62025CO0257
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА (седми състав)
8 декември 2025 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Съдийска пенсия за осигурителен стаж и възраст — Основа за изчисляване — Неотчитане на надбавката за командироване — Изключване по причини, свързани с изискванията за премахване на бюджетния дефицит — Член 2 ДЕС — Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС — Принцип на съдийската независимост — Компетентност на законодателната и изпълнителната власт на държавите членки да намаляват възнагражденията на съдиите — Условия“
По дело C‑257/25,
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Tribunalul Neamţ (Окръжен съд Нямц, Румъния) с акт от 7 февруари 2025 г., постъпил в Съда на 7 април 2025 г., в рамките на производство по дело
B.V.
срещу
I.J.,
СЪДЪТ (седми състав),
състоящ се от: F. Schalin, председател на състава, M. Gavalec (докладчик) и Z. Csehi, съдии,
генерален адвокат: D. Spielmann,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, да се произнесе с мотивирано определение съгласно член 99 от Процедурния правилник на Съда,
постанови настоящото
Определение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 2 и член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“).
2
Запитването е отправено в рамките на спор, между B.V., пенсиониран съдия, и I.J. (румънски Съдебен инспекторат) по повод отказа на последния да издаде на B.V. за целите на преразглеждането на пенсионните му права удостоверение по образец, което включва получените от него дневни надбавки за командироване.
Правна уредба
Старият Закон за статута на магистратите
3
Член 82, параграф 1 от Legea nr. 303 privind statutul judecătorilor și procurorilor (Закон № 303 за статута на съдиите и прокурорите) от 28 юни 2004 г. (повторно обнародван в Monitorul Oficial al României, част I, бр. 826 от 13 септември 2005 г.) в редакцията му, приложима към спора в главното производство (наричан по-нататък „старият Закон за статута на магистратите“), предвижда по същество, че съдиите с най-малко 25 години съдийски стаж „получават при навършването на 60‑годишна възраст право на пенсия за осигурителен стаж и възраст в размер на 80 % от основата за изчисляване, която се състои от брутното месечно възнаграждение или брутната месечна основна заплата, според случая, и от добавките, получени през последния месец на заетост преди датата на пенсиониране“.
Постановление на правителството № 1275 от 18 октомври 2005 г.
4
Член 7, параграфи 1 и 3 от Методическите правила, одобрени с Hotărârea Guvernului nr. 1275 pentru aprobarea Normelor metodologice de aplicare a prevederilor Legii nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor, republicată, și ale Legii nr. 47/1992 privind organizarea și funcționarea Curții Constituționale, republicată, referitoare la pensiile de serviciu și la acordarea indemnizațiilor pentru creșterea copilului în vârstă de până la 2 ani (Постановление на правителството № 1275 за одобряване на Методически правила за прилагане на разпоредбите на Закон № 303/2004 за статута на съдиите и прокурорите, повторно обнародван, и на Закон № 47/1992 за организацията и дейността на Конституционния съд, повторно обнародван, отнасящи се до пенсиите за осигурителен стаж и възраст и до отпускането на надбавки за деца под двегодишна възраст) от 18 октомври 2005 г. (Monitorul Oficial al României, част I, бр. 979 от 3 ноември 2005 г.) гласи:
„1.   Пенсията за осигурителен стаж и възраст, предвидена в член 82, параграфи 1 и 2, е равна на 80 % от средния брутен доход, получен през последните дванадесет месеца на заетост преди датата на пенсиониране.
[…]
3.   В получения брутен доход, освен брутното месечно възнаграждение, се включват постоянните или непостоянните добавки. В брутния доход не се включват суми, получени под формата на премии, бонуси, възстановени разходи, преизчисления, отнасящи се до друг период, нито обезщетението в размер на седем брутни месечни възнаграждения, посочено в член 81, параграф 1 от закона, или други права, които не представляват възнаграждение“.
