61988CC0037_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
Indledning
1 . Finanzgericht Hamburg ( herefter benaevnt "den forelaeggende ret ") har forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal :
"Skal artikel 30, stk . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 1371/81 af 19 . maj 1981 ( EFT L 138, s . 1 ) fortolkes saaledes, at begrebet blanding kun omfatter en vare, hvis bestanddele skal tariferes under henholdsvis kapitlerne 2, 10 eller 11, i Den Faelles Toldtarif, eller saaledes, at det ogsaa omfatter andre varer, hvis bestanddele bestaar af varer henhoerende under kapitlerne 2, 10 eller 11 og varer henhoerende under andre kapitler; i saerdeleshed, er blandinger af hvedemel med hvedeklid, som efter almindelige tariferingsbestemmelser skal tariferes som hvedemel, blandinger i den i artikel 30, stk . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 1371/81 forudsatte betydning?"
Kommissionens forordning nr . 1371/81 fastsaetter forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb .
2 . Artikel 30 i forordningen om den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb, som Domstolen endnu ikke har fortolket, skal ses paa baggrund af det almindelige princip, som ogsaa findes udtrykt i forordningens artikler 6 og 9 . Princippet gaar ud paa, at medmindre andet er fastsat, finder tariferingsbestemmelserne i Den Faelles Toldtarif tilsvarende anvendelse paa de monetaere udligningsbeloeb, da disse er accessoriske i forhold til de interventionsforanstaltninger, der er fastsat i de faelles markedsordninger for landbrugssektoren ( 1 ). Det fremgaar udtrykkeligt af den naevnte artikel 30' s stk . 1 og 2, at visse supplerende bestemmelser i visse kapitler i Den Faelles Toldtarif finder anvendelse med de fornoedne aendringer paa monetaere udligningsbeloeb . En af disse, naermere bestemt den supplerende bestemmelse 3 i kapitel 11 ( det i sagen omhandlede kapitel ), som blev indsat med forordning nr . 3324/80, opstiller for de under kapitlet henhoerende "blandinger" en beregningsmaade ( for afgifter ), som svarer til beregningsmaaden ( for de monetaere udligningsbeloeb der skal udbetales ) i artikel 30, stk . 3 . Dette stk . 3 fastsaetter en saerlig ordning for de monetaere udligningsbeloeb, for saa vidt angaar blandinger henhoerende under kapitlerne 2, 10 og 11 i Den Faelles Toldtarif .
Artikel 30, stk . 3, har foelgende ordlyd :
"Monetaere udligningsbeloeb, der ydes for blandinger henhoerende under kapitel 2, 10 og 11 i Den Faelles Toldtarif, fastsaettes saaledes :
a ) i blandinger, hvor en af bestanddelene udgoer mindst 90% af blandingens vaegt, anvendes paa den samlede blanding den sats, der gaelder for denne bestanddel,
b ) i oevrige tilfaelde anvendes den sats, der gaelder for den bestanddel, som giver det laveste monetaere udligningsbeloeb . I tilfaelde af, at der paa en eller flere af bestanddelene ikke anvendes monetaere udligningsbeloeb, ydes der ikke noget monetaert udligningsbeloeb for blandingerne ".
3 . Tvisten mellem sagsoegeren i hovedsagen, Rheinkrone ( herefter benaevnt "sagsoegeren "), og Kommissionen, der i sit indlaeg har tilsluttet sig den opfattelse, som sagsoegte i hovedsagen, Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( herefter benaevnt "sagsoegte "), har gjort gaeldende, kan opdeles i to dele, som paa sin vis fremgaar af den forelaeggende rets spoergsmaal .
Den foerste del bestaar af det generelle spoergsmaal, om "artikel 30, stk . 3, ... ( skal ) fortolkes saaledes, at begrebet 'blanding' ... ogsaa omfatter andre varer, hvis bestanddele bestaar af varer henhoerende under kapitlerne 2, 10 eller 11 og varer henhoerende under andre kapitler ". Den anden del af spoergsmaalet bestaar mere konkret i, om "blandinger af hvedemel med hvedeklid, som efter almindelige tariferingsbestemmelser vedroerende nomenklaturen i Den Faelles Toldtarif skal tariferes som hvedemel, ( er ) blandinger i artikel 30, stk . 3' s forstand ".
