62020CJ0128
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (velkého senátu)
14. července 2022 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Nařízení (ES) č. 715/2007 – Schvalování typu motorových vozidel – Článek 3 bod 10 – Článek 5 odst. 1 a 2 – Odpojovací zařízení – Motorová vozidla – Vznětový motor – Emise znečišťujících látek – Systém regulace emisí – Software nainstalovaný do řídicí jednotky motoru – Ventil pro recirkulaci výfukových plynů (EGR ventil) – Snižování emisí oxidů dusíku (NOx) omezené ‚teplotním oknem‘ – Zákaz použití odpojovacích zařízení snižujících účinnost systému regulace emisí – Článek 5 odst. 2 písm. a) – Výjimka z tohoto zákazu“
Ve věci C‑128/20,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Landesgericht Klagenfurt (zemský soud v Klagenfurtu, Rakousko) ze dne 19. února 2020, došlým Soudnímu dvoru téhož dne, v řízení
GSMB Invest GmbH & Co. KG
proti
Auto Krainer GesmbH,
SOUDNÍ DVŮR (velký senát),
ve složení K. Lenaerts, předseda, L. Bay Larsen, místopředseda, A. Arabadžev, A. Prechal, K. Jürimäe, C. Lycourgos a I. Ziemele, předsedové senátů, M. Ilešič, J.-C. Bonichot, F. Biltgen, P. G. Xuereb (zpravodaj), N. Piçarra a N. Wahl, soudci,
generální advokát: A. Rantos,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření předložená:
–
za GSMB Invest GmbH & Co. KG T. Kainzem, Rechtsanwalt,
–
za Auto Krainer GesmbH H. Gärtnerem, F. Gebertem, F. Gonsiorem, C. Harms, N. Hellermannem, F. Krollem, M. Lerbinger, S. Lutz-Bachmannem, L.-K. Mannefeld, K.-U. Opperem, H. Posserem, J. Queckem, K. Schramm, W. F. Spiethem, J. von Nordheimem, K. Vorbeck, B. Wolfersem a B. Wollenschlägerem, Rechtsanwälte,
–
za německou vládu J. Möllerem a D. Klebsem, jako zmocněnci,
–
za Evropskou komisi M. Huttunenem a M. Noll-Ehlersem, jako zmocněnci,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 23. září 2021,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 3 bodu 10 a čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska [a o] přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (Úř. věst. 2007, L 171, s. 1).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností GSMB Invest GmbH & Co. KG a společností Auto Krainer GesmbH ve věci návrhu na určení neplatnosti smlouvy o prodeji motorového vozidla vybaveného softwarem, který snižuje recirkulaci znečišťujících plynů tohoto vozidla v závislosti na zjištěné teplotě a nadmořské výšce.
Právní rámec
Unijní právo
Nařízení č. 715/2007
3
Body 1 a 6 odůvodnění nařízení č. 715/2007 znějí:
„(1)
[…] Technické požadavky na schvalování typu motorových vozidel s ohledem na emise by měly být harmonizovány, aby nedocházelo k rozdílným požadavkům v jednotlivých členských státech a aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany životního prostředí.
[…]
(6)
Pro zlepšení kvality ovzduší a splnění mezních hodnot znečištění je zejména nutné výrazné snížení emisí oxidů dusíku z naftových vozidel. […]“
4
Článek 1 odst. 1 tohoto nařízení stanoví:
„Toto nařízení stanoví společné technické požadavky pro schvalování typu motorových vozidel (dále jen ‚vozidel‘) a náhradních dílů, jako jsou náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, z hlediska emisí.“
5
Článek 3 bod 10 tohoto nařízení uvádí:
„Pro účely tohoto nařízení a jeho prováděcích opatření se použijí tyto definice:
[…]
10)
‚odpojovacím zařízením‘ se rozumí [jakýkoli] konstrukční prvek vozidla, který snímá teplotu, rychlost vozidla, otáčky motoru, zařazený rychlostní stupeň, podtlak v sacím potrubí nebo jakýkoli jiný parametr, aby se aktivovala, měnila, zpomalovala nebo deaktivovala činnost jakékoli části systému regulace emisí, která snižuje účinnost systému regulace emisí za podmínek, jejichž výskyt lze očekávat při běžném provozu a používání vozidla.“
6
Článek 4 odst. 1 a 2 téhož nařízení zní:
„1.   Výrobci prokáží, že všechna nová vozidla, která jsou prodávána, registrována nebo uváděná do provozu ve Společenství, jsou typově schválena v souladu s tímto nařízením a jeho prováděcími opatřeními. Výrobci také prokáží, že všechna nová náhradní zařízení [k] regulaci znečišťujících látek, u nichž je požadováno schválení typu, která jsou prodávána nebo uváděná do provozu ve Společenství, jsou typově schválena v souladu s tímto nařízením a jeho prováděcími opatřeními.
Tyto povinnosti zahrnují splnění mezních hodnot emisí stanovených v příloze I a prováděcích opatření uvedených v článku 5.
2.   Výrobci zajistí, že budou splněny postupy schvalování typu pro ověření shodnosti výroby, životnosti zařízení k regulaci znečišťujících látek a shodnosti v provozu.
Technická opatření, která výrobci přijmou, musejí kromě toho zajišťovat, že emise z výfuku a emise způsobené vypařováním budou v souladu s tímto nařízením účinně omezeny po celou běžnou životnost vozidla za běžných podmínek používání. […]
[…]“
7
Článek 5 odst. 1 a 2 nařízení č. 715/2007 stanoví:
„1.   Výrobce vybaví vozidla tak, aby konstrukční části, které by mohly mít vliv na emise, byly navržené, konstruované a namontované tak, aby vozidlo při běžném použití vyhovovalo tomuto nařízení a jeho prováděcím opatřením.
