Preliminär utgåva
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
ANDREA BIONDI
föredraget den 30 april 2026(1)
Mål C‑157/25
Administratie Douane & Accijnzen – Regio Antwerpen,
Openbaar Ministerie
brottmål
mot
NV Jas Forwarding Worldwide (Belgium),
Gerlach & Co. NV,
BO BayWa r.e. Solar Systems SARL,
BO bejulo,
BO Memodo,
BO Densys pv5,
BO HelioActive Rendszerintegrator,
BO Donauer Solar Systems
(begäran om förhandsavgörande från Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Förstainstansdomstolen i Antwerpen, Belgien))
” Begäran om förhandsavgörande – Handelspolitik – Antidumpnings- och utjämningstullar – Genomförandeförordningarna (EU) 2016/184, 2016/185, 2017/366 och 2017/367 – Import av solcellsmoduler som satts samman i Sydkorea eller Vietnam med solceller som tillverkats i Malaysia eller Taiwan – Begreppet ’avsända från Malaysia eller Taiwan’ – Tulldeklarationer – Avsändningsland – Angivande av varukod – Bevis för tullbefrielse ”
I.      Inledning
1.        I den rådande situationen inom internationell handel, vilken kännetecknas av möjligheten att enkelt utlokalisera produktionsprocesser eller delar av dessa, blir det allt lättare att börja med förfaranden, såsom mindre monteringsverksamhet, för att kringgå handelspolitiska skyddsåtgärder såsom antidumpnings- eller utjämningstullar. I ett sådant scenario är det mycket viktigt att Europeiska unionen förfogar över effektiva handelspolitiska skyddsinstrument, som är ägnade att återställa likvärdiga konkurrensvillkor på den inre marknaden och neutralisera de orättvisa fördelar som följer av dumpning eller utländskt statligt stöd som orsakar unionsindustrin skada.(2)
2.        I denna situation fyller de åtgärder mot kringgående som unionen vidtar, såsom de åtgärder som är i fråga i förevarande mål, en viktig funktion. Genomförandet av sådana åtgärder i praktiken kan dock medföra icke obetydliga svårigheter i medlemsstaterna och skapa rättsosäkerhet under omständigheter som kännetecknas av vittgående ekonomiska konsekvenser och potentiellt allvarliga, och till och med straffrättsliga, följder för de berörda aktörerna, särskilt för importörerna.
3.        Förevarande begäran om förhandsavgörande utgör ett exempel på sådana svårigheter. EU-domstolen har särskilt anmodats att klargöra i vilken utsträckning sådana åtgärder mot kringgående som antidumpnings- och utjämningstullar avseende solcellsmoduler kan tillämpas när sådana moduler inte skickas direkt från de länder som är föremål för åtgärderna mot kringgående (indirekt sändning). Förevarande mål ger dessutom EU-domstolen tillfälle att klargöra det ibland komplexa förhållandet mellan tullagstiftningen, å ena sidan, och lagstiftningen om antidumpnings- och utjämningstullar, å andra sidan. Som bekant tenderar dessa regelverk att överlappa varandra, eftersom såväl tullar som antidumpnings- eller utjämningstullar i de flesta fall uppbärs samtidigt och av samma myndigheter, med andra ord medlemsstaternas tullmyndigheter.
4.        Tolkningsfrågorna i förevarande mål har framställts inom ramen för ett straffrättsligt förfarande mot åtta företag(3) (nedan kallade de åtalade företagen) vid Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Förstainstansdomstolen i Antwerpen, Belgien) (nedan kallad den hänskjutande domstolen), avseende kringgående av tull vid import av solcellsmoduler från Malaysia och Taiwan.
5.        År 2013 införde rådet en antidumpningstull(4) och en utjämningstull(5) på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (det vill säga celler och plattor) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina.
6.        År 2016 beslutade kommissionen, efter att ha fastställt att de ovannämnda utjämnings- och antidumpningsåtgärderna kringgicks via Malaysia och Taiwan, att genom antagandet av genomförandeförordningarna 2016/184(6) och 2016/185(7) utvidga dessa tullar till att även omfatta import av solcellsmoduler av kristallint kisel samt väsentliga komponenter (det vill säga celler) avsända från Malaysia och Taiwan, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Malaysia och Taiwan eller inte.(8)
7.        I de ovannämnda genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 förtecknades de malaysiska och taiwanesiska tillverkningsföretag som hade samarbetat under undersökningen och som därför befriades från dessa antidumpnings- och utjämningstullar, och vart och ett av dessa företag tilldelades ett Taric-tilläggsnummer.(9)
8.        I dessa genomförandeförordningar föreskrevs också att den befrielse från tull som beviljades nämnda företag skulle tillämpas på villkor att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisades en giltig handelsfaktura utfärdad av tillverkaren eller avsändaren, som skulle innehålla en försäkran som måste uppfylla vissa formaliteter som angavs däri.(10) För import av solcellsmoduler av kristallint kisel föreskrevs bland dessa formaliteter att Taric-tilläggsnumret skulle anges både för tillverkaren av modulerna och för tillverkaren av solcellerna. I nämnda genomförandeförordningar klargjordes även att om ingen sådan faktura uppvisades och/eller Taric-tilläggsnumren saknades i ovannämnda försäkran, skulle den tullsats för utjämnings- eller antidumpningstullarna som gäller för ”övriga företag”, som infördes genom respektive genomförandeförordning från år 2013, tillämpas. I de båda genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 föreskrevs vidare att om inte annat angavs skulle gällande bestämmelser om tullar tillämpas.(11)
9.        År 2017, efter två förfaranden för översyn som inleddes när de ursprungliga utjämnings- och antidumpningsåtgärderna upphörde att gälla, antog kommissionen genomförandeförordningarna 2017/366(12) och 2017/367,(13) genom vilka de ovannämnda utjämnings- och antidumpningsåtgärder som hade införts år 2013 undantagsvis förlängdes med 18 månader, varefter dessa åtgärder inte skulle förlängas ytterligare.(14) I dessa genomförandeförordningar behölls tullbefrielsen för de exporterande tillverkare från Malaysia och Taiwan som redan var befriade från antidumpnings- och utjämningstullarna enligt genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185.(15) För tillämpningen av tullbefrielserna föreskrevs det vidare formkrav i genomförandeförordningarna som var identiska med de formkrav som har nämnts i punkt 7 ovan, och i genomförandeförordningarna föreskrevs även en hänvisning till gällande bestämmelser om tullar.(16)
10.      Mellan den 1 november 2016 och den 4 september 2018 ingav de åtalade företagen 481 importdeklarationer för solcellsmoduler av kristallint kisel (nedan kallade solcellsmodulerna). Modulerna bestod av solceller som tillverkats i Malaysia eller Taiwan och som transporterats från Malaysia eller Taiwan till Sydkorea eller Vietnam för att där sättas samman till solcellsmoduler. Därefter transporterades modulerna från Sydkorea eller Vietnam till unionen.
11.      I deklarationerna angav de åtalade företagen, i de flesta fall(17), att solcellsmodulerna antingen hade sitt ursprung i Sydkorea eller Vietnam och hade ”avsänts” från Sydkorea eller Vietnam eller hade sitt ursprung i Malaysia eller Taiwan men hade ”avsänts” från Sydkorea eller Vietnam. Företagen använde inte de Taric-nummer som motsvarade moduler importerade från Malaysia eller Taiwan.(18) Solcellsmodulerna åtföljdes inte heller alltid av en handelsfaktura innehållande den försäkran som krävs enligt genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 och genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367 (nedan gemensamt kallade de aktuella genomförandeförordningarna) och som har nämnts i punkt 7 ovan.
