62021TJ0598_RES
Věc C‑598/21
European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi)
v.
Evropská komise
Rozsudek Tribunálu (desátého senátu) ze dne 4. října 2023
„Ochranná opatření – Trh s výrobky z oceli – Dovoz některých výrobků z oceli – Prováděcí nařízení (EU) 2021/1029 – Žaloba na neplatnost – Právní zájem na podání žaloby – Aktivní legitimace – Přípustnost – Prodloužení ochranného opatření – Nezbytnost – Hrozba vážné újmy – Opatření k přizpůsobení – Zájem Unie – Zjevně nesprávné posouzení“
Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Právní zájem na podání žaloby – Nezbytnost vzniklého a trvajícího zájmu – Žaloba, která může žalobci přinést prospěch – Žaloba směřující proti nařízení, kterým se prodlužují ochranná opatření v podobě režimu celních kvót – Žaloba podaná profesním sdružením na ochranu a zastupování dovozců dotyčného výrobku – Přípustnost
(Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU)
(viz body 24–36)
Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Pojem „právní akt s obecnou působností [nařizovací akt]“ ve smyslu čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU – Všechny akty s obecnou působností [nařizovací akty] s výjimkou legislativních aktů – Nařízení, kterým se prodlužuje ochranné opatření v podobě režimu celních kvót – Zahrnutí
(Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU; nařízení Komise 2021/1029)
(viz body 43–45)
Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Právní akty s obecnou působností [nařizovací akty] – Akty nevyžadující přijetí prováděcích opatření a týkající se žalobce přímo – Pojem „bezprostřední dotčení“ – Kritéria – Akt, který vyvolává bezprostřední účinky na právní postavení žalobce – Nařízení Komise, kterým se zavádí ochranné opatření v podobě režimu celních kvót – Žaloba podaná profesním sdružením na ochranu a zastupování dovozců dotyčného výrobku – Bezprostřední dotčení zastoupených členů
(Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU; nařízení Komise 2021/1029)
(viz body 46–52)
Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Právní akty s obecnou působností [nařizovací akty] – Akty nevyžadující přijetí prováděcích opatření a týkající se žalobce přímo – Pojem „prováděcí opatření“ – Kritéria – Nařízení Komise, kterým se zavádí ochranné opatření v podobě režimu celních kvót – Režim kvót s právními účinky, který nezávisí na žádném prováděcím opatření – Přípustnost
(Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU; nařízení Komise 2021/1029)
(viz body 57–61)
Společná obchodní politika – Společná pravidla dovozu – Ochranná opatření – Posuzovací pravomoc orgánů – Soudní přezkum – Meze
(viz bod 67)
Společná obchodní politika – Společná pravidla dovozu – Ochranná opatření – Nařízení, kterým se prodlužuje ochranné opatření v podobě režimu celních kvót – Podmínky – Prodloužení nezbytné k zabránění vážné újmě nebo k její nápravě – Faktory, které je třeba zohlednit
[Nařízení Evropského parlamentu a Rady 2015/478, čl. 19 odst. 2 písm. a)]
(viz body 72–93)
Společná obchodní politika – Společná pravidla dovozu – Ochranná opatření – Nařízení, kterým se prodlužuje ochranné opatření v podobě režimu celních kvót – Podmínky – Důkaz o přizpůsobení provedeného výrobci v Unii
[Nařízení Evropského parlamentu a Rady 2015/478, čl. 19 odst. 2 písm. b)]
(viz body 95–101)
Společná obchodní politika – Společná pravidla dovozu – Ochranná opatření – Nařízení, kterým se prodlužuje ochranné opatření v podobě režimu celních kvót – Zájem Unie na prodloužení ochranného opatření – Kritéria pro posouzení
(Nařízení Evropského parlamentu a Rady 2015/478)
(viz body 106–119)
Shrnutí
V rámci politiky ochrany obchodu Unie podrobila Evropská komise dovozy některých výrobků z oceli pocházejících z jednotlivých třetích zemí (dále jen „dotyčný výrobek“) předchozí kontrole. S ohledem na statistické údaje shromážděné za tímto účelem Komise zahájila ochranné šetření, na jehož základě dospěla k závěru, že existuje hrozba vážné újmy ocelářskému průmyslu Unie ve většině dotyčných kategorií výrobků. V důsledku toho postupně zavedla prozatímní ochranné opatření na dovoz dotčených výrobků z oceli (
1
) a poté konečné ochranné opatření (
2
), a to v podobě zvláštních celních kvót pro jednotlivé kategorie (
3
). Takto zavedený ochranný mechanismus sestává ze dvou fází, z nichž první spočívá v uložení celních kvót, které jsou stanoveny na úrovních, které mají umožnit zachování tradičních obchodních toků pro jednotlivé kategorie výrobků, a druhá v uplatnění dodatečného cla na dovoz se sazbou 25 %, pokud jsou překročeny množstevní prahové hodnoty, které jsou pro tyto celní kvóty stanoveny (dále jen „clo při překročení kvóty“) (
4
). Dne 24. června 2021 prodloužila Komise nařízením 2021/1029 (
5
) uvedené opatření o tři roky do 30. června 2024 (dále jen „napadené nařízení“).
