62015CO0049
BESLUT AV DOMSTOLENS VICE ORDFÖRANDE
den 5 juni 2015 (
*1
)
”Överklagande — Beslut om interimistiska åtgärder — Offentliga bygg- och anläggningskontrakt — Delegerad förordning (EU) nr 1268/2012 — Anbudsinfordran angående anläggningen av ett gasturbinkraftverk för trigeneration samt tillhörande underhåll — Ändring av anbudet efter det att anbuden har öppnats — Klagandens anbud har förkastats — Avvisning — Felaktig rättstillämpning — Föreligger inte”
I mål C‑49/15 P(R),
angående ett överklagande enligt artikel 57 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol, som ingavs den 6 februari 2015,
STC SpA, Forli (Italien), företrätt av A. Marelli och G. Delucca, avvocati,
klagande,
i vilket de andra parterna är:
Europeiska kommissionen, företrädd av L. Cappelletti samt av L. Di Paolo och F. Moro, samtliga i egenskap av ombud,
svarande i första instans,
CPL Concordia Soc. coop., Concordia Sulla Secchia (Italien), företrätt av A. Penta, avvocato,
intervenient i första instans,
meddelar
DOMSTOLENS VICE ORDFÖRANDE,
efter att ha hört förste generaladvokaten M. Wathelet,
följande
Beslut
1
STC SpA (nedan kallat STC) har i sitt överklagande yrkat upphävande av beslut STC/Commission (T‑355/14 R, EU:T:2014:1046) (nedan kallat det överklagade beslutet) av ordföranden i Europeiska unionens tribunal. I det överklagade beslutet avslogs STC:s ansökan om interimistiska åtgärder avseende flera beslut av Europeiska kommissionen i anbudsförfarandet JRC IPR 2013 C04 0031 OC angående anläggningen av ett gasturbinkraftverk för trigeneration vid Gemensamma forskningscentret i Ispra samt tillhörande underhåll (EUR 2013/S 137-237146).
Tillämpliga bestämmelser
2
Artikel 112 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, s. 1) har rubriken ”Principerna om likabehandling och öppenhet”. Artikeln har följande lydelse:
”1.   Medan upphandlingsförfarandet pågår får kontakter mellan de anbudssökande eller anbudsgivarna och den upphandlande myndigheten endast ske på ett sätt som säkerställer öppenhet och likabehandling. Sådana kontakter får varken leda till att villkoren för anbudsförfarandet ändras eller till att ett enskilt anbud ändras.
2.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om principerna om likabehandling och öppenhet. Dessutom ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för vilka kontakter som är tillåtna mellan de upphandlande myndigheterna och anbudsgivarna under tilldelningsförfarandet, de uppgifter som minst ska ingå i utvärderingsprotokollet samt de uppgifter som minst ska ingå i beslut som fattas av den upphandlande myndigheten.”
3
Artikel 160 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (EUT L 362, s. 1) (nedan kallad den delegerade förordningen) har rubriken ”Kontakter mellan de upphandlande myndigheterna och anbudsgivarna”. I artikeln föreskrivs följande:
”1.   Kontakter mellan den upphandlande myndigheten och anbudsgivarna under ett upphandlingsförfarande är tillåtna i undantagsfall enligt villkoren i punkterna 2 och 3.
...
3.   Sedan anbuden öppnats får den upphandlande myndigheten kontakta en anbudsgivare om klargöranden krävs i fråga om ett anbud, eller om uppenbara fel i anbudet måste korrigeras; denna kontakt får inte leda till någon ändring av villkoren i anbudet.
...”
Bakgrund till tvisten, handläggningen i ärendet hos domaren med behörighet att beslut om intermistiska åtgärder och det överklagade beslutet
4
Bakgrunden till tvisten har sammanfattats på följande sätt i punkterna 1–6 i det överklagade beslutet:
”1
Europeiska kommissionen offentliggjorde den 17 juli 2013 i Europeiska unionens officiella tidning en anbudsinfordran enligt det öppna förfarandet med referensnummer JRC IPR 2013 C04 0031 OC avseende anläggningen av ett gasturbinkraftverk för trigeneration vid kommissionens Gemensamma forskningscentrum i Ispra (Italien) samt tillhörande underhåll. Fristen för att inkomma med anbud och datumet för anbudsöppning var, efter rättelse i EUT, bestämda till den 15 respektive den 21 november 2013. I en handling benämnd ’Administrativ bilaga’, vilken återfanns i inbjudan att inkomma med anbud, angavs att kontraktet skulle tilldelas det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet fastställt med utgångspunkt i totalkostnaden och den tekniska kvaliteten, att anbudets totalkostnad kunde tilldelas ett högsta betyg om 80 poäng och att anbudets tekniska kvalitet kunde tilldelas ett högsta betyg om 20 poäng.
