suinteresuotasis asmuo nustoja eiti pareigas.
40
Vis dėlto tai, kad sprendimas perkelti teises į pensiją, įgytas iki tarnybos Sąjungoje pradžios, yra galutinis ir neatšaukiamas, neprieštarauja Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi siekiamiems tikslams, t. y. išsaugoti įgytas teises ir užtikrinti Sąjungos viešosios tarnybos patrauklumą.
41
Kalbant apie įgytų teisių išsaugojimą, reikia pažymėti, kad pensijų draudimo stažas, įgytas iki tarnybos Sąjungoje pradžios, leidžia padidinti tarnybos metų skaičių, į kurį atsižvelgiama nustatant paskutinio bazinio darbo užmokesčio procentinę dalį, kuri sudarys senatvės pensiją, ir taip greičiau pasiekti Pareigūnų tarnybos nuostatų 77 straipsnio antroje pastraipoje nustatytą 70 % paskutinio bazinio darbo užmokesčio ribą. Todėl iš to negalima daryti išvados, kad buvo prarastos įgytos teisės.
42
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad nors galimybė perkelti iki įsidarbinant Sąjungos tarnyboje įgytas teises į pensiją garantuoja atitinkamam pareigūnui, jog į šias teises bus atsižvelgiama ESIPS, tačiau ši galimybė nesuteikia jokio tikrumo, kad dėl to jo pensijos suma padidės iki visos pervestos sumos dydžio (šiuo klausimu žr. 2023 m. gegužės 4 d. Sprendimo KY / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, C‑100/22 P, EU:C:2023:377, 69 punktą).
43
Dėl viešosios tarnybos patrauklumo reikia priminti, kad teisių į pensiją perkėlimas yra pareigūnui suteikta galimybė, kuria pareigūnas turi pasinaudoti žinodamas faktus.
44
Taigi, neatsižvelgiant į tai, ar nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose numatyta, kad teisės į pensiją perkeliamos Sąjungos institucijoms perimant šias teises tuo metu, kai pareigūnas išeina į pensiją, ar šios teisės į pensiją perkeliamos į ESIPS tą dieną, kai pareigūnas priima sprendimą dėl tokio perkėlimo, į šias teises abiem atvejais atsižvelgiama ir Sąjungos viešosios tarnybos patrauklumas abiem atvejais niekaip nesumažėja.
45
Taigi Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi siekiamų tikslų laikymasis nereikalauja numatyti teisės atšaukti prašymą perkelti teises į pensiją, įgytas prieš pradedant tarnybą Sąjungoje, kol įsigalios Sąjungos institucijų teisių perėmimas.
46
Šis aiškinimas negali būti kitoks atsižvelgiant į lojalaus bendradarbiavimo principą, išreikštą ESS 4 straipsnyje numatyta pareiga padėti Sąjungai vykdyti jos uždavinius.
47
Iš tiesų, kaip pažymi Komisija, šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą ypatingas tuo, kaip Belgijos Karalystė nusprendė laikytis įsipareigojimų pagal Pareigūnų tarnybos nuostatus, 1991 m. gegužės 21 d. įstatymu nustatydama subrogacijos mechanizmą, pagal kurį Sąjungos institucijos gauna senatvės pensijų sumas pagal jų išėjusių į pensiją pareigūnų nacionalinę pensijų sistemą, o ne perkeliant teises į pensiją tą dieną, kai šie pareigūnai paprašė perkelti jų teises. Šiuo įstatymu buvo siekiama nutraukti pažeidimo nagrinėjimo procedūrą, kurią Komisija pradėjo dėl to, kad Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį, per kurią 1981 m. spalio 20 d. Sprendimu Komisija / Belgija (137/80, EU:C:1981:237) ir 1989 m. spalio 3 d. Sprendimu Komisija / Belgija (383/85, EU:C:1989:356) Belgijos Karalystė buvo du kartus pripažinta padariusi pažeidimą. Kadangi 1991 m. gegužės 21 d. įstatyme numatytas subrogacijos mechanizmas leidžia veiksmingai išsaugoti teises, įgytas SPF po jų perkėlimo į ESIPS, darytina išvada, kad Belgijos Karalystė laikėsi lojalaus bendradarbiavimo principo.
48
Dėl argumento, susijusio su nepagrįstu praturtėjimu, reikia priminti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų 77 straipsnyje numatyta ištarnauto laiko pensija apskaičiuojama, kaip matyti iš šio 77 straipsnio pirmos pastraipos ir Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 2 straipsnio, remiantis bendru pareigūno įgytų pensijų draudimo stažo metų skaičiumi, kuriam taikomas Pareigūnų tarnybos nuostatų 77 straipsnio antroje pastraipoje numatytas procentinis dydis, atitinkamais atvejais neviršijant šioje nuostatoje nustatytos viršutinės ribos.
49
Šis pensijų draudimo stažas atitinka laikotarpį, per kurį atitinkamas pareigūnas dirbo Sąjungos tarnyboje, o pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį pareigūnui suteikiama galimybė perkelti į ESIPS teises į pensiją, kurias jis įgijo prieš pradėdamas tarnybą Sąjungoje, kad į šias teises, padidintas atitinkamu pensijų draudimo stažu, būtų galima atsižvelgti apskaičiuojant skirtinos pensijos dydį (šiuo klausimu žr. 2023 m. gegužės 4 d. Sprendimo KY / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, C‑100/22 P, EU:C:2023:377, 60 punktą).
50
Reikia pridurti, kad pensijų draudimo stažo, į kurį reikia atsižvelgti į ESIPS perkėlus pagal nacionalinę sistemą įgytas teises į pensiją, apskaičiavimo metodas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje nurodytais parametrais.
