62021TJ0391_INF
Rettens dom (Ottende Udvidede Afdeling) af 20. marts 2024 –Deutsche Kreditbank mod Afviklingsinstansen
(Sag T-391/21) (
1
)
»Den Økonomiske og Monetære Union – bankunion – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber (SRM) – Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – afgørelse fra Afviklingsinstansen om beregningen af ex ante-bidrag for 2021 – begrundelsespligt – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ligebehandling – proportionalitetsprincippet – Afviklingsinstansens skønsmargen – ulovlighedsindsigelse – Kommissionens skønsmargen – begrænsning af dommens tidsmæssige virkninger«
1.
EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – kontradiktionsprincippet – undtagelser – det almindelige princip om beskyttelse af forretningshemmeligheder – afvejning – lovlighed
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014; Kommissionens forordning 2015/63, art. 4-7 og 9 samt bilag I; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 37-42 og 45-50)
2.
EU-ret – principper – retssikkerhed – EU-bestemmelser – krav om klarhed og præcision – grænser
(jf. præmis 64-67)
3.
EU-ret – principper – retssikkerhed – EU-bestemmelser – krav om klarhed og forudsigelighed – bestemmelser vedrørende ex ante-bidrag til afviklingsfinansieringsordninger – Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) tillagt en skønsmargen hvad angår metoden til beregning af ex ante-bidrag – betingelser – tilstrækkelig tydelig definition af omfanget af og fremgangsmåden for udøvelsen af en sådan beføjelse
(Kommissionens forordning 2015/63, art. 6, stk. 5-7, og art. 7, stk. 4)
(jf. præmis 87-90 og 92)
4.
EU-institutioner – udøvelse af beføjelser – Kommissionens beføjelse til at vedtage delegerede retsakter – omfang – komplekse vurderinger og evalueringer – bred skønsmargen – fastlæggelse af metoden til beregning af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – fastsættelse af kriterierne for tilpasning af de nævnte bidrag – Domstolens prøvelsesret – grænser
(Art. 290 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, 41. betragtning; Kommissionens forordning 2015/63; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 105, 107 og 112)
5.
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – ikke nødvendigt i begrundelsen for denne afgørelse at lade samtlige de forhold, der gør det muligt at kontrollere rigtigheden af bidragsberegningen, fremgå – afvejning af begrundelsespligten og det almindelige princip om beskyttelse af de berørte institutters forretningshemmeligheder – lovligheden af de bestemmelser, der vedrører metoden til beregning af ex ante-bidragene til Afviklingsfonden – princippet om iagttagelse af forretningshemmeligheden – Afviklingsinstansens forpligtelse til i en aggregeret og anonymiseret form at offentliggøre og videregive oplysninger om institutterne med henblik på beregningen af ex ante-bidrag
(Art. 296, stk. 2, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014; Kommissionens forordning 2015/63, art. 4-7 og art. 9 samt bilag I; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 230-241, 262 og 264)
6.
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – ophavsmandens anførelse af forklaringer vedrørende retsaktens begrundelse under sagen for Unionens retsinstanser – betingelser – ingen modsigelser og pligt til sammenhæng mellem redegørelsen og den nævnte begrundelse
(Art. 296, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 299 og 300)
7.
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – Afviklingsinstansens forpligtelse til at oplyse de berørte institutter om metoden til beregning af bidragene og om metoden til fastsættelse af det årlige målniveau
(Art. 296, stk. 2, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014; Rådets forordning 2015/81, art. 4; Kommissionens forordning 2015/63, art. 4-7 og art. 9 samt bilag I; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 302 og 303)
8.
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – begrundelse, der udelukkende er baseret på andre retsakter, såsom mellemkommende afgørelser, der præciserer og supplerer visse aspekter af fastsættelsen af de nævnte bidrag – manglende offentliggørelse af eller meddelelse til institutterne om disse andre retsakter – ulovlighed
(Art. 296, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 406 og 411)
Konklusion
1)
Afgørelse SRB/ES/2021/22 fra Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) af 14. april 2021 om beregning af ex ante-bidrag for 2021 til Den Fælles Afviklingsfond annulleres, for så vidt som den vedrører Deutsche Kreditbank AG.
2)
Virkningerne af afgørelse SRB/ES/2021/22 opretholdes, for så vidt som den vedrører Deutsche Kreditbank AG, indtil ikrafttrædelsen, inden for en rimelig frist, som ikke kan overstige seks måneder regnet fra datoen for afsigelse af denne dom, af en ny afgørelse fra Afviklingsinstansen om fastsættelse af dette instituts ex ante-bidrag til Afviklingsfonden for bidragsperioden 2021.
3)
Afviklingsinstansen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Deutsche Kreditbank AG afholdte omkostninger.
4)
Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
(
1
) – EUT C 349 af 30.8.2021.