62021CJ0607_RES
Mål C‑607/21
XXX
mot
État belge
(begäran om förhandsavgörande från Conseil d’État (Belgien))
Domstolens dom (första avdelningen) av den 10 april 2025
”Begäran om förhandsavgörande – Unionsmedborgarskap – Direktiv 2004/38/EG – Unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier – Artikel 3 – Personkrets som omfattas – Artikel 2 led 2 d – Familjemedlem – Släkting i rakt uppstigande led till en unionsmedborgare som är beroende för sin försörjning av denna unionsmedborgare och/eller dennes partner – Bedömning av kravet på försörjningsberoende – Rätt tidpunkt för bedömningen av det materiella beroendet – Artikel 10 – Villkor för utfärdande av uppehållskort – Uppehållskortets deklaratoriska karaktär – Inlämnande av en ansökan om uppehållskort i den mottagande medlemsstaten flera år efter avresan från ursprungslandet – Huruvida den omständigheten att en vistelse är olaglig enligt den nationella lagstiftningen påverkar bedömningen av kravet på försörjningsberoende”
Unionsmedborgarskap – Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium – Direktiv 2004/38 – Personkrets som omfattas – Tredjelandsmedborgare som är en släkting i rakt uppstigande led till en unionsmedborgare och som är beroende för sin försörjning av denna unionsmedborgare och/eller dennes partner – Tredjelandsmedborgaren ansluter sig till partnern och medborgaren, vilka båda är unionsmedborgare, i den mottagande medlemsstaten – Den berörda medlemsstaten är den medlemsstat där den medborgare till vilken anslutning skett är medborgare och inte den medlemsstat där hans eller hennes partner är medborgare – Omfattas
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artikel 2 led 2, artikel 3.1, artikel 7.1 leden a, b och c, samt artikel 7.2)
(se punkterna 28–34)
Unionsmedborgarskap – Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium – Direktiv 2004/38 – Personkrets som omfattas – Tredjelandsmedborgare som är en släkting i rakt uppstigande led till en unionsmedborgare som är beroende för sin försörjning av denna unionsmedborgare och/eller dennes partner – Krav på beroendeförhållande – Beaktande av släktingens situation i ursprungslandet vid tidpunkten för dennes avresa på grundval av handlingar som utfärdats före denna tidpunkt – Flera år har gått mellan tidpunkten för ankomsten till den mottagande medlemsstaten och tidpunkten för ansökan om uppehållskort – Bedömning utifrån släktingens situation i den mottagande medlemsstaten vid tidpunkten för ansökan om uppehållskort
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artikel 2 led 2 d, artikel 7.2 och artikel 10)
(se punkterna 35–59 samt punkt 1 i domslutet)
Unionsmedborgarskap – Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig på medlemsstaternas territorium – Direktiv 2004/38 – Uppehållsrätt som är härledd från en unionsmedborgares rättigheter – Personkrets som omfattas – Tredjelandsmedborgare som är en släkting i rakt uppstigande led till en unionsmedborgare som är beroende för sin försörjning av denna unionsmedborgare och/eller dennes partner – Det är visat att kravet på beroendeförhållande är uppfyllt såväl vid tidpunkten för inresan i den mottagande medlemsstaten som vid tidpunkten för ansökan om uppehållskort flera år efter inresan – Omfattas – Villkor – Den berörda släktingens olagliga vistelse i den mottagande medlemsstaten vid tidpunkten för ansökan – Saknar betydelse
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artikel 2 led 2 d, artikel 7.2 och artikel 10)
(se punkterna 61–66 samt punkt 2 i domslutet)
Resumé
I detta mål om förhandsavgörande som gäller en ansökan om uppehållskort som ingetts av en släkting i rakt uppstigande led till en partner till en unionsmedborgare lämnar EU-domstolen närmare preciseringar avseende bedömningen av det krav på ett beroendeförhållande mellan släktingen i rakt uppstigande led och unionsmedborgaren eller dennes partner som den sökande måste uppfylla för att erhålla en härledd uppehållsrätt enligt direktiv 2004/38 (
1
).
XXX är marockansk medborgare och mor till en belgisk medborgare som är bosatt i Belgien tillsammans med sin partner N.E.K. År 2005 anmälde N.E.K., som är nederländsk medborgare, sitt sammanboende med XXX son i Belgien.
Efter att ha rest in i Belgien i juli 2011 ansökte XXX, den 21 september 2011, hos belgiska myndigheter om uppehållskort i egenskap av försörjningsberoende släkting i rakt uppstigande led till sin son.
Ansökan avslogs på grund av en ändring av belgisk rätt om familjeåterförening, varpå XXX år 2015 ingav en andra ansökan om uppehållskort, denna gång i egenskap av familjemedlem till N.E.K.
Den nya ansökan avslogs, för det första, på grund av att XXX inte hade lagt fram bevis för att de familjemedlemmar som XXX anslutit sig till hade tillräckliga tillgångar för att ta hand om henne och, för det andra, på grund av att de handlingar som styrkte hennes beroendeförhållande var för gamla. Detta avslag och det åtföljande utvisningsbeslutet fastställdes av Conseil du contentieux des étrangers (Utlänningsdomstolen, Belgien).
