FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM (fjärde avdelningen)
den 7 juli 2004
Mål T-175/03
Norbert Schmitt
mot
Europeiska byrån för återuppbyggnad (EAR)
”Tillfälligt anställd – Uppsägning av avtal – Artikel 47.2 a i Anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna – Iakttagande av avtalsbestämmelser – Berättigade förväntningar”
Fullständig text på franska II - 0000
Saken:         Talan om i första hand ogiltigförklaring av beslutet av EAR om uppsägning av sökandens avtal om tillfällig anställning och
i andra hand skadestånd.
Avgörande:         Beslutet av EAR av den 25 februari 2003 om uppsägning av sökandens avtal om tillfällig anställning ogiltigförklaras. EAR förpliktas
att ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet de kostnader som hänför sig till det interimistiska förfarandet.
Sammanfattning
1.      Tjänstemän – Talan – Rättsakt som går någon emot – Begrepp – Uppsägningsbesked avseende en tillfälligt anställd omfattas
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91)
2. Tjänstemän – Talan – Föregående administrativt klagomål – Objektiv identitet – Grunder och argument som inte återfinns
i klagomålet men som har nära samband med detta – Upptagande till sakprövning
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91)
2.     3. Tjänstemän – Principer – Skydd för berättigade förväntningar – Villkor
3.     4. Tjänstemän – Tillfälligt anställd – Uppsägning av ett avtal om tillsvidareanställning av en tillfälligt anställd – Administrationens
utrymme för skönsmässig bedömning – Begränsning genom avtalsvillkor – Tillåtet
(Anställningsvillkor för övriga anställda, artikel 47.2)
1. Ett uppsägningsbesked avseende en tillfälligt anställd skall anses vara en rättsakt som går denne emot då det rör sig om
en åtgärd som vidtagits av den behöriga myndigheten som ger upphov till tvingande rättsverkningar som direkt och omedelbart
kan påverka sökandens intressen genom att väsentligt förändra dennes rättsliga ställning.
(se punkt 28)
Hänvisning till förstainstansrätten den 30 november 1994, T‑558/93, Düchs mot kommissionen, REGP 1994, s. I‑A‑265 och II‑837,
punkt 36; förstainstansrätten den 12 maj 1998, T‑184/94, O’Casey mot kommissionen, REGP 1998, s. I‑A‑183 och II‑565, punkt
63, och där anförd rättspraxis
2. Bestämmelsen att överensstämmelse skall föreligga mellan ett administrativt klagomål i den mening som avses i artikel 90.2
i tjänsteföreskrifterna och därpå följande talan innebär att en grund som åberopas vid gemenskapsdomstolarna redan skall ha
åberopats i samband med det administrativa förfarandet vid äventyr av att talan eljest inte kan tas upp till prövning. Detta
för att tillsättningsmyndigheten skall ha möjlighet att få tillräckligt god kännedom om de anmärkningar som den berörde framfört
mot det ifrågasatta beslutet. Även om de yrkanden som framförs vid gemenskapsdomstolarna skall innehålla samma bestridanden
och grundas på samma skäl som vad som angetts i klagomålet, kan bestridandena emellertid utvecklas vid gemenskapsdomstolarna
genom att yrkanden och argument framläggs som inte nödvändigtvis förekommit i klagomålet, men som har nära samband med detta.
(se punkt 42)
Hänvisning till förstainstansrätten den 14 oktober 2003, T‑174/02, Wieme mot kommissionen, REGP 2003, s. I‑A‑241 och II‑1165,
punkt 18, och där anförd rättspraxis
3. Rätten att göra anspråk på skydd för berättigade förväntningar, vilken utgör en av gemenskapens grundläggande principer,
tillkommer varje enskild person som befinner sig i en situation av vilken det framgår att gemenskapsadministrationen, genom
att ge tydliga försäkringar, har väckt grundade förhoppningar. Då det rör sig om ett anställningsförhållande vid en institution
krävs dock att dessa försäkringar under alla omständigheter är förenliga med bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna eller
i anställningsvillkor för övriga anställda.
(se punkterna 46 och 47)
Hänvisning till förstainstansrätten den 21 juli 1998, T‑66/96 och T‑221/97, Mellett mot domstolen, REGP 1998, s. I‑A‑449 och
II‑1305, punkt 104; förstainstansrätten den 26 september 2002, T‑319/00, Borremans m.fl. mot kommissionen, REGP 2002, s. I‑A‑171
och II‑905, punkt 63; förstainstansrätten den 5 november 2002, T‑205/01, Ronsse mot kommissionen, REGP 2002, s. I‑A‑211 och
II‑1065, punkt 54
4. En uppsägning av ett avtal om tillsvidareanställning med den uppsägningstid som anges i anställningsavtalet i enlighet
med artikel 47.2 i anställningsvillkoren för övriga anställda omfattas av den behöriga myndighetens skönsmässiga befogenheter.
Nämnda regelverk utgör emellertid inte hinder för denna myndighet att i de anställdas intresse, genom avtal begränsa sin möjlighet
till uppsägning. Sålunda kan, om den behöriga myndigheten villkorar sin rätt enligt den ovannämnda artikeln att säga upp ett
avtal om tillsvidareanställning med en tillfälligt anställd av att i förväg bestämda omständigheter inträffar, sådana avtalsbestämmelser
innebära att den berörda personens förväntningar om att dessa bestämmelser skall iakttas är berättigade och skall skyddas.
(se punkterna 56 och 59)
Hänvisning till det ovannämnda målet Düchs mot kommissionen, punkt 43