2.   Použití odpojovacích zařízení snižujících účinnost systému regulace emisí se zakazuje. Zákaz neplatí v těchto případech:
a)
potřeba tohoto zařízení je oprávněná z důvodu ochrany motoru proti poškození nebo poruše a bezpečného provozu vozidla
nebo
b)
zařízení je funkční pouze při startování motoru
nebo
c)
podmínky jsou v podstatné míře zahrnuty do zkušebních postupů pro ověřování emisí způsobených vypařováním a průměrných emisí z výfuku.“
8
Příloha I tohoto nařízení, nadepsaná „Mezní hodnoty emisí“, stanoví mimo jiné mezní hodnoty emisí oxidů dusíku (NOx).
Nařízení č. 692/2008
9
Nařízení Komise (ES) č. 692/2008 ze dne 18. července 2008, kterým se provádí a mění nařízení č. 715/2007 (Úř. věst. 2008, L 199, s. 1), bylo pozměněno nařízením Komise (EU) č. 566/2011 ze dne 8. června 2011 (Úř. věst. 2011, L 158, s. 1) (dále jen „nařízení č. 692/2008“). Od 1. ledna 2022 bylo nařízení č. 692/2008 zrušeno nařízením Komise (EU) 2017/1151 ze dne 1. června 2017, kterým se doplňuje nařízení č. 715/2007, mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, nařízení č. 692/2008 a nařízení Komise (EU) č. 1230/2012 a zrušuje nařízení č. 692/2008 (Úř. věst. 2017, L 175, s. 1). Vzhledem k době rozhodné z hlediska skutečností sporu v původním řízení se však nařízení č. 692/2008 na tento spor nadále použije.
10
Článek 1 nařízení č. 692/2008 stanovil:
Toto nařízení stanoví opatření pro provádění článků 4, 5 a 8 nařízení (ES) č. 715/2007.“
11
Článek 2 bod 18 nařízení č. 692/2008 zněl následovně:
„Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
[…]
18.
‚systémem pro regulaci emisí‘ v rámci palubního diagnostického systému [(OBD)] elektronická řídicí jednotka motoru a všechny součásti související s emisemi z výfuku nebo s emisemi způsobenými vypařováním, které dodávají vstupní signály nebo přijímají signály z řídicí jednotky“.
12
Článek 3 odst. 9 tohoto nařízení stanovil:
„Zkouška typu 6 měřící emise při nízkých teplotách stanovená v příloze VIII se nepoužije na vozidla se vznětovým motorem.
Při žádosti o schválení typu výrobci nicméně schvalovacímu orgánu předloží informace prokazující, že zařízení pro následné zpracování [oxidů dusíku (NOx)] dosahuje dostatečně vysoké teploty pro účinné fungování, a to před uplynutím 400 sekund po studeném startu za teploty –7 [stupňů Celsia], jak je popsáno ve zkoušce typu 6.
Kromě toho výrobce schvalovacímu orgánu poskytne informace o strategii fungování systému recirkulace výfukových plynů, včetně jeho fungování za nízkých teplot.
Tyto informace rovněž zahrnou popis veškerých dopadů na emise.
Schvalovací orgán neudělí schválení typu, pokud poskytnuté informace dostatečně neprokážou, že zařízení pro následné zpracování skutečně dosahuje dostatečně vysoké teploty pro účinné fungování v rozmezí stanoveného časového období.
[…]“
13
Článek 10 uvedeného nařízení, nadepsaný „Zařízení k regulaci znečisťujících látek“, v odstavci 1 stanovil:
„Výrobce zajistí, aby náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, jež mají být namontována do vozidel se ES schválením typu spadajících do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 715/2007, měla ES schválení typu jakožto samostatné technické celky ve smyslu čl. 10 odst. 2 směrnice [Evropského parlamentu a Rady] 2007/46/ES [ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (Úř. věst. 2007, L 263, s. 1)] v souladu s článkem 12, článkem 13 a přílohou XIII tohoto nařízení.
Katalyzátory a filtry částic se pro účely tohoto nařízení považují za zařízení k regulaci znečišťujících látek.
[…]“
14
Příloha I nařízení č. 692/2008, nadepsaná „Správní předpisy pro ES schválení typu“, v bodě 3.3, nadepsaném „Rozšíření pro životnost zařízení k regulaci znečisťujících látek (zkouška typu 5)“, uváděla:
„3.3.1.
Schválení typu se rozšíří na různé typy vozidla za předpokladu, že níže specifikované parametry vozidla, motoru nebo zařízení k regulaci znečišťujících látek jsou identické nebo zůstávají v mezích předepsané tolerance.
3.3.1.1.
Vozidlo:
[…]
3.3.1.2.
Motor
[…]
3.3.1.3.
Parametry systému k regulaci znečišťujících látek:
a)
Katalyzátory a filtry částic:
[…]
[…]
c)
Recirkulace výfukových plynů (EGR):
je nebo není
typ (chlazený nebo nechlazený, aktivní nebo pasivní řízení, vysoký nebo nízký tlak).
[…]“
Rakouské právo
15
Ustanovení § 879 odst. 1 Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch (Obecný zákoník občanský), ve znění použitelném na věc v původním řízení (dále jen „ABGB“), stanoví:
„Smlouva, která odporuje zákonnému zákazu nebo dobrým mravům, je neplatná.“
16
Ustanovení § 932 odst. 1 a 4 ABGB zní:
„(1)   Příjemce může v případě vady požadovat její nápravu (opravu nebo dodání chybějícího), výměnu věci, přiměřené snížení úplaty (slevu z ceny) nebo zrušení smlouvy (navrácení plnění).