År 2017 lämnade XXX in en tredje ansökan om uppehållskort i egenskap av familjemedlem till sin sons partner. Även denna ansökan avslogs, detta på grund av att de belgiska myndigheterna ansåg att de handlingar från åren 2010 och 2011 som styrkte XXX beroendeställning var för gamla.
Genom en dom från augusti 2019 fastställde Conseil du contentieux des étrangers (Utlänningsdomstolen) avslagsbeslutet, eftersom den ansåg att syftet med de handlingar som XXX hade ingett var att intyga att det förelåg ett ekonomiskt beroendeförhållande under åren 2010 och 2011, men att dessa inte kunde styrka att det förelåg en sådan situation vid tidpunkten för hennes ansökan om uppehållskort år 2017.
Denna dom överklagades till den hänskjutande domstolen, som beslutade att fråga EU-domstolen om vilken tidpunkt som ska tjäna som utgångspunkt för bedömningen av kravet på beroendeförhållande och vilken inverkan sökandens olagliga vistelse i den mottagande medlemsstaten eventuellt kan ha på denna bedömning.
EU-domstolens bedömning
Domstolen preciserar inledningsvis att släktingar i rakt uppstigande led som är försörjningsberoende av en unionsmedborgares partner som uppehåller sig i en annan medlemsstat än den han eller hon är medborgare i betraktas som familjemedlemmar till en unionsmedborgare vid tillämpningen av de rättigheter som säkerställs genom direktiv 2004/38, förutsatt att det registrerade partnerskapet uppfyller kriterierna i artikel 2.2 b i samma direktiv. Eftersom den hänskjutande domstolen i det aktuella fallet förefaller anse att den förklaring om sammanboende som lämnades in år 2005 betyder att det föreligger ett sådant partnerskap, är direktiv 2004/38 tillämpligt. Det betyder att XXX kan göra anspråk på de rättigheter som säkerställs genom direktivet, bland annat uppehållsrätt för längre tid än tre månader enligt artikel 7.2, förutsatt att hon kan visa att hon är försörjningsberoende av det hushåll som hon har anslutit sig till.
I sak anger EU-domstolen för det första följande. Vid bedömningen av huruvida en släkting i rakt uppstigande led till en unionsmedborgares partner är försörjningsberoende av unionsmedborgaren och/eller partnern, ska den behöriga nationella myndigheten, med tillämpning av direktiv 2004/38 (
2
), beakta både släktingens situation i ursprungslandet vid den tidpunkt då han eller hon lämnade detta land och anslöt sig till unionsmedborgaren i den mottagande medlemsstaten, i förekommande fall på grundval av handlingar som utfärdats före avresan från ursprungslandet, och släktingens situation i den mottagande medlemsstaten vid tidpunkten för ansökan om uppehållskort, i ett fall där flera år har förflutit mellan dessa två tidpunkter.
Innan EU-domstolen drar denna slutsats undersöker den först frågan vilken tidpunkt som ska läggas till grund för bedömningen av kravet på beroendeförhållande i artikel 2 led 2 d i direktiv 2004/38. När det gäller en situation där flera år har förflutit mellan tredjelandsmedborgarens avresa från ursprungslandet och hans eller hennes ansökan om uppehållskort, ankommer det på en behörig nationell myndighet att inom ramen för det administrativa förfarande som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 2004/38 tillhandahålla en tredjelandsmedborgare, som ansökt om detta, ett uppehållskort efter det att myndigheten har kontrollerat att den sökande uppfyller villkoren för uppehållsrätt för längre tid än tre månader (
3
). Bland annat krävs att vederbörande omfattas av begreppet familjemedlem i den mening som avses i direktivet. Om det i en sådan situation vid den behöriga nationella myndighetens prövning av en ansökan om uppehållskort – i ett fall där en släkting i rakt uppstigande led till partnern till en unionsmedborgare har anslutit sig fysiskt till denne några år före inlämnandet av ansökan – inte gjordes någon kontroll av att släktingen, vid tidpunkten för ansökan, är försörjningsberoende av unionsmedborgaren och/eller dennes partner (
4
), så skulle det finnas en risk för att släktingen beviljas uppehållskort utan att uppfylla de villkor (
5
) som gäller för att åtnjuta uppehållsrätt för längre tid än tre månader och således ha rätt till ett sådant uppehållskort. En tredjelandsmedborgare som ansöker om uppehållskort måste sålunda visa att han eller hon har ställning som ”[försörjningsberoende] släkting i rakt uppstigande led” i den mening som avses i artikel 2 led 2 d i direktiv 2004/38.
