62004CJ0071_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑71/04,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Tribunal Supremo (Španielsko) z 22. decembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 16. februára 2004, ktorý súvisí s konaním:
Administración del Estado
proti
Xunta de Galicia,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.‑P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh (spravodajca),
generálny advokát: F. G. Jacobs,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– Xunta de Galicia, v zastúpení: J. Rodríguez González, abogado,
– španielska vláda, v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca,
– holandská vláda, v zastúpení: C. Wissels a H. G. Sevenster, splnomocnené zástupkyne,
– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: V. Kreuschitz a J. L. Buendía Sierra, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 26. mája 2005,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 93 ods. 3 Zmluvy ES (teraz článok 88 ods. 3 ES), s cieľom upresniť rozsah povinnosti oznámenia vopred, stanovenej v prvej vete tohto ustanovenia, vo vzťahu k pomoci pri stavbe a prestavbe lodí, ktorá nespadá do rozsahu pôsobnosti smernice Rady 90/684/EHS z 21. decembra 1990 o pomoci pri stavbe lodí (Ú. v. ES L 380, s. 27).
2. Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Administración del Estado a Xunta de Galicia o dekréte č. 217/1994 z 23. júna 1994 ( Diario Oficial de Galicia, č. 133 z 12. júla 1994, s. 4663, ďalej len „dekrét č. 217/1994“), ktorým Consejo de Gobierno de la Communidad Autónoma de Galicia (rada vlády Autonómneho spoločenstva Galície) schválil systém pomoci pri stavbe a prestavbe lodí v Galícii. Administración del Estado žiadalo zrušenie tohto dekrétu predovšetkým z dôvodu, že tento dekrét bol prijatý v rozpore s povinnosťou oznámenia vopred, stanovenou v článku 93 ods. 3 Zmluvy.
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
Ustanovenia Zmluvy
3. Podľa článku 92 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 87 ES):
„1. Ak nie je touto zmluvou ustanovené inak, pomoc poskytovaná členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
…
3. Za zlučiteľné so spoločným trhom možno považovať:
…
c) pomoc na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí, za predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom. …
…
e) iné druhy pomoci, ako ich vymedzia rozhodnutia Rady prijaté kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie.“
4. Článok 93 ods. 3 Zmluvy stanovuje:
„Komisia musí byť v dostatočnom čase upovedomená o zámeroch v súvislosti s poskytnutím alebo upravením pomoci, aby mohla podať svoje pripomienky. Ak usúdi, že takýto zámer je nezlučiteľný so spoločným trhom podľa článku 92, začne konanie podľa odseku 2. Členský štát nemôže vykonať navrhované opatrenia, pokiaľ sa vo veci nerozhodlo s konečnou platnosťou.“
5. Podľa článku 94 Zmluvy ES (teraz článok 89 ES):
„Na návrh Komisie a po porade s Európskym parlamentom môže Rada kvalifikovanou väčšinou vydať akékoľvek nariadenia potrebné na uplatnenie článkov 92 a 93 a najmä môže stanoviť podmienky uplatnenia článku 93 ods. 3 ako aj uviesť druhy pomoci, ktoré sú vyňaté z tohto postupu.“
Smernica 90/684
6. Smernica 90/684, ktorej platnosť sa predĺžila nariadením Rady (ES) 3094/95 z 22. decembra 1995 o pomoci pri stavbe lodí (Ú. v. ES L 332, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 123), stanovuje predovšetkým na základe článku 92 ods. 3 písm. e) Zmluvy osobitné pravidlá použiteľné na štátnu pomoc v tomto odvetví, ktoré predstavujú výnimku zo všeobecného zákazu uvedeného v článku 92 ods. 1 Zmluvy.
