62022CJ0549_RES
Zadeva C‑549/22
X
proti
Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Centrale Raad van Beroep)
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 29. februarja 2024
„Predhodno odločanje – Pridružitveni sporazum ES-Alžirija – Socialna varnost alžirskih delavcev migrantov in njihovih preživelih družinskih članov – Prenos dajatev v Alžirijo po stopnjah, ki se uporabljajo na podlagi zakonodaje države članice, ki izplača dajatev – Dajatev za preživele družinske člane – Nacionalna ureditev, pri kateri se uporablja načelo države stalnega prebivališča – Pravilo glede stalnega prebivališča, ki vsebuje znižanje zneska dajatve za preživele družinske člane za upravičence, ki imajo stalno prebivališče v Alžiriji“
Mednarodni sporazumi – Pridružitveni sporazum ES-Alžirija – Člen 68(4) – Neposredni učinek – Neobstoj sklepa Pridružitvenega sveta – Neupoštevnost
(Pridružitveni sporazum ES-Alžirija, člen 68(4))
(Glej točke od 30 do 36 in točko 1 izreka.)
Mednarodni sporazumi – Pridružitveni sporazum ES-Alžirija – Socialna varnost delavcev migrantov – Prost prenos pokojnin in rent socialne varnosti – Osebno področje uporabe – Dajatev za preživele družinske člane – Preživeli družinski člani delavcev – Vključitev – Obveznost stalnega prebivališča v državi članici, ki izplača dajatev – Neobstoj
(Pridružitveni sporazum ES-Alžirija, člen 68(4))
(Glej točke 38 in od 40 do 42 ter točko 2 izreka.)
Mednarodni sporazumi – Pridružitveni sporazum ES-Alžirija – Socialna varnost delavcev migrantov – Prosti prenos pokojnin in rent socialne varnosti – Dajatev za preživele družinske člane – Preživeli zakonec, ki ima stalno prebivališče v Alžiriji – Prenos dajatev po stopnjah, ki se uporabljajo na podlagi zakonodaje države članice, ki izplača dajatev – Znižanje zneska dajatve za preživele družinske člane na podlagi življenjskih stroškov v državi stalnega prebivališča upravičenca do dajatve – Dopustnost – Pogoji
(Pridružitveni sporazum ES-Alžirija, člen 68(4))
(Glej točke od 46 do 49 in 51 ter točko 3 izreka.)
Povzetek
Sodišče, pri katerem je Centrale Raad van Beroep (pritožbeno sodišče za zadeve s področja socialnega varstva in javnih uslužbencev, Nizozemska, v nadaljevanju: predložitveno sodišče) vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, je razsodilo, da ima člen 68(4) (
1
) Pridružitvenega sporazuma ES-Alžirija (
2
) na področju pravice do prostega prenosa dajatev socialne varnosti neposredni učinek in ne nasprotuje temu, da se znesek dajatev za preživele družinske člane zniža zaradi dejstva, da imajo upravičenci do teh dajatev stalno prebivališče v Alžiriji, če je njihov namen zagotoviti osnovni dohodek, izračunan glede na življenjske stroške v državi članici, ki izplača dajatve, in če navedeno znižanje spoštuje bistvo navedene pravice.
Oseba X ima stalno prebivališče v Alžiriji. Kot preživela družinska članica svojega zakonca, ki je delal na Nizozemskem in je bil ob svoji smrti zavarovan na podlagi Algemene nabestaandenwet (zakon o splošnem sistemu dajatev za preživele družinske člane, v nadaljevanju: ANW), je od 1. januarja 1999 upravičena do dajatve za preživele družinske člane. Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (upravni odbor zavoda za socialno zavarovanje, Nizozemska) je, potem ko je leta 2018 za osebo X z retroaktivnim učinkom vzpostavil dajatev za preživele družinske člane, osebo X obvestil, da naj bi se ta dajatev s 1. januarjem 2013 znižala, ker naj bi jo bilo treba izplačati po načelu države stalnega prebivališča, in sicer v obravnavanem primeru na podlagi odstotka, ki odraža raven življenjskih stroškov v Alžiriji v primerjavi z življenjskimi stroški na Nizozemskem. (
3
)
Potem ko je bilo zavrnjenih več tožb zoper to odločbo, je oseba X vložila pritožbo pri predložitvenem sodišču, ki je Sodišču predložilo več vprašanj za predhodno odločanje v zvezi z razlago člena 68(4) Pridružitvenega sporazuma ES-Alžirija, da bi izvedelo, ali ta sporazum nasprotuje znižanju zneska dajatve za preživelo družinsko članico X, pri čemer to znižanje temelji na načelu države stalnega prebivališča.