[…]
(4)   Není-li náprava ani výměna věci možná nebo by byla pro předávajícího spojena s nepřiměřeně vysokými náklady, má příjemce právo na snížení ceny, nebo, nejedná-li se o nepatrnou vadu, právo na navrácení plnění. […]“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
17
Dne 9. ledna 2011 uzavřela společnost GSMB Invest se společností Auto Krainer smlouvu o prodeji motorového vozidla značky Volkswagen, modelu Caddy Maxi Comfortline 4 Motion TDI, vybaveného vznětovým motorem typu EA 189 generace Euro 5, s objemem válců 2 litry s ventilem pro recirkulaci výfukových plynů (dále jen „EGR ventil“).
18
Dne 27. prosince 2017 podala společnost GSMB Invest k Landesgericht Klagenfurt (zemský soud v Klagenfurtu, Rakousko), který je předkládajícím soudem, žalobu na určení neplatnosti této kupní smlouvy na základě § 879 odst. 1 a § 932 odst. 4 ABGB, oproti platbě úhrady za používání.
19
Na podporu své žaloby společnost GSMB Invest tvrdí, že ke koupi předmětného vozidla přistoupila ve víře, že kupuje nový vůz, který je ekologický, a zejména že jeho emise výfukových plynů jsou v souladu s platnými právními normami. Avšak po aktualizaci softwaru nainstalovaného do řídicí jednotky motoru uvedeného vozidla provedené společností Volkswagen dne 9. května 2017 je systém čištění výfukových plynů funkční jen tehdy, pohybuje-li se venkovní teplota mezi 15 a 33 stupni Celsia a k provozu dochází v nadmořské výšce pod 1000 metrů (dále jen „teplotní okno“). Toto teplotní okno je podle společnosti GSMB Invest nepřípustným odpojovacím zařízením, neboť nemůže být odůvodněno žádnou z výjimek upravených v čl. 5 odst. 2 nařízení č. 715/2007. Konkrétně snížení čištění výfukových plynů způsobené teplotním oknem neslouží k ochraně motoru předmětného vozidla před přímým poškozením.
20
Společnost Auto Krainer tvrdí, že takové teplotní okno je používáno všemi výrobci naftových motorových vozidel kategorie Euro 5 a že Kraftfahrt-Bundesamt (spolkový úřad pro provoz motorových vozidel, Německo), orgán příslušný pro schvalování typu v Německu, považoval toto teplotní okno za přípustné opatření ve smyslu nařízení č. 715/2007. Uvádí, že tento orgán navíc při kontrole aktualizace předmětného softwaru konstatoval, že tato aktualizace nemá žádný negativní dopad na životnost zařízení k regulaci znečišťujících látek.
21
Předkládající soud má za to, že z čl. 3 bodu 10 a čl. 5 odst. 2 nařízení č. 715/2007 vyplývá, že teplotní okno je nepřípustným odpojovacím zařízením. Ve většině zemí Evropské unie, mimo jiné v Německu a Rakousku, se venkovní teplota po celý rok pohybuje převážně pod 15 stupni Celsia a vzhledem ke geografické poloze těchto zemí vozidla často jezdí v nadmořských výškách nad 1000 metrů, takže výskyt těchto podmínek lze očekávat při běžném provozu a používání vozidla ve smyslu tohoto čl. 3 bodu 10.
22
Podle předkládajícího soudu přitom výjimka stanovená v čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007 nemůže sloužit jako právní základ pro odpojovací zařízení, která se aktivují při „běžném“ používání vozidel.
23
Uvedený soud dodává, že čl. 3 odst. 9 nařízení č. 692/2008 stanoví, do jaké doby po studeném startu motoru musí být zajištěna úplná funkčnost. Zařízení pro následné zpracování oxidů dusíku (NOx) musí podle tohoto ustanovení po studeném startu dosáhnout dostatečně vysoké teploty pro účinné fungování během 400 sekund po studeném startu při teplotě –7 stupňů Celsia. Schvalovací orgány nesmějí udělit ES schválení typu, pokud podmínky stanovené v uvedeném ustanovení nejsou dostatečně prokázány. Z takto stanoveného důkazního břemene podle předkládajícího soudu vyplývá, že unijní normotvůrce jasně stanovil, že teplotní okno nemůže být odůvodněné, pokud nesplňuje tyto podmínky.
24
Předkládající soud nicméně uvádí, že Soudní dvůr dosud nerozhodl o otázkách výkladu ustanovení nařízení č. 715/2007, které vyvstávají ve sporu, který mu byl předložen.
25
Za těchto podmínek se Landesgericht Klagenfurt (zemský soud v Klagenfurtu, Rakousko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí být čl. 5 odst. 1 [nařízení č. 715/2007] vykládán v tom smyslu, že je nepřípustné takové zařízení vozidla ve smyslu čl. 1 odst. 1 nařízení č. 715/2007, kdy je [EGR ventil], tedy konstrukční část, která může mít vliv na emise, konstruován tak, že míra recirkulace výfukových plynů, tedy podíl výfukových plynů, který je recirkulován, upravena tak, že tento ventil zajišťuje nízkoemisní režim pouze [v rámci teplotního okna] a mimo toto teplotní okno poklesne v průběhu deseti stupňů Celsia a v nadmořské výšce nad 1000 metrů v průběhu 250 výškových metrů lineárně na nulu, a tím dochází ke zvýšení emisí [oxidů dusíku (NOx)] nad mezní hodnoty stanovené nařízením č. 715/2007?
2)
Musí být slovní spojení ‚z důvodu ochrany motoru proti poškození nebo poruše‘ obsažené v čl. 5 odst. 2 [nařízení č. 715/2007] vykládáno v tom smyslu, že způsob úpravy výfukových plynů, který slouží především ochraně součástí, jako je EGR ventil, chladič zpětného vedení spalin a filtr pevných částic, tato ustanovení o výjimce nesplňuje?