Žalobce European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi), sdružení podniků v Unii, které zastupuje zájmy dovozců, distributorů, obchodníků a zpracovatelů, co se týče neintegrované oceli, nerezové oceli a kovových výrobků, podal žalobu znějící na neplatnost napadeného nařízení.
Tribunál sice prohlásil, že tato žaloba je přípustná, zamítl ji však ve věci samé. Ve svém rozsudku zejména upřesnil podmínky vyžadované pro připuštění jak právního zájmu na podání žaloby, tak aktivní legitimace sdružení zastupujícího zájmy dovozců, distributorů, obchodníků a zpracovatelů dotyčného výrobku pro účely žaloby směřující ke zrušení aktu, kterým se zavádí ochranné opatření.
Závěry Tribunálu
Tribunál nejprve zkoumal a konstatoval přípustnost žaloby, přičemž za tímto účelem odmítl argumentaci Komise vycházející z neexistence právního zájmu žalobce na podání žaloby a jeho aktivní legitimace.
Pokud jde o právní zájem žalobce na podání žaloby, měl Tribunál za to, že zrušení napadeného nařízení by samo o sobě mohlo mít právní důsledky a mohlo by žalobci přinést prospěch.
Zaprvé by totiž toto zrušení bylo srovnatelné s úplnou liberalizací celních kvót, což by žalobci umožnilo vykonávat činnost v rámci právního režimu, který nestanoví žádná omezení spojená s množstevními prahovými hodnotami.
Zadruhé je právní zájem žalobce vzniklý a trvající, jelikož možnost uplatnit clo při překročení kvóty existuje ke dni podání žaloby. Tento právní zájem je rovněž jistý, jelikož byl systém kvót účinný ke dni použitelnosti napadeného nařízení.
Zatřetí nemůže být existence právního zájmu žalobce na podání žaloby podmíněna vyměřením cla při překročení kvóty. Žalobce se totiž neomezuje na zpochybnění vyměření tohoto cla, nýbrž zpochybňuje režim kvót, který svou existencí jako takovou mění právní postavení jeho členů. Kromě toho podmínit existenci právního zájmu na podání žaloby vyměřením cla při překročení kvóty by mělo za následek, že by byli členové žalobce nuceni dovážet objemy přesahující množstevní prahové hodnoty, aby mohli uvedený režim zpochybnit, a byli by nuceni přehlížet nepříznivou situaci, kterou představuje samotné uplatnění takového režimu.
A konečně Komise marně tvrdila, že Tribunál v dřívějším rozsudku (
6
) odmítl hypotézu, podle které celní kvóty vyvolávají účinky. V tomto rozsudku se totiž Tribunál nevyjadřoval k přípustnosti žaloby, která mu byla předložena, ale k tomu, zda se Komise v rámci analýzy nedopustila zjevně nesprávného posouzení, takže úvahy, kterých se Komise dovolávala, jsou v rámci přezkumu právního zájmu žalobce na podání žaloby v projednávané věci irelevantní.
