61997CC0425_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 Udgoer nationale bestemmelser om forbud mod anvendelse af vaekstfremmere paa fedekvaeg tekniske forskrifter, som ifoelge artikel 8 i direktiv 83/189/EOEF (1), som aendret ved direktiv 88/182/EOEF (2), (herefter »direktivet«) skal meddeles til Kommissionen forud for deres udstedelse? Dette er indholdet af det praejudicielle spoergsmaal, som Gerechtshof, Hertogenbosch, har forelagt Domstolen i tre straffesager anlagt mod landbrugere, som staar anklaget for at have overtraadt dette forbud.
Sagens faktiske og processuelle baggrund
2 Albers, van den Berkmortel og Nuchelmans, der er kvaegopdraettere i Nederlandene (herefter »de tiltalte i hovedsagen«), blev paa grundlag af en kontrol foretaget af AID (kontroltjenesten), som paaviste tilstedevaerelsen af forbudte restkoncentrationer (3) i urin fra kvaeg, som tilhoerte dem, idoemt boedestraffe for at have overtraadt bestemmelser i Verordening stoffen met sympathico mimetische werking (PVV) fra 1991 (bekendtgoerelse om stoffer med sympatomimetisk virkning, herefter »den nationale bekendtgoerelse«).
3 De tiltalte i hovedsagen har under appelsagen for Gerechtshof, Hertogenbosch, gjort gaeldende, at den nationale bekendtgoerelse er en teknisk forskrift i faellesskabsrettens forstand, og saaledes burde have vaeret meddelt til Kommissionen. Da dette ikke er sket, og i overensstemmelse med Domstolens dom af 30. april 1996 i sagen CIA Security International (4), kan bekendtgoerelsen ikke finde anvendelse paa dem.
4 Da Gerechtshof, Hertogenbosch, var i tvivl om, hvorvidt den fremfoerte retlige argumentation var relevant, har den forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»Indeholder den nederlandske bekendtgoerelse af 1991 om stoffer med sympatomimetisk virkning, naermere bestemt denne bekendtgoerelses artikel 3, stk. 1, tekniske forskrifter, der ifoelge artikel 8 i direktiv 83/189/EOEF, saaledes som dette direktiv var affattet paa tidspunktet for bekendtgoerelsens ikrafttraeden, forud skulle anmeldes til Kommissionen?«
Den relevante nederlandske lovgivning
5 I den nationale bekendtgoerelses artikel 1 defineres stoffer med sympatomimetisk virkning som »... stoffer, som fremmer en beta-agoniserende eller anden slags vaekst, bortset fra stoffer med hormonal virkning, jf. 'Verordening verbod toediening bepaalde stoffen met hormonale werking' (PVV) af 1987 [bekendtgoerelse om forbud mod indgift af stoffer med hormonal virkning]« (5).
6 Det bestemmes i bekendtgoerelsens artikel 2: »Det er forbudt i fedekvaeg, som er mere end fjorten uger gammelt, at indgive veterinaermedicinske praeparater med sympatomimetisk virkning, som indeholder clenbuterol, eller at give tilladelse til indgivelse af disse praeparater i det naevnte fedekvaeg.«
7 Det bestemmes i bekendtgoerelsens artikel 3, stk. 1: »Det er forbudt at holde eller opstalde, koebe eller saelge fedekvaeg, som i strid med artikel 2 er blevet indgivet de heri omhandlede stoffer med sympatomimetisk virkning.«
De relevante bestemmelser i direktivet
8 Direktivet har til formaal at fjerne enhver teknisk hindring for samhandelen mellem medlemsstaterne som skyldes forskelle i de nationale lovgivninger (6). Med henblik paa at opfylde dette formaal opstilles der i direktivet en procedure, som paalaegger medlemsstaterne at meddele tekniske standarder og forskrifter, inden de udstedes (7).
9 Ved udtrykket »teknisk forskrift«, som er defineret i direktivets artikel 1, nr. 5, forstaas: »tekniske specifikationer, herunder de administrative bestemmelser, der gaelder herfor, som retligt eller faktisk skal overholdes, for at et produkt kan markedsfoeres eller anvendes i en medlemsstat eller i en vaesentlig del af denne stat, bortset fra de specifikationer, som de lokale myndigheder fastsaetter«.