5
Съгласно член 13, параграф 1, буква b) от тези методически правила:
„За целите на определянето на пенсията за осигурителен стаж и възраст пенсионното досие съдържа:
[…]
b)
изготвено от последния работодател удостоверение по образец за пенсията за осигурителен стаж и възраст […], с отбелязани прослуженото време в съдебната система, прослуженото време само на съдийска и прокурорска длъжност, средният брутен доход за последните дванадесет месеца на заетост преди датата на пенсиониране и брутният доход към датата на пенсиониране“.
OUG № 27/2006
6
Член 13, параграф 1, буква а) от Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 27 privind salarizarea și alte drepturi ale judecătorilor și procurorilor și altor categorii de personal din sistemul justiției (Извънредно постановление № 27/2006 на правителството относно възнагражденията и другите права на съдиите, прокурорите и останалите категории служители в съдебната система) от 29 март 2006 г. (Monitorul Oficial al României, част I, бр. 314 от 7 април 2006 г., наричано по-нататък „OUG № 27/2006“) предвижда:
„Съдиите, прокурорите, приравнените на тях служители и съдебните помощници, командировани или делегирани на място, различно от местоживеенето си, имат следните права за срока на командироването или делегирането си:
a)
дневна надбавка в размер на 2 % от брутното месечно възнаграждение, но не по-малко от сумата, предвидена за заетите в бюджетната сфера“.
Новият Закон за статута на магистратите
7
Legea nr. 303 privind statutul judecătorilor și procurorilor (Закон № 303 за статута на съдиите и прокурорите) от 15 ноември 2022 г. (Monitorul Oficial al României, част I, бр. 1102 от 16 ноември 2022 г.) влиза в сила на 16 ноември 2022 г. и е изменен с Legea nr. 282 pentru modificarea și completarea unor acte normative din domeniul pensiilor de serviciu și a Legii nr. 227/2015 privind codul fiscal (Закон № 282 за изменение и допълнение на нормативни актове в областта на пенсионирането и на Закон № 227/2015 г. за Данъчния кодекс) от 19 октомври 2023 г. (Monitorul Oficial al României, част I, бр. 950 от 20 октомври 2023 г.) (наричан по-нататък „новият Закон за статута на магистратите“).
8
С тези изменения член 211 от новия Закон за статута на магистратите е допълнен с параграф 41, съгласно който, считано от 1 януари 2024 г.:
„В основата за изчисляване на пенсията за осигурителен стаж и възраст не се включват сумите, получени под формата на премии, бонуси, възстановени разходи, преизчисления, отнасящи се до период, различен от вземания за целите на определянето на правото на пенсия, дневни надбавки или всякакви други права, които нямат постоянен характер“.
9
В мотивите към законопроекта, довел до тази законодателна промяна, се посочва, че „[п]реизчисляването на пенсиите за осигурителен стаж и възраст не може да се счита за лишаване на получателите на тези пенсии от права, а цели намаляване спрямо сегашното им равнище на пенсионните права в рамките на публичноправните задължения в тежест на държавния бюджет. Преизчисляването на пенсиите за осигурителен стаж и възраст не е ограничаване на конституционно право, а е необходимо за намаляване на бюджетните разходи“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
10
Жалбоподателят в главното производство, B.V., заема магистратска длъжност до 1 декември 2022 г. — датата на пенсионирането си. За периода, през който е заемал длъжността съдия-инспектор в румънския Съдебен инспекторат, а именно от 28 декември 2018 г. до 1 декември 2022 г., той е получавал дневна надбавка за командироване съгласно член 13, параграф 1, буква а) от OUG № 27/2006 в размер на 2 % от брутното месечно възнаграждение.
11
За изчисляването на размера на пенсията му, на 10 ноември 2022 г. B.V. иска от главния инспектор на румънския Съдебен инспекторат да издаде удостоверение по образец за брутния му доход за месец ноември 2022 г., който включва дневната надбавка за командироване. За ноември 2022 г. същата е в размер на 10143 румънски леи (RON) (около 2000 евро).
12
Румънският Съдебен инспекторат отказва да уважи искането на B.V., по съображение че тази надбавка не е част от основата за изчисляване на пенсията за осигурителен стаж и възраст, предвидена в член 82, параграф 1 от стария Закон за статута на магистратите.
