EUR-Lex - 61994B0337 - SV
Avis juridique important
|
61994B0337
Förstainstansrättens beslut (första avdelningen i utökad sammansättning) av den 15 mars 2000.
-
Enso-Gutzeit OY mot Europeiska kommissionen.
-
Fastställande av rättegångskostnader.
-
Mål T-337/94 (92).
Rättsfallssamling 2000 s. II-00479
Sammanfattning
Nyckelord
1 Förfarande - Rättegångskostnader - Fastställande - Ersättningsgilla kostnader - Begrepp - Nödvändiga kostnader för parterna - Omständigheter som skall beaktas (Förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 91 b) 2 Förfarande - Rättegångskostnader - Fastställande - Ersättningsgilla kostnader - Begrepp - Medverkan av flera advokater (Förstainstansrättens rättegångsregler, artikel 91 b)
Sammanfattning
1 Det följer av artikel 91 b i förstainstansrättens rättegångsregler att de ersättningsgilla kostnaderna endast omfattar utgifter som utgivits för förfarandet vid förstainstansrätten samt utgifter som varit nödvändiga i detta avseende. Då gemenskapsrätten saknar bestämmelser av taxekaraktär ankommer det på gemenskapsdomstolarna att fritt bedöma omständigheterna i målet med beaktande av tvistens föremål och art, dess betydelse för gemenskapsrättens utveckling samt svårigheterna i målet, omfattningen av det arbete som domstolsförfarandet har kunnat föranleda för ombud eller rådgivare som har medverkat i målet och de ekonomiska intressen som parterna har haft av tvisten. Förstainstansrätten skall för detta ändamål varken beakta en nationell taxa där advokatarvodena fastställs eller en eventuell överenskommelse som den berörda parten och dennes ombud eller rådgivare har ingått i detta avseende. (se punkterna 14 och 15) 2 Även om det i princip enbart är arvodet till en advokat som kan anses omfattas av begreppet ersättningsgilla kostnader i den mening som avses i artikel 91 b i rättegångsreglerna, skall det ändå huvudsakligen bedömas vilket antal arbetstimmar som objektivt kan förefalla nödvändigt med avseende på förfarandet i förstainstansrätten, oavsett mellan hur många advokater arbetsinsatsen har kunnat delas upp. Utgifter som uppkommit till följd av att en ny advokat engagerats under domstolsförfarandet skall endast bäras av den part som förpliktats ersätta rättegångskostnaderna i den mån de motsvarar den tid som den nya advokaten har lagt ner på ärendet, men inte den tid som fordrats för att denne skulle sätta sig in i det. (se punkterna 20 och 21)