null
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (prvního senátu)
21. května 2026 (*)
„ Řízení o předběžné otázce – Společná zahraniční a bezpečností politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k vojenské agresi vůči Ukrajině – Nařízení (EU) č. 269/2014 – Článek 2 odst. 1 – Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů – Zřízení svěřenského fondu – Obmyšlený svěřenského fondu uvedený na seznamu v příloze I nařízení č. 269/2014 – Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vložených do svěřenského fondu – Pojmy ‚náležet‘ a ‚ovládat‘ “
Ve spojených věcech C‑428/24 a C‑476/24,
jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané na základě článku 267 SFEU rozhodnutími Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Regionální správní soud pro Lazio, Itálie) ze dne 7. května 2024 a ze dne 8. května 2024, došlými Soudnímu dvoru dne 13. června 2024 a 5. července 2024, v řízeních
FZ AR SpA
proti
Ministero dell’Economia e delle Finanze, Dipartimento del Tesoro, Comitato di Sicurezza Finanziaria,
Comando Generale della Guardia di Finanza, Nucleo Speciale di Polizia valutaria,
Agenzia del Demanio,
za účasti:
PN SpA,
FZ GO AG (C‑428/24),
a
SX Ltd
proti
Ministero dell’Economia e delle Finanze,
Comando Generale della Guardia di Finanza,
Agenzia del Demanio,
za účasti:
SY Ltd (C‑476/24),
SOUDNÍ DVŮR (první senát),
ve složení: F. Biltgen, předseda senátu, T. von Danwitz, místopředseda Soudního dvora vykonávající funkci soudce prvního senátu,
I. Ziemele (zpravodajka), A. Kumin a S. Gervasoni, soudci,
generální advokát: M. Campos Sánchez-Bordona,
za soudní kancelář: C. Di Bella, rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 10. září 2025,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–        za FZ AR SpA: G. Cambareri, avvocato, a D. Bogaert,
T. Bontinck, M. Brésart, S. Napolitano a F. Patuelli, avocats,
–        za FZ GO AG: N. Montag, avocată, a A. O’Neill, barrister,
–        za SX Ltd: F. Centonze a A. Saccucci, avvocati,
–        za SY Ltd: P. Busco, avvocato,
–        za italskou vládu: S. Fiorentino, jako zmocněnec, ve spolupráci s: G. Palatiello a L. Paolucci, avvocati dello Stato, a P. Cardinale, procuratore dello Stato,
–        za belgickou vládu: L. Jans, C. Pochet a M. Van
Regemorter, jako zmocněnkyně,
–        za finskou vládu: M. Pere, jako zmocněnec,
–        za Radu Evropské unie: M. Di Gaetano, B. Driessen a P. Mahnič, jako zmocněnci,
–        za Evropskou komisi: M. Carpus-Carcea a L. Puccio, jako zmocněnkyně,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1        Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce se týkají výkladu čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 269/2014 ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny
(Úř. věst. 2014, L 78, s. 6) ve znění nařízení Rady (EU) 2022/330 ze dne 25. února 2022 (Úř. věst. 2022, L 51, s. 1) (dále jen „nařízení č. 269/2014“).
2        Tyto žádosti byly předloženy v rámci dvou sporů mezi, ve věci C‑428/24,
společností FZ AR SpA a Ministero dell’Economia e delle Finanze, Dipartimento del Tesoro, Comitato di Sicurezza Finanziaria (ministerstvo hospodářství a financí, odbor státní pokladny, výbor pro finanční bezpečnost, Itálie), Comando Generale della Guardia di Finanza, Nucleo Speciale di Polizia Valutaria (generální velitelství celní a finanční policie, zvláštní jednotka měnové policie, Itálie) a Agenzia del Demanio (úřad pro správu státního majetku, Itálie), jakož i, ve věci C‑476/24, společností SX Ltd a Ministero dell’Economia e delle Finanze (ministerstvo hospodářství a financí, Itálie), Comando Generale della Guardia di Finanza (generální velitelství celní a finanční policie, Itálie) a Agenzia del Demanio (úřad pro správu státního majetku, Itálie) ve věci zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů společnosti FZ AR a hospodářského zdroje společnosti SX tvořeného lodí.
Právní rámec
Mezinárodní právo
3        Článek 2 úmluvy ze dne 1. července 1985 o právu rozhodném pro trust a o jeho uznání, uzavřené v Haagu dne 1. července 1985 (dále jen „Haagská úmluva“), podepsané a ratifikované Italskou republikou, stanoví:
„Pro účely této úmluvy se ‚trustem‘ rozumí právní vztahy založené osobou, zakladatelem – na základě právního jednání mezi živými osobami nebo prostřednictvím dědictví – pokud byl majetek svěřen pod kontrolu správce v zájmu obmyšleného nebo za určitým účelem.
Trust má následující charakteristiky:
a)      majetek trustu tvoří samostatnou podstatu a není součástí majetku správce;
b)      majetek trustu je držen jménem správce nebo jiné osoby na účet správce;
c)      správce je pověřen pravomocí a povinností, za kterou odpovídá, spravovat majetek, hospodařit s ním nebo s ním nakládat v souladu s podmínkami trustu a zvláštními pravidly, která mu ukládá zákon.
Skutečnost, že si zakladatel zachovává určité výsady nebo že správce má určitá práva jakožto obmyšlený, není nutně neslučitelná s existencí trustu.“
4        Podle čl. 6 prvního pododstavce této úmluvy:
„Trust se řídí právem, které si zvolil zakladatel. Volba musí být vyjádřena výslovně nebo vyplývat z ustanovení nástroje zakládajícího trust nebo z důkazu o jeho existenci, případně vykládaných ve světle okolností konkrétního případu.“
5        Článek 11 uvedené úmluvy stanoví:
„Za trust se uzná každý trust založený v souladu s právními předpisy uvedenými v předchozí kapitole.
Toto uznání znamená přinejmenším to, že majetek trustu je odlišen od osobního majetku správce, který může vystupovat jako žalobce nebo žalovaný a může jako správce vystupovat před notářem nebo jakoukoli osobou vykonávající veřejnou funkci.
V rozsahu, v němž to právo rozhodné pro trust vyžaduje nebo stanoví, zahrnuje toto uznání zejména:
a)      že osobní věřitelé správce nemohou uplatnit zajišťovací opatření vůči majetku trustu;
b)      že majetek trustu není součástí majetku správce v případě jeho platební neschopnosti nebo úpadku;
c)      že majetek trustu není součástí majetkového režimu manželství ani dědictví správce;
d)      že majetek trustu lze nárokovat v případě, že správce v rozporu s povinnostmi vyplývajícími z trustu smísí majetek trustu se svým osobním majetkem nebo jej zcizí.
Práva a povinnosti třetí osoby, která má v držení majetek trustu, se však i nadále řídí právem určeným kolizními normami místa soudu.“
Unijní právo
Rozhodnutí 2014/145/SZBP
6        Body 1, 4 a 5 odůvodnění rozhodnutí Rady 2014/145/SZBP ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2014, L 78, s. 16) uvádějí:
„(1)      Hlavy států a předsedové vlád členských států [Evropské u]nie dne 6. března 2014 důrazně odsoudili nevyprovokované porušení svrchovanosti a územní celistvosti Ukrajiny ze strany Ruské federace a vyzvali Ruskou federaci, aby neprodleně stáhla své ozbrojené síly na jejich základny v souladu s příslušnými dohodami. [...] Podle hlav států a předsedů vlád je rozhodnutí Nejvyšší rady Autonomní republiky Krym uspořádat referendum o budoucím statusu území v rozporu s ukrajinskou ústavou, a tudíž protiprávní.
[...]
(4)      Za stávající situace by měla být vůči osobám, které nesou odpovědnost za činnosti, které narušují nebo ohrožují územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny, včetně činností týkajících se budoucího statusu jakékoliv části území, které jsou v rozporu s ukrajinskou ústavou, a vůči osobám, subjektům či orgánům s nimi spojeným uložena omezení cestování a zmrazení majetku.
(5)      K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie.“
Rozhodnutí (SZBP) 2022/397 a rozhodnutí (SZBP) 2022/883
7        V reakci na agresi Ruské federace vůči Ukrajině dne 24. února 2022 a s ohledem na závažnost situace změnila Rada Evropské unie přílohu rozhodnutí 2014/145 týkající se seznamu osob, subjektů a orgánů uvedených v článcích 1 a 2 tohoto rozhodnutí, zejména rozhodnutím (SZBP) 2022/397 ze dne 9. března 2022 (Úř. věst. 2022, L 80, s. 31) a rozhodnutím (SZBP) 2022/883 ze dne 3. června 2022 (Úř. věst. 2022, L 153, s. 92).
Nařízení č. 269/2014
8        V bodech 4 až 6 odůvodnění nařízení č. 269/2014 je uvedeno:
„(4)      Dne 17. března 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/145/SZBP, které stanovilo cestovní omezení a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů některých osob odpovědných za činnost, která narušuje nebo ohrožuje územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny, včetně kroků v souvislosti s budoucím statusem jakékoli části území, které jsou v rozporu s ukrajinskou ústavou, a s nimi spojených fyzických nebo právnických osob, subjektů nebo orgánů. Tyto fyzické nebo právnické osoby, subjekty a orgány jsou uvedeny v příloze zmíněného rozhodnutí.
(5)      Některá z těchto opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto je, zejména z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování ve všech členských státech, k jejich provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(6)      Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces a právo na ochranu osobních údajů. Toto nařízení by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.“
9        Článek 1 tohoto nařízení stanoví:
„Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
[...]
d)      ‚hospodářskými zdroji‘ aktiva všeho druhu, hmotná či nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale lze je použít k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
e)      ‚zmrazením hospodářských zdrojů‘ zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména jejich prodejem, pronájmem nebo zastavením;
f)      ‚zmrazením finančních prostředků‘ zabránění jakémukoli pohybu, převodu, přeměně, použití finančních prostředků, přístupu k nim nebo zacházení s nimi jakýmkoli způsobem, který by vedl k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
g)      ‚finančními prostředky‘ finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
i)      peníze v hotovosti, šeky, finanční pohledávky, směnky, platební příkazy a jiné platební nástroje;
ii)      vklady u finančních institucí nebo jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
iii)      veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, směnek, opčních listů, dlužních úpisů a smluv o derivátových nástrojích;
iv)      úroky, dividendy nebo jiné výnosy či hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
v)      úvěry, práva na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
vi)      akreditivy, nákladní listy, dodací listy a
vii)      dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích nebo na finančních zdrojích;
[...]“
10      Článek 2 uvedeného nařízení stanoví:
„1.      Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje náležející fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům nebo fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze I, jakož i veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které uvedené osoby, subjekty či orgány vlastní, drží či ovládají.
