62003CC0385_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
I Johdanto
1. Saksan Bundesfinanzhof on esittänyt 30.7.2003 tekemällään välipäätöksellä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen vientitukia koskevista seuraamussäännöksistä. Ennakkoratkaisukysymyksen esittänyt tuomioistuin tiedustelee asetuksen (ETY) N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan tulkintaa.(2)
2. Yhteisöjen tuomioistuin käsitteli seuraamussäännöksiä jo asiassa C-210/00 11.7.2002 antamassaan tuomiossa(3) ja katsoi asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan olevan pätevä ”siltä osin kuin siinä säädetään sellaiselle viejälle määrättävästä seuraamuksesta, joka ilman omaa syytään hakee suurempaa vientitukea, kuin mihin hänellä on oikeus”.
3. Yhteisöjen tuomioistuin piti tuomiossaan lähtökohtana sitä, että kyseinen seuraamus ei ole luonteeltaan rikosoikeudellinen, joten tähän seuraamussäännökseen ei näin ollen voida soveltaa ”nulla poena sine culpa” ‑periaatetta. Tässä yhteydessä yhteisöjen tuomioistuin huomautti kuitenkin, ”etteivät yksityiset oikeussubjektit jää ilman oikeussuojaa sen johdosta, että ’nulla poena sine culpa’ -periaatetta ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevan kaltaisiin seuraamuksiin”. Yhteisöjen tuomioistuin viittasi oikeuskäytäntöönsä, jonka mukaan ”seuraamus, myös muu kuin rikosoikeudellinen, voidaan määrätä vain siinä tapauksessa, että sillä on selvä ja yksiselitteinen oikeudellinen perusta”.(4)
4. Nyt esillä olevassa asiassa ei tosin ole periaatteessa kysymys kyseisten seuraamusta koskevien säännösten pätevyydestä, vaan säännösten tulkinnasta erityisesti siltä osin kuin siinä tukeudutaan haetun vientituen ja todellista vientiä koskevan tuen välisiin eroavaisuuksiin, täsmentämättä kuitenkaan samalla sitä, mistä asiakirjasta haettua tukea koskevat tiedot otetaan. Mikäli ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen myöntämäseuraamussäännösten epäselvyys kuitenkin vahvistettaisiin, esiin nousisi mahdollisesti kysymys asiassa Käserei Champignon I esitetyn lausuman ulottuvuudesta.(5)
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
A Yhteisön oikeus
5. Asetuksen N:o 3665/87 3 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1. Vientipäivällä tarkoitetaan päivää, jona tulliviranomainen hyväksyy vienti-ilmoituksen, jossa ilmoitetaan, että tukea haetaan.
2. Vienti‑ilmoituksen hyväksymispäivän mukaan määräytyvät:
a) sovellettavan tuen määrä, jos tukea ei ole vahvistettu ennakolta;
b) tarvittaessa tuen määrään tehtävät tarkistukset, jos tuki on vahvistettu ennakolta.
3. Vienti‑ilmoituksen hyväksymiseen rinnastetaan mikä tahansa muu juridiselta vaikutukseltaan vastaava toimi.
4. Vientipäivän mukaan määräytyvät vietävän tuotteen määrä, laatu ja ominaisuudet.
5. Jotta tuotteet saisivat tukea, käytettävässä vientiasiakirjassa on oltava kaikki tuen laskemisessa tarvittavat tiedot ja erityisesti:
a) tukea myönnettäessä käytettävän nimikkeistön mukainen tuotteiden kuvaus;
b) kyseisten tuotteiden nettopaino tai tarvittaessa määrä tuen laskemisessa huomioon otettavana mittayksikkönä ilmaistuna;
c) siinä määrin kuin tämä on tarpeen tuen laskemisen kannalta, kyseisten tuotteiden koostumus tai viittaus kyseiseen koostumukseen.
Jos tässä kohdassa tarkoitettu asiakirja on vienti‑ilmoitus, myös siinä on oltava kyseiset tiedot sekä merkintä tukikoodi.
6. Hyväksymishetkellä tai vastaavan toimen toteutumishetkellä tuotteet asetetaan tullivalvontaan, kunnes ne viedään yhteisön tullialueelta.”
6. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdassa säädetään muun muassa seuraavaa:
”1. Kun huomataan, että viejä on vientitukea saadakseen hakenut sovellettavaa suurempaa tukea, kyseiselle vientitapahtumalle kuuluva tuki on vietyyn tavaraan sovellettava tuki, josta on vähennetty summa, joka on:
a) puolet haetun tuen ja toteutuneeseen vientiin sovellettavan tuen erotuksesta;
b) kaksi kertaa haetun tuen ja toteutuneeseen vientiin sovellettavan tuen erotus, jos viejä on tarkoituksellisesti antanut vääriä tietoja.
Määrää, joka on laskettu 3 artiklan tai 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettujen tietojen perusteella pidetään haettuna vientitukena. Kun vientituen määrä vaihtelee kohteen mukaan, tuen vaihteleva osuus lasketaan 47 artiklan mukaisesti annettujen tietojen perusteella.
Edellä a alakohdassa tarkoitettua seuraamusta ei sovelleta:
– ylivoimaisen esteen sattuessa,
– joissakin poikkeustapauksissa, joihin viejä ei voi vaikuttaa ja jotka ilmenevät toimivaltaisten viranomaisten hyväksyttyä vienti- tai maksuilmoituksen, ja edellyttäen, että viejä ilmoittaa heti tilanteen havaittuaan siitä toimivaltaisille viranomaisille 47 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa, jolleivät nämä jo ole havainneet haettua tukea sääntöjen vastaiseksi – – .
Kun toimivaltaiset viranomaiset ovat todenneet, että haetun tuen määrä on riittämätön, vientitapahtumaa ei ole, ja että näin ollen tuesta ei voida suorittaa vähennystä, viejä maksaa a tai b alakohdassa tarkoitettua seuraamusta vastaavan määrän. Kun vientituen määrä vaihtelee määräpaikoittain, lukuun ottamatta tapauksia, joissa kyseessä on pakollinen määräpaikka, haetun tuen määrää laskettaessa ja sovellettavassa tuessa otetaan huomioon alhaisin positiivinen maksu, tai 22 artiklan 2 kohdassa tai 25 artiklan 4 kohdassa säädetyn mukaisesti mainittuun määräpaikkaan sovellettava maksu, jos se on edellistä suurempi.”
7. Asetuksen 3665/87 25 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1. Kun viejä ilmoittaa aikovansa viedä tuotteet jalostuksen tai varastoinnin jälkeen ja hakea tukea asetuksen (ETY) N:o 565/80 4 ja 5 artiklan säännösten mukaisesti, edellyttää mainittujen säännösten etuuden myöntäminen ilmoituksen, jäljempänä ’maksuilmoitus’, esittämistä tulliviranomaisille.
Jäsenvaltiot voivat antaa maksuilmoitukselle muun nimen.
2. Maksuilmoituksessa on oltava kaikki vietävien tuotteiden tuen määrittämisessä tarvittavat tiedot, erityisesti:
a) tuen ja valuutan tasausmaksujen osalta käytettyjen nimikkeistöjen mukainen tuotteiden tai tavaroiden kuvaus;
b) tuotteiden tai tavaroiden nettopaino tai tarvittaessa määrä tuen tai valuutan tasausmaksun laskemisessa huomioon otettavana mittayksikkönä ilmaistuna;
c) siinä määrin kuin tämä on tarpeen tuen tai valuutan tasausmaksun laskemisen kannalta, kyseisten tuotteiden tai tavaroiden koostumus tai viittaus kyseiseen koostumukseen. – – ”
8. Asetuksen N:o 3665/87 29 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tuki maksetaan ainoastaan viejän kirjallisesta hakemuksesta. Jäsenvaltiot voivat antaa määräyksen erityisestä lomakkeesta, jota on käytettävä tähän tarkoitukseen.”
9. Asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tuki maksetaan ainoastaan viejän kirjallisesta hakemuksesta ja sen maksaa jäsenvaltio, jonka alueella vienti‑ilmoitus on hyväksytty.
Jäsenvaltiot voivat määrätä erityislomakkeen käyttämisestä tähän tarkoitukseen.”
