62023CJ0028
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (čtvrtého senátu)
17. října 2024 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby – Směrnice 2004/18/ES – Pojem ‚veřejné zakázky na stavební práce‘ – Soubor smluv zahrnující smlouvu o poskytnutí dotace a smlouvu o smlouvě budoucí kupní – Přímý hospodářský zájem veřejného zadavatele – Stavba, která odpovídá požadavkům stanoveným veřejným zadavatelem – Dotace a smlouva o smlouvě budoucí kupní představující státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem – Směrnice 89/665/EHS – Směrnice 2014/24/EU – Důsledky považování veřejné zakázky za neúčinnou – Absolutní neplatnost ex tunc“
Ve věci C‑28/23,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Okresního soudu v Bratislavě III (Okresný súd Bratislava III, Slovensko) ze dne 16. ledna 2023, došlým Soudnímu dvoru dne 24. ledna 2023, v řízení
NFŠ a.s.
proti
Slovenská republika konajúca prostredníctvom Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky,
Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky,
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát),
ve složení: C. Lycourgos (zpravodaj), předseda třetího senátu vykonávající funkci předsedy čtvrtého senátu, S. Rodin a O. Spineanu-Matei soudci,
generální advokát: M. Campos Sánchez-Bordona,
za soudní kancelář: I. Illéssy, rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 1. února 2024,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–
za NFŠ a.s.: M. Čabák, P. Hodál a L. Královič, advokáti,
–
za Slovenskou republiku konajúcí prostredníctvom Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky a Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky: P. Horňák, P. Szabó a M. Tomaschek, advokáti,
–
za slovenskou vládu: E. V. Larišová, A. Lukáčik a S. Ondrášiková, jako zmocněnci,
–
za českou vládu: L. Halajová, M. Smolek a J. Vláčil, jako zmocněnci,
–
za Evropskou komisi: G. Gattinara, R. Lindenthal a G. Wils, jako zmocněnci,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 11. dubna 2024,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. 2004, L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132), čl. 2 odst. 1 bodu 6 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65), jakož i čl. 2d odst. 1 písm. a) a odst. 2 směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/01, s. 246), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014 (Úř. věst. 2014, L 94, s. 1) (dále jen „směrnice 89/665“).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností NFŠ a.s. na straně jedné a Slovenskou republikou jednající prostřednictvím Ministerstva školství, vědy, výzkumu a sportu Slovenské republiky (Slovenská republika konajúca prostredníctvom Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky), a Ministerstvem školství, vědy, výzkumu a sportu Slovenské republiky (Ministerstvo školství, výskumu a športu Slovenskej republiky) (dále jen „ministerstvo školství“) na straně druhé ve věci smlouvy o smlouvě budoucí, jejímž předmětem byla koupě národního fotbalového stadionu, který měla společnost NFŠ postavit na Slovensku.
Právní rámec
Unijní právo
Směrnice 89/665
3
Článek 1 směrnice 89/665, nadepsaný „Oblast působnosti a dostupnost přezkumných řízení“, stanoví:
„1.   […]
[…]
Pokud jde o zakázky nebo koncese, které spadají do oblasti působnosti směrnice [2014/24] nebo směrnice [2014/23], přijmou členské státy opatření nezbytná k zajištění možnosti účinného, a zejména co nejrychlejšího přezkumu rozhodnutí veřejných zadavatelů v souladu s podmínkami stanovenými v článcích 2 až 2f této směrnice z důvodu, že těmito rozhodnutími bylo porušeno právo [Unie] v oblasti zadávání veřejných zakázek nebo vnitrostátní předpisy je provádějící.
[…]
3.   Členské státy zajistí, aby bylo přezkumné řízení podle prováděcích pravidel, která mohou členské státy samy stanovit, dostupné alespoň každé osobě, která má nebo měla zájem na získání určité zakázky a které v důsledku domnělého protiprávního jednání vznikla nebo hrozí škoda.
[…]“
4
Článek 2d směrnice 89/665, nadepsaný „Neúčinnost“, stanoví:
„1.   Členské státy zajistí, aby orgán příslušný k přezkumu, který je nezávislý na veřejném zadavateli, považoval smlouvu za neúčinnou nebo aby její neúčinnost byla výsledkem rozhodnutí tohoto orgánu v kterémkoli z těchto případů:
a)
jestliže veřejný zadavatel zadal zakázku či udělil koncesi bez předchozího uveřejnění oznámení o zahájení zadávacího či koncesního řízení v Úředním věstníku Evropské unie, aniž by to bylo podle směrnice [2014/24] nebo směrnice [2014/23] přípustné;
[…]
2.   Důsledky považování zakázky za neúčinnou stanoví vnitrostátní právo.
Vnitrostátní právo může stanovit zpětné zrušení všech smluvních závazků, anebo omezit rozsah zrušení na ty závazky, které by bylo třeba ještě splnit. Ve druhém případě členské státy stanoví použití jiných sankcí ve smyslu čl. 2e odst. 2.
[…]“
5
Podle článku 2e směrnice 89/665, nadepsaného „Porušení této směrnice a alternativní sankce“, stanoví členské státy v některých případech neúčinnost smlouvy nebo alternativní sankce.
Směrnice 2004/18
6
Článek 1 směrnice 2004/18 zní:
„1.   Pro účely této směrnice se použijí definice uvedené v odstavcích 2 až 15.
a)
‚Veřejné zakázky‘ jsou úplatné smlouvy uzavřené písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli, jejichž předmětem je provedení stavebních prací, dodání výrobků nebo poskytnutí služeb ve smyslu této směrnice.
b)
‚Veřejné zakázky na stavební práce‘ jsou veřejné zakázky, jejichž předmětem je buď provedení, nebo projekt i provedení stavebních prací vztahujících se k jedné z činností uvedených v příloze I nebo stavby, nebo provedení stavby, která odpovídá požadavkům stanoveným veřejným zadavatelem, jakýmikoli prostředky. ‚Stavbou‘ se rozumí výsledek souboru stavebních nebo stavebně inženýrských prací, který je sám o sobě dostačující, aby plnil hospodářskou nebo technickou funkci.
