62014CC0398
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
PEDRO CRUZ VILLALÓN
22 päivänä syyskuuta 2015 (
1
)
Asia C‑398/14
Komissio
vastaan
Portugalin tasavalta
(Komission Portugalin tasavaltaa vastaan nostama jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne)
”Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Direktiivi 91/271/ETY — Yhdyskuntajätevedet — Käsittely — Direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisen velvollisuuden noudattamisen kannalta ratkaiseva ajankohta — Direktiivin 91/271/ETY liitteessä I oleva D kohta — Käsiteltyjen jätevesien laaduntarkastusmenettely”
1.
Komissio moittii kanteessaan Portugalin tasavaltaa direktiivin 91/271/ETY (
2
) 4 artiklan noudattamatta jättämisestä ja väittää muun muassa, ettei tämän säännöksen noudattamiseksi riitä pelkkä jätevedenpuhdistamojen perustaminen, vaan niiden on myös läpäistävä hyväksyttävästi direktiivin liitteessä I olevassa D kohdassa edellytetyt tarkastukset. Unionin tuomioistuimelle tarjoutuu näin tilaisuus tarkastella nimenomaisesti, miten direktiivin 4 artikla ja sen liitteessä I oleva D kohta liittyvät toisiinsa, sen eräässä yksittäistapauksessa antamasta ratkaisusta riippumatta.
2.
Sekä komissio että Portugalin tasavalta keskittyivät oikeudenkäyntiä edeltäneen menettelyn aikana ja vielä unionin tuomioistuimelle esittämissään kirjallisissa huomautuksissa käsittelemään niiden taajamien yksilöimistä, jotka eivät ole täyttäneet komission puoltamaa direktiivin 91/271 4 artiklan noudattamisedellytystä.
3.
Unionin tuomioistuin kuitenkin kehotti asianosaisia työjärjestyksensä 61 artiklan 1 kohdan nojalla esittämään suullisessa käsittelyssä näkemyksensä kyseisen säännöksen noudattamisedellytyksistä ja erityisesti siitä, onko ratkaisevana ajankohtana pidettävä puhdistamon käyttöönottohetkeä vai onko puhdistamon käyttöönotosta oltava kulunut vuosi direktiivin liitteessä I olevan D kohdan – jossa jäsenvaltiot velvoitetaan huolehtimaan siitä, että jätevesiin sovelletaan laadun tarkkailumenetelmää – mukaisesti, koska asiassa nousi esille kysymys mainitun D kohdan ja direktiivin 91/271 4 artiklan 1 ja 3 kohdan välisestä mahdollisesta yhteydestä.
I Asiaa koskevat oikeussäännöt
A Unionin oikeus
4.
Direktiivin 91/271 johdanto-osan ensimmäisessä, kolmannessa, neljännessä ja kahdeksannessa perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Pohjanmeren ja muiden yhteisön vesistöjen suojelusta 28 päivänä kesäkuuta 1988 annetussa neuvoston päätöslauselmassa[ (
3
) ] kehotettiin komissiota tekemään ehdotukset tarvittaviksi yhteisön toimenpiteiksi yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi,
– –
puutteellisesti käsiteltyjen yhdyskuntajätevesien päästöistä ympäristölle aiheutuvien haittojen estämiseksi tarvitaan yleisesti yhdyskuntajätevesien biologista käsittelyä,
on tarpeen vaatia haavoittumiselle alttiilla alueilla tehokkaampaa käsittelyä; joillakin vähemmän alttiilla alueilla voidaan katsoa mekaanisen käsittelyn riittävän,
– –
ympäristön suojelemiseksi jätevesien johtamisen haitoilta on tarkkailtava puhdistamoja, purkuvesistöjä sekä lietteen sijoittamista,
– –”
5.
Direktiivin 91/271 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Tämä direktiivi koskee yhdyskuntajätevesien keräilyä, käsittelyä ja vesistöön johtamista sekä tiettyjen teollisuudenalojen jätevesien käsittelyä ja vesistöön johtamista.
Direktiivin tarkoituksena on suojella ympäristöä edellä mainittujen jätevesien johtamisesta aiheutuvilta haitoilta.”
