VSL Sklep IV Cp 416/2024
Sodišče: Višje sodišče v Ljubljani
Oddelek: Civilni oddelek
ECLI: ECLI:SI:VSLJ:2024:IV.CP.416.2024
Evidenčna številka: VSL00074639
Datum odločbe: 26.03.2024
Senat, sodnik posameznik: Alenka Kobal Velkavrh (preds.), Bojan Breznik (poroč.), Katarina Marolt Kuret
Področje: DRUŽINSKO PRAVO - MEDNARODNO ZASEBNO PRAVO
Institut: pristojnost slovenskega sodišča - spor z mednarodnim elementom - razveza zakonske zveze -
odločitev o varstvu, vzgoji in preživljanju skupnih otrok (dodelitev otrok) - ukrepi za varstvo koristi otroka -
predlog za izdajo začasne odredbe - sprememba bivališča - običajno prebivališče - mnenje Centra za socialno
delo (CSD) - zavrženje predloga za izdajo začasne odredbe
Zveza: Konvencija o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju, uveljavljanju in sodelovanju glede
starševske odgovornosti in ukrepov za varstvo otrok (1996) člen 5, 7, 10, 11. ZMZPP člen 68. Uredba Sveta
(EU) 2019/1111 z dne 25. junija 2019 o pristojnosti, priznavanju in izvrševanju odločb v zakonskih sporih in
sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o mednarodnem protipravnem odvzemu otrok (prenovitev)
(2019) člen 3, 6. ZPP člen 18, 18/3, 29
Jedro
Ker je nasprotna udeleženka državljanka Republike Hrvaške je na podlagi 6. člena Uredbe Bruselj IIb
izključena možnost uporabe pravila o subsidiarni pristojnosti in določanja pristojnosti v skladu s slovensko
nacionalno zakonodajo (ZMZPP).
Izrek
Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.
Obrazložitev
Odločitev sodišča prve stopnje
1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da sodišče Republike Slovenije ni pristojno za odločanje o predlogu za
izdajo začasne odredbe, zato je zavrglo predlog za izdajo začasne odredbe, ki se glasi:
                             1 / 14
"1. Mld. A. A., roj. ... 2011, mld. B. A., roj. ... 2015 in mld. C. A., roj. ... 2015, se dodelijo predlagatelju v
varstvo in vzgojo.
2. Stiki med nasprotno udeleženko in otroci bodo potekali vsako sredo ob 15.00 oziroma na drug določen dan
ali ob drugi določeni uri po predhodnem dogovoru s pristojnim centrom za socialno delo v nadzorovanih
pogojih na centru za socialno delo ob navzočnosti strokovnih delavcev centra.
3. Nasprotni udeleženki ali katerikoli drugi osebi po njenem navodilu se prepove prehod državne meje
Republike Slovenije z otroci.
4. Upravni enoti Ljubljana se naloži, da za otroke po njihovi vrnitvi v Republiko Slovenijo pri izdaji osebne
izkaznice in potne listine zaznamuje prepoved prehoda državne meje oziroma že izdan osebni dokument po
vrnitvi otrok v Republiko Slovenijo odvzame in postopa v skladu s svojimi pooblastili.
5. Ministrstvu za notranje zadeve, Policijski upravi Ljubljana se nalaga, da v skladu s svojimi pooblastili po
vrnitvi mladoletnih otrok v Republiko Slovenije razpiše ukrep prepovedi prihoda državne meje za otroke.
6. Za primer kršitve te začasne odredbe se nasprotni udeleženki oziroma katerikoli drugi osebi, pri katerih se
otroci nahajajo s pomočjo izvršitelja, ki naj ga določi sodišče, nemudoma prisilno odvzame in jih namesti pri
predlagatelju.
7. Nasprotni udeleženki ali katerikoli drugi osebi po njenem navodilu se prepove prehod meje Evropske unije
z otroki.
8. Nasprotni udeleženki ali katerikoli drugi osebi po njenem navodilu se prepove, da zaprosi Upravne enote
Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske oziroma drugega izdajatelja osebnih dokumentov in
potnih listov v Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske za izdajo osebnih dokumentov in
potnih listin za otroke.
9. Upravnim organom Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske oziroma drugemu izdajatelju
osebnim dokumentov in potnih listin v Združenem kraljestvu Velike Britanije in Severne Irske se prepove
izdaja osebnih dokumentov in potnih listin za otroke.
10. Ta začasna odredba stopi v veljavo takoj in velja do pravnomočnega konca tega postopka oziroma do
drugačne odločitve sodišča.
11. Ugovor zoper to začasno odredbo ne zadrži njene izvršitve." (I).
Sodišče prve stopnje je tudi odločilo, da predlagatelj sam krije stroške postopka zavarovanja (II).
Povzetek pritožbenih navedb
2. Predlagatelj izpodbija sklep zaradi bistvene kršitve določb postopka, zaradi zmotne in nepopolne
ugotovitve dejanskega stanja ter zaradi zmotne uporabe materialnega prava ter predlaga pritožbenemu
sodišču, da pritožbi ugodi, in sklep spremeni tako, da ugodi predlogu za izdajo začasne odredbe, nasprotni
udeleženki pa naloži, da predlagatelju povrne dosedanje stroške postopka skupaj z zakonskimi zamudnimi
obrestmi, podrejeno pa, da sklep razveljavi in vrne zadevo sodišču prve stopnje v nov postopek.
                             2 / 14
3. Sodišče se je pri odločitvi neutemeljeno oprlo na "pravno" stališče CSD. CSD je v mnenju navedel, da je
sporno vprašanje pristojnosti glede na t.i. običajno bivališče otrok, da ni dovolj dokazov, da bi bili otroci
ogroženi do te mere, da bi jih bilo treba zavarovati z izdajo začasne odredbe, da ne more podati mnenja, ker
ne razpolaga z relevantnimi podatki.
4. Predlagatelj je od kriminalistke D. D. 1izvedel, da Interpol išče otroke, da so otroke iskali na naslovih
Road, London, da so od soseda izvedeli, da se je nasprotna udeleženka z otroci odselila, da je naslov, kjer je
bivala od svojega prihoda v London socialno stanovanje in ne varna hiša, zato so neresnične ugotovitve CSD
glede pojasnil F. F., ki naj bi bila pooblaščenka nasprotne udeleženke, ki pooblastila za zastopanje ni
predložila.
5. Sodišče v sklepu ni pojasnilo razlogov, zaradi katerih je pri odločitvi uporabilo Uredbo Bruselj IIb iz leta
20192. Združeno kraljestvo ni več podpisnik te uredbe, zato se zanj ne uporablja. Sodišče je zato zmotno
uporabilo materialno pravo. Skladno s 5. členom Haaške Konvencije iz leta 1996 (MKSOVO) 3je podana
pristojnost slovenskega sodišča, ker imajo otroci običajno prebivališče v Republiki Sloveniji.
6. Sodišče je zmotno interpretiralo 10. člen MKSOVO. Ker Združeno kraljestvo in Republika Slovenija nista
podpisnici mednarodne konvencije, ki bi urejala vprašanje pristojnosti sodišč in uporabe prava v primeru
razveze in nimata sklenjene bilateralne pogodbe glede teh vprašanj, je pristojnost slovenskega sodišča treba
določiti na podlagi slovenskega prava. Sodišče se zmotno sklicuje na pravila Evropske unije o pristojnosti, ko
pojasnjuje, da se nacionalna pravila lahko uporabljajo le v primeru, ko nanje napotuje pravo EU, in se pri
tem sklicuje na Uredbo Bruselj IIb. Sodišče spregleda, da Združeno kraljestvo od leta 2021 ni več podpisnik
Uredbe Bruselj IIb, zato mora sodišče skladno z 10. členom MKSOVO uporabiti pravo države pogodbenice
pod pogoji, kot jih določa ta določba. Zakon o mednarodnem zasebnem pravu in postopku (ZMZPP) v 68.
