62022CJ0351_RES
Asia C-351/22
Neves 77 Solutions SRL
vastaan
Agenţia Naţională de Administrare Fiscală - Direcţia Generală Antifraudă Fiscală
(Ennakkoratkaisupyyntö - Tribunalul București)
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 10.9.2024
Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) – Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän federaation toimien johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Päätös 2014/512/YUTP – 2 artiklan 2 kohdan a alakohta – Unionin tuomioistuimen toimivalta – SEU 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan viimeinen virke – SEUT 275 artikla – SEUT 215 artikla – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artikla – Omaisuudensuoja – Oikeusvarmuuden periaate ja nulla poena sine lege -periaate – Puolustustarvikkeisiin liittyvät välityspalvelut – Tällaisten palveluiden tarjoamista koskeva kielto – Toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle tehtävän tiedoksiantamisen tekemättä jättäminen – Hallinnollinen rikkomus – Sakko – Kielletyn toimenpiteen vastikkeena saatujen summien automaattinen konfiskointi
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Puolustustarvikkeisiin liittyvien välityspalvelujen tarjoamista koskeva kielto – Laillisuuden tuomioistuinvalvonta – Ulottuvuus – Yleisesti sovellettava säännös, joka ei liity yksittäiseen rajoittavaan toimenpiteeseen
(SEUT 275 artiklan toinen kohta; neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2014/659/YUTP, 2 artiklan 2 kohdan a alakohta; neuvoston asetus N:o 833/2014)
(ks. 37 ja 39 kohta)
Ennakkoratkaisukysymykset – Unionin tuomioistuimen toimivalta – Sellaisen yleisesti sovellettavan päätöksen, jossa on päätetty kokonaan tai osittain keskeyttää talous- ja rahoitussuhteet yhden tai useamman kolmannen maan kanssa taikka vähentää niitä, säännösten tulkinta – Ulottuvuus – Kyseisen päätöksen täytäntöönpanon kannalta tarvittaviin toimenpiteisiin kuuluvat säännökset – Neuvoston toteuttaman täytäntöönpanon puuttuminen – Kolmanteen osapuoleen kohdistuvan kansallisen pakotetoimenpiteen perusteena olevat säännökset – Soveltamisalaan kuuluminen
(SEU 2, SEU 19, SEU 21, SEU 24 ja SEU 40 artikla; SEUT 215 artiklan 1 kohta ja SEUT 267 artikla; neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2014/659/YUTP, 2 artiklan 2 kohdan a alakohta)
(ks. 44–53, 56, 57, 60 ja 61 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Soveltamisala – Puolustustarvikkeisiin liittyvien välityspalvelujen tarjoamista koskeva kielto – Soveltamisalaan kuuluminen – Tarvikkeet, joita ei ole koskaan tuotu jäsenvaltion alueelle – Vaikutuksettomuus
(Neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2014/659/YUTP, 2 artiklan 2 kohdan a alakohta)
(ks. 64, 65 ja 71 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Perusoikeudet – Perusoikeuskirja – Omaisuudensuoja – Ulottuvuus
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohta sekä 52 artiklan 3 kohta)
(ks. 82–84 kohta)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Puolustustarvikkeisiin liittyvien välityspalvelujen tarjoamista koskeva kielto – Kiellon rikkominen – Toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle tehtävän palvelujen tarjoamista koskevan tiedoksiantamisen tekemättä jättäminen – Kyseisestä toimesta saadun koko hyödyn automaattinen konfiskointi – Hyväksyttävyys – Edellytykset
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohta ja 52 artiklan 1 kohta; neuvoston yhteisen kannan 2008/944/YUTP 12 artikla; neuvoston päätöksen 2014/512/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2014/659/YUTP, 2 artiklan 2 kohdan a alakohta)
(ks. 87–95, 101 ja 107 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin, jolle Tribunalul București (Bukarestin alioikeus, Romania) on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön, täsmentää toimivaltansa rajoitusten ulottuvuutta yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) alalla (
1
). Lisäksi se lausuu päätöksen 2014/512 (
2
), joka koskee Euroopan unionin neuvoston Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta hyväksymiä rajoittavia toimenpiteitä, 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyn puolustustarvikkeisiin liittyvien välitystoimien tarjoamista koskevan kiellon soveltamisalasta.
