Esialgne tõlge
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
ANDREA BIONDI
esitatud 26. märtsil 2026(1)
Kohtuasi C‑855/24 P
Crown Holdings, Inc.,
Crown Cork & Seal Deutschland Holdings GmbH
versus
Euroopa Komisjon
Apellatsioonkaebus – Konkurents – Keelatud kokkulepped – Metallpakendite turg – Euroopa Komisjoni poolt uurimismenetluse algatamine liikmesriigi konkurentsiasutuse taotlusel – Määrus (EÜ) nr 1/2003 – Komisjoni teatis koostöö kohta konkurentsiasutuste võrgustikus – Õiguspärase ootuse kaitse põhimõte
I.      Sissejuhatus
1.        Käesolevas apellatsioonimenetluses paluvad Crown Holdings, Inc. ja Crown Cork & Seal Deutschland Holdings GmbH (edaspidi ühiselt „Crown“) tühistada Üldkohtu 2. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Crown Holdings ja Crown Cork & Seal Deutschland vs. komisjon (T‑587/22, EU:T:2024:661, edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus“), millega Üldkohus jättis rahuldamata nende hagi komisjoni 12. juuli 2022. aasta otsuse C(2022) 4761 (final)(2) (edaspidi „vaidlusalune otsus“) peale(3), mis käsitleb ELTL artikli 101 kohast menetlust (juhtum AT.40522 – Metallpakendid). Kokkuvõttes algatas komisjon Bundeskartellamti (Saksamaa konkurentsiamet, edaspidi „riiklik konkurentsiamet“) taotlusel menetluse muu hulgas Crowni vastu. Riiklik konkurentsiamet palus komisjonil algatada menetluse põhjusel, et sel ajal kehtinud Saksa õiguse lüngad ei oleks võimaldanud asjaomaseid äriühinguid tõhusalt karistada, kuna pärast äriühingute ümberkorraldamist, mille Crown läbi viis, ei oleks olnud võimalik kindlaks teha kõiki rikkumise toime pannud äriühinguid.(4) Menetluse lõpus tuvastas(5) komisjon ELTL artikli 101 ühe ja vältava rikkumise Saksamaa metallpakendite sektoris 11. märtsist 2011 kuni 18. septembrini 2014 ning määras Crownile 7 670 000 euro suuruse trahvi, mida vähendati 50% komisjoni teatise alusel, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul,(6) ja 10% komisjoni teatise alusel, mis käsitleb kokkuleppemenetlust.(7)
2.        Vaidlustatud kohtuotsuses lükkas Üldkohus sisuliselt tagasi kõik väited, millega põhjendati vaidlusaluse otsuse peale esitatud hagi.
II.    Õiguslik taust
A.      Määrus nr 1/2003
3.        Käesolevas apellatsioonimenetluses on asjakohased määruse nr 1/2003(8) ELTL artiklites 101 ja 102 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta artikli 11 lõiked 3 ja 6.
4.        Artikli 11 „Komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste koostöö“ lõigetes 3 ja 6 on sätestatud:
„3.      Liikmesriikide konkurentsiasutused, tegutsedes [ELTL artiklite 101 ja 102] kohaselt, teatavad sellest komisjonile kirjalikult enne esimese ametliku uurimismeetme rakendamist või viivitamatult pärast meetme rakendamise algust. Selle teabe võib teha kättesaadavaks ka teiste liikmesriikide konkurentsiasutustele.
[…]
6.      Kui komisjon algatab menetluse otsuse vastuvõtmiseks III peatüki alusel, kaotavad liikmesriikide konkurentsiasutused pädevuse kohaldada [ELTL artikleid 101 ja 102]. Kui liikmesriigi konkurentsiasutus on juba alustanud juhtumi käsitlemist, algatab komisjon menetluse alles pärast konsulteerimist kõnealuse siseriikliku konkurentsiasutusega.“
B.      Komisjoni teatis koostöö kohta konkurentsiasutuste võrgustikus
5.        Määruse nr 1/2003 toimimist on üksikasjalikult kirjeldatud teatises koostöö kohta konkurentsiasutuste võrgustikus(9) (edaspidi „koostööteatis“). Komisjon ja liikmesriikide konkurentsiasutused koos moodustavad üldistes huvides ametiasutuste võrgustiku nimetusega Euroopa konkurentsivõrgustik(10) (edaspidi „võrgustik“). Käesoleva apellatsioonkaebuse seisukohast on asjasse puutuv koostööteatise punkt 6(11), milles on ette nähtud:
„Enamasti käsitleb juhtumit see asutus, kellele esitatakse kaebus või kes algatab menetluse ex officio […]. Juhtumi üleandmine teisele asutusele on ette nähtud vaid menetluse algusjärgus (vt punkt 18 allpool), kui kõnealune asutus on seisukohal, et tal ei ole uurimise läbiviimiseks kohaseid võimalusi, või kui ka teised asutused on seisukohal, et neil on selleks sobivad võimalused (vt punktid 8 kuni 15 allpool).“
6.        Punktis 7 on ette nähtud:
„Juhul kui leitakse, et konkurentsi ja ühenduse huvide tulemuslikuks kaitsmiseks tuleb juhtum üle anda teisele asutusele, püüavad võrgustiku liikmed selle võimaluse korral anda üheleainsale sobivate võimalustega konkurentsiasutusele […]. Igal juhul peab juhtumi üleandmine teisele asutusele toimuma kiiresti ja tõhusalt ning see ei tohi takistada käimasolevaid uurimisi.“
7.        Punktis 16 on sätestatud:
„Selleks et välja selgitada kõik erinevad menetlused ja tagada, et juhtumit käsitleb sobivate võimalustega konkurentsiasutus, tuleb võrgustiku liikmeid varakult teavitada juhtumitest, mida käsitlevad mitu konkurentsiasutust […].Kui uurimine tuleb üle anda teisele konkurentsiasutusele, on nii võrgustiku kui ka asjaomaste ettevõtjate huvides, et üleandmine toimuks kiiresti.“
8.        Koostööteatise punktis 18 on sätestatud:
„Juhtumite üleandmise küsimused tuleb lahendada kiiresti, tavaliselt kahe kuu jooksul alates [määruse nr 1/2003] artiklile 11 vastava teate saatmist võrgustikule. Selle ajavahemiku jooksul püüavad konkurentsiasutused saavutada kokkuleppe võimaliku üleandmise küsimuses ja vajaduse korral ka samaaegse tegevuse üksikasjades.“
9.        Koostööteatise punktis 19 on ette nähtud:
„Tavaliselt peab (peavad) konkurentsiasutus(ed), kellele juhtum üleandmisperioodi lõpul üle antakse, käsitlema seda juhtumit kuni menetluse lõpuni. Juhtumi võib pärast esialgset kahekuulist üleandmisperioodi üle anda vaid juhul, kui menetluse käigus ilmnevad juhtumi kohta uued olulised asjaolud.“
10.      Punkt 31 on sõnastatud järgmiselt:
„Võrgustiku liikmete eesmärk on kiirendada ja tõhustada ülesannete jaotamist. Võttes arvesse, et [määrusega nr 1/2003] on loodud paralleelpädevuste süsteem, on ülesannete jaotus võrgustiku liikmete vahel selline, et mõned asutused loobuvad tegutsemisest. Ülesannete jaotusest ei tulene seega rikkumisega seotud äriühingute individuaalset õigust, mille kohaselt juhtumit käsitleb üks kindel asutus.“
11.      Koostööteatise jaos 3.2 „Menetluse algatamine komisjoni poolt vastavalt määruse [nr 1/2003] artikli 11 lõikele 6“ on ette nähtud see, kuidas menetlus algatatakse. Täpsemalt on selles jaos ette nähtud, et võib esineda kaks olukorda, millest teine tekib siis, kui üks või mitu liikmesriigi konkurentsiasutust on teatanud võrgustikule, et nad menetlevad teatavat juhtumit. Teist olukorda, mis on käesoleva apellatsioonkaebuse seisukohast asjakohane, reguleerib punkt 54. Täpsemalt on punktis 54 sätestatud:
„Teises võimalikus olukorras on üks või mitu liikmesriikide konkurentsiasutust teatanud [määruse nr 1/2003] artikli 11 lõike 3 kohaselt võrgustikule, et nad menetlevad teatud juhtumit. Juhtumi käsitlemise esialgsel etapil (mis soovituslikult kestab kaks kuud, vt eespool punkt 18) võib komisjon pärast asjaomaste asutustega nõupidamist algatada [määruse nr 1/2003] artikli 11 lõike 6 kohase menetluse. Komisjon kohaldab [määruse nr 1/2003] artikli 11 lõiget 6 tavaliselt vaid siis, kui juhtumi käsitlemise esialgse etapi järel tekib üks järgmistest olukordadest:
[…]
d)      tekib vajadus vastu võtta komisjoni otsus, millega kujundada ühenduse konkurentsipoliitikat, eriti kui mitmes liikmesriigis tekib ühesugune konkurentsiprobleem, või poliitika tõhusa jõustamise tagamiseks;
[…]“.
III. Apellatsioonkaebus
12.      Nagu kohtuasjas Silgan, milles esitasin oma ettepaneku 12. märtsil 2026, on käesoleva apellatsioonkaebuse peamine ese komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste vahelise koostöösüsteemi toimimine, nagu seda on kirjeldatud koostööteatises, konkreetses olukorras, kus üleandmise taotlus esitatakse pärast juhtumi käsitlemise esialgset etappi. Kuigi vastavalt Silgani ja Crowni esitatud argumentidel on ühised aspektid, esitab Crown ka muid argumente, eelkõige komisjoni kaalutlusõiguse kasutamise ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte kohta.
13.      Täpsemalt palub Crown Euroopa Kohtul tühistada vaidlustatud kohtuotsus, tühistada vaidlusalune otsus ja
mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja komisjonilt või teise võimalusena saata asi tagasi Üldkohtule uueks arutamiseks ja otsustada apellatsioonimenetlusega seotud kohtukulude kandmine edaspidi.
14.      Komisjon ja Saksamaa Liitvabariik, kes oli menetlusse astuja esimeses kohtuastmes, paluvad Euroopa Kohtul jätta apellatsioonkaebus rahuldamata ja mõista kohtukulud välja Crownilt.
15.      Crown põhjendab oma apellatsioonkaebust nelja väitega, millele komisjon on vastu vaielnud. Esimene väide – millele käesolev ettepanek Euroopa Kohtu palvel keskendub – puudutab seda, et Üldkohus tõlgendas vääralt koostööteatist, eelkõige selle punkte 18 ja 19. Teise väite kohaselt on komisjoni põhjendamiskohustuse tõlgendamisel rikutud õigusnormi. Kolmanda väite kohaselt rikkus Üldkohus subsidiaarsuse põhimõtte tõlgendamisel õigusnormi. Viimasena heidetakse neljandas väites Üldkohtule ette, et ta ei hinnanud kõiki asjakohaseid õiguslikke asjaolusid, mille Crown oli talle esitanud, kahjustades nii tema kaitseõigusi.
16.      Esimese väite raames jagunevad Crowni argumendid kahte ossa.
17.      Esimese osa kohaselt on koostööteatise punktide 18 ja 19 tõlgendamisel rikutud õigusnormi. Teise osa kohaselt rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta leidis, et vaidlusalune otsus on koostööteatisega kooskõlas.