2.      Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům nebo fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům s nimi spojeným uvedeným v příloze I nebo v jejich prospěch.“
11      V článku 3 odst. 1 téhož nařízení se stanoví:
„Příloha I obsahuje:
a)      seznam fyzických osob, které nesou odpovědnost za činnosti nebo politiky, jež narušují nebo ohrožují územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny nebo stabilitu či bezpečnost Ukrajiny nebo brání působení mezinárodních organizací na Ukrajině, a fyzických osob, které tyto činnosti nebo politiky podporují nebo je provádějí;
[...]
d)      seznam fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů, které materiálně či finančně podporují ruské činitele s rozhodovací pravomocí odpovědné za anexi Krymu nebo za destabilizaci Ukrajiny nebo které mají z vazby na tyto činitele prospěch;
e)      seznam fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů, které provádějí transakce se separatistickými skupinami v oblasti Donbasu na Ukrajině;
f)      seznam fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů, které materiálně či finančně podporují vládu Ruské federace odpovědnou za anexi Krymu a za destabilizaci Ukrajiny nebo které mají z vazby na tuto vládu prospěch; nebo
g)      seznam předních podnikatelů nebo právnických osob, subjektů či orgánů, které jsou zapojeny do hospodářských odvětví, která poskytují značné zdroje příjmů vládě Ruské federace odpovědné za anexi Krymu a za destabilizaci Ukrajiny;
[…] a fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů s nimi spojených.“
12      Podle článku 9 nařízení č. 269/2014:
„Zakazuje se vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení opatření uvedených v článku 2.“
Prováděcí nařízení (EU) 2022/396
13      Dne 9. března 2022 přijala Rada prováděcí nařízení (EU) 2022/396, kterým se provádí nařízení (EU) č. 269/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2022, L 80, s. 1), kterým bylo doplněno 146 členů Rady Ruské federace, kteří ratifikovali rozhodnutí vlády týkající se „smlouvy o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci mezi Ruskou federací a Doněckou lidovou republikou a mezi Ruskou federací a Luhanskou lidovou republikou“, na
seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na
něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze I nařízení č. 269/2014, jakož i čtrnáct osob, které podporují vládu Ruské federace nebo mají prospěch z této vlády nebo jí poskytují značné zdroje příjmů, nebo které jsou spojeny s osobami a subjekty uvedenými na tomto seznamu.
14      Body 3 a 4 odůvodnění tohoto prováděcího nařízení uvádějí:
„(3)      Dne 24. února 2022 oznámil prezident Ruské federace vojenskou operaci na Ukrajině a ruské ozbrojené síly zahájily na Ukrajinu útok. Uvedený útok je zjevným porušením územní celistvosti, svrchovanosti a nezávislosti Ukrajiny.
(4)      Evropská rada ve svých závěrech ze dne 24. února 2022 co nejdůrazněji odsoudila nevyprovokovanou a neodůvodněnou vojenskou agresi Ruské federace vůči Ukrajině. Rusko svými protiprávními vojenskými akcemi hrubě porušuje mezinárodní právo a zásady Charty OSN a ohrožuje evropskou a celosvětovou bezpečnost a stabilitu. Evropská rada se v úzké koordinaci s našimi partnery a spojenci dohodla na dalších omezujících opatřeních, která budou mít pro Rusko v reakci na jeho činy rozsáhlé a závažné důsledky.“
Prováděcí nařízení (EU) 2022/878
15      Vzhledem k závažnosti situace s ohledem na zvěrstva, která spáchaly ozbrojené síly Ruské federace v několika ukrajinských městech, přijala Rada prováděcí nařízení Rady (EU) 2022/878 ze dne 3. června 2022, kterým se provádí nařízení (EU) č. 269/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2022, L 153, s. 15), kterým doplnila na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze I nařízení č. 269/2014, 65 osob a 18 subjektů.
16      Body 2 a 3 odůvodnění tohoto prováděcího nařízení uvádějí:
„(2)      Unie nadále neochvějně podporuje svrchovanost a územní celistvost Ukrajiny a i nadále odsuzuje činnosti a politiky narušující územní celistvost Ukrajiny.
(3)      Unie nanejvýš důrazně odsuzuje zvěrstva, která podle dostupných zpráv spáchaly ozbrojené síly Ruské federace v obci Buča i v dalších ukrajinských městech. Unie podporuje veškerá opatření vedoucí k zajištění toho, aby z porušování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva na Ukrajině ozbrojenými silami Ruské federace byla vyvozena odpovědnost.“
Směrnice 2015/849
17      Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES
(Úř. věst. 2015, L 141, s. 73) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/843 ze dne 30. května 2018 (Úř. věst. 2018, L 156, s. 43) (dále jen „směrnice 2015/849“) v bodě 14 odůvodnění uvádí:
„Potřeba přesných a aktuálních informací o skutečném majiteli je klíčovým faktorem při sledování pachatelů trestných činů, kteří by jinak mohli skrýt svou totožnost za korporátní strukturu.
[...]“
18      Článek 3 uvedené směrnice stanoví:
„Pro účely této směrnice se rozumí:
[...]
6)      ‚skutečným majitelem‘ fyzická osoba nebo osoby, které v konečném důsledku vlastní nebo kontrolují klienta, nebo fyzická osoba nebo osoby, jejichž jménem se transakce nebo činnost provádí, což zahrnuje přinejmenším:
[...]
b)      v případě svěřenských fondů všechny následující osoby:
i)      zakladatele;
ii)      svěřenského správce nebo svěřenské správce;
iii)      osobu nebo osoby vykonávající dohled nad správou svěřenského fondu, existují-li;
iv)      obmyšlené, nebo pokud ještě nebyly určeny konkrétní fyzické osoby, které mají prospěch z právního uspořádání nebo právnické osoby, okruh osob, v jejichž hlavním zájmu je právní uspořádání nebo právnická osoba založena nebo provozována;
v)      jakoukoli jinou fyzickou osobu, která v konečném důsledku vykonává kontrolu nad svěřenským fondem prostřednictvím přímého či nepřímého vlastnictví nebo jinými prostředky.
[...]“
Osvědčené postupy
19      Rada vypracovala dokument o osvědčených postupech, které mají být zavedeny mezi jednotlivými členskými státy při provádění omezujících opatření, aktualizovaný zejména dne 4. května 2018 (dokument 8519/18), 27. června 2022 (dokument 10572/22) a 3. července 2024 (dokument 11623/24).
20      Dokument Rady 11623/24 s názvem „Osvědčené postupy [Evropské unie] pro účinné provádění omezujících opatření“ ve znění ze dne 3. července 2024 (dále jen „osvědčené postupy“) v bodě 3 stanoví, že osvědčené postupy je třeba považovat za příklady doporučení obecné povahy pro účinné provádění omezujících opatření v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátními právními předpisy. Nejsou právně závazné a neměly by být vykládány jako doporučení pro jakékoli jednání, které by bylo neslučitelné s platným unijním nebo vnitrostátním právem, včetně práva, které se týká ochrany údajů.
21      Oddíl B osvědčených postupů obsahuje část III, nadepsanou „Rozsah finančních omezujících opatření“, která obsahuje body 34 a 35 tohoto znění:
„34.      Zmrazení zahrnuje všechny finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží označeným osobám nebo subjektům nebo jsou jimi vlastněny, a finanční prostředky a hospodářské zdroje, které jsou takovými osobami nebo subjekty drženy či ovládány.
Držení či ovládání by se mělo vykládat tak, že zahrnuje všechny situace, kdy jsou označená osoba či označený subjekt, aniž by byly v postavení vlastníka, schopny oprávněně nakládat s finančními prostředky nebo hospodářskými zdroji, jež nevlastní, nebo je převádět, a to bez potřeby předchozího souhlasu zákonného vlastníka. [...]
35.      Zmrazení by v zásadě nemělo postihovat finanční prostředky a hospodářské zdroje, které nejsou vlastněny označenými osobami nebo subjekty nebo těmto osobám či subjektům nenáleží, ani jimi nejsou drženy či ovládány.
[...] Podobně se nevztahuje na finanční prostředky a hospodářské zdroje neoznačeného subjektu, který má právní subjektivitu odlišnou od označené osoby nebo subjektu, pokud nejsou ovládány nebo drženy označenou osobou nebo subjektem.
Přesto jsou však v praxi finanční prostředky a hospodářské zdroje ve spoluvlastnictví označené osoby nebo subjektu a neoznačené osoby nebo subjektu zahrnuty v celém rozsahu.“
22      Uvedený oddíl B obsahuje rovněž část VIII, která obsahuje zejména body 62 až 67 osvědčených postupů, podle nichž:
„Odůvodnění
62.      Finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží označené fyzické nebo právnické osobě nebo jsou označenou osobou vlastněny, drženy či ovládány, musí být zmrazeny.
Za podmínek stanovených v bodě 35 to zahrnuje aktiva vlastněná neoznačenými subjekty, které jsou vlastněny nebo ovládány označenými osobami nebo subjekty.
Vlastnictví
63.      Při posuzování toho, zda určitou právnickou osobu nebo subjekt vlastní jiná osoba či subjekt, je kritériem, které je třeba zohlednit, držení více než 50 % vlastnických práv k určitému subjektu nebo vlastnictví většinového podílu. [...].
Je-li toto kritérium splněno, má se za to, že danou právnickou osobu nebo subjekt vlastní jiná osoba či subjekt.
Při posuzování vlastnictví by mělo být rovněž zohledněno souhrnné vlastnictví daného subjektu.
