Ideiglenes változat
ANDREA BONDI
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2026. január 29.(1)
C‑721/24. sz. ügy
Vista‑Life Pharma SA,
Vista‑Life Pharma Belgium SCRL
kontra
Laboratoires S.M.B. SA,
Brussels Reps Pharma SRL
(a Cour d’appel de Bruxelles [brüsszeli fellebbviteli bíróság, Belgium] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„ Előzetes döntéshozatal – 1924/2006/EK rendelet – Reklámozott étrend‑kiegészítők – A betegségek kockázatának csökkentésével kapcsolatos állítások – Konkrét alkalmazási feltételek ”
1.        A jelen előzetes döntéshozatal
iránti kérelemmel a Cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság, Belgium) arra kéri a Bíróságot, hogy adjon pontosítást az 1924/2006 rendelet(2) néhány rendelkezésének alkalmazásáról.
A kérdést előterjesztő bíróság egyrészt annak a megállapítására kéri a bíróságot, hogy az étrend-kiegészítők alkalmazásának gyakoriságára és adagolásuk módjára való hivatkozások a bemutatásuk módja alapján mikor tekinthetők úgy, hogy az egészségre vonatkoznak; másrészt az egészségügyi kockázatok csökkentésére való utalást kísérő tájékoztató üzenet terjedelmének és formájának pontosítására, beleértve annak a címke és a reklám közötti elhelyezkedését.
I.      Jogszabályi háttér
2.        Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag‑összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló 1924/2006 rendelet 2. cikke (2) bekezdésének 1. és 5. pontja a következőképpen határozza meg a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem szempontjából releváns fogalmakat: „»állítás« olyan közlés vagy ábrázolás – beleértve a képi, grafikus vagy jelképes ábrázolás bármely formáját –, amely a közösségi vagy nemzeti jogszabályok szerint nem kötelező, és amely kijelenti, sugallja vagy sejteti, hogy az élelmiszer különleges jellemzőkkel rendelkezik”; »egészségre vonatkozó állítás«: bármely olyan állítás, amely kijelenti, sugallja vagy sejteti, hogy az adott élelmiszer, élelmiszercsoport vagy annak valamely alkotóeleme és az egészség között összefüggés van”.
3.        Ugyanezen rendelet 14. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy: „[…] a betegségek kockázatának csökkentésével kapcsolatos állítás alkalmazása esetén a címkén, vagy – címkézés hiányában – a megjelenítésen vagy a reklámban közölni kell, hogy az állításban szereplő betegségnek több kockázati tényezője is van, és a kockázati tényezők egyikének megváltoztatása nem biztos, hogy kedvező hatást eredményez”.
4.        A „címkézés” fogalmának meghatározásához az 1924/2006 rendelet 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja a 2000/13/EK irányelv(3) 1. cikke (3) bekezdésének a) pontjára utal, amelyet hatályon kívül helyezett és felváltott az 1169/2011 rendelet(4) 2. cikke (2) bekezdésének j) pontja. Ez utóbbi szerint a „jelölés” „élelmiszerre vonatkozó bármilyen szöveg, adat, védjegy, márkanév, ábra vagy szimbólum, amelyet az élelmiszert kísérő vagy arra vonatkozó csomagoláson, dokumentumban, megjegyzésben, címkén, gyűrűn vagy galléron helyeznek el”.
5.        Bár a kérdést előterjesztő bíróság kizárólag az 1924/2006 rendelet értelmezésére vonatkozóan vár választ, úgy vélem, szükséges emlékeztetni arra, hogy ezt a rendeletet hogyan ültették át a belga jogba. Nevezetesen, a Code de droit économique(5) (gazdasági jogi törvénykönyv) VI.104. cikke a vállalkozások szakmai érdekeinek védelme érdekében tiltja a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokat.
II.    Az alapeljárás, az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések és a Bíróság előtti eljárás
6.        Az alapeljárás felei a belga gyógyszeripari és drogériai ágazatban működnek. A Laboratoires S.M.B.
SA és a Brussels Reps Pharma SRL (a továbbiakban együttesen: SMB) gyógyszereket és étrend‑kiegészítőket gyártanak és forgalmaznak. A Vista‑Life Pharma SA és a Vista‑Life Pharma Belgium SCRL (a továbbiakban együttesen: Vista‑Life) szintén étrend‑kiegészítőket forgalmaznak, köztük a Vista‑D3-at és a VistaSterolt. Az SMB és a Vista-Life versenytársak az étrend-kiegészítők forgalmazásának ágazatában.
