62022TJ0375_RES
Дело T‑375/22
Luisa Izuzquiza и др.
срещу
Европейски парламент
Решение на Общия съд (четвърти разширен състав) от 8 май 2024 година
„Достъп до документи — Защита на личните данни — Регламент (ЕО) № 1049/2001 — Документи, свързани с надбавките и разноските, изплатени на член на Парламента, както и със заплатите и надбавките на неговите парламентарни сътрудници — Отказ за предоставяне на достъп — Изключение, свързано със защитата на частния живот и личната неприкосновеност — Член 4, параграф 1, буква б) и параграф 6 от Регламент № 1049/2001 — Защита на законните интереси на субекта на данни — Необходимост от предаване на личните данни за конкретна цел от обществен интерес — Член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2018/1725“
Институции на Европейския съюз — Право на публичен достъп до документи — Регламент № 1049/2001 — Изключения от правото на достъп до документи — Защита на частния живот и личната неприкосновеност — Пълна приложимост на разпоредбите на Регламент 2018/1725 — Задължение на заявителя да докаже необходимостта от предаването на съответните лични данни — Задължение за институцията да провери служебно дали са засегнати легитимните интереси на субекта на данните
(член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета и член 3, параграф 1, член 5 и член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 22—28)
Институции на Европейския съюз — Защита на физическите лица във връзка с обработването на лични данни — Регламент 2018/1725 — Заявление за достъп до лични данни — Задължение за доказване на необходимостта от предаването на посочените данни — Обхват — Обществен интерес, обосноваващ оповестяването на данните — Необходимост от установяване на размерите на сумите, предоставени на член на Парламента и тяхното използване в рамките на упражняването на неговия мандат — Фактически обстоятелства от изключителен характер
(член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета и член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 41—44)
Институции на Европейския съюз — Защита на физическите лица във връзка с обработването на лични данни — Регламент 2018/1725 — Заявление за достъп до лични данни — Данни относно надбавката за общи разноски и заплатата, изплащани на член на Парламента в рамките на упражняването на неговия мандат — Задължение за доказване на необходимостта от предаването на тези данни — Публично достъпна информация — Нарушение на посоченото задължение
(член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета и член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 49—55)
Институции на Европейския съюз — Защита на физическите лица във връзка с обработването на лични данни — Регламент 2018/1725 — Заявление за достъп до лични данни — Данни за пътните разноски и надбавките за престой, изплатени на член на Европейския парламент в рамките на упражняването на неговия мандат, както и за заплатите и пътни разноски на неговите парламентарни сътрудници — Задължение за доказване на необходимостта от предаването на тези данни — Обхват
(член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета и член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета; член 21, параграфи 1—3 от Решение 2005/684 на Европейския парламент; член 33 от Решение на Бюрото на Парламента за установяване на мерки по прилагане на устава на членовете на Европейския парламент)
(вж. т. 56—60, 63, 64, 67—70 и 72—78)
Институции на Европейския съюз — Право на публичен достъп до документи — Регламент № 1049/2001 — Изключения от правото на достъп до документи — Защита на частния живот и личната неприкосновеност — Обхват — Отказ за оповестяване на документи относно пътните разноски и надбавките за престой, изплатени на член на Европейския парламент в рамките на упражняването на неговия мандат, както и относно пътните разноски на неговите парламентарни сътрудници — Грешки в преценката
(член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета и член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 65, 79, 96, 97, 111 и 112)
Институции на Европейския съюз — Защита на физическите лица във връзка с обработването на лични данни — Регламент 2018/1725 — Заявление за достъп до лични данни — Данни за надбавките и разноските, изплатени на член на Европейския парламент в рамките на упражняването на неговия мандат, както и за заплатите и надбавките на неговите парламентарни сътрудници — Задължение за институцията да провери служебно дали са засегнати легитимните интереси на субектите на данните — Интереси, свързани със защитата на свободното упражняване на мандата на член на Европейския парламент, както и със сигурността на последния — Засягане на легитимните интереси на субектите на данните — Липса
(член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета и член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 87 и 89—94)
Институции на Европейския съюз — Право на публичен достъп до документи — Регламент № 1049/2001 — Изключения от правото на достъп до документи — Задължение за предоставяне на частичен достъп до данните, които не попадат в обхвата на изключенията — Изключение, свързано със защитата на частния живот и личната неприкосновеност — Документи относно надбавките и разноските, изплатени на член на Европейския парламент в рамките на упражняването на неговия мандат, както и относно заплатите и надбавките на неговите парламентарни сътрудници — Частичен отказ за предоставяне на достъп — Допустимост
(член 4, параграф 6 от Регламент № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 105—109)
Резюме
Сезиран с жалба за отмяна, подадена от три физически лица, Общият съд, заседаващ в разширен състав, отменя решението на Европейския парламент от 8 април 2022 г. (
1
), с което тази институция отказва на жалбоподателите достъп до документи относно сумите, изплатени от тази институция на г‑н Ioannis Lagos, член на Парламента, както и на неговите парламентарни сътрудници в рамките на мандата на този член на Европейския парламент. По този начин Общият съд уточнява изключението относно публичния достъп до документи, основано на защитата на частния живот и личната неприкосновеност, предвидено в Регламент № 1049/2001 (
2
). Общият съд констатира, че Парламентът е трябвало да разреши достъп до документите, съдържащи лични данни относно г‑н Lagos и неговите парламентарни сътрудници, свързани по-конкретно с възстановяването на пътни разноски и надбавки за престой, изплатени на г‑н Lagos от тази институция, и с възстановяването на пътни разноски на неговите сътрудници.
