62001CJ0349_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C-349/01,
katere predmet je predlog za sprejem predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Arbeitsgericht Bielefeld (Nemčija), naslovljen na Sodišče v postopku
Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH
in
ADS Anker GmbH,
o razlagi členov 4 in 11 Direktive Sveta 94/45/ES z dne 22. septembra 1994 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti (UL L 254, str. 64),
SODIŠČE (šesti senat),
v sestavi V. Skouris, v vlogi predsednika šestega senata, C. Gulmann in J.-P. Puissochet, sodnika, F. Macken (poročevalka) in N. Colneric, sodnici,
generalni pravobranilec: A . Tizzano,
sodni tajnik: H. A. Rühl, glavni administrator,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH I. Seefried, Rechtsanwältin,
– za ADS Anker GmbH U. Simdorn, Rechtsanwalt,
– za nemško vlado W.-D. Plessing, zastopnik,
– za Komisijo Evropskih skupnosti J. Sack in H. Kreppel, zastopnika,
na podlagi poročila za obravnavo,
po predstavitvi ustnih stališč Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH, ADS Anker GmbH in Komisije na obravnavi 5. decembra 2002,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 27. februarja 2003
izreka naslednjo
Sodbo
Razlogi za odločitev
1. Arbeitsgericht Bielefeld je s sklepom z dne 24. julija 2001, ki je na Sodišče prispel 17. septembra 2001, na podlagi člena 234 ES postavilo vprašanji za predhodno odločanje, ki se nanašata na razlago členov 4 in 11 Direktive Sveta 94/45/ES z dne 22. septembra 1994 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti (UL L 254, str. 64, v nadaljevanju: Direktiva).
2.
Ti vprašanji sta bili postavljeni v okviru spora med Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH (svet delavcev družbe ADS Anker GmbH, v nadaljevanju: svet delavcev) in družbo ADS Anker GmbH (v nadaljevanju: družba ADS Anker), ker je zadnje navedena družba zavrnila zahtevo sveta delavcev, naj mu posreduje določene informacije, in sicer z namenom ustanovitve evropskega sveta delavcev.
Pravni okvir
Skupnostna ureditev
3. V skladu z enajsto uvodno izjavo Direktive:
„[…] je treba sprejeti ustrezne predpise, ki bodo v družbah, ki poslujejo na območju Skupnosti, zagotovili primerno obveščanje in posvetovanje z delavci, kadar se odločitve, ki imajo posledice zanje, sprejemajo izven države, v kateri so zaposleni“.
4. Iz dvanajste uvodne izjave Direktive izhaja, da „je za primerno obveščanje in posvetovanje v družbah in povezanih družbah, ki poslujejo v dveh ali več državah, potrebno ustanoviti evropske svete delavcev ali urediti druge primerne postopke za nadnacionalno obveščanje in posvetovanje z delavci“.
5. Trinajsta uvodna izjava Direktive se glasi:
„[…] potrebna [je] opredelitev pojma obvladujoče družbe, ki velja izključno v tej direktivi, brez vpliva na drugačne opredelitve pojma povezane družbe ali obvladovanja v besedilih, ki bodo nastala v prihodnje“.
6. V skladu s štirinajsto uvodno izjavo Direktive:
„morajo mehanizmi obveščanja in posvetovanja z delavci v teh družbah in povezanih družbah zajemati vse podružnice ali, kot je lahko primer v praksi, vse družbe v povezani družbi na ozemlju Skupnosti, ne glede na to, ali ima glavno poslovodstvo družb in povezanih družb svoj sedež v Skupnosti ali ne“.
7. Člen 1(1) in (2) Direktive določa:
„1.	Namen te direktive je izboljšati pravico delavcev do obveščanja in posvetovanja v družbah in povezanih družbah, ki poslujejo na območju Skupnosti.