10. Asetuksen N:o 2945/94 ensimmäisessä, kolmannessa ja viidennessä perustelukappaleessa säädetään seuraavaa:
”yhteisön voimassaolevassa lainsäädännössä säädetään vientitukien maksamisesta ainoastaan objektiivisin perustein, erityisesti vientituotteen määrän, lajin ja ominaisuuksien osalta sekä maantieteellisen määräpaikan osalta; saatujen kokemusten perusteella yhteisön talousarviota vahingoittavien sääntöjenvastaisuuksien ja erityisesti petosten torjuntaa olisi vahvistettava; tässä tarkoituksessa on tarpeen säätää perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperinnästä sekä seuraamuksista viejien kannustamiseksi yhteisön lainsäädännön noudattamiseen,
– –
viejän antamat virheelliset tiedot voivat johtaa perusteettomien tukien maksuun, jos virhettä ei havaita; jos virhe havaitaan, olisi oikeutettua määrätä viejälle seuraamus, johon liittyy siihen määrään suhteutetun summan maksaminen, jonka hän olisi perusteettomasti saanut, jos virhettä ei olisi havaittu, ja jos virheellistä tietoa on annettu tarkoituksellisesti, on myös oikeutettua määrätä ankarammasta seuraamuksesta,
– –
kokemus, todetut sääntöjenvastaisuudet sekä erityisesti petokset osoittavat tämän toimenpiteen olevan tarpeellinen, tarkoituksenmukainen ja riittävän varoittava, ja että sitä on sovellettava yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, – – ”.
B Kansallinen oikeus
11. Saksan 24.5.1996 annetussa Ausfuhrerstattungsverordnungissa (jäljempänä vientitukiasetus)(6) säädetään myös vientitukien maksamista koskevasta hakemuksesta.
12. Vientitukiasetuksen 15 §:ssä säädetään seuraavaa:
”15 § Hakija ja hakemus
Tukihakemuksen edellä mainitun mallin mukaan voi tehdä ainoastaan se, joka
1) 3 ja 5 §:ssä tarkoitetuissa tapauksissa on vienti-ilmoituksen kentässä 2 nimetty tukea varten tai
2) on antanut tukiselvityksen 8 §:n 1 momentin tai 11 §:n 2 momentin 1 tai 2 kohdan mukaisesti.”
III Tosiseikat ja asian käsittely
13. Pääasian kantaja Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (jäljempänä Käserei Champignon) antoi 29.7.1996 vientiselvitettäväksi lähetyksen, joka sisälsi juustoa, erityisesti sulatejuustoa, eri markkinajärjestelyjen tavaraluettelonumeroilla. Lähetys sisälsi myös tuotteita, jotka eivät ole tukikelpoisia.
14. Käserei Champignon haki 12.8.1996 Hauptzollamt Hamburg-Jonasilta (jäljempänä: Hauptzollamt) vientituen myöntämistä ennakkona. Hakemuksessa oli yliviivattu nimikkeet, jotka koskivat tukikelvottomia tuotteita, ja siihen oli käsin tehty merkintä ”poistettu” ja liitetty oheen nimikirjaimet. Tukihakemuksen liitteenä oli lisäksi kirje, jossa Käserei Champignon ilmoitti jättävänsä kyseisten nimikkeiden osalta vientituen hakematta.
15. Hauptzollamt myönsi Käserei Champignonille poistamatta jätettyjen nimikkeiden osalta hakemuksen mukaisen määrän vientitukea ennakkona, mutta määräsi kantajalle 26.3.1997 tehdyllä päätöksellä yliviivattujen nimikkeiden osalta asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn seuraamusmaksun.
16. Käserei Champignon teki seuraamuspäätöksestä valituksen, joka hylättiin 25.5.1999 tehdyllä päätöksellä. Sitä vastoin kantajan tämän jälkeen Finanzgerichtissä nostama kanne menestyi. Finanzgericht katsoi, ettei kantaja ollut hakenut tukea nimikkeiden 4 ja 5 osalta, koska vienti-ilmoitusta ei sinällään voida vielä pitää tukihakemuksena. Hauptzollamtin Bundesfinanzhofissa, eli ennakkoratkaisupyynnön tehneessä tuomioistuimessa, aloittaman Revision-menettelyn kohteena on tämä tuomio.
17. Bundesfinanzhof toteaa, että seuraamuksen oikeellisuutta koskeva päätös riippuu siitä, onko jo vienti-ilmoituksen jättäminen asetuksen N:o 3665/87 3 artiklan 1 kohdan mukaan asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdassa säädetyssä seuraamussäännöksessä tarkoitettua tuen hakemista vai onko sitä vasta asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdassa edellytetty kirjallinen hakemus. Mikäli näet tällainen erityinen kirjallinen hakemus on edellytyksenä seuraamussäännön soveltamiselle, niin seuraamusmaksu on nyt esillä olevassa asiassa määrätty väärin perustein.
18. Hauptzollamt väitti Bundesfinanzhofissa, että Käserei Champignonin ja Finanzgerichtin kanta, jonka mukaan seuraamusmaksu voidaan määrätä ainoastaan silloin, kun viejä on hakenut tukea vienti-ilmoituksen lisäksi kansallisen lainsäätäjän yhteisön oikeuden suomin valtuuksin säätämällä hakemuksella, tekisi tyhjäksi seuraamuksen määräämisen pelotevaikutuksen. Lisäksi tällainen kanta poikkeaa yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskevien normien sitovasta tulkinnasta.
19. Hauptzollamtin näkemyksen mukaan asetuksen N:o 2945/94, jolla asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan seuraamussäännös otettiin käyttöön, kolmannesta ja viidennestä perustelukappaleesta ilmenevä säännösten ennaltaehkäisevä tarkoitus puoltaa sitä, että jo vienti-ilmoituksessa ilmoitetut väärät tiedot johtavat seuraamussäännöksen soveltamiseen.
20. 	Hauptzollamt perustelee näkemystään lopuksi sillä, että yhteisössä ei voida soveltaa sen ajankohdan osalta, jona asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdassa säädetty seuraamus määrättiin, erilaista lainsäädäntöä sen mukaan, pitääkö jäsenvaltio kansallisten soveltamista koskevien sääntöjen nojalla tukihakemuksena vienti-ilmoitusta vai asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti vasta myöhemmin jätettyä hakemusta.
21. Bundesfinanzhof väittää kuitenkin, että Hauptzollamtin esittämän perustelun – jonka mukaan jo vienti-ilmoitus sisältää asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tukihakemuksen, koska viejän on ilmoitettava kyseisessä asiakirjassa aikovansa hakea tukea siinä mainituille tavaranimikkeille – vastaisena on pidettävä asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan sanamuotoa. Tämän säännöksen mukaan, jossa jäsenvaltioille annetaan nimenomainen oikeus säätää erityisestä lomakkeesta asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainitun kirjallisen hakemuksen jättämistä varten, selkeän eron tekeminen vienti-ilmoituksen ja tukihakemuksen välillä on mahdollista.
22. Bundesfinanzhofin näkemyksen mukaan asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan sisältämää säännöstä on kuitenkin pidettävä merkittävänä perusteluna Hauptzollamtin näkemykselle. Kyseisessä säännöksessä määritellään ”haetun tuen” käsite summaksi, joka lasketaan vienti-ilmoituksessa annettujen tietojen perusteella. Säännöksessä ei tukeuduta vienti-ilmoituksen lisäksi jätettävään erilliseen tukihakemukseen.
23. Bundesfinanzhof toteaa, että Käserei Champignonin näkemyksen – jonka mukaan seuraamus voidaan määrätä vain silloin, kun viejä on jättänyt kansallisen oikeuden mukaisen vienti-ilmoituksen lisäksi säädetyn tukihakemuksen – voidaan katsoa perustuvan asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen alakohtaan sekä 47 artiklan 1 kohtaan.
24. Lisäksi Bundesfinanzhof katsoo, että Käserei Champignonin oikeudellisen näkemyksen puolesta voidaan katsoa puhuvan sen, että seuraamuksen määrääminen saattaa olla suhteellisuusperiaatteen vastaista, vaikka Käserei Champignon ei jättänyt vientituen määräämistä koskevaa hakemusta nimenomaisesti ylipyyhittyjen nimikkeiden osalta, eikä se siten saanut vientitukea kyseisille nimikkeille.