2
Ett informationsmöte ägde rum den 10 september 2013 hos Gemensamma forskningscentrumet i Ispra. I samband med att en fråga besvarades vid detta möte, upptäcktes ett fel i handlingen ”Entreprenörens anbud” på rad 2.31 angående tjänsten ’Underhåll FULL MAINTENANCE av turbingeneratorerna under en tid av 24 månader från och med leverans av kraftverket’. Den begärda kvantiteten var två och inte fyra. Den fil som innehöll nämnda handling offentliggjordes på nytt i rättad lydelse den 17 september 2013 på Gemensamma forskningscentrumets webbplats. Efter mötet upptäcktes ytterligare ett fel i samma dokument på rad 2.18 angående tjänsten ’Elinstallationer för kraftförsörjningen av kraftverket del 1 (MMC och försörjning av samtliga installationer i kraftverket)’. Den begärda kvantiteten var en istället för två. Den fil som innehöll handlingen ’Entreprenörens anbud’ offentliggjordes på nytt på Gemensamma forskningscentrumets webbplats den 9 oktober 2013.
3
[STC:s] anbud lades fram den 15 november 2013 och innehöll ett ’första anbud’ och två ’alternativa anbud’. Utvärderingskommittén avvisade de båda alternativa anbuden med hänvisning till att de inte motsvarade kravspecifikationen i upphandlingen. Beträffande det första anbudet konstaterade kommittén att [STC:s] tekniska anbud inte innehöll den utförliga preliminära byggnadskalkyl som krävdes enligt kapitel 12 i tekniska specifikationerna för upphandlingen och att [STC] hade upprättat sitt ekonomiska anbud på grundval av en icke-uppdaterad version av handlingen ’Entreprenörens anbud’. Kommissionen skickade den 30 januari 2014 en skrivelse till [STC] i vilken bolaget ombads att inkomma med en utförlig, preliminär byggnadskalkyl i enlighet med vad som krävdes enligt de tekniska specifikationerna. Beträffande det ekonomiska anbudet tillställde kommissionen [STC] som bilaga handlingen ’Entreprenörens anbud’, i rättad lydelse. Kommissionen hade i den handlingen fört över STC:s priser per enhet och tillämpat dem på de begärda kvantiteterna, såsom dessa hade rättats den 9 oktober 2013. Kommissionen begärde att STC skulle bekräfta de kalkyler som var resultatet av överföringen av de priser per enhet som angetts i den rättade handlingen ’Entreprenörens anbud’.
4
[STC] svarade i ett e-postmeddelande av den 7 februari 2014. Utvärderingskommittén fann att svaret inte motsvarade kommitténs förväntningar och kommissionen underrättade därför [STC] i en skrivelse av den 3 april 2014 om att bolagets anbud blivit föremål för en negativ utvärdering. I samma skrivelse underrättades [STC] om namnet på den som hade tilldelats kontraktet, nämligen [CPL Concordia Soc. coop., nedan kallat CPL Concordia], det antal poäng som bolaget hade fått och möjligheten att få upplysningar om utformningen av och de relativa fördelarna med det valda anbudet.
5
[STC] ifrågasatte i skrivelse av den 11 april 2014 utvärderingskommitténs bedömning av såväl bolagets tekniska anbud som dess ekonomiska anbud. STC begärde tillgång till följande handlingar: de rättsakter genom vilka utvärderingskommittén hade tillsatts, protokollen från utvärderingsarbetet, begäran om ’komplettering’ och ’klargörande’ av styrkande handlingar och motsvarande svar, tilldelningsklassificeringen och betygen för respektive anbudsgivande företag med skälen för att anbuden förkastats respektive valts ut.
