61991CJ0260_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelser af 2. oktober 1991 indgaaet til Domstolen den 14. oktober 1991 har Tribunal Económico Administrativo Central, Madrid, i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende lovligheden af den tilbagevirkende gyldighed af artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 744/87 af 16. marts 1987 om aendring af forordning (EOEF) nr. 805/86 om indfoerelse af en afgift paa denatureret skummetmaelkspulver fra Spanien og om undtagelse fra forordning (EOEF) nr. 1378/86 vedroerende fastsaettelse af tiltraedelsesudligningsbeloebene i samhandelen med Spanien (EFT L 75, s. 14, herefter benaevnt "den omtvistede forordning").
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under tvister mellem to spanske selskaber, Diversinte og Iberlacta, og Administración Principal de Aduanas de la Junquera (herefter benaevnt "toldmyndigheden").
3 I perioden 28. februar ° 2. marts 1987 eksporterede Iberlacta til Forbundsrepublikken Tyskland 207 tons maelkepulver, som havde et fedtindhold paa 12%, og som var denatureret med henblik paa anvendelse til foder. I perioden 3.-5. marts 1987 eksporterede Diversinte til Tyskland 120 tons af et tilsvarende produkt, som havde et fedtindhold paa 18%.
4 Den 17. marts 1987 blev den omtvistede forordning offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. I henhold til forordningen blev en afgift, som i henhold til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 805/86 af 19. marts 1986 om indfoerelse af en afgift paa denatureret skummetmaelkspulver fra Spanien (EFT L 75, s. 14), som aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3956/86 af 23. december 1986 (EFT L 365, s. 57), indtil da skulle betales ved udfoersel fra Spanien af skummetmaelkspulver, der var indfoert til Spanien og denatureret dér efter gaeldende regler inden den 1. marts 1986, udvidet til at omfatte alle former for maelkepulver, uanset fedtindhold, der var denatureret efter de samme regler og udfoert fra Spanien efter at vaere blevet indfoert hertil. I henhold til forordningens artikel 3, stk. 2, anvendtes den fra den 12. februar 1987.
5 I henhold til forordningen anmodede toldmyndigheden Diversinte og Iberlacta om at betale afgifterne, hvilket de gjorde, idet de dog bestred, at de efter reglerne var forpligtet hertil. Ifoelge selskaberne var den omtvistede forordning ugyldig, idet den var tillagt tilbagevirkende gyldighed, men ikke opfylder de betingelser, Domstolen har opstillet for at anerkende tilbagevirkende gyldighed.
6 De to selskaber anlagde herefter sag i foerste instans ved Tribunal Económico Administrativo Provincial, Gerona (Spanien), hvis afgoerelser de appellerede til Tribunal Económico Administrativo Central, Madrid.
7 Sidstnaevnte retsinstans udsatte sagen og forelagde foelgende praejudicielle spoergsmaal for Domstolen: "Er den tilbagevirkende gyldighed i artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 744/87 af 16. marts 1987 lovlig?"
8 Hvad naermere angaar hovedsagernes faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt de skriftlige indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
Lovligheden af, at den omtvistede forordning er tillagt tilbagevirkende gyldighed
9 Som den forelaeggende retsinstans med rette har bemaerket, fremgaar det af Domstolens faste praksis, at selv om retssikkerhedsprincippet i almindelighed forbyder, at en faellesskabsretsakt gives gyldighed fra et tidspunkt, der ligger foer aktens offentliggoerelse, kan dette undtagelsesvis tillades, naar det tilstraebte formaal fordrer det, og naar de beroertes berettigede forventning respekteres behoerigt (jf. senest dom af 11.7.1991, sag C-368/89, Crispoltoni, Sml. I, s. 3695, praemis 17).
10 Det maa imidlertid fremhaeves, at selv om en tilbagevirkende gyldighed for Faellesskabets beslutninger efter Domstolens praksis ikke noedvendigvis er udelukket, skal beslutninger, der har en saadan virkning, dog i deres betragtninger begrunde, hvorfor den oenskede tilbagevirkende gyldighed er fundet berettiget (jf. kendelse af 1.2.1984, sag 1/84 R, Ilford mod Kommissionen, Sml. s. 423, praemis 19).
11 Som Domstolen allerede har udtalt i dom af 14. februar 1990 (sag C-350/88, Delacre m.fl. mod Kommissionen, Sml. I, s. 395, praemis 15), er formaalet med den begrundelse, der kraeves i henhold til EOEF-traktatens artikel 190, at de beroerte personer kan faa kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, for at de kan forsvare deres rettigheder, og at Domstolen kan udoeve sin proevelsesret. Begrundelsen skal saaledes klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den faellesskabsmyndighed, der har udstedt den anfaegtede retsakt, har lagt til grund.
12 Det maa imidlertid fastslaas, at det i den omtvistede forordning af 16. marts 1987 ikke forklares, hvorfor den er tillagt tilbagevirkende gyldighed fra den 12. februar 1987. I fjerde betragtning til forordningen hedder det blot, at "for at undgaa, at der foretages transaktioner i spekulationsoejemed med det i denne forordning omhandlede produkt, boer bestemmelserne meget hurtigt bringes i anvendelse". Med denne bemaerkning kan man i bedste fald forstaa, hvorfor forordningen traeder i kraft oejeblikkeligt. Den angiver imidlertid ikke grundene til, at afgiften skal erlaegges af de erhvervsdrivende, som har udfoert skummetmaelkspulver i maaneden forud for udstedelsen af forordningen.
13 Paa grundlag af disse ikke helt klare bemaerkninger kan Domstolen ikke efterproeve, hvorfor den tilbagevirkende gyldighed var berettiget som foelge af formaalet med forordningen, og om de beroerte erhvervsdrivendes berettigede forventning er blevet respekteret.
14 Det maa herefter fastslaas, at den omtvistede forordning ikke opfylder det begrundelseskrav, der er fastsat i EOEF-traktatens artikel 190.
15 Det forelagte spoergsmaal maa herefter besvares med, at artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 744/87 af 16. marts 1987 om aendring af forordning (EOEF) nr. 805/86 om indfoerelse af en afgift paa denatureret skummetmaelkspulver fra Spanien og om undtagelse fra forordning (EOEF) nr. 1378/86 vedroerende fastsaettelse af tiltraedelsesudligningsbeloebene i samhandelen med Spanien er ugyldig, for saa vidt som det herved bestemmes, at forordningen anvendes fra den 12. februar 1987.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
16 De udgifter, der er afholdt af den graeske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i de sager, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal Económico Administrativo Central, Madrid, ved kendelser af 2. oktober 1991, for ret:
Artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 744/87 af 16. marts 1987 om aendring af forordning (EOEF) nr. 805/86 om indfoerelse af en afgift paa denatureret skummetmaelkspulver fra Spanien og om undtagelse fra forordning (EOEF) nr. 1378/86 vedroerende fastsaettelse af tiltraedelsesudligningsbeloebene i samhandelen med Spanien er ugyldig, for saa vidt som det herved bestemmes, at forordningen anvendes fra den 12. februar 1987.