62019CJ0882_RES
Kohtuasi C‑882/19
Sumal, S. L.
versus
Mercedes Benz Trucks España, S.L
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Barcelona)
Euroopa Kohtu (suurkoda) 6. oktoobri 2021. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Konkurents – ELTL artikli 101 lõikega 1 keelatud tegevusega tekitatud kahju hüvitamine – Hüvitamise eest vastutavate üksuste kindlakstegemine – Kahju hüvitamise hagi, mis on esitatud emaettevõtja tütarettevõtja vastu tulenevalt otsusest, millega tuvastati ainult emaettevõtja osalemine keelatud kokkuleppes – Mõiste „ettevõtja“ – Mõiste „majandusüksus“
Kohtumenetlus – Suulise menetluse uuendamise taotlus – Taotlus esitada seisukohad vastuseks kohtujuristi ettepanekule – Menetluse uuendamise tingimused
(ELTL artikli 252 teine lõik; Euroopa Kohtu kodukord, artikkel 83)
(vt punktid 16–22)
Eelotsuse küsimused – Vastuvõetavus – Eelotsuse vajalikkus ja esitatud küsimuste asjakohasus – Liikmesriigi kohtu hinnang – Esitatud küsimuste asjakohasuse eeldamine
(ELTL artikkel 267)
(vt punktid 26–29)
Keelatud kokkulepped – Keeld – Vahetu õigusmõju – Isiku õigus nõuda tekitatud kahju hüvitamist – Selle üksuse kindlakstegemine, kes on kohustatud tekitatud kahju hüvitama – Ettevõtja – Mõiste – Majandusüksus – Mitmest füüsilisest või juriidilisest isikust koosnev ettevõtja – Nende üksuste solidaarvastutus, kellest ettevõtja koosneb keelatud kokkuleppe ajal
(ELTL artikli 101 lõige 1)
(vt punktid 32–44)
Keelatud kokkulepped – Keeld – Vahetu õigusmõju – Isiku õigus nõuda tekitatud kahju hüvitamist – Selle üksuse kindlakstegemine, kes on kohustatud tekitatud kahju hüvitama – Rikkumine, mille kohta komisjon on teinud otsuse, millega karistatakse emaettevõtjat – Kahju hüvitamise hagi, mis on esitatud tütarettevõtja vastu, keda see otsus ei puuduta – Lubatavus – Tingimused
(ELTL artikli 101 lõige 1)
(vt punktid 45–55 ja resolutsiooni punkt 1)
Keelatud kokkulepped – Keeld – Vahetu õigusmõju – Isiku õigus nõuda tekitatud kahju hüvitamist – Teostamise kord – Rikkumine, mille kohta komisjon on teinud otsuse, millega karistatakse emaettevõtjat – Kahju hüvitamise hagi, mis on esitatud tütarettevõtja vastu, keda see otsus ei puuduta – Mõiste „ettevõtja“ funktsionaalne käsitus – Tütarettevõtja kaitseõiguste tagamine – Ulatus
(ELTL artikli 101 lõige 1)
(vt punktid 53–60 ja resolutsiooni punkt 1)
Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 1215/2012 – Valikuline kohtualluvus – Kohtualluvus lepinguvälise kahju korral – Kahjustava sündmuse toimumise paik – Hagi, millega nõutakse liidu konkurentsiõiguse väidetavate rikkumistega tekitatud kahju hüvitamist – Kahju tekkimise paik – Konkurentsivastase tegevusega kahjustatud turu asukoht
(ELTL artikkel 101; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1215/2012, artikli 7 punkt 2)
(vt punktid 64–66)
Keelatud kokkulepped – Keeld – Vahetu õigusmõju – Isiku õigus nõuda tekitatud kahju hüvitamist – Selle üksuse kindlakstegemine, kes on kohustatud tekitatud kahju hüvitama – Riigisisesed õigusnormid, mis piiravad võimalust panna äriühingu rikkumine süüks teisele äriühingule üksnes juhtumitega, kui esimene on teise kontrolli all – Lubamatus
(ELTL artikli 101 lõige 1)
(vt punktid 69 ja 75 ning resolutsiooni punkt 2)
Kokkuvõte
Liidu konkurentsiõiguse sellise rikkumise tõttu kannatanu, mille on toime pannud emaettevõtja, võib nõuda viimase tütarettevõtjalt hüvitist rikkumisest tuleneva kahju eest. Selleks peab ta tõendama, et kõnealused kaks äriühingut moodustasid rikkumise ajal ühe majandusüksuse.