13
През ноември 2023 г. B.V оспорва този отказ пред Tribunalul Neamț (Окръжен съд Нямц, Румъния), който е запитващата юрисдикция.
14
Съгласно акта за преюдициално запитване след влизането в сила на стария Закон за статута на магистратите на румънските магистрати е признато правото да получават пенсия за осигурителен стаж и възраст, равна на 80 % от основата за изчисляване, която се състои от брутното месечно възнаграждение или брутната месечна основна заплата, според случая, и от добавките, получени през последния месец на заетост преди датата на пенсиониране.
15
Запитващата юрисдикция посочва, от една страна, че Înalta Curte de Casație și Justiție a României (Върховен касационен съд на Румъния) е квалифицирал дневната надбавка за командироване като право с характер на възнаграждение, по-специално с решения от 7 февруари 2022 г. и от 13 март 2023 г., а след това е изключил тази надбавка от основата за изчисляване на пенсията за осигурителен стаж и възраст, с решение от 11 ноември 2024 г. (Monitorul Oficial al României, част I, бр. 1269 от 17 декември 2024 г.), и от друга страна, че считано от 1 януари 2024 г. този подход е изрично възприет в член 211, параграф 41 от новия Закон за статута на магистратите.
16
В този контекст запитващата юрисдикция иска да се установи дали, при липсата на обективен критерий в правната уредба относно възнагражденията на съдиите, изключването на посочената надбавка от основата за изчисляване на пенсията за осигурителен стаж и възраст не нарушава принципа на съдийската независимост, който произтича от членове 2 и 19 ДЕС и от член 47 от Хартата и изисква съдиите да получават стабилно възнаграждение, съответстващо на значимостта и особеностите на изпълняваната длъжност. Впрочем в различни международни актове се наблягало върху този въпрос, и по-специално в точка 54 от Препоръка CM/Rec (2010) 12 на Комитета на министрите на Съвета на Европа, озаглавена „Съдиите: независимост, ефективност и отговорности“, приета на 17 ноември 2010 г., и в точка 6.4 от Европейската харта за статута на съдиите, приета в Страсбург на 10 юли 1998 г. от Съвета на Европа.
17
При тези обстоятелства Tribunalul Neamț (Окръжен съд Нямц, Румъния) решава да спре производството и да отправи до Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 2 [ДЕС], който при определянето на ценностите, на които се основава Европейският съюз, посочва зачитането на правовата държава, както и член 19, параграф 1, втора алинея [ДЕС], във връзка с член 47 от [Хартата], съгласно които държавите членки осигуряват ефективна съдебна защита, основаваща се на правото на достъп до независим и безпристрастен съд, да се тълкуват в смисъл, че принципът на съдийската независимост не допуска при определянето на размера на [пенсията за осигурителен стаж и възраст] да бъде отказано да се включи [дневната надбавка за командироване], елемент от възнаграждението, която не се изплаща за възстановяване на действително направени във връзка с командироването разходи, като разходи за път, настаняване или храна, и се отпуска на съдии със статут на командировани/делегирани съдии, тъй като този отказ дерогира механизма за определяне на съдийската [пенсия за осигурителен стаж и възраст] въз основа на обективни критерии, независещи от произволната намеса на изпълнителната и законодателната власт, и води до трайно намаляване на размера на възнаграждението, в нарушение на конституционните гаранции за това съдиите да получават [пенсия за осигурителен стаж и възраст], достойна за тяхната длъжност и съответстваща на техните отговорности, а правораздаването да се осъществява от независими съдилища и независими съдии?“.
По преюдициалния въпрос
18
Съгласно член 99 от Процедурния правилник на Съда, когато отговорът на преюдициален въпрос се налага недвусмислено от съдебната практика или отговорът на такъв въпрос не оставя място за разумно съмнение, Съдът може във всеки един момент да се произнесе с мотивирано определение по предложение на съдията докладчик и след изслушване на генералния адвокат.
19
Тази разпоредба следва да се приложи по настоящото дело.