6.
Direktiivin 2 artiklan mukaan direktiivissä ”tarkoitetaan:
1)
’yhdyskuntajätevedellä’ talousjätevettä tai talous- ja teollisuusjäteveden ja/tai huleveden seosta.
– –
5)
'keräysjärjestelmällä' yhdyskuntajätevesien keräämiseen ja johtamiseen käytettävää viemärijärjestelmää;
6)
’yhdellä avl:llä (asukasvastineluvulla)’ sellaista orgaanista biologisesti hajoavaa kuormitusta, jonka viiden vuorokauden biokemiallinen hapenkulutus (BOD5) on 60 grammaa happea vuorokaudessa;
– –
8)
’biologisella käsittelyllä’ yhdyskuntajätevesien käsittelyä menetelmällä, jossa on yleensä biologisessa käsittelyssä jälkiselkeytys, tai muuta menetelmää, joka täyttää liitteen I taulukossa 1 esitetyt vaatimukset;
– –”
7.
Direktiivin 91/271 3 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että jätevesien viemäröintijärjestelmä on
—
31 päivään joulukuuta 2000 mennessä taajamissa, joiden asukasvastineluku (avl) on suurempi kuin 15000, ja
—
31 päivään joulukuuta 2005 mennessä taajamissa, joiden avl on 2 000–15 000.
– –”
8.
Saman direktiivin 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viemäröidyt yhdyskuntajätevedet on ennen vesistöön johtamista käsiteltävä biologisesti tai vastaavalla tavalla seuraavasti:
—
31 päivään joulukuuta 2000 mennessä purkupaikasta riippumatta taajamissa, joiden avl on suurempi kuin 15000;
—
31 päivään joulukuuta 2005 mennessä purkupaikasta riippumatta taajamissa, joiden avl on 10 000–15 000;
—
31 päivään joulukuuta 2005 mennessä taajamissa, joiden avl on 2 000–10 000 ja joiden jätevedet johdetaan sisävesiin tai suistoihin.
– –
3.   Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen yhdyskuntajätevesien on täytettävä liitteessä I olevassa B kohdassa vahvistetut vaatimukset. – –
4.   Asukasvastinelukuna esitetty kuormitus on laskettava suurimman puhdistamolle vuoden aikana tulevan viikon keskikuormituksen perusteella, lukuun ottamatta poikkeuksellisia, esimerkiksi rankkasateista johtuvia, tilanteita.”
9.
Mainitun direktiivin 15 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Toimivaltaisten viranomaisten tai asianomaisten toimielinten on tarkkailtava:
—
yhdyskuntien jätevedenpuhdistamoista tulevia päästöjä liitteessä I olevan D kohdan mukaisin tarkastuksin sen todentamiseksi, että liitteessä I olevassa B kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät;
– –”
10.
Direktiivin 91/271 liite I, jonka otsikko on ”Yhdyskuntajätevesiä koskevat vaatimukset”, jakautuu seuraaviin neljään osaan: A. Keräysjärjestelmät, B. Yhdyskuntajäteveden johtaminen vesistöön, C. Teollisuusjätevedet ja D. Tarkkailun ja tulosten arvioinnin toteutusmallit.
11.
Liitteessä I olevassa B kohdassa määrätään seuraavaa:
”1.
Jätevedenpuhdistamot on suunniteltava tai muutettava sellaisiksi, että puhdistamolle tulevasta ja käsitellystä, vesistöön johdettavasta jätevedestä voidaan ottaa edustavat näytteet.
2.
Yhdyskuntien jätevedenpuhdistamoilta johdettavan jäteveden on 4 ja 5 artiklan mukaisesti täytettävä taulukossa 1 esitetyt vaatimukset.
– –”
12.
Direktiivin liitteessä I olevassa D kohdassa määrätään seuraavaa:
”1.
Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että sovellettava tarkkailumenetelmä on ainakin jäljempänä esitettyjen vaatimusten mukainen.