2.	Za dosego tega cilja se ustanovi evropski svet delavcev ali se vzpostavi postopek za obveščanje in posvetovanje z delavci v vseh družbah in povezanih družbah na evropski ravni, kjer je to zahtevano na način, določen v členu 5(1), z namenom obveščanja in posvetovanja z delavci pod pogoji, na način in z učinki, določenimi v tej direktivi.“
8. Člen 2(1), od (a) do (e), Direktive določa:
„V tej direktivi pomeni
a)	‚družba, ki posluje na območju Skupnosti‘: vsaka družba, ki v državah članicah zaposluje najmanj 1000 delavcev in od tega najmanj 150 delavcev v vsaj dveh državah članicah;
b)	‚povezane družbe‘: obvladujoča družba in njene odvisne družbe;
c)	‚povezane družbe, ki poslujejo na območju Skupnosti‘: povezane družbe z naslednjimi značilnostmi:
– najmanj 1000 delavcev v Skupnosti,
– najmanj dve družbi iz povezane družbe v različnih državah članicah in
– najmanj dve družbi s po najmanj 150 delavcev v dveh različnih državah članicah;
d) 	‚predstavniki delavcev‘: predstavniki po nacionalni zakonodaji in običajih;
e)	‚glavno poslovodstvo‘: glavno poslovodstvo družbe na območju Skupnosti ali, v primeru povezane družbe, ki posluje na območju Skupnosti, glavno poslovodstvo obvladujoče družbe.“
9. Člen 3(1) in (2) Direktive določa:
„1.	V tej direktivi pomeni ‚obvladujoča družba‘ družbo, ki ima na drugo (‚odvisno‘) družbo odločilen vpliv na primer zaradi lastništva, zaradi finančne udeležbe v njej ali drugih pravil, ki se nanjo nanašajo.
2.	Brez vpliva na nasprotni dokaz se šteje, da ima obvladujoča družba posredno ali neposredno odločilen vpliv na drugo družbo, če:
a)	ima v lasti večino vpisanega kapitala; ali
b)	ima nadzor nad večino glasov, ki pripadajo izdanemu delniškemu kapitalu družbe; ali
c)	lahko imenuje več kot polovico članov upravnega, poslovodnega ali nadzornega organa te družbe.“
10. Člen 3(6) Direktive določa, da je „[z]akonodaja, ki se uporablja za ugotavljanje, ali je neka družba obvladujoča ali ne, […] zakonodaja države članice, ki ureja dejavnost te družbe“.
11. Člen 4, od (1) do (3), Direktive določa:
„1.	Glavno poslovodstvo je odgovorno, da v družbi ali povezani družbi na območju Skupnosti ustvari pogoje in daje na razpolago sredstva, da se lahko ustanovi evropski svet delavcev ali uvede postopek obveščanja in posvetovanja v skladu s členom 1(2).
2.	Kadar glavno poslovodstvo nima sedeža v državi članici, se odgovornost iz odstavka 1 prenese na njenega zastopnika v državi članici, če je bil tak zastopnik imenovan.
Kadar takega predstavnika ni, je za ukrepe iz prvega odstavka odgovorno poslovodstvo podružnice ali družbe v povezani družbi, ki v državi članici zaposluje največ delavcev.
3.	V tej direktivi velja za glavno poslovodstvo družbe zastopnik ali zastopniki družbe; če pa le-teh ni, velja za glavno poslovodstvo poslovodstvo družbe po drugem pododstavku odstavka 2.“
12. Člen 5(1) in (2) Direktive določa:
„1.	Za doseganje cilja iz člena 1(1) začne glavno poslovodstvo pogajanja za ustanovitev evropskega sveta delavcev ali za uvedbo postopka za obveščanje in posvetovanje z delavci na lastno pobudo ali na pisno zahtevo najmanj 100 delavcev ali njihovih predstavnikov v najmanj dveh družbah ali podružnicah v najmanj dveh različnih državah članicah.
2.	V ta namen se ustanovi posebno pogajalsko telo […]“
13. V skladu s členom 6(1) Direktive se morata „[g]lavno poslovodstvo in posebno pogajalsko telo […] pogajati v duhu sodelovanja in poskušati doseči sporazum o konkretni izvedbi obveščanja in posvetovanja z delavci po členu 1(1)“.
14. Člen 11, od (1) do (3), Direktive določa:
„1.	Vsaka država članica zagotovi, da vodstvo podružnice družbe, ki posluje v Skupnosti, in vodstvo družb, ki tvorijo povezane družbe, ki delujejo v Skupnosti, in njihovi predstavniki delavcev ali njihovi delavci spoštujejo obveznosti iz te direktive, ne glede na to, ali je sedež glavnega poslovodstva na njenem ozemlju ali ne.
2.	Države članice zagotovijo, da družbe na zahtevo strank, za katere se uporablja ta direktiva, sporočijo podatke o številu delavcev iz člena 2(1)(a) in (c).