25. Koska Bundesfinanzhof katsoi, että on syytä epäillä asetuksella N:o 2945/94 muutetun asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetyn seuraamusten määräämismenettelyn pätevyyttä, se päätti esittää yhteisöjen tuomioistuimelle asiaa koskevan ennakkoratkaisukysymyksen.
IV Ennakkoratkaisukysymys
26. Bundesfinanzhof päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko asetuksella (EY) N:o 2945/94 muutetun asetuksen (ETY) N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäistä ja toista alakohtaa ─ myös suhteellisuusperiaate huomioon ottaen ─ tulkittava niin, että yksinomaan väärien tietojen antaminen yksittäisten tavaranimikkeiden osalta vienti-ilmoituksessa siten, että viejä saa enemmän vientitukea kuin hänelle kuuluu, johtaa vientituen pienentämiseen siinä määritetyn seuraamuksen suuruisella summalla, vaikka kansallisen oikeuden mukaisesti annettavan erityisen tukihakemuksen yhteydessä nimenomaisesti on ilmoitettu, ettei vientitukea haeta ilmoituksen kyseisten tavaranimikkeiden osalta?”
V Ennakkoratkaisukysymyksen arviointi
27. Ennakkoratkaisukysymyksen esittäneen tuomioistuimen esiin tuomien seikkojen perusteella nyt esillä olevassa asiassa on ensisijaisesti epäselvää se, käyvätkö tiedot, joista ilmenee, että vientitukea on haettu, ilmi vienti-ilmoituksesta ja/tai mahdollisesti vaadittavasta tukihakemuksesta. Tätä seikkaa on tutkittava asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohtaa tulkiten ja ottaen samalla asianmukaisessa laajuudessa huomioon yleinen suhteellisuusperiaate.
A Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan sanamuoto
1.
Asianosaisten lausumat
28. Käserei Champignon tekee eron vienti-ilmoituksen ja tukihakemuksen välillä ja perustelee näkemystään ensiksi asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan sanamuodolla sekä asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan sanamuodolla. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan seuraamuksen määrääminen riippuu siitä, onko ”viejä vientitukea saadakseen hakenut
sovellettavaa suurempaa tukea”
(kursivointi tässä). Tämän mukaan ainoastaan tukihakemusta on pidettävä merkityksellisenä. Tukihakemuksen osalta jäsenvaltiot voivat asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaan määrätä erityisen lomakkeen käyttämisestä. Saksan liittotasavalta käytti tätä oikeutta hyväkseen kansallisen vientitukiasetuksen 15 §:ssä ja määräsi tietyn mallin käyttämisestä tukihakemuksessa, jossa tehdään ero vienti-ilmoituksen ja vientituen maksamista koskevan hakemuksen välillä. Saksan oikeuden mukaan kansallisessa lainsäädännössä säädettyä tuen maksamista koskevaa hakemusta pidetään asian kannalta merkityksellisenä tukihakemuksena. Myös Bundesfinanzhof hyväksyy tämän perustelun.
29. Käserei Champignon esittää edelleen, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta ei myöskään seuraa, että tukihakemuksella tarkoitetaan vienti-ilmoitusta. Käserei Champignonin mukaan kyseisessä toisessa alakohdassa ei määritellä ”haetun vientituen” käsitettä, vaan siinä määritetään ainoastaan muihin säännöksiin viitaten haetun vientituen määrän laskentaperuste.
30. Komissio on puolestaan sitä mieltä, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklassa tarkoitettua ”tukihakemusta” ei ole olemassakaan. Kyseisen asetuksen 11 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa määritellään ”haetun tuen” käsite, joka eroaa 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetusta ”sovellettavan tuen” käsitteestä. Tähän määritelmään sisältyvästä viittauksesta seuraa, että asetuksen N:o 3665/87 3 artiklassa tarkoitetun haetun tuen osalta merkityksellisinä on pidettävä vienti-ilmoituksessa ilmoitettuja tietoja sekä asetuksen N:o 3665/87 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa maksuilmoituksessa
ilmoitettuja tietoja; tätä maksuilmoitusta ei pidä sekoittaa asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun hakemukseen . Bundesfinanzhof on tältä osin samaa mieltä komission kanssa ja pitää tätä perustelua merkittävämpänä kuin Käserei Champignonin esittämää sanamuotoa koskevaa perustelua.
31. Lisäksi komissio viittaa siihen, että vaikka asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan saksankielisessä versiossa käytetäänkin ”tukihakemuksen” käsitettä, ”tuki-ilmoituksen” käsite olisi sopivampi. Muista kieliversioista käy ilmi, että asetuksen N:o 3665/87 25 artiklan 2 kohdassa mainitulla maksuilmoituksella tarkoitetaan myös kyseisen asetuksen 11 artiklassa mainittua maksuilmoitusta, koska kummassakin säännöksessä käytetään samoja käsitteitä kuten déclaration de paiement, payment declaration, declaracao de pagamiento .
2.
Asian arviointi
32. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan seuraamus määrätään silloin, ”kun huomataan, että viejä on vientitukea saadakseen hakenut sovellettavaa suurempaa tukea”. Haetun vientituen käsite määritellään siten kyseisen säännöksen toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä. Tämän määritelmän mukaan ”määrää, joka on laskettu 3 artiklan tai 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettujen tietojen perusteella pidetään haettuna vientitukena”. Säännöksen toisen alakohdan toisessa virkkeessä viitataan haetun vientituen osalta lisäksi kyseisen asetuksen 47 artiklaan, kun haetun vientituen määrä lasketaan kyseisen artiklan mukaisesti annettujen tietojen perusteella. Tästä muotoilusta ei käy kiistatta ilmi, onko toisessa alakohdassa kyse ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun haetun vientituen legaalimääritelmästä vai Käserei Champignonin näkemyksen mukaisesti ainoastaan laskentaperusteesta.
33. Komission tavoin on kuitenkin todettava, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa mainitaan ainoastaan tuen käsite, missä yhteydessä on toisen alakohdan mukaan erotettava toisistaan haettu ja toteutuneeseen vientiin sovellettava tuki. Kyseisen asetuksen 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa ei siis mainita käsitettä ”tukihakemus”.
34. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan sisältämässä seuraamussäännöksessä tukeudutaan näin ollen sen sanamuodon osalta olennaiselta osin haettuun tukeen, kun taas kyseisen 11 artiklan 1 kohdan toinen alakohta sisältää tuen laskemistapaa koskevia viittauksia. Merkityksellisinä on tältä osin pidettävä asetuksen N:o 3665/87 3 artiklassa tarkoitetussa vienti-ilmoituksessa ilmoitettuja tietoja tai kyseisen asetuksen 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa maksuilmoituksessa ilmoitettuja tietoja; asetuksen N:o 3665/87 47 artiklassa tarkoitetussa hakemuksessa ilmoitettuja tietoja käytetään ainoastaan erikoistapauksissa.(7) Kuten komissio perustellusti korostaa, asetuksen N:o 3665/87 29 artiklan 2 kohdan sisältämästä säännöksestä käy lisäksi ilmi, että ”maksuilmoituksen” ja ”hakemuksen” käsitteet eivät ole sisällöllisesti yhteneviä, vaan ne on erotettava toisistaan: asetuksen N:o 3665/87 29 artiklan 2 kohdassa viitataan 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun maksuilmoitukseen, kun taas kyseisen asetuksen 47 artiklassa viitataan hakemukseen.
35. Tästä käy kuitenkin ilmi, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisen haetun tuen määräämisessä ei voida ensisijaisesti tukeutua kyseisen asetuksen 47 artiklassa tarkoitettuun hakemukseen.
36. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan toisessa luetelmakohdassa käytetty ”Zahlungsantrag” (hakemus) ei riitä kumoamaan tätä toteamusta. Muissa kieliversioissa, kuten ranskan-, englannin-, italian-, espanjan- ja portugalinkielisissä versioissa, kyseisessä kohdassa tukeudutaan ”maksuilmoituksen” käsitteeseen, joka vastaa 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua käsitettä, johon viitataan jo 11 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa. Sitä, että saksankielisessä versiossa ei muiden kieliversioiden tavoin käytetä 25 artiklan 2 kohtaa vastaavaa maksuilmoituksen käsitettä, on pidettävä kielten välisiä vastaavuuksia koskevana ongelmana. Koska yhteisön oikeuden säännökset ovat eri kieliversioiden osalta yhtä lailla sitovia, yhteisön oikeuden säännöksen tulkinta edellyttää kaikkien kieliversioiden vertaamista toisiinsa.(8) Yhdenmukaisen soveltamisen ja näin ollen yhdenmukaisen tulkinnan vaatimus edellyttää, ettei yhtä tekstiä tarkastella irrallaan muista kieliversioista, vaan että tekstiä tulkitaan kaikkien kieliversioiden valossa.(9)
37. Perustellakseen tukihakemuksen merkityksellisyyttä asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun haetun tuen määrittämistä varten Käserei Champignon viittaa lisäksi perusteettomasti kansalliseen lomakemalliin, josta säätämiseen Saksan liittotasavalta on tosin oikeutettu asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Yhteisön oikeuden säännöstä ei kuitenkaan voida tulkita kansallisen erityissäännöksen perusteella, josta säätämiseen jäsenvaltio on saanut mahdollisuuden yhteisön oikeuden nojalla.
38. Se, ettei asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua haettua tukea tule ainakaan käsitellä ensisijaisesti tukihakemuksen perusteella, ei anna kuitenkaan velvoittavaa ratkaisua siihen, mitä asiakirjoja on käytettävä kyseiseen tarkoitukseen. Tässä yhteydessä on merkityksellistä, että asetuksen N:o 3665/87 3 artiklan 5 kohdassa mainitaan asiakirja, jota on käytettävä, ”jotta tuotteet saisivat tukea”, ja täsmennetään, että tässä kohdassa tarkoitettu asiakirja voi olla vienti-ilmoitus;(10) näin ei kuitenkaan tarvitse välttämättä olla.
39. Asetuksen N:o 3665/87 3 artiklan 1 kohdan eri kieliversioissa on jälleen eroavuus. Kyseisen säännöksen mukaan vientipäivänä pidetään ajankohtaa, ”jona tulliviranomainen hyväksyy vienti-ilmoituksen, jossa ilmoitetaan, että tukea haetaan”. Tämän määritelmän saksankielisessä – ja hollanninkielisessä – versiossa viitataan kuitenkin siihen, että tukea haetaan – ainakin sen perusteiden osalta – jo vienti-ilmoituksessa, kun taas tulevan aikamuodon käyttäminen ranskankielisessä,(11) englanninkielisessä, italiankielisessä, espanjankielisessä ja portugalinkielisessä versiossa viittaa pikemminkin siihen, että kyseinen hakemus ei välttämättä sisälly vienti-ilmoitukseen.
40. Edellä esitetystä seuraa, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdassa säädetyssä seuraamussäännöksessä ei sen sanamuodon mukaan tukeuduta kyseisen asetuksen 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun hakemukseen, kun siinä käytetään käsitettä ”haettu tuki”. Tämä tulee esiin erityisesti toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä, jossa viitataan asetuksen N:o 3665/87 3 artiklassa mainittuihin vienti-ilmoituksessa ilmoitettuihin tietoihin tai asetuksen 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin maksuilmoituksen sisältämiin tietoihin, jolloin tässä yhteydessä ei ole merkitystä sillä, miltä osin 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa hakemuksessa ilmoitetut tiedot toistavat vienti-ilmoituksessa tai maksuilmoituksessa ilmoitettuja tietoja, jos jäsenvaltio käyttää sille 47 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ei kuitenkaan käy ilmi yksiselitteisesti, mihin asiakirjaan haettua tukea koskevat tiedot perustuvat.
B Systemaattinen tulkinta
1.
Asianosaisten lausumat
41. Käserei Champignon väittää, että jo pelkkä asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan säätäminen on osoitus vienti-ilmoituksen ja tukihakemuksen välisestä erosta. Tämä säännös, jossa vienti-ilmoitus ja tukihakemus erotetaan kielellisesti toisistaan, olisi tarpeeton, jos vienti-ilmoitusta pidettäisiin tukihakemuksena.
42. Käserei Champignon katsoo, että sen näkemys on vahvistettu myös komission asetuksessa (EY) N:o 800/1999.(12) Tämän asetuksen 49 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tukea myönnetään vain erillisen hakemuksen perusteella. Asetuksen N:o 800/1999 ensimmäisessä perustelukappaleessa todetaan, että tällä asetuksella on selkeyden vuoksi laadittava uudelleen asetus N:o 3665/87.
43. Lopuksi Käserei Champignon toteaa, että 11 artiklan 1 kohdan viidennestä alakohdasta ei myöskään käy ilmi syytä, jonka vuoksi jo vienti-ilmoituksessa ilmoitetuista vääristä tiedoista olisi määrättävä seuraamus.
44. Hauptzollamtin näkemyksen vastaisesti Käserei Champignon katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 55/74 22.1.1975 antama tuomio(13) ei auta tulkinnassa nyt esillä olevassa asiassa. Kyseisen asian kohteena olleeseen asetukseen ei nimittäin toisin kuin asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohtaan sisältynyt hakemusta koskevaa vaatimusta.
45. Myös komissio perustelee näkemystään systemaattiseen tulkintaan perustuvilla näkökannoilla. Komissio katsoo, että jo asetuksen N:o 3665/87 3 artiklan 1 kohdan ja 47 artiklan 1 kohdan välisestä suhteesta käy ilmi, että vienti-ilmoituksessa ilmoitetut väärät tiedot johtavat seuraamusmaksun määräämiseen. Asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohta on nimittäin asetuksen 4 osastoon sisältyvä säännös, jossa säädetään tuen maksamista koskevasta menettelystä, joten siinä mainittu erityinen tukihakemus on luokiteltava ainoastaan varsinaista tuen maksamista koskevaksi hallinnolliseksi toimeksi.
46. Komissio esittää lisäksi, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan kolmannesta ja viidennestä alakohdasta käy ilmi, että tukihakemus ei ole edellytys seuraamusta koskevan säännöksen soveltamiselle. Seuraamuksen määräämättä jättämisellä viejän itsensä tekemän tietojen korjausilmoituksen perusteella kolmannen alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti ei nimittäin muutoin olisi mitään merkitystä.
2.
Asian arviointi
47. Kuten edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan osalta ainoastaan haettu tuki on merkityksellinen. Asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, jossa erotetaan toisistaan vienti-ilmoituksen ja hakemuksen käsitteet, ei näin ollen voida säätää 11 artiklan 1 kohdan mukaisen seuraamuksen edellytyksistä erityisesti siitäkään syystä, että 11 artiklan 1 kohdassa ei tukeuduta kumpaankaan kyseisistä käsitteistä, vaan nimenomaan haettuun tukeen.
48. Tämän lisäksi on otettava huomioon, että 11 artiklan seuraamusta koskeva säännös sisältyy asetuksen N:o 3665/87 2 osaston(14) 1 lukuun,(15) kun taas 47 artikla sisältyy kyseisen asetuksen 4 osastoon.(16) Asetuksen 11 artiklassa säädetään tuen saamisen edellytyksistä. Siten se on luonteeltaan aineellisoikeudellinen säännös, ja siinä viitataan tässä yhteydessä asetuksen 3 ja 25 artiklaan, jotka kuuluvat samaten asetuksen 2 osastoon. Asetuksen 47 artikla on sitä vastoin 4 osastoon kuuluvana hallintomenettelyä koskeva säännös, jossa säädetään hakemuksesta maksutapahtuman hallinnollisena toimenpiteenä.
49. Asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan oikeudellista luokittelua voidaan soveltaa sanamuodoltaan miltei samanlaiseen asetuksen N:o 800/1999 – jolla asetus N:o 3665/87 laadittiin uudelleen – 49 artiklan 1 kohtaan. Myös asetuksen N:o 800/1999 ensimmäistä perustelukappaletta, jossa todetaan, että tällä asetuksella on ”selkeyden vuoksi” laadittava uudelleen moneen kertaan muutettu asetus N:o 3665/87, voidaan pitää osoituksena yhdenmukaisesta tulkinnasta. Näin ollen uudelleen laadittu asetus ei tue Käserei Champignonin näkemystä, jonka mukaan asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdassa tehdyn vienti-ilmoituksen ja hakemuksen välistä erottelua vastaavasti tukihakemusta on – Käserei Champignonin tällä nimellä kutsumana – pidettävä kyseisenä hakemuksena.