20
С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 2 и член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС във връзка с член 47 от Хартата трябва да се тълкуват в смисъл, че принципът на съдийската независимост не допуска при изчисляването на пенсията за осигурителен стаж и възраст да бъде отказано да се вземе предвид дневната надбавка за командироване, когато такъв отказ, от една страна, дерогира механизма, изискващ съдийската пенсия за осигурителен стаж и възраст да се определя въз основа на обективни критерии, независещи от произволната намеса на изпълнителната и законодателната власт и от друга страна, води до трайно намаляване на размера на възнаграждението на пенсионираните съдии.
21
Съгласно практиката на Съда, въпреки че в съответствие с принципа на разделение на властите, характерен за функционирането на правовата държава, трябва да се гарантира независимостта на съдилищата спрямо законодателната и изпълнителната власт на дадена държава членка, самият факт, че тези власти участват в определянето на възнаграждението на съдиите, сам по себе си не може да създаде зависимост на съдиите по отношение на тези власти, нито да предизвика съмнения относно тяхната независимост или безпристрастност. Всъщност държавите членки разполагат с широка свобода на преценка при изготвянето на своя бюджет и правят избор между различните пера на бюджетните разходи. Тази широка свобода на преценка включва определянето на метода за изчисляване на тези разходи, и по-специално на възнаграждението на съдиите, тъй като националните законодателни и изпълнителни органи са в най-добра позиция да вземат предвид специфичния социално-икономически контекст на държавата членка, в която трябва да се изготви този бюджет и да се гарантира независимостта на съдиите (решение от 25 февруари 2025 г., Sąd Rejonowy w Białymstoku и Adoreikė, C‑146/23 и C‑374/23, EU:C:2025:109, т. 50 и 51).
22
Все пак националните правила относно възнаграждението на съдиите не трябва да пораждат оправдани съмнения у правните субекти в неподатливостта на съответните съдии на влиянието на външни фактори и в неутралността им по отношение на противопоставящите се интереси. За тази цел хартите, докладите и другите документи, изготвени от органите на Съвета на Европа или произтичащи от системата на Организацията на обединените нации, могат да предоставят релевантни насоки за тълкуването на правото на Съюза при наличието на национални разпоредби, приети в тази област (решение от 25 февруари 2025 г., Sąd Rejonowy w Białymstoku и Adoreikė, C‑146/23 и C‑374/23, EU:C:2025:109, т. 52 и 53).
23
Както Съдът е постановил в точка 65 от решение от 25 февруари 2025 г., Sąd Rejonowy w Białymstoku и Adoreikė (C‑146/23 и C‑374/23, EU:C:2025:109), законодателната и изпълнителната власт на държава членка могат да дерогират националната правна уредба, която установява обективно правилата за определяне на възнаграждението на съдиите, като решат да намалят размера на това възнаграждение, при условие че се спазват определен брой изисквания.
24
Първо, в съответствие с принципа на правна сигурност мярката за намаляване на възнаграждението на съдиите или на тяхната пенсия за осигурителен стаж и възраст трябва да бъде определена със закон, обективна, предвидима и прозрачна (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 25 и цитираната съдебна практика).
25
В това отношение следва да се уточни, че условието за предвидимост е изпълнено, когато от текста на приложимата разпоредба, а при нужда и чрез тълкуването ѝ от съответните национални съдилища, правният субект може да разбере какъв е обхватът на тази разпоредба (вж. по аналогия решение от 3 май 2007 г., Advocaten voor de Wereld, C‑303/05, EU:C:2007:261, т. 50, и от 26 юни 2025 г., Makeleio и Zougla, C‑555/23 и C‑556/23, EU:C:2025:484, т. 88). Всъщност не може да се счита, че принципът на правна сигурност, който изисква правните норми да бъдат ясни и точни и прилагането им да е предвидимо за правните субекти, особено когато могат да имат неблагоприятни последици, задължава законодателя или националния съд в рамките на норма, която първият приема, а вторият тълкува, да посочва различните конкретни хипотези, в които абстрактна норма може да се приложи, доколкото не е възможно всички тези хипотези да бъдат определени предварително (вж. по аналогия решение от 1 август 2025 г., Timchenko/Съвет, C‑703/23 P, EU:C:2025:608, т. 33).
