61982CJ0113_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indgivet til Domstolens justitskontor den 25 . marts 1982 har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i henhold til EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten, idet den ikke har draget omsorg for, at de i Tyskland anerkendte producent
sammenslutninger som saadanne har overholdt det forbud mod arealudvidelse for humlebeplantninger, som gaelder, naar der er ydet stoette i medfoer af artikel 4 i Raadets forordning nr . 2253/77 af 11 . oktober 1977 om strukturforanstaltninger inden for humlesektoren ( EFT L 261, s . 1 ).
2 Forordning nr . 2253/77 fastsaetter gennemfoerelsesbestemmelserne til artikel 8 og artikel 9 i Raadets forordning nr . 1696/71 af 26 . juli 1971 om den faelles markedsordning for humle ( EFT 1971 II, s . 569 ). Artikel 8 vedroerer ydelse af stoette til anerkendte producentsammenslutninger for at fremme deres oprettelse og lette deres virksomhed . Artikel 9 vedroerer ydelsen af stoette til producentsammenslutningerne for foranstaltninger til omstilling til andre sorter og omstrukturering af plantningen .
3 Artikel 9 i forordning nr . 1696/71 blev aendret ved Raadets forordning nr . 1170/77 af 17 . maj 1977 ( EFT L 137, s . 7 ). Artikel 3 bestemmer i den aendrede formulering, at medlemsstaterne kan yde en stoette til anerkendte producentsammenslutninger for de foranstaltninger, som gennemfoeres til omlaegning til andre sorter og omstrukturering af beplantningen, for saa vidt disse foranstaltninger medfoerer en reduktion paa mindst 40 % af det areal, de udfoeres paa .
4 Begrebet »producentsammenslutning« defineres i artikel 7 i forordning nr . 1696/71 som aendret ved forordning nr . 1170/77 . Ifoelge denne definition bestaar en producentsammenslutning udelukkende eller hovedsagelig af humleproducenter, og den er oprettet paa producenternes initiativ med henblik paa at gennemfoere et vist antal formaal inden for produktion og afsaetning af humle, bl.a . det formaal »i faellesskab at tilpasse« medlemmernes produktion »til markedets behov og forbedre den, navnlig ved omlaegning til andre sorter og ved omstrukturering af beplantningen« . De andre formaal omfatter bl.a . fremme af rationalisering og mekanisering i forbindelse med dyrkning og hoest, fastsaettelse af faelles produktionsregler og afsaetning af medlemmernes samlede produktion .
5 En producentsammenslutning skal ifoelge artikel 7 anerkendes af medlemsstaterne, hvis den opfylder visse generelle betingelser, idet den isaer skal anvende faelles regler for produktion og markedsfoering . Ifoelge Kommissio
nens forordning nr . 2564/77 af 22 . november 1977 ( EFT L 299, s . 9 ) omfatter disse faelles regler bl.a . bestemmelser vedroerende anvendelse af bestemte sorter ved fornyelse af beplantningerne eller anlaeg af nyplantninger, overholdelse af en vis dyrkningspraksis og plukning og toerring samt bestemmelser vedroerende de maengder humle, som de enkelte producenter selv kan saelge, og reglerne for dette salg .
6 Sagen angaar i det vaesentlige virkningerne af stoetten til de anerkendte producentsammenslutninger med henblik paa omstilling til andre sorter og omstrukturering af plantningen, jfr . artikel 9 i forordning nr . 1696/71 .
7 I forordning nr . 2253/77 bestemmes for det foerste i artikel 3, at stoetten ydes mod fremlaeggelse over for medlemsstaternes kompetente myndigheder af en plan for omstilling til andre sorter og omstrukturering af beplantningen, »som indebaerer en reduktion paa mindst 40 % af de samlede arealer, der var registreret pr . 30 . juni 1977, og som omfattes af denne plan« .
8 Forordningen bestemmer yderligere i artikel 4, at »i en periode paa tre aar efter gennemfoerelse af planen for omstilling til andre sorter og omstrukturering af beplantningen maa en anerkendt producentsammenslutning ikke tilplante et stoerre areal med humle, end det i planen fastsatte« .
9 Ifoelge Kommissionen gaelder arealudvidelsesforbudet, jfr . artikel 4 i forordning nr . 2253/77, for producentsammenslutningen som saadan, der har fremlagt en plan for strukturforanstaltninger med henblik paa at opnaa stoette . Da forbudet i artikel 4 er af generel art, er intet medlem af producentsammenslutningen befoejet til at udvide humlebeplantningerne i en periode paa tre aar efter gennemfoerelse af planen .