A.      Apellatsioonkaebuse esimese väite esimene osa
18.      Crown vaidleb vastu vaidlustatud kohtuotsuse punktile 63, milles Üldkohus järeldas, et kuigi koostööteatis on komisjonile siduv, ei tekita see õiguspärast ootust, et üleandmine toimub igal juhul samas teatises ette nähtud kahekuulise tähtaja jooksul. Crown vaidlustab ka Üldkohtu järelduse, mille kohaselt õigustas juhtumi kohta uute oluliste asjaolude ilmnemine seda, et riiklik konkurentsiamet andis menetluse komisjonile üle. Lisaks väidab Crown, et vastupidi Üldkohtu järeldusele võis ta õiguspäraselt eeldada, et komisjon ei nõustu menetluse üleandmisega pärast seda, kui riikliku konkurentsiameti poolne uurimine oli kestnud rohkem kui kolm aastat.(12) Apellatsioonkaebuse esimese väite esimeses osas esitab Crown kaks etteheidet.
19.      Esimese etteheitega vaidlustab Crown vaidlustatud kohtuotsuse punktid 47 ja 48, milles Üldkohus leidis, et koostööteatis ei anna täpseid tagatisi selle kohta, et üleandmise tähtaeg ei või ületada kahekuulist ajavahemikku, ning et punkt 18 ei ole käesolevas kohtuasjas asjakohane. Ta heidab Üldkohtule ette ka asjaolu, et Üldkohtu arvates ei ole punktis 18 sätestatud kahekuuline tähtaeg kohustuslik.
20.      Teise etteheitega vaidleb Crown vastu vaidlustatud kohtuotsuse punktidele 49 ja 51, milles Üldkohus lükkas tagasi tõlgenduse, mille ta andis koostööteatise punkti 19 teisele lausele, eelkõige väljendile „juhtumi olulised asjaolud“, leides, et see on piirav. Crowni sõnul ei hõlma punkti 19 teises lauses kasutatud väljend „juhtumi olulised asjaolud“ sündmusi, mis toimusid menetluse käigus, kuid ei ole seotud konkurentsiõiguse rikkumisega, nagu äriühingute ümberkorraldamine.
1.      Esimene etteheide, mis puudutab koostööteatise punkti 18 väära tõlgendamist
a)      Crowni argumendid
21.      Esimese etteheite kohta väidab Crown, et koostööteatise punkt 18 on käesolevas asjas asjakohane kahel põhjusel. Esiteks väidab Crown, et vastupidi sellele, mida Üldkohus leidis vaidlustatud kohtuotsuse punktis 48, jõudsid riiklik konkurentsiamet ja komisjon kokkuleppele üleandmise probleemi lahendamises. Teiseks väidab Crown, et punkt 18 on ainus koostööteatise punkt, mis annab täpse kirjelduse ajalisest nõudest. Crowni sõnul on see punkt seega asjakohane, kui tuleb hinnata, kas komisjoni otsus üleandmisega nõustuda on koostööteatisega kooskõlas.
22.      Samuti heidab ta ette, et vastupidi Üldkohtu järeldusele näeb koostööteatis ette täpsed tagatised, mis võivad tekitada asjaomastel ettevõtjatel õiguspärase ootuse. Seega tuleb Crowni sõnul punkti 18 tõlgendada nii, et üleandmisega seotud probleemid tuleb lahendada kahekuulise tähtaja jooksul või kahele kuule mõistlikult lähedase tähtaja jooksul. Sellega seoses väidab Crown, et koostööteatise konkreetsetest punktidest, nimelt punktidest 7, 16, 17, 18 ja 31 on võimalik järeldada, et juhtumi üleandmine peab toimuma kiiresti. Tegelikult ei selgita Crown neid üleandmismenetlusega seotud argumente lähemalt.
23.      Lisaks väidab Crown oma repliigis, tuginedes teatise punktile 72, mille kohaselt liikmesriikide konkurentsiasutused kohustusid järgima samas teatises sätestatud põhimõtteid, et vastupidi sellele, mida väidab komisjon oma menetlusdokumentides, on see teatis liikmesriikidele siduv.
a)      Analüüs
24.      Nagu ma märkisin kohtuasjas Silgan esitatud ettepaneku punktides 17 ja 18, on koostööteatis, mis on soft law’ vahend, juhis komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste vaheliste koostöösuhete ja juhtumite jaotamise koordineerimiseks.
25.      Tuleb märkida, et koostööteatis erineb teistest konkurentsi valdkonnas vastu võetud soft law’ vahenditest(13) asjaolu poolest, et kõnealuse teatise eesmärk on reguleerida Euroopa konkurentsivõrgustiku toimimist ja juhtumite jaotamist(14). Koostööteatise punktis 1 on sätestatud, et Euroopa konkurentsivõrgustik on konkurentsipoliitika kohaldamiselja jõustamisel arutelu- ja koostööfoorum. Nagu Euroopa Kohus on otsustanud, ei ole koostööteatis järelikult liikmesriikidele siduv.(15) Euroopa Kohus on samuti selgitanud, et asjaolu, et liikmesriikide konkurentsiasutused on ametlikult kohustatud järgima koostööteatises sätestatud põhimõtteid, nagu on märgitud punktis 72, ei muuda selle teatise õigusjõudu.(16) Seega tuleb tagasi lükata Crowni argument, et koostööteatis on liikmesriikidele siduv.
26.      On tõsi, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt piirab komisjon soft law’ vahenditega ennast ise oma kaalutlusõiguse kasutamisel ega saa selle teatise sisust kõrvale kalduda, rikkumata õiguse üldpõhimõtteid, eelkõige võrdse kohtlemise ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtteid.(17) Õigus tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõttele eeldab siiski, et liidu pädevad asutused on andnud huvitatud isikule pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest pärit täpseid, tingimusteta ja ühtelangevaid tagatisi.(18)
27.      Käesolevas apellatsioonkaebuses väidab Crown, et koostööteatis tekitas õiguspärase ootuse, et juhtum antakse kiiresti üle. Oma repliigis selgitab Crown, et koostööteatis tekitab ettevõtjates õiguspärase ootuse, et komisjon tegutseb selle teatise kohaselt.
