61981CJ0280_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 26 . oktober 1981, har Christiane Hoffmann, der er tjenestemand ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i loenklasse B 4, og som er ansat som teknisk assistent ( bibliotekar ) i biblioteks- og dokumentationstjenesten ved Det faelles Forskningscenter i Ispra, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens stiltiende afslag paa at forfremme hende til loenklasse B 3 . Alternativt eller subsidiaert har sagsoegeren paastaaet sig tilkendt erstatning .
2 Det fremgaar af sagen, at sagsoegeren i 1980, sammen med 121 andre tjenestemaend, der blev afloennet over forskningsbevillingerne, opfyldte betingelserne for at blive forfremmet til loenklasse B 3, mens der i budgettet kun var bevillinger til 9 stillinger . Hun blev ikke udvalgt af de forfremmelsesudvalg, som var nedsat i henhold til de almindelige gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende proceduren for forfremmelse af det personale, der afloennes over forskningsbevillingerne, vedtaget af Kommissionen med gyldighed fra den 1 . januar 1977, og heller ikke af ansaettelsesmyndigheden, som den 19 . november 1980 traf afgoerelse vedroerende samtlige forfremmelser i overensstemmelse med forslagene fra de naevnte udvalg .
3 Sagsoegeren fremsendte flere skrivelser til de personer, der havde medvirket ved forfremmelsesproceduren og indbragte i medfoer af vedtaegtens artikel 90 en klage for ansaettelsesmyndigheden ; da klagen ikke blev imoedekommet, anlagde sagsoegeren sag og fremfoerte oprindeligt ét eneste anbringede, stoettet paa vedtaegtens artikel 5, stk . 3, idet hun gjorde gaeldende, at saavel de udvalg, der udarbejdede listerne over de tjenestemaend, der kunne forfremmes, som ansaettelsesmyndigheden ikke havde foretaget en korrekt vurdering af hendes
kvalifikationsbeviser og fortjenester, navnlig ikke af hendes bibliotekareksamen i forhold til en anden bestemt ansoeger, der som sagsoegeren udfoerer biblioteksarbejde, men hvis eksamensbevis er langt daarligere end sagsoegerens .
4 Efter at Kommissionen som bilag til svarskriftet havde fremlagt moedereferaterne fra de forskellige forfremmelsesudvalg og den fuldstaendige ordlyd af ansaettelsesmyndighedens afgoerelse, udvidede sagsoegeren herefter i replikken sin argumentation, idet hun gjorde gaeldende, at hverken udvalgene eller ansaettelsesmyndigheden havde opfyldt deres forpligtelse til omhyggeligt at gennemgaa baade sagsoegerens og de oevrige ansoegeres personlige aktmapper og saaledes handlet i strid med vedtaegtens artikel 45, stk . 1, hvorefter der skal foretages en »sammenligning af [tjenestemaendenes] fortjenester« . Hun anfoerer, at det ganske vist fremgaar af de fremlagte dokumenter, at de personlige aktmapper har vaeret til raadighed for udvalgene og ansaettelsesmyndigheden, men det er ikke godtgjort, at aktmapperne er blevet gennemgaaet med den fornoedne omhu, hvilket er aarsagen til den fejl, der er begaaet over for hende .
5 Det bemaerkes, at sagsoegerens anbringender giver anledning til foelgende kommentarer, uden at der er grund til at tage stilling til Kommissionens indsigelse om, at de nye argumenter i replikken er fremfoert for sent .
6 Det fremgaar af de oplysninger, parterne har givet vedroerende forfremmelsesudvalgenes arbejde og om det grundlag, paa hvilket ansaettelsesmyndigheden har truffet den anfaegtede afgoerelse, at forfremmelsesproceduren er forloebet paa en saadan maade, at saavel vedtaegtens som de interne bestemmelsers regler herom er overholdt .
7 Det forhold, at flere paritetisk sammensatte udvalg medvirker ved forfremmelsesproceduren, at et udvalg som anden instans proever de afgoerelser, som det udvalg, der udgoer foerste instans, har truffet, inden ansaettelsesmyndigheden overhovedet traeffer sin afgoerelse, at de beroerte tjenestemaend kan fremkomme med deres bemaerkninger til de personer, der er ansvarlige for forfremmelsesproceduren, en mulighed, som sagsoegeren har benyttet sig af, giver enhver tjenestemand sikkerhed for, at der foretages en dybtgaaende og objektiv undersoegelse af hans personlige fortjenester og en sammenligning af hans fortjenester med de oevrige ansoegeres fortjenester . Det er i den forelig
gende sag ikke bestridt, at saavel forfremmelsesudvalgene som ansaettelsesmyndigheden har haft de involverede tjenestemaends personlige aktmapper til raadighed . Man kan derimod ikke gaa saa vidt som at kraeve, at udvalgene eller ansaettelsesmyndigheden i hvert enkelt tilfaelde skal redegoere for, hvorledes de har anvendt de oplysninger, der var til deres raadighed .
8 Sagsoegeren har intet frembragt af betydning, der kan rejse tvivl om, at forfremmelsesudvalgene eller ansaettelsesmyndigheden skulle have ladet sig paavirke af hensyn, der ikke vedkommer vurderingen af ansoegernes fortjenester og tjenestens interesse ; den af sagsoegeren udviklede argumentation kan derfor ikke tiltraedes .
9 For saa vidt angaar sagsoegerens anbringende om, at der ved sammenligningen ikke er lagt passende vaegt paa hendes eksamensbevis, skal det bemaerkes, at saadanne overvejelser kan vaere af betydning ved ansaettelse, fastansaettelse eller endog ved indplacering i hoejere kategori, saaledes som sagsoegeren blev det ved sin udnaevnelse til loenklasse B den 3 . oktober 1966 . Med hensyn til spoergsmaalet om senere forfremmelser kommer derimod andre omstaendigheder i betragtning ved sammenligningen af fortjenester for de tjenestemaend, der kan forfremmes, navnlig hvorledes tjenestemaendene i almindelighed har udfoert deres arbejdsopgaver .
10 Sagsoegeren kan herefter ikke beklage sig over, at der blandt de tjenestemaend, der er blevet forfremmet, er én, hvis eksamensbevis ifoelge sagsoegeren er daarligere end hendes eget . Udover at sagsoegeren har bestridt den vaerdi, eksamensbeviserne er blevet tillagt ved sammenligningen, har hun ikke frembragt nogen overbevisende omstaendighed, der giver grundlag for at antage, at de kompetente organers vurdering skulle vaere blevet fordrejet paa grund af hensyn, der er de i vedtaegtens artikler 5 og 45 fastsatte kriterier uvedkommende .
11 Sagsoegte vil herefter vaere at frifinde for paastanden om annullation af ansaettelsesmyndighedens afgoerelse og derfor ogsaa for paastanden om erstatning .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
12 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, skal den part, der taber sagen, afholde sagens omkostninger . Ifoelge procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne i sager vedroerende ansatte ved Faellesskaberne imidlertid selv de af dem afholdte udgifter .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Hver part baerer sine omkostninger .