62023TJ1171
SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA (šesti senat)
z dne 9. julija 2005 (
*1
)
„Znamka Evropske unije – Postopek za ugotovitev ničnosti – Tridimenzionalna znamka Evropske unije – Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, ki se razlikujejo po barvah – Absolutni razlog za ničnost – Znak, ki je sestavljen izključno iz oblike proizvoda, ki je nujna za doseg tehničnega učinka – Člen 7(1)(e)(ii) Uredbe (ES) št. 40/94“
V zadevi T‑1171/23,
Spin Master Toys UK Ltd s sedežem v Marlowu (Združeno kraljestvo), ki jo zastopata V. von Bomhard in A. Malkmes, odvetnici,
tožeča stranka,
proti
Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), ki ga zastopata D. Gája in V. Ruzek, agenta,
tožena stranka,
druga stranka v postopku pred odborom EUIPO za pritožbe, intervenientka pred Splošnim sodiščem, je bila
Verdes Innovations SA s sedežem v Chiliomodu (Grčija), ki jo zastopa R. Kunze, odvetnik,
SPLOŠNO SODIŠČE (šesti senat),
v sestavi M. J. Costeira, predsednica, M. Kancheva (poročevalka) in E. Tichy-Fisslberger, sodnici,
sodna tajnica: R. Ūkelytė, administratorka,
na podlagi pisnega dela postopka,
na podlagi obravnave z dne 15. novembra 2024
izreka naslednjo
Sodbo
1
Tožeča stranka, družba Spin Master Toys UK Ltd, s tožbo na podlagi člena 263 PDEU predlaga razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 20. oktobra 2023 (zadeva R 850/2022-1) (v nadaljevanju: izpodbijana odločba).
Dejansko stanje
2
Intervenientka, družba Verdes Innovations SA, je 25. januarja 2013 pri EUIPO vložila zahtevo za ugotovitev ničnosti znamke Evropske unije, ki je bila 9. januarja 2008 registrirana pod številko 5696232 na podlagi zahteve, ki jo je 6. februarja 2007 vložila družba Seven Towns Ltd, pravna predhodnica tožeče stranke, za ta tridimenzionalni znak:
3
Predstavitvi izpodbijane znamke je bil priložen ta opis:
„Znamka je sestavljena iz prikaza šestih površin, geometrično organiziranih v tri pare vzporednih površin, pri čemer je vsak par postavljen pravokotno na druga dva para in je označen z (i) dejstvom, da sta sosednji površini različnih barv, in sicer rdeča (PMS 200C*), zelena (PMS 347C*), modra (PMS 293C*), oranžna (PMS 021C*), rumena (PMS 012C*) in bela, ter (ii) da je vsaka od teh površin razdeljena na devet enakih delov s črnimi črtami, ki tako tvorijo mrežo; grafični prikaz znamke ima dva tridimenzionalna pogleda na vsako od šestih strani, en stranski in drug frontalni pogled“.
4
Izpodbijana znamka je vsebovala tudi zahtevo po teh barvah:
„Rdeča (PMS 200C), zelena (PMS 347C), modra (PMS 293C), oranžna (PMS 021C), rumena (PMS 012C) in bela“.
5
Proizvodi, na katere se nanaša izpodbijana znamka in za katere se je zahtevala ugotovitev ničnosti, spadajo v razred 28 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen, in so za vsakega od teh razredov ustrezali temu opisu: „Igrače, igre in sestavljanke, tridimenzionalne sestavljanke; elektronske igre; prenosne elektronske igralne enote“.
6
Razlog, naveden v utemeljitev zahteve za ugotovitev ničnosti, je bil razlog iz člena 52(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1) v povezavi s členom 7(1)(a), (b), (c) in (e) te uredbe.
7
Oddelek za izbris je 4. junija 2014 prekinil postopek, ki je potekal pred njim, do končne odločbe o zahtevi za ugotovitev ničnosti, ki jo je družba Simba Toys vložila zoper tridimenzionalno znamko Evropske unije št. 162784, ki v črni in beli barvi predstavlja tridimenzionalno sestavljanko, imenovano Rubikova kocka:
8
Splošno sodišče je izdalo sodbo z dne 25. novembra 2014, Simba Toys/UUNT – Seven Towns (Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev) (T‑450/09, EU:T:2014:983). Sodišče je to sodbo Splošnega sodišča in odločbo odbora za pritožbe razveljavilo s sodbo z dne 10. novembra 2016, Simba Toys/EUIPO (C‑30/15 P, EU:C:2016:849). Odbor za pritožbe je z odločbo R 452/2017–1 z dne 19. junija 2017 ugotovil ničnost tridimenzionalne znamke Evropske unije št. 162784 na podlagi člena 51(1)(a) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146) v povezavi s členom 7(1)(e)(ii) te uredbe. Splošno sodišče je to odločbo potrdilo v sodbi z dne 24. oktobra 2019, Rubik’s Brand/EUIPO – Simba Toys (Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev) (T‑601/17, EU:T:2019:765). Sodišče ni dopustilo pritožbe zoper to sodbo Splošnega sodišča (sklep z dne 23. aprila 2020, Rubik’s Brand/EUIPO, C‑936/19 P, neobjavljen, EU:C:2020:286).
9
Postopek za ugotovitev ničnosti izpodbijane znamke se je nadaljeval 22. januarja 2021.
10
Oddelek za izbris je 25. marca 2022 v celoti ugodil zahtevi za ugotovitev ničnosti izpodbijane znamke na podlagi člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009.
11
Tožeča stranka je 16. maja 2022 pri EUIPO vložila pritožbo zoper odločbo oddelka za izbris.
12
Odbor za pritožbe je z izpodbijano odločbo zavrnil pritožbo. Natančneje, menil je, da so barve kvadratov na vsaki ploski kocke bistvena značilnost izpodbijane znamke in so sestavni del oblike te znamke. Ugotovil je, da je kombinacija teh šestih različnih barv nujna za doseg tehničnega učinka. V bistvu je sklenil, da je bila navedena znamka registrirana v nasprotju z določbami člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009 za vse proizvode, na katere se nanaša registracija.
Predlogi strank
13
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
izpodbijano odločbo razveljavi;
–
EUIPO in intervenientki naloži plačilo stroškov.
14
EUIPO Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
tožbo zavrne;
–
tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
15
Intervenientka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
tožbo zavrne;
–
tožeči stranki naloži plačilo stroškov postopka pred Splošnim sodiščem in odborom za pritožbe.
Pravo
16
Glede na datum vložitve zadevne zahteve za registracijo, to je 6. februar 2007, ki je odločilen za opredelitev upoštevnega materialnega prava, se za dejansko stanje v obravnavani zadevi uporabljajo materialnopravne določbe Uredbe št. 40/94 (glej v tem smislu sklep z dne 5. oktobra 2004, Alcon/UUNT, C‑192/03 P, EU:C:2004:587, točki 39 in 40, in sodbo z dne 23. aprila 2020, Gugler France/Gugler in EUIPO, C‑736/18 P, neobjavljena, EU:C:2020:308, točka 3 in navedena sodna praksa).
17
Zato je treba v obravnavani zadevi glede materialnopravnih pravil, sklicevanja odbora za pritožbe v izpodbijani odločbi in strank v njihovih pisnih vlogah na člen 7(1)(e)(i) in (ii) ter člen 52(1)(a) Uredbe 207/2009 razumeti tako, da se nanašajo na člen 7(1)(e)(i) in (ii) oziroma na člen 51(1)(a) Uredbe št. 40/94, ki imata, kar zadeva obravnavani spor, v bistvu enako vsebino.
18
Poleg tega, ker se na splošno šteje, da se postopkovna pravila uporabljajo na dan začetka njihove veljavnosti (glej sodbo z dne 11. decembra 2012, Komisija/Španija, C‑610/10, EU:C:2012:781, točka 45 in navedena sodna praksa), se za ta spor uporabljajo postopkovne določbe Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2017, L 154, str. 1).
19
Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, in sicer kršitev člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 v povezavi s členom 51(1)(a) te uredbe. Ta tožbeni razlog je razdeljen na tri dele, ki se nanašajo, prvič, na napako pri presoji glede opredelitve bistvenih značilnosti izpodbijane znamke, drugič, na napako pri presoji glede analize funkcionalnosti te znamke in, tretjič, na napako pri presoji v zvezi s „sestavljanko“. Tožeča stranka v bistvu trdi, da ima izpodbijana tridimenzionalna znamka bistvene značilnosti, in sicer kombinacijo šestih specifičnih barv in njihovo razporeditev na šestih ploskvah kocke, ki niso sestavljene izključno iz oblike in ki nikakor niso nujne za doseg tehničnega učinka.
20
Zlasti iz člena 51(1)(a) Uredbe št. 40/94 je razvidno, da se znamka Evropske unije razglasi za nično na podlagi zahteve, vložene pri EUIPO, če je bila ta znamka registrirana v nasprotju z določbami člena 7 te uredbe.
21
V skladu s členom 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 se „[k]ot znamka ne registrirajo znaki, sestavljeni izključno iz oblike blaga, ki je nujna za doseg tehničnega učinka“.
22
Spomniti je treba, da je neposredni cilj prepovedi registracije oblik iz člena 7(1)(e) Uredbe št. 40/94 preprečiti, da bi izključna in trajna pravica, ki jo daje znamka, služila časovno neomejenemu ohranjanju drugih pravic, za katere je zakonodajalec Evropske unije želel določiti omejene roke (glej v tem smislu sodbo z dne 6. decembra 2023, BB Services/EUIPO – Lego Juris (Oblika figurice‑igrače s čepkom na glavi), T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 25 in navedena sodna praksa).
23
Splošni interes, ki ga varuje člen 7(1)(e)(ii) te uredbe, je preprečiti, da bi pravo znamk pripeljalo do tega, da bi bil nekemu podjetju podeljen monopol nad tehničnimi rešitvami ali uporabnimi značilnostmi nekega proizvoda (glej v tem smislu in po analogiji sodbi z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točka 43 in navedena sodna praksa, ter z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 43 in navedena sodna praksa).
24
Pravilna uporaba člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 zahteva, da so bistvene značilnosti zadevnega tridimenzionalnega znaka pravilno opredeljene. Izraz „bistvene značilnosti“ je treba razumeti tako, da se nanaša na najpomembnejše elemente znaka (sodbe z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točki 68 in 69; z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 47, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice‑igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 102).
25
Bistvene značilnosti znaka je treba opredeliti za vsak primer posebej, brez kakršne koli sistematične hierarhije med različnimi vrstami elementov, iz katerih je lahko znak sestavljen. Lahko se opravi bodisi neposredno na podlagi celotnega vtisa, ki ga daje znak, bodisi tako, da se najprej opravi preizkus vsakega izmed sestavnih elementov znaka posebej (glej v tem smislu sodbe z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točka 70; z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 48, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice‑igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 103).