De faktiske omstaendigheder og retsforhandlingerne i hovedsagen
4 . De faktiske omstaendigheder findes beskrevet i retsmoederapportens afsnit 2-6 . Jeg vil dog resumere dem her . Sagsoegeren ansoegte i perioden august 1981-august 1984 om at faa udbetalt monetaere udligningsbeloeb for udfoersel fra Forbundsrepublikken Tyskland til Nederlandene af et produkt fremstillet ved blanding af hvedemel ( mellem 80 og 90 vaegtprocent ) og hvedeklid ( mellem 10 og 20 vaegtprocent ). Sagsoegeren anmeldte varerne som hvedemel henhoerende under pos . 11.01 A i Den Faelles Toldtarif . ( 2 )
5 . Punkt 2 i Den Faelles Toldtarifs kapitel 11, der har overskriften "moelleriprodukter; malt; stivelse; gluten; inulin", indeholder regler, der definerer "mel af korn", dvs . pos . 11.01 i forhold til pos . 11.02 og til pos . 23.02 . Pos . 11.02 omfatter "grove og fine gryn af korn; korn, afskallet, afrundet, knust, valset eller i flager, ...; kim af korn, hele, valset, i flager eller formalet" ( herefter benaevnt "gryn "). Pos . 23.02 omfatter "klid og andre restprodukter fra sigtning, formaling og anden bearbejdning af korn og baelgfrugter" ( herefter benaevnt "klid "). Positionen indgaar i kapitel 23, der har overskriften "restprodukter fra naeringsmiddelindustrien; tilberedt dyrefoder ".
Der er fastsat foelgende regel i pkt . 2 A : moelleriprodukter af hvede ( 3 ) henhoerer under kapitel 11, dvs . pos . 11.01 ( korn ) eller pos . 11.02 ( gryn ), saafremt de, beregnet paa grundlag af vaegten og toersubstansen, har et stivelsesindhold over 45% og et askeindhold paa hoejest 2,5 %. Moelleriprodukter af hvede, der ikke opfylder disse betingelser, tariferes i pos . 23.02 (" klid ").
Punkt 2 B indeholder en regel om, at produkter, der i henhold til naevnte bestemmelser henhoerer under kapitel 11, efter omstaendighederne tariferes i pos . 11.01 (" mel ") eller i pos . 11.02 (" gryn "). For saa vidt angaar produkter af hvede gaelder foelgende regel : Saafremt den maengde af varen, som passerer gennem en sigte af natursilke eller kemofibre med en maskestoerrelse paa 315 micrometer ( i vaegt ) er mindst 80%, tariferes produkterne i pos . 11.01 (" mel ") og er saaledes at betragte som hvedemel; i modsat fald tariferes produkterne i pos . 11.02 (" gryn ") og er enten grove eller fine gryn af hvede .
6 . Som jeg allerede har naevnt, anmeldte sagsoegeren de omhandlede varer som henhoerende under pos . 11.01 A ( 4 ). Anmeldelsen blev bekraeftet ved en analyse, som Zolltechnische Pruefungs - und Lehranstalt, Berlin, har foretaget paa grundlag af proever i overensstemmelse med de i punkterne 2 A og 2 B fastsatte kriterier .
I begyndelsen, dvs . fra august 1981 til november 1983, anerkendte sagsoegte anmeldelsen . Det var foerst ved en beslutning truffet paa et senere tidspunkt, den 7 . december 1984, at sagsoegte naaede til den opfattelse, at de monetaere udligningsbeloeb i henhold til artikel 30, stk . 3, i forordning nr . 1371/81 kun skulle have vaeret udbetalt efter de for hvedeklid i Den Faelles Toldtarifs pos . 23.02 A II fastsatte lavere satser . Til stoette for denne nye opfattelse har sagsoegte ikke henvist til analysen af produktets egenskaber, som Zolltechnische Pruefungs - und Lehranstalt havde foretaget . I oevrigt gik analysen ikke ud paa at fastslaa, hvorledes det omhandlede produkt var blevet fremstillet . Det er i oevrigt et spoergsmaal, som ifoelge det af sagsoegeren anfoerte, ikke kan besvares efterfoelgende, dvs . efter at produktet er fremstillet . Kommissionens sagkyndige har bekraeftet dette under den mundtlige forhandling .
Det eneste relevante forhold, som taler til stoette for sagsoegtes nye opfattelse, var saaledes sagsoegerens oplysning i kontroleksemplarerne om, at denne havde fremstillet produktet paa grundlag af hvedemel og hvedeklid, med respektive vaegtprocenter paa 80-90% og 10-20 %.
Det praejudicielle spoergsmaal
7 . Det spoergsmaal, som den forelaeggende ret skal tage stilling til, er, om sagsoegtes nuvaerende opfattelse er berettiget . Oprindelig havde den forelaeggende ret paa baggrund af, at sagsoegte havde aendret opfattelse, forelagt Domstolen et tillaegsspoergsmaal, der gik ud paa, om princippet om beskyttelse af den berettigede forventning var blevet overholdt . Dette spoergsmaal er imidlertid senere trukket tilbage . Der bestaar derfor kun det spoergsmaal, der logisk boer besvares foerst, nemlig om en faerdigvare, som fremstilles ved at blande de to produkter, men som efter Den Faelles toldtarifs betemmelser paa baggrund af den foretagne analyse af proever er hvedemel i Den Faelles Toldtarifs pos . 11.01 A' s forstand, skal betragtes som en "blanding" af hvedemel ( pos . 11.01 A ) og hvedeklid ( pos . 23.02 A II ), der er omfattet af artikel 30, stk . 3, i forordningen om anvendelse af monetaere udligningsbeloeb .
