62012TJ0376_BG
Страни по делото
Диспозитив
Страни по делото
По дело T‑376/12
Република Гърция,
за която се явяват I. Chalkias, E. Leftheriotou и S. Papaïoannou, в качеството на представители,
жалбоподател,
срещу
Европейска комисия,
за която се явяват D. Triantafyllou и H. Tserepa-Lacombe, в качеството на представители,
ответник,
с предмет искане за отмяна на Решение за изпълнение 2012/336/ЕС на Комисията от 22 юни 2012 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 165, стр. 83), в частта му за Република Гърция относно сектора на сухото грозде за финансовите 2007 г., 2008 г. и 2009 г., и за сектора на виното,
ОБЩИЯТ СЪД (пети състав),
състоящ се от: A. Dittrich, председател, J. Schwarcz (докладчик) и V. Tomljenović, съдии,
секретар: S. Spyropoulos, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 9 януари 2014 г.,
постанови настоящото
Решение (1)
[…]
Производство и искания на страните
22. На 21 август 2012 г. Република Гърция подава настоящата жалба в секретариата на Общия съд.
23. Република Гърция моли Общия съд:
– да отмени обжалваното решение в частта, която се отнася до нея,
– да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
24. Комисията моли Общия съд:
– да отхвърли жалбата;
– да осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
От правна страна
[…]
1. 1. 3. По наложената корекция на разходите в сектора на виното
150. Република Гърция изтъква четири основания срещу наложената корекция на разходите в сектора на виното. Съгласно третото основание на жалбата Комисията била извършила финансови корекции относно разходи, направени повече от 24 месеца по-рано, нарушила принципа на правна сигурност и отслабила правото на защита и правото на изслушване. Четвъртото основание е изведено от фактическа грешка, тъй като узаконяването на площите било извършено по начин, който не съответства на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на вино (ОВ L 179, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 190). Петото основание е изведено от обстоятелството, че извършената корекция и начинът за изчисляването ѝ противоречали на член 31 от Регламент № 1290/2005 и на указанията, и че последиците ѝ били несъразмерни. Шестото основание е изведено от фактическа грешка относно определянето на общата узаконена площ и на средната стойност на правата на засаждане, от непълнота на мотивите и от нарушение на принципа на пропорционалност.
Позиция на службите на Комисията в края на административното производство
151. В окончателната позиция от 12 март 2012 г. Комисията налага на Република Гърция еднократна корекция в размер 21 336 120 EUR, намалявайки размера, който е бил предложен в официалното уведомление от 26 август 2010 г.
152. Колкото до основателността на еднократната корекция, от обобщения доклад е видно, че узаконяването от гръцките органи на незаконно посадените преди 1 септември 1998 г. лозя на основание член 2, параграф 3, буква а) от Регламент № 1493/1999 не съответства на правната уредба (точка 7.2.1 от обобщения доклад). Поради липсата на действащ лозарски регистър молбите за узаконяване на незаконните насаждения не е могло да бъдат обработени по начин, че да предоставят необходимите гаранции за проверка и узаконяване в съответствие с разпоредбите на член 2, параграф 3, буква а) от Регламент № 1493/1999, тъй като гръцките органи не са доказали, че тези насаждения са съответствали на площите, в които е било извършено изкореняване от подалия молбата за узаконяване производител или от неговите наследници, че предходното изкореняване не е довело до изплащане на премия съгласно законодателството на Съюза или националното законодателство и че свързаните с тези изкоренявания права на засаждане не са били продадени или прехвърлени от производителите, подали молбата за узаконяване (точка 7.2.1 от обобщения доклад).