[…]
9.   ‚Veřejnými zadavateli‘ se rozumí stát, regionální nebo místní orgány, veřejnoprávní subjekty, sdružení tvořená jedním či více takovými orgány nebo jedním či více veřejnoprávními subjekty.
[…]“
Směrnice 2014/24
7
Článek 1 odst. 1 směrnice 2014/24 stanoví:
„Tato směrnice stanoví pravidla pro zadávání veřejných zakázek a organizování soutěží o návrh veřejnými zadavateli, jejichž odhadovaná hodnota dosahuje alespoň finančních limitů stanovených v článku 4.“
8
Článek 2 odst. 1 této směrnice stanoví:
„Pro účely této směrnice se použijí následující definice:
1)
‚veřejnými zadavateli‘ se rozumí stát, regionální nebo místní orgány, veřejnoprávní subjekty, sdružení tvořená jedním nebo více takovými orgány či jedním nebo více veřejnoprávními subjekty;
[…]
5)
‚veřejnými zakázkami‘ nebo ‚smlouvami na veřejné zakázky‘ se rozumějí úplatné smlouvy uzavřené písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli, jejichž předmětem je provedení stavebních prací, dodání výrobků nebo poskytnutí služeb;
6)
‚veřejnými zakázkami na stavební práce‘ se rozumějí veřejné zakázky, jejichž předmětem je jedno z následujících plnění:
[…]
c)
realizace stavby jakýmkoli způsobem, který odpovídá požadavkům stanoveným veřejným zadavatelem, jenž má rozhodující vliv na druh nebo projekt stavby;
[…]“
9
Článek 83 uvedené směrnice, nadepsaný „Vymáhání“, zní:
„1.   Za účelem řádného a účinného provádění zajistí členské státy, aby alespoň úkoly stanovené v tomto článku byly plněny jedním nebo více orgány, subjekty nebo organizacemi. Členské státy [Evropské] [k]omisi oznámí všechny orgány, subjekty nebo organizace příslušné pro plnění uvedených úkolů.
2.   Členské státy zajistí, aby bylo uplatňování pravidel pro zadávání veřejných zakázek sledováno.
Pokud orgány nebo organizace provádějící sledování odhalí z vlastního podnětu nebo na základě obdržených informací konkrétní porušení nebo systémové problémy, jsou zmocněny k oznámení těchto problémů vnitrostátním kontrolním orgánům, soudům nebo jiným příslušným orgánům či organizacím, jako je veřejný ochránce práv, vnitrostátní parlamenty nebo jejich výbory.
[…]“
10
Článek 90 odst. 1 téže směrnice stanoví:
„Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 18. dubna 2016. […]“
11
Článek 91 první pododstavec směrnice 2014/24 stanoví:
„Směrnice 2004/18/ES se zrušuje s účinkem k 18. dubnu 2016.“
Slovenská právní úprava
Zákon č. 40/1964
12
Ustanovení § 39 zákona č. 40/1964 Sb. občanský zákoník (zákon č. 40/1964 Zb. Občiansky zákonník) ze dne 26. února 1964, ve znění použitelném na skutkové okolnosti sporu v původním řízení, stanoví:
„Neplatné je právní jednání, které svým obsahem nebo účelem odporuje zákonu nebo jej obchází nebo se příčí dobrým mravům.“
Zákon č. 25/2006
13
Ustanovení § 3 odst. 3 zákona č. 25/2006 Sb. z. o veřejných zakázkách a o změně a doplnění některých zákonů (zákon č. 25/2006 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov) ze dne 14. prosince 2005, ve znění použitelném na skutkové okolnosti sporu v původním řízení, stanoví:
„Veřejnou zakázkou na stavební práce ve smyslu tohoto zákona se rozumí veřejná zakázka, jejímž předmětem je provedení stavebních prací nebo vypracování projektové dokumentace a provedení stavebních prací souvisejících s některou z činností uvedených v oddíle 45 Společného slovníku pro veřejné zakázky […] nebo provedení stavby. Stavba ve smyslu tohoto zákona je výsledkem stavebních prací jako celku, který plní hospodářskou nebo technickou funkci, a provedení stavby odpovídá požadavkům veřejného zadavatele nebo zadavatele.“
14
V ustanovení § 147a tohoto zákona se stanoví:
„Pokud veřejný zadavatel, zadavatel nebo osoba podle § 7 uzavře v rozporu s tímto zákonem smlouvu, koncesní smlouvu, rámcovou dohodu nebo dodatek ke smlouvě, koncesní smlouvě nebo rámcové dohodě, podá [Úřad pro veřejné zakázky (Úrad pre verejné obstarávanie)] nebo státní zástupce ve lhůtě jednoho roku od jejich uzavření k soudu návrh na určení jejich neplatnosti.“
Zákon č. 343/2015
15
Ustanovení § 3 odst. 3 zákona č. 343/2015 Sb. z. o veřejných zakázkách a o změně a doplnění některých zákonů (zákon č. 343/2015 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov) ze dne 18. listopadu 2015, ve znění použitelném na skutkový stav v původním řízení (dále jen „zákon č. 343/2015“), stanoví:
„Veřejnou zakázkou na stavební práce ve smyslu tohoto zákona se rozumí veřejná zakázka, jejímž předmětem je
[…]
c)
provedení stavby jakýmkoli způsobem, který stanovil veřejný zadavatel nebo zadavatel, jenž má rozhodující vliv na druh nebo projekt stavby.“
16
V ustanovení § 181 odst. 1 a 11 tohoto zákona je uvedeno:
„1.   Uchazeč, zájemce, účastník nebo osoba, která mohla mít zájem na získání konkrétní nadlimitní zakázky nebo nadlimitní koncese a jejichž práva nebo právem chráněné zájmy byly nebo mohly být dotčeny postupem veřejného zadavatele nebo zadavatele (dále jen ‚oprávněná osoba‘), může po uzavření smlouvy, koncesní smlouvy nebo rámcové dohody podat k soudu návrh na určení neplatnosti zakázky, koncesní smlouvy nebo rámcové dohody.