členu določa, da je sodišče Republike Slovenije pristojno v zakonskih sporih tudi tedaj, če toženec nima
stalnega bivališča v Republiki Sloveniji, če je tožnik slovenski državljan in ima stalno prebivališče v
Republiki Sloveniji. Ker je tožnik slovenski državljan in ima stalno prebivališče v Sloveniji, je skladno z 10.
členom MKSOVO pristojno slovensko sodišče.
7. Slovensko sodišče je pristojno tudi na podlagi 73. člena ZMZPP. Ta člen določa, da je sodišče Republike
Slovenije pristojno v sporih o varstvu in vzgoji otrok, za katere skrbijo starši, tudi tedaj, kadar toženec nima
stalnega bivališča v Republiki Sloveniji, če sta oba starša slovenska državljana ali če je otrok slovenski
državljan in ima stalno prebivališče v Sloveniji. Predlagatelj je izkazal, da so otroci in predlagatelj državljani
Republike Slovenije, in da imajo stalno bivališče v Republiki Sloveniji.
8. Sodna praksa4potrjuje, da je pomemben namen selitve otrok in staršev v drugo državo. V postopku je bilo
ugotovljeno, da sta udeleženca imela namen z otroci živeti v Republiki Sloveniji, da je treba upoštevati
dejavnike, ki kažejo, da prisotnost ni začasna ali priložnostna, da je treba upoštevati razloge za bivanje na
ozemlju države in razloge za preselitev družine v to državo, državljanstvo otroka, kraj in pogoje šolanja.
Pristojnost odločanja slovenskega sodišča v konkretni zadevi je tudi v korist otrok, ker so otroci v Združenem
kraljestvu ogroženi, ker imajo v Sloveniji pogoje za ustrezno šolanje in zdravstveno zavarovanje, ker je v
Sloveniji središče njihovih interesov, kjer je večino njihove družine, v Združenem kraljestvu pa nimajo
praktično nikogar.
9. Predlagatelj je navajal, da navzočnost otrok v Republiki Sloveniji ni bila začasna in priložnostna, da je A.
A. prišel v Slovenijo 6. 6. 2023, deklici pa 24. 6. 2023, da imajo otroci željo, da za običajno središče svojih
interesov določijo Republiko Slovenijo, da sta se udeleženca preselila v Slovenijo, da sta iz Anglije prinesla
                             3 / 14
vse svoje stvari, da sta v Sloveniji najela vsak svoje stanovanje, da je nasprotna udeleženka zaprosila za
izdajo dovoljenja za bivanje v smislu stalnega bivališča na UE Ljubljana, da je nasprotna udeleženka v
Sloveniji iskala službo, da se je nasprotna udeleženka dogovarjala za najem stanovanja in sklenila najemno
pogodbo, da sta udeleženca otroke vpisala v osnovno šolo v Sloveniji, kar ne bi bilo mogoče brez soglasja
obeh staršev, da sta v Sloveniji zdravstveno zavarovala otroke 4. 7. 2023, da sta otrokom uredila osebnega
zdravnika, kar je posledica sklenjenega zdravstvenega zavarovanja, da je potrditev izbire otroškega zdravnika
v začetku septembra zgolj posledica pozitivno rešene vloge, da sta udeleženca zaradi pomanjkanja pediatrov v
Ljubljani iskali pediatra tekom poletja, da sta septembra dobila potrditev na MCL, da sta z življenjem v
Združenem kraljestvu udeleženca povsem prekinila, da na Združeno kraljestvo ne udeleženca ne otroke ne
veže nič več, da sta otroke izpisala iz šole in odjavila iz zdravstvenega zavarovanja ter obvestila angleški
FURS, da nista več davčna rezidenta, da je FURS izdal odločbo o davčnem rezidenstvu predlagatelja in otrok,
da so se otroci skupaj s staršema preselili v Slovenijo, da bi v Sloveniji živeli, da so v Sloveniji začeli živeti,
da so otroci Slovenijo šteli za svoj dom, da je B. A. predlagatelju napisala, da naj jo reši, da pogreša svoje
normalno življenje v Sloveniji, da so se otroci skupaj s staršema ustalili v Sloveniji, da predstavlja okolje v
Sloveniji središče interesov otrok, da so otroci zelo povezani z družino predlagatelja, da so otroci na okolje v
Republiki Sloveniji navajeni, ker so v Sloveniji preživeli vse počitnice, da so bili v času počitnic v stiku z
družino predlagatelja, ki živi v Sloveniji, da je imel A. A. v Sloveniji prijatelja, da imajo otroci slovensko
državljanstvo, da so otroci spremenili priimek, da udeleženca in otroci v Združenem kraljestvu nimajo
nobene osebne stvari več, da je A. A. večkrat izrazil željo, da želi biti pri babici, ker je nanjo zelo navezan, da
je bilo prebivališče udeležencev in otrok, kot tudi vpis v osnovno šolo urejeno pred odtujitvijo otrok s strani
nasprotne udeleženke, da ima sklep o vpisu v osnovno šolo kasnejši datum, ker šole tak sklep izdajo šele, ko
razpolagajo z vso ustrezno dokumentacijo, da so dogovori s šolo potekali že veliko prej, da so birokratski
postopki v Sloveniji zelo dolgi, da je nasprotna udeleženka dala soglasje za prijavo stalnega bivališča otrok na
naslovu Z. 25. 8. 2023, ker so šele na tej podlagi otroke lahko sprejeli v šolo zaradi njene bližine, da je bil 31.
8. 2023 dogovorjen sestanek na šoli, kar je nasprotna udeleženka vedela, da je bilo dogovorjeno, da se bo
nasprotna udeleženka vrnila z otroki iz Hrvaške 30. 8. 2023 zvečer, da je predlagatelj na podlagi soglasja
nasprotne udeleženke z dne 25. 8. 2023 dal vlogo za stalno prebivališče na upravno enoto, da je nasprotna
udeleženka istega dne dala soglasje za spremembo imen otrok iz G. v A., da brez soglasja nasprotne
udeleženke sprememba priimka ne bi bila mogoča.
10. Zmotna je ugotovitev sodišča prve stopnje, da so otroci navezali stike s sošolci v Angliji, ker predlagatelj
tega ni zatrjeval. Predlagatelj je navedel, da se otroci v Angliji niso socialno vključili, da je posebej A. A.
imel težave v šoli težave z navezovanjem stikov. Sodišče je brez kakršnekoli podlage ugotovilo, da imajo
otroci v Združenem kraljestvu stike s sošolci, kar ne drži.
11. Otroci se bodo slovenskega jezika takoj naučili, zato dejstvo, da ne govorijo slovensko, ne pomeni, da
nimajo običajnega bivališča v Sloveniji.
