62021CC0766(01)
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
NICHOLAS EMILIOU
6 päivänä kesäkuuta 2024 (
1
)
Asia C‑766/21 P
Euroopan parlamentti
vastaan
AXA Assurances Luxembourg SA,
Bâloise Assurances Luxembourg SA,
La Luxembourgeoise SA ja
National-Nederlanden Schadeverzekering Maatschappij NV
Muutoksenhaku – Euroopan unionin tekemään sopimukseen sisältyvä välityslauseke – Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 123 ja 166 artikla – Asian käsittelystä pois jäänyt vastaaja – Yksipuolinen tuomio – Takaisinsaantihakemus – Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 41 ja 56 artikla – Valituksen ja liitännäisvalituksen tutkittavaksi ottaminen
I Johdanto
1.
Nyt käsiteltävä asia koskee Euroopan parlamentin tekemää valitusta unionin yleisen tuomioistuimen 29.9.2021 antamasta tuomiosta parlamentti v. Axa Assurances Luxembourg ym. (
2
) sekä Nationale-Nederlanden Schadeverzekering Maatschappij NV:n (jäljempänä NN) kyseisestä tuomiosta tekemää liitännäisvalitusta.
2.
Tässä ratkaisuehdotuksessa – toinen ratkaisuehdotukseni tässä asiassa, koska suullinen käsittely on aloitettu uudelleen sen jälkeen, kun ensimmäinen ratkaisuehdotukseni annettiin 18.1.2924 (
3
) – tarkastelen kysymystä, onko Parlamentin valitus jätettävä tutkimatta unionin tuomioistuimen 18.1.2024 antamasta tuomiosta Eulex Kosovo v. SC (
4
) ilmenevien periaatteiden valossa.
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
3.
Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön (jäljempänä perussääntö) 41 artiklassa määrätään seuraavaa:
”Jos oikeassa järjestyksessä haastettu vastaaja ei anna kirjallista vastinetta, asiassa annetaan yksipuolinen tuomio. Asian uudelleenkäsittelyä voidaan vaatia kuukauden kuluessa tuomion tiedoksi antamisesta. – –”
4.
Perussäännön 56 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätään seuraavaa:
”Unionin yleisen tuomioistuimen lopullisiin päätöksiin sekä päätöksiin, joilla tehdään vain osittainen asiaratkaisu taikka joilla ratkaistaan väite toimivallan puuttumisesta tai siitä, että asia on jätettävä tutkittavaksi ottamatta, voidaan hakea muutosta unionin tuomioistuimelta kahden kuukauden kuluessa muutoksenhaun kohteena olevan päätöksen tiedoksiantamisesta.”
5.
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 123 artiklassa, jonka otsikko on ”Yksipuolinen tuomio”, määrätään seuraavaa:
”1.   Jos unionin yleinen tuomioistuin toteaa, ettei asianmukaisesti haastettu vastaaja ole vastannut kanteeseen menettelyvaatimuksia ja määräaikaa koskevien – – määräysten mukaisesti – –, kantaja voi puheenjohtajan asettamassa määräajassa vaatia, että unionin yleinen tuomioistuin hyväksyy sen vaatimukset yksipuolisella tuomiolla.
– –
3.   Yksipuolisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin hyväksyy kantajan vaatimukset, paitsi jos kanne on selvästi sen toimivaltaan kuulumaton, kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai kanne on selvästi oikeudellisesti täysin perusteeton.
– –”
6.
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklassa, jonka otsikko on ”Takaisinsaanti yksipuoliseen tuomioon”, määrätään seuraavaa:
”1.   Yksipuoliseen tuomioon saadaan hakea takaisinsaantia perussäännön 41 artiklan mukaisesti.
2.   Asian käsittelystä pois jääneen vastaajan on haettava takaisinsaantia yhden kuukauden kuluessa yksipuolisen tuomion tiedoksi antamisesta. – –
3.   Kun takaisinsaantihakemus on annettu tiedoksi, puheenjohtaja asettaa määräajan, jonka kuluessa vastapuoli voi esittää kirjalliset huomautuksensa.
– –
5.   Unionin yleinen tuomioistuin ratkaisee asian tuomiolla, johon ei voida hakea takaisinsaantia.”
III Käsiteltävän ratkaisuehdotuksen tausta
7.