153. Що се отнася до начина за изчислението на корекцията, от обобщения доклад следва, че с оглед по-специално на невъзможността да се изчисли точно финансовото въздействие на установените нередности Комисията е изчислила сума, равна на таксата, предвидена от разпоредбите на член 86, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета от 29 април 2008 година относно общата организация на пазара на вино, за изменение на регламенти (ЕО) № 1493/1999, (ЕО) № 1782/2003, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 3/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2392/86 и (ЕО) № 1493/1999 (ОВ L 148, стр. 1), а именно такса, равна на най-малко удвоената средна стойност на правото на засаждане в съответния район (точка 7.2.3 от обобщения доклад). Съгласно тези разпоредби Комисията приема, че процедурите по приключване на сметките в някои случаи заместват узаконяването, предвидено от член 86, параграф 1 от Регламент № 479/2008, по-специално що се отнася до узаконяванията, извършени от гръцките органи на основание на член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999, които тя е приела за несъответстващи на тези разпоредби (точка 7.2.3 от обобщения доклад). Комисията счита, че методът, основан на стойността на правата на засаждане, е подходящ за изчисляване на финансовата корекция, обоснована от гледна точка на постоянния риск за фондовете от незаконни плащания поради неузаконяването на площите, както е предвидено в член 86 от Регламент № 479/2008 (точка 7.2.3 от обобщения доклад).
154. Най-напред следва да се провери петото основание на жалбата, изведено от обстоятелството, че извършената корекция и начинът ѝ за изчисление противоречат на член 31 от Регламент № 1290/2005 и на указанията, и че последиците ѝ са несъразмерни, като Република Гърция оспорва правното основание за определяне на финансовата корекция.
Доводи на страните
155. Република Гърция поддържа, че като изчислява наложената корекция чрез прилагане по аналогия на член 86, параграфи 1 и 2 от Регламент № 479/2008, Комисията е действала произволно, необосновано и в противоречие с член 31 от Регламент № 1290/2005 и с указанията. Макар съгласно последния член Комисията да можело да изключи суми от финансиране от страна на Съюза, узаконяванията, които не съответстват на член 2, параграф 3, буква а) от Регламент № 1493/1999, не можело да се разглеждат като разходи, финансирани от фондовете в нарушение на правилата на Съюза, които могат да доведат до налагане на корекция в рамките на приключването на сметките. Съгласно член 31 от Регламент № 1290/2005 можело да се налага само корекция, изчислена посредством единна ставка, прилагана към разходите, финансирани от фондовете, като изчисляването посредством прилагането по аналогия на член 86 от Регламент № 479/2008 не било предвидено от никой текст относно приключването на сметките или от последния регламент.
156. По-нататък, Република Гърция поддържа, че корекцията не е свързана нито с пропуска на основна или последваща проверка, нито с разход, финансиран от фонда в нарушение на нормите на Съюза, нито с настъпването на вреда, причинена на фонда поради неизвършването на проверка от държавата членка. Освен това предвидената от член 86 от Регламент № 479/2008 такса служела за покриване на разходите на държавата членка, натоварена с узаконяването, и не можела да съответства на вреда, причинена на фонда поради това, че незаконните насаждения са били узаконени по несъобразен с разпоредбите на Регламент № 1493/1999 начин. Накрая Република Гърция отбелязва несъразмерния характер на корекцията.
157. Комисията признава, че методът за изчисление на наложената корекция не е предвиден, но поддържа, че съгласно член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008 процедурата за приключване на сметките може да замести непроведените процедури за узаконяване на незаконните насаждения. Предвидената от този член такса не цели да покрие разноските и административните разходи, направени от държавата членка поради просроченото узаконяване на незаконните насаждения, а е свързана със стойността на правото на засаждане, както посочва споменатият член.