12. Zakonca sta pred vložitvijo predloga običajno bivala v Republiki Sloveniji. Predlagatelj v Republiki
Sloveniji še vedno prebiva. Udeleženca sta se preselila v Republiko Slovenijo z namenom, da bi v Sloveniji
stalno živela. Nasprotna udeleženka v Sloveniji ne bi začela urejati statusa, če ne bi imela namena stalno
živeti v Republiki Sloveniji. V Veliki Britaniji nasprotna udeleženka ni imela zaposlitve. Zmotna je zato
ugotovitev sodišča, da pristojnost sodišča za razvezo udeležencev ni podana, ker sta si udeleženca ustvarila
dom v Veliki Britaniji, kjer sta neprestano živela, in ker tam živi H., otrok iz predhodnega zakona nasprotne
udeleženke. Predlagatelj ni navedel, da bi nasprotno udeleženko na Veliko Britanijo vezalo vprašanje ureditve
ustrezne namestitve za H. Ta ugotovitev ni bila del trditvene podlage predlagatelja, hkrati pa ne temelji na
dokazih. Skrbništvo H. je na občini, kot to določa britanska zakonodaja, ki mu plačuje namestitev in sredstva.
                             4 / 14
H. je bil trajno odstranjen iz družine zaradi nevarnosti za otroke, je trajno prizadet in njegovo stanje se ne bo
nikoli izboljšalo. Udeleženca postopka sta ob odločitvi za selitev v Slovenijo upoštevala opisano stanje in se
dogovorila, da bosta H. v Londonu obiskovala dvakrat mesečno, enkrat predlagatelj in enkrat nasprotna
udeleženka. H. z otroki nima nobene vezi in jih tudi ne more vzpostaviti.
13. Nasprotna udeleženka se ni niti odgovorila na pozive CSD in sodišča, zato mora sodišče dejansko stanje,
kot ga navaja predlagatelj, šteti za priznano in samo ne sme ugotavljati ter sklepati na okoliščine, ki niso bile
zatrjevane, izkazane in hkrati niso resnične.
14. Nasprotna udeleženka ima internet na telefonu, s predlagateljem komunicira preko Whatsup aplikacije.
Preko te aplikacije je predlagatelju iz Londona javila, da je ugrabila otroke. Običajno se je javila na isto
številko preko te aplikacije, kot je bila dana CSD. Nasprotna udeleženka je preko te aplikacije predlagatelju
tudi sporočila, da otroci ne bodo dosegljivi za predlagatelja vsak dan, ampak samo za vikend.
15. Predlagatelj ni vedel, da je pristojnost slovenskega sodišča sporna. Tudi iz tega razloga predlagatelj šele v
pritožbi prilaga elektronska sporočila, v katerih se nasprotna udeleženka dogovarja za poslovilno zabavo za
otroke in poslovilni video klic za B. A. in C. A., elektronsko sporočilo šoli, da gresta hčeri iz šole predčasno,
da je A. A. šel v Slovenijo že 6. 6. 2023, ker se je samopoškodoval, da je predlagatelj najel tovornjak, s
katerim so bile vse stvari pripeljane iz Londona v Ljubljano.
16. Predlagatelj v spis vlaga International Family law group letter in dokumentacijo za pridobitev
brezplačnega pravne pomoči, kjer je navedeno, da je enota za ugrabitve odločila, da ima predlagatelj pravno
podlago, zato mu je odobrila brezplačno pravno pomoč v višini 5.000,00 GBP. Britanski organi so očitno
odločili, da je vloga na prvi pogled upravičena, kar pomeni, da je po mnenju britanskih organov nasprotna
udeleženka otroke protipravno odpeljala iz države, kjer so živeli. Če je bil otrok nezakonito odpeljan ali
zadržan, organi države pogodbenice, v kateri je imel otrok tik preden je bil odpeljan ali zadržan svoje
običajno bivališče, obdržijo svojo pristojnost. Predlagatelj v spis vlaga dopis Ministrstva za delo, družino,
socialne zadeve in enake možnosti z dne 28. 2. 2024 glede informacij v postopku vračanja protipravno
odvzetih otrok. Ni tudi jasno, glede na izjemno ugoden potek reševanja zadeve v Združenem kraljestvu, kaj
bo slovensko sodišče storilo, ko bodo britanski organi otroke vrnili v Republiko Slovenijo. Otroci bodo živeli
v Sloveniji, tukaj hodili v šolo in zdravniku, se družili s sorodniki in prijatelji, sodišče pa bo štelo, da zgolj
zato, ker v Sloveniji niso preživeli dovolj časa, ni pristojno.
17. Otroci so ogroženi, ker nasprotna udeleženka še naprej izvaja nad njimi psihično nasilje. Predlagatelj ima
z otroci komaj kaj stika, po besedah otrok pa jim nasprotna udeleženka ves čas govori, da jih bodo dali stran
od nje, ne pove pa, da se bodo vrnili v Slovenijo na varno k predlagatelju. Otroci so v strahu in s
predlagateljem več ne upajo govoriti, kot na primer dne 24. 2. 2024.
18. Zmotna je odločitev o stroških postopka, te bi morala kriti nasprotna udeleženka.
Glede utemeljenosti pritožbe
19. Pritožba ni utemeljena.
Glede procesnih kršitev postopka in glede pritožbenih novot
20. Sodišče prve stopnje je po uradni dolžnosti po prejemu tožbe na podlagi 29. člena Zakona o pravdnem
                             5 / 14
postopku (ZPP) v zvezi s 42. členom Zakona o nepravdnem postopku (ZNP-1) presojalo, ali je sodišče
Republike Slovenije pristojno za sojenje 5ter pri tem pravilno ugotovilo, da za odločitev o sporu v zvezi s
predlogom za izdajo začasne odredbe ni pristojno sodišče Republike Slovenije (tretji odstavek 18. člena
ZPP)6.
21. Sodišče prve stopnje je presojalo pristojnost na podlagi navedb predlagatelja v zvezi s predlogom za
izdajo začasne odredbe ter v navedeni fazi postopka pravilno ugotovilo, da za odločitev o predlogu za izdajo
začasne odredbe ni podana pristojnost sodišča v Republiki Sloveniji. Mednarodna pristojnost je procesna
predpostavka, na katero mora paziti sodišče po uradni dolžnosti ves čas postopka7.
22. Sodišče prve stopnje ni storilo formalnih kršitev postopka, na katere mora paziti pritožbeno sodišče po
uradni dolžnosti, na podlagi drugega odstavka 350. člena ZPP v zvezi s 366. členom ZPP ter 42. členom
ZNP-1.
23. Neutemeljene so pritožbene trditve, da predlagatelj ni vedel, da je pristojnost slovenskega sodišča v
postopku sporna. Prvič iz razloga, ker je osrednja tema navedb iz predloga in nadaljnjih vlog/navedb
predlagatelja vezana na dejstva v zvezi z običajnim prebivališčem otrok, in drugič, ker predlagatelja od
vložitve predloga zastopa odvetniška družba, zato je utemeljeno pričakovanje, da je odvetniška družba vedela
v čem je (primarna) središčna ost spornega razmerja8.
24. Sodišče prve stopnje je presojalo sodno pristojnost sodišč v Republiki Sloveniji v zvezi s predlogom
predlagatelja za izdajo začasne odredbe znotraj okvira njegove trditvene podlage in na podlagi predloženih
dokazov9. Predloga ni zavrglo iz razloga, ker bi bil življenjski primer, na katerem predlagatelj utemeljuje
pravno posledico v zvezi s sodno pristojnostjo sodišč v Republiki Sloveniji, opisan pomanjkljivo - konkretno
dejstva v zvezi z običajnim bivališčem otrok in nasprotne udeleženke - predlog je bil zavržen iz razloga, ker iz
dejstev, ki jih je navedel predlagatelj, sodišče prve stopnje pa je ta dejstva ovrednotilo v luči normativne
ureditve, ni izhajala pravna posledica - pristojnost sodišča v Republiki Sloveniji. Podstat odločitve sodišča
prve stopnje so torej trditve predlagatelja opredeljene/ovrednotene skozi konkretni in zakonski dejanski stan.