26
Zato je mogoče bistvene značilnosti tridimenzionalnega znaka, glede na posamezni primer in zlasti glede na kompleksnost tega znaka, opredeliti bodisi s preprosto vizualno analizo navedenega znaka bodisi, nasprotno, opraviti temeljit preizkus, pri katerem se upoštevajo elementi, ki so koristni za presojo, kot so raziskave in izvedenska mnenja, ali pa podatki, ki se nanašajo na pravice intelektualne lastnine, ki so bile predhodno dodeljene v povezavi z zadevnim proizvodom (sodbe z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točka 71; z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 49, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice‑igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 104).
27
Tako lahko pristojni organ opravi temeljit preizkus, v okviru katerega se poleg grafičnega prikaza in morebitnih opisov, predloženih ob vložitvi zahteve za registracijo, upoštevajo elementi, ki so koristni za ustrezno opredelitev bistvenih značilnosti znaka (sodbi z dne 6. marca 2014, Pi-Design in drugi/Yoshida Metal Industry, od C‑337/12 P do C‑340/12 P, neobjavljena, EU:C:2014:129, točka 54, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice‑igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 105).
28
Iz tega sledi, da čeprav se mora opredelitev bistvenih značilnosti zadevnega znaka načeloma začeti s preučitvijo grafičnega prikaza tega znaka, pa se lahko pristojni organ sklicuje tudi na druge koristne informacije, ki omogočajo pravilno določitev teh značilnosti, kot je dojemanje upoštevne javnosti (sodbi z dne 23. aprila 2020, Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, točke 30, 31 in 37, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 106).
29
Poleg tega niti razlikovalni učinek elementov znaka niti razlikovalni učinek, pridobljen z uporabo znaka, nista upoštevna za določitev njegovih bistvenih značilnosti v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 (sodbi z dne 24. septembra 2019, Roxtec/EUIPO – Wallmax (Upodobitev črnega kvadrata, ki vsebuje sedem modrih koncentričnih krogov), T‑261/18, EU:T:2019:674, točka 64, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice‑igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 108).
30
Določitev bistvenih značilnosti zadevne oblike v okviru člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 se opravi z natančnim ciljem, da se omogoči preučitev funkcionalnosti navedene oblike (sodbe z dne 24. septembra 2019, Upodobitev črnega kvadrata, ki vsebuje sedem modrih koncentričnih krogov, T‑261/18, EU:T:2019:674, točka 55; z dne 30. marca 2022, Établissement Amra/EUIPO – eXpresio, estudio creativo (Oblika škornja, ki se odbija), T‑264/21, neobjavljena, EU:T:2022:193, točka 41, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 109). Določitev bistvenih značilnosti je treba torej opraviti objektivno glede na tehnični učinek, dosežen s to obliko.
31
Ko so bistvene značilnosti znaka opredeljene, mora EUIPO še preveriti, ali vse te značilnosti ustrezajo vsem tehničnim funkcijam ali eni tehnični funkciji zadevnega proizvoda (glej v tem smislu sodbe z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točka 72; z dne 23. aprila 2020, Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, točka 28 in navedena sodna praksa, ter z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 110), kar pomeni, da mora analizirati funkcionalnost znaka.
32
Za analizo funkcionalnosti znaka v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 je treba bistvene značilnosti oblike, ki je nujna za doseg tehničnega učinka, kolikor je mogoče, presojati glede na tehnično funkcijo konkretnega proizvoda, ki ga prikazuje. Take analize ni mogoče opraviti, ne da bi se, kadar je to ustrezno, upoštevali dodatni elementi, ki se nanašajo na funkcijo konkretnega proizvoda, čeprav niso vidni v prikazu (sodbi z dne 10. novembra 2016, Simba Toys/EUIPO, C‑30/15 P, EU:C:2016:849, točki 46 in 48, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 111).
33
Sodišče Unije torej pri analizi funkcionalnosti znaka v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 ni vezano zgolj na funkcije, ki so vidne na grafičnem prikazu znamke, ampak mora upoštevati tudi druge elemente, ki izhajajo iz konkretnega proizvoda, kot je mehanizem vrtenja v primeru Rubikove kocke (glej v tem smislu sodbo z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točki 85 in 86), spodnja stran kocke Lego (sodba z dne 12. novembra 2008, Lego Juris/UUNT – Mega Brands (Rdeča Lego kocka), T‑270/06, EU:T:2008:483, točka 78) in kar zadeva obliž njegov način delovanja (sodba z dne 31. januarja 2018, Novartis/EUIPO – SK Chemicals (Upodobitev obliža), T‑44/16, neobjavljena, EU:T:2018:48, točka 37). Vendar sodišče Unije obliki konkretnega proizvoda ne sme dodati elementov, ki ga ne sestavljajo (sodbi z dne 3. junija 2021, Yokohama Rubber in EUIPO/Pirelli Tyre, C‑818/18 P in C‑6/19 P, neobjavljena, EU:C:2021:431, točke od 62 do 66, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 112).
34
Čeprav je informacije, ki niso razvidne iz grafičnega prikaza znaka, mogoče upoštevati pri ugotavljanju, ali te značilnosti ustrezajo tehnični funkciji zadevnega proizvoda, pa morajo te informacije izhajati iz objektivnih in zanesljivih virov in ne morejo vključevati dojemanja upoštevne javnosti (sodbi z dne 23. aprila 2020, Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, točka 37, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice igrač s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 113).
35
Pogoj, da registracije oblike proizvoda kot znamke Evropske unije ni mogoče zavrniti na podlagi člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94, razen če je „nujna“ za doseg želenega tehničnega učinka, ne pomeni, da mora biti zadevna oblika edina, s katero je mogoče doseči tak tehnični učinek (sodbe z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točka 53; z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 46, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice igrač s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 114).
36
Obstoj drugih oblik, ki omogočajo doseg enakega tehničnega učinka, za uporabo člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 ne pomeni okoliščine, na podlagi katere je treba izključiti razlog za zavrnitev registracije (glej sodbo z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točki 58 in 83 ter navedena sodna praksa; sodba z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 115).
37
Povedano drugače, člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 nasprotuje registraciji vsake oblike, ki je v bistvenih značilnostih sestavljena izključno iz oblike proizvoda, ki je tehnično kavzalna in zadostuje za doseg želenega tehničnega učinka, čeprav ga je mogoče doseči z drugimi oblikami, ki uporabljajo isto ali drugo tehnično rešitev (sodbi z dne 12. novembra 2008, rdeča Lego kocka, T‑270/06, EU:T:2008:483, točka 43, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 116).
38
V okviru preučitve funkcionalnosti znaka, sestavljenega iz oblike proizvoda, je treba, potem ko so bile opredeljene bistvene značilnosti znaka, zgolj presoditi, ali te značilnosti ustrezajo tehnični funkciji zadevnega proizvoda. To preučitev je treba očitno opraviti z analizo znaka, za katerega je bila vložena prijava za registracijo kot znamke ali ki se izpodbija, in ne znakov, ki so sestavljeni iz drugih oblik proizvoda. Tehnično funkcionalnost značilnosti oblike je mogoče presojati zlasti ob upoštevanju dokumentacije v zvezi s prejšnjimi patenti, ki opisujejo funkcionalne elemente zadevne oblike (sodbi z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točki 84 in 85, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 117).
39
Zavrne se le registracija oblik proizvoda, pri katerih gre le za tehnično rešitev in katerih registracija kot znamke bi torej druga podjetja resnično ovirala pri uporabi te tehnične rešitve. Registracija oblike proizvoda, ki je izključno funkcionalna, kot znamke, bi lahko imetniku te znamke omogočila, da drugim podjetjem prepove ne le uporabo iste oblike, ampak tudi uporabo podobnih oblik (sodbe z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točki 48 in 56; z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točki 45 in 46, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 118).
40
Prisotnost enega ali nekaj manjših arbitrarnih elementov v znaku, katerega vsi bistveni elementi so posledica tehnične rešitve, za katere izvedbo gre pri znaku, ne vpliva na ugotovitev, da je ta znak sestavljen izključno iz oblike proizvoda, ki je nujna za doseg tehničnega učinka, pri čemer so nebistvene značilnosti, ki nimajo tehnične funkcije, v tem okviru neupoštevne (glej v tem smislu sodbe z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točki 51 in 52 ter navedena sodna praksa; z dne 11. maja 2017, Yoshida Metal Industry/EUIPO, C‑421/15 P, EU:C:2017:360, točka 27 in navedena sodna praksa, ter z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 119).
41
Dejstvo, da ima bistveni element izpodbijane znamke, ki je nujen za doseg tehničnega učinka, poleg tega estetsko vrednost ali neobičajnost, ne dopušča, da se izključi uporaba člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 (sodba z dne 5. julija 2023, Wajos/EUIPO (Oblika posode), T‑10/22, neobjavljena, EU:T:2023:377, točka 45).
42
Poleg tega dejstvo, da kombinacija izključno funkcionalnih elementov pomeni celotno estetsko vrednost ali prispeva k ustvarjanju okrasne podobe izpodbijane znamke, ne preprečuje uporabe razloga za zavrnitev iz člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 (glej v tem smislu sodbi z dne 19. septembra 2012v zadevi Reddig proti UUNT – Morleys (Ročaj noža), T‑164/11, neobjavljena, EU:T:2012:443, točka 40, in z dne 5. julija 2023, Oblika posode, T‑10/22, neobjavljena, EU:T:2023:377, točka 49).
43
Člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 pa nasprotno ni mogoče uporabiti, če se prijavljena ali izpodbijana znamka nanaša na obliko proizvoda, v kateri ima nefunkcionalni element, kot je okrasni ali domišljijski element, pomembno vlogo. V tem primeru imajo konkurenčna podjetja zlahka dostop do alternativnih oblik z enakovredno funkcionalnostjo, tako da ni tveganja, da bi bila zmanjšana razpoložljivost tehnične rešitve. V tem primeru lahko konkurenti imetnika znamke to tehnično rešitev brez težav vključijo v oblike proizvodov, ki nimajo enakega nefunkcionalnega elementa kot oblika proizvodov tega imetnika in ki niso niti enake kot ta oblika niti ji niso podobne (sodbe z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točki 52 in 72; z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 50, in z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točki 119 in 120).
44
Nefunkcionalni element mora biti dovolj pomemben, da se lahko opredeli kot pomemben arbitrarni element (sodba z dne 13. novembra 2024, Boehringer Ingelheim Pharma/EUIPO – Glenmark Pharmaceuticals Europe (Oblika inhalatorja), T‑524/23, neobjavljena, v pritožbenem postopku, EU:T:2024:809, točka 54).