Г‑н Lagos е избран в Гърция и встъпва в длъжност като член на Парламента на 2 юли 2019 г. На 7 октомври 2020 г. е осъден от гръцките съдилища на тринадесет години и осем месеца лишаване от свобода и глоба за участие в и ръководене на престъпна организация, както и за две леки престъпления. След снемането на парламентарния му имунитет на 27 април 2021 г. г‑н Lagos е задържан от белгийските власти и предаден на гръцките власти. Понастоящем той изтърпява наказанието си лишаване от свобода в Гърция.
След осъждането му за извършено престъпление, снемането на имунитета му и лишаването му от свобода г‑н Lagos не подава оставка от мандата си на член на Европейския парламент. Освен това неговото осъждане не е довело до съобщение от страна на гръцките власти до Парламента за отнемане на мандата му.
На 7 декември 2021 г. жалбоподателите подават до Парламента заявление за достъп до документи относно г‑н Lagos на основание Регламент № 1049/2001 и до всички документи, свързани с надбавките, предоставени на последния, както и за достъп до разходите, свързани със заплатите на акредитираните парламентарни сътрудници и на местните парламентарни сътрудници. С решение от 4 февруари 2022 г. Парламентът отказва да предостави на жалбоподателите достъп до тези документи. По потвърждението на заявлението от страна на жалбоподателите Парламентът приема обжалваното решение, с което потвърждава първоначалния си отказ да им предостави достъп до поисканите документи, като се позовава на изключението от правото на достъп до документи, с което се цели защитата на личните данни, предвидено в Регламент № 1049/2001, както и на задължението на жалбоподателите да докажат необходимостта от предаването на лични данни за конкретна цел от обществен интерес на основание Регламент 2018/1725 (
3
).
Съображения на Общия съд
Най-напред Общият съд подчертава, че член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725 обуславя предаването на лични данни от изпълнението на няколко кумулативни условия. Така подалото заявление за достъп лице трябва да докаже необходимостта от предаване на личните данни за конкретна цел от обществен интерес, а след това да докаже, че сред възможните останали мерки това предаване е най-подходящата мярка за постигане на преследваната цел и че тя е пропорционална на тази цел. След като представи доказателства за това, съответната институция е длъжна да провери дали няма основания да се предполага, че това предаване би могло да засегне законните интереси на субекта на данните, и ако това е така, да претегли по безспорен начин различните противоречащи си интереси, за да прецени пропорционалността на исканото предаване на лични данни.
Така, на първо място, Общият съд разглежда в контекста на изключението от правото на достъп до документи, с което се цели защитата на личните данни (
4
), дали жалбоподателите са изпълнили задължението да докажат необходимостта от предаването на лични данни за конкретна цел от обществен интерес (
5
).
Първо, той анализира дали целта, на която се позовават жалбоподателите за предаването на разглежданите лични данни, представлява конкретна цел от обществен интерес.