12.      Algemene Administratie van de Douane en Accijnzen (Allmänna tull- och punktskattemyndigheten, Belgien) (nedan kallad tullmyndigheten) klandrade de åtalade företagen för underlåtenhet att deklarera att solcellsmodulerna hade sitt ursprung i och hade avsänts från Malaysia eller Taiwan, användning av felaktiga Taric-nummer och underlåtenhet att iaktta de formkrav som föreskrivs i de aktuella genomförandeförordningarna.
13.      På tullmyndighetens begäran inleddes därför det aktuella straffrättsliga förfarandet mot de åtalade företagen vid den hänskjutande domstolen. De åtalade företagen har följaktligen åtalats vid den hänskjutande domstolen för att ha kringgått antidumpningstullar på totalt 17 miljoner euro och utjämningstullar på totalt 3,66 miljoner euro i samband med import av solcellsmoduler från Taiwan och Malaysia, genom någon av följande gärningar: felaktigt uppgivande av Sydkorea eller Vietnam som ursprungsland, felaktigt uppgivande av Sydkorea eller Vietnam som ”härkomstland”, användning av ett felaktigt Taric-nummer och/eller underlåtenhet att uppvisa erforderliga handelsdokument.
14.      I det sammanhanget ska den hänskjutande domstolen fastställa de åtalade företagens straffrättsliga ansvar för dessa gärningar. Utifrån premissen att de aktuella solcellsmodulerna skulle ha deklarerats som produkter med ursprung i Malaysia och Taiwan, eftersom de tillverkades med celler som har sådant ursprung, vill den hänskjutande domstolen få klarhet i huruvida dessa solcellsmoduler skulle ha deklarerats som ”avsända” från Malaysia eller Taiwan i den mening som avses i de aktuella genomförandeförordningarna genom att använda de Taric-nummer som är tillämpliga på solcellsmoduler importerade från Malaysia eller Taiwan.
15.      Den hänskjutande domstolen anser att man, genom de hänvisningar till tullagstiftningen som finns i dessa genomförandförordningar, kan ta hänsyn till vad som föreskrivs beträffande fält 15 i avdelning II.C(19) i tillägg C1 i bilaga 9 till delegerad förordning 2016/341,(20) vilket fält har rubriken ”Avsändnings-/exportland”. Enligt nämnda bestämmelse får den omständigheten att det har förekommit, för det första, en affärstransaktion och, för det andra, ett uppehåll utan samband med transporten till följd att ”avsändningslandet” för solcellsmodulerna inte längre ska anses vara Malaysia eller Taiwan, utan Sydkorea eller Vietnam.
16.      Den hänskjutande domstolen har vidare påpekat att enligt ett yttrande från kommissionens rättstjänst av den 10 april 2019 till Olaf,(21) ska uttrycket ”avsända från” som används i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 ges en vid tolkning, så att det omfattar även indirekta sändningar av solceller från Malaysia eller Taiwan, som sätts samman till solcellsmoduler i tredjeland.
17.      Den hänskjutande domstolen anser dock att denna tolkning förefaller skilja sig från vad som föreskrivs i delegerad förordning 2016/341 och dessutom förefaller vara svår att förena med det system för tullbefrielse som föreskrivs i de aktuella genomförandeförordningarna. För att befrias från tullen på solcellsmoduler måste nämligen två ytterligare Taric-nummer anges i försäkran, det vill säga både Taric-numret för tillverkaren av modulerna och Taric-numret för tillverkaren av cellerna. Det ytterligare Taric-numret för tillverkaren av solcellsmodulerna kan dock inte anges om det endast är cellerna som har tillverkats i Malaysia eller Taiwan.
18.      Den hänskjutande domstolen vill dessutom få klarhet i huruvida försäkran på de fakturor som har utfärdats av de åtalade företagen uppfyller formkraven i de aktuella genomförandeförordningarna och huruvida samtliga uppgifter i en försäkran är väsentliga för att den ska vara giltig eller huruvida importörerna får använda annan bevisning för att styrka att en sådan försäkran är korrekt.
19.      Mot denna bakgrund beslutade den hänskjutande domstolen att vilandeförklara det straffrättsliga förfarandet och att ställa tre tolkningsfrågor till domstolen. På EU-domstolens begäran kommer dock detta förslag till avgörande att inriktas på den första och den tredje tolkningsfrågan, som den hänskjutande domstolen har ställt för att få klarhet i följande:
”1.      Ska solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel som satts samman i Sydkorea eller Vietnam med solceller som tillverkats i Malaysia eller Taiwan och sedan importerats till unionen från Sydkorea eller Vietnam anses vara ’avsända från Malaysia och Taiwan’, i den mening som avses i genomförandeförordningarna 2016/184, 2016/185, 2017/366 och 2017/367, med följden att de ska deklareras med Malaysia eller Taiwan som ’avsändningsland’ och med de relevanta varukoderna för solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel ’importerade från Malaysia eller Taiwan’?
…
3.      För det fall fråga 1 ska besvaras jakande, ska försäkran på den giltiga handelsfakturan i så fall ha exakt den ordalydelse och uppfylla de (form)krav som anges i artikel 4.2 i genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367 och artikel 1.2 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185, eller är det möjligt att frångå denna lydelse och dessa (form)krav, med eller utan stöd av annan bevisning som styrker att uppgifterna i försäkran är korrekta och tillförlitliga?”
II.    Bedömning
A.      Den första tolkningsfrågan
20.      Den första tolkningsfrågan kan delas in i två delar. För det första vill den hänskjutande domstolen få klarhet i hur uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan” som används i de aktuella genomförandeförordningarna(22) ska tolkas, med avseende på solcellsmoduler som satts samman i Sydkorea eller Vietnam med solceller som tillverkats i Malaysia eller Taiwan och sedan importerats till unionen från Sydkorea eller Vietnam. För det andra har den hänskjutande domstolen bett EU-domstolen att fastställa vad tolkningen av detta uttryck får för konsekvenser för skyldigheterna på tullområdet (särskilt angivandet av avsändningsland och användningen av de relevanta varukoderna) vid import av dessa moduler till unionen.
21.      Det ska inledningsvis påpekas att den hänskjutande domstolen har fastställt att de aktuella solcellsmodulerna har sitt ursprung i Malaysia och Taiwan, även om de har satts samman i Sydkorea eller Vietnam. Solcellsmodulernas ursprung avgörs nämligen av solcellernas ursprung,(23) vilka i förevarande fall har sitt ursprung i Malaysia och Taiwan. Den hänskjutande domstolens osäkerhet är följaktligen begränsad till frågan huruvida sådana moduler, under de omständigheter som föreligger i ovannämnda fall, också ska anses vara ”avsända från Malaysia och Taiwan”, i den mening som avses i de aktuella genomförandeförordningarna.
1.      Tolkningen av uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan”, i den mening som avses i de aktuella genomförandeförordningarna
22.      Vid EU-domstolen har det i huvudsak föreslagits två möjliga tolkningar av uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan” som används i de aktuella genomförandeförordningarna. Enligt ett första synsätt, som har gjorts gällande av de åtalade företagen vid den hänskjutande domstolen, ska det göras en restriktiv tolkning av detta uttryck i den meningen att det enbart syftar på den direkta ”sändningen” av solcellsmoduler från Malaysia eller Taiwan. Denna tolkning skulle vara förenlig med begreppet ”avsändnings-/exportland” i den mening som avses i tullagstiftningen(24) och skulle följaktligen medföra att den aktuella importen inte omfattas av de aktuella genomförandeförordningarnas tillämpningsområde.
