62021TJ0415_RES
Kohtuasi T‑415/21
Banca Popolare di Bari SpA
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (neljas koda laiendatud koosseisus) 20. detsembri 2023. aasta otsus
Lepinguväline vastutus – Riigiabi – Abi, mille Itaalia asutused andsid Banca Tercasele – Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks – Aegumine – Jätkuv kahju – Osaline vastuvõetamatus – Eraõiguslikele isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine – Põhjuslik seos
Kahju hüvitamise hagi – Aegumistähtaeg – Tähtaja algus – Jätkuv kahju – Aegumistähtaja kulgemise katkemine – Aegumistähtaeg, mida kohaldatakse ajavahemiku suhtes, mis ületab viit aastat enne aegumist katkestava toimingu kuupäeva
(ELTL artikli 340 teine lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 46 ja artikli 53 esimene lõik)
(vt punktid 28–54 ja 67)
Kahju hüvitamise hagi – Aegumistähtaeg – Tähtaja algus – Kahju, mis ei ole jätkuvalt tekkiv – Arvesse võetav kuupäev – Kuupäev, mil akti kahjustavad tagajärjed ilmnevad isiku jaoks, keda see akt puudutab
(ELTL artikli 340 teine lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 46 ja artikli 53 esimene lõik)
(vt punktid 57–66)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Kahju – Põhjuslik seos – Kumuleeruvad tingimused – Ühe tingimuse puudumine – Kahju hüvitamise hagi tervikuna rahuldamata jätmine
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punktid 70–72)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine – Isikutele õigusi andev õigusnorm – Mõiste – ELTL artikli 107 lõige 1 – Kaasaarvamine – Hea halduse põhimõte – Kaasaarvamine
(ELTL artikli 107 lõige 1, artikli 108 lõige 3 ja artikli 340 teine lõik; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 41)
(vt punktid 75 ja 80–100)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Liidu õiguse piisavalt selge rikkumine – Tingimus, et institutsioon on ilmselgelt ja oluliselt eiranud oma kaalutlusõiguse piire – Komisjoni otsus, millega ekslikult tunnistatakse abi siseturuga kokkusobimatuks ja kohustatakse see tagasi nõudma – Eriti keeruline õiguslik ja faktiline kontekst – Piisavalt selge rikkumise puudumine
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punktid 103–125)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Põhjuslik seos – Tõendamiskoormis – Komisjoni otsus, millega ekslikult tunnistatakse abi siseturuga kokkusobimatuks ja kohustatakse see tagasi nõudma – Kahju, mis tuleneb abi saanud ettevõtja klientide usalduse kaotamisest – Usalduse kaotus, mille on põhjustanud mitu tegurit – Otsese põhjusliku seose puudumine väidetud kahju ja komisjoni käitumise vahel
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punktid 132–153 ja 155–161)
Kokkuvõte
Itaalia pank Banca Popolare di Bari SpA (BPB) teatas 2013. aastal oma huvist ühe teise Itaalia panga – Banca Tercase (edaspidi „Tercas“), kelle suhtes toimus alates 2012. aastast erihaldusmenetlus – kapitali suurendamise vastu. See huvi oli aga seotud tingimusega, et Fondo interbancario di tutela dei depositi (pankadevaheline hoiuste kaitse fond, Itaalia) (edaspidi „FITD“) katab täielikult Tercase varalise puudujäägi.
Itaalia Vabariigi keskpanga heakskiidul sekkus FITD 2014. aastal Tercase toetuseks, kattes viimase negatiivse omakapitali ja andes talle kaks tagatist. Seejärel märkis BPB Tercase kapitali kahe suurendamise käigus aktsiaid.
Euroopa Komisjon leidis 23. detsembri 2015. aasta otsuses (
1
) (edaspidi „Tercase otsus“), et FITD eespool nimetatud sekkumine Tercase toetuseks, kes kuulub alates 1. oktoobrist 2014 täielikult BPB‑le, kujutab endast siseturuga kokkusobimatut abi ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, mille Itaalia Vabariik peab abi saajalt tagasi nõudma.
Ent Üldkohtu 19. märtsi 2019. aasta otsusega (
2
), mis jäeti apellatsiooniastmes muutmata (
3
), tühistati Tercase otsus ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumise tõttu.