10 Ved »tekniske specifikationer« forstaas ifoelge artikel 1, nr. 1, »en specifikation, der indeholdes i et dokument, som fastlaegger karakteristika for et produkt, som f.eks. kvalitet, brugsegenskaber, sikkerhed, dimensioner, herunder terminologiske forskrifter for varen, symboler, proevning og proevningsmetoder, emballering, maerkning eller etikettering samt fremstillingsmetoder og -processer for landbrugsvarer efter [EF-]traktatens artikel 38, stk. 1 (8), for produkter til konsum og foder samt for laegemidler som defineret i artikel 1 i [Raadets] direktiv 65/65/EOEF [af 26.1.1965 om tilnaermelse af lovgivning om medicinske specialiteter (9)] senest aendret ved direktiv 87/21/EOEF« (10).
11 Direktivets artikel 8 paalaegger endvidere medlemsstaterne at sende Kommissionen ethvert udkast til tekniske forskrifter og de tilgrundliggende love og administrative bestemmelser. Imidlertid kan denne regel i henhold til bestemmelsens stk. 1, foerste afsnit, fraviges, saafremt »... der blot er tale om gengivelse af en international eller europaeisk standard i dens helhed ...«. I saa fald er det tilstraekkeligt at oplyse om den paagaeldende standard.
12 Endelig bestemmes det i direktivets artikel 10, at udkastet til den tekniske forskrift hverken skal meddeles eller sendes til Kommissionen, saafremt »medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser, der foelger af EF-direktiver og -forordninger«.
Svaret paa det praejudicielle spoergsmaal
13 Med et forelagte spoergsmaal oensker den forelaeggende ret oplyst, om nationale bestemmelser som dem, der er omhandlet i den nationale bekendtgoerelse, hvorefter det er forbudt at holde eller opstalde, koebe eller saelge fedekvaeg, som er blevet indgivet stoffer med sympatomimetisk virkning, eller hvorefter det er forbudt at indgive veterinaerlaegemidler med sympatomimetisk virkning, i naervaerende sag clenbuterol, til fedekvaeg, som er mere end 14 uger gammelt, er omfattet af anvendelsesomraadet for meddelelsespligten i henhold til direktivets artikel 8.
Med henblik paa besvarelsen af dette spoergsmaal skal det foerst undersoeges, om den nationale bekendtgoerelses bestemmelser udgoer tekniske forskrifter i direktivets artikel 1's forstand. Saafremt dette er tilfaeldet, skal der tages stilling til, om den meddelelsespligt, som foelger af denne kvalifikation, kunne fraviges i den foreliggende sag.
Kvalifikationen som teknisk forskrift
14 Domstolen har gentagne gange faaet forelagt spoergsmaal om indholdet af dette begreb. Saaledes er Domstolen blevet anmodet om at oplyse, om en teknisk forskrift i direktivets forstand omfatter bestemmelser saasom: typegodkendelser ifoelge den franske lov om post og telekommunikation udstedt af Generaldirektoratet for Telekommunikation for apparater, som overholder specifikationerne i den liste, der er bilagt meddelelsen (11), artikel 12 i den belgiske lov af 10. april 1990 om overvaagningsvirksomhed, vagtselskaber og intern overvaagningstjeneste, hvorefter en forudgaaende godkendelse udstedt af en kommission, som var oprettet hertil i henhold til denne lov og en kongelig anordning, var noedvendig for, at alarmsystemer og -centraler og disses bestanddele kunne markedsfoeres eller anvendes paa det belgiske omraade (12); en belgisk ministeriel bekendtgoerelse af 24. december 1993 om varer, som paalaegges miljoeafgift (13), hvorefter der fra Finansministeriet skulle indhentes et kendemaerke, som skulle paafoeres alle engangsartikler, som blev markedsfoert paa den paagaeldende stats omraade (14), hovedstadsregionen Bruxelles' regerings bekendtgoerelse af 9. november 1993 om kvalitets- og sikkerhedsstandarder ved udlejning af moeblerede boliger (15), hvorefter alt brandslukningsudstyr, alle naturgasinstallationer og alle naturgasapparater skulle vaere forsynet med maerket »BENOR« med henblik paa at blive markedsfoert paa en del af det belgiske omraade (16), Regeling ademanalyse af 25. september 1987 (17), som fastsaetter de karakteristika, som alcometre skal have, saerlig for saa vidt angaar kvalitet og ydeevne, proevning og proevningsmetoder samt procedurer for overensstemmelsesvurdering, saaledes at de kan anvendes af politiet til undersoegelse af alkoholindholdet (18). Domstolen behandler for tiden en sag vedroerende spoergsmaalet om, hvorvidt den belgiske lov af 14. juli 1991 om markedsfoering samt forbrugeroplysning og -beskyttelse (19), hvori det bestemmes, at varer saasom levnedsmidler, kosmetiske produkter, produkter til pleje og dyrefoder, for at kunne markedsfoeres paa Belgiens omraade skal paafoeres en etikettering affattet paa det sprog, der tales i omraadet, i det foreliggende tilfaelde nederlandsk, skal kvalificeres som en teknisk forskrift i direktivets forstand (20).