45
Iz zgoraj navedenega izhaja, da se razlog za zavrnitev iz člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 lahko uporabi le, če je vsaka od bistvenih značilnosti zadevnega znaka nujna za doseg tehničnega učinka, ki mu je namenjen zadevni proizvod. Nasprotno pa se ta razlog ne uporabi, če obstaja pomemben nefunkcionalni element, kot je okrasni ali domišljijski element, ki pomeni bistveno značilnost navedenega znaka, vendar ni nujen za doseg takega tehničnega učinka (sodba z dne 6. decembra 2023, Oblika figurice-igrače s čepkom na glavi, T‑297/22, EU:T:2023:780, točka 121). Vendar obstoj nebistvenih značilnosti, tudi nefunkcionalnih, ne preprečuje uporabe navedenega razloga.
46
Skratka, razlog za zavrnitev iz člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 se uporabi, če so vse bistvene značilnosti zadevne oblike funkcionalne, razen če obstaja vsaj ena bistvena nefunkcionalna značilnost, in sploh ni pomembno, ali je nebistvena značilnost nefunkcionalna.
47
Ob upoštevanju teh načel je treba po dveh uvodnih ugotovitvah preučiti utemeljenost edinega tožbenega razloga tožeče stranke.
Uvodne ugotovitve
Vrsta izpodbijane znamke
48
Odbor za pritožbe je v točki 51 izpodbijane odločbe navedel, da med strankama ni sporno, da izpodbijana znamka ustreza obliki tridimenzionalne sestavljanke, ki jo je izumil Ernő Rubik in se od osemdesetih let prejšnjega stoletja uspešno trži pod imenom Rubikova kocka.
49
V zvezi s tem je treba najprej poudariti, da je bila izpodbijana znamka prijavljena in registrirana kot tridimenzionalna znamka ali oblikovna znamka, in ne kot dvodimenzionalna znamka ali znamka z vzorcem, ki se uporablja za površine oblike, niti kot pozicijska znamka, ki se namesti ali pritrdi na obliko, niti kot barvna znamka per se, neodvisno od kakršne koli oblike. Izpodbijana znamka je v bistvu različica 3 x 3 tridimenzionalne sestavljanke, znane pod imenom Rubikova kocka.
50
Iz sodne prakse pa je razvidno, da prijavitelj s tem, da pri EUIPO vloži zahtevo za registracijo znamke Evropske unije, izbere obseg varstva, ki je priznano glede na vrsto prijavljene znamke. EUIPO mora torej upoštevati to, kar prijavitelj izbere v prijavi in na tej podlagi sprejme ustrezne sklepe. Poleg tega je glavni cilj zahteve po jasnosti in natančnosti, ki izhaja iz člena 4 Uredbe št. 40/94, kot se po analogiji razlaga v sodbi z dne 12. decembra 2002, Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, točke od 46 do 55), ohraniti pravno varnost, tako da se zagotovi, da je predmet varstva, ki ga zagotavlja EUIPO, jasno določen pred pristojnimi organi in gospodarskimi subjekti, zlasti konkurenti prijavitelja. Ta zahteva je še toliko nujnejša, če je treba v skladu z javnim interesom, varovanim s členom 7(1)(e)(ii) iste uredbe, preprečiti vzpostavitev potencialno trajnega monopola nad tehnično rešitvijo (glej v tem smislu sodbo z dne 27. junija 2017, Flamagas/EUIPO – MatMind (CLIPPER), T‑580/15, neobjavljena, EU:T:2017:433, točki 35 in 36).
51
V obravnavanem primeru je torej treba upoštevati izbiro tožeče stranke (ali njene pravne predhodnice), da vloži zahtevo za registracijo izpodbijane znamke kot tridimenzionalne znamke ali kot oblikovne znamke.
Tehnični učinek izpodbijane znamke
52
Odbor za pritožbe je v točkah 53 in 54 izpodbijane odločbe navedel svojo odločbo R 452/2017–1 z dne 19. junija 2017 (v nadaljevanju: navedena odločba), v kateri je preučil znamko, ki ustreza črno-beli Rubikovi kocki z majhnimi kvadrati, nameščenimi v vrstah 3 x 3 na vsaki ploskvi. Tehnični učinek, ki ga želi doseči zadevna tridimenzionalna sestavljanka, je opisal kot „igra, ki je sestavljena iz tridimenzionalne barvne sestavljanke in v obliki kocke s sestavljanjem šestih ploskev različnih barv“, in pojasnil, da je „[t]a cilj dosežen tako, da se navpično in horizontalno okoli osi vrtijo manjše kocke različnih barv, dokler devet kvadratov vsake ploskve kocke ni iste barve“ (točka 32 navedene odločbe).
53
To presojo tehničnega učinka, ki jo je opravil odbor za pritožbe – katero je Splošno sodišče potrdilo že v sodbi z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev (T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točke od 80 do 83), je treba potrditi – kot je navedel odbor za pritožbe, tožeča stranka pa tega ni izpodbijala, in jo hkrati mutatis mutandis prenesti na različico 3 x 3 barvne Rubikove kocke, ki je izpodbijana znamka v obravnavani zadevi.
Prvi del edinega tožbenega razloga: napaka pri presoji pri opredelitvi bistvenih značilnosti izpodbijane znamke
54
Tožeča stranka s prvim delom edinega tožbenega razloga odboru za pritožbe očita, da je kršil člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94, ker ga je uporabil za izpodbijano znamko, čeprav ta ni sestavljena izključno iz ene oblike. Ena od njenih bistvenih značilnosti, kot naj bi priznal odbor za pritožbe, je specifična razporeditev šestih specifičnih barv na šest ploskev kocke. Ta razporeditev pa naj ne bi bila sestavni del oblike proizvoda in naj ne bi bila izenačena z obliko proizvoda. Tožeča stranka odboru za pritožbe očita, da ni priznal, da barva ne more biti izenačena z „obliko“, v nasprotju z opredelitvijo pojma „oblika“ v sodni praksi Sodišča.
55
Natančneje, prvi del je razdeljen na uvodno trditev in glavni očitek.
Uvodna trditev v zvezi z bistvenimi značilnostmi izpodbijane znamke
56
Tožeča stranka z uvodno trditvijo, na kateri temelji njen glavni očitek, trdi, da je reliefna slika v šestih različnih barvah bistvena značilnost izpodbijane znamke, kot je odbor za pritožbe potrdil potem, ko je to storil oddelek za izbris. Tožeča stranka trdi, da je odbor za pritožbe tretjo bistveno značilnost te znamke, poleg oblike kocke in mrežaste strukture, v točki 52 izpodbijane odločbe pravilno opredelil kot specifično razporeditev šestih zadevnih specifičnih barv.
57
Tožeča stranka v zvezi s tem trdi tudi, da grafični prikaz izpodbijane znamke ni dopuščal nobenega dvoma o tem, da je njen predmet predvsem šest specifičnih barv, ki so razporejene na specifičen način, saj so barve jasno opredeljene s kodami Pantone, njihov položaj na kocki pa je pojasnjen s tridimenzionalnimi predstavitvami in opisom, navedenim v točki 3 zgoraj. Iz navedenega opisa naj bi bilo zelo jasno razvidno, da tožeča stranka (ali njena pravna predhodnica) ni poskušala zaščititi oblike kot take, ampak predvsem reliefno sliko, to so specifične barve in njihovo razporeditev na kocki.
58
EUIPO in intervenientka izpodbijata trditve tožeče stranke.
59
Spomniti je treba, da pravilna uporaba člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 zahteva, da so bistvene značilnosti zadevnega tridimenzionalnega znaka pravilno opredeljene (glej točko 24 zgoraj).
60
Odbor za pritožbe je v točki 52 izpodbijane odločbe navedel, da med strankama ni sporno, da ima prikaz izpodbijane znamke te bistvene značilnosti:
–
obliko kocke;
–
črno mrežo na vsaki ploskvi kocke, ki je sestavljena iz kvadratov, nameščenih v dimenziji 3 x 3;
–
šest različnih barv za kvadrate na vsaki ploskvi kocke, in sicer rdeča, zelena, modra, oranžna, rumena in bela.
61
V zvezi s tretjo zgoraj navedeno bistveno značilnostjo izpodbijane znamke je treba zavrniti uvodno trditev tožeče stranke, da je specifična razporeditev šestih specifičnih barv bistvena značilnost te znamke, kot naj bi odbor za pritožbe opredelil v točki 52 izpodbijane odločbe. Ugotoviti je namreč treba, kot je to storil EUIPO, da taka opredelitev tretje bistvene značilnosti navedene znamke v izpodbijani odločbi ni navedena in je poleg tega napačna.
62
Na prvem mestu je treba poudariti, da odbor za pritožbe ne navaja „specifične razporeditve specifičnih barv“ kot bistvene značilnosti izpodbijane znamke, temveč poudarja dejstvo, da so te barve različne in da so te različne barve prikazane na vsaki ploskvi kocke. Seznam šestih barv (rdeča, zelena, modra, oranžna, rumena in bela), ki ga je izdelal odbor za pritožbe, vsebuje le opis barv, ki so prikazane na ploskvah kocke pri tej znamki. Tega seznama ni mogoče razlagati tako, da je odbor za pritožbe menil, da so te specifične barve in njihova specifična razporeditev bistvena značilnost navedene znamke.
63
To potrjuje dejstvo, da je odbor za pritožbe na eni strani opredelil „šest različnih barv“ kot eno samo bistveno značilnost in ne kot šest ločenih bistvenih značilnosti ter se, na drugi strani, v nasprotju s tem, kar trdi tožeča stranka, ni skliceval na kakršno koli „specifično razporeditev“ teh barv. Odbor za pritožbe je zgolj potrdil, da se te barve razlikujejo na vsakem kvadratu vsake ploskve kocke, in je le kar se da preprosto opisal te barve.
64
Na drugem mestu, opozoriti je treba, prvič, da je treba bistvene značilnosti zadevne oblike v okviru člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 določiti objektivno glede na tehnični učinek, ki ga doseže navedena oblika, in se opravi z natančnim ciljem, da se omogoči preučitev funkcionalnosti navedene oblike (glej točko 30 zgoraj). Drugič, izraz „bistvene značilnosti“ je treba razumeti tako, da se nanaša na najpomembnejše elemente znaka (glej točko 24 zgoraj), v nasprotju z manjšimi arbitrarnimi elementi (glej točko 40 zgoraj).
65
V obravnavanem primeru je treba ugotoviti, da tako preučitev posameznih elementov izpodbijane tridimenzionalne znamke kot preučitev celotnega vtisa, ki ga ustvarja, ob upoštevanju zlasti dejstva, da je treba tako preučitev opraviti glede na tehnični učinek, ki ga doseže zadevna oblika, in z natančnim namenom, da se omogoči preučitev funkcionalnosti te oblike, vodita do ugotovitve, da šest specifičnih barv (rdeča, zelena, modra, oranžna, rumena in bela) na ploskvah kocke, in njihova domnevna „specifična razporeditev“ nista bistvena značilnost navedene znamke.