Muita kuin 2, 3 ja 4 kohdassa esitettyjä menetelmiä voidaan käyttää, jos voidaan osoittaa, että niiden avulla saavutetaan samanlaiset tulokset.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asianmukaiset tiedot käytettävästä menetelmästä. Jos komissio katsoo, että menetelmä ei täytä 2, 3 ja 4 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä, se tekee neuvostolle aiheelliset ehdotukset.
2.
Tässä direktiivissä vahvistettujen vesistöön laskettavaa jätevettä koskevien vaatimusten valvomiseksi on samoista hyvin valituista kohdista kerättävä virtaamaan verrannolliset 24 tunnin kokoomanäytteet puhdistamolta lähtevästä ja tarvittaessa puhdistamolle tulevasta jätevedestä.
On noudatettava hyvää kansainvälistä laboratoriokäytäntöä, jolla pyritään vähentämään näytteiden muuttumista näytteenoton ja analysoinnin välillä.
3.
Näytteiden vuotuinen vähimmäismäärä on määriteltävä puhdistamojen koon mukaan ja näytteet on otettava säännöllisin väliajoin seuraavasti:
– 2 000–9 999 avl: 12 näytettä ensimmäisen vuoden aikana.
neljä näytettä seuraavina vuosina, jos voidaan osoittaa tulosten täyttävän ensimmäisen vuoden aikana direktiivin vaatimukset; jos yksi näyte neljästä ei täytä vaatimuksia, on seuraavana vuonna otettava 12 näytettä.
– 10 000–49 999 avl: 12 näytettä.
– vähintään 50000 avl: 24 näytettä.
– –”
13.
Direktiivin 91/271 liitteessä I olevassa taulukossa 1 esitetään ”direktiivin 4 ja 5 artiklassa tarkoitetuista yhdyskuntien jätevedenpuhdistamoista johdettavaa jätevettä koskevat vaatimukset”.
B Kansallinen lainsäädäntö
14.
Direktiivi 91/271 on saatettu osaksi Portugalin lainsäädäntöä 19.6.1997 annetulla asetuksella nro 152/97. (
4
)
15.
Asetuksen nro 152/97 5 §:n 2 momentissa säädetään määräajat, joihin mennessä sen 4 §:ssä mainittujen toimijoiden on otettava käyttöön tarvittavat menetelmät nykyisten tai asetuksen voimaantulopäivälle arvioitujen jätevesien biologista käsittelyä varten. Määräaika taajamille, joiden asukasvastineluku on 10 000–15 000, ja taajamille, joiden asukasvastineluku 2 000–10 000 ja joiden jätevedet johdetaan sisävesiin tai suistoihin, on 31.12.2005.
16.
Asetuksen nro 152/97 14 §:n mukaan 15 §:n 2 momentin säännösten noudattamatta jättäminen on rikkomus, josta voidaan määrätä sakko.
II Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
17.
Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely alkoi vuonna 2009, ja sen kohteena oli kysymys siitä, oliko Portugalin tasavalta mahdollisesti jättänyt noudattamatta direktiivin 91/271 3, 4 ja 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan 186 taajamassa.
18.
Oikeudenkäyntiä edeltäneen menettelyn aikana Portugalin tasavalta onnistui osittain täyttämään komission vaatimukset niin, että kanne kohdistui lopulta direktiivin 91/271 4 artiklan mukaisten velvoitteiden laiminlyöntiin 52 taajaman osalta.
III Komission kanne ja asian käsittely unionin tuomioistuimessa
19.
Komissio väittää kannekirjelmässään, ettei mainitun säännöksen noudattamiseksi riitä, että perustetaan puhdistamoja (direktiivin 91/271 3 artiklassa mainittu velvoite), vaan näiden puhdistamojen on myös oltava toiminnassa ja toimittava niin, että niissä käsitellyt jätevedet täyttävät direktiivin liitteessä I mainitut vaatimukset.
20.
Sen määrittäminen, täyttävätkö käsitellyt jätevedet liitteessä I mainitut vaatimukset, edellyttää komission mukaan sitä, että niitä tarkkaillaan liitteessä I olevan D kohdan mukaisesti puhdistamon ensimmäisen toimintavuoden ajan.
21.