Riidan tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen merkityksellisimmät näkökohdat ensimmäisen ratkaisuehdotukseni antamiseen asti esitetään kyseisen ratkaisuehdotuksen 13–31 kohdassa. Mielestäni niitä ei ole tarpeen toistaa tässä.
8.
Ensimmäisessä ratkaisuehdotuksessani – jossa unionin tuomioistuimen pyynnöstä keskityttiin liitännäisvalituksen tutkittavaksi ottamiseen ja joihinkin muihin menettelyllisiin kysymyksiin – ehdotin, että unionin tuomioistuin i) toteaa, että NN:n vastine parlamentin valitukseen voidaan ottaa tutkittavaksi, ja ii) jättää NN:n liitännäisvalituksen tutkimatta. Toissijaisesti, jos unionin tuomioistuin katsoo, että NN:n liitännäisvalitus voidaan ottaa tutkittavaksi, ehdotin, että unionin tuomioistuin kumoaa valituksenalaisen tuomion tuomiolauselman 1 ja 3 kohdan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 123 artiklan 3 kohdan rikkomisen vuoksi. (
5
)
9.
Samana päivänä, jona ensimmäinen ratkaisuehdotukseni esitettiin, unionin tuomioistuin (neljäs jaosto) antoi edellä mainitun tuomion Eulex Kosovo, jonka keskeisiä näkökohtia tarkastelen nyt lyhyesti.
10.
Unionin yleisessä tuomioistuimessa nostamassaan kanteessa kyseisen asian kantaja vaati Eulex Kosovon tekemän päätöksen kumoamista ja Eulex Kosovon toiminnasta väitetysti aiheutuneen vahingon korvaamista. Eulex Kosovo esitti vastauksena tähän kanteeseen toimivallan ja tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttumista koskevan oikeudenkäyntiväitteen, mutta se ei toimittanut vastinekirjelmää asetetussa määräajassa.
11.
Kantaja vaati, että unionin yleinen tuomioistuin hyväksyy sen vaatimukset yksipuolisella tuomiolla. Unionin yleinen tuomioistuin antoi yksipuolisella tuomiolla Eulex Kosovon vastaisen tuomion. (
6
)
12.
Eulex Kosovo haki yksipuolisen tuomion takaisinsaantia unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan nojalla ja myös valitti pian sen jälkeen tästä tuomiosta unionin tuomioistuimeen.
13.
Tuomiossaan unionin tuomioistuin hylkäsi valituksen sillä perusteella, että ”valitusta yksipuolisesta tuomiosta, johon on haettu takaisinsaantia, ei voida tutkia”. Unionin tuomioistuin totesi erityisesti, että ”koska asia tulee [yksipuolisen tuomion takaisinsaantihakemuksella] uudelleen vireille unionin yleisessä tuomioistuimessa, yksipuolista tuomiota, johon on haettu takaisinsaantia, ei voida pitää [perussäännön] 56 artiklassa tarkoitettuna lopullisena päätöksenä”. (
7
)
14.
Tuomion Eulex Kosovo valossa unionin tuomioistuin (kolmas jaosto) päätti 20.3.2024 antamallaan määräyksellä aloittaa uudelleen asian käsittelyn suullisen vaiheen ja järjestää istunnon, jotta asianosaiset voivat keskustella ja julkisasiamies tehdä päätelmänsä siitä, mikä merkitys edellä mainituille tuomion kohdille on annettava ja mikä vaikutus niillä mahdollisesti on nyt käsiteltävään asiaan, erityisesti parlamentin valituksen tutkittavaksi ottamisen osalta. Tässä yhteydessä unionin tuomioistuin esitti asianosaisille myös kaksi kysymystä, joihin oli tarkoitus vastata istunnossa.
15.
Axa Assurances Luxembourg SA, Bâloise Assurances Luxembourg SA, La Luxembourgeoise SA (jäljempänä yhdessä muut osapuolet), NN (
8
) ja parlamentti esittivät näkemyksensä ja vastasivat kysymyksiin unionin tuomioistuimessa 17.4.2024 pidetyssä istunnossa.
IV Asian tarkastelu
16.