Pokud jde o aktivní legitimaci žalobce, Tribunál judikoval, že žalobce jakožto zastupující sdružení je aktivně legitimován k podání žaloby na základě čl. 263 čtvrtého pododstavce třetí části věty SFEU proti napadenému nařízení. V tomto ohledu připomněl, že podle tohoto ustanovení může zastupující sdružení podat žalobu na neplatnost proti aktu, jenž mu není určen, za podmínky, že napadený akt je nařizovacím aktem, který se bezprostředně dotýká jeho členů a nevyžaduje-li tento akt přijetí prováděcích opatření.
V projednávané věci Tribunál nejprve konstatoval nařizovací povahu napadeného nařízení s ohledem na jeho obecnou působnost, jakož i na podmínky jeho přijetí, vzhledem k tomu, že toto nařízení není legislativním aktem.
Dále konstatoval, že se toto nařízení bezprostředně dotýká členů žalobce, jelikož má zaprvé bezprostřední účinky na jejich právní postavení: určuje totiž právní rámec a podmínky jak z hlediska objemu, tak ceny, za nichž jsou tito členové oprávněni dovážet do Unie, neboť jejich výrobky podléhají systému kvót a nadále již nepodléhají volnému oběhu v Unii, který nevyžaduje ani určení množství, ani povolení ze strany Komise. Zadruhé napadené nařízení neponechává příslušným orgánům členského státu žádnou posuzovací pravomoc v rámci provádění ochranného opatření, jak v rámci první fáze ochranného mechanismu, kdy se systém kvót stal účinným ke dni použitelnosti napadeného nařízení, tak v rámci druhé fáze tohoto mechanismu, jelikož po vyčerpání celních kvót jsou příslušné orgány povinny uplatnit clo při překročení kvóty.
Tribunál konečně potvrdil, že uvedené nařízení nevyžaduje přijetí prováděcích opatření vůči členům žalobce. Vyvolání právních účinků systému kvót totiž nezávisí na žádném prováděcím opatření. Z toho vyplývá, že před vyčerpáním celní kvóty nemusí existovat žádná prováděcí opatření, která by členové žalobce, jejichž právní postavení je dotčeno zavedením systému kvót, mohli napadnout před vnitrostátními soudy.
Ve věci samé zaprvé Tribunál zamítl žalobní důvod vycházející z porušení článku 19 základního nařízení o ochranných opatřeních (
7
), jelikož se Komise nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru, že podmínky pro prodloužení ochranných opatření na základě tohoto ustanovení jsou splněny (
8
).
Zadruhé Tribunál zamítl žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se Komise dopustila při posouzení zájmu Unie na prodloužení ochranného opatření, jelikož žalobce neprokázal jeho existenci.
Ve světle těchto úvah Tribunál žalobu zamítl v plném rozsahu.
(
1
) – Prováděcí nařízení (EU) 2018/1013 ze dne 17. července 2018, kterým se zavádějí prozatímní ochranná opatření týkající se dovozu určitých výrobků z oceli (Úř. věst. 2018, L 181, s. 39).
(
2
) – Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/159 ze dne 31. ledna 2019 o zavedení konečných ochranných opatření proti dovozu některých výrobků z oceli (Úř. věst. 2019, L 31, s. 27).
(
3
) – Prováděcí nařízení (EU) 2019/159 zavedlo zvláštní celní kvótu pro jednotlivé země, jež mají významný dodavatelský zájem, a „zbytkovou“ celní kvótu pro ostatní země vyvážející do Unie.
(
4
) – Nařízení 2019/159, body 164 až 180 odůvodnění.
(
5
) – Prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/1029 ze dne 24. června 2021, kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/159 za účelem prodloužení ochranného opatření na dovoz některých výrobků z oceli (Úř. věst. 2021, L 225, s. 1).
(
6
) – Rozsudek ze dne 20. října 2021, Novolipetsk Steel v. Komise, T‑790/19, EU:T:2021:706.
(
7
) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/478 ze dne 11. března 2015 o společných pravidlech dovozu (Úř. věst. 2015, L 83, s. 16).
(
8
) – Podle tohoto ustanovení může být ochranné opatření prodlouženo, pokud se zjistí, že je prodloužení nezbytné k zabránění vážné újmě nebo k její nápravě [čl. 19 odst. 2 písm. a)] a pokud se zjistí, že unijní výrobci prokazatelně provádějí přizpůsobení [čl. 19 odst. 2 písm. b)].