15 I modsaetning til, hvad der er anfoert af parterne i denne sag, er det min opfattelse, at Domstolen allerede har givet en definition paa begrebet »teknisk forskrift« i direktivets forstand (21).
16 Domstolen har gennemgaaende ved definitionen af dette begreb henvist til ordlyden af direktivets artikel 1, nr. 1 og 5. Dette er ogsaa det eneste rigtige, eftersom denne bestemmelse er affattet paa en maade, som er tilstraekkelig klar, praecis og generel til, at den kan finde anvendelse paa de forskellige situationer, som noedvendigvis opstaar i forbindelse med praejudicielle forelaeggelser (22). Saaledes indeholder bestemmelsen en opregning af alle de forhold, der skal tages i betragtning, og af begrebets vaesentligste karakteristika og saeregenheder.
17 Desuden har de ovennaevnte domme i sagerne CIA Security International og Bic Benelux praeciseret visse led i definitionen.
18 Saaledes kan der af ordlyden af disse domme og af direktivet ikke blot udledes visse led i definitionen af udtrykket »teknisk forskrift«, som skal tages i betragtning, men ogsaa angivelser vedroerende forskriftens udsteder og den ordning, som opstilles heri (retsvirkningen og sanktionerne i tilfaelde af tilsidesaettelse af de specifikationer, som opstilles i den saaledes fastsatte standard).
19 For saa vidt angaar de vaesentligste karakteristika og saertraek, som danner grundlag for en praecisering af begrebet, af forskriftens udsteder og af den ordning, som opstilles heri, foelger det af laesningen af direktivets artikel 1, nr. 1 og 5, sammenholdt med dommene i sagerne CIA Security International og Bic Benelux:
- for saa vidt angaar indholdet skal en standard, som kvalificeres som teknisk forskrift, bestaa i en raekke udtrykkelige anvisninger vedroerende et produkts karakteristika (f.eks. fremstillingsmetoder og -processer for landbrugsvarer, jf. traktatens artikel 38, stk. 1)
- udstederen maa ikke vaere en lokal myndighed (og at den tekniske forskrift saaledes skal vaere udstedt af en national myndighed)
- den tekniske forskrift skal, hvad angaar dens retsvirkninger, vaere retligt eller faktisk bindende og have selvstaendige retsvirkninger (23)
- sanktionen ved manglende overholdelse skal haandhaeves paa en saadan maade, at overtraedelsen kan foere til et forbud mod markedsfoering af produktet paa den paagaeldende medlemsstats omraade eller en vaesentlig del heraf. Med andre ord kan kun en standard, der »direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt, kan hindre samhandelen med varer inden for Faellesskabet« (24), betragtes som en teknisk forskrift i direktivets forstand.
20 Domstolen har endvidere praeciseret, at saafremt disse betingelser er opfyldt, finder »direktiv[et] ... anvendelse ... uafhaengigt af de grunde, som har begrundet ... [vedtagelsen af de tekniske forskrifter]« (25).
21 Fedekvaeg er husdyrbrugsprodukter og er dermed landbrugsvarer i traktatens artikel 38, stk. 1's forstand, idet bestemmelsen udtrykkeligt henviser til disse.
22 Den nationale bekendtgoerelse paalaegger kvaegopdraettere at opdraette dyr uden brug af vaekstfremmende stoffer saasom clenbuterol. Dermed opstiller den en fremstillingsmetode og -proces for en landbrugsvare.
23 Bekendtgoerelsen er udstedt af den nederlandske lovgiver og dermed af en national myndighed.
24 Endelig er der naeppe tvivl om, at den omtvistede nationale bekendtgoerelse er bindende, og at den manglende overholdelse heraf er til hinder for markedsfoeringen af kvaeg, som er blevet indgivet vaekstfremmende stoffer paa den paagaeldende medlemsstats omraade. Paa denne baggrund kan den direkte hindre samhandelen med varer inden for Faellesskabet.
25 Det maa saaledes fastslaas, at bekendtgoerelsen er en teknisk forskrift i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktivets artikel 1, nr. 1.
