Zadeva C‑95/14
Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC)
in Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Uni.co.pel)
proti
FS Retail in drugim
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,
ki ga je vložilo Tribunale di Milano)
„Predhodno odločanje – Prosti pretok blaga – Členi od 34 PDEU do 36 PDEU – Ukrepi z enakim učinkom – Direktiva 94/11/ES – Člena 3 in 5 – Izčrpna uskladitev – Prepoved oviranja dajanja na trg obutve, ki ustreza zahtevam Direktive 94/11– Nacionalna zakonodaja, s katero se zahteva prikaz države porekla na oznaki, ki se nanaša na izdelke, proizvedene v tujini, z uporabo izraza v italijanskem jeziku ‚pelleʻ – Izdelki, dani v prosti promet“
Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. julija 2015
1.        Približevanje zakonodaj – Postopek za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe – Direktiva 98/34 – Obveznost držav članic, da priglasijo osnutke tehničnih predpisov – Obseg – Kršitev obveznosti – Posledice
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/34, kakor je bila spremenjena z Direktivo 98/48, člena 8(1) in 9(1))
2.        Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Pristojnost nacionalnega sodišča – Nujnost vprašanja za predhodno odločanje in upoštevnost postavljenih vprašanj – Presoja nacionalnega sodišča
(člen 267 PDEU)
3.        Približevanje zakonodaj – Označevanje obutve – Direktiva 94/11 – Izčrpna uskladitev – Presoja skladnosti nacionalne zakonodaje z istega področja izključno na podlagi ukrepa usklajevanja
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 94/11, člena 3 in 5)
4.        Približevanje zakonodaj – Označevanje obutve – Direktiva 94/11 – Nacionalna zakonodaja, s katero se zahteva prikaz države porekla na oznaki izdelkov, ki so bili proizvedeni v tujini in so bili v Uniji že dani na trg – Nedopustnost
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 94/11, člena 3 in 5)
5.        Vprašanja za predhodno odločanje – Dopustnost – Meje – Očitno neupoštevna vprašanja in hipotetična vprašanja, postavljena v okviru, ki izključuje koristen odgovor
(člen 267 PDEU)
1.        Tehnično pravilo se ne sme uporabiti, če ni bilo sporočeno v skladu s členom 8(1) Direktive 98/34 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe ali če je bilo, čeprav je bilo sporočeno, potrjeno in izvedeno pred potekom trimesečnega obdobja mirovanja, določenega v členu 9(1) navedene direktive.
Zato mora nacionalno sodišče preveriti, ali je nacionalni predpis začel veljati ob kršitvi obdobja mirovanja, določenega v členu 9 Direktive 98/34. Če je, pomeni neupoštevanje tega obdobja mirovanja bistveno kršitev postopka, katere posledica je neuporaba spornega tehničnega predpisa.
(Glej točki 29 in 30.)
2.        Glej besedilo odločbe.
(Glej točko 31.)
3.        Vse nacionalne ukrepe na področju, ki je bilo predmet temeljite uskladitve na ravni Unije, je treba presojati glede na določbe tega ukrepa uskladitve, ne pa glede na primarno pravo. V zvezi s tem mora Sodišče za preučitev, ali je bila uskladitev, uvedena z neko direktivo, izčrpna, zadevne določbe presojati ne le glede na njihovo besedilo, temveč tudi glede na kontekst in cilje, ki jih uresničuje ureditev, katere del je.
V zvezi z Direktivo 94/11 o približevanju na področju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z označevanjem materialov, ki se uporabljajo za glavne sestavne dele obutve, namenjene prodaji potrošnikom, iz dobesedne razlage njenih členov 3 in 5, če se jih razume glede na cilje navedene direktive, izhaja, da se s to direktivo izvaja izčrpna uskladitev, kar zadeva vsebino obveznosti označevanja materialov, uporabljenih v glavnih delih obutve, ki, ko so izpolnjene, državam članicam prepovedujejo oviranje dajanja na trg teh izdelkov. V teh okoliščinah je treba nacionalno zakonodajo, ki se nanaša na označevanje usnjenih delov obutve s poreklom iz drugih držav članic ali že danih v prosti promet na ozemlju Unije, presojati zgolj glede na določbe Direktive 94/11, ne pa glede na določbe primarnega prava.
(Glej točke od 33 do 35, 39 in 40.)
4.        Člena 3 in 5 Direktive 94/11 o približevanju na področju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z označevanjem materialov, ki se uporabljajo za glavne sestavne dele obutve, namenjene prodaji potrošnikom, je treba razlagati tako, da nasprotujeta zakonodaji države članice, ki med drugim prepoveduje dajanje na trg usnjenih delov obutve s poreklom iz drugih držav članic ali s poreklom iz tretjih držav, ki so bili že dani na trg v drugi državi članici ali zadevni državi članici, če ti izdelki ne vsebujejo navedbe o državi porekla.
Namen navedb ali oznak porekla je namreč potrošniku omogočiti, da razlikuje med domačimi in uvoženimi proizvodi, kar mu omogoča, da izrazi svoje morebitne predsodke proti tujim proizvodom. Znotraj enotnega notranjega trga zahteva po označevanju porekla ne le otežuje dajanje v promet v eni državi članici blaga, proizvedenega v drugih državah članicah v zadevnih sektorjih, temveč s postavljanjem v slabši položaj blaga, proizvedenega z delitvijo dela med državami članicami, tudi ovira gospodarsko prepletanje v okviru Unije. Podobno pomenijo jezikovne zahteve oviro za trgovino v Uniji, ker morajo imeti proizvodi, ki izvirajo iz drugih držav članic, drugačne oznake, kar povzroča dodatne stroške pakiranja.
(Glej točke od 44 do 46 in izrek.)
5.        Glej besedilo odločbe.
(Glej točko 54.)