23.      Enligt ett andra synsätt, som har gjorts gällande av kommissionen och Konungariket Belgien, ska det istället göras en extensiv tolkning av uttrycket som omfattar inte bara situationerna med direkt sändning från Malaysia och Taiwan, utan även situationer av det slag som är i fråga i målet vid den hänskjutande domstolen, där solcellsmodulerna bestående av solceller som har tillverkats i dessa båda länder har satts samman i tredjeland och därifrån har skickats till unionen.
24.      Det är följaktligen nödvändigt att göra en tolkning av uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan”, såsom det används i de aktuella genomförandeförordningarna. I det avseendet följer det av fast rättspraxis att vid tolkningen av en unionsbestämmelse ska inte bara lydelsen beaktas, utan också sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som bestämmelsen ingår i.(25)
a)      Bokstavstolkning
25.      Vad först beträffar bokstavstolkningen, noterar jag att det vid en granskning av de olika språkversionerna av de relevanta bestämmelserna i de aktuella genomförandeförordningarna framkommer vissa betydande terminologiska skillnader.
26.      I en första grupp (majoriteten) av språkversioner används nämligen uttryck som tycks syfta på själva handlingen att ”skicka” eller yrkesmässigt ”befordra”. I till exempel den engelska språkversionen används uttrycket ”consigned from Malaysia and Taiwan”, i den tyska språkversionen används uttrycket ”aus Malaysia und Taiwan versandte Einfuhren” och i den nederländska språkversionen, som är språket vid den hänskjutande domstolen, används uttrycket ”verzonden uit Maleisië en Taiwan”.(26)
27.      I en andra grupp (minoriteten) av språkversioner av de aktuella genomförandeförordningarna, i vilken den italienska språkversionen (men även den spanska och den grekiska språkversionen)(27) ingår, används istället uttrycket ”härrörande”, vilket således inte syftar på själva handlingen att avsända, utan på solcellsmodulernas ”härkomst”.
28.      Den franska språkversionen utmärker sig dessutom genom att båda uttrycken används. I denna språkversion används nämligen, i överensstämmelse med den första gruppen, uttrycket ”expédiés de” för att hänvisa till Malaysia och Taiwan, men uttrycket ”en provenance de” används i överensstämmelse med den andra gruppen av språkversioner, för att hänvisa till Folkrepubliken Kina, medan de andra språkversionerna använder samma uttryck för att syfta på både Malaysia och Taiwan och på Folkrepubliken Kina.
29.      En bokstavlig analys av de olika språkversionerna av det aktuella uttrycket gör det således inte möjligt att komma fram till en exakt slutsats beträffande den innebörd som ska ges uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan”, i den mening som avses i de aktuella genomförandeförordningarna. Även om majoriteten av språkversionerna använder uttrycket ”avsända”, vilket överensstämmer med den första av de möjliga tolkningar som har föreslagits vid EU‑domstolen och som har nämnts i punkt 22 ovan, använder de övriga språkversionerna istället begreppet ”härkomst” som mer liknar den andra av de föreslagna tolkningarna.
30.      I detta sammanhang framgår det av rättspraxis att för att säkerställa en enhetlig tolkning och tillämpning av en och samma text, vars version på ett av unionens språk skiljer sig från andra språkversioner, ska den aktuella bestämmelsen tolkas med hänsyn till systematiken i och ändamålet med de föreskrifter i vilka den ingår.(28)
b)      Kontextuell tolkning
31.      Vad beträffar den systematiska analysen, är unionslagstiftningen för att motverka kringgående av antidumpnings- och utjämningstullar det sammanhang i vilket det aktuella uttrycket ingår. Som framgår av punkterna 6 och 9 ovan utgör genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 förordningar för att motverka kringgående, medan genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367 utgör förordningar varigenom, efter förfaranden för översyn,(29) de ursprungliga antidumpnings- och utjämningsåtgärderna avseende Folkrepubliken Kina förlängdes, och som även innehåller en förlängning av de åtgärder mot kringgående som infördes genom de ovannämnda genomförandeförordningarna från år 2016 avseende Malaysia och Taiwan.
32.      I det avseendet ska det påpekas att bestämmelserna vad gäller kringgående utgör en rättslig ram som, inom ramen för unionens antidumpningslagstiftning, har vissa särdrag och utgör således ett särskilt rättsligt system på detta område.(30) Motsvarande överväganden gäller för unionens lagstiftning för att motverka kringgående vad gäller utjämningstullar.(31)
33.      Av detta följer att de begrepp och de uttryck som används i den särskilda rättsliga ramen för åtgärder mot kringgående – oavsett huruvida de utgör antidumpnings- eller utjämningsåtgärder – ska tolkas mot bakgrund av det system som är specifikt för denna reglering och således mot bakgrund av de särskilda syften som eftersträvas med dessa bestämmelser och de åtgärder som vidtas på grundval av dessa.
34.      I det nu aktuella målet har dock den hänskjutande domstolen ställt en fråga om samspelet mellan åtgärderna mot kringgående i fråga om antidumpnings- och utjämningstullar och de tullrättsliga bestämmelserna. Nämnda domstol har påpekat att det på nederländska (liksom i flera andra språkversioner som har nämnts i punkt 26 ovan) finns ett samband mellan de uttryck som används i genomförandeförordningarna och i tullagstiftningen, vilka båda hänvisar till ”sändning” i fysisk bemärkelse. Den extensiva tolkning som har nämnts i punkt 23 ovan skulle följaktligen vara oförenlig med de tullrättsliga bestämmelserna, i vilka det används uttryck som motsvarar de uttryck som används i de aktuella genomförandeförordningarna.
35.      Jag vill i det avseendet påpeka att antidumpnings- och utjämningslagstiftningen, å ena sidan, och tullagstiftningen, å andra sidan, utgör olika regleringar, även om de har det gemensamt att båda avser import till unionen.
36.      För det första omfattas båda av unionens exklusiva befogenhet, men de är självständiga(32) och baseras på rättsliga grunder som inte helt och hållet sammanfaller.(33) För det andra eftersträvar de olika mål. Såsom redan har påpekats ovan utgör unionens antidumpnings- och utjämningslagstiftning handelspolitiska skyddsinstrument som i huvudsak syftar till att återställa rättvisa konkurrensvillkor på den inre marknaden, motverka otillbörliga fördelar som orsakats av dumpning eller utländska offentliga subventioner som vållar unionsindustrin skada.(34) Tullrätten reglerar däremot samtliga bestämmelser och förfaranden som är tillämpliga på varor som förs in i eller förs ut ur unionens tullområde, genom att säkerställa dels en korrekt tillämpning av de tullar som föreskrivs i tullkodexen,(35) dels ett enhetligt genomförande av tullbestämmelserna inom hela unionen.(36)
37.      Domstolen har följaktligen klargjort att även om antidumpningsåtgärder är funktionellt oberoende i förhållande till den gemensamma tulltaxan,(37) är dock tullagstiftningen tillämplig på antidumpnings- eller utjämningstullar endast om det föreskrivs i de förordningar som fastställer sådana tullar.(38) Så är fallet i förevarande mål, då – såsom har påpekats i punkterna 8 och 9 ovan – de aktuella genomförandeförordningarna uttryckligen hänvisar till ”gällande bestämmelser om tullar”.