10 Efter at have fastslaaet, at det saaledes fortolkede forbud efter artikel 4 ikke blev overholdt i de instruktioner, hvorved Bayerns landbrugsministerium oplyste de anerkendte producentsammenslutninger i denne delstat om de forpligtelser, som paahvilede dem som foelge af gennemfoerelsen af en plan for omstilling og omstrukturering, indledte Kommissionen en brevveksling med
Forbundsrepublikken Tysklands regering, som imidlertid bestred Kommissionens fortolkning af artikel 4 .
11 Forbundsregeringen gjorde nemlig gaeldende, at det fremgaar af artikel 3 i forordning nr . 2253/77, som bestemmer, at planen for omstilling og omstrukturering skal indebaere en reduktion paa mindst 40 % af de samlede arealer, »som omfattes af denne plan«, at planen ikke noedvendigvis omfatter de samlede tilplantede arealer tilhoerende de producenter, som er medlemmer af sammenslutningen . De producenter, hvis arealer ikke er omfattet af planen, og som derfor ikke modtager stoette i medfoer af artikel 6, stk . 2, i forordning nr . 2253/77, var ifoelge regeringen ikke bundet af de forpligtelser, der er knyttet til gennemfoerelsen af planen, jfr . forordningens artikel 4 .
12 Da overensstemmelserne vedroerende fortolkningen ikke blev fjernet under brevvekslingen og forhandlingerne mellem Kommissionens og Forbundsrepublikkens kompetente tjenestegrene, har Kommissionen anlagt den foreliggende sag .
13 Uoverensstemmelsen mellem parterne angaar foerst og fremmest ordlyden af den omtvistede bestemmelse . Ifoelge Kommissionen skal ordlyden af artikel 4, der bestemmer, at i en periode paa tre aar efter gennemfoerelse af planen »maa en anerkendt producentsammenslutning ikke tilplante et stoerre areal med humle, end det i planen fastsatte«, klart forstaas saaledes, at arealudvidelsesforbudet gaelder for sammenslutningen som saadan og ikke for den producent, som individuelt har truffet de omhandlede strukturforanstaltninger .
14 Forbundsregeringen har heroverfor anfoert, at arealudvidelsesforbudet efter artikel 4 maa have samme raekkevidde som reduktionen af de tilplantede arealer som anfoert i artikel 3, som angaar en del »af de samlede arealer . . ., som omfattes af denne plan« og altsaa kun beroerer de producenter, hvis arealer er omfattet af planen .
15 Kommissionen har dernaest paaberaabt sig formaalet med stoetteordningen for omlaegning og omstrukturering . Ordningen blev indfoert for at overvinde de afsaetningsvanskeligheder, som var opstaaet paa humlemarkedet, idet ordningen havde til formaal at supplere en kvalitetsforbedring af produktionen med en
betydelig reduktion af de omlagte arealer for paa den maade at skabe balance mellem udbud og efterspoergsel . En reduktion paa mindst 40 %, jfr . artikel 9 i forordning nr . 1696/71, ville vaere meningsloes, hvis virkningen heraf kunne neutraliseres ved, at de medlemmer af producentsammenslutningerne, som ikke direkte deltog i omstruktureringsforanstaltningerne, kunne udvide deres arealer .
16 Forbundsregeringen har anfoert, at formaalet med stoetteordningen er paa frivillig basis at fremme samarbejdet mellem producenterne med henblik paa at gennemfoere strukturforanstaltningerne . Saadanne ordninger, herunder ligeledes slagtepraemier for malkekvaeg og stoette til ophugning af fartoejer i kanal- og flodtrafik, begraenser ikke den oekonomiske frihed hos de producenter, som ikke modtager faellesskabsstoette .
17 For at fastslaa raekkevidden af ordlyden i artikel 4 i forordning nr . 2253/77, hvis fortolkning er omstridt, er det noedvendigt at undersoege formaalet med stoetteordningen for omlaegning og omstrukturering set i relation til den faelles markedsordning for humlesektoren som aendret ved forordning nr . 1170/77 .
18 I betragtningerne til forordning nr . 1170/77 fastslaas det, at siden gennemfoerelsen af den faelles markedsordning inden for denne sektor i 1971, har markedssituationen undergaaet en gennemgribende aendring, idet der er opstaaet uligevaegt mellem udbud og efterspoergsel, hvilket har medfoert et voldsomt prisfald . Denne uligevaegt skyldes dels en omfattende udvidelse af dyrkningsarealerne, isaer for visse sorter, dels at der anvendes mindre maengder humle ved oelfremstillingen .