Forpligtelsen til at meddele den tekniske forskrift til Kommissionen
26 Idet de tiltalte i hovedsagen havde konstateret, at den nationale bekendtgoerelse ikke var blevet meddelt til Kommissionen i overensstemmelse med direktivets artikel 8, gjorde de med henvisning til dommen i sagen CIA Security International gaeldende, at den forelaeggende ret var forpligtet til at fastslaa, at den omtvistede bekendtgoerelse ikke fandt anvendelse paa dem. Selv om der ikke direkte er stillet spoergsmaal herom, kan det udledes af praemisserne i forelaeggelseskendelsen, at Domstolen anmodes om at tage stilling til omfanget af den direkte virkning af direktivets artikel 8 og om at fastslaa, om de tiltalte i hovedsagen i lyset af sagens omstaendigheder kan paaberaabe sig Domstolens dom i sagen CIA Security International.
27 Som bekendt fastslog Domstolen i denne dom, at direktivets artikel 8 har direkte virkning, og at den kan paaberaabes af borgerne for en national ret, som det paahviler at afslaa at anvende en national teknisk forskrift, der ikke er blevet meddelt i overensstemmelse med direktivet. I dommen i Lemmens-sagen praeciserede Domstolen imidlertid udstraekningen af denne afgoerelse.
28 I den paagaeldende sag skulle der tages stilling til betydningen af, at et udkast til en national bekendtgoerelse, som fastsatte karakteristika for alcometre anvendt af politiet til undersoegelse af alkoholindholdet hos foerere, der var tiltalt for at have foert motorkoeretoej i spirituspaavirket tilstand, og over for hvem der under straffesager var foert bevis ved hjaelp af disse alcometre, som var godkendt i henhold til den omtvistede bekendtgoerelse, ikke forinden var blevet meddelt til Kommissionen.
29 I denne sag udtalte Domstolen, at »en manglende meddelelse af tekniske forskrifter, som udgoer en proceduremangel ved deres vedtagelse, goer disse uanvendelige, for saa vidt de hindrer brugen eller forhandlingen af et produkt, der ikke er i overensstemmelse med disse forskrifter, men den medfoerer derimod ikke, at alle anvendelser af et produkt, som er i overensstemmelse med de ikke-meddelte forskrifter, bliver ulovlige« (26).
30 Saaledes fastslog Domstolen, at de nationale regler, som blev anvendt paa tiltalte personer, var forskellige fra dem, som - fordi de ikke er blevet meddelt til Kommissionen - ikke finder anvendelse paa borgerne, og at »de offentlige myndigheders anvendelse af et produkt som i den foreliggende sag imidlertid ikke [var] egnet til at udgoere nogen hindring for samhandelen, som kunne have vaeret undgaaet, hvis meddelelsesproceduren havde vaeret fulgt« (27). De regler, der var tale om i denne sag, var regler, som forboed og kriminaliserede koersel i spirituspaavirket tilstand og regler, som paalagde foereren at puste i et apparat, der var beregnet til undersoegelse af alkoholprocenten, idet resultatet fra denne undersoegelse udgjorde et bevis under straffesagen.
31 Det kan saaledes udledes af dommen i Lemmens-sagen, at virkningerne af dommen i sagen CIA Security International er begraenset til de borgere, som kan godtgoere, at de har en interesse i, at de tekniske forskrifter i de nationale retsakter, som ikke er blevet meddelt Kommissionen, er blevet kontrolleret i overensstemmelse med direktivet.
32 I den foreliggende sag er den omtvistede nationale bekendtgoerelse til hinder for enhver markedsfoering af kvaeg, hvis vaekst er blevet fremmet ved indgift af de forbudte stoffer. Dermed udgoer de en direkte hindring for disse varers frie bevaegelighed. Det er naeppe nogen tvivl om, at de tiltalte er kvaegproducenter, som har anvendt disse stoffer i strid med bestemmelserne i den omtvistede nationale bekendtgoerelse. Heraf foelger, at de har interesse i, at de tekniske forskrifter i henhold til denne bekendtgoerelse bliver kontrolleret paa grundlag af direktivet, saafremt bekendtgoerelsen er omfattet af anvendelsesomraadet for meddelelsespligten i direktivets artikel 8.
33 Tilbage er at undersoege, om den nationale bekendtgoerelse er omfattet af anvendelsesomraadet for artikel 8, eller om den er omfattet af undtagelserne i direktivets artikel 8, stk. 1, eller artikel 10.