66
Iz razlogov, navedenih v nadaljevanju, je treba namreč šest specifičnih barv in njihovo domnevno „specifično razporeditev“ šteti za manj pomembne in drugotnega pomena glede na obliko kocke, mrežasto strukturo in razlikovanje ploskev kocke, oziroma dejstvo, da je te ploskve mogoče razlikovati.
67
Prvič, ugotoviti je treba, da je šest zadevnih specifičnih barv, kot se zahtevajo, osnovnih, kar kaže na to, da so manj pomembne in drugotnega pomena glede na obliko. Glede na to, da so te barve osnovne, ustrezajo le funkciji razlikovanja različnih ploskev kocke s tem, kar je Splošno sodišče imenovalo „učinek kontrasta“ (sodba z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 88). Poleg tega te osnovne barve, če se ne štejejo za funkcionalne, niso dovolj pomembne, da bi jih bilo mogoče opredeliti kot pomembne arbitrarne elemente (glej točko 44 zgoraj).
68
Iz tega sledi, da specifična narava teh šestih barv ni bistvena značilnost izpodbijane znamke, v nasprotju z njihovim razlikovanjem in učinkom kontrasta, ki ga to razlikovanje ustvari.
69
Tožeča stranka je na obravnavi trdila, da osnovna narava šestih zadevnih barv ne izhaja iz izpodbijane odločbe. EUIPO je odgovoril, da ta osnovna narava izrecno izhaja iz presoje, ki jo je opravil oddelek za izbris v svoji odločbi, ki jo je odbor za pritožbe povzel in potrdil. V zvezi s tem je treba spomniti, da če odbor za pritožbe v celoti potrdi odločitev organa nižje stopnje pri EUIPO, je ta odločitev, pa tudi njena obrazložitev, del konteksta, v katerem je bila sprejeta odločitev odbora za pritožbe, to pomeni konteksta, ki ga stranki poznata in ki sodniku omogoča, da v celoti izvaja nadzor zakonitosti glede utemeljenosti presoje odbora za pritožbe (sodba z dne 9. julija 2008 v zadevi Reber proti UUNT – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart), T‑304/06, EU:T:2008:268, točka 47). V obravnavanem primeru je treba poudariti, da je oddelek za izbris teh šest barv dejansko opredelil kot „osnovne“ dvakrat na strani 20 svoje odločbe.
70
Drugič, poudariti je treba, kot je to storil EUIPO, da domnevna „specifična razporeditev“ barv na ploskvah kocke, na katero se sklicuje tožeča stranka, ni jasno razvidna iz grafičnega prikaza izpodbijane znamke. Čeprav iz grafičnega prikaza res izhaja, da rumena, zelena in rdeča barva na eni strani mejijo na modro, belo in oranžno barvo na drugi strani, pa ni jasno razvidno, s katerimi drugimi barvami meji vsaka od teh barv, niti katera naj bi bila „specifična razporeditev“ barv na ploskvah kocke, na katero se sklicuje tožeča stranka, saj taka „specifična razporeditev“ ne izhaja nedvoumno iz grafične predstavitve izpodbijane znamke in njenega opisa. Tožeča stranka se dejansko ne more sklicevati na „specifično razporeditev“ barv z jasno in nedvoumno predstavitvijo ter opisom vseh barv, ki mejijo med seboj, kar kaže na to, da je glavni predmet zadevne tridimenzionalne znamke oblika kocke, mrežasta struktura in razlikovanje barv na vseh ploskvah kocke.
71
Iz tega sledi, da domnevna „specifična razporeditev“, na katero se sklicuje tožeča stranka, ni bistvena značilnost izpodbijane znamke, drugače kot učinek kontrasta, ki ga povzroča razlikovanje barv.
72
Tretjič, v nasprotju s tem, kar trdi tožeča stranka, iz opisa izpodbijane znamke ni „zelo jasno“ razvidno, ali je tožeča stranka (ali njena pravna predhodnica) poskušala zaščititi predvsem obliko kot tako ali reliefno sliko ali oboje. Niti vrsta izpodbijane znamke (tridimenzionalna), ki jo je izbrala tožeča stranka (ali njena pravna predhodnica), niti opis navedene znamke, ki se začne s „šest površin, ki so geometrično organizirane v tri pare vzporednih površin, pri čemer je vsak par nameščen pravokotno na druga dva para“, in se po identifikaciji barv nadaljuje z „vsaka od teh površin je razdeljena na devet enakih segmentov, s črnimi črtami, ki tako tvorijo mrežo; grafični prikaz znamke predstavlja dva tridimenzionalna pogleda, enega stranskega in enega frontalnega, vseh šest strani“ ne kažejo na to, da se je varstvo zahtevalo „predvsem“ za „reliefno sliko, to je za posebne barve in njihovo razporeditev na kocko“, v nasprotju s tem, kar trdi tožeča stranka. V opisu sta posebej omenjena oblika kocke („trije pari vzporednih površin, pri čemer je vsak par postavljen pravokotno na druga dva“) in dejstvo, da je vsaka od teh površin „razdeljena v devet enakih segmentov s črnimi črtami in tako tvori mrežo“. Poleg tega iz spisa tudi ni razvidno, da se tožeča stranka (ali njena pravna predhodnica) v postopku z ugovorom ali postopku zaradi kršitve pravic sklicuje na svojo pravico, ki se nanaša na izpodbijano znamko, le v ozkem obsegu šestih specifičnih barv in specifične razporeditve.
73
Iz navedenega izhaja, da tožeča stranka ni dokazala, da šest osnovnih barv na ploskvah Rubikove kocke, upodobljenih v izpodbijani znamki, niti njihova razporeditev, ki je poleg tega nejasna, pomenijo bistveno značilnost te znamke – glede na to, da ta značilnost po mnenju tožeče stranke ni funkcionalna. Edini pomemben element in torej edina bistvena značilnost navedene znamke, kar zadeva barve, je razlikovanje med majhnimi kvadrati na vsaki ploskvi kocke, ki omogoča, da se jih razlikuje in ustvarja učinek kontrasta.
74
Tako je treba ugotoviti, da so bistvene značilnosti izpodbijane znamke naslednje:
–
oblika kocke;
–
mrežasta struktura, ki ločuje 3 × 3 male kvadrate na vseh šestih ploskvah kocke;
–
razlikovanje med temi majhnimi kvadrati na vseh ploskvah kocke v šestih osnovnih barvah (rdeča, zelena, modra, oranžna, rumena in bela), s čimer se omogoča njihovo razlikovanje in med njimi ustvarja učinek kontrasta.
75
Ta presoja bistvenih značilnosti izpodbijane znamke v bistvu ustreza presoji, ki jo je opravil odbor za pritožbe v točki 52 izpodbijane odločbe, ki poleg tega ne omenja „specifične razporeditve“. Nasprotno pa razlaga, ki jo navaja tožeča stranka, ni v skladu s splošno sistematiko izpodbijane odločbe, ki v analizi funkcionalnosti ne temelji niti na specifičnih barvah niti na specifični razporeditvi. To odločbo je torej treba glede na njeno splošno sistematiko razumeti tako, da ne pripisuje lastnosti bistvenih značilnosti niti šestim specifičnim barvam kot takim niti njihovi domnevni „specifični razporeditvi“, ampak le njihovi sposobnosti razlikovanja z učinkom kontrasta.
76
Ugotoviti je treba, da odbor za pritožbe ni storil napake pri presoji s tem, da je v bistvu ugotovil, da je razlikovanje s šestimi barvami, ki omogoča razlikovanje majhnih kvadratov na vseh ploskvah kocke z učinkom kontrasta, bistvena značilnost izpodbijane znamke v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94.
77
Uvodne trditve tožeče stranke torej ni mogoče sprejeti.
Glavni očitek: razlikovanja s šestimi barvami ni mogoče šteti za sestavni del oblike izpodbijane znamke
78
Tožeča stranka z glavnim očitkom v bistvu trdi, da barva ni „oblika“ v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94. Odboru za pritožbe očita, da je kršil ta člen, ker je menil, da so „barve sestavni del oblike“ zadevnega proizvoda, in na podlagi tega sklepal, da je izpodbijana znamka sestavljena izključno iz oblike proizvoda.
79
Natančneje, tožeča stranka navaja pet trditev. Na prvem mestu, po eni strani trdi, da trženje Rubikove kocke ni upoštevno merilo za sklepanje, da so barve sestavni del oblike. Po drugi strani trdi, da kadar je mogoče bistveno značilnost samovoljno nadomestiti s kakršnim koli grafičnim sredstvom (na primer črkami ali številkami), ne da bi to vplivalo na obliko, kot je opredeljena z njenimi obrisi, taka značilnost ne more biti sestavni del oblike. Na drugem mestu, tožeča stranka trdi, da se člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 v različici, ki se uporablja v obravnavani zadevi, nanaša le na znake, ki so „sestavljeni izključno iz oblike blaga“, a contrario zakonodajni spremembi, uvedeni z Uredbo (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o blagovni znamki Skupnosti in Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 za izvedbo Uredbe št. 40/94 in razveljavitvi Uredbe Komisije (ES) št. 2869/95 o pristojbinah, ki se plačujejo Uradu za harmonizacijo notranjega trga (blagovne znamke in modeli) (UL 2015, L 341, str. 21), da se vključijo tudi „druge značilnosti“. Na tretjem mestu, tožeča stranka se sklicuje na opredelitev pojma „oblika“ proizvoda, in sicer njegovih obrisov, ki naj bi jo podalo Sodišče, iz katere naj bi izhajalo, da reliefne slike ni mogoče enačiti z „obliko“ v smislu tega člena. Odbor za pritožbe naj bi torej napačno menil, da je reliefna slika kot bistvena značilnost izpodbijane znamke sestavni del oblike, namesto da bi v skladu s sodno prakso Sodišča priznal, da je „oblika“ v smislu te določbe opredeljena s črtami ali obrisi, ki omejujejo tridimenzionalni proizvod, medtem ko naj bi bila barva kot vsaka druga možna reliefna slika ločen element. Na četrtem mestu, tožeča stranka se sklicuje na druge sodbe, za katere meni, da so upoštevne. Na petem mestu, trdi, da zaradi njene razlage člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 ta ni brezpredmeten, v nasprotju z „nekoliko opozorilnimi“ izjavami odbora za pritožbe.
80
Nazadnje, po mnenju tožeče stranke bi bilo treba ugotoviti, da šest barv in njihova specifična razporeditev na ploskvah kocke, ki so bistvena značilnost zadevnega tridimenzionalnega znaka, niso sestavni del „oblike“ v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94. Ta določba naj se torej ne bi uporabljala za izpodbijano znamko, ker naj ta ne bi bila sestavljena izključno iz oblike proizvoda.
