62007CC0376
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
PAOLO MENGOZZI
esitatud 10. septembril 2008 (
1
)
Kohtuasi C-376/07
Staatssecretaris van Financiën
versus
Kamino International Logistics BV
„Ühine tollitariifistik — Kombineeritud nomenklatuur — Tariifne klassifitseerimine — Vedelkristallekraaniga (LCD) monitorid, mis on varustatud SUB-D, DVI-D, USB, S-video ja liit-video pistmikega — Rubriik 8471 — Rubriik 8528 — Määrus (EÜ) nr 754/2004”
I. Sissejuhatus
1.
Käesolevas kohtuasjas palutakse Euroopa Kohtul vastata kolmele eelotsuse küsimusele, mille eelotsusetaotluse esitanud kohus Hoge Raad der Nederlanden (Madalmaade kassatsioonikohus) esitas kombineeritud nomenklatuuri mõne sätte kohta. Siseriiklik kohus peab tegema otsuse äriühingu Kamino International Logistics BV (edaspidi „Kamino”) imporditud vedelkristallmonitori (edaspidi „LCD”) klassifitseerimise eeskirjade kohta; selles kontekstis palub see kohus Euroopa Kohtul tõlgendada nomenklatuuri mõnda sätet.
II. Õiguslik raamistik
A. Kombineeritud nomenklatuuri sätted
2.
Käesoleva vaidluse aluseks olevate asjaolude suhtes kohaldatakse 2004. aasta kombineeritud nomenklatuuri, mis on toodud määruses nr 1789/2003 (
2
) (edaspidi „2004. aasta KN”).
3.
2004. aasta KN-i esimese osa I jagu „Üldreeglid” näeb ette:
„[…]
Kaupade klassifitseerimine toimub järgmiste põhimõtete kohaselt:
1.
Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud.
[…]
3.
Kui […] kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse rubriiki, toimub klassifitseerimine järgmiselt:
a)
kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees […];
b)
segud, erinevatest materjalidest või komponentidest koosnevad kaubad ja jaekaubanduse jaoks mõeldud komplektina esitatud kaubad, mida pole võimalik klassifitseerida reegli 3 punkti a järgi, klassifitseeritakse materjali või komponendi järgi, mis määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav;
c)
kaubad, mida ei saa klassifitseerida reegli 3 punkti a või b järgi, klassifitseeritakse rubriiki, mis on neid võrdsel määral kirjeldavate rubriikide numbrilises järjestuses kõige viimane.
4.
Kaubad, mida ei saa klassifitseerida vastavalt eespool nimetatud reeglitele, klassifitseeritakse rubriiki, milles kirjeldatakse nendega kõige sarnasemaid kaupu.”
4.
2004. aasta KN-i XVI jaotis kannab pealkirja „Masinad ja mehaanilised seadmed; elektriseadmed; nende osad; helisalvestus- ja taasesitusseadmed, telepildi ja -heli salvestus- ja taasesitusseadmed, nende osad ja tarvikud”. Selles on grupp 84 „Tuumareaktorid, katlad, masinad ja mehaanilised seadmed; nende osad” ja grupp 85 „Elektrimasinad ja -seadmed, nende osad; helisalvestus- ja taasesitusseadmed, telepildi ja -heli salvestus- ja taasesitusseadmed, nende osad ja tarvikud”.
5.
Grupile 84 eelnevad järgmised märkused:
„[…]
5.
[…]
B.
Arvutid võivad olla süsteemide kujul, mis koosnevad erinevast hulgast omaette korpuses paiknevatest plokkidest. Plokki loetakse süsteemi osaks, kui ta vastab järgmistele tingimustele: [Automaatsed andmetöötlusseadmed (arvutid) võivad olla süsteemide kujul, mis koosnevad erinevast hulgast omaette korpuses paiknevatest plokkidest. Kui punktist E ei tulene teisiti, loetakse plokki automaatse andmetöötlussüsteemi osaks siis, kui ta vastab järgmistele tingimustele]:
a)
on üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi;
b)
on ühendatav keskseadmega kas vahetult või ühe või mitme muu ploki kaudu ning
c)
on suuteline võtma vastu või edastama andmeid selles süsteemis kasutataval kujul (koodi või signaalina).
C.
Tollile eraldi esitatavad automaatse andmetöötlusseadme plokid klassifitseeritakse rubriiki 8471.
D.
Printerid, klahvistikud, X–Y-koordinaadi sisestusseadmed ja ketassalvestusseadmed, mis vastavad punkti B alapunktides b ja c toodud tingimustele, klassifitseeritakse igal juhul plokkidena rubriiki 8471.
E.
Masinad, mis täidavad muud spetsiifilist funktsiooni kui andmetöötlus ja mis sisaldavad automaatset andmetöötlusseadet või töötavad koos sellise seadmega, klassifitseeritakse nende funktsioonidele vastavatesse rubriikidesse või selliste puudumisel jääkrubriikidesse.
[…]”. [Tsitaati on parandatud Euroopa Kohtus, kuna määruse eestikeelne tõlge on ebatäpne.]
6.
2004. aasta KN-i grupis 84 on muu hulgas järgmised rubriigid:„8471Arvutid ja nende plokid; optilised ning magnetriiderid, seadmed kodeeritud andmete kirjutamiseks andmekandjatele, mujal nimetamata seadmed nende andmete töötlemiseks.[…]847160
–
Sisend- või väljundseadmed, samas korpuses mäluseadet sisaldavad või mitte:
[…]84716090
– –
Muud”
.
7.
2004. aasta KN-i gruppi 85 on seevastu paigutatud järgmised rubriigid:„8528Televisiooni vastuvõtuseadmed, mis sisaldavad või ei sisalda ringhäälingu raadiovastuvõtjat, heli- või videosalvestusseadmeid või heli- või videotaasesitusseadmeid; videomonitorid ja videoprojektorid;[…]
—
Videomonitorid:
852821
– –
värvipildiga
– – –
elektronkiiretoruga
[…]85282190
– – –
Muud”
.
B. Harmoneeritud süsteemi selgitavad märkused
8.
Maailma Tolliorganisatsiooni raames välja töötatud harmoneeritud süsteem moodustab kombineeritud nomenklatuuri väljatöötamise lähtepunkti. (
3
) Harmoneeritud süsteemile on lisatud selgitavad märkused. Eelkõige võib põhikohtuasja asjaolude asetleidmise hetkel kohaldatavatest rubriigi 8471 selgitavatest märkustest lugeda järgmist:
„[Andmetöötlussüsteemi] [k]oostisosadeks loetakse ka arvutikuvareid, mis võimaldavad töödeldud andmete graafilist kuvamist. Nad erinevad mitmeti rubriigi 8528 videomonitoridest ja teleritest, s.h alljärgneva poolest.
1.
Arvutikuvarid on võimelised signaali vastu võtma ainult arvuti keskseadmelt ning ei saa seetõttu taasesitada värvilist kuva ringhäälingustandarditele (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC jne) vastava signaalikujuga liitvideosignaalist. Nad on varustatud andmetöötlussüsteemidele omaste pistmikega (nt RS-232C liides, DIN või SUB-D pistmikud) ja neil puudub heliahel. […]
2.