7.        Az alapjogvita a Vista‑Life fent említett két termékével kapcsolatos kereskedelmi kommunikációra vonatkozik: A vitatott reklámkampányok gyógyszerészeknek és orvosoknak szóló szakfolyóiratokban jelentek meg.
8.        A Vista‑D3 terméket a következő állításokkal reklámozták: „stabil plazmaszintek”, „a Vista‑D3 termék lehetővé teszi a halálozási kockázat növekedésének elkerülését”, „a Vista‑D3 termék lehetővé teszi a májban jelentkező első áthaladás (first pass) hatás és a gyomorban az enzimes lebontás megakadályozását”, „jobb naponta szedni, mint egyszeri adagban”, a nyelv alatti alkalmazási módjára
utalva:
„a lehető legjobb felszívódás minden beteg számára”.
9.        A VistaSterol terméket
az alábbi állítással reklámozták: „megoldás a koleszterinszint szabályozására”.
10.      Két külön, 2021. június 9-én és 2022. december 9-én benyújtott keresetével az SMB a Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles hez (vállalkozási ügyek brüsszeli francia nyelvű bírósága, Belgium) fordult, amelyekkel vitatta, a fent említett állítások 1924/2006 rendelettel való összhangját. Közelebbről az SMB álláspontja szerint ezen állítások „egészségre vonatkozó állításoknak” minősülnek az 1924/2006 rendelet értelmében, ekként sértik e rendelet 10. cikkét, valamint a Code de droit économique (gazdasági jogi törvénykönyv) VI.104. cikkét.
Ami a stabil plazmaszintre és a koleszterolszintre vonatkozó állításokat illeti, az SMB kijelenti, hogy azok sértik e rendelet 14. cikkének (2) bekezdését és a Code de droit économique (gazdasági jogi törvénykönyv) VI.104. cikkét.
11.      2022. április 6-i és 2023. április 5-i két ítéletével az első fokon eljáró bíróság megállapította az 1924/2006 rendelet 10. cikkének
és 14. cikke
(2) bekezdésének, valamint a Code de droit économique (gazdasági jogi törvénykönyv) VI.104. cikkének megsértését,
és elrendelte, hogy a Vista-Life szüntesse meg a jogsértést.
12.      A Vista-Life fellebbezést nyújtott be a Cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság) előtt, amely bíróság az ügyeket egyesítette.
13.      Ilyen körülmények között határozott úgy a
Cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság), hogy felfüggeszti az eljárást, és a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra:
„1)      Úgy kell‑e értelmezni az 1924/2006 rendelet 2. cikke (2) bekezdésének 1. és 5. pontját, hogy a »különleges jellemzők« és az »adott élelmiszer, élelmiszercsoport vagy annak valamely alkotóeleme« kifejezések magukban foglalják az adagolás gyakoriságára és/vagy az alkalmazás módjára vonatkozó állításokat?
2)      Úgy kell‑e értelmezni az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdését, hogy az előírja, hogy a címke, vagy – címkézés hiányában – a megjelenítés vagy a reklám szó szerint tartalmazza azt a kijelentést, hogy az állításban szereplő betegségnek több kockázati tényezője is van, és a kockázati tényezők egyikének megváltoztatása nem biztos, hogy kedvező hatást eredményez?
3)      Úgy kell‑e értelmezni az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdését, hogy az előírja, hogy a valamely betegség kockázatának csökkentésére vonatkozó, egészségre vonatkozó állítást átvevő reklámban közölni kell, hogy »az állításban szereplő betegségnek több kockázati tényezője is van, és a kockázati tényezők egyikének megváltoztatása nem biztos, hogy kedvező hatást eredményez«, amennyiben ez a kijelentés megjelenik a termék csomagolásán, betegtájékoztatójában és/vagy honlapján?”
