62023CJ0513
EUROOPA KOHTU OTSUS (üheksas koda)
24. oktoober 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Ehitustööde, asjade ja teenuste hankemenetlused – Direktiiv 2014/24/EL – Ehitustööde riigihange – Artikli 42 lõike 3 punkt b – Tehnilised kirjeldused – Märge „või samaväärne“ – Viide tehnilistele standarditele – Määrus (EL) nr 305/2011– Direktiiv 2014/35/EL
Kohtuasjas C‑513/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Аdministrativen sad Pleveni (Pleveni halduskohus, Bulgaaria) 28. juuli 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 9. augustil 2023, menetluses
Obshtina Pleven
versus
Rakovoditel na Upravlyavashtia organ na Operativna programa „Regioni v rastezh“ 2014–2020,
EUROOPA KOHUS (üheksas koda),
koosseisus: kolmanda koja president C. Lycourgos (ettekandja) üheksanda koja kohtuniku ülesannetes, kohtunikud S. Rodin ja O. Spineanu-Matei,
kohtujurist: M. Campos Sánchez-Bordona,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Obshtina Pleven, esindaja: advokat M. Manolova-Naydenova,
–
Austria valitsus, esindajad: A. Posch ja J. Schmoll,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: A. Spina, G. Wils ja I. Zaloguin,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2014, L 94, lk 65), mida on muudetud komisjoni 30. oktoobri 2019. aasta delegeeritud määrusega (EL) 2019/1828 (ELT 2019, L 279, lk 25) (edaspidi „direktiiv 2014/24“), artikli 42 lõike 3 punkti b koostoimes selle direktiivi VII lisa punktiga 2.
2
Taotlus on esitatud Obshtina Pleveni (Pleveni vald, Bulgaaria) ja rakovoditel na Upravliavashtia organ na Operativna programa „Regioni v rastezh“ 2014–2020 (Bulgaaria rakenduskava „Majanduskasv piirkondades“ 2014–2020 korraldusasutuse juhataja) vahelises kohtuvaidluses otsuse üle, millega viimati nimetatu kohustas kõnealust valda korrigeerima selle rakenduskava raames elluviidava kestliku linnakeskkonna projekti rahastamiskõlblikke kulusid, kuna väidetavalt on rikutud riigihankeeeskirju.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Direktiiv 98/34/EÜ
3
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiiv 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (EÜT 1998, L 204, lk 37; ELT eriväljaanne 13/20, lk 337), mis põhikohtuasja asjaolude asetleidmise ajal enam ei kehtinud, on kohaldatavaid liidu õigusnorme arvestades asjakohane. Selle direktiivi I lisa „Euroopa standardiorganisatsioonid“ sisaldas järgmist nimekirja:
„– CEN
– Euroopa Standardikomitee
– Cenelec
– Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee
– ETSI
– Euroopa Telekommunikatsiooni Standardiinstituut“.
4
Direktiivi artikli 6 lõige 3 nägi ette, et Euroopa Komisjon võib nõuda Euroopa standardiorganisatsioonidelt Euroopa standardi kehtestamist teatud tähtaja jooksul.
Määrus (EL) nr 305/2011
5
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2011. aasta määruse (EL) nr 305/2011, millega sätestatakse ehitustoodete ühtlustatud turustustingimused ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 89/106/EMÜ (ELT 2011, L 88, lk 5), artiklis 2 on sätestatud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
11)
„ühtlustatud standard“ – standard, mille on komisjoni taotluse alusel vastu võtnud direktiivi 98/34/EÜ I lisas loetletud Euroopa standardiorgan vastavalt kõnealuse direktiivi artiklile 6;
[…]“.
6
Määruse artikli 17 lõikes 5 on sätestatud:
„Komisjon hindab Euroopa standardiorganite kehtestatud ühtlustatud standardite kooskõla asjakohaste volitustega.
