FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT (avdelningen för överklaganden)
den 10 november 2009
Mål T‑180/08 P
Giuseppe Tiralongo
mot
Europeiska gemenskapernas kommission
”Överklagande – Personalmål – Tillfälligt anställda – Tidsbegränsat kontrakt har inte förlängts – Skadeståndstalan – Skadans ursprung – Personaldomstolens motiveringsskyldighet”
Saken: Överklagande av det beslut som fattats av personaldomstolen (första avdelningen) den 6 mars 2008 i mål F‑55/07, Tiralongo
mot kommissionen (REGP 2008, s. I‑A-0000 och s. II‑A-0000), i vilket klaganden har yrkat att beslutet ska upphävas.
Avgörande: Överklagandet ogillas. Giuseppe Tiralongo ska bära sin rättegångskostnad samt ersätta Europeiska gemenskapernas kommission
för dess rättegångskostnad.
Sammanfattning
1.      Tjänstemän – Talan – Skadeståndstalan – Administrativt förfarande – Olika förlopp med eller utan rättsakt som går någon emot
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91)
2.      Tjänstemän – Talan – Grunder
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91)
3.      Gemenskapsrätt – Principer – Skydd för berättigade förväntningar och icke‑diskriminering – Åsidosättande
1.      Det administrativa förfarandet varierar beroende på om den skada för vilken det yrkas ersättning har vållats till följd av
en rättsakt som går någon emot, i den mening som avses i artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna, eller om skadan har uppkommit
till följd av ett handlande som inte innebär något beslutsfattande. I det första fallet måste den berörda personen inom föreskriven
frist framföra klagomål mot rättsakten i fråga till tillsättningsmyndigheten. I det andra fallet måste däremot det administrativa
förfarandet inledas med en begäran om skadestånd i den mening som avses i artikel 90.1 i tjänsteföreskrifterna, och i förekommande
fall åtföljas av ett klagomål mot beslutet om att avslå denna begäran.
Det är således för att kunna avgöra huruvida det administrativa förfarandet och de i artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna
föreskrivna fristerna har iakttagits, och därmed frågan om huruvida talan kan tas upp till sakprövning, nödvändigt att veta
huruvida den påstådda skadan har sin grund i en rättsakt som går någon emot eller i ett handlande från administrationen som
inte innebär något beslutsfattande. Eftersom dessa regler tillhör grunderna för rättsordningen ankommer det enbart på gemenskapsdomstolen
att avgöra frågan utan att den är bunden av hur parterna kvalificerat frågan.
Det kan nämligen inte godtas att en enskild, genom att utforma en talan på så sätt att det däri inte görs gällande att skadan
har uppkommit till följd av vissa rättsakters rättsstridighet, kan kringgå tjänsteföreskrifternas regler om frister.
(se punkterna 24 och 25)
Hänvisning till domstolen den 22 oktober 1975, 9/75, Meyer-Burckhardt mot kommissionen, REG 1975, s. 1171, punkterna 10 och 11;
den 19 november 1981, 106/80, Fournier mot kommissionen, REG 1981, s. 2759, punkterna 15-18; den 7 oktober 1987, 401/85, Schina
mot kommissionen, REG 1987, s. 3911, punkt 9; förstainstansrätten den 25 februari 1992, T‑64/91, Marcato mot kommissionen,
REG 1992, s. II‑243, punkterna 32 och 33; den 8 oktober 1992, T‑84/91, Meskens mot parlamentet, REG 1992, s. II‑2335, punkt 33;
den 1 december 1994, T‑79/92, Ditterich mot kommissionen, REGP 1994, s. I‑A‑289 och II‑907, punkt 40; den 6 november 1997,
T‑15/96, Liao mot rådet, REGP 1997, s. I‑A‑329 och II‑897, punkt 27; den 24 mars 1998, T‑181/97, Meyer m.fl. mot domstolen,
REGP 1998, s. I‑A‑151 och II‑481, punkt 22; den 26 november 1999, T‑253/97, Giegerich mot kommissionen, REGP 1999, s. I‑A‑233
och II‑1177, punkt 18; den 17 maj 2006, T‑241/03, Marcuccio mot kommissionen, REGP 2006, s. I‑A‑2‑111 och II‑A‑2‑517, punkt 52;
den 11 december 2007, Sack mot kommissionen, T‑66/05, REGP 2007, s. I‑A-0000 och II‑A‑0000, punkt 35
2.      Det ska särskiljas mellan dels administrationens handlande i form av rättsakter som går någon emot eller handlande som inte
innebär något beslutsfattande, vilka ligger till grund för skadan och vilka påstås vara rättsstridiga, dels dessa rättstridigheter
som sådana. Således utgör eventuella åsidosättanden av tillämpliga bestämmelser eller olika allmänna principer tillräckliga
skäl för att rättsakterna ska vara rättstridiga eller administrationens handlande rättsstridigt, men utgör inte i sig själv
ett handlande.
Då det inte har bestritts att en skrivelse i vilken tidpunkten för anställningens upphörande för en tillfälligt anställd anges
utgör en rättsakt som går någon emot, kan det inte anses att administrationen genom att besvara skrivelser från den anställde
i vilka denne uppmanar administrationen att ändra sitt beslut, har gett upphov till ett handlande som inte innebär något beslutsfattande
i vilket var och en av dessa bekräftande skrivelser endast utgör en del. En sådan tolkning skulle göra det möjligt för den
berörde att kringgå fristerna för att anföra klagomål mot en rättsakt som går honom mot, såväl för att ansöka om ogiltigförklaring
som att ansöka om skadestånd enligt artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna, genom att vid ett flertal tillfällen uppmana
administrationen att ändra ett beslut som går honom mot. Hänvisningen i rättspraxis till ett handlande avser nämligen inte
nödvändigtvis en serie av handlanden från en gemenskapsinstitution utan syftar enbart till att särskilja ett fall där institutionen
har antagit en rättsakt som går någon emot från sådana fall där dess handlande inte innebär något beslutsfattande.
(se punkterna 27 och 38)
3.      Det förhållandet att det för att slå fast att principen om skydd för berättigade förväntningar eller icke-diskrimineringsprincipen
har åsidosatts måste konstateras att det förekommit flera rättsakter eller handlande från administrationen vid ett flertal
tillfällen medför inte att ett eventuellt åsidosättande av dessa principer utgör administrationens handlande. Ett åsidosättande
av en rättsprincip av vilket slag som helst utgör nämligen i sig självt varken en rättsakt eller ett handlande från administrationen
som inte innebär något beslutsfattande utan utgör istället en grund för rättsaktens eller handlandets rättsstridighet.
(se punkt 36)