7. Článok 1 písm. a) a b) tejto smernice stanovuje:
„Na účely tejto smernice sa uplatnia nasledujúce definície:
a) ‚stavba lodí‘:
stavba týchto námorných plavidiel s kovovým trupom v rámci Spoločenstva:
– obchodné lode na prepravu cestujúcich alebo tovaru nie menšie ako 100 gt,
– rybárske lode nie menšie ako 100 gt,
– plávajúce rýpadlá a iné lode nie menšie ako 100 gt, s výnimkou vrtných platforiem,
– remorkéry nie s výkonom menším ako 365 kW;
b) ‚prestavba lodí‘:
prestavba námorných plavidiel s kovovým trupom tak, ako sú definované v písmene a), nie menšie ako 1 000 gt, v rámci Spoločenstva pod podmienkou, že vykonanie prác zahŕňa radikálne zmeny plánu rozloženia nákladu, trupu lode, pohonného systému alebo infraštruktúr pre ubytovanie cestujúcich“. [ neoficiálny preklad ]
8. Článok 3 ods. 1 prvý pododsek tejto smernice stanovuje, že na všetky formy pomoci majiteľom lodí alebo tretím osobám, ktoré sú k dispozícii ako pomoc pri stavbe alebo prestavbe lodí, sa vzťahujú pravidlá o oznamovaní stanovené v článku 11 tejto smernice.
9. Články 4 až 10 tejto smernice stanovujú kritériá pre výnimky, ktoré musí spĺňať pomoc pri prevádzke a pri reštrukturalizáciu stavby a prestavby lodí na to, aby mohla byť považovaná za zlučiteľnú so spoločným trhom.
10. Článok 11 smernice 90/684 stanovuje:
„1. Na pomoc pre podniky na stavbu, prestavbu a opravu lodí, na ktorú sa vzťahuje táto smernica, sa okrem ustanovení článku 92 a 93 Zmluvy vzťahujú osobitné pravidlá o oznamovaní stanovené v odseku 2.
2. Členské štáty Komisii vopred oznámia a bez jej súhlasu neuskutočnia:
a) žiaden systém pomoci, či už nový alebo existujúci, alebo zmenu systémov pomoci, na ktoré sa vzťahuje táto smernica;
b) žiadne rozhodnutie o použití systému pomoci na podniky, na ktoré sa vzťahuje táto smernica, či už so všeobecným alebo regionálnym účelom;
c) jednotlivý prípad systémov pomoci stanovených v článku 4 ods. 5 druhom pododseku a v odseku 7 a ak to Komisia výslovne stanovila pri udelení súhlasu predmetného systému pomoci.“ [ neoficiálny preklad ]
Vnútroštátna právna úprava
11. Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že predmetom dekrétu č. 217/1994 je podľa jeho preambuly upraviť „systém pomoci, ktorej cieľom je stimulovať odvetvie lodného staviteľstva v Galícii zavedením pomoci pri stavbe a prestavbe námorných plavidiel, na ktoré sa nevzťahuje pomoc stanovená smernicou [90/684], pre ich celkovú tonáž, výkon, pokiaľ ide o remorkéry, alebo pre materiál ich trupu, typu, veľkosti a/alebo vlastnostiam ich stavby alebo prestavby…“.
12. Článok 2 tohto dekrétu stanovuje:
„Na účely tohto dekrétu tvoria odvetvie stavby lodí galícijské podniky stavby lodí oprávnené stavať lode s kovovým trupom s menej ako 100 gt.“
13. Článok 3 tohto dekrétu upresňuje:
„Pod stavbou sa rozumejú tieto námorné plavidlá (lode) s kovovým trupom, úplne postavené podnikmi uvedenými v článku 2:
a) obchodné lode na prepravu cestujúcich a/alebo tovaru menšie ako 100 gt;
b) rybárske lode menšie ako 100 gt;
c) plávajúce rýpadlá a iné lode menšie ako 100 gt, s výnimkou vrtných platforiem;
d) remorkéry s výkonom menším ako 365 kW.“
14. Podľa článku 4 dekrétu č. 217/1994:
„Pod prestavbou sa rozumie prestavba námorných plavidiel uvedených v článku 39 menších ako 1000 gt po prestavbe pod podmienkou, že vykonané práce zahŕňajú radikálne zmeny trupu lode, pohonného systému a/alebo elektrickej centrály, plánu rozloženia nákladu a infraštruktúr pre ubytovanie cestujúcich na lodiach na ich prepravu, alebo sú určené na zlepšenie rybárskeho systému a podmienok práce a bezpečnosti v sklade rýb tak na korme, ako aj na prove lode.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
15. Roku 1994 podalo Administración del Estado na Tribunal Superior de Justicia de Galicia návrh na zrušenie dekrétu č. 217/1994 predovšetkým preto, že tento dekrét bol prijatý v rozpore s pravidlami Spoločenstva o štátnej pomoci.
