62018CJ0542_RES
Yhdistetyt asiat C-542/18 RX-II ja C-543/18 RX-II
Erik SimpsonvastaanEuroopan unionin neuvosto
ja
HGvastaanEuroopan komissio
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 26.3.2020
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomioiden Simpson v. neuvosto (T-646/16 P) ja HG v. komissio (T-693/16 P) uudelleenkäsittely – Henkilöstö – Ensimmäisenä oikeusasteena tuomiot antaneen tuomioistuimen kokoonpano – Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen tuomarin nimittämismenettely – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Laillisesti perustettu tuomioistuin – Liitännäinen laillisuusvalvonta – Unionin oikeuden yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden vahingoittaminen
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Perusoikeudet – Noudattamisen takaaminen unionin tuomioistuinten toimesta – Laillisen tuomioistuimen periaate – Sääntöjenvastaisuus virkamiestuomioistuimen tuomarin nimittämismenettelyssä – Peruste, jonka unionin tuomioistuimet tutkivat viran puolesta
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)
(ks. 55–58 kohta)
Virkamiestuomioistuin – Virkamiestuomioistuimen tuomarin nimittämismenettely – Neuvoston harkintavalta – Rajat – Julkisessa viranhakuilmoituksessa vahvistettujen ehtojen ja harkintavallan käyttöä varten säädettyjen menettelysääntöjen noudattaminen
(SEUT 257 artiklan neljäs kohta; Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I oleva 3 artikla)
(ks. 61 ja 68 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Tuomareiden riippumattomuuden periaate – Ulottuvuus
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toinen kohta)
(ks. 71, 73, 74 ja 80 kohta)
Perusoikeudet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Vahvistaminen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleessa – Sama tarkoitus ja ulottuvuus – Perusoikeuskirjan takaama suojelun taso noudattaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen tarjoamaa tasoa
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toinen kohta, 52 artiklan 3 kohta ja 53 artikla)
(ks. 72 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Perusoikeudet – Noudattamisen takaaminen unionin tuomioistuinten toimesta – Laillisen tuomioistuimen periaate – Sääntöjenvastaisuus virkamiestuomioistuimen tuomarin nimittämismenettelyssä ei loukkaa kyseistä periaatetta
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toinen kohta)
(ks. 75, 77–79 ja 81–83 kohta)
Uudelleentarkastelu – Unionin oikeuden yhtenäisyyden tai johdonmukaisuuden vahingoittamisen toteaminen – Arviointiperusteet – Asiasta tehtävät johtopäätökset – Tuomion kumoaminen ja asian palauttaminen muutoksenhakutuomioistuimeen
(Unionin tuomioistuimen perussäännön 62 b artiklan ensimmäinen kohta)
(ks. 84–87, 89 ja 90 kohta)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin (suuri jaosto) käsitteli 26.3.2020 antamassaan tuomiossa uudelleenkäsittely Simpson v. neuvosto ja HG v. komissio (yhdistetyt asiat C-542/18 RX-II ja C-543/18 RX-II), uudelleen (
1
) unionin yleisen tuomioistuimen 19.7.2018 antamat tuomiot Simpson v. neuvosto (T-646/16 P) ja HG v. komissio (T-693/16 P) (
2
) (jäljempänä uudelleenkäsitellyt tuomiot). Unionin tuomioistuin katsoi, että unionin yleinen tuomioistuin oli vahingoittanut unionin oikeuden yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta, koska unionin yleinen tuomioistuin oli katsonut, että virkamiestuomioistuimen tuomarin nimittämismenettelyssä tapahtunut sääntöjenvastaisuus merkitsi laillisen tuomioistuimen periaatteen loukkaamista (
3
). Unionin tuomioistuin vahvisti, että kyseisessä nimittämismenettelyssä oli tapahtunut sääntöjenvastaisuus, mutta katsoi, ettei tämä sääntöjenvastaisuus yksinään voinut olla peruste virkamiestuomioistuimen sen ratkaisukokoonpanon antamien ratkaisujen kumoamiselle, johon kyseinen tuomari oli sijoitettu. Uudelleenkäsitellyt tuomiot kumottiin, ja asiat palautettiin unionin yleiseen tuomioistuimeen.
Tässä tapauksessa julkaistiin 3.12.2013 julkinen viranhakuilmoitus sen vuoksi, että kahden virkamiestuomioistuimeen kuuluvan tuomarin eli Van Raepenbuschin ja Kreppelin toimikausien päättyminen lähestyi. Viranhakuilmoituksen jälkeen valintakomitea (
4
) oli laatinut luettelon kuudesta ehdokkaasta. Mitään julkista viranhakuilmoitusta ei julkaistu ennen kolmannen virkamiestuomioistuimeen kuuluvan tuomarin Rofes i Pujolin toimikauden päättymistä.