28.      Märgin, et nagu on mainitud koostööteatise punktis 4, puudutab võrgustikusisesed mõtte- ja teabevahetus üksnes volitatud riigiasutusi ega mõjuta ettevõtjate õigusi ega kohustusi.
29.      Sellest järeldub minu arvates, et „pädevatest ja usaldusväärsetest allikatest pärit täpsete, tingimusteta ja ühtelangevate tagatiste“ olemasolu tuleks muuta, võttes eelkõige arvesse konteksti, kuhu soft law’ vahend kuulub.(19) Käesoleval juhul, nagu on märgitud käesoleva ettepaneku punktis 25, on koostööteatise eesmärk reguleerida koostöömehhanismi Euroopa konkurentsivõrgustikus. Märgin siiski, et vaidlustatud kohtuotsusest ei nähtu, et Crown oleks tõendanud, et ta sai kinnituse, et üleandmise tähtaeg on kaks kuud.
30.      Crown väidab seevastu, et koostööteatise punktidest 7, 16, 17, 18 ja 31 võib tuletada vajaduse tagada kiire ja tõhus üleandmine. Oma argumentide põhjendamiseks viitab Crown 9. veebruari 2022. aasta kohtuotsusele Sped‑Pro vs. komisjon (T‑791/19, EU:T:2022:67).
31.      Märgin, et see etteheide ei ole põhjendatud. Vaidlustatud kohtuotsuse punktis 47 järeldas Üldkohus õigesti, et koostööteatis ei loonud ühtegi täpset tagatist, et üleandmise tähtaeg ei või ületada kahte kuud. Minu arvates tuleb punkti 7 tõlgendada koostoimes punktiga 6, mis viitega punktile 18 osundab konkreetselt võimalusele anda juhtum üle ainult menetluse esialgses etapis. Punktidega 16 ja 17 reguleeritakse Euroopa konkurentsivõrgustiku liikmete vahelise koostöö korda. Punktis 31 on seevastu viidatud ülesannete jaotamisele, märkides, et seda tuleb teha kiiresti ja tõhusalt ning et tegemist on üksnes „ülesannete jaotusega“ Euroopa konkurentsivõrgustiku liikmete vahel.
32.      Seoses punktiga 18 märgin, et Üldkohus leidis vaidlustatud kohtuotsuse punktis 48 õigesti, et väljendi „üldjuhul“ kasutamisest punktis 18 tuleneb, et kahekuuline tähtaeg ei ole kohustuslik ja et igal juhul ei ole koostööteatise punkt 18 käesolevas asjas asjakohane. Sellega seoses viitan kaalutlustele, mille esitasin kohtuasjas Silgan esitatud ettepaneku punktis 43.
33.      Mis puudutab 9. veebruari 2022. aasta kohtuotsust Sped‑Pro vs. komisjon (T‑791/19, EU:T:2022:67), siis see viide ei ole minu arvates käesoleval juhul asjakohane. See kohtupraktika puudutab olukorda, kus komisjon jättis kaebuse määruse nr 773/2004(20) artikli 7 lõike 2 alusel rahuldamata põhjusel, et ta leidis, et liikmesriigi konkurentsiasutus on kaebuse läbivaatamiseks paremas olukorras. Olles muu hulgas tuvastanud, et kaebuse esitamisest kuni vaidlustatud otsuse vastuvõtmiseni oli möödunud ligikaudu kaks aastat ja üheksa kuud, leidis Üldkohus, et vaidlusaluse otsuse põhjendused olid üldised. Lisaks leidis Üldkohus, et ei ole vaja teha lõplikku otsust selle kohta, kas komisjon rikkus oma kohustust vaadata kaebus läbi mõistliku aja jooksul. Selle asemel keskendus ta asjaolule, kas mõistliku aja nõude väidetav rikkumine rikkus asjaomase ettevõtja kaitseõigust või mitte.(21) Sellest järeldub, et see kohtupraktika ei mõjuta koostööteatises ette nähtud juhtumite üleandmise kiirust ega võimalda järeldada, et see teatis näeb ette range tähtaja.
34.      Lõpuks, mis puudutab Crowni argumenti, et koostööteatise alusel võis Crown õiguspäraselt oodata, et komisjon ei kiida heaks juhtumi üleandmist pärast seda, kui riikliku konkurentsiameti poolne uurimine oli kestnud rohkem kui kolm aastat, siis piisab, kui märkida, et koostööteatise punktis 31 on sätestatud, et „[ü]lesannete jaotusest ei tulene […] rikkumisega seotud äriühingute individuaalset õigust, mille kohaselt juhtumit käsitleb üks kindel asutus“.(22)
35.      Sellest järeldub, et apellatsioonkaebuse esimese väite esimese osa esimene etteheide tuleb minu arvates tagasi lükata.
2.      Teine etteheide, mis käsitleb koostööteatise punkti 19 väära tõlgendamist
b)      Crowni argumendid
36.      Seoses teise etteheitega koostööteatise punkti 19 väära tõlgendamise kohta vaidleb Crown vastu vaidlustatud kohtuotsuse punktidele 49 ja 51, milles Üldkohus lükkas tagasi Crowni pakutud tõlgenduse, mille kohaselt tuleb väljendit „juhtumi olulised asjaolud“ mõista nii, et see viitab üksnes konkurentsiõiguse sätete rikkumisele, mitte aga menetluse käigus aset leidnud sündmustele, nagu äriühingute ümberkorraldamine. Üldkohtu sõnul tuleks eespool nimetatud väljendit seevastu mõista nii, et see viitab mis tahes asjakohasele asjaolule, mis ilmneb menetluse käigus.(23)
37.      Crowni sõnul tuleneb Üldkohtu tõlgendusest, et koostööteatise punktis 19 osutatud üleandmine muutub igas olukorras võimalikuks. Selle asemel oleks Üldkohus pidanud lähtuma peale punkti 19 kontekstipõhise tõlgenduse ka ajaloolisest, teleoloogilisest ja süstemaatilisest tõlgendusest.