50. Asetuksen N:o 3665/87 3, 11 ja 25 artiklan sisältämien aineellisoikeudellisten säännösten ja kyseisen asetuksen 47 artiklan sisältämän hallintomenettelyä koskevan säännöksen vertaamisesta toisiinsa käy ainoastaan ilmi, että periaatteessa hakumenettely(17) ja maksamismenettely on erotettava toisistaan, jolloin ei suoraan käy ilmi, mihin asiakirjaan haettu tuki perustuu.
51. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan kolmatta ja viidettä alakohtaa voitaisiin kuitenkin pitää osoituksena siitä, että vienti-ilmoituksessa annetut virheelliset tiedot aiheuttavat kyseisen asetuksen 11 artiklan 1 kohdan mukaisen seuraamuksen määräämisen.
52. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan toisessa luetelmakohdassa säädetään poikkeuksesta seuraamuksen soveltamisessa viejän itsensä tekemän muutosilmoituksen osalta. Tätä poikkeusta voidaan kuitenkin soveltaa vain siinä tapauksessa, että viranomaiset eivät ole vielä havainneet haetun summan olevan virheellinen. Koska viranomaisten suorittama fyysinen tarkastus tehdään ajallisesti vienti-ilmoituksen jättämisen jälkeen ja ennen tukihakemuksen esittämistä, tällä säännöksellä ei olisi merkitystä, jos seuraamuksen määräämisessä tukeuduttaisiin myöhemmin tehtävään tukihakemukseen. Yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä siitä, että vienti-ilmoituksessa annettujen tietojen oikaiseminen ei ole enää mahdollista, jos tietojen oikaiseminen tapahtuu sen jälkeen, kun tullitoimipaikka on ilmoittanut viejälle haluavansa tarkistaa tavarat tai kun tulliviranomaiset ovat itse havainneet kyseisten tietojen olevan vääriä,(18) voidaan soveltaa myös viejän itsensä tekemään oikaisuilmoitukseen.(19)
53. Asetuksen 11 artiklan 1 kohdan viidennen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ei myöskään aseteta tukihakemusta edellytykseksi 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn seuraamuksen soveltamiselle. Tässä säännöksessä määrätään nimittäin seuraamus myös sellaisessa tapauksessa, jossa vientitapahtumaa ei ole ja jossa haettu tuki on perusteeton. Tästä on vastakohtaispäätelmänä seurauksena se, että tukihakemus ei ole edellytys seuraamuksen soveltamiselle, koska tukihakemusta ei voida jättää kyseisen kaltaisessa tapauksessa.
54. Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 55/74 antama tuomio tuntuu olevan varsin vähän avuksi asian tarkastelussa.(20) Kyseisessä tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että komission asetuksen (ETY) N:o 2315/69 1 artiklassa(21) ja komission asetuksen N:o 1041/67/ETY 5 artiklassa,(22) sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksen (ETY) N:o 2586/69 1 artiklassa,(23) tarkoitetun tarkastuskappaleen esittämistä kansallisille tukien myöntämisestä vastaaville viranomaisille voidaan pitää tukihakemuksena. Asetukseen N:o 1041/67 ei kuitenkaan sisältynyt asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä vastaavaa vaatimusta tukihakemuksen jättämisestä, eikä 47 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa jäsenvaltioille säädetty vastaavaa oikeutta määrätä erityisestä lomakkeesta. Näin ollen kyseistä tuomiota ei voida soveltaa nyt esillä olevaan asiaan.
55. Yhteenvetona on todettava, että myös systemaattisessa mielessä asiassa on joka tapauksessa tehtävä ero tuen hakemusmenettelyn ja tuen maksamismenettelyn välillä, joten asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu haettu tuki ei voi perustua vasta kyseisen asetuksen 47 artiklan 1 kohdan mukaiseen tukihakemukseen.
C Teleologinen tulkinta
1. Asianosaisten lausumat
56. Käserei Champignon, joka oli asiassa C-210/00 sitä mieltä, että 11 artiklan 1 kohdassa säädetty seuraamus on rangaistusluonteinen, viittaa nyt siihen, että seuraamus on, kuten yhteisöjen tuomioistuin totesi kyseisessä tuomiossa,(24) käsitteellisesti negatiivinen tukisumma, eikä se ole luonteeltaan rikosoikeudellinen. Käserei Champignon esittää perustelunaan tällä kertaa myös sen, että kyseisen säännöksen osalta kyse ei ole ”tapauksesta, jossa yhteisön taloudelliset edut vaarantuvat”, mistä syystä pelkkä yhteisön taloudellisten etujen teoreettinen vaarantuminen ei voi olla seuraamusluonteensa osalta merkityksellinen. Asetuksen N:o 2945/94 kolmannessa perustelukappaleessa esitetty perustelu ei myöskään ole tällaisen näkemyksen vastainen. Seuraamus voidaan pikemminkin määrätä vasta konkreettisen vaarantumisen perusteella; seuraamus ei kuitenkaan voi tulla kysymykseen vienti-ilmoituksen jättämisvaiheessa.
57. Lisäksi Käserei Champignon tuo ilmi epäilynsä siitä, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan ennaltaehkäisevä vaikutus tehtäisiin tyhjäksi, jos vasta tukihakemusta, eikä asetuksen 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vienti-ilmoitusta, pidettäisiin hakemuksena.
58. Käserei Champignon tuo ilmi epäilynsä siitä, että oikeudellista tilannetta asianmukaisesti arvioitaessa ei myöskään ole olemassa vaaraa siitä, että seuraamussäännöstä sovellettaisiin yhteisössä epäyhtenäisesti. Käserei Champignon toteaa myös, että seuraamusmaksua ei määrätä eri ajankohtina, vaan vientitukea koskeva hakemus voidaan asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan sisältämän valtuutuksen perusteella jättää eri ajankohtina.
59. Komissio korostaa sitä vastoin seuraamussäännöksen tavoitteita, joilla pyritään asetuksen N:o 2945/94 ensimmäisen perustelukappaleen mukaan vahvistamaan sääntöjenvastaisuuksien ja petosten torjuntaa sekä – viidennessä perustelukappaleessa mainitun näkemyksen mukaisesti – seuraamuksen, jota voidaan kolmannen perustelukappaleen mukaan soveltaa jo silloin, kun viejän ilmoittamat tiedot voivat
johtaa perusteettomien summien maksamiseen, ennaltaehkäisevää ja varoittavaa vaikutusta.
60. Komission ja Hauptzollamtin näkemyksen mukaan asetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 1 kohdan mukaisessa tukihakemuksessa ilmoitettuihin tietoihin tukeutuminen johtaisi siihen, että viejä voisi jättää vääriä tietoja sisältävän vienti-ilmoituksen ja puutteellisen valvonnan vuoksi vastaavan tukihakemuksen ilman pelkoa seuraamuksesta. Tämä tekee tyhjäksi asetuksen N:o 3665/87 viidennessä perustelukappaleessa viejälle määrätyn seuraamuksen varoittavan vaikutuksen.
61. Lisäksi komissio ja Hauptzollamt esittävät, että tukihakemuksessa ilmoitettuihin tietoihin tukeutuminen vaikuttaisi voimakkaasti fyysisen tarkastusjärjestelmän ennaltaehkäiseviin vaikutuksiin, koska vain rajallinen osa vientitoimituksista joutuu tosiasiallisesti fyysisten tarkastusten kohteeksi.
62. Komission ja Hauptzollamtin näkemyksen mukaan asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan puitteissa tukihakemuksessa annettujen tietojen merkityksellisyyttä vastaan puhuu lopulta se, että seuraamuksia sovellettaisiin tällöin eri jäsenvaltioissa eri ajankohtina, mikä on asetuksen N:o 3665/87 viidennen perustelukappaleen vastaista.
2.