Pokud například jedna označená osoba vlastní 30 % daného subjektu a další určená osoba vlastní 25 % subjektu, měl by být subjekt v zásadě považován za vlastněný označenými osobami.
Ovládání
64.      Při posuzování toho, zda určitou právnickou osobu nebo subjekt samostatně nebo na základě dohody s jiným společníkem nebo jinou třetí stranou ovládá jiná osoba či subjekt, by kritéria, která je třeba zohlednit, mohla zahrnovat mimo jiné:
(a)      právo nebo výkon pravomoci jmenovat nebo odvolávat většinu členů správních, řídících nebo dozorčích orgánů takové právnické osoby nebo subjektu;
(b)      jmenování pouze jako výsledek uplatnění svých hlasovacích práv většiny členů správních, řídících nebo dozorčích orgánů nějaké právnické osoby nebo subjektu, kteří byli ve funkci během současného a předcházejícího účetního období;
(c)      kontrolu většiny hlasovacích práv akcionářů nebo členů dané právnické osoby nebo subjektu na základě dohody s dalšími společníky nebo členy této právnické osoby nebo subjektu;
(d)      právo výkonu dominantního vlivu nad právnickou osobou nebo subjektem na základě dohody uzavřené s touto právnickou osobou nebo subjektem nebo na základě určitého ustanovení jejich zakládací smlouvy nebo stanov, pokud právní předpisy, kterými se tato právnická osoba nebo subjekt řídí, dovolují, aby tato právnická osoba nebo subjekt byly předmětem takové dohody nebo takového ustanovení;
(e)      pravomoc vykonávat fakticky dominantní vliv podle písmene d), aniž se jedná o držitele tohoto práva [(například prostřednictvím účelově založené společnosti)];
(f)      právo používat veškerý majetek určité právnické osoby nebo subjektu nebo jeho část;
(g)      řízení podnikání určité právnické osoby nebo subjektu na jednotném základě a zveřejňování konsolidované účetní závěrky;
(h)      společnou a nerozdílnou odpovědnost za finanční závazky určité právnické osoby nebo subjektu nebo ručení za ně.
65.      Je-li splněno kterékoli z těchto kritérií, má se za to, že danou právnickou osobu nebo subjekt ovládá jiná osoba či subjekt, kromě jednotlivých případů, kdy může být prokázán opak.
66.      Splnění výše uvedených kritérií vlastnictví nebo ovládání může být v jednotlivých případech vyvráceno.
67.      Následující příklady popisují okolnosti, které lze považovat za známky toho, že označená osoba nebo subjekt ovládá neoznačený subjekt.
Tyto příklady nejsou vyčerpávající a mají sloužit pouze jako ilustrativní vodítko:
[...]
e)      Využívání svěřenských fondů, účelově založených společností a společností s ručením omezeným
–        Daný subjekt je součástí zbytečně složité struktury společností, která může zahrnovat subjekty, jako jsou účelově založené společnosti, společnosti s ručením omezeným nebo svěřenské fondy spojené s označenou osobou.
Některé z těchto subjektů byly založeny nebo byla jejich identita změněna krátce před přijetím režimu sankcí nebo označením dané osoby nebo krátce potom (pokud to příslušná nařízení Rady umožňují) nebo nevykonávají žádnou věrohodnou činnost.
–        Jeden nebo více svěřenských fondů jsou použity jako příjemci aktiv subjektu vlastněného nebo ovládaného označenou osobou. Správa svěřenských fondů zahrnuje odborníky z jurisdikce, v níž byly tyto fondy zřízeny.“
Italské právo
23      V italském právním řádu je možnost použít nástroj svěřenského fondu stanovena v legge n. 364 – Ratifica ed esecuzione della convenzione sulla legge applicabile ai trusts e sul loro riconoscimento, adottata a L’Aja il 1o
luglio 1985 (zákon č. 364 ze dne 16. října 1989 o ratifikaci a provedení úmluvy o právu rozhodném pro trust a o jeho uznání, přijaté v Haagu dne 1. července 1985) (GURI č. 261 ze dne 8. listopadu 1989, řádný dodatek č. 84).
24      Podle čl. 3 odst. 6 decreto legislativo n. 109
– Misure per prevenire, contrastare e reprimere il finanziamento del terrorismo e l’attività dei Paesi che minacciano la pace e la sicurezza internazionale, in attuazione della direttiva 2005/60/CE (legislativní nařízení č. 109 ze dne 22. června 2007, o opatřeních k prevenci, potírání a potlačování financování terorismu a činností zemí, které ohrožují mezinárodní mír a bezpečnost, kterým se provádí směrnice 2005/60/ES) (GURI č. 172 ze dne 26. července 2007) ve znění decreto legislativo n. 90 – Attuazione della direttiva (UE) 2015/849 relativa alla prevenzione dell’uso del sistema finanziario a scopo di riciclaggio dei proventi di attività criminose e di finanziamento del terrorismo e recante modifica delle direttive 2005/60/CE e 2006/70/CE e attuazione del regolamento (UE) n. 2015/847 riguardante i dati informativi che accompagnano i trasferimenti di fondi e che abroga il regolamento (CE) n. 1781/2006
[legislativní nařízení č. 90 ze dne 25. května 2017 o provedení směrnice (EU) 2015/849 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006, (GURI č. 140 ze dne 19. června 2017, řádný dodatek č. 28, dále jen „legislativní nařízení č. 109/2007“], je Comitato di Sicurezza Finanziaria (výbor pro finanční bezpečnost, Itálie) pověřen přijímáním opatření spočívajících ve zmrazení stanovených Organizací spojených národů (OSN), Evropskou unií a ministerstvem hospodářství a financí na základě platných právních předpisů.
25      Článek 5 legislativního nařízení č. 109/2007 stanoví, že zmrazené finanční prostředky nesmějí být žádným způsobem převáděny, postupovány ani užívány a že je zakázáno přímo či nepřímo dávat k dispozici finanční prostředky či hospodářské zdroje určeným osobám nebo subjektům či je použít v jejich prospěch.
Spory v původních řízeních, předběžné otázky a řízení před Soudním dvorem
Spor v původním řízení ve věci C‑428/24
26      FZ AR je italská společnost, která je součástí nadnárodní skupiny FZ a působí v odvětví výroby, dovozu, vývozu a velkoobchodního obchodu s hnojivy a přípravky proti parazitům, přípravky na ochranu rostlin, jakož i nástroji a zařízeními pro výrobu uvedených výrobků a obchod s nimi.
27      FZ AR je ze 100 % vlastněna společností FZ GO AG, švýcarskou společností, jejíž 90 % akcií patří NC Ltd., kyperské společnosti, a 99,38 % akcií společnosti NC patří jiné kyperské společnosti s názvem TR, vlastněné ve výši 75,10 % kyperskou společností, WX Ltd. Posledně uvedená společnost je ze 100 % vlastněna společností PX Limited, která poskytuje odborné služby správy svěřenských fondů podle kyperského práva.
28      Neodvolatelný a diskreční svěřenský fond nazvaný „XT“ (dále jen „svěřenský fond XT“), který byl zřízen dne 24. září 2015, se řídí bermudským právem. Správcem svěřenského fondu XT je společnost WX Ltd, která je pověřena správou majetku a hospodářských zdrojů vložených do tohoto svěřenského fondu, jakož i finančním dohledem nad společností FZ GO, a v důsledku toho i nad společností FZ AR.
29      Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že WX spravuje a kontroluje hlasovací práva spojená s kontrolním podílem, který drží v „řetězci“ společností, který zahrnuje společnosti FZ GO a FZ AR nikoli vlastním jménem, ale jménem a na účet svěřenského fondu XT. V důsledku toho zahrnují prostředky poskytnuté tomuto svěřenskému fondu rovněž kontrolní podíl společností FZ GO a FZ AR.
30      Rovněž podle předkládacího rozhodnutí byl pan ZU, který byl původním obmyšleným svěřenského fondu XT, dne 8. března 2022 nahrazen paní TU, manželkou pana ZU.
31      Dne 9. března 2022 zařadila Rada rozhodnutím 2022/397 a prováděcím nařízením 2022/396 pana ZU na seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze rozhodnutí 2014/145 a v příloze I nařízení č. 269/2014.
32      Dne 3. června 2022 zařadila Rada rozhodnutím 2022/883 a prováděcím nařízením 2022/878 paní TU na seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze I nařízení č. 269/2014.
33      Rozhodnutím oznámeným dne 28. září 2022 nařídil výbor pro finanční bezpečnost na základě článku 2 nařízení č. 269/2014 a legislativního nařízení č. 109/2007 zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů společnosti FZ AR z důvodu, že FZ AR byla prostřednictvím struktur švýcarských a kyperských společností ovládána svěřenským fondem XT,
zřízeným podle bermudského práva, a z důvodu že jako nástupkyně pana ZU, který se dne 8. března 2022 vzdal postavení obmyšleného, byla paní TU od 9. března 2022 skutečnou obmyšlenou svěřenského fondu XT. Majetek a právní vztahy společnosti FZ AR byly tedy ve skutečnosti nepřímo přičitatelné paní TU.
34      Dne 28. října 2022 podala FZ AR žalobu k Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (regionální správní soud pro Lazio, Itálie), který je předkládajícím soudem, znějící na zrušení tohoto rozhodnutí, přičemž tvrdila, že i když je paní TU obmyšlenou svěřenského fondu XT, který se nachází na vrcholu kontrolního řetězce společnosti FZ GO, která vlastní 100 % kapitálu společnosti FZ AR, jehož finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny, nemá nad těmito prostředky a hospodářskými zdroji kontrolu, a to ani nepřímo.
35      FZ AR na jedné straně uvádí, že v rámci diskrečního svěřenského fondu („non-exhaustive discretionary trust“) ve smyslu bermudského práva nemá obmyšlený tohoto svěřenského fondu ani právo na vlastnictví majetku svěřenského fondu, ale má pouze naději, že správce uplatní svou diskreční pravomoc v jeho prospěch.
