62016TJ0528_INF
Rettens dom (Ottende Afdeling) af 12. december 2019 –OS mod Kommissionen
(Sag T-528/16)
»Personalesag – ændring af vedtægten og af ansættelsesvilkårene, som trådte i kraft den 1. januar 2014 – forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 – solidaritetsbidrag, som finder anvendelse fra den 1. januar 2014 – suspendering af anvendelsen af metoden til ajourføring af lønningerne for 2013 og 2014«
1.
Tjenestemandssager – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – lønseddel – medtagelse, som er almindeligt anerkendt med henblik på udøvelsen af søgsmålsrettigheder
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og art. 91, stk. 1)
(jf. præmis 36-39)
2.
Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – frister – begyndelsestidspunkt – søgsmål til prøvelse af ændringer af økonomiske rettigheder, som sker månedligt, og som afspejles i alle lønsedler – frist, som løber fra modtagelsen af den første lønseddel, hvorved gennemførelsen af disse ændringer kommer til udtryk
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
(jf. præmis 40 og 41)
3.
Tjenestemandssager – ulovlighedsindsigelse – anfægtelige retsakter – generel retsakt, der er hjemmel for den anfægtede afgørelse – formaliteten – betingelser
(Art. 263, stk. 2, TEUF, art. 270 TEUF og 277 TEUF)
(jf. præmis 52-56)
4.
Den Europæiske Union – institutionel ligevægt – følger – overholdelse af kompetencefordelingen – Det Europæiske Råds beføjelser og den lovgivningsbeføjelse, som Europa-Parlamentet og Rådet er tildelt
(Art. 13, stk. 2, TEU, art. 14, stk. 1, TEU, art. 15, stk. 1, TEU og art. 16, stk. 1, TEU; art. 296, stk. 3_TEUF og art. 336 TEUF)
(jf. præmis 64-73)
5.
Ulovlighedsindsigelse – rækkevidde – anfægtelige retsakter – generel retsakt, der er hjemmel for den anfægtede afgørelse – krav om en retlig forbindelse mellem den anfægtede retsakt og den omtvistede generelle retsakt
(Art. 263, stk. 2, TEUF, art. 270 TEUF og art. 277 TEUF)
(jf. præmis 75 og 76)
6.
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde
(Art. 296 TEUF)
(jf. præmis 80 og 81)
7.
Tjenestemænd – principper – beskyttelse af den berettigede forventning – betingelser
(jf. præmis 97, 125, 149 og 150)
8.
Tjenestemænd – løn – solidaritetsbidrag – indførelse af det nævnte bidrag i løbet af en periode, hvor anvendelsen af metoden til ajourføring af lønningerne var suspenderet – lovgivers skønsbeføjelse – domstolsprøvelse – grænser
(Tjenestemandsvedtægten, art. 65, stk. 4, og art. 66a; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013)
(jf. præmis 101, 102, 108, 115 og 149)
9.
Tjenestemænd – vedtægt – forordning om ændring af vedtægten – indførelse af et solidaritetsbidrag ved tilføjelse af en ny bestemmelse – indgreb i et princip, som er fastsat i vedtægten – foreligger ikke
(Tjenestemandsvedtægten, art. 66a; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013)
(jf. præmis 116)
10.
Tjenestemænd – løn – solidaritetsbidrag – indførelse af det nævnte bidrag i løbet af en periode, hvor anvendelsen af metoden til ajourføring af lønningerne var suspenderet – lovgivers skønsbeføjelse – domstolskontrol med overholdelsen af proportionalitetsprincippet – grænser – tilsidesættelse af nævnte princip – foreligger ikke
(Tjenestemandsvedtægten, art. 65, stk. 4, og art. 66a; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1023/2013)
(jf. præmis 137-140)
Angående
Søgsmål støttet på artikel 270 TEUF med påstand om annullation af afgørelsen om fastsættelse af sagsøgerens løn for januar 2014, således som den kom til udtryk i den lønseddel for den nævnte måned, som blev fremsendt til ham den 13. januar 2014, og som er den første lønseddel, hvori der for hans vedkommende sker anvendelse af vedtægtens artikel 65, stk. 4, og artikel 66a, jf. artikel 1, nr. 44) og 46), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 (EUT 2013, L 287, s. 15) om fastsættelse af henholdsvis suspendering af anvendelsen af metoden til ajourføring af lønningerne for 2013 og 2014 og indførelse af et solidaritetsbidrag fra den 1. januar 2014.
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
OS betaler sagsomkostningerne.
3)
Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer hver deres egne omkostninger.