3.	Države članice zagotovijo ustrezne ukrepe za primer kršitve direktive; zlasti zagotovijo ustrezne sodne ali druge postopke za uveljavljanje obveznosti iz nje.“
15. Člen 14(1) Direktive določa, da države članice sprejmejo potrebne zakonske in druge predpise za uskladitev z Direktivo najpozneje do 22. septembra 1996 ali najpozneje do takrat, ko socialni partnerji sporazumno uvedejo potrebne predpise; pri tem so države članice dolžne ukreniti vse potrebno, da lahko kadar koli zagotovijo uresničevanje ciljev te direktive. O tem sproti obveščajo Komisijo.
Nacionalna ureditev
16. Cilj Gesetz über Europäische Betriebsräte (zakon o evropskih svetih delavcev) z dne 28. oktobra 1996 (BGBl. 1996 I, str. 1548, v nadaljevanju: EBRG) je prenos Direktive v nemško pravo.
17. V skladu s členom 2(1) EBRG se ta zakon uporablja za družbe, ki dejavnosti opravljajo na območju Skupnosti in imajo sedež na nemškem ozemlju, ter za povezane družbe na območju Skupnosti, če ima obvladujoča družba sedež na nemškem ozemlju.
18. Člen 2(2) EBRG določa:
„Če glavno poslovodstvo nima sedeža v državi članici, obstaja pa pooblaščeno poslovodstvo lokalnih družb ali podružnic s sedežem v državah članicah, se ta zakon uporablja od takrat, ko je to pooblaščeno poslovodstvo lokalne družbe ustanovljeno na nemškem ozemlju. Če ni pooblaščenega poslovodstva lokalne družbe, se ta zakon uporablja v primeru, če glavno poslovodstvo neko podružnico ali družbo imenuje za svojega zastopnika na nemškem ozemlju. Če ni imenovan noben zastopnik, se ta zakon uporablja, če ima na nemškem ozemlju sedež podružnica ali družba, ki v primerjavi z drugimi podružnicami družbe ali drugimi družbami povezane družbe v državah članicah zaposluje največje število delavcev. Za zgoraj navedene organe se v tem primeru šteje, da veljajo za glavno poslovodstvo.“
19. Člen 3(2) EBRG pojem „povezane družbe, ki poslujejo na območju Skupnosti“ opredeljuje podobno kot člen 2(1)(c) Direktive.
20. Člen 5 EBRG, ki je bil sprejet z namenom prenosa člena 11 Direktive, določa:
„1.	Glavno poslovodstvo mora predstavnikom delavcev, ki so to zahtevali, posredovati informacije o povprečnem številu zaposlenih in o njihovi razporeditvi po državah članicah, o družbah in podružnicah ter o strukturi družb ali povezanih družb.
2.	Svet delavcev ali centralni svet delavcev sme pravico iz odstavka 1 uveljavljati proti poslovodstvu lokalnih podružnic ali družb; to mora od glavnega poslovodstva pridobiti informacije in dokumente, ki so potrebni za zahtevana pojasnila.“
21. Člen 6 EBRG pojem „obvladujoča družba“ opredeljuje podobno kot člen 3 Direktive.
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
22. Iz predložitvenega sklepa izhaja, da je družba ADS Anker, družba s sedežem v Nemčiji, del povezane družbe, ki posluje na območju Skupnosti v smislu člena 2(1)(c) Direktive (v nadaljevanju: povezana družba Anker).
23. Družba Anker BV s sedežem na Nizozemskem ima v lasti vse delnice družbe ADS Anker in drugih družb, ki so del povezane družbe Anker s sedeži na Švedskem, Norveškem, Danskem, Finskem, v Združenem kraljestvu, na Nizozemskem, v Avstriji, Franciji, Belgiji in na Madžarskem. Družba mati družbe Anker BV, družba Anker Systems GmbH, ima sedež zunaj ozemlja držav članic, v Švici.
24. V skladu s predložitvenim sklepom je družba v povezani družbi Anker, ki zaposluje največ delavcev v eni državi članici, v smislu člena 4(2), drugi pododstavek, Direktive družba RIVA s sedežem v Združenem kraljestvu. Ta družba zaposluje okrog 1000 oseb, družba Anker BV pa jo je kupila konec leta 1999.
25. Po mnenju predložitvenega sodišča je glavno poslovodstvo povezane družbe ali družba RIVA, ki lahko velja za domnevano glavno poslovodstvo v smislu člena 4(2), drugi pododstavek, in (3) Direktive ali pa družba Anker BV, ki je glavno poslovodstvo obvladujoče družbe v smislu člena 2(1)(e) in člena 3(1) Direktive.
26. V povezani družbi Anker ni bil ustanovljen evropski svet delavcev in tudi ni bil uveden postopek obveščanja in posvetovanja z delavci.