Katson, että Euroopan parlamentin valitus voidaan ottaa tutkittavaksi. Kuten jäljempänä selitän, toisin kuin osapuolet väittivät istunnossa, päinvastainen päätelmä ei ole unionin asiaa koskevien menettelysääntöjen eikä tuomion Eulex Kosovo mukainen.
A
Valituksenalainen tuomio tuomioiden joukkona
17.
Heti aluksi haluan korostaa, että valituksenalainen tuomio ei ole perussäännön 41 artiklassa tarkoitettu yksipuolinen tuomio kokonaisuudessaan. Tämä ilmenee ensinnäkin kyseisen säännöksen selkeästä sanamuodosta: ”Jos oikeassa järjestyksessä haastettu vastaaja ei anna kirjallista vastinetta, asiassa annetaan yksipuolinen tuomio”. (
9
)
18.
Näin ollen ainoastaan NN:ää koskeva tuomion osa on annettu yksipuolisena, koska kyseinen asianosainen ”ei [antanut] kirjallista vastinetta”. Tuomion muut osat eroavat tältä osin, koska muut ensimmäisessä oikeusasteessa vastaajina olleet osapuolet ovat asianmukaisesti osallistuneet tähän menettelyyn.
19.
Toiseksi valituksenalaisen tuomion monitahoisuus ilmenee myös sen rakenteesta ja sisällöstä. Se jakaantuu kahteen osaan: yksi koskee parlamentin vaatimuksia NN:tä vastaan (perustelujen 45–61 kohta ja tuomiolauselman 1 ja 3 kohta) ja toinen parlamentin vaatimuksia kolmea muuta vastaajaa vastaan (perustelujen 62–138 kohta ja tuomiolauselman 2 ja 4 kohta). Tuomion kaksi osaa ovat siten erillisiä ja itsenäisiä.
20.
Tämä johtuu siitä, että vaikka yleinen tuomioistuin tarkasteli tuomion toisessa osassa kantajan vaatimuksia tutkimalla perusteellisesti asian kannalta merkitykselliset tosiseikat ja oikeudelliset seikat, ensimmäisessä osassa se tarkasteli kantajan vaatimuksia unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 123 artiklan 3 kohdassa esitetyn kriteerin perusteella, mikä, kuten totesin ensimmäisessä ratkaisuehdotuksessani, mahdollistaa ”pintapuolisen” tarkastelun. (
10
)
21.
Tästä syystä valituksenalaista tuomiota on pidettävä ”tuomioiden joukkona”. Se vaikuttaa erikseen ja konkreettisesti neljän vastaajan oikeusasemaan. (
11
) Parlamentti olisi nimittäin voinut nostaa kutakin vastaajaa vastaan erillisen kanteen, jolloin unionin yleinen tuomioistuin olisi antanut neljä erillistä tuomiota.
22.
Kuten parlamentti perustellusti totesi istunnossa, se, että sama sopimus sitoo neljää vastaajaa, ei sulje pois sitä, että niiden oikeudellinen asema voi olla erilainen. Näin on etenkin nyt käsiteltävässä asiassa, koska kyseessä olevassa sopimuksessa vahvistetaan neljän vakuutusyhtiön tietynlainen yhteinen vastuu, mutta ei yhteisvastuuta. Lisäksi mikään sopimuksessa, mukaan lukien sen I.19 artiklaan sisältyvä välityslauseke, ei velvoita parlamenttia toimimaan samanaikaisesti kaikkia vastaajia vastaan.
23.
Se, että parlamentti päätti nostaa kanteen vastaajia vastaan yhdessä ja samassa tuomioistuinmenettelyssä, ei muuta mitään tältä osin. Käsiteltävänä olevan kaltaisen menettelyn lopputuloksen ei välttämättä tarvitse olla sama kaikkien kyseessä olevien vastaajien osalta. Vastaajat voivat esimerkiksi valita erilaisia puolustautumislinjoja, tai jotkut niistä voivat sopia asian kantajan kanssa, joka voi vastineeksi luopua osasta vaatimuksiaan. (
12
)
24.