38.      Av detta följer att den särskilda rättsliga ramen för unionens tullrätt, under vissa omständigheter, eventuellt kan bli relevant även vid tolkningen av antidumpnings- eller utjämningsbestämmelserna. I den mån de uttryck som ska tolkas utgör uttryck som är specifika för antidumpnings- och utjämningslagstiftningen, har emellertid dessa ett självständigt och tydligt innehåll som är specifikt för denna lagstiftning och de syftar till att uppnå de mål som är specifika för denna lagstiftning. Uttrycken behöver således inte nödvändigtvis sammanfalla med uttrycken (även om de är liknande) i tullagstiftningen och tolkningen av deras innebörd på grundval av dessa mål kan inte komma att ändras för att överensstämma med terminologin i tullrätten.(39) Detta gäller i än högre grad om den tolkning som överensstämmer med tullrätten är sådan att den äventyrar dessa mål som är specifika för unionens handelspolitiska skyddslagstiftning, och i synnerhet lagstiftningen för att motverka kringgående.
39.      När det föreligger osäkerhet om tolkningen av de begrepp som är specifika för antidumpnings- eller utjämningslagstiftningen och de liknande begreppen i tullrätten, ska följaktligen en tolkning mot bakgrund av syftena med antidumpnings- eller utjämningslagstiftningen ha företräde. I förevarande fall bekräftas för övrigt detta av den allmänna karaktären på den hänvisning som görs i de aktuella genomförandeförordningarna till tullagstiftningen, vilken är tillämplig ”om inget annat anges” i nämnda förordningar.
40.      Sammanfattningsvis framgår det av det ovan anförda att uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan” som används i de aktuella genomförandeförordningarna ska, eftersom det används inom den rättsliga ramen för åtgärderna för att motverka kringgående vad gäller antidumpnings- och utjämningstullar, tolkas mot bakgrund av de särskilda målen med denna lagstiftning och de åtgärder som vidtagits på grundval av denna.
c)      Teleologisk tolkning
41.      Vad beträffar syftet med lagstiftningen för att motverka kringgående framgår det av fast rättspraxis att det enda syftet med en förordning som utvidgar en antidumpningstull är att säkerställa att åtgärden är effektiv och att undvika att den kringgås. En åtgärd som utvidgar en slutgiltig antidumpningstull syftar således till att skydda en verkningsfull tillämpning av de slutgiltiga antidumpningsåtgärderna.(40)
42.      Det är således mot bakgrund av detta mål, det vill säga att säkerställa att de antidumpningsåtgärder som unionen har antagit är effektiva och att undvika att de kringgås, som unionens bestämmelser om förbud mot kringgående av åtgärder och de uttryck som används i de åtgärder som antagits på grundval av dessa bestämmelser ska tolkas.(41) Samma principer gäller för utjämningsåtgärderna.(42)
43.      Av detta följer att en tolkning, som skulle göra det möjligt för de ekonomiska aktörerna att enkelt undgå en utvidgning av den slutgiltiga tullen (oavsett om det är en antidumpningstull eller en utjämningstull) genom att sammansättning sker i olika tredjeländer, och riskera att äventyra effektiviteten av unionens bestämmelser och åtgärder för att motverka kringgående, strider mot syftet med dessa bestämmelser och åtgärder.(43)
44.      I förevarande mål uppställs i de aktuella genomförandeförordningarna en motbevisbar presumtion om att vilken solcell som helst som avsänts från Malaysia eller Taiwan kringgår antidumpnings- eller utjämningsåtgärderna avseende celler och solcellsmoduler med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina. Det enda undantaget avser de celler eller moduler som har tillverkats av företag som har samarbetat under antidumpnings- och antisubventionsundersökningarna och som har visat att de inte har använt olagliga metoder.(44) Det rör sig om tillverkare i god tro som inte kan anses vara ansvariga för att ha kringgått de ursprungliga antidumpnings- och utjämningsåtgärderna som de kinesiska tillverkarna ålagts.
45.      Den föreslagna restriktiva tolkningen av uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan” som används i de aktuella genomförandeförordningarna skulle medföra att endast ”direkta sändningar” till unionen – av malaysiska eller taiwanesiska celler eller moduler som innehåller sådana celler – som skett från Malaysia och Taiwan omfattades av förordningarnas tillämpningsområde. Ett sådant synsätt skulle få till följd att enbart den omständigheten att det längs vägen till unionen tillkommer ett tredjeland, i vilket det sker en icke väsentlig förädling – det vill säga malaysiska eller taiwanesiska solceller som sätts samman till solcellsmoduler och sedan sänds till unionen – gör att ovannämnda presumtion som uppställs i de aktuella genomförandeförordningarna förlorar sin verkan. Eftersom de aktuella modulernas väsentliga komponent – som för övrigt ger upphov till deras ursprung(45) – består av malaysiska eller taiwanesiska celler som är föremål för åtgärden mot kringgående, skulle dessa moduler undgå åtgärden mot kringgående. En tolkning av detta slag skulle följaktligen kunna äventyra effektiviteten i åtgärderna mot kringgående, vilka har till syfte att säkerställa att antidumpnings- och utjämningstullarna är effektiva i fråga om cellerna och modulerna och förhindra att de kringgås. Denna tolkning skulle följaktligen strida mot målen med de aktuella genomförandeförordningarna.
46.      En extensiv tolkning av uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan”, som sammanfaller med begreppet ”härkomst” och som inte är begränsad till enbart ”direkt sändning”, och som gör det möjligt att låta de situationer med ”indirekta sändningar” som har nämnts i föregående punkt ingå i tillämpningsområdet för åtgärderna mot kringgående, är däremot ägnad att säkerställa att dessa åtgärder får full verkan i enlighet med de mål som eftersträvas med de aktuella genomförandeförordningarna.
47.      I det avseendet ska det påpekas att även om det framgår av den ovannämnda domen Kolachi att begreppet ”härkomst” inom ramen för lagstiftningen för att motverka kringgående av antidumpningstullar och begreppet ”ursprung” i den mening som avses i tullrätten inte sammanfaller,(46) följer det dock av den domen att begreppet ”härkomst” är ett mer flexibelt och bredare begrepp än begreppet ”ursprung”,(47) och att det syftar till att förenkla unionsinstitutionernas bevisbörda för kringgående.(48) I detta sammanhang kan det göras gällande att begreppet härkomst innefattar begreppet ”ursprung”. Om en produkt har sitt ”ursprung” i ett land kommer den av desto större anledning att ”komma från” det landet. Detta framgår av den omständigheten att de aktuella genomförandeförordningarna är tillämpliga ”oavsett om [cellernas eller solcellsmodulernas] deklarerade ursprung är Malaysia och Taiwan eller inte”. Såsom var fallet i domen Kolachi är det inte nödvändigt att institutionerna bevisar att cellerna och modulerna har sitt ursprung i Malaysia eller Taiwan, utan det räcker att de ”kommer från” dessa länder. Om modulerna har sitt ursprung i dessa länder, kommer de dock av desto större anledning att även komma från dessa länder och följaktligen är bestämmelserna för att motverka kringgående tillämpliga.
48.      I motsats till vad vissa av de åtalade företagen vid den hänskjutande domstolen har hävdat, medför inte den vida tolkningen att de åtgärder mot kringgående som har införts för Malaysia och Taiwan på ett rättsstridigt sätt utvidgas till att omfatta Sydkorea och Vietnam. Det är nämligen inte fråga om någon utvidgning av dessa åtgärder till att omfatta Sydkorea och Vietnam, utan det görs endast en tolkning av de aktuella genomförandeförordningarna som gör det möjligt att undvika ”ett kringgående av åtgärderna mot kringgående”. De sydkoreanska och vietnamesiska tillverkarna av celler eller moduler berörs inte direkt av åtgärderna för att motverka kringgående av antidumpnings- och utjämningstullarna. Det uppställs inte någon presumtion med avseende på dessa, såsom är fallet med Malaysia eller Taiwan. De berörs av denna extensiva tolkning endast om de tillverkar solcellsmoduler genom att använda malaysiska eller taiwanesiska solceller som omfattas av åtgärderna mot kringgående som väsentliga komponenter i modulerna. Eftersom solcellsmodulerna i sådant fall ska kvalificeras som att de har sitt ursprung i Malaysia och Taiwan, blir lagstiftningen för att motverka kringgående i fråga om dessa länder relevant. En sådan tolkning framstår som allt annat än orimlig i förhållande till tillverkarna från dessa länder som exporterar solcellsmoduler till unionen.