158. Комисията счита, че поради незаконосъобразността си неузаконените площи ще създадат разходи в ущърб на ОСП, вследствие на продължаващия риск от недължими плащания от фондовете с невъзможни за точно изчисляване финансови последици. В този смисъл методът за изчисление на финансовата корекция, основаван на стойността на правата на засаждане, бил подходящ, без да е нито произволен, нито необоснован. Всъщност той се основавал на Регламент № 479/2008, тъй като фиксираният размер за компенсиране на загубите, които ще понесат фондовете, можел да се изведе от стойността на правата на засаждане, използвана за изчисляване на таксата за узаконяване. Комисията също отбелязва, че без да е знаела размера на помощите, които ще бъдат предоставени в бъдеще, тя не е можела да приложи постоянната си практика в областта на фиксираните финансови корекции и е можела да се основе само на стойността на правата на засаждане. Освен това предимството на прилагането на член 86 от Регламент № 479/2008 щяло да е в узаконяването на съответните лозови насаждения по същия начин както чрез плащането на таксата за узаконяване, като след това лозарите могат да получават помощи.
Съображения на Общия съд
159. Предварително следва да се припомнят разпоредбите, с оглед на които Комисията е наложила еднократна финансова корекция на Република Гърция, с мотива че узаконяването на незаконно засадените лозови насаждения преди 1 септември 1998 г., извършено на основание на член 2, параграф 3, буква а) от Регламент № 1493/1999, не е било в съответствие с правната уредба.
160. Член 2, параграфи 2 и 3 от Регламент № 1493/1999, изменен с Регламент № 479/2008, гласи:
„2. Грозде, добито от площи:
а) които са били засадени с лози преди 1 септември 1998 г.,
и
б) продукция от което, съгласно член 6, параграф 3 и член 7, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 822/87 може да бъде пласирана единствено за дестилация,
не може да бъде използвано за производството на вино, предназначено за търговия. Продуктите от това грозде могат да бъдат пуснати в обращение единствено за целите на дестилацията. Те обаче не могат да се използват в производството на алкохол с действително алкохолно съдържание от 80 об. % или по-малко.
3. Когато една държава членка е съставила опис на своя лозарски производствен потенциал съгласно член 16, може да бъде допусната дерогация от параграф 2 от настоящия член. Подобна дерогация трябва да се предостави до 31 юли 2008 г. и трябва да включва разрешение за съответните площи за производство на вино, предназначено за продажба.
Дерогацията се допуска:
а) когато съответният производител е изкоренил преди това други лози върху еквивалентна площ по отношение на чистата реколта, освен в случаите, когато е получил за съответната площ премия за изкореняване, съгласно законодателството на Общността или националното законодателство
[…]“.
161. Член 86, параграфи 1 и 2 от Регламент № 479/2008 предвижда:
„1. След заплащане на такса и не по-късно от 31 декември 2009 г. производителите узаконяват площите, засадени с лозя без съответното право на засаждане, когато е приложимо, преди 1 септември 1998 г.
Без да се засягат процедурите по уравняване на сметките, първата алинея не се прилага за площите, които са узаконени въз основа на член 2, параграф 3 от Регламент […] № 1493/1999.
2. Посочената в параграф 1 такса се определя от държавата членка. Тя се равнява на най-малко удвоената средна стойност на правото на засаждане в съответния район“.
162. Както следва от точка 158 по-горе, Комисията приема, че в рамките на процедурата по приключване на сметките тя има право да налага еднократна финансова корекция, която е равна на размера на предвидената от член 86, параграф 1 от Регламент № 479/2008 такса, след чието плащане производителите могат да узаконят площите, засадени с лозя без съответното право на засаждане.
163. По-нататък е необходимо да се припомни съдебната практика, съгласно която процедурата по приключване на сметките, представени от държавите членки относно разходите, финансирани от фондовете, има за цел да установи по-специално действителността и редовността на разходите (вж. Решение на Съда от 7 февруари 1979 г. по дело Франция/Комисия, 15/76 и 16/76, Recueil, стр. 321, точка 28, Решение на Съда от 11 януари 2001 г. по дело Гърция/Комисия, C‑247/98, Recueil, стр. I‑1, точка 13 и Решение на Съда от 19 септември 2002 г. по дело Германия/Комисия, C‑377/99, Recueil, стр. I‑7421, точка 51). Освен това в процедурата по приключване с оглед на съответствието на разходите със законодателството на ЕС Комисията е длъжна да извърши финансова корекция, ако разходите, чието финансиране е поискано, не са били осъществени в съответствие с нормите на Съюза, тъй като такава финансова корекция има за цел да се избегне плащането от фондовете на суми, които не са послужили за финансирането на цел, преследвана от съответната правна уредба на Съюза (Решение на Съда от 11 януари 2001 г. по дело Гърция/Комисия, посочено по-горе, точка 14 и Решение на Съда от 9 септември 2004 г. по дело Гърция/Комисия, C‑332/01, Recueil, стр. I‑7699, точка 63).
