62021CC0278
JULIANE KOKOTT
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2022. május 12. (
1
)
C‑278/21. sz. ügy
AquaPri A/S
kontra
Miljø‑ og Fødevareklagenævnet
(az Østre Landsret [keleti fellebbviteli bíróság, Dánia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – 92/43/EGK irányelv – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – Különleges természetmegőrzési területek – Az e természeti területek megőrzésével kapcsolatos célkitűzések figyelembevételével történő utólagos hatásvizsgálat – A vizsgálat szükségességének előzetes vizsgálata – Egy meglévő halgazdaság nitrátkibocsátása – Egy vízgyűjtőgazdálkodási terv, valamint az érintett természeti terület Natura 2000 tervének figyelembevétele”
I. Bevezetés
1.
Az élőhelyvédelmi irányelv (
2
) 6. cikkének (3) bekezdése az olyan tervek és projektek hatásainak előzetes vizsgálatát követeli meg, amelyek valószínűleg jelentős hatással lesznek a védett természeti területekre. Akkor is szükség van‑e azonban ilyen vizsgálatra, ha egy már engedélyezett létesítmény további működtetéséhez újbóli engedélyezésre van szükség a nemzeti jog szerint, és az eredeti engedélyt a vizsgálati kötelezettség megsértésével adták ki? Ez a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem központi kérdése.
2.
Az ilyen vizsgálat szükségessége esetén a kérdést előterjesztő bíróság azt is meg szeretné tudni, hogy milyen jelentőséggel bír e tekintetben a vízgyűjtőgazdálkodási terv és az érintett védett természeti területre vonatkozó Natura 2000 terv.
II. Jogi háttér
A.
Az uniós jog
1. Az élőhelyvédelmi irányelv
3.
Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (2) és (3) bekezdése az alábbiak szerint szabályozza az olyan tervek és projektek engedélyezését, amelyek valószínűleg jelentős hatással lesznek az élőhelyvédelmi irányelv vagy a madárvédelmi irányelv (
3
) alapján védelemben részesített természeti területre:
„(2)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a különleges természetvédelmi területeken [helyesen: különleges természetmegőrzési területeken] található olyan természetes élőhelytípusok és olyan fajok élőhelyei károsodásának és megzavarásának megakadályozására [helyesen: a természetes élőhelytípusok és fajok élőhelyei károsodásának, valamint olyan fajok megzavarásának megakadályozására], amelyek céljára az egyes területeket kijelölték, amennyiben a zavarás mértéke ezen irányelv céljaira tekintettel jelentős hatással lehet.
(3)   Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével [helyesen: megőrzésével] kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program [helyesen: projekt] hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program [helyesen: projekt] részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében [helyesen: rendelkezéseire is figyelemmel] az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot [helyesen: projektet], ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.”
2. A KHV‑irányelv
4.
A KHV‑irányelv (
4
) 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja a következőképpen határozza meg a projekt fogalmát:
„–
épületek vagy egyéb létesítmények kivitelezése,
–
egyéb beavatkozások a természetes környezetbe és tájba, beleértve az ásványkincsek kiaknázását is.”
B.
A dán jog
5.
A Miljøbeskyttelseslov (környezetvédelmi törvény) 33. §‑a értelmében bizonyos üzemek vagy létesítmények engedélykötelesek. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem szerint különösen ez a helyzet a halgazdaságok esetében. Az e rendelkezés alapján még nem engedélyezett meglévő halgazdaságoknak az előzetes döntéshozatal iránti kérelem szerint egy átmeneti rendelkezés (
5
) alapján 2014. március 15‑ig megfelelő engedély iránti kérelmet kellett benyújtaniuk.
6.
Az élőhelyvédelmi rendelet (
6
) 6. §‑ának 1. és 2. bekezdése az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdését ülteti át:
„6. § A 7. § szerinti határozat meghozatala előtt meg kell vizsgálni, hogy a projekt akár önmagában, akár pedig más tervvel vagy projekttel együtt valószínűleg jelentős hatással lesz‑e valamely Natura 2000 területre. A vizsgálati kötelezettség hatálya alá azok a projektek tartoznak, amelyek nem kapcsolódnak közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlenek a Natura 2000 terület kezeléséhez.
2. bekezdés Amennyiben a hatóság úgy ítéli meg, hogy a projekt valószínűleg jelentős hatással lesz valamely Natura 2000 területre, a projekt Natura 2000 területre gyakorolt hatásának részletes vizsgálatát kell elvégezni, amelynek során figyelembe kell venni az érintett terület megőrzésével kapcsolatos célkitűzéseket. Ha a hatásvizsgálatból az tűnik ki, hogy a projekt hátrányosan befolyásolná a nemzetközi természetvédelmi területet, a kérelemre nem adható engedély, eltérés vagy jóváhagyás.”
7.
Az élőhelyvédelmi rendelet 7. §‑a 7. bekezdésének 6) pontja különösen úgy rendelkezik, hogy a 6. § 1. és 2. bekezdését alkalmazni kell a környezetvédelmi törvény 33. §‑a szerinti engedélyekre.
„7. bekezdés A környezetvédelmi törvényben szabályozott alábbi helyzetek a 6. § hatálya alá tartoznak:
1)
–5) […]
6)
üzemek stb. engedélyezése a környezetvédelmi törvény 33. §‑ának 1. bekezdése és 38. §‑a és 39. §‑a alapján.”
8.
A 2016 és 2021 közötti időszakra vonatkozó állami Natura 2000 terv azt rögzíti a 173. sz. Natura 2000 terület vonatkozásában, amely a legközelebb esik az Onsevig halgazdasághoz, hogy e terv a területhez kapcsolódó fellépésekre összpontosít, és nem tartalmaz a vízgyűjtőgazdálkodási terv által garantált vízminőségre vonatkozó követelményeket, valamint nem ír elő semmilyen, a nitrogénlerakódás csökkentésére vonatkozó különös követelményt, amelyre eltérő jogszabály is irányadó.
9.
A 2015 és 2021 közötti időszakban a Sjælland (Dánia) vízgyűjtő kerületre vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv, amelyet az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének megfelelően végzett előzetes hatásvizsgálattal összhangban fogadtak el, és amely többek között a 173., 170. és 162. sz. Natura 2000 tengeri területekre vonatkozik, a 2015. november 22‑i politikai megállapodásra, az úgynevezett mezőgazdasági és élelmiszercsomagra hivatkozva rögzíti, hogy 43 tonna nitrogénkibocsátási mennyiség van elkülönítve annak biztosítására, hogy a vízgyűjtőgazdálkodási tervek hatálya alá tartozó fennálló halgazdaságok teljes mértékben használhassák a jelenlegi kibocsátási engedélyeiket.
