62019TO0715_RES
Mål T‑715/19
Lukáš Wagenknecht
mot
Europeiska rådet
Tribunalens beslut (åttonde avdelningen) av den 17 juli 2020
”Passivitetstalan – Skydd av unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Möte i Europeiska rådet – Fleråriga budgetramen– Finansförordningen – Möjlig intressekonflikt hos en representant för Republiken Tjeckien vid ett möte i Europeiska rådet – Europeiska rådet underlät att vidta åtgärder – Artikel 130 i rättegångsreglerna – Intresse av att få frågan prövad– Vem som begär att rådet ska vidta åtgärder – Europeiska rådets ställningstagande – Passiviteten upphör – Avvisning – Artikel 15.2 FEU – Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund”
Passivitetstalan – Fysiska eller juridiska personer – Rättsakter som berör dem direkt och personligen – Europeiska rådet avstod från att utestänga premiärministern i en medlemsstat från möten vid denna institution – Talan som väckts av en ledamot av senaten i den berörda medlemsstaten – Sökanden är inte direkt och individuellt berörd – Avvisning
(Artikel 265 tredje stycket FEUF)
(se punkterna 25-27)
Passivitetstalan – Ställningstagande i den mening som avses i artikel 265 andra stycket innan talan väcks – Begrepp – Institutionen vidtog inga åtgärder med anledning av en anmodan att vidta åtgärder – Omfattas
(Artikel 265 andra stycket FEUF)
(se punkterna 29-32)
Passivitetstalan – Europeiska rådets skyldighet att vidta åtgärder – Skyldighet att utestänga premiärministern i en medlemsstat från möten i rådet vid en möjlig intressekonflikt – Föreligger inte
(Artikel 15.2 FEU ; artikel 265 tredje stycket FEUF)
(se punkterna 34-37)
Resumé
I sitt beslut av den 17 juli 2020, Wagenknecht/Europeiska rådet (T‑715/19), fann tribunalen att den passivitetstalan som väckts av en ledamot av senaten i Republiken Tjeckien med yrkande om att tribunalen skulle fastställa att Europeiska rådet rättsstridigt hade underlåtit att utestänga premiärministern i denna medlemsstat från att delta vid möten i rådet på grund av en möjlig intressekonflikt skulle avvisas såsom uppenbart ogrundad.
Den 5 juni 2019 begärde Lukáš Wagenknecht (nedan kallad sökanden), ledamot av senaten i Republiken Tjeckien, att Europeiska rådet skulle utestänga premiärministern i denna medlemsstat, Andrej Babiš, från förhandlingarna om budgeten. (
1
) Denna begäran vilade på en möjlig intressekonflikt hos premiärministern som skulle följa av hans personliga och familjemässiga intressen i företag i koncernen Agrofert, vilken bland annat bedriver verksamhet inom livsmedelsindustrin och därmed att dessa företag mottog stöd som finansierades över Europeiska unionens budget.
Den 24 juni 2019 besvarade Europeiska rådet denna anmodan om att vidta åtgärder och förklarade för sökanden att eftersom EU-fördraget (
2
) i ovillkorliga ordalag angav Europeiska rådets sammansättning kunde inte rådet bestämma vem som skulle företräda varje medlemsstat eller om det var statschefen eller regeringschefen som skulle inbjudas till ett möte i rådet. Europeiska rådet kunde således inte utestänga premiärministern i Republiken Tjeckien från de möten som avsågs. Den 2 juli 2019 bad sökanden i ett e-postmeddelande klarlägganden avseende detta svar. E-postmeddelandet besvarades inte. Sökanden väckte då talan med stöd av artikel 265 FEUF och yrkade att tribunalen skulle fastställa att Europeiska rådet hade varit passivt, eftersom denna institution rättsstridigt hade underlåtit att agera på hans anmodan om att rådet skulle vidta åtgärder.