3)
Musí být čl. 5 odst. 1 [nařízení č. 715/2007] vykládán v tom smyslu, že způsob zpracování výfukových plynů, který zaručuje úplnou funkčnost zařízení ke snižování emisí pouze [v rámci teplotního okna], a není proto v Evropě, a zejména v Rakousku, v převážné části roku plně funkční, nevyhovuje podmínkám stanoveným v čl. 5 odst. 1 [tohoto nařízení], jejichž ‚výskyt lze očekávat při běžném provozu a používání vozidla‘, a představuje nepřípustné odpojovací zařízení?“
K předběžným otázkám
K první a třetí otázce
26
Úvodem je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury platí, že v rámci postupu spolupráce mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem zavedeného článkem 267 SFEU přísluší Soudnímu dvoru poskytnout vnitrostátnímu soudu užitečnou odpověď, která mu umožní rozhodnout spor, jenž mu byl předložen. I když tedy předkládající soud po formální stránce omezil svou otázku na výklad konkrétního ustanovení unijního práva, nebrání taková skutečnost Soudnímu dvoru, aby předkládajícímu soudu poskytl všechny prvky výkladu unijního práva, které mohou být užitečné pro rozhodnutí ve věci, která mu byla předložena, bez ohledu na to, zda je tento soud ve svých otázkách zmínil. V tomto ohledu přísluší Soudnímu dvoru, aby ze všech poznatků předložených vnitrostátním soudem, zejména z odůvodnění předkládacího rozhodnutí, vytěžil ty prvky uvedeného práva, které je s přihlédnutím k předmětu sporu v původním řízení třeba vyložit (rozsudek ze dne 15. července 2021, DocMorris, C‑190/20, EU:C:2021:609, bod 23 a citovaná judikatura).
27
V projednávaném případě odkazují první a třetí otázka, na které je třeba odpovědět společně, na čl. 5 odst. 1 nařízení č. 715/2007. Z žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce však vyplývá, že se předkládající soud snaží zjistit, zda teplotní okno představuje „odpojovací zařízení“ ve smyslu čl. 3 bodu 10 tohoto nařízení, jehož používání je v zásadě zakázáno článkem 5 odst. 2 uvedeného nařízení.
28
Je třeba poukázat na to, že společnost Auto Krainer ve svém písemném vyjádření tvrdí, že předkládající soud popisuje fungování sporného softwaru nesprávně. Tato společnost totiž uvádí, že tento software vede ke snížení rychlosti recirkulace výfukových plynů, pokud je teplota vzduchu nasávaného do motoru, a nikoli venkovní teplota, nižší než 15 stupňů Celsia. Z technického hlediska je přitom nesporné, že teplota vzduchu nasávaného do motoru je v průměru o 5 stupňů Celsia vyšší než venkovní teplota. K recirkulaci všech výfukových plynů tak dochází, dokud je venkovní teplota vyšší nebo rovna 10 stupňům Celsia, a nikoli 15 stupňům Celsia, tedy v rámci průměrné roční venkovní teploty v Německu, která činí 10,4 stupně Celsia. Uvedená společnost mimoto tvrdí, že předkládající soud opomněl uvést, že pokud je venkovní teplota nižší než 10 stupňů Celsia, snižuje se míra recirkulace výfukových plynů lineárně na nulu pouze postupně, a to až do venkovní teploty –5 stupňů Celsia.
29
Je však třeba připomenout, že v rámci řízení upraveného v článku 267 SFEU, které je založeno na jasném rozdělení funkcí mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem, je ke zjištění a posouzení skutkových okolností sporu v původním řízení i k výkladu a uplatňování vnitrostátního práva příslušný pouze vnitrostátní soud (rozsudek ze dne 9. července 2020, Raiffeisen Bank a BRD Groupe Société Générale, C‑698/18 a C‑699/18, EU:C:2020:537, bod 46).
30
Aby mohla být za těchto podmínek předkládajícímu soudu dána užitečná odpověď, je třeba mít za to, že podstatou první a třetí otázky předkládajícího soudu, které je třeba posuzovat společně, je, zda čl. 3 bod 10 nařízení č. 715/2007 ve spojení s čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že zařízení, které zaručuje splnění mezních hodnot emisí stanovených uvedeným nařízením pouze v rámci teplotního okna, představuje „odpojovací zařízení“ ve smyslu tohoto čl. 3 bodu 10.
31
Článek 3 bod 10 nařízení č. 715/2007 definuje „odpojovací zařízení“ jako „[jakýkoli] konstrukční prvek vozidla, který snímá teplotu, rychlost vozidla, otáčky motoru, zařazený rychlostní stupeň, podtlak v sacím potrubí nebo jakýkoli jiný parametr, aby se aktivovala, měnila, zpomalovala nebo deaktivovala činnost jakékoli části systému regulace emisí, která snižuje účinnost systému regulace emisí za podmínek, jejichž výskyt lze očekávat při běžném provozu a používání vozidla“.
32
Soudní dvůr rozhodl, že taková definice odpojovacího zařízení přiznává široký rozsah pojmu „konstrukční prvek“, který zahrnuje jak mechanické, tak elektronické prvky, které řídí aktivaci takových dílů, jelikož působí na fungování systému regulace emisí a snižují jeho účinnost [rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 64].
33
Soudní dvůr rovněž rozhodl, že pod pojem „systém regulace emisí“ ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007 spadají jak technologie a tzv. strategie následného zpracování výfukových plynů, které snižují emise na výstupu, tj. po jejich vzniku, tak technologie a strategie, které podobně jako systém EGR snižují emise na vstupu, tj. během jejich vzniku [rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 90].