Kanteeseen esittämässään vastineessa Portugalin hallitus ei kiistänyt edellä mainittuja väitteitä, vaan vetosi puolustuksessaan lähinnä siihen, että kyseisiä taajamia on todellisuudessa ainoastaan 26 ja että vaatimuksen täyttämiseksi tarvittavat työt ovat jo pitkällä.
22.
Kuten jo mainitsin, unionin tuomioistuin kehotti asianosaisia esittämään näkemyksensä direktiivin 91/271 4 artiklan noudattamisedellytyksistä ja pyysi niitä ottamaan kantaa erityisesti kysymykseen siitä, onko pelkkä puhdistamon käyttöönotto riittävää vai onko puhdistamon lisäksi läpäistävä hyväksyttävästi direktiivin liitteessä I olevan D kohdan, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan huolehtimaan, että jätevesiin sovelletaan laadun tarkkailumenetelmää, mukaiset tarkastukset ensimmäisen toimintavuotensa aikana.
23.
Komissio väitti suullisessa käsittelyssä, ettei pelkkä puhdistamojen rakentaminen riitä, vaan niiden on myös toimittava moitteettomasti, koska direktiivin 91/271 tarkoituksena on turvata käsiteltyjen jätevesien laatu eikä ainoastaan puhdistamojen rakentamista. Komission mukaan puhdistamon moitteeton toiminta voidaan osoittaa vain toimittamalla direktiivin 91/271 liitteessä I olevassa D kohdassa edellytetyt tarkastukset, joita varten on otettava puhdistamon koon mukaan määritettävä vähimmäismäärä näytteitä erityisesti sen ensimmäisen toimintavuoden aikana.
24.
Portugalin tasavalta taas katsoo, että direktiivin 4 artiklan noudattamisen kannalta ratkaiseva ajankohta on puhdistamon käyttöönottopäivä, tarkemmin sanottuna ajankohta, jolloin puhdistamossa tehdään sen käyttöönoton yhteydessä ensimmäinen jätevesien laatutarkastus.
IV Asian tarkastelu
A Alustavat huomautukset
25.
Kuten tunnettua, se, ettei jäsenvaltio kiistä komission sen syyksi lukemaa jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä, ei estä unionin tuomioistuinta tarkistamasta sen unionin oikeudesta tehdyn tulkinnan oikeellisuutta, jonka perusteella komissio on päätynyt nostamaan kanteen. Tuomion komissio v. Ruotsi mukaan ”jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä on todeta, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty väitetyllä tavalla noudattamatta vai ei, myös siltä osin kuin jäsenvaltio, jota asia koskee, ei kiistä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä”. (
5
)
26.
Nyt käsiteltävässä asiassa Portugalin tasavalta alun perin kiisti kirjallisissa huomautuksissaan arvioinnin, jonka komissio esitti direktiivin 91/271 4 artiklan noudattamatta jättämisestä useiden Portugalin taajamien osalta, muttei kuitenkaan kyseenalaistanut komission kyseisestä säännöksestä esittämää tulkintaa, jonka perusteella tämä katsoi, että Portugalin tasavalta oli laiminlyönyt perustamissopimusten mukaisen velvoitteensa (SEUT 258 artikla).
27.
Mihin seikkoihin Portugalin tasavalta sitten vetoaakin, ”unionin tuomioistuimen tehtävänä on todeta, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty väitetyllä tavalla noudattamatta vai ei”, joten asianosaisia kehotettiin – kuten jo mainitsin – esittämään näkemyksensä direktiivin 91/271 4 artiklan tulkinnasta sen liitteessä I olevaan D kohtaan nähden. Tässä yhteydessä Portugalin tasavalta kiisti suullisessa käsittelyssä komission kyseisestä säännöksestä esittämän tulkinnan ja väitti, että velvoitetta voidaan katsoa laiminlyödyn vain, jos puhdistamoa ei ole otettu käyttöön kyseisessä säännöksessä asetettuun määräpäivään mennessä, ilman, että liitteessä I olevassa D kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tekemiselle varatun ajan täytyisi olla kulunut.
28.
Näin ollen on selvitettävä, onko komission direktiivin 91/271 4 artiklasta omaksuma tulkinta lainmukainen, sillä tästä viime kädessä riippuu se, onko tähän oikeudenkäyntiin johtaneessa asiassa syyksi luettu jäsenyysvelvoitteiden laiminlyönti tapahtunut.