26
Второ, мярката за намаляване на възнаграждението или на пенсията за осигурителен стаж и възраст на съдиите трябва да бъде обоснована с цел от общ интерес, каквато е необходимостта да се премахне прекомерен бюджетен дефицит по смисъла на член 126, параграф 1 ДФЕС, с уточнението, че възможността държава членка да изтъкне такава необходимост, не предполага започването срещу нея на процедура по реда на Протокол № 12 относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за ЕС и Договора за функционирането на ЕС (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 26 и цитираната съдебна практика).
27
Бюджетните съображения, обосновали приемането на мярка за дерогация от общата правна уредба на възнагражденията на съдиите, трябва да бъдат ясно изложени. В допълнение, освен ако не са налице надлежно обосновани изключителни обстоятелства, тези мерки не трябва да са специално насочени само към членовете на националните съдилища, а трябва да се вписват в една по-обща рамка за присъединяване на по-широк кръг лица на национална публична длъжност към набелязаните бюджетни усилия (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 27 и цитираната съдебна практика).
28
Както се предвижда в точка 54 от Препоръка CM/Rec(2010) 12 от 17 ноември 2010 г.„[с]ледва да бъдат въведени специално насочени към съдиите правни предписания, които да представляват гаранция срещу намаляване на възнаграждението им“. За сметка от това, както се уточнява в точка 57 от изложението на мотивите към тази препоръка, „[и]зискването да не се намалява възнаграждението специално на съдиите, допуска намаляване на възнаграждението в рамките на публични политики, насочени към общото намаляване на заплатите на служителите на публична длъжност“.
29
Следователно, когато приема мерки за бюджетни ограничения, които засягат държавните служители и другите служители в публичната администрация, държавата членка може да реши в общество, чиято характеристика е солидарността, както се подчертава в член 2 ДЕС, да приложи тези мерки и по отношение на националните съдии (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 29 и цитираната съдебна практика).
30
Трето, в съответствие с принципа на пропорционалност, който е общ принцип на правото на Съюза, всяка мярка, насочена към намаляване на възнаграждението на съдиите, трябва да може да гарантира постигането на набелязаната цел от общ интерес за премахване на прекомерните бюджетни дефицити, да се свежда до строго необходимото за постигането на тази цел и да не е непропорционална спрямо същата, което налага претегляне на значимостта на посочената цел и на тежестта на намесата в принципа на съдийската независимост (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 30).
31
Като се има предвид обаче припомнената в точка21 от настоящото определение широка свобода на преценка, призната на държавите членки при изготвянето на техния бюджет и избора между различните пера на публичните разходи, държавите членки могат да приемат законодателна мярка, чиято цел е не да дерогира основната правна уредба, определяща възнагражденията на съдиите, за да се справи с бюджетна криза, а да измени тази правна уредба за в бъдеще, като намали възнаграждението им, за да подобри бюджетното положение в дългосрочен план (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 32).
32
Принципът на независимост на съдебната власт, който произтича от член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС във връзка с член 2 ДЕС, не може да е пречка за такова изменение, дори то да не е ограничено във времето, стига новоопределеният размер на възнаграждението на съдиите да продължава да е достатъчен, за да се гарантира тяхната независимост. Всъщност запазването на независимостта на съдиите изисква, въпреки прилагането спрямо тях на мярка за бюджетно ограничение, размерът на възнаграждението им винаги да съответства на значимостта на изпълняваните от тях функции, за да останат защитени от външна намеса или натиск, които могат да застрашат независимостта им при вземането на решение и да повлияят на решенията им (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 33 и 34).
33
С оглед на социално-икономическите условия в съответната държава членка възнаграждението на съдиите трябва да бъде достатъчно високо, за да им даде сигурна икономическа независимост, която да ги защити от опасността евентуална външна намеса или натиск да застрашат неутралността на решенията, които трябва да вземат. Така това възнаграждение трябва да може да предпазва съдиите от всякакъв риск от корупция. Преценката дали възнаграждението на съдиите е подходящо предполага по-специално да се вземе предвид икономическото, социалното и финансовото положение в съответната държава членка. От тази гледна точка е подходящо средното възнаграждение на съдиите да се сравни със средната заплата в посочената държава (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 35 и 36).
