62023CO0097(01)
UZNESENIE PREDSEDU SÚDNEHO DVORA
z 21. júla 2023 (
*1
)
„Odvolanie – Návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania – Článok 40 druhý odsek Štatútu Súdneho dvora Európskej únie – Záujem na rozhodnutí veci – Návrh európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov (EDPS) – Zamietnutie“
Vo veci C‑97/23 P,
ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, podané 17. februára 2023,
WhatsApp Ireland Ltd, so sídlom v Dubline (Írsko), v zastúpení: H.‑G. Kamann, Rechtsanwalt, F. Louis a A. Vallery, avocats, B. Johnston, C. Monaghan, P. Nolan, solicitors, D. McGrath, SC, P. Sreenan, SC, E. Egan McGrath, BL, a C. Geoghegan, BL,
odvolateľka,
ďalší účastník konania:
Európsky výbor pre ochranu údajov, v zastúpení: C. Foglia, M. Gufflet, G. Le Grand a I. Vereecken, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Haumont, E. de Lophem, G. Ryelandt a P. Vernet, avocats,
žalovaný v prvostupňovom konaní,
PREDSEDA SÚDNEHO DVORA,
so zreteľom na návrh sudcu spravodajcu T. von Danwitza,
po vypočutí generálnej advokátky T. Ćapety,
vydal toto
Uznesenie
1
Svojím odvolaním sa odvolateľka, spoločnosť WhatsApp Ireland Ltd., domáha zrušenia uznesenia Všeobecného súdu Európskej únie zo 7. decembra 2022, WhatsApp Ireland/Európsky výbor pre ochranu údajov (T‑709/21, ďalej len napadnuté uznesenie, EU:T:2022:783), ktorým tento súd zamietol ako neprípustnú jej žalobu o neplatnosť rozhodnutia Európskeho výboru pre ochranu údajov č. 1/2021 z 28. júla 2021 (ďalej len „sporné rozhodnutie“), ktoré bolo prijaté na základe článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1, ďalej len „GDPR“), v nadväznosti na vyšetrovanie, ktoré vykonal Data Protection Commission (Dozorný orgán pre ochranu osobných údajov fyzických osôb, Írsko), podľa článku 56 tohto nariadenia v súvislosti s cezhraničným spracúvaním údajov uskutočňovaným spoločnosťou WhatsApp Ireland pri poskytovaní jej služieb v Európskej únii.
2
Podaním doručeným do kancelárie Súdneho dvora 28. apríla 2023 európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDPS) podal návrh na základe článku 40 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, článku 130 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 190 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku a článku 58 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 z 23. októbra 2018 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 45/2001 a rozhodnutie č. 1247/2002/ES (Ú. v. EÚ L 295, 2018, s. 39), na vstup do tohto konania ako vedľajší účastník na podporu návrhov Európskeho výboru pre ochranu údajov.
3
Na podporu svojho návrhu EDPS v prvom rade tvrdí, že výsledok prejednávanej veci bude mať vplyv na plnenie jeho úloh spočívajúcich v monitorovaní a zabezpečení uplatňovania ustanovení nariadenia 2018/1725 a všetkých ostatných aktov Únie týkajúcich sa ochrany základných práv a slobôd fyzických osôb v súvislosti so spracúvaním osobných údajov inštitúciou alebo orgánom Únie, ako aj v poskytovaní poradenstva inštitúciám a orgánom Únie vo všetkých otázkach týkajúcich sa takéhoto spracúvania. V tejto súvislosti EDPS v prvom rade zdôrazňuje, že ako vyplýva najmä z odôvodnení 4 a 5 nariadenia 2018/1725, musí zabezpečiť jednotný výklad a uplatňovanie ustanovení GDPR a ustanovení obsiahnutých v uvedenom nariadení. EDPS ďalej poznamenáva, že rozhodnutie v prejednávanej veci môže mať vplyv na jeho poradnú právomoc stanovenú v článku 42 nariadenia 2018/1725. Prispieval totiž k iniciatíve Európskej komisie zameranej na racionalizáciu spolupráce medzi vnútroštátnymi dozornými orgánmi pre ochranu údajov pri uplatňovaní GDPR v cezhraničných prípadoch a v budúcnosti by mohol byť vyzvaný, aby poskytol svoje stanovisko k fungovaniu mechanizmov spolupráce stanovených v GDPR, ako aj k budúcim zmenám pravidiel týkajúcich sa týchto mechanizmov.
4
V druhom rade EDPS poznamenáva, že sporné rozhodnutie sa týka zásad a pravidiel uplatniteľných na inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie, ktoré v podstate zodpovedajú zásadám a pravidlám uvedeným v GDPR, a že v súlade s článkom 68 ods. 6 GDPR uplatnil svoje hlasovacie právo v Európskom výbore pre ochranu údajov pri prijatí tohto rozhodnutia. Okrem toho bol hlavným spravodajcom pri prijatí usmernení Európskeho výboru pre ochranu údajov č. 3/2021 z 13. apríla 2021 o uplatňovaní článku 65 ods. 1 písm. a) GDPR, na základe ktorého bolo podľa jeho názoru prijaté napadnuté rozhodnutie
5
Po tom, čo tajomník Súdneho dvora doručil účastníkom konania v súlade s článkom 131 ods. 1 rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 190 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktorý podal EDPS, WhatsApp Ireland a Európsky výbor pre ochranu údajov predložili v stanovenej lehote pripomienky k tomuto návrhu.