36      Na druhé straně podle ustanovení o souladu („compliance clause“) (dále jen „doložka o dodržování předpisů“) vloženého do svěřenské listiny ze dne 30. května 2022 nemůže svěřenský správce nikdy vyplatit žádný hospodářský prospěch z majetku svěřenského fondu, což zahrnuje majetek FZ AR, jakékoli osobě nebo subjektu, včetně obmyšleného, pokud by takové vyplácení plnění představovalo porušení opatření ke zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů přijatých podle unijního práva. Administrátoři správce, jakož i osoba vykonávající dohled nad správou svěřenského fondu XT, se údajně zavázali k dodržování sankcí stanovených orgány Evropské unie, vnitrostátními orgány nebo orgány Spojených národů, a k nepřijímání pokynů od paní TU, která nemůže zrušit svěřenský fond XT před uplynutím jeho trvání, stanoveným na rok 2106, ani si přisvojit jeho prostředky.
37      Správní orgány žalované v původním řízení zdůraznily, že skutečnost, že bermudské právo a článek 13 svěřenské listiny svěřenského fondu XT zakazují jakékoli vyplácení plnění obmyšlenému, nevylučuje zcela možnost, aby osoba uvedená na seznamu v příloze I nařízení č. 269/2014 použila prostředky, kterých se týká rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů uvedené v bodě 33 tohoto rozsudku, jelikož svěřenský fond je právním úkonem založeným na vůli stran, které mohou změnit nebo zrušit smluvní ujednání obsažená ve svěřenské listině, ukončit jej a znovu jej zřídit v jiné zemi podle jiných právních předpisů.
38      Předkládající soud poznamenává, že paní TU, která je obmyšlenou svěřenského fondu XT a je v podstatě vlastníkem společnosti FZ AR, nemá žádnou pravomoc spravovat nebo ovládat finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do tohoto svěřenského fondu.
39      Dále je svěřenský fond XT zřízen podle obvyklého modelu zřízení svěřenského fondu, a sice že svěřenský správce, který je formálně majitelem majetku převedeného do svěřenského fondu zakladatelem, tento majetek spravuje a řídí na základě svěřenské listiny v souladu se zákonem, kterým se svěřenský fond řídí, a že na základě doložky o dodržování předpisů nemůže správce převést na obmyšleného, v projednávané věci na paní TU, hospodářské zdroje, které mu byly poskytnuty, dokud bude tato osoba zapsána na seznam uvedený v příloze I nařízení č. 269/2014.
Spor v původním řízení ve věci C‑476/24
40      Z předkládacího rozhodnutí i z odpovědi předkládajícího soudu na žádost o vysvětlení, kterou mu Soudní dvůr zaslal a která byla podána u soudní kanceláře Soudního dvora dne 2. července 2025, vyplývá, že neodvolatelný a diskreční svěřenský fond s názvem „N Trust“, byl zřízen dne 28. února 2022 a byl nástupcem svěřenského fondu s názvem „S Trust“, jehož obmyšleným byl pan ZU.
Jedinou obmyšlenou svěřenského fondu N Trust je paní TU. Mezi hospodářskými zdroji převedenými z S Trust na N Trust jsou veškeré akcie společnosti SX, jakož i loď „Sailing [...] A“ (dále jen „loď“), jejímž jediným vlastníkem je SX.
41      Správcem svěřenského fondu N Trust je společnost SY Ltd, která v tomto postavení vlastní veškerý kapitál společnosti SX.
42      Jak je uvedeno v bodě 31 tohoto rozsudku, dne 9. března 2022 zařadila Rada rozhodnutím 2022/397 a prováděcím nařízením 2022/396 pana ZU na seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, který je obsažen v příloze rozhodnutí 2014/145 a v příloze I nařízení č. 269/2014.
43      Rozhodnutím ze dne 11. března 2022 výbor pro finanční bezpečnost poté, co na základě listinných důkazů z ledna 2022 zejména konstatoval, že loď o odhadované hodnotě přibližně 530
milionů eur je ve vlastnictví společnosti SX, nařídil
nařídil zmrazení hospodářského zdroje tvořeného lodí, jelikož ve skutečnosti je nepřímo přiřaditelná a přičitatelná panu ZU, zařazenému na seznam obsažený v příloze I nařízení č. 269/2014, který je skutečným majitelem společnosti SX.
44      Dne 9. května 2022 podala SX k předkládajícímu soudu žalobu znějící zejména na zrušení tohoto rozhodnutí, přičemž tvrdila, že loď nemůže být zabavena, neboť není zdrojem příjmů nebo zisků, a není tedy hospodářským zdrojem, ale majetkem určeným výlučně k osobnímu užívání nebo spotřebě. Kromě toho uvedené rozhodnutí zasahuje do vlastnického práva společnosti SX chráněného článkem 17 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950, jelikož uvedená společnost není zařazena na seznam uvedený v příloze I nařízení č. 269/2014.
45      Jak je uvedeno v bodě 32 tohoto rozsudku, rozhodnutím 2022/883 a prováděcím nařízením 2022/878 zařadila Rada paní TU, manželku pan ZU, na seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, který je obsažen v příloze I nařízení č. 269/2014.
46      V tomto ohledu SX před předkládajícím soudem tvrdí, že paní TU sice je obmyšlenou svěřenského fondu N Trust, který kontroluje tuto společnost, která je vlastníkem lodi, ale že ani paní TU, ani žádná jiná osoba uvedená na seznamu obsaženém v příloze I nařízení č. 269/2014 nemá vliv na společnosti SY nebo SX, ani nad nimi nemá přímou či nepřímou kontrolu, přímo ani nepřímo nevlastní ani nedrží aktiva převedená na N Trust, včetně plavidla, nebo nemá právo s těmito aktivy nakládat.
47      V souladu s právem, kterým se řídí N Trust, a jeho svěřenskou listinou správce nemůže obmyšlenému tohoto svěřenského fondu vyplácet žádný hospodářský prospěch plynoucí ze svěřenského fondu. Tento obmyšlený totiž nemá žádnou pravomoc spravovat nebo ovládat svěřenský fond a nemá právo požadovat ani získat jakákoli plnění či výplaty od správce, udělovat mu pokyny ohledně správy majetku, omezovat diskreční povahu této správy nebo podmínit její diskreční povahu, ani zrušit svěřenský fond před jeho plánovaným koncem v roce 2106 nebo si před tímto datem přivlastnit majetek svěřenského fondu.
48      Kromě toho se všechny správní orgány společnosti SX a svěřenského správce zavázaly přijmout opatření, která v podstatě zajistí, aby osoba uvedená na seznamu obsaženém v příloze I nařízení č. 269/2014 nemohla vykonávat žádný vliv ani kontrolu nad majetkem svěřenského fondu ani s ním přímo či nepřímo nakládat nebo z něj mít prospěch, a že panu ZU a paní TU bude zakázán přístup k lodi a její užívání, dokud budou uvedeni na seznamu obsaženém v této příloze I.
49      Správní orgány žalované v původním řízení zejména tvrdily, že navzdory skutečnosti, že v souladu s právem použitelným na svěřenský fond je jakékoli vyplácení plnění ve prospěch obmyšleného zakázáno nebo znemožněno ustanovením vloženým do svěřenské listiny, nevylučuje to, že zmrazený hospodářský zdroj může být použit osobou určenou opatřením o zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů, jelikož svěřenský fond je právním úkonem založeným na vůli stran.
50      Předkládající soud uvádí, že v projednávané věci je osobou uvedenou na seznamu obsaženém v příloze I nařízení č. 269/2014 obmyšlený svěřenského fondu N Trust, který je v podstatě vlastníkem společnosti SX, která podle zákona, kterým se řídí svěřenský fond, a svěřenské listiny tohoto svěřenského fondu nemá žádnou pravomoc k užívání, vyplácení, správě nebo kontrole hospodářských zdrojů vložených do uvedeného svěřenského fondu.
Předběžné otázky
51      V obou spojených věcech C‑428/24 a C‑476/24 se předkládající soud s ohledem na úvahy uvedené v bodech 26 až 50 tohoto rozsudku táže, zda majetek, hospodářské zdroje a právní vztahy, které jsou předmětem vkladu do svěřenského fondu, mohou být považovány za majetek „náležející“ obmyšlenému uvedenému na seznamu v příloze I nařízení č. 269/2014, i když není jeho uživatelem ani správcem, nebo přinejmenším jako „ovládané“ tímto obmyšleným pro účely uplatnění opatření ke zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů stanovených v čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení.
52      V tomto ohledu uvádí, že je možné mít za to, že převod majetku do svěřenského fondu neznamená skutečný převod vlastnického práva k tomuto majetku, ale je pouhým formálním bezúplatným úkonem za účelem vytvoření majetku odlišného od majetku zakladatele, ale také od majetku svěřenského správce. V důsledku toho by takový majetek byl stále součástí jmění zakladatele a nadále by mu náležel ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014, přinejmenším až do jeho konečného převodu na obmyšlené, což by bránilo uplatnění opatření spočívajících ve zmrazení dotčených ve věci v původním řízení.
53      Předkládající soud si však klade otázku, zda lze mít z důvodu zvláštních vlastností svěřenského fondu za to, že po dobu trvání svěřenského fondu majetek, který byl do něj převeden, do určité míry „patří“ obmyšlenému, přinejmenším společně se správcem a zakladatelem, nebo případně výlučně, což by umožnilo přijmout vůči obmyšlenému taková opatření ke zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů, jako jsou opatření stanovená v čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014, a to i v případě existence ustanovení o dodržování předpisů ve svěřenské listině, které zakazuje jakýkoli převod majetku na obmyšleného, dokud je tento obmyšlený uveden na seznamu v příloze I tohoto nařízení.
54      V tomto ohledu má předkládající soud za to, že pojem „náležet“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 by se mohl vztahovat nejen na plné a výlučné vlastnictví majetku, ale rovněž na „atypické“ nebo „hybridní“ situace, a sice situace, kdy osoba může s dotčeným majetkem nakládat nebo jej jakýmkoli způsobem ovládat. Tak by tomu bylo v případě obmyšleného svěřenského fondu, který sice na základě výslovného zákazu v tomto smyslu stanoveného ve svěřenské listině přímo nevlastní majetek svěřenského fondu, nenakládá s ním a není jeho formálním vlastníkem, ale je objektivně schopen na tento majetek
vykonávat podstatný vliv,
neboť je jeho konečným příjemcem a svěřenský správce při správě svěřenského fondu chrání jeho zájmy.