14.      Az alapeljárás felei, valamint a belga kormány és a Bizottság írásbeli észrevételeket nyújtottak be.
III. Elemzés
A.      Előzetes megjegyzések
15.      Az 1924/2006 rendelet teljes körű és közvetlenül alkalmazandó harmonizációs keretet hoz létre, amely védi a fogyasztók helyes tájékoztatását, és biztosítja az
egyenlő versenyfeltételeket.(6)
16.      A tagállamok felügyeleti és végrehajtási feladatokat látnak el; a Bizottság, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatósággal (EFSA) együtt, a megengedett állításokat tartalmazó lista naprakésszé tételét, valamint a rendelet végrehajtásának irányítását és koordinálását végzi az európai jogalkotó által kitűzött olyan célokkal összhangban, mint például a belső piac hatékony működése és a fogyasztók magas szintű védelme.(7) Az 1924/2006 rendelet
alapvető céljainak sorában a fogyasztóvédelmen túl az egészség védelme is szerepel.(8)
17.      Amint azt a Bíróság kimondta, e célok elérése érdekében fontos, hogy a fogyasztó megkapja a tények teljes ismeretében történő választáshoz szükséges információkat.(9)
18.      Az 1924/2006 rendelet általános elve, hogy tilos az élelmiszerekkel kapcsolatos, egészségre vonatkozó állítások alkalmazása, kivéve, ha azok megfelelnek a rendeletnek, a Bizottság engedélyezte azokat, és szerepelnek az engedélyezett állításokat tartalmazó listán.(10)
19.      Az egészségügyi kockázat emellett az egészségre vonatkozó állításokról és a betegségek kockázatának csökkentésére vonatkozó állításokról szóló különös szabályozás létjogosultságát is megalapozza. Ha a kereskedelmi állítás a táplálkozásra vagy az egészségre vonatkozó állításokat tartalmaz, ez a közlés a rendelet hatálya alá tartozik. A Bíróság az „egészségre vonatkozó állítás” fogalmának tág és funkcionális értelmezését sugallja, amely nemcsak az egészségi állapot javulását foglalja magában, hanem az élelmiszer fogyasztásával kapcsolatos káros hatások hiányát vagy csökkenését, valamint a rövid távú hatásokat is, mint például az egyszeri vagy ismételt fogyasztás hatása.(11)
20.      A Deutsches Weintor ítéletben a Bíróság egészségre vonatkozó állításnak minősítette a „könnyen emészthető” kifejezést (egy borra vonatkoztatva), és rámutatott arra, hogy az üzenet arra utal, hogy annak az emésztőrendszerre nincs káros hatása; ez megerősíti, hogy az „egészségre vonatkozó állítás” fogalomba azok az állítások is beletartoznak, amelyek a potenciálisan káros fogyasztás „ellenére” kedvező hatásra utalnak.(12) Másként fogalmazva:
a fogyasztóban kiváltott összbenyomás és az üzenet meggyőző hatása kerül értékelésre.(13)
21.      A fogyasztóvédelmet és az egészségvédelmet össze kell egyeztetni a vállalkozás szabadságával.(14) E mérlegelés nem képezi akadályát annak, hogy az egészségre vonatkozó állításokat bizonyos feltételeknek vessék alá annak érdekében, hogy a fogyasztó tájékozott döntést hozhasson.(15)
22.      Ezen egyensúly kialakításakor a Bíróság a „kellőképpen tájékozott, figyelmes és körültekintő átlagfogyasztóra” támaszkodik.(16)
23.      Az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdésében szereplő hivatkozás(17) szerepe az, hogy a kockázatcsökkentésre vonatkozó állítást reális keretbe helyezze, rámutatva i. a szóban forgó betegség többféle tényezőjére és ii. arra, hogy egyetlen tényező megszűnése önmagában nem feltétlenül jár bármilyen kedvező
hatással. Mindez összhangban áll a rendelet által elérni kívánt egészségvédelemmel.(18)
24.      A digitális környezetben, ahol a fogyasztók rendszeresen tájékozódnak és vásárolnak online, biztosítani kell a szabályozás tényleges érvényesülését. A reklám nem különítheti el az egészségre vonatkozó állítást az 1924/2006 rendelet által előírt elővigyázatossági állítástól: ha az egészségre vonatkozó állítás egy honlapon található, az elővigyázatossági állítás pedig a címkén szerepel, megfontolható egy egyértelmű és észrevehető hivatkozás lehetősége arra a helyre, ahol az teljes egészében szerepel, hogy így az azonnal megtalálható legyen.(19)
25.      A rendelet tényleges érvényesülésének biztosítása a nemzeti hatóságok és bíróságok feladata, megőrizve annak teljes körű alkalmazását. Ezzel párhuzamosan a Bizottságnak naprakésszé kell tennie az állítások listáját, operatív iránymutatásokat kell fenntartania, és koordinálnia kell a végrehajtást a vállalkozások jogbiztonsága és a fogyasztók védelme érdekében.
