62021CJ0545
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora)
z 8. júna 2023 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Štrukturálne fondy Európskej únie – Nariadenie (EÚ) č. 1083/2006 – Článok 2 bod 7 – Pojem ‚nezrovnalosť‘ – Článok 98 ods. 1 a 2 – Finančné opravy zo strany členských štátov v súvislosti so zistenými nezrovnalosťami – Uplatniteľné kritériá – Smernica 2004/18/ES – Článok 45 ods. 2 prvý pododsek písm. d) – Pojem ‚vážne profesionálne pochybenie‘“
Vo veci C‑545/21,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Regionálny správny súd pre Lazio, Taliansko) zo 4. augusta 2021 a doručený Súdnemu dvoru 31. augusta 2021, ktorý súvisí s konaním:
Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS),
proti
Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predsedníčka tretej komory K. Jürimäe, sudcovia M. Safjan, N. Piçarra (spravodajca), N. Jääskinen a M. Gavalec,
generálny advokát: A. Rantos,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS), v zastúpení: R. Bifulco, P. Pittori, a E. Scotti, avvocati,
–
talianska vláda, v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci D. Di Giorgio, avvocato dello Stato,
–
Európska komisia, v zastúpení: F. Moro, P. Rossi a G. Wils, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta 15. decembra 2022,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 1 Dohovoru vypracovaného na základe článku K.3 Zmluvy o Európskej únii, o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, podpísaného v Bruseli 26. júla 1995 a vyhotoveného aktom Rady z 26. júla 1995 (Ú. v. ES C 316, 1995, s. 48, ďalej len „dohovor PIF“), článku 1 ods. 2 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, 1995, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340), článku 70 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (Ú. v. EÚ L 210, 2006, s. 25), článku 27 písm. c) nariadenia Komisie (ES) č. 1828/2006 z 8. decembra 2006, ktorým sa stanovujú vykonávacie pravidlá nariadenia č. 1083/2006 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 o Európskom fonde regionálneho rozvoja (Ú. v. EÚ L 371, 2006, s. 1), článku 3 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1371 z 5. júla 2017 o boji proti podvodom poškodzujúcim finančné záujmy Únie prostredníctvom trestného práva (Ú. v. EÚ L 198, 2017, s. 29) a článku 45 ods. 2 prvého pododseku písm. d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Azienda Nazionale Autonoma Autostrade SpA (ANAS) a Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (Ministerstvo infraštruktúry a dopravy, Taliansko), týkajúceho sa zákonnosti rozhodnutia tohto ministerstva vymáhať sumy vyplatené spoločnosti ANAS v rámci realizácie operačného programu, ktorého súčasťou bola verejná zákazka na vykonanie cestných prác spolufinancovaných z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR), schváleného rozhodnutím Komisie K(2007) 6318 zo 7. decembra 2007, naposledy zmeneným rozhodnutím Komisie C(2016) 6409 z 13. októbra 2016.
Právo Únie
Nariadenie č. 2988/95
3
Článok 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 stanovuje:
„Nezrovnalosť je akékoľvek porušenie ustanovenia práva [Európskeho] spoločenstva vyplývajúce z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu, dôsledkom čoho je alebo by bolo poškodenie všeobecného rozpočtu spoločenstiev alebo rozpočtov nimi spravovaných, buď zmenšením, alebo stratou výnosov plynúcich z vlastných zdrojov vyberaných priamo v mene spoločenstiev alebo neoprávnenou výdajovou položkou.“
4
Článok 4 tohto nariadenia znie:
„1.   Je všeobecným pravidlom, že pri akejkoľvek nezrovnalosti sa neprávom získaná výhoda odníme:
–
povinnosťou zaplatiť alebo vrátiť dlžné alebo neprávom získané sumy,
…
2.   Uplatnenie opatrení uvedených v odseku 1 sa obmedzí na zrušenie poskytnutej výhody chody [zvýšenej – neoficiálny preklad], ak je tak ustanovené, [o] úrok určený na základe paušálnej sadzby.
3.   Činy, o ktorých sa zistí, že boli úmyselne vykonané na získanie výhody v protiklade s cieľmi práva spoločenstva platného v danom prípade tým, že sa umelo vytvorili podmienky potrebné na získanie výhody, majú za následok neposkytnutie výhody alebo jej zrušenie.
4.   Opatrenia ustanovené v tomto článku sa nepovažujú za tresty.“
5
V článku 5 uvedeného nariadenia sú vymenované správne sankcie, ktoré možno uplatniť za úmyselné nezrovnalosti alebo nezrovnalosti z nedbanlivosti.