81
EUIPO in intervenientka izpodbijata trditve tožeče stranke.
82
Odbor za pritožbe je v točkah od 61 do 63 izpodbijane odločbe glede barv kvadratov na vseh ploskvah kocke zavrnil trditev tožeče stranke, da navedenih barv ni mogoče šteti za obliko v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94. Po mnenju odbora za pritožbe je iz dokazov jasno razvidno, da oblika izpodbijane znamke ustreza proizvodu, ki se trži v barvah, kar potrjuje na primer slika s spletne strani Wikipedia, na katero sta se oprli obe stranki (glej točko 108 spodaj). Zato so bile barve sestavni del oblike in jih ni bilo mogoče izključiti zgolj zato, ker barva kot taka ni imela „oblike“. Odbor za pritožbe je menil, da če bi bila trditev tožeče stranke pravilna, bi dodajanje barve, ne glede na to, ali je bistvena ali zgolj dekorativna, funkcionalnemu elementu oblikovne znamke zadostovalo, da znak ne bi spadal na področje uporabe navedenega člena zgolj zato, ker ni mogoče šteti, da je sestavljen „izključno“ iz oblike. Ta določba naj bi se dejansko uporabljala le za znamke, registrirane v črno-beli barvi znamke in naj ne bi več zagotavljala njenega javnega interesa, na katerem temelji.
83
Odbor za pritožbe je v točkah od 64 do 70 izpodbijane odločbe prav tako menil, da sklicevanje tožeče stranke na sodbi z dne 12. junija 2018, Louboutin in Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423), in z dne 14. marca 2019, Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199), nikakor ni koristno. Najprej meni, da se ti sodbi nista nanašali na oblikovne znamke, ampak na pozicijske znamke. Dalje, iz sodbe z dne 12. junija 2018, Louboutin in Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423), je jasno izhajalo, da Sodišče v njej ni preučilo vprašanja, ali se člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 uporablja za oblikovne znamke, ki so registrirane v barvah. Poleg tega Sodišče v sodbi z dne 14. marca 2019, Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199), ni preučilo barvne oblike, temveč barvno dvodimenzionalno figurativno znamko. Po mnenju odbora za pritožbe nobena od sodb, na katere se sklicuje tožeča stranka, ne utemeljuje trditve, da je treba v okviru presoje na podlagi člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 razlikovati med obliko in njeno barvo. V obravnavanem primeru izpodbijana znamka ni bila niti barva sama po sebi niti dvodimenzionalni vzorec, ki bi ga bilo treba uporabiti na zadevnem proizvodu (tridimenzionalna sestavljanka), ampak je bila sestavljena iz barvne oblike samega proizvoda.
84
V teh okoliščinah je treba glede na javni interes, na katerem temelji člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94, (glej točki 22 in 23 zgoraj) in zaradi potrebe po ohranitvi polnega učinka te določbe ugotoviti, da se pojma „oblika“ ne sme razlagati preozko, kar bi zlasti izključevalo vsako barvno obliko proizvoda.
85
V obravnavanem primeru je treba opozoriti, da je bila izpodbijana znamka prijavljena in registrirana kot tridimenzionalna ali oblikovna znamka, in ne kot znamka z vzorcem, pozicijska znamka ali barvna znamka (glej točke od 49 do 51 zgoraj). Glede na vrsto te znamke ter njen grafični prikaz in opis je treba ugotoviti, da je tretja bistvena značilnost navedene znamke, in sicer razlikovanje med majhnimi kvadrati na vsaki ploskvi kocke s šestimi osnovnimi barvami, ki omogoča njihovo razlikovanje in med njimi povzroča učinek kontrasta, neločljivo povezana z upodobljeno obliko in je, kot je pravilno poudaril odbor za pritožbe, sestavni del te oblike.
86
V zvezi s tem je treba prav tako ugotoviti, kot je to storil EUIPO, da dodajanje šest osnovnih barv (glej točko 67 zgoraj) v nejasni razporeditvi (glej točko 70 zgoraj) funkcionalni tridimenzionalni obliki, ki je jasno opredeljena in upodobljena s funkcionalnimi črtami mreže, ne preprečuje, da bi bila izpodbijana znamka znak, sestavljen izključno iz oblike v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94. Možnost, da lahko druge površine iz Rubikove kocke naredijo več kot obliko, ni upoštevna za ugotovitev, ali je v obravnavanem primeru učinek kontrasta, ki izhaja iz razlikovanja ploskev (majhnih kvadratkov) kocke z osnovnimi barvami, bistvena značilnost navedene znamke.
87
Teh ugotovitev ni mogoče ovreči s trditvami tožeče stranke.
88
Na prvem mestu, glede trditve tožeče stranke, da trženje Rubikove kocke ni upoštevno merilo, je treba opozoriti, da je treba bistvene značilnosti oblike, ki je nujna za doseg tehničnega učinka, kolikor je mogoče, presojati glede na tehnično funkcijo konkretnega proizvoda, ki ga predstavlja (glej točko 32 zgoraj) in čeprav se mora opredelitev bistvenih značilnosti zadevnega znaka načeloma začeti s preučitvijo njegovega grafičnega prikaza, se lahko pristojni organ sklicuje tudi na druge koristne informacije, ki omogočajo pravilno določitev teh značilnosti, kot je dojemanje upoštevne javnosti (glej točko 28 zgoraj). Iz tega sledi, da je odbor za pritožbe poleg grafičnega prikaza izpodbijane znamke lahko upošteval tudi dejstvo, da oblika te znamke ustreza konkretnemu predstavljenemu proizvodu, ki se trži v barvah in ga upoštevna javnost zaznava kot takega.
89
Po drugi strani je treba v zvezi s trditvijo tožeče stranke o tem, kako naj bi odbor za pritožbe presodil obliko izpodbijane znamke, če bi obstajale na primer črke ali številke na površinah, šteti, da je to vprašanje povsem hipotetično, in to trditev zavrniti kot brezpredmetno, saj je treba bistvene značilnosti znaka opredeliti za vsak primer posebej (glej točko 25 zgoraj). V obravnavani zadevi reliefna slika kocke temelji na njeni obliki in sama po sebi ni bistvena značilnost znaka (glej točke od 61 do 75 zgoraj), vendar je taka bistvena značilnost izključno učinek kontrasta, ki ga ustvarja. Ni pomembno, ali bi se v drugem posameznem primeru druge površine štele za nefunkcionalno bistveno značilnost druge znamke.
90
Na drugem mestu, trditev tožeče stranke, da odbor za pritožbe ni upošteval zakonodajne spremembe, s katero je bil uveden izraz „druga značilnost“ v členu 7(1)(e) Uredbe št. 207/2009 (ki je nadomestila Uredbo št. 40/94), je treba zavrniti kot brezpredmetno. Dejstvo, da znamke, ki vsebujejo „druge značilnosti“, da lahko oblika spada na področje uporabe tega člena, kakor je bil spremenjen z Uredbo 2015/2424, namreč ne pomeni nujno, da navedeni člen v prejšnji različici ni zajemal tridimenzionalnih znamk, ki vsebujejo barve.
91
V tem okviru je treba opozoriti, kot je to storil EUIPO, da namen vključitve izraza „druge značilnosti“ z Uredbo 2015/2424 v člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009 (ki je nadomestila Uredbo št. 40/94) ni bil dokazati, da se za barvne tridimenzionalne znamke zdaj ta določba v prejšnji različici ne uporablja, ker vsebujejo barve. Ta zakonodajna sprememba je bila tesno povezana z odpravo zahteve po grafičnem prikazu z Uredbo 2015/2424 in kasnejšo uvedbo novih „netradicionalnih“ vrst znamk v sistem znamk Evropske unije. Barvne tridimenzionalne znamke niso bile uvedene z navedeno zakonodajno spremembo, ampak so obstajale že prej, tako da dodatek besed „druge značilnosti“ ni spremenil preizkusa funkcionalnosti takih znamk. Pomembno je, ali je barva oziroma barve take tridimenzionalne znamke bistvena značilnost te znamke ali ne, in ne, ali so del oblike ali „druge značilnosti“.
92
Kot je Sodišče v bistvu razsodilo v sodbi z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT (C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točki 51 in 52), v kateri se je uporabljal člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94, zaradi dodajanja nebistvenih značilnosti, ki nimajo tehnične funkcije, za neko obliko ni veljal ta absolutni razlog za zavrnitev, če so vse bistvene značilnosti te oblike izpolnjevale tako funkcijo (glej točko 40 zgoraj). V tej zadevi sta razširjeni pritožbeni senat in Splošno sodišče rdečo barvo kocke Lego štela za nebistveno značilnost (sodba z dne 14. septembra 2010, Lego Juris/UUNT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, točki 73 in 74). Prav tako je Splošno sodišče v podobnih zadevah potrdilo ničnost znamk na podlagi člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009, preden je bila ta spremenjena z Uredbo 2015/2424, torej kadar so v tej določbi navedeni le „znaki, sestavljeni izključno iz oblike“, v barvah, ki niso bile „oblika“ (sodba z dne 31. januarja 2018, Upodobitev obliža, T‑44/16, neobjavljena, EU:T:2018:48, točke od 101 do 104; z dne 24. septembra 2019, Upodobitev črnega kvadrata, ki vsebuje sedem modrih koncentričnih krogov, T‑261/18, EU:T:2019:674, točke od 70 do 72, in sklep z dne 15. julija 2021, Roxtec/EUIPO – Wallmax (Upodobitev oranžnega kvadrata, ki vsebuje sedem črnih koncentričnih krogov), T‑455/20, neobjavljen, EU:T:2021:483, točke od 51 do 53).
93
Na tretjem mestu, v zvezi s sklicevanjem tožeče stranke na sodbi z dne 12. junija 2018, Louboutin in Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423), in z dne 14. marca 2019, Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199), je treba šteti, kot je to storil odbor za pritožbe, da ti sodbi v obravnavani zadevi nista upoštevni iz naslednjih razlogov.
94
Na eni strani zadeva, v kateri je bila izdana sodba z dne 12. junija 2018, Louboutin in Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423), ni podobna obravnavani zadevi, saj se je nanašala na znak, sestavljen iz barve, nanesene na podplat čevlja, in sicer pozicijsko znamko, in ne na tridimenzionalno znamko. Sodišče je v bistvu razsodilo, da znamka, katere jasen namen je varstvo uporabe določene barve na delu blaga z izrecno izključitvijo obrisov proizvoda, ni sestavljena izključno iz oblike blaga v smislu člena 3(1)(e)(iii) Direktive 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (UL 2008, L 299, str. 25) (sodba z dne 12. junija 2018, Louboutin in Christian Louboutin, C‑163/16, EU:C:2018:423, točka 27). To ni nezdružljivo z ugotovitvijo, da se za oblikovno znamko, sestavljeno iz barv, v posameznem primeru vedno lahko šteje, da je sestavljena izključno iz oblike proizvoda za namene uporabe člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 207/2009, preden je bil spremenjen z Uredbo 2015/2424, ali Uredbe št. 40/94 (glej v tem smislu zgoraj v točki 92 navedene sodbe).