Spoergsmaalets kerne er derfor at afgoere, hvorledes begrebet "blanding" i artikel 30, stk . 3, i forordningen om anvendelse af monetaere udligningsbeloeb skal forstaas i lyset af Den Faelles Toldtarifs almindelige og saerlige bestemmelser . Hvilke regler er der egentlig tale om? I foerste raekke drejer det sig naturligvis om pkt . 2 A og B i kapitel 11, som definerer det omhandlede produkt som hvedemel . Endvidere er der regler, der omhandler begrebet "blanding", der ogsaa anvendes i toldtariffen ( bl.a . den supplerende bestemmelse 3 i kapitel 11, som artikel 30, stk . 2, henviser til ). Kommissionen har ogsaa anfoert Den Faelles Toldtarifs almindelige bestemmelsers pkt . A 2 b ), som i foerste og sidste punktum fastsaetter foelgende :
"Naar et bestemt materiale naevnes i en positionstekst, henhoerer materialet under positionen saavel i ren tilstand som blandet med eller i forbindelse med andre materialer ... Den naermere fremgangsmaade ved tariferingen af blandinger og af sammmensatte varer er angivet i punkt 3 nedenfor ."
For sin del henviser den forelaeggende ret til Den Faelles Toldtarifs ( 5 ) almindelige bestemmelsers pkt . A 3 b ), der indeholder en bestemmelse, der skal lette tariferingen af "blandinger ". I henhold til de almindelige bestemmelsers pkt . A 1 anvendes de to regler kun ved varernes tarifering, "for saa vidt det ikke strider mod de naevnte tekster og bestemmelser" ( 6 ).
Jeg vil nu gennemgaa parternes argumenter vedroerende de to underspoergsmaal naermere .
Parternes argumenter
8 . Der er foerst spoergsmaalet om fortolkningen af saetningsleddet "blandinger henhoerende under kapitel 2, 10 og 11 i Den Faelles Toldtarif ". Spoergsmaalet, om ordet "en" i den nederlandske sprogversion, der svarer til den tyske sprogversions "und", i mindre grad gengiver lovgiverens intentioner end ordet "ou" i den franske sprogversion, er ikke af direkte betydning for sagen, da dens afgoerelse ikke afhaenger af kapitlerne 2 og 10 . Derimod kan man stille det spoergmaal, om kapitlernes indholdsfortegnelse er udtoemmende . Ordlyden giver anledning til at haelde til den opfattelse, og i deres indlaeg har sagsoegeren og Kommissionen tilsluttet sig opfattelsen . Ifoelge sagsoegeren og Kommissionen er de begrundelser, som de med henblik paa at besvare det andet underspoergsmaal har lagt til grund for at naa denne opfattelse, imidlertid ikke identiske .
Ifoelge Kommissionen kan man ikke af kapitlernes udtoemmende indholdsfortegnelser udlede noget, som kan afkraefte sagsoegtes beslutning : Det drejer sig nemlig om et moelleriprodukt af korn, som i henhold til kriterierne i pkt . 2 i toldtariffens kapitel 11 alene henhoerer herunder, hvorfor artikel 30, stk . 3, utvivlsomt finder anvendelse . Denne argumentation forhindrer ikke Kommissionen i derefter at anfoere, at artikel 30, stk . 3, som saaledes finder anvendelse, ikke foerer til at anse produktet som hvedemel, men som en blanding af hvedemel og hvedeklid .
Sagsoegeren, der ikke kendte Kommissionens opfattelse, har ikke i sit skriftlige indlaeg fremfoert en tilsvarende argumentation, men derimod en modsat . Imidlertid har sagsoegeren under retsmoedet anfoert, at artikel 30, stk . 3, ikke finder anvendelse, da det omhandlede produkt er en blanding af hvedemel ( kapitel 11 ) og hvedeklid ( kapitel 23 ) under henvisning til, at kapitel 23 ikke er naevnt i de paagaeldende kapitlers udtoemmende indholdsfortegnelse . Sagsoegeren har anvendt denne argumentation subsidiaert, altsaa accessorisk til sin hovedargumentation om, at det omhandlede produkt slet ikke er en blanding . Ifoelge sagsoegeren vedroerer det foerste spoergsmaal i foerste raekke, om det omhandlede produkt er en "blanding ". Jeg mener, dette spoergsmaal foerst maa undersoeges . Det er kun, saafremt det omhandlede produkt er en "blanding" i artikel 30, stk . 3' s forstand, at det skal afgoeres, om blandingerne henhoerende under toldtariffens kapitler 2, 10 og 11 er de eneste blandinger, som artiklen omfatter .
9 . I forbindelse med besvarelsen af dette spoergsmaal, altsaa om det omhandlede produkt er en "blanding" i artikel 30, stk . 3' s forstand, har Kommissionen fremfoert to argumenter . Det ene gaar paa den almindelige betydning af ordet "blanding" i Den Faelles Toldtarif, det andet vedroerer de saerlige maalsaetninger for de monetaere udligningsbeloeb .
