62007