62009CJ0123_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag C-123/09,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Finanzgericht München (Tyskland) ved afgørelse af 12. marts 2009, indgået til Domstolen den 3. april 2009, i sagen:
Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG
mod
Hauptzollamt München,
har
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne R. Silva de Lapuerta, G. Arestis (refererende dommer), J. Malenovský og D. Šváby,
generaladvokat: V. Trstenjak
justitssekretær: fuldmægtig N. Nanchev,
på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 28. januar 2010,
efter at der er afgivet indlæg af:
– Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG ved Steuerberater H. Kühle og U. Reimer
– Europa-Kommissionen ved B.-R. Killmann og L. Bouyon, som befuldmægtigede,
og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1. Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af den kombinerede nomenklatur, der fremgår af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256, s. 1), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003 (EUT L 281, s. 1, herefter »KN«).
2. Denne anmodning er blevet fremsat inden for rammerne af en sag mellem Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (herefter »Roeckl«) og Hauptzollamt München (toldkontoret i München) vedrørende toldtariferingen af ridehandsker, der er sammensat af et stykke stof og et plastovertræk, hvor stoffet er opkradset på den ene side og overtrukket med et lag plast, nærmere bestemt skum af polyurethan.
Retsforskrifter
International ret
3. Den internationale konvention, der fastlagde det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (herefter »HS«), undertegnet i Bruxelles den 14. juni 1983, samt ændringsprotokollen hertil af 24. juni 1986 (herefter »HS-konventionen«), blev godkendt på Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 87/369/EØF af 7. april 1987 (EFT L 198, s. 1).
4. I henhold til HS-konventionens artikel 3, stk. 1, forpligter hver af de kontraherende parter sig til at drage omsorg for, at dens toldnomenklatur og statistiske nomenklatur er i overensstemmelse med HS, at anvende samtlige positioner og underpositioner i dette system, uden tilføjelser eller ændringer, samt de dertil knyttede koder, og at følge nummerordenen i nævnte system. Det følger af samme bestemmelse, at hver af de kontraherende parter ligeledes forpligter sig til at anvende de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende HS samt alle bestemmelser til de forskellige afsnit, kapitler og underpositioner og til ikke at ændre rækkevidden heraf.
5. Toldsamarbejdsrådet – nu Verdenstoldorganisationen (herefter »WCO«) – oprettet ved den internationale konvention om oprettelse af nævnte råd, undertegnet i Bruxelles den 15. december 1950, godkender på de i HS-konventionens artikel 8 fastsatte betingelser de forklarende bemærkninger til HS og de tariferingsudtalelser, som vedtages af det i konventionens artikel 6 omhandlede HS-udvalg. Udvalgets opgave består i henhold til HS-konventionens artikel 7, stk. 1, bl.a. i at stille forslag om ændringer af konventionen og at udarbejde forklarende bemærkninger, tariferingsudtalelser og andre udtalelser til vejledning ved fortolkningen af HS.