BPB palus 28. aprilli 2021. aasta kirjas komisjonil hüvitada Tercase otsusega väidetavalt tekitatud kahju, hinnates kahju suuruseks 228 miljonit eurot. Kuna komisjon jättis selle taotluse rahuldamata, esitas BPB ELTL artikli 340 teise lõigu alusel liidu lepinguvälise vastutuse hagi.
Oma hagi põhjenduseks väitis BPB, et Tercase otsuse tagajärjel vähenes klientide usaldus tema suhtes, mille tõttu ta kaotas hoiuseid ja kliente (saamata jäänud tulu), see otsus tõi kaasa tema maine kahjustamise (mittevaraline kahju) ning sellega kaasnesid kulud otsuse negatiivse mõju leevendamiseks (tegelik kahju).
Üldkohus jättis hagi rahuldamata, täpsustades tingimusi, mis peavad olema täidetud liidu lepinguvälise vastutuse tekkimiseks riigiabi eeskirjade väära kohaldamise tõttu komisjoni poolt.
Üldkohtu hinnang
Kuna komisjon viitas Euroopa Liidu Kohtu põhikirja (edaspidi „Euroopa Kohtu põhikiri“) artiklis 46 liidu lepinguvälise vastutusega seotud hagide esitamiseks ette nähtud viieaastase aegumistähtaja möödumisele (
4
), tuletas Üldkohus meelde, et see tähtaeg hakkab kulgema alles hetkest, mil hüvitamisele kuuluv kahju on tegelikult tekkinud.
Märkides, et 28. aprilli 2021. aasta kirjas komisjonile esitatud kahju hüvitamise nõue kujutab endast aegumist katkestavat toimingut, rõhutas Üldkohus lisaks, et kui tegemist on jätkuva kahjuga, kohaldatakse aegumistähtaega ajavahemiku suhtes, mis ületab viit aastat enne katkestava toimingu kuupäeva, ilma et see mõjutaks hilisematel ajavahemikel tekkinud õigusi.
Sellega seoses täpsustas Üldkohus, et väidetav varaline kahju, mis tuleneb nii hoiuste kui ka BPB klientide kaotusest, on jätkuv, kuna see on pärast Tercase otsuse vastuvõtmist kumuleerunud ja kordunud. BPB maine kahjustamisest tulenev väidetav mittevaraline kahju on samuti jätkuv, kuna see on põhjustatud Tercase otsusega, mis kõigepealt võeti vastu ja avalikustati pressiteatega ning seejärel avaldati Euroopa Liidu Teatajas.
Sellest tuleneb, et BPB kahju hüvitamise nõue ei ole aegunud osas, milles see puudutab sellise kahju hüvitamist, mis tuleneb hoiuste ja klientide kaotusest ning tema maine kahjustamisest ja mis on tekkinud pärast 28. aprilli 2016, st 28. aprilli 2021. aasta kahju hüvitamise nõudele eelnenud kuni viie aasta jooksul.
Mis puutub väidetavat tegelikku kahju, mis seisneb täiendavates kuludes, mida BPB kandis Tercase otsuse negatiivse mõju leevendamiseks võetud meetmete tõttu, siis ei nõustunud Üldkohus mitme sellise kahjuna väidetud kahju puhul, et see on jätkuv, kuna see kahju tekkis tegelikult konkreetsel kuupäeval ja selle suurus ei suurenenud proportsionaalselt möödunud ajaga.
Sisulistes küsimustes tuletas Üldkohus kõigepealt meelde, et liidu lepinguvälise vastutuse tekkimine eeldab, et samal ajal on täidetud kolm tingimust: eraõiguslikele isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine, kahju tegelik tekkimine ning otsese põhjusliku seose olemasolu rikkumise ja tekkinud kahju vahel.