Euroopan unionin neuvosto nimitti 22.3.2016 virkamiestuomioistuimeen kolme tuomaria: Van Raepenbusch, Sant’Anna ja Kornezov. Neuvosto käytti 3.12.2013 julkaistua viranhakuilmoitusta nimittääkseen tuomarit näihin kolmeen paikkaan, Rofes i Pujolilta vapautunut paikka (jäljempänä kolmas paikka) mukaan lukien, vaikka viranhakuilmoitus ei koskenut tätä paikkaa. Tuomarit Sant’Anna ja Kornezov sijoitettiin virkamiestuomioistuimen toiseen jaostoon 14.4. ja 31.8.2016 väliseksi ajanjaksoksi.
Uudelleenkäsitellyillä tuomioilla kumottiin unionin yleiseen tuomioistuimeen tehtyjen valitusten johdosta kaksi virkamiestuomioistuimen toisen jaoston antamaa ratkaisua (
5
) (jäljempänä valituksenalaiset ratkaisut) sillä perusteella, että ratkaisukokoonpano oli muodostettu sääntöjenvastaisesti. Unionin tuomioistuimen uudelleenkäsittelyjaosto katsoi 17.9.2018 antamissaan päätöksissä (
6
), että kyseiset tuomiot oli syytä käsitellä uudelleen sen ratkaisemiseksi, vahingoittavatko ne unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmukaisuutta.
Unionin tuomioistuin täsmensi ensimmäiseksi, että unionin yleisen tuomioistuimen on ollut tutkittava viran puolesta peruste, jonka mukaan valituksenalaiset ratkaisut antanut virkamiestuomioistuimen ratkaisukokoonpano oli muodostettu sääntöjenvastaisesti. Takeet, jotka koskevat oikeutta saada asiansa käsitellyksi riippumattomassa, puolueettomassa ja etukäteen laillisesti perustetussa tuomioistuimessa, ja erityisesti takeet, jotka määrittävät tällaisen tuomioistuimen käsitteen ja kokoonpanon, ovat nimittäin oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden kulmakivi. Tämä merkitsee sitä, että jokaisella tuomioistuimella on velvollisuus tutkia, onko se kokoonpanonsa puolesta tällainen tuomioistuin, jos tältä osin on vakavia epäilyjä. Tässä tapauksessa tällaisia vakavia epäilyjä olikin, koska ratkaisukokoonpano oli unionin yleisen tuomioistuimen aikaisemmassa tuomiossa (
7
) todettu muodostetuksi sääntöjenvastaisesti.
Unionin tuomioistuin totesi toiseksi, että nimittäimismenettelyssä tapahtunut sääntöjenvastaisuus johtuu yksinomaan siitä, että neuvosto ei ole noudattanut 3.12.2013 julkaistua viranhakuilmoitusta. Tältä osin unionin tuomioistuin vahvisti, että neuvosto oli jättänyt noudattamatta oikeudellista kehystä, jonka se oli itse asettanut itselleen julkaistessaan kyseisen julkisen viranhakuilmoituksen, jota se oli velvollinen noudattamaan. Ehdokasluettelon käyttäminen kolmannen paikan täyttämisessä on kuitenkin ilmeisesti tapahtunut muilta osin virkamiestuomioistuimen tuomareiden nimittämismenettelyä koskevien sääntöjen mukaisesti. Erityisesti kyseiseen luetteloon sisältyi kaksi kertaa niin monta ehdokasta kuin tämän luettelon perusteella nimitettyjen tuomareiden lukumäärä. Minkään seikan perusteella ei voida myöskään asettaa epäilyn alaiseksi sen vaatimuksen noudattamista, jonka mukaan virkamiestuomioistuimen tuomarit oli valittava sellaisten henkilöiden joukosta, jotka täyttävät kaikki riippumattomuuden takeet ja joilla on lainkäyttötehtävien hoitamiseen vaadittava pätevyys, tai sen vaatimuksen noudattamista, jonka mukaan luettelossa oli mainittava hakijat, joilla on tehtävään parhaiten soveltuva korkeatasoinen kokemus. Tapahtuneen sääntöjenvastaisuuden perusteella ei myöskään voida mitenkään katsoa, että tuomarin nimittäminen kolmanteen paikkaan olisi johtanut siihen, etteivät eri jäsenvaltiot ja niiden kansalliset oikeusjärjestelmät olisi tasapuolisesti edustettuina virkamiestuomioistuimessa.