III. A tényállás és az előzetes döntéshozatal iránti kérelem
10.
A dán vizekben összesen 19 halgazdaság van, amelyek közül néhány Natura 2000 területen belül vagy annak közelében található. Hét ilyen gazdaságra vonatkozó jogvita van folyamatban. E halgazdaságokban elsősorban szivárványos pisztrángot tenyésztenek. A halgazdaságok többek között nitrogént és foszfort bocsátanak ki, amelyek hatással lehetnek a közeli Natura 2000 területekre.
11.
A vitatott gazdaságok közül az egyik az Onsevig halgazdaság. E halgazdaság az AquaPri A/S tulajdonát képezi, amelyet a jelen ügyben a Dansk Akvakultur, a dán halgazdálkodási ágazatban működő szakmai egyesület képvisel. Az Onsevig halgazdaság a Smålandsfarvandetban, a 173. sz. Natura 2000 területtől hozzávetőleg 1,7 km‑re északra, a 170. sz. Natura 2000 területtől hozzávetőleg 10,5 km‑re délre és a 162. sz. Natura 2000 területtől hozzávetőleg 12,4 km‑re délre fekszik. A legközelebbi Natura 2000 terület, a 173. sz. terület kijelölésének alapját homokpadok (1110), iszaptorzulások (1140), öblök (1160), zátonyok (1170), valamint természetes tengeri élőhelyek és a lagúnák (1150) képezik. Ugyanezen a területen a különböző madárvédelmi területek (82., 83., 85. és 86. sz.) kijelölése nagyszámú költő‑ és/vagy fészkelő madár jelenlétén alapul.
12.
1999. február 15‑én az illetékes helyi környezetvédelmi hatóság, a Storstrøms Amt (Storstrøm megye, Dánia) engedélyezte a halgazdaságnak a jelenlegi helyére történő átköltöztetését.
13.
2006. október 27‑én Storstrøm megye a halgazdaságra vonatkozóan felülvizsgált engedélyt adott ki, amelyben lehetővé tette a halgazdaság nitrogénkibocsátásának 0,87 tonnával, 15,6 tonnáról 16,47 tonnára való növelését, valamint réz és három típusú antibiotikum használatát és kibocsátását. Storstrøm megye környezeti hatásvizsgálat szükségességének vizsgálatára irányuló eljárást folytatott le, és ennek alapján arra az álláspontra helyezkedett, hogy a nitrogén megnövekedett kibocsátása nem jár jelentős hatással a környezetre a közeli 173. sz. Natura 2000 területen, következésképpen a projekt nem igényel környezeti hatásvizsgálatot. Storstrøm megye nem hivatkozott a nemzetközi természetvédelmi területekre vonatkozó szabályozásra.
14.
E határozattal szemben akkor fellebbezést nyújtottak be a fellebbviteli hatósághoz, jelesül a Naturklagenævnethez (környezetvédelmi fellebbezési tanács, Dánia) valamely Natura 2000 területre gyakorolt hatásra hivatkozva. A környezetvédelmi fellebbezési tanács helybenhagyta Storstrøm megye határozatát. E tanács megállapította, hogy a környezeti hatásvizsgálat szükségességének vizsgálatára irányuló eljárást elrendelő határozatot jellemző hiányosságok nem annyira jelentősek, hogy e határozat érvénytelenségét eredményezhetnék.
15.
Storstrøm megye így helybenhagyott 2006. október 27‑i határozata szerint legkésőbb 2014. március 15‑ig környezetvédelmi engedélyt kellett kérni a felügyeleti hatóságnál.
16.
Az AquaPri ezért környezetvédelmi engedély iránti kérelmet nyújtott be az Onsevig halgazdaság tekintetében, amelyet a központi környezetvédelmi hatóság, azaz a Miljøstyrelse 2014. december 16‑án adott ki. A határozatban szereplő környezeti hatásvizsgálat szerint a környezetvédelmi hatóság megállapította, hogy a halgazdaság akár önmagában, akár pedig más tervvel vagy projekttel együtt valószínűleg nem lesz jelentős hatással a 173. sz. Natura 2000 területre. A környezetvédelmi hatóság e határozat meghozatala során többek között a Storstrøm megye által 2006. október 27‑én kiadott engedélyt, valamint azt vette alapul, hogy ezt követően semmilyen információt nem hoztak fel annak bizonyítására, hogy a halgazdaság hatással lenne a Natura 2000 területre.
17.
A 2014. december 16‑án kiadott környezetvédelmi engedély ellen egy természetvédelmi szervezet fellebbezést terjesztett a Miljø‑ og Fødevareklagenævn (környezetvédelmi és élelmiszerügyi fellebbviteli bizottság, Dánia) elé, amely 2018. március 13‑i határozatával megsemmisítette a környezetvédelmi engedélyt. A fellebbviteli bizottság határozatában megállapította, hogy az Onsevig halgazdaság környezetvédelmi engedélyének – amely lehetővé teszi a halgazdaság működésének folytatását olyan helyzetben, amelyben a tevékenység egészének élőhelyre gyakorolt hatátását korábban nem vizsgálták meg – előzetesen ilyen vizsgálat tárgyát kell képeznie. E fellebbviteli bizottság e következtetés alátámasztása céljából megjegyezte, hogy még nem végezték el a terület összes halgazdasága tevékenysége egészének élőhelyre gyakorolt hatásának a vizsgálatát az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdését végrehajtó dán szabályoknak megfelelően. A jelen ügyben a fellebbviteli bizottság megállapította, hogy a halgazdaságból eredő tápanyagterhelés más tervek és projektek részeként valószínűleg jelentős hatással lesz a 173., 170. és 162. sz. Natura 2000 területekre, ennélfogva nem zárható ki eleve az élőhelyekre gyakorolt kár azon kockázata, amely alapján a területet kijelölték.
18.
Az AquaPri e 2018. március 13‑i határozat ellen indított keresete jelenleg az Østre Landsret (keleti fellebbviteli bíróság, Dánia) előtt van folyamatban. E bíróság a következő kérdésekkel fordul a Bírósághoz:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondatát, hogy az alkalmazandó a jelen ügyben fennállóhoz hasonló olyan helyzetre, amelyben meglévő halgazdaság működése folytatásának engedélyezését kérik, amennyiben a halgazdaság tevékenysége, valamint a nitrogén és más tápanyagok kibocsátása a 2006‑ban engedélyezett tevékenységhez és kibocsátáshoz képest változatlan maradt, de a halgazdaság korábbi engedélyével összefüggésben nem vizsgálták a területen lévő valamennyi halgazdaság összes tevékenységét és kumulatív hatását, mivel az illetékes hatóságok kizárólag a nitrogén érintett halgazdaságból származó összes többletkibocsátását stb. vizsgálták?