6
Kommissionen upplyste i skrivelse av den 15 april 2014 [STC] om namnet på den som hade tilldelats kontraktet, om betygen och om utformingen av [CPL Concordias] anbud ur en teknisk och ekonomisk synvinkel. Kommissionen tillställde även [STC] ett utdrag ur utvärderingskommitténs rapport.”
5
STC väckte talan genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 30 maj 2014 och yrkande ogiltigförklaring av beslutet av den 3 april 2014 genom vilket kommissionen förkastade bolagets anbud i anbudsinfordran JRC IPR 2013 C04 0031 OC, av kommissionens beslut att tilldela CPL Concordia kontraktet, av samtliga konnexa, tidigare eller senare rättsakter, inbegripet beslutet att eventuellt godta kontraktet, av själva kontraktet samt av kommissionens beslut att avslå ansökan om tillgång till handlingarna i upphandlingen (nedan tillsammans kallade de omtvistade besluten). STC yrkade även att kommissionen skulle föreläggas att återkalla upphandlingen och att upprätta och anta rättsakter för att tilldela bolaget kontraktet. STC yrkade i andra hand, för det fall skadan inte skulle gå att gottgöra, att kommissionen skulle förpliktas att ersätta den skada som bolaget lidit.
6
STC ansökte genom särskild handling som inkom till tribunalens kansli samma dag om interimistiska åtgärder. STC yrkade i ansökan att tribunalens ordförande skulle
—
besluta om uppskov med verkställigheten av de omtvistade besluten,
—
ge STC möjlighet att fullt ut utöva sin rätt till tillgång till handlingarna i anbudsinfordran genom en lämplig interimistisk åtgärd, och
—
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
7
Kommission yrkade i sitt yttrande över ansökan att tribunalens ordförande skulle avvisa delar av ansökan, avslå den som ogrundad i dess helhet samt låta beslutet om rättegångskostnader anstå. Tribunalens ordförande beslutade den 2 september 2014 att tillåta CPL Concordia att intervenera till stöd för kommissionens yrkanden.
8
Den 8 december 2014 meddelade tribunalens ordförande det överklagade beslutet. I det beslutet avslog ordföranden ansökan om interimistiska åtgärden, eftersom åtgärderna vid första påseendet inte framstår som faktiskt och rättsligt befogade (fumus boni juris). Ordföranden prövade i punkterna 20–31 i det överklagade beslutet den andra ogiltighetsgrunden avseende STC:s ekonomiska anbud. I punkt 32 i samma beslut fann ordföranden att det inte fanns anledning att pröva övriga ogiltighetsgrunder, eftersom det vid ett första påseende framgår att det var riktigt att avvisa STC:s anbud. Dessa grunder kunde därför inte visa på förekomsten av fumus boni juris.
Parternas yrkanden
9
STC har yrkat att domstolen ska
—
upphäva det överklagade beslutet,
—
besluta om uppskov med verkställigheten av de omtvistade besluten, och
—
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
10
Kommissionen har yrkat att domstolen ska
—
avvisa överklagandet och, under alla omständigheter, ogilla det som ogrundat,
—
i andra hand ogilla avslå ansökan om interimistiska åtgärder, och
—
förplikta STC att ersätta kostnaderna för förevarande överklagande och för målet i tribunalen.
11
CPL Concordia har yrkat att domstolen ska
—
avslå överklagandet, eftersom det är uppenbart att ska avvisas och att det är uppenbart ogrundat,
—
fastställa det överklagade beslutet och de omtvistade besluten, samt
—
förplikta STC att ersätta rättegångskostnaderna.
Prövning av överklagandet
12
Till stöd för sitt överklagande har STC åberopat tre grunder. Respektive grund avser punkt 31 i det överklagade beslutet och det konstaterade som tribunalens ordförande gjorde i den punkten, nämligen att den andra ogiltighetsgrunden som åberopats i första instans inte innebär att det är visat att fumus boni juris föreligger.
13
STC har också gjort gällande att överklagandet avser punkterna 32–35 i det överklagade beslutet, i vilka tribunalens ordförande redogjorde för skälen till varför han ansåg att det, med hänsyn till att det saknades fog för att med stöd av den andra ogiltighetsgrunden finna att fumus boni juris förelåg, saknades anledning att pröva övriga åberopade grunder, det vill säga den första och den tredje ogiltighetsgrunden, och STC:s argument avseende förekomsten av en situation som ställer krav på skyndsamhet och genomförandet av en intresseavvägning.