Nariadenie č. 1083/2006
6
Nariadenie č. 1083/2006 bolo s účinnosťou od 1. januára 2014 zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 320), napriek tomu sa vzhľadom na dátum vzniku dotknutých skutočností spor vo veci samej naďalej riadi nariadením č. 1083/2006. Článok 2 body 4 a 7 tohto nariadenia stanovoval:
„Na účely tohto nariadenia majú nasledujúce pojmy tento význam:
…
4)
‚prijímateľ‘: hospodársky subjekt, orgán alebo podnik, či už verejný alebo súkromný, zodpovedný za začatie alebo za začatie a vykonávanie operácií. …
…
7)
‚nezrovnalosť‘: akékoľvek porušenie ustanovení práva Spoločenstva, ktoré vyplýva z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu, dôsledkom čoho je alebo by bolo poškodenie všeobecného rozpočtu Európskej únie zaťažením všeobecného rozpočtu neoprávnenou výdavkovou položkou.“
7
V článku 60 písm. a) tohto nariadenia sa riadiacemu orgánu ukladala povinnosť „zabezpeč(iť), aby sa operácie vyberali na financovanie v súlade s kritériami vzťahujúcimi sa na operačný program a aby dodržiavali uplatniteľné predpisy Spoločenstva a vnútroštátne predpisy počas celého obdobia vykonávania“.
8
Článok 98 uvedeného nariadenia s názvom „Finančné opravy členských štátov“ stanovoval:
„1.   Členské štáty nesú v prvom rade zodpovednosť za vyšetrovanie nezrovnalostí, konajú na základe dôkazov o akejkoľvek väčšej zmene ovplyvňujúcej povahu alebo podmienky vykonávania operácií alebo operačných programov, alebo ich kontroly a uskutočňujú požadované finančné opravy.
2.   Členský štát vykoná požadované finančné opravy v súvislosti s individuálnymi alebo systémovými nezrovnalosťami zistenými v operáciách alebo operačných programoch. Opravy členského štátu pozostávajú zo zrušenia celého verejného príspevku na operačný program alebo jeho časti. Členský štát vezme do úvahy i povahu a závažnosť nezrovnalostí a finančnú stratu spôsobenú fondu.
…“
Nariadenie č. 1828/2006
9
Článok 27 písm. a) nariadenia č. 1828/2006 definuje pojem „hospodársky subjekt“ ako „akúkoľvek fyzickú alebo právnickú osobu alebo iný subjekt, ktorý sa zúčastňuje na realizácii pomoci z fondov, s výnimkou členského štátu, ktorý svoje právomoci vykonáva ako verejný orgán“. Písmeno c) tohto článku definuje „podozrenie z podvodu“ ako „nezrovnalosť, ktorá vyvolá začatie správneho alebo súdneho konania na vnútroštátnej úrovni s cieľom zistiť existenciu úmyselného správania, najmä podvodu, ako sa uvádza v článku 1 ods. 1 písm. a) [dohovoru PIF]“.
Smernica 2004/18
10
Článok 2 smernice 2004/18, nazvaný „Zásady zadávania zákaziek“, stanovuje:
„Verejní obstarávatelia zaobchádzajú s hospodárskymi subjektmi rovnako a nediskriminačne a konajú transparentne.“
11
Článok 45 ods. 2 prvý pododsek písm. d) tejto smernice znie:
„Každý hospodársky subjekt môže byť z účasti v zadávacom konaní vylúčený, ak:
…
d)
bol uznaný vinným zo závažného porušenia odborných povinností [sa dopustil vážneho profesionálneho pochybenia – neoficiálny preklad], ktoré verejní obstarávatelia dokážu preukázať akýmikoľvek prostriedkami.“
Usmernenia z roku 2013
12
Článok 2 rozhodnutia Komisie C(2013) 9527 final z 19. decembra 2013 o stanovení a schválení usmernení o určení finančných opráv, ktoré má Komisia uplatňovať na výdavky financované Úniou v rámci zdieľaného hospodárenia pri nedodržaní pravidiel verejného obstarávania (ďalej len „usmernenia z roku 2013“) stanovuje, že táto inštitúcia „bude usmernenia stanovené v prílohe uplatňovať na finančné opravy, ktoré sa týkajú nezrovnalostí zistených po dátume prijatia tohto rozhodnutia“.
13
Bod 1.3 prílohy usmernení z roku 2013 uvádza:
„V týchto usmerneniach je stanovený rozsah opráv 5 %, 10 %, 25 % a 100 %, ktoré sa uplatňujú na výdavky v rámci zákazky. Tieto sadzby zohľadňujú závažnosť nezrovnalosti a zásadu proporcionality. Tieto sadzby opráv sa uplatňujú vtedy, keď nie je možné presne kvantifikovať finančné dôsledky predmetnej zákazky.