6. Punkt VIII i de forklarende bemærkninger til HS vedrørende den almindelige tariferingsbestemmelse 3 b) i KN har følgende ordlyd: »Den karaktergivende faktor varierer efter varernes art. Den kan f.eks. bestemmes af materialet eller bestanddelenes omfang, mængde, vægt eller værdi, eller af den betydning, som et af materialerne har for varens anvendelse.«
7. De almindelige bemærkninger til kapitel 39, der har overskriften »Plast og varer deraf«, i de forklarende bemærkninger til HS definerer dette kapitels anvendelsesområde. Blandt de varer, der er omfattet af dette kapitel, er kombinationer af plast og tekstil. De forklarende bemærkninger hertil er affattet således:
»Væg- eller loftsbeklædning, som opfylder betingelserne i bestemmelse 9 til dette kapitel, henhører under pos. 39.18. I andre tilfælde afgøres tariferingen af produkter sammensat af plast- og tekstilmaterialer som hovedregel ved anvendelse af bestemmelse 1 h til afsnit XI, bestemmelse 3 til kapitel 56 og bestemmelse 2 til kapitel 59. Dette kapitel omfatter i øvrigt følgende produkter:
a) filt, imprægneret, belagt, overtrukket, eller lamineret med plast og med indhold af tekstilmateriale på 50 vægtprocent eller derunder samt filt, som er helt omgivet af plast
b) vævet stof og fiberdug, enten helt omgivet af plast, eller helt belagt eller overtrukket på begge sider med plast, forudsat at belægningen eller overtrækket kan ses med det blotte øje; ved anvendelsen af denne bestemmelse ses der bort fra farveændringer, der er opstået som følge af disse behandlinger
c) vævet stof, imprægneret, belagt, overtrukket, eller lamineret med plast, som ikke, uden at briste, kan rulles med hånden om en cylinder med en diameter på 7 mm ved en temperatur mellem 15 °C og 30 °C
d) plader, bånd og strimler af celleplast kombineret med tekstilstof (som defineret i bestemmelse 1 til kapitel 59), filt eller fiberdug, hvor tekstilmaterialet kun tjener som forstærkning.
Som simpel forstærkning anses i denne forbindelse umønstret, ubleget, bleget eller ensfarvet tekstilstof, der kun er påført den ene side af disse plader, bånd og strimler. Mønstret, trykt eller yderligere bearbejdet tekstilstof (f.eks. ved opkradsning) og specielle produkter, såsom fløjls- og plysvævede stoffer, tyl, blonder og kniplinger samt tekstilvarer henhørende under pos. 58.11, anses for at have en funktion ud over en simpel forstærkning.
[…]«
Fællesskabsbestemmelser
8. KN er baseret på HS. KN har overtaget HS’s positioner og sekscifrede underpositioner, idet kun det syvende og ottende ciffer er underpositioner, der er specifikke for KN.
9. KN’s første del indeholder en række indledende bestemmelser. I første dels afsnit I findes de almindelige bestemmelser, bl.a. i afsnit A med overskriften »Almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur« (herefter »almindelige bestemmelser«), hvori det bestemmes:
»Tariferingen af varer i [KN] sker efter følgende regler:
1. Overskrifter til afsnit, kapitler og underkapitler tjener alene til orientering; tariferingen skal ske med hjemmel i positionsteksterne og de til afsnit og kapitler knyttede bestemmelser samt, for så vidt det ikke strider mod de nævnte tekster og bestemmelser, efter nedenstående regler.
2. […]
b) Når et bestemt materiale nævnes i en positionstekst, henhører materialet under positionen såvel i ren tilstand som blandet med eller i forbindelse med andre materialer. Når varer fremstillet af et bestemt materiale, nævnes, tages der herved sigte på varer fremstillet såvel helt som delvis af det pågældende materiale. Den nærmere fremgangsmåde ved tariferingen af blandinger og af sammensatte varer er angivet i punkt 3 nedenfor.
3. Såfremt varer ved anvendelse af ovennævnte punkt 2 b) eller af andre årsager kan henføres under to eller flere positioner, afgøres tariferingen efter følgende regler:
[…]
b) Når den ovenfor under a) nævnte regel ikke kan anvendes ved tariferingen af blandinger eller sammensatte varer, bestående af forskellige materialer eller forskellige bestanddele, eller af varer i sæt til detailsalg, tariferes de pågældende varer, som om de bestod af det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for så vidt udøvelsen af et skøn herover forekommer mulig.
c) Når hverken den ovenfor under a) eller den foran under b) angivne regel kan anvendes ved tariferingen, henføres varen under den position, som har det højeste nummer blandt de positioner, der i lige grad kan komme i betragtning.
[…]«
10. Anden del af KN omfatter afsnit VII, der vedrører »Plast og varer deraf; gummi og varer deraf«. Dette afsnit omfatter kapitel 39, der har overskriften »Plast og varer deraf«.
