61982CJ0223_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 23 . august 1982, har Hilde de Bruyn, der paa davaerende tidspunkt var tjenestemand paa proeve ved Europa-Parlamentet, anlagt sag med paastand om, at udtalelsen ved proevetidens udloeb vedroerende hende og den som foelge af naevnte udtalelse trufne afgoerelse om at afskedige hende, annulleres, samt om, at det fastslaas, at sagsoegeren foelgelig har ret til loen og andre vederlag fra det tidspunkt, da hun blev afskediget, dvs . den 28 . februar 1981 ; endelig har sagsoegeren nedlagt paastand om erstatning for ikke-oekonomisk skade .
2 Efter den generelle udvaelgesesproeve PE/58/LA med henblik paa ansaettelse af nederlandsksprogede oversaettere i generaldirektorat I, Parlamentets bureau og almindelige anliggender, blev Hilde de Bruyn ved afgoerelse af 30 . marts 1981 fra Europa-Parlamentets generalsekretaer ansat som tjenestemand paa proeve i loenklasse LA 7 med virkning fra den 1 . marts 1981 . I henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 34, stk . 1, skulle hun udstaa en proevetid paa ni maaneder, altsaa i perioden 1 . marts_30 . november 1981 .
3 Udtalelsen ved proevetidens udloeb, som var dateret den 28 . oktober 1981, og som var negativ, blev tilstillet sagsoegeren, som underskrev den den 4 . november 1981, idet hun henviste til, at hun ville fremkomme med sine bemaerkninger . I naevnte bemaerkninger af 11 . december 1981 afviste sagsoegeren den kritik, der var rettet mod hende, og anmodede om, at hendes proevetid blev forlaenget som foelge af hendes fravaer paa grund af sygdom ( sygeorlov ), som havde bevirket, at hun ikke fuldt ud havde kunnet dokumentere sine faglige kvalifikationer .
4 Ved anbefalet skrivelse af 9 . februar 1982 meddelte Parlamentets generalsekretaer sagsoegeren, at han som foelge af den negative udtalelse ved proevetidens udloeb, som indstillede sagsoegeren til afskedigelse, havde truffet afgoerelse om at afskedige hende med virkning fra den 28 . februar 1982 .
5 Sagsoegeren indgav en klage over udtalelsen og den som foelge deraf stedfundne afskedigelse ; klagen blev naermere uddybet ved skrivelse af 26 . maj 1982 .
6 Ved skrivelse af 16 . juli 1982 afviste Parlamentets generalsekretaer klagen .
7 I udtalelsen ved proevetidens udloeb fik sagsoegeren karakteren »utilstraekkelig« paa foelgende syv punkter : a ) kundskaber, der er noedvendige i den paagaeldende stilling, b ) forstaaelse og tilpasningsevne, c ) initiativ, d ) organisationsevne, e ) ansvarsbevidsthed, f ) arbejdets kvalitet samt g ) praecision . Vurderingen var yderligere uddybet i en skrivelse, der var udarbejdet af chefen for den nederlandske oversaettelsesafdeling, Van Mulders, og sprogkonsulent Haarsma og sprogrevisor van Heel, som begge erklaerede sig enige i bedoemmelsen . Skrivelsen indeholdt foelgende afsnit :
»Vores kritik af Hilde de Bruyn kan sammenfattes som foelger :
, manglende indsigt og almen dannelse, hvilket har foert til en ukorrekt forstaaelse af teksterne ;
, skoedesloes og tankeloes adfaerd : ved flere lejligheder har hendes fadaeser naermest oedelagt den gode rytme i arbejdsgangen inden for tjenesten ;
, manglende initiativ og interesse for arbejdet : hun har hverken opnaaet en tilstraekkelig forstaaelse af, hvorledes institutionerne arbejder, eller af de mest elementaere begreber og vendinger ; desuden arbejder hun langsomt ;
, manglende regelmaessighed og praecision ;
, manglende ordenssans« .
8 Udtalelsen, der var dateret den 28 . oktober 1981, blev underskrevet af generaldirektoer Palmer .
9 Sagsoegeren har paa flere punkter gjort indsigelse mod udtalelsen : den blev udarbejdet for tidligt, nemlig den 21 . september 1981, altsaa mere end to maaneder foer proevetidens udloeb ; det var fejlagtigt angivet, at sagsoegeren havde gennemfoert to aars hoejere uddannelse, mens hun i virkeligheden havde studeret i fire aar ; begrundelsen med hensyn til de forskellige punkter, hvor sagsoegeren havde faaet karakteren »utilstraekkelig«, angav ikke fyldestgoerende sagsoegerens forsoemmelser ; udtalelsen var selvmodsigende, idet karakteren i afsnittet »indsats« var »acceptabel« med hensyn til hurtigheden ved udfoerelsen af arbejdet, mens sagsoegeren i den forklarende skrivelse blev kritiseret
for at vaere »langsom ved udfoerelsen af arbejdet« ; sprogrevisor Kroon var ikke blevet hoert, og udtalelsen var ikke underskrevet af den kompetente direktoer .
