PRESUDA SUDA2. prosinca 1971.(*)U predmetu 5/71_Aktien-Zuckerfabrik Schöppenstedt, sa
sjedištem u Schöppenstedtu (Donja Saska), koju zastupaju Rudolf
Schrader, predsjednik, i Alfred Isensee, potpredsjednik uprave, uz
asistenciju Arveda Deringera, Clausa Tessina, Hansjürgena Herrmanna i
Jochima Sedemunda, odvjetnika pri Žalbenom sudu u Kölnu, s adresom za
dostavu u Luxembourgu, u uredu Marca Badena, odvjetnika, 1, boulevard
Prince Henri_tužitelj_protivVijeće Europske zajednice,
koje zastupa Ernst Wohlfahrt, glavni direktor pravne službe Vijeća, u
svojstvu agenta, uz asistenciju Hans-Jürgena Lambersa, pravnog
savjetnika u Vijeću, s adresom za dostavu u Luxembourgu kod J. N. Van
den Houtena, direktora pravne službe Europske investicijske banke, 2,
place de Metz_tuženik_povodom
zahtjeva za plaćanje naknade štete na temelju članka 215. stavka 2.
Ugovora o EEZ-u radi naknade štete prouzročene Uredbom Vijeća br. 769/68
o utvrđivanju mjera potrebnih za kompenziranje razlike između
nacionalnih cijena šećera i cijena važećih od 1. srpnja 1968._SUD_u
sastavu: R. Lecourt, predsjednik, J. Mertens de Wilmars i H. Kutscher,
predsjednici vijeća, A. M. Donner, A. Trabucchi, R. Monaco
(izvjestitelj) i P. Pescatore, suci_nezavisni odvjetnik: K. Roemer_tajnik: A. Van Houtte_donosi sljedećuPresudu Obrazloženje1        Tužbom
podnesenom tajništvu Suda 13. veljače 1971. poduzeće
„Aktien-Zuckerfabrik Schöeppenstedt“ traži od Suda da, na temelju članka
215. stavka 2. Ugovora o EEZ-u, naloži Vijeću da nadoknadi štetu koju
je prouzročilo donošenjem Uredbe br. 769/68 od 18. lipnja 1968. (SL
1968, L 143) o utvrđivanju mjera potrebnih za kompenziranje razlike
između nacionalnih cijena šećera i cijena važećih od 1. srpnja 1968.Kao
glavni tužbeni zahtjev, traži da mu Vijeće plati 38.852,78 ECU, odnosno
155.411,13 DM, što odgovara gubitku prihoda koje je pretrpio u
usporedbi sa starom njemačkom cijenom sirovog šećera.Podredno, traži da mu se na drugi način nadoknadi pretrpljena šteta.Dopuštenost2        Vijeće
osporava dopuštenost tužbe tvrdeći ponajprije da se tužbeni zahtjev
zapravo i ne odnosi na popravljanje štete prouzročene krivnjom Vijeća
nego na uklanjanje pravnih učinaka pobijanog akta. Ono
smatra da bi priznavanje dopuštenosti tužbe ugrozilo sustav sudskih
postupaka utvrđen Ugovorom, osobito člankom 173. stavkom 2., sukladno
kojemu pojedinci ne mogu podnijeti tužbu za poništenje uredbe.3        Tužba
za naknadu štete na temelju članaka 178. i 215. stavak 2. Ugovora
uvedena je kao samostalni put sudske zaštite, s posebnom ulogom u
sustavu sudske zaštite i podvrgnuta uvjetima korištenja koji su
osmišljeni sukladno njezinom posebnom cilju.Razlikuje
se od tužbe za poništenje po tome što njezin cilj nije uklanjanje neke
određene mjere nego popravljanje štete koju je prouzročila neka od
institucija u obavljanju svojih dužnosti.4        Vijeće
nadalje tvrdi da glavni zahtjevi nisu dopušteni jer podrazumijevaju
zamjenu pobijanih popisa novim propisima koji bi bili u skladu s
kriterijima koje je iznio tužitelj, a Sud nije ovlašten naložiti takvu
zamjenu.5        Glavni
zahtjevi se odnose samo na dodjelu naknade štete i, posljedično,
činidbu koja ima pravni učinak samo u odnosu na tužitelja.Stoga ovaj navod treba odbaciti.6        Tuženik
nadalje tvrdi da bi Sud, ako prihvati zahtjev za naknadu štete, radi
utvrđenja visine štete morao odrediti kriterije prema kojima je
kompenzacija glede cijena trebala biti izvršena, čime bi povrijedio
diskrecijske ovlasti koje Vijeće ima pri donošenju normativnih akata.7        Određivanje
kriterija primjenjivih na izračun sporne kompenzacije ne odnosi se na
dopuštenost nego na osnovanost zahtjeva.8        Tuženik
tvrdi da je alternativni zahtjev nedopušten jer njegov sadržaj nije
precizan a tužbeni razlozi uopće nisu obrazloženi.9        Zahtjev
kojim se potražuje naknada neke neodređene štete nije dovoljno precizan
i stoga se mora smatrati nedopuštenim.10      Stoga je zahtjev dopušten samo u dijelu koji se odnosi na glavni zahtjev.O meritumu11      Izvanugovorna
odgovornost Zajednice pretpostavlja barem nezakonitost akta koji je
navodni uzrok štete.Kada je u pitanju
normativni akt koji podrazumijeva odluke kojima se vrši izbor ekonomske
politike, odgovornost Zajednice za štetu koju su pojedinci navodno
pretrpjeli zbog učinaka tog akta može nastati, u skladu s odredbama
članka 215. stavka 2. Ugovora, samo ako postoji dovoljno ozbiljna
povreda višeg pravnog pravila kojim se štite pojedinci.Stoga, u konkretnom slučaju, Sud mora prvo utvrditi postoji li takva povreda.12      Uredba
br. 769/68, donesena na temelju članka 37. stavka 1. Uredbe br.