Romanialaisen yhtiön Neves 77 Solutions SRL:n (jäljempänä Neves) pääasiallisena toimintana on ilmailualan tuotteiden myyntiin liittyvä välitystoiminta.
Neves teki vuonna 2019 ukrainalaisen yhtiön SFTE Spetstechnoexportin (jäljempänä SFTE) kanssa sopimuksen, joka koski 32:n Yhdistyneisiin Arabiemiraatteihin toimitettavaksi tarkoitetun radioaseman omistusoikeuden siirtoa. Neves osti portugalilaiselta yritykseltä kyseiset radioasemat, joista 20 valmistettiin Venäjällä ja vietiin Yhdistyneisiin Arabiemiraatteihin, minkä jälkeen Neves kuljetti ne SFTE:n pyynnöstä intialaiselle yhtiölle.
Romanian verohallinto katsoi muun muassa, että kyseinen välitystoimi oli vastoin päätöksen 2014/512 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, joten se antoi vuonna 2020 hallinnollista rikkomusta koskevan päätöksen, jossa Nevesille määrättiin sakko ja tästä toimesta vastikkeena saadut summat konfiskoitiin.
Neves nosti määräyksestä kumoamiskanteen Judecătoria Sectorului 1 Bucureștissa (Bukarestin 1. kaupunginosan ensimmäisen asteen tuomioistuin, Romania), joka hylkäsi sen. Tämän jälkeen Neves valitti tästä tuomiosta Bukarestin alioikeuteen, joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Sen osalta, onko unionin tuomioistuimella toimivalta tulkita päätöksen 2014/512 2 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, unionin tuomioistuin lausuu aluksi, että tällä säännöksellä otetaan käyttöön yleisesti sovellettava rajoittava toimenpide, joka on perusteena kansalliselle pakotetoimenpiteelle. Unionin tuomioistuimen toimivaltaa ei ole millään tavalla rajoitettu siltä osin kuin on kyse SEUT 215 artiklan nojalla annetusta asetuksesta, jolla pannaan täytäntöön YUTP:n yhteydessä esitetyt unionin kannat, mutta 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyä välityspalvelujen tarjoamista koskevaa kieltoa ei ollut pantu täytäntöön asetuksella pääasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä.
Kuitenkin ensiksi SEU 40 artiklan ensimmäisen kohdan (
3
) noudattamisen valvonnan yhteydessä unionin tuomioistuimen on varmistettava SEUT 215 artiklan soveltamisen osalta, että neuvosto ei voi kiertää unionin tuomioistuimen toimivaltaa, kun on kyse kyseiseen artiklaan perustuvasta asetuksesta. Tältä osin SEUT 215 artiklan 1 kohdan selvästä sanamuodosta käy ilmi, että neuvoston on hyväksyttävä tarvittavat toimenpiteet, jotta pannaan täytäntöön YUTP-päätös, jossa vahvistetaan talous- ja rahoitussuhteiden keskeyttämistä kolmannen maan kanssa taikka niiden vähentämistä koskeva unionin kanta. Kyseinen toimielin on siis viimeksi 1 kohdan kattamassa tapauksessa tilanteessa, jossa sen harkintavalta on sidottu.