В това отношение Общият съд уточнява, че това предаване може да се основава на обща цел, каквото е правото на обществеността да бъде информирана за поведението на членовете на Парламента при осъществяване на техните функции. В настоящия случай целта, на която се позовават жалбоподателите, е да се установят конкретните размери на сумите, предоставени от Парламента на г‑н Lagos през разглеждания период, и начинът, по който тези суми са били използвани, в рамките на упражняването на мандата му на член на Европейския парламент, за да се улесни общественият контрол по отношение на достъпа на г‑н Lagos до публични средства. Противно на твърденията на Парламента, тази цел не е обща цел, а за цел, която е свързана конкретно с особените обстоятелства на настоящия случай, които имат напълно изключителен характер. Всъщност те се отнасят до член на Парламента, който, след като е осъден, наред с останалото, на тринадесет години и осем месеца лишаване от свобода и се намира в място за лишаване от свобода по-специално за извършването на тежки престъпления, като участие във и ръководене на престъпна организация, е останал член на Парламента и е продължил да получава надбавки, съответстващи на изпълнението на неговите функции. Следователно с оглед на тези обстоятелства Парламентът неправилно е отказал да признае изтъкнатата от жалбоподателите цел като конкретна цел от обществен интерес.
Второ, Общият съд анализира дали жалбоподателите са доказали необходимостта от предаването на личните данни, и по-специално дали това предаване е най-подходящата мярка за постигане на конкретната цел от обществен интерес, преследвана от жалбоподателите, и дали тя е пропорционална на тази цел.
От една страна, що се отнася до надбавката за общи разноски (
6
) и месечната заплата (
7
) на г‑н Lagos, Общият съд констатира, че информацията относно тези права е свободно и безплатно достъпна за обществеността на уебсайта на Парламента. При това положение, тъй като оповестяването на разглежданите лични данни не е най-подходящата мярка за постигане на преследваната от жалбоподателите цел, последните не са успели да докажат необходимостта от такова предаване. Според Общия съд положението е различно, що се отнася до възстановяването на пътните разноски и изплащането на надбавката за престой на членовете на Европейския парламент, доколкото публично достъпната информация в това отношение не позволява да се установи нито размерът на сумите, които Парламентът е изплатил на г‑н Lagos при упражняване на мандата му на член на Европейския парламент през разглеждания период, нито какъв са били предметът на пътуването, местоназначението или маршрутът, по който е той пътувал. Така, доколкото предаването на тези данни би позволило на обществеността да има достъп до посочената информация, тяхното оповестяване е по-подходяща мярка за постигане на преследваната от жалбоподателите цел, отколкото достъпът до информация, която вече е обществено достояние. Следователно Общият съд заключава, че предаването на лични данни относно г‑н Lagos представлява необходима мярка за постигането на конкретна цел от обществен интерес, на която се позовават жалбоподателите, за да обосноват предаването на разглежданите лични данни и че Парламентът неправилно е приел, че те не са изпълнили задължението да докажат необходимостта от това предаване за постигането на такава цел.
От друга страна, що се отнася до заплатите на акредитираните и местните сътрудници на г‑н Lagos, Общият съд подчертава, че те им се изплащат независимо от конкретните им дейности като парламентарни сътрудници на г‑н Lagos. Следователно, доколкото предаването на документи относно изплащането на тези заплати не би могло да предостави на жалбоподателите информация за евентуален пряк или косвен принос за финансирането или за продължаването на престъпна или незаконна дейност, упражнявана от г‑н Lagos, жалбоподателите не са успели да докажат необходимостта от такова предаване. Все пак разходите за пътувания на парламентарните сътрудници на г‑н Lagos са тясно свързани с дейността на последния и биха могли да дадат индикации за евентуална връзка, дори и само косвена, с незаконни дейности, упражнявани от г‑н Lagos. Следователно Общият съд заключава, че предаването на лични данни, съдържащи се в документите относно възстановяването на тези разноски, е необходима мярка за постигането на целта, на която се позовават жалбоподателите, и че Парламентът неправилно е приел, че жалбоподателите не са изпълнили задължението да докажат необходимостта от предаването на лични данни за постигането на конкретна цел от обществен интерес.