Závažnosť nezrovnalosti týkajúcej sa nedodržania pravidiel verejného obstarávania a súvisiaci finančný vplyv na rozpočet Únie sa posudzujú s ohľadom na tieto faktory: úroveň hospodárskej súťaže, transparentnosť a rovnaké zaobchádzanie. Ak má predmetný nesúlad odradzujúci účinok na potenciálnych uchádzačov alebo ak vedie k zadaniu zákazky inému uchádzačovi ako tomu, ktorému mala byť zadaná, je to silný ukazovateľ závažnosti nezrovnalosti.
…
V najzávažnejších prípadoch, keď sa v rámci nezrovnalosti uprednostní určitý uchádzač/záujemca alebo keď sa týka podvodu, ktorý odhalil príslušný súdny alebo správny orgán, môže sa uplatniť finančná oprava 100 %.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
14
Rozhodnutím K(2007) 6318 zo 7. decembra 2007 Európska komisia schválila národný operačný program „Siete a mobilita“ na roky 2007 – 2013. Spoločnosti ANAS ako prijímateľovi v súvislosti s týmto programom v zmysle článku 2 ods. 4 nariadenia č. 1083/2006 boli poskytnuté finančné prostriedky najmä na realizáciu projektu modernizácie jednej cesty.
15
Na tento účel ANAS v postavení verejného obstarávateľa vyhlásila užšiu súťaž verejného obstarávania, pričom uviedla, že verejná zákazka na stavebné práce sa zadá na základe kritéria ekonomicky najvýhodnejšej ponuky. Na konci tohto postupu bola zákazka rozhodnutím z 8. augusta 2012 zadaná dočasnému zoskupeniu podnikov, medzi ktorými bola aj spoločnosť Aleandri SpA. Práce boli dokončené a cesta bola sprístupnená verejnosti.
16
Ministerstvo infraštruktúry a dopravy po tom, čo sa dozvedelo o trestnom vyšetrovaní týkajúcom sa možného systému korupcie, do ktorého boli zapojení úradníci spoločnosti ANAS, nariadilo rozhodnutím z 10. júna 2020 vymáhanie súm, ktoré už boli spoločnosti ANAS vyplatené v rámci uvedeného programu. Taktiež vyhlásilo, že zostávajúca suma, ktorá ešte nebola vyplatená, nie je splatná z dôvodu, že pri zadávaní predmetnej zákazky došlo k „nezrovnalosti“ podvodnej povahy v zmysle článku 2 bodu 7 nariadenia č. 1083/2006 a článkov 4 a 5 nariadenia č. 2988/95.
17
Toto rozhodnutie bolo založené najmä na obvineniach troch úradníkov spoločnosti ANAS, z ktorých dvaja boli členmi päťčlennej komisie pre verejné obstarávanie. Bolo im vytýkané, že od spoločnosti Aleandri prijali peňažné sumy výmenou za zvýhodnenie počas verejného obstarávania. Proti právnemu zástupcovi spoločnosti Aleandri a spoločnosti ako takej stále prebieha trestné konanie za korupciu.
18
ANAS podala proti uvedenému rozhodnutiu žalobu o neplatnosť na Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Regionálny správny súd pre Lazio, Taliansko), ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania. Tvrdí, že nebola odsúdená za žiadny trestný čin a že jej nemožno pripísať žiadne protiprávne konanie členov pre verejné obstarávanie. Okrem toho neexistuje žiadna súvislosť medzi nezrovnalosťou alebo údajným podvodom a vzniknutými výdavkami, keďže práce financované zo všeobecného rozpočtu Únie boli vykonané účinne a správne. Rovnako sa nepreukázalo, že Aleandri získala predmetnú verejnú zákazku nezákonne.
19
Vnútroštátny súd zdôrazňuje, že jediná nezrovnalosť spáchaná počas postupu verejného obstarávania dotknutého vo veci samej, ktorá je čiastočne preukázaná, je konanie právneho zástupcu spoločnosti Aleandri, ktorého cieľom bolo ovplyvniť výsledok tohto postupu a ktoré spadá pod trestný čin aktívnej korupcie. Vnútroštátny súd však uvádza, že trestné konanie proti tomuto zástupcovi stále prebieha. Pokiaľ ide o ANAS, jej riaditeľka údajne požiadala dvoch úradníkov, ktorí boli členmi komisie pre verejné obstarávanie, z ktorých jeden bol jej predsedom, aby uprednostnili spoločnosť Aleandri. V trestnom konaní sa však nepreukázalo, či títo úradníci skutočne zvýhodnili tohto uchádzača, ani či by v prípade, že by k takémuto zásahu nedošlo, bola zákazka zadaná konkurentovi spoločnosti Aleandri.