14
Frågan huruvida dessa argument ska avvisas ska prövas först. Därefter kommer de tre grunderna för överklagandet att prövas i ett sammanhang.
Upptagande till sakprövning av argumenten avseende förekomsten av en situation som ställer krav på skyndsamhet och genomförandet av intresseavvägning samt slutsatsen att det saknades fog för argumenten avseende fumi boni juris i den första och den tredje ogiltighetsgrunden i första instans
15
I artikel 104.2 i tribunalens rättegångsregler föreskrivs att en ansökan om interimistiska åtgärder ska ange ”föremålet för talan, de omständigheter som ställer krav på skyndsamhet och de faktiska och rättsliga grunder på vilka den begärda åtgärden omedelbart framstår som befogad”. Uppskov med verkställigheten och andra interimistiska åtgärder kan således beviljas av domaren med behörighet att besluta om interimistiska åtgärder, om det fastställs att de vid första påseendet framstår som faktiskt och rättsligt befogade (fumus boni juris) och att omständigheterna ställer krav på skyndsamhet, på så sätt att åtgärderna – för att undvika att den som ansöker om dem orsakas allvarlig och irreparabel skada – måste beviljas och ha verkan redan innan målet har avgjorts i sak. Dessa villkor är kumulativa, vilket innebär att det inte kan förordnas om interimistiska åtgärder när ett av villkoren inte är uppfyllt (beslut kommissionen/Pilkington Group, C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558, punkt 35 och där angiven rättspraxis).
16
Enligt fast rättspraxis följer det visserligen av artikel 256.1 andra stycket FEUF, artikel 58 första stycket i domstolens stadga och artikel 168.1 c i rättegångsreglerna att det i ett överklagande klart ska anges på vilka punkter domen eller beslutet ifrågasätts samt den rättsliga argumentation som specifikt åberopas till stöd yrkandet om upphävande. Ett överklagande som inte innehåller något argument som särskilt syftar till att visa att det har skett en felaktig rättstillämpning i den överklagade domen och som endast återger grunder och argument som redan har anförts vid tribunalen uppfyller inte detta krav. Ett sådant överklagande utgör nämligen endast en begäran om omprövning av den ansökan som ingivits till tribunalen, vilket faller utanför domstolens behörighet (beslut Goldstein/kommissionen, C‑148/96 P(R), EU:C:1996:307, punkterna 23 och 24 samt där angiven rättspraxis, se även dom Nordspedizionieri di Danielis Livio m.fl./kommissionen, C‑62/05 P, EU:C:2007:607, punkt 55 och där angiven rättspraxis).
17
Av den i punkt 15 angivna rättspraxis framgår att tribunalens ordförande gjorde en riktig bedömning i punkt 35 i det överklagade beslutet, när han fann att ansökan om interimistiska åtgärder skulle avslås med hänvisning till att villkoret avseende fumi boni juris inte var uppfyllt, utan att det fanns anledning att pröva frågorna om förekomsten av en situation som ställer krav på skyndsamhet och genomförandet av en intresseavvägning. För övrigt ska STC:s argument i enlighet med i punkt 16 angiven rättspraxis avvisas, i den mån som bolaget i sitt överklagande har upprepat argument som redan anförts i första instans avseende dessa frågor.
18
Beträffande argumenten avseende fumi boni juris i den första och den tredje ogiltighetsgrunden som åberopats i tribunalen, har STC i sitt överklagande anfört att ”tribunalen anser att avsaknaden av fumi boni juris befriar den från skyldigheten att pröva övriga åberopade ogiltighetsgrunder”. Med hänsyn härtill har STC gjort gällande att ”bolaget inte frånfaller dessa ogiltighetsgrunder och vidhåller dem i syfte att ifrågasätta tribunalens beslut att inte pröva dem” och ”yrkar att de ska bifallas av domaren med behörighet att besluta om interimistiska åtgärden eller av domstolen eller av tribunalen, efter återförvisning”. STC har i detta syfte uttryckligen erinrat om de argument som bolaget åberopade till stöd för dessa grunder i första instans.
19
I motsats till vad STC har hävdat, fann tribunalens ordförande att de argument avseende fumi boni juris i den första och andra grunden som hade lagts fram för honom inte kunde godtas.