B.      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésről: az adagolás gyakorisága és az alkalmazás módja
26.      Az 1924/2006 rendelet tág és funkcionális fogalmat alkalmaz az „állítás” és az „egészségre vonatkozó állítás” kifejezéseket illetően. Ebbe a fogalomba tartozik minden olyan üzenet, amely kijelenti, sugallja vagy sejteti, hogy az adott élelmiszer (vagy annak alkotóeleme) és az egészség között összefüggés van. Az élelmiszer „különleges jellemzőire” való hivatkozás nem merül ki csupán a belső tulajdonságokban (összetétel, tartalom, összetevők), hanem magában foglalja azokat az elemeket is, amelyek a fogyasztó számára történő bemutatásuk alapján a termék használatának módját jellemzik, és a termékkel kapcsolatos elvárásokat befolyásolják. Ebből a szempontból az adagolás gyakoriságára (például „jobb naponta szedni, mint egyszeri adagban”) és/vagy az alkalmazás módjára (például „nyelv alatt”, mert ez „stabil plazmaszintet” vagy „jobb felszívódást” biztosít) való hivatkozások a 2. cikk (2) bekezdése 1. és 5. pontjának értelmében vett „állításnak” minősülhetnek, ha kedvező
egészségügyi hatásra utalnak.
27.      A fentieket megerősíti mind a szó szerinti, mind a rendszertani és a teleologikus értelmezés: a szó szerinti értelmezés, mert az 1924/2006 rendelet 2. cikke (2) bekezdésének 5. pontja kifejezetten idesorolja azokat az üzeneteket, amelyek az egészség és az élelmiszer közötti összefüggésre „utalnak”; a rendszertani értelmezés, mert, amint azt az 1924/2006 rendelet (16) preambulumbekezdése kimondja, az átlagfogyasztókra vonatkozó vizsgálat nem statisztikai alapú vizsgálat, hanem a fogyasztó adott esetben tanúsított tipikus magatartását kell értékelni;
a teleologikus értelmezés, mert a fogyasztó és az egészség védelmének célja annak megakadályozása, hogy egy előnyt olyan részleges vagy technikai üzenetek által ígérjenek, amelyek megkerülik az állítások ellenőrzését. Az ítélkezési gyakorlat megerősíti ezt a megközelítést, amely szerint „egészségre vonatkozó állításnak” minősül az az üzenet is, amely szigorú értelemben nem ígéri a klinikai állapot javulását, de a negatív hatások hiányát vagy csökkenését sugallja, és így arra helyez hangsúlyt, hogy a fogyasztó hogyan érti az üzenetet összességében és dönt ennek megfelelően.(20)
28.      Ebből következik, hogy az „egészségre vonatkozó állítás” körébe tartoznak az adagolás módjára és az alkalmazás gyakoriságra vonatkozó azon állítások is, amelyek megfogalmazásuk, grafikai elhelyezkedésük, a szomszédos információk vagy képek révén az egészségre gyakorolt kedvező hatás elérésében szerepet
tulajdonítanak ezeknek a módszereknek az egészségügyi eredmények szempontjából (például: „stabil plazmaszintek”, „jobb felszívódást biztosít”, „a májban jelentkező első áthaladás [first pass] hatás elkerülése”). Ezzel szemben nem tartoznak e körbe a használati utasítások, amelyeknek nincs egészségügyi szempontból meggyőző tartalmuk (például: „vízzel bevenni”, „naponta egy tabletta”), ha azok nem tartalmaznak semmilyen kifejezett vagy implicit utalást az előnyökre vagy kockázatokra. Tehát nem pusztán az alkalmazás módjának megemlítése a döntő, hanem az, hogy azt az előny vagy a kockázat csökkenése indokaként mutatják‑e be.
29.      Végül, ez az értelmezés nem követel meg a vállalkozásoktól
túlzott formalitásokat. A gazdasági szereplő nyújthat
semleges használati utasítást.
Ha azonban az adagolás módját és az
alkalmazás gyakoriságát egészségügyi szempontból meggyőző érvként jeleníti meg, akkor erre az üzenetre az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelmények alkalmazandók. A nemzeti bíróságnak kell a konkrét esetben megvizsgálnia, hogy a vitatott kijelentések
tiszteletben tartják-e a fent meghatározott kritériumokat.