2)
Jelentőséggel bír‑e az első kérdés megválaszolása szempontjából az, hogy a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó nemzeti vízgyűjtőgazdálkodási terv figyelembe veszi a területen található halgazdaságokat, mivel meghatározott mennyiségű nitrogént különít el annak biztosítása érdekében, hogy a területen meglévő halgazdaságok használhassák jelenlegi kibocsátási engedélyeiket, és hogy a halgazdaságok tényleges kibocsátása az előírt határértékeken belül maradjon?
3)
Amennyiben a jelen ügyben fennállóhoz hasonló helyzetben az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata szerinti vizsgálatot kell végezni, az illetékes hatóság köteles‑e ezen vizsgálattal összefüggésben figyelembe venni a 2015 és 2021 közötti vízgyűjtőgazdálkodási tervben elkülönített nitrogénkibocsátásra vonatkozó határértékeket, valamint a területre vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási tervből vagy Natura 2000 tervből esetlegesen következő minden egyéb releváns információt és vizsgálatot?”
19.
Az AquaPri A/S, a környezetvédelmi és élelmiszerügyi fellebbviteli bizottság, valamint az Európai Bizottság tett észrevételeket írásban, valamint a 2022. március 24‑i tárgyaláson.
IV. Értékelés
20.
A jelen ügy középpontjában az a kérdés áll, hogy valamely létesítmény változatlan formában történő továbbműködésének engedélyezésével összefüggésben mennyiben alkalmazandó az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének hatásvizsgálatra vonatkozó rendelkezése (erről lásd az A. pontot). Amennyiben e rendelkezés alkalmazandó, a kérdést előterjesztő bíróság azt is meg szeretné tudni, hogy milyen jelentőséggel bír e tekintetben a vízgyűjtőgazdálkodási terv és az érintett védett természeti területre vonatkozó Natura 2000 terv. Egyrészt a vízgyűjtőgazdálkodási terv nitrogénkibocsátásra vonatkozó előírásainak a hatásvizsgálat szükségességének előzetes vizsgálata szempontjából betöltött jelentőségének (erről lásd a B. pontot), másrészt pedig a két dokumentumnak a tényleges hatásvizsgálat szempontjából betöltött jelentőségének (erről lásd a C. pontot) a kérdése merül fel.
A.
Első kérdés – Hatásvizsgálat a projekt újbóli engedélyezése esetén
21.
Az első kérdés annak tisztázására irányul, hogy valamely projekt újbóli engedélyezése esetén megköveteli‑e az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése hatásvizsgálat lefolytatását az érintett természeti terület megőrzésével kapcsolatos célkitűzések figyelembevételével, ha a projekt hatásai változatlanok maradnak ugyan, e hatásokat azonban nem vizsgálták átfogóan a korábbi engedélyezés során, és a más tervek és projektek hatásaival együtt kumulatívan érvényesülő hatásokat sem vették figyelembe.
22.
Ez a kérdés konkrétan egy, a dán Småland sziget közelében, a tengerben működő halgazdasággal kapcsolatban merül fel, amely 2006‑ban anélkül kapott engedélyt a nitrogénkibocsátás növelésére, hogy figyelembe vették volna a gazdaság már korábban engedélyezett nitrogénkibocsátását vagy a más forrásokból származó nitrogénlerakódásokat. A felek egyetértenek abban, hogy ez a 2006. évi vizsgálat nem felelt meg az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdése követelményeinek, mivel e rendelkezés szerint figyelembe kell venni az adott projekt kumulatív hatásait. A 2006. évi jogerős határozat jogszerűsége mindazonáltal nem képezi a jelen eljárás tárgyát.
23.
Az első kérdés megválaszolása érdekében először is bemutatom, hogy az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése nem teremt kötelezettséget (új) hatásvizsgálat lefolytatására, ha a korábbi engedély nem felelt meg e rendelkezés követelményeinek (az első kérdés második része, erről lásd az 1. pontot). Ezt követően azonban bemutatom, hogy a projekt nemzeti jogban előírt újbóli engedélyezése új hatásvizsgálatot is igényel (az első kérdés első része, erről lásd a 2. pontot).
1. A projekt múltbeli engedélyezése során elkövetett hibák következményei
24.
Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata értelmében figyelembe véve az irányelv értelmében vett különleges természetmegőrzési terület megőrzésével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő (
7
) vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy projekt hatásait illetően, amely akár önmagában, akár pedig más terv vagy projekt részeként valószínűleg jelentős hatással lesz az adott természeti területre.
25.
Az, hogy a projekt nem az érintett Natura 2000 területeken, hanem azokon kívül helyezkedik el, e tekintetben egyáltalán nem zárja ki az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt követelmények alkalmazhatóságát. (
8
)
26.
E vizsgálat célja a projekt engedélyezésének előkészítése. Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata szerint ugyanis a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a 6. cikk (4) bekezdésének rendelkezéseire is figyelemmel az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy projektet, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét.
27.
Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése tehát olyan vizsgálati eljárást ír elő, amelynek célja, hogy előzetes ellenőrzési mechanizmus segítségével biztosítsa, hogy valamely tervet vagy projektet, amely jelentős hatással lehet az érintett természeti területre, csak akkor lehessen engedélyezni, amennyiben nem befolyásolja hátrányosan az érintett természeti terület épségét. (
9
)
28.
Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése nem követeli meg viszont, hogy a már jogerősen engedélyezett projektet újból ilyen vizsgálat alá vessék, ha az eredeti vizsgálat hibás volt. (
10
) Valamely tevékenység változatlan folytatása ezért főszabály szerint nem igényel újbóli vizsgálatot. (
11
)
29.
