62007CO0506_DA
Sagens genstand
Afgørelse
Sagens genstand
Angående
Anmodning om præjudiciel afgørelse – Audiencia Provincial de La Coruña – fortolkning af artikel 81, stk. 1, litra a), EF, ottende betragtning og artikel 10 og artikel 12, stk. 1, litra c), og stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1984/83 af 22. juni 1983 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af eksklusive købsaftaler (EFT L 173, s. 5) og artikel 4, litra a), og artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (EFT L 336, s. 21) – aftale om eneforhandling af motorbrændstoffer og andre brændstoffer mellem en leverandør og indehaveren af en tankstation – tankstation, der er opført af leverandøren i medfør af en ret til bebyggelse og bygninger, som videreforhandleren har tildelt vedrørende et areal på ejendommen for en periode på 25 år, og som er overladt til videreforhandleren til brug for den samme periode.
Afgørelse
Konklusion
1) En kontrakt som den, der er tale om i hovedsagen, hvor der fastsættes en tinglig rettighed, en såkaldt ret til bebyggelse og bygninger, til fordel for en leverandør af olieprodukter for en periode på 25 år, der giver denne tilladelse til at opføre en tankstation og til herefter at bortforpagte den til grundejeren i en tilsvarende periode, og som indeholder klausuler om fastsættelse af varernes detailsalgspriser og/eller om eksklusiv købsforpligtelse eller konkurrenceforbud, hvis gyldighedsperiode overskrider de tidsbegrænsninger, der er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1984/83 af 22. juni 1983 om anvendelse af traktatens artikel [81], stk. 3, på kategorier af eksklusive købsaftaler, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1582 af 30. juli 1997, og Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis, falder uden for det forbud, som er indeholdt i artikel 81, stk. 1, EF, forudsat at den ikke kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og ikke har til formål eller til følge at begrænse konkurrencen mærkbart, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at afgøre under hensyntagen navnlig til den økonomiske og retlige sammenhæng, som kontrakten indgår i.
2) Artikel 12, stk. 2, i forordning nr. 1984/83, som ændret ved forordning nr. 1582/97, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke, med henblik på gennemførelse af den deri fastsatte fravigelse, er til hinder for, at en eksklusivaftales gyldighedsperiode overskrider de tidsbegrænsninger, der er fastsat i nævnte forordning, i det tilfælde, hvor grundejeren har overdraget en ret til bebyggelse og bygninger til en leverandør for en periode på 25 år, og sidstnævnte forpligter sig til at opføre en tankstation, som bortforpagtes til grundejeren, for at han kan udnytte den i en tilsvarende periode.
3) Artikel 5, litra a), i forordning nr. 2790/1999 skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, med henblik på gennemførelse af den deri fastsatte fravigelse, at en eksklusivaftales gyldighedsperiode overskrider de tidsbegrænsninger, der er fastsat i nævnte forordning, i det tilfælde, hvor grundejeren har overdraget en ret til bebyggelse og bygninger til en leverandør for en periode på 25 år, og sidstnævnte forpligter sig til at opføre en tankstation, som bortforpagtes til grundejeren, for at han kan udnytte den i en tilsvarende periode.
4) Kontraktklausuler vedrørende detailsalgspriser som de i hovedsagen omhandlede er omfattet af gruppefritagelsen efter forordning nr. 1984/83, som ændret ved forordning nr. 1582/97, og nr. 2790/1999, hvis leverandøren begrænser sig til at fastsætte en maksimumssalgspris eller til at anbefale en salgspris, og hvis videreforhandleren følgelig råder over en reel mulighed for at fastsætte detailsalgsprisen. Sådanne klausuler er derimod ikke omfattet af nævnte fritagelse, hvis de direkte eller ved indirekte eller skjulte foranstaltninger fører til en fastsættelse af detailsalgsprisen eller til en pålæggelse af minimumssalgspriser fra leverandørens side. Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, hvorvidt videreforhandleren er pålagt sådanne begrænsninger, og dette skal undersøges under hensyntagen til samtlige kontraktmæssige forpligtelser i deres økonomiske og retlige sammenhæng samt parterne i hovedsagens adfærd.