11. Den supplerende bestemmelse til kapitel 39 har følgende ordlyd:
»Kapitel 39 omfatter handsker, vanter og luffer, imprægneret, overtrukket eller belagt med celleplast, uafhængig af:
– om de er konfektioneret af vævet stof, trikotage (undtagen varer henhørende under pos. 5903), filt eller fiberdug, imprægneret, overtrukket eller belagt med celleplast, eller
– om de er konfektioneret af ikke-imprægneret, ikke-overtrukket eller ikke-belagt vævet stof, trikotage, filt eller fiberdug og derefter imprægneret, overtrukket eller belagt med celleplast,
såfremt det vævede stof, trikotagen, filten eller fiberdugen blot tjener som forstærkning [bestemmelse 3 c) til kapitel 56 og bestemmelse 2 a), punkt 5, til kapitel 59].«
12. Pos. 3926 i KN omfatter underposition 3926 20 00 og har følgende ordlyd:
>lt>3
13. KN’s afsnit XI vedrørende »Tekstilvarer« omfatter kapitel 56, der har overskriften »Vat, filt og fiberdug; særligt garn; sejlgarn, reb og tovværk samt varer deraf«, kapitel 59, der har overskriften »Imprægneret, overtrukket, belagt eller lamineret tekstilstof; tekniske varer af tekstil«, og kapitel 61, der har overskriften »Beklædningsgenstande og tilbehør til beklædningsgenstande, af trikotage«.
14. Bestemmelserne til afsnit XI er affattet således:
»1. Dette afsnit omfatter ikke:
[…]
h) vævet tekstilstof, trikotagestof, filt og fiberdug, imprægneret, overtrukket, belagt eller lamineret med plast, samt varer deraf, henhørende under kapitel 39
[…]«
15. I bestemmelse 3 i kapitel 56 i afsnit XI i KN er følgende anført:
»Pos. 5602 og 5603 omfatter henholdsvis filt og fiberdug, imprægneret, overtrukket, belagt eller lamineret med plast eller gummi, uanset disse materialers beskaffenhed, herunder celletyper.
Pos. 5603 omfatter også fiberdug, hvori plast eller gummi er anvendt som bindemiddel.
Pos. 5602 og 5603 omfatter imidlertid ikke:
[…]
c) plader, ark, bånd og strimler af celleplast eller cellegummi i forbindelse med filt eller fiberdug, hvor tekstilmaterialet blot tjener som forstærkning (kapitel 39 eller 40).
[…]«
16. I bestemmelse 2 a) i kapitel 59 i afsnit XI i KN er følgende fastsat:
»Pos. 5903 omfatter:
a) tekstilstof, imprægneret, overtrukket, belagt eller lamineret med plast, uanset vægten pr. m 2 og uanset plastens beskaffenhed, herunder celleplast, undtagen:
[…]
5) plader, ark, bånd og strimler af celleplast i forbindelse med tekstilstof, hvor tekstilstoffet blot udgør forstærkning (kapitel 39)
[…]«
17. De supplerende bestemmelser til kapitel 61 i afsnit XI er affattet således:
»[…]
3. Pos. 6111 [eller underpositionerne] 6116 10 20 og 6116 10 80 omfatter:
handsker, vanter og luffer, imprægneret, overtrukket eller belagt med plast eller gummi, uafhængigt af,
– om de er konfektioneret af trikotagestof, imprægneret, overtrukket eller belagt med plast eller gummi henhørende under pos. 5903 eller 5906, eller
– om de er konfektioneret af ikke-imprægneret, ikke-overtrukket eller ikke-belagt trikotagestof og derefter imprægneret, overtrukket eller belagt med plast eller gummi.