20
Tribunalens ordförande prövade förvisso inte dessa argument i sak, men han redogjorde emellertid i punkt 32 i det överklagade beslutet för skälet till varför en sådan prövning inte var nödvändig genom att finna att ”eftersom beslutet att avvisa STC:s anbud med tillämpning av gällande lagstiftning, vid ett första påseende, framstår som riktigt är det uteslutet att övriga grunder kan visa på förekomsten av fumi boni juris”.
21
Genom att i sitt överklagande inskränka sig till att ifrågasätta relevanta punkter i det överklagade beslutet, att inte frånfalla de grunder som åberopats i första instans och att upprepa den argumentation som lagts fram i tribunalen, har STC emellertid inte anfört någon grund eller något argument som gör det möjligt att ifrågasätta tribunalens ordförandes slutsats att argumenten avseende fumi boni juris i den första och andra grunden som hade lagts fram för honom skulle avfärdas. STC har nämligen inte i sitt överklagande redogjort för skälen till varför tribunalens ordförande skulle ha åsidosatt gällande rätt när han ansåg att avfärdandet av argumenten till stöd för den andra ogiltighetsgrunden räckte för att avfärda motsvarade argument till stöd för de båda andra grunderna.
22
Mot denna bakgrund ska dessa argument i enlighet med den i punkt 16 angivna rättspraxis avvisas.
De tre grunder som åberopats till stöd för överklagandet
Parternas argument
23
Den första grunden avser en missuppfattning av de faktiska omständigheterna, såvitt avser förekomsten av det uppenbara sakfel som påverkade STC:s ekonomiska anbud, samt det faktum att tribunalens ordförande inte beaktat att kommissionen överskridit sina befogenheter. Enligt STC avser det sakfel som påverkar bolagets anbud inte priserna per enhet, utan de begärda kvantiteterna av vissa tjänster. STC lade nämligen fram ett anbud som grundade sig på en inte längre giltig version av handlingen ”Entreprenörens anbud”. Under dessa omständigheter hade den enda möjliga rättelsen bestått i att be bolaget att själv ange de priser per enhet som det erbjöd med beaktande av de nya kvantiteterna. Det ankom inte på kommissionen att fylla i handlingen ”Entreprenörens anbud” i STC:s ställe och att på detta sätt ingripa i fastställandet av totalkostnaden för anbudet.
24
Den andra grunden avser att tribunalens ordförande gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning beträffande den omständigheten att det är anbudsgivaren och inte den upphandlande myndigheten som har rätt att ändra anbudsgivarens ekonomiska anbud genom att rätta ett uppenbart sakfel som påverkar detta. STC borde, med hänsyn till kommissionens ändring av begärda kvantiteter, ha beretts tillfälle att ange ett pris per enhet med beaktande av de nya kvantiteterna. Enligt STC är anbudsgivaren endast bunden av de priser per enhet med avseende på de kvantiteter som anges i anbudet och bolaget har understrukit att det är totalkostnaden för anbudet som avgör antalet poäng som det ekonomiska anbudet ska tilldelas.
25
Den tredje grunden avser att tribunalens ordförande gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när han fann att STC:s ändring av priserna per enhet i anbudet, vilka var en följd av en ändring av de begärda kvantiteterna av vissa tjänster, var rättsstridig.
26
Kommissionen har, med stöd av CPL Concordia, gjort gällande att de tre grunder som åberopats till stöd för överklagandet inte kan prövas eller att det, i vart fall, saknas fog för dem.
Domstolens bedömning
27
Domstolen erinrar inledningsvis, i likhet med vad tribunalens ordförande gjorde i punkt 23 i det överklagade beslutet, om att enligt artikel 160.3 i den delegerade förordningen är det – sedan anbuden öppnats – tillåtet att rätta uppenbara fel i anbudet. Detta får emellertid endast ske på den upphandlande myndighetens initiativ och får inte leda till någon ändring av villkoren i anbudet. Denna bestämmelse har antagits med stöd av artikel 112 i förordning nr 966/2012. I artikel 112.1 föreskrivs att sådana kontakter endast får ske på ett sätt som säkerställer öppenhet och likabehandling.