19 I betragtningerne understreges det, at humleproducenterne for at opnaa balance mellem udbud og efterspoergsel boer slutte sig sammen i producentsammenslutninger, som i hoejere grad vil have mulighed for at styre produktionen og forvaltningen af udbudet . Det fastslaas yderligere i betragtningerne, at den kvalitative tilpasning af produktionen til udviklingen paa markedet fortsat boer finde sted ved at forlaenge ydelsen af stoette til omlaegning til
andre sorter og omstrukturering af beplantninger, idet ydelsen af stoette dog boer vaere betinget af en betydelig indskraenkning af de omlagte arealer .
20 Forbundsregeringens opfattelse er uforenelig med maalsaetningen for ordningen, saaledes som den fremgaar af aendringerne fra 1977 .
21 For det foerste stoettes denne opfattelse paa den antagelse, at stoetten ydes til de enkelte producenter, og at alene de enkelte producenter, som modtager stoette, omfattes af forbudet mod at udvide de tilplantede arealer, idet producentsammenslutningen udelukkende har til opgave at formidle udbetalingen af stoette . Det bemaerkes i denne forbindelse, at reglerne fra 1977 netop har til formaal at goere det muligt for de producentsammenslutninger, som den omhandlede stoette udbetales til i medfoer af artikel 9, stk . 3, i forordning nr . 1696/71, at bidrage til at opnaa balance mellem udbud og efterspoergsel ved bl.a . at paavirke produktionen og udbudet .
22 For det andet ville forbundsregeringens opfattelse indebaere, at de producenter, som er tilsluttet en producentsammenslutning, har mulighed for at gennemfoere en rydning paa enkelte producenters arealer og modtage den tilsvarende faellesskabsstoette, samtidig med at de udvider humlebeplantningerne paa arealer, som tilhoerer andre af sammenslutningens medlemmer . En saadan situation er klart i strid med et af hovedformaalene med ordningen fra 1977, nemlig at reducere udbudet af humle ved at indskraenke de samlede tilplantede arealer .
23 Foelgelig skal artikel 4 i forordning nr . 2253/77 fortolkes saaledes, at arealudvidelsesforbudet for humlebeplantning efter denne bestemmelse gaelder for samtlige medlemmer af den anerkendte producentsammenslutning, som modtager stoette, uanset om den enkelte producent direkte er beroert af de paagaeldende strukturforanstaltninger .
24 Forbundsregeringen har yderligere gjort gaeldende, at Kommissionen ved sin fortolkning af artikel 4 i forordning nr . 2253/77 tilsidesaetter en grundlaeggende ret, nemlig ejendomsretten, idet de producenter, som hverken medvirkede ved gennemfoerelsen af strukturforanstaltningerne eller modtog den tilsvarende stoette, alligevel var forpligtet til ikke at udvide de tilplantede arealer .
25 Denne indsigelse hviler imidlertid paa en fejlagtig opfattelse af producentsammenslutningernes retsstilling inden for faellesskabsordningen for humlesektoren . Det er producentsammenslutningens kompetente organer, som afgoer, om de foranstaltninger til omlaegning og omstrukturering, hvortil der ydes stoette, skal foretages, og som saaledes forpligter sammenslutningen saavel som de enkelte medlemmer til at paatage sig de modsvarende forpligtelser . Den enkelte producent er bundet heraf saavel som af en hvilken som helst anden beslutning, der gyldigt traeffes af sammenslutningens organer i medfoer af de almindelige regler, der gaelder for foreninger .
26 Det kan herefter fastslaas, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten, idet den ikke har draget omsorg for, at de anerkendte producentsammenslutninger i Tyskland har overholdt det arealudvidelsesforbud for humlebeplantning, som i tilfaelde af stoette til omstilling til andre sorter og omstrukturering af beplantningen gaelder ifoelge artikel 4 i forordning nr . 2253/77 .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegte, der har tabt sagen, tilpligtes derfor at betale omkostningerne .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 . Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten, idet den ikke har draget omsorg for, at de anerkendte producentsammenslutninger i Tyskland har overholdt det
arealudvidelsesforbud for humlebeplantning, som i tilfaelde af stoette til omstilling til andre sorter og omstrukturering af beplantningen gaelder ifoelge artikel 4 i Raadets forordning nr . 2253/77 af 11 . oktober 1977 .
2.Sagsoegte betaler sagens omkostninger .