25. Sodišče prve stopnje je v sklepu pregledno, sistematično, podrobno in argumentirano predstavilo stališča,
na podlagi katerih je sprejelo odločitev. Celovito je predstavilo normativno ureditev in sodna praksa SEU, na
podlagi katere je prepričljivo utemeljilo odločitev, da slovensko sodišče ni pristojno za odločanje o predlogu
predlagatelja za izdajo začasne odredbe. Protispisne so zato trditve, da se sodišče prve stopnje v sklepu ni
opredelilo do odločilnih dejstev, enako tudi pritožbena trditev, da ni pojasnilo razlogov, zaradi katerih se je
pri odločitvi sklicevalo na Uredbo Bruselj IIb10.
26. Sodišče prve stopnje odločitve ni oprlo na "pravno" mnenje CSD, kot to trdi pritožba. Mnenje je zgolj
povzelo11, tudi v delu, kjer CSD ugotavlja, da objektivnega mnenja ne more podati, ker je družina dvanajst
let živela v Londonu, kjer so otroci hodili v šolo/vrtec, v Sloveniji pa je bila družina le tri mesece, zato
mnenje lahko podajo pristojni organi iz Londona, da obstaja vprašanje pristojnosti glede na t. i. običajno
bivališče otrok, ker otroci živijo v Londonu, kjer obiskujejo šolo, da ni dokazov, da bi bili otroci ogroženi do
te mere, da bi jih bilo treba zavarovati z izdajo začasne odredbe.
27. Sodišče prve stopnje je na podlagi trditev predlagatelja ugotovilo, da otroci od rojstva živijo v Angliji,
kjer tudi sedaj hodijo v šolo/vrtec - umno je zato nadalje (logično) sklepanje sodišča, da so otroci tam
vključeni v socialno okolje, kjer imajo tudi sošolce. Predlagatelj je zatrjeval, da so otroci izključeni iz
socialnega okolja v Angliji, posebej A. A., ki je imel v šoli težave z navezovanjem stikov, hkrati pa je
                             6 / 14
navajal, da je imel A. A. enega prijatelja, hčeri pa dva 12. Nobenih konkretnih navedb ni bilo o vključenosti
otrok v socialno mrežo v Sloveniji, v času bivanja v Sloveniji od junija do konca avgusta 2023, razen, da so
otroci vsako leto v času poletnih počitnic obiskovali starša od predlagatelja, ki živita v Sloveniji in sorodnike
nasprotne udeleženke na Hrvaškem ter da so izrazili želj, da bi bivali v Sloveniji, ker so navezani na stare
starše predlagatelja. Neutemeljene so zato pritožbene navedbe, da je sodišče prve stopnje v tem delu
ugotavljalo dejstva izven predlagateljeve trditvene podlage.
28. Ugotovitve sodišča prve stopnje v zvezi z otrokom nasprotne udeleženke (H.) iz prejšnjega zakona so
obiter dictum in niso nosilni argumenti, na podlagi katerih bi sodišče prve stopnje utemeljevalo svojo
odločitev.
29. Pritožbeno sodišče je upoštevalo vse nove dokaze in dejstva, ki jih je predlagatelj navedel v pritožbi 13.
Dokaz z zaslišanjem kriminalistke D. D. ni bil izveden, ker pritožbeno sodišče sprejema dejstva, ki jih je
predlagatelj dokazoval z zaslišanjem te priče, 14upoštevalo je tudi listine, ki potrjujejo, da sta udeleženca
delovala v smeri preselitve in stalnega bivanja v Republiki Sloveniji. Vendar tudi ob upoštevanju teh dodatnih
navedb in dokazov, je odločitev sodišča prve stopnje pravilna.
Dejanske ugotovitve
30. Pritožbeno sodišče je že pojasnilo, da je sodišče prve stopnje odločitev oprlo na dejstva, ki jih je navedel
predlagatelj. Na enak način je pritožbeno sodišče presojalo (ne)utemeljenost pritožbenih navedb, s tem, da je
dodatno upoštevalo pritožbene novote - nova dejstva in nove dokaze. Odločilna dejstva iz predlagateljeve
trditvene podlage je povzelo sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu 15, del teh trditev pa je pritožbeno
sodišče že povzelo 16. Pritožbeno sodišče zato, da bi se izognilo ponavljanju, (vseh) navedb in dejanskih
ugotovitev sodišča prve stopnje17ter listin 18znova ne povzema, jih pa je upoštevalo pri presoji prepričevalne
argumentacije dejanskih ugotovitev sodišča prve stopnje, ki jih pritožba izpodbija. V nadaljevanju
pritožbeno sodišče povzema del teh (obširnih) navedb, da bi na ta način predstavilo sporno razmerje in s tem
dejanski okvir spora, na katerega se veže pravna kvalifikacija in posledično odločitev sodišča prve stopnje.
31. Iz dejanskih ugotovitev izhaja, da je predlagatelj državljan Republike Slovenije, nasprotna udeleženka pa
Republike Hrvaške, da sta udeleženca od leta 2011 živela v Londonu, kjer so se rodili trije otroci (A. A. rojen
... 2011, hčeri B. A. in C. A. rojeni ... 2015), da imajo otroci slovensko državljanstvo, da ne govorijo
slovensko,19čeprav so vse poletne počitnice preživeli v Sloveniji pri starših od predlagatelja, da so imeli
otroci od rojstva vse do junija 2023 običajno bivališče v Londonu, kjer so obiskovali šolo/vrtec, da je A. A.
dvanajst let pred selitvijo v Slovenijo živel v Londonu, B. A. in C. A. pa osem let, da je bila odločitev za
selitev med udeležencema soglasna in sprejeta iz razloga, ker sta se udeleženca odločila za razvezo zakonske
zveze zaradi pogostih prepirov, da sta udeleženca z otroki prišla v Slovenijo junija 2023 (A. A. je prišel v
Slovenijo v začetku junija, ostali proti koncu junija), da je 29. 6. 2023 prenehalo najemno razmerje
udeležencev v Londonu, da sta udeleženca predhodno izpisala otroke iz šole/vrtca v Angliji, zdravstvenega
zavarovanja in iz davčne evidence, da je predlagatelj junija 2023 najel vozilo in prepeljal vse stvari iz
Londona v Slovenijo, da sta udeleženca v Sloveniji najeli ločeni stanovanji, da je predlagatelj po prihodu v
Slovenijo najel stanovanje na podeželju, v I., ker je želel, da otroci preživijo počitnice stran od mesta, da bi
se sprostili od napetosti, ki so jih doživljali s strani nasprotne udeleženke, da je nasprotna udeleženka 16. 6.
2023 dovolila predlagatelju, da prijavi stalno prebivališče otrok v I., da je predlagatelj prebivališče otrok 4. 7.