51
Pagal šio sprendimo 42 punkte primintą jurisprudenciją, nors galimybė perkelti iki įsidarbinant Sąjungos tarnyboje įgytas teises į pensiją garantuoja atitinkamam pareigūnui, jog į šias teises bus atsižvelgiama ESIPS, ši galimybė nesuteikia jokio tikrumo, kad dėl to jo pensijos suma padidės iki visos pervestos sumos dydžio (šiuo klausimu žr. 2023 m. gegužės 4 d. Sprendimo KY / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, C‑100/22 P, EU:C:2023:377, 69 punktą).
52
Iš tiesų sumokėtų įmokų suma nėra proporcingai susijusi su gaunamos pensijos suma, nes ši suma apskaičiuojama remiantis bendru pensijų draudimo įmokų stažo, įskaitant įgytą prieš pradedant tarnybą Sąjungos institucijose, skaičiumi, kuriam taikomas procentinis dydis ir prireikus neviršijant viršutinės ribos pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 77 straipsnį (2025 m. vasario 27 d. Sprendimo OA / Parlamentas, C‑32/24 P, EU:C:2025:118, 50 punktas). Iš tiesų ESIPS organizuojama remiantis solidarumo principu, o ne taip, kad pareigūno ar tarnautojo gaunama pensija tiksliai atitiktų įmokų į šią sistemą dydį.
53
Šiuo klausimu 1991 m. gegužės 21 d. įstatyme numatytas ESIPS subrogacijos mechanizmas negali būti laikomas lemiančiu nepagrįstą Sąjungos institucijų praturtėjimą vien dėl to, kad teisės į pensiją, įgytos prieš pradedant tarnybą Sąjungos institucijoje, perkeliamos į ESIPS mokėjimais dalimis, o ne vienkartine išmoka tuo metu, kai pareigūnas priima sprendimą perkelti savo teises į pensiją. Ši aplinkybė neturi įtakos ieškovo teisėms į pensiją ir ESIPS jam mokamos pensijos apskaičiavimui.
54
Taip pat svarbu pažymėti, kad 1999 m. lapkričio 10 d. Sprendimas Kristensen ir kt. / Taryba (T‑103/98, T‑104/98, T‑107/98, T‑113/98 ir T‑118/98, EU:T:1999:289), kuriuo remiasi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, susijęs su skirtingu klausimu nei šioje byloje keliamas klausimas. Iš tiesų šis sprendimas buvo susijęs su Europos Sąjungos Tarybos priimtomis bendrosiomis įgyvendinimo nuostatomis, pagal kurias pensijų draudimo stažas, į kurį reikia atsižvelgti nustatant ištarnauto laiko pensiją, apskaičiuojamas remiantis visa pervesta suma, tačiau šis skaičius negali viršyti metų, kuriais suinteresuotasis asmuo buvo apdraustas pagal kitas pensijų sistemas prieš pradėdamas eiti pareigas Sąjungoje, skaičiaus. Byloje, kurioje priimtas šis sprendimas ir kuri buvo susijusi su Tarybos pareigūnu, pensijų draudimo stažas, į kurį reikia atsižvelgti už laikotarpį iki tarnybos pradžios, remiantis pervestu kapitalu, pagal šios institucijos priimtas bendrąsias įgyvendinimo nuostatas buvo apribotas metų, kuriais suinteresuotasis asmuo buvo apdraustas kitose pensijų sistemose prieš pradėdamas eiti pareigas Sąjungos tarnyboje, skaičiumi (šiuo klausimu žr. 2023 m. gegužės 4 d. Sprendimo KY /Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, C‑100/22 P, EU:C:2023:377, 70 punktą). Pagrindinėje byloje buvo atsižvelgta į visas perkeltas teises į pensiją. Taigi, minėtas Bendrojo Teismo sprendimas nėra svarbus atsakant į pateiktą klausimą.
55
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti: Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintas lojalaus bendradarbiavimo principas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias Sąjungos pareigūno sprendimas perkelti į ESIPS jo teises į pensiją, įgytas nacionalinėje pensijų sistemoje prieš jam pradedant tarnybą Sąjungoje, yra neatšaukiamas, kai šiose teisės aktų nuostatose numatytas ne faktinis tokių teisių į pensiją perkėlimas šio sprendimo priėmimo dieną, o toks įgytų teisių perkėlimas, atliekamas subrogacijos būdu, Sąjungos institucijoms nuo tos dienos, kai pareigūnas įgyja teisę gauti senatvės pensiją, su sąlyga, kad perkeltos teisės į pensiją yra faktiškai įtraukiamos apskaičiuojant skiriamos pensijos dydį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
56
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendžia:
Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų, iš dalies pakeistų 1992 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 571/92, VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintas lojalaus bendradarbiavimo principas
turi būti aiškinami taip:
pagal juos nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias Europos Sąjungos pareigūno sprendimas perkelti į Europos Sąjungos institucijų pensijų sistemą jo teises į pensiją, įgytas nacionalinėje pensijų sistemoje prieš jam pradedant tarnybą Sąjungoje, yra neatšaukiamas, kai šiose teisės aktų nuostatose numatytas ne faktinis tokių teisių į pensiją perkėlimas šio sprendimo priėmimo dieną, o toks įgytų teisių perkėlimas, atliekamas subrogacijos būdu, Sąjungos institucijoms nuo tos dienos, kai pareigūnas įgyja teisę gauti senatvės pensiją, su sąlyga, kad perkeltos teisės į pensiją yra faktiškai įtraukiamos apskaičiuojant skiriamos pensijos dydį.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.
(
i
)	Šios bylos pavadinimas yra išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.