1009/67, koja zahtijeva od Vijeća donošenje odredaba o mjerama koje su
potrebne za kompenzaciju razlike između nacionalnih cijena i cijena
važećih od 1. srpnja 1968., ovlašćuje državu članicu u kojoj je cijena
bijelog šećera veća od ciljane cijene, da odobri kompenzaciju za
količine bijelog šećera i sirovog šećera koje su, 1. srpnja 1968. u
00:00 sati, bile u slobodnom prometu na njezinom teritoriju.Tužitelj
ističe da, za države članice s niskim cijenama, ova uredba predviđa
plaćanje pristojbe na zalihe šećera samo ako su prethodne cijene bile
niže od interventne cijene važeće od 1. srpnja 1968., pa da iz toga
slijedi da usvajanjem različitih kriterija za pravo na kompenzaciju
proizvođača šećera sa sjedištem u državi članici s visokim cijenama,
uredba krši odredbe posljednjeg podstavka članka 40. stavka 3. Ugovora,
prema kojoj se zajednička politika cijena mora temeljiti na zajedničkim
kriterijima i jedinstvenim metodama izračuna.13      Navedena
razlika ne predstavlja diskriminaciju, jer je posljedica novog sustava
organizacije zajedničkog tržišta šećera gdje nema jedinstvene fiksne
cijene nego postoji najviša i najniža cijena pa se uvodi raspon cijena
unutar kojeg visina stvarne cijene ovisi o razvoju tržišta.Stoga
se ne može osporiti opravdanost prijelaznih odredaba koje propisuju
plaćanje pristojbe samo u slučajevima gdje su prethodne cijene još
uvijek bile niže od raspona novih cijena te dopuštaju kompenzaciju samo u
slučajevima gdje su prethodne cijene bile više od tog raspona,
ocjenjujući da bi, u slučajevima gdje su se prethodne cijene već
nalazile unutar utvrđenog raspona cijena, trebali djelovati tržišni
mehanizmi.14      Osim
toga, glede specifičnosti sustava koji je uveden s početkom od 1.
srpnja 1968., Vijeće je donošenjem Uredbe br. 769/68 ispunilo uvjete iz
članka 37. Uredbe br. 1009/67.15      Također
valja otkloniti tvrdnju tužitelja da Uredba br. 769/68 krši odredbe
članka 40. Ugovora jer metoda izračuna kompenzacijskih pristojbi i
naknada za zalihe sirovog šećera proizlazi iz one usvojene za bijeli
šećer, što, prema navodima tužitelja, može dovesti do nejednakog
tretmana proizvođača sirovog šećera.Iako
je, oslanjajući se na hipotetske slučajeve, tužitelj tvrdio da izabrani
način izračuna ne mora nužno dovesti do ujednačenih rezultata za
proizvođače sirovog šećera, nije dokazao da je to mogao biti slučaj na
dan 1. srpnja 1968.16      Tužiteljeva tužba za naknadu štete ne ispunjava gore navedene preduvjete te se mora odbiti.Troškovi17      Sukladno
članku 69. stavku 2. Poslovnika, snošenje troškova naložit će se
stranci koja izgubi spor.Tužitelj nije uspio u svojim tužbenim razlozima.Iz navedenih razloga_na temelju postupovnih akata;saslušavši izvješće suca izvjestitelja;saslušavši stranke;saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika;uzevši u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno članke 40., 173. i 215. stavak 2.;uzevši u obzir Uredbu Vijeća br. 1009/67 od 18. prosinca 1967., a posebno članak 37. stavak 1.;uzevši u obzir Uredbu Vijeća br. 769/68 od 18. lipnja 1968.; uzevši u obzir Protokol o Statutu Suda Europskih zajednica;uzevši u obzir Poslovnik Suda Europskih zajednica_SUDodbijajući sve druge šire ili protivne zahtjeve, proglašava i presuđuje:1.            Tužba se odbija kao neosnovana.2.            Tužitelju se nalaže snošenje troškova postupka.LecourtMertens de WilmarsKutscherDonnerTrabucchi      MonacoPescatoreObjavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu, 2. prosinca 1971.Tajnik  Tajnik
Predsjednik
PredsjednikA. Van Houtte       R. Lecourt* Jezik postupka: njemački.