62023CJ0432_RES
Zadeva C‑432/23
F SCSinOrdre des avocats du barreau de Luxembourg
proti
Administration des contributions directes
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour administrative)
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 26. septembra 2024
„Predhodno odločanje – Upravno sodelovanje na področju obdavčevanja – Direktiva 2011/16/EU – Izmenjava informacij na zaprosilo – Odredba odvetniku za predložitev informacij – Poklicna skrivnost odvetnika – Člen 7 in člen 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah“
Temeljne pravice – Spoštovanje zasebnega in družinskega življenja – Določitev tako v Listini o temeljnih pravicah kot v Evropski konvenciji o človekovih pravicah – Raven varstva, zagotovljena z Listino, ki ne krši ravni varstva, zagotovljene z navedeno konvencijo
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 7 in 52(3))
(Glej točki 47 in 48.)
Temeljne pravice – Spoštovanje zasebnega in družinskega življenja – Člen 7 Listine o temeljnih pravicah – Področje uporabe – Svetovanje odvetnika na področju prava družb – Vključitev – Odredba odvetniku, naj predloži vso dokumentacijo in informacije v zvezi z njegovimi odnosi s stranko – Poseganje v pravico do spoštovanja komunikacije med odvetnikom in njegovo stranko
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 7; Direktiva Sveta 2011/16)
(Glej točke od 49 do 52 in točko 1 izreka.)
Približevanje zakonodaj – Upravno sodelovanje na področju obdavčevanja – Direktiva 2011/16 – Izmenjava informacij na zaprosilo – Obseg – Neobstoj določb o varstvu zaupnosti komunikacije med odvetnikom in njegovo stranko – Kršitev spoštovanja zasebnega in družinskega življenja – Neobstoj
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, členi 7, 51(1) in 52(1); Direktiva Sveta 2011/16)
(Glej točke od 59 do 61 in točko 2 izreka.)
Približevanje zakonodaj – Upravno sodelovanje na področju obdavčevanja – Direktiva 2011/16 – Izmenjava informacij na zaprosilo – Obveznosti obveščanja in sodelovanja, ki jih imajo odvetniki – Nacionalna ureditev, na podlagi katere je svetovanje na področju obdavčevanja izvzeto iz poklicne skrivnosti – Odredba odvetniku, naj predloži vso dokumentacijo in informacije v zvezi z njegovimi odnosi s stranko – Nedopustnost – Poseganje v bistveno vsebino pravice do spoštovanja komunikacije med odvetnikom in njegovo stranko
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 7 in člen 52(1); Direktiva 2011/16)
(Glej točko 67, točke od 70 do 74 in točko 3 izreka.)
Povzetek
V okviru predhodnega odločanja je Sodišče razsodilo, da odredba odvetniku za predložitev celotne dokumentacije in informacij v zvezi z njegovimi odnosi s stranko, ki so povezani s svetovanjem s področja prava družb, upravi, krši temeljno pravico do spoštovanja komunikacij med odvetnikom in njegovo stranko.
V letu 2022 je Administration des contributions directes (uprava za neposredne davke, Luksemburg) po prejemu zaprosila španskih davčnih organov na podlagi Direktive 2011/16 (
1
) na F SCS, odvetniško družbo, ki je v Luksemburgu registrirana kot komanditna družba, naslovila odločbi, s katerima je odredila, da ji mora predložiti vse razpoložljive dokumente in informacije o storitvah, ki jih je opravila za K, družbo španskega prava, v okviru nakupa podjetja in pridobitve večinskega deleža v družbi. Družba F je odgovorila, da ne razpolaga z informacijami, ki jih ne varuje poklicna skrivnost. Hkrati je jasno navedla, da njeno pravno pooblastilo v okviru zadevne dokumentacije ni bilo davčne narave, temveč se je nanašalo le na pravo družb. (
2
) Uprava ji je naložila davčno globo, ker ni izvršila zadnje odredbe. Družba F je takrat vložila ničnostno tožbo zoper to odredbo.
Cour administrative (višje upravno sodišče, Luksemburg), pri katerem je bila vložena pritožba na sodbo Tribunal administratif (upravno sodišče, Luksemburg), s katero je bila pritožba družbe F zavrnjena kot nedopustna, se je odločilo Sodišču predložiti vprašanja za predhodno odločanje glede, prvič, uporabe člena 7 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) za pravno svetovanje odvetnika na področju prava družb, drugič, veljavnosti Direktive 2011/16 glede na člen 7 in člen 52(1) Listine ob upoštevanju neobstoja določb v zvezi z varstvom zaupnosti komunikacij med odvetnikom in njegovo stranko, in tretjič, združljivosti odredbe, kakršno je prejela družba F (v nadaljevanju: izpodbijana odredba) s členom 7 in členom 52(1) Listine.