16. Rozsudkom zo 16. decembra 1996 tento súd zamietol túto žalobu, keď v podstate usúdil, že článok 93 ods. 3 Zmluvy nestanovuje povinnosť vopred oznámiť Komisii systémy pomoci, ktoré ako tie uvedené v dekréte č. 217/1994 nespadajú do pôsobnosti smernice 90/684 a ktoré treba preto považovať za zlučiteľné so spoločným trhom.
17. Administración del Estado podalo proti tomuto rozsudku dovolanie na Tribunal Supremo. Na podporu tohto opravného prostriedku predovšetkým uvádza, že dekrét č. 217/1994 bol prijatý v rozpore s povinnosťou oznámenia vopred, stanovenou v článku 93 ods. 3 Zmluvy a osobitnými pravidlami stanovenými v článku 11 smernice 90/684.
18. Vo svojom rozhodnutí o podaní návrhu na začatie prejudiciálneho konania uvádza Tribunal Supremo, že na jednej strane znenie smernice 90/684 akoby naznačovalo, že povinnosť oznámenia vopred, stanovená v článku 93 ods. 3 Zmluvy, sa vzťahuje len na pomoc pri stavbe a prestavbe lodí spadajúcu do pôsobnosti tejto smernice, z čoho by sa a contrario
mohlo dedukovať, že táto oznamovacia povinnosť sa nevzťahuje na pomoc pri stavbe a prestavbe lodí, ktorá nespadá do tejto pôsobnosti. Vychádzajúc zo zásady, že táto druhá pomoc neovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy, vnútroštátny súd sa domnieva, že táto pomoc môže byť potom považovaná za zlučiteľnú so spoločným trhom. Na strane druhej Tribunal Supremo uvádza, že naopak možno tvrdiť, že účelom smernice 90/684 nie je zbaviť členské štáty povinnosti oznámenie vopred, stanovenej v článku 93 ods. 3 Zmluvy, tak, že by sa táto povinnosť vzťahovala aj na pomoc, ktorá nespadá do pôsobnosti tejto smernice.
19. Za týchto podmienok Tribunal Supremo rozhodol položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Umožňuje článok 87 ods. 1 a ods. 3 písm. c) a [e]) a článok 88 ods. 3… ES vykladaný spolu so smernicou 90/684… prijať, bez oznámenia vopred Komisii, vnútroštátnu právnu úpravu, akou je úprava v dekréte č. 217/1994…, ktorá zavádza ‚nový systém pomoci‘ pre osobitné odvetvie stavby a prestavby lodí, ktoré z dôvodu tonáže, výkonu a iných vlastností predmetných plavidiel nespadá do pôsobnosti vyššie citovanej smernice 90/684?“
O prejudiciálnej otázke
20. Zo spisu vyplýva, že aj keď sa prejudiciálna otázka odvoláva na článok 92 Zmluvy ES (teraz článok 87 ES), vnútroštátny súd sa Súdneho dvora pýta na rozsah oznamovacej povinnosti predchádzajúcej poskytnutiu pomoci stanovenej v článku 93 ods. 3 Zmluvy ES (teraz článok 88 ods. 3 ES). Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa na nový systém pomoci pri stavbe a prestavbe lodí, ktoré nespadajú do pôsobnosti smernice 90/684, vzťahuje táto oznamovacia povinnosť.
21. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že tent o článok 93 stanovuje osobitný postup upravujúci stále preskúmavanie a kontrolu štátnej pomoci Komisiou. Pokiaľ ide o nové pomoci, odsek 3 tohto článku zaviedol preventívny postup, ktorého nedodržanie znamená, že žiadna pomoc sa nemôže považovať za riadne zriadenú. Podľa tohto ustanovenia musí byť Komisia v dostatočnom čase upovedomená o zámeroch v súvislosti s poskytnutím alebo upravením pomoci, aby mohla podať svoje pripomienky, a členský štát nemôže vykonať navrhované opatrenia, kým sa vo veci nerozhodlo s konečnou platnosťou.