164. В това отношение, видно от член 31, параграф 1 от Регламент № 1290/2005, който по същество възпроизвежда разпоредбите на член 7, параграф 4 от Регламент № 1258/99, ако при изпълнението на приключването с оглед на съответствието Комисията стигне до заключението, че разходите по член 3, параграф 1 и член 4 не са направени в съответствие с нормите на Съюза, тя взема решение кои суми да бъдат изключени от финансиране от бюджета на Съюза. Член 3, параграф 1 и член 4 от Регламент № 1290/2005 изброяват разходите, финансирани в контекста на съвместно управление между държавите членки и Съюза, съответно от ЕФГЗ и от ЕЗФРСР.
165. Освен това следва да се отбележи, че съображения 24 и 26 от Регламент № 1290/2005 наблягат на условието за съответствие на направените разходи от държавите членки със законодателството на Съюза относно, от една страна, правомощието на Комисията да приема решения за това съответствие, и от друга страна, възстановяването на сумите, изплатени от ЕФГЗ.
166. Накрая, указанията уреждат свободата на преценка на Комисията, що се отнася до определянето на финансовите корекции. От приложение 2 към указанията относно финансовите последици в рамките на приключването на сметките следва, че всички различни равнища на фиксирана корекция, които са предвидени в приложението, се отнасят до разходите, декларирани от държавите членки.
167. Поради това от точки 161—166 по-горе следва, че процедурата по приключване на сметките по член 31, параграф 1 от Регламент № 1290/2005 и свързаните с нея финансови корекции се прилагат единствено в случаите, когато разходите са били направени от държавите членки и са били финансирани от ЕФГЗ или от ЕЗФРСР.
168. Именно с оглед на тези съображения следва да се разгледат доводите, изтъкнати в подкрепа на петото основание на жалбата.
169. Доводите на Република Гърция се основават на идеята, че наложената корекция противоречи на член 31 от Регламент № 1290/2005 и на указанията, с мотива че по същество тя не засяга разходи, финансирани от фондовете в нарушение на нормите на Съюза.
170. Необходимо е да се приеме за установено, че с наложената от Комисията еднократна корекция в тежест на Република Гърция се определя сума, равна на таксата, която съгласно разпоредбите на член 86, параграфи 1 и 2 от Регламент № 479/2008 се изисква от производителите, които желаят да узаконят до 31 декември 2009 г. площите, засадени с лозя без съответното право на засаждане.
171. Според Общия съд следва да се приеме, че целта на таксата, предвидена в член 86 от Регламент № 479/2008, е била да се позволи узаконяването на незаконно засадените парцели, от които е можело да произтекат незаконосъобразни разходи за фондовете, след плащане от съответните лозари на сума, равняваща се на най-малко удвоената стойност на правото на засаждане, отнасящо се до узаконения парцел. От посочения член 86 или от която и да е друга разпоредба от Регламент № 479/2008 изобщо не следва, че тази такса e трябвало да бъде платена от държавата членка вследствие на нейното неизпълнение или пропуски в областта на контрола на разходите, финансирани от фондовете. Впрочем, запитана посредством процесуално-организационни действия и в съдебното заседание, Комисията признава, че нито една от разпоредбите на Регламент № 479/2008 или на какъвто и да било друг акт на Съюза не е предвиждала приложения в конкретния случай метод на финансова корекция.