28
Syftet med artikel 160.3 i den delegerade förordningen är således att möjliggöra rättelser av sakfel som anbudsgivarna gjort i samband med upprättandet av sina anbud och samtidigt att förhindra att kontakterna mellan den upphandlande myndigheten och en anbudsgivare för att rätta ett sådant fel inte medför att anbudsgivaren ges en fördel, vilket gör det möjligt för denne att ändra sitt anbud vid en tidpunkt när andra anbudsgivare inte längre har denna möjlighet.
29
I det föreliggande fallet är det utrett att kommissionen i sin skrivelse av den 30 januari 2014 med stöd av denna bestämmelse ombad STC att rätta sitt anbud. I skrivelsen hänvisades det dessutom till bestämmelsen.
30
Det är även utrett att det fanns två fel i handlingen ”Entreprenörens anbud”, vilken offentliggjordes för första gången den 17 juli 2013. Felen fanns på raderna 2.18 respektive 2.31 och avsåg de begärda kvantiteterna av vissa tjänster. STC har bland annat gjort gällande att bolaget borde ha haft möjlighet att, i sitt svar på kommissionens skrivelse av den 30 januari 2014, ändra priserna per enhet i det ursprungliga anbudet av den 15 november 2013 för att beakta dessa fel.
31
I punkt 2 i det överklagade beslutet konstaterades det emellertid att en rättad version av filen innehållande handlingen ”Entreprenörens anbud” hade offentliggjorts på Gemensamma forskningscentrumets webbplats den 9 oktober 2013, det vill säga mer än en månad före den 15 november 2013, vilket var sista datumet att inkomma med anbud och den dag då STC:s anbud kom in.
32
De sakfel som STC skulle rätta som svar på skrivelsen av den 30 januari 2014 var dock inte i sig de fel som hade begåtts av kommissionen i samband med det ursprungliga upprättandet av anbudsinfordran, vilka hade rättats i tid. Det framgår av de omständigheter som har konstaterats i det överklagade beslutet, vilka grundar sig på handlingarna i akten, särskilt i punkterna 2, 3 och 24 i beslutet, att de fel som skulle rättas närmast var följden av att STC i sitt anbud av den 15 november 2013 inte hade beaktat ändringarna av den 9 oktober 2013 av de begärda kvantiteterna för underhåll respektive elinstallationer för kraftförsörjning.
33
Tribunalens ordförande gjorde således en riktig bedömning i punkt 24 i det överklagade beslutet, när han fann att STC hade gjort uppenbara fel i anbudet, i den mening som avses i artikel 160.3 i den delegerade förordningen, genom att använda de felaktiga kvantiteter av dessa tjänster som hade angetts i den ursprungligen offentliggjorda anbudsinfordran.
34
Dessa fel avser förvisso, såsom STC har gjort gällande, de begärda kvantiteterna av tjänsterna och inte de föreslagna priserna per enhet som sådana. Tribunalens ordförande gjorde emellertid en riktig bedömning när han, i punkterna 25–27 i det överklagade beslutet, fann att felen icke desto mindre har en inverkan på STC:s ekonomiska anbud, i den mån de har påverkat beräkningen av totalkostnaden för anbudet med utgångspunkt i dessa priser.
35
Tribunalens ordförande konstaterade att de fel som skulle rättas inte har begåtts av den upphandlande myndigheten, utan av anbudsgivaren, och att de avsåg de begärda kvantiteterna av vissa tjänster. Han har vidare på ett riktigt sätt fastställt felens inverkan på totalkostnaden för anbudet. STC:s argument i den första grunden om att de faktiska omständigheterna missuppfattats avseende förekomsten av uppenbara sakfel som påverkat bolagets ekonomiska anbud kan därför inte godtas.
36
Dessa argument gör det nämligen inte möjligt att dra slutsatsen att det i det överklagade beslutet gjorts en bedömning av felen som innebär att uppgifterna i akten i målet missuppfattats.