34 Ifoelge direktivets artikel 8, stk. 1, foerste afsnit, skal medlemsstaterne alene oplyse Kommissionen om den paagaeldende standard, saafremt udkastet til teknisk forskrift blot er en gengivelse af en international eller europaeisk standard.
35 Derimod fremgaar det af direktivets artikel 10, at medlemsstaterne hverken har pligt til at meddele Kommissionen udkastet til den tekniske forskrift eller til at oplyse den herom, naar de opfylder deres forpligtelser, der foelger af faellesskabsdirektiver.
36 I lighed med det, som er anfoert af Kommissionen og af de forskellige regeringer, der har afgivet indlaeg, er det min opfattelse, at den omtvistede nationale bekendtgoerelse ikke er omfattet af anvendelsesomraadet for meddelelsespligten i direktivets artikel 8. Saaledes har den nederlandske regering ved at forbyde hold eller opstaldning, koeb eller salg af fedekvaeg, som er blevet indgivet stoffer med sympatomimetisk virkning, eller ved at forbyde indgift af veterinaerlaegemidler med sympatomimetisk virkning, i den foreliggende sag clenbuterol, i fedekvaeg, som er mere end 14 uger gammelt, opfyldt forpligtelser, der foelger af to direktiver.
37 Saaledes foelger det af artikel 4 i Raadets direktiv 81/851/EOEF af 28. september 1981 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om veterinaerlaegemidler (28), som aendret ved Raadets direktiv 90/676/EOEF (29), at intet veterinaerlaegemiddel maa markedsfoeres i en medlemsstat eller indgives i dyr, uden at de kompetente myndigheder i denne stat - og kun disse - forud har givet tilladelse dertil.
38 Endvidere foelger det af Raadets direktiv 86/469/EOEF af 16. september 1986 om undersoegelse af dyr og fersk koed for restkoncentrationer (30), at medlemsstaterne forelaegger Kommissionen en plan med oplysning om de nationale foranstaltninger, der skal ivaerksaettes for at gennemfoere direktivets maalsaetning, som er at undersoege dyr og disses ekskrementer og biologiske vaesker samt vaev og fersk koed for restkoncentrationer. Inden for rammerne af dette direktiv, jf. direktivets artikel 18 in fine, blev de omtvistede nationale foranstaltninger saaledes meddelt til Kommissionen og undersoegt af denne, som godkendte dem ved beslutning 89/273/EOEF af 30. marts 1989 (31). Det er aabenbart, at det ville vaere overfloedigt paa ny at forelaegge den omtvistede nationale bekendtgoerelse i overensstemmelse med direktivet.
39 Endvidere skal medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 86/469 nedlaegge forbud mod, at dyrene afsaettes til konsum eller foderbrug, saafremt der ved undersoegelsen paavises tilstedevaerelse af forbudte stoffer i de kontrollerede dyr. Den omtvistede nationale bekendtgoerelse gennemfoerer saaledes blot denne sanktion, som er udtrykt klart og praecist i direktiv 86/469.
40 Endelig er clenbuterol opregnet blandt de restkoncentrationer, hvis tilstedevaerelse ud over en vis graense i dyr, som er bestemt til konsum eller foderbrug, er forbudt (32) i henhold til direktivet.
41 Paa denne baggrund var den nationale bekendtgoerelse, som var udstedt af de nederlandske myndigheder, paa trods af, at den maa betegnes som en teknisk forskrift i direktivets forstand, ikke underkastet den meddelelsespligt, der i princippet er foelgen af denne betegnelse.
Forslag til afgoerelse
42 Paa grundlag af ovenstaaende foreslaar jeg Domstolen at besvare det praejudicielle spoergsmaal, som er forelagt af Gerechtshof, Hertogenbosch, paa foelgende maade:
»Regler som dem, der er indeholdt i den nederlandske bekendtgoerelse af 1991 om stoffer med sympatomimetisk virkning (Verordening stoffen met sympathico mimetische werking (PVV) 1991), naermere bestemt denne bekendtgoerelses artikel 3, stk. 1, udgoer tekniske forskrifter i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, som aendret ved Raadets direktiv 88/182/EOEF af 22. marts 1988, saaledes som dette direktiv var affattet paa tidspunktet for ikrafttraedelsen af bekendtgoerelsen, som i henhold til direktivets artikel 10 hverken skal sendes eller meddeles til Kommissionen forinden.«
(1) - Raadets direktiv af 28.3.1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 109, s. 8).