Komisjon avaldab asjakohastele volitustele vastavate ühtlustatud standardite viidete loetelu Euroopa Liidu Teatajas.
Iga loetelus sisalduva ühtlustatud standardi kohta osutatakse järgmist:
a)
olemasolu korral viited asendatud ühtlustatud tehnilistele kirjeldustele;
b)
kooseksisteerimise alguskuupäev;
c)
kooseksisteerimise lõppkuupäev.
Komisjon avaldab kõnealuse loetelu ajakohastused.
Alates kooseksisteerimise alguskuupäevast on võimalik kasutada ühtlustatud standardit sellega hõlmatud ehitustoote toimivusdeklaratsiooni koostamiseks. Siseriiklikud standardiasutused on kohustatud võtma ühtlustatud standardid üle kooskõlas direktiiviga 98/34/EÜ.
Ilma et see piiraks artiklite 36 kuni 38 kohaldamist, on ühtlustatud standard alates kooseksisteerimise lõppkuupäevast ainus vahend sellega hõlmatud ehitustoote toimivusdeklaratsiooni koostamiseks.
Kooseksisteerimise lõpus tunnistatakse vastuolulised siseriiklikud standardid kehtetuks ning liikmesriigid lõpetavad kõikide vastuoluliste siseriiklike sätete kehtivuse.“
Määrus (EL) nr 1025/2012
7
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL) nr 1025/2012, mis käsitleb Euroopa standardimist ning millega muudetakse nõukogu direktiive 89/686/EMÜ ja 93/15/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/9/EÜ, 94/25/EÜ, 95/16/EÜ, 97/23/EÜ, 98/34/EÜ, 2004/22/EÜ, 2007/23/EÜ, 2009/23/EÜ ja 2009/105/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 87/95/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1673/2006/EÜ (ELT 2012, L 316, lk 12), artiklis 2 on sätestatud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1)
„standard“ – tehniline spetsifikatsioon, mille tunnustatud standardiorganisatsioon on korduvaks või pidevaks kasutuseks vastu võtnud, mille järgimine ei ole kohustuslik ja mis on kas:
a)
„rahvusvaheline standard“ – standard, mille on vastu võtnud rahvusvaheline standardiorganisatsioon;
b)
„Euroopa standard“ – standard, mille on vastu võtnud mõni Euroopa standardiorganisatsioon;
c)
„harmoneeritud standard“ – Euroopa standard, mis on vastu võetud komisjoni taotluse põhjal liidu ühtlustamise õigusaktide kohaldamiseks;
d)
„riiklik standard“ – standard, mille on vastu võtnud riigi standardiorganisatsioon;
[…]“.
Direktiiv 2014/24
8
Direktiivi 2014/24 põhjendus 74 on sõnastatud järgmiselt:
„Avaliku sektori hankijate koostatud tehnilised kirjeldused peavad võimaldama riigihangete avatust konkurentsile ja jätkusuutlikkusega seotud eesmärkide saavutamist. Seepärast peaks olema võimalik esitada pakkumusi, mis põhinevad mitmesugustel tehnilistel lahendustel, standarditel ja turul kasutuses olevatel tehnilistel kirjeldustel, ning pakkumusi, mis on koostatud olelusringi ning ehitustööde, asjade ja teenuste tootmisprotsessi jätkusuutlikkusega seotud tulemuslikkuse kriteeriumide põhjal.
Seega tuleks tehnilised kirjeldused koostada nii, et need ei vähendaks kunstlikult konkurentsi teatavat ettevõtjat soosivate nõuetega, kirjeldades vastava ettevõtja poolt tavapäraselt pakutavate asjade, teenuste või ehitustööde põhiomadusi. Kõige paremini aitab seda eesmärki saavutada see, kui tehnilise kirjelduse koostamisel lähtutakse funktsionaalsetest nõuetest ja kasutusomadustest. Funktsionaalsed ja kasutusomadustega seotud nõuded on samuti sobilikud vahendid innovatsiooni soodustamiseks riigihangetes ja neid peaks kasutama võimalikult ulatuslikult. Kui viidatakse Euroopa standardile või selle puudumisel oma riigi standardile, peaksid avaliku sektori hankijad kaaluma ka teistel samaväärsetel süsteemidel põhinevaid pakkumusi. Nõutava märgisega samaväärsuse tõendamine peaks olema ettevõtja kohustus.