Äriühing Sumal SL omandas ajavahemikus 1997–1999 kaks veoautot Mercedes Benz Trucks España SLilt (edaspidi „MBTE“), kes on Daimleri kontserni tütarettevõtja, kelle emaettevõtja on Daimler AG.
Euroopa Komisjon tuvastas 19. juuli 2016. aasta otsusega (
1
), et Daimler AG oli rikkunud liidu õigusnorme keelatud kokkulepete kohta (
2
), kuna viimane sõlmis ajavahemikus 1997. aasta jaanuarist kuni 2011. aasta jaanuarini 14 teise Euroopa veokitootjaga kokkuleppeid hindade kindlaksmääramise ja veoautode brutohinna tõstmise kohta Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP).
Selle otsuse tagajärjel esitas Sumal MBTE vastu kahju hüvitamise hagi, milles nõudis 22204,35 euro maksmist keelatud kokkuleppest tuleneva kahju eest. Juzgado de lo Mercantil no 07 de Barcelona (Barcelona kaubanduskohus nr 07, Hispaania) jättis Sumali hagi siiski rahuldamata põhjendusel, et komisjoni otsus ei puudutanud MBTEd.
Sumal esitas selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse Audiencia Provincial de Barcelonale (Barcelona provintsikohus, Hispaania). Selles kontekstis tekkis nimetatud kohtul küsimus, kas ja kui jah, siis millistel tingimustel võib kahju hüvitamise hagi esitada tütarettevõtja vastu tulenevalt komisjoni otsusest, millega tuvastatakse tema emaettevõtja konkurentsivastane tegevus. Nii otsustas see kohus menetluse peatada ja esitada selle küsimuse kohta Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse.
Euroopa Kohtu suurkoda täpsustas oma kohtuotsuses tingimusi, mille korral sellise konkurentsivastase tegevuse tõttu kannatanutel, mille on toime pannud äriühing, kellele komisjon on karistuse määranud, on õigus lasta riigisisesele kohtule esitatud kahju hüvitamise hagi menetluses võtta tsiviilkorras vastutusele karistatud äriühingu tütarettevõtjad, keda komisjoni otsus ei puuduta.
Euroopa Kohtu hinnang
Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale on igal isikul õigus nõuda ELTL artikliga 101 keelatud kokkuleppes või tegevuses osalenud „ettevõtjatelt“ konkurentsivastase tegevusega tekitatud kahju hüvitamist. Kuigi selline kahju hüvitamise hagi esitatakse riigisisesele kohtule, reguleerib tekitatud kahju hüvitama kohustatud üksuse kindlaksmääramist otseselt liidu õigus.
Arvestades, et kahju hüvitamise hagi on liidu konkurentsinormide rakendamise süsteemi lahutamatu osa, samamoodi nagu nende rakendamine ametiasutuste poolt, ei tohi ELTL artikli 101 tähenduses mõistel „ettevõtja“ olla teistsugune ulatus komisjoni poolt „ettevõtjatele“ trahvi määramise kontekstis (public enforcement) ja riigisisesele kohtule nende „ettevõtjate“ vastu esitatud kahju hüvitamise hagi kontekstis (private enforcement).
Euroopa Kohtu praktika kohaselt hõlmab ELTL artikli 101 tähenduses mõiste „ettevõtja“ mis tahes majandustegevusega tegelevat üksust, sõltumata selle üksuse õiguslikust vormist ja rahastamisviisist, ning tähistab seega majandusüksust, isegi kui õiguslikult koosneb see majandusüksus mitmest füüsilisest või juriidilisest isikust.
Kui on tuvastatud, et sellisesse majandusüksusesse kuuluv äriühing on rikkunud ELTL artikli 101 lõiget 1, nii et „ettevõtja“, kelle osa ta on, on toime pannud selle sätte rikkumise, toovad mõiste „ettevõtja“ ja selle kaudu mõiste „majandusüksus“ automaatselt kaasa nende üksuste solidaarvastutuse, kellest majandusüksus rikkumise toimepanemise ajal koosneb.