20
Vnútroštátny súd sa teda domnieva, že napriek podozreniu nemôže rozhodnúť, a to ani incidenčne, že zákazka bola zadaná spoločnosti Aleandri nezákonne, a to z dôvodu konania zástupcu tejto spoločnosti a že priebeh postupu verejného obstarávania mu neumožňuje dospieť k záveru, že technický projekt predložený spoločnosťou Aleandri si nezaslúžil získanú známku alebo že komisia pre verejné obstarávanie uplatnila iné kritériá ako tie, ktoré boli uvedené v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania. Vnútroštátny súd spresňuje, že verejné obstarávanie vyhlásené v roku 2012 sa riadilo legislatívnym dekrétom č. 163/2006, ktorého článok 38 ods. 1 písm. c) a f) nestanovoval žiadnu doložku o vylúčení hospodárskeho subjektu, ktorý sa pokúsil ovplyvniť výsledok takéhoto postupu.
21
Za týchto podmienok Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Regionálny správny súd pre Lazio) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Majú sa článok 70 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1083/2006, článok 27 písm. c) nariadenia č. 1828/2006, článok 1 [dohovoru PFI], článok 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 a článok 3 ods. 2 písm. b) smernice 2017/1371 vykladať v tom zmysle, že konanie, ktoré teoreticky umožňuje zvýhodňovať hospodársky subjekt v priebehu verejného obstarávania, bude vždy spadať pod pojem ‚nezrovnalosť‘ alebo ‚podvod‘ a bude teda právnym základom na odňatie príspevku, hoci neexistuje úplný dôkaz, že k takémuto konaniu skutočne došlo, resp. úplný dôkaz, že bolo rozhodujúce pri výbere príjemcu?
2.
Bráni článok 45 ods. 2 písm. d) smernice [2004/18] pravidlu, akým je pravidlo podľa článku 38 ods. 1 písm. f) legislatívneho dekrétu č. 163/2006, ktoré neumožňuje vylúčiť z verejného obstarávania hospodársky subjekt, ktorý sa pokúsil ovplyvňovať rozhodovací proces verejného obstarávateľa, najmä ak pokus spočíval v podplácaní niektorých členov hodnotiacej komisie?
3.
V prípade kladnej odpovede na jednu alebo obidve vyššie uvedené otázky, majú sa vyššie uvedené ustanovenia vykladať v tom zmysle, že vždy ukladajú odňatie príspevku členským štátom a finančnú opravu Komisiou v 100 % výške, hoci tento príspevok bol v každom prípade použitý na účel, na ktorý bol určený a na projekt oprávnený na európske financovanie, ktorý bol skutočne zrealizovaný?
4.
V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku alebo v tom zmysle, že sa neuplatní odňatie príspevku alebo finančná oprava v 100 % výške, umožňujú pravidlá uvedené v prvom bode a súlad so zásadou proporcionality určiť odňatie príspevku a finančnú opravu s prihliadnutím na skutočne spôsobenú finančnú ujmu všeobecnému rozpočtu Európskej únie? Konkrétne v prípade, o aký ide v prejednávanej veci, možno finančné dôsledky v zmysle článku [99] ods. 3 nariadenia č. 1083/2006 určiť paušálne na základe uplatnenia kritérií uvedených v tabuľke nachádzajúcej sa v odseku 2 [prílohy k usmerneniam z roku 2013]?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
22
Na úvod je potrebné po prvé pripomenúť, že Súdny dvor môže v záujme poskytnutia užitočnej odpovede vnútroštátnemu súdu zohľadniť ustanovenia práva Únie, na ktoré sa vnútroštátny súd vo svojich otázkach neodvolal, a to najmä tak, že z odôvodnenia návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyberie tie prvky práva Únie, ktoré si vyžadujú výklad vzhľadom na predmet sporu (pozri v tomto zmysle rozsudky z 12. decembra 1990, SARPP, C‑241/89, EU:C:1990:459, bod 8; z 27. júna 2017, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, bod 36, a z 2. marca 2023, Åklagarmyndigheten, C‑666/21, EU:C:2023:149, bod 22).
23
Po druhé treba konštatovať, že návrh na začatie prejudiciálneho konania neobsahuje žiadny prvok, ktorý by umožňoval považovať existenciu podvodu za samozrejmú. Keďže totiž ešte prebieha trestné konanie s cieľom posúdiť, či skutkové okolnosti dotknuté vo veci samej možno kvalifikovať ako „korupčné konanie“, v tomto štádiu môžu predstavovať len „podozrenie z podvodu“ v zmysle článku 27 písm. c) nariadenia č. 1828/2006, t. j. nezrovnalosť, ktorá viedla k začatiu správneho alebo súdneho konania na vnútroštátnej úrovni s cieľom určiť existenciu úmyselného konania.
24
Po tretie, keďže vnútroštátny súd musí posúdiť zákonnosť rozhodnutia o vymáhaní súm vyplatených spoločnosti ANAS ako „príjemcovi“ v zmysle článku 2 bodu 4 nariadenia č. 1083/2006 v súvislosti s programom spolufinancovanom z EFRR, je dôležité vyložiť článok 2 bod 7 tohto nariadenia, ktorý sa týka pojmu „nezrovnalosť“, na ktorom je toto rozhodnutie založené.