10 Sagsoegeren har desuden anfoert, at sagsoegte har tilsidesat sin bistandspligt og den berettigede forventning, som sagsoegeren kunne stille til administrationen . I hele proevetiden modtog sagsoegeren hverken skriftligt eller mundtligt nogen meddelelse, som kunne give hende anledning til at tro, at der var naerliggende fare for, at der ville blive truffet afgoerelse om at afskedige hende .
11 Endelig har sagsoegeren gjort gaeldende, at sagsoegte har truffet afgoerelse om at afskedige hende for at kunne ansaette en anden bestemt oversaetter som tjenestemand, og at sagsoegte derved har begaaet magtfordrejning .
12 Det er oplyst, at udtalelsen bestaar af to dele, hvoraf den foerste, der indeholder oplysninger, som ikke vedroerer proevetidens forloeb, blev udfyldt af direktoratet for personale den 21 . september 1981 . Heri findes fejlen vedroerende varigheden af sagsoegerens hoejere uddannelse . Selv om naevnte del af udtalelsen indeholder en fejl, findes fejlen ikke at have haft afgoerende betydning for den vurdering af sagsoegerens kvalifikationer, der er den vaesentligste del af udtalelsen .
13 Den vaesentligste del af udtalelsen blev udarbejdet i slutningen af oktober 1981 og er dateret den 28 . oktober .
14 De to anbringender med hensyn til datoen for udarbejdelsen af udtalelsen og fejlen med hensyn til varigheden af sagsoegerens hoejere uddannelse maa foelgelig forkastes .
15 For saa vidt angaar spoergsmaalet om udtalelsens begrundelse, er det rigtigt, at alene en skrivelse uddyber syv punkter, hvor sagsoegeren fik karakteren »utilstraekkelig«, men skrivelsen giver en noejagtig bedoemmelse af sagsoegerens kvalifikationer og er en fyldestgoerende begrundelse, der ikke kan anses for utilstraekkelig .
16 Sagsoegte har ikke bestridt, at der kan vaere modstrid mellem karakteren »acceptabel« med hensyn til hurtigheden ved udfoerelsen af arbejdet og bemaerkningen om, at sagsoegeren var »langsom ved udfoerelsen af arbejdet« . Imidlertid vedroerer sidstnaevnte bemaerkning tilsyneladende snarere sagsoegerens adfaerd, og navnlig hendes manglende interesse for arbejdet, end hendes evne til at udfoere arbejdet med den oenskede hurtighed . Selv om denne kritik blev afvist, er der dog under alle omstaendigheder andre tilstraekkeligt noejagtige klagepunkter, der kan berettige til hendes afskedigelse .
17 For saa vidt angaar anbringendet om, at sprogrevisor Kroon ikke er blevet hoert, skal blot bemaerkes, at det ikke var obligatorisk at foretage en systematisk hoering af alle sprogrevisorerne, og at det tilkom kontorchefen at bedoemme hvilke personer, der bedst kunne vurdere sagsoegerens arbejdsindsats i proevetiden .
18 Med hensyn til sagsoegerens anbringende om, at van Mulders ikke kan underskrive udtalelsen, indeholder Parlamentets interne ordning efter det oplyste intet om, hvilken tjenestemand der skal udarbejde udtalelsen . Det er tilsyneladende fast praksis ved Parlamentet, at udtalelsen udarbejdes af direktoeren for den paagaeldende tjenestegren . Paa davaerende tidspunkt var der ikke nogen direktoer for oversaettelsestjenesten ved Parlamentet, og foelgelig blev udtalelsen udarbejdet af chefen for den afdeling, som sagsoegeren hoerte under . Udtalelsen blev underskrevet af generaldirektoeren og indstillede sagsoegeren til afskedigelse . Anbringendet maa derfor forkastes .
19 Med hensyn til sagsoegerens anbringender vedroerende sagsoegtes bistandspligt og den paastaaede tilsidesaettelse af sagsoegerens berettigede forventning fremgaar det af sagen, at sagsoegeren den 2 . juni 1981 blev underrettet om, at hendes arbejde lod noget tilbage at oenske, og senere, nemlig den 7 . september 1981, at hendes arbejdsindsats var utilfredsstillende, og at udtalelsen ved proevetidens udloeb derfor kunne blive negativ med afskedigelse til foelge . Det kan foelgelig ikke godtages, at institutionen i den henseende har udvist nogen forsoemmelse .
20 Foer saa vidt angaar anbringendet om, at sagsoegte har begaaet magtfordrejning, har sagsoegeren intet som helst fremfoert til stoette for anbringendet . Den
omtalte person blev udnaevnt til tjenestemand den 5 . oktober 1981, altsaa mere end fire maaneder foer sagsoegeren blev afskediget, og i en anden stilling .
21 Af ovennaevnte grunde maa de forskellige anbringender, sagsoegeren har fremfoert, forkastes, hvorfor sagsoegte vil vaere at frifinde .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
22 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne dog selv de udgifter, de har afholdt i sager anlagt af de ansatte ved Faellesskaberne .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( foerste afdeling )
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Hver part baerer sine omkostninger .