(2) - Raadets direktiv af 22.3.1988 (EFT L 81, s. 75).
(3) - I det foreliggende tilfaelde drejer det sig om clenbuterol.
(4) - Sag C-194/94, Sml. I, s. 2201.
(5) - Uden at gaa ind i tekniske eller videnskabelige detaljer skal det bemaerkes, at det fremgaar af de skriftlige indlaeg - og er ubestridt - at stoffer af denne art anses for at vaere et effektivt laegemiddel mod bestemte kvaegsygdomme (behandling mod astmatiske lidelser mv.), og at de lovligt kan udleveres inden for de tilladte doser. Imidlertid reducerer indgift i ungkvaeg af disse stoffer ud over de tilladte doser dyrenes fedtmaengde og fremmer vaeksten af deres muskelmasse. Stoffet har samme virkning som et vaeksthormon, hvilket goer det muligt at oege slagtekroppens vaerdi. Anvendelsen af stoffet til dette formaal kan udgoere en alvorlig sundhedsfare for forbrugere af produkter af animalsk oprindelse. Restkoncentrationer af stoffet kan spores i dyrene og foelgevirkningerne af clenbuterol kan saaledes ogsaa have indvirkning paa forbrugere af koed fra disse dyr (bl.a. virkninger saa som karudvidelse, udvidelse af lungebronkierne, hjerterytmeforstyrrelser og muskelfibrillering).
(6) - Foerste og anden betragtning til direktiv 83/189.
(7) - Tredje betragtning.
(8) - Hvori landbrugsvarer er defineret som »jordbrugsprodukter, husdyrbrugsprodukter og fiskeriprodukter samt varer, der direkte er forbundet med disse produkter, og som har undergaaet en foerste bearbejdning«.
(9) - EFT 1965-1966, s. 17.
(10) - EFT L 15, s. 36.
(11) - Dom af 27.10.1993, sag C-69/91, Decoster, Sml. I, s. 5335.
(12) - Dommen i sagen CIA Security International.
(13) - Moniteur belge af 29.12.1993, s. 28903.
(14) - Dom af 20.3.1997, sag C-13/96, Bic Benelux, Sml. I, s. 1753.
(15) - Moniteur belge af 31.12.1993, s. 29194.
(16) - Dom af 7.5.1998, sag C-145/97, Kommissionen mod Belgien, Sml. I, s. 2643.
(17) - Nederlandsk bekendtgoerelse om analyse af udaandingsluft 1987 (Stcrt. 187).
(18) - Dom af 16.6.1998, sag C-226/97, Lemmens, Sml. I, s. 3711.
(19) - Moniteur belge af 29.8.1991.
(20) - Jf. forslag til afgoerelse fra generaladvokat Cosmas i Colim-sagen (sag C-33/97), som endnu verserer for Domstolen. O.a.: nu dom af 3.6.1999.
(21) - Se i denne retning s. Lecrenier: »Le contrôle des règles techniques des États et la sauvegarde des droits des particuliers«, Journal des Tribunaux de Droit Européen, 1997, s. 1.
(22) - Jf. ovenfor i punkt 14.
(23) - Dommen i sagen CIA Security International, praemis 29 og 30.
(24) - Dommen i Bic Benelux-sagen, praemis 19, min fremhaevelse.
(25) - Dommen i Lemmens-sagen, praemis 20. Paa denne baggrund er skatte- og afgiftsmaessige ledsageforanstaltninger saasom maerkningspligten for visse varer med henblik paa at sikre kontrol med opkraevningen af miljoeafgift (dommen i Bic Benelux-sagen), eller produkter, hvis brug henhoerer under statsmagtens befoejelser (alcometre, som alene anvendes af politiet, jf. dommen i Lemmens-sagen), omfattet af direktivets anvendelsesomraade.
(26) - Dommen i Lemmens-sagen, praemis 35.
(27) - Dommens praemis 36.
(28) - EFT L 317, s. 1.
(29) - Direktiv af 13.12.1990 (EFT L 373, s. 15).
(30) - EFT L 275, s. 36.
(31) - Beslutning om godkendelse af den af Nederlandene forelagte plan for undersoegelse for restkoncentrationer af andre stoffer end stoffer med hormonal virkning (EFT L 108, s. 28).
(32) - Bilag I til direktiv 86/469 indeholder en klassificering af alle de omhandlede restkoncentrationer, herunder clenbuterol, som er opfoert i rubrik B, gruppe I, undergruppe c), »Anden veterinaermedicin«.