37
Domstolen ska därutöver pröva STC:s övriga argument, vilka dels framförts i den första grunden och avser att tribunalens ordförande inte beaktat att kommissionen överskridit sina befogenheter, dels i den andra och den tredje grunden. STC har med dessa argument i huvudsak gjort gällande att det var rättsstridigt av tribunalens ordförande att finna att den andra ogiltighetsgrunden i första instans inte gjorde det möjligt att visa att fumus boni juris förelåg, trots att kommissionens rättstillämpning var felaktig, vilket i sin tur ledda till en negativ värdering av STC:s anbud som meddelas bolaget den 3 april 2014. Kommissionens felaktiga rättstillämpning avsåg den tillämpning som i det aktuella fallet gjordes av förfarandet för att korrigera uppenbara sakfel som påverkar en anbudsgivares anbud.
38
Det är i detta hänseende riktigt, såsom STC har gjort gällande i sin första och andra grund, att endast anbudsgivaren kan bestämma innehållet i sitt anbud Enligt artikel 160.3 i den delegerade förordningen är det tillåtet för den upphandlande myndigheten att ta kontakt med en anbudsgivare i syfte att låta vederbörande rätta sitt anbud, men den artikeln ger inte myndigheten befogenheten att för anbudsgivarens räkning ändra anbudet.
39
Såsom tribunalens ordförande fann i punkt 25 i det överklagade beslutet, tog kommissionen i förevarande fall kontakt med STC i syfte att göra det möjligt för bolaget att, i enlighet med artikel 160.3 i den delegerade förordningen, rätta de uppenbara sakfel som hade konstaterats.
40
Det framgår visserligen av punkt 3 i det överklagade beslutet att kommissionen i sin skrivelse av den 30 januari 2014 tillställde STC handlingen ”Entreprenörens anbud” i uppdaterad version, vilken innehöll en angivelse av priserna per enhet samt totalkostnaden för det rättade anbudet. STC förklarade emellertid i sitt e‑postmeddelande av den 7 februari 2014 att bolaget inte godtog de föreslagna ändringarna, utan att det istället vidhöll totalkostnaden för anbudet och därigenom ändrade de ursprungligen angivna priserna per enhet. Kommissionen beaktade denna ståndpunkt från anbudsgivarens sida. Såsom tribunalens ordförande fann i punkt 4 i det överklagade beslutet, är det med stöd av svaret på skrivelsen av den 30 januari 2014 som kommissionen senare tog beslutet, vilket återfanns i skrivelsen av den 3 april 2014, att avvisa STC:s anbud, i den av bolaget ändrade utformningen.
41
Domstolen konstaterar att kommissionen genom att agera på detta sätt inte har ändrat STC:s anbud i bolagets ställe och, i motsats till vad STC har anfört, fann att tribunalens ordförande i det överklagade beslutet inte att en sådan ändring skulle ha varit tillåten. Såsom tribunalens ordförande fann i punkt 25 i det överklagade beslutet överskred kommissionen inte vid ett första påseende gränserna för sin befogenhet att ta kontakt med en anbudsgivare, eftersom institutionen inskränkte sig till att för STC föreslå en rättelse av kvantiteterna av vissa tjänster som avsågs i bolagets anbud.
42
STC har även påstått att tribunalens ordförande gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid bedömningen av förekomsten av fumi boni juris avseende frågan huruvida det var rätt av kommissionen att avvisa STC:s anbud med hänvisning till att bolaget hade ändrat villkoren i sitt ekonomiska anbud, snarare än att rätta det.
43
I enlighet med vad domstolen funnit i punkt 28 i förevarande beslut får en rättelse i enlighet med artikel 160.3 i den delegerade förordningen av ett sakfel som anbudsgivaren gjort i samband med upprättandet av anbudet inte göra det möjligt för anbudsgivaren att ändra sitt anbud och därigenom ge vederbörande en otillbörlig fördel.
44
Av detta följer att rättelser av ett ekonomiskt anbud som inte utgör renodlade rättelser av uppenbar sakfel i anbudets avfattning eller som med automatik följer av sådana rättelser, inte är tillåtna enligt artikel 160.3 i den delegerade förordningen. Den upphandlade myndigheten kan inte efter det att anbuden öppnats ge en ensam anbudsgivare möjlighet att ändra villkoren i sitt anbud, vid äventyr av att annars åsidosätta likabehandlingsprincipen samt nämnda artikel.