95
Na drugi strani zadeva, v kateri je bila izdana sodba z dne 14. marca 2019, Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199), prav tako ni podobna obravnavani zadevi, saj je Sodišče v njej preučilo figurativno znamko z okrasnimi motivi, ki je bila označena na proizvodih, in ne tridimenzionalno znamko z osnovnimi barvami.
96
Na četrtem mestu, kar zadeva sklicevanje tožeče stranke na druge sodbe, je treba tudi te sodbe šteti za neupoštevne v obravnavani zadevi.
97
Prvič, v zvezi s sodbo rechtbank Gelderland (sodišče v Gelderlandu, Nizozemska) (priloga AP 1) zadostuje navesti, kot je to storil odbor za pritožbe v točki 69 izpodbijane odločbe, da se znamke, na katere se sklicuje tožeča stranka, „ne nanaša[jo] na varstvo oblike, ampak le na uporabo zadevnega motiva na določenem mestu proizvodov“ (točka 4.19 te sodbe). V obravnavani zadevi pa trditev, da je izpodbijana znamka namenjena le varstvu reliefne slike izdelka, in sicer „specifične razporeditve posebnih barv“, ne izhaja iz grafičnega prikaza in opisa te znamke (glej točke od 61 do 75 zgoraj), ampak gre bolj za obliko, registrirano v barvah. Poleg tega nacionalne odločbe EUIPO ne zavezujejo, kot priznava tožeča stranka, in vsekakor je odbor za pritožbe navedeno sodbo ustrezno upošteval.
98
Drugič, v zvezi s sodbo z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev (T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765), sklicevanje tožeče stranke na njene ugotovitve v obravnavani zadevi ni upoštevno. Najprej je treba poudariti, da se je ta sodba nanašala na tridimenzionalno znamko Evropske unije št. 162784 za črno-belo Rubikovo kocko, prikazano v točki 7 zgoraj, in ne na izpodbijano znamko, ki je bila registrirana v barvi in prikazana v točki 2 zgoraj. Poleg tega, ker je Splošno sodišče presodilo, da „je lahko dobro poznano značilnost Rubikove kocke, ki se nanaša na obstoj barvnih razlik na šestih ploskvah kocke, ki je element, ki ni viden na grafičnem prikazu znamke [številka 162784], po zgledu notranjega mehanizma Rubikove kocke, ki omogoča navpično in horizontalno vrtenje vrst majhnih kock, odbor za pritožbe pravilno upošteval pri presoji funkcionalnosti dveh pravilno opredeljenih bistvenih značilnosti navedene znamke (sodba z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 99), iz česar nikakor ni mogoče sklepati, da bi dodajanje šestih osnovnih barv Rubikovi kocki izpodbijani znamki omogočilo, da ni sestavljena izključno iz oblike v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94.
99
Tretjič, glede sodbe z dne 24. maja 2023, Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Oblika inhalatorja) (T‑477/21, neobjavljena, EU:T:2023:280), zadostuje navesti, da se je ta zadeva nanašala na razlikovalni učinek zadevne znamke, in ne na njeno funkcionalnost, zato v obravnavani zadevi ni upoštevna. Za preizkus na podlagi člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 namreč ne veljajo enaka pravila kot za razlikovalne elemente, namen opredelitve katerih je ocena funkcije označbe izvora proizvodov v očeh potrošnika, kar se razlikuje od ugotovitve bistvenih elementov oblike (sodbi z dne 24. septembra 2019, Upodobitev črnega kvadrata, ki vsebuje sedem modrih koncentričnih krogov, T‑261/18, EU:T:2019:674, točka 53, in z dne 30. marca 2022, Oblika škornja, ki se odbija, T‑264/21, neobjavljena, EU:T:2022:193, točka 43).
100
Na petem mestu, kar zadeva očitke tožeče stranke v zvezi z izjavo odbora za pritožbe, ki je po njenem mnenju „nekoliko opozorilna“, da naj bi člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 postal praktično brezpredmeten, če zaradi dodajanja barve funkcionalni obliki, ki je bistveno ali zgolj dekorativno, te določbe ne bi bilo mogoče uporabiti, je treba ugotoviti, da grajana izjava izhaja iz posplošitve odbora za pritožbe in je v obravnavanem primeru odvečna. Očitek, s katerim se izpodbija odvečna presoja, pa ne more vplivati na izrek izpodbijane odločbe in ga je treba zavrniti kot brezpredmetnega (glej sodbo z dne 28. junija 2023, CEDC International/EUIPO) – Underberg (Oblika travne bilke v steklenici), T‑145/22, EU:T:2023:365, točka 113 in navedena sodna praksa).
101
Glede na vse navedeno je treba ugotoviti, da odbor za pritožbe ni storil napake pri presoji s tem, da je ugotovil, da je izpodbijana znamka, in sicer barvna tridimenzionalna znamka, sestavljena izključno iz oblike v smislu člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94.
102
Glavnega očitka tožeče stranke torej ni mogoče sprejeti.
103
Prvi del edinega tožbenega razloga je zato treba zavrniti.
Drugi del edinega tožbenega razloga: napaka pri presoji pri analizi funkcionalnosti izpodbijane znamke
104
Tožeča stranka z drugim delom edinega tožbenega razloga trdi, da tudi ob predpostavki, da so specifične barve in njihova specifična razporeditev del oblike izpodbijane znamke, niso nujne za doseg tehničnega učinka. Čeprav je sicer nujno, da je šest ploskev kocke mogoče razlikovati, pa naj način, kako se to doseže, ne bi bil tehnično, ampak povsem estetsko vprašanje.
105
Natančneje, tožeča stranka navaja štiri trditve. Prvič, trdi, da obstajajo neskončne možnosti zasnove reliefne slike, ki omogočajo razlikovanje šestih ploskev kocke, in da izbira nikakor ni omejena s tehničnimi preudarki. Zato naj izpodbijana znamka ne bi dajala monopola v nobeni obliki. Na drugem mestu, tožeča stranka se sklicuje na ustvarjalni postopek Rubikove kocke. V skladu z izjavo z dne 25. novembra 1998 (točka 20 te izjave) naj bi E. Rubik te barve izbral za to, da je kocka postala „vznemirljivejša“, in ne zato da bi pridobila možnost razlikovanja. Tožeča stranka „trdi, da vznemirljivost ni del tehnične funkcije izdelka“. Tretjič, tožeča stranka meni, da se sodna praksa v zvezi z „alternativnimi oblikami“ ne uporablja za preproste poljubne dekoracije površin, ki nimajo nobenega vpliva na funkcijo, kot v obravnavani zadevi. Kadar je dekoracija površine bistvena značilnost tridimenzionalne znamke, naj ne bi bilo tveganja za monopolizacijo tehnične rešitve, kot je vključena v obliko, obseg varstva pa naj bi bil omejen na nefunkcionalne elemente. Na četrtem mestu, tožeča stranka trdi, da se patenti, ki so takrat varovali Rubikovo kocko, niso nanašali na barve in jih sploh niso vsebovali, ampak so se nanašali le na ploskve, ki jih je bilo mogoče razlikovati. Varstvo reliefne slike, kot je opisano v izpodbijani znamki, naj torej ne bi vodilo do nikakršnega trajnega varstva elementa, ki je bil predhodno varovan s patenti.
106
EUIPO in intervenientka izpodbijata trditve tožeče stranke.
107
Uvodoma, ni treba izpodbijati presoj odbora za pritožbe, ki jih tožeča stranka sicer ne izpodbija, v zvezi z analizo funkcionalnosti mrežaste strukture in oblike kocke.
108
Tako je odbor za pritožbe v točkah od 55 do 58 izpodbijane odločbe glede mrežaste strukture, sestavljene iz črnih črt, ki se horizontalno in vertikalno prepletajo na vsaki od ploskev kocke, pri čemer je vsaka od njih razdeljena na majhne enako velike kocke, razdeljene na 3 x 3, menil, da je taka struktura nujna za doseg želenega tehničnega učinka, opirajoč se na navedeno odločbo (točke od 40 do 42) v zvezi z znamko Evropske unije št. 162784, ki je bila potrjena s sodbo z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev (T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točki 86 in 87). Odbor za pritožbe je menil, da je fizično ločevanje med majhnimi kockami nujno, da se navpično in horizontalno, z mehanizmom na sredini kocke, vrtijo različne vrste teh majhnih kock (točke od 40 do 42 navedene odločbe). Dodal je, da sta v okviru postopka pred oddelkom za izbris obe stranki predložili stran spletnega mesta Wikipedia v zvezi z Rubikovo kocko (glej prilogo 16 in dokument 1), ki je vseboval sliko, prikazano v nadaljevanju. Po mnenju odbora za pritožbe je iz te slike jasno razvidno, da se izpodbijana znamka nanaša na proizvod, ki se razen barv ne razlikuje od tistega, ki je bil preučen v navedeni odločbi. Zato je bilo treba ugotovitve iz te odločbe v zvezi s tehnično funkcionalnostjo mrežaste strukture uporabiti tudi v obravnavani zadevi.
109
Poleg tega je odbor za pritožbe v točki 59 izpodbijane odločbe v zvezi z obliko kocke navedel, da je Splošno sodišče potrdilo njegove ugotovitve, da je bila ta oblika nujna za doseg želenega tehničnega učinka. Glede na to, da je bila tridimenzionalna sestavljanka sestavljena iz majhnih kock, nameščenih v vrstah 3 x 3, ki jih je bilo treba navpično in horizontalno vrteti, da bi bila sestavljanka končana, tako da je vsaka ploskev drugačne barve, je bila oblika celotnega proizvoda nujno oblika kocke (sodba z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev, T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765, točka 89). V obravnavani zadevi je odbor za pritožbe menil, da ker je oblika kocke neločljivo povezana z mrežasto strukturo, te ugotovitve veljajo tudi za izpodbijano znamko.
110
Zdaj je treba analizirati funkcionalnost tretje bistvene značilnosti, in sicer razlikovanje majhnih kvadratov na vsaki ploskvi kocke v šestih osnovnih barvah, ki omogoča, da se jih razlikuje, in med njimi ustvarja učinek kontrasta (glej točko 74 zgoraj).