Esimese tingimuse kohta märkis Üldkohus esiteks, et viga, mille komisjon tegi Tercase otsuses ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisel, kujutab endast sellistele eraõiguslikele isikutele nagu BPB õigusi andva õigusnormi rikkumist. Nimelt osas, milles ELTL artikli 107 lõige 1 määratleb siseturuga kokkusobimatu riigiabi mõiste, et tagada aus konkurents liikmesriikide ettevõtjate vahel, on selle sätte eesmärk eraõiguslike isikute, eelkõige ettevõtjate huvide kaitsmine. Lisaks on ELTL artikli 107 lõikes 1 sätestatud abi mõiste kohaldamine rangelt seotud ELTL artikli 108 lõike 3 kohaldamisega, milles on kehtestatud kohustus teatada abimeetmetest ja keeld rakendada neid enne, kui komisjon on lõpetanud eelkontrolli menetluse. Kuna viimati nimetatud sättel on vahetu õigusmõju, võivad eraõiguslikud isikud sellele tugineda, et kaitsta oma õigusi, mis tulenevad selle sätte kohaldamisest. Samas on komisjonil ELTL artikli 107 lõikes 1 ette nähtud riigiabi mõiste kohaldamisel ELTL artikliga 108 antud pädevus otsustada riigiabi siseturuga kokkusobivuse üle. Lisaks võivad abisaajad, nende konkurendid ja liikmesriigid vaidlustada liidu kohtutes ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamise komisjoni poolt.
Mis puudutab piisavalt selge rikkumise olemasolu, siis märkis Üldkohus teiseks, et kohtupraktikas võetakse iseäranis arvesse lahendatavate olukordade keerukust, õigusaktide kohaldamise või tõlgendamisega kaasnevaid raskusi ning eriti vaidlustatud akti andja kaalutlusruumi. Kui asjaomasel institutsioonil on ulatuslik kaalutlusõigus, on otsustav kriteerium, mis võimaldab pidada liidu õiguse rikkumist piisavalt selgeks, see, et institutsioon on ilmselgelt ja oluliselt ületanud oma kaalutlusõiguse piire.
Neid kriteeriume arvestades nentis Üldkohus, et kuigi komisjoni poolt Tercase otsuses toime pandud ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumine on tuvastatud Üldkohtu ja Euroopa Kohtu otsustes, ei ole see seetõttu automaatselt piisavalt selge rikkumine. Meenutades, et komisjoni viga puudutas nende asjaolude analüüsi, mille alusel tuvastati Itaalia ametiasutuste osalemine FITD sekkumises, rõhutas Üldkohus samuti, et komisjon pidi kohaldama riigiabi mõistet ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses eriti keerulises õiguslikus ja faktilises kontekstis. Asjaolu, et selles olukorras ei olnud komisjon FITD sekkumise riigile omistatavust õiguslikult piisavalt tõendanud, ei ole piisav, et kvalifitseerida see viga komisjoni kaalutlusõiguse piiride ilmselgeks ja oluliseks ületamiseks. Seega ei ole komisjon pannud toime ELTL artikli 107 lõike 1 piisavalt selget rikkumist.
Seejärel analüüsis Üldkohus tingimust, mis puudutab otsest põhjuslikku seost komisjoni toime pandud ELTL artikli 107 lõike 1 rikkumise ja BPB väidetava kahju vahel. Selle kohta märkis ta, et kuigi Tercase otsus võis mängida teatavat rolli BPB klientide usalduse kaotamisel, oli see kaotus tingitud ka muudest teguritest, mistõttu ei saa seda otsust pidada väidetava kahju määravaks ja otseseks põhjuseks. Järelikult ei ole BPB tõendanud põhjusliku seose olemasolu komisjoni väidetavalt õigusvastase käitumise ja väidetava kahju vahel.
Seega järeldas Üldkohus, et seoses kahjuga, mis ei ole aegunud ja mille hüvitamist BPB on nõudnud, ei ole täidetud liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise tingimused, mis puudutavad ühelt poolt piisavalt selge rikkumise olemasolu ning teiselt poolt põhjusliku seose olemasolu etteheidetava käitumise ja väidetava kahju vahel.
Seega tuleb BPB hagi jätta rahuldamata, ilma et oleks vaja analüüsida liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise tingimust, mille kohaselt peab tegemist olema tegeliku kahjuga.
(
1
)	Komisjoni 23. septembri 2015. aasta otsus (EL) 2016/1208 riigiabi kohta, mida Itaalia andis Tercase pangale (riigiabi SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN)) (ELT 2016, L 203, lk 1).
(
2
)	19. märtsi 2019. aasta kohtuotsus Itaalia jt vs. komisjon (T‑98/16, T‑196/16 ja T‑198/16, EU:T:2019:167).
(
3
)	2. märtsi 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Itaalia jt (C‑425/19 P, EU:C:2021:154).
(
4
)	Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artikli 53 esimesele lõigule kohaldatakse sama põhikirja artiklit 46 Üldkohtu menetluses.