38.      Kontekstipõhise tõlgenduse osas vaidleb Crown vastu vaidlustatud kohtuotsuse punktile 51, milles Üldkohus märgib, et koostööteatise punktist 54 tuleneb, et komisjon võib algatada menetluse määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 alusel konkreetsetel põhjustel, mis lähevad kaugemale konkurentsiõiguse rikkumise tuvastamise seisukohast olulistest faktilistest asjaoludest. Crowni väitel räägib Üldkohtu seisukoht punkti 19 laia tõlgendamise kasuks. Kõnealune punkt käsitleb seevastu nende asjaolude arengut, mida analüüsitakse liikmesriigi konkurentsiasutuse läbiviidavas uurimises, samas kui punktis 54 on loetletud juhtumid, mis õigustavad juhtumi komisjonile üleandmist poliitilistel põhjustel. Järelikult tuleb Crowni arvates eristada punktis 54 nimetatud juhtumeid punktis 19 nimetatud juhtumi kohta uute oluliste asjaolude ilmnemisest.
39.      Ajaloolise tõlgenduse kohta väidab Crown, et määruse nr 1/2003 ja eelkõige selle artikli 11 lõike 6 ettevalmistavatest materjalidest tuleneb, et koostööteatise punkt 19 on ette nähtud üksnes juhul, kui üleandmine toimub asjaolude alusel, mida esialgu jagati Euroopa konkurentsivõrgustikuga määruse nr 1/2003 artikli 11 kohaselt.
40.      Crown väidab lisaks, et koostööteatist tuleb tõlgendada liidu aluspõhimõtete, õiguskindluse ja menetlusautonoomia põhimõtte alusel. Eelkõige väidab ta, et kui tõlgendada punkti 19 nii, et liikmesriigi konkurentsiasutused ja komisjon võivad leppida kokku menetluse üleandmises, kui riigisisesed õigusnormid ei ole piisavad, et tagada tõhusate karistuste kohaldamine, rikub see nimetatud põhimõtteid.
a)      Analüüs
41.      Seoses Crowni argumendiga, et grammatilisest tõlgendusest võib järeldada, et punktis 19 nimetatud juhtumi oluliste asjaolude oluline muutus puudutab üksnes konkurentsiõiguse rikkumisi, mitte ka menetluse käigus aset leidnud asjaolusid, nagu äriühingute ümberkorraldamine, viitan kaalutlustele, mis on esitatud minu ettepaneku punktis 36 kohtuasjas Silgan. Kokkuvõttes asusin seisukohale, et äriühingute ümberkorraldamine võib kuuluda juhtumi oluliste asjaolude olulise muutumise määratluse alla. Olen nimelt arvamusel, et kuigi ümberkorraldamist tuleb pidada võimalikuks vahendiks, mille abil parandada iga ettevõtja kaubanduslikku ja strateegilist positsiooni turul, toob see siiski kaasa olulised muutused rikkumise toime pannud ettevõtjates.
42.      Mis puudutab kontekstipõhisel tõlgendamisel põhinevat väidet, siis ei veena mind argument, et punkt 54 teeb erandi koostööteatise punktist 19. Sellega seoses viitan kaalutlustele, mille ma esitasin koostööteatise punktide 19 ja 54 kohta vastavalt kohtuasjas Silgan esitatud ettepaneku punktides 27 ja 45. Käesoleva ettepaneku raames märgin üksnes, et asjaolu, et punkt 19 viitab olukorrale, kus menetluse käigus ja igal juhul pärast juhtumi käsitlemise esialgset etappi muutuvad kohtuasjas teadaolevad faktilised asjaolud oluliselt, ei välista punkti 54. Teisisõnu, kui asjaolude oluline muutumine teatud menetluses võib ohustada ELi konkurentsiõiguse tõhusat jõustamist(24), oleks punkt 54 kohaldatav. Sellega seoses märgin, et Crown väidab, et punktis 54 loetletud juhtumid ei hõlma juhtumit, mille puhul komisjon võib algatada määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 alusel menetluse, et kõrvaldada kohaldatavas riigisiseses õiguses esinevad seadusandlikud puudused. See argument on minu arvates alusetu. Selles küsimuses viitan kaalutlustele, mille esitasin kohtuasjas Silgan tehtud ettepaneku punktides 30–32.
43.      Mis puudutab ajaloolisel tõlgendusel põhinevat argumenti, siis märgin, et see ei tõenda, kuidas saab küsimustest, mille liikmesriigid on tõstatanud seoses määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikega 6, järeldada, et punkti 19 eesmärk on lubada juhtumi üleandmist üksnes juhul, kui asjaolud, mida algul jagati Euroopa konkurentsivõrgustiku liikmetega määruse nr 1/2003 artikli 11 tähenduses, muutuvad.
44.      Seoses teleoloogilist tõlgendust käsitleva argumendiga leiab Crown, et teleoloogiline tõlgendus ei toeta Üldkohtu tõlgendust. Sellega seoses väidab Crown, et Üldkohtu tõlgendus on vastuolus koostööteatise ja määruse nr 1/2003 eesmärgiga tagada juhtumite kiire ja tõhus jaotamine Euroopa konkurentsivõrgustikus. Märgin, et Crowni esitatud argument ei tõenda, kuidas Üldkohtu tõlgendus on vastuolus nii koostööteatise kui ka määruse nr 1/2003 eesmärgiga. Igal juhul on ka see Crowni argument minu arvates põhjendamatu. Nagu on märgitud määruse nr 1/2003 põhjenduses 8, on selle määruse eesmärk „tagada [liidu] konkurentsieeskirjade tõhus rakendamine ja koostöömehhanismide nõuetekohane toimimine“.