На второ място, Общият съд се произнася по евентуално засягане на законните интереси на г‑н Lagos и на неговите сътрудници, причинено от разглежданото предаване на лични данни. В това отношение, в рамките на разглеждането на пропорционалността на това предаване, Общият съд претегля различните противоречащи си интереси (
8
). Така, от една страна, относно интереса от защита на свободното упражняване на мандата на член на Европейския парламент — що се отнася до заявлението за достъп до информация относно възстановяването на пътните разноски и получените от г‑н Lagos надбавки за престой — знанието от страна на обществеността за такива пътувания не е от естество да ограничи по един или друг начин свободното упражняване на неговия мандат. Следователно не е доказано по какъв начин оповестяването на информация за извършените пътувания може да засегне свободното упражняване на мандата на член на Европейския парламент. Относно, от друга страна, интересът да се гарантира сигурността на г‑н Lagos, що се отнася до документите, отнасящи се до надбавки за престой и до възстановяване на пътни разноски, получени в миналото, сигурността на члена на Европейския парламент по принцип вече не може да се счита за застрашена от предаването на разглежданите лични данни, доколкото става въпрос за пътувания, които вече са били извършени към момента на подаване на заявлението на жалбоподателите. Макар да е вярно, че публичното оповестяване на честите пътувания на г‑н Lagos, по-специално до частно жилище в Гърция, би могло да засегне неговата сигурност, Общият съд подчертава, че при претеглянето на противоречащи си интереси Парламентът трябва да следи за защитата на личните данни, която е абсолютно необходима за сигурността на г‑н Lagos, като личния му адрес. Освен това, що се отнася до сигурността на г‑н Lagos по време на неговите бъдещи пътувания при упражняване на мандата му, този въпрос не се поставя, доколкото г‑н Lagos е бил лишен от свобода към датата на приемане на обжалваното решение и следователно не е можел да пътува. В този контекст Общият съд приема, че тъй като разглежданите пътувания са извършени през период, в който г‑н Lagos вече е бил осъден за тежки престъпления, е било следователно законно жалбоподателите да могат да получат информация относно предмета и местоназначението на тези пътувания. Тъй като опасността от евентуално засягане на свободното упражняване на мандата на член на Европейския парламент на г‑н Lagos и на неговата сигурност не е достатъчна, за да обоснове отказа да бъдат оповестени разглежданите лични данни, Парламентът неправилно е приел, че предаването на тези данни би засегнало законните интереси на г‑н Lagos и неговите сътрудници и че претегляйки различните противоречащи си интереси, подобно предаване не би било пропорционално.
С оглед на гореизложеното Общият съд отменя обжалваното решение, в частта, в която Парламентът е отказал достъп до документите, съдържащи лични данни относно г‑н Lagos, свързани с възстановяването на пътни разноски и надбавките за престой, изплатени на последния от Парламента, както и до документите, съдържащи лични данни относно парламентарните сътрудници на г‑н Lagos, свързани с възстановяването на пътни разноски, получени от последните.
(
1
)	Решение на Европейския парламент с референтен номер A(2021) 10718C от 8 април 2022 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
(
2
)	И по-специално с член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (OВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76). Съгласно тази разпоредба институциите отказват достъп до документ в случаите, когато оповестяването му би засегнало защитата на частния живот и личната неприкосновеност, по-специално в съответствие със законодателството на Общността относно защитата на личните данни.
(
3
)	По силата на член 9, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2018 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Регламент (ЕО) № 45/2001 и Решение № 1247/2002/ЕО (ОВ L 295, 2018 г., стр. 39), лични данни се предават на установени в Съюза получатели, различни от институциите и органите на Съюза, само ако получателят установи, че е необходимо данните да бъдат предадени за конкретна цел от обществен интерес, а администраторът, ако има някакво основание да се предполага, че законните интереси на субекта на данните могат да бъдат накърнени, установи, че е пропорционално личните данни да бъдат предадени специално за тази цел, след като е претеглил по безспорен начин различните противоречащи си интереси.
(
4
)	Както е предвидено в член 4, параграф 1, буква б) от Регламент № 1049/2001.
(
5
)	Член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725.
(
6
)	От членове 25 и 26 от Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май 2008 година и от 9 юли 2008 година за установяване на мерки по прилагане на устава на членовете на Европейския парламент (ОВ C 159, 2009 г., стр. 1) следва, че членовете на Парламента получават месечно фиксирана надбавка за общи разноски въз основа на еднократно заявление, подадено в началото на мандата им.
(
7
)	Съгласно член 10 от Решение 2005/684/ЕО, Евратом на Европейския парламент от 28 септември 2005 година за приемане на Устав на членовете на Европейския парламент (ОВ L 262, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 6, стр. 28) (наричано по-нататък „Уставът на членовете на Европейския парламент“) месечната заплата на членовете на Европейския парламент се изплаща автоматично.
(
8
)	Както е предвидено в член 9, параграф 1, буква б) от Регламент 2018/1725.