Samaväärsuse tõendamiseks võib pakkujatelt nõuda kolmandate isikute poolt kontrollitud tõendusmaterjali. Samas tuleks siiski aktsepteerida ka muid sobivaid tõendeid, nagu tootja tehniline toimik, kui asjaomasel ettevõtjal puudub juurdepääs sellistele tõenditele või katsearuannetele või tal ei ole võimalik neid asjaomase tähtaja jooksul hankida, tingimusel et asjaomane ettevõtja seeläbi tõendab, et ehitustööd, asjad või teenused vastavad tehnilises kirjelduses, pakkumuste hindamise kriteeriumites või lepingu täitmise tingimustes sätestatud nõuetele või kriteeriumitele.“
9
Direktiivi artiklis 4 on sätestatud:
„Käesolevat direktiivi kohaldatakse riigihangete suhtes, mille eeldatav maksumus käibemaksuta on võrdne järgmiste piirmääradega või ületab neid:
a)
5350000 eurot ehitustööde riigihankelepingute puhul;
[…]“.
10
Direktiivi artiklis 42 on sätestatud:
„[…]
2.   Tehniline kirjeldus peab võimaldama kõigile ettevõtjatele võrdse juurdepääsu hankemenetlusele ega tohi tekitada põhjendamatuid takistusi riigihangete avamisel konkurentsile.
3.   Ilma et see piiraks kohustuslike siseriiklike tehniliste eeskirjade kohaldamist, kuivõrd need on liidu õigusega kooskõlas, sõnastatakse tehniline kirjeldus ühel järgmisel viisil:
[…]
b)
viidates tehnilisele kirjeldusele ja tähtsuse järjekorras Euroopa standardeid ülevõtvatele riiklikele standarditele, Euroopa tehnilisele hinnangule, ühistele tehnilistele kirjeldustele, rahvusvahelistele standarditele, muudele Euroopa standardimisorganite kehtestatud tehnilistele etalonsüsteemidele või nendest mõne puudumisel riiklikele standarditele, riiklikele tehnilistele tunnustustele või riiklikele tehnilistele kirjeldustele ehitustööde projekteerimise, arvutuste ja tööde teostamise ning asjade kasutamise kohta; sellisele viitele lisatakse märge „või samaväärne“;
[…]
5.   Kui avaliku sektori hankija kasutab lõike 3 punktis b osutatud tehnilisele kirjeldusele viitamise võimalust, ei saa ta pakkumust tagasi lükata põhjusel, et pakutavad ehitustööd, asjad või teenused ei vasta tema poolt viidatud tehnilisele kirjeldusele, kui pakkuja tõendab oma pakkumuses mis tahes asjakohasel viisil, sealhulgas kasutades artikli 44 kohast tõendusmaterjali, et pakutavad lahendused rahuldavad tehnilises kirjelduses määratletud nõudeid samaväärsel viisil.
[…]“.
11
Sama direktiivi artiklis 44 on sätestatud:
„1.   Avaliku sektori hankija võib ettevõtjatelt nõuda vastavushindamisasutuse katsearuande või sellise asutuse väljastatud tõendi esitamist tõendamaks tehnilises kirjelduses, pakkumuste hindamise kriteeriumites või lepingu täitmise tingimustes esitatud nõude või kriteeriumi täitmist.
Kui avaliku sektori hankija nõuab konkreetse vastavushindamisasutuse koostatud sertifikaatide esitamist, aktsepteerib avaliku sektori hankija ka samaväärsete muude vastavushindamisasutuste sertifikaate.