B Unionin tuomioistuimen lausumat direktiivin 91/271 4 artiklan ja liitteessä I olevan D kohdan välisestä suhteesta
29.
Direktiivin 91/271 4 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viemäröidyt yhdyskuntajätevedet on ennen vesistöön johtamista käsiteltävä biologisesti tai vastaavalla tavalla”. Tämä velvollisuus on täytettävä viimeistään 31.12.2000 tai 31.12.2005 sen mukaan, minkätyyppisestä taajamasta on kyse.
30.
Saman 4 artiklan 3 kohdan mukaan ”1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen yhdyskuntajätevesien on täytettävä liitteessä I olevassa B kohdassa vahvistetut vaatimukset. – –”.
31.
Liitteessä I olevan B kohdan 1 alakohdassa määrätään, että ”jätevedenpuhdistamot on suunniteltava tai muutettava sellaisiksi, että puhdistamolle tulevasta ja käsitellystä, vesistöön johdettavasta jätevedestä voidaan ottaa edustavat näytteet”, ja sen 2 kohdassa täsmennetään, että ”yhdyskuntien jätevedenpuhdistamoilta johdettavan jäteveden on 4 ja 5 artiklan mukaisesti täytettävä taulukossa 1 esitetyt vaatimukset”.
32.
Direktiivin 91/271 4 artiklassa ei kuitenkaan ole mitään mainintaa liitteessä I olevasta D kohdasta, jonka 1 kohdasta ilmenee, että ”jäsenvaltioiden on huolehdittava, että sovellettava tarkkailumenetelmä on ainakin jäljempänä esitettyjen vaatimusten mukainen”. Tähän liittyy D kohdan 2 kohdan mukaan velvollisuus kerätä ”direktiivissä vahvistettujen vesistöön laskettavaa jätevettä koskevien vaatimusten valvomiseksi samoista hyvin valituista kohdista virtaamaan verrannolliset 24 tunnin kokoomanäytteet puhdistamolta lähtevästä ja tarvittaessa puhdistamolle tulevasta jätevedestä”. Sen 3 kohdassa velvoitetaan lisäksi määrittämään ”näytteiden vuotuinen vähimmäismäärä – – puhdistamojen koon mukaan” ja ottamaan näytteet ”säännöllisin väliajoin”.
33.
Unionin tuomioistuimella on jo ollut tilaisuus ottaa kantaa kysymykseen direktiivin 91/271 4 artiklan ja sen liitteessä I olevan D kohdan välisestä mahdollisesta yhteydestä. Tuomiossa komissio v. Italia (
6
) unionin tuomioistuin myönsi, että direktiivin 91/271 4 artikla on komission väittämällä tavalla yhteydessä sen liitteessä I olevaan D kohtaan, ja totesi direktiivin 4 artiklan noudattamisen riippuvan siitä, onko direktiivin 91/271 liitteessä I olevassa D kohdassa tarkoitettua näytteenottomenettelyä noudatettu.
34.
Tuomiossa komissio v. Belgia (
7
) Belgian hallitus väitti, ettei direktiivin 91/271 liitteessä I olevassa D kohdassa tarkoitettua menettelyä tarvitse noudattaa, jos puhdistamon käyttöönoton jälkeen saadut ensimmäiset analyysitulokset täyttävät liitteessä I olevassa taulukossa 1 mainitut laatuvaatimukset. Komissio katsoo unionin tuomioistuimen hylänneen tämän näkemyksen aineelliseen kysymykseen antamassaan ratkaisussa. Selvää kuitenkin on, ettei unionin tuomioistuimella ollut kyseisessä asiassa todellista tilaisuutta lausua tästä nimenomaisesta seikasta, koska tuolloin ratkaisevaa oli se, että Belgian hallitus oli myöntänyt, ettei kyseisissä kahdessa taajamassa edes ollut puhdistamoa; (
8
) tästä syystä ei oikeastaan voida sanoa, että viimeksi mainitussa tuomiossa olisi vahvistettu tuomiossa komissio v. Italia omaksuttu kriteeri. (
9
)
35.