25
Takýto pojem, ako uviedol generálny advokát v bode 18 svojich návrhov, zahŕňa užší pojem „podozrenie z podvodu“ uvedený v článku 27 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1828/2006.
26
V dôsledku toho treba dospieť k záveru, že svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má pojem „nezrovnalosť“ v zmysle článku 2 bodu 7 nariadenia č. 1083/2006 vykladať v tom zmysle, že zahŕňa konanie, ktoré možno kvalifikovať ako „korupčné konanie“ v rámci postupu verejného obstarávania na uskutočnenie prác spolufinancovaných zo štrukturálneho fondu Únie, a v súvislosti s ktorým sa začalo správne alebo súdne konanie, a to aj v prípade, ak sa nepreukáže, že takéto konanie malo skutočný vplyv na postup výberu uchádzača, a ak sa nepreukáže skutočná škoda pre rozpočet Únie.
27
Pojem „nezrovnalosť“ je definovaný v článku 2 bode 7 nariadenia č. 1083/2006 a v podobnom zmysle najmä v článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95, ako akékoľvek porušenie ustanovení práva Únie, ktoré vyplýva z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu, dôsledkom čoho je alebo by bolo poškodenie všeobecného rozpočtu Únie zaťažením všeobecného rozpočtu neoprávnenou výdavkovou položkou.
28
Keďže tento pojem je súčasťou režimu, ktorého cieľom je zabezpečiť riadne hospodárenie s finančnými prostriedkami Únie a ochranu jej finančných záujmov, musí sa vykladať jednotne a široko v súlade s cieľom sledovaným nariadením č. 1083/2006, ktorým je zabezpečiť riadne a efektívne využívanie finančných prostriedkov v záujme ochrany finančných záujmov Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. októbra 2020, Elme Messer Metalurgs, C‑743/18, EU:C:2020:767, body 59 a 63, ako aj citovanú judikatúru).
29
Existencia „nezrovnalosti“ v zmysle článku 2 bodu 7 nariadenia č. 1083/2006 predpokladá splnenie troch prvkov, a to existenciu porušenia práva Únie, skutočnosť, že toto porušenie má pôvod v konaní alebo opomenutí hospodárskeho subjektu, ktorý toto porušenie spôsobil, a existenciu skutočnej alebo potenciálnej škody pre rozpočet Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. októbra 2020, Elme Messer Metalurgs, C‑743/18, EU:C:2020:767, bod 51).
30
Prvá podmienka sa týka nielen porušenia ustanovení práva Únie ako takých, ale aj porušenia ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré sa uplatňujú na operácie podporované štrukturálnymi fondmi, a tým prispievajú k zabezpečeniu správneho uplatňovania práva Únie týkajúceho sa riadenia projektov financovaných z týchto fondov. Článok 60 písm. a) nariadenia č. 1083/2006 preto stanovuje, že príslušný riadiaci orgán je zodpovedný zabezpečiť, aby operácie vybrané na financovanie boli počas celého obdobia ich vykonávania v súlade tak s pravidlami Únie, ako aj s uplatniteľnými vnútroštátnymi predpismi (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. októbra 2020, Elme Messer Metalurgs, C‑743/18, EU:C:2020:767, bod 52 a 53, ako aj citovanú judikatúru).
31
Únia je teda ochotná financovať zo svojich prostriedkov len tie činnosti, ktoré sa vykonávajú v plnom súlade so zásadami a pravidlami verejného obstarávania (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 14. júla 2016, Wrocław – Miasto na prawach powiatu, C‑406/14, EU:C:2016:562, bod 43, a zo 6. decembra 2017, Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere, C‑408/16, EU:C:2017:940, bod 57), najmä so zásadou rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi a zásadou transparentnosti, ako je zaručená v článku 2 smernice 2004/18.
32
Zásada rovnosti zaobchádzania vyžaduje, aby hospodárske subjekty, ktoré majú záujem o verejnú zákazku, mali rovnaké príležitosti pri formulovaní svojich ponúk, presne poznali obmedzenia postupu a aby si boli isté, že rovnaké požiadavky platia pre všetkých konkurentov (rozsudok zo 14. decembra 2016, Connexxion Taxi Services, C‑171/15, EU:C:2016:948, bod 39 a citovaná judikatúra). S uchádzačmi sa musí zaobchádzať rovnako tak v čase vypracúvania ich ponúk, ako aj v čase, keď sú tieto ponuky hodnotené verejným obstarávateľom (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. decembra 2008, Michaniki, C‑213/07, EU:C:2008:731, bod 45 a citovanú judikatúru).