22. Z toho vyplýva, ako už Súdny dvor rozhodol, že zamýšľané zavedenie a zmeny pomoci sa podľa článku 93 ods. 3 prvej vety Zmluvy musia oznámiť Komisii pred ich uskutočnením (pozri najmä rozsudky z 2. apríla 1998, Komisia/Sytraval a Brink’s France, C‑367/95 P, Zb. s. I‑1719, bod 35; zo 17. júna 1999, Piaggio, C‑295/97, Zb. s. I‑3735, bod 44, a z 29. apríla 2004, Grécko/Komisia, C‑278/00, Zb. s. I‑3997, bod 30).
23. Podľa článku 94 Zmluvy môže Rada nariadením stanoviť druhy pomoci, ktoré sú vyňaté z tohto postupu oznamovania.
24. V tejto veci Xunta de Galicia v podstate tvrdí, že systém pomoci zavedený dekrétom č. 217/1994 sa nemusel oznámiť Komisii podľa článku 93 ods. 3 Zmluvy, pretože tento dekrét sa týka špeciálne pomoci pre činnosti stavby a prestavby lodí, ktoré nespadajú do pôsobnosti smernice 90/684.
25. V tejto súvislosti však treba skonštatovať, že v čase prijatia dekrétu č. 217/1994 žiadne nariadenie nevyňalo pomoci pri stavbe a prestavbe lodí z oznamovacieho postupu stanoveného v článku 93 ods. 3 Zmluvy.
26. Osobitne treba poznamenať, podľa vzoru Komisie, že smernica 90/684 nielenže neobsahuje ustanovenia o takomto vyňatí, ale že ich ani nemôže obsahovať, pretože táto smernica nie je založená na článku 94 Zmluvy, ale na článku 92 ods. 3 písm. e) tejto Zmluvy, ktorý len umožňuje Rade určiť, že určité druhy pomoci sa môžu považovať za zlučiteľné so spoločným trhom. Smernica 90/684 nesmeruje k vyňatiu pomoci pri stavbe lodí, spadajúcu do jej pôsobnosti, z oznamovacieho postupu, ale naopak stanovuje vo svojom článku 11 ods. 1 „osobitné pravidlá oznamovania“, ktoré sa uplatnia „okrem ustanovení článkov 92 a 93 Zmluvy“.
27. Iste, keďže pomoc stanovená dekrétom č. 217/1994 nespadá do pôsobnosti smernice 90/684, na tento dekrét sa nemohli vzťahovať osobitné pravidlá o oznamovaní stanovené touto smernicou.
28. Táto okolnosť však nemôže spochybniť to, že pri neexistencii nariadenia prijatého podľa článku 94 Zmluvy s cieľom vyňať pomoc pri stavbe a prestavbe lodí z oznamovacieho postupu stanoveného v článku 93 ods. 3 Zmluvy, tento postup sa použije na takúto pomoc, vrátane pomoci, ktorá nespadá do pôsobnosti uvedenej smernice.
29. Keďže podľa článku 11 ods. 1 smernice 90/684 sa na pomoc pri stavbe a prestavbe lodí spadajúcu do pôsobnosti tejto smernice vzťahujú doplnkové pravidlá o oznamovaní okrem pravidiel uvedených v článku 93 ods. 3 Zmluvy, z toho a fortiori
vyplýva, že na pomoc pre toto odvetvie, nespadajúcu do tejto pôsobnosti, sa naďalej vzťahuje jediný oznamovací postup stanovený v tomto druhom ustanovení.