111
Odbor za pritožbe je v točkah od 71 do 74 izpodbijane odločbe v zvezi s „tehnično funkcijo barv“ opozoril, da je v navedeni odločbi, ki se nanaša na veljavnost znamke Evropske unije št. 162784, menil, da različne črte (navpične črte, diagonalne črte, točke itd.) kvadratov na vseh ploskvah kocke kažejo na različne barve in da so zato različne barve na vseh šestih ploskvah kocke tretja bistvena značilnost znaka. Ob upoštevanju želenega tehničnega učinka, in sicer horizontalnega in vertikalnega vrtenja vrst na kockah, dokler vsaka ploskva sestavljanke nima devet kvadratov iste barve, je menil, da so barve nujne za doseg tega rezultata. Kocka tako ne bi delovala kot sestavljanka, če bi bilo vseh njenih šest ploskev enake barve (točki 22 in 44 navedene odločbe). Po njegovem mnenju je Splošno sodišče v sodbi z dne 24. oktobra 2019, Oblika kocke z mrežasto strukturo ploskev (T‑601/17, neobjavljena, EU:T:2019:765), implicitno potrdilo, da so barve Rubikove kocke nujne za doseg tehničnega učinka.
112
Odbor za pritožbe je v točkah od 75 do 86 izpodbijane odločbe ugotovil, da trditev tožeče stranke, da je specifična kombinacija šestih zahtevanih barv razlikovalna in arbitrarna, poleg tega, da je uživala avtorskopravno varstvo, ne more omajati zgoraj navedenih ugotovitev. Najprej je zavrnil trditev, da kombinacija barv ustvarja razlikovalni učinek pri Rubikovi kocki, ki jo tožeča stranka uspešno trži. Iz člena 51(2) Uredbe št. 40/94 je bilo razvidno, da tudi če je oblika blaga, ki je nujna za doseg tehničnega učinka, z uporabo pridobila razlikovalni učinek, jo je treba ugotoviti za nično. Nato je zavrnil trditev, da barve niso edina rešitev za doseg tehničnega učinka razlikovanja med različnimi kockami, ker je temeljila na napačni predpostavki, da je treba barve razlikovati od oblike. Obstoj alternativnih oblik, ki omogočajo doseg enakega tehničnega učinka, namreč sam po sebi ni preprečeval, da bi znamka lahko spadala na področje uporabe člena 7(1)(e)(ii) navedene uredbe. Dejstvo, da je mogoče isti tehnični učinek Rubikove kocke doseči z dodajanjem motivov, simbolov ali črk na površini kocke, torej ni upoštevno za presojo funkcionalnosti zadevnih barv. Poleg tega je iz istega razloga zavrnil trditev, da so bile specifične barve izbrane arbitrarno. Navedel je, da je E. Rubik, kot je pojasnil sam v svoji pisni izjavi z dne 26. februarja 2015 (priloga 22 zahteve za ugotovitev ničnosti), prvotno namestil različne nalepke na površino kock, tako da je bilo mogoče razlikovati med premikom vsake kocke, ki se obrača (točka 16 izjave). Po mnenju odbora za pritožbe je iz tega sledilo, da bi bila vsaka kombinacija šestih barv, ki so med seboj dovolj ločene, primerna za doseg želenega tehničnega učinka. Ugotovil je, da kombinacija rdeče, zelene, modre, oranžne, rumene in bele barve izpolnjuje to merilo in je torej nujna za doseg tehničnega učinka Rubikove kocke. Nazadnje je dodal, da morebitno avtorskopravno varstvo te kombinacije barv ali dizajna Rubikove kocke ne more vplivati na presojo veljavnosti izpodbijane znamke glede na navedeni člen.
113
Odbor za pritožbe je v točki 87 izpodbijane odločbe ugotovil, da je tretja bistvena značilnost, in sicer šest različnih barv kvadratov vsake ploskve kocke, nujna za doseg tehničnega učinka.
114
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je dejstvo, da je vsako ploskev (in vsak majhen kvadrat) kocke mogoče razlikovati s šestimi različnimi barvami, bistvena značilnost izpodbijane znamke, ki je nujna za doseg tehničnega učinka te znamke, kot je bilo ugotovljeno v točkah 52 in 53 zgoraj. Tehnična funkcija te bistvene značilnosti je omogočiti, da se z učinkom kontrasta omogoči razlikovanje med vsako ploskvijo kocke in vsakim od majhnih kvadratov v mrežasti strukturi na vsaki od teh ploskev.
115
Prav tako je treba ugotoviti, da dejstvo, da izpodbijana znamka vsebuje nebistvene značilnosti, ki jih sestavlja paleta šestih osnovnih barv, ker te barve same po sebi niso funkcionalne, ne vpliva na ugotovitev, da je navedena znamka sestavljena izključno iz oblike proizvoda, ki je nujna za doseg tehničnega učinka, ob upoštevanju sodne prakse o manjših arbitrarnih elementih (glej točko 40 zgoraj). Poleg tega je glede na osnovno naravo navedenih barv trditev tožeče stranke, da „vznemirljivost ni del tehnične funkcije proizvoda“, v obravnavanem primeru brezpredmetna, ker tehnična funkcija zadevnih različnih barv ni v tem, da se opazovalca „vznemiri“, ampak da mu omogoča, da z učinkom kontrasta razlikuje med ploskvami kocke in majhnimi kvadrati na njih.
116
Teh ugotovitev ni mogoče ovreči s trditvami tožeče stranke.
117
Na prvem mestu, kar zadeva sklicevanje tožeče stranke na neskončne možnosti zasnove za reliefno sliko Rubikove kocke, je treba ugotoviti, da čeprav je želeni tehnični učinek res mogoče doseči z neskončnim številom reliefnih slik, se v obravnavani zadevi vprašanje ne nanaša na obstoj možnih alternativ za nebistvene značilnosti, ampak na vzročno zvezo med bistveno značilnostjo in tehničnim učinkom, in sicer, ali je posamezna „reliefna slika“ iz izpodbijane znamke, ki omogoča razlikovanje ploskev kocke in majhnih kvadratov mrežaste strukture z učinkom kontrasta, bistvena značilnost te znamke, ki je nujna za doseg tehničnega učinka navedene znamke. Taka vzročna zveza pa je bila ugotovljena v točki 114 zgoraj. Zato je okoliščina, da so druge reliefne slike (grafični elementi, simboli, motivi, slike, logotipi, znaki, črke, številke, taktilna ali elektronska sredstva, hologrami, žive fluorescenčne ali kovinske barve, pastelne ali temne barve) mogoče, v obravnavanem primeru brezpredmetna. Sklicevanje na neskončne možnosti zasnove je torej brezpredmetno.
118
Prav tako je treba ugotoviti, kot je to storil EUIPO, da je izbira šestih osnovnih barv za razlikovanje ploskev kocke ena od najbolj očitnih rešitev, ki jih je mogoče predvideti. Osnovna narava teh barv kaže na to, da so manj pomembne in drugotnega pomena v primerjavi z obliko (glej točko 67 zgoraj). Poleg tega je njihova razporeditev na ploskve kocke nejasna (glej točko 70 zgoraj). Najpomembnejši elementi izpodbijane znamke so oblika kocke, mrežasta struktura in dejstvo, da je vsako ploskev kocke mogoče razlikovati od drugih zaradi učinka kontrasta. Možnost, da lahko drugi deli površine, ki so bolj izpopolnjeni in manj osnovni, te slike „povišajo“ na raven bistvene značilnosti, ne vpliva na rešitev tega spora (glej točko 70 zgoraj).
119
Na drugem mestu, v zvezi s trditvijo tožeče stranke, ki se nanaša na „ustvarjalni proces“ Rubikove kocke, zadostuje navesti, da je odbor za pritožbe v točki 78 izpodbijane odločbe pojasnil, da bi bila „vsaka kombinacija šestih barv“ primerna za doseg želenega tehničnega učinka. Ni se skliceval na druge možne reliefne slike, kot so logotipi, ki bi bili vidno zapeljivi ali „vznemirljivi“. Tudi ob predpostavki, da je odbor za pritožbe napačno menil, da bi bila „vsaka kombinacija šestih barv“ primerna za doseg tehničnega učinka, ker bi bilo mogoče nekatere druge posebne kombinacije barv same po sebi šteti za bistveno značilnost izpodbijane znamke, to ne bi zadostovalo za izpodbijanje zakonitosti navedene odločbe, ker ta kombinacija šestih specifičnih barv (poleg tega v nejasni razporeditvi), čeprav sama po sebi ni funkcionalna, ni bistvena značilnost te znamke. Ta trditev je torej neupoštevna.
120
Na tretjem mestu, trditev tožeče stranke glede neuporabe sodne prakse v zvezi z alternativnimi oblikami temelji na predpostavki, da je v obravnavani zadevi specifična kombinacija šestih barv bistvena značilnost izpodbijane znamke. Vendar ta specifična kombinacija šestih barv (poleg tega v nejasni razporeditvi), čeprav sama po sebi ni funkcionalna, ni bistvena značilnost te znamke. Zato vprašanje, ali je odbor za pritožbe napačno menil, da se ta sodna praksa uporablja v obravnavani zadevi, ni upoštevno za rešitev tega spora. Ta trditev je torej neupoštevna.
121
Na četrtem mestu, v zvezi s trditvijo tožeče stranke, da patenti, ki so nekoč varovali Rubikovo kocko, niti niso zahtevali niti vsebovali barv, ampak so se nanašali le na stranske ploskve, ki jih je mogoče zlahka razlikovati, je treba ugotoviti, da na podlagi take okoliščine ni mogoče sklepati o obsegu varstva izpodbijane znamke. Iz prikaza te znamke, ki je tridimenzionalna znamka, in ne barvna znamka, pozicijska znamka ali znamka z vzorcem, niti iz njenega opisa, nikakor ne izhaja, da se varstvo zahteva le za kombinacijo šestih specifičnih barv in njihovo razporeditev, ki je poleg tega nejasna. Ta trditev je torej brezpredmetna.
122
V zvezi s tem je treba pojasniti, da pravo znamk Evropske unije ne vsebuje sodne prakse, enakovredne tisti, ki se uporablja v ločenem okviru prava modelov Evropske unije, v katerem je videz odločilni element predmeta varstva (glej sodbo z dne 8. marca 2018, DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, točka 25 in navedena sodna praksa). V skladu s to sodno prakso je v primeru, v katerem je posamezna razporeditev značilnosti izbrana za druge namene, kot je potreba po izpolnjevanju tehnične funkcije, in zlasti za okrasne namene, model veljaven, vendar zagotavlja varstvo le za to posamezno razporeditev in ne za izključno funkcionalne značilnosti videza izdelka, na katere ta razporeditev vpliva (glej v tem smislu sodbo z dne 18. novembra 2020, Tinnus Enterprises/EUIPO – Mystic Products in Koopman International (Oprema za distribucijo tekočin), T‑574/19, EU:T:2020:543, točki 25 in 26). V pravu znamk Evropske unije pa dejstvo, da kombinacija izključno funkcionalnih elementov pomeni celotno estetsko vrednost ali prispeva k ustvarjanju okrasne podobe znamke, za katero se zahteva registracija, ne preprečuje uporabe razloga za zavrnitev iz člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 (glej točko 42 zgoraj) niti ustreznega razloga za ničnost.