Ez azonban nem jelenti azt, hogy el kellene fogadni az ilyen hibákat és a védett természeti területek esetleges hátrányos befolyásolását. Ha ugyanis egy már engedélyezett projektről később bebizonyosodik, hogy hátrányosan befolyásolhatja a védett természeti terület épségét, mert károsodást vagy jelentős megzavarást von maga után, az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerinti károsítási tilalom biztosítja az irányelv első preambulumbekezdésében meghatározott, a környezet minőségének megőrzésére és védelmére – ideértve a természetes élőhelytípusok, valamint az állat- és növényvilág védelmét is – vonatkozó fő cél megvalósulását. (
12
) Valamely tevékenység csak akkor felel meg az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének, ha biztosított, hogy az nem okoz semmiféle olyan zavart, amely alkalmas arra, hogy jelentősen sértse az említett irányelv célkitűzéseit, különösen az irányelv által követett megőrzési célokat. Önmagában annak a valószínűsége vagy kockázata, hogy valamely gazdasági tevékenység egy védett területen jelentős megzavarást okoz, az említett rendelkezés megsértését képezheti. (
13
)
30.
Az AquaPri ezért helyesen hangsúlyozza, hogy az engedélyének felülvizsgálatára vonatkozó kötelezettség nem közvetlenül az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdéséből, hanem a 6. cikk (2) bekezdéséből ered. Attól függően, hogy a nemzeti jog hogyan biztosítja e rendelkezés alkalmazását, a jogbiztonság és a korábban kiadott engedély fennmaradásába vetett jogos bizalom szerepet játszhat különösen a 6. cikk (4) bekezdésében előírt eltéréssel összefüggésben. (
14
) Ezek a szempontok ezért olyan kártérítési igényeket is megalapozhatnak, amelyekre az AquaPri egy újbóli hatásvizsgálat esetén számít.
31.
A fellebbviteli bizottság vitatott határozata azonban nem az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének, hanem a 6. cikk (3) bekezdésének alkalmazására irányul. E tekintetben meg kell állapítani, hogy e rendelkezés nem követel meg új hatásvizsgálatot, ha valamely tevékenység hatásait nem vizsgálták átfogóan a korábbi jogerős engedély kiadása során, és a más tervek és projektek hatásaival együtt kumulatívan érvényesülő hatásokat sem vették figyelembe.
2. Újbóli engedélyezés a dán jog szerint
32.
Az is következik‑e azonban ebből, hogy az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése az ilyen projekt nemzeti jog alapján szükséges újbóli engedélyezése esetén nem követeli meg az adott természeti terület megőrzésével kapcsolatos célkitűzések figyelembevételével történő hatásvizsgálatot, ha a projekt hatásai változatlanok maradnak? Ez a tárgya az első kérdés első részének.
33.
Amint azt az imént már kifejtettem, valamely tevékenység változatlan folytatása esetén az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése nem követel meg újbóli hatásvizsgálatot és így az adott tevékenység újbóli engedélyezését sem.
34.
Ha azonban valamely tagállam újbóli engedélyezést ír elő a saját jogában, akkor ez az engedély az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata értelmében e projekt illetékes nemzeti hatóságok általi jóváhagyásának minősülhet. E hatóságok csak azután adhatnak ilyen jóváhagyást, hogy a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve megbizonyosodtak arról, hogy a projekt nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét.
a) Egy projekt engedélyezése?
35.
Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata értelmében vett jóváhagyás mindazonáltal azt feltételezi, hogy a jóváhagyás egy projektre vonatkozik.
36.
Bár az élőhelyvédelmi irányelv nem tartalmazza a „projekt” fogalmának a meghatározását, a Bíróság megállapította, hogy a „projektnek” a KHV‑irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett fogalma releváns az élőhelyvédelmi irányelven alapuló azonos fogalom meghatározásához. (
15
) Eszerint projektnek kell tekinteni az épületek vagy egyéb létesítmények kivitelezését, valamint az egyéb beavatkozásokat a természetes környezetbe és tájba, beleértve az ásványkincsek kiaknázását is.
37.
Mivel a halgazdaság a tervek szerint változatlan formában működik tovább, az engedély tárgyát nem a létesítmény kivitelezése képezi. Nem zárható ki azonban, hogy már a halgazdaság változatlan formában történő továbbműködéséhez kapcsolódó, a védett természeti területeken a jövőben bekövetkező további nitrogénlerakódások is a projekt fogalmának a KHV‑irányelvben szereplő meghatározása értelmében vett, a természetes környezetbe való egyéb beavatkozásnak tekintendők. (
16
)
38.
Még ha azonban a jövőbeni további nitrogénlerakódásokat nem is tekintjük a KHV‑irányelv szerinti beavatkozásnak, ez nem zárja ki az élőhelyvédelmi irányelv értelmében vett projekt fennállásának megállapítását, mivel a projekt KHV‑irányelv szerinti fogalma megszorítóbb, mint a projekt élőhelyvédelmi irányelv szerinti fogalma. (
17
) Az élőhelyvédelmi irányelv alkalmazása szempontjából mindenekelőtt az bír jelentőséggel, hogy a szóban forgó tevékenység jelentős hatással lehet‑e valamely védett természeti területre. (
18
)
39.
Ez nem zárható ki eleve olyan tevékenységek esetében, amelyek további nitrogénlerakódásokhoz vezetnek védett élőhelyeken, (
19
) ami egyébként láthatólag a fellebbviteli bizottság vitatott határozatának kiindulópontja is.
40.
Az AquaPri mindazonáltal a Stadt Papenburg ítéletre hivatkozik, amely szerint amennyiben bizonyos tevékenységeket – különösen gyakoriságukra, jellegükre vagy elvégzésük feltételeire tekintettel – egységet képező műveletnek kell tekinteni, azokat az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében egy és ugyanazon projektnek lehet tekinteni, mentesülve az e rendelkezés alapján lefolytatandó új vizsgálati eljárás alól. (
20
) Ez az ítélkezési gyakorlat olyan ismétlődő tevékenységekre vonatkozik, amelyeket a nemzeti jog alapján egyszer engedélyeztek a jövőre nézve. A Stadt Papenburg ítélet egy folyó bizonyos merülési mélységű hajók közlekedését lehetővé tevő rendszeres kotrásának engedélyezésére vonatkozott. (
21
)
41.
Amint azt a Bizottság, valamint a környezetvédelmi és élelmiszerügyi fellebbviteli bizottság is állítja, nem áll fenn ez a helyzet, mivel a 2006. október 27‑i engedély nem hagyta jóvá a halgazdaság határozatlan idejű további működését. Ellenkezőleg, az már jelezte az újbóli engedélyezés szükségességét.
b) A környezetvédelmi törvény 33. §‑a szerinti engedély jelentősége
42.