Därefter preciserar domstolen att i en sådan situation där det gått flera år från det att släktingen i rakt uppstigande led till unionsmedborgarens partner anlände till den mottagande medlemsstaten till det att vederbörande lämnar in sin ansökan om uppehållskort, så måste släktingen även styrka att han eller hon är försörjningsberoende av unionsmedborgaren och/eller partnern vid tidpunkten för inresan i den berörda medlemsstaten. Om den kontrollen av beroendeförhållandet endast fick avse släktingens situation i den mottagande medlemsstaten vid tidpunkten för ansökan om uppehållskort, skulle detta nämligen kunna leda till att släktingen beviljades uppehållskort trots att denne vid den tidpunkt då han eller hon fysiskt anslöt sig till unionsmedborgaren inte uppfyllde kraven för uppehållsrätt för längre tid än tre månader, vilket dessutom skulle strida mot de mål som eftersträvas med direktiv 2004/38. I synnerhet skulle en sådan begränsad prövning dels riskera att öka antalet personer som potentiellt sett skulle kunna omfattas av direktivets rättigheter – vilket således skulle strida mot unionslagstiftarens uttalade vilja – dels medföra en risk för kringgående av de i direktivet uppställda kraven.
EU-domstolen tillägger att dessa risker emellertid inte föreligger i ett fall där en släkting i rakt uppstigande led har rest in i den mottagande medlemsstaten och inledningsvis har uppehållit sig där på grundval av en – självständig eller härledd – uppehållsrätt som kan beviljas enligt unionsrätten enligt en annan bestämmelse än artikel 7.2 i direktiv 2004/38, eller enligt nationell rätt. I ett sådant fall räcker det således att släktingen inkommer med bevisning som styrker att han eller hon är försörjningsberoende av unionsmedborgaren och/eller dennes partner i den medlemsstaten vid tidpunkten för ansökan om uppehållskort.
Till sist finner domstolen, vad gäller den bevismetod som den berörda personen får använda sig av för att visa att han eller hon är en ”[försörjningsberoende] släkting i rakt uppstigande led” (
6
), att artikel 10.2 d i 2004/38 inte innehåller några andra preciseringar än att medlemsstaterna, för att utfärda uppehållskort, ska begära att den sökande uppvisar handlingar som styrker att villkoren i artikel 2 led 2 d – således inbegripet kravet på ett beroendeförhållande – är uppfyllda. EU-domstolen finner att eftersom det inte preciseras vilka bevismetoder som är tillåtna, så kan bevisföringen ske med varje lämpligt medel. Tidigare utfärdade handlingar som intygar att det förelåg ett beroendeförhållande i den aktuella släktingens ursprungsland vid den tidpunkt då han eller hon fysiskt anslöt sig till unionsmedborgaren och dennes partner får inte anses vara för gamla.
För det andra slår EU-domstolen fast följande. En släkting i rakt uppstigande led till partnern till en unionsmedborgare har, enligt direktiv 2004/38, (
7
) en från en unionsmedborgares rättigheter härledd uppehållsrätt för längre tid än tre månader enligt artikel 7.2 i direktivet, vilken intygas genom utfärdandet av ett uppehållskort, under förutsättning att släktingen kan styrka att han eller hon är försörjningsberoende av unionsmedborgaren och/eller partnern såväl vid tidpunkten för ansökan om uppehållskort – när släktingen gjort sin ansökan flera år efter inresan i den mottagande medlemsstaten – som vid tidpunkten för inresan och att den berörda unionsmedborgaren uppfyller kraven i artikel 7 i direktivet. Släktingen får inte nekas sådan uppehållsrätt på grund av att han eller hon enligt nationell lagstiftning vistas olagligt i den mottagande medlemsstaten vid tidpunkten för ansökan om uppehållskort.
Domstolen påpekar i detta avseende särskilt att direktiv 2004/38, även om det uppställer som villkor för att direktivet ska vara tillämpligt på släktingar i rakt uppstigande led att det ska föreligga ett sådant beroendeförhållande som avses i artikel 2 led 2 d i direktivet, inte innehåller något krav på att en person måste ”vistas lagligt” i den mottagande medlemsstaten för att kunna anses ha ställning som ”familjemedlem” i den mening som avses i den bestämmelsen.
(
1
)	Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, 2004, s. 77 och rättelser i EUT L 229, 2004, s. 35, EUT L 197, 2005, s. 3[4], och EUT L 204, 2007, s. 28). Närmare bestämt föreskrivs detta krav på ett beroendeförhållande i artikel 2 led 2 d i direktiv 2004/38.
(
2
)	Domstolen grundar sig på artikel 2 led 2 d i direktiv 2004/38, jämförd med artikel 7.2 och artikel 10 i samma direktiv.
(
3
)	Enligt artikel 7.2 i direktiv 2004/38.
(
4
)	I den mening som avses i artikel 2 led 2 d i direktiv 2004/38.
(
5
)	Artikel 7.2 i direktiv 2004/38.
(
6
)	I den mening som avses i artikel 2 led 2 d i direktiv 2004/38.
(
7
)	Domstolen grundar sig på artikel 7.2 i direktiv 2004/38, jämförd med artikel 2 led 2 d och artikel 10 i samma direktiv.