49.      Vidare tycks det inte vara korrekt att hävda, såsom vissa av de åtalade företagen vid den hänskjutande domstolen har gjort, att det aldrig var lagstiftarens avsikt att låta åtgärderna mot kringgående omfatta solcellsmoduler som satts samman i tredjeland. De aktuella genomförandeförordningarna avser nämligen inte bara solcellsmoduler, utan även solceller som utgör en väsentlig beståndsdel i sådana moduler. Att tillåta en restriktiv tolkning skulle, såsom har framgått ovan, medföra att dessa åtgärder fråntas sin ändamålsenliga verkan. Med hänvisning till dessa genomförandeförordningar, var lagstiftarens avsikt – vilken naturligtvis är relevant vid tolkningen av unionsrättens bestämmelser(49) – att undvika ett kringgående av antidumpnings- och utjämningsåtgärderna.
50.      Den extensiva tolkningen är dessutom förenlig med systemet för att motverka kringgående, vilket – såsom framgår av rättspraxis – grundar sig på att importören görs ansvarig, vilken alltid har möjlighet att visa att den aktuella importen inte omfattas av tillämpningsområdet för åtgärderna mot kringgående eller att importen omfattas av ett av de undantag som dessa åtgärder föreskriver, det vill säga i förevarande fall att solcellsmodulerna innehåller solceller som tillverkats av en av de malaysiska eller taiwanesiska tillverkare som är tullbefriad.(50) En sådan tolkning strider inte på något sätt mot den rättspraxis som de åtalade företagen har nämnt.(51)
51.      Sammanfattningsvis ska tolkningen av uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan” i de aktuella genomförandeförordningarna, vilken görs inom ramen för bestämmelserna och åtgärderna för att motverka kringgående av antidumpnings- och utjämningstullar mot bakgrund av syftena med dessa bestämmelser och åtgärder, anses tala för den extensiva tolkningen av detta uttryck som att det hänvisar till ”härkomst” och inte till ”sändning” i strikt bemärkelse.
2.      Följderna för skyldigheterna att inge tulldeklaration
52.      I den första tolkningsfrågans andra del vill den hänskjutande domstolen vidare få klarhet i vilka praktiska konsekvenser tolkningen av uttrycket ”avsända från Malaysia eller Taiwan” får för de tullskyldigheter som åligger importörerna vid import av sådana solcellsmoduler som de nu aktuella. Den hänskjutande domstolen vill särskilt få klarhet i huruvida sådana moduler ska deklareras med Malaysia eller Taiwan som ”avsändningsland” och vilka varukoder som ska användas. Nämnda domstol är tveksam till huruvida det är möjligt för importörerna att konkret kunna fullgöra de formaliteter som krävs enligt de aktuella genomförandeförordningarna.
53.      I överensstämmelse med vad som har angetts i punkt 50 ovan, ska det i det avseendet påpekas att i ett system som grundar sig på att importören görs ansvarig, ankommer det på importören, för att kunna dra fördel av tullbefrielsen, att visa att de varor som importeras till unionen kan undantas från antidumpnings- eller utjämningsåtgärderna. Det är således importörens ansvar att uppfylla de formella krav som uppställs i den relevanta lagstiftningen och ange de olika relevanta Taric-numren. För att i förevarande fall kunna dra fördel av den aktuella tullbefrielsen, måste det således på ett entydigt sätt framgå av tulldeklarationen att de aktuella solcellsmodulerna innehöll celler som var tillverkade i Malaysia och Taiwan av tillverkare som var tullbefriade enligt de aktuella genomförandeförordningarna och alla vederbörliga handlingar måste även tillhandahållas, i möjligaste mån kompletterade med alla de uppgifter som krävs.
54.      De åtalade företagen har dock tagit upp en rad frågor som har återgetts av den hänskjutande domstolen i beslutet om hänskjutande.
55.      För det första uppkommer frågan om angivandet av ”Avsändnings-/exportland” i fält 15 i bilaga 9 till genomförandeförordning 2016/341.
56.      I vissa språkversioner, såsom den engelska eller den italienska språkversionen, i vilka det används olika uttryck i de aktuella genomförandeförordningarna och i tullagstiftningen,(52) tycks frågan inte vara problematisk i det avseendet. I de språkversioner där samma terminologi används i de båda lagstiftningarna, som till exempel i den franska språkversionen eller på rättegångsspråket, det vill säga nederländska,(53) kan däremot användningen av samma uttryck faktiskt leda till förväxling.
57.      I det sammanhanget anser jag att det, trots denna bristande språkliga konsekvens, står klart att ”avsändningslandet” som avses i ovannämnda fält 15 är det land varifrån modulerna fysiskt skickades – vilket inte nödvändigtvis motsvarar ”härkomstlandet” i den mening som avses i åtgärderna mot kringgående – det vill säga i förevarande fall Sydkorea eller Vietnam. Detta framgår, såsom den hänskjutande domstolen korrekt har påpekat, både av anmärkningarna i fält 15(54) och av användningen av en konsekvent terminologi i de övriga språkversionerna, såsom den engelska och den italienska språkversionen.
58.      Såsom kommissionen påpekade vid förhandlingen var det dock, för att det på ett entydigt sätt skulle framgå att de aktuella solcellsmodulerna innehöll celler som var tillverkade i Malaysia och Taiwan av tillverkare som var tullbefriade, fullt möjligt, och till och med nödvändigt, att i fält 33 avseende ”varukod”, tillsammans med den relevanta koden för solcellsmodulerna, ange Taric-numret för de celler som var tillverkade av de relevanta malaysiska eller taiwanesiska tillverkare som var tullbefriade och Taric-tilläggsnumret för den specifika tillverkare som anges i de aktuella genomförandeförordningarna.
59.      För det andra har vissa av de åtalade företagen hävdat att det var omöjligt att upprätta och bifoga de försäkringar som krävs enligt de aktuella genomförandeförordningarna, i synnerhet eftersom det inte fanns något Taric-tilläggsnummer för de sydkoreanska eller vietnamesiska tillverkarna av solcellsmoduler. Vid en genomläsning av artikel 1.2 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 respektive artikel 4.2 i genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367 framgår dock inte att det var omöjligt i förevarande fall att upprätta och bifoga dessa försäkringar. För det första ska sådana försäkringar upprättas ”av tillverkaren eller avsändaren” som har utfärdat fakturan. I förevarande fall förefaller denna enhet kunna vara den sydkoreanska eller vietnamesiska tillverkaren som tillverkade solcellsmodulen, och inte den malaysiska eller taiwanesiska tillverkaren som tillverkade cellen. Det är svårt att se varför en sådan enhet inte kunde utfärda en försäkran av detta slag. För det andra ska det påpekas, vad beträffar innehållet i försäkran, att även om det inte kunde anges något Taric-tilläggsnummer för den sydkoreanska eller vietnamesiska tillverkaren – då något sådant nummer inte finns på grund av att dessa tillverkare inte beaktades i de aktuella genomförandeförordningarna – kunde och skulle däremot, såsom uttryckligen krävs, Taric-tilläggsnumret anges (förutom företagets namn och adress) för den malaysiska eller taiwanesiska tillverkaren av de solceller som modulen bestod av, vilken var undantagen från åtgärderna mot kringgående.