Hvis trikotagestoffet kun tjener til forstærkning, tariferes handsker, vanter og luffer, imprægneret, overtrukket eller belagt med celleplast eller cellegummi i kapitel 39 eller 40, uafhængigt af om de er konfektioneret af ikke-imprægneret, ikke-overtrukket eller ikke-belagt trikotagestof og derefter imprægneret, overtrukket eller belagt med celleplast eller cellegummi [bestemmelse 2a) 5) og bestemmelse 4, sidste sætning, til kapitel 59].«
18. Pos. 6116 i KN omfatter underposition 6116 10 80 og er affattet således:
>lt>4
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
19. Roeckl er et selskab, der markedsfører handsker, bl.a. også de to ridehandskemodeller med artikelnumrene 3301-208 og 3301-233, der er genstand for hovedsagen. Disse handskemodeller består af et kompositmateriale af et stykke stof og et plastlag. Ved fremstillingen af dette materiale opkradses underlaget af tekstilstof på den ene side, hvorefter den opkradsede side overtrækkes fuldstændig med en skumbelægning af polyurethan. Den side af stoffet, der vender ind mod handskebærerens hud, opkradses ikke.
20. Den 3. august 2000 afgav Oberlandesfinanzdirektion Koblenz – Zolltechnishe Prüfungs – und Lehranstalt – den bindende tariferingsoplysning DE F/2113/00-1 til sagsøgeren i hovedsagen for handskemodellen 3301-208 og tariferede handsken i underposition 6116 10 80 i KN.
21. Roeckl anfægtede denne afgørelse ved et søgsmål for Finanzgericht Rheinland-Pfalz, der ikke gav selskabet medhold ved dom af 14. august 2003 med den væsentligste begrundelse, at det stof, der anvendes til fremstilling af handsken, ikke udelukkende tjener som forstærkning af plastlaget, fordi der er tale om en tekstilvare, der er bearbejdet yderligere i form af opkradsning.
22. Den 10. januar 2005 indgav Roeckl for afregningsperioden december 2004 en supplerende toldangivelse med henblik på diverse handskers overgang til fri omsætning, hvorved sagsøgeren tariferede de handsker, der er genstand for hovedsagen, og ved denne lejlighed henførte dem til underposition 6116 10 80 i KN. På grundlag heraf pålagde Hauptzollamt München ved afgiftsafgørelse af 10. januar 2005 sagsøgeren indførselsafgifter på i alt 58 753,24 EUR. Efter at have modtaget denne afgørelse indgav Roeckl klage til Hauptzollamt München over denne afgørelse. Klagen blev afvist ved afgørelse af 11. januar 2006.
23. Roeckl har herefter iværksat et søgsmål ved den forelæggende ret til prøvelse af Hauptzollamt Münchens afgørelse, og har gjort gældende, at de omtvistede handsker bør tariferes i underposition 3926 20 00 i KN, idet bl.a. opkradsningen af stoffet udelukkende tjener til at forbedre vedhæftningen mellem plastbelægningen og tekstilstoffet og dermed til at forstærke plastlaget.
24. Under disse omstændigheder ønsker den forelæggende ret oplyst, om opkradsningen automatisk giver tekstilstoffet en funktion ud over en simpel forstærkning. Retten har anført, at den imidlertid anser en sådan konklusion for tvivlsom, fordi opkradsningen sker for at forbedre plastmaterialets vedhæftning til tekstilstoffet.
25. Under disse omstændigheder har Finanzgericht München besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Skal [KN-]underposition 3926 20 00 […] fortolkes således, at den også omfatter tekstilvarer, der er opkradset på den ene side og overtrukket med et lag plast, men som ikke har nogen funktion ud over en simpel forstærkning, idet opkradsningen udelukkende tjener til at forbedre plastlagets vedhæftning og ikke længere er synlig eller mærkbar for brugeren, når varen er færdigfremstillet (jf. også forklarende bemærkning 56.6 til [HS] vedrørende [KN] kapitel 39)?«
Om det præjudicielle spørgsmål
26. Med sit spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om ridehandsker som dem, der er genstand for hovedsagen, skal henføres til underposition 3926 20 00 i KN som plastvare eller til underposition 6116 10 80 i KN som tekstilvare.