[…]
11.   Právo domáhat se určení neplatnosti smlouvy, koncesní smlouvy nebo rámcové dohody zaniká, není-li uplatněno
a)
do 30 dní ode dne zveřejnění oznámení o výsledku zadávacího řízení v Úředním věstníku Evropské unie podle tohoto zákona, pokud oznámení obsahuje rovněž odůvodnění nezveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení, oznámení použitého jako výzva k účasti v soutěži, oznámení o koncesi nebo oznámení o výběrovém řízení,
b)
v lhůtě šesti měsíců
1.
ode dne zveřejnění oznámení o výsledku zadávacího řízení v Úředním věstníku Evropské unie, pokud oznámení neobsahuje odůvodnění podle písmene a), nebo
2.
ode dne uzavření smlouvy, koncesní smlouvy na stavební práce nebo rámcové dohody v jiných případech, než které jsou uvedeny v písmenu a) a v prvním pododstavci.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
17
Za účelem realizace projektu stavby slovenského národního fotbalového stadionu slovenská vláda v usnesení č. 400/2013 ze dne 10. července 2013 rozhodla, že ministerstvo školství bez soutěže uzavře memorandum se společností Národný futbalový štadión, a.s., která je právní předchůdkyní společnosti NFŠ. Toto memorandum, uzavřené dne 11. července 2013, vymezuje podmínky poskytnutí dotace na stavbu tohoto stadionu, jakož i podmínky této stavby.
18
Na tomto základě uzavřelo ministerstvo školství dne 21. listopadu 2013 se společností Národný futbalový štadión smlouvu o poskytnutí dotace, na jejímž základě se ministerstvo zavázalo vyplatit této společnosti dotaci ve výši 27200000 eur financovanou ze státního rozpočtu na stavbu uvedeného stadionu (dále jen „smlouva o poskytnutí dotace“). Uvedená společnost se zavázala financovat alespoň 60 % stavebních nákladů.
19
Dne 10. května 2016 ministerstvo školství a NFŠ uzavřely dodatek č. 1 ke smlouvě o poskytnutí dotace, který změnil celé znění této smlouvy tak, že mimo jiné zrušil možnost, původně stanovenou ve prospěch Slovenského fotbalového svazu (Slovenský futbalový zväz), využívat bezplatně některé prostory na tomto stadionu.
20
Téhož dne uzavřelo ministerstvo školství jménem Slovenské republiky jakožto budoucí kupující se společností NFŠ jakožto budoucí prodávající smlouvu o smlouvě budoucí kupní, v níž byly upřesněny podmínky uzavření smlouvy o koupi slovenského národního fotbalového stadionu (dále jen „smlouva o smlouvě budoucí kupní“). Smlouva o smlouvě budoucí kupní obsahuje v přílohách podrobné technické specifikace a materiální parametry tohoto stadionu.
21
Účinnost smlouvy o smlouvě budoucí kupní byla podmíněna dodržením určitých podmínek, včetně konstatování Komise, že dotace a tato smlouva představují státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Komise konstatovala, že tomu tak bylo, v rozhodnutí SA.46530 ze dne 24. května 2017 (Úř. věst. 2017, C 354, s. 1).
22
V souvislosti se smlouvou o poskytnutí dotace nebo smlouvou o smlouvě budoucí kupní probíhá několik soudních řízení. Společnost NFŠ podala k Okresnímu soudu v Bratislavě III (Okresný súd Bratislava III, Slovensko), který je předkládajícím soudem, návrh na určení obsahu smlouvy o smlouvě budoucí kupní, pokud jde o stanovení kupní ceny, za účelem využití možnosti prodat postavenou budovu, kterou v její prospěch stanoví tato smlouva. Podle této společnosti je smlouva o smlouvě budoucí kupní platná a nepředstavuje veřejnou zakázku, neboť nezakládá vymahatelný závazek provést stavební práce. Nejedná se tedy o úplatnou smlouvu.
23
Ministerstvo školství naopak před předkládajícím soudem tvrdí, že smlouva o poskytnutí dotace a smlouva o smlouvě budoucí kupní představují ucelený komplex vzájemných práv a povinností, který má z důvodu nevyhlášení soutěže záměrně obcházet zákon č. 343/2015. Konkrétně smlouva o smlouvě budoucí kupní má úplatnou povahu, která vyplývá ze způsobu stanovení kupní ceny, kterou stanoví.
24
Toto ministerstvo rovněž tvrdí, že mělo rozhodující vliv na projekt slovenského národního fotbalového stadionu, který podle smlouvy o poskytnutí dotace musí splňovat požadavky, co se týče stadionů kategorie 4, stanovené směrnicí Unie evropských fotbalových asociací (UEFA) o infrastruktuře stadionů. Kromě toho uvedené ministerstvo stanovilo dodatečné požadavky, a to prostřednictvím nejvyššího řídícího orgánu tohoto projektu, řídícího a monitorovacího výboru pro výstavbu tohoto stadionu, v němž mělo většinové zastoupení.
25
Kromě toho se účastníci původního řízení neshodují v otázce, zda smlouva, která je v rozporu se zákonem č. 25/2006 ve znění použitelném na skutkový stav sporu v původním řízení nebo se zákonem č. 343/2015, může být stižena pouze relativní a ex nunc neplatností, které se lze dovolávat na základě ustanovení těchto zákonů, jak tvrdí společnost NFŠ, nebo zda taková smlouva může být na základě článku 39 zákona č. 40/1964, občanský zákoník, ze dne26. února 1964 ve znění použitelném na skutkový stav sporu v původním řízení stižena absolutní neplatností ex tunc, jak tvrdí ministerstvo školství. Slovenská judikatura si v této oblasti vzájemně odporuje.
