61993CC0303_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hr. praesident,
De herrer dommere,
1. I naervaerende sag, der er anlagt i henhold til traktatens artikel 169, har Kommissionen gjort gaeldende, at Den Italienske Republik har undladt at opfylde sin forpligtelse til at gennemfoere Raadets direktiv 90/486/EOEF af 17. september 1990 (1) om aendring af direktiv 84/529/EOEF (2) om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende elektrisk drevne elevatorer. I betragtningerne til direktiv 90/486/EOEF udtales det, at "det haster med at faa udvidet anvendelsesomraadet for direktiv 84/529/EOEF, da fabrikanterne er udsat for betydelige tekniske hindringer for samhandelen inden for Faellesskabet, som kan skade markedet".
2. Artikel 2 i direktiv 90/486 indeholder foelgende bestemmelse:
"1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden for en frist paa seks maaneder fra dets meddelelse. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv."
Direktivet blev meddelt medlemsstaterne den 24. september 1990. Fristen for at gennemfoere det udloeb saaledes den 24. marts 1991.
3. Ved skrivelse af 28. juni 1991 indledte Kommissionen den i artikel 169 omhandlede procedure. Den gjorde den italienske regering opmaerksom paa, at direktivet burde have vaeret gennemfoert i national ret senest den 24. marts 1991, hvorved den udtalte, at den ikke havde modtaget oplysninger om, at gennemfoerelsen var sket i Italien. I skrivelsen anfoertes det i oevrigt, at den italienske regering, saafremt den gaeldende italienske lovgivning efter dens opfattelse var i overensstemmelse med direktivet, skulle meddele Kommissionen teksten til de italienske retsforskrifter, der var tale om, med klar angivelse af, hvilke artikler i direktivet disse bestemmelser svarede til. Den italienske regering opfordredes til at fremsaette sine bemaerkninger inden to maaneder efter modtagelsen af aabningsskrivelsen.
4. Der fremkom ikke inden for den fastsatte frist bemaerkninger fra den italienske regering. Kommissionen fremsatte derfor den 9. marts 1992 en begrundet udtalelse, hvori den anmodede Italien om inden to maaneder at traeffe de foranstaltninger, der var noedvendige for at efterkomme direktivet.
5. Kommissionen modtog ikke noget svar fra den italienske regering og anlagde derfor den 28. maj 1993 sag ved Domstolen.
6. Den italienske regering har i svarskriftet ikke bestridt, at der foreligger en overtraedelse fra dens side af faellesskabsretten. Den har dog anfoert ° hvilket Kommissionen ogsaa havde gjort i staevningen ° at artikel 3 i italiensk lov nr. 142 af 19. februar 1992 om bestemmelser om opfyldelsen af de forpligtelser, der er en foelge af Italiens medlemskab af De Europaeiske Faellesskaber (faellesskabslov fra 1991), indeholdt en bemyndigelise for den italienske regering til administrativt at fastsaette regler til gennemfoerelse af de faellesskabsdirektiver, der var naevnt i bilag C til naevnte lov. Direktiv 90/486 var naevnt i bilag C. Den italienske regering har desuden anfoert, at forberedelsen af den noedvendige lovgivning var blevet paabegyndt for nylig. Den har udtrykt haab om, at den vil blive endelig vedtaget inden udgangen af 1993, hvorved tilfoejes, at lovgivningsproceduren omfatter mange faser (f.eks. hoering af Consiglio di Stato og de mange parlamentsudvalg, der er kompetente paa dette omraade). Den italienske regering har foelgelig udtrykt haab om, at den foreliggende sag snart mister sin betydning.
7. Ifoelge Domstolens faste praksis kan en medlemsstat ikke paaberaabe sig bestemmelser, praksis eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for, at forpligtelser og frister i henhold til faellesskabsdirektiver ikke er overholdt (3).
8. Den italienske regerings befuldmaegtigede har i retsmoedet erklaeret, at den omhandlede lovgivning nu var blevet vedtaget og snart ville blive offentliggjort. Men selv om det antages, at traktatbruddet hermed er bragt til ophoer, er det ubestridt, at den omhandlede lovgivning ikke var i kraft paa tidspunktet for udloebet af den frist, der var fastsat i Kommissionens begrundede udtalelse, og at det er denne fristdato, der er afgoerende (4).
Forslag til afgoerelse
9. Jeg skal derfor foreslaa Domstolen at traeffe foelgende afgoerelse:
"1) Det fastslaas, at den italienske regering har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de bestemmelser, der er noedvendige for at gennemfoere Raadets direktiv 90/486/EOEF af 17. september 1990.
2) Det paalaegges Den Italienske Republik at betale sagens omkostninger."
(*) Originalsprog: engelsk.
(1) - EFT L 270, s. 21.
(2) - EFT L 300, s. 86.
(3) - Jf. eksempelvis Domstolens dom af 26.2.1976, sag 52/75, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 277, og af 18.3.1980, sag 91/79, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 1099.
(4) - Jf. dom af d.d. i sag C-313/93, Kommissionen mod Luxembourg, praemis 10.