Jeg begynder med det foerste argument . Kommissionen tager udgangspunkt i, at begrebet hverken er defineret i forordning nr . 1371/81 eller i de almindelige tariferingsbestemmelser vedroerende nomenklaturen i Den Faelles Toldtarif . Kommissionen henviser imidlertid til de naevnte almindelige bestemmelsers pkt . A 2 b ) ( jfr . afsnit 7 i mit forslag til afgoerelse ) om, at "naar et bestemt materiale naevnes i en positionstekst, henhoerer materialet under positionen saavel i ren tilstand som blandet med eller i forbindelse med andre materialer ". Ifoelge Kommissionen henviser bestemmelsen til almindelig sprogbrug, hvorefter en blanding er ethvert homogent produkt fremstillet paa basis af forskellige bestanddele . Kommissionen udleder heraf, at et produkt fremstillet af hvedemel og hvedeklid er en blanding : Det er kun af ringe betydning, om det klid, der er blandet i hvedemelet, stammer fra det samme lager eller er udskilt af mel fra samme parti korn; melet og kliddet udgoer to forskellige stoffer, der udgoer en homogen blanding, der kan sammenlignes med mel .
Kommissionen henviser med sit andet argument generelt til, at forordning nr . 1371/81 tager udgangspunkt i det princip, at de monetaere udligningsbeloeb, som skal udbetales, ikke altid svarer til den told, der skal svares ifoelge toldtariffens positioner . I modsat fald ville artikel 30, stk . 3, ikke give mening, eftersom Den Faelles Toldtarif indeholder de praecise tariferingsregler med henblik paa at fastsaette den told og de afgifter, der skal svares af blandinger . Endvidere begrunder Kommissionen forskellene mellem reglerne om told og reglerne om monetaere udligningsbeloeb med to forhold, naermere bestemt at de monetaere udligningsbeloeb foerst og fremmest er et middel til at styre samhandelen inden for Faellesskabet, mens reglerne om told og afgifter paa landbrugsomraadet skal beskytte Faellesskabets marked i forhold til omverdenen og hviler delvis paa internationale aftaler, samt at told og afgifter paa landbrugsomraadet alene opkraeves, mens de monetaere udligningsbeloeb ogsaa kan ydes, dvs . at de ikke kun er negative, men ogsaa positive . Kommissionen fremfoerer derefter aarsagerne til, at der er fastsat strengere betingelser for monetaere udligningsbeloeb end for told og afgifter . De strengere betingelser skal navnlig goere det vanskeligere ved hjaelp af en blanding at fremstille produkter med henblik paa udfoersel til en anden medlemsstat, som ikke opfylder et markedsbehov, hvorved der opkraeves hoeje monetaere udligningsbeloeb, og derefter paa anden medlemsstats omraade at udskille produkternes bestanddele, der genindfoeres som bestanddele af ringe vaerdi mod betaling af lave monetaere udligningsbeloeb . Kommissionen tilfoejer dog, at der ikke er noget holdepunkt for, at sagsoegeren har beskaeftiget sig med saadanne saakaldte "karruselforretninger", men at det alene er risikoen for denne type forretninger, der begrunder artikel 30, stk . 3, og den fortolkning heraf, som Kommissionen forfaegter .
10 . For saa vidt angaar betydningen af begrebet "blanding" i artikel 30, stk . 3, tager sagsoegeren udgangspunkt i Domstolens dom af 1 . juli 1982 i sag 145/81, Wuensche ( Sml . s . 2493 ). Sagen vedroerte eksportrestitutioner for foderblandinger . Domstolen lagde i praemis 10 de forklarende bemaerkninger i punkt 2 A til kapitel 11 i Den Faelles Toldtarif til grund for dens afgoerelse ( jfr . afsnit 5 i mit forslag til afgoerelse ). Bestemmelsen henfoerer moelleriprodukter af korn enten under toldtariffens kapitel 11 eller 23 . Domstolen kom til foelgende resultater :
"Det foelger heraf, at der ikke skal tages hensyn til den anvendte fremstillingsmaade ved tariferingen af de omhandlede varer . Disse skal foelgelig tariferes direkte under den saerlige position, hvis kriterier de opfylder" ( praemis 11 ).
"Det bemaerkes herved, at ifoelge retspraksis er det afgoerende kriterium ved toldtarifering af varer normalt disses karakteristika og objektive egenskaber som beskrevet i den enkelte position i Den faelles Toldtarif og de supplerende bestemmelser til dennes afsnit og kapitler" ( praemis 12 ).
Sagsoegeren udleder af denne dom med hensyn til blandinger, der indeholder korn eller produkter fremstillet af korn ( mel ), at fremstillingsmaaden ikke kan anvendes som kriterium, men at alene blandingens karakteristika og objektive egenskaber paa fortoldningstidspunktet kan anvendes .
