62000CC0365_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1. Kommissionen väckte den 3 oktober 2000 talan med yrkande om att domstolen skall förklara att Republiken Italien har gjort sig skyldig till fördragsbrott genom att anta och bibehålla artikel 28 i lag nr 128, i vilken stadgas att etiketter på kosmetiska produkter skall innehålla uppgift om huruvida de parfym- eller aromessenser som dessa innehåller är naturliga eller syntetiska.
Sökanden anser att medlemsstaten därmed har åsidosatt sina skyldigheter enligt direktiv 76/768, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/35, närmare bestämt artikel 6.1 g tredje stycket.
I - Direktiv 76/768
2. Ett av de syften som eftersträvades genom direktiv 76/768 var att harmonisera de nationella lagstiftningarna om kosmetiska produkter, eftersom företagen i gemenskapen tvingades anpassa sin produktion beroende på vilken medlemsstat som produkterna var avsedda för, vilket hindrade handeln med varor och direkt påverkade möjligheterna att upprätta en fungerande gemensam marknad.
3. I detta syfte föreskrivs i artikel 6.1 g tredje stycket att parfym, aromatiska sammansättningar och råvaror till dessa skall betecknas med orden parfym eller aromämne. Enligt artikel 7.1 får inte medlemsstaterna, av skäl som sammanhänger med kraven i direktivet och dess bilagor, begränsa, vägra eller förbjuda att kosmetiska produkter som motsvarar kraven i direktivet och bilagorna släpps ut på marknaden. Enligt artikel 3.2 i direktiv 93/35 skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell rätt som de antar i fråga om kosmetiska produkter.
II - Den ifrågasatta italienska lagstiftningen
4. Italien underrättade kommissionen om att man utfärdat lag nr 128 om anpassning av den nationella rätten till de ändringar som genom direktiv 93/35 infördes i direktiv 76/768.
Kommissionen konstaterade att näringsidkarna genom artikel 28 i nämnda lag ålades en skyldighet att uttryckligen på kosmetiska produkters etikett ange om de ingående parfym- eller aromessenserna var naturliga eller syntetiska, ett krav som inte föreskrivs i gemenskapslagstiftningen.
III - Det administrativa förfarandet
5. Genom en skrivelse av den 16 oktober 1998 anmodade kommissionen Republiken Italien att yttra sig över denna avvikelse, vilket skedde genom en skrivelse av den 23 december 1998 från dess ständiga representation. I denna skrivelse medgav de italienska myndigheterna att artikel 28 i lag nr 128 stod i strid med gemenskapslagstiftningen om kosmetiska produkter och lovade att lösa problemet genom att anta en ny lag som befann sig på förslagsstadiet.
6. Mot bakgrund av att denna avsiktsförklaring inte åtföljdes av en anmälan av den nya aviserade lagstiftningen avgav kommissionen ett motiverat yttrande i enlighet med artikel 226 EG, första stycket, i vilket Italien medgavs en frist på två månader för att vidta nödvändiga åtgärder för att anpassa den nationella rätten till direktiv 76/768. I november 1999, några månader efter det att den angivna fristen löpt ut, sände de italienska myndigheterna kommissionen ett meddelande i vilket de vidhöll sin avsikt att avhjälpa den klandrade avvikelsen genom att ändra den gällande lagstiftningen.
IV - Bedömning av talan
7. Kommissionen har väckt denna talan eftersom Republiken Italien i september 2000 fortfarande inte hade anpassat sin interna rätt efter direktiv 76/768. Kommissionen har i ansökan yrkat att medlemsstaten skall fällas för fördragsbrottet samt förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
8. I svaromålet har den italienska regeringen medgivit fördragsbrottet och förklarat att den fortfarande inte har kunnat avhjälpa detta. Den har förklarat sin avsikt att införa en bestämmelse i förslaget till gemenskapslag för år 2001, vilken skulle upphäva artikel 28 i lag nr 128 av den 24 april 1998.
9. Enligt domstolens rättspraxis har en fullständig harmonisering av de nationella bestämmelserna om förpackning och märkning av de berörda kosmetiska produkterna genomförts genom direktivet. Härav följer att listan över den information som enligt artikel 6 i direktivet skall anges i outplånlig, lättläst och väl synlig skrift på kosmetiska produkters behållare och förpackningar för att dessa produkter skall kunna släppas ut på marknaden är uttömmande och att en medlemsstat inte kan kräva angivande, om det inte uttryckligen föreskrivs i direktivet, av kvalitets- och kvantitetsuppgifter om de ämnen som omnämns i presentationen av de kosmetiska produkterna.
10. Då det har styrkts att Italien inte har fullgjort skyldigheten att anpassa sin interna rätt efter bestämmelserna i direktiv 76/768 skall kommissionens yrkande bifallas och medlemsstaten fällas för fördragsbrott samt förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
V - Förslag till avgörande
11. Mot bakgrund av ovanstående överväganden föreslår jag att domstolen skall
1) fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 6.1 g tredje stycket i rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter, i dess ändrade lydelse enligt rådets direktiv 93/35/EEG av den 14 juni 1993, genom att anta och bibehålla artikel 28 i lag nr 128 av den 24 april 1998, i vilken det föreskrivs att kosmetiska produkters etiketter skall innehålla uppgift om huruvida de parfym- eller aromessenser som dessa innehåller är naturliga eller syntetiska, samt
2) förplikta Italien att ersätta rättegångskostnaderna.