27. Svet delavcev družbe
ADS Anker je pri tej družbi na podlagi člena 5(2) EBRG podal zahtevo, naj mu posreduje informacije iz člena 5(1) EBRG in imena predstavniških teles delavcev in njihovih predstavnikov, ki morajo v imenu delavcev družb ali družb, ki so od teh odvisne, sodelovati pri ustanavljanju evropskega sveta delavcev.
28. Družba ADS Anker je odgovorila, da te zahteve ne more izpolniti, ker ji neposredna družba mati, družba Anker BV, in koncernska družba mati, družba Anker Systems GmbH, zahtevanih informacij nočeta posredovati. Družba ADS Anker tudi meni, da EBRG ne določa pravice do obveščanja, na katero bi se bilo mogoče sklicevati proti drugim družbam v koncernski družbi s sedeži v drugih državah članicah.
29. Ker je bila zahteva sveta delavcev za informacije zavrnjena, je ta vložil tožbo pri Arbeitsgericht Bielefeld.
30. Ta ugotavlja, da delodajalec svetu delavcev ne more preprosto odgovoriti, naj ta želene informacije pridobi tako, da sam opravi poizvedovanja v trgovinskih registrih ali drugih virih. Glavno poslovodstvo naj bi bilo odgovorno ravno zato, da ustvari pogoje, da se lahko ustanovi evropski svet delavcev ali uvede postopek obveščanja in posvetovanja z delavci.
31. Predložitveno sodišče omenja tudi trditev družbe ADS Anker, da naj ta ne bi mogla posredovati zahtevanih informacij, saj družba Anker BV, prav tako kot družba mati, družba Anker Systems GmbH, noče posredovati informacij, ki so potrebne za obveščanje delavcev.
32. Arbeitsgericht Bielefeld ugotavlja, da je področje uporabe EBRG, glede na to, da je to nacionalni zakon, lahko le nemško ozemlje in da za družbe v povezani družbi, ki nimajo sedeža v Nemčiji, ne vzpostavlja obveznosti posredovanja določenih informacij družbam s sedežem na nemškem ozemlju.
33. Vendar po mnenju predložitvenega sodišča trditve delodajalca, da informacije, ki so jo zahtevali delavci, ne more posredovati, ni mogoče sprejeti, če ta delodajalec na podlagi ureditev, ki so bile v drugih državah članicah sprejete za prenos Direktive, lahko prisili glavno poslovodstvo s sedežem v drugi državi članici, da potrebne informacije posreduje družbam v povezani družbi, ki imajo sedež na nemškem ozemlju.
34. Vendar sodišče tudi ugotavlja, da Direktiva ne vsebuje izrecne določbe v zvezi s tako horizontalno pravico do obveščanja, ki bi jo družba v povezani družbi imela do glavnega poslovodstva s sedežem v drugi državi članici.
35. Ker meni, da je odločitev v sporu, o katerem odloča, odvisna od razlage Direktive, je Arbeitsgericht Bielefeld odločilo, da prekine odločanje in da Sodišču v predhodno odločanje predloži vprašanji:
„1.	Ali Direktiva 94/45 […], zlasti njena člena 4 in 11, družbi s sedežem v Združenem kraljestvu […], ki velja za glavno poslovodstvo v smislu člena 4(2), drugi pododstavek, in člena 4(3), ali pa družbi s sedežem v […] Nizozemski, ki je glavno poslovodstvo obvladujoče družbe v smislu členov 2(1)(e) in 3(1) Direktive, določa obveznost, da drugi družbi s sedežem v […] Nemčiji, ki je del iste povezane družbe, posreduje informacije o družbah in podružnicah, ki so tudi del te povezane družbe, njihovi pravni obliki, strukturi predstavništva, povprečnem številu delavcev ter o njihovi razporeditvi po državah članicah in družbah?