Unionin tuomioistuin katsoi kolmanneksi, ettei mainittu sääntöjenvastaisuus loukkaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan ensimmäisessä virkkeessä vahvistettua laillisen tuomioistuimen periaatetta. Kyseessä olevassa tuomioistuinjärjestelmässä tuomareiden nimittämisen yhteydessä tapahtunut sääntöjenvastaisuus merkitsee nimittäin tämän periaatteen loukkaamista erityisesti silloin, kun tämä sääntöjenvastaisuus on luonteeltaan ja vakavuudeltaan sellainen, että se aiheuttaa todellisen vaaran siitä, että muut valtiovallan käyttäjät, erityisesti toimeenpanovallan käyttäjä, voivat käyttää perusteetonta harkintavaltaa, joka vaarantaa nimittämismenettelyn lopputuloksen integriteetin ja aiheuttaa siten oikeussubjekteille perustellun epäilyksen asianomaisten tuomareiden riipumattomuudesta ja puolueettomuudesta.
Tuomarin nimittäminen kolmanteen paikkaan on kuitenkin tehty noudattaen virkamiestuomioistuimen tuomareiden nimittämistä koskevia perustavanlaatuisia sääntöjä. Tässä yhteydessä pelkästään se seikka, että neuvosto on käyttänyt 3.12.2013 julkaistun viranhakuilmoituksen perusteella laadittua ehdokasluetteloa kolmannen paikan täyttämisessä, ei riitä osoittamaan, että virkamiestuomioistuimen tuomareiden nimittämismenettelyä koskevaa perustavanlaatuista sääntöä olisi rikottu sen laatuisella ja niin vakavalla tavalla, että se olisi luonut todellisen vaaran siitä, että neuvosto käyttää väärin toimivaltaansa vaarantamalla nimittämismenettelyn lopputuloksen integriteetin ja aiheuttamalla siten perustellun epäilyn kolmanteen paikkaan nimitetyn tuomarin tai jopa sen jaoston, johon hänet on sijoitettu, riippumattomuudesta ja puolueettomuudesta. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen kumotessaan valituksenalaiset ratkaisut pelkästään kyseisessä nimittämismenettelyssä tapahtuneen sääntöjenvastaisuuden perusteella.
Unionin tuomioistuin totesi neljänneksi vielä, että uudelleenkäsitellyissä tuomioissa tehty oikeudellinen virhe vahingoittaa unionin oikeuden yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. Mainitut tuomiot saattavat nimittäin muodostua tulevien oikeudenkäyntiasioiden kannalta ennakkotapauksiksi, jotka voivat kertautua muissa asioissa, joissa on kyse ratkaisukokoonpanon jäsenen nimittämisestä ja yleisemmin oikeudesta riippumattomaan, puolueettomaan ja etukäteen laillisesti perustettuun tuomioistuimeen. Tämä on perustavanlaatuinen ja horisontaalinen oikeus unionin oikeusjärjestyksessä, jonka tulkinnasta ja johdonmukaisuudesta unionin tuomioistuimen on huolehdittava.
(
1
)	Unionin tuomioistuin voi ensimmäisen julkisasiamiehen ehdotuksesta poikkeuksellisesti käsitellä uudelleen unionin yleisen tuomioistuimen muutoksenhakuasteena antaman ratkaisun, jos on olemassa vakava vaara unionin oikeuden yhtenäisyyden tai johdonmukaisuuden vahingoittamisesta. Uudelleenkäsittelymenettelyä koskevat määräykset ovat SEUT 256 artiklan 2 kohdassa sekä Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 62 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa.
(
2
)	Unionin yleisen tuomioistuimen tuomiot 19.7.2018, Simpson v. neuvosto (T-646/16 P, ei julkaistu, EU:T:2018:493) ja HG v. komissio (T-693/16 P, ei julkaistu, EU:T:2018:492).
(
3
)	Laillisen tuomioistuimen periaate vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa. Kyseisessä artiklassa määrätään, että jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa, joka on etukäteen laillisesti perustettu.
(
4
)	Valintakomitea on Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön liitteessä I olevan 3 artiklan 3 kohdassa mainittu komitea. Komitean tehtävänä oli antaa lausuntonsa ehdokkaiden ansioista virkamiestuomioistuimen tuomarin tehtävien hoitamiseen ja liittää lausuntoonsa luettelo ehdokkaista, joilla on tehtävään parhaiten soveltuva kokemus.
(
5
)	Virkamiestuomioistuimen määräys 24.6.2016, Simpson v. neuvosto (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136) ja virkamiestuomioistuimen tuomio 19.7.2016, HG v. komissio (F-149/15, EU:F:2016:155).
(
6
)	Unionin tuomioistuimen päätökset 17.9.2018, uudelleenkäsittely Simpson v. neuvosto (C-542/18 RX, EU:C:2018:763) ja uudelleenkäsittely HG v. komissio (C-543/18 RX, EU:C:2018:764).
(
7
)	Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 23.1.2018, FV v. neuvosto (T-639/16 P, EU:T:2018:22).