55      Takový výklad pojmu „náležet“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 by byl v souladu s cílem sledovaným tímto článkem 2 a zohledňoval by skutečnost, že svěřenský fond by přinejmenším do doby, než je majetek převedený na svěřenský fond definitivně přidělen třetím osobám, představoval snadno použitelný mechanismus k tomu, aby se vyhnul opatřením spočívajícím ve zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů stanoveným unijním právem. Kromě toho je potvrzen článkem
3 bodem 6 písm. b) bodem iv) směrnice 2015/849.
56      Konečně lze z povinnosti svěřenského správce spravovat majetek a hospodářské zdroje svěřenského fondu ve výlučném zájmu obmyšleného vyvodit, že tento obmyšlený vykonává rozhodující vliv (v tomto ohledu viz rozsudek ze dne 4. března 2020, Marine Harvest v. Komise, C‑10/18 P, EU:C:2020:149, bod 49) nad tímto majetkem a zdroji a nachází se v situaci „kontroly“ nad tímto majetkem a zdroji bez ohledu na existenci konkrétních skutečností prokazujících výkon takového vlivu.
57      Za těchto podmínek se Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (regionální správní soud pro Lazio, Itálie) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky, které jsou formulovány shodně pro spojené věci C‑428/24 a C‑476/24:
„1)      Brání čl. 2 [odst.] 1 [nařízení č. 269/2014] výkladu, podle něhož – v případě majetku nebo zdrojů vložených do diskrečního svěřenského fondu (jehož obmyšlený je uveden v příloze I uvedeného nařízení) – je třeba tento majetek nebo zdroje v každém případě považovat za ‚náležející‘ obmyšlenému svěřenského fondu, přestože vnitrostátní právo použitelné na svěřenský fond (nebo dokonce smluvní ustanovení o dodržování předpisů
vložené do svěřenské listiny) výslovně zakazuje obmyšlenému provádět jakékoli úkony užívání a nakládání s majetkem nebo zdroji svěřenského fondu po celou dobu, po kterou je uveden v příloze I nařízení (EU) č. 269/2014, nebo v každém případě po dobu, po kterou by užívání nebo nakládání s tímto majetkem nebo zdroji představovalo porušení unijního práva?
2)      Je-li odpověď na první předběžnou otázku kladná, brání čl. 2 odst. 1 [nařízení č. 269/2014] takovému výkladu, podle něhož – v případě majetku nebo zdrojů vložených do diskrečního svěřenského fondu (jehož obmyšlený je uveden v příloze I uvedeného unijního nařízení) – je třeba tento majetek nebo zdroje v každém případě považovat za podléhající ‚kontrole‘ ze strany obmyšleného svěřenského fondu, přestože vnitrostátní právo použitelné na svěřenský fond (nebo dokonce smluvní ustanovení o dodržování předpisů
vložené do svěřenské listiny) výslovně zakazuje obmyšlenému provádět jakékoli úkony užívání a nakládání s majetkem nebo zdroji svěřenského fondu po celou dobu, po kterou je uveden v příloze I nařízení (EU) č. 269/2014, nebo v každém případě po dobu, po kterou by užívání nebo nakládání s tímto majetkem nebo zdroji představovalo porušení unijního práva?“
Řízení před Soudním dvorem
58      Rozhodnutím předsedy Soudního dvora ze dne 29. srpna 2024 byly věci C‑428/24 a C‑476/24 spojeny pro účely písemné a ústní části řízení i pro účely rozsudku.
59      Italská vláda ve svém písemném vyjádření tvrdila, že podle čl. 275 prvního pododstavce SFEU nemá Soudní dvůr pravomoc vykládat nařízení č. 269/2014, které bylo přijato na základě ustanovení týkajících se zahraniční a bezpečnostní politiky Unie, zejména článku 215 SFEU a ustanovení obsažených v kapitole 2 hlavy V Smlouvy o EU.
60      Na dotaz Soudního dvora ohledně zachování námitky nepříslušnosti zejména s ohledem na rozsudek ze dne 10. září 2024, Neves 77 Solutions (C‑351/22, EU:C:2024:723, body 39 a 40), tato vláda na jednání před Soudním dvorem uvedenou námitku výslovně vzala zpět.
K přípustnosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce ve věci C‑476/24
61      SX tvrdí, aniž formálně vznáší námitku nepřípustnosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, že ke dni rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů dotčeného ve věci v původním řízení, tedy dne 11. března 2022, nebyla paní TU ještě zařazena na seznam uvedený v příloze I nařízení č. 269/2014. Otázky položené předkládajícím soudem ve věci C‑476/24 se přitom týkají situace obmyšleného svěřenského fondu, kterým je v projednávané věci právě paní TU.
62      V tomto ohledu je nutno připomenout, že v rámci řízení zavedeného článkem 267 SFEU je věcí pouze vnitrostátního soudu, kterému byl spor v původním řízení předložen a jenž musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, posoudit s ohledem na konkrétní okolnosti věci jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání jeho rozsudku, tak i relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru. Jestliže se tedy položené otázky týkají výkladu unijního práva, je Soudní dvůr v zásadě povinen rozhodnout. Z toho vyplývá, že se na otázky týkající se unijního práva vztahuje domněnka relevance. Soudní dvůr může zamítnout žádost podanou vnitrostátním soudem jen, je-li zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém nebo také pokud Soudní dvůr nedisponuje skutkovými a právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny (rozsudek ze dne 24. června 2025, GR REAL, C‑351/23, EU:C:2025:474, bod 45 a citovaná judikatura).
63      Z předkládacího rozhodnutí i z odpovědi předkládajícího soudu na žádost o vysvětlení, kterou mu Soudní dvůr zaslal a která byla podána u soudní kanceláře Soudního dvora dne 2. července 2025, vyplývá, že ze svěřenského fondu S Trust, jehož obmyšleným byl pan ZU, se dne 28. února 2022 stal N Trust, jehož obmyšlenou je paní TU. Mezi prostředky převedenými ze svěřenského fondu S Trust na fond N Trust patřily veškeré akcie společnosti SX, jakož i z tohoto důvodu loď, jejímž jediným vlastníkem je SX.
64      V odpovědi na uvedenou žádost o vysvětlení předkládající soud uvádí, že skutečnost, že rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů dotčené ve věci v původním řízení, které se týkalo pana ZU, obmyšleného svěřenského fondu S Trust, bylo přijato dne 11. března 2022 na základě listinných důkazů z ledna 2022, nepředstavuje nedostatek šetření, a nebyla zpochybněna společností SX.
Kromě toho skutečnost, že S Trust, z něhož se stal N Trust, což bylo doprovázeno změnou obmyšleného, vyšla najevo v průběhu řízení před předkládajícím soudem, aniž společnost SX z tohoto důvodu zpochybnila legalitu uvedeného rozhodnutí.
65      Předkládajícímu soudu přísluší posoudit, zda okolnosti uvedené v bodech 63 a 64 tohoto rozsudku mohou mít vliv na legalitu rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů dotčeného ve věci v původním řízení
nebo na jeho zachování. S ohledem na vysvětlení poskytnutá předkládajícím soudem však není zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení nebo že se jedná o hypotetický problém. Soudní dvůr mimoto disponuje skutkovými a právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny.
66      Z toho vyplývá, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce ve věci C‑476/24 je přípustná.
K předběžným otázkám
Úvodní poznámky
67      Podstatou otázek předkládajícího soudu je, zda čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že ve vztahu k finančním prostředkům a hospodářským zdrojům vloženým do svěřenského fondu, jehož obmyšlený je uveden na seznamu obsaženém v příloze I nařízení č. 269/2014, může být přijato opatření ke zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů.
68      V tomto ohledu zaprvé z předkládacího rozhodnutí ve věci C‑428/24 vyplývá, že prostředky převedené do svěřenského fondu XT zahrnují kontrolní podíl společnosti FZ AR, jejíž finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny.
69      Pokud jde o věc C‑476/24, z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že mezi zdroji převedenými z fondu S Trust na fond N Trust jsou podíly ve společnosti SX, která je vlastníkem lodi, která byla předmětem zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů dotčených ve věci v původním řízení.
70      Ze žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce v těchto dvou věcech, a zejména z formulace předběžných otázek předkládajícím soudem vyplývá, že tento soud vychází z předpokladu, že hospodářské zdroje společnosti FZ AR a loď náležející společnostem, jejichž podíly byly přímo či nepřímo převedeny do svěřenských fondů dotčených ve věci v původním řízení, rovněž představují hospodářské zdroje převedené do těchto svěřenských fondů.
71      Zadruhé je třeba připomenout, že Italská republika Haagskou úmluvu ratifikovala.
72      Podle článku 2 této úmluvy se výrazem „trust“ rozumí právní vztahy založené osobou, zakladatelem – na základě právního jednání mezi živými osobami nebo prostřednictvím dědictví – pokud byl majetek svěřen pod kontrolu správce v zájmu obmyšleného nebo za určitým účelem.
73      Z tohoto článku 2 Haagské úmluvy dále vyplývá, že charakteristickými rysy trustu je skutečnost, že majetek trustu tvoří samostatnou majetkovou podstatu a není součástí majetku svěřenského správce, že titul týkající se majetku svěřenského fondu je vystaven na jméno správce nebo jiné osoby na účet správce a že správce je nadán pravomocí a pověřen povinností, za kterou nese odpovědnost, spravovat, řídit nebo nakládat s majetkem v souladu s podmínkami trustu a zvláštními pravidly, která jsou správci uložena zákonem.
Uvedený článek 2 rovněž stanoví, že skutečnost, že si zakladatel zachovává určité výsady nebo že správce má určitá práva jakožto obmyšlený, není nutně neslučitelná s existencí trustu.
74      Předkládající soud v tomto ohledu uvádí, že diskreční svěřenské fondy dotčené ve věci v původním řízení byly zřízeny podle obvyklého schématu, podle kterého je titul týkající se majetku, který zakladatel vložil do svěřenského fondu, vystaven na jméno svěřenského správce, který tento majetek spravuje a řídí v souladu se svěřenskou listinou, která musí být v souladu se zákonem, který se na svěřenský fond vztahuje.