30. Xunta de Galicia však usudzuje, že ak zlučiteľnosť určitej pomoci pre lode veľkých rozmerov so spoločným trhom je uznaná smernicou 90/684, neexistencia ustanovení v tejto smernici o prípadnej pomoci lodiam s menšou veľkosťou by mohla znamenať, že tento druh opatrenia neovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi. Túto smernicu treba potom vykladať tak, že implicitne uznáva zlučiteľnosť so spoločným trhom pomoci pri stavbe a prestavbe lodí, ktorých tonáž alebo výkon sú nižšie ako tie uvedené v článku 1 tejto smernice, keďže táto smernica pre ne akosi vytvorila osobitné pravidlo de minimis .
31. V protiklade s tvrdením Xunta de Galicia, prípadná zlučiteľnosť štátnej pomoci so spoločným trhom však nie je ako taká schopná ovplyvniť povinnosť vopred oznámiť túto pomoc Komisii podľa článku 93 ods. 3 Zmluvy. Podľa ustálenej judikatúry totiž neskoršie prijatie konečného rozhodnutia Komisie vyhlasujúceho pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom nemá za následok a posteriori
legalizáciu uskutočnených opatrení neoznámenej pomoci v rozpore s článkom 93 ods. 3 Zmluvy (rozsudky z 21. novembra 1991, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires a Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, C‑354/90, Zb. s. I‑5505, body 16 a 17, ako aj z 21. októbra 2003, Van Calster a i., C‑261/01 a C‑262/01, Zb. s. I‑12249, body 62 a 63).
32. Naopak treba pripomenúť, že oznamovací postup stanovený v článku 93 ods. 3 Zmluvy sa vzťahuje len na štátne pomoci v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy (rozsudok z 9. októbra 1984, Heineken Brouwerijen, 91/83 a 127/83, Zb. s. 3435, bod 11). Podľa článku 92 ods. 1 Zmluvy musí byť opatrenie na to, aby sa považovalo za štátnu pomoc, spôsobilé ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi (pozri v tomto zmysle rozsudky z 24. júla 2003, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, C‑280/00, Zb. s. I‑7747, body 74 a 75, ako aj z 3. marca 2005, Heiser, C‑172/03, Zb. s. I‑1627, bod 27).
33. Je na vnútroštátnych súdoch vykladať a aplikovať pojem štátnej pomoci uvedený v článku 92 ods. 1 Zmluvy pri určovaní, či sa na štátne opatrenie zavedené bez ohľadu na tomu predchádzajúci postup kontroly stanovený v odseku 3 tohto ustanovenia má alebo nemá tento postup vzťahovať (rozsudok z 9. augusta 1994, Namur-Les assurances du crédit, C‑44/93, Zb. s. I‑3829, bod 16).
34. V tejto súvislosti treba najprv skonštatovať, že pomoc pri stavbe lodí, spadajúcu do pôsobnosti smernice 90/684, ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy. Smernica 90/684 bola totiž prijatá na základe článku 92 ods. 3 písm. e) Zmluvy, podľa ktorého sa za zlučiteľné so spoločným trhom považujú druhy pomoci určené rozhodnutím Rady. Keďže sa však na pomoc vzťahuje odchylná úprava prijatá na základe tohto ustanovenia, táto pomoc je najprv z princípu nezlučiteľná so spoločným trhom a za zlučiteľnú sa považuje len pod podmienkou, že spĺňa kritériá uvedené v rozhodnutí o schválení tejto odchylnej úpravy (rozsudky z 18. mája 1993, Belgicko/Komisia, C‑356/90 a C‑180/91, Zb. s. I‑2323, body 30 a 33; z 5. októbra 1994, Nemecko/Komisia, C‑400/92, Zb. s. I‑4701, bod 15, a z 21. marca 2002, Španielsko/Komisia, C‑36/00, Zb. s. I‑3243, bod 47).
35. Z toho vyplýva, že keďže táto pomoc je najprv nezlučiteľná, vzťahuje sa na ňu pojem štátnej pomoci v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy, z čoho vyplýva, že nevyhnutne ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. marca 2002, Španielsko/Komisia, už citovaný, bod 48). V tomto prípade vyplýva predovšetkým z tretieho, šiesteho, deviateho a štrnásteho odôvodnenia smernice 90/684, že jej účelom je zabezpečiť na svetovom trhu zdravú hospodársku súťaž na medzinárodnej úrovni medzi lodenicami podporením stavby lodí pokrokovejšou technológiou, aby sa zabezpečilo prežitie efektívneho a konkurencieschopného európskeho priemyslu stavby lodí.