[…]
2.   Avaliku sektori hankija aktsepteerib lisaks lõikes 1 osutatud tõenditele ka muid asjakohaseid tõendeid, nagu tootja tehniline toimik, kui asjaomasel ettevõtjal puudub juurdepääs lõike 1 kohastele sertifikaatidele või katsearuannetele ning tal ei ole võimalik neid ettenähtud tähtaja jooksul hankida, tingimusel et selline juurdepääsu puudumine ei johtu asjaomasest ettevõtjast ning et see ettevõtja tõendab, et ehitustööd, asjad või teenused vastavad tehnilises kirjelduses, pakkumuste hindamise kriteeriumites või lepingu täitmise tingimustes sätestatud nõuetele või kriteeriumitele.
3.   Liikmesriigid esitavad teistele liikmesriikidele nende taotlusel mis tahes teabe, mis on seotud […] käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohaselt esitatud tõendite ja dokumentidega. […]“.
12
Direktiivi 2014/24 VII lisas on sätestatud:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
2.
„standard“ – tunnustatud standardimisorgani poolt korduvaks või pidevaks kasutuseks vastuvõetud tehniline kirjeldus, mille järgimine ei ole kohustuslik ja mis kuulub ühte alljärgnevatest kategooriatest:
a)
„rahvusvaheline standard“ mõne rahvusvahelise standardiorganisatsiooni vastu võetud ja avaldatud standard;
b)
„Euroopa standard“ – Euroopa standardiorganisatsiooni vastu võetud ja avaldatud standard;
c)
„siseriiklik standard“ – siseriikliku standardiorganisatsiooni vastu võetud ja avaldatud standard;
[…]“.
Direktiiv 2014/35/EL
13
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/35/EL teatavates pingevahemikes kasutatavate elektriseadmete turul kättesaadavaks tegemist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT 2014, L 96, lk 357) artiklis 2 on sätestatud:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
9)
„harmoneeritud standard“ – harmoneeritud standard määruse […] nr 1025/2012 artikli 2 esimese lõigu punktis c määratletud tähenduses;
[…]“.
Bulgaaria õigus
14
Riigihangete seaduse (Zakon za obshtestvenite porachki, DV nr 13, 16.2.2016) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „riigihangete seadus“) tuleb artikli 48 lõike 2 kohaselt igale standardiviitele, toimivusdeklaratsioonile, tehnilisele hindamisele või tehnilisele tunnustusele lisada väljend „või samaväärne“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
15
Pleveni vald sõlmis 10. juulil 2020 Bulgaaria regionaalarengu ja riiklike ehitustööde ministeeriumiga (Ministerstvo na regionalnoto razvitie i blagoustroystvoto) halduslepingu, et saada rakenduskava „Majanduskasv piirkondades“ 2014–2020 (Operativna programa „Regioni v rastezh“ 2014–2020) raames toetust ühe kestliku linnakeskkonna projekti rahastamiseks.
16
Selle käigus korraldas vald hankemenetluse „Ehitus- ja paigaldustööde teostamine – Pleveni linnakeskkonna lineaarsete objektide rekonstrueerimine, mis on jagatud kolmeks eraldi osaks“. Hankeosa nr 1 tehnilises kirjelduses viidati standarditele BDS 624:87 (Betoonist äärekivid), BDS EN 1340:2005 (Betoonist äärekivid sillutiseks. Nõuded ja katsemeetodid) ja EN 60332-1-2 (Elektriliste ja optiliste kiudkaablite katsetamine tulekahju tingimustes. Osa 1-2: Katse tule vertikaalse leviku määramiseks üksiku isoleeritud juhtme või kaabli ulatuses. 1 kW eelsegunenud leegi puhul kohaldatav protseduur). See tehniline kirjeldus ei sisaldanud märget „või samaväärne“.
