VSL Sklep I Cp 154/2019
Sodišče: Višje sodišče v Ljubljani
Oddelek: Civilni oddelek
ECLI: ECLI:SI:VSLJ:2019:I.CP.154.2019
Evidenčna številka: VSL00021264
Datum odločbe: 20.03.2019
Senat, sodnik posameznik: Majda Irt (preds.), dr. Peter Rudolf (poroč.), Mojca Hribernik
Področje: DEDNO PRAVO - MEDNARODNO ZASEBNO PRAVO - PRAVO EVROPSKE UNIJE
Institut: izrek nepristojnosti po uradni dolžnosti - čezmejno dedovanje - mednarodna pristojnost - običajno
prebivališče zapustnika - premoženje v tujini
Zveza: Uredba (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu,
ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih
zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju člen 4, 17, 17/2
Jedro
Pritožnica ugovarja zaključku sodišča prve stopnje, da je bilo običajno prebivališče zapustnice pred smrtjo na
Hrvaškem. A ker je bil na Hrvaškem zapuščinski postopek že izveden in izdan sklep o dedovanju, ta
okoliščina za presojo pravilnosti (zakonitosti) izpodbijane odločitve, da sodišče Republike Slovenije ni
pristojno za odločanje v zapuščinski zadevi po pok. V. C., ni več bistvena.
Izrek
Pritožba se zavrne in se sklep sodišča prve stopnje potrdi.
Obrazložitev
1. Okrajno sodišče v Ljubljani je s sklepom z dne 20. 12. 2018 odločilo, da sodišče Republike Slovenije ni
pristojno za odločanje v zapuščinski zadevi po pok. V. C.
2. Zoper omenjeni sklep se pritožuje dedinja B. C., ki pritožbenemu sodišču predlaga, da ga razveljavi in
zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovni postopek. Pojasnjuje, zakaj ne drži v 1. točki obrazložitve
omenjenega sklepa podana ugotovitev sodišča, da je sama pričetek zapuščinskega postopka predlagala tudi na
Hrvaškem. Ni predlagala vodenja zapuščinskega postopka tako v RS kot tudi v RH. Storila je vse, kar je bilo
                               1 / 3
v njeni moči, da se postopka ne bi podvajala. Poudarja, da naj bi izpodbijana odločitev zanjo pomenila, da
nima pravice do mamine zapuščine v RS, in pojasnjuje, zakaj naj bi bilo temu tako. Sodišče ni upoštevalo
njenega sporočila z dne 14. 12. 2018, katerega vsebino omenja, prav tako ni točno ugotovilo dejstva, da je bil
zapuščinski postopek na Hrvaškem že izveden in zaključen s pravnomočno notarsko odločbo. Zadnje
običajno prebivališče njene mame naj bi bilo v Ljubljani na naslovu Ulica ... Po očetovi smrti v letu 2009 naj
bi mama prebivala večinoma pri njej, po možganski kapi v letu 2013 pa se ni več vračala na Hrvaško. Sodišče
naj bi zato napačno ugotovilo običajno prebivališče zapustnice pred smrtjo. Nepravilno naj bi bilo
ugotovljeno dejstvo, da je sama predlagala začetek zapuščinskega postopka tudi na Hrvaškem, prav tako, da
naj bi bil na Hrvaškem zapuščinski postopek (vsaj delno) že izveden. Na Hrvaškem naj bi bil postopek
zaključen s pravnomočno odločbo notarja, pri čemer niso upoštevali njenega predloga, češ da so pristojni
samo za del zapuščine na Hrvaškem, ostalo pa bo morala urejati v RS.