36. Toto konštatovanie však, ako správne uvádzajú španielska a holandská vláda a Komisia, neznamená, že pomoc pri stavbe lodí nespadajúca do pôsobnosti smernice 90/684 predstavuje pomoc, ktorá neovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
37. Aj keď článok 92 ods. 3 písm. e) Zmluvy splnomocňuje Radu na určenie toho, ktoré druhy pomoci môžu byť považované za zlučiteľné so spoločným trhom, Komisii nedáva žiadne právomoci na výklad článku 92 ods. 1 tejto Zmluvy (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. apríla 2005, Belgicko/Komisia, C‑110/03, Zb. s. I‑2801, bod 58).
38. Ako správne uviedol generálny advokát v bode 28 svojich návrhov, prijatím smernice 90/684 nemala Rada právomoc splnomocniť Komisiu, aby rozhodovala, že určitá pomoc pri stavbe lodí neovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi, s tým, že na túto pomoc by sa nevzťahoval oznamovací postup stanovený v článku 93 ods. 3 Zmluvy.
39. V tomto prípade však vôbec nie je vylúčené, že predmetná pomoc priznaná decentralizovanými orgánmi podnikom, ktoré na miestnej alebo regionálnej úrovni poskytujú služby stavby alebo prestavby lodí nedosahujúce tonáž alebo výkon uvedený v smernici 90/684, môže mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi.
40. Ako už Súdny dvor rozhodol, podmienka použitia článku 92 ods. 1 Zmluvy, podľa ktorého pomoc musí ovplyvňovať obchod medzi členskými štátmi, nezávisí od miestnej alebo regionálnej povahy poskytovaných služieb alebo od dôležitosti predmetného odvetvia činnosti (rozsudok Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, už citovaný, bod 82).
41. Okrem toho neexistuje prah alebo percento, ktorého nedosiahnutím možno usudzovať, že obchod medzi členskými štátmi nie je ovplyvnený. Relatívne nízka dôležitosť pomoci alebo relatívne skromná veľkosť podniku – príjemcu pomoci – nevylučuje a priori, že obchod medzi členskými štátmi je ovplyvnený (rozsudky Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, už citovaný, bod 81; z 27. novembra 2003, Enirisorse, C‑34/01 až C‑38/01, Zb. s. I‑14243, bod 28, a Heiser, už citovaný, bod 32).
42. Relatívne nízka pomoc je schopná ovplyvniť takýto obchod, ak v odvetví, v ktorom pôsobia podniky – príjemcovia tejto pomoci – vládne živá konkurencia (pozri rozsudky z 26. septembra 2002, Španielsko/Komisia, C‑351/98, Zb. s. I‑8031, bod 63, a z 29. apríla 2004, Taliansko/Komisia, C‑298/00 P, Zb. s. I‑4087, bod 54).
43. Ak je pre odvetvie charakteristický vysoký počet malých podnikov, môže mať pomoc, aj keď relatívne skromná na individuálnej úrovni, ale otvorená pre veľký počet podnikov v odvetví, dopad na obchod medzi členskými štátmi (pozri rozsudky z 26. septembra 2002, Španielsko/Komisia, už citovaný, bod 64, a z 29. apríla 2004, Taliansko/Komisia, C‑372/97, Zb. s. I‑3679, bod 57).
44. Napokon, ak pomoc poskytnutá štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov posilní v obchode v rámci Spoločenstva postavenie jedného podniku v porovnaní s inými konkurenčnými podnikmi, musia sa tieto podniky považovať za ovplyvnené pomocou (rozsudky zo 17. septembra 1980, Philip Morris/Komisia, 730/79, Zb. s. 2671, bod 11, a z 19. septembra 2000, Nemecko/Komisia, C‑156/98, Zb. s. I‑6857, bod 33).