Az első kérdés első részére adandó válasz tehát attól függ, hogy az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata értelmében vett újbóli jóváhagyásra irányul‑e az a 2006. október 27‑i határozatban említett követelmény, hogy a szennyező tevékenységre vonatkozó, a környezetvédelmi törvény 33. §‑a szerinti engedély iránti kérelmet legkésőbb 2014. március 15‑ig be kell nyújtani a felügyeleti hatósághoz. A projekt ilyen újbóli jóváhagyásához hatásvizsgálatra van szükség. (
22
)
43.
E tekintetben először is pontosítani kell, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem szerint ez a követelmény nem az engedélyező hatóság által előírt feltétel volt, hanem csak egy közvetlenül a dán rendelkezésekből következő kötelezettségre való utalás. (
23
)
44.
E dán rendelkezések tartalmát csak a nemzeti bíróságok értékelhetik kötelező erővel, mivel nemzeti jogi kérdésről van szó. A Bíróság mindazonáltal iránymutatást adhat a kérdést előterjesztő bíróság számára azzal kapcsolatban, hogy milyen jellemzőkkel kell rendelkeznie az újbóli engedélyezés követelményének ahhoz, hogy alkalmazható legyen az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése.
45.
Ha a kért engedély egyszerű formalitásnak minősül, ahogyan azt az AquaPri állítja, akkor nem az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett jóváhagyásról van szó. Ez lenne a helyzet például akkor, ha az engedélyt az 1999. és 2006. évi meglévő engedélyek alapján kötelezően ki kellene adni.
46.
Ha viszont a nemzeti jogban előírt új engedély ténylegesen a tevékenység folytatásáról dönt, akkor az új engedély az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett olyan jóváhagyásnak minősül, amely hatásvizsgálatot feltételez. Ebben az esetben ugyanis az új engedéllyel döntenek arról, hogy a tevékenység érintett természeti területre gyakorolt hatásai továbbra is fenn fognak‑e állni, vagy megszűnnek‑e.
47.
Bár az előzetes döntéshozatal iránti kérelem nem tartalmaz a környezetvédelmi törvény 33. §‑a szerint megújítandó engedély funkciójára vonatkozó információkat, a környezetvédelmi és élelmiszerügyi fellebbviteli bizottság szerint ez az engedély az engedélyezési feltételek átfogó vizsgálatát igényli. Úgy tűnik tehát, hogy a KHV‑irányelv 1. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében vett engedélyről van szó, amelynek az érintett projekt környezeti hatásainak teljes körű figyelembevételén kell alapulnia, (
24
) ha a projekt ilyen környezeti hatásvizsgálatot igényel. Első látásra ez a vizsgálat különösen az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdését átültető dán rendelkezéseket (
25
) foglalja magában.
48.
Úgy tűnik tehát, hogy a környezetvédelmi törvény 33. §‑a szerinti engedélyt az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata értelmében vett jóváhagyásnak kell tekinteni, és így az a 6. cikk (3) bekezdésének első mondata szerinti hatásvizsgálatot is feltételez.
c) Jogbiztonság és bizalomvédelem
49.
Sem a jogbiztonság elvével, sem a bizalomvédelem elvével nem ellentétesek az eddigi megfontolások. Ha ugyanis a nemzeti jog új engedélyt követel meg valamely létesítmény további működtetéséhez, akkor a meglévő engedély jogosultja nem bízhat abban, hogy ez az új engedély változatlanul átveszi a meglévő engedély tartalmát.
50.
A tagállam kizárhatja tehát az engedély fennmaradásába vetett jogos bizalmat azáltal, hogy – mint ahogy erre a jelen esetben minden valószínűség szerint sor került – már az első engedély kiadásakor kifejezetten előírja a későbbi időpontban történő felülvizsgálatot.
51.
A teljesség kedvéért meg kell jegyezni, hogy egy ilyen szabályozás alkalmazása esetén a felülvizsgált engedély jogosultjának olyan kártérítési igényei, amelyekre az AquaPri az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének alkalmazása esetén számít, semmiképpen nem alapozhatók a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvére.
d) Az első kérdés első részére adandó válasz
52.
Az első kérdés első részére tehát azt a választ kell adni, hogy a változatlan formában folytatott tevékenység nemzeti jogban előírt új engedélyezését az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett, hatásvizsgálatot feltételező jóváhagyásnak kell tekinteni, ha ez az engedély ténylegesen a tevékenység folytatásáról dönt.
B.
Második kérdés – A 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv az előzetes vizsgálatban
53.
A második kérdés annak tisztázására irányul, hogy milyen jelentőséggel bírnak a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó dán vízgyűjtőgazdálkodási tervnek a halgazdaságok megengedett nitrogénkibocsátására vonatkozó előírásai annak előzetes vizsgálata szempontjából, hogy az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata alapján le kell‑e folytatni teljes körű hatásvizsgálatot.
54.
E kérdés megválaszolása érdekében abból indulok ki, hogy ez a dán jog szerinti terv annak ellenére jelentőséggel bírhat az alapeljárásban szóban forgó határozat jogszerűsége szempontjából, hogy úgy tűnik, hogy annak elfogadására csak a halgazdaság 2014. évi újbóli engedélyezését követően került sor.
55.
Ennek megfelelően először azokat a kritériumokat határozom meg, amelyek alapján el kell végezni az említett előzetes vizsgálatot, majd a 2006. évi engedély és a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv jelentőségével foglalkozom ebben az összefüggésben.
1. A hatásvizsgálat szükségessége
56.
Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata szerint figyelembe véve az adott különleges természetmegőrzési terület megőrzésével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő hatásvizsgálatot kell lefolytatni, ha valamely terv vagy projekt akár önmagában, akár pedig más terv vagy projekt részeként valószínűleg jelentős hatással lesz az irányelv értelmében vett különleges természetmegőrzési területre.
57.
Akkor keletezik tehát vizsgálati kötelezettség, ha fennáll annak a valószínűsége vagy kockázata, hogy valamely terv vagy projekt jelentős hatással lesz az érintett természeti területre. (
26
) Különös tekintettel az elővigyázatosság elvére, amely az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésének megfelelően a magas szintű védelmet célzó európai uniós környezetpolitika egyik alapja, és amelynek fényében az élőhelyvédelmi irányelvet értelmezni kell, az ilyen kockázat már akkor fennáll, ha objektív szempontok alapján nem zárható ki annak lehetősége, hogy a szóban forgó terv vagy projekt az érintett természeti területre jelentős hatással lesz. (
27
) Ennek kockázatát az ilyen terv vagy projekt által érintett természeti terület egyedi környezeti jellemzőinek és feltételeinek figyelembevételével kell megítélni. (
28
)
58.