34
V projednávané věci z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že předmětné vozidlo je vybaveno EGR ventilem a softwarem nainstalovaným do řídicí jednotky motoru. Tento ventil je jednou z technologií používaných výrobci automobilů k regulaci a snižování emisí oxidů dusíku (NOx) vznikajících neúplným spalováním pohonných hmot. Účinnost odstranění znečišťujících látek je spojena s otevřením EGR ventilu, které je řízeno uvedeným softwarem. Mimo teplotní okno zavedené aktualizací tohoto softwaru a uvedené v bodě 19 tohoto rozsudku se míra recirkulace výfukových plynů lineárně snižuje na 0, což vede k překročení mezních hodnot emisí stanovených pro oxidy dusíku (NOx) nařízením č. 715/2007.
35
Software dotčený ve věci v původním řízení, který je naprogramován podle teplotního okna, tedy snímá teplotu vzduchu a nadmořskou výšku provozu, „aby se aktivovala, měnila, zpomalovala nebo deaktivovala činnost jakékoli části systému regulace emisí“, ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007.
36
Vzhledem k tomu, že takovýto software působí na fungování systému regulace emisí a snižuje jeho účinnost, představuje proto „konstrukční prvek“ ve smyslu tohoto ustanovení [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 66].
37
Pro určení, zda software dotčený ve věci v původním řízení představuje „odpojovací zařízení“ ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007, je třeba ještě posoudit, zda tento software snižuje účinnost systému regulace emisí znečišťujících látek „za podmínek, jejichž výskyt lze očekávat při běžném provozu a používání vozidla“.
38
Nařízení č. 715/2007 nedefinuje pojem „běžný provoz a používání vozidla“ a neodkazuje na právo členských států za účelem vymezení smyslu a rozsahu tohoto pojmu.
39
Tento pojem je tudíž pojmem unijního práva, který musí být vykládán autonomním a jednotným způsobem v celé Unii, přičemž tento výklad je třeba nalézt nejen s přihlédnutím ke znění ustanovení, v jejichž rámci je zmíněný pojem obsažen, ale rovněž ke kontextu těchto ustanovení a k cíli, která tato ustanovení sledují (obdobně viz rozsudek ze dne 26. ledna 2021, Hessischer Rundfunk, C‑422/19 a C‑423/19, EU:C:2021:63, bod 45).
40
Jak vyplývá ze samotného znění čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007, pojem „běžný provoz a používání“ vozidla odkazuje na jeho používání za běžných podmínek provozu, to znamená nejen, jak v podstatě tvrdí společnost Auto Krainer ve svém písemném vyjádření, na jeho použití za podmínek stanovených pro test schvalování typu použitelný v době rozhodné z hlediska skutečností původního sporu, nazývaný New European Driving Cycle (NEDC), který se provádí v laboratoři a spočívá v opakování čtyř městských cyklů, po nichž následuje jeden mimoměstský cyklus. Tento pojem tedy odkazuje na používání tohoto vozidla za takových reálných podmínek provozu, jaké obvykle existují na území Unie [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, body 96 a 101]. Zkušební cykly pro emise vozidel v rámci postupu schvalování typu totiž nevycházejí z reálných podmínek provozu [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 92].
41
Tento výklad je podpořen kontextem, do něhož je zasazen čl. 3 bod 10 nařízení č. 715/2007. Článek 4 odst. 2 tohoto nařízení totiž stanoví, že technická opatření, která výrobci přijmou, musejí mimo jiné zaručovat, že emise z výfuku budou účinně omezeny po celou běžnou životnost vozidla za běžných podmínek používání. Mimoto čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví, že výrobce musí vybavit vozidla tak, aby konstrukční části, které by mohly mít vliv na emise, byly navržené, konstruované a namontované tak, aby vozidlo při běžném použití vyhovovalo tomuto nařízení a jeho prováděcím opatřením [rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 97].
42
Z těchto ustanovení přitom nevyplývá nic, co by umožňovalo rozlišovat mezi fungováním takového zařízení, jako je software dotčený ve věci v původním řízení, ve fázi testu schvalování typu a při řízení za běžných podmínek používání vozidel. Naopak instalace zařízení, které by umožňovalo zajistit dodržování mezních hodnot emisí stanovených nařízením č. 715/2007 pouze ve fázi testu schvalování typu, přestože tato zkušební fáze neumožňuje reprodukovat běžné podmínky používání vozidla, by byla v rozporu s povinností zajistit účinné omezení emisí za běžných podmínek používání [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, body 97 a 98]. Totéž platí pro instalaci zařízení, které by umožňovalo zajistit toto dodržování pouze v rámci teplotního okna, které sice pokrývá podmínky, za kterých probíhá fáze testu schvalování typu, avšak neodpovídá běžným podmínkám provozu, jak jsou definovány v bodě 40 tohoto rozsudku.
43
Výklad provedený v bodě 40 tohoto rozsudku, podle kterého se pojem „běžný provoz a používání“ vozidla vztahuje na jeho používání za reálných podmínek provozu, které obvykle existují na území Unie, je rovněž podpořen cílem sledovaným nařízením č. 715/2007, který spočívá, jak vyplývá z bodů 1 a 6 odůvodnění tohoto nařízení, v zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí, a konkrétně ve výrazném snížení emisí oxidů dusíku (NOx) z vozidel se vznětovým motorem pro zlepšení kvality ovzduší a splnění mezních hodnot znečištění [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, body 67, 86 a 87].