33
Cieľom povinnosti transparentnosti, ktorá je priamym dôsledkom tejto zásady, je vylúčiť riziko uprednostňovania a svojvoľnosti zo strany verejného obstarávateľa (pozri v tomto zmysle rozsudok z 3. októbra 2019, Irgita, C‑285/18, EU:C:2019:829, bod 55).
34
S výhradou overenia, ktoré prináleží vykonať vnútroštátnemu súdu, však z dôkazov predložených Súdnemu dvoru vyplýva, že v konaní vo veci samej vzhľadom na obvinenia z korupčného konania, ktorého cieľom bolo ovplyvniť rozhodovací proces pri zadávaní predmetnej verejnej zákazky, nemožno vylúčiť, že niektorí členovia komisie pre verejné obstarávanie spoločnosti ANAS uprednostňovali jedného z uchádzačov a diskriminovali jeho konkurentov, čím porušili zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi zaručené článkom 2 smernice 2004/18.
35
Pokiaľ ide o druhú podmienku potrebnú na identifikáciu „nezrovnalosti“ v zmysle článku 2 bodu 7 nariadenia č. 1083/2006, a to, že táto nezrovnalosť má pôvod v konaní alebo opomenutí hospodárskeho subjektu, článok 27 písm. a) nariadenia č. 1828/2006, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá nariadenia č. 1083/2006, definuje „hospodársky subjekt“ ako akúkoľvek fyzickú alebo právnickú osobu alebo iný subjekt, ktorý sa zúčastňuje na realizácii pomoci z fondov, s výnimkou členského štátu, ktorý svoje právomoci vykonáva ako verejný orgán.
36
Vzhľadom na túto definíciu je nepochybné, že ANAS ako „príjemca“ v zmysle článku 2 bodu 4 nariadenia č. 1083/2006, dotknutých finančných prostriedkov, ktorá ako verejný obstarávateľ organizovala postup verejného obstarávania dotknutý vo veci samej, predstavuje hospodársky subjekt.
37
V tejto súvislosti je potrebné spresniť, že na to, aby sa konanie alebo opomenutie, ktoré predstavuje porušenie práva Únie alebo uplatniteľného vnútroštátneho práva, považovalo za „nezrovnalosť“ v zmysle článku 2 bodu 7 nariadenia č. 1083/2006, nie je potrebné preukázať úmysel alebo nedbanlivosť dotknutého hospodárskeho subjektu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. októbra 2020, Elme Messer Metalurgs, C‑743/18, EU:C:2020:767, bod 65).
38
Pokiaľ ide o tretiu podmienku potrebnú na zistenie „nezrovnalosti“ v zmysle článku 2 bodu 7, teda, že porušenie práva Únie alebo vnútroštátneho práva zo strany hospodárskeho subjektu má alebo by mohlo mať za následok poškodenie všeobecného rozpočtu Únie, je dôležité zdôrazniť, ako to vyplýva najmä zo slov „dôsledkom čoho… by bolo“, že táto podmienka nevyžaduje dôkaz existencie konkrétneho finančného vplyvu na rozpočet Únie. Porušenie uplatniteľných pravidiel predstavuje nezrovnalosť v zmysle tohto článku, pokiaľ nemožno vylúčiť možnosť, že toto porušenie môže mať dôsledky pre rozpočet dotknutého fondu (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 6. decembra 2017, Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere, C‑408/16, EU:C:2017:940, body 60 a 61, ako aj citovanú judikatúru).
39
Preto je potrebné poznamenať, že konanie, ktoré možno kvalifikovať ako „korupčné konanie v kontexte postupu verejného obstarávania“, môže svojou povahou ovplyvniť zadanie tejto zákazky. Preto nemožno vylúčiť, že takéto konanie môže mať vplyv na rozpočet príslušného fondu.
40
Vzhľadom na predchádzajúce dôvody treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 2 bod 7 nariadenia č. 1083/2006 treba vykladať v tom zmysle, že pojem „nezrovnalosť“ v zmysle tohto ustanovenia zahŕňa konanie, ktoré možno kvalifikovať ako „korupčné konanie“ v rámci postupu verejného obstarávania na uskutočnenie prác spolufinancovaných zo štrukturálneho fondu Únie, a v súvislosti s ktorým sa začalo správne alebo súdne konanie, a to aj v prípade, ak sa nepreukáže, že takéto konanie malo skutočný vplyv na postup výberu uchádzača, a ak nie je konštatovaná žiadna skutočná škoda pre rozpočet Únie.
O tretej a štvrtej otázke
41
Svojou treťou a štvrtou otázkou, ktoré je vhodné preskúmať spoločne a na druhom mieste, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 98 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1083/2006 vykladať v tom zmysle, že v prípade nezrovnalosti, ako je definovaná v článku 2 bode 7 tohto nariadenia, sú členské štáty povinné automaticky uplatniť sadzbu finančnej opravy vo výške 100 %, alebo či im prináleží, aby na účely určenia uplatniteľnej finančnej opravy vykonali individuálne posúdenie, najmä s ohľadom na zásadu proporcionality.