Asian arviointi
63. Yhteisessä maatalouspolitiikassa säädettyjen seuraamusten – kuten esimerkiksi väärien tietojen antamisesta haetun vientituen osalta säädetään asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdassa – tarkoituksena on niiden lukuisten sääntöjenvastaisuuksien torjuminen, joita maataloustukien yhteydessä on todettu ja jotka voivat niistä yhteisön talousarviolle aiheutuvan suuren rasituksen vuoksi vaarantaa toimielinten kyseisellä alalla markkinoiden vakauttamiseksi, maatalouden harjoittajien elintason ylläpitämiseksi ja kohtuullisten kuluttajahintojen takaamiseksi toteuttamat toimet.(25)
64. Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen on myös asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan sisältämän seuraamussäännöksen nimenomainen tavoite, kuten asetuksen N:o 2945/94, jolla kyseinen säännös otettiin käyttöön, ensimmäisen ja kolmannen perustelukappaleen muodosta käy selvästi ilmi.
65. Yhteisöjen tuomioistuin on jo käsitellyt asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetun seuraamuksen luonnetta ja katsonut, ettei tällaista seuraamusta voida pitää rikosoikeudellisena.(26)
66. Rikkomusten, joista seuraamus näin määrätään, luonteen täsmentämiseksi yhteisöjen tuomioistuin on korostanut useaan otteeseen, että ”rikottuja säännöksiä sovellettiin ainoastaan sellaisiin taloudellisiin toimijoihin, jotka olivat aivan vapaasti päättäneet turvautua maatalouden tukijärjestelmään”.(27) Yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi, että ”tuen myöntämisen edellytyksenä on yhteisön tukijärjestelmässä oltava, että sen saaja antaa kaikki takeet nuhteettomuudestaan ja luotettavuudestaan”, ja päätteli tällä perusteella, että ”koska tuen myöntämisen edellytyksenä on yhteisön tukijärjestelmässä oltava, että sen saaja antaa kaikki takeet nuhteettomuudestaan ja luotettavuudestaan, näiden vaatimusten noudattamatta jättämisen vuoksi määrätty seuraamus on erityinen hallinnollinen keino, joka kuuluu tukijärjestelmään”. Tämän erityisen hallinnollisen keinon tarkoituksena on ”varmistaa yhteisön julkisten varojen moitteeton varainhoito”.(28)
67. Yhteisöjen tuomioistuin totesi tältä osin, että ”asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu seuraamus määrätään vain vientitukea hakeneille toimijoille, kun näiden toimijoiden hakemustensa tueksi antamat tiedot osoittautuvat virheellisiksi”.(29)
68. Yhteisöjen tuomioistuin totesi lopuksi, että ”asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu seuraamus on rahamääräinen seuraamus, jonka määrä vahvistetaan suhteessa siihen summaan, jonka taloudellinen toimija olisi perusteettomasti saanut, jolleivat toimivaltaiset viranomaiset olisi havainneet virhettä. Seuraamus on siis olennainen osa kyseistä vientitukien järjestelmää, eikä se ole luonteeltaan rikosoikeudellinen”.(30)
69. Vaikka yhteisöjen tuomioistuin totesi täysin yksiselitteisesti, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan sisältämä seuraamussäännös ei ole luonteeltaan rikosoikeudellinen, Käserei Champignon pyrkii luokittelemaan kyseisen säännöksen rikosoikeuden alaan kuuluvaksi määrittelemällä seuraamuksen tunnusmerkistön rikkomukseksi, jossa yhteisön taloudelliset edut vaarantuvat. Koska seuraamussäännöksen ei voida katsoa olevan luonteeltaan rikosoikeudellinen, tällainen näkemys ei ole mielestäni vakuuttava. Ratkaisematta on lisäksi kysymys siitä, sisältyykö yhteisön oikeuteen vastaavaa luokittelua.
70. Edellä esitetystä seuraa, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdassa säädetyn seuraamuksen määrääminen aiheutuu tuen hakemistarkoituksessa ilmoitettujen tietojen virheellisyydestä. Tässä yhteydessä on merkityksetöntä, missä asiakirjassa kyseiset tiedot on ilmoitettu. Tämä toteamus vastaa asetuksen N:o 2945/94 ensimmäisessä perustelukappaleessa säädettyä seuraamuksen tavoitetta: Kyseisen perustelukappaleen mukaan ”yhteisön talousarviota vahingoittavien sääntöjenvastaisuuksien ja erityisesti petosten torjuntaa olisi vahvistettava” ja olisi ”tarpeen säätää perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperinnästä sekä seuraamuksista viejien kannustamiseksi yhteisön lainsäädännön noudattamiseen”. Tätä tarkoitusta ja päämäärää korostetaan myös kolmannessa perustelukappaleessa, jossa todetaan, että ”viejän antamat virheelliset tiedot – – voivat johtaa perusteettomien tukien maksuun, jos virhettä ei havaita. Jos virhe havaitaan, olisi oikeutettua määrätä viejälle seuraamus, johon liittyy siihen määrään suhteutetun summan maksaminen, jonka hän olisi perusteettomasti saanut”.
71. Näin ollen tavoite suojata yhteisön taloudellisia etuja petosten torjunnan ja seuraamuksen ennaltaehkäisevän vaikutuksen avulla edellyttää, että yhteisölle vahingollisen taloudellisen seuraamuksen ei odoteta ensin toteutuvan, vaan jo sellaisten väärien tietojen antamisesta määrätään seuraamus, joista saattaisi aiheutua taloudellista vahinkoa, mikä vastaa myös kyseisen kolmannen perustelukappaleen sanamuotoa, jonka mukaan viejän antamista vääristä tiedoista, jotka voivat
johtaa perusteettomien tukien maksuun, on määrättävä seuraamus.
72. Tästä ei kuitenkaan vielä seuraa, että vienti-ilmoituksessa ilmoitetut tiedot olisivat yksinomaan merkityksellisiä asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdassa säädetyn seuraamussäännöksen kannalta: kyseisen asetuksen 3 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa annetaan vastakohtaispäätelmän kautta pääteltynä jäsenvaltioille mahdollisuus määrätä sellaisen erityislomakkeen käyttämisestä tuen hakemiseen, joka ei ole sama asiakirja kuin vienti-ilmoitus. Näin ollen kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on määrittää, voidaanko kansallisen oikeuden säännösten mukaan katsoa, että vienti-ilmoitus on asiakirja, jota käytetään, ”jotta tuotteet saisivat tukea”.
73. Tämän yksilöidyn ratkaisun vastaisena ei voida lähtökohtaisesti pitää tarvetta huolehtia yhteisön oikeuden yhdenmukaisesta soveltamisesta eikä asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan sisältämän seuraamussäännöksen ennaltaehkäisevää tai varoittavaa vaikutusta.
74. Kyseisen seuraamussäännöksen ennaltaehkäisevän vaikutuksen osalta komissio tosin korostaa perustellusti, että tukeutuminen tukihakemukseen seuraamuksen edellytyksenä voi tehdä tämän varoittavan vaikutuksen tyhjäksi, mikäli fyysinen tarkastus tehdään ennen kulloisenkin tukihakemuksen jättämistä. Komission asetuksen (EY) N:o 2221/95(31) mukaan ainoastaan rajoitetulle määrälle vientitoimituksia tehdään fyysinen tarkastus sen varmistamiseksi, ovatko vientitapahtumat tapahtuneet tosiasiallisesti ja sääntöjenmukaisesti. Jos seuraamuksen edellytykseksi asetettaisiin myöhemmin jätettävä tukihakemus, viejällä olisi mahdollisuus pistokokeena tehdyssä tarkastuksessa havaitun virheellisen vienti-ilmoituksen osalta välttää seuraamuksen määrääminen siten, että viejä ei jätä tukihakemusta kyseisten tavaroiden osalta. Näin ollen fyysisten tarkastusten järjestelmän tehokkuutta eli tarkastusten ennaltaehkäisevää vaikutusta rajoitettaisiin huomattavasti, mikä puolestaan olisi seuraamussäännöksen tehokkaan vaikutuksen periaatteen vastaista.
75. Varoittavan vaikutuksen osalta komissio toteaa samaten perustellusti, että mikäli lähtökohtaisesti vasta tukihakemuksessa ilmoitettuja tietoja pidettäisiin merkityksellisinä, viejä voisi jättää vääriä tietoja sisältävän vienti-ilmoituksen, ja jos pistokokein tehtävä valvonta olisi riittämätöntä, viejä voisi esittää myös vastaavan tukihakemuksen tarvitsematta pelätä seuraamusta. Tämä olisi ilman muuta omiaan vahingoittamaan seuraamusmääräyksen varoittavaa vaikutusta.