3.      Slutsats beträffande den första tolkningsfrågan
60.      Av det ovan anförda följer att uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan” i de aktuella genomförandeförordningarna ska tolkas så, att det syftar på de aktuella solcellsmodulernas härkomst. Solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel som har satts samman i Sydkorea eller Vietnam med solceller som har tillverkats i Malaysia eller Taiwan och därefter har importerats till unionen från Sydkorea eller Vietnam, ska följaktligen anses vara ”avsända från Malaysia och Taiwan” i den mening som avses i genomförandeförordningarna. Det ska deklareras att dessa solcellsmoduler eller solcellspaneler har Sydkorea eller Vietnam som ”avsändningsland”, i den mening som avses i fält 15 i avdelning II.C i tillägg C1 i bilaga 9 till delegerad förordning 2016/341, och de relevanta varukoderna för solcellsmoduler eller solcellspaneler ”importerade från Malaysia eller Taiwan” ska anges.
B.      Den tredje tolkningsfrågan
61.      Den hänskjutande domstolen har ställt den tredje tolkningsfrågan för att få klarhet i huruvida försäkran som finns i den vederbörligen utformade handelsfakturan ska ha exakt den ordalydelse och uppfylla de formella krav som uppställs i de aktuella genomförandeförordningarna(55), eller huruvida det är möjligt för importörerna att frångå denna lydelse och dessa formella krav, med eller utan stöd av annan bevisning som styrker att uppgifterna i försäkran är korrekta och tillförlitliga.
62.      I det avseendet framgår det av rättspraxis att bestämmelserna om befrielse från antidumpnings- och utjämningstullar ska tolkas restriktivt. Sådan befrielse kan endast beviljas på vissa villkor, i vissa särskilt föreskrivna fall, och utgör sålunda undantag från det normala förfarandet för antidumpnings- och utjämningstullar.(56)
63.      Enligt denna rättspraxis ska de relevanta bestämmelserna i genomförandeförordningarna, i vilka det föreskrivs särskilda formkrav för att kunna dra fördel av de befrielser från tull som föreskrivs däri, således tolkas restriktivt. Av detta följer att det i princip inte ska medges några undantag från dessa formkrav, vilka har till funktion att bekräfta riktigheten av uppgifterna om de importerade produkter som omfattas av tullbefrielsen. Försäkran i den vederbörligen utformade handelsfakturan som föreskrivs i dessa bestämmelser ska följaktligen i möjligaste mån innehålla alla uppgifter och all information som ska anges enligt dessa bestämmelser. De försäkringar som inte innehåller all information som krävs kan följaktligen i princip inte godtas.
64.      En tolkning av dessa bestämmelser som innebär att en importör nekas tullbefrielse på grund av att det i den handling som krävs inte anges information som inte går att lämna på grund av att den inte finns är dock enligt min mening orimlig och strider mot proportionalitetsprincipen. Såsom redan har angetts i punkt 59 ovan, var det i förevarande fall inte praktiskt möjligt för importörerna att i den försäkran som krävs enligt de relevanta bestämmelserna ange Taric-tilläggsnumret för den sydkoreanska eller vietnamesiska tillverkaren, då det inte fanns något sådant nummer på grund av att dessa tillverkare inte beaktades i de aktuella genomförandeförordningarna. Under dessa omständigheter kan underlåtenheten att ange Taric-tilläggsnumret i nämnda försäkran enligt min mening inte leda till den aktuella tullbefrielsen nekas, i den mån det fastställs av de behöriga nationella myndigheterna, eventuellt på grundval av andra uppgifter, att påståendena i försäkran är riktiga. Sådana andra uppgifter kan till exempel bestå av fakturor på inköp av solceller som den vietnamesiska eller sydkoreanska tillverkaren har köpt av den malaysiska eller taiwanesiska tillverkare som är tullbefriade.
65.      Jag anser följaktligen att den tredje tolkningsfrågan ska besvaras enligt följande. Artikel 1.2 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 samt artikel 4.2 i genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367 ska tolkas så, att de försäkringar som föreskrivs däri ska innehålla alla uppgifter och all information som ska anges enligt dessa bestämmelser, med förbehåll för de uppgifter eller den information som det inte är praktiskt möjligt att lämna på grund av att de inte finns. I ett sådant fall kan de behöriga nationella myndigheterna, om det är nödvändigt och lämpligt, fastställa huruvida de nödvändiga kraven för att dra fördel av den befrielse från tull som föreskrivs i dessa genomförandeförordningar är uppfyllda eventuellt på grundval av andra relevanta uppgifter.
C.      Några anmärkningar avseende målet vid den nationella domstolen
66.      Utöver svaren på tolkningsfrågorna anser jag att det är lämpligt att göra några ytterligare påpekanden, som skulle kunna vara till stöd för den hänskjutande domstolen vid avgörandet av det mål som är anhängigt vid den domstolen.
67.      Det följer nämligen av fast rättspraxis att det, enligt det förfarande för samarbete mellan nationella domstolar och EU‑domstolen som införts genom artikel 267 FEUF, ankommer på EU‑domstolen att tillhandahålla den nationella domstolen alla uppgifter om unionsrättens tolkning som kan vara användbara vid avgörandet av det nationella målet, oberoende av huruvida den hänskjutande domstolen har hänvisat därtill i sin fråga.(57)
68.      I det avseendet vill jag erinra om att det mål som den hänskjutande domstolen ska pröva avser ett straffrättsligt förfarande mot de åtalade företagen för de gärningar som har nämnts ovan i punkt 13.
69.      Av de överväganden som har gjorts i detta förslag till avgörande framgår klart att tolkningen av uttrycket ”härkomstland” (på alla språk och naturligtvis på nederländska) i samband med de aktuella åtgärderna mot kringgående faktiskt inte är så tydlig, i synnerhet med hänvisning till den terminologiska överlappningen med uttrycket ”avsändningsland” i tullagstiftningen.(58) En sådan osäker situation skulle därför även kunna påverka frågan om motsvarande varukoder används på ett korrekt sätt, och följaktligen omfattningen av de påföljder som ska utdömas om brott föreligger och deras proportionalitet.
70.      Det framgår av fast rättspraxis att det naturligtvis ankommer på medlemsstaten att fastställa arten på den påföljder (administrativa eller straffrättsliga) som ska åläggas om gemenskapslagstiftningen inte följs. Sådana påföljder ska i vilket fall som helst vara effektiva, stå i rimlig proportion till överträdelsen samt vara avskräckande.(59)
71.      Det ankommer på den hänskjutande domstolen att, beroende på omständigheterna och de uppgifter som är specifika för varje enskilt fall som den ska avgöra och på grundval av bestämmelserna i sin nationella rättsordning, fastställa huruvida den eventuella rättsosäkerhet som råder avseende den innebörd som ska ges uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan” på nederländska kan motivera att en straffrättslig påföljd åläggs i målet vid den nationella domstolen för de aktuella gärningarna eller eventuellt kan utgöra en form av förmildrande omständighet med avseende på det straffrättsliga ansvaret.