30.      Az első kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy az adagolás gyakorisága és az alkalmazás módja, amennyiben egészségügyi szempontból funkcionális jelentőségűként kerülnek bemutatásra, „különleges jellemzőnek” minősülnek, amelyek az 1924/2006 rendelet 2. cikke (2) bekezdésének 1. és 5. pontja értelmében „egészségre vonatkozó állításnak” minősülnek.
C.      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésről: a 1924/2006 rendelet 14. cikke (2) bekezdésének szó szerinti megismétlése
31.      Az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdése nem követel meg szó szerint átveendő megfogalmazást. A rendelkezés a kijelentés lényegi tartalmát írja le, amelynek utalnia kell arra, hogy: i. a szóban forgó betegségnek több kockázati tényezője is van, és ii. az egyik tényező megváltoztatása önmagában nem feltétlenül jár bármilyen hatással. A szöveg azt jelzi, hogy mit kell a fogyasztónak tudnia, nem feltétlenül azt, hogy hogyan kell megfogalmazni.
32.      Ezt megerősíti a rendelet egyéb rendelkezéseinek elemzése is. Ha a jogalkotó ugyanis egységesített megfogalmazást kíván előírni, azt kifejezetten ki is mondja. Nézzük például az 1924/2006 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontját(21) és mellékletének tételeit(22), ahol bizonyos, tápanyag‑összetételre vonatkozó állítások esetében szó szerinti szöveget írnak elő (például a „hozzáadott cukrot nem tartalmaz” állítás mellett a „természetes módon előforduló cukrokat tartalmaz” állítás hozzáadásának kötelezettsége). A 14. cikk (2) bekezdése nem így rendelkezik, amennyiben a figyelmeztetés célját és tartalmát, nem pedig annak szó szerinti szövegét határozza meg.
33.      A cél egyértelmű: annak elkerülése, hogy a kockázatcsökkentésre utaló állítást terápiás ígéretként értelmezzék. Ez az eredmény azzal érhető el, hogy az állítást egy olyan szöveg kíséri, amely relativizálja annak tartalmát.
34.      Ilyen értelmű előírás hiányában a 14. cikk (2) bekezdésével összeegyeztethető a kijelentés, amely tartalmazza a szükséges alapvető elemeket: i. a betegség több tényezőnek is köszönhető; ii. egyetlen tényező befolyásolása nem biztos, hogy kedvező hatást eredményez.
35.      A javasolt értelmezés elkerüli a felesleges merevséget, ugyanakkor megőrzi az egyértelmű információs szabványokat az egészségvédelem tekintetében.(23)
36.      A jelen ügyben a fenti megfontolások összességéből az következik, hogy a 14. cikk (2) bekezdésének megfelel egy olyan megfogalmazás, amely az üzenet lényeget közvetíti, anélkül, hogy a rendelkezést szó szerint meg kellene ismételni. A kérdést előterjesztő bíróságnak a fogyasztóra gyakorolt összbenyomás alapján kell megvizsgálnia, hogy a választott megfogalmazás a szükséges információtartalmat világos és érthető módon biztosítja‑e.
D.      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésről: a kijelentés reklámban való átvételének kötelezettsége, ha az már szerepel a csomagoláson, a betegtájékoztatón és/vagy a honlapon
37.      Az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a betegségek kockázatának csökkentésével kapcsolatos állítás alkalmazása esetén „a címkén, vagy – címkézés hiányában – a megjelenítésen vagy a reklámban” szerepeltetni kell az elővigyázatossági kijelentést.
38.      A megfogalmazásból egy egyszerű szabály következik: a kijelentést csak „címkézés hiányában” szükséges a reklámban szerepeltetni. Ha van címke, és az megfelel a 14. cikk (2) bekezdésének, a kötelezettséget az elsődleges hordozón kell teljesíteni.
39.      Más szóval: i. ha van címke, akkor annak kell tartalmaznia az elővigyázatossági kijelentést; ii. címkézés hiányában a kijelentésnek a megjelenítésen vagy a reklámban kell szerepelnie. A szabály nem írja elő az automatikus ismétlést minden reklámanyagon.