3. Pritožba ni utemeljena.
4. Pritožničino nasprotovanje ugotovitvi sodišča prve stopnje, podani 1. točki obrazložitve izpodbijanega
sklepa, češ da je slednja predlagala izvedbo zapuščinskega postopka po svoji pokojni materi tudi na
Hrvaškem, je neprepričljivo, pa tudi sicer nebistveno. Ključno namreč je, da je pritožnica, kot to v 2. točki
obrazložitve sklepa ugotavlja sodišče prve stopnje in kot je razvidno iz njenega dopisa UE Ljubljana z dne
10. 9. 2018 (priloga A1), prosila (predlagala), da se zapuščinski postopek izvede v L. na Hrvaškem,1kar se je
potem tudi zgodilo. Na Hrvaškem (v L.) je bil (kot je to razvidno iz same pritožbe) tak postopek izveden in
izdan pravnomočen sklep o dedovanju (glej listino v prilogi A22).2
5. Eden od namenov sprejetja Uredbe (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012
o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju
javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju (v nadaljevanju Uredba),3je ta, da
je zaradi zagotavljanja pravne varnosti in preprečitve razdrobljenosti odločanja, isti organ pristojen za
odločanje o celotnem dedovanju (glej 4. člen Uredbe kot tudi točko 37 njenih uvodnih določb). Prav tako
omenjena Uredba v drugem odstavku 17. člena določa, da se po ugotovitvi pristojnosti sodišča, ki je prvo
začelo postopek, ostala sodišča izrečejo za nepristojna v korist tega sodišča. Pritožnica ne ugovarja, da organ
na Hrvaškem (notar), ki je zapuščinski postopek po njeni pokojni mami izpeljal, za to in za sklep, ki ga je
izdal, ni bil pristojen. Z ozirom na vse navedeno je pojasnilo sodišča prve stopnje ob sklicevanju na enotnost
zapuščinske mase (glej 4. točko obrazložitve izpodbijanega sklepa), da bo pritožnica tudi dedovanje
preostalega premoženja4(lahko) urejala pri istem organu na Hrvaškem, pravilno. Dedinja sicer navaja, da za
urejanje glede premoženja v Sloveniji potrebuje sklep tukajšnjega sodišča in da v nasprotnem primeru do
mamine zapuščine v naši državi ne bi imela nobenih pravic, a prepričljivih razlogov za to zatrjevanje ne
ponudi.
6. Pritožnica nadalje ugovarja zaključku sodišča prve stopnje, da je bilo običajno prebivališče zapustnice
pred smrtjo na Hrvaškem. A ker je bil na Hrvaškem zapuščinski postopek že izveden in izdan sklep o
dedovanju, ta okoliščina za presojo pravilnosti (zakonitosti) izpodbijanega sklepa ni več bistvena. Tudi sicer
zaključku sodišča prve stopnje glede omenjene okoliščine pritrjujejo tako pritožničin dopis UE Ljubljana z
dne 10. 9. 2018 v prilogi A1 kot tudi druge listine v spisu (glej "domovnico" v prilogi A8 ter odločbi z dne
14. 5. 2018 v prilogi A13 in z dne 8. 11. 2018 v prilogi A22).
7. Ker pritožbeni razlogi niso utemeljeni in ker niso podani niti razlogi, na katere pazi po uradni dolžnosti, je
to sodišče pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in sklep sodišča prve stopnje potrdilo (druga točka 365. člena
ZPP5 v zvezi s 163. členom ZD6).
                               2 / 3
-------------------------------
1 Kjer naj bi (kot izhaja iz omenjenega dopisa) zapustnica preživela in delala večino svojega življenja
2Ugotovitev sodišča prve stopnje (v 2. točki obrazložitve izpodbijanega sklepa), ki ji pritožnica neutemeljeno
oporeka, da naj bi bil na Hrvaškem zapuščinski postopek (vsaj delno) že izveden, zato prav tako v celoti drži.
3 UL L 201 z dne 27. 7. 2012.
4 Glej tudi 234. člen Zakona o nasljeđivanju, NN 48/03, 163/03, 35/05, 127/13, 33/15, 14/19.
5 Zakon o pravdnem postopku, Uradni list RS, št. 26/1999, s kasnejšimi spremembami
6 Zakon o dedovanju, Uradni list SRS, št. 15/1976, s kasnejšimi spremembami.
Datum zadnje spremembe: 10.05.2019
Powered by TCPDF (www.tcpdf.org)
                               3 / 3