62016TO0524(01)_INF
Tribunalens beslut (åttonde avdelningen) av den 29 november 2021 – Aresu mot kommissionen
(Mål T-524/16)
”Personalmål – Tjänstemän – 2004 års reform av tjänsteföreskrifterna – Restid – Ledighet på hemorten – Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund”
1.
Talan väckt av tjänstemän – Berättigat intresse av att få saken prövad – Talan om ogiltigförklaring av ett beslut att ersätta resdagar med tilldelning av ett begränsat antal semesterdagar för ledighet på hemorten – Obligatorisk pensionering av sökanden under förfarandet – Det berättigade intresset av att få saken prövad består
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91, och bilaga V, artikel 7)
(se punkterna 27–29)
2.
Tjänstemän – Ledighet – Årlig semester – Restid – Reformen av tjänsteföreskrifterna – Ledighet på hemorten har trätt i dess ställe – Lagstiftarens utrymme för skönsmässig bedömning – Åsidosättande av principerna om likabehandling, proportionalitet och skydd för berättigade förväntningar – Föreligger inte
(Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 20; tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse enligt förordning nr 1023/2013, bilaga V, artikel 7)
(se punkterna 34-53 och 58-62)
3.
Institutionernas rättsakter – Tillämpning i tiden – Omedelbar tillämpning av en ny bestämmelse på framtida verkningar av förhållanden som uppkommit enligt en äldre bestämmelse – Antagande av förordning nr 1023/2013 om ändring av tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda – Åsidosättande av förvärvade rättigheter – Föreligger inte
(Tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse enligt förordning nr 1023/2013, bilaga V, artikel 7)
(se punkterna 63–66)
Saken
Talan enligt artikel 270 FEUF om ogiltigförklaring av beslutet att från och med den 1 januari 2014 inte längre bevilja sökanden de fem resdagar som han tidigare hade rätt till med stöd av artikel 7 i bilaga V till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 1023/2013 av den 22 oktober 2013 (EUT L 287, 2013, s. 15).
Avgörande
1)
Överklagandet ogillas.
2)
Antonio Aresu ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader, inbegripet kostnaderna för det interimistiska förfarandet.
3)
Europaparlamentet och Europeiska unionens råd ska bära sina respektive rättegångskostnader.