2.	Če je odgovor Sodišča na prvo vprašanje pritrdilen, ali obveznost obveščanja vključuje imena predstavniških teles delavcev in njihovih predstavnikov, ki morajo v imenu delavcev družb ali družb, ki so od teh odvisne, sodelovati pri ustanavljanju evropskega sveta delavcev?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Stališča, predložena Sodišču
36. Najprej glede odgovora na vprašanje, ali iz Direktive izhaja obveznost glavnega poslovodstva ali domnevanega glavnega poslovodstva, da drugi družbi v povezani družbi posreduje določene informacije, in sicer z namenom ustanovitve evropskega sveta delavcev, svet delavcev, nemška vlada in Komisija opominjajo, da je na podlagi člena 4 Direktive glavno poslovodstvo odgovorno, da v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti ustvari pogoje in daje na voljo sredstva, da se lahko ustanovi evropski svet delavcev. Po njihovem mnenju je zato, da bi Direktiva dosegla polni učinek, nujno potrebno, da je glavno poslovodstvo družbe ali povezane družbe dolžno predstavnikom delavcev posredovati informacije, na podlagi katerih ti lahko ugotovijo, ali je v zadevni družbi ali povezani družbi treba ustanoviti evropski svet delavcev, in če da, ali je mogoče ustanoviti posebno pogajalsko telo.
37. Po mnenju sveta delavcev obveznost, da mora glavno poslovodstvo v skladu s členom 5(2) EBRG navedene informacije posredovati tudi takrat, kadar nima sedeža na ozemlju, ki spada v področje uporabe EBRG, temveč v drugi državi članici, ne izhaja samo iz Direktive, temveč tudi iz cilja, ki ga je treba doseči z ustanovitvijo evropskega sveta delavcev, torej čezmejnega obveščanja in posvetovanja z delavci. Če bi bila veljavnost člena 5(2) EBRG omejena na nemško ozemlje, bi bilo pridobivanje informacij z namenom ustanovitve evropskih svetov delavcev predstavnikom delavcev oteženo, in sicer tako zelo, da bi bilo cilj Direktive mogoče doseči s težavo ter za ceno izgube časa in nepotrebnih postopkov in stroškov.
38. V zvezi z obveznostmi glavnega poslovodstva, ki izhajajo iz člena 4 Direktive, Komisija meni, da ne glede na to, za katero zadevno državo članico gre, ni pomembno, ali delavci povezane družbe svojo zakonito pravico do pridobivanja informacij izvršujejo neposredno nasproti temu glavnemu poslovodstvu ali pa posredno prek družbe, ki je del povezane družbe, kot gre v primeru Nemčije.
39. Družba ADS Anker navaja, da tudi če je cilj Direktive omogočanje ustanovitve evropskega sveta delavcev, ta ne more pripeljati do takega položaja, v katerem bi bila družba prisiljena vložiti tožbo proti svoji obvladujoči družbi.
40. Če svet delavcev odvisne družbe od te družbe ne bi mogel pridobiti informacij, ki so potrebne za vložitev zahteve v smislu člena 5(1) Direktive, zato ker pri tej te informacije niso na voljo, bi moral svojo pravico do obveščanja uveljavljati proti obvladujoči družbi povezane družbe, in sicer ob uporabi določb, sprejetih za prenos direktive v nacionalno pravo.
41. Dalje, kar zadeva informacije, ki jih je glavno poslovodstvo ali domnevano glavno poslovodstvo dolžno posredovati na podlagi dolžnosti obveščanja iz Direktive, svet delavcev in nemška vlada menita, da je treba to obveznost, upoštevajoč smisel in cilj Direktive, razumeti široko.
42. Po mnenju sveta delavcev se pravica do obveščanja nanaša na informacije, ki so potrebne za presojo, ali je v družbi ali povezani družbi treba ustanoviti evropski svet delavcev. Predstavnikom delavcev bi tako morala biti omogočena pridobitev informacij, ki jih potrebujejo za vložitev zahteve v skladu s členom 5 Direktive za ustanovitev evropskega sveta delavcev in za ustanovitev za to potrebnega posebnega pogajalskega telesa. Dejstvo, da morajo zahtevo za ustanovitev evropskega sveta delavcev vložiti delavci ali njihovi predstavniki iz najmanj dveh različnih držav članic za ustanovitev posebnega pogajalskega sveta, pomeni, da je treba poznati druge predstavniške organe delavcev in njihove člane.
43. Družba ADS Anker nasprotno meni, da imenovanje predstavniških organov delavcev in njihovih predstavnikov ni nujno potrebno za sprožitev postopka pogajanj za ustanovitev evropskega sveta delavcev v skladu s členom 5(1) Direktive.
44. Komisija na podlagi zgoraj navedene sodbe z dne 29. marca 2001 v zadevi Bofrost* (C-62/99, Recueil, str. I-2579) trdi, da če sodišče, ki odloča o zahtevi za informacije, meni, da imena predstavniških teles delavcev in njihovih predstavnikov, ki morajo v imenu delavcev družb ali družb, ki so od teh odvisne, sodelovati pri ustanavljanju evropskega sveta delavcev, spadajo med informacije, ki so nujno potrebne za začetek pogajanj za ustanovitev takega sveta ali za uvedbo postopka za nadnacionalno obveščanje in posvetovanje z delavci, potem je družba v povezani družbi navedene podatke, ki jih ima ali ki jih lahko pridobi, dolžna posredovati notranjim predstavniškim organom delavcev, ki jih zahtevajo.