45.      Seoses etteheidetega õiguskindluse põhimõtte, menetlusautonoomia põhimõtte ja liidu aluspõhimõtete rikkumise kohta tuleb kõigepealt märkida, et need ei ole põhjendatud. Märgin lisaks, nagu märkis ka komisjon oma menetlusdokumentides, et oma apellatsioonkaebuses ei viita Crown mingil viisil vaidlustatud kohtuotsuse kritiseeritavatele osadele ega väida, et vaidlustatud kohtuotsus neid põhimõtteid rikub. Oma argumentides piirdub Crown väitega, et koostööteatist tuleks tõlgendada kooskõlas nende põhimõtetega. Muu hulgas ei sisalda vaidlustatud kohtuotsus ühtegi tõendit nende põhimõtete rikkumise kohta.
46.      Eelkõige on põhjendamatud argumendid, millele Crown tugineb õiguskindluse põhimõtet puudutavates etteheidetes. Crown viitab määruse nr 1/2003 ettevalmistavatele materjalidele ja sama määruse põhjendusele 38, milles on märgitud, et õiguskindlus toetab innovatsiooni ja investeeringute edendamist, et väita, et koostööteatise punkti 19 tuleb tõlgendada kitsalt.
47.      Märgin, et määruse nr 1/2003 põhjenduses 38 on sõnaselgelt viidatud asjaoludele, mille puhul valitseb ebakindel olukord konkurentsiõiguse sätete kohaldamisega seotud uutes või lahendamata küsimustes.(25) Sellistel juhtudel, nagu on märgitud põhjenduses 38, võivad ettevõtjad saada komisjonilt mitteametlikke juhiseid. See põhjendus ei ole käesolevas apellatsioonimenetluses siiski asjakohane.
48.      Argumendid menetlusautonoomia põhimõtte rikkumise kohta on käesolevas kontekstis selgelt asjakohatud juba üksnes põhjusel, et käesolev apellatsioonkaebus ei käsitle menetlusautonoomiat. Samuti on käesoleva apellatsioonkaebuse raames selgelt asjakohatu argument, et kuni hetkeni, mil võeti vastu direktiiv 2019/1, millega anti liikmesriikide konkurentsiasutustele tõhusamad täitmise tagamise volitused(26), ei olnud ELTL artikli 101 kohaldamise eeskirjad ühtlustatud. Crown väidab, et juhtumi üleandmise ajal ei kuulunud emaettevõtjate ja õigusjärglaste vastutuse küsimus liidu õiguse kohaldamisalasse ning seega oli menetluse reguleerimine Saksa riigisisese süsteemi ülesanne. Oma repliigis selgitab Crown asjaolu, et komisjon on sellega, et ta algatas menetluse Saksa õiguses esinevate õiguslünkade kõrvaldamiseks, ületanud oma kaalutlusõiguse piire.
49.      Märgin, et see argument on ilmselgelt põhjendamatu, kuna see ei ole vastuolus mitte ainult määrusega nr 1/2003(27) kehtestatud koostöömehhanismiga, vaid ka selle määruse eesmärgiga, milleks on tagada liidu konkurentsiõiguse tõhus kohaldamine. Muu hulgas, analoogia alusel leidis Üldkohus 2. oktoobri 2024. aasta kohtuotsuses Silgan Holdings jt vs. komisjon (T‑589/22, EU:T:2024:662), et komisjon oli sobivas olukorras, et tagada määruse nr 1/2003 eesmärgi saavutamine.(28)
50.      Lisaks viitab Crown oma argumentides 9. veebruari 2022. aasta kohtuotsuse Sped‑Pro vs. komisjon (T‑791/19, EU:T:2022:67) punktile 67.(29) Selline viide põhineb minu arvates vääral tõlgendusel. Selles punktis rõhutas Üldkohus vajadust tagada tõhus kohtulik kaitse liikmesriikide poolt ning seda, et komisjoni ülesanne ei ole uurimise algatamise kaudu kõrvaldada riigisisesel tasandil kohtuliku kaitse lünki. See kohtupraktika ei ole asjakohane niisuguses olukorras, nagu on kõne all käesolevas apellatsioonkaebuses, kus esiteks ei oleks karistuste valdkonna õiguslikud lüngad võimaldanud rikkumiste eest vastutavatele ettevõtjatele tõhusaid karistusi määrata ja teiseks otsustas komisjon riikliku konkurentsiameti taotlusel menetluse algatada.
51.      Mis puudutab argumente, mis põhinevad asjaolul, et koostööteatist tuleks tõlgendada kooskõlas liidu aluspõhimõtetega, siis märgin, et need argumendid põhinevad vaidlustatud kohtuotsuse vääral tõlgendusel. Crown väidab, et Üldkohtu tõlgendus punktile 19 võib kaasa tuua liikmesriigi seadusandlikust otsusest kõrvalehoidmise, kui komisjon ja liikmesriigi konkurentsiasutus leiavad, et riigisisesed õigusnormid takistavad konkurentsiõiguse sätete kohaldamist. Nagu eespool märgitud, tuleb asuda seisukohale, et käesoleva apellatsioonkaebuse raames ei oleks Saksa õigussüsteemi lüngad võimaldanud pärast äriühingu ümberkorraldamist tõhusalt karistada rikkumise toime pannud ettevõtjaid.(30) See kahjustaks eesmärki tagada liidu konkurentsiõiguse tõhus kohaldamine.
52.      Sellest järeldub, et apellatsioonkaebuse esimese väite esimese osa teine etteheide tuleb minu arvates tagasi lükata.