Tuomio Eulex Kosovo ei kyseenalaista edellä esitettyä. Kuten tämän ratkaisuehdotuksen 10–12 kohdassa mainittiin, kyseinen riita koski vain yhtä vastaajaa, joka ei ollut toimittanut vastinetta asetetussa määräajassa. Koko menettely ensimmäisessä oikeusasteessa toteutettiin vastaajan poissa ollessa, ja näin ollen koko tuomio annettiin yksipuolisena. Näin ollen koko tuomio oli vastaajan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan nojalla vireille paneman menettelyn kohteena. (
13
)
25.
Näin ei ole nyt käsiteltävässä asiassa, koska NN vaati unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan mukaisessa takaisinsaantihakemuksessaan (
14
) ainoastaan valituksenalaisen tuomion tuomiolauselman 1 ja 3 kohdan kumoamista. Asia ei nimittäin olisi voinut olla toisin: nämä ovat tuomion ainoat osat – käyttääkseni perussäännön 41 artiklan sanamuotoa – jotka on annettu yksipuolisena tuomiona NN:ää vastaan.
B
Valituksenalaisen tuomion osittainen lopullisuus
26.
Edellä esitetystä seuraa, että pelkästään se seikka, että yksi kyseisen riita-asian vastaajista ei ole esittänyt vastinetta ensimmäisessä oikeusasteessa, ei poista unionin yleisen tuomioistuimen tuomion lopullisuutta parlamentin muita vastaajia vastaan esittämien vaatimusten osalta.
27.
Näiden vastaajien osalta tämä tuomio on perussäännön 56 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu lopullinen ratkaisu, ja siihen voidaan näin ollen hakea muutosta unionin tuomioistuimessa. Valituksenalaisen tuomion näihin osiin – käyttääkseni unionin tuomioistuimen tuomion Eulex Kosovo 29 kohdassa käyttämää ilmaisua – ei voi muutoin hakea muutosta.
28.
Näitä osia ei voida kyseenalaistaa erityisesti sen menettelyn yhteydessä, jonka pois jäänyt vastaaja on aloittanut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan nojalla. Päinvastainen päätelmä johtaisi varsin outoon tilanteeseen. Unionin yleisen tuomioistuimen olisi tarkasteltava uudelleen paitsi seikat, jotka se on arvioinut asiaa koskevien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen pintapuolisen tarkastelun perusteella (NN:n osalta), (
15
) myös seikat, jotka se on arvioinut täysimääräisesti (muiden vastaajien osalta).
29.
Lisäksi sen pitäisi tehdä näin siitä huolimatta, että muut vastaajat eivät osallistu yksipuolisen tuomion takaisinsaantia koskevaan menettelyyn. Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklassa todetaan nimittäin selvästi, että ainoastaan ”vastapuoli” (eli kantaja) voi esittää huomautuksensa menettelyssä, joka käynnistyy vastaajan yksipuolisen tuomion takaisinsaantihakemuksesta. Mielestäni tällainen tilanne tuskin olisi yhteensopiva muiden vastaajien puolustautumisoikeuksien ja prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatteen kanssa.
30.
Voidaan toki väittää, että käsitteen ”vastapuoli” käyttäminen yksikössä kyseisessä säännöksessä – lisäksi yhdenmukaisesti kaikissa unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen kielitoisinnoissa – ei välttämättä sulje pois sitä mahdollisuutta, että vastapuolia voi joissakin tapauksissa olla useampi kuin yksi.
31.
Tällainen kyseisen työjärjestyksen 166 artiklan tulkinta olisi kuitenkin ristiriidassa siinä määrätyn mekanismin logiikan kanssa. Tässä määräyksessä määrätty menettely ei nimittäin ole valitus eikä revisio-valitus. Se on pikemminkin menettelyllinen väline, jolla asia tulee uudelleen vireille (
16
) ja jonka avulla asian käsittelystä pois jäänyt asianosainen voi osallistua menettelyyn, jotta tilapäisesti inaudita altera parte (
17
) ratkaistu asia voidaan lopulta ratkaista kontradiktorisessa menettelyssä, jossa noudatetaan audi alteram partem ‑periaatetta. (
18
) Tästä näkökulmasta katsottuna on selvää, että muita vastaajia ei ole tarpeen ottaa mukaan unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan nojalla aloitettuun menettelyyn, koska heitä on jo kuultu.
32.