72.      I det avseendet vill jag dock bara påpeka att enligt fast rättspraxis kräver rättssäkerhetsprincipen dels att rättsregler ska vara klara och precisa, dels att enskilda kan förutse hur dessa rättsregler kommer att tillämpas, i synnerhet om rättsreglerna kan få negativa konsekvenser. Enligt nämnda princip krävs det i synnerhet att en lagstiftning gör det möjligt för dem som berörs därav att få kännedom om den exakta omfattningen av de skyldigheter som de därigenom åläggs och att de på ett otvetydigt sätt kan få kännedom om sina rättigheter och skyldigheter och vidta åtgärder i enlighet därmed.(60)
73.      Det framgår även av rättspraxis att den straffrättsliga legalitetsprincipen, som stadfästs i artikel 49.1 i stadgan och som utgör ett särskilt uttryck för den allmänna rättssäkerhetsprincipen, innebär att lagen på ett tydligt sätt ska beskriva brotten och de straff som utdöms för dem. Det villkoret är uppfyllt när en enskild av den relevanta bestämmelsens lydelse och, vid behov, med hjälp av domstolarnas tolkning av lydelsen, kan utläsa vilka handlingar och vilken underlåtenhet som leder till straffrättsligt ansvar.(61)
74.      Det ankommer således på den hänskjutande domstolen, om och när så krävs, att bedöma vad dessa principer i rättspraxis får för konkreta konsekvenser i det nationella målet.
III. Förslag till avgörande
75.      Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår jag att EU-domstolen besvarar den första och den tredje tolkningsfrågan från Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Förstainstansdomstolen i Antwerpen, Belgien) på följande sätt:
Uttrycket ”avsända från Malaysia och Taiwan” i genomförandeförordningarna 2016/184, 2016/185, 2017/366 och 2017/367 ska tolkas så, att det syftar på de aktuella solcellsmodulernas ”härkomst”. Solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel som har satts samman i Sydkorea eller Vietnam med solceller som har tillverkats i Malaysia eller Taiwan och därefter har importerats till unionen från Sydkorea eller Vietnam, ska följaktligen anses vara ”avsända från Malaysia och Taiwan” i den mening som avses i genomförandeförordningarna. Det ska deklareras att dessa solcellsmoduler eller solcellspaneler har Sydkorea eller Vietnam som ”avsändningsland”, i den mening som avses i fält 15 i avdelning II.C i tillägg C1 i bilaga 9 till delegerad förordning 2016/341, och de relevanta varukoderna för solcellsmoduler eller solcellspaneler ”importerade från Malaysia eller Taiwan” ska anges.
Artikel 1.2 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 samt artikel 4.2 i genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367 ska tolkas så, att de försäkringar som föreskrivs däri ska innehålla alla uppgifter som ska anges enligt dessa bestämmelser, med förbehåll för de uppgifter eller den information som det inte är praktiskt möjligt att lämna på grund av att de inte finns. I ett sådant fall kan de behöriga nationella myndigheterna, där så är nödvändigt och lämpligt, fastställa huruvida de nödvändiga kraven för att dra fördel av den befrielse från tull som föreskrivs i dessa genomförandeförordningar är uppfyllda eventuellt på grundval av andra relevanta uppgifter.
1      Originalspråk: italienska.
2      Se även, i det avseendet, förslag till avgörande av generaladvokaten Pitruzzella i målet kommissionen/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, punkt 1).
3      NV Jas Forwarding Worldwide (Belgium), Gerlach & Co NV, BO Baywa r.e. Solar Systems S.A.R.L., BO Bejulo, BO Memodo, BO Densys pv5, BO HelioActive Rendszerintegrátor och BO Donauer Solar Systems.
4      Rådets genomförandeförordning (EU) nr 1238/2013 av den 2 december 2013 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina (EUT L 325, 2013, s. 1).
5      Rådets genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013 av den 2 december 2013 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina (EUT L 135, 2013, s. 66).
6      Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/184 av den 11 februari 2016 om utvidgning av den slutgiltiga utjämningstull som genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013 införts på import av solcellsmoduler av kristallint kisel samt väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina till att även omfatta import av solcellsmoduler av kristallint kisel samt väsentliga komponenter (dvs. celler) avsända från Malaysia och Taiwan, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Malaysia och Taiwan eller inte (EUT L 37, 2016, s. 56).
7      Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/185 av den 11 februari 2016 om utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull som genom rådets förordning (EU) nr 1238/2013 införts på import av solcellsmoduler av kristallint kisel samt väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina till att även omfatta import av solcellsmoduler av kristallint kisel samt väsentliga komponenter (dvs. celler) avsända från Malaysia och Taiwan, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Malaysia och Taiwan eller inte (EUT L 37, 2016, s. 76).
8      Se artikel 1.1 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185.
9      Se artikel 1.1 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185.
10      Se särskilt artikel 1.2 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185.
11      Se artikel 1.4 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185.
12      Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/366 av den 1 mars 2017 om införande av slutgiltiga utjämningstullar på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina till följd av en översyn när åtgärderna upphör att gälla enligt artikel 18.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1037 och om avslutande av den partiella interimsöversynen enligt artikel 19.3 i förordning (EU) 2016/1037 (EUT L 56, 2017, s. 1) (EUT L 183, 2018, s. 1).
13      Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/367 av den 1 mars 2017 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 och om avslutande av den partiella interimsöversynen enligt artikel 11.3 i förordning (EU) 2016/1036 (EUT L 56, 2017, s. 131) (EUT L 183, 2018, s. 1).
14      Se skälen 783 och 784 i genomförandeförordning 2017/366 samt skälen 372 och 373 i genomförandeförordning 2017/367.
15      Se skäl 786 och artikel 4.1 i genomförandeförordning 2017/366 samt skäl 375 och artikel 4.1 i genomförandeförordning 2017/367.
16      Se artikel 4.3 i genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367.
17      Endast i två fall angavs att solcellsmodulerna hade sitt ursprung i och hade avsänts från Taiwan, se punkt 3 i beslutet om hänskjutande.
18      Med undantag av de två fall som har angetts i den föregående fotnoten.
19      Med rubriken ”Formaliteter vid övergång till fri omsättning, användning för särskilda ändamål, aktiv förädling, tillfällig införsel och tullagerförfarandet”.
20      Kommissionens delegerade förordning (EU) 2016/341 av den 17 december 2015 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller övergångsregler för vissa bestämmelser i unionens tullkodex i de fall de relevanta elektroniska systemen ännu inte är i funktion, och om ändring av kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 (EUT L 69, 2016, s. 1).
21      OCM(2019)10202.
22      Se titeln, skälen 5, 6, 17 och 18 samt artikel 1.1 och 1.3 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185, och artikel 4.1 i genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367.
23      Den hänskjutande domstolen har hänvisat till dom av den 20 maj 2021, Renesola UK
(C-209/20, EU:C:2021:400), angående kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1357/2013 av den 17 december 2013 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EUT L 341, 2013, s. 47). Numera regleras frågan i artikel 32 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 av den 28 juli 2015 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller närmare regler avseende vissa bestämmelser i unionens tullkodex (EUT L 343, 2015, s. 1).
24      Se fält 15 som har citerats i punkt 15 ovan.
25      Se, bland annat, dom av den 12 september 2019, kommissionen/Kolachi Raj Industrial
(C-709/17 P, EU:C:2019:717, punkt 82 och där angiven rättspraxis) (nedan kallad domen Kolachi).