Näin ollen on katsottava, että unionin tuomioistuimella on todellisuudessa ollut tilaisuus lausua direktiivin 91/271 4 artiklan ja liitteessä I olevan D kohdan välisestä yhteydestä vain kerran, ja silloinkin hyvin tilannesidonnaisesti. Tämä selittää, miksi unionin tuomioistuin on nyt pyytänyt asianosaisia esittämään näkemyksensä kyseisestä seikasta.
C 4 artiklan tulkinta direktiivin 91/271 systematiikassa
36.
Kun direktiiviä 91/271 tarkastellaan kokonaisuutena, vaikuttaa ensi näkemältä siltä, että 4 artiklan yhdistäminen liitteessä I olevaan D kohtaan johtaa ristiriitaan saman direktiivin 3 artiklan kanssa.
37.
Jos nimittäin 4 artiklan noudattamiseksi olisi noudatettava liitteessä I olevassa D kohdassa säädettyä menettelyä, puhdistamot olisi otettava käyttöön jo vuotta ennen sitä 3 artiklassa säädettyä määräaikaa, johon mennessä yhdyskuntajätevesien käsittely on järjestettävä, koska D kohdassa tarkoitettu menettely on komission väittämän mukaan toimitettava yhden vuoden kuluessa.
38.
Direktiivin 3 artiklassa vahvistetut määräajat, joihin mennessä jokaisessa taajamassa on oltava viemäröintijärjestelmä, ovat kuitenkin aivan samat kuin 4 artiklan 1 kohdassa vahvistetut määräajat, joihin mennessä käsittelyn on tapahduttava 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten mukaisesti. Siksi 4 artiklan tulkitseminen komission esittämällä ja unionin tuomioistuimen tuomiossa komissio v. Italia omaksumalla (
10
) tavalla merkitsisi väistämättä, että 3 artikla tehtäisiin tehottomaksi.
39.
Mielestäni direktiivin 91/271 3 ja 4 artiklan sananmukaisella tulkinnalla voidaan välttää tällainen ristiriita ja antaa direktiivin systematiikan mukainen ratkaisu.
40.
Tästä on aluksi todettava, ettei 4 artiklassa missään kohden viitata liitteessä I olevaan D kohtaan. Kyseinen liite mainitaan nimenomaisesti ainoastaan artiklan 3 kohdassa, jossa säädetään, että ”1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen yhdyskuntajätevesien on täytettävä liitteessä I olevassa B kohdassa vahvistetut vaatimukset”. Näillä vaatimuksilla viitataan jätevesien laatuun.
41.
Liitteessä I olevassa D kohdassa puolestaan viitataan ”tarkkailun ja arvioinnin toteutusmalleihin”. Kyse on siis menettelyistä, joita on noudatettava sen osoittamiseksi, että jätevedet täyttävät jatkuvasti direktiivissä säädetyt laatuvaatimukset.
42.
Näitä ”tarkkailun ja arvioinnin toteutusmalleja” on sovellettava niin kauan kuin laitokset ovat käytössä eli pysyvästi. Direktiivin 91/271 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, että viranomaisten on tarkkailtava jätevesipäästöjä ”liitteessä I olevan D kohdan mukaisin tarkastuksin sen todentamiseksi, että liitteessä I olevassa B kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät”. (
11
)
43.
Vaikuttaa siis selvältä, että liitteessä I olevassa D kohdassa viitataan pysyvään velvollisuuteen, jonka tarkoituksena on varmistaa, että jätevesipäästöt täyttävät jatkuvasti laatuvaatimukset, joiden on täytyttävä laitoksen käyttöönotosta lähtien. Nähdäkseni ei siis voida vakuuttavasti väittää, että laitos on käynnistänyt toimintansa direktiivin 91/271 4 artiklassa tarkoitetulla tavalla vain, jos osoitetaan, että sen päästöt ovat täyttäneet tietyt laatuvaatimukset vuoden ajan – ja tätä näkemystähän komissio nimenomaan puoltaa väittäessään 4 artiklan vaatimusten täyttyvän vain, jos liitteessä I olevan D kohdan menettelyä on noudatettu.