2023 prijavil na naslovu I., da je nasprotna udeleženka dala soglasje za spremembo bivališča (Z.) 25. 8. 2023,
da je 30. 6. 2023 po pooblastilu nasprotne udeleženke J. J. za nasprotno udeleženko najela stanovanje na M.,
da je nasprotna udeleženka 10. 8. 2023 zaprosila za potrditev bivališča pri Upravni enoti Ljubljana na M., da
                             7 / 14
so bili otroci 4. 7. 2023 vključeni v ZZZS po predlagatelju kot zavarovancu, da je v Londonu ostal sin
nasprotne udeleženke H. iz prejšnje zveze, za katerega sta udeleženca sklenila dogovor, da ga bosta izmenično
obiskovala, da gre za otroka s posebnimi potrebami, ki živi v instituciji in potrebuje stalno oskrbo in varstvo,
da otroci niso povezani s polbratom zaradi njegovih zdravstvenih težav, da je bila vloga za spremembo
priimka deklic iz G. v A. vložena 28. 8. 2023, da je bila vloga za sprejem otrok v Osnovno šolo X. vložena
29. 8. 2023, da je nasprotna udeleženka 31. 8. 2023 brez soglasja predlagatelja odpeljala otroke v London, da
otroci z nasprotno udeleženko od takrat dalje živijo v Londona in sicer v delu, ki je namenjen socialno
ogroženim skupinam, da A. A. v šolskem letu 2023/2024 obiskuje osnovno šolo v Londonu, ki jo je
obiskoval v šolskem letu 2022/2023 in v prejšnjih letih, da predlagatelj ne ve, ali hčeri obiskujeta vrtec/šolo,
da nasprotna udeleženka zadnjih pet let ni bila zaposlena, da tudi sedaj nima zaposlitve, da je družino vedno
preživljal predlagatelj, da je predlagatelj 5. 9. 2023 podpisal izjavo o izbiri zdravnika za otroke, da je
nasprotna udeleženka odvisna od socialne pomoči, da ima nasprotna udeleženka prijateljico K. K. in znanko
L. L., ki ji je pomagala pri namestitvi pri vrnitvi v London, da je A. A. introvertiran in je v času razpada
skupnosti imel duševne stiske, da ima A. A. telesne motnje, da ne želi obiskovati šole v Londonu, da želi
živeti v Sloveniji, da ima B. A. vedenjske težave zaradi psihičnega nasilja nasprotne udeleženke, da C. A. vidi
na eno oko zgolj 8%, da otroci bivajo pri prijateljici od nasprotne udeleženke K. K., ki oddaja sobe, da
bivalni pogoji otrok v Londonu niso primerni, da iz časa prepirov med udeležencema predlagatelj domneva,
da se je nasprotna udeleženka prijavila za socialno stanovanje v Londonu, da pridobitev takega stanovanja
lahko traja več let, da je A. A. večkrat izrazil željo, da želi biti pri babici, ker je nanjo zelo navezan, da ima
sklep o vpisu v osnovno šolo kasnejši datum, ker šole tak sklep izdajo šele, ko razpolagajo z vso ustrezno
dokumentacijo, da so dogovori s šolo potekali že veliko prej, da so birokratski postopki v Sloveniji zelo dolgi,
da je bil iz teh razlogov osebni zdravnik otrokom določen šele v septembru, da enako velja za vpis v šolo, da
nasprotna udeleženka ni skrbela za zdravo prehrano otrok, ni vodila otroke na izlete in športne aktivnosti, da
se je predlagatelj v času bivanja v Londonu zaradi nasilja nasprotne udeleženke obrnil na "men's help", da
družina v Veliki Britaniji ni bila obravnavana zaradi nasilja v družini, da je predlagatelj v Veliki Britaniji
vložil zahtevo za vrnitev otrok, da predlagatelj ni vzpostavil stika s socialno službo ali policijsko postajo v
Londonu, da je predlagatelj od kriminalistke D. D. izvedel, da Interpol išče otroke, da so otroke iskali na
naslovih Road, London, da so od soseda izvedeli, da se je nasprotna udeleženka z otroki odselila, da je naslov,
kjer je bivala od svojega prihoda v London socialno stanovanje in ne varna hiša, da je enota za ugrabitve iz
Velike Britanije in Severne Irske odločila, da ima predlagatelj pravno podlago in mu odobrila pravno pomoč
v višini 5000 GBG.
Presoja pritožbenega sodišča
32. Sodišče prve stopnje je navedlo in citiralo pravne predpise, ki so relevantni za presojo mednarodne
pristojnosti sodišč - vsa materialnopravna stališča in argumentacija pravne kvalifikacije sodišča prve stopnje,
ki je podprta s sodno prakso SEU, temelji na pravno odločilnih dejstvih, s tem, da je metoda razlage in
logičnega sklepanja prepričljivo obrazložena.
33. Ko otrok nima običajnega bivališča na območju države članice Evropske unije, ima pa ga na območju
tretje države, ki je pogodbenica MKSOVO, se uporabljajo pravila te konvencije. To velja tudi za konkretni
primer, ker Velika Britanija in Severna Irska ni članica Evropske unije, Republika Slovenija kot Združeno
kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske pa sta pogodbenici MKSOVO. Srž presoje, od katere je odvisna
pristojnost sodišč v Republiki Sloveniji, je v ugotovitvi, ali so imeli otroci v času vložitve predloga 20ali pred
odhodom v Anglijo običajno bivališče v Republiki Sloveniji (5. člen MKSOVO)21, in ali sta imela udeleženca
običajno bivališče v Republiki Sloveniji, ker je ta okoliščina relevantna za presojo pristojnosti sodišč v
Republiki Sloveniji kot to določa 10. člena MKSOVO v zvezi z določbami Uredbe Bruselj IIb (prej Bruselj
                             8 / 14
IIa)22. Ker se otroci več ne nahajajo na območju Republike Slovenije, ni podana pristojnost sodišča v
Republiki Sloveniji iz 11. člena MKSOVO.
34. Primarno je sodišče prve stopnje ugotavljalo pristojnost na podlagi 5. člena MKSOVO. Vrhovno sodišče
je v sklepu II Ips 41/2023 pojasnilo 23, da iz razloga, ker otrok nima običajnega bivališča na območju države
članice, ima pa ga na območju tretje države, ki je pogodbenica MKSOVO, se uporabljajo pravila te
konvencije. Če bi otrok imel običajno bivališče na območju države članice, bi se uporabila Uredba Bruselj
IIa (sedaj Bruselj IIb), kot slednja določa v 61. členu, ki ureja razmerje do MKSOVO. Je pa otrokovo
običajno bivališče pomembno tudi za uporabo MKSOVO. Vrhovno sodišče poudarja, da vsebine pojma
otrokovega običajnega bivališča ne določa nobena konvencija ali uredba, da ga je treba ugotoviti v vsakem
posameznem primeru glede na okoliščine, ki ga obeležujejo, da je SEU v več odločbah navedlo 24, da se
otrokovo običajno bivališče ujema s krajem, ki zanj dejansko pomeni središče njegovih življenjskih
interesov, da je določeno na podlagi celovite presoje dejanskih okoliščin posameznega primera, pri čemer je
poleg fizične prisotnosti otroka v državi treba upoštevati tudi druge dejavnike, kot so na primer dolžina,
rednost, pogoji bivanja in razlogi za bivanje na ozemlju države članice, razlogi za preselitev, znanje jezikov,
državljanstvo otroka, pogoje in kraj šolanja ter družinske in socialne vezi otroka v "novi" državi, ki kažejo, da
ta navzočnost ni začasna in priložnostna ter odraža vključenost v družbeno in družinsko okolje, da je običajno
bivališče dejanski in ne pravni pojem.