Endvidere henviser sagsoegeren til, at det omhandlede produkt ikke blot, som Kommissionen har anfoert, kan "sammenlignes" med mel, men rent faktisk er det, uanset at det i naervaerende sag er fremstillet ved at blande hvedemel med hvedeklid . Til stoette for sit synspunkt har sagsoegeren gjort gaeldende, at hvedeklid er en form for hvedemel, og at den eneste forskel mellem hvedeklid og hvedemel i dette tilfaelde er indholdet af stivelse og aske . Med andre ord er hvedeklid og hvedemel et sammenhaengende hele, indenfor hvilket det eneste mulige objektive afgraensningskriterium er en kombination af graensevaerdierne for aske - og stivelsesindhold . Dvs . det afgraensningskriterium, der faktisk anvendes i pkt . 2 i kapitel 11 i Den Faelles Toldtarif, jfr . mit forslags afsnit 5 . Det foelger heraf, at hvis man i Den Faelles Toldtarifs forstand blander hvedemel med hvedeklid, ophoerer kliddet med at vaere klid, naar faerdigvarens stivelsesindhold overstiger en vaegtprocent paa 45, og askeindholdet ikke overstiger en vaegtprocent paa 2,5 . Det modsatte kan ligesaa vel vaere rigtigt : Hvis en af de to betingelser ikke var opfyldt, eller hvis de begge ikke var det, ville faerdigvaren blive anset for at vaere "klid", og det deri anvendte "mel" ville forsvinde . Under retsmoedet har Kommissionens sagkyndige bekraeftet det af sagsoegeren anfoerte .
Sagsoegeren har endvidere ogsaa anfoert, at der ikke er grund til at antage, at Domstolens definition af "blandinger" for saa vidt angaar eksportrestitutioner ikke gaelder tilsvarende for monetaere udligningsbeloeb . Artikel 30, stk . 3, indeholder nemlig ikke en anden udtrykkelig definition af begrebet "blanding ". Den omstaendighed, at den samme form for hvedemel ( med et askeindhold som her paa 1,6 vaegtprocent ) kan fremstilles paa to maader, taler for dette synspunkt .
Den foerste maade at fremstille dette hvedemel paa bestaar i en raekke formalingsprocesser af hele kerner . I det tilfaelde er der ikke tale om at "blande" eller en "blanding ". Den anden fremstillingsmaade - som her er anvendt - bestaar af to forarbejdningsprocesser : Foerst fremstilles hvedemel med et askeindhold paa under 0,6 vaegtprocent og hvedeklid med et stivelsesindhold paa under 28 vaegtprocent, som udvindes henholdsvis af kernerne og skallerne af korn, som udskilles ved sigtning . Efterfoelgende blandes hvedemel og klid . Da de noedvendige maengder raavarer og omkostningerne herved er ens ved begge fremstillingsmaader, er det alene et spoergsmaal om smag, hvilken fremstillingsmaade der vaelges . Dog kan det ifoelge sagsoegeren - skoent det "i sagens natur" er dyrere at foretage to fremstillingsprocesser - alligevel ud fra et driftsmaessigt synspunkt begrundes, at fremstillingen sker ved to processer, fordi de to overgangsprodukter, som fremstilles under den foerste fase, er meget efterspurgte produkter, mens faerdigvaren kun er efterspurgt i ringe omfang . For det undtagelsestilfaelde at den her omhandlede faerdigvare efterspoerges, er det ikke umagen vaerd at aendre den anvendte fremstillingsteknik, derimod er det meget enklere at blande de to staerkt efterspurgte produkter, som af samme aarsag fremstilles loebende . Ifoelge sagsoegeren kan man ikke laegge til grund, at en producent, der foelger saadanne betragtninger med hensyn til driften af hans virksomhed, "beriger sig" paa ulovlig vis . Som jeg forstaar sagsoegerens argument, kan den anvendte og valgte fremstillingsmaade ikke have nogen indvirkning paa anvendelsen af Den Faelles Toldtarifs nomenklatur eller bestemmelserne om monetaere udligningsbeloeb, da metoden anvendes alene ud fra synspunkter vedroerende virksomhedernes drift .
Stillingtagen
11 . Efter at jeg nu i vidt omfang har gennemgaaet parternes argumenter, kan jeg relativt kortfattet formulere min egen stillingtagen . Jeg vil indledningsvis goere opmaerksom paa, at jeg har forstaaelse for begge parters synspunkter, og jeg vil understrege, at det ikke er uden toeven, jeg naar frem til et endeligt resultat . For at klargoere mit synspunkt vil jeg foreslaa to mulige argumentationer .