44.
Sillä, että – kuten komissio väitti suullisen käsittelyn aikana – kokemuksen mukaan puhdistamot aloittavat useinkin toimintansa olosuhteissa, joissa direktiivissä 91/271 asetettujen laatuvaatimusten täyttymistä ei pystytä takaamaan, ei voida oikeuttaa käytäntöä, jonka mukaan direktiivin 3 artiklassa säädetyssä määräajassa rakennetut laitokset katsotaan käyttöön otetuiksi vasta, kun on todettu, että vuoden aikana liitteessä I olevassa D kohdassa tarkoitetun menetelmän mukaisesti tutkittujen näytteiden tulokset täyttävät samassa liitteessä olevassa B kohdassa asetetut vaatimukset. Tässä tilanteessa paras ratkaisu on todeta jo alusta lähtien, täyttääkö laitos sen käyttöön ottamiselle asetetut edellytykset eli vastaako se käyttöönottohetkellään liitteessä I olevassa B kohdassa asetettuja vaatimuksia. Tämän seikan toteen näyttämiseksi ei ole tarpeen toimittaa liitteessä I olevassa D kohdassa tarkoitettua näytteenottomenettelyä, jonka tarkoituksena on – kuten jo totesin – varmistaa, että käsiteltyjen jätevesien laatu pysyy jatkuvasti samalla tasolla kuin se oli sillä hetkellä, kun laitos otettiin käyttöön ensimmäisen kerran.
D Direktiivin 91/271 4 artiklasta tehdyn tulkinnan soveltaminen käsiteltävän asian tosiseikkoihin
45.
Edellä esitetyn perusteella komission kanne voi menestyä ainoastaan siltä osin kuin se koskee niitä taajamia, joilla ei ollut direktiivin 91/271 4 artiklassa säädettyyn määräaikaan mennessä käytössä saman direktiivin liitteessä I olevassa B kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaista keräysjärjestelmää. Kanne on hylättävä siltä osin kuin siinä viitataan taajamiin, joilla oli mainittuun määräaikaan mennessä käytössä liitteessä I olevassa B kohdassa esitettyjen vaatimusten mukainen keräysjärjestelmä, ilman, että niiden olisi tarvinnut ensimmäisen toimintavuotensa aikana läpäistä tyydyttävästi liitteessä I olevassa D kohdassa mainittuja tarkastuksia.
V Oikeudenkäyntikulut
46.
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaisesti ehdotan, että unionin tuomioistuin velvoittaa kunkin asianosaisen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
VI Ratkaisuehdotus
47.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti:
1)
Toteaa, ettei Portugalin tasavalta ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan mukaisia velvoitteitaan siltä osin kuin on kyse taajamista, joilla ei ollut direktiivissä säädettyyn määräaikaan mennessä käytössä direktiivin liitteessä I olevassa B kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaista keräysjärjestelmää.
2)
Hylkää kanteen siltä osin kuin on kyse taajamista, joilla oli mainittuun määräaikaan mennessä käytössä liitteessä I olevassa B kohdassa esitettyjen vaatimusten mukainen keräysjärjestelmä, ilman, että niiden olisi tarvinnut ensimmäisen toimintavuotensa aikana läpäistä tyydyttävästi liitteessä I olevassa D kohdassa mainittuja tarkastuksia.
3)
Velvoittaa asianosaiset vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
(
1
)   Alkuperäinen kieli: espanja.
(
2
)   Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 135, s. 40). Jäljempänä direktiivi 91/271.
(
3
)   EYVL C 209, s. 3.
(
4
)   Diário da República I, A-sarja, nro 139, s. 2959.
(
5
)   C-438/07, EU:C:2009:613, 53 kohta.
(
6
)   C-565/10, EU:C:2012:476, 37–39 kohta.
(
7
)   C-395/13, EU:C:2014:2347.
(
8
)   C-395/13, EU:C:2014:2347, 48 kohta.
(
9
)   C-565/10, EU:C:2012:476.
(
10
)   C-565/10, EU:C:2012:476, 37–39 kohta.
(
11
)   Kursivointi tässä.