B.      Apellatsioonkaebuse esimese väite teine osa
2.      Crowni argumendid
53.      Apellatsioonkaebuse esimese väite teises osas väidab Crown, et Üldkohus rikkus vaidlustatud kohtuotsuses õigusnormi, kui ta leidis, et vaidlusalune otsus on koostööteatisega kooskõlas. Ta vaidlustab vaidlustatud kohtuotsuse punkti 61, milles Üldkohus märkis, et Crown ei saa komisjonile ette heita asjaolu, et riiklik konkurentsiamet uuris juhtumit teatava aja jooksul ja palus seejärel komisjonil selle üle võtta. Lisaks väidab ta, et koostööteatise punkti 17 kohaselt oleks riiklik konkurentsiamet pidanud komisjoni kiiresti teavitama, kui juhtumi kohta ilmnevad uued olulised asjaolud. Sellest tulenevalt arvab Crown, et hetkel, mil komisjon sai taotluse menetluse üleandmiseks, oleks ta pärast seda, kui teda oli olulistest muutustest juba teavitatud, pidanud hindama, kas üleandmisega nõustuda. Igal juhul kordab Crown, et juhtumi asjaolud ei ole muutunud viisil, mis õigustaks tagantjärele üleandmist, ning et kahekuulisest tähtajast ei ole kinni peetud.
54.      Crown viitab ka kahtlustele, et keelatud kokkulepe võis pakkuda huvi ka teistele liikmesriikidele. Nagu Saksamaa Liitvabariik oma menetlusdokumentides märkis, ilmnes riikliku konkurentsiameti läbi viidud uurimise käigus märke konkurentsiõiguse rikkumistest mitmes liikmesriigis. Crowni sõnul ei saanud need kahtlused siiski õigustada komisjonile esitatud hilinenud taotlust menetluse üleandmiseks.
55.      Komisjon väidab oma menetlusdokumentides, et talle ei saa ette heita, et ta ei algatanud menetlust enne, kui ta sai 2017. aasta juunis riikliku konkurentsiameti taotluse. Lisaks leiab komisjon, et ei ole selge, kuidas võis asjaolu, et riiklik konkurentsiamet oli alates uurimise algusest teadlik teatavatest asjaoludest, olla asjakohane selleks, et komisjon algatas menetluse varasemas etapis.
1.      Analüüs
56.      Kõigepealt tuleb märkida, et apellatsioonkaebuse esimese väite teises osas viitab Crown minu arvates ebaselgelt nii riikliku konkurentsiameti uurimise kestusele kui ka komisjoni menetluse hilinenud algatamisele.
57.      Mis puudutab koostööteatise punktil 17 põhinevat argumenti, siis ei ole veenev see, kuidas asjaolu, et komisjon võis juba olla menetluse edenemisest teadlik, võis mõjutada menetluse komisjonile üleandmise kiirust. Nagu on märgitud käesoleva ettepaneku punktis 50, ei oleks riigisisese õiguse õiguslikud lüngad saanud tagada liidu konkurentsiõiguse tõhusat kohaldamist.
58.      Samuti ei ole veenev argument, et esines keelatud kokkuleppe kahtlus, mis mõjutas ka teisi liikmesriike. Ei ole selge, kuidas see oleks mõjutanud riikliku konkurentsiasutuse uurimise kestust ja kuupäeva, mil komisjon menetluse algatas.
59.      Seetõttu ei ole apellatsioonkaebuse esimese väite teine osa minu arvates põhjendatud ja tuleb tagasi lükata.
IV.    Ettepanek
60.      Eelnevate kaalutluste põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku apellatsioonkaebuse esimene väide tagasi lükata.
1      Algkeel: itaalia.
2      Komisjoni 12. juuli 2022. aasta otsus C(2022) 4761 (final) juhtumi AT.40522 kohta on kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/competition/antitrust/cases1/202307/AT_40522_8986595_2868_7.pdf.
3      Käesoleva kohtuasja faktiliste asjaolude üksikasjalikumaks kirjeldamiseks viitan vaidlustatud kohtuotsuse punktidele 2–11.
4      Saksa seadusandja kõrvaldas seejärel lüngad, lisades üheksanda konkurentsipiirangute vastase seaduse muutmisseadusega (Neuntes Gesetz zur Änderung des Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen, Bundesgesetzblatt Jahrgang 2017 Teil I Nr. 33, ausgegeben zu Bonn am 8.6.2017) artikli 81.
5      Samas otsuses tuvastas komisjon, et rikkumise panid toime ka Silgan Holdings, Inc., Silgan Holdings Austria GmbH, Silgan International Holdings BV, Silgan Metal Packaging Distribution GmbH ja Silgan White Cap Manufacturing GmbH (koos nimetatuna „Silgan“), ning määras neile äriühingutele trahvi. Silgan esitas Üldkohtule vaidlusaluse otsuse peale samuti tühistamishagi, kuid see jäeti 2. oktoobri 2024. aasta kohtuotsusega Silgan Holdings jt vs. komisjon (T‑589/22, EU:T:2024:662) rahuldamata. Praegu on Euroopa Kohtu menetluses Silgani apellatsioonkaebus, millega ta palub kohtuasjas C‑845/24 P, Silgan Holdings jt vs. komisjon (edaspidi „kohtuasi Silgan“) tühistada Üldkohtu otsuse ning mille kohta esitasin ettepaneku 12. märtsil 2026. Käesolevas ettepanekus piirdun üksnes Crowni esitatud argumentidega.
6      ELT 2006, C 298, lk 17.
7      Komisjoni teatis, mis käsitleb kokkuleppemenetluse läbiviimist kartellidega seotud otsuste puhul, mis on võetud vastu vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 artiklitele 7 ja 23 (ELT 2008, C 167, lk 1).
8      Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205), viimati muudetud nõukogu 25. mai 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 487/2009 (ELT 2009, L 148, lk 1).
9      Vt komisjoni teatis koostöö kohta konkurentsiasutuste võrgustikus (ELT 2004, C 101, lk 43 ja ELT 2016, C 374, lk 10), punkt 3.