Neid kuvareid iseloomustab madal elektromagnetkiirguse tase. Ekraani punktisamm algab 0,41 millimeetrist keskmisel eraldusvõimel ja väheneb eraldusvõime tõusmisel.
3.
Kohandatult väikeste, kuid täpsete kujutiste esitamiseks, kasutavad selle rubriigi kuvarid väiksemaid punkti (pikseli) mõõtmeid ja kõrgemat eraldusvõimet kui need on rubriigi 8528 videomonitoridel ja teleritel […]” (
4
).
C. Kombineeritud nomenklatuuri selgitavad märkused
9.
Komisjoni väljatöötatud kombineeritud nomenklatuuri selgitavad märkused, mida kohaldati asjaolude asetleidmise hetkel, (
5
) sätestavad alamrubriigi 84716090 kohta järgmist:
„Sellesse alamrubriiki kuuluvad kuvarid, mida saab kasutada üksnes automaatsete andmetöötlusseadmete väljundseadmetena.
Nende seadmetega ei saa reprodutseerida kujutist kodeeritud signaalist (liitvideosignaalist).”
D. Määrus nr 754/2004
10.
Komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 754/2004 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris (
6
) on alamrubriiki 82582190 klassifitseeritud kaks toodet, mida on kirjeldatud järgmiselt:
„1.
Värviline plasmaekraan diagonaaliga 106 cm (üldmõõtmed 104 (L) × 64,8 (K) × 9,5 (S) cm) eraldusvõimega 852 × 480 pikslit.
Seadmel on järgmised liidesed:
—
RGB-pistmik,
—
DVI-pistmik [digital visual interface],
—
juhtpistmik.
RGB-pistmiku kaudu kuvab seade vahetult automaatselt andmetöötlussüsteemilt tulevat teavet.
DVI-pistmiku kaudu kuvab seade automaatselt andmetöötlussüsteemilt või mujalt, näiteks DVD-seadmelt või videomänguseadmelt tuuneri kaudu tulevat teavet.
2.
Värviline plasmaekraan diagonaaliga 106 cm (üldmõõtmed 103 (L) × 63,6 (K) × 9,5 (S) cm) eraldusvõimega 1024 × 1024 pikslit ja äravõetavate kõlaritega.
Seadmel on järgmised liidesed:
—
DVI-pistmik [digital visual interface],
—
juhtpistmik.
DVI-pistmiku kaudu kuvab seade automaatselt andmetöötlussüsteemilt või mujalt, näiteks DVD-seadmelt või videomänguseadmelt tuuneri kaudu tulevat teavet.”
11.
Nimetatud klassifikatsiooni puhul toodud põhjendus – mõlema kõnealuse toote puhul ühesugune – on järgmine:
„Klassifikatsiooni määravad koondnomenklatuuri tõlgendamise üldreeglid 1 ja 6 ning CN-koodide 8528, 852821 ja 85282190 sõnastus. [Klassifikatsiooni määravad kombineeritud nomenklatuuri üldreeglid 1 ja 6 ning KN-koodide 8528, 852821 ja 85282190 sõnastus.]
Klassifikatsioon alarubriigi 847160 järgi ei ole võimalik, sest kuvar ei ole ette nähtud ainult või peamiselt arvutikasutuseks (vt peatüki 84 märkus 5).
Samuti ei saa toodet klassifitseerida rubriigi 8531 alla [klassifitseerida rubriiki 8531], sest selle funktsioon ei ole visuaalne signaalimine (vt harmoneeritud süsteemi selgitav märkus rubriigi 8531 kohta, punkt D)”. [Täpsustatud tõlge]
III. Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
12.
Kamino importis 2004. aasta augustis partii värvimonitore, mille mudel on BenQ FP231W ja millel on järgmised omadused: diagonaali pikkus 23 tolli (58,42 cm), maksimaalne resolutsioon 1920 × 1200 pikslit, kuvasuhe 16:10, heledus 250 cd/m2, kontrastsus 500:1, 16,7 miljonit värvi, piksli suurus 0,258 mm. Monitoril on peale audioväljundi (
7
) järgmised liidesed: D-sub (VGA), DVI-D, USB, S-video ja liitvideo.
13.
Madalmaade toll leidis, et kõnesolev monitor tuleb klassifitseerida 2004. aasta KN alamrubriiki 85282190. Kamino omakorda arvab, et see toode tuleb klassifitseerida 2004. aasta KN rubriiki 8471.
14.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus, kelle kui viimase kohtuastme poole vaidluse lahendamiseks pöörduti, pidas vajalikuks esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas kombineeritud nomenklatuuri grupi 84 märkust 5 komisjoni 11. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1789/2003 I lisaga kehtestatud redaktsioonis tuleb tõlgendada nii, et värvimonitori, mis on võimeline taasesitama signaale nii KN-i rubriigis 8471 nimetatud automaatsetest andmetöötlusseadmetest kui ka teistest allikatest, ei saa klassifitseerida KN-i rubriiki 8471?
2.
Kui esimeses küsimuses nimetatud värvimonitori klassifitseerimine KNi rubriiki 8471 ei ole välistatud, siis milliste asjaolude alusel tuleb otsustada, kas monitori puhul on tegemist üksnes või peamiselt automaatsetes andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi plokiga?
3.
Kas komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 754/2004 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris kohaldamisala hõlmab ka kõnealust monitori, ning kui see on nii, siis kas see määrus on kehtiv, arvestades esimese kahe küsimuse vastuseid?”
IV. Esimene eelotsuse küsimus
15.
Esimeses eelotsuse küsimuses tahab eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas 2004. aasta KN-i grupi 84 märkus 5 peaks välistama selle, et nimetatud grupi 84 rubriiki 8471 klassifitseeritakse monitor, mis peale signaalide arvutist on võimeline taasesitama ka signaale teistest allikatest. Kuigi siseriiklik kohus ei märgi seda sõnaselgelt küsimuse tekstis, on selge ja seda ka eelotsusetaotluse põhjenduste järgi, et viidatakse täpsemalt märkuse 5 punktile B.
A. Poolte argumendid
16.
Kamino väidab, et üldiselt ei ole ega ole kunagi olnud olemas monitore, mis on võimelised töötama üksnes koos arvutiga, sest kui kasutada sobivaid ühendamistarvikuid, võib ükskõik missugune monitor esitada kujutisi erinevatest allikatest. (
8
)
17.
Järelikult viiks komisjoni ja Madalmaade tolli seisukoht, mille kohaselt välistaks võimalus ühendada monitor mõne muu seadmega peale arvuti selle monitori klassifitseerimise rubriiki 8471, niisuguse tulemuseni, et ühtegi monitori ei saaks klassifitseerida sellesse tollirubriiki, ning see oleks absurdne.
18.
Teisalt ei oleks kõnesoleva monitori klassifitseerimine rubriiki 8471 välistatud ka grupi 84 märkuse 5 punkti E alusel, sest sellel monitoril ei ole muud spetsiifilist funktsiooni kui andmetöötlus. (
9
)
19.