Tässä yhteydessä haluaisin myös lisätä ohimennen, että unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan erilainen tulkinta saattaisi avata tien menettelyn väärinkäytölle. Useita kanssavastaajia vastaan vireille pannussa menettelyssä yksi niistä voisi nimittäin strategisesti päättää olla osallistumatta ensimmäisen menettelyyn, jotta siinä tapauksessa, että muut vastaajat häviävät, yksipuolisen tuomion takaisinsaantihakemus antaisi kaikille vastaajille ”toisen tilaisuuden” asiassa. Tässä uudessa menettelyssä vastaajilla olisi myös se etu, että ne tietävät syyt, joiden vuoksi tähän mennessä esitetyt argumentit eivät ole vakuuttaneet unionin yleistä tuomioistuinta. (
19
) Tämä vähentäisi lisäksi huomattavasti työjärjestykseen sisältyvien asianosaisten väittämistaakkaa koskevien määräysten tehokkuutta tällaisissa olosuhteissa. (
20
)
33.
Ei siis ole syytä katsoa, että tuomion yksipuolisena annetun osan väliaikaisuus ulottuisi tuomion muihin osiin, joissa unionin yleinen tuomioistuin tutki kysymykset kontradiktorisessa menettelyssä ja ratkaisi asian täysin tietoisena kaikkien asianosaisten esittämistä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevista argumenteista. Näin ollen nämä tuomion osat voidaan riitauttaa valittamalla unionin tuomioistuimeen perussäännön 56 artiklan mukaisesti.
C
Muutoksenhaun määräaika
34.
Osapuolet ehdottivat istunnossa myös vaihtoehtoista tulkintaa asian kannalta merkityksellisistä menettelysäännöistä. Ne väittivät, että valituksenalainen tuomio on muiden osapuolten osalta lopullinen (kuten myös parlamentti väitti), mutta sitä ei voida riitauttaa valituksella ennen kuin NN:n aloittama yksipuolisen tuomion takaisinsaantia koskeva menettely on saatettu loppuun. Niiden mukaan tämä on tarpeen NN:n puolustautumisoikeuksien turvaamiseksi ja samoja kysymyksiä koskevien ristiriitaisten ratkaisujen välttämiseksi.
35.
En pidä näitä väitteitä vakuuttavina.
36.
Perussäännön 56 artiklan ensimmäisen kohdan sanamuoto on hyvin selvä, sillä siinä todetaan, että (muun muassa) unionin yleisen tuomioistuimen lopulliseen ratkaisuun on haettava muutosta ”kahden kuukauden kuluessa muutoksenhaun kohteena olevan päätöksen tiedoksiantamisesta”. Perussäännön, unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen tai unionin tuomioistuimen työjärjestyksen määräyksissä ei ole poikkeuksia tästä säännöstä. (
21
)
37.
Osapuolten väite olisi myös ristiriidassa hyvän oikeudenkäytön periaatteen kanssa ainakin kahdessa suhteessa.
38.
Ensinnäkin se pitkittäisi merkittävästi menettelyn kestoa – ja siitä aiheutuvaa oikeudellista epävarmuutta – niiden riidan osien osalta, jotka eivät ole unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan mukaisen menettelyn kohteena. Toiseksi tämä antaisi tosiasiallisesti niille asianosaisille, jotka aikovat hakea muutosta niihin tuomion osiin, joita ei annettu yksipuolisena, (useimmiten huomattavasti) pidemmän ajan valituksensa valmisteluun. Tämä olisi vastoin asianosaisten prosessuaalisen yhdenvertaisuuden periaatetta, koska unionin yleisessä tuomioistuimessa käsiteltävän asian muilla asianosaisilla (erityisesti niillä, jotka vastustavat valittajan vaatimuksia) olisi vain kaksi kuukautta aikaa vastata valittajan argumentteihin. (
22
)
39.
En ole myöskään vakuuttunut vastaajien esille tuomasta ristiriitaisten ratkaisujen riskistä. Tätä tarkoitusta varten on olemassa erityisiä prosessuaalisia mekanismeja. Erityisesti perussäännön 54 artiklan, unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 55 artiklan nojalla sekä unionin yleinen tuomioistuin että unionin tuomioistuin voivat nyt kyseessä olevan asian kaltaisissa tilanteissa määrätä, että asian käsittelyä lykätään siihen saakka, kunnes toinen niistä on antanut ratkaisunsa.