10      Vt koostööteatis, punkt 1.
11      Kohtujurist märgib ammendavuse huvides, et koostööteatise punkti 6 itaaliakeelne versioon viitab erinevalt kõigist muudest keeleversioonidest punktidele 9–16.
12      Märgin, et Crown ei ole seda argumenti apellatsioonkaebuse esimese väite raames esitanud. Crowni esitatud argumendid keskenduvad selle asemel asjaolule, et koostööteatis tekitas õiguspärase ootuse, et menetluse üleandmine oleks pidanud toimuma kahekuulise tähtaja jooksul.
13      Näiteks komisjoni teatis, mis käsitleb kaitset trahvide eest ja trahvide vähendamist kartellide puhul, on adresseeritud ettevõtjatele. 28. juuni 2005. aasta kohtuotsuses Dansk Rørindustri jt vs. komisjon (C‑189/02 P, C‑202/02 P, C‑205/02 P – C‑208/02 P ja C‑213/02 P, EU:C:2005:408) kinnitas Euroopa Kohus aga, et ettevõtjatel ei saa olla õiguspärast ootust konkreetse praktika suhtes, kuna konkurentsiõiguse valdkonnas on komisjonil „kaalutlusõigus, mille alusel ta võib igal ajal trahvide üldist taset määruses nr 17 [esimene määrus asutamislepingu artiklite 85 ja 86 rakendamise kohta (EÜT 1962, 13, lk 204; ELT eriväljaanne 08/01, lk 3)] märgitud ülempiirini tõsta, kui see on vajalik [liidu] konkurentsipoliitika elluviimise tagamiseks“ (punkt 191).
14      Vt eelkõige koostööteatise punktid 1 ja 3.
15      Vt 20. jaanuari 2016. aasta kohtuotsus DHL Express (Itaalia) ja DHL Global Forwarding (Itaalia) (C‑428/14, EU:C:2016:27, punkt 33).
16      Ibidem, punkt 43.
17      Vt analoogia alusel 13. detsembri 2012. aasta kohtuotsus Expedia (C‑226/11, EU:C:2012:795, punkt 28).
18      Vt 12. jaanuari 2017. aasta kohtuotsus Timab Industries ja CFPR vs. komisjon (C‑411/15 P, EU:C:2017:11, punkt 134) ning 9. oktoobri 2025. aasta kohtuotsus On Air Media Professionals ja Different Media (C‑416/24 ja C‑417/24, EU:C:2025:765, punkt 60).
19      Sellega seoses märgin, et komisjon leiab oma menetlusdokumentides, et vaidlustatud kohtuotsuse punktides 42 ja 43 on rikutud õigusnormi. Komisjoni sõnul leidis Üldkohus, et koostööteatis on komisjonile kaebajate suhtes siduv ning et selle teatise punktid 18 ja 19 ei tekita õiguspärast ootust. Seetõttu palub komisjon Euroopa Kohtul asendada punktides 42 ja 43 esitatud õiguslikud põhjendused. Võttes aga arvesse nimetatud kohtupraktikat ja käesoleva ettepaneku punktides 24–29 esitatud kaalutlusi, olen seisukohal, et komisjoni taotlus tuleb jätta rahuldamata.
20      Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT 2004, L 123, lk 18; ELT eriväljaanne 08/03, lk 81).
21      Punkt 29.
22      Vt 17. detsembri 2014. aasta kohtuotsus Si.mobil vs. komisjon (T‑201/11, EU:T:2014:1096, punkt 39). Vt selle kohta ka 20. aprilli 2023. aasta kohtuotsus Amazon.com jt vs. komisjon (C‑815/21 P, EU:C:2023:308, punkt 35).
23      Vaidlustatud kohtuotsuse punkt 51.
24      Vt koostööteatise punkti 54 alapunkti d teine võimalus.
25      Määruse nr 1/2003 põhjendus 38 on sõnastatud järgmiselt: „Ühenduse konkurentsieeskirjade kohaselt tegutsevate ettevõtjate õiguskindluse tagamine toetab innovatsiooni ja investeeringute edendamist. Kui tekib ebakindel olukord, mis on tingitud kõnealuste eeskirjade kohaldamisega seotud uutest või lahendamata küsimustest, võivad üksikud ettevõtjad taotleda komisjonilt mitteametlikke juhiseid. Käesolev määrus ei piira komisjoni õigust anda selliseid mitteametlikke juhiseid.“
26      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiiv 2019/1, mille eesmärk on anda liikmesriikide konkurentsiasutustele volitused, et tulemuslikumalt tagada konkurentsinormide täitmine ja et tagada siseturu nõuetekohane toimimine (ELT 2019, L 11, lk 3).
27      Vt 11. juuni 2009. aasta kohtuotsus X BV (C‑429/07, EU:C:2009:359), milles Euroopa Kohus leidis, et „konkurentsieeskirjade ühetaolise kohaldamise tagamiseks liikmesriikides kehtestati määruse nr 1/2003 IV peatükis komisjoni, siseriiklike konkurentsiasutuste ja liikmesriikide kohtute vaheline koostöökord“ (punkt 20).
28      Vt punkt 60.
29      Märgin, et apellatsioonkaebuse 50. joonealune märkus viitab viidatud kohtuotsuse punktile 27. Õige on siiski punkt 67.
30      Vt 14. juuni 2011. aasta kohtuotsus Pfleiderer (C‑360/09, EU:C:2011:389), milles Euroopa Kohus leidis, et liikmesriigid „peavad […] jälgima, et nende kehtestatud või rakendatud normid ei kahjustaks ELTL artiklite 101 ja 102 tõhusat kohaldamist “ (punkt 24). Vt ka 30. jaanuari 2025. aasta kohtuotsus Caronte & Tourist (C‑511/23, EU:C:2025:42, punkt 62).