Grupi 84 märkuse 5 punktis B ei ole informaatikaseadmete hulka liigitamiseks omakorda nõutud, et arvuti lisaseadmed oleksid mõeldud kasutamiseks üksnes seoses arvutitega. Et kõnesolevas õigusnormis on nõutud, et lisaseadmed oleksid „üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi”, ei ole võimalus kasutada neid mujal kui andmetöötlussüsteemis põhimõtteliselt vastuolus klassifitseerimisega gruppi 84. (
10
)
20.
Pealegi nõustus komisjon ühel teisel juhul sõnaselgelt, et mõned monitorid, mis on teoreetiliselt võimelised taasesitama audio- ja videosignaale, mis ei pärine arvutilt, võib klassifitseerida rubriiki 8471. Seda tehti eelkõige klassifitseerimismääruses nr 2171/2005. (
11
)
21.
Seega ei välista 2004. aasta KN-i grupi 84 märkus 5, et värvimonitor, mis on võimeline edastama signaale nii arvutist kui ka muudest allikatest, klassifitseeritakse rubriiki 8471.
22.
Madalmaade valitsus väidab, et üldiselt ei saa monitori, mis on võimeline taasesitama kujutisi nii arvutist kui ka muudest allikatest, näiteks DVD-seade või mängukonsool, klassifitseerida rubriiki 8471, vaid see tuleb vastupidi klassifitseerida 2004. aasta KNi rubriiki 8528. (
12
)
23.
Teiseks ei saa niisugune monitor nagu kõnesolev, millel on sellised liidesed nagu D-sub, DVI-D, USB, S-video ja liitvideo ning audioväljund, kuuluda rubriiki 8471, sest seda ei saa pidada üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavaks. (
13
)
24.
Komisjon peatub omakorda eelkõige kõnesolevate monitoride omadustel, välistades seisukoha, et need on mõeldud kasutamiseks „üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis”, sest tänu nende tehnilistele omadustele saab neid kergesti kasutada mitmeks otstarbeks. (
14
)
25.
Nende monitoride klassifitseerimine 2004. aasta KNi gruppi 84 on välistatud ka selle grupi märkuse 5 punkti E kohaselt, sest monitorid täidavad lisaks „muud spetsiifilist funktsiooni kui andmetöötlus”. (
15
)
26.
Üldisemalt arvab komisjon, et see, kui monitor on võimeline taasesitama signaale muudest allikatest peale arvuti, välistab selle klassifitseerimise 2004. aasta KN-i rubriiki 8471. (
16
)
B. Õiguslik hinnang
1. Sissejuhatavad märkused
27.
Nii Madalmaade valitsus kui ka komisjon on esitanud esimese eelotsuse küsimuse kohta põhjalikud kaalutlused, mis käsitlevad kõnesolevate monitoride konkreetseid omadusi, väitmaks, et nendel monitoridel ei ole omadusi, mis neil peaksid olema selleks, et need võiks klassifitseerida 2004. aasta KN-i rubriiki 8471.
28.
Märgin siiski, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei palu oma esimeses küsimuses Euroopa Kohtul näidata ära tariifirubriiki, mille alla kõnesolevad tooted tuleks liigitada. Küsimus puudutab hoopis üldisemalt seda, kuidas tuleks tõlgendada 2004. aasta KNi grupi 84 märkust 5.
29.
Seda küsimust analüüsides hoidun siiski käsitlemast argumente, mille pooled esitasid kõnesolevate toodete iseärasuse kohta, ning piirdun sellega, et tõlgendan viidatud märkust 5. Igal juhul võib poolte argumente klassifitseeritavate toodete omaduste kohta arvesse võtta, arutades teist eelotsuse küsimust, kuigi ka selles ei palu siseriiklik kohus – nagu hiljem näeme – Euroopa Kohtul teha otsust toodete klassifitseerimise konkreetsete eeskirjade kohta, vaid ka seekord anda ainult üldised juhised.
2. Küsimuse sisu
30.
Madalmaade valitsus ja komisjon on selles küsimuses võtnud seisukoha – ilmse eesmärgiga teha vaidlusele lõpp juba vastusega esimesele küsimusele –, mille järgi toob ainuüksi see, kui monitor on võimeline edastama kujutisi muudest allikatest peale arvuti, kaasa vajaduse välistada selle monitori klassifitseerimine 2004. aasta KN-i gruppi 84. (
17
)
31.
Mulle tundub, et seda seisukohta ei saa siiski toetada.
32.
2004. aasta KN-i grupi 84 märkuse 5 punkti B sõnasõnaline sisu on selge: selleks et arvuti lisaseadet (ja seega ka monitori) saaks pidada andmetöötlussüsteemi lahutamatuks osaks, mis tuleb seega klassifitseerida gruppi 84, ei ole nõutud, et seda lisaseadet saaks teoreetiliselt kasutada üksnes sellise süsteemi osana. Mida tegelikult nõutakse, on see, et lisaseade oleks „üksnes või peamiselt automaatsetes andmetöötlussüsteemides kasutatavat tüüpi” (kohtujuristi kursiiv).
33.
Madalmaade valitsuse ja komisjoni esitatud tõlgendus tähendaks, et õigusnormi tekstist kõrvaldatakse väljend „või peamiselt”, ega ole seepärast vastuvõetav. Ka ploki, mis on mõeldud kasutamiseks „peamiselt”, kuigi mitte eranditult koos arvutiga, võib seega klassifitseerida infotehnoloogia tooteks.
34.
Madalmaade valitsuse ja komisjoni esitatud seisukoht põhineb ideel, mis on tõenäoliselt seotud praktiliste raskustega määrsõna „peamiselt” konkreetse ulatuse kindlaksmääramisel, eriti lähtudes Euroopa Kohtu praktikast, milles tariifse klassifitseerimise puhul kaldutakse tugevalt eelistama toodete konkreetseid ja objektiivselt hinnatavaid omadusi. (
18
)
35.
Võimalikud raskused viidatud õigusnormi kohaldamisel ei tohi siiski viia selleni, et eiratakse selle ühte olulist elementi. Nende probleemide lahendus selgub tegelikult hiljem – ja seda võib analüüsida niisugustes piirides, nagu Euroopa Kohtul palutakse otsus teha – antud juhul teise eelotsuse küsimuse käsitlemisel.
3. Grupi 84 märkuse 5 punkti E võimalik asjakohasus
36.
Arvan, et komisjoni argument, mille kohaselt on kõnesolevate monitoride klassifitseerimine 2004. aasta KN-i gruppi 84 välistatud ka selle grupi märkuse 5 punkti E järgi, väärib ainult põgusat tähelepanu.
37.
Selles osas märgin kõigepealt, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei palu Euroopa Kohtul otsustada, kas käesoleval juhul kohaldatakse seda õigusnormi.
38.