44
Pokud jde o otázku, zda takový software, o jaký jde ve věci v původním řízení, snižuje účinnost systému regulace emisí za běžných podmínek provozu, je nesporné, že venkovní teploty nižší než 15 stupňů Celsia, jakož i provoz na silnicích nacházejících se v nadmořské výšce nad 1000 metrů, jsou na území Unie obvyklé.
45
Kromě toho je třeba uvést, že nařízení č. 692/2008, které je použitelné na skutkový stav v původním řízení a podle jeho článku 1 stanoví opatření pro provádění článků 4, 5 a 8 nařízení č. 715/2007, v čl. 3 odst. 9 druhém pododstavci stanoví, že výrobci předloží schvalovacímu orgánu informace prokazující, že zařízení pro následné zpracování oxidů dusíku (NOx) nainstalované na jejich vozidlech dosahuje dostatečně vysoké teploty pro účinné fungování, a to před uplynutím 400 sekund po studeném startu za teploty –7 stupňů Celsia. Podle tohoto čl. 3 odst. 9 pátého pododstavce neudělí schvalovací orgán schválení typu, pokud poskytnuté informace dostatečně neprokážou, že zařízení pro následné zpracování skutečně dosahuje dostatečně vysoké teploty pro účinné fungování v rozmezí stanoveného časového období. Posledně uvedené ustanovení potvrzuje výklad, podle něhož musí být splněny mezní hodnoty emisí stanovené nařízením č. 715/2007, pokud jsou teploty výrazně nižší než 15 stupňů Celsia.
46
Je tudíž třeba mít za to, že takový software, o jaký se jedná ve věci v původním řízení, snižuje účinnost systému regulace emisí „za podmínek, jejichž výskyt lze očekávat při běžném provozu a používání vozidla“, ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007, a představuje tedy odpojovací zařízení ve smyslu tohoto ustanovení.
47
Na první a třetí otázku je tedy třeba odpovědět, že čl. 3 bod 10 nařízení č. 715/2007 ve spojení s čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení musí být vykládán v tom smyslu, že zařízení, které zaručuje splnění mezních hodnot emisí stanovených uvedeným nařízením pouze v rámci teplotního okna, představuje „odpojovací zařízení“ ve smyslu tohoto čl. 3 bodu 10.
K druhé otázce
48
Podstatou druhé otázky předkládajícího soudu je, zda musí být čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007 vykládán v tom smyslu, že odpojovací zařízení, které zaručuje splnění mezních hodnot emisí stanovených tímto nařízením pouze v rámci teplotního okna, může spadat pod výjimku ze zákazu používání takových zařízení upravenou tímto ustanovením, pokud toto zařízení slouží k ochraně součástí, jako je EGR ventil, chladič zpětného vedení spalin a filtr pevných částic.
49
Podle čl. 5 odst. 2 nařízení č. 715/2007 se použití odpojovacích zařízení snižujících účinnost systému regulace emisí zakazuje. Z tohoto zákazu však existují tři výjimky, mezi něž patří výjimka uvedená pod písmenem a) tohoto čl. 5 odst. 2, podle níž tento zákaz neplatí, pokud „potřeba tohoto zařízení je oprávněná z důvodu ochrany motoru proti poškození nebo poruše a bezpečného provozu vozidla“.
50
Vzhledem k tomu, že toto ustanovení představuje výjimku ze zákazu použití odpojovacích zařízení snižujících účinnost systémů regulace emisí, musí být vykládáno restriktivně [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, body 111 a 112].
51
Pokud jde nejprve o pojem „motor“, jak uvedl generální advokát v bodech 118 a 119 svého stanoviska, příloha I nařízení č. 692/2008 výslovně rozlišuje mezi motorem a systémem k regulaci znečišťujících látek. Požadavky týkající se „motoru“ jsou totiž uvedeny v bodě 3.3.1.2 této přílohy, zatímco požadavky týkající se „parametrů systému k regulaci znečišťujících látek“ jsou uvedeny v bodě 3.3.1.3 uvedené přílohy. Posledně uvedený bod písm. a) a c) výslovně zahrnuje filtry částic a recirkulaci výfukových plynů. Navíc podle čl. 10 odst. 1 druhého pododstavce tohoto nařízení se pro účely tohoto nařízení považují za zařízení k regulaci znečišťujících látek rovněž katalyzátory a filtry částic.
52
EGR ventil, chladič zpětného vedení spalin a filtr pevných částic jsou proto samostatnými součástmi odlišnými od motoru. EGR ventil se totiž nachází na výstupu z motoru za sběrným výfukovým potrubím. Tento ventil umožňuje při svém otevření průchod výfukových plynů do sacího potrubí s cílem druhého spalování těchto plynů a jejich ochlazení pomocí tepelného výměníku, chladiče zpětného vedení spalin. Filtr pevných částic, který se nachází před výfukem, umožňuje filtrování vzduchu za účelem zachytávání znečišťujících jemných prachových částic.
53
Pokud jde dále o pojmy „porucha“ a „poškození“ uvedené v čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007, Soudní dvůr rozhodl, že aby bylo možné v souladu s tímto ustanovením odůvodnit odpojovací zařízení, které snižuje účinnost systému regulace emisí, musí toto zařízení umožnit ochranu motoru před náhlými a výjimečnými škodami [rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 109].
54
V každém případě tedy nelze zanášení a stárnutí motoru považovat za „poruchu“ nebo „poškození“ ve smyslu uvedeného ustanovení, jelikož jsou tyto události v zásadě předvídatelné a vlastní běžnému fungování vozidla [rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 110].