172. Трябва да се приеме за установено, че финансовата корекция, приложена в обжалваното решение, няма достатъчна връзка с който и да било финансиран от фондовете разход, който би бил направен в нарушение на правната уредба на Съюза. Всъщност тази корекция се основава пряко на такса, чиято цел е да позволи узаконяването на незаконните лозови насаждения, предвидена от разпоредбите на член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008, които нямат връзка с процедурата по приключване на сметките. Следователно съгласно съдебната практика такава корекция не може да бъде извършена в рамките на процедура по приключване на сметките (вж. точки 163—167 по-горе).
173. Различните възражения, направени от Комисията по отношение на доводите на Република Гърция, не са в състояние да обезсилят този извод.
174. На първо място, макар да признава, че методът за изчисление на наложената корекция не е предвиден от правната уредба, Комисията счита, че съгласно член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008 процедурата по приключване на сметките може да замести непроведените процедури за узаконяване на незаконните насаждения. Според Комисията условието, предвидено от законодателя на Съюза в горепосочената разпоредба, трябва да се анализира като даващо ѝ възможност да прилага разпоредбите на член 86, параграф 1, първа алинея от Регламент № 479/2008 в процедурата по приключване на сметките и да налага плащането на предвидената от тях такса на държавата членка, когато производителят не е узаконил незаконните си насаждения след заплащане на посочената такса.
175. В това отношение трябва да се констатира, че дял V, глава I от Регламент № 479/2008, отнасящ се до производствения потенциал, засяга незаконните насаждения, като член 86 предвижда задължително узаконяване на незаконните насаждения, засадени преди 1 септември 1998 г., преди това обхванати от член 2, параграфи 2 и 3 от Регламент № 1493/1999. Член 86, параграф 1, първа алинея от Регламент № 479/2008 предвижда, че производителите узаконяват тези насаждения след заплащане на такса не по-късно от 31 декември 2009 г. Член 86, параграф 1, втора алинея от посочения регламент предвижда, че без да се засягат процедурите по уравняване на сметките, първата алинея не се прилага за площите, които са узаконени въз основа на член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999, който е действал до 31 юли 2008 г. съгласно член 122 от Регламент № 479/2008, като член 86 от този регламент влиза в сила на 1 август 2008 г.
176. В този контекст следва да се приеме, че член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008 има за предмет да уреди положението на площите, узаконени на основание на член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999, защото той пояснява, че нито узаконяването, нито таксата, предвидени в член 86, параграф 1, първа алинея, се прилагат към посочените площи, тъй като последните вече са били предмет на процедура по узаконяване в съответствие с приложимия преди това режим, и защото запазва възможността за Комисията да вземе предвид последиците от неправомерното прилагане на дерогацията, предвидена в член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999, в рамките на процедурата по приключване на сметките.
177. Следователно не може да се приеме тълкуването на Комисията, че процедурата по приключване на сметките замества процедурата за узаконяване на незаконните насаждения по член 86, параграф 1, първа алинея от Регламент № 479/2008, тъй като приключването на сметките позволява единствено да се вземат предвид последиците от неправомерно извършените узаконявания съгласно член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999 за разходите, финансирани от фондовете (вж. точки 163—167 по-горе).
178. В отговора си на процесуално-организационните действия Комисията изтъква също, че член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008 е позволявал по-специално да се реши проблемът с молбите за узаконяване по Регламент № 1493/1999, които са били отхвърлени, и въпроса за равното третиране между вече разгледаните молби и узаконяванията по Регламент № 479/2008. По първия проблем следва да се отбележи, че незаконно засадените лозя, за които Република Гърция е отхвърлила молбите за узаконяване на основание на Регламент № 1493/1999, не попадат, считано от 1 август 2008 г., в обхвата на член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008, а в обхвата на член 86, параграф 1, първа алинея от същия регламент, тъй като никоя разпоредба не е забранявала на производителите да поискат узаконяване посредством плащане на таксата, предвидена от тази алинея. Що се отнася до втория въпрос, не може да се приеме, че равното третиране води до това да се третират по еднакъв начин производителите, чиито молби за узаконяване на незаконно засадени площи са били подадени в съответствие с различни правни уредби, които са определяли различни критерии за узаконяване, тъй като в този смисъл такива производители не се намират в еднакво положение.