26      Till den första gruppen tycks följande språkversioner höra: den portugisiska (”expedidos da Malásia e de Taiwan”), den slovakiska (”odosielaných z Malajzie a Taiwanu”), den tjeckiska (”odesílaných z Malajsie a Tchaj-wanu”), den bulgariska (”изпращан от Малайзия и Тайван”), den kroatiska (”poslanih iz Malezije i Tajvana”), den estländska (”Malaisiast ja Taiwanist lähetatud”), den lettiska (”kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas”), den litauiska (”siunčiamiems iš Malaizijos ir Taivano”), den svenska (”avsända från Malaysia och Taiwan”), den danska (”afsendt fra Malaysia og Taiwan”), den ungerska (”Malajziában és Tajvanon feladott”), den polska (”wysyłanych z Malezji i z Tajwanu”), den slovenska (”poslanih iz Malezije ali s Tajvana”), den finska (”Malesiasta ja Taiwanista lähetettyjen”) och den rumänska (”expediate din Malaysia și din Taiwan”).
27      ”Procedentes de Malasia y Taiwán” på spanska, ”προέλευσης Μαλαισίας και Ταϊβάν” på grekiska.
28      Domen Kolachi, punkt 88.
29      Enligt artikel 11.2 och 11.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (EUT L 176, 2016, s. 21) och artikel 18 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1037 av den 8 juni 2016 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (EUT L 176, 2016, s. 55).
30      I det avseendet, se påpekandena i punkterna 37–39 i förslaget till avgörande av generaladvokaten Pitruzzella i målet kommissionen/Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, som innehåller andra hänvisningar till rättspraxis).
31      Bestämmelserna för att motverka kringgående vad gäller utjämningstullar har, i likhet med bestämmelserna för att motverka kringgående vad gäller antidumpningstullar, inte heller något stöd i WTO:s regler (se, analogt, påpekandena av generaladvokaten Pitruzzella som har nämnts i föregående fotnot).
32      Tullagstiftningen kan hänföras till befogenheten avseende tullunionen som avses i artikel 3.1 a FEUF, medan antidumpnings- och utjämningslagstiftningen kan hänföras till befogenheten avseende den gemensamma handelspolitiken som avses i artikel 3.1 e FEUF.
33      Antidumpnings- och utjämningslagstiftningen baseras på befogenheterna avseende den gemensamma handelspolitiken (artikel 207.2 FEUF), medan tullrätten även baseras på befogenheterna avseende tullunionen och tullsamarbete (särskilt artikel 33 FEUF) och avseende den inre marknaden (artikel 114 FEUF).
34      Se, i det avseendet, dom av den 15 juli 2021, Profit Europe och Gosselin Forwarding Services (C-362/20, EU:C:2021:612, punkt 67 och där angiven rättspraxis), och förslag till avgörande av generaladvokaten Hogan i målet Jebsen & Jessen (C-543/19, EU:C:2020:555 punkterna 43 och 52).
35      Se i det avseendet, för ett liknande resonemang, dom av den 27 februari 2014, Greencarrier Freight Services Latvia (C-571/12, EU:C:2014:102, punkt 32).
36      Se i det avseendet, för ett liknande resonemang, dom av den 11 november 1999, Söhl & Söhlke (C-48/98, EU:C:1999:548, punkt 48).
37      Se, i det avseendet, dom av den 15 juli 2021, Profit Europe och Gosselin Forwarding Services (C-362/20, EU:C:2021:612, punkt 68).
38      Dom av den 22 maj 2019, Krohn & Schröder (C-226/18, EU:C:2019:440, punkt 33).
39      Att begreppen i antidumpningslagstiftningen är självständiga och skiljer sig från begreppen i tullrätten har framhållits i domen Kolachi, punkt 90. Se, i det avseendet, även förslaget till avgörande av generaladvokaten Pitruzzella i målet kommissionen/Kolachi Raj Industrial
(C-709/17 P, EU:C:2019:303, punkt 81).
40      Se, för ett liknande resonemang, domen Kolachi, punkt 96 och där angiven rättspraxis.
41      Förslag till avgörande av generaladvokaten Pitruzzella i målet kommissionen/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, punkt 40).
42      Se dom av den 4 december 2024, PGTEX Morocco/kommissionen (T-246/22, EU:T:2024:880, punkt 42).
43      Se, för ett liknande resonemang, domen Kolachi, punkterna 102, 103 och 104 och där angiven rättspraxis.
44      De tillverkare som har undantagits förtecknas i artikel 1.1 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 samt i artikel 4.1 i genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367.
45      Se, i det avseendet, dom av den 20 maj 2021, Renesola UK (C-209/20, EU:C:2021:400, punkterna 43 och 50).
46      Se domen Kolachi, punkt 90.
47      Förslag till avgörande av generaladvokaten Pitruzzella i målet kommissionen/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, punkt 81).
48      Se, för ett liknande resonemang, domen Kolachi, punkterna 91 och 97.
49      Se, i det avseendet, dom av den 5 september 2024, W. GmbH (C-67/23, EU:C:2024:680, punkt 74).
50      Se, för ett liknande resonemang, domen Kolachi, punkterna 92 och 97.
51      Dessa företag har hänvisat till, för det första, dom av den 5 september 2024, W. GmbH (C‑67/23, EU:C:2024:680), vilken dock ingår i ett helt annat sammanhang än de handelspolitiska skyddsåtgärderna, nämligen införandet av restriktiva åtgärder på grund av att militärregimen i Burma/Myanmar gjort sig skyldig till allvarliga och upprepade kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Nämnda företag har, för det andra, nämnt tribunalens beslut av den 26 juni 2017, Megasol Energie/kommissionen (T-152/16, EU:T:2017:446), där tribunalen dock begränsade sig till att slå fast att sökanden i målet saknade berättigat intresse av att få saken prövad.
52      På engelska används i de aktuella genomförandeförordningarna uttrycket ”consigned from  Malaysia and Taiwan” och fält 15 har rubriken ”dispatch”. På italienska används i de aktuella genomförandeförordningarna uttrycket ”provenienti dalla Malaysia e Taiwan” och fält 15 har rubriken ”paese di spedizione”.
53      På franska används i de aktuella genomförandeförordningarna uttrycket ”expediés de Malesie e Taiwan” och fält 15 har rubriken ”pays d’expedition”. På nederländska används i de aktuella genomförandeförordningarna uttrycket ”verzonden uit Maleisië en Taiwan” och fält 15 har rubriken ”Land van verzending”.
54      Se punkt 27 i beslutet om hänskjutande.
55      Se artikel 1.2 i genomförandeförordningarna 2016/184 och 2016/185 samt artikel 4.2 i genomförandeförordningarna 2017/366 och 2017/367
56      Dom av den 22 maj 2019, Krohn & Schröder (C-226/18, EU:C:2019:440, punkt 46).
57      Dom av den 9 november 2023, Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky (Tillämpningsområdet för återvändandedirektivet) (C-257/22, EU:C:2023:852, punkt 31 och där angiven rättspraxis).
58      Särskilt ovannämnda fält 15 i avdelning II.C i tillägg C1 i bilaga 9 till delegerad förordning 2016/341.
59      Dom av den 26 oktober 1995, Siesse (C-36/94, EU:C:1995:351, punkterna 20 och 24).
60      Se, i det avseendet, bland annat dom av den 22 januari 2026, AK Dlhopolec m.fl. (C-590/24, EU:C:2026:41, punkt 73), dom av den 29 januari 2026, Keladis I och Keladis II (C-72/24 och C-73/24, EU:C:2026:51, punkt 163 och där angiven rättspraxis), och dom av den 30 april 2025, Alenopik (C-745/23, EU:C:2025:294, punkt 31 och där angiven rättspraxis).
61      Se, i det avseendet, dom av den 22 januari 2026, AK Dlhopolec m.fl. (C-590/24, EU:C:2026:41, punkt 74 och där angiven rättspraxis).