Igal juhul arvan, et viidatud märkuse 5 punkt E võib välistada seadme klassifitseerimise KN-i gruppi 84 üksnes juhul, kui „muu[…] spetsiifili[ne] funktsioon[…] kui andmetöötlus” on kõnesoleva seadme ainus otstarve. Vastasel juhul on oht, et mõned tooted klassifitseeritakse nende täiesti teisejärgulise, kui mitte tähtsusetu otstarbe alusel. (
19
)
39.
Seega näib mulle, et käesoleval juhul ei saa kohaldada märkuse 5 punkti E. Ühest küljest on Euroopa Kohus juba kinnitanud, et monitori omadus, mis seisneb kujutiste taasesitamises arvutist, ei saa olla „spetsiifiline funktsioon” eespool näidatud tähenduses. (
20
) Kuigi pooled ei ole ühel nõul otstarvete osas, mis kõnesolevale monitorile võib omistada, ei väida ükski neist teisest küljest, et võimalikud on vaid otstarbed, mis ei ole seotud andmetöötlusega (ehk teiste sõnadega „arvutiga mitte seotud” otstarbed).
4. Harmoneeritud süsteemi ja KN-i selgitavad märkused
40.
Jääb veel kontrollida, kas käesoleval juhul tuleb kõnesolevate monitoride klassifitseerimine 2004. aasta KN-i rubriiki 84 välistada harmoneeritud süsteemi ja KN-i selgitavate märkuste alusel.
a) Harmoneeritud süsteemi rubriigi 8471 selgitav märkus
41.
Kõigepealt tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on selgitavad märkused küll olulised, kuid ei ole ühelgi juhul õiguslikult siduvad ega tohi minna vastuollu harmoneeritud süsteemi ja KN-i sisuga. (
21
)
42.
Mis puudutab harmoneeritud süsteemi rubriigi 84.71 selgitavat märkust, siis nendin, et seda märkust, mis pärineb lisaks rohkem kui kaks aastat varasemast ajast kui põhikohtuasja asjaolud (infotehnoloogia valdkonnas piisav aeg, et muuta turustatavate toodete raamistikku lausa oluliselt), võib tõlgendada ka nii, et see ei puuduta kõiki monitore, mis kuuluvad rubriiki 84.71, vaid ainult ühte osa nendest. Seda näitab selle märkuse algus, mille kohaselt andmetöötlussüsteemi „[k]oostisosadeks loetakse ka arvutikuvareid”. Niisugusel juhul võib olla muid ekraane, mis ei ole küll „arvutikuvarid”, kuid mille võib siiski klassifitseerida rubriiki 84.71.
43.
Nõustudes sellegipoolest, et kõnesoleva selgitava märkuse eesmärk on tegelikult anda ammendav teave monitoride kohta, mis tuleb arvata rubriiki 84.71, on vaja märkida järgmist. Nõnda tõlgendatuna põhineb selgitav märkus eeldusel – mille ekslikkusele ma juba viitasin –, et rubriiki 84.71 võib klassifitseerida ainult need monitorid, mida saab ühendada üksnes arvutiga. Teiste sõnadega ei ole selgitavas märkuses arvestatud ka võimalust, mis harmoneeritud süsteemi tekstis seevastu on selgelt ette nähtud, et on olemas niisugune monitor, mille võib klassifitseerida rubriiki 84.71, sest seda võib kasutada – kuigi mitte peamiselt – muul viisil kui „seoses arvutitega” (
22
). Nõnda tõlgendatuna ei saa märkust seega kohaldada, sest see on vastuolus harmoneeritud süsteemi enese sõnastusega.
44.
Märgin lisaks, et teiste tehniliste omaduste osas, mis kõnesolev selgitav märkus rubriiki 84.71 kuuluvate monitoride puhul välja toob, tundub käesolevas kohtuasjas vaadeldav toode täielikult nendele vastavat.
b) KN-i alamrubriigi 84716090 selgitav märkus
45.
Ka 2004. aasta KN-i alamrubriigi 84716090 suhtes kohaldatav selgitav märkus ei võimalda välistada kõnesolevate monitoride klassifitseerimist sellesse rubriiki.
46.
Nimelt on see selgitav märkus näitlik/inklusiivne, mitte ammendav. Teiste sõnadega kirjeldab see konkreetset tootegruppi, mis kuulub kõnesolevasse alamrubriiki, kuid ei välista, et teised tooted, mis kirjeldatutest erinevad, võib samuti sellesse alamrubriiki klassifitseerida. See tuleneb üsna ilmselgelt selle märkuse sõnastusest (
23
).
5. WTO lepingu mõju infotehnoloogiatoodetega kauplemisele
47.
Siiani esitatud kaalutlused leiavad veelgi kinnitust, kui arvestada WTO infotehnoloogiatoodetega kauplemise lepingut.
48.
Ei tohi unustada, et lõpuks on kõnesolevate toodete klassifitseerimise probleemi keskmes küsimus, kas vastavalt KN-i rubriigile, millesse need klassifitseeritakse, võib nendelt toodetelt võtta tollimaksu või mitte.
49.
Täpsemalt on arvutikaupade puhul tollimaksu kohaldamine üldiselt välistatud vastava lepingu kohaselt, millega on Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames ühinetud tulenevalt ministrite 13. detsembri 1996. aasta deklaratsioonist infotehnoloogiatoodetega kauplemise kohta. Nõukogu võttis selle lepingu üle . aasta otsusega 97/359/EÜ infotehnoloogiatoodete tollimaksude kaotamise kohta. (
24
)
50.
Üldiselt kalduvad komisjon ja mõned liikmesriigid kõnesolevat lepingut tõlgendama kitsendavalt, piirates maksimaalselt toodete ringi, millele see tagab tollimaksust vabastamise.
51.
Kuigi WTO lepingute vahetu kohaldamine ühenduse õiguses on üsna problemaatiline, (
25
) arvan ma, et vastavalt kooskõlalise tõlgendamise kohustusele (
26
) tuleb KN-i tõlgendamisel nõuetekohaselt arvesse võtta, et see leping soosib selgelt tollimaksust vabastatud infotehnoloogiatoodete vaba liikumist. (
27
)
6. Mõnda tüüpi monitoride tollimaksu ühepoolne vabatahtlik peatamine
52.
Vedelkristallmonitoride ühese klassifitseerimise raskust on tunnistanud isegi ühenduse seadusandja. 2005. aastast alates on kõik värvipildiga vedelkristallmonitorid, mille diagonaali pikkus on 48,5 cm (umbes 19 tolli) või väiksem ja kuvasuhe 4:3 või 5:4, tollimaksust vabastatud. (
28
) Niisugune ühepoolset laadi valik tehti praktiliste raskuste tõttu määrata kindlaks kõnesolevate toodete peamine otstarve, samuti tõdemuse põhjal, mille kohaselt „[k]aubandusstatistikast nähtub, et vedelkristalltehnoloogial põhinevaid 48,5 cm või väiksema ekraani diagonaaliga monitore, mille kuvasuhe on 4:3 või 5:4, kasutatakse peamiselt automaatsete andmetöötlusmasinate väljundseadmetena” (
29
).
53.