26
Předkládající soud upřesňuje, že smlouva o poskytnutí dotace a smlouva o smlouvě budoucí kupní mají časovou a věcnou souvislost a představují rámec vzájemných závazků ministerstva školství a společnosti NFŠ. Smlouva o poskytnutí dotace konkrétně obsahuje závazek státu poskytnout stanovenou dotaci, jakož i závazek společnosti Národný futbalový štadión postavit slovenský národní fotbalový stadion v souladu s podmínkami stanovenými ministerstvem školství a umožnit Slovenskému fotbalovému svazu využívat jednu jeho část. Smlouva o smlouvě budoucí kupní stanoví ve prospěch společnosti NFŠ jednostrannou prodejní opci představující závazek státu odkoupit postavenou budovu.
27
Za těchto podmínek se Okresní soud v Bratislavě III (Okresný súd Bratislava III) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Je smlouva o poskytnutí dotace a smlouva o smlouvě budoucí kupní, která byla uzavřena mezi ministerstvem (státem) a soukromoprávním subjektem, který byl vybrán bez veřejné soutěže, ‚veřejnou zakázkou na stavební práce‘ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18, resp. čl. 2 odst. 6 písm. c) směrnice 2014/24, pokud Evropská komise schválila smlouvu o poskytnutí dotace jako státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, obsahem závazků, které obsahuje smlouva o poskytnutí dotace, je závazek státu poskytnout dotaci a závazek soukromoprávního subjektu postavit budovu v souladu s podmínkami stanovenými ministerstvem a umožnit využívání jedné její části sportovní organizací a obsahem závazků obsažených ve smlouvě o smlouvě budoucí kupní je jednostranná opce soukromoprávního subjektu představující závazek státu postavenou budovu odkoupit, přičemž tyto smlouvy tvoří časově a věcně související rámec vzájemných závazků ministerstva a soukromoprávního subjektu?
2)
Brání čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18, nebo čl. 2 odst. 6 písm. c) směrnice 2014/24 vnitrostátní právní úpravě členského státu, podle které je absolutně (tj. od počátku/ex tunc) neplatný právní úkon, který obsahem anebo účelem odporuje zákonu anebo jej obchází anebo se příčí dobrým mravům, pokud toto porušení zákona spočívá v závažném porušení pravidel pro zadávání veřejných zakázek?
3)
Brání čl. 2d odst. 1 písm. a) a čl. 2d odst. 2 směrnice 89/665 […] vnitrostátní právní úpravě členského státu, podle které je absolutně (tj. od počátku/ex tunc) neplatný právní úkon, který obsahem anebo účelem odporuje zákonu anebo jej obchází anebo se příčí dobrým mravům, pokud toto porušení spočívá v závažném porušení (obcházení) pravidel pro zadávání veřejných zakázek, jak je tomu ve věci v původním řízení?
4)
Je třeba vykládat čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18, resp. čl. 2 odst. 6 písm. c) směrnice 2014/24 v tom smyslu, že brání tomu, aby se mělo od počátku (ex tunc) za to, že taková smlouva o smlouvě budoucí kupní, o jakou se jedná ve věci v původním řízení, vyvolala právní účinky?“
K předběžným otázkám
K první otázce
28
Podstatou první otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18 a čl. 2 odst. 1 bod 6 písm. c) směrnice 2014/24 musí být vykládány v tom smyslu, že soubor smluv mezi členským státem a hospodářským subjektem, který obsahuje smlouvu o poskytnutí dotace a smlouvu o smlouvě budoucí kupní, jež byly uzavřeny za účelem realizace stavby fotbalového stadionu, a který zakládá vzájemné závazky mezi tímto státem a tímto hospodářským subjektem zahrnující závazek postavit tento stadion v souladu s podmínkami stanovenými uvedeným státem, jakož i jednostrannou opci uvedeného hospodářského subjektu odpovídající závazku tohoto státu uvedený stadion odkoupit, přičemž poskytuje témuž hospodářskému subjektu státní podporu, kterou Komise uznala za slučitelnou s vnitřním trhem, představuje „veřejnou zakázku na stavební práce“ ve smyslu těchto ustanovení.
K přípustnosti
29
Společnost NFŠ zpochybňuje přípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce zejména z důvodu, že se první otázka týká konkrétních skutečností, jejichž ověření přísluší předkládajícímu soudu. V tomto ohledu formulace této první otázky obsahuje nesprávná a zavádějící skutková zjištění. Kromě toho předkládající soud bez kritického přezkumu převzal znění otázek navržených jedním z účastníků původního řízení, a sice Slovenskou republikou, a v rozporu s doktrínou acte éclairé nevzal v potaz judikaturu Soudního dvora, podle níž smlouva není veřejnou zakázkou, pokud neexistuje závazek, jehož splnění může být vymáháno před soudem.
30
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že i kdyby první otázka obsahovala skutková zjištění, která musí předkládající soud ověřit, týká se tato otázka výkladu ustanovení unijního práva.
31
Kromě toho je v souladu s ustálenou judikaturou ke zjištění a posouzení skutkového stavu ve věci, kterou projednává, a k výkladu a použití vnitrostátního práva příslušný pouze vnitrostátní soud. Soudní dvůr totiž musí vzít v rámci rozdělení pravomocí mezi unijní a vnitrostátní soudy v úvahu skutkový a legislativní kontext, do něhož jsou předběžné otázky zasazeny, tak jak je vymezen v předkládacím rozhodnutí [rozsudek ze dne 28. října 2021, X-Beteiligungsgesellschaft (DPH – Postupné platby), C‑324/20, EU:C:2021:880, bod 31 a citovaná judikatura].
32
Dále, pokud jde v této souvislosti o tvrzenou okolnost, že správný výklad unijního práva je v projednávaném případě natolik zřejmý, že neponechává prostor pro žádnou rozumnou pochybnost, stačí připomenout, že i když taková okolnost, i kdyby byla prokázána, může vést Soudní dvůr k tomu, že rozhodne usnesením na základě článku 99 jednacího řádu, tatáž okolnost nemůže vnitrostátnímu soudu bránit v tom, aby položil předběžnou otázku, ani nemůže mít za následek nepřípustnost takto položené otázky (rozsudek ze dne 7. září 2023, Asociaţia Forumul Judecătorilor din România, C‑216/21, EU:C:2023:628, bod 49 a citovaná judikatura).