75      Tento soud upřesňuje, že správce spravuje majetek svěřenského fondu výlučně ve prospěch obmyšleného, jehož vůle je rozhodující, pokud jde o režim použitelný na majetek svěřenského fondu, avšak nemá pravomoc k užívání, vyplácení, správě nebo kontrole hospodářských zdrojů vložených do svěřenského fondu. Kromě toho právo použitelné pro svěřenský fond a svěřenská listina zakazují obmyšlenému činit jakékoli úkony spočívající v užívání a nakládání s majetkem nebo zdroji svěřenského fondu po celou dobu, po kterou je tato osoba zapsána na seznam uvedený v příloze I nařízení č. 269/2014, nebo v každém případě po celou dobu, po kterou by užívání tohoto majetku nebo zdrojů nebo nakládání s nimi představovalo porušení unijního práva.
76      Na otázky předložené předkládajícím soudem je třeba odpovědět právě s ohledem na tato skutková zjištění, jejichž správnost nepřísluší Soudnímu dvoru v rámci řízení upraveného v článku 267 SFEU ověřovat (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 16. března 1978, Oehlschläger, 104/77, EU:C:1978:69, bod 4, a ze dne 19. června 2025, Bulgarian posts, C‑785/23, EU:C:2025:462, bod 40).
77      Zatřetí, jak bylo uvedeno v bodech 31, 40 a 43 tohoto rozsudku, italské orgány měly za to, že osoba uvedená na seznamu obsaženém v příloze I nařízení č. 269/2014 byla ve věci C‑428/24 „skutečným majitelem“ svěřenského fondu XT, který ovládal společnost FZ AR, jejíž finanční prostředky a hospodářské zdroje byly předmětem opatření směřujících ke zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů, a ve věci C‑476/24 společnost SX, původně vloženou do svěřenského fondu S Trust a poté do svěřenského fondu N Trust, která je vlastníkem lodi.
78      V tomto ohledu je třeba uvést, že i když se pojem „skutečný majitel“ v ustanoveních nařízení č. 269/2014 neobjevuje, je obsažen zejména ve směrnici 2015/849.
79      Tato směrnice v čl. 3 bodě 6 písm. b) stanoví, že pro účely této směrnice se „skutečným majitelem“ rozumí fyzická osoba nebo osoby, které v konečném důsledku vlastní nebo kontrolují klienta, nebo fyzická osoba nebo osoby, jejichž jménem se transakce nebo činnost provádí, což zahrnuje přinejmenším, v případě svěřenských fondů: zakladatele; svěřenského správce nebo svěřenské správce, osobu nebo osoby vykonávající dohled nad správou svěřenského fondu, obmyšlené, nebo pokud ještě nebyly určeny konkrétní fyzické osoby, které mají prospěch z právního uspořádání nebo právnické osoby, okruh osob, v jejichž hlavním zájmu je právní uspořádání nebo právnická osoba založena nebo provozována, jakoukoli jinou fyzickou osobu, která v konečném důsledku vykonává kontrolu nad svěřenským fondem prostřednictvím přímého či nepřímého vlastnictví nebo jinými prostředky.
80      Taková definice, která připouští, že jiné osoby zapojené do svěřenského fondu, než je svěřenský správce, jako jsou zakladatel, obmyšlení nebo osoba vykonávající dohled nad správou svěřenského fondu, mohou vlastnit nebo ovládat majetek svěřenského fondu, je sice uvedena pro účely použití směrnice 2015/849, avšak odráží uznání základní vlastnosti svěřenského fondu ze strany unijního normotvůrce, a sice oddělení zákonného držení od skutečnéhodržení majetku svěřenského fondu.
81      Takové oddělení má přitom účinky, které je třeba zohlednit nejen v oblasti předcházení zneužití finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, ale rovněž v oblasti omezujících opatření přijatých na základě nařízení č. 269/2014.
K věci samé
82      Podstatou otázek předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je,
zda
čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu, jehož obmyšlený je uveden na seznamu obsaženém v příloze I tohoto nařízení, musí být považovány za prostředky a hospodářské zdroje, které „náleží“ uvedenému obmyšlenému nebo jsou jím „ovládány“, ve smyslu tohoto ustanovení, i když právo použitelné na svěřenský fond a ustanovení svěřenské listiny tomuto obmyšlenému zakazují činit jakékoli úkony související s užíváním těchto prostředků a hospodářských zdrojů a nakládáním s nimi po celou dobu jeho zápisu na tomto seznamu, nebo v každém případě po celou dobu, po kterou by jejich užívání nebo nakládání s nimi představovalo porušení unijního práva.
83      V tomto ohledu je třeba připomenout, že čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 stanoví, že se zmrazují veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje náležející fyzickým osobám, a fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze I, jakož i veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které uvedené osoby, subjekty či orgány vlastní, drží či ovládají.
84      I když jsou pojmy „hospodářské zdroje“, „zmrazení hospodářských zdrojů“, „zmrazení finančních prostředků“ a „finanční prostředky“ definovány v čl. 1 písm. d) až g) nařízení č. 269/2014, toto nařízení neobsahuje definici pojmů použitých v jeho čl. 2 odst. 1, které se týkají vztahu mezi osobou uvedenou na seznamu v příloze I uvedeného nařízení a finančními prostředky a hospodářskými zdroji, které je třeba zmrazit, ani neodkazuje na vnitrostátní právo za účelem určení jejich rozsahu.
85      Podle ustálené judikatury platí, že jak z požadavků jednotného použití unijního práva, tak ze zásady rovnosti vyplývá, že ustanovení unijního práva, které výslovně neodkazuje na právo členských států za účelem vymezení svého smyslu a dosahu, musí být zpravidla vykládáno autonomním a jednotným způsobem v celé Unii, přičemž tento výklad je třeba nalézt s přihlédnutím nejen ke znění tohoto ustanovení, ale i k jeho kontextu a cílům sledovaným právní úpravou, jejíž je součástí [rozsudky ze dne 18. ledna 1984, Ekro, 327/82, EU:C:1984:11, bod 11, a ze dne 11. září 2025, Banco Santander (Řešení krize Banco Popular III), C‑687/23, EU:C:2025:687, bod 46 a citovaná judikatura].
86      Pokud jde o znění čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014, je třeba konstatovat, že znění tohoto ustanovení se liší v jeho různých jazykových verzích. Některé z jazykových verzí uvedeného ustanovení, jako například německá, anglická, francouzská, italská, lotyšská a rumunská jazyková znění (Eigentum, Besitz, gehalten oder kontrolliertwerden; belonging to, owned, held or controlled; appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati; īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā a aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate), se týkají čtyř druhů vztahů mezi osobou, subjektem nebo orgánem zařazeným na seznam uvedený v příloze I tohoto nařízení a dotčeným majetkem, jakož i hospodářskými zdroji, zatímco španělské znění téhož ustanovení stanoví pouze tři druhy vztahů mezi nimi („propiedad, tenencia o control“).
87      Ze srovnání jazykových verzí, které se týkají čtyř druhů vztahů, mimoto vyplývá, že každý pojem použitý v jedné z těchto verzí nemusí nutně odpovídat rovnocennému pojmu v jiné z těchto verzí. Pokud tedy německá, anglická, francouzská, italská a lotyšská verze odkazují na pojmy „vlastnictví“, „držení“ a „kontrola“ („Eigentum, Besitz, gehalten oder kontrolliert werden“, „belonging to, owned, held or controlled“, „appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati“ a „īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā“), rumunská verze používá výrazy „aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate“, které zdánlivě vylučují pojem „držení“.
88      Z ustálené judikatury Soudního dvora vyplývá, že nezbytnost jednotného výkladu ustanovení unijního práva vylučuje, aby byl text ustanovení v případě pochybností posuzován izolovaně, a naopak vyžaduje, aby byl vykládán a uplatňován ve světle znění v ostatních úředních jazycích (rozsudky ze dne 5. prosince 1967, van der Vecht, 19/67, EU:C:1967:49, s. 456, a ze dne 9. října 2025, OOn Air Media Professionals a Different Media, C‑416/24 a C‑417/24, EU:C:2025:765, bod 37, jakož i citovaná judikatura).
89      Nicméně je rovněž ustálenou judikaturou, že všem jazykovým zněním textu unijního práva musí být v zásadě přiznána stejná hodnota (rozsudky ze dne 2. dubna 1998, EMU Tabac a další, C‑296/95, EU:C:1998:152, bod 36, jakož i ze dne 9. října 2025, On Air Media Professionals a Different Media, C‑416/24 a C‑417/24, EU:C:2025:765, bod 38, jakož i citovaná judikatura).
90      V případě rozdílů mezi různými jazykovými zněními unijního textu musí být dotčené ustanovení vykládáno podle celkové systematiky a účelu právní úpravy, jejíž je součástí (rozsudky ze dne 27. října 1977, Bouchereau, 30/77, EU:C:1977:172, bod 14, a ze dne 9. října 2025, On Air Media Professionals a Different Media, C‑416/24 a C‑417/24, EU:C:2025:765, bod 39, jakož i citovaná judikatura).
91      Ze znění čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 v jeho různých jazykových zněních lze tedy vyvodit, že se toto ustanovení týká různých právních vztahů mezi osobou nebo subjektem zařazenými na seznam uvedený v příloze I tohoto nařízení a dotčenými finančními prostředky a hospodářskými zdroji, a to od nejširšího právního vztahu, jímž je vztah vlastnictví, až po situace, v nichž může osoba nebo subjekt přímo či nepřímo vykonávat faktickou moc nad uvedenými finančními prostředky a hospodářskými zdroji [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. září 2019, HTTS v. Rada, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, bod 69]. nebo z něj má prospěch.
92      Uvedené ustanovení se tak vztahuje na všechny právní a skutkové situace, ve kterých má osoba moc, která jí umožňuje použít dotyčné finanční prostředky a hospodářské zdroje, získat z nich prospěch, nakládat s nimi nebo mít na ně vliv.