Tribunalen erinrade inledningsvis om att för att sökandens passivitetstalan ska kunna prövas i sak (
3
) måste sökanden kunna visa att han är mottagaren till den rättsakt som den berörda institutionen skulle ha underlåtit att anta eller att denna rättsakt berör sökanden direkt och individuellt på ett motsvarande sätt som mottagaren berörs av den berörda rättsakten. Sökanden ska även visa att han har ett intresse av att få saken prövad, vilket förutsätter att utgången av prövningen av talan medför en fördel för sökanden personligen. Tribunalen konstaterade att den rättsakt som sökanden begärt att Europeiska rådet skulle vidta inte var en rättsakt som nämnda institution riktat till sökanden, men en rättsakt som skulle ha haft Republiken Tjeckiens premiärminister som mottagare. Tribunalen påpekade dessutom att även om sökanden skulle kunna åberopa sin ställning som ledamot av senaten i Republiken Tjeckien som stöd för att kunna agera utifrån ett allmänintresse måste sökanden ändå kunna visa att han har ett personligt intresse som har sin grund i och är beroende av att det fastställs att Europeiska rådet har varit passivt. Eftersom sökanden inte har kunnat visa ett sådant intresse är villkoret att sökanden ska vara direkt och individuellt berörd av de åtgärder som sökanden begärt att rådet skulle vidta inte uppfyllt.
Tribunalen erinrade för det andra om att artikel 265 FEUF avser passivitet som består i att institutionen inte fattar beslut eller avger ett ställningstagande men passivitet avser inte att institutionen antar en annan rättsakt än vad de berörda skulle ha önskat eller anser vara nödvändigt. Tribunalen fann därför att den passivitetstalan som väckts av sökanden skulle avvisas, eftersom Europeiska rådet i klara ordalag hade förklarat varför rådet inte kunde vidta de åtgärder som sökanden hade anmodat rådet att vidta. Detta ställningstagande gjorde att passiviteten upphörde och ett sådant avslag utgör en rättsakt mot vilken det kan väckas talan om ogiltigförklaring. (
4
) Sökanden har emellertid inte väckt en sådan talan. Tribunalen preciserade vidare att sökandens e-postmeddelande av den 2 juli 2019 inte kan betraktas som en ny anmodan om att vidta åtgärder som Europeiska rådet därefter underlät att reagera på.
Tribunalen erinrade för det tredje om att talan under alla omständigheter var uppenbart ogrundad. Tribunalen erinrade om att Europeiska rådet inte har något utrymme för skönsmässig bedömning när rådet bjuder in medlemsstaternas stats- och regeringschefer till sina möten. (
5
) Det är nämligen medlemsstaternas ansvar att vidta nationella åtgärder, inbegripet konstitutionella bestämmelser, för att avgöra om de vid Europeiska rådets möten ska vara företrädda av sina statschefer eller av sina regeringschefer och i förekommande fall om det finns skäl som hindrar en av dem att företräda sin respektive medlemsstat. Denna slutsats underbyggs än desto mer av den omständigheten att unionen ska respektera medlemsstaternas nationella identitet, som kommer till utryck i deras politiska och konstitutionella grundstrukturer. (
6
) Tribunalen drog härav slutsatsen att det var uppenbart att Europeiska rådet inte hade åsidosatt artikel 265 tredje stycket FEUF genom att inte vidta några åtgärder och detta oberoende av om företrädaren för Republiken Tjeckien befann sig i en intressekonflikt.
För det fjärde och slutligen erinrade tribunalen om, vad beträffar påståendena om en möjlig intressekonflikt hos den tjeckiske premiärministern, att rättsenligheten hos betalningar som betalas ut i medlemsstaterna av unionen ur olika fonder i unionens namn och för unionens räkning omfattas av den unionsrätt som är tillämplig på dessa fonder.
(
1
)	De ifrågavarande ekonomiska förhandlingarna avsåg den fleråriga budgetramen 2021/2027
(
2
)	Med tillämpning av artikel 15.2 FEU
(
3
)	Passivitetstalan föreskrivs i artikel 265 FEUF. I artikel 265 FEUF tredje stycket stadgas följande:” Varje fysisk och juridisk person får på de villkor som anges i föregående stycken föra talan vid domstolen om att någon av unionens institutioner eller byråer eller något av dess organ underlåtit att till personen i fråga rikta någon annan rättsakt än en rekommendation eller ett yttrande.”
(
4
)	Enligt artikel 263 FEUF
(
5
)	Med tillämpning av artikel 15.2 FEU
(
6
)	Enligt artikel 4.2 FEU