33
Z toho plyne, že první otázka je přípustná.
K věci samé
34
Úvodem je třeba připomenout, že směrnicí použitelnou ratione temporis na zadávání veřejné zakázky je v zásadě směrnice platná v okamžiku, kdy zadavatel volí druh řízení, které má být uskutečněno, a definitivně rozhodne o otázce, zda existuje povinnost zajistit před zadáním veřejné zakázky soutěž mezi hospodářskými subjekty či nikoliv. Naproti tomu se nepoužijí ustanovení směrnice, u nichž lhůta k provedení uplynula až po tomto datu (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. ledna 2021, RTS infra a Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel, C‑387/19, EU:C:2021:13, bod 23, jakož i citovaná judikatura).
35
V projednávané věci ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyplývá, že rozhodnutí nevyhlásit soutěž na realizaci slovenského národního fotbalového stadionu bylo přijato usnesením slovenské vlády č. 400/2013 ze dne 10. července 2013, kdy byla použitelná směrnice 2004/18. S výhradou ověření, která bude muset provést předkládající soud, se jeví, že toto usnesení vyřešilo pro ministerstvo školství a Slovenskou republiku s konečnou platností otázku, zda existuje povinnost zajistit soutěž.
36
V každém případě, i kdyby předkládající soud dospěl k závěru, že rozhodnutí, které s konečnou platností vyřešilo otázku, zda existuje povinnost zajistit takovou soutěž, bylo vydáno po 18. dubnu 2016, kdy nabylo účinnosti zrušení směrnice 2004/18 a kdy uplynula lhůta k provedení směrnice 2014/24, obsah čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18 odpovídá, co se týče realizace stavby splňující požadavky stanovené veřejným zadavatelem, v podstatě obsahu čl. 2 odst. 1 bodu 6 písm. c) směrnice 2014/24.
37
S ohledem na tato úvodní upřesnění je třeba určit, zda soubor smluv, který vykazuje znaky souboru smluv dotčeného v původním řízení, splňuje kritéria „veřejné zakázky na stavební práce“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18, jelikož tento pojem je autonomním pojmem unijního práva, pro který právní kvalifikace smlouvy podle práva členského státu není relevantní (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 18. ledna 2007, Auroux a další, C‑220/05, EU:C:2007:31, bod 40, jakož i citovaná judikatura).
38
V tomto ohledu je třeba v souladu s definicí pojmu „veřejná zakázka“ uvedenou v čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 2004/18 ověřit, zda takový soubor smluv představuje úplatnou smlouvu uzavřenou písemnou formou mezi hospodářskými subjekty a veřejným zadavatelem, a pokud ano, zda je předmětem této smlouvy provedení stavby, která odpovídá požadavkům stanoveným tímto veřejným zadavatelem ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) této směrnice.
39
V projednávané věci o tom musí rozhodnout předkládající soud poté, co provede za tímto účelem vyžadované posouzení. Je totiž třeba připomenout, že článek 267 SFEU neopravňuje Soudní dvůr k tomu, aby použil pravidla unijního práva na určitý případ, nýbrž pouze k tomu, aby se vyjádřil k výkladu Smluv a aktů přijatých orgány Evropské unie. Podle ustálené judikatury však Soudní dvůr může v rámci soudní spolupráce zavedené tímto článkem 267 SFEU na základě okolností uvedených ve spise poskytnout vnitrostátnímu soudu prvky výkladu unijního práva, které by mohly být pro tento soud užitečné při posuzování účinků toho či onoho ustanovení unijního práva (rozsudek ze dne 7. září 2023, Asociația Forumul Judecătorilor din România, C‑216/21, EU:C:2023:628, bod 72 a citovaná judikatura).
40
Zaprvé pojem „smlouvy“ uvedený v čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 2004/18 zahrnuje rovněž souhlasný projev vůle vyplývající z několika dokumentů, aniž tomu brání okolnost, že každý z těchto dokumentů představuje smlouvu podle vnitrostátního práva.
41
V projednávané věci z žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyplývá, že smlouva o poskytnutí dotace a smlouva o smlouvě budoucí kupní mají věcnou souvislost, jelikož obě byly uzavřeny v rámci projektu stavby slovenského národního fotbalového stadionu, a časovou souvislost. To je potvrzeno rozhodnutím SA.46530, které uvádí, že stavba tohoto stadionu začala až na podzim 2016, tj. po uzavření dodatku č. 1 ke smlouvě o poskytnutí dotace a smlouvě o smlouvě budoucí kupní dne 10. května 2016.
42
Zadruhé smlouvy tvořící soubor smluv dotčený v původním řízení byly uzavřeny písemnou formou na jedné straně společností Národný futbalový štadión, pokud jde o smlouvu o poskytnutí dotace, a společností NFŠ, pokud jde o smlouvu o smlouvě budoucí kupní, které jsou hospodářskými subjekty, a na straně druhé slovenským státem, který je veřejným zadavatelem ve smyslu čl. 1 odst. 9 prvního pododstavce směrnice 2004/18.
43
Zatřetí je třeba ověřit, zda je soubor smluv, který vykazuje znaky souboru smluv dotčeného v původním řízení, uzavřen úplatně.
44
Podle judikatury Soudního dvora výraz „úplatně“ označuje smlouvu, jíž se každá ze stran zavazuje provést plnění výměnou za jiné. Synallagmatická povaha smlouvy je podstatným znakem veřejné zakázky, který se nutně projevuje vznikem právně závazných povinností pro každou ze smluvních stran, jejichž plnění musí být možno se domáhat u soudu (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. září 2020, Tax-Fin-Lex, C‑367/19, EU:C:2020:685, body 25 a 26, jakož i citovaná judikatura).