Sellega seoses märkis Euroopa Kohus lisaks, et ELTL artiklis 101 kasutatud mõiste „ettevõtja“ on funktsionaalne mõiste, mistõttu majandusüksus, millest ettevõtja koosneb, tuleb kindlaks teha asjaomase kokkuleppe eset silmas pidades.
Seega, kui on tuvastatud, et emaettevõtja on toime pannud ELTL artikli 101 lõike 1 rikkumise, võib selle rikkumise tõttu kannatanu paluda selle emaettevõtja tütarettevõtja tsiviilkorras vastutusele võtta, tingimusel et kannatanu tõendab, et arvestades esiteks majanduslikke, organisatsioonilisi ja õiguslikke sidemeid, mis neid kahte üksust ühendavad, ning teiseks konkreetset sidet tütarettevõtja majandustegevuse ja selle rikkumise eseme vahel, mille eest emaettevõtjat vastutavaks peeti, moodustas tütarettevõtja koos oma emaettevõtjaga ühe majandusüksuse.
Sellest järeldub, et niisugustel asjaoludel nagu põhikohtuasjas peab Sumal selleks, et ta saaks esitada kahju hüvitamise hagi MBTE kui Daimler AG tütarettevõtja vastu, üldjuhul tõendama, et Daimler AG sõlmitud konkurentsivastane kokkulepe puudutab samu tooteid, mida turustab MBTE. Sel viisil tõendaks Sumal, et just majandusüksus, millesse kuulub MBTE koos oma emaettevõtjaga, kujutab endast ettevõtjat, kes pani ELTL artikli 101 lõike 1 kohaselt toime komisjoni tuvastatud rikkumise.
Seoses kahju hüvitamise hagiga, mis on esitatud ELTL artikli 101 rikkumise toime pannud emaettevõtja tütarettevõtja vastu, peavad tütarettevõtjal siiski olema asjaomase riigisisese kohtu menetluses kõik vajalikud vahendid oma kaitseõiguste tõhusaks teostamiseks, eelkõige selleks, et tal oleks võimalik vastu vaielda sellele, et ta on koos oma emaettevõtjaga osa samast ettevõtjast.
Samas, kui kahju hüvitamise hagi tugineb – nagu kõnealuses asjas – sellele, et komisjon on ELTL artikli 101 lõike 1 rikkumise tuvastanud kostjaks oleva tütarettevõtja emaettevõtjale suunatud otsuses, ei saa tütarettevõtja riigisiseses kohtus vastu vaielda rikkumise toimepanemisele, mille komisjon on tuvastanud. Nimelt määruse nr 1/2003 (
3
) artikli 16 lõike 1 kohaselt ei või riigisisesed kohtud teha otsuseid, mis on vastuolus komisjoni otsusega.
Seevastu, kui komisjon ei ole ELTL artikli 101 alusel tehtud otsuses tuvastanud emaettevõtja rikkumist, on tütarettevõtjal loomulikult õigus vaielda vastu mitte ainult sellele, et ta on koos oma emaettevõtjaga osa samast ettevõtjast, vaid ka emaettevõtjale süüks pandava rikkumise esinemisele.
Sellega seoses täpsustas Euroopa Kohus lisaks, et riigisisese kohtu võimalus tuvastada tütarettevõtja võimalik vastutus tekitatud kahju eest ei ole välistatud pelgalt asjaolu tõttu, et olenevalt olukorrast komisjon kas ei võtnud vastu mingit otsust või ei määranud rikkumise tuvastamise otsuses sellele äriühingule haldussanktsiooni.
Seetõttu on ELTL artikli 101 lõikega 1 vastuolus riigisisesed õigusnormid, milles on võimalus võtta äriühingu tegevuse eest vastutusele teine äriühing ette nähtud üksnes juhul, kui esimene on teise kontrolli all.
(
1
)	Otsus C(2016) 4673 final, milles käsitletakse [ELTL] artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 kohast menetlust (juhtum AT.39824 – veokid), mille kokkuvõte avaldati 6. aprillil 2017Euroopa Liidu Teatajas (ELT 2017, C 108, lk 6).
(
2
)	ELTL artikkel 101 ja EMP lepingu artikkel 53.
(
3
)	Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 [ELTL] artiklites [101] ja [102] sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).