Ha ezen előzetes vizsgálatot követően továbbra is fennáll a jelentős hatások hiányára vonatkozó kétely, akkor teljeskörűen le kell folytatni az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondatában előírt hatásvizsgálatot. (
29
)
2. A 2006. évi engedély
59.
A 2006. évi engedéllyel összefüggésben elvégzett előzetes vizsgálat hiányosságai jól szemléltetik e kritérium alkalmazását.
60.
A változatlan formában továbbműködő halgazdaság ezen előzetes vizsgálata főszabály szerint olyan objektív szempontnak minősülhet, amely bármely hatást kizár. (
30
) Ez az előzetes vizsgálat ugyanis arra a következtetésre jutott, hogy a gazdaság nem lesz jelentős hatással védett természeti területekre.
61.
Bár egy korábbi vizsgálat ilyen felhasználása észszerű lehet, az azt feltételezi, hogy ez a vizsgálat már átfogóan és helyesen értékelte a későbbi határozathozatal időpontjában releváns szempontokat. Ha azonban a későbbi engedélyezés időpontjában kiderül, hogy ez a korábbi vizsgálat hiányos volt, az nem zárhatja ki annak lehetőségét, hogy a szóban forgó terv vagy projekt jelentős hatással lesz az érintett természeti területre.
62.
A jelen ügyben az előzetes döntéshozatal iránti kérelem első kérdése azon az előfeltevésen alapul, hogy a 2006. évi korábbi előzetes vizsgálat nem terjedt ki a területen lévő valamennyi halgazdaság összes tevékenységére és kumulatív hatására, mivel az illetékes hatóságok kizárólag a nitrogén érintett halgazdaságból származó kért többletkibocsátását stb. vizsgálták. Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata szerint azonban az a döntő, hogy a projekt más tervvel vagy projekttel együtt jelentős hatással lehet‑e valamely védett természeti területre. Ezért figyelembe kellett volna venni az érintett védett természeti területeket terhelő valamennyi nitrogénforrás kumulatív hatását.
63.
Ezenkívül az új engedélyezés keretében az időközben keletkezett új nitrogénforrásokat is figyelembe kellene venni.
64.
A 2006. évi előzetes vizsgálat ennélfogva hiányos, és nem zárhatja ki annak lehetőségét, hogy a szóban forgó halgazdaság a nitrogénlerakódások egyéb forrásaival együtt jelentős hatással lesz az érintett természeti területekre.
3. A 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv
65.
Ténylegesen a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv is olyan objektív szempontot képezhet, amely feleslegessé teszi a terv tárgyát képező hatások külön vizsgálatát.
66.
A Bíróság ugyanis éppen a különböző forrásokból származó nitrogénlerakódások tekintetében megállapította, hogy az előre elvégzett átfogó vizsgálat lehetővé teszi az érintett területeken az esetleges kumulatív hatások vizsgálatát. (
31
) A nemzeti bíróságoknak mindazonáltal mélyreható és teljes körű vizsgálatot kell végezniük az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett, a program jellegű megközelítéshez kapcsolódó „megfelelő vizsgálatnak”, valamint az annak végrehajtására vonatkozó különböző módozatoknak a tudományos megalapozottságára vonatkozóan. (
32
)
67.
Az ilyen átfogó vizsgálatnak ugyanis is ki kell zárnia annak lehetőségét, hogy a szóban forgó projektek e vizsgálat tárgyát képező hatásai jelentősen befolyásolják majd az érintett természeti területet, hogy mellőzni lehessen e projekteknek az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondatán alapuló egyedi vizsgálatát. (
33
)
68.
Ezért egy olyan dokumentumnak, amely a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási tervhez hasonlóan meghatározza a halgazdaságok megengedett nitrogénkibocsátását, tudományos szempontból biztosítania kell, hogy a védett természeti területeken az e kibocsátásból eredő nitrogénlerakódások az összes többi forrásból származó nitrogénlerakódással együtt ne érjenek el a természeti területek megőrzési célkitűzéseit hátrányosan befolyásoló szintet.
69.
E tekintetben nem elegendő hasonló forrásokat, a jelen esetben például más halgazdaságokat figyelembe venni. Ellenkezőleg, minden egyes védett természeti terület valamennyi nitrogénforrás – tehát például a mezőgazdaság, a szennyvíz és a közlekedés – által előidézett terhelését figyelembe kell venni. (
34
) Az élőhelytípusok nitrogén általi károsításának természetéből adódóan ugyanis ez a károsítás a teljes terheléstől függ. (
35
)
70.
Egyebekben a Bíróság megállapította, hogy a megengedett nitrogénkibocsátás meghatározása során még nem vehetők figyelembe a nitrogénlerakódások védett természeti területeken történő csökkentésére irányuló jövőbeni intézkedések hatásai. (
36
)
71.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem szerint a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási tervet az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti hatásvizsgálat alapján fogadták el. Bár ez arra utal, hogy e terv megfelel az említett követelményeknek, a kérdést előterjesztő bíróságnak meg kell még vizsgálnia, hogy ez a vizsgálat ténylegesen kizárja‑e annak lehetőségét, hogy az engedélyezett nitrogénkibocsátás hatással lesz a védett természeti területekre.
72.
Kétségek merülnek fel egyebekben abból eredően, hogy a megengedett nitrogénkibocsátás mennyisége állítólag politikai egyezségen alapul, és azt azzal a céllal határozták meg, hogy lehetővé tegyék a meglévő halgazdaságok további működését. (
37
) Ez azt a benyomást kelti, hogy ez a meghatározás nem a védett természeti területekre gyakorolt jelentős hatások tudományos alapon történő megakadályozására irányul.
73.
Végső soron azonban a nemzeti bíróságok feladata értékelni a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv tudományos megalapozottságát.
74.
Ezen értékelés eredményétől függően a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv adott esetben minden kételyt kizárhat azzal kapcsolatban, hogy a szóban forgó gazdaság nitrogénkibocsátása jelentős hatással lehet a védett természeti területekre. Ebben az esetben – legalábbis e kibocsátások miatt – nem lenne szükség az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata szerinti vizsgálatra.
75.
Ha a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv nem tudja eloszlatni ezeket a kételyeket – például tudományos alapjainak hiányosságai miatt –, akkor ez kizárja, hogy mellőzni lehessen az érintett projekteknek az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondatán alapuló egyedi vizsgálatát.
76.