See vabatahtlik peatamine ei olnud põhikohtuasja asjaolude asetleidmise ajal veel jõustunud ja igal juhul ei vasta käesolevas menetluses vaadeldavate monitoride tehnilised omadused nende toodete omadele, mille puhul on tollimaks peatatud (neil on nimelt veidi suuremad mõõtmed ja teistsugune kuvasuhe).
54.
Märgin siiski, et määrus nr 493/2005 näitab selgelt, et monitore ei saa klassifitseerida lihtsustavalt, ning ka eriti seda, et on tarvis tunnistada tõsiasja, et mõningaid ekraane, mis on teoreetiliselt võimelised taasesitama signaale muudest allikatest peale arvuti, võib siiski konkreetselt täiesti ülekaalukalt kasutada „seoses arvutitega”.
7. Järeldus esimese küsimuse kohta
55.
Seega arvan, et esimesele eelotsuse küsimusele tuleb vastata, et 2004. aasta KN-i grupi 84 märkust 5 on vaja tõlgendada nii, et kui värvimonitor on võimeline taasesitama signaale nii automaatsest andmetöötlusseadmest kui ka muudest allikatest, ei ole ainult sellel põhjusel välistatud tema klassifitseerimine 2004. aasta KN-i rubriiki 8471.
V. Teine eelotsuse küsimus
56.
Teises eelotsuse küsimuses tahab eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, missugused on juhul, kui kõnesoleva monitori klassifitseerimine 2004. aasta KN-i rubriiki 8471 ei ole välistatud, need elemendid, mis võimaldavad teha kindlaks, kas niisugune monitor vastab märkuse 5 punktis B infotehnoloogiatoodete klassifitseerimiseks toodud nõuetele.
A. Poolte argumendid
57.
Kamino väidab, et tegemaks kindlaks, kas monitor on üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi, on vaja võtta arvesse otstarvet, milleks toode on kas eranditult või peamiselt mõeldud.
58.
Käesoleval juhul võimaldab mitu objektiivset tegurit asuda seisukohale, et kõnesolevad monitorid tuleb klassifitseerida 2004. aasta KN-i gruppi 84. Need on eelkõige piksli suurus (dot pitch), resolutsioon, kuvasuhe 16:10, VGA- ja DVI-liideste olemasolu ning kaugjuhtimispuldi, SCART-liidese, TV-tuuneri ja kanalivahetusnuppude puudumine. (
30
)
59.
Nii Madalmaade valitsus kui ka komisjon arvavad seevastu omalt poolt, et võttes arvesse vastust, mille nemad soovitavad esimesele küsimusele anda, ei ole teisele vaja vastata.
60.
Hoolimata sellest põhimõttelisest seisukohast esitasid need pooled esimese eelotsuse küsimuse analüüsimise raames ka mõned kaalutlused, mis tunduvad olevat loogiliselt seotud pigem teise küsimusega.
61.
Eelkõige märkis Madalmaade valitsus, et tema arvates ei saa monitori, millel on niisugused konkreetsed omadused nagu käesoleval juhul vaadeldavad, pidada üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi monitoriks: seda eriti arvestades liideseid, mis sellel seadmel on (D-sub, DVI-D, USB, S-video, liitvideo, audioväljund). (
31
)
62.
Madalmaade valitsuse sõnul, kes avaldas selle kohta oma arvamust Euroopa Kohtu esitatud küsimustele vastates, peavad monitori võimalikud „arvutiga mitte seotud” otstarbed olema „puhtalt teoreetilised”, et seda saaks klassifitseerida rubriiki 8471.
63.
Komisjon omalt poolt märkis, et lauset „üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi” 2004. aasta KN-i grupi 84 märkuse 5 punktis B tuleb käsitada viitavana mitte seadme kasutustüübile, vaid otstarvetele, mida see täidab. (
32
) Lisaks võimaldavad kõnesoleva monitori tehnilised omadused ning eelkõige selle mõõtmed, resolutsioon ja heledus seda väga hästi kasutada muul viisil kui seoses arvutitega, nii et on välistatud, et märkuse 5 punkti B alapunktis a nimetatud tingimus on täidetud. (
33
)
B. Õiguslik hinnang
64.
Ka selles küsimuses – mis on kolmest esitatust tõenäoliselt kõige delikaatsem – on tarvis, et Euroopa Kohus annaks mõned üldised juhised kombineeritud nomenklatuuri tõlgendamise kohta. Eelkõige palutakse Euroopa Kohtul selgitada, milline on 2004. aasta KN-i grupi 84 märkuse 5 punkti B alapunkti a täpne tähendus ning konkreetsemalt seda, missuguseid näitajaid tuleb võtta arvesse, tehes kindlaks, kas toode vastab viidatud õigusnormis ette nähtud tingimustele.
65.
Et Euroopa Kohtul ei paluta näidata ära kombineeritud nomenklatuuri täpset rubriiki, millesse kõnesolevad monitorid tuleb klassifitseerida, jääb see konkreetne otsus eelotsusetaotluse esitanud kohtu pädevusse, kes peab selle tegema Euroopa Kohtu juhiseid järgides.
66.
Selles küsimuses tõstatatud keskne probleem seisneb selles, et tuleb defineerida määrsõna „peamiselt” (
34
). Samal ajal kui eelneva adverbi „üksnes” tõlgendamisel ei teki erilisi kahtlusi, on termin „peamiselt” mõttelt palju vähem ühetähenduslik.
67.
Kuna on täiesti ilmne, et seda määrsõna ei ole võimalik tõlgendada matemaatiliselt/protsentuaalselt (näidates näiteks ära, et monitori tuleb koos arvutiga kasutada 80% ulatuses kogukasutusest), teen Euroopa Kohtule ettepaneku tõlgendada mõistet „peamine otstarve” kui mõiste „tavapärane otstarve” sünonüümi.
68.
Mulle tundub nimelt, et mõistet „tavapärane otstarve” on võimalik kohaldada konkreetsete juhtumite suhtes nii, et mitmetähenduslikkuse oht on väiksem.
69.
Pealegi arvan, et õigusnormis kasutatud väljend „peamiselt” ei viita toote kasutusaja jaotusele, vaid pigem selle kõige sagedasemale otstarbele. Teiste sõnadega peab tõlgendaja näitama ära mitte toote iga otstarbe protsenti juhul, kui seda kasutatakse mitmel viisil, vaid lihtsalt selle toote „tüüpilise” või „tavapärase” otstarbe.
70.
Seega on tarvis, et tõlgendaja kontrolliks konkreetsel juhul, missugune on igal vaadeldava toote otstarve, milleks see mõistliku hinnangu järgi mõeldud on.
71.
Ka minu pakutud tõlgenduse puhul, ja kui me soovime seega võtta arvesse kõnesoleva toote tavapärast otstarvet, esineb siiski lisaks see probleem, et tuleb teha kindlaks, millised on konkreetselt need näitajad, mida sellise analüüsi korral kasutada.
72.
