Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 29. april 2020 – Ramada Storax
(Sag C-756/19) (1)
»Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – skatter og afgifter – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 90 og 273 – beskatningsgrundlag – nedsættelse – manglende betaling – insolvent skyldner med hjemsted uden for landets grænser – afgørelse truffet af en ret i en anden medlemsstat, der bekræfter fordringernes uinddrivelige karakter – princippet om afgiftsneutralitet og proportionalitetsprincippet«
1.      Harmonisering af skattelovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – beskatningsgrundlag – artikel 90, stk. 1, i direktiv 2006/112 – nedsættelse i tilfælde af annullation, afbestilling, ophævelse eller afslag i prisen – skyldner bosat uden for landet insolvent – afgørelse truffet af en ret i en anden medlemsstat, hvorved det bekræftes, at de omhandlede fordringer er uinddrivelige – national lovgivning, hvorefter den registrerede modtager nægtes ret til nedsættelse af nævnte afgift – lovlig, også i medfør af princippet om afgiftens neutralitet
(Rådets direktiv 2006/112, art. 90, stk. 1, og art. 273)
(jf. præmis 40-46 og 48 samt konkl.)
2.      Harmonisering af skattelovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – beskatningsgrundlag – nedsættelse i tilfælde af ikke eller kun delvis betaling – nationale undtagelsesforanstaltninger – debitor ikke længere afgiftspligtig – national lovgivning, der forbyder berigtigelse af beskatningsgrundlaget – ikke tilladt
(Rådets direktiv 2006/112, art. 90, stk. 1, og art. 273)
(jf. præmis 47)
Konklusion
Artikel 90 og 273 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, i medfør af hvilken en afgiftspligtig person kan nægtes retten til nedsættelse af den merværdiafgift, der er betalt vedrørende fordringer, der anses for ikke at kunne inddrives efter afslutningen af en konkursbehandling, når en ret i en anden medlemsstat i henhold til lovgivningen i sidstnævnte stat har fastslået, at de pågældende fordringer er uinddrivelige.
1 EUT C 19 af 20.1.2020.