Odgovor Sodišča
45. V skladu z enajsto uvodno izjavo in členom 1(2) Direktive je cilj te direktive ta, da bo v družbah, ki poslujejo na območju Skupnosti ali v povezanih družbah, ki poslujejo na območju Skupnosti, zagotovljeno primerno obveščanje in posvetovanje z delavci, kadar se odločitve, ki imajo posledice zanje, sprejemajo izven države, v kateri so zaposleni.
46. Kot izhaja iz njene splošne strukture, Direktiva določa, da sta nadnacionalno obveščanje in posvetovanje z delavci v bistvenem delu zagotovljena s sistemom pogajanj med glavnim poslovodstvom in predstavniki delavcev (zgoraj navedena sodba v zadevi Bofrost*, točka 29, in sodba z dne 13. januarja 2004 v zadevi Kühne & Nagel, C-440/00, še neobjavljena v Recueil, točka 40).
47. V tem pogledu se ustanovi evropski svet delavcev ali uvede postopek obveščanja ali posvetovanja z delavci v vsaki družbi, ki posluje na območju Skupnosti, in vsaki povezani družbi, ki posluje na območju Skupnosti, kadar je bila zahteva za to vložena v skladu s postopkom iz člena 5(1) Direktive.
48. V skladu z zadnje navedeno določbo, v primeru povezane družbe, ki posluje na območju Skupnosti, začne glavno poslovodstvo pogajanja za ustanovitev takega evropskega sveta delavcev, in sicer na lastno pobudo ali na pisno zahtevo najmanj 100 delavcev ali njihovih predstavnikov v najmanj dveh družbah ali podružnicah v najmanj dveh različnih državah članicah.
49. Posebno pogajalsko telo, ki je predstavniški organ delavcev, ustanovljen v skladu s členom 5(2) Direktive, in glavno poslovodstvo se morata v skladu s členom 6(1) iste direktive pogajati v duhu sodelovanja in poskušati doseči sporazum o načinu ustanovitve evropskega sveta delavcev.
50. Sodišče je že navedlo, da mora biti zato, da bi Direktiva dosegla svoj polni učinek, nujno potrebno zadevnim delavcem zagotoviti dostop do določenih informacij, ki bi jim omogočile ugotovitev, ali imajo pravico zahtevati začetek pogajanj med glavnim poslovodstvom in predstavniki delavcev, pri čemer je ta pravica do obveščanja nujen predpogoj za ugotovitev, ali obstaja družba ali povezana družba, ki posluje na območju Skupnosti, kar je nato prvi pogoj za ustanovitev evropskega sveta delavcev ali uvedbo postopka za nadnacionalno obveščanje in posvetovanje z delavci (zgoraj navedeni sodbi v zadevi Bofrost*, točki 32 in 33, in v zadevi Kühne & Nagel, točka 46).
51. Kar zadeva ustanovitev takega sveta je v skladu s členom 4(1) Direktive glavno poslovodstvo dolžno izpolniti pogoje in dati na voljo sredstva, da se tak svet lahko ustanovi. Ta odgovornost vsebuje obveznost, da predstavnikom delavcev posreduje informacije, ki so nujno potrebne za začetek pogajanj za ustanovitev evropskega sveta delavcev (glej zgoraj navedeno sodbo v zadevi Kühne & Nagel, točki 49 in 51).
52. Glavno poslovodstvo je glavno poslovodstvo obvladujoče družbe, in sicer družbe, ki ima na odvisne družbe v povezani družbi odločilen vpliv v smislu člena 3(1) in (2) Direktive. Ta družba na podlagi tega odločilnega vpliva od drugih družb v povezani družbi lahko zahteva in jih prisili, naj ji posredujejo informacije, ki so nujno potrebne za začetek omenjenih pogajanj, tako da te informacije lahko posreduje navedenim predstavnikom (glej tudi v tem smislu zgoraj navedeno sodbo v zadevi Kühne & Nagel, točki 52 in 54).