76. Se, että tukihakemus ei ole merkityksellinen asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdassa säädetyn seuraamussäännöksen osalta, ei saa toisaalta väistämättä johtaa siihen, että seuraamus on määrättävä säännönmukaisesti, mikäli vienti-ilmoituksessa on virheitä. Vilpittömällä viejällä täytyy olla mahdollisuus korjata jälkikäteen alkuperäisessä vienti-ilmoituksessa ilmoittamiaan tietoja,(32) mikäli kyseinen korjaaminen tapahtuu vapaaehtoisesti ja ajoissa eli ei asiaa koskevan tiedustelun – tai vaikkapa vain odotettavissa olevan – tulliviranomaisten suorittaman tarkastuksen(33) perusteella.(34)
77. Yhteisön oikeuden yhtenäisen soveltamisen osalta on viitattava siihen, että asetuksen N:o 2945/94, jossa seuraamuksesta säädetään, viidennen perustelukappaleen mukaan ”toimenpi[dettä] – – on sovellettava yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa”, minkä perusteella on ilmeisen poissuljettua, että seuraamuksen määräämistä koskevat edellytykset määritetään eri jäsenvaltioissa ajallisesti erilaisiksi. Tätä taustaa vasten tarkasteltuna ei voida kuitenkaan pitää vakuuttavana sitä, että asiassa tukeuduttaisiin yksittäisiin lomakkeisiin – joko vienti-ilmoitukseen tai tukihakemukseen –, koska kyseiset lomakkeet voivat olla eri maissa erilaisia jäsenvaltioiden yhteisön säännösten toimeenpanemista varten ja asetuksessa N:o 3665/87 tässä yhteydessä säädetyn harkintavallan mukaisesti. Näin ollen on pidettävä riittävänä toteamusta siitä, että merkityksellisinä on pidettävä yksinomaan viejän ilmoittamia tietoja ottamatta huomioon kansallisten soveltamissäännösten mukaan mahdollisesti käytettäviä lomakkeita, jotka saattavat olla asetuksen N:o 3665/87 sanamuotoon perustuvien mahdollisuuksien m ukaan erilaisia.
78. Tässä vaiheessa on siis todettava, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan sisältämän seuraamussäännöksen tarkoitus ja päämäärä sekä asetuksen N:o 2945/94 tarkoitus edellyttävät, että tuen hakemiseen käytettävässä asiakirjassa ilmoitetut väärät tiedot – edellyttäen, että tällaisia tietoja ei vapaaehtoisesti korjata etukäteen – aiheuttavat seuraamuksen määräämisen.
D Suhteellisuusperiaate
1.
Asianosaisten lausumat
79. Käserei Champignon esittää epäilynsä asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn seuraamusmääräyksen suhteellisuusperiaatteen mukaisuudesta, jos vienti-ilmoitusta pidetään kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna ratkaisevana hakemuksena. Mikäli säännöstä tulkitaan näin, seuraamus ei ole omiaan säännöksen tarkoituksen täyttämiseen, koska ainoastaan asianomainen tuen hakija voi vaarantaa yhteisön taloudellisia etuja.  Se ei myöskään ole tarpeen, koska väärien tietojen antamiseen liittyvällä seuraamusmahdollisuudella on riittävän varoittava vaikutus. Seuraamus on edelleen aiheellinen, koska vienti-ilmoitukseen tukeuduttaessa esikäsittelyn ja seurausten toteutumisen osalta rangaistus on rikosoikeudellisesti yhtä ankara, mikä vastaa jäsenvaltioiden oikeudellisia perinteitä. Bundesfinanzhof tuo samaten esiin suhteellisuusperiaatetta koskevat epäilynsä.
2.
Asian arviointi
80. Yhteisön oikeuden yleisiin oikeusperiaatteisiin kuuluva suhteellisuusperiaate edellyttää, että yhteisön oikeuden säännöksen tavoitteet ovat toteutettavissa siinä säädettyjen keinojen avulla ja että näillä keinoilla ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.(35)
81. Yhteisöjen tuomioistuin totesi jo asiassa Käserei Champignon I antamassaan tuomiossa, että asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu seuraamus ei loukkaa suhteellisuusperiaatetta, koska tätä seuraamusta ei ole pidettävä soveltumattomana yhteisön lainsäädännössä tavoiteltavan päämäärän saavuttamiseksi eli sääntöjenvastaisuuksien ja petosten torjumiseksi eikä sillä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi.(36)
82. Tämän yleisen toteamuksen lisäksi Käserei Champignon ja Bundesfinanzhof epäilevät asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn seuraamuksen suhteellisuusperiaatteen mukaisuutta ilmeisesti sellaisen tulkintatuloksen osalta, jossa seuraamuksen määrääminen olisi mahdollista myös sellaisessa tapauksessa, jossa viejä on korjannut alun perin ilmoittamansa väärät tiedot menettelyn aikana.
83. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on tältä osin todettava, että lähtökohtainen mahdollisuus määrätä seuraamuksia sellaiselle viejälle, joka ilman omaa syytään
ilmoittaa tukea hakiessaan vääriä tietoja, johtuu kyseisen seuraamuksen tuottamuksesta riippumattomasta luonteesta. Yhteisöjen tuomioistuin on ottanut tämän seikan huomioon jo asiassa Käserei Champignon I antamassaan tuomiossa. Näin ollen on merkityksetöntä, mistä syystä alun perin annettuja vääriä tietoja ei korjattu ajoissa.(37)
84. Tukeutumista siinä asiakirjassa ilmoitettuihin tietoihin, jota käytetään tuen hakemiseen – jollei kyseisiä tietoja mahdollisesti muuteta vapaaehtoisesti ja ajoissa yllä kuvatussa tarkoituksessa – asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn seuraamuksen määräämiseksi vaikuttaa sopivalta keinolta säännönvastaisuuksien ja petosten torjumista koskevan tavoitteen saavuttamiseksi. Seuraamuksella tavoitellusta ennaltaehkäisevästä ja varoittavasta vaikutuksesta seuraa, että yhteisön lainsäätäjä pitää kyseisten tietojen oikeellisuutta tärkeänä. Näihin tietoihin tukeutuminen on myös tarpeen seuraamussäännöksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Vastoin Käserei Champignonin esittämää näkemystä pelkällä mahdollisuudella määrätä seuraamus tukihakemuksessa ilmoitetuista vääristä tiedoista ei ole riittävän varoittavaa vaikutusta.(38)
85. Tämän lisäksi on viitattava asetuksen N:o 2945/94 viidenteen perustelukappaleeseen, jonka mukaan kokemukset vientitukiin liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista ja petoksista ovat osoittaneet, että tällaiset muut seuraamukset ja pelkkä vientituen palauttaminen eivät olleet riittäviä, jotta niillä olisi ollut tarpeeksi voimakas ennaltaehkäisevä vaikutus ja jotta ne olisivat kannustaneet viejiä tekemään kaiken sen, mikä on tarpeen yhteisön lainsäädännön noudattamiseksi.(39)
86. Asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty seuraamus on lopulta myös siihen asiakirjaan tukeuduttaessa, jolla tukea haetaan, tarkoituksenmukaisessa suhteessa siihen tavoitteeseen nähden, joka koskee yhteisön taloudellisten etujen suojaamista, koska sillä ei estetä kyseisten tietojen korjaamista silloin, kun tiedot korjataan vapaaehtoisesti ja ajoissa.
87. Siltä osin kuin Käserei Champignon riitauttaa esikäsittelyn ja seuraamusten toteutumisen samanarvoisuuden jäsenvaltioille kuuluvien oikeusvaltioiden perinteiden vastaisesti, se ei ota huomioon sitä, että kyseinen seuraamussäännös ei ole rangaistusluonteinen.
88. Mikäli asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan sisältämä seuraamussäännös osoittautuu käytännössä kuitenkin liian ankaraksi siltä osin, että seuraamuksen määrääminen näyttää viejän kannalta ennalta-arvaamattomalta kyseisen säännöksen selkeiden – ja suojaa antavien – tavoitteiden valossa, joiden pätevyys ei ole tässä (enää) tutkittavana, ei voida katsoa, että yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä olisi korjata tilanne; pikemminkin on niin, että yhteisön lainsäätäjän on tarvittaessa kaikki asian kannalta merkitykselliset etunäkökohdat huomioon ottaen saatava aikaan ratkaisu asiassa.