Toiseksi perustamissopimuksissa määrättyä mahdollisuutta esittää ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimelle SEUT 215 artiklan 1 kohdan perusteella annetusta asetuksesta on voitava käyttää kaikkien sellaisten säännösten osalta, jotka neuvoston olisi pitänyt sisällyttää tällaiseen asetukseen ja jotka ovat perusteena kolmanteen osapuoleen kohdistuvalle kansalliselle pakotetoimenpiteelle. Kyseisen tulkinnan avulla voidaan paitsi varmistaa, että kansalliset tuomioistuimet soveltavat unionin oikeutta yhtenäisesti, myös taata unionin oikeudessa vahvistetulle oikeussuojajärjestelmälle välttämätön johdonmukaisuus. Ennakkoratkaisumenettely (
4
), joka on unionin tuomioistuinjärjestelmän kantava voima, nimittäin edistää olennaisesti unionin perustana olevan oikeusvaltiota koskevan arvon säilyttämistä (
5
).
Unionin tuomioistuimella on siis toimivalta tulkita yleisesti sovellettavaa rajoittavaa toimenpidettä tilanteessa, jossa neuvoston olisi pitänyt panna täytäntöön SEUT 215 artiklan perusteella annettavassa asetuksessa kyseinen toimenpide, joka on perusteena kansallisille pakotetoimenpiteille. Nyt käsiteltävässä asiassa välityspalvelujen tarjoamista koskevalla kiellolla pyritään rajoittamaan taloudellisten toimijoiden mahdollisuuksia toteuttaa EUT-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia liiketoimia (
6
). Kyseinen kielto, joka neuvoston olisi tullut panna täytäntöön asetuksella N:o 833/2014, voidaan panna täytäntöön unionin tasolla vain, jos sen jälkeen annetaan tällainen asetus ja se kuuluu tarvittaviin toimenpiteisiin, joilla päätös 2014/512 pannaan täytäntöön unionin tasolla.
Unionin tuomioistuin on näin ollen toimivaltainen vastaamaan ennakkoratkaisukysymyksiin.
Unionin tuomioistuin katsoo asiakysymyksen osalta ensiksi, että päätöksen 2014/512 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa asetettua välityspalvelujen tarjoamista koskevaa kieltoa sovelletaan silloinkin, kun asianomaisen välitystoimen kohteena olevia puolustustarvikkeita ei ole koskaan tuotu jäsenvaltion alueelle.
Toiseksi unionin tuomioistuin korostaa, että kyseinen säännös, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 17 artiklassa vahvistetun omaisuudensuojan sekä oikeusvarmuuden periaatteen ja nulla poena sine lege -periaatteen valossa, ei ole esteenä 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta välitystoimesta saadun koko hyödyn konfiskointia koskevalle kansalliselle toimenpiteelle, joka toteutetaan automaattisesti sen jälkeen, kun toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat todenneet kyseisen toimen toteuttamista koskevan kiellon rikkomisen ja sen tiedoksiantamista koskevan velvollisuuden laiminlyönnin.
Omaisuudensuojan osalta unionin tuomioistuin palauttaa aluksi mieleen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen (jäljempänä ECHR) oikeuskäytännön, jonka mukaan rikoksen tai lainvastaisen toiminnan tuottamaan hyötyyn tai rikoksentekovälineeseen, joka ei kuulu vilpittömässä mielessä olevalle kolmannelle osapuolelle, kohdistuvat konfiskointitoimenpiteet kuuluvat yleisesti omaisuudesta nauttimista koskevan säännöstön alaan, vaikka niillä luontaisesti riistetään henkilöltä tämän omaisuus (
7
).
Nyt käsiteltävässä asiassa tämä omaisuudensuojan rajoitus vaikuttaa olevan suhteellisuusperiaatteen mukainen ja siten oikeutettu perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa asetettujen edellytysten valossa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin selvitettävä. Nimittäin on niin, että tästä rajoituksesta säädetään lailla (
8
) ja sillä kunnioitetaan omaisuudensuojan keskeistä sisältöä, koska se kuuluu perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdan kolmannessa virkkeessä tarkoitetun omaisuuden käytön sääntelyn alaan eikä merkitse 17 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä tarkoitettua omaisuuden riistämistä. Lisäksi kyseinen toimenpide vastaa unionin tunnustamia yleisen edun mukaisia tavoitteita.