55
Tento výklad je potvrzen cílem sledovaným nařízením č. 715/2007, kterým je – jak bylo uvedeno v bodě 43 tohoto rozsudku – zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí a zlepšit kvalitu ovzduší v Unii, což znamená účinně snižovat emise oxidů dusíku (NOx) po celou běžnou životnost vozidla. Zákaz stanovený v čl. 5 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení by totiž byl zbaven své podstaty a veškerého užitečného účinku, pokud by výrobci byli oprávněni vybavit motorová vozidla takovými odpojovacími zařízeními již i za účelem ochrany motoru před jeho zanášením a stárnutím [rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 113].
56
Pouze bezprostřední rizika poškození nebo poruchy motoru, která vyvolávají konkrétní nebezpečí při provozu vozidla, mohou tedy odůvodnit použití odpojovacího zařízení podle čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007.
57
Výklad pojmu „poškození“ podaný Soudním dvorem v rozsudku ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů) (C‑693/18, EU:C:2020:1040), není zpochybněn argumentem německé vlády a společnosti Auto Krainer, podle kterého z anglického (damage) a německého (Beschädigung) znění tohoto výrazu vyplývá, že uvedený výraz nezahrnuje pouze náhlé a nepředvídatelné události.
58
Jak totiž v podstatě uvedl generální advokát v bodě 115 svého stanoviska, i když definice tohoto výrazu v anglickém a německém jazyce na rozdíl od jeho definice ve francouzském jazyce nutně neznamenají, že ke škodě došlo v důsledku „náhlé“ události, nevyvracejí výklad pojmu „poškození“ provedený Soudním dvorem. Kromě toho je třeba připomenout, že restriktivní výklad přijatý Soudním dvorem je založen na důvodech připomenutých v bodech 50 a 55 tohoto rozsudku.
59
Německá vláda a společnost Auto Krainer nicméně tvrdí, že předmětné odpojovací zařízení je odůvodněné, jelikož v případě příliš nízkých nebo příliš vysokých teplot mohou při recirkulaci výfukových plynů vznikat usazeniny a způsobit nesprávné nastavení EGR ventilu, například že se ventil nebude otevírat nebo se bude nesprávně zavírat, nebo že se tento ventil dokonce zcela zablokuje. Poškozený nebo špatně nastavený EGR ventil přitom může způsobit poškození samotného motoru a vést například ke ztrátě výkonu vozidla. Kromě toho je nemožné předvídat a vypočítat, v jakém okamžiku bude dosažena míra poruchy EGR ventilu, neboť tato hranice může být překročena náhlým a nepředvídatelným způsobem, i kdyby byla prováděna pravidelná údržba tohoto ventilu. Ztráty výkonu vozidla, ke kterým dochází náhle a nepředvídatelně, mají dopad na bezpečný provoz vozidla, například tím, že značně zvyšují riziko vážné dopravní nehody při předjíždění.
60
Společnost Auto Krainer navíc tvrdí, že zanášení součástí systému recirkulace výfukových plynů tím, že narušuje chod EGR ventilu, čímž může dojít až k jeho zablokování, může vést k hoření filtru pevných částic a požáru motoru, či dokonce k požáru celého vozidla, čímž může být ohrožen bezpečný provoz vozidla.
61
V tomto ohledu je třeba poukázat na to, že ze samotného znění čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007 vyplývá, že aby potřeba odpojovacího zařízení spadala pod výjimku upravenou tímto ustanovením, musí být oprávněná nejen z důvodu ochrany motoru před poškozením nebo poruchou, ale také z důvodu bezpečného provozu vozidla. Jak totiž uvedl generální advokát v bodě 106 svého stanoviska, vzhledem k použití spojky „a“ v uvedeném ustanovení musí být toto ustanovení vykládáno v tom smyslu, že podmínky, které stanoví, jsou kumulativní.
62
Proto a vzhledem k tomu, že – jak bylo zdůrazněno v bodě 50 tohoto rozsudku – tato výjimka pro takové odpojovací zařízení, o jaké se jedná ve věci v původním řízení, musí být vykládána restriktivně, může být toto odpojovací zařízení odůvodněno jen tehdy, je-li prokázáno, že striktně odpovídá potřebě zabránit bezprostředním rizikům poškození nebo poruchy motoru způsobených nesprávnou funkcí součásti systému recirkulace výfukových plynů, která jsou natolik závažná, že vyvolávají konkrétní nebezpečí pro provoz vozidla vybaveného uvedeným zařízením. Jak však zdůraznil generální advokát v bodě 126 svého stanoviska, spadá takové ověření ve sporu v původním řízení do posouzení skutkového stavu, které přísluší pouze předkládajícímu soudu.
63
Kromě toho je sice pravda, že čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007 neukládá formálně další podmínky pro uplatnění výjimky upravené tímto ustanovením, avšak to nemění nic na tom, že odpojovací zařízení, které by za běžných podmínek provozu mělo fungovat po většinu roku, aby byl motor chráněn před poškozením nebo poruchami a aby byl zajištěn bezpečný provoz vozidla, by bylo zjevně v rozporu s cílem sledovaným tímto nařízením, od nějž se podle uvedeného ustanovení lze odchýlit jen za velmi specifických okolností, a vedlo by k nepřiměřenému zásahu do samotné zásady omezování emisí oxidů dusíku (NOx) z vozidel.
64
Vzhledem k tomu, že je třeba tento čl. 5 odst. 2 písm. a) vykládat restriktivně, nelze tedy takové odpojovací zařízení odůvodnit na základě tohoto ustanovení.
65
Připustit, že se na takové odpojovací zařízení, jaké je popsáno v bodě 63 tohoto rozsudku, může vztahovat výjimka stanovená v čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007, by znamenalo, že by se tato výjimka stala použitelnou po většinu roku za reálných podmínek provozu na území Unie, takže by zásada zákazu takových odpojovacích zařízení stanovená v tomto čl. 5 odst. 2 mohla být v praxi uplatňována méně často než uvedená výjimka.