93      Aby byl přitom zajištěn užitečný účinek téhož ustanovení, musí být pojem „náležet“ vykládán v tom smyslu, že se vztahuje nejen na situace, v nichž lze takovou moc nad dotčenými finančními prostředky a hospodářskými zdroji právně doložit, ale také situace, v nichž osoba nebo subjekt tuto moc má fakticky, a to i přesto, že z právního hlediska je držitelem této moci jiná osoba nebo jiný subjekt.
94      Stejně tak pojem „kontrola“ zahrnuje všechny situace, kdy je fyzická nebo právnická osoba schopna ovlivnit rozhodnutí jiné osoby, a to i v případě neexistence jakéhokoli právního vztahu, vlastnictví a kapitálové účasti, mezi těmito osobami (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. září 2019, HTTS v. Rada, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, body 71 a 75).
95      Z toho vyplývá, že v situaci týkající se svěřenského fondu, jehož obmyšlený je uveden na seznamu obsaženém v příloze I nařízení č. 269/2014, okolnost, že titul týkající se finančních prostředků a hospodářských zdrojů vložených do tohoto svěřenského fondu je vystaven na jméno svěřenského správce nebo na jméno osoby nebo subjektu, který mu náleží nebo který přímo či nepřímo ovládá, a že obmyšlený nemůže podle práva použitelného na uvedený svěřenský fond požadovat, aby svěřenský správce vykonával svou diskreční pravomoc v jeho prospěch, nebrání tomu, aby uvedené prostředky a uvedené zdroje byly považovány za prostředky náležející uvedenému obmyšlenému nebo za jím ovládané, pokud má tento obmyšlený moc, která mu umožňuje užívat tyto prostředky a zdroje, mít z nich prospěch, nakládat s nimi nebo mít vliv na ně nebo na rozhodnutí svěřenského správce ohledně finančních prostředků a hospodářských zdrojů vložených do téhož svěřenského fondu.
96      Takový výklad čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 je podpořen jak kontextem, do něhož je toto ustanovení zasazeno, tak cíli sledovanými tímto nařízením.
97      Pokud jde o kontext, je třeba zaprvé uvést, že čl. 1 písm. e) a f) nařízení č. 269/2014 definuje pojmy „zmrazení hospodářských zdrojů“ a „zmrazení finančních prostředků“ široce (obdobně viz rozsudek ze dne 11. listopadu 2021, Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, bod 45).
98      Článek 1 písm. f) nařízení č. 269/2014 totiž pojem „zmrazení finančních prostředků“ definuje jako „zabránění jakémukoli pohybu, převodu, přeměně, použití finančních prostředků, přístupu k nim nebo zacházení s nimi jakýmkoli způsobem, který by vedl k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia“.
99      Z této definice vyplývá, že zmrazení finančních prostředků má za cíl minimalizovat operace, které mohou být uskutečněny ohledně zmrazených finančních prostředků, což dokládá vysoký počet uvedených případů a použití výrazu „jakémukoli“. Prostředky k omezení těchto činností jsou rovněž unijním normotvůrcem definovány široce (obdobně viz rozsudek ze dne 11. listopadu 2021, Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, bod 43).
100    Výše uvedené úvahy platí rovněž pro pojem „zmrazení hospodářských zdrojů“. Tento pojem je totiž v čl. 1 písm. e) nařízení 269/2014 definován jako „zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména jejich prodejem, pronájmem nebo zastavením“ (obdobně viz rozsudek ze dne 11. listopadu 2021, Bank Sepah, C‑340/20, EU:C:2021:903, bod 44).
101    Taková definice pojmů „zmrazení hospodářských zdrojů“ a „zmrazení finančních prostředků“ by postrádala užitečný účinek, pokud by vazby mezi osobami a subjekty na jedné straně a finančními prostředky a hospodářskými zdroji, na které se vztahuje zmrazení, na straně druhé byly vykládány tak, že by byly vyloučeny situace, které ve skutečnosti odpovídají situacím náležení nebo kontroly, ale které z formálního hlediska nemohou být jako takové kvalifikovány.
102    Zadruhé čl. 2 odst. 2 nařízení č. 269/2014 stanoví, že žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům s nimi spojeným uvedeným v příloze I tohoto nařízení nebo v jejich prospěch.
103    Soudní dvůr již měl příležitost konstatovat, že tento zákaz zpřístupnění je rovněž formulován obzvláště široce, což dokládá použití výrazů „přímo ani nepřímo“, a rozhodl, že v důsledku toho zahrnuje jakékoli jednání, které je podle použitelného vnitrostátního práva nezbytné k tomu, aby mohla osoba uvedená na seznamu obsaženém v příloze I nařízení č. 269/2014 skutečně získat možnost plně nakládat s dotyčnými finančními prostředky nebo hospodářskými zdroji (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 17. ledna 2019, SH, C‑168/17, EU:C:2019:36, bod 51 a citovaná judikatura).
104    Zatřetí podle článku 9 nařízení č. 269/2014 se zakazuje se vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení opatření uvedených v článku 2 tohoto nařízení.
105    Článek 9 nařízení č. 269/2014 se týká činností, jejichž cílem nebo důsledkem je vynětí jejich původce z působnosti opatření stanovených v čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení a které nelze považovat za jednání spočívající ve zpřístupnění zakázané podle čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení (obdobně viz rozsudek ze dne 21. prosince 2011, Afrasiabi a další, C‑72/11, EU:C:2011:874, body 60 a 61).
106    Článek 2 odst. 2, a článek 9 nařízení č. 269/2014 představují spolu s čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení soudržný systém ustanovení, která přispívají ke sledování cílů stanovených tímto nařízením.
107    Článek 2 odst. 1 uvedeného nařízení tedy musí být vykládán tak, aby nebyl zpochybněn užitečný účinek čl. 2 odst. 2 a článku 9 téhož nařízení.
108    V tomto ohledu, jak bylo připomenuto v bodě 80 tohoto rozsudku, zřízení svěřenského fondu umožňuje oddělit právní a skutečné držení majetku svěřenského fondu.
109    Toto oddělení, jakož i další charakteristiky svěřenského fondu, a sice soukromá povaha tohoto mechanismu, snadnost a pružnost jeho zřízení a změny, které mohou vést k neprůhlednosti a strukturální složitosti takového mechanismu, umožňují jeho využití nejen k legitimním účelům, ale také k zastření vztahu mezi obmyšleným a finančními prostředky a hospodářskými zdroji vloženými do svěřenského fondu.
110    Výklad čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 v tom smyslu, že dotčené finanční prostředky a hospodářské zdroje se považují za náležející obmyšlenému svěřenského fondu nebo jsou jím ovládány, pokud má tento obmyšlený moc, která mu umožňuje použít finanční prostředky a hospodářské zdroje, mít z nich prospěch, nakládat s nimi nebo mít vliv na ně nebo na rozhodnutí svěřenského správce ohledně těchto finančních prostředků a hospodářských zdrojů, umožňuje zabránit tomu, aby byl svěřenský fond využíván s cílem obejít opatření uvedená v tomto ustanovení, a musí být tedy považován za slučitelný s článkem 9 nařízení č. 269/2014.
111    Pokud jde o cíle tohoto nařízení, je třeba připomenout, že toto nařízení bylo přijato v návaznosti na porušení svrchovanosti a územní celistvosti Ukrajiny Ruskou federací v roce 2014, a že bylo od té doby několikrát změněno v reakci na vojenskou agresi Ruské federace proti Ukrajině dne 24. února 2022.
112    Dále byla v návaznosti na tuto vojenskou agresi přijata prováděcí nařízení 2022/396 a 2022/878, kterými se mimo jiné zařazuje pan ZU a paní TU na seznam uvedený v příloze I nařízení č. 269/2014. Jak připomíná bod 4 odůvodnění prováděcího nařízení 2022/396, Ruská federace svými protiprávními vojenskými akcemi hrubě porušuje mezinárodní právo a zásady Charty OSN a ohrožuje evropskou a celosvětovou bezpečnost a stabilitu. Jak je připomenuto v bodě 3 odůvodnění prováděcího nařízení 2022/878, k jeho přijetí, kterým byla paní TU zařazena na seznam obsažený v příloze I nařízení č. 269/2014, došlo v důsledku zvěrstev, která podle dostupných zpráv spáchaly ozbrojené síly Ruské federace v obci Buča i v dalších ukrajinských městech, v rozporu s lidskými právy a mezinárodním humanitárním právem.
113    Význam cílů sledovaných nařízením č. 269/2014, a sice ochrany územní celistvosti, svrchovanosti a nezávislosti Ukrajiny, jakož i ukončení porušování mezinárodního práva a zásad Charty Organizace spojených národů Ruskou federací, které jsou součástí širšího cíle zachování míru a mezinárodní bezpečnosti v souladu s cíli vnější činnosti Unie uvedenými v článku 21 SEU, může nejen odůvodnit negativní důsledky, byť značné, pro některé subjekty (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 28. března 2017, Rosneft, C‑72/15, EU:C:2017:236, bod 150), ale rovněž vyžaduje, aby toto nařízení bylo vykládáno způsobem, který zaručí účinnost omezujících opatření zavedených tímto nařízením a zabrání tomu, aby byl účinek uvedených opatření neutralizován nebo aby tato opatření byla obcházena.
114    Z výše uvedeného vyplývá, že čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu lze považovat za finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží obmyšlenému tohoto svěřenského fondu nebo jsou jím ovládány, což odůvodňuje případné přijetí opatření ke zmrazení těchto finančních prostředků a hospodářských zdrojů, je-li obmyšlený uvedeného svěřenského fondu zapsán na seznam uvedený v příloze I tohoto nařízení.
115    V projednávané věci předkládající soud uvádí, že obmyšlený nemá právo užívat, vyplácet, spravovat nebo ovládat finanční prostředky a hospodářské zdroje, které byly vloženy do svěřenských fondů dotčených ve věci v původním řízení.
