62024CJ0058_RES
Vec C‑58/24
NEaMYaHJaXFaWBaUVaVKaJUaRJaDZ
proti
ÍrskuaThe Attorney GeneralaMinister for Housing, Local Government and HeritageaAn Coimisiún Pleanála, predtým An Bord Pleanála
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Výšší súd, Írsko)]
Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. apríla 2026
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Smernica 92/43/EHS – Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín – Článok 12 – Systém prísnej ochrany určitých živočíšnych druhov – Článok 16 – Rozhodnutie o udelení výnimky v súvislosti so žiadosťou o stavebné povolenie na projekt, na ktorý sa vzťahuje smernica 2011/92/EÚ – Článok 11 – Aarhuský dohovor – Článok 9 – Procesná autonómia – Zásady ekvivalencie a efektivity – Rozhodnutie o výnimke kvalifikované ako samostatný právny akt – Procesné pravidlá stanovujúce trojmesačnú lehotu na podanie návrhu na zrušenie povolenia výnimky“
Životné prostredie – Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie – Smernica 2011/92 – Povinnosť príslušných orgánov vykonať posúdenie pred vydaním povolenia – Pojem povolenie – Komplexný rozhodovací proces – Rozhodnutie, ktorým sa navrhovateľovi projektu udeľuje výnimka z opatrení na ochranu druhov podľa smernice 92/43 – Začlenenie – Podmienky
[Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92, článok 1 ods. 2 písm. a) a c) a článok 2 ods. 1; smernica Rady 92/43, články 12, 13 a článok 16 ods. 1]
(pozri body 26 – 28)
Životné prostredie – Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie – Smernica 2011/92 – Právo na opravný prostriedok členov dotknutej verejnosti – Opravný prostriedok podaný proti rozhodnutiu, ktorým sa navrhovateľovi projektu udeľuje výnimka z opatrení na ochranu druhov podľa smernice 92/43 – Vnútroštátne procesné pravidlá – Zásada procesnej autonómie – Dodržiavanie zásad ekvivalencie a efektivity – Lehota na podanie opravného prostriedku v trvaní troch mesiacov odo dňa, keď sa dotknutá osoba dozvedela o takomto rozhodnutí – Prípustnosť
[Charta základných práv, článok 47; Aarhuský dohovor, článok 9; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92, zmenená smernicou 2014/52, článok 1 ods. 2 písm. a) a článok 11; smernica Rady 92/43, článok 16]
(pozri body 29 – 40, 44 – 45, 52 – 53 a výrok)
Zhrnutie
Súdny dvor, na ktorý High Court (Vyšší súd, Írsko) podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, sa vyjadril k zlučiteľnosti vnútroštátneho procesného pravidla, ktoré stanovuje lehotu troch mesiacov na podanie opravného prostriedku proti rozhodnutiu o výnimke udelenej vnútroštátnymi orgánmi podľa článku 16 ods. 1 smernice o biotopoch (
1
), s právom Únie.
V spore vo veci samej skupina fyzických osôb namieta proti rozhodnutiu o výnimke, ktoré írske orgány udelili na základe článku 16 ods. 1 smernice o biotopoch s cieľom uľahčiť výstavbu obytných jednotiek v bývalom karmelitánskom kláštore v Delgany (Írsko). Tento kláštor je v súčasnosti miestom výskytu netopierov, a to druhu, ktorý je prísne chránený podľa prílohy IV k smernici o biotopoch.
Žalobcovia vo veci samej nespochybnili platnosť predmetného rozhodnutia o výnimke v lehote troch mesiacov stanovenej írskym právom. Predkladajúci vnútroštátny súd, ktorý má pochybnosti o súlade tejto výnimky s požiadavkami vyplývajúcimi zo smernice o biotopoch, sa pýta, či právo Únie bráni uplatneniu takejto procesnej lehoty.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod Súdny dvor uviedol, že ani smernica o PVŽP (
2
), ani iné ustanovenia práva Únie nespresňujú podmienky práva podať opravný prostriedok proti rozhodnutiu o výnimke prijatému na základe článku 16 ods. 1 smernice o biotopoch alebo proti rozhodnutiu o povolení v zmysle článku 1 ods. 2 písm. c) smernice o PVŽP. Konkrétne právo Únie nestanovuje ani lehotu na podanie opravného prostriedku, ani začiatok plynutia takejto lehoty.