Ma arvan, et ei ole kahtlust, et peamiseks näitajaks, mida sellega seoses arvesse tuleb võtta, on toote tehnilised omadused. Kõnesolevate monitoride puhul on need omadused ilmselgelt resolutsioon, kuvasuhe (ekraani laiuse ja kõrguse suhe), olemasolevad liidesed (
35
), kõrguse ja kalde reguleerimise võimalus, konkreetsete ergonoomiliste omaduste olemasolu, mille eesmärk on soodustada kasutamist „kirjutuslaua” ääres jne – omadused, mida peab analüüsima eelotsusetaotluse esitanud kohus, et teha kindlaks, kas toote tavapärane otstarve on kasutamine automaatses andmetöötlussüsteemis.
73.
Problemaatilisem näib võimalus kasutada toote tavapärase otstarbe kindlakstegemisel selle kaubanduslikku otstarvet või teiste sõnadega selle toote „sihtotstarvet”. Minu meelest tuleb niisugune võimalus välistada.
74.
On nimelt ilmne, et omistades tähtsust niisugustele näitajatele nagu toote deklareeritav otstarve, mis on märgitud selle pakendile või toodud ära reklaamteabes, on eksituste oht suurem. Mitmes valdkonnas ei ole nimelt üldse harvad toodete juhtumid, mida näiteks müügikeeldude eiramiseks või tootja vastutuse välistamiseks esitletakse pettuslikult nii, nagu oleksid need mõeldud muudeks otstarveteks kui tegelikud, ja vaatamata sellele, et avalikkus teab väga hästi, milline on nende toodete tegelik otstarve.
75.
Äsja esitatud seisukoht tundub mulle pealegi olevat kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga, kes nõustus küll põhimõtteliselt sellega, et toote otstarvet võib tariifsel klassifitseerimisel arvesse võtta, kuid rõhutas siiski, et see otstarve peab tulenema konkreetsetest objektiivsetest näitajatest. (
36
)
76.
Ma ei pea põhjendatuks argumenti, mida eelkõige komisjon kohtuistungil kordas ning mille kohaselt ei oma otstarve, milleks toode on mõeldud, selle klassifitseerimisel tähtsust. Esiteks märgin, et sellessamas 2004. aasta KN-i grupi 84 märkuse 5 punktis B räägitakse toote „kasutatavusest” (selles mainitakse tooteid, mis on „üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi”; kohtujuristi kursiiv). Teiseks märgin, et me räägime siin toote otstarbest, mis tootel on selle objektiivsete omaduste tõttu: see on niisiis omakorda objektiivne näitaja ega ole muutuja, mis on subjektiivne või seotud selle toote turustamise viisidega.
77.
Seepärast teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata teisele eelotsuse küsimusele nii, et kinnitamaks, et toode on „üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi” 2004. aasta KN-i grupi 84 märkuse 5 punkti B alapunkti a tähenduses, on vaja kontrollida, kas selle toote tavapärane otstarve on selle kasutamine automaatses andmetöötlussüsteemis. Selleks tuleb hindamisel igal üksikjuhtumil eraldi arvesse võtta asjaomase toote kõiki objektiivseid omadusi.
VI. Kolmas eelotsuse küsimus
78.
Kolmandas ja viimases eelotsuse küsimuses tahab eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas kõnesolevad monitorid kuuluvad määruse nr 754/2004 kohaldamisalasse; jaatava vastuse korral küsib see kohus lisaks, kas see määrus on kehtiv.
A. Poolte argumendid
79.
Kamino, kes vahetab ära eelotsusetaotluse esitanud kohtu tõstatatud probleemide järjekorra, väidab kõigepealt, et määrus nr 754/2004 on ebaseaduslik põhjusel, et selles on näidatud ära komisjoni selge kavatsus takistada igal juhul seda, et KN-i rubriiki 8471 klassifitseeritakse ükskõik missugune monitor, mis on võimeline taasesitama signaale muudest allikatest peale arvuti, ning seetõttu läheb see vastuollu KN-i endaga ning üldisemalt harmoneeritud süsteemi ja kohustustega, mis ühendus on selles osas võtnud. (
37
)
80.
Isegi kui kõnesolev määrus on õiguspärane, ei ole see igatahes kohaldatav käesoleva juhtumi suhtes, sest selles käsitletakse tooteid, mis on siin vaadeldavatest hoopis erinevad. (
38
)
81.
Madalmaade valitsus arvab vastupidi, et nimetatud määrus on kehtiv ja seda võib kohaldada ka kõnesolevate monitoride suhtes vahetult või äärmisel juhul analoogia alusel. (
39
)
82.
Komisjon leiab seevastu, et lähtudes vastusest esimesele küsimusele, ei ole vaja kolmandale vastata.
B. Õiguslik hinnang
83.
Ma arvan, et komisjoni määrust nr 754/2004 ei saa kohaldada kõnesolevate monitoride suhtes järgmistel põhjustel.
84.
Kõigepealt tuleb selle määruse vahetu kohaldamine välistada seepärast, et siin vaadeldavate monitoride ja määruses klassifitseeritavate ekraanide vahel esineb märkimisväärseid tehnilisi erinevusi.
85.
Määruses nr 754/2004 on nende tariifse klassifitseerimise eesmärgil arvesse võetud kahte plasmaekraani, mille diagonaali pikkus on 106 cm (umbes 42 tolli) ja resolutsioon vastavalt 852 × 480 ja 1024 × 1024 pikslit.
86.
Juba nende kahe näitaja põhjal selgub, et meil on tegemist toodetega, mis on täiesti erinevad käesolevas menetluses käsitletavatest: tuleb meenutada, et käesolevas kohtuasjas vaadeldavatel monitoridel on palju väiksema mõõtme (23 tolli ehk 58,42 cm) kõrval palju suurem resolutsioon (1920 × 1200 pikslit). See peegeldab lisaks võrreldavate toodete erinevat tehnoloogiat: samal ajal kui vedelkristallmonitori võib tänu selle tehnilistele omadustele kasutada erinevateks otstarveteks, kasutatakse plasmaekraane, mille resolutsioonid on võrreldes nende mõõtmetega üsna väikesed, televisiooni- ja filmisignaalide ning presentatsioonide taasesitamiseks.
87.
Teiselt poolt ei saa nõustuda Madalmaade valitsuse argumendiga, mille ta esitas eelkõige oma märkuste punktis 41 ja mille kohaselt ei kujuta plasmatehnoloogia, mis iseloomustab määruses nr 754/2004 käsitletud monitore, asjakohast näitajat ega takista selle määruse kohaldamist käesolevas vaidluses vaadeldavate monitoride suhtes. Leian nimelt, et selle vastu räägib objektiivne kaalutlus, mille kohaselt on plasma- ja LCD-tehnoloogia erinevad, samuti asjaolu – millega Madalmaade valitsus isegi kohtuistungil nõustus –, et plasmaekraane ei kasutata tavaliselt andmetöötlusseadmete väljundseadmetena. Teiste sõnadega ei ole kõnesolevad tooted üksteist asendavad.
88.
Jääb üle kontrollida, kas määrust nr 754/2004 võib – nagu väidab Madalmaade valitsus oma märkuste punktis 41 – kohaldada siin vaadeldavate monitoride suhtes mitte vahetult, vaid analoogia alusel.
