ORDONANȚA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PUBLICE (Camera întâi)
19 octombrie 2007
Cauza F‑23/07
M
împotriva
Agenției Europene pentru Medicamente (EMEA)
„Funcție publică – Funcționari – Invaliditate – Comisia pentru invaliditate – Refuzul convocării – Inadmisibilitate vădită”
Obiectul: Acțiune formulată în temeiul articolelor 236 CE și 152 EA, prin care M solicită anularea deciziei EMEA din 25 octombrie 2006
prin care a fost respinsă cererea sa având ca obiect constituirea unei comisii pentru invaliditate, precum și a deciziei EMEA
din 31 ianuarie 2007 prin care a fost respinsă cererea sa de despăgubiri
Decizia: Respinge acțiunea ca inadmisibilă. Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.
Sumarul ordonanței
1.      Funcționari – Acțiune – Act care lezează – Decizie prin care este reiterată poziția adoptată în decizia inițială – Act pur
confirmativ – Inadmisibilitate
(Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
2.      Funcționari – Acțiune – Acțiune în anulare neintrodusă în termen – Acțiune în despăgubiri prin care se urmărește un rezultat
identic – Inadmisibilitate
(Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
1.      Constituie un act pur confirmativ, și nu o nouă decizie care să aibă ca efect reînceperea curgerii termenului de introducere
a acțiunii, o decizie prin care, în condițiile în care starea de sănătate a funcționarului în cauză nu a evoluat, administrația
nu face decât să reitereze refuzul de a constitui o comisie pentru invaliditate, chiar dacă această decizie este adoptată
având în vedere un raport medical ce nu era disponibil la momentul la care administrația își adoptase inițial poziția.
(a se vedea punctele 40 și 43)
Trimitere la:
Curte: 20 mai 1987, Gherardi Dandolo/Comisia, 214/85, Rec., p. 2163, punctele 15-17
2.      O cerere de despăgubiri nu este admisibilă atunci când funcționarul încearcă astfel să obțină un rezultat identic cu cel pe
care i l‑ar fi oferit reușita unei acțiuni în anulare pe care a omis să o introducă în timp util. Astfel, un funcționar care
nu a introdus, în termenele stabilite la articolele 90 și 91 din Statutul funcționarilor, o acțiune în anulare împotriva unui
act care, potrivit acestuia, îl lezează nu poate, prin intermediul unei cereri de reparare a prejudiciului cauzat de acest
act, să remedieze această omisiune și să obțină astfel un nou termen pentru introducerea acțiunii.
(a se vedea punctul 45)
Trimitere la:
Curte: 14 februarie 1989, Bossi/Comisia, 346/87, Rec., p. 303, punctul 32
Tribunalul de Primă Instanță: 13 iulie 1993, Moat/Comisia, T‑20/92, Rec., p. II‑799, punctul 46; 28 iunie 2005, Ross/Comisia,
T‑147/04, RecFP, p. I‑A‑171 și II‑771, punctul 48