35. Udeleženca sta se sporazumela, da se preselita skupaj z otroki v Slovenijo, zaradi razpada življenjske
skupnosti, da bi otroci imeli običajno prebivališče v Sloveniji, da sta iz tega razloga odpovedala najemno
razmerje v Londonu in vse stvari odpeljala v Slovenijo, da sta otroke izpisala iz šole/vrtca, da sta udeleženca
izvajala aktivnosti, na podlagi katerih sta želela formalno uredila status sebi in otrokom za stalno bivanje v
Sloveniji, da sta v Sloveniji najela vsak svoje stanovanje, da je nasprotna udeleženka brez soglasja
predlagatelja odpeljala otroke nazaj v London, kar kaže na namen udeležencev, da navzočnost udeležencev in
otrok v opisanem obdobju ni bilo le začasno bivanje v Sloveniji. Pa vendar pretehtajo razlogi, ki jih je
navedlo sodišče prve stopnje, ki potrjujejo, da dejanske okoliščine konkretnega primera ne potrjujejo, da je
(bi) bilo običajno prebivališče otrok v Republiki Sloveniji. Temeljno vodilo MKSOVO (in enako Uredbe
Bruselj IIb) je korist otroka, korist otroka pa je najbolje zavarovana, če o ukrepih za varstvo koristi otroka
odloča sodišče/organ, kjer ima otrok običajno bivališče. Načeloma torej velja, da je za varstvo koristi otroka
treba pristojnost v prvi vrsti določiti glede na kriterij bližine, zato je podana pristojnost države, v kateri ima
otrok običajno bivališče. To velja še posebej v primeru nezakonite premestitve - sodišče države otrokovega
običajnega bivališča mora v takem primeru ohraniti svojo pristojnost.
36. Nasprotna udeleženka je brez soglasja predlagatelja odpeljala otroke v London, kar je bilo v nasprotju z
dogovorom med udeležencema, da po razpadu življenjske skupnosti z otroci sicer ločeno zaživita v Republiki
Sloveniji - predlagatelju tudi starševska skrb daje upravičenje, da soodloča o kraju prebivališča otrok. Vendar
je za presojo pristojnosti sodišča tudi v tem primeru osrednje vprašanje, kot to določa 5. in 7. člen
MKSOVO, ali so imeli otroci običajno prebivališče v Sloveniji. Zgolj v tem primeru, torej, da je izkazano, da
je zaradi za nekoliko več kot dvomesečnega bivanja središče življenjskih interesov otrok (dejansko in ne
zgolj formalno oziroma da je obstajal namen) postala Slovenija, je podana pristojnost sodišča v Republiki
Sloveniji. V tem primeru je v korist otrok, da sodišče v Republiki Sloveniji odloča o vseh vprašanjih
povezanih z varstvom in vzgojo otrok ter o začasnih ukrepih. Če pa te navezne okoliščine - običajnega
prebivališča otrok v Republiki Sloveniji - ni, ni mogoče slediti tezi predlagatelja, da je podana pristojnost
sodišča v Republiki Sloveniji, s tem, ko zatrjuje dejstva, ki kažejo, da je in bo bolje izvajal starševsko skrb
kot nasprotna udeleženka ter da je nasprotna udeleženka brez soglasja in v nasprotju z dogovorom med
udeležencema odpeljala otroke iz Slovenije v London. O teh vprašanjih bo skozi začasne ali končne odločitve
                             9 / 14
odločalo sodišče v Veliki Britaniji in Severni Irski, kjer imajo otroci običajno prebivališče, ne zgolj iz
razloga, ker bo lažje in učinkoviteje izvedlo postopek, marveč, ker bodo s tem najbolje zavarovane koristi
otrok. Srž odločitve sodišča prve stopnje ni v zavrnitvi začasne odredbe, marveč v presoji nepristojnosti
sodišč v Republiki Sloveniji, kot to določa MKSOVO.
37. Sodišče prve stopnje je na podlagi sodne prakse SEU celovito upoštevalo in ovrednotilo vsa odločilna
dejstva in sicer, da sta za pojem običajno prebivališče značilna dva elementa, na eni strani želja zadevne
osebe, da običajno središče svojih interesov določi na določenem kraju in na drugi strani, prisotnost z
zadostno stopnjo stabilnosti na ozemlju določene države, da se namen staršev, da se z otrokom naselijo v
nekem kraju, upošteva, če je izvršen s konkretnimi ukrepi, kot je nakup ali najem stanovanja v zadevni
državi članici, da je treba poleg dejanske prisotnosti otroka upoštevati tudi druge dejavnike, ki lahko kažejo
na to, da ta navzočnost nikakor ni začasna ali priložnostna ter da otrokovo prebivališče odraža neko
vključenost v družbeno in družinsko okolje, kar se ujema s krajem, ki za tega otroka dejansko pomeni
središče njegovih življenjskih interesov, da med te dejavnike spadajo dolžina, rednost, razmere in razlogi
otrokovega bivanja na ozemlju ter njegovo državljanstvo, pri čemer se upoštevani dejavniki spreminjajo
glede na starost otroka25.
38. Nobenega dvoma ni, da so otroci bolj povezani z okoljem v Angliji, kjer so pred preselitvijo v Slovenijo
vrst let živeli, obiskovali šolo/vrtec ter si na ta način ustvarili socialno mrežo. Integracija otrok v novo okolje -
v Slovenijo - je bila za otroke istovrstna/primerljiva, kot v času vsakoletnih poletnih počitnic (kontakti s straši
od predlagatelja in njegovimi sorodniki) - predlagatelj tudi ne zatrjuje, da bi se otroci integrirali v širše ali
specifično družbeno/socialno okolje. Najem stanovanja v I. in kasneje (v avgustu) v ..., to dejstvo dodatno
potrjuje, kar je pomembno tudi z vidika vključitve otrok v osnovno šolo, ker je stalno bivališče otroka
povezano z izbiro osnovne šole. Otroci šole/vrtca v Sloveniji niso obiskovali, so pa hodili v šolo/vrtec v
Londonu. A. A. nadaljuje šolanje v Londonu, predlagatelj pa je trdil, da ne ve, ali hčeri obiskujeta šolo,
čeprav iz njegove vloge za vrnitev otroka iz Haaške konvencije o civilnopravnih vidikih mednarodnega
protipravnega odvzema otrok izhaja, da šolo obiskujeta. Otroci so torej že pred vložitvijo predloga (znova)
bivali v Londonu, kjer so bivali dvanajst/osem let, kar potrjuje sklepanje sodišča prve stopnje, da so bolj
povezani/vključeni v družbeno in socialno okolje v Angliji, s tem, da kot državljani Slovenije slovensko ne
govorijo, čeprav so vsako leto poletne počitnice preživljali pri starših predlagatelja v Sloveniji. Socialna
mreža, ki jo imajo otroci s starši in sorodniki predlagatelja, zato ne more pretehtati, glede na dejstvo, da so
bili desetletje vključeni v družbeno in socialno okolje v Angliji.
39. Pravilna je ugotovitev sodišča prve stopnje, da sta udeleženca v spornem obdobju šele urejala okoliščine
glede prebivanja otrok, njihovega vpisa v šolo, glede zavarovanja in podobno, da se otroci v socialno okolje
razen v zvezi s sorodniki predlagatelja niso vključili, da je bil vpis v osnovno šolo in izbira zdravnika
izvršena, ko otroci že zapustili Slovenijo, s tem, da ne morejo pretehtati navedbe predlagatelja, da postopki v
Sloveniji tečejo počasi. Tudi bivanje otrok v Sloveniji je bilo kratko - časovno zgolj nekoliko daljše, kot v
času vsakoletnih poletnih počitnic. Iz teh razlogov ni odločilno, da imajo otroci slovensko državljanstvo, s
tem, da okoliščina, da se je nasprotna udeleženka želela vrniti v Anglijo, kjer je družina prej živela, ni
dejstvo, ki bi vplivalo na odločitev - bistveno je, da se središče življenjskih interesov (šola, vrtec, socialni
stiki, integracija z okoljem, ipd.) ni vzpostavilo v Sloveniji26.
