61982CJ0193_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, registreret paa Domstolens justitskontor den 30 . juli 1982, har sagsoegerne, der er tjenestemaend i Generalsekretariatet ved Raadet for De europaeiske Faellesskaber, i henhold til artikel 91 i tjenestemandsvedtaegten ( herefter benaevnt vedtaegten ) anlagt sag med paastand om annullation af en raekke af Raadets belutninger, hvorved sagsoegerne blev ansat i stillinger som sprogrevisor/ledende oversaetter .
2 Tjenestemandsvedtaegtens artikel 5, stk . 4, er saalydende :
»Sammenhaengen mellem stillingsbetegnelserne og stillingsgrupperne fremgaar af oversigten i bilag I .
Hver institution opstiller paa grundlag af denne oversigt efter udtalelse fra vedtaegtsudvalget, der er naevnt i artikel 10, en beskrivelse af hver stillingsbetegnelses arbejds- og kompetenceomraade.«
3 I vedtaegtens bilag I som aendret ved Raadets forordning nr . 912/78 af 2 . maj 1978 ( EFT L 119, s . 1 ) anfoeres under afsnittet »sprogtjenesten«, at stillingsgruppe LA 4/LA 5 dels omfatter stillingsbetegnelserne »gruppeleder i oversaettelses- eller tolketjenesten«, dels, paa en linje for sig, stillingsbetegnelserne »sprogrevisor, ledende oversaetter, ledende tolk« .
4 I anledning af denne vedtaegtsaendring af 2 . maj 1978 samt under henvisning til vedtaegtens artikel 5, stk . 4, traf Raadet den 17 . marts 1981 en beslutning om aendring af blandt andet beskrivelsen af arbejds- og kompetenceomraaderne for tjenestemaendene i Raadets sprogtjeneste . Denne nye beslutning indeholder enslydende beskrivelser af arbejdsopgaverne for sprogrevisorer og ledende oversaettere .
5 Under henvisning til den nye beskrivelse af arbejsopgaverne underrettede administrationen ved meddelelser om tilpasning af 15 . september 1981 sagsoe
gerne om, at de herefter varetog arbejdsopgaverne som »sprogrevisor, ledende oversaetter« og ikke laengere som »sprogrevisor« alene .
6 I anledning af disse meddelelser indgav sagsoegerne i medfoer af vedtaegtens artikel 90 klager med krav om, at sondringen mellem titlerne og stillingerne sprogrevisor og ledende oversaetter skulle opretholdes, samt at de skulle indplaceres i stillingsgruppen gruppeleder i oversaettelsestjenesten .
7 Ved skrivelser af 14 . maj 1982 underrettede Raadets generalsekretaer sagsoegerne om, at meddelelserne om tilpasning af 15 . september 1981 maatte betragtes som ugyldige, for saa vidt som de ikke var underskrevet af ansaettelsesmyndigheden . I oevrigt afviste Raadet sagsoegernes klager og fremsendte afgoerelserne nr . 432-437/82 af 14 . maj 1982, der bekraeftede afvisningen .
8 Sagsoegerne har herefter anlagt sag med paastand om, at de naevnte afgoerelser saavel som skrivelserne af 14 . maj 1982 og meddelelserne om tilpasning af 15 . september 1981 annulleres .
9 Raadet har nedlagt paastand om afvisning og har til stoette herfor gjort tre indsigelser gaeldende . Imidlertid finder Domstolen det rettest foerst at paadomme realiteten i sagsoegernes paastande og dernaest tage stilling til, om det herefter er noedvendigt at paadoemme de af Raadet fremfoerte formalitetsindsigelser .
10 Sagsoegerne har til stoette for paastanden gjort gaeldende, at den almindelige afgoerelse af 17 . marts 1981 om beskrivelse af arbejds- og kompetenceomraader for tjenestemaend ved Generalsekretariatet for Raadet for De europaeiske Faellesskaber er ulovlig, for saa vidt som den sammenfatter stillingsbetegnelserne sprogrevisor og ledende oversaetter under én stillingsbetegnelse . Raadet har herved afveget fra den politik, der foelges af de andre institutioner, og det har efter sagsoegernes opfattelse overtraadt vedtaegtens artikel 5, stk . 4, 2 . afsnit, der efter sagsoegernes opfattelse er til hinder for, at to stillingsbetegnelser defineres paa samme maade .
11 Det bemaerkes, at vedtaegtens artikel 5, stk . 4, 2 . afsnit, ganske vist paalaegger institutionerne at fastlaegge arbejdsomraaderne for »hver« stillingsbetegnelse, men deraf foelger paa ingen maade, at institutionerne skal beskrive dem forskel
ligt . Dette er navnligt tilfaeldet for saa vidt angaar arbejdsomraader i samme loenklasse, der henhoerer under ensartede stillinger, der er saa naert sammenhaengende som stillingerne som sprogrevisor og ledende oversaetter, og som i vedtaegten anfoeres paa en enkelt linje for sig .
12 Det bemaerkes endvidere, at i medfoer af vedtaegtens artikel 5, stk . 4, paahviler det hver institution at beskrive det arbejds- og kompetenceomraade, der henhoerer under en stillingsbetegnelse, uden at det kraeves, at beskrivelsen er den samme for alle institutionerne .
13 Sagsoegerne har for det andet gjort gaeldende, at de trufne beslutninger paalaegger dem at udfoere arbejdsopgaver paa et lavere niveau og saaledes griber ind i deres velerhvervede rettigheder .
14 Det er nu vel rigtigt, at det er fastslaaet i Domstolens faste praksis, at en tjenestemand har krav paa, at hans arbejds- og kompetenceomraade som helhed er i overensstemmelse med den stilling, der svarer til hans plads i hierarkiet, men dette princip om overensstemmelse mellem loenklasse og stilling finder imidlertid ikke anvendelse paa stillinger i samme loenklasse .
15 Raadet har i saa henseende med rette anfoert, at sagsoegerne fortsat er »sprogrevisorer« og herudover bliver »ledende oversaettere«, hvilket indebaerer, at de skal paatage sig nye arbejdsopgaver, men paa ingen maade forringer deres tjenstlige rang . Det fremgaar i oevrigt af Domstolens praksis, at enhver institution er berettiget til at forvente, at hoejt placerede tjenestemaend er i besiddelse af tilstraekkelig tilpasningsevne til at beklaede stillinger af forskellig art ( dom af 28 . 5 . 1970, Peco, sag 39/69, Sml . 1970, s . 61 ).
16 Sagsoegerne har endeligt som et tredje anbringende henvist til en brevveksling mellem generaldirektoeren for personaleadministrationen og formanden for personaleudvalget, hvoraf det haevdes at fremgaa, at Raadet ikke paataenker at anvende stillingsbetegnelsen gruppeleder i oversaettelsestjenesten . I denne forbindelse bemaerkes blot, at en saadan brevveksling ikke udgoer en beslutning i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk . 1, men alene falder ind under gruppen administrative oplysninger, idet den for institutionens vedkommende ikke hidroerte fra ansaettelsesmyndigheden .
17 Da det ved gennemgangen af de af sagsoegerne fremsatte argumenter er godtgjort, at ingen af deres soegsmaalsgrunde kan tages til foelge, vil sagsoegte vaere at frifinde . Det findes under disse omstaendigheder unoedvendigt at tage stilling til Raadets formalitetsindsigelser .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
18 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger .
19 Ifoelge procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne i sager vedroerende ansatte ved Faellesskaberne imidlertid selv de af dem afholdte udgifter .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Hver part baerer sine omkostninger .