Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 22. aprilli 2020. aasta määrus – Yodel Delivery Network
(kohtuasi C‑692/19)(1)
Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Direktiiv 2003/88/EÜ – Tööaja korraldus – Mõiste „töötaja“ – Pakiveoettevõtja – Teenuse osutamise lepingu alusel palgatud kullerite kvalifitseerimine – Kulleri võimalus palgata alltöövõtjaid ja osutada sarnaseid teenuseid samal ajal ka kolmandatele isikutele
1.      Eelotsuse küsimused – Vastus, mille võib selgelt tuletada kohtupraktikast – Kodukorra artikli 99 kohaldamine
(ELTL artikkel 267; Euroopa Kohtu kodukord, artikkel 99)
(vt punkt 21)
2.      Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Direktiiv 2003/88 tööaja korralduse teatavate aspektide kohta – Mõiste „töötaja“ – Füüsilisest isikust ettevõtja, kellel on õigus kasutada alltöövõtjaid või asendajaid, oma väidetava tööandja pakutud tööülesanded vastu võtta või neist keelduda, osutada teenuseid kolmandatele isikutele ja määrata oma töötunnid – Välistamine – Tingimused – Kontrollimine liikmesriigi kohtu poolt
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88)
(vt punktid 27–32, 38–45 ja resolutsioon)
Resolutsioon
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus kvalifitseerida „töötajaks“ isik, kelle väidetav tööandja on palganud teenuste osutamise lepingu alusel, milles on täpsustatud, et ta on füüsilisest isikust ettevõtja, juhul kui sellel isikul on õigus:
–        kasutada alltöövõtjaid või asendajaid nende teenuste osutamiseks, mille tegemiseks teda ise palgati;
–        võtta vastu oma väidetava tööandja pakutud tööülesanded või nende tegemisest keelduda või määrata ühepoolselt kindlaks maksimaalne tööülesannete hulk;
–        osutada teenuseid kolmandatele isikutele, sealhulgas väidetava tööandja otsestele konkurentidele, ning
–        määrata kindlaks oma töötundide arv teatud parameetrite piires ning korraldada oma aega mitte ainult väidetava tööandja huvide, vaid ka isiklike eelistuste järgi,
kuna esiteks ei ole selle isiku sõltumatus näilik ning teiseks ei ole asjaomase isiku ja tema väidetava tööandja vahelist alluvussuhet võimalik tuvastada. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kõiki selle isikuga seotud asjaolusid ja tema majandustegevust arvestades andma siiski õigusliku hinnangu direktiivist 2003/88 lähtudes.
1 ELT C 423, 16.12.2019.