42
Podľa článku 98 ods. 1 nariadenia č. 1083/2006, ktorý sa týka najmä finančných opráv vykonaných členskými štátmi, členské štáty v prvom rade nesú zodpovednosť za vyšetrovanie nezrovnalostí, prijatie opatrení v prípade zistenia významnej zmeny ovplyvňujúcej povahu alebo podmienky vykonávania alebo kontroly operácií alebo operačných programov a uskutočnenie požadovaných finančných opráv. Odsek 2 tohto článku spresňuje, že na jednej strane členský štát vykoná požadované finančné opravy v súvislosti s individuálnymi alebo systémovými nezrovnalosťami zistenými v týchto operáciách alebo operačných programoch a na druhej strane, že uvedené opravy pozostávajú zo zrušenia celého verejného príspevku na operačný program alebo jeho časti, pričom sa berú do úvahy povaha a závažnosť nezrovnalostí, ako aj finančná stratu spôsobenú fondu.
43
Tieto kritériá sú vyjadrením zásady proporcionality, ktorá je jednou zo všeobecných zásad práva Únie (rozsudky z 18. novembra 1987, Maizena a i., 137/85, EU:C:1987:493, bod 15; z 10. júla 2003, Komisia/ECB, C‑11/00, EU:C:2003:395, bod 156, ako aj z 11. januára 2017, Španielsko/Rada, C‑128/15, EU:C:2017:3, bod 71).
44
Z toho vyplýva, že výklad článku 98 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1083/2006, podľa ktorého členské štáty v prípade zistenia nezrovnalosti v zmysle článku 2 bodu 7 tohto nariadenia systematicky požadujú, aby priznané finančné prostriedky boli v plnej výške odňaté a už vyplatené sumy vrátené, vrátane prípadov, keď boli tieto finančné prostriedky použité na zamýšľané účely a na práce oprávnené na európske financovanie a skutočne vykonané, okrem toho, že nenachádza oporu v znení týchto ustanovení, by automaticky zaviedol sadzbu finančnej opravy vo výške 100 %, čím by porušil kritériá stanovené v odseku 2 tohto článku 98 a zásadu proporcionality.
45
V tejto súvislosti možno zohľadniť usmernenia z roku 2013, na ktoré poukázal vnútroštátny súd a ktoré stanovujú stupnicu sadzieb finančných opráv uplatniteľných najmä na základe článku 99 nariadenia č. 1083/2006, ktorý sa týka kritérií uplatniteľných na finančné opravy vykonané Komisiou, s cieľom konkretizovať kritériá stanovené v článku 98 ods. 2 tohto nariadenia, teda inak povedané kritériá uplatniteľné na finančné opravy vykonané členskými štátmi. Hoci tieto usmernenia nie sú pre členské štáty záväzné, v ich bode 1.1 sa odporúča, aby „dodržiavali rovnaké kritériá a sadzby pri opravách [najmä podľa článku 98 uvedeného nariadenia] nezrovnalostí zistených ich vlastnými službami“.
46
Z bodu 1.3 prvého odseku uvedených usmernení, ktorý sa týka „posudzovaných kritérií pri rozhodovaní o uplatniteľnej sadzbe opravy“, sa uvádza, že ak nie je možné presne kvantifikovať finančné dôsledky pre predmetnú zákazku, pri uplatnení sadzby opravy vo výške 5 %, 10 %, 25 % alebo 100 % treba zohľadniť závažnosť nezrovnalosti a zásadu proporcionality.
47
V súlade s týmto bodom 1.3 druhým odsekom nezrovnalosť sa považuje za závažnú, ak nedodržanie právnych predpisov uplatniteľných na verejnú zákazku, najmä zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania, vedie k zadaniu zákazky inému uchádzačovi, ako tomu, ktorému mala byť zadaná. Okrem toho z posledného odseku uvedeného bodu 1.3 vyplýva, že ak sa v rámci nezrovnalosti uprednostní určitý uchádzač alebo uchádzači, môže sa uplatniť finančná oprava vo výške 100 %.
48
V prejednávanej veci vnútroštátny súd konštatuje, že nezrovnalosť zistená v rámci predmetného postupu verejného obstarávania viedla k začatiu správneho a súdneho konania na vnútroštátnej úrovni s cieľom určiť existenciu podvodného konania, ktoré spadá pod trestný čin korupcie. S výhradou posúdenia, ktoré má v tejto súvislosti vykonať vnútroštátny súd podľa článku 27 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1828/2006, však takáto nezrovnalosť môže spadať pod pojem „podozrenie z podvodu“, a teda môže byť kvalifikovaná ako „závažná“ v súlade s bodom 1.3 druhým odsekom usmernení z roku 2013.