A második kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy egyes tevékenységek megengedett környezeti hatásai mértékének a vízgyűjtőgazdálkodási tervben történő meghatározása jelentőséggel bírhat e tevékenységek hatásainak az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti vizsgálatának szükségességére vonatkozó előzetes vizsgálat során, ha ez a meghatározás minden kételyt kizár azzal kapcsolatban, hogy az érintett tevékenységeknek az említett terv tárgyát képező hatásai jelentős hatással vannak a szóban forgó természeti területre.
C.
Harmadik kérdés – A 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv és a Natura 2000 terv a hatásvizsgálatban
77.
A harmadik kérdés a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv és az érintett védett természeti területre vonatkozó Natura 2000 terv azon hatásvizsgálat keretében történő figyelembevételére vonatkozik, amely akkor válik szükségessé, ha az előzetes vizsgálat keretében nem zárható ki minden kétely a védett természeti területekre gyakorolt jelentős hatást illetően.
78.
Az ilyen hatásvizsgálatnak olyan átfogó, pontos és végleges megállapításokat kell tartalmaznia, amelyek minden észszerű tudományos kételyt eloszlatnak az érintett védett természeti területre valószínűleg hatást gyakorló projekt hatásait illetően. (
38
)
79.
Ha a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv ilyen megállapításokat tartalmazna, a második kérdéssel kapcsolatos megfontolások alapján nagy valószínűséggel nem lenne szükség hatásvizsgálatra, legalábbis a nitrogénlerakódások által előidézett esetleges hatásokat illetően.
80.
Ha viszont hatásvizsgálatra kerülne sor, mert a 2015 és 2021 közötti időszakra vonatkozó vízgyűjtőgazdálkodási terv nem tud minden kételyt eloszlatni a nitrogénlerakódásokat illetően, akkor szükséges az elővigyázatosság annak a hatásvizsgálat keretében való figyelembevétele során is.
81.
Ha a tervben a más forrásokból származó nitrogénkibocsátás meghatározása megbízható, akkor az figyelembe vehető legalábbis azon hatások meghatározása során, amelyeket a vizsgált halgazdaság más tervvel vagy projekttel együtt fejt ki.
82.
Az a következtetés azonban, hogy ezek a kumulatív hatások nem befolyásolják hátrányosan az érintett természeti terület épségét, csak akkor vonható le a tervből, ha az olyan átfogó, pontos és végleges megállapításokat tartalmaz, amelyek minden észszerű tudományos kételyt eloszlatnak a nitrogénkibocsátás védett természeti területekre gyakorolt káros hatásait illetően.
83.
Ez csak akkor képzelhető el, ha az előzetes vizsgálat során fennmaradt és a teljes körű hatásvizsgálat szükségességét megalapozó kételyek – legalábbis e teljes körű vizsgálat fényében – nem tekinthetők észszerű tudományos kételyeknek.
84.
A védett természeti területre vonatkozó Natura 2000 terv egyebekben nem bír jelentőséggel a nitrogénlerakódások által a természeti területre gyakorolt hatások értékelése szempontjából. Ez a terv ugyanis kifejezetten rögzíti, hogy nem tartalmaz a vízgyűjtőgazdálkodási terv által garantált vízminőségre vonatkozó cselekvési követelményeket, valamint nem ír elő semmilyen, a nitrogénlerakódás csökkentésére vonatkozó különös követelményt, amelyre eltérő jogszabály is irányadó.
85.
A harmadik kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy a 2015 és 2021 közötti vízgyűjtőgazdálkodási tervhez és a védett természeti terület Natura 2000 tervéhez hasonló dokumentumok annyiban bírnak jelentőséggel a tervek vagy projektek védett természeti területekre gyakorolt hatásainak az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti vizsgálata szempontjából, amennyiben olyan pontos és végleges megállapításokat tartalmaznak, amelyek alkalmasak minden észszerű tudományos kételyt eloszlatására az érintett védett természeti területre valószínűleg hatást gyakorló projekt hatásait illetően.
V. Végkövetkeztetések
86.
Következésképpen azt javaslom a Bíróságnak, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelemre a következő választ adja:
1)
A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 92/43/EGK 6. cikkének (3) bekezdése nem követel meg új hatásvizsgálatot, ha valamely tevékenység hatásait nem vizsgálták átfogóan a korábbi jogerős engedély kiadása során, és a más tervek és projektek hatásaival együtt kumulatívan érvényesülő hatásokat sem vették figyelembe.
A változatlan formában folytatott tevékenység nemzeti jogban előírt új engedélyezését azonban a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett, hatásvizsgálatot feltételező jóváhagyásnak kell tekinteni, ha ez az engedély ténylegesen a tevékenység folytatásáról dönt.
2)
Egyes tevékenységek megengedett környezeti hatásai mértékének a vízgyűjtőgazdálkodási tervben történő meghatározása jelentőséggel bírhat e tevékenységek hatásainak a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti vizsgálatának szükségességére vonatkozó előzetes vizsgálat során, ha ez a meghatározás minden kételyt kizár azzal kapcsolatban, hogy az érintett tevékenységeknek az említett terv tárgyát képező hatásai jelentős hatással vannak a szóban forgó természeti területre.
3)
A 2015 és 2021 közötti vízgyűjtőgazdálkodási tervhez és a védett természeti terület Natura 2000 tervéhez hasonló dokumentumok annyiban bírnak jelentőséggel a tervek vagy projektek védett természeti területekre gyakorolt hatásainak a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti vizsgálata szempontjából, amennyiben olyan pontos és végleges megállapításokat tartalmaznak, amelyek alkalmasak minden észszerű tudományos kétely eloszlatására az érintett védett természeti területre valószínűleg hatást gyakorló projekt hatásait illetően.
(
1
)	Eredeti nyelv: német.
(
2
)	A környezetvédelem területén elfogadott egyes irányelveknek a Horvát Köztársaság csatlakozására tekintettel történő kiigazításáról szóló, 2013. május 13‑i 2013/17/EU tanácsi irányelvvel (HL 2013. L 158., 193. o.) módosított, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21‑i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.).
(
3
)	A 2013/17 irányelvvel módosított, a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30‑i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2010. L 20., 7. o.).
(
4
)	A legutóbb a 2014/52/EU irányelvvel (HL 2014. L 124., 1. o.) módosított, az egyes köz‑ és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13‑i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.).
(
5
)	Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 19. pontja a Bekendtgørelse nr. 1458 af 12. december 2017 om godkendelse af listevirksomhed (godkendelsesbekendtgørelsen) (a felsorolt tevékenységek engedélyezéséről szóló, 2017. december 12‑i 1458. sz. rendelet) 70. §‑ának 2. bekezdésére és 2. mellékletének I 205. pontjára hivatkozik. Ezt a kötelezettséget eredetileg alkalmasint a Bekendtgørelse om ændring af bekendtgørelse om godkendelse af listevirksomhed (BEK nr 143 af 01/03/2006) 3. §‑a 3. bekezdésének második mondata vezette be.