17
Hankemenetluse kõigi osade suhtes tehti edukaks tunnistamise otsused 19. veebruaril 2021. Hankeosa nr 1 eduka pakkujaga sõlmiti 23. märtsil 2021 hankeleping maksumusega 1449180,17 Bulgaaria leevi (BGN) (ligikaudu 740000 eurot) ilma käibemaksuta.
18
Rakenduskava „Majanduskasv piirkondades“ 2014–2020 korraldusasutuse juhataja määras 20. märtsi 2023. aasta otsusega riigihangete seaduse rikkumise tõttu Bulgaaria riigieelarvest toetuse saamiseks kõlblike kulude finantskorrektsiooni 25% ulatuses selle lepingu maksumusest. See finantskorrektsioon määrati eelkõige põhjusel, et asjaomase hankemenetluse läbiviimine ei olnud kooskõlas riigihangete seaduse artikli 48 lõikega 2, millega võeti üle direktiivi 2014/24 artikkel 42 ja mis näeb eelkõige ette, et riigihanke tehnilises kirjelduses, milles viidatakse standardile, tuleb sellele lisada väljend „või samaväärne“. Väljendi lisamata jätmisega piiras Pleveni vald põhjendamatult kõigi huvitatud ettevõtjate võimalust selles menetluses osaleda, millel on finantsmõju, mis võib tekitada Euroopa Liidu eelarvele kahju.
19
Pleveni vald esitas eelotsusetaotluse esitanud kohtule, Administrativen sad Plevenile (Pleveni halduskohus, Bulgaaria), kaebuse, milles palus see otsus tühistada. Ta väidab, et väljendi „või samaväärne“ väljajätmine ei ole heidutanud selles menetluses osaleda võivaid isikuid. Asjaomased ehitustooted peavad nimelt vastama määruses nr 305/2011 sätestatud põhinõuetele. Standardid BDS EN 1340:2005 ja EN 60332-1-2 on aga „ühtlustatud standardid“ selle määruse tähenduses. Järelikult ei ole nendega samaväärseid standardeid ja mis tahes muu standard oleks vastuolus kohaldatavate õigusnormidega.
20
Sellega seoses nähtub eelotsusetaotluse esitanud kohtule esitatud Bulgaaria standardimisasutuse (Balgarski institut po standartizatsia) kirjas toodud selgitustest, et Bulgaaria standard BDS 624:1987 oli 2005. aastal asendatud Bulgaaria standardiga BDS EN 1340:2005, mis kehtis selle kirja koostamise ajal. Standard BDS EN 60332-1-2:2006 on omakorda Bulgaaria standard, millega kehtestatakse rahvusvahelise standardiga IEC 60332-1-2:2004 identne Euroopa standard. Rahvusvahelises, Euroopa ega riigisiseses standardimises ei ole olemas samaväärsuse käsitlust, sest standardimise põhimõtte ongi see, et ühe objekti jaoks kehtib ainult üks standard.
21
Võttes arvesse asjaolu, et kõnealust riigihankelepingut rahastatakse liidu eelarvest, märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et direktiivi 2014/24 VII lisa punkti 2 kohaselt on „standard“ tehniline kirjeldus, mille järgimine ei ole kohustuslik.
22
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul on tema menetluses kõne all olevad standardid aga ühtlustatud standardid määruse nr 305/2011 tähenduses. Arvestades 27. oktoobri 2016. aasta kohtuotsuse James Elliott Construction (C‑613/14, EU:C:2016:821) punkti 40 ja 17. detsembri 2020. aasta kohtuotsuse Saksamaa vs. komisjon (C‑475/19 P ja C‑688/19 P, EU:C:2020:1036) punkte 65 ja 66, leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et selliseid standardeid võib pidada siduvaks.
23
Seetõttu soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas kõnealused standardid kuuluvad direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti b kohaldamisalasse ja kas hankijal on kohustus või õigus nõuda samaväärset standardit.