49
Vzhľadom na predchádzajúce dôvody treba na tretiu a štvrtú otázku odpovedať tak, že článok 98 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1083/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade „nezrovnalosti“, ako je definovaná v článku 2 bode 7 tohto nariadenia, sú členské štáty povinné na účely určenia uplatniteľnej finančnej opravy vykonať individuálne posúdenie, najmä s ohľadom na zásadu proporcionality, pričom zohľadnia najmä povahu a závažnosť zistených nezrovnalostí, ako aj ich finančný dosah na dotknutý fond.
O druhej otázke
50
Svojou druhou otázkou, ktorú je vhodné preskúmať ako poslednú, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 45 ods. 2 prvý pododsek písm. d) smernice 2004/18 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá neumožňuje vylúčiť z postupu verejného obstarávania hospodársky subjekt, ktorý sa pokúsil ovplyvniť výsledok tohto postupu, najmä aktívnym korupčným konaním vo vzťahu k členom komisie pre verejné obstarávanie.
51
Článok 45 ods. 2 prvý pododsek písm. d) smernice 2004/18 umožňuje z účasti na verejnom obstarávaní vylúčiť každý hospodársky subjekt, ktorý sa dopustil vážneho profesionálneho pochybenia, ktoré verejní obstarávatelia dokážu preukázať akýmikoľvek prostriedkami.
52
Pojem „závažné porušenie“ treba chápať tak, že sa zvyčajne vzťahuje na konanie predmetného hospodárskeho subjektu, ktoré svedčí o úmyselnom zavinení alebo nedbanlivosti z jeho strany, ktoré má určitú závažnosť. Takéto závažné porušenie môže byť konštatované bez toho, aby bol potrebný konečný a právoplatný rozsudok (rozsudok z 13. decembra 2012, Forposta a ABC Direct Contact, C‑465/11, EU:C:2012:801, body 27, 28 a 30).
53
Aby však toto porušenie mohlo viesť k vylúčeniu hospodárskeho subjektu, ktorý sa ho dopustil, z postupu verejného obstarávania, musí byť zistené pred ukončením tohto postupu (pozri analogicky rozsudok z 20. decembra 2017, Impresa di Costruzioni Ing. E. Mantovani a Guerrato, C‑178/16, EU:C:2017:1000, bod 38).
54
V prejednávanej veci však z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že ANAS bola upozornená na možnú existenciu korupčného systému, do ktorého boli zapojení niektorí jej úradníci, až keď sa niekoľko rokov po zadaní verejnej zákazky dotknutej vo veci samej začalo trestné vyšetrovanie postupu zadávania tejto verejnej zákazky. Keďže ANAS nevedela, že právny zástupca spoločnosti Aleandri sa mohol dopustiť korupčného konania vo vzťahu k niektorým jej úradníkom, nemohla z dôvodu tohto konania tvrdiť vážne profesionálne pochybenie a v dôsledku toho vylúčiť z predmetného postupu dočasné zoskupenie podnikov, ktorého členom bola aj táto spoločnosť.
55
Za týchto okolností nie je potrebné skúmať, či sa má článok 45 ods. 2 prvý pododsek písm. d) smernice 2004/18 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá neumožňuje vylúčiť z postupu verejného obstarávania hospodársky subjekt, ktorý sa pokúsil ovplyvniť výsledok tohto postupu, najmä aktívnym korupčným konaním vo vzťahu k členom komisie pre verejné obstarávanie.
O trovách
56
Vzhľadom na to, že konanie má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:
1.
Článok 2 bod 7 nariadenia Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
pojem „nezrovnalosť“ v zmysle tohto ustanovenia zahŕňa konanie, ktoré možno kvalifikovať ako „korupčné konanie“ v rámci postupu verejného obstarávania na uskutočnenie prác spolufinancovaných zo štrukturálneho fondu Európskej únie, a v súvislosti s ktorým sa začalo správne alebo súdne konanie, a to aj v prípade, ak sa nepreukáže, že takéto konanie malo skutočný vplyv na postup výberu uchádzača, a ak nie je konštatovaná žiadna skutočná škoda pre rozpočet Únie.
2.
Článok 98 ods. 1 a 2 nariadenia 1083/2006
sa má vykladať v tom zmysle, že:
v prípade „nezrovnalosti“, ako je definovaná v článku 2 bode 7 tohto nariadenia, sú členské štáty povinné na účely určenia uplatniteľnej finančnej opravy vykonať individuálne posúdenie, najmä s ohľadom na zásadu proporcionality, pričom zohľadnia najmä povahu a závažnosť zistených nezrovnalostí, ako aj ich finančný dosah na dotknutý fond.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.