27. Det skal for det første bemærkes, at det fremgår af fast retspraksis, at det følger af såvel retssikkerheds- som kontroltekniske hensyn, at det afgørende kriterium for tarifering af varer normalt vil være disses objektive karakteristika og egenskaber som beskrevet i den enkelte position i den kombinerede nomenklatur og de supplerende bestemmelser til dennes afsnit og kapitler (jf. bl.a. dom af 18.7.2007, sag C-142/06, Olicom, Sml. I, s. 6675, præmis 16, og af 11.12.2008, forenede sager C-362/07 og C-363/07, Kip Europe m.fl., Sml. I, s. 9489, præmis 26).
28. Varens bestemmelse kan ligeledes udgøre et objektivt kriterium ved tariferingen, såfremt varen og dens bestemmelse hænger uløseligt sammen, og denne sammenhæng kan påvises ud fra varens objektive karakteristika og egenskaber (jf. dom af 15.2.2007, sag C-183/06, RUMA, Sml. I, s. 1559, præmis 36, og Olicom-dommen, præmis 18).
29. Det skal videre bemærkes, at de bestemmelser, der indleder kapitlerne i den fælles toldtarif, udgør – i øvrigt ligesom også de forklarende bemærkninger til HS – et vigtigt hjælpemiddel til at sikre en ensartet anvendelse af toldtariffen, hvorfor de kan betragtes som gyldige midler til dens fortolkning (jf. dom af 19.5.1994, sag C-11/93, Siemens Nixdorf, Sml. I, s. 1945, præmis 12, af 18.12.1997, sag C-382/95, Techex, Sml. I, s. 7363, præmis 12, og af 19.2.2000, sag C-339/98, Peacock, Sml. I, s. 8947, præmis 10, samt Olicom-dommen, præmis 17).
30. I relation til hovedsagen skal det fastslås, at de omtvistede ridehandsker, som består af et stykke stof og et plastovertræk, hverken er udtrykkeligt omfattet af ordlyden af de enkelte KN positioner eller af de supplerende bestemmelser til dennes afsnit og kapitler.
31. I denne henseende omfatter KN’s pos. 3926 – som de i hovedsagen omtvistede ridehandsker ifølge Roeckl henhører under – efter sin ordlyd bl.a.
»Andre varer af plast og varer af andet materiale under pos. 3901-3914«, mens KN’s pos. 6116 efter sin ordlyd bl.a. omfatter »Handsker, halvhandsker, vanter og luffer, af trikotage«. KN’s underposition 3926 20 00 omfatter navnlig »beklædningsgenstande (herunder handsker, vanter og luffer) og tilbehør dertil« mens KN’s underposition 6116 10 80, der er omfattet af kategorien handsker, vanter og luffer, af trikotage, imprægneret, overtrukket eller belagt med plast eller gummi, er defineret negativt ved brugen af det generelle udtryk »Andre varer«, i forhold til KN’s underposition 6116 10 20, der omfatter »handsker, imprægneret, overtrukket eller belagt med gummi«.
32. Derfor, og eftersom de i hovedsagen omtvistede ridehandsker er sammensat af forskellige materialer, og ingen af ovennævnte to underpositioner er mere specificeret end den anden, er den eneste bestemmelse, der kan finde anvendelse med henblik på tariferingen af dette produkt, den almindelige tariferingsbestemmelse 3 b) (jf. i denne retning dom af 21.6.1988, sag 253/87, Sportex, Sml. s. 3351, præmis 7, og af 26.10.2006, sag C-250/05, Turbon International, Sml. I, s. 10531, præmis 20).
33. Det bemærkes, at den almindelige tariferingsbestemmelse 3 b), der netop omhandler det tilfælde, hvor varer forekommer at kunne henføres under to eller flere positioner, bestemmer, at når tariferingen ved blandinger eller sammensatte varer ikke kan ske i medfør af tariferingsbestemmelse 3 a), tariferes de pågældende varer efter det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for så vidt som udøvelsen af et skøn herover forekommer mulig. Er dette ikke tilfældet, skal varerne i medfør af den almindelige tariferingsbestemmelse 3 c) tariferes i den position, som har det højeste nummer blandt de positioner, der i lige grad kan komme i betragtning (jf. dommen i sagen Kip Europe m.fl., præmis 49).