123
Odbor za pritožbe torej ni storil napake pri presoji s tem, da je v bistvu ugotovil, da je bistvena značilnost dejstva, da je vsako ploskev (in vsak majhen kvadrat) kocke mogoče razlikovati v šestih različnih barvah z učinkom kontrasta, funkcionalna, to je nujna za doseg tehničnega učinka izpodbijane znamke.
124
Drugi del edinega tožbenega razloga je zato treba zavrniti.
Tretji del edinega tožbenega razloga: napaka pri presoji v zvezi s „sestavljanko“
125
Tožeča stranka s tretjim delom edinega tožbenega razloga, ki se natančneje nanaša na „sestavljanke“ (v ožjem pomenu „jigsaw puzzles“ v angleščini) iz razreda 28, odboru za pritožbe očita, da je napačno uporabil člen 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94, ker, prvič, oblika Rubikove kocke ni „slika“ in, drugič, tehnični učinek, na katerega je odbor za pritožbe oprl svojo presojo (glej točko 52 zgoraj), in sicer to, da se v bistvu vrtijo že sestavljeni elementi, ni tehničnih učinek sestavljanke, katere namen je dopolniti sliko s sestavljanjem posameznih sestavnih delov, ki se združujejo.
126
EUIPO in intervenientka izpodbijata trditve tožeče stranke.
127
Odbor za pritožbe je v točkah od 88 do 90 izpodbijane odločbe navedel, da je oddelek za izbris presodil, da so „tridimenzionalne sestavljanke“, za katere so se vse tri bistvene značilnosti izpodbijane znamke štele za nujne za doseg tehničnega učinka, enake širši kategoriji „iger, igrač, tridimenzionalnih sestavljank“ iz razreda 28 ali jih je vsebovala. Glede sestavljanke (v ozkem smislu „jigsaw puzzles“ v angleščini) je oddelek za izbris menil, da ni mogoče izključiti, da tridimenzionalna oblika, sestavljena iz kock različnih barv, lahko služi za doseg tehničnega učinka postavitve kock, da se jih sestavi v določen položaj z enakim zaporedjem barv. Odbor za pritožbe je navedel, da se je s pritožbo pred njim izpodbijala le ta obrazložitev v zvezi z sestavljankami, in se strinjal, da pojasnilo oddelka za izbris v zvezi s tem ni razumljivo. Vendar je ugotovil, da je treba ugotovitev, da je oblika, varovana z izpodbijano znamko, nujna za doseg tehničnega učinka sestavljank, potrditi. Sestavljanka je v skladu s svojim dobesednim pomenom igra, pri kateri se sestavljajo deli v obliki mozaika, ki so običajno nepravilni in se sestavljajo, pri čemer vsak del na splošno predstavlja del slike, tako da ko je sestavljanja končana, deli sestavljanke dajo popolno sliko. Odbor za pritožbe je menil, da čeprav Rubikova kocka morda ni prvi primer sestavljanke, ki nam pride na misel, nič v upodobitvi znaka ne izključuje možnosti razstavljanja in ponovnega sestavljanja kocke, da bi se ustvarila popolna kombinacija, saj je mrežasta struktura nujna za ločevanje različnih kock in barv, ki so nujne za navedbo vrstnega reda, v katerem je treba kocke ponovno sestaviti.
128
Odbor za pritožbe je v bistvu ugotovil, da je bila izpodbijana znamka registrirana v nasprotju z določbami člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 za vse proizvode, na katere se nanaša registracija, vključno sestavljanka.
129
V zvezi s tem ni sporno, da se ta del edinega tožbenega razloga ne nanaša na „tridimenzionalno sestavljanko“ (v smislu „mehanske sestavljanke“ ali „mechanical puzzles“ v angleščini), ampak samo na označbo „sestavljanka“ (v ožjem pomenu „jigsaw puzzles“ v angleščini), torej na proizvode, ki so običajno dvodimenzionalni, čeprav so lahko tudi tridimenzionalni.
130
Ugotoviti je treba, da čeprav se lahko zdi uporaba člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94, ki se nanaša na oblike in torej na tridimenzionalne proizvode, za tako označbo običajno dvodimenzionalnih proizvodov presenetljiva, je prvotni razlog to, da je tožeča stranka (ali njena pravna predhodnica) izbrala to označbo.
131
Spomniti pa je treba, da je bil v skladu s pravilom 2(2) Uredbe Komisije (ES) št. 2868/95 z dne 13. decembra 1995 za izvedbo Uredbe (ES) št. 40/94 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 189) v različici, veljavni v času obravnavanega primera, seznam blaga in storitev, za katere se zahteva znamka, oblikovan tako, da jasno navaja naravo blaga in storitev.
132
Iz tega izhaja, da mora tisti, ki zahteva registracijo znaka kot znamke Evropske unije, v prijavi navesti seznam proizvodov oziroma storitev, za katere se zahteva registracija, in za vsakega od navedenih proizvodov oziroma storitev predložiti jasen opis njihove narave (glej sodbo z dne 6. aprila 2017, Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO – Fink (NANA FINK), T‑39/16, EU:T:2017:263, točka 44 in navedena sodna praksa).
133
Ta zahteva po jasnosti je bila poleg tega potrjena s sodno prakso Sodišča, v skladu s katero mora prijavitelj proizvode ali storitve, za katere se zahteva znamka Evropske unije, določiti dovolj jasno in natančno, da lahko pristojni organi in gospodarski subjekti zgolj na tej podlagi ugotovijo obseg varstva, ki ga zagotavlja znamka (sodba z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys, C‑307/10, EU:C:2012:361, točka 64).
134
V obravnavanem primeru je treba poudariti, da je označba „jigsaw puzzles“ v angleščini (jezik za vložitev zahteve za registracijo izpodbijane znamke) za proizvode iz razreda 28 lahko predmet dveh različnih razlag. Po eni strani bi bilo to označbo mogoče razlagati ozko, kot je to storila tožeča stranka, kot da pomeni dvodimenzionalno „sliko“. Vendar se prijava tridimenzionalne znamke za take dvodimenzionalne proizvode ne zdi verjetna. Po drugi strani bi bilo to označbo mogoče razlagati širše, kot da se nanaša hkrati na „jigsaw puzzles“ v sliki (dvodimenizionalno) in „jigsaw puzzles“ v prostoru (tridimenzionalno), kar naj bi bilo verjetneje za tridimenzionalno znamko, vrsto znamke, ki jo je izbrala tožeča stranka (ali njena pravna predhodnica).
135
Ugotoviti je treba, da ker označba „jigsaw puzzles“ dopušča dve zgoraj navedeni različni razlagi za proizvode iz razreda 28, ki jih zajema izpodbijana tridimenzionalna znamka, je dvoumna in zato ne more izpolnjevati zahteve po jasnosti, ki izhaja iz pravila 2(2) Uredbe št. 2868/95 in sodne prakse.
136
Opozoriti pa je treba, da v skladu s sodno prakso imetnik znamke ne more imeti koristi od kršitve svoje obveznosti, da seznam proizvodov navede jasno in natančno (glej sodbo z dne 6. aprila 2017, NANA FINK, T‑39/16, EU:T:2017:263, točka 48 in navedena sodna praksa).
137
Zato zadevne označbe ni mogoče razlagati tako, da v korist tožeče stranke zajema le dvodimenzionalne „jigsaw puzzles“, kar bi tej označbi omogočilo, da se izogne razlogu za zavrnitev iz člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 in s tem povezanemu razlogu za ničnost. To označbo je treba razlagati tako, da zajema tudi tridimenzionalne „jigsaw puzzles“.
138
V zvezi s tridimenzionalnimi „jigsaw puzzles“ je treba ugotoviti, da so te potrebne za doseg tehničnega učinka izpodbijane znamke (glej točki 52 in 53 zgoraj). Kot je namreč odbor za pritožbe pravilno ugotovil v točki 90 izpodbijane odločbe, nič v prikazu te znamke, ki ga je predložila pravna predhodnica tožeče stranke, ne izključuje možnosti razstavljanja in ponovnega sestavljanja kocke, da se ustvari popolna kombinacija, glede na to, da je mrežasta struktura potrebna za ločevanje različnih kock, barve pa so potrebne za označitev vrstnega reda, po katerem je treba kocke ponovno sestaviti.
139
Odbor za pritožbe torej ni storil napake pri presoji s tem, da je ugotovil, da se razlog za zavrnitev iz člena 7(1)(e)(ii) Uredbe št. 40/94 uporablja tudi za „sestavljanke“ („jigsaw puzzles“ v angleščini), in je zato ugotovil, da za izpodbijano znamko velja ustrezen razlog za ničnost za vse proizvode, na katere se nanaša registracija.
140
Tretji del edinega tožbenega razloga je zato treba zavrniti.
141
Glede na vse zgornje preudarke je treba tožbo zavrniti v celoti.
Stroški
142
V skladu s členom 134(1) Poslovnika Splošnega sodišča se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki.
143
Ker tožeča stranka ni uspela, se ji v skladu s predlogi EUIPO in intervenientke naloži plačilo stroškov. Poleg tega glede stroškov, ki jih je ta priglasila pred odborom za pritožbe, zadostuje navesti, da ker je bila s to sodbo zavrnjena tožba zoper izpodbijano odločbo, se o zadevnih stroških še naprej odloča v točki 2 izreka te odločbe (glej v tem smislu sodbo z dne 28. februarja 2019, Lotte/EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original), T‑459/18, neobjavljena, EU:T:2019:119, točka 194).
Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (šesti senat)
razsodilo:
1.
Tožba se zavrne.
2.
Družbi Spin Master Toys UK Ltd se naloži plačilo stroškov.
Costeira
Kancheva
Tichy-Fisslberger
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 9. julija 2025.
Podpisi
Kazalo
Dejansko stanje
Predlogi strank
Pravo
Uvodne ugotovitve
Vrsta izpodbijane znamke
Tehnični učinek izpodbijane znamke
Prvi del edinega tožbenega razloga: napaka pri presoji pri opredelitvi bistvenih značilnosti izpodbijane znamke
Uvodna trditev v zvezi z bistvenimi značilnostmi izpodbijane znamke
Glavni očitek: razlikovanja s šestimi barvami ni mogoče šteti za sestavni del oblike izpodbijane znamke
Drugi del edinega tožbenega razloga: napaka pri presoji pri analizi funkcionalnosti izpodbijane znamke
Tretji del edinega tožbenega razloga: napaka pri presoji v zvezi s „sestavljanko“
Stroški
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.