45. Ak sa teda verejné dotácie poskytnú podnikom stavajúcim alebo prestavujúcim lode, môže sa udržať alebo posilniť poskytovanie týchto služieb týmito podnikmi, s tým, že sa znížia možnosti podnikov usadených v iných členských štátoch poskytovať svoje služby v odvetví činnosti na trhu tohto štátu (pozri v tomto zmysle rozsudok Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, už citovaný, bod 78).
46. Z preambuly dekrétu č. 217/1994 okrem toho vyplýva, že jeho cieľom je umožniť lodeniciam v Galícii, ktoré za zákazníkov majú „majiteľov rybárskych a obchodných lodí a iných námorných plavidiel tak vnútroštátnych, ako aj zahraničných“, ponúknuť „garancie a podmienky podobné garanciám a podmienkam ich konkurentov“.
47. Keďže nie je vylúčené, že lodenice v Galícii – príjemcovia predmetného systému pomoci – sú v konkurencii s lodenicami z iných členských štátov, musí sa podmienka aplikácie článku 92 ods. 1 Zmluvy týkajúca sa ovplyvnenia obchodu medzi členskými štátmi považovať za splnenú.
48. Z toho vyplýva, že ak systém pomoci pri stavbe a prestavbe lodí, zavedený dekrétom č. 217/1994, ktorý nespadá do pôsobnosti smernice 90/684, môže sám osebe viesť k poskytovaniu štátnej pomoci v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy, tento systém sa musí vopred oznámiť Komisii podľa článku 93 ods. 3 Zmluvy.
49. Je na vnútroštátnych súdoch, aby v prípade nerešpektovania tohto ustanovenia z toho vyvodili všetky dôsledky v súlade s ich vnútroštátnym právom, tak pokiaľ ide o platnosť aktov zavádzajúcich opatrenia pomoci, ako aj o vrátenie finančných prostriedkov priznaných v rozpore s týmto ustanovením (pozri v tomto zmysle rozsudky Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires a Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, už citovaný, body 11 a 12; van Calster a i., už citovaný, bod 53, a z 15. júla 2004, Pearle a i., C‑345/02, Zb. s. I‑7139, bod 31). Osobitne rozhodnutie, že pomoc bola priznaná v rozpore s poslednou vetou článku 93 ods. 3 Zmluvy, musí v zásade obsahovať jej vrátenie v súlade s vnútroštátnymi procesnými normami (rozsudok z 11. júla 1996, SFEI a i., C‑39/94, Zb. s. I‑3547, bod 68).
50. Vzhľadom na všetky tieto úvahy sa na prejudiciálnu otázku musí odpovedať tak, že systém pomoci pri stavbe a prestavbe lodí, zavedený dekrétom č. 217/1994, ktorý nespadá do pôsobnosti smernice 90/684, sa musí vopred oznámiť Komisii podľa článku 93 ods. 3 Zmluvy, ak je preukázané, že môže sám osebe viesť k poskytovaniu štátnej pomoci v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy. Je na vnútroštátnom súde, aby v prípade nerešpektovania tohto ustanovenia z toho vyvodil všetky dôsledky v súlade so svojím vnútroštátnym právom, tak pokiaľ ide o platnosť aktov zavádzajúcich opatrenia pomoci, ako aj o vrátenie finančných prostriedkov priznaných v rozpore s týmto ustanovením
O trovách
51. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:
Systém pomoci pri stavbe a prestavbe lodí, zavedený dekrétom č. 217/1994 z 23. júna 1994, ktorý nespadá do pôsobnosti smernice 90/684 z 21. decembra 1990 o pomoci pri stavbe lodí, sa musí vopred oznámiť Komisii Európskych spoločenstiev podľa článku 93 ods. 3 Zmluvy ES (teraz článok 88 ods. 3 ES), ak je preukázané, že môže sám osebe viesť k poskytovaniu štátnej pomoci v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 87 ods. 1 ES). Je na vnútroštátnom súde, aby v prípade nerešpektovania tohto ustanovenia z toho vyvodil všetky dôsledky v súlade so svojím vnútroštátnym právom, tak pokiaľ ide o platnosť aktov zavádzajúcich opatrenia pomoci, ako aj o vrátenie finančných prostriedkov priznaných v rozpore s týmto ustanovením.