V dôsledku toho v osobitnom prípade, keď musí byť prípadná výnimka udelená pred povolením projektu, právo Únie nevyžaduje, aby sa s týmito rozhodnutiami na účely výkonu práva podať opravný prostriedok proti nim zaobchádzalo ako s jediným rozhodnutím s jedinou lehotou na podanie opravného prostriedku.
Toto právo tiež nevyžaduje, aby v prípade udelenia výnimky podľa článku 16 smernice o biotopoch, ktorá je súčasťou povoľovacieho postupu projektu v zmysle článku 1 ods. 2 písm. c) smernice o PVŽP, lehota na podanie opravného prostriedku začala plynúť až od prijatia alebo uverejnenia takéhoto povolenia.
Pokiaľ ide v tejto súvislosti o dodržanie zásady efektivity, Súdny dvor zastáva názor, že trojmesačná lehota na podanie opravného prostriedku odo dňa prijatia rozhodnutia o výnimke podľa článku 16 smernice o biotopoch, alebo prípadne od okamihu, keď sa žalobca o tomto prijatí dozvedel alebo mohol dozvedieť, neznemožňuje alebo nadmerne nesťažuje výkon práv priznaných právnym poriadkom Únie.
Podľa Súdneho dvora sa totiž nezdá, že by okolnosť, že takáto lehota na podanie opravného prostriedku v zásade plynie pred ukončením povoľovacieho postupu uvedeného v článku 1 ods. 2 písm. c) smernice o PVŽP, mohla zbaviť efektivity opravné prostriedky, ktoré by mohli byť takto podané.
Na jednej strane táto okolnosť nebráni tomu, aby zlučiteľnosť rozhodnutia o výnimke prijatého na základe článku 16 ods. 1 smernice o biotopoch vzhľadom na všetky požiadavky, ktorým podlieha jeho prijatie podľa tohto ustanovenia, mohla byť napadnutá dotknutou verejnosťou a preskúmaná príslušným súdom.
Na druhej strane, hoci je pravda, že uvedená okolnosť má za následok, že takáto výnimka nadobúda konečnú povahu po uplynutí lehoty na podanie opravného prostriedku, tá istá okolnosť nebráni tomu, aby povolenie projektu v zmysle článku 1 ods. 2 písm. c) smernice o PVŽP mohla dotknutá verejnosť napadnúť a preskúmať súdom účinným spôsobom najmä vzhľadom na prípadne existujúcu interakciu medzi rôznymi vplyvmi projektu na životné prostredie.
Súdny dvor však zdôraznil, že na to, aby táto lehota na podanie opravného prostriedku začala plynúť, je však potrebné, aby sa táto vedomosť, či dokonca možnosť, že sa o nej dozvedeli, vzťahovala nielen na výrok, ale aj na odôvodnenie predmetného rozhodnutia. Takáto vedomosť totiž podmieňuje účinnosť práva na opravný prostriedok.
Okrem toho na to, aby bola dodržaná zásada efektivity, je tiež dôležité, aby žalobcovia mohli rozumne predvídať právne prostriedky nápravy a lehoty, ktoré sa na ne vzťahujú.
V tejto súvislosti v rozsahu, v akom článok 9 ods. 5 Aarhuského dohovoru (
3
) stanovuje, že každá strana tohto dohovoru zabezpečí, aby bola verejnosť informovaná o prístupe k správnemu a súdnemu preskúmaniu, čo je požiadavka, ktorá bola v osobitnom kontexte smernice o PVŽP vykonaná v jej článku 11 ods. 5, treba uviesť, že táto informácia by mala spresniť, že podanie opravného prostriedku proti rozhodnutiu o výnimke podľa článku 16 smernice o biotopoch sa musí uskutočniť v lehote troch mesiacov od okamihu, keď sa žalobca mohol dozvedieť o prijatí tohto rozhodnutia.
Ako však vyplýva zo znenia článku 9 ods. 5 Aarhuského dohovoru a článku 11 ods. 5 smernice o PVŽP, nesprístupnenie takejto informácie verejnosti samo osebe nestačí na konštatovanie, že bola porušená zásada efektivity.
(
1
)	Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102; ďalej len „smernica o biotopoch“).
(
2
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 26, 2012, s. 1; ďalej len „smernica o PVŽP“).
(
3
)	Dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, podpísaný v Aarhuse 25. júna 1998 a schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (Ú. v. EÚ L 124, 2005, s. 1).