VI Ratkaisuehdotus
89. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että Saksan Bundesfinanzhofin esittämään ennakkoratkaisukysymykseen vastataan seuraavasti:
Asetuksella (EY) N:o 2945/94 muutetun asetuksen (ETY) N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan ensimmäistä ja toista alakohtaa on – myös suhteellisuusperiaate huomioon ottaen – tulkittava niin, että väärien tietojen antaminen siinä asiakirjassa, jota käytetään tuen hakemiseen kansallisten soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti yksittäisten tavaranimikkeiden osalta siten, että viejä saa enemmän vientitukea kuin hänelle kuuluu, johtaa vientituen pienentämiseen siinä määritetyn seuraamuksen suuruisella summalla,
– vaikka kansallisen oikeuden mukaisesti jätettävän erityisen tukihakemuksen yhteydessä on nimenomaisesti ilmoitettu, ettei vientitukea haeta ilmoituksen kyseisten tavaranimikkeiden osalta
ja
– edellyttäen, että kyseinen ilmoitus on annettu vasta tulliviranomaisten tekemien tarkastusten tai niistä ilmoittamisen jälkeen.
(1) .
(2)
–	Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 3665/87 (EYVL L 351, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 26 päivänä heinäkuuta 1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1829/94 (EYVL L 191, s. 5) sekä maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 3665/87 muuttamisesta perusteettomasti maksettujen summien ja seuraamusten osalta 2 päivänä joulukuuta 1994 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2945/94 (EYVL L 310, s. 57) (jäljempänä asetus N:o 3665/87).
(3)
–	Asia C-210/00, Käserei Champignon Hofmeister, tuomio 11.7.2002 (Kok. 2002, s. I‑6453; jäljempänä asia Käserei Champignon I).
(4)
–	Idem, 52 kohta.
(5)  –	Ks. Edellä ratkaisuehdotuksen 3 kohta
(6)
–	BGBl. I 1996, s. 766.
(7)
–	Ks. tältä osin asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toinen virke.
(8)
–	Asia 283/81, Cilfit, tuomio 6.10.1982 (Kok. 1982, s. 3415, Kok. Ep. VI, s. 537, 18 kohta); asia 291/87, Huber, tuomio 14.12.1988 (Kok. 1988, s. 6449, 11 kohta) ja asia C-236/97, Codan, tuomio 17.12.1998 (Kok. 1998, s. I‑8679, 25 kohta).
(9)
–	Asia 29/69, Stauder, tuomio 12.11.1969 (Kok. 1969, s. 419, Kok. Ep. I, s. 419, 3 kohta); asia 9/79, Koschniske, tuomio 12.7.1979 (Kok. 1979, s. 2717, 6 kohta ja sitä seuraava kohta) ja asia 55/87, Moksel, tuomio 7.7.1988 (Kok. 1988, s. 3845, 15 kohta).
(10)
–	Kyseisessä kohdassa todetaan: ”jos tässä kohdassa tarkoitettu asiakirja on vienti-ilmoitus”.
(11)
–	”– – la déclaration d’exportation dans laquelle il est indiqué qu’une restitution sera
demandée” (kursivointi tässä).
(12)
–	Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 800/1999 (jäljempänä asetus N:o 800/1999).
(13)
–	Asiassa Unkel annettu tuomio (Kok. 1975, s. 9).
(14)
–	”Vienti kolmansiin maihin”.
(15)
–	”Tukioikeus”.
(16)
–	”Tuen maksamismenettely”.
(17)
–	Tuen saamista koskevan hakemuksen tai haettua tukea oikeudellisesti sitovan ilmoituksen osalta.
(18)
–	Asia C-371/92, Elliniko Dimosio, tuomio 8.6.1994 (Kok. 1994, s. I‑2391, 32 kohta).
(19)
–	Ks. edellä 36 kohta käsitteen ”tukihakemus” epämääräisen käytön osalta asetuksen N:o 3665/87 11 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa.
(20)
–	Mainittu edellä alaviitteessä 13, tuomion 9 kohta.
(21)
–	Yhteisön passitusasiakirjojen käyttöä koskevien yhteisön toimenpiteiden soveltamisesta tavaroiden käytön ja/tai käyttötarkoituksen tarkastamiseksi 19 päivänä marraskuuta 1969 annettu komission asetus (ETY) N:o 2315/69 (EYVL L 295, s. 14).
(22)
–	Yhtenäishintajärjestelmän alaisten tuotteiden vientitukien myöntämisen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä joulukuuta 1967 annettu komission asetus N:o 1041/67/ETY (EYVL 314, s. 9) (jäljempänä asetus N:o 1041/67).
(23)
–	Yhtenäishintajärjestelmän alaisten tuotteiden vientitukien myöntämisen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen N:o 1041/67/ETY muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1969 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2586/69 (EYVL L 322, s. 27).
(24)
–	Edellä alaviitteessä 3 mainitun tuomion 35 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
(25)
–	Asia C-240/90, Saksan liittotasavalta v. komissio, tuomio 27.10.1992 (Kok. 1992, s. I‑5383, Kok. Ep. XIII, s. I-145, 19 kohta) ja edellä alaviitteessä 3 mainittu asia Käserei Champignon I, tuomion 38 kohta.
(26)
–	Edellä alaviitteessä 3 mainittu asia Käserei Champignon I, tuomion 44 kohta.
(27)
–	Edellä alaviitteessä 3 mainittu asia Käserei Champignon I, tuomion 32 ja 33 kohta siinä mainittuine oikeustapausviittauksineen: asia 137/85, Maizena, tuomio 18.11.1987 (Kok. 1987, s. 4587, 13 kohta) ja edellä alaviitteessä 25 mainittu asia C-240/90, tuomion 26 kohta.
(28)
–	Edellä alaviitteessä 3 mainittu asia Käserei Champignon I, tuomion 41 kohta.
(29)
–	Idem, 42 kohta.
(30)
–	Idem, 43 kohta.
(31)
–	Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 386/90 yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä tukea saavien maataloustuotteiden viennin yhteydessä tehtävästä fyysisestä tarkastuksesta 20 päivänä syyskuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 2221/95 (EYVL L 224, s. 13).
(32)
–	Ks. tältä osin myös yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 65 artikla (EYVL L 302, s. 1):	”Tavaranhaltijan pyynnöstä tämän on sallittava oikaista yhtä tai useampaa tulli-ilmoituksessa antamaansa tietoa sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat vastaanottaneet ilmoituksen. Oikaisulla ei voida muuttaa ilmoitusta koskemaan muita kuin siinä alun perin tarkoitettuja tavaroita.	Oikaisua ei kuitenkaan voida sallia, jos sitä pyydetään sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat:	a) ilmoittaneet tavaranhaltijalle aikovansa tarkastaa tavarat;	b) todenneet kyseiset tiedot epätarkoiksi; tai	c) luovuttaneet tavarat.”
(33)
–	Ks. tältä osin myös edellä alaviitteessä 18 mainittu asia.
(34)
–	Ennakkoratkaisupyynnöstä ei käy ilmi, olivatko Käserei Champignonin nyt esillä olevassa asiassa tekemät oikaisut ”vapaaehtoisia ja ajallaan tehtyjä”. Asian suullisessa käsittelyssä Hauptzollamt esitti tältä osin, että oikaisut tehtiin fyysisen tarkastuksen jälkeen.
(35)
–	Edellä alaviitteessä 27 mainittu asia 137/85, tuomion 15 kohta ja asia C-339/92, ADM Ölmühlen, tuomio 7.12.1993 (Kok. 1993, s. I‑6473, 15 kohta).
(36)
–	Edellä alaviitteessä 3 mainittu asia Käserei Champignon I, tuomion 68 kohta.
(37)
–	Käserei Champignon väittää tältä osin, ettei se voinut havaita alun perin antamiensa tietojen virheellisyyttä, koska virheiden havaitseminen olisi edellyttänyt laboratoriotutkimuksen tekemistä.
(38)
–	Ks. edellä ratkaisuehdotuksen 74 kohta ja sitä seuraava kohta.
(39)
–	Edellä alaviitteessä 3 mainittu asia Käserei Champignon I, tuomion 66 kohta.