40.
Näin on itse asiassa tapahtunut nyt käsiteltävässä asiassa, koska NN:n unionin yleisessä tuomioistuimessa vireille panemaa yksipuolisen tuomion takaisinsaantia koskevaa menettelyä on lykätty siihen saakka, kunnes unionin tuomioistuin antaa ratkaisun tässä valitusmenettelyssä.
41.
Korostan tässä yhteydessä myös, että erilaisten ratkaisujen mahdollisuus erillisissä menettelyissä nyt käsiteltävän asian kaltaisessa tilanteessa ei välttämättä merkitse sitä, että ratkaisut olisivat ristiriitaisia. Kuten olen jo maininnut edellä 23 kohdassa, eri vastaajien asema voi hyvinkin poiketa toisistaan sekä aineellisesta että menettelyllisestä näkökulmasta. Joka tapauksessa unionin tuomioistuimen tehtävänä on tyypillisesti varmistaa oikeuskäytännön yhtenäisyys, kun se ratkaisee ensimmäisen asteen tuomioistuimen ratkaisuista tehtyjä valituksia.
42.
En ole myöskään vakuuttunut niistä väitteistä, jotka koskevat asian käsittelystä pois jääneen vastaajan puolustautumisoikeuksien loukkaamista. Jos ymmärrän oikein, väitteen ydin on seuraava: yksipuolisen tuomion takaisinsaantia koskeva menettely unionin yleisessä tuomioistuimessa voisi jäädä täysin vaille merkitystä, koska unionin tuomioistuin voi ratkaista lopullisesti asian kannalta merkitykselliset kysymykset muiden vastaajien tekemän valituksen yhteydessä.
43.
Ensimmäisen ratkaisuehdotukseni 44–65 kohdassa esitetyistä syistä on niin, että koska NN oli vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa ja sillä on intressi siltä osin, hyväksytäänkö vai hylätäänkö valitus, sille on annettava mahdollisuus esittää vastine parlamentin tekemään valitukseen. Se, että se oli ensimmäisessä oikeusasteessa asian käsittelystä
pois jäänyt vastaaja, ei muuta tätä. Yksi syy kantaani tältä osin on se, että kun otetaan huomioon molemmissa menettelyissä käsiteltävien kysymysten samankaltaisuus (yksipuolisen tuomion takaisinsaantia koskeva menettely unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valitus unionin tuomioistuimeen), NN:n oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeutta tulla kuulluksi oli suojattava.
44.
NN:llä on näin ollen oikeus ilmaista näkemyksensä kaikista kysymyksistä, joista unionin tuomioistuin voi lausua muutoksenhaussa. Näissä olosuhteissa sen oikeutta tulla kuulluksi ei voida loukata.
45.
NN:n kannalta saattaa olla epäkäytännöllistä, että sen oikeudellista asemaa arvioidaan kahdessa eri menettelyssä (suoraan unionin yleisen tuomioistuimen yksipuolisen tuomion takaisinsaantia koskevassa menettelyssä ja välillisesti unionin tuomioistuimen valitusmenettelyssä), mutta tämä johtuu yksinkertaisesti sen omasta päätöksestä jäädä pois parlamentin vireille panemasta alkuperäisestä menettelystä.
46.
Lopuksi haluan vain lisätä, että osapuolten vaihtoehtoinen tulkinta asiaa koskevista menettelysäännöistä tuo mieleen sanonnan, jonka mukaan halutaan sekä syödä kakku että säästää se. Ne nimittäin väittävät, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset, jotka koskevat parlamentin muita vastaajia vastaan esittämiä vaatimuksia, olisivat – samanaikaisesti – ”lopullisia”, koska niihin ei sovelleta NN:n unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan nojalla vireille panemaa menettelyä, eikä niistä kuitenkaan voitaisi valittaa niin kauan kuin tämä menettely on vireillä.
47.
Mielestäni vain toinen näistä kahdesta hypoteesista voi olla oikea: joko unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 166 artiklan mukaisessa menettelyssä kaikki on jälleen ”pöydällä” tai valituksenalaisen tuomion lopullisiin osiin voidaan hakea muutosta tavanomaisessa kahden kuukauden määräajassa. Tässä ratkaisuehdotuksessa esitetyistä syistä olen vakuuttunut siitä, että tämä jälkimmäinen on oikea. Näin ollen parlamentin valitus on otettava tutkittavaksi.