34
Тези съображенията се прилагат съответно за пенсионираните съдии. Всъщност фактът, че действащите съдии имат гаранция, че след пенсионирането си ще получат достатъчно висока пенсия, може да ги предпази от всякакъв риск от корупция през периода им на заетост (решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 37 и цитираната съдебна практика).
35
В това отношение следва да се спомене точка 54 от Препоръка CM/Rec(2010) 12 от 17 ноември 2010 г., съгласно която „[т]рябва да съществуват гаранции […] за изплащане на пенсия за прослужено време, която следва да е приемливо обвързана с нивото на възнаграждението им по време на активна работа“. Също така от точка 6.4 от Европейската харта за статута на съдиите, посочена в точка 16 от настоящото определение, следва, че този статут трябва да гарантира на съдията, който е „достигнал законоустановената възраст за прекратяване на своите функции и […] е изработил определено време, упражнявайки тази професия, изплащането на пенсия по старост, чийто размер трябва да бъде възможно най-близък до последната му заплата като съдия“.
36
Четвърто, мярката за намаляване на възнагражденията трябва да може да бъде предмет на ефективен съдебен контрол в съответствие с процесуалните правила, предвидени в правото на съответната държава членка.
37
Макар в рамките на производството по член 267 ДФЕС да не следва да прилага нормите на правото на Съюза към определен случай, Съдът може, за да даде полезен отговор на запитващите юрисдикции, да им даде насоки, изведени от преписките в главните производства и от представените пред него писмени становища, които да позволят на тези юрисдикции да се произнесат (решение от 25 февруари 2025 г., Sąd Rejonowy w Białymstoku и Adoreikė, C‑146/23 и C‑374/23, EU:C:2025:109, т. 77 и цитираната съдебна практика).
38
В това отношение Съдът отбелязва, че в случая нито старият Закон за статута на магистратите, нито Постановление на правителството № 1275 от 18 октомври 2005 г., нито OUG № 27/2006 са разрешили изрично въпроса дали дневната надбавка за командироване има характер на възнаграждение. Като се имат предвид и посочените в точка 15 от настоящото определение колебания по този въпрос в практиката на Înalta Curte de Casație și Justiție (Върховен касационен съд), става ясно, че за правото тази надбавка да бъде включена при изчисляването на пенсията за осигурителен стаж и възраст не е налице достатъчно основание в румънското право (вж. по аналогия решение от 5 юни 2025 г., Curtea de Apel Bucureşti (Премахване на обезщетение при пенсиониране на съдиите), C‑762/23, EU:C:2025:400, т. 48).
39
С оглед на изложените по-горе съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 2 и член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС във връзка с член 47 от Хартата трябва да се тълкуват в смисъл, че принципът на съдийската независимост допуска при изчисляването на пенсията за осигурителен стаж и възраст да бъде отказано да се вземе предвид дневната надбавка за командироване, когато такъв отказ, от една страна, дерогира механизма, изискващ съдийската пенсия за осигурителен стаж и възраст да се определя въз основа на обективни критерии, независещи от произволната намеса на изпълнителната и законодателната власт, и от друга страна, води до трайно намаляване на размера на възнаграждението на пенсионираните съдии.
По съдебните разноски
40
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (седми състав) определи:
Член 2 и член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкуват в смисъл, че принципът на съдийската независимост допуска при изчисляването на пенсията за осигурителен стаж и възраст да бъде отказано да се вземе предвид дневната надбавка за командироване, когато такъв отказ, от една страна, дерогира механизма, изискващ съдийската пенсия за осигурителен стаж и възраст да се определя въз основа на обективни критерии, независещи от произволната намеса на изпълнителната и законодателната власт, и от друга страна, води до трайно намаляване на размера на възнаграждението на пенсионираните съдии.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: румънски.