34. Under henvisning til spørgsmålet om, hvilke kriterier der skal lægges til grund ved tariferingen i KN af de i hovedsagen omhandlede ridehandsker, ønsker den forelæggende ret oplyst, om – i den sag, der verserer for den – opkradsningen af tekstilmaterialet automatisk giver det en funktion ud over en simpel forstærkning, hvilket vil medføre, at handskerne skal tariferes i KN’s pos. 6116 som tekstilvarer.
35. I denne henseende skal det bemærkes, at den supplerende bestemmelse 3, sidste afsnit, vedrørende KN’s kapitel 61 samt den supplerende bestemmelse til KN’s kapitel 39 begrænser anvendelsesområdet for nævnte kapitel 39. Sidstnævnte omfatter handsker, vanter og luffer, imprægneret, overtrukket eller belagt med celleplast, uafhængigt af om de er konfektioneret af ikke-imprægneret, ikke-overtrukket eller ikke-belagt trikotagestof og derefter imprægneret, overtrukket eller belagt med celleplast, såfremt trikotagestoffet blot tjener som forstærkning. Kapitel 39 omfatter desuden plader, bånd og strimler af cellegummi i forbindelse med tekstilstof (som defineret i bestemmelse 1 til kapitel 59), hvor tekstilstoffet kun udgør forstærkning.
36. Ifølge den forklarende bemærkning til HS vedrørende KN’s kapitel 39 anses tekstilstof, der er umønstret, ubleget, bleget eller ensfarvet, og som kun er påført den ene side af disse plader, bånd og strimler, for simpel forstærkning. Mønstret, trykt eller yderligere bearbejdet tekstilstof (f.eks. ved opkradsning) og specielle produkter, såsom fløjls- og plysvævede stoffer, tyl, blonder og kniplinger samt tekstilvarer henhørende under pos. 58.11, anses for at have en funktion ud over en simpel forstærkning.
37. Det bemærkes, at de forklarende bemærkninger til HS indeholder vigtige bidrag til fortolkningen af rækkevidden af de forskellige positioner i KN (jf. dom af 27.4.2006, sag C-15/05, Kawasaki Motors Europe, Sml. I, s. 3657, præmis 36), om end de ikke er bindende (jf. dom af 11.1.2007, sag C-400/05, B.A.S. Trucks, Sml. I, s. 311, præmis 28).
38. Europa-Kommissionen har gjort gældende, at henset til den udtrykkelige henvisning i de forklarende bemærkninger til HS vedrørende KN’s kapitel 39, finder kriterierne vedrørende begrebet forstærkning af tekstilmaterialet udelukkende anvendelse på varer, der er fremstillet af plastik, og hvorpå der er påsat et stykke tekstil. Dette er ikke tilfældet i hovedsagen, hvor det ikke er tekstilstoffet, der påføres plastmaterialet, men sidstnævnte, der påføres tekstilmaterialet, hvorfor det sidstnævnte ikke kan anses for at være en simpel forstærkning af plasten. Der kan desuden ikke lægges afgørende vægt på hverken plastdelen eller stofdelen af de i hovedsagen omhandlede ridehandsker. Stofdelen af handskerne er desuden ikke fuldt ud indkapslet i plasten. Under disse omstændigheder og på grund af handskernes særlige struktur er de kriterier, der er fastsat i såvel bemærkningerne til KN som til HS, ubrugelige.
39. Dette synspunkt kan ikke tages til følge. En sådan fortolkning ville – i forhold til varer som de i hovedsagen omhandlede – have til virkning at afskære de kriterier for tarifering, der er fastsat i såvel KN som i HS, og følgelig begrænse rækkevidden af bemærkningerne i KN og de forklarende bemærkninger i HS. Det bemærkes, at såvel KN’s kapitel 39 som den forklarende bemærkning i HS vedrørende dette kapitel nævner varer, der er sammensat af plast og stof, som værende omfattet af deres anvendelsesområde, og forklarer, at sådanne varer skal tariferes som plast, når tekstilmaterialet er en simpel forstærkning af plasten. Under disse omstændigheder er det intet til hinder for, at disse kriterier kan anvendes på varer som dem, der er genstand for hovedsagen.