(
6
)	Bekendtgørelse nr. 188 af 26. Februar 2016 om udpegning og administration af internationale naturbeskyttelsesområder (habitatbekendtgørelsen) (a nemzetközi természetvédelmi területek kijelöléséről és kezeléséről szóló, 2016. február 26‑i 188. sz. rendelet).
(
7
)	Így az élőhelyvédelmi irányelv tizedik preambulumbekezdése, valamint az élőhelyvédelmi irányelv eredeti nyelvi változatai közül a spanyol, görög, angol, francia, holland és portugál változat.
(
8
)	2006. január 10‑iBizottság kontra Németország ítélet (C‑98/03, EU:C:2006:3, 44. és 51. pont); 2019. július 29‑iInter‑Environnement Wallonie és Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ítélet (C‑411/17, EU:C:2019:622, 136. pont); 2020. szeptember 9‑iFriends of the Irish Environment ítélet (C‑254/19, EU:C:2020:680, 26. pont).
(
9
)	2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 34. pont); 2019. július 29‑iInter‑Environnement Wallonie és Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ítélet (C‑411/17, EU:C:2019:622, 117. pont); 2020. szeptember 9‑iFriends of the Irish Environment ítélet (C‑254/19, EU:C:2020:680, 25. pont).
(
10
)	Lásd ebben az értelemben: 2005. október 20‑iBizottság kontra Egyesült Királyság ítélet (C‑6/04, EU:C:2005:626, 58. pont).
(
11
)	Lád ebben az értelemben: 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 78–83. pont).
(
12
)	2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 37. pont); 2010. január 14‑iStadt Papenburg ítélet (C‑226/08, EU:C:2010:10, 49. pont).
(
13
)	2016. január 14‑iGrüne Liga Sachsen és társai ítélet (C‑399/14, EU:C:2016:10, 41. és 42. pont); 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 85. pont); 2021. június 24‑iBizottság kontra Spanyolország (A Doñana természeti terület állapotromlása) ítélet (C‑559/19, EU:C:2021:512, 153. és 155. pont).
(
14
)	2016. november 10‑iBizottság kontra Görögország (Kyparissia) ítélet (C‑504/14, EU:C:2016:847, 41. pont); a Bizottság kontra Bulgária (Kaliakra) ügyre vonatkozó indítványom (C‑141/14, EU:C:2015:528, 86. pont); a Bizottság kontra Bulgária (Kyparissia) ügyre vonatkozó indítványom (C‑504/14, EU:C:2016:105, 40. pont).
(
15
)	2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 26. pont); 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 60. pont); 2019. július 29‑iInter‑Environnement Wallonie és Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ítélet (C‑411/17, EU:C:2019:622, 122. pont).
(
16
)	Lásd: 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 72. pont).
(
17
)	Lásd: 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 63–66. pont); 2020. szeptember 9‑iFriends of the Irish Environment ítélet (C‑254/19, EU:C:2020:680, 29. pont).
(
18
)	2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 68–70. pont).
(
19
)	Példaként lásd: a Coöperatie Mobilisation for the Environment és társai egyesített ügyekre vonatkozó indítványom (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:622, különösen 61. és azt követő pontok, valamint 104. és azt követő pontok).
(
20
)	2010. január 14‑iStadt Papenburg ítélet (C‑226/08, EU:C:2010:10, 47. és 48. pont); 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 78–80. pont).
(
21
)	2010. január 14‑iStadt Papenburg ítélet (C‑226/08, EU:C:2010:10, 11., 47. és 48. pont).
(
22
)	Lásd ebben az értelemben: 2019. július 29‑iInter‑Environnement Wallonie és Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ítélet (C‑411/17, EU:C:2019:622, 130. pont); 2020. szeptember 9‑iFriends of the Irish Environment ítélet (C‑254/19, EU:C:2020:680, 38. és 39. pont). Lásd továbbá már: 2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 28. pont).
(
23
)	Lásd a fenti 5. lábjegyzetet.
(
24
)	2022. február 24‑iNamur‑Est Environnement ítélet (C‑463/20, EU:C:2022:121, 48. és 58. pont).
(
25
)	A dán élőhelyvédelmi rendelet 6. §‑ának 1. és 2. bekezdése, valamint 7. §‑a 7. bekezdésének 6) pontja.
(
26
)	2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 41. és 43. pont); 2019. július 29‑iInter‑Environnement Wallonie és Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ítélet (C‑411/17, EU:C:2019:622, 119. pont).
(
27
)	2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 44. pont); 2019. július 29‑iInter‑Environnement Wallonie és Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ítélet (C‑411/17, EU:C:2019:622, 134. pont).
(
28
)	2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 48. pont); 2014. május 15‑iBriels és társai ítélet (C‑521/12, EU:C:2014:330, 20. pont); 2018. április 12‑iPeople Over Wind és Sweetman ítélet (C‑323/17, EU:C:2018:244, 34. pont).
(
29
)	2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 44. pont); 2011. május 26‑iBizottság kontra Belgium ítélet (C‑538/09, EU:C:2011:349, 41. pont); 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 114. pont).
(
30
)	Lásd ebben az értelemben: 2020. szeptember 9‑iFriends of the Irish Environment ítélet (C‑254/19, EU:C:2020:680, 54. pont).
(
31
)	2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 96. pont).
(
32
)	2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 101. pont).
(
33
)	Lásd a fenti 57. pontot.
(
34
)	Lásd: a Coöperatie Mobilisation for the Environment és társai egyesített ügyekre vonatkozó indítványom (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:622, 49. és azt követő pontok).
(
35
)	Lásd: a Coöperatie Mobilisation for the Environment és társai egyesített ügyekre vonatkozó indítványom (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:622, 41. pont).
(
36
)	2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 126–130. pont).
(
37
)	Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 12. pontja, valamint a vízgyűjtőgazdálkodási terv 5. és 74. oldala.
(
38
)	2013. április 11‑iSweetman és társai ítélet (C‑258/11, EU:C:2013:220, 44. pont); 2018. április 17‑iBizottság kontra Lengyelország (Białowieża‑erdő) ítélet (C‑441/17, EU:C:2018:255, 114. pont); 2020. szeptember 9‑iFriends of the Irish Environment ítélet (C‑254/19, EU:C:2020:680, 55. pont).