6
Zatiaľ čo Európsky výbor pre ochranu údajov podporuje návrh EDPS na vstup do konania ako vedľajší účastník, WhatsApp Ireland navrhla tento návrh zamietnuť.
O návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania
7
Článok 40 prvý odsek Štatútu Súdneho dvora Európskej únie stanovuje, že členské štáty a orgány Únie môžu vo veciach prejednávaných pred Súdnym dvorom vstúpiť do konania ako vedľajší účastník. Podľa článku 40 druhého odseku prvej vety Štatútu Súdneho dvora Európskej únie rovnaké právo majú orgány, úrady a agentúry Únie a akákoľvek iná osoba, ktoré preukážu oprávnený záujem na rozhodnutí veci.
8
Pokiaľ ide konkrétne o EDPS, jeho spôsobilosť vystupovať pred súdmi Únie je výslovne zakotvená v článku 58 ods. 4 nariadenia 2018/1725, ktorý stanovuje, že európsky dozorný úradník pre ochranu údajov „má právomoc postúpiť záležitosť Súdnemu dvoru za podmienok stanovených v zmluvách a vstupovať do konaní pred Súdnym dvorom“.
9
Takéto právo vstúpiť do konania však nemôže byť absolútne, keďže európsky dozorný úradník pre ochranu údajov nepatrí medzi „privilegovaných“ vedľajších účastníkov uvedených v článku 40 prvom odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie. Okrem toho Súdny dvor už rozhodol, že právo EDPS vstúpiť do konania je ohraničené obmedzeniami vyplývajúcimi z úlohy, ktorá mu je zverená (pozri analogicky uznesenie zo 17. marca 2005, Parlament/Rada, C‑317/04, EU:C:2005:189, bod 16, pozri tiež v tomto zmysle uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 2008, Komisia/Nemecko, C‑518/07, EU:C:2008:563, body 12, 17 a 18).
10
Z toho vyplýva, že EDPS, ktorého právo vstúpiť do konania vyplýva z článku 40 druhého odseku tohto Štatútu, musí preukázať záujem na rozhodnutí veci, aby mohol uplatniť toto právo v rámci konkrétneho sporu.
11
Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa pojem „oprávnený záujem na rozhodnutí veci“ v zmysle tohto ustanovenia musí definovať s ohľadom na samotný predmet veci, pričom je potrebné ho chápať ako priamy a skutočný záujem na rozhodnutí o samotných návrhoch, a nie ako záujem vo vzťahu ku vzneseným dôvodom alebo argumentom. Pojem „rozhodnutie veci“ totiž odkazuje na požadované konečné rozhodnutie tak, ako by malo byť uvedené vo výroku rozsudku, ktorý má byť vydaný (uznesenie predsedu Súdneho dvora z 1. septembra 2022, Google a Alphabet/Komisia, C‑48/22 P, EU:C:2022:667, bod 6 a citovaná judikatúra).
12
Je však potrebné konštatovať, že orgány, úrady a agentúry Únie môžu na rozdiel od fyzických a právnických osôb podať návrh na vstup ako vedľajší účastník do konania o veci prejednávanej pred Súdnym dvorom nie preto, aby mohli chrániť súkromné záujmy, ale skôr vtedy, keď bol akt, ktorý tvorí predmet sporu, prijatý na konci postupu, v ktorom sa mal dotknutý orgán, úrad alebo agentúra zúčastniť, a to s cieľom obhájiť svoje stanovisko vydané alebo hodnotenie vykonané z ich strany v rámci tohto postupu. Pokiaľ preto ide o návrhy orgánov, úradov a agentúr Únie na vstup do konania ako vedľajší účastník, Súdny dvor uplatňuje podmienku týkajúcu sa existencie priameho a skutočného záujmu na rozhodnutí veci spôsobom, ktorý odráža túto osobitosť (uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. septembra 2022, Mylan IRE Healthcare/Komisia, C‑237/22 P, EU:C:2022:726, body 15 a 16, ako aj citovaná judikatúra).
13
Pokiaľ teda ide o návrhy na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktorého predmetom je neplatnosť aktu Únie alebo dokonca rozhodnutia Všeobecného súdu, ktorým bola zamietnutá žaloba o neplatnosť takéhoto aktu, ktoré podali orgány, úrady alebo agentúry Únie, je potrebné vychádzať z toho, že požiadavka na existenciu priameho a skutočného záujmu na rozhodnutí takejto veci zo strany tohto orgánu, úradu alebo agentúry je splnená najmä vtedy, ak tento orgán, úrad alebo agentúra môžu preukázať, že predmetný akt Únie bol prijatý na záver postupu, v ktorom je v súlade s právom Únie stanovená ich účasť, a to prípadne vo forme vydania stanoviska alebo vykonania hodnotenia (uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. septembra 2022, Mylan IRE Healthcare/Komisia, C‑237/22 P, EU:C:2022:726, bod 17 a citovaná judikatúra).