Suhteellisuusperiaatteen osalta on niin, että kielletystä välitystoimesta hyötynä saadun täyden vastikkeen konfiskointi vaikuttaa välttämättömältä, jotta talouden toimijat saadaan tosiasiallisesti ja tehokkaasti luopumaan puolustustarvikkeisiin liittyvien välitystoimien tarjoamista koskevan kiellon rikkomisesta. Samoin se, että konfiskointitoimenpide toteutetaan automaattisesti, on välttämätöntä, jotta varmistetaan seuraamuksen täysi tehokkuus. Kuitenkin tilanteessa, jossa konfiskaatioseuraamus määrätään rikostuomiosta riippumatta, koko menettelyn on ECHR:n oikeuskäytännön mukaan tarjottava asianomaiselle mahdollisuus puolustautua sekä seuraamuksen määränneessä kansallisessa viranomaisessa että näiden viranomaisten tekemää päätöstä koskevaa muutoksenhakua käsittelevässä tuomioistuimessa, jotta ne voivat suorittaa esillä olevia eri etuja koskevan kokonaisarvioinnin (
9
).
(
1
)	Näistä rajoituksista määrätään SEU 24 artiklan 1 kohdassa ja SEUT 275 artiklan 1 kohdassa.
(
2
)	Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annettu neuvoston päätös 2014/512/YUTP (EUVL 2014, L 229, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna 8.9.2014 annetulla neuvoston päätöksellä 2014/659/YUTP (EUVL 2014, L 271, s. 54).
(
3
)	SEU 40 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan YUTP:n toteuttaminen ei vaikuta niiden menettelyjen soveltamiseen eikä toimielinten toimivaltuuksien laajuuteen, joista perussopimuksissa määrätään EUT-sopimuksen 3-6 artiklassa tarkoitetun unionin toimivallan käyttämiseksi.
(
4
)	Ennakkoratkaisumenettelystä määrätään SEU 19 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja SEUT 267 artiklassa.
(
5
)	Ks. SEU 2 ja SEU 21 artikla, johon YUTP:aa koskevassa SEU 23 artiklassa viitataan.
(
6
)	Päätöksen 2014/512 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen ampuma-aseiden ja puolustustarvikkeiden sekä niihin liittyvien palvelujen kauppa kuuluu hyvinkin tähän soveltamisalaan SEUT 114 ja SEUT 207 artiklan nojalla.
(
7
)	Ks. mm. ECHR:n tuomio 24.10.1986, Agosi v. Yhdistynyt kuningaskunta, CE:ECHR:1986:1024JUD000911880, 51 kohta; ECHR:n tuomio 12.5.2015, Gogitidze ym. v. Georgia, CE:ECHR:2015:0512JUD003686205, 94 kohta ja ECHR:n tuomio 15.10.2020, Karapetyan v. Georgia, CE:ECHR:2020:1015JUD006123312, 32 kohta.
(
8
)	Kyseinen toimenpide perustuu kansainvälisten pakotteiden soveltamisesta 4.12.2008 annettuun hallituksen kiireellisen asetukseen nro 202/2008 (Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 202/2008 privind punerea în aplicare a sancțiunilor internaționale; Monitorul Oficial al României, osa I, nro 825, 8.12.2008) ja yhteisen kannan 2008/944 12 artiklassa tarkoitettuun kansalliseen sotilasteknologia- ja puolustustarvikeluetteloon, josta on säädetty Romanian osalta asetuksilla nro 156/2018 ja nro 901/2019.
(
9
)	Ks. vastaavasti ECHR:n tuomio 15.10.2020, Karapetyan v. Georgia, CE:ECHR:2020:1015JUD006123312, 35 kohta.