Den argumentation, som foerer til at laegge sagsoegerens synspunkt til grund, er foelgende . Det fremgaar klart af Domstolens praksis, at fortolkningen af Den Faelles Toldtarif og de deri indeholdte positioner "i mangel af udtrykkelig modstaaende bestemmelse" principielt finder anvendelse paa markedsordningerne, herunder ordningen om monetaere udligningsbeloeb ( Domstolen har udtrykkeligt udtalt dette i dom af 14 . juli 1978 i sag 5/78, Milchfutter, Sml . s . 1597, praemis 12 ). Det fremgaar endvidere af Domstolens faste praksis, at naar produkter skal tariferes under Den Faelles Toldtarifs positioner, laegges der afgoerende vaegt paa objektive kriterier, der kan efterproeves paa grundlag af de ydre kendetegn, dvs . at der principielt ikke laegges vaegt paa fremstillings - eller forarbejdningsmetoderne, men derimod produkternes sammensaetning eller anvendelse ( jfr . bl.a . sag 38/76, Luma, Sml . 1976, s . 2027, praemis 7, 1 . afsnit og den af sagsoegeren paaberaabte Wuensche-sag, jfr . mit forslags afsnit 10 ). Dette synspunkt er saa meget mere tungtvejende i denne sag, hvor det drejer sig om et produkt, der 1 ) befinder sig i en glidende overgang fra at vaere klid ( meget groft ) til at vaere hvedemel ( meget fint ), der 2 ) kan fremstilles paa to forskellige maader, nemlig enten paa en maade, der ikke indebaerer en reel blanding, dvs . ved hjaelp af en raekke formalingsprocesser af hele hvedekorn eller paa en maade, der faktisk omfatter en blanding, dvs . ved en saerskilt formaling af kernerne og skallerne til henholdsvis fint mel og klid efterfulgt af en blanding for at opnaa et mere groft mel, hvorefter 3 ) det f.eks . ved toldbehandlingen ikke laengere kan fastslaas, hvordan produktet er fremstillet .
Hvis det drejer sig om et produkt, der i henhold til pkt . 2 A i Den Faelles Toldtarifs kapitel 11 utvivlsomt er hvedemel og altsaa ikke en blanding, men som Kommissionen oensker at definere paa en anden maade under hensyn til maalsaetningerne for de monetaere udligningsbeloeb, dvs . som en "blanding" af hvedemel og klid, boer den goere det klart . Artikel 30, stk . 3, i forordning nr . 1371/81 er ganske vist en specialbestemmelse for "blandinger", men den definerer ikke begrebet paa en maade, der adskiller sig fra Den Faelles Toldtarif . Hvedemel som defineret i toldtariffen vedbliver derfor med at vaere hvedemel, selv i relation til monetaere udligningsbeloeb, og det er ikke en blanding i henhold til artikel 30, stk . 3 . Denne artikel omhandler kun blandinger, som objektivt kan genkendes som to forskellige former for korn eller andre varer fremstillet heraf, dvs . blandinger hvis sammensaetning ikke er homogen, og hvis fremstillingsmaade kan fastslaas ( ved hjaelp af visse tekniske processer ).
Den modsatte argumentation, som foerer til at laegge Kommissionens synspunkt til grund, er foelgende . Artikel 30 i forordning nr . 1371/81 fastsaetter i forhold til Den faelles Toldtarif visse specialregler, der finder anvendelse paa monetaere udligningsbeloeb . Saaledes hedder det i stk . 1 og 2, at visse supplerende bestemmelser finder anvendelse med de fornoedne aendringer paa monetaere udligningsbeloeb, som henholdsvis skal opkraeves ved indfoersel af et produkt fra et tredjeland og ved udfoersel til et tredjeland eller ved ind - og udfoersel inden for Faellesskabet . Naermere bestemt fastsaetter artikel 30, stk . 2, at ( bl.a .) den supplerende bestemmelse 3 til kapitel 11 med de fornoedne aendringer finder anvendelse ved opkraevning af monetaere udligningsbeloeb . Den supplerende bestemmelse 3 omhandler blandinger henhoerende under kapitel 11 i Den Faelles Toldtarif og indeholder en ordning, der svarer til den i artikel 30, stk . 3, indeholdte . Sidstnaevnte bestemmelse er en saerlig regel, der vedroerer ydelsen af monetaere udligningsbeloeb for blandinger henhoerende under kapitlerne 2, 10 og 11 i Den Faelles Toldtarif . Det er klart, at begrebet blanding i artikel 30, stk . 3, har samme betydning som begrebet blanding i den supplerende bestemmelse 3 til kapitel 11 i Den Faelles Toldtarif, hvortil artikel 30, stk . 2, udtrykkeligt henviser . Da denne bestemmelse ikke indeholder en definition, maa man for at fastslaa betydningen af det i bestemmelsen omhandlede begreb "blanding", hvilket ogsaa gaelder for de oevrige bestemmelser ( almindelige som supplerende ), tage udgangspunkt i Den Faelles Toldtarifs almindelige bestemmelsers pkt . A 2 b ) og punkt A 3 b ). Det foelger heraf, at begrebet er vidt, og man forstaar derved, saavel et materiale der er "blandet med eller i forbindelse med andre materialer", som materialer "bestaaende af forskellige materialer eller forskellige bestanddele ". Den Faelles Toldtarif betragter hvedemel og hvedeklid - uanset at de udgoer et sammenhaengende hele - som to forskellige produkter, hvorfor en sammensaetning af disse produkter udgoer en blanding .