66
Kromě toho společnost Auto Krainer a německá vláda tvrdí, že pojem „potřeba“ odpojovacího zařízení nevyžaduje nejlepší dostupnou techniku a je třeba zohlednit stav techniky ke dni schvalování ES, aby bylo možné posoudit, zda je tato potřeba oprávněná z důvodu ochrany motoru a bezpečného provozu vozidla ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007. Podle nich je přitom nesporné, že použití systému EGR, který funguje na základě teplotního okna v různé míře v závislosti na datu schválení typu, odpovídá současnému stavu techniky. Kromě toho musí výklad výrazu „potřeba“, který je uveden v tomto ustanovení, zohledňovat nutnost poměřit zájmy v oblasti životního prostředí s hospodářskými zájmy výrobců.
67
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, jak uvedl generální advokát v bodě 129 svého stanoviska, že z bodu 7 odůvodnění nařízení č. 715/2007 vyplývá, že když unijní normotvůrce stanovil mezní hodnoty emisí znečišťujících látek, zohlednil hospodářské zájmy výrobců, a zejména náklady vzniklé podnikům v důsledku nutnosti splňovat tyto hodnoty. Výrobcům tak přísluší přizpůsobit se a používat technické prostředky, které jsou vhodné ke splnění uvedených hodnot, přičemž toto nařízení v žádném ohledu neukládá povinnost použít určitou technologii.
68
Kromě toho, jak bylo uvedeno v bodě 55 tohoto rozsudku, cíl sledovaný nařízením č. 715/2007, kterým je zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí a zlepšit kvalitu ovzduší v Unii, znamená účinně snižovat emise oxidů dusíku (NOx) po celou běžnou životnost vozidel [rozsudek ze dne 17. prosince 2020, CLCV a další (Odpojovací zařízení u vznětových motorů), C‑693/18, EU:C:2020:1040, bod 113]. Přitom povolením odpojovacího zařízení na základě čl. 5 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení pouze z důvodu, že například náklady na výzkum jsou příliš vysoké, že odpojovací zařízení je příliš nákladné nebo že údržba vozidla je častější a pro uživatele nákladnější, by bylo dosažení tohoto cíle ohroženo.
69
Za těchto okolností a s ohledem na skutečnost, že toto ustanovení musí být, jak bylo připomenuto v bodech 50 a 62 tohoto rozsudku, vykládáno restriktivně, je třeba mít za to, že „potřeba“ odpojovacího zařízení ve smyslu uvedeného ustanovení existuje pouze v případě, že v okamžiku ES schválení typu tohoto zařízení nebo vozidla, které je tímto zařízením vybaveno, neumožňuje žádné jiné technické řešení zabránit bezprostřednímu riziku poškození nebo poruchy motoru, které by vyvolávalo konkrétní nebezpečí při provozu vozidla.
70
Na druhou otázku je tedy třeba odpovědět, že čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007 musí být vykládán v tom smyslu, že odpojovací zařízení, které zaručuje splnění mezních hodnot emisí stanovených tímto nařízením pouze v rámci teplotního okna, nemůže spadat pod výjimku ze zákazu používání takových zařízení upravenou tímto ustanovením jen proto, že toto zařízení slouží k ochraně součástí, jako je EGR ventil, chladič zpětného vedení spalin a filtr pevných částic, ledaže bude prokázáno, že uvedené zařízení striktně odpovídá potřebě zabránit natolik závažným bezprostředním rizikům poškození nebo poruchy motoru způsobených nesprávnou funkcí jedné z těchto součástí, že vyvolávají konkrétní nebezpečí při provozu vozidla vybaveného tímto zařízením. Pod výjimku stanovenou v čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007 v každém případě nemůže spadat odpojovací zařízení, které by za běžných podmínek provozu mělo fungovat po většinu roku, aby byl motor chráněn před poškozením nebo poruchami a zajištěn bezpečný provoz vozidla.
K nákladům řízení
71
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (velký senát) rozhodl takto:
1)
Článek 3 bod 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska [a o] přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla, ve spojení s čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení, musí být vykládán v tom smyslu, že zařízení, které zaručuje splnění mezních hodnot emisí stanovených uvedeným nařízením jen tehdy, pohybuje-li se venkovní teplota mezi 15 a 33 stupni Celsia a k provozu dochází v nadmořské výšce pod 1000 metrů, představuje „odpojovací zařízení“ ve smyslu tohoto čl. 3 bodu 10.
2)
Článek 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007 musí být vykládán v tom smyslu, že odpojovací zařízení, které zaručuje splnění mezních hodnot emisí stanovených tímto nařízením jen tehdy, pohybuje-li se venkovní teplota mezi 15 a 33 stupni Celsia a k provozu dochází v nadmořské výšce pod 1000 metrů, nemůže spadat pod výjimku ze zákazu používání takových zařízení upravenou tímto ustanovením jen proto, že toto zařízení slouží k ochraně součástí, jako je ventil pro recirkulaci výfukových plynů, chladič zpětného vedení spalin a filtr pevných částic, ledaže bude prokázáno, že uvedené zařízení striktně odpovídá potřebě zabránit natolik závažným bezprostředním rizikům poškození nebo poruchy motoru způsobených nesprávnou funkcí jedné z těchto součástí, že vyvolávají konkrétní nebezpečí při provozu vozidla vybaveného tímto zařízením. Pod výjimku stanovenou v čl. 5 odst. 2 písm. a) nařízení č. 715/2007 v každém případě nemůže spadat odpojovací zařízení, které by za běžných podmínek provozu mělo fungovat po většinu roku, aby byl motor chráněn před poškozením nebo poruchami a zajištěn bezpečný provoz vozidla.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.