40.      Ezzel kapcsolatban emlékeztetek arra, hogy a Bíróság már állást foglalt az 1924/2006 rendelet 10. cikkének (3) bekezdés tárgyában, amely rendelkezés azt írja elő, hogy az általános, nem egyedi kedvező hatásokra való hivatkozást egyedi, egészségre vonatkozó állításnak kell „kísérnie”.(24) A Bíróság rávilágított különösen arra, hogy
abban az esetben, ha az egészségre vonatkozó egyedi állítások nem szerepelhetnek teljes egészükben a csomagolás ugyanazon oldalán, mint amelyen az általuk alátámasztandó hivatkozás fel van tüntetve, a közvetlen vizuális kapcsolat követelménye kivételesen teljesülhet közvetlenül utaló jelzés, például csillagozás segítségével, amennyiben az egyértelmű és a fogyasztó számára tökéletesen érthető módon biztosítja térben az egészségre vonatkozó állítások és a hivatkozás közötti tartalmi kapcsolatot.(25) Mindazonáltal a nemzeti bíróság feladata annak megállapítása, hogy az adott ügy körülményének összessége fényében a vizuális közelségre vonatkozó követelmény teljesül‑e a kapcsolatot jelző csillag alkalmazásával.(26)
41.      Ezen okfejtésnek analógia útján az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdésére történő alkalmazásával ebből azt a következtetést lehetne levonni, hogy egy címke, megjelenítés vagy reklám teljesítheti az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdésében foglalt feltételeket az ugyanezen cikk által előírt kijelentésre való utalással. Mindazonáltal a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak megállapítása, hogy a kijelentésre való utalás elégséges-e az 1924/2006 rendelet 14. cikke (2) bekezdése teljes körű érvényesülésének biztosításához.
42.      Ami a csomagolás és a betegtájékoztató fogalmát illeti, meg kell jegyezni, hogy e fogalmak egyértelműen beletartoznak a „címkézés” 1169/2011 rendelet 2. cikke (2) bekezdésének j) pontjában szereplő meghatározásba.
43.      Ami a honlapot illeti, az 1924/2006 rendeletet egy olyan időszakban fogadták el, amikor az elektronikus kereskedelem sokkal kevésbé volt fejlett, mint manapság. Amint azt az Európai Parlament is megjegyezte, a megtévesztő állítások az élelmiszerek értékesítése során mind az interneten, mind a hagyományos kereskedelemben előfordulnak.(27) A Parlament tehát kifejezetten felkérte a Bizottságot, hogy dolgozzon ki átfogó iránymutatásokat a rendelet online alkalmazásához.(28)
44.      A digitális csatorna mind a szerződéskötést megelőző tájékoztatás, mind a vásárlás szempontjából megszokottá vált az étrend-kiegészítők területén is.(29)
45.      Ebben az összefüggésben kell meghatározni, hogy a honlap „élelmiszerre vonatkozó bármilyen szöveg, adat, védjegy, márkanév, ábra vagy szimbólum, amelyet az élelmiszert kísérő vagy arra vonatkozó csomagoláson, dokumentumban, megjegyzésben, címkén, gyűrűn vagy galléron helyeznek el”, vagy sem az 1169/2011 rendelet 2. cikke (2) bekezdésének j) pontja értelmében.
46.      E tekintetben a honlap funkciója a releváns. Ha a honlap a termék promóciós platformjaként működik, az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdése szerinti megjelenítés vagy reklám meghatározás alá tartozik. Ha a termék vásárlói platformjaként működik, tekinthető úgy, hogy olyan „dokumentum” vagy „felhívás” funkciójával rendelkezik, amely az élelmiszert kíséri vagy arra utal, ekként tehát az 1169/2011 rendelet alkalmazásában a címkézés meghatározása alá tartozik.
47.      A fentiek fényében a fentiekben bemutatott kritériumok honlapok tekintetében történő alkalmazása az általuk betöltött funkciótól függ: a) ha a honlap bemutatja vagy népszerűsíti a terméket (termékleírások, bemutató oldalak, kampányok), akkor az 1924/2006 rendelet szerinti bemutatás vagy reklámozás fogalmába tartozik; b) ha a honlap a távértékesítést kíséri (vásárlói oldal) és a vásárlás előtt kötelező információkat közvetít, az 1169/2011 rendelet 14. cikke előírja, hogy ezek az információk a távértékesítési eszközön elérhetők legyenek: ebben a funkcióban az oldal a gyakorlatban az étrend-kiegészítőt kísérő „dokumentumként” vagy „felhívásként” és így az 1169/2011 rendelet tágabb meghatározása szerinti jelölésként kezelhető.