14
V prejednávanej veci, pokiaľ ide o prvé tvrdenie, ktoré EDPS uviedol na podporu svojho návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania, založené na vplyve prejednávanej veci na jeho úlohu zabezpečiť jednotné uplatňovanie ustanovení nariadenia 2018/1725 a ustanovení GDPR, ako aj vydávať stanoviská k fungovaniu mechanizmov spolupráce stanovených v GDPR, treba uviesť, že sporné rozhodnutie prijaté Európskym výborom pre ochranu údajov je založené na článku 65 GDPR a že nariadenie 2018/1725 neobsahuje analogické ustanovenie, a tak sa nezdá, že by v prejednávanej veci vznikla otázka jednotného uplatňovania týchto dvoch nariadení z hľadiska tohto článku 65.
15
V každom prípade Všeobecný súd v napadnutom uznesení rozhodol len o prípustnosti žaloby o neplatnosť, ktorá mu bola predložená, a tak v prejednávanej veci vzniká len otázka, či WhatsApp Ireland môže priamo napadnúť sporné rozhodnutie na súde Únie. V dôsledku toho sa rozhodnutie Súdneho dvora, ktorým sa končí toto konanie, bude týkať len prípustnosti žaloby o neplatnosť, a nie otázky, či je návrh na zrušenie sporného rozhodnutia dôvodný. V prípade, že Súdny dvor zruší napadnuté uznesenie, nemožno sa domnievať, že stav konania dovoľuje rozhodnúť vo veci samej v zmysle článku 61 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, keďže Všeobecný súd rozhodol na základe článku 129 svojho rokovacieho poriadku bez prejednania veci samej.
16
Za týchto okolností sa zdá, že EDPS, najmä pokiaľ sa odvoláva na svoju úlohu poradcu inštitúcií a orgánov Únie vo všetkých otázkach týkajúcich sa spracúvania osobných údajov, ako aj na svoju poradnú právomoc stanovenú v článku 42 nariadenia 2018/1725, mohol odôvodniť svoj záujem nie s ohľadom na riešenie sporu pred Súdnym dvorom v rámci tohto odvolania, konkrétne sporu týkajúceho sa prípustnosti žaloby o neplatnosť sporného rozhodnutia z hľadiska systému opravných prostriedkov upraveného v Zmluve o FEÚ, ale s ohľadom na riešenie, ktoré by mohol prijať Všeobecný súd, ak by sa ním zaoberal po zrušení napadnutého uznesenia Súdnym dvorom (pozri v tomto zmysle uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. januára 2020, VodafoneZiggo Group/Komisia, C‑689/19 P, EU:C:2020:50, bod 20 a citovanú judikatúru).
17
Druhý argument EDPS založený na skutočnosti, že uplatnil svoje hlasovacie právo pri prijatí sporného rozhodnutia a že bol navyše hlavným spravodajcom pri prijatí usmernení uvedených v bode 4 tohto uznesenia, tiež neumožňuje preukázať záujem na rozhodnutí veci. EDPS sa totiž nemôže dovolávať takéhoto záujmu ako dôvodu na vstup do konania ako vedľajší účastník preto, lebo záujem, ktorého sa dovoláva, nie je špecifický pre EDPS, a navyše úplne splýva so záujmom Európskeho výboru pre ochranu údajov, ktorý je už účastníkom sporu a na ktorého podporu chce vstúpiť do konania ako vedľajší účastník (pozri analogicky uznesenie predsedu Súdneho dvora z 1. septembra 2022, Google a Alphabet/Komisia, C‑48/22 P, EU:C:2022:667, bod 12).
18
Zo všetkých uvedených skutočností vyplýva, že EDPS nepreukázal, že má záujem na rozhodnutí veci v zmysle článku 40 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, a preto treba jeho návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania zamietnuť.
O trovách
19
Podľa článku 138 ods. 1 rokovacieho poriadku uplatniteľného na konanie o odvolaní na základe článku 184 ods. 1 uvedeného rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže EDPS nemal úspech vo svojom návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania a WhatsApp Ireland ani Európsky výbor pre ochranu údajov nenavrhli, aby mu bola uložená povinnosť nahradiť trovy konania, je potrebné rozhodnúť, že EDPS, WhatsApp Ireland a Európsky výbor pre ochranu údajov znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhom EDPS na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
Z týchto dôvodov predseda Súdneho dvora nariadil:
1.
Návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania podaný európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov sa zamieta.
2.
Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov, WhatsApp Ireland Ltd. a Európsky výbor pre ochranu údajov znášajú svoje vlastné trovy konania.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.