45
STC anser att den rättelse av priserna per enhet som angavs i bolagets e‑postmeddelande av den 7 februari 2014 borde ha varit tillåten, eftersom den inte innebar någon ändring av totalkostnaden för anbudet. Tribunalens ordförande gjorde dock en riktig bedömning när han i punkt 27 i det överklagade beslutet påpekade att de ändringar som STC gjorde i e-postmeddelandet innebar att priset på bolagets anbud fördubblades med avseende på priserna på de tjänster, vilkas kvantitet hade halverats, och i punkt 29 i samma beslut påpekade att totalkostnaden för anbudet med automatik beräknades utifrån begärda kvantiteter och priserna per enhet, varav endast de sistnämnda måste anges av anbudssökandena i handlingen ”Entreprenörens anbud”.
46
Mot bakgrund av dessa konstateranden och mot bakgrund av vad domstolen funnit i punkt 44 i förevarande beslut, var även den bedömning som tribunalens ordförande gjorde i punkterna 28 och 29 i det överklagade beslutet riktiga. Tribunalens ordförande fann i punkt 28 – i samband med den preliminära bedömningen av huruvida fumus boni juris förelåg – att STC inte kunde ges möjligheten att, efter det att tiden för att inkomma med anbud hade löpt ut, få göra en ny uppskattning av priserna per enhet med hänsyn till de begärda kvantiteterna. I punkt 29 fann tribunalens ordförande att dessa priser förefaller vara en av anbudets grundläggande parametrar. En rättelse av STC:s anbud som hade inneburit att de ursprungligen angivna priserna per enhet ändrades skulle ha kunnat ge bolaget en otillbörlig fördel i förhållande till andra anbudsangivare och därför visa sig stå i strid med artikel 160.3 i den delegerade förordningen samt med likabehandlingsprincipen.
47
Tribunalens ordförande gjorde under dessa omständigheter en riktig bedömning i punkterna 25 och 30 i det överklagade beslutet när han fann att den enda rättelse som vid ett första påseende var möjlig, utan att utgöra en rättsstridig ändring av anbudet, var att helt enkelt tillämpa de priser per enhet som var angivna i det ursprungliga anbudet av den 15 november 2013 på de nya kvantiteter som begärdes i anbudet, såsom det hade ändrats den 9 oktober 2013. Tribunalens ordförande gjorde även en riktig bedömning när han i punkterna 25 och 27 i det överklagade beslutet påpekade att kommissionens förfaringssätt att, med stöd av sin befogenhet, föreslå denna rättelse vid ett första påseende framstår som tillåtet, medan STC – genom att vidhålla totalkostnaden för anbudet trots att de begärda kvantiteterna hade ändrats – hade ändrat villkoren i anbudet.
48
Av det anförda framgår att STC inte kan vinna framgång med sin argumentation att, i motsats till vad tribunalens ordförande funnit i det överklagade beslutet, bolaget hade rätt att ändra de priser per enhet som var angivna i det ursprungliga anbudet – såsom STC hade gjort att i sitt e postmeddelande av den 7 februari 2014.
49
Ingen av de grunder som åberopats till stöd för överklagandet ger således stöd för slutsatsen att det var rättsstridigt av tribunalens ordförande att, på grundval av de argument som hade lagts fram för honom och utan att föregripa prövningen av målet i sak, finna att den andra ogiltighetsgrunden inte gjorde möjligt att styrka att fumus boni juris förelåg.
50
Överklagandet ska således ogillas i sin helhet, utan att det finns anledning att ta ställning till huruvida STC:s yrkanden om uppskov med verkställigheten av de omtvistade besluten kan tas upp till prövning. Även om dessa yrkanden inte har framställts i andra hand, konstaterar domstolen att de endast är relevanta för det fall det överklagade beslutet ska upphävas.
Rättegångskostnader
51
Enligt artikel 184.2 i rättegångsreglerna ska domstolen besluta om rättegångskostnaderna när överklagandet ogillas. Enligt artikel 138.1 i rättegångsreglerna, som enligt artikel 184.1 är tillämplig i mål om överklagande, ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna om detta har yrkats. Kommissionen och CPL Concordia har yrkat att STC ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. STC:s yrkanden har ogillats och bolaget har inte vunnit framgång med sina grunder. STC ska därför förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna i förevarande mål om överklagande.
Mot denna bakgrund beslutar domstolens vice ordförande följande:
1)
Överklagandet ogillas.
2)
STC SpA ska ersätta rättegångskostnaderna i förevarande mål om överklagande.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: italienska.