179. Накрая, макар Комисията да изтъква в съдебното заседание, че щяла да се изправи пред празнота в правната уредба, що се отнася до съдбата на насажденията, неправомерно узаконени на основание член 2, параграф 3, буква а) от Регламент № 1493/1999, такъв довод трябва да се отхвърли като напълно необоснован от фактическа страна, след като член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008, на който Комисията впрочем се позовава, представлява именно разпоредбата, посредством която положението на тези насаждения е било взето предвид и в резултат е отказано финансирането от фондовете на разходите, произтичащи от тези насаждения.
180. Следователно първото възражение на Комисията трябва да се отхвърли.
181. На второ място, Комисията счита, че поради незаконосъобразността си неузаконените насаждения ще създадат разходи в ущърб на ОСП вследствие на продължаващия риск от недължими плащания от фондовете и че е невъзможно да се изчислят точно финансовите последици. В този смисъл методът за изчисление на финансовата корекция, основаващ се на стойността на правата на засаждане, бил подходящ, без да е нито произволен, нито необоснован. По същество Комисията поддържа, че не е можела да знае разходите по неправомерно узаконените насаждения съгласно член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999 и че използваният от нея метод бил подходящ за справяне с това затруднение.
182. Първо, следва да се отбележи, че в писмо за изразяване на своето становище от 18 февруари 2009 г. Комисията посочва, че на основание на член 31 от Регламент № 1290/2005 тя е можела да предложи изключване от финансирането от бюджета на Съюза на част от разходите, финансирани от ЕФГЗ. При все това още от този етап от производството тя насочва цялото си внимание към проблематиката на незаконно засадените лозя преди 1 септември 1998 г. Всъщност в това писмо за изразяване на становище Комисията описва накратко нередностите, които предполага, че са били допуснати в процеса на узаконяване чрез използването на дерогациите, предвидени в член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999, без изоб що да споменава контрола на разходите, произтичащи от незаконно засадените лозя, нито евентуалното им въздействие върху финансирането от Съюза.
183. Второ, от протокола от двустранната среща на 14 септември 2009 г. следва, че Комисията се позовава на информационно заседание, проведено по време на преговорите за реформата на общата организация на пазарите на вино (наричана по-нататък „ООП на вино“), в резултат на което е формулиран член 86 от Регламент № 479/2008 и в хода на което е изложен подходът на тези служби. От двустранната среща следвало, че когато узаконяванията на незаконно засадените лозя преди 1 септември 1998 г., извършени на основание на член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999, не съответстват на правната уредба на Съюза, финансовата корекция се определяла съгласно разпоредбите на член 86 от Регламент № 479/2008. Подобен подход позволявал узаконяването на тези насаждения, „въпреки че естеството на несъответствието е имало постоянни последици за пазара на вино, считано от установяването на незаконно засадените площи“. Освен това от този протокол следва също, че Комисията признава, че прилагането на периодична корекция е можело да доведе след 31 декември 2009 г. до задължително изкореняване на незаконно засадените лозя и че тя е искала да постигне споразумение с Република Гърция по предложения от службите на Комисията подход, за да „сведе обсъждането“ по-специално до определянето на данните, отнасящи се до площта на незаконните насаждения и до стойността на правата на засаждане — данни, въз основа на които се изчислява финансовата корекция.