48.      A fentiek szerinti értelmezés megakadályozza
a címkézés fogalmának az egész webre való kiterjesztését, biztosítva, hogy a távértékesítési csatornákon az elővigyázatossági kijelentés a vásárlást megelőzően egy kattintással elérhető legyen.
49.      Nem indokolt tehát, hogy a gazdasági szereplő számára előírják az elővigyázatossági kijelentésnek minden kommunikációs formában való többszörös megjelenítését.
Funkcionális kritérium alkalmazásával az elővigyázatossági kijelentést ott kell elhelyezni, ahol betölti információs funkcióját, és a vásárlásról döntést hozó fogyasztó számára jól látható. E tekintetben nem zárom ki, hogy távértékesítés esetén, amennyiben az adott oldalon szerepel az elővigyázatossági kijelentés, az online reklám utalást tartalmazzon (pl. link útján) ezen értékesítési oldalra.
50.      A kérdést előterjesztő bíróságnak a konkrét esetben kell megvizsgálnia, hogy a gazdasági szereplő által alkalmazott megoldás biztosítja-e a fogyasztó számára, hogy a vásárlásra vonatkozó döntés meghozatala előtt megismerje a kijelentés szövegét.
51.      Az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdése tehát főszabály szerint nem írja elő a kijelentés reklámban történő megismétlését, ha az a címkézésen megfelelő módon szerepel.
IV.    Végkövetkeztetések
52.      A fenti megfontolások fényében azt javasolom a Bíróságnak, hogy a Cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság, Belgium) által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre az alábbi válaszokat adja:
Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikke (2) bekezdésének 1. és 5. pontját úgy kell értelmezni, hogy a »különleges jellemzők« és az »adott élelmiszer, élelmiszercsoport vagy annak valamely alkotóeleme« kifejezések magukban foglalják az adagolás gyakoriságára és/vagy az alkalmazás módjára vonatkozó állításokat.
Az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az
nem írja elő, hogy a címke, vagy – címkézés hiányában – a megjelenítés vagy a reklám szó szerint tartalmazza azt a kijelentést, hogy az állításban szereplő betegségnek „több kockázati tényezője is van, és a kockázati tényezők egyikének megváltoztatása nem biztos, hogy kedvező hatást eredményez”.
Az 1924/2006 rendelet 14. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem írja elő, hogy a valamely betegség kockázatának csökkentésére vonatkozó, egészségre vonatkozó állítást átvevő reklámban közölni kell, hogy „az állításban szereplő betegségnek több kockázati tényezője is van, és a kockázati tényezők egyikének megváltoztatása nem biztos, hogy kedvező hatást eredményez”, amennyiben ez a kijelentés megjelenik a termék csomagolásán, betegtájékoztatójában és/vagy honlapján.
1      Eredeti nyelv: olasz.
2      Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag‑összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20‑i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 404., 9. o.; helyesbítések: HL 2007. L 12., 3. o.; HL 2011. L 36., 20. o.); módosította az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló 1924/2006/EK rendeletnek a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlása tekintetében történő módosításáról szóló, 2008. január 15-i 107/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 39., 8. o.); az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló 1924/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2008. január 15-i 109/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 39., 14. o.); az 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a tápanyag-összetételre vonatkozó állítások listája tekintetében történő módosításáról szóló, 2010. február 9-i 116/2010/EU bizottsági rendelet (HL 2010. L 37., 16. o.); a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról szóló, 2011. október 25-i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011, L 314., 18.o.);
az 1924/2006/EK rendeletnek a tápanyag-összetételre vonatkozó állítások listája tekintetében történő módosításáról szóló, 2012. november 8-i 1047/2012/EU bizottsági rendelet (HL 2012, L 310., 36. o.).
3      Az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2000. L 109., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás: 15. fejezet, 5. kötet, 75. o.)
4      A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25‑i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 304., 18. o.; helyesbítések: HL 2014. L 331., 40. o., HL 2015. L 50., 48. o., HL 2016. L 266., 7. o., HL 2023. L 142., 41. o.).