116    Soudnímu dvoru sice nepřísluší, aby v rámci řízení na základě článku 267 SFEU takové posouzení předkládajícího soudu zpochybnil, je však třeba, za účelem poskytnutí užitečné odpovědi tomuto soudu, upřesnit, že za účelem určení, zda v situacích dotčených ve věci v původním řízení má obmyšlený svěřenských fondů dotčených ve věci v původním řízení moc, která mu umožňuje použít finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do těchto svěřenských fondů, mít z nich prospěch, nakládat s nimi nebo mít vliv na ně nebo na rozhodnutí svěřenského správce ohledně těchto finančních prostředků a hospodářských zdrojů, se předkládající soud nemůže odvolávat pouze na právo použitelné na svěřenské fondy, ale musí rovněž zohlednit relevantní skutkové okolnosti,
117    V tomto ohledu z předkládacích rozhodnutí vyplývá, že svěřenské fondy dotčené ve věci v původním řízení jsou diskrečními svěřenskými fondy zřízenými a řídícími se podle bermudského práva. Před Soudním dvorem bylo tvrzeno, že v rámci takových svěřenských fondů obmyšlení nemají žádná vlastnická práva k majetku svěřenského fondu, dokud se svěřenský správce nerozhodne uplatnit svou diskreční pravomoc v jejich prospěch, a nemohou svěřenského správce ovlivňovat ani se domáhat majetku svěřenského fondu nebo předběžných plateb z finančních prostředků vložených do svěřenského fondu. Svěřenský správce dle těchto tvrzení svěřenský fond spravuje nezávisle a v nejlepším zájmu současných nebo budoucích obmyšlených a rozhoduje dle svého uvážení o oprávněnosti, době a výši výplaty plnění ve prospěch obmyšleného.
118    I když před tímto vyplacením plnění nemá obmyšlený formálně žádné právo k finančním prostředkům a hospodářským zdrojům vloženým do svěřenského fondu, okolnost, že jsou spravovány pouze v zájmu tohoto obmyšleného, představuje indicii, že tyto finanční prostředky a hospodářské zdroje mohou náležet obmyšlenému nebo jím mohou být ovládány.
119    Obmyšlený totiž může vykonávat vliv na finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu nebo na rozhodnutí učiněná svěřenským správcem týkající se těchto prostředků a hospodářských zdrojů, jakož i užívat tyto finanční prostředky a tyto hospodářské zdroje, mít z nich prospěch nebo s nimi nakládat, aniž by tento vliv nebo tato možnost byly formalizovány v právních aktech, což musí předkládající soud rovněž zohlednit.
120    V tomto ohledu musí předkládající soud zohlednit zejména vztahy mezi obmyšleným na jedné straně a jinými osobami zapojenými do svěřenského fondu, jako je svěřenský správce, zakladatel nebo osoba vykonávající dohled nad správou fondu, na straně druhé. Okolnost, že úlohu svěřenského správce nebo osoby vykonávající dohled nad správou fondu zastávají důvěrníci obmyšleného, kteří jsou s ním spojeni profesními nebo osobními vazbami a kteří mohou dodržovat jeho pokyny nebo návrhy ohledně správy svěřenského fondu a jeho majetku, totiž může ukazovat na vliv obmyšleného na finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu nebo na rozhodnutí učiněná svěřenským správcem ve vztahu k těmto prostředkům nebo nástrojům, jakož i na moc obmyšleného použít finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu, mít z nich prospěch nebo s nimi nakládat.
121    Kromě toho určení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vložených do svěřenského fondu na činnosti, jejichž jedinými nebo hlavními příjemci či osobami, které mají z těchto činností prospěch, jsou obmyšlený nebo osoby či subjekty, které mu náleží, jsou jím ovládány nebo jsou s ním spojeny, může naznačovat vliv obmyšleného na svěřenský fond a na finanční prostředky a hospodářské zdroje do něj vložené, jakož i jeho moc mít z nich prospěch nebo s nimi nakládat.
122    Pokud by v tomto ohledu předkládající soud konstatoval, že obmyšlený není uživatelem majetku a právních vztahů vložených do svěřenského fondu, bylo by ještě třeba ověřit, zda společnosti převedené do svěřenského fondu neposkytují majetek nebo služby subjektům, které obmyšlený výlučně nebo většinově vlastní nebo ovládá.
123    Naproti tomu okolnost, na kterou poukázal předkládající soud, že ustanovení práva použitelného na svěřenský fond a ustanovení svěřenské listiny tomuto obmyšlenému zakazují činit veškeré úkony spojené s užíváním finančních prostředků a hospodářských zdrojů svěřenského fondu a nakládáním s nimi po celou dobu, po kterou je obmyšlený zapsán na seznam uvedený v příloze I nařízení č. 269/2014, nebo v každém případě po celou dobu, po kterou by jejich užívání nebo nakládání s nimi představovalo porušení unijního práva, nemůže být rozhodující.
124    Zákaz zpřístupnit přímo či nepřímo finanční prostředky a hospodářské zdroje osobám zařazeným na tento seznam je totiž stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení č. 269/2014.
125    Jak přitom vyplývá z bodů 106 a 107 tohoto rozsudku, i když čl. 2 odst. 2 a článek 9 nařízení č. 269/2014 spolu s jeho čl. 2 odst. 1 představují soudržný systém ustanovení přispívající ke sledování cílů stanovených tímto nařízením, jenž musí být vykládán tak, aby nebyl zpochybněn užitečný účinek těchto ustanovení, každé z nich má vlastní působnost. Určení vazeb mezi osobou zapsanou na uvedeném seznamu a finančními prostředky a hospodářskými zdroji vloženými do svěřenského fondu, jehož je tato osoba obmyšleným, je otázkou odlišnou od zákazu zpřístupnění stanoveného v čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení (obdobně viz rozsudek ze dne 12. března 2026, EM System, C‑84/24, EU:C:2026:181, bod 98).
126    Dále vzhledem k tomu, že svěřenská listina ani její změny nepodléhají povinnosti zveřejnění, nemusí být platné verze této svěřenské listiny a jejích změn zpřístupněny a v každém případě mohou být změněny. Jednostranné závazky přijaté v rámci uvedené svěřenské listiny mohou být rovněž odvolány.
127    Konečně je třeba uvést, že použití zbytečně složitých struktur, jakož i svěřenských fondů spojených s osobou uvedenou na seznamu v příloze I nařízení č. 269/2014 může samo o sobě představovat indicii o kontrole takové osoby nad subjektem nezařazeným na tento seznam. Takové konstatování se mimoto odráží v osvědčených postupech, zejména v bodech 63, 64 a 67.
128    Je totiž třeba upřesnit, že předkládající soud by mohl konstatovat vliv obmyšleného na finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu, pokud by obmyšlený přímo či nepřímo vlastnil většinu kapitálu nebo hlasovacích práv svěřenského správce nebo měl právo jmenovat nebo vyloučit většinu členů správního, řídícího nebo dozorčího orgánu svěřenského správce nebo také právo vykonávat rozhodující vliv na svěřenského správce zejména na základě dohody uzavřené mezi nimi, a to i prostřednictvím účelově založených společností.
129    Indicií kontroly osob uvedených na seznamu v příloze I nařízení č. 269/2014 nad subjekty, které na tomto seznamu nejsou uvedeny, je tedy skutečnost, že některé z těchto subjektů byly založeny nebo změnily svou identitu krátce před přijetím sankčního režimu nebo označením dané osoby a/nebo nevykonávají žádnou věrohodnou obchodní činnost, skutečnost, že jedna nebo více svěřenských struktur je využívána jako příjemce aktiv subjektu, který vlastní nebo ovládá označená osoba, jakož i skutečnost, že do správy svěřenských struktur jsou zapojeni odborníci z jurisdikce, v níž byly svěřenské fondy zřízeny.
130    Kromě toho v situacích, kdy jsou podobně jako v případě projednávaném v původním řízení do svěřenského fondu převáděny společnosti, lze konstatovat vliv obmyšleného na tyto společnosti, zejména pokud svěřenský správce není členem statutárního orgánu těchto společností, ale pouze vlastníkem jejich kapitálu. V takovém případě přísluší předkládajícímu soudu, aby ověřil pravomoci členů statutárních orgánů těchto společností, jakož i vztahy mezi uvedenými členy statutárních orgánů a obmyšleným.
131    S ohledem na výše uvedené je třeba na položené otázky odpovědět tak, že čl. 2 odst. 1 nařízení č. 269/2014 musí být vykládán v tom smyslu, že finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu, jehož obmyšlený je uveden na seznamu obsaženém v příloze I tohoto nařízení, musí být považovány za finanční prostředky a hospodářské zdroje, které „náleží“ tomuto obmyšlenému nebo jsou jím „ovládány“ ve smyslu tohoto ustanovení, i když právo použitelné na svěřenský fond a ustanovení svěřenské listiny uvedenému obmyšlenému zakazují, aby po celou dobu jeho zařazení na tento seznam nebo v každém případě po celou dobu, po kterou by užívání finančních prostředků nebo hospodářských nástrojů nebo nakládání s nimi představovalo porušení unijního práva, činil jakékoli úkony související s užíváním těchto prostředků a zdrojů a nakládání s nimi, pokud tentýž obmyšlený může užívat finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu, mít z nich prospěch, nakládat s nimi nebo mít vliv na ně nebo na rozhodnutí učiněná svěřenským správcem ve vztahu k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům.
K nákladům řízení
132    Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
Článek 2 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 269/2014 ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny ve znění nařízení Rady (EU) 2022/330 ze dne 25. února 2022
musí být vykládán v tom smyslu, že
finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu, jehož obmyšlený je uveden na seznamu obsaženém v příloze I nařízení č. 269/2014 v platném znění, musí být považovány za finanční prostředky a hospodářské zdroje, které „náleží“ tomuto obmyšlenému nebo jsou jím „ovládány“ ve smyslu tohoto ustanovení, i když právo použitelné na svěřenský fond a ustanovení svěřenské listiny uvedenému obmyšlenému zakazují, aby po celou dobu jeho zařazení na tento seznam nebo v každém případě po celou dobu, po kterou by užívání finančních prostředků nebo hospodářských nástrojů nebo nakládání s nimi představovalo porušení unijního práva, činil jakékoli úkony související s užíváním těchto prostředků a zdrojů a nakládání s nimi, pokud tentýž obmyšlený může užívat finanční prostředky a hospodářské zdroje vložené do svěřenského fondu, mít z nich prospěch, nakládat s nimi nebo mít vliv na ně nebo na rozhodnutí učiněná svěřenským správcem ve vztahu k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům.
Podpisy
*      Jednací jazyk: italština.