184. Така по време на двустранната среща от 4 юни 2009 г. Комисията предлага подход, който представя за одобрение на Република Гърция и който има за цел да се вземат предвид последиците от нередностите при прилагането на дерогациите по член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999, като за узаконяването на незаконно засадените лозя ѝ се изиска сума, равна на таксата, предвидена от член 86, параграф 1 от Регламент № 479/2008.
185. Трето, в официалното уведомление от 26 август 2010 г. Комисията поддържа становището си за неспазване на забраната за засаждане на лозови насаждения без право на засаждане и за несъответствието с правната уредба на Съюза на прилагането на член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999 към настоящия случай. Тя информира Република Гърция за избора си да предложи, в светлината на член 86, параграф 1 от Регламент № 479/2008, еднократна, а не периодична финансова корекция, въпреки постоянните последици за пазара на вино. След това тя анализира нередностите, свързани с несъответствието на изпълнението на дерогациите, предвидени в член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999. В резултат Комисията изрично се отказва да предвиди прилагането на финансова корекция на разходите, финансирани от фондовете и произтичащи от установените нередности.
186. Четвърто, в обобщения доклад Комисията приема, че с оглед по-специално на невъзможността да се изчисли точно финансовото въздействие на установените нередности при прилагането на член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999, методът, основан на стойността на правата на засаждане, е подходящ за изчисляване на финансовата корекция, обоснована от гледна точка на постоянния риск за фондовете от незаконни плащания поради неузаконяването на лозовите насаждения, тъй като в някои случаи процедурите по приключване на сметките заместват узаконяването по член 86, параграф 1 от Регламент № 479/2008 (точка 7.2.3 от обобщения доклад).
187. При все това, макар Комисията да е обявила по този начин невъзможността да изчисли точно финансовото въздействие на установените нередности, трябва да се констатира, че преди тя да изпрати писмото за изразяване на становището си от 18 февруари 2009 г., гръцките органи са ѝ предоставили данни, от които да се осведоми за узаконените посредством прилагането на член 2, параграф 3 от Регламент № 1493/1999 площи за всяка една от засегнатите административни области. Такава констатация поставя под съмнение доводите на Комисията, тъй като, противно на твърденията ѝ, основавайки се на така предоставените данни, тя е можела да поиска от гръцките органи да определят по административни области неправомерно узаконените парцели и помощите, които са били изплатени в рамките на ООП на вино за тези парцели, или най-малкото общия размер по административни области на изплатените в тази сфера помощи.
188. От съображенията в точки 182—187 по-горе следва, че при провеждането на процедурата по приключване на сметките Комисията не се е постарала да извърши оценка на финансираните от фондовете разходи, дължащи се на установените нередности, макар да не е било непременно невъзможно, противно на твърденията ѝ, тези финансови последици да се изчислят.
189. Поради това второто възражение, направено от Комисията, следва да се отхвърли.
190. На трето място, Комисията поддържа, че методът за изчисление на финансовата корекция, основаващ се на стойността на правата на засаждане, бил подходящ, тъй като фиксираният размер за компенсиране на загубите, които ще понесат фондовете, може да се изведе от стойността на правата на засаждане, използвана за изчисляване на таксата за узаконяване. Тя отбелязва също, че без да е знаела размера на помощите, които ще бъдат предоставени в бъдеще, не е можела да приложи постоянната си практика в областта на фиксираните финансови корекции и е можела да се основе само на стойността на правата на засаждане.
191. Първо, следва да се препрати към точки 182—187 по-горе, от които е видно, че Комисията не се е постарала да определи размера на загубите за фондовете, произтичащи от неправомерно узаконените лозя съгласно член 2, параграф 3, буква а) от Регламент № 1493/1999, макар да е разполагала с данни, които са ѝ позволявали да действа в тази насока, в рамките на предвидената в член 31, параграф 1 от Регламент № 1290/2005 процедура по приключване на сметките. Освен това доводът, изведен от незнанието на равнището на помощите, които биха могли да бъдат предоставени в бъдеще, не е относим, след като от представените от гръцките органи данни е било възможно да се определят парцелите, които са ползвали неправомерно помощи през 24-те месеца, предшестващи писмото за изразяване на становище от 18 февруари 2009 г., в съответствие с правилото по член 31, параграф 4, буква а) от Регламент № 1290/2005 — обстоятелство, което Комисията впрочем признава в съдебното заседание.