V Ratkaisuehdotus
48.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin ottaa Euroopan parlamentin valituksen tutkittavaksi.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: englanti.
(
2
)	T‑384/19, EU:T:2021:630 (jäljempänä valituksenalainen tuomio)
(
3
)	Ratkaisuehdotus parlamentti v. Axa Assurances Luxembourg ym. (C‑766/21 P, EU:C:2024:63; jäljempänä ensimmäinen ratkaisuehdotukseni).
(
4
)	C‑785/22 P, EU:C:2024:52 (jäljempänä tuomio Eulex Kosovo).
(
5
)	Nämä päätelmät pätevät edelleen. Näin ollen en käsittele nyt käsiteltävän asian tähän liittyviä näkökohtia.
(
6
)	Tuomio 19.10.2022, SC v. Eulex Kosovo (T‑242/17 RENV, EU:T:2022:637).
(
7
)	Tuomion Eulex Kosovo 31 ja 32 kohta.
(
8
)	NN:stä ja muista osapuolista käytetään jäljempänä nimitystä vastaajat tai osapuolet.
(
9
)	Kursivointi tässä.
(
10
)	Ensimmäisen ratkaisuehdotukseni 132 kohta.
(
11
)	Ks. analogisesti tuomio 6.11.1990, Weddel v. komissio (C‑354/87, EU:C:1990:371, 23 kohta).
(
12
)	Käsiteltävässä asiassa menettelyn lopputulos NN:n ja muiden vastaajien osalta oli itse asiassa erilainen, vaikka se oli seurausta unionin yleisen tuomioistuimen mielestäni tekemästä oikeudellisesta virheestä. Ks. ensimmäisen ratkaisuehdotukseni 120–148 kohta.
(
13
)	Ks. tuomion Eulex Kosovo 32 kohta.
(
14
)	Asia T‑384/19 OP, parlamentti v. Axa Assurances Luxembourg ym., vireillä.
(
15
)	Ks. tältä osin nyt käsiteltävässä asiassa esittämäni ensimmäisen ratkaisuehdotuksen 130–132 kohta.
(
16
)	Ks. tuomion Eulex Kosovo 31 kohta.
(
17
)	Ks. vastaavasti nyt käsiteltävässä asiassa esittämäni ensimmäisen ratkaisuehdotuksen 40 kohta.
(
18
)	Tämän periaatteen merkityksestä unionin tuomioistuinmenettelyissä, ks. tuomio 15.7.2021, komissio v. Landesbank Baden-Württemberg ja SRB (C‑584/20 P ja C‑621/20 P, EU:C:2021:601, 57 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
19
)	Jos tätä päättelyä viedään äärimmilleen, voitaisiin ajatella jopa tilanteita, joissa useat kanssavastaajat päättävät olla osallistumatta ensimmäiseen menettelyyn ja tämän jälkeen ne riitauttavat yksi kerrallaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomiot sen työjärjestyksen 166 artiklan nojalla, mikä johtaa ensimmäisessä oikeusasteessa käytävien menettelyjen kierteeseen. Niin kauan kuin kaikki kanssavastaajat eivät ole asianmukaisesti osallistuneet menettelyyn, osa tuomiosta annetaan aina yksipuolisena.
(
20
)	Ks. mm. unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 84 artikla (”Uudet perusteet”) ja 85 artikla (”Todisteet ja pyynnöt näytön esittämiseksi”).
(
21
)	On ehkä syytä huomauttaa, että molemmat työjärjestykset sisältävät useita säännöksiä, joiden nojalla voidaan tietyissä olosuhteissa lykätä joitakin niissä asetettuja määräaikoja. Ks. erityisesti unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 55 artiklan 3 kohta, 71 artiklan 2 kohta ja 147 artiklan 7 kohta sekä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 46 artiklan 3 kohta, 55 artiklan 5 kohta ja 186 artiklan 3 kohta.
(
22
)	Ks. unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 172 artikla, jossa todetaan myös, että vastineen toimittamiselle asetettua ”määräaikaa ei voida pidentää”.