45
V tomto ohledu je třeba uvést, že pokud smlouva obsahuje závazek odkupu ze strany veřejného zadavatele, aniž se jeho smluvní partner zavazuje k prodeji, nemůže tato neexistence závazku prodeje nutně postačovat k vyloučení synallagmatické povahy této smlouvy, a tudíž existence veřejné zakázky, jelikož k takovému závěru může případně dojít až po přezkumu všech relevantních skutečností.
46
V projednávané věci předkládající soud zmiňuje existenci vzájemných závazků ministerstva školství a společnosti NFŠ. Kromě toho tento soud zejména uvádí, že smlouva o poskytnutí dotace zahrnuje závazek státu poskytnout dotaci, jakož i závazek právní předchůdkyně společnosti NFŠ postavit slovenský národní fotbalový stadion v souladu s podmínkami stanovenými ministerstvem školství, financovat alespoň 60 % nákladů stavby a v původním znění této smlouvy umožnit Slovenskému fotbalovému svazu využívat jednu jeho část zdarma. I když dodatek č. 1 ke smlouvě o poskytnutí dotace posledně uvedený závazek zrušil, nevedl k zániku ostatních závazků, které přešly na společnost NFŠ.
47
Dále v rámci veřejné zakázky na stavební práce veřejný zadavatel obdrží plnění spočívající v provedení stavebních prací, o které usiluje a na němž má přímý hospodářský zájem. Takový hospodářský zájem lze konstatovat nejen, je-li stanoveno, že se veřejný zadavatel stane majitelem výsledku stavebních prací nebo stavby, které jsou předmětem zakázky, ale i v jiných situacích, zejména je-li stanoveno, že veřejný zadavatel bude mít právní titul, který mu zajistí možnost volně disponovat s těmito stavbami s ohledem na jejich veřejné určení [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 22. dubna 2021, Komise v. Rakousko (Nájem dosud nepostavené budovy), C‑537/19, EU:C:2021:319, bod 44 a citovaná judikatura].
48
Ze spisu, který má Soudní dvůr k dispozici, vyplývá, že i když slovenský národní fotbalový stadion patří společnosti NFŠ, omezuje smlouva o poskytnutí dotace právo převést vlastnictví tohoto stadionu na třetí osoby, a to zejména tím, že za tímto účelem vyžaduje předchozí písemný souhlas slovenského státu. Tento stát má tudíž k tomuto stadionu v podstatě předkupní právo, které má inherentní hospodářskou hodnotu.
49
Hospodářský zájem může rovněž spočívat v ekonomických výhodách, které mohou veřejnému zadavateli plynout z budoucího užívání nebo prodeje stavby, v tom, že se finančně účastní provedení stavby, nebo v rizicích, která na sebe bere v případě hospodářského neúspěchu stavby (rozsudek ze dne 25. března 2010, Helmut Müller, C‑451/08, EU:C:2010:168, bod 52 a citovaná judikatura).
50
V projednávaném případě, jak uvedla společnost NFŠ v písemném vyjádření a na jednání, opce, kterou má tato smluvní strana na základě smlouvy o smlouvě budoucí kupní, představuje záruku proti obchodnímu riziku pro případ, že by se slovenský národní fotbalový stadion ukázal být pro ni obchodně neživotaschopný. Veřejný zadavatel tím, že se zavázal odkoupit tento stadion na žádost společnosti NFŠ, převzal veškerá rizika v případě hospodářského neúspěchu stavby.
51
Začtvrté je třeba připomenout, že k tomu, aby smlouva představovala „veřejnou zakázku na stavební práce“, jejímž předmětem je provedení stavby, musí být tato stavba provedena v souladu s požadavky stanovenými veřejným zadavatelem, přičemž je lhostejné, jaké prostředky budou k tomuto provedení použity (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 29. října 2009, Komise v. Německo, C‑536/07, EU:C:2009:664, bod 55).
52
V tomto ohledu lze identifikovat rozhodující vliv veřejného zadavatele na projekt plánované budovy zejména, pokud lze prokázat, že tento vliv je vykonáván na architektonickou strukturu této budovy, jako jsou rozměry, vnější zdi a nosné zdi [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 22. dubna 2021, Komise v. Rakousko (Nájem dosud nepostavené budovy), C‑537/19, EU:C:2021:319, bod 53].
53
V projednávané věci předkládající soud v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce upřesňuje, že slovenský národní fotbalový stadion musí být postaven v souladu s podmínkami stanovenými ministerstvem školství. V tomto ohledu toto ministerstvo ve věci v původním řízení odkázalo podobně jako NFŠ v písemném vyjádření před Soudním dvorem na dodržování kritérií stanovených ve směrnici UEFA o infrastruktuře stadionů, co se týče stadionů kategorie 4.
54
Povinnost dodržovat tato kritéria, přičemž existenci této povinnosti musí ověřit předkládající soud, by přitom mohla umožnit identifikovat rozhodující vliv slovenského státu na architektonickou strukturu v případě, že by tato směrnice obsahovala požadavky týkající se například rozměrů hrací plochy, kapacity stadionu z hlediska počtu diváků nebo počtu plánovaných parkovacích míst, což musí rovněž přezkoumat předkládající soud.
55
S ohledem na výše uvedené úvahy a s výhradou ověření, která musí provést předkládající soud, představuje soubor smluv, který vykazuje znaky souboru smluv dotčeného v původním řízení, „veřejnou zakázku na stavební práce“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18.
56
Tento závěr není zpochybněn skutečností, že Komise měla v rozhodnutí SA.46530 za to, že dotace na stavbu slovenského národního fotbalového stadionu a smlouva o smlouvě budoucí kupní ohledně tohoto stadionu představují státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
57
Podle společnosti NFŠ toto rozhodnutí zahrnuje zjištění, která brání tomu, aby byl soubor smluv dotčený v původním řízení kvalifikován jako veřejná zakázka. Z uvedeného rozhodnutí zejména vyplývá, že tato společnost neměla závazek postavit slovenský národní fotbalový stadion. Kromě toho uvedená společnost uvádí, že při výběru dodavatelů dodržovala pravidla týkající se zadávání veřejných zakázek v souladu s povinností, která vyplývá z uvedeného rozhodnutí.