24
Neil asjaoludel otsustas Administrativen sad Pleven (Pleveni halduskohus, Bulgaaria) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [direktiivi 2014/24] artikli 42 lõike 3 punkti b koostoimes VII lisa punktiga 2 tuleb tõlgendada nii, et sellega on kooskõlas riigisisesed õigusnormid ja riigisisene kohtupraktika, mille kohaselt peab hankija, kes hanketeates viitab standardile, mida tuleb järgida, sellele viitele lisama väljendi „või samaväärne“, ja seda ka siis, kui järgida tuleb ühtlustatud standardit, mille kehtestamise alus on [määrus nr 305/2011] või nõukogu [21. detsembri 1988. aasta] direktiiv 89/106/EMÜ [ehitustooteid puudutavate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT 1989, L 40, lk 12; ELT eriväljaanne 13/09, lk 296)] (kehtetuks tunnistatud)?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
25
Oma eelotsuse küsimusega küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt, kas direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti b tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt peab hankija lisama väljendi „või samaväärne“ alati, kui hanke alusdokumentides sisalduv tehniline kirjeldus on sõnastatud viitega Euroopa standardeid ülevõtvatele riiklikele standarditele, sealhulgas määruse nr 305/2011 kohaldamisalasse kuuluvatele ühtlustatud standarditele.
26
Kõigepealt tuleb märkida, et eelotsusetaotlusest ei nähtu, et põhikohtuasjas käsitletava hankelepingu eeldatav maksumus oleks võrdne direktiivi 2014/24 artikli 4 punktis a ehitustööde riigihankelepingutele kehtestatud 5350000 euro suuruse piirmääraga või ületaks seda, mistõttu kuuluks kõnealune hange selle direktiivi kohaldamisalasse.
27
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb siiski, et kui riigisisesed õigusnormid järgivad liidu õigusakti kohaldamisalast väljapoole jäävate olukordade lahendamisel vahetult ja tingimusteta selles liidu aktis sätestatud lahendusi, on liidul selge huvi selle vastu, et sellest aktist üle võetud sätteid tõlgendataks ühetaoliselt. See võimaldab vältida lahknevaid tõlgendusi tulevikus ja tagada selliste olukordade ja nende sätete kohaldamisalasse kuuluvate olukordade ühesugune kohtlemine (7. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Obshtina Razgrad, C‑441/22 ja C‑443/22, EU:C:2023:970, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).
28
Sellega seoses on Euroopa Kohus juba otsustanud, et riigihangete seadus, millega võeti Bulgaaria õiguskorda üle direktiiv 2014/24, on üldiselt kohaldatav kõikidele Euroopa fondidest rahastatavatele hankemenetlustele, sõltumata asjaomaste lepingute maksumusest (7. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Obshtina Razgrad, C‑441/22 ja C‑443/22, EU:C:2023:970, punkt 40 ja seal viidatud kohtupraktika).
29
Eelotsusetaotlusest nähtub aga, et põhikohtuasjas käsitletavat riigihankelepingut rahastatakse liidu eelarvest ja direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkt b on riigihangete seadusega Bulgaaria õigusesse üle võetud, mistõttu on selles sättes ette nähtud eeskirjad sellele riigihankele kohaldatavad.
30
Seetõttu ei takista asjaolu, et eelotsusetaotlusest ei nähtu põhikohtuasjas käsitletava hankelepingu eeldatav maksumus, Euroopa Kohtul eelotsuse küsimusele vastata.
31
Neid sissejuhatavaid täpsustusi arvestades tuleb märkida, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punktis b on sätestatud, et tehniline kirjeldus sõnastatakse viitega muu hulgas tähtsuse järjekorras Euroopa standardeid ülevõtvatele riiklikele standarditele, rahvusvaheliste standarditele või riiklikele standarditele. See säte näeb samuti ette, et „sellisele viitele“ lisatakse väljend „või samaväärne“.