Presoja Sodišča
Sodišče je najprej odgovorilo na vprašanje, ali ima člen 68(4) Pridružitvenega sporazuma ES‑Alžirija glede na svoje besedilo, predmet in naravo neposredni učinek.
Sodišče je ugotovilo, da ta določba jasno, natančno in brezpogojno določa pravico do prostega prenosa pokojnin in rent, navedenih v tej določbi, v Alžirijo, in sicer po stopnjah, ki se uporabljajo na podlagi zakonodaje države članice, ki izplača dajatev. V skladu z isto določbo imajo tako države članice jasno in natančno določeno obveznost glede rezultata, ki je v tem, da se zadevnim osebam omogoči, da izkoristijo tak prosti prenos, torej obveznost, katere izpolnitev ali učinek nista odvisna od nobenega poznejšega akta.
Čeprav Sodišče poudarja, da ta pravica do prostega prenosa ni absolutna – ker so njeni konkretni učinki v vsakem posameznem primeru odvisni od „stopnje, ki se uporablja na podlagi zakonodaje države članice ali držav članic, ki izplačajo dajatev“ – tega ni mogoče razlagati tako, da lahko države članice navedeno pravico do prostega prenosa po prostem preudarku omejijo in ji tako odvzamejo bistvo. Sodišče je prav tako navedlo, da izvrševanje ali učinki pravice iz te določbe niso odvisni od sprejetja drugega akta – zlasti od sprejetja določb iz člena 70(1) Pridružitvenega sporazuma ES-Alžirija s strani Pridružitvenega sveta – ki se torej ne more šteti kot pogoj za takojšnjo uporabo te pravice. Sodišče je glede tega ugotovilo, da ima člen 68(4) Pridružitvenega sporazuma ES-Alžirija neposredni učinek, tako da imajo osebe, za katere se ta določba uporablja, pravico, da se nanjo sklicujejo neposredno pred sodišči držav članic, da bi preprečile uporabo pravil nacionalnega prava, ki so v nasprotju s to določbo.
Sodišče je nato odgovorilo na vprašanje o osebnem področju uporabe člena 68(4) Pridružitvenega sporazuma ES-Alžirija.
Čeprav je Sodišče poudarilo, da se člen 68(4) izrecno nanaša le na „te delavce“, kar napotuje na „delavce z alžirskim državljanstvom“ iz odstavka 1 istega člena, je ugotovilo, da pokojnine in rente za preživele družinske člane spadajo med dajatve, ki se lahko prosto prenesejo v Alžirijo, in da po definiciji do takih dajatev niso upravičeni delavci, ampak njihovi preživeli družinski člani. Členu 68(4) Pridružitvenega sporazuma ES-Alžirija bi bil torej odvzet polni učinek, če bi bili ti preživeli družinski člani izključeni z osebnega področja uporabe tega sporazuma. Prav tako je ugotovilo, da bi bilo v nasprotju z logiko, na kateri temelji načelo prostega prenosa dajatev v Alžirijo, če bi se zahtevalo, da mora imeti upravičenec stalno prebivališče v državi članici, ki izplača dajatev, v tem primeru na Nizozemskem. Sodišče je v zvezi s tem ugotovilo, da se člen 68(4) Pridružitvenega sporazuma ES-Alžirija uporablja za preživele družinske člane delavca, ki želijo svoje dajatve za preživele družinske člane prenesti v Alžirijo, sami pa niso delavci in imajo stalno prebivališče v Alžiriji.