12 . At tilslutte sig Kommissionens argumentation giver anledning til et problem, for saa vidt som den er stoettet paa definitionen af begrebet "blanding" i Den Faelles Toldtarif, som i sig selv ikke er problemfri : Hverken de almindelige bestemmelsers pkt . A 2 b ) eller pkt . A 3 b ) definerer nemlig begrebet "blandinger ". Bestemmelserne skal derimod lette produkternes tarifering . De definerer kun indirekte begrebet blanding . Kunne man ikke forvente, at Kommissionen som retsfastsaettende myndighed havde indsat en klar bestemmelse i forordning nr . 1371/81? Det gaelder navnlig med hensyn til produkter som det her omhandlede, der kan fremstilles paa to forskellige maader, hvoraf den ene - den af sagsoegeren anvendte - er en blanding, mens den anden fremstillingsmaade ikke er det, og naar det endvidere efterfoelgende er noedvendigt at laegge producentens angivelser til grund, naar den anvendte fremstillingsmaade skal fastslaas .
Under alle omstaendigheder maa man erkende, at begrebet "blanding", som artikel 30, stk . 3, henviser til, ikke er forskelligt fra det i Den Faelles Toldtarif anvendte begreb, bl.a . ( men ikke kun ) i den supplerende bestemmelse 3 til kapitel 11 ( hvortil artikel 30, stk . 2, henviser ) og som det, omend indirekte, er beskrevet i bred betydning i de almindelige bestemmelser i form af materialer blandet med eller i forbindelse med andre materialer, eller som produkter bestaaende af forskellige materialer eller forskellige bestanddele . Jeg mener, at klid og mel, selv om de udgoer et samlet hele i forhold til hinanden, ud fra et sammensaetnings - og anvendelsessynspunkt udgoer to forskellige stoffer, der bliver til en blanding, hvis de blandes eller paa anden maade saettes i forbindelse med hinanden .
De naevnte almindelige bestemmelser finder ganske vist kun anvendelse med hensyn til varernes tarifering, for saa vidt bestemmelserne ikke strider mod positionsteksterne og de hertil knyttede bestemmelser . Jeg er dog af den mening, at selv om Den Faelles Toldtarifs pkt . 2 A til kapitel 11 faktisk giver et endeligt svar paa, om det omhandlede produkt skal tariferes i underpos . 11.01 . A, giver den ikke svar paa, om produktet er en "blanding" eller ej ( jfr . ogsaa mit forslags afsnit 13 ). Vedroerende dette sidste spoergsmaal kan man ( og boer man ) derfor laegge Toldtariffens almindelige tariferingsbestemmelser til grund .
Disse kendsgerninger tilbageviser et vigtigt argument, som sagsoegeren har fremfoert til stoette for sit anbringende om, at i mangel af en modstaaende udtrykkelig definition af blandinger i artikel 30, stk . 3, i forordning nr . 1371/81, anvendes bestemmelserne i Den Faelles Toldtarif med de fornoedne aendringer paa monetaere udligningsbeloeb, eller maaske klarere udtrykt : Anbringendet er som saadan rigtigt nok, men da Den Faelles Toldtarifs almindelige bestemmelser indeholder en definition ( omend indirekte ) af begrebet "blanding", foerer anbringendet til, at denne definition slet og ret anvendes, men ikke paa den af sagsoegeren oenskede maade . Herefter staar sagsoegerens andet argument tilbage, der stoettes paa, at der er to forskellige fremstillingsmaader, hvoraf kun den ene bestaar af at blande . Da det er fastslaaet, at sagsoegeren faktisk har anvendt den foerste metode, har dette argument kun en teoretisk betydning for naervaerende sag ( 7 ). Derfor vil mit forslag til Domstolen kun vedroere den form for blanding, som er anvendt i sagen, dvs . en blanding fremstillet ved at blande forskellige stoffer . Jeg vil dog gerne tilfoeje, at den brede definition i Toldtariffen synes at omfatte begge fremstillingsmaader . Ud fra et retssikkerhedssynspunkt ville det dog vaere rimeligt, om Kommissionen fastslog dette ved en klar regel herom .
Derfor vil jeg sluttelig foreslaa Domstolen, at den laegger den anden af de naevnte argumentationer til grund . Jeg foreslaar dette, idet jeg navnlig er bekendt med, hvilket ogsaa fremgaar af, at den forelaeggende ret har trukket sit andet praejudicielle spoergsmaal tilbage, at sagsoegte har tilbagekaldt sin afgoerelse om tilbagesoegning af fejlagtigt udbetalte monetaere udligningsbeloeb ( jfr . retsmoederapportens afsnit 11 ). I betragtning af sagsoegerens gode tro, det forhold at sagsoegte laenge toevede og skiftede holdning med hensyn til, hvorledes reglerne om de monetaere udligningsbeloeb skulle anvendes, samt de fortolkningsvanskeligheder artikel 30, stk . 3, i forordning nr . 1371/81 giver anledning til, ville besvarelsen af dette spoergsmaal for oevrigt ikke have givet mig store vanskeligheder .