32
Selle sätte sõnastusest nähtub, et väljend „või samaväärne“ tuleb lisada alati, kui tehniline kirjeldus on sõnastatud viitega standarditele, sealhulgas Euroopa standardeid ülevõtvatele riiklikele standarditele. Sama säte ei näe ette ühtegi erandit seoses ühtlustatud standarditega määruse nr 305/2011 artikli 2 punkti 11 tähenduses.
33
Selline nõue on kooskõlas ka direktiivi 2014/24 VII lisa punktiga 2, milles on määratletud mõiste „standard“ kui tunnustatud standardimisorgani – olgu see rahvusvaheline, Euroopa või riiklik standard – poolt korduvaks või pidevaks kasutuseks vastuvõetud ja avaldatud tehniline kirjeldus, mille järgimine ei ole kohustuslik.
34
Seega ei saa riigisisest õigusnormi kritiseerida selle eest, et sellega nõutakse hankijatelt väljendi „või samaväärne“ lisamist alati, kui tehnilise kirjelduse sõnastuses viidatakse standarditele.
35
Seda tõlgendust kinnitab järeldus, et vastavalt selle direktiivi artikli 42 lõikele 5 võib pakkuja juhul, kui pakutavad ehitustööd, asjad või teenused ei vasta tehnilisele kirjeldusele, mille sõnastuses on direktiivi artikli 42 lõike 3 punkti b kohaselt viidatatud standarditele, oma pakkumuses tõendada, et pakutavad lahendused rahuldavad tehnilises kirjelduses määratletud nõudeid samaväärsel viisil.
36
Käesoleva kohtuotsuse punktis 34 esitatud hinnangut kinnitab ka direktiivi 2014/24 põhjenduses 74 mainitud eesmärk, et hankijate koostatud tehnilised kirjeldused peavad võimaldama riigihangete avatust konkurentsile ja esitada pakkumusi, mis põhinevad mitmesugustel turul kasutuses olevatel tehnilistel lahendustel.
37
Kõigest eeltoodust tuleneb, et käesoleval juhul ei ole tähtsust sellel, et standard EN 1340:2003, mis on üle võetud eelotsusetaotluse esitanud kohtu mainitud standardiga BDS EN 1340:2005 – mida ei ole asendatud või kehtetuks tunnistatud – on nimetatud Euroopa Liidu Teatajas avaldatud harmoneeritud standardite loetelus, mis sisaldub komisjoni viimases teatises, mis on seotud määruse nr 305/2011 rakendamisega (ELT 2018, C 92, lk 139). Samuti ei ole tähtsust asjaolul, et põhikohtuasja asjaolude asetleidmise ajal oli standard EN 60332‑1‑2:2004 nimetatud Euroopa Liidu Teatajas avaldatud harmoneeritud standardite loetelus, mis sisaldub komisjoni teatises, mis on seotud direktiivi 2014/35 rakendamisega (ELT 2018, C 326, lk 4).
38
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti b tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt peab hankija lisama väljendi „või samaväärne“ alati, kui hanke alusdokumentides sisalduv tehniline kirjeldus on sõnastatud viitega Euroopa standardeid ülevõtvatele riiklikele standarditele, sealhulgas määruse nr 305/2011 kohaldamisalasse kuuluvatele ühtlustatud standarditele.
Kohtukulud
39
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (üheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (muudetud komisjoni 30. oktoobri 2019. aasta delegeeritud määrusega (EL) 2019/1828) artikli 42 lõike 3 punkti b
tuleb tõlgendada nii, et
sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mille kohaselt peab hankija lisama väljendi „või samaväärne“ alati, kui hanke alusdokumentides sisalduv tehniline kirjeldus on sõnastatud viitega Euroopa standardeid ülevõtvatele riiklikele standarditele, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2011. aasta määruse (EL) nr 305/2011, millega sätestatakse ehitustoodete ühtlustatud turustustingimused ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 89/106/EMÜ, kohaldamisalasse kuuluvatele ühtlustatud standarditele.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: bulgaaria.