Presoja Sodišča
Prvič, glede polja okrepljenega varstva, ki ga zagotavlja člen 7 Listine, Sodišče ugotavlja, da – tako kot člen 8(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin – (
3
) tudi člen 7 Listine zagotavlja zaupnost pravnega svetovanja, in sicer glede njegove vsebine in njegovega obstoja. Posebno varstvo, ki je s tema členoma zagotovljeno za poklicno skrivnost odvetnikov, upravičuje to, da je odvetnikom zaupana temeljna naloga v demokratični družbi, in sicer obramba posameznikov. Ta temeljna naloga na eni strani vključuje zahtevo, da mora imeti vsak posameznik možnost, da se popolnoma svobodno obrne na svojega odvetnika, in na drugi strani tej prvi zahtevi korelativno zahtevo lojalnosti odvetnika do njegove stranke. Iz tega izhaja, da za pravno svetovanje odvetnika ne glede na področje prava, na katero se nanaša, velja okrepljeno varstvo, ki ga komunikacijam med odvetnikom in njegovo stranko zagotavlja člen 7 Listine. Iz tega sledi, da odredba odvetniku za predložitev celotne dokumentacije in informacij v zvezi z njegovimi odnosi s stranko, ki so povezani s svetovanjem s področja prava družb, pomeni poseganje v pravico do spoštovanja komunikacij med odvetnikom in njegovo stranko, ki jo zagotavlja ta člen.
Drugič, kar zadeva veljavnost Direktive 2011/16 glede na člen 7 in člen 52(1) Listine, Sodišče opozarja, da je za izmenjavo informacij na zaprosilo, ki jo določa Direktiva 2011/16, (
4
) zakonodajalec Evropske unije določil le obveznosti, ki jih imajo države članice ena do druge, obenem pa jim je dopustil, da ne izvršijo zaprosila za informacije, če bi bila izvedba zaprošenih preiskav ali zbiranje zadevnih informacij v nasprotju z njihovo zakonodajo. Državam članicam je tako prepustil zlasti nalogo, da zagotovijo skladnost svojih nacionalnih postopkov, ki jih izvajajo za zbiranje informacij pri tej izmenjavi, z Listino, natančneje z njenim členom 7. Iz tega sledi, da dejstvo, da ureditev izmenjave informacij na zaprosilo, ki je določena z Direktivo 2011/16, ne vsebuje določb v zvezi z varovanjem zaupnosti komunikacij med odvetnikom in njegovo stranko v okviru zbiranja informacij, ki ga mora izvesti zaprošena država članica, ne pomeni, da ta direktiva krši člen 7 in člen 52(1) Listine.
Nazadnje, tretjič, kar zadeva združljivost odredbe, kot je ta iz postopka v glavni stvari, s členom 7 in členom 52(1) Listine, je Sodišče opozorilo, da člen 7 Listine zagotavlja zaupnost pravnega svetovanja odvetnika glede njegovega obstoja in njegove vsebine. Osebe, ki se posvetujejo z odvetnikom, tako lahko razumno pričakujejo, da bo njihova komunikacija ostala zasebna in zaupna, in zaupajo, da razen v izjemnih položajih njihov odvetnik brez njihovega soglasja nikomur ne bo razkril, da se posvetujejo z njim. Vendar pravice iz člena 7 Listine niso absolutne, temveč jih je treba upoštevati glede na njihovo funkcijo v družbi. Listina, kot namreč izhaja iz njenega člena 52(1), dopušča omejevanje uresničevanja teh pravic, če te omejitve upoštevajo bistveno vsebino teh pravic.
V obravnavanem primeru izpodbijana odredba temelji na nacionalni ureditvi, na podlagi katere za svetovanje in zastopanje odvetnika na področju obdavčevanja ne velja okrepljeno varstvo komunikacij med odvetnikom in njegovo stranko, ki ga zagotavlja člen 7 Listine, razen ko obstaja tveganje kazenskega pregona stranke. S tem, da je v tej ureditvi iz tega varstva skoraj v celoti izvzeta vsebina odvetniškega svetovanja na področju obdavčevanja, torej v celotni veji prava, v kateri lahko odvetniki svetujejo svojim strankam, je v tej veji prava izničeno samo bistvo tega varstva. Izpodbijana odredba, ki se nanaša na celotno dokumentacijo, nepovezano s področjem obdavčevanja, dodatno širi obseg poseganja v samo bistvo pravice, ki jo varuje člen 7 Listine. V teh pogojih je treba ugotoviti, da tako takšna nacionalna ureditev kot način njenega izvajanja v obravnavani zadevi z uporabo izpodbijane odredbe, ki še zdaleč ni bila omejena na izjemne položaje, posegata v bistveno vsebino pravice, ki jo zagotavlja člen 7 Listine, že s samim obsegom izvzetja iz poklicne skrivnosti odvetnika, ki jo dopuščata glede komunikacij med njim in njegovo stranko. Iz tega izhaja, da odredba, kot je ta iz postopka v glavni stvari, posega v bistveno vsebino pravice do spoštovanja komunikacij med odvetnikom in njegovo stranko, kar je poseg v to pravico, ki ga ni mogoče upravičiti.
(
1
)	Direktiva Sveta 2011/16/EU z dne 15. februarja 2011 o upravnem sodelovanju na področju obdavčevanja in razveljavitvi Direktive 77/799/EGS (UL 2011, L 64, str. 1).
(
2
)	Člen 177(2) loi générale des impôts du 22 mai 1931 (splošni davčni zakon z dne 22. maja 1931) (Mémorial A 1931, št. 900) odvetniku, na katerega se nanaša zahteva za posredovanje informacij upravi, prepoveduje zavrnitev dostopa do tega, kar mu je bilo zaupano med opravljanjem njegovega poklica, če gre za dejstva, s katerimi je bil seznanjen med svetovanjem ali zastopanjem na področju obdavčevanja, in če ne gre za vprašanja, na katera odgovor bi njegovega pooblastitelja lahko izpostavil kazenskemu pregonu.
(
3
)	Podpisana v Rimu, 4. novembra 1950.
(
4
)	Oddelek I poglavja II Direktive 2011/16.