Nazadnje, Sodišče je glede skladnosti tega, da se znesek dajatve za preživele družinske člane zniža zaradi dejstva, da ima upravičenec do te dajatve stalno prebivališče v Alžiriji, s členom 68(4) Pridružitvenega sporazuma ES-Alžirija opozorilo, da ta določba določa pravico do prostega prenosa zadevnih dajatev v Alžirijo „po stopnjah, ki se uporabljajo na podlagi zakonodaje države članice ali držav članic, ki izplačajo dajatev“. Tako ima država članica, ki izplača dajatev, polje proste presoje pri določitvi pravil za izračun zneska dajatev iz navedene določbe in ta država članica lahko zato določi pravila za prilagoditev zneska navedenih dajatev ob tem prenosu, kot je pravilo, ki temelji na načelu države stalnega prebivališča.
Vendar je Sodišče poudarilo, da morajo takšna pravila spoštovati bistvo pravice do prostega prenosa dajatev, ne da bi tej pravici odvzela polni učinek, in je v ta namen preučilo elemente, značilne za dajatev za preživele družinske člane iz postopka v glavni stvari. Sodišče je ugotovilo, da je znesek te dajatve določen na podlagi življenjskih stroškov na Nizozemskem in da je zato namen te dajatve preživelim družinskim članom zagotoviti osnovni dohodek, izračunan na podlagi življenjskih stroškov v tej državi članici. Zato se po mnenju Sodišča s tem, da se znesek prenesene dajatve prilagodi zaradi upoštevanja življenjskih stroškov v Alžiriji, ne more izničiti bistvo pravice do prostega prenosa, če določitev stopnje, ki se uporabi za to prilagoditev, temelji na objektivnih elementih, kar mora preveriti predložitveno sodišče.
(
1
)	Člen 68 tega sporazuma določa:
„1. Ob upoštevanju določb naslednjih odstavkov se delavci z alžirskim državljanstvom in vsi njihovi družinski člani, ki živijo z njimi, na področju socialne varnosti obravnavajo brez vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva v primerjavi z državljani države članice, v kateri so zaposleni. Izraz ‚socialna varnost‘ zajema veje socialne varnosti, ki se nanašajo na dajatve za bolezen in materinstvo, dajatve za invalidnost, starost ter za preživele osebe, dajatve za nesrečo pri delu in poklicne bolezni ter posmrtnine, dajatve za brezposelnost ter družinske dajatve.
Te določbe pa ne smejo pripeljati do tega, da bi se uporabljala druga pravila o usklajevanju, določena v zakonodaji Skupnosti na podlagi člena 42 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnost, razen pod pogoji iz člena 70 tega sporazuma.
[…]
4. Zadevni delavci lahko starostne pokojnine in rente, statusa preživele osebe, nesreče pri delu ali poklicne bolezni ali invalidnosti zaradi nesreče pri delu ali poklicne bolezni prosto prenesejo v Alžirijo po stopnjah, ki se uporabljajo na podlagi zakonodaje države članice dolžnice ali držav članic dolžnic, razen v primeru posebnih dajatev, za katere se ne plačujejo prispevki. […]“
(
2
)	Evro-mediteranski sporazum o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ljudsko demokratično republiko Alžirijo na drugi strani, ki je bil v imenu Evropske skupnosti odobren s Sklepom Sveta 2005/690/ES z dne 18. julija 2005 (UL 2005, L 265, str. 1, v nadaljevanju: Pridružitveni sporazum ES-Alžirija).
(
3
)	Ta odstotek se določi v skladu z določbami Regeling woonlandbeginsel in de sociale zekerheid 2012 (uredba iz leta 2012 o načelu stalnega prebivališča na področju socialne varnosti), ki je bila sprejeta na podlagi člena 17(3) ANW, kakor je bil spremenjen z Wet woonlandbeginsel in de sociale zekerheid (zakon o načelu države stalnega prebivališča na področju socialne varnosti). Za Alžirijo ta odstotek znaša 60 % najvišjega zneska dajatve za preživele družinske člane od 1. januarja 2013 in 40 % navedenega najvišjega zneska dajatve od 1. januarja 2016.