89.
Arvan siiski, et ka sellele tuleb vastata eitavalt.
90.
Kuigi Euroopa Kohus on tõesti üldiselt tunnistanud võimalust kohaldada klassifitseerimismäärust analoogia alusel, on ta seda teinud, täpsustades, et see on võimalik toodete suhtes, mis on selles määruses ette nähtutega „analoogsed”, sest see „aitab kaasa KN-i järjekindlale tõlgendamisele ja ettevõtjate võrdsele kohtlemisele” (
40
). Käesoleval juhul ei saa siiski – nagu nägime – asuda seisukohale, et vaadeldavad vedelkristallmonitorid on kuidagi analoogsed plasmaekraanidega, mida käsitletakse määruses nr 754/2004.
91.
Arvan seepärast, et kolmandale eelotsuse küsimusele tuleb vastata, et vaadeldavad monitorid ei kuulu määruse nr 754/2004 kohaldamisalasse. Järelikult ei ole midagi, mis võimaldaks pidada seda määrust õigusvastaseks.
VII. Ettepanek
92.
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Hoge Raad’i eelotsuse küsimustele järgmiselt:
1.
2004. aasta kombineeritud nomenklatuuri grupi 84 märkust 5 on vaja tõlgendada nii, et kui värvimonitor on võimeline taasesitama signaale nii automaatsest andmetöötlusseadmest kui ka muudest allikatest, ei ole ainult sellel põhjusel välistatud tema klassifitseerimine 2004. aasta kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 8471.
2.
Kinnitamaks, et toode on „üksnes või peamiselt automaatses andmetöötlussüsteemis kasutatavat tüüpi” 2004. aasta kombineeritud nomenklatuuri grupi 84 märkuse 5 punkti B alapunkti a tähenduses, on vaja kontrollida, kas selle toote tavapärane otstarve on selle kasutamine automaatses andmetöötlussüsteemis. Selleks tuleb hindamisel igal üksikjuhtumil eraldi arvesse võtta asjaomase toote kõiki objektiivseid omadusi.
3.
Põhikohtuasjas vaadeldavad monitorid ei kuulu komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 754/2004 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris kohaldamisalasse.
(
1
)	Algkeel: itaalia.
(
2
)	Komisjoni 11. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1789/2003, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (ELT L 281, lk 1; ELT eriväljaanne 02/14, lk 3).
(
3
)	KN-i sätete konteksti ja nende seose kohta harmoneeritud süsteemiga vt 12. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-311/04: ASAD (EKL 2006, lk I-609, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
4
)	Viidatud selgitavad märkused pärinevad 2002. aasta veebruarist. Need on kättesaadavad ainult inglise ja prantsuse keeles, tõlge eesti keelde ei ole seega ametlik.
(
5
)	Euroopa ühenduste kombineeritud nomenklatuuri selgitavad märkused (EÜT C 256, lk 1).
(
6
)	ELT L 118, lk 32; ELT eriväljaanne 02/16, lk 93.
(
7
)	Märgin lisaks, et kuigi eelotsusetaotlusest selgub, et niisugune „audioväljund” on olemas ja pooled ei ole selle olemasolu vaidlustanud, näib tootja veebilehel (www.benq.com) oleva teabega tutvumise järel, et see „audioväljund” on tegelikult 12-voldine pesa kahe välise kõlari elektritoiteks, mille võib kinnitada monitorile, kuid mis signaali saamiseks ühendatakse välise helisignaalide allikaga. Teiste sõnadega öeldes ei näi tootel olevat mingit heliprotsessorit.
(
8
)	Äriühingu Kamino märkuste punkt 41.
(
9
)	Ibidem, punkt 45.
(
10
)	Ibidem, punkt 55.
(
11
)	Komisjoni 23. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2171/2005 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris (ELT L 346, lk 7). Eelkõige on selles määruses rubriiki 8471 klassifitseeritud LCD-monitor, mille diagonaali pikkus on 15 tolli, resolutsioon 1024 × 768 pikslit ja millel on ainult üks liides: D-sub. Komisjon põhjendas sellist liigitamist muu hulgas järgmiselt: „Monitori kavandatav kasutus on signaalide vastuvõtmine arvuti keskprotsessorilt. Toode on ka võimeline taasesitama video- ja helisignaale. Arvestades selle suurust ning piiratud võimet võtta vastu signaale muudest allikatest kui arvutid kaardi abil, millel ei ole videotöötlusfunktsioone, on siiski tegemist üksnes või peamiselt sellist tüüpi tootega, mida kasutatakse automaatsetes andmetöötlussüsteemides.”
(
12
)	Madalmaade valitsuse märkused, punkt 34.
(
13
)	Ibidem, punkt 36.
(
14
)	Komisjoni märkused, punktid 28–36.
(
15
)	Ibidem, punkt 37.
(
16
)	Ibidem, punkt 39.
(
17
)	See ilmneb eriti – nagu juba eespool mainisin – Madalmaade valitsuse märkuste punktist 34 ja komisjoni märkuste punktist 39. Märgin lisaks, et samad pooled on siiski esitanud ka argumente, mis näitavad seda küll selgelt, kuid lähtuvad eeldusest, et ainuüksi sellest, et monitor on võimeline esitama videosignaale, mis ei pärine arvutist, ei piisa, et välistada selle klassifitseerimist gruppi 84; nimetatud gruppi klassifitseerimiseks on vaja, et see „alternatiivne” või „hilisem” funktsioon ei oleks ainult kõrvalise tähtsusega või teoreetiline (vt nt Madalmaade valitsuse märkuste punkt 36 ja komisjoni märkuste punkt 36). Vt selle kohta üksikasjalikumalt teise eelotsuse küsimuse analüüsi.
(
18
)	Vt nt 26. septembri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-42/99: Eru Portuguesa (EKL 2000, lk I-7691, punkt 13); . aasta otsus kohtuasjas C-396/02: DFDS (EKL 2004, lk I-8439, punkt 27) ja . aasta otsus kohtuasjas C-445/04: Possehl Erzkontor (EKL 2005, lk I-10721, punkt 19). Vt ka käesoleva ettepaneku punkt 75 tagapool.
(
19
)	Viitan siin probleemi üksikasjalikuma käsitluse osas oma ettepanekule liidetud kohtuasjades C-362/07 ja C-363/07: Kip Europe jt, mille ma esitasin 17. juulil 2008 (punktid 50–69).
(
20
)	19. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas C-11/93: Siemens Nixdorf (EKL 1994, lk I-1945, punkt 16).
(
21
)	Vt nt 19. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C-229/06: Sunshine Deutschland Handelsgesellschaft (EKL 2007, lk I-3251, punkt 27); . aasta otsus kohtuasjas C-142/06: Olicom (EKL 2007, lk I-6675, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika) ja . aasta otsus kohtuasjas C-312/07: JVC France (EKL 2008, lk I-4165, punkt 34).