5      Moniteur belge,  2013. március 29., 19975. o., módosította a Loi portant insertion du titre VI „Pratiques du marché et protection du consommateur” dans le Code de droit économique et portant insertion des définitions propres au livre VI, et des dispositions d'application de la loi propres au livre VI, dans les Livres Ier et XV du Code de droit économique (A „Piaci gyakorlatok és fogyasztóvédelem” című VI. címnek a gazdasági törvénykönyvbe történő beillesztéséről, valamint a VI. könyv fogalommeghatározásainak és a VI. könyv szerinti törvény végrehajtási rendelkezéseinek a gazdasági törvénykönyv I. és XV. könyvébe történő beillesztéséről szóló, 2013. december 21-i törvény (Moniteur belge, 2013. december 30., 103506. o.) módosított törvény.
6      Lásd az 1924/2006 rendelet (9) preambulumbekezdését és 1. cikkének (1) bekezdését, valamint 20. cikkét.
7      Lásd az 1924/2006 rendelet (31), (33), (34) és (36) preambulumbekezdését.
8      2025. április 30‑i Novel Nutriology ítélet (C‑386/23, EU:C:2025:304) 63. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
9      2025. április 30‑i Novel Nutriology ítélet (C‑386/23, EU:C:2025:304, 64. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
10      Az 1924/2006 rendelet 10. cikkének (1) bekezdése. Lásd még az élelmiszerekkel kapcsolatos, a betegségek kockázatának csökkentéséről, illetve a gyermekek fejlődéséről és egészségéről szóló, egészségre vonatkozó egyes állítások engedélyezéséről, illetve engedélyezésének elutasításáról szóló, 2009. október 21‑i 983/2009/EK bizottsági rendeletet (HL 2009. L 277., 3. o.) és a nem a betegségek kockázatának csökkentését, illetve a gyermekek fejlődését és egészségét érintő, élelmiszerekkel kapcsolatos, egészségre vonatkozó, engedélyezett állítások jegyzékének megállapításáról szóló, 2012. május 16‑i 432/2012/EU bizottsági rendeletet (HL 2012. L 136., 1. o.).
11      2012. szeptember 6‑i Deutsches Weintor ítélet (C‑544/10, EU:C:2012:526, 33–36. pont).
12      Uo. 35. pont.
13      Uo. 37. pont).
14      Az Európai Unió Alapjogi Chartájának (HL 2016. C 202., 389. o.) 15. és 16. cikke.
15      Rantos főtanácsnok Novel Nutriology ügyre vonatkozó indítványa (C‑386/23, EU:C:2024:897, 43. pont).
16      Az 1924/2006 rendelet (16) preambulumbekezdése; 2020. január 30‑i Dr. Willmar Schwabe ítélet (C‑524/18, EU:C:2020:60, 35. pont).
17      A továbbiakban: elővigyázatossági kijelentés.
18      Ezt a célt említi a 2012. szeptember 6‑i Deutsches Weintor ítélet is (C‑544/10, EU:C:2012:526, 45. pont).
19      Lásd a jelen indítvány 37. és azt követő pontjait.
20      2012. szeptember 6‑i Deutsches Weintor ítélet, C‑544/10, EU:C:2012:526, 35. pont.
21      „A tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állítások alkalmazásának feltételei” című 4. cikk (2) bekezdésének b) pontja így szól: „[...] Ezen közlés szövege a következő: »Magas [a tápanyagprofilt túllépő tápanyag neve] tartalom«”.
22      „A tápanyag-összetételre vonatkozó állítások és az ezekre vonatkozó feltételek” című melléklet „Hozzáadott cukrot nem tartalmaz” tételénél ez áll: „Amennyiben az élelmiszer természetes módon tartalmaz cukrokat, a címkén a következő állítást kell szerepeltetni: »TERMÉSZETES MÓDON ELŐFORDULÓ CUKROKAT TARTALMAZ«”.
23      Lásd még, analógia útján Hogan főtanácsnok Dr. Willmar Schwabe ügyre vonatkozó indítványát is (C‑524/18, EU:C:2019:60, 60–66. pont).
24      2020. január 30-i Dr. Willmar Schwabe ítélet (C 524/18, EU:C:2020:60).
25      Uo. 48. pont.
26      Uo. 49. pont.
27      Az Európai Parlament 2024. január 18‑i állásfoglalása az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag‑összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló 1924/2006/EK rendelet végrehajtásáról (HL C, C/2024/5729, 2024.10.17., 1. pont).
28      Uo. 23. pont.
29      Lásd analógia útján: 2003. december 11-i Deutscher Apothekerverband ítélet (C‑322/01, EU:C:2003:664, 73. pont).