53. Poleg tega Direktiva, da bi zagotovila svoj cilj glede pravice delavcev do dostopa do navedenih informacij, določa, da se, kadar glavno poslovodstvo nima sedeža v državi članici, odgovornost, ki mu jo dodeljuje člen 4(1) Direktive v skladu z njenim členom 4(2), prvi in drugi pododstavek, prenese bodisi na zastopnika glavnega poslovodstva v državi članici bodisi, kadar takega predstavnika ni, na glavno poslovodstvo podružnice ali družbe v povezani družbi, ki v državi članici zaposluje največ delavcev, torej na domnevano glavno poslovodstvo.
54. Druge družbe v povezani družbi s sedeži v državah članicah imajo zaradi zagotavljanja polnega učinka Direktive dolžnost domnevanemu glavnemu poslovodstvu pomagati pri izpolnjevanju osnovne obveznosti iz člena 4(1) Direktive. Posledica pravice do prejema nujno potrebnih informacij od tega domnevanega glavnega poslovodstva je, da imajo poslovodstva drugih družb v povezani družbi obveznost, da temu posredujejo navedene informacije, ki jih imajo ali ki jih lahko pridobijo (zgoraj navedena sodba v zadevi Kühne & Nagel, točka 59).
55. V obravnavanem primeru je bistveno vprašanje, ki se postavlja, to, ali je glavno poslovodstvo oziroma domnevano glavno poslovodstvo v skladu z Direktivo dolžno posredovati informacije, ki so nujno potrebne za začetek pogajanj za ustanovitev evropskega sveta delavcev, tudi odvisni družbi v povezani družbi, ko so zadevno zahtevo za informacije predstavniki delavcev vložili pri tej odvisni družbi, in ali ima taka družba v skladu z Direktivo pravico zahtevati, da se ji posredujejo te informacije.
56. Iz cilja in iz strukture Direktive izhaja, da je treba obveznosti, ki jih ima na podlagi člena 4(1) Direktive glavno poslovodstvo ali domnevano glavno poslovodstvo, razlagati v smislu, da te vsebujejo obveznost predstavnikom delavcev neposredno posredovati informacije, ki so nujno potrebne za ustanovitev evropskega sveta delavcev, in obveznost navedene informacije posredovati predstavnikom delavcev posredno prek njihove družbe, ki je del povezane družbe in od katere so ti predstavniki informacije najprej zahtevali.
57. Vsaka drugačna razlaga obveznosti glavnega poslovodstva ali domnevanega glavnega poslovodstva iz člena 4(1) Direktive bi lahko zmanjšala polni učinek Direktive, na katerega je Sodišče opozorilo v zgoraj navedenih sodbah v zadevah Bofrost* in Kühne & Nagel.
58. Cilj Direktive je namreč ta, da obveznosti, namenjene olajševanju ustanavljanja evropskih svetov delavcev, veljajo za vse družbe v povezani družbi (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo v zadevi Bofrost*, točki 31 in 35). Kot je Sodišče že poudarilo, iz namena Direktive izhaja, da je treba obveznosti, ki jih določa, izpolnjevati tako, da se zadevnim delavcem ali njihovim predstavnikom omogoči dostop do informacij, ki so nujno potrebne za to, da bi ti lahko presodili, ali imajo pravico zahtevati začetek pogajanj (zgoraj navedena sodba v zadevi Bofrost*, točka 38).
59. Ozka razlaga obveznosti iz člena 4(1) Direktive, v smislu, da bi ta obveznost veljala le v primerih, v katerih predstavniki delavcev svoje zahteve za informacije vložijo neposredno pri glavnem poslovodstvu ali pri domnevanem glavnem poslovodstvu, bi neupravičeno omejila veljavo in obseg navedene določbe, morda celo Direktive, posledično pa bi delavce lahko celo odvrnila od izvrševanja pravic, ki jim jih priznava Direktiva.
60. Zato člen 4(1) Direktive določa obveznost posredovanja določenih informacij za ustanovitev evropskega sveta delavcev neposredno predstavnikom delavcev in obveznost posredovanja teh informacij posredno prek družbe v povezani družbi, ki je od predstavnikov svojih delavcev prejela tako zahtevo.
61. Poleg tega so države članice v skladu s členom 14(1) Direktive dolžne ukreniti vse potrebno, da lahko kadar koli zagotovijo uresničevanje ciljev Direktive. V skladu s členom 11(3) Direktive države članice zagotovijo ustrezne ukrepe za primer kršitve Direktive ter zlasti zagotovijo ustrezne sodne ali druge postopke za uveljavljanje obveznosti iz nje. Iz namena Direktive izhaja, da so države članice dolžne sprejeti vse ukrepe, potrebne za popolno zagotovitev izvpolnjevanja obveznosti iz členov 4(1) in 11 navedene direktive (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo v zadevi Kühne & Nagel, točka 61).