58
Ačkoli rozhodnutí SA.46530 uvádí, že společnost NFŠ zůstane po výstavbě slovenského národního fotbalového stadionu jeho vlastníkem, aniž existuje závazek převést vlastnictví tohoto stadionu na slovenský stát, toto rozhodnutí neuvádí, že by závazek postavit uvedený stadion neexistoval.
59
V každém případě je třeba uvést, že vnitrostátní soudy se zajisté musí zdržet přijímání rozhodnutí, která by byla v rozporu s rozhodnutím Komise o slučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem, jejíž posouzení spadá do výlučné pravomoci tohoto orgánu, jehož jednání podléhá přezkumu unijních soudů (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 4. března 2020, Buonotourist v. Komise, C‑586/18 P, EU:C:2020:152, body 90 a 91, jakož i citovaná judikatura). Posouzení, která by mohla implicitně vyplývat z rozhodnutí tohoto orgánu ohledně státní podpory, však v zásadě nemohou být pro vnitrostátní soudy závazná v takovém sporu, jako je spor v původním řízení, který se netýká slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem.
60
Dále platí, že pokud má veřejný zadavatel povinnost dodržovat pravidla unijního práva týkající se zadávání veřejných zakázek, nemůže se tento veřejný zadavatel této povinnosti, která přísluší konkrétně jemu, zprostit tím, že hospodářskému subjektu, kterému zadá takovou zakázku, uloží povinnost dodržovat tato pravidla při plnění dotčené zakázky. V projednávané věci tedy existence veřejné zakázky mezi společností NFŠ a slovenským státem nemůže být zpochybněna skutečností, že rozhodnutí SA.46530 uvádí, že stavební práce na slovenském národním fotbalovém stadionu budou předmětem soutěže v souladu s pravidly použitelnými v oblasti zadávání veřejných zakázek.
61
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na první otázku odpovědět tak, že čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 2004/18 musí být vykládán v tom smyslu, že soubor smluv mezi členským státem a hospodářským subjektem, který obsahuje smlouvu o poskytnutí dotace a smlouvu o smlouvě budoucí kupní, jež byly uzavřeny za účelem realizace stavby fotbalového stadionu, a který zakládá vzájemné závazky mezi tímto státem a tímto hospodářským subjektem zahrnující závazek postavit tento stadion v souladu s podmínkami stanovenými uvedeným státem, jakož i jednostrannou opci uvedeného hospodářského subjektu odpovídající závazku téhož státu uvedený stadion odkoupit, přičemž poskytuje témuž hospodářskému subjektu státní podporu, kterou Komise uznala za slučitelnou s vnitřním trhem, představuje „veřejnou zakázku na stavební práce“ ve smyslu tohoto ustanovení.
K druhé až čtvrté otázce
62
Podstatou druhé až čtvrté otázky předkládajícího soudu je, zda směrnice 89/665 nebo směrnice 2014/24 musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby byly na základě námitky neplatnosti vznesené veřejným zadavatelem použity vnitrostátní právní předpisy, které stanoví, že smlouva uzavřená v rozporu s právní úpravou v oblasti zadávání veřejných zakázek je stižena absolutní neplatností ex tunc.
K přípustnosti
63
Společnost NFŠ se domnívá, že tyto otázky jsou hypotetické. Komise rovněž pochybuje o přípustnosti uvedených otázek z důvodu, že předkládající soud jasně neuvedl důvody, proč potřebuje odpověď.
64
Podle ustálené judikatury se k otázkám týkajícím se unijního práva váže domněnka relevance. Odmítnutí rozhodnout o předběžné otázce položené vnitrostátním soudem ze strany Soudního dvora je možné pouze tehdy, je-li zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém nebo také jestliže Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny (rozsudek ze dne 30. dubna 2024, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Bolzano, C‑178/22, EU:C:2024:371, bod 27 a citovaná judikatura).
65
Ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce přitom vyplývá, že ministerstvo školství se námitkou dovolávalo neplatnosti souboru smluv dotčeného ve věci v původním řízení, že tento soubor smluv byl uzavřen bez soutěže a že vnitrostátní právní předpisy, jak jsou vykládány v části vnitrostátní judikatury, vyžadují prohlášení absolutní neplatnosti ex tunc smlouvy uzavřené v rozporu s právní úpravou v oblasti zadávání veřejných zakázek.
66
Druhá až čtvrtá otázka tudíž nejsou hypotetické a není zjevné, že by odpověď na tyto otázky nebyla pro předkládající soud užitečná k rozhodnutí sporu, který mu byl předložen. Z toho plyne, že tyto otázky jsou přípustné.
K věci samé
67
V první řadě nelze na směrnici 89/665 nahlížet tak, že provádí úplnou harmonizaci, a tedy upravuje všechny možné prostředky nápravy v oblasti veřejných zakázek (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. května 2020, T‑Systems Magyarország, C‑263/19, EU:C:2020:373, bod 53).
68
S ohledem na toto upřesnění je třeba ověřit, zda námitka neplatnosti vznesená veřejným zadavatelem spadá do oblasti působnosti této směrnice.
69
V tomto ohledu článek 1 směrnice 89/665, nadepsaný „Oblast působnosti a dostupnost přezkumných řízení“, v odstavci 3 uvádí osoby, které musí mít možnost podat návrh na přezkum podle této směrnice. Toto ustanovení vyžaduje, aby přezkumné řízení bylo dostupné alespoň každé osobě, která má nebo měla zájem na získání určité zakázky a které v důsledku domnělého protiprávního jednání vznikla nebo hrozí škoda.
70
Kromě toho čl. 1 odst. 1 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice uvádí rozhodnutí, proti kterým musí být možné zahájit přezkumné řízení podle téže směrnice. Toto ustanovení pouze vyžaduje, aby předmětem takového přezkumu mohla být rozhodnutí veřejných zadavatelů.