(
22
)	Harmoneeritud süsteemi selgitavate märkuste praegune redaktsioon, mis pärineb 2007. aastast, osutub vastupidi veidi avatumaks. Rubriiki 8528, millesse on praegu klassifitseeritud kõik monitorid, käsitlevas märkuses on nimelt öeldud, et üksnes või peamiselt koos arvutiga kasutamiseks mõeldud monitoride (mis tuleb klassifitseerida alamrubriiki 8528.41) hulka „kuuluvad” need, mida saab ühendada ainult arvutiga. Seega ei ole välistatud, et sellesse rubriiki võib klassifitseerida ka muid monitore.
(
23
)	Selgitavate märkuste mõnes keeleversioonis on viidatud märkuse mitteammendav laad välja toodud määrsõnaga. Itaaliakeelses tekstis on näiteks märgitud, et sellesse rubriiki kuuluvad „specialmente” kõik monitorid, mis on suutelised töötama ainult koos arvutiga; prantsuskeelses tekstis on kasutatud sõna „notamment”, hispaaniakeelses „especialmente”. Teistes keeleversioonides määrsõna seevastu puudub, isegi kui lausete sõnastus näib siiski viitavat ka nendel juhtudel sellele, et tooteid, mis kuuluvad rubriiki 84716090, ei ole juhistes ammendatud. Eelkõige ingliskeelses versioonis on kinnitatud, et „[t]his subheading includes visual display units which can only be used as output units for an automatic data-processing machine”, saksakeelses, et „[h]ierher gehören Datensichtgeräte, die nur als Ausgabeeinheiten von automatischen Daten-verarbeitungsmaschinen verwendet werden können” ja hollandikeelses, et „[d]eze onderverdeling omvat beeldschermeenheden die uitsluitend kunnen worden gebruikt als uitvoereenheid voor een automatische gegevensverwerkende machine” (kohtujuristi kursiivid).
(
24
)	EÜT L 155, lk 1; ELT eriväljaanne 11/26, lk 3. 2008. aasta mais pöördusid Ameerika Ühendriigid WTO poole, vaidlustades ühenduse tollipraktika muu hulgas niisuguste monitoride osas, millega on tegemist käesolevas kohtuasjas. Käesoleva ettepaneku koostamise ajal on selle kohta kättesaadavad ainult üldised ülevaated ajakirjanduses, nii et küsimuse täpne hindamine pole veel võimalik. Ajakirjanduslikest allikatest selgub ka, et Ameerika Ühendriikide kaebus järgnes Jaapani ja Taiwani samasugustele sammudele.
(
25
)	Euroopa Kohus on korduvalt sedastanud, et võimalus võtta ühenduse õigusakti seaduspärasuse hindamisel aluseks mõni WTO leping sõltub väga rangetest tingimustest: vt mh 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-94/02 P: Biret & Cie vs. nõukogu (EKL 2003, lk I-10565, punktid 55 ja 56 ning seal viidatud kohtupraktika). Euroopa Kohus kinnitas selles, et hindamaks ühenduse õigusakti seaduspärasust mõne WTO lepingu põhjal, on tarvis, et „ühendus on soovinud täita WTO raames võetud teatud kohustust või […] ühenduse õigusakt viitab sõnaselgelt WTO lepingute konkreetsetele sätetele”. KN-i puhul ei näi kumbki nendest tingimustest täidetud olevat.
(
26
)	Vt selle kohustuse kohta üldiselt 24. novembri 1992. aasta otsus kohtuasjas C-286/90: Poulsen (EKL 1992, lk I-6019, punkt 9); . aasta otsus kohtuasjas C-61/94: komisjon vs. Saksamaa (EKL 1996, lk I-3989, punkt 52) ja . aasta otsus kohtuasjas C-341/95: Bettati (EKL 1998, lk I-4355, punkt 20). Konkreetselt TRIPS lepingu kohta, mis asetub WTO süsteemi ja millel on samad omadused, vt . aasta otsus kohtuasjas C-53/96: Hermès International (EKL 1998, lk I-3603, punkt 28); . aasta otsus liidetud kohtuasjades C-300/98 ja C-392/98: Dior jt (EKL 2000, lk I-11307, punkt 47) ja . aasta otsus kohtuasjas C-245/02: Anheuser-Busch (EKL 2004, lk I-10989, punkt 55).
(
27
)	Vt ka minu ettepanek kohtuasjas Kip Europe jt (viidatud 19. joonealuses märkuses), punktid 67–69.
(
28
)	Seda alates nõukogu 16. märtsi 2005. aasta määrusest (EÜ) nr 493/2005, millega muudetakse määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisa (ELT L 82, lk 1). Ettenähtu säilis siiski KN-i järgmistes redaktsioonides: 2008. aastal kehtivas redaktsioonis, mis on toodud komisjoni . aasta määruses (EÜ) nr 1214/2007 (ELT L 286, lk 1), on võrdlusrubriik 85285990.
(
29
)	Määruse nr 493/2005 põhjendus 3.
(
30
)	Kamino märkused, punktid 81–99.
(
31
)	Madalmaade valitsuse märkused, punkt 36.
(
32
)	Komisjoni märkused, punkt 35.
(
33
)	Komisjoni märkused, punkt 36.
(
34
)	Märkuse 5 punkti B erinevad keeleversioonid ei ole selles osas märkimisväärselt erinevad: itaaliakeelne väljend „esclusivamente o principalmente” vastab näiteks prantsuskeelsele „exclusivement ou principalement”, ingliskeelsele „solely or principally”, saksakeelsele „ausshließlich oder hauptsächlich”, hispaaniakeelsele „exclusiva o principalmente” ja hollandikeelsele „uitsluitend of hoofdzakelijk”.
(
35
)	Selles küsimuses märgin, et – vastupidi sellele, mida näivad väitvat Madalmaade valitsus ja komisjon – ei võimalda DVI-liidese olemasolu minu arvates veel iseenesest välistada monitori kasutamist ülekaalukalt „seoses arvutitega”. Seda seepärast, et viimastel aastatel on aina rohkem ja praegu tõenäoliselt enamik arvuteid varustatud just DVI-videoväljundiga, mis on tulnud nimelt VGA-väljundi asemele.
(
36
)	Vt nt 28. märtsi 2000. aasta otsus kohtuasjas C-309/98: Holz Geenen (EKL 2000, lk I-1975, punkt 15); . aasta otsus kohtuasjas C-201/99: Deutsche Nichimen (EKL 2001, lk I-2701, punkt 20); . aasta otsus kohtuasjas C-130/02: Krings (EKL 2004, lk I-2121, punkt 30) ja (eespool 21. joonealuses märkuses viidatud) kohtuotsus Olicom, punkt 18. Märgin lisaks, et . aasta otsuses kohtuasjas C-467/03: Ikegami (EKL 2005, lk I-2389, punkt 24) viitas Euroopa Kohus siiski, kuigi ad adiuvandum, toote müügiedendusviisidele.
(
37
)	Kamino märkused, punktid 100–106.
(
38
)	Ibidem, punkt 107.
(
39
)	Madalmaade valitsuse märkused, punktid 38–42.
(
40
)	Kohtuotsus Krings (viidatud eespool 35. joonealuses märkuses), punkt 35.