192. Второ, трябва да се поясни, че ако Комисията действително не е имала възможност да определи точно размера на неправомерно изплатените помощи поради неправомерно узаконените лозови насаждения съгласно член 2, параграф 3, буква а) от Регламент № 1493/1999, тя е можела да наложи фиксираните корекции, предвидени от указанията, вземайки като база за изчисление, във всяка административна област, помощите, изплатени в рамките на ООП на вино на всички производители, и прилагайки процент на корекция, който е считала за подходящ.
193. Поради това третото възражение, направено от Комисията, следва да се отхвърли.
194. На четвърто място, Комисията изтъква факта, че предимството на прилагането на член 86 от Регламент № 479/2008 щяло да е в узаконяването на незаконно засадените лозя по същия начин както чрез плащането на таксата за узаконяване, като след това лозарите могат да получават помощи.
195. Такъв аргумент е погрешен от правна гледна точка поради две причини.
196. Най-напред трябва да се приеме за установено, че към датата, на която е била наложена финансовата корекция, а именно датата на обжалваното решение — тоест 22 юни 2012 г., вече не е било възможно на основание член 86, параграф 1 от Регламент № 479/2008 да се узаконяват незаконно засадени лозя, тъй като крайният срок на мярката, предвидена от тази разпоредба, е бил 31 декември 2009 г. — обстоятелство, което Комисията впрочем изрично признава в съдебното заседание.
197. По-нататък следва да се отбележи, че узаконяването съгласно член 86, параграф 1 от Регламент № 479/2008 е било възможно само ако производителят плати таксата, предвидена в съответната държава членка. Никоя разпоредба от този регламент обаче не предвижда възможността за узаконяване на незаконно засадените лозя посредством заплащане от въпросната държава членка на Комисията на сума, равна на посочената такса, в рамките на приключването на сметките, като условието, съдържащо се в член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008, не може да има такова приложение (вж. точки 175—179 по-горе).
198. Следователно не може законосъобразно да се поддържа, че финансова корекция, представляваща заплащане след 31 декември 2009 г. от съответната държава членка на Комисията на сума, равна на таксата по член 86 от Регламент № 479/2008, позволява да се узаконяват незаконно засадените лозя, след като Комисията не е доказала, че такъв ред за узаконяване е позволен от който и да било правен акт на Съюза.
199. Поради това четвъртото възражение, направено от Комисията, следва да се отхвърли.
200. От точки 159—199 по-горе следва, че петото основание на жалбата е обосновано, тъй като Комисията е наложила финансова корекция, несвързана с разходите, финансирани от фондовете, при това на базата на подход, който няма никаква нормативна основа (вж. точки 175—179 по-горе) и който пряко противоречи както на член 31 от Регламент № 1290/2005, така и на член 86, параграф 1, втора алинея от Регламент № 479/2008 (вж. точки 163—165, 176 и 177 по-горе).
201. Следователно обжалваното решение трябва да се отмени в частта, в която налага на Република Гърция еднократна финансова корекция в сектора на виното, и жалбата трябва да се отхвърли в останалата ѝ част, без да е необходимо произнасяне по нейното трето, четвърто и шесто основание.
По съдебните разноски
[…]
(1) .
(1)  – Възпроизвеждат се само точките от настоящото съдебно решение, които Общият съд счита за уместно да публикува.
Диспозитив
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (пети състав)
реши:
1) Отменя Решение за изпълнение 2012/336/ЕС на Комисията от 22 юни 2012 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), в частта, в която налага на Република Гърция еднократна финансова корекция в сектора на виното.
2) Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
3) Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.