40. Den opregning i den forklarende bemærkning i HS til kapitel 39 af de egenskaber ved et stof, der gør det muligt at anse det for forstærkning for plast, må imidlertid ikke opfattes således, at den simple addering af egenskaberne ved de i hovedsagen omtvistede ridehandsker i sig selv skulle være afgørende for tariferingen heraf. Der må derimod, således som det er nævnt i denne doms præmis 33, snarere foretages en vurdering af disse ridehandskers generelle fremtræden og samtlige bestanddele, der er karaktergivende for dem, under hensyn bl.a. til den relative betydning af de kriterier, der lægges til grund for tariferingen heraf. Følgelig kan opkradsningen af tekstilmaterialet på handskerne ikke anses for at udgøre det afgørende kriterium med henblik på deres tarifering.
41. Ifølge den almindelige tariferingsbestemmelse 3 b) skal det ved tariferingen af en vare fastslås, hvilket af de materialer den består af, der er karaktergivende. Det må herved undersøges, om varen bevarer de karaktergivende egenskaber, såfremt man fjerner en af bestanddelene (jf. dom af 10.5.2001, sag C-288/99, VauDe Sport, Sml. I, s. 3683, præmis 25, og Turbon International-dommen, præmis 21, samt dom af 7.5.2009, sag C-150/08, Siebrand, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 31).
42. På samme måde, og således som det er nævnt i punkt VIII i de forklarende bemærkninger til HS vedrørende punkt 3 b) i de almindelige tariferingsbestemmelser, varierer den karaktergivende faktor efter varernes art. Den kan f.eks. bestemmes af materialet eller bestanddelenes omfang, mængde, vægt eller værdi, eller af den betydning, som et af materialerne har for varens anvendelse.
43. I hovedsagen er de omtvistede handsker beregnet til ridning. Disse handskers væsentligste funktion er at gøre det muligt at holde fast i tøjlerne og kontrollere hesten samtidig med, at der opnås et smidigt og fast greb. Det element ved handskerne, der gør det muligt at opfylde denne funktion, og som er specielt udviklet med henblik herpå, er den skumbelægning af polyurethan, der dækker hele ydersiden af disse handsker og som er i kontakt med tøjlerne. Tekstildelen inde i handsken har ikke grundlæggende ændret egenskaberne ved denne polyrethan, men den har udelukkende øget skummets effektivitet ved at forøge bærerens fornemmelse af fast greb og komfort. Følgelig skal det fastslås, at det, der er karaktergivende for de i hovedsagen omtvistede ridehandsker, ikke er tekstildelen, men skumbelægningen af polyurethan.
44. Henset til ovenstående bemærkninger, skal det forelagte spørgsmål besvares med, at KN skal fortolkes således, at ridehandsker som dem, der er genstand for hovedsagen, bestående af et tekstilstof, der er opkradset på den ene side og overtrukket med et lag plast, hvor underlaget af tekstilstof på den ene side opkradses, hvorefter den opkradsede side overtrækkes fuldstændig med en skumbelægning af polyurethan, som har en væsentlig funktion for anvendelsen af handskerne som ridehandsker, skal tariferes i KN’s underposition 3926 20 00.
Sagens omkostninger
45. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tredje Afdeling) for ret:
Den kombinerede nomenklatur, der fremgår af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003, skal fortolkes således, at ridehandsker som dem, der er genstand for hovedsagen, bestående af et tekstilstof, der er opkradset på den ene side, og overtrukket med et lag plast, hvor underlaget af tekstilstof på den ene side opkradses, hvorefter den opkradsede side overtrækkes fuldstændig med en skumbelægning af polyurethan, som har en væsentlig funktion for anvendelsen af handskerne som ridehandsker, skal tariferes i KN’s underposition 3926 20 00.