13 . Da jeg er kommet til det resultat, at det af sagsoegeren fremstillede produkt er en "blanding" i artikel 30, stk . 3' s forstand, uanset at det samtidig er hvedemel henhoerende under pos . 11.01 A i Den Faelles Toldtarif, vil jeg dog alligevel kort beskaeftige mig med det andet underspoergsmaal, dvs . om blandinger, hvoraf visse bestanddele henhoerer under andre kapitler i Den Faelles Toldtarif end kapitlerne 2, 10 og/eller 11, ogsaa er omfattet afbegrebet "blanding" i henhold til artikel 30, stk . 3 . Med hensyn til dette spoergsmaal tilslutter jeg mig parternes opfattelse . Ordlyden i artikel 30, stk . 3, mener jeg klart, boer opfattes som udtoemmende . Men indebaerer det, at det af sagsoegeren i hovedsagen fremstillede produkt alligevel falder uden for den naevnte bestemmelses anvendelsesomraade under henvisning til, at det er en "blanding" af hvedemel ( pos . 11.01 A ) og hvedeklid ( pos . 23.01 A II )? Jeg kan heller ikke for saa vidt angaar dette spoergsmaal dele sagsoegerens opfattelse . Jeg bygger min opfattelse paa de almindelige bestemmelsers pkt . A 2 b ) og pkt . A 3 b ), i Den Faelles Toldtarif . Bestemmelserne har til formaal at lette tariferingen under en enkelt position af blandede produkter, som er blandet med eller i forbindelse med andre materialer, eller blandinger og sammensatte varer, bestaaende af forskellige materialer eller forskellige bestanddele . Det foelger heraf, at der ikke er noget modstridende ved, at et produkt, som er en blanding, tariferes under en position . Med andre ord, selv om det er et produkt, som henhoerer under pos . 11.01 A, er hvedemel blandet med hvedeklid ikke desto mindre en blanding i den i Den Faelles Toldtarif og i artikel 30, stk . 3, i forordning nr . 1371/81 forudsatte betydning . Eller sagt paa en anden maade : Det er ikke til hinder for tariferingen af et produkt i en position, at produktet er en blanding .
Sammenfatning
14 . Under henvisning til mine netop fremfoerte betragtninger foreslaar jeg Domstolen at besvare den forelaeggende rets spoergsmaal saaledes :
"Hvis man ved at blande hvedemel henhoerende under Den Faelles Toldtarifs pos . 11.01 A og hvedeklid henhoerende under Den Faelles Toldtarifs pos . 23.02 A II opnaar et produkt, som ifoelge bestemmelserne 2 A og B til Den Faelles Toldtarifs kapitel 11 anses for hvedemel, kan dette produkt alligevel stadig vaere en 'blanding' i den i artikel 30, stk . 3, i forordning ( EOEF ) nr . 1371/81 forudsatte betydning, navnlig en blanding, som henhoerer under Den Faelles Toldtarifs kapitel 11, dvs . et af de kapitler, der er udtoemmende opregnet i denne artikel ."
(*) Originalsprog : nederlandsk .
( 1 ) Jfr . artikel 1, stk . 2, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 974/71 af 12 . maj 1971 om visse konjunkturpolitiske foranstaltninger, der skal traeffes inden for landbrugssektoren som foelge af den midlertidige udvidelse af graenserne for kursudsving i visse medlemsstaters valutaer ( EFT 1971 I, s . 231 ).
( 2 ) Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3618/86 af 24 . november 1986 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 3331/85 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 950/68 om Den Faelles Toldtarif ( EFT L 345 af 8.12.1986, s . 1, navnlig s . 60 og 61 ).
( 3 ) De tilsvarende regler for moelleriprodukter af rugmel, bygmel, havremel, majsmel, rismel og andre varer er ikke relevante for naervaerende sag .
( 4 ) Bogstavet "A" henviser til, at det i naervaerende sag drejer sig om produkter fremstillet af hvede; jfr . foregaaende note .
( 5 ) "3 . I de tilfaelde, hvor henfoersel under to eller flere positioner kan komme paa tale, gaelder foelgende :
...
b ) Skoennes den foran under a ) naevnte regel ikke tilstraekkelig vejledende ved tariferingen af blandinger og sammensatte varer, bestaaende af forskellige materialer eller forskellige bestanddele samt varer i saet, tariferes de paagaeldende varer, som om de bestod af det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for saa vidt udoevelsen af et skoen herover forekommer mulig ".
( 6 ) Den almindelige bestemmelse 1 har foelgende ordlyd : "Overskrifter til afsnit, kapitler og underkapitler tjener alene til orientering; tariferingen skal ske med hjemmel i positionsteksterne og de til afsnit og kapitler knyttede bestemmelser samt, for saa vidt det ikke strider mod de naevnte tekster og bestemmelser, efter de nedenstaaende regler ."
( 7 ) Det bemaerkes, at Kommissionen ikke i egentlig forstand har taget stilling til dette argument . I sit indlaeg har den ganske vist henvist til de to former for at blande ( jfr . mit forslags afsnit 9 ): det drejer sig imidlertid i begge tilfaelde om saerskilte produkter, man har blandet ( enten oplagret mel og klid eller mel og klid, der stammer fra samme parti korn ), og ikke om et produkt, der er fremstillet ved en enkelt formalingsproces ( som beskrevet i mit forslags afsnit 10 ).