71
Z výkladu těchto ustanovení ve vzájemném spojení vyplývá, že cílem směrnice 89/665 není stanovit postupy nebo prostředky nápravy ve prospěch zadavatelů.
72
Tento výklad je potvrzen judikaturou Soudního dvora, podle níž ustanovení této směrnice mají chránit hospodářské subjekty před svévolí veřejného zadavatele (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. května 2020, T‑Systems Magyarország, C‑263/19, EU:C:2020:373, bod 51 a citovaná judikatura).
73
Konkrétně je třeba poznamenat, že článek 2d směrnice 89/665, na nějž míří třetí předběžná otázka, se týká důsledků porušení pravidel unijního práva týkajících se veřejných zakázek, podobně jako v případě článku 2e této směrnice. Soudní dvůr přitom rozhodl, že článek 2e uvedené směrnice se vztahuje pouze na opravné prostředky podané podniky, které mají nebo měly zájem na získání určité zakázky a v důsledku domnělého protiprávního jednání jim vznikla nebo jim hrozí škoda (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. května 2020, T‑Systems Magyarország, C‑263/19, EU:C:2020:373, bod 54).
74
Z toho vyplývá, že námitka neplatnosti vznesená veřejným zadavatelem nespadá do oblasti působnosti směrnice 89/665.
75
V druhé řadě směrnice 2014/24 pouze stanoví pravidla použitelná na postupy při zadávání veřejných zakázek, aniž upravuje důsledky porušení těchto pravidel, jak vyplývá z jejího čl. 1 odst. 1.
76
Článek 83 směrnice 2014/24 však stanoví pravidla pro vymáhání této směrnice. Vzhledem k tomu, že tato pravidla mají procesní povahu, použijí se ode dne 18. dubna 2016, kdy uplynula lhůta pro provedení uvedené směrnice, na všechna nová nebo probíhající řízení o zadávání veřejných zakázek, která spadají do věcné působnosti této směrnice.
77
V tomto ohledu Soudní dvůr rozhodl, že čl. 83 odst. 1 a 2 směrnice 2014/24 musí být vykládán v tom smyslu, že členským státům neukládá ani nezakazuje, aby přijaly právní úpravu, podle které orgán dohledu může z důvodů ochrany finančních zájmů Unie zahájit přezkumné řízení z moci úřední za účelem kontroly porušení právní úpravy v oblasti veřejných zakázek (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 26. března 2020, Hungeod a další, C‑496/18 a C‑497/18, EU:C:2020:240, bod 84).
78
Soudní dvůr však také rozhodl, že je-li takové řízení zavedeno, spadá do působnosti unijního práva v rozsahu, v němž veřejné zakázky, které jsou předmětem takového přezkumu, spadají do věcné působnosti směrnic o veřejných zakázkách. Takové řízení tedy musí dodržovat unijní právo, včetně obecných zásad tohoto práva (rozsudek ze dne 26. března 2020, Hungeod a další, C‑496/18 a C‑497/18, EU:C:2020:240, body 85 a 86).
79
Stejně tak čl. 83 odst. 1 a 2 směrnice 2014/24 musí být vykládán v tom smyslu, že členským státům neukládá ani nezakazuje přijmout vnitrostátní právní předpisy stanovující možnost veřejného zadavatele vznést v rámci sporu týkajícího se smlouvy námitku absolutní neplatnosti ex tunc vycházející z porušení právní úpravy v oblasti veřejných zakázek.
80
Kromě toho ze spisu, který má Soudní dvůr k dispozici, a s výhradou ověření předkládajícím soudem nevyplývá, že by přezkumné řízení, které je základem sporu v původním řízení, bylo v rozporu s unijním právem, včetně obecných zásad tohoto práva.
81
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba na druhou až čtvrtou otázku odpovědět tak, že směrnice 89/665 a směrnice 2014/24 musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby byly na základě námitky neplatnosti vznesené veřejným zadavatelem použity vnitrostátní právní předpisy, které stanoví, že smlouva uzavřená v rozporu s právní úpravou v oblasti zadávání veřejných zakázek je stižena absolutní neplatností ex tunc, a to za podmínky, že pokud jde o veřejnou zakázku, která spadá do věcné působnosti směrnice 2014/24, jsou právní předpisy stanovící takovou neplatnost v souladu s unijním právem, včetně obecných zásad tohoto práva.
K nákladům řízení
82
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:
1)
Článek 1 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby
musí být vykládán v tom smyslu, že
soubor smluv mezi členským státem a hospodářským subjektem, který obsahuje smlouvu o poskytnutí dotace a smlouvu o smlouvě budoucí kupní, jež byly uzavřeny za účelem realizace stavby fotbalového stadionu, a který zakládá vzájemné závazky mezi tímto státem a tímto hospodářským subjektem zahrnující závazek postavit tento stadion v souladu s podmínkami stanovenými uvedeným státem, jakož i jednostrannou opci uvedeného hospodářského subjektu odpovídající závazku tohoto státu uvedený stadion odkoupit, přičemž poskytuje témuž hospodářskému subjektu státní podporu, kterou Evropská komise uznala za slučitelnou s vnitřním trhem, představuje „veřejnou zakázku na stavební práce“ ve smyslu tohoto ustanovení.
2)
Směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014, a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES,
musí být vykládány v tom smyslu, že
nebrání tomu, aby byly na základě námitky neplatnosti vznesené veřejným zadavatelem použity vnitrostátní právní předpisy, které stanoví, že smlouva uzavřená v rozporu s právní úpravou v oblasti zadávání veřejných zakázek je stižena absolutní neplatností ex tunc, a to za podmínky, že pokud jde o veřejnou zakázku, která spadá do věcné působnosti směrnice 2014/24, jsou právní předpisy stanovící takovou neplatnost v souladu s unijním právem, včetně obecných zásad tohoto práva.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: slovenština.