PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (apelācijas palāta)
2008. gada 4. septembrī
Lieta T‑413/06 P
Claudia Gualtieri
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Apelācija – Norīkots valsts eksperts – Rīkojums par prejudiciāla jautājuma uzdošanu – Lēmums, par kuru drīkst iesniegt apelācijas sūdzību – Nepieņemamība
Priekšmets      Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 9. oktobra rīkojumu
lietā F‑53/06 Gualtieri/Komisija (Recueil FP, I‑A‑1‑107. un II‑A‑1‑399. lpp.) un ar kuru lūgts atcelt šo rīkojumu
Nolēmums      Apelācijas sūdzību noraidīt. Claudia Gualtieri k‑dze sedz savus, kā arī atlīdzina Komisijas šajā instancē radušos tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
Apelācija – Priekšmets – Civildienesta tiesas rīkojuma, ar kuru paziņota lietas piekritība Tiesai vai Pirmās instances tiesai,
atcelšana – Nepieņemamība
(Tiesas Statūtu I pielikuma 8. panta 2. punkts un 9. panta pirmā un otrā daļa)
Rīkojums, ar kuru Civildienesta tiesa, uzskatot, ka lietas izskatīšana nav tās kompetencē, nodod prasību Tiesai vai Pirmās
instances tiesai saskaņā ar Tiesas Statūtu I pielikuma 8. panta 2. punktā paredzēto procedūru, nav akts, par kuru drīkst iesniegt
apelācijas sūdzību, jo minētais rīkojums neatbilst Tiesas Statūtu I pielikuma 9. panta pirmās un otrās daļas nosacījumiem,
atbilstoši kuriem apelācijas sūdzību par Civildienesta tiesas galīgajiem lēmumiem, kā arī lēmumiem, ar kuriem tikai daļēji
tiek atrisināta lietas būtība vai izlemti procesa jautājumi attiecībā uz kompetences trūkumu vai prasības nepieļaujamību,
var iesniegt personas, kuru prasījumi vai iebildumi nav apmierināti vai ir apmierināti daļēji. Turklāt šāda lietas nodošana
nekaitē lietas dalībnieku tiesiskajai aizsardzībai Kopienas tiesā, kas katrā ziņā lems par visiem prasības pieteikumā uzdotajiem
jautājumiem. Tā vietā, lai apgalvojumu par kompetences neesamību atstātu lietas dalībnieku iniciatīvas ziņā, kuri tādā gadījumā
iesniegtu apelācijas sūdzību, 8. panta 2. punktā ir paredzēta lietas nodošana Kopienas tiesai, kas tiek uzskatīta par kompetentu.
Pēc tam tiesai, kurā prasība iesniegta, ir jānovērtē sava kompetence un attiecīgajā gadījumā atbilstoši īpašai šai nolūkā
paredzētai procedūrai jānodod lieta pirmās instances tiesai, kura nedrīkst atteikties lietu izskatīt. Šis īpašais mehānisms
ļauj risināt jautājumus par kompetences sadali starp [Eiropas Savienības Tiesu veidojošajām] tiesām; attiecīgā gadījumā šie
jautājumi var būt arī lietas dalībnieku abpusējo debašu priekšmets Pirmās instances tiesā, kura skata lietu pēc tās nodošanas.
(skat. 22.–25. un 27. punktu)