USNESENÍ SOUDU
(kasační senát)
28. září 2009
Věc T-46/08 P
Luigi Marcuccio
v.
Komise Evropských společenství
„Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Žádost o informace týkající se osobních věcí zaslaných z místa zaměstnání do místa bydliště – Zčásti zjevně nepřípustný a zčásti zjevně neopodstatněný kasační opravný prostředek“
Předmět: Kasační opravný prostředek podaný proti usnesení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (prvního senátu) ze dne 6. prosince
2007, Marcuccio v. Komise (F-40/06, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), který směřuje ke zrušení tohoto usnesení.
Rozhodnutí: Kasační opravný prostředek se zamítá. Luigi Marcuccio ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení Komise v rámci
tohoto řízení.
Shrnutí
1.      Kasační opravný prostředek – Důvody kasačního opravného prostředku – Chybné posouzení skutkového stavu – Nepřípustnost – Přezkum
posouzení důkazních materiálů Soudním dvorem – Vyloučení s výjimkou případu zkreslení
(Článek 225 ES; statut Soudního dvora, čl. 58 první pododstavec)
2.      Žaloba na neplatnost – Právní zájem na podání žaloby – Ztráta z důvodu události, ke které došlo po podání žaloby – Nevydání
rozhodnutí ve věci
3.      Úředníci – Mimosmluvní odpovědnost orgánů – Podmínky – Protiprávnost – Škoda – Příčinná souvislost
(Článek 288 odst. 2 ES)
4.      Kasační opravný prostředek – Důvody kasačního opravného prostředku – Důvod směřující proti rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu
o náhradě nákladů řízení
(Statut Soudního dvora, příloha I, čl. 11 odst. 2)
1.      Jedině Soud pro veřejnou službu je příslušný jednak zjistit skutkový stav, kromě případu, kdy věcná nesprávnost těchto zjištění
vyplývá z písemností ve spise, které mu byly předloženy, a jednak tento skutkový stav posoudit. Posouzení skutkového stavu
tedy není, s výhradou případu zkreslování důkazů, které mu byly předloženy, právní otázkou, která by jako taková podléhala
přezkumu Soudu prvního stupně v rámci kasačního opravného prostředku. Takové zkreslení musí zjevně vyplývat z písemností ve
spisu, aniž by bylo nutné provést nové posouzení skutkového stavu a důkazů.
(viz body 44 a 45)
Odkazy: Soudní dvůr 28. května 1998, New Holland Ford v. Komise, C‑8/95 P, Recueil, s. I‑3175, bod 72; Soudní dvůr 2. října
2001, EIB v. Hautem, C‑449/99 P, Recueil, s. I‑6733, bod 44; Soudní dvůr 10. ledna 2006, Comunità montana della Valnerina
v. Komise, C‑240/03 P, Sb. rozh. s. I‑731, bod 63; Soudní dvůr 6. dubna 2006, General Motors v. Komise, C‑551/03 P, Sb. rozh.
s. I-3173, bod 54; Soudní dvůr 21. září 2006, JCB Service v. Komise, C‑167/04 P, Sb. rozh. s. I‑8935, bod 108
2.      V zájmu řádného výkonu spravedlnosti může Soud pro veřejnou službu z úřední povinnosti konstatovat, že se nevydá rozhodnutí
o žalobě v případě, že žalobce, který původně měl zájem na podání žaloby, ztratil veškerý osobní zájem na zrušení napadeného
rozhodnutí z důvodu události, ke které došlo po podání uvedené žaloby. Aby totiž žalobce mohl pokračovat v řízení o žalobě
směřující ke zrušení rozhodnutí, je třeba, aby si zachoval osobní zájem na zrušení napadeného rozhodnutí i po podání uvedené
žaloby.
Z konstatování, že se nevydá rozhodnutí o žalobě podané u Soudu pro veřejnou službu, vyplývá, že tento Soud nemůže rozhodnout
o opodstatněnosti dotčené žaloby.
(viz body 50 až 52)
Odkazy: Soudní dvůr 7. června 2007, Wunenburger v. Komise, C‑362/05 P, Sb. rozh. s. I‑4333, bod 39; Soud 17. října 2005, First
Data a další v. Komise, T‑28/02, Sb. rozh. s. II‑4119, body 36 a 37; Soud 7. února 2007, Clotuche v. Komise, T‑339/03, dosud
nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 39 a uvedená judikatura
3.      Skutečnost, že je rozhodnutí stiženo vadou spočívající v protiprávnosti, jako je neuvedení odůvodnění, není dostatečnou podmínkou
pro vznik mimosmluvní odpovědnosti Společenství za protiprávní akty jeho orgánů, neboť vznik této odpovědnosti předpokládá
splnění souboru kumulativních podmínek týkajících se protiprávního jednání vytýkaného žalovanému orgánu, existence tvrzené
škody a existence příčinné souvislosti mezi kritizovaným jednáním a dovolávanou škodou.
Morální a údajně „existenční“ charakter údajně vzniklé škody nemůže obrátit důkazní břemeno ohledně existence a rozsahu škody,
které nese žalobce. Odpovědnost Společenství totiž vzniká pouze tehdy, pokud žalobce prokázal existenci své škody.
(viz body 66 a 67)
Odkazy: Soud 9. listopadu 2004, Montalto v. Rada, T‑116/03, Sb. VS, s. I‑A‑339 a II‑1541, bod 126 a uvedená judikatura; Soud
8. června 2006, Pérez‑Díaz v. Komise, T‑156/03, Sb. VS, s. I‑A‑2‑135 a II‑A‑2‑649, bod 72 a uvedená judikatura
4.      Z článku 11 odst. 2 přílohy I statutu Soudního dvora vyplývá, že se kasační opravný prostředek nemůže týkat jen určení výše
náhrady nákladů řízení nebo rozhodnutí, která ze stran je má platit. Z toho plyne, že v případě, že všechny ostatní důvody
kasačního opravného prostředku proti rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu byly zamítnuty, návrhová žádání týkající se namítané
protiprávnosti rozhodnutí uvedeného Soudu o náhradě nákladů řízení musejí být v důsledku toho prohlášena za zjevně nepřípustná.
(viz bod 84)
Odkazy: Soudní dvůr 26. května 2005, Tralli v. ECB, C‑301/02 P, Sb. rozh. s. I‑4071, bod 88 a uvedená judikatura