40. Dodatna (vendar ne odločilna) je okoliščina, da bodo pristojni organi Velike Britanije in Severne Irske
lahko lažje in učinkoviteje zavarovali koristi otrok, tako zaradi bližine, kjer imajo otroci običajno
prebivališče, kakor iz razloga, ker bodo lahko lažje pridobili informacije (od svetovalnih centrov,
vzgojiteljev, učiteljev, sostanovalcev, znancev udeležencev) glede starševske skrbi, ki sta ju izvajala
                            10 / 14
udeleženca v času, ko sta živela v Londonu, kar bodo ta dejstva odločilna za morebitne ukrepe in zavarovanje
koristi otrok zaradi razpadu življenjske skupnosti udeležencev27.
41. Sodišče prve stopnje je pravilno zavrnilo pristojnost sodišč Republike Slovenije na podlagi 10. člena
MKSOVO, ki določa, da lahko organi države pogodbenice, ki so pristojni, da odločajo o vlogi za razvezo,
sprejmejo ukrepe za varstvo koristi otroka ali njegovega premoženja, ki ima običajno prebivališče v drugi
državi pogodbenici, če tako določa pravo njihove države in če so izpolnjeni dodatni pogoji (običajno
prebivališče enega od staršev in strinjanje staršev glede pristojnosti in da je pristojnost v skladu z otrokovimi
koristmi). Sodišče prve stopnje je pravilno uporabilo slovensko pravo, s tem, da je uporabilo pravila
Evropske unije o pristojnosti, ker se nacionalna pravila lahko uporabljajo le v primeru, ko nanje napotuje
pravo Evropske unije. Uredba Bruselj IIb določa splošno pristojnost glede razveze in sicer v odstavku (a) 3.
člen določa, da so pristojna sodišča države članice, (i) na ozemlju katere zakonca običajno prebivata (ii) sta
nazadnje običajno prebivala, če eden od njiju še vedno tam prebiva, (iii) nasprotna stranka običajno prebiva,
(iv) v primeru skupnega zahtevka, običajno prebiva eden od zakoncev, (v) vlagatelj običajno prebiva, če je
prebival tam najmanj eno leto dni neposredno pred vložitvijo zahtevka, ali (vi) vlagatelj običajno prebiva, če
je prebival tam najmanj šest mesecev neposredno pred vložitvijo zahtevka in je državljan zadevne države
članice, ali (b) katere državljanstvo imata oba zakonca. Sodišče prve stopnje je pravilno te kriterije
upoštevalo alternativno, torej da je podana pristojnost sodišč Republike Slovenije, če je izpolnjena katerikoli
predpostavka iz tega člena.28
42. Sodišče prve stopnje pravilno ugotavlja, da pristojnost slovenskega sodišča za razvezo udeležencev
postopka iz 3. člena ni podana. Predlog je vložil (zgolj) predlagatelj, ki v Sloveniji ni bival šest mesecev pred
vložitvijo predloga, predlagatelj ima slovensko državljanstvo, nasprotna udeleženka pa ima hrvaško
državljanstvo. Prepričljivi so razlogi sodišča prve stopnje, da nasprotna udeleženca nista imela običajnega
prebivališča v Republiki Sloveniji, s tem, ko ugotavlja, da sta sta si udeleženca dom ustvarila v Angliji, kjer
sta živela od leta 2011, da so se v Londonu rodili njuni otroci, da v Angliji živi otrok nasprotne udeleženke iz
predhodnega zakona (H.), ki ima posebne potrebe in živi v instituciji, kjer potrebuje stalno oskrbo, da je do
selitve v Slovenijo prišlo po daljšem obdobju prepirov konec junija 2023, da je nasprotna udeleženka pred
vložitvijo predloga bivala v Sloveniji le osem tednov in še to le v času poletnih počitnic otrok, da nasprotna
udeleženka ni državljanka Republike Slovenije, temveč Republike Hrvaške, da svoj status v času bivanja v
Sloveniji šele urejala, da v tem času ni imela zaposlitve v Sloveniji, da so si v nasprotju trditve predlagatelja,
da nasprotna udeleženka v Angliji nima socialnega kroga, s tem, da iz njegovih navedb izhaja, da ima
nasprotna udeleženka v Londonu prijateljico K. K. in znanko L. L., ki sta ji pomagali pri namestitvi po
vrnitvi v London, da iz navedb predlagatelja ne izhaja, da bi bila nasprotna udeleženka vpeta v
družbeno/socialno življenje v Sloveniji. Predlagateljeve navedbe in listine ne potrjujejo njegove teze o
rednosti in trajnosti bivanja nasprotne udeleženke v Sloveniji oziroma o neki stopnji vpetosti nasprotne v
družbeno in socialno okolje, ki bi potrjevala njegove trditve, da je nasprotna udeleženka imela običajno
bivališče v Republiki Sloveniji. Tako niso izpolnjeni pogoji oziroma kriteriji iz (i), (ii) in (iii) tč. (a) odstavka
3. člena Uredbe Bruselj IIb.
43. Sodišče prve stopnje pravilno pojasnjuje29, da 6. člen Uredbe Bruselj IIb ureja subsidiarno pristojnost in
sicer določa, da kadar na podlagi členov 3., 4. in 5. čl. ni pristojno nobeno sodišče države članice 30se
pristojnost v vsaki državi članici določi v skladu z zakonodajo te države, vendar se proti zakoncu, ki običajno
prebiva na ozemlju države članice ali je državljan države članice, lahko začne postopek v drugi državi članici
samo v skladu s členi 3., 4., in 5. iste uredbe. Navedeni člen izključuje uporabo pravil nacionalnega prava v
primeru, ko zakonec, proti kateremu je vložen predlog, nima običajnega prebivališča v zadevni državi ali je
državljan druge države članice. V tem primeru se lahko postopek proti njemu začne izključno na podlagi
                            11 / 14
pravil 3., 4. in 5. člena Uredbe Bruselj IIb. Slednje je potrdilo tudi sodišče Evropske unije v sodbi C-501/20,
ko se je zastavilo vprašanje, ali v primeru, ko sta imela zakonca običajno prebivališče v tretji državi, ki ni
članica Evropske unije, to pomeni, da zakonca ni mogoče tožiti v nobeni izmed članic Evropske unije (ker v
nobeni državi članici zakonca nista imela oziroma še vedno nimata običajnega prebivališča) - SEU je
pojasnilo, da je mogoče zaradi ureditve iz 6. člena Uredbe zoper nasprotnega udeleženca, ki je državljan
druge države članice, sprožiti postopek v državi članici njegovega državljanstva, ne pa tudi v preostalih
državah članicah. Ker je nasprotna udeleženka državljanka Republike Hrvaške 31je na podlagi 6. člena
Uredbe Bruselj IIb izključena možnost uporabe pravila o subsidiarni pristojnosti in da se določi pristojnost v
skladu s slovensko nacionalno zakonodajo (ZMZPP).32
44. Predlagatelj v pritožbi zatrjuje, da je nasprotna udeleženka protipravno ugrabila otroka, da je od Velike
Britanije že vložil zahtevo za vrnitev otrok, da je predlagatelj od britanskih organov v tej zvezi dobil
brezplačno pravno pomoč v višini 5000 GBP, da so organi te države na ta način potrdili utemeljenost
predlagateljeve zahteve, kar pa ne vpliva na pravilnost odločitve sodišča prve stopnje, enako ne sicer pavšalne
trditve, da je začasna odredba nujno potrebna zaradi ogroženosti otrok - psihičnega nasilja, ki naj bi ga
izvajala nasprotna udeleženka nad otroki.
Odločitev pritožbenega sodišča
45. Pritožbeni razlogi niso utemeljeni, zato jo je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo in potrdilo sklep sodišča
prve stopnje (2. tč. prvega odstavka 365. člena ZPP).