62. Kar zadeva informacije, ki jih mora glavno poslovodstvo ali domnevano glavno poslovodstvo posredovati na podlagi te dolžnosti obveščanja, je treba najprej spomniti, da člen 11(2) Direktive izrecno navaja obveznost držav članic, da zagotovijo, da družbe na zahtevo strank, za katere se uporablja Direktiva, sporočijo podatke o številu delavcev iz člena 2(1)(a) in (c).
63. Nato imajo poslovodstva drugih družb v povezani družbi s sedeži v državah članicah dolžnost, da domnevanemu glavnemu poslovodstvu posredujejo informacije, ki so nujno potrebne za začetek pogajanj za ustanovitev evropskega sveta delavcev in ki jih imajo ali jih lahko pridobijo (zgoraj navedena sodba v zadevi Kühne & Nagel, točki 64 in 69).
64. Končno, iz točke 58 te sodbe in iz namena Direktive izhaja, da je treba obveznosti, ki jih ta direktiva določa, izpolnjevati tako, da se zadevnim delavcem ali njihovim predstavnikom omogoči dostop do informacij, ki so potrebne za to, da bi ti lahko presodili, ali imajo pravico zahtevati začetek pogajanj, in če je to potrebno, pravilno oblikovanje zahteve v ta namen (zgoraj navedena sodba v zadevi Bofrost*, točka 38).
65. Iz tega izhaja, da je informacije o družbah in podružnicah iz povezane družbe, njihovi pravni obliki in strukturi predstavništva, povprečnem številu delavcev ter o njihovi razporeditvi po državah članicah mogoče zahtevati, če so te informacije nujno potrebne za začetek pogajanj za ustanovitev evropskega sveta delavcev iz člena 5(1) Direktive (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo v zadevi Kühne & Nagel, točka 70). Enako velja, kar zadeva informacije o imenih predstavniških teles delavcev in njihovih predstavnikov, ki morajo v imenu delavcev družb ali družb, ki so od njih odvisne, sodelovati pri ustanavljanju evropskega sveta delavcev.
66. Nacionalna sodišča morajo na podlagi vseh elementov, ki jih imajo na voljo, preveriti, ali so zahtevane informacije nujno potrebne za začetek pogajanj iz člena 5(1) Direktive.
67. Glede na zgoraj navedeno je treba na zastavljeni vprašanji za predhodno odločanje odgovoriti, da je treba člena 4(1) in 11 Direktive razlagati tako, da so države članice družbi s sedežem na njihovem ozemlju, ki je glavno poslovodstvo povezane družbe, ki posluje na območju Skupnosti, v smislu členov 2(1)(e) in 3(1) Direktive, ali domnevano glavno poslovodstvo v smislu njenega člena 4(2), drugi pododstavek, dolžne naložiti obveznost, da drugi družbi iz iste povezane družbe s sedežem v drugi državi članici posredujejo informacije, ki jih od te zahtevajo predstavniki njenih delavcev, kadar ta druga družba nima na voljo navedenih informacij, ko so nujno potrebne za začetek pogajanj za ustanovitev evropskega sveta delavcev.
Stroški
68. Stroški nemške vlade in Komisije, ki sta predložili stališča Sodišču, se ne povrnejo. Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških.
Izrek
Iz teh razlogov je
SODIŠČE (šesti senat)
v odgovor na vprašanji, ki ju je predložilo Arbeitsgericht Bielefeld s sklepom z dne 24. julija 2001, razsodilo:
1) Člena 4(1) in 11 Direktive Sveta 94/45/ES z dne 22. septembra 1994 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti je treba razlagati tako, da so države članice družbi s sedežem na njihovem ozemlju, ki je glavno poslovodstvo povezane družbe, ki posluje na območju Skupnosti, v smislu členov 2(1)(e) in 3(1) Direktive, ali domnevano glavno poslovodstvo v smislu njenega člena 4(2), drugi pododstavek, dolžne naložiti obveznost, da drugi družbi iz iste povezane družbe s sedežem v drugi državi članici posredujejo informacije, ki jih od te zahtevajo predstavniki njenih delavcev, kadar ta druga družba nima na voljo navedenih informacij, ki so nujno potrebne za začetek pogajanj za ustanovitev evropskega sveta delavcev.