Odločitev o stroških postopka
46. Predlagatelj s pritožbo ni uspel, zato krije sam svoje stroške postopka. S tem, ko je bila zavrnjena
njegova pritožba, je bil zavrnjen tudi njegov predlog za povrnitev pritožbenih stroškov, zato poseben izrek v
tem delu ni potreben.
47. Sodišče prve stopnje je zavrglo predlog predlagatelja za izdajo začasne odredbe, pritožbeno sodišče je
odločitev sodišča prve stopnje potrdilo, kar pomeni, da je pravilna tudi odločitev sodišča prve stopnje, da
predlagatelj sam krije svoje stroške postopka zavarovanja.
 
-------------------------------
1 Ki jo v pritožbi predlaga za zaslišanje.
2Uredba Sveta (EU) o pristojnosti, priznavanju in izvrševanju odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s
starševsko odgovornostjo ter mednarodnem protipravnem odvzemom otroka.
3Konvencija o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju, uveljavljanju in sodelovanju glede starševske
odgovornosti in ukrepov za varstvo otrok.
4 Ki jo pritožba določno ne navede.
5Pritožbeno sodišče v nadaljevanju povzema le del normativne ureditve iz ZPP, MKSOVO, katere podpisnici
sta Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske in Slovenija, Uredbe Bruselj IIb, enako velja za
sodno prakso Sodišča Evropske unije (SEU), ker je relevantno normativno ureditev in sodno prakso povzelo
že sodišče prve stopnje v izpodbijanem sklepu (10., 11., 12., 13., 14., 15, 18., 19., 20., 21., 22., 23., 25. tč. in
1.-3. op. sklepa).
6Ki določa: "Če sodišče med postopkom ugotovi, da za odločitev o sporu ni pristojno sodišče Republike
                            12 / 14
Slovenije, se po uradni dolžnosti izreče za nepristojno, razveljavi opravljena pravdna dejanja in zavrže tožbo,
razen v primeru, ko je pristojnost sodišča Republike Slovenije odvisna od privolitve tožene stranke, ona pa je
v to privolila." Nasprotna udeleženka v postopku ni dala izjave, da soglaša, da o predlogu predlagatelja odloči
sodišče v Republiki Sloveniji, s tem, da sodišče prve stopnje ni moglo vročiti predloga nasprotni udeleženki,
predlagatelj pa je zahteval/urgiral, da sodišče takoj odloči o predlogu za izdajo začasne odredbe.
7Dragica Wedam Lukić: Pravdni postopek - zakon s komentarjem, I. knjiga, Ur. l. RS - GV Založba, letnik
2005, str. 184.
8Kar je prepoznal tudi CSD - primerjaj z mnenje CSD, ki ga je sestavila strokovna sodelavka centra, in
pritožbene navedbe v zvezi s "pravnim" mnenjem CSD.
9Sodišče prve stopnje odločitve tudi ni oprlo na mnenje CSD in trditve, ki jih je dala F. F. na CSD, ki tudi ni
izkazala, da je pooblaščenka nasprotne udeleženke.
10 Glej 12., 14., 20., 21., 22. in 23. tč. sklepa.
11 Glej 2. tč. sklepa.
12 Kar je ugotovilo tudi sodišče prve stopnje - 16. tč. sklepa.
13Glej seznam prilog na str. 1 in dokazne predloge na str. 10 pritožbe - podrobneje se bo sodišče glede teh
navedb in dokazov opredelilo v nadaljnji obrazložitvi.
14 Glej drugo stran in del prvega odstavka na tretji strani pritožbe.
15V 1., 3., 4., 5., 15.,16.,17. in 22. tč. sklepa, povzelo (in upoštevalo) je tudi trditve, ki jih je predlagatelj dal
na CSD (l. št. 28-31).
16 Glej 9. tč. sklepa.
17Ki so rezultat logičnega sklepanja in racionalnega vrednotenja dejstev, ki jih je zatrjeval predlagatelj, in
dokazne ocene listin.
18 Priloge A2- A157.
19 A. A. je med bivanjem v Sloveniji leta 2023 obiskoval poletno jezikovno šolo slovenskega jezika.
20 Predlog je bil vložen 5. 9. 2023.
21Običajno bivališče otroka je odločilno dejstvo tudi v primeru, če je otrok nezakonito odpeljan, kot to
določa 7. člen MKSOVO: "Če je bil otrok nezakonito odpeljan ali zadržan, organi države pogodbenice, v
kateri je imel otrok, tik preden je bil odpeljan ali zadržan, svoje običajno prebivališče, obdržijo svojo
pristojnost, dokler otrok ne pridobi običajnega prebivališča v drugi državi in a/ vsaka oseba, institucija ali
drug organ s pravico do varstva in vzgoje ne privoli, da je otrok odpeljan ali zadržan, ali če b/ otrok biva v tej
drugi državi vsaj eno leto, potem ko je oseba, institucija ali drug organ s pravico do varstva in vzgoje izvedel
ali bi moral izvedeti za kraj, v katerem je otrok, in ni več v postopku nobena prošnja za vrnitev otroka,
vložena v tem obdobju, otrok pa se je že vključil v svoje novo okolje. 2. Šteje se, da je bil otrok nezakonito
odpeljan ali zadržan:a če so s tem kršene vse ali posamezne pravice do varstva in vzgoje, dodeljene osebi,
instituciji ali drugemu organu po zakonu države, v kateri je imel otrok običajno prebivališče, preden je bil
odpeljan ali zadržan, in b so se v času, ko je bil otrok odpeljan ali zadržan, dejansko uresničevale oz. bi se
uresničevale vse ali posamezne pravice, če otrok ne bi bil odpeljan ali zadržan. Pravice do varstva in vzgoje,
omenjene v pododstavku a), lahko izhajajo predvsem iz zakona, sodne ali upravne odločbe ali sporazuma,
veljavnega po pravu te države. 3. Dokler organi, prvič omenjeni v prvem odstavku, obdržijo svojo
pristojnost, lahko organi države pogodbenice, v katero je bil otrok odpeljan ali v kateri je bil zadržan,
izvajajo le tiste nujne ukrepe v skladu z 11. členom, ki so potrebni za varstvo otroka ali njegovega
premoženja."
22 Glej 13., 19. in 20. tč. sklepa sodišča prve stopnje, kjer so te določbe povzete.
23 Primerjaj z razlogi iz 27. in 28. tč. tega sklepa.
24 Glej povzeto sodno prakso iz tega sklepa VS RS.
25 C-501/20 sodba C-111/17 PPU, tč. 44) (C-512/17.
26 IV Cp 1660/2019.
                            13 / 14
27 CSD je pojasnil, da mnenja ne more podati, ker ne razpolaga z ustreznimi podatki o družini.
28Primerjaj z razlogi iz 21., 22., 33. - 39. tč. sklepa sodišča prve stopnje, II Ips 41/2023 in Boriana Mussova:
Praktični vodnik Uredbe Bruselj IIb, str. 21.
29 23. tč. sklepa.
304. člen Uredbe ureja pristojnost v primeru nasprotnega zahtevka, ki v obravnavani zadevi ni bil podan, 5.
člen pa spremembo odločbe o prenehanju življenjske skupnosti z razvezo.
31 Predlagatelj tudi zatrjuje, da bo nasprotna udeleženka otroke odpeljala na Hrvaško.
32Glej 33., 34., 35., 37. in 38. tč. sklepa II Ips 41/2023 in Boriana Mussova: Praktični vodnik Uredbe Bruselj
IIb, str. 21-24.
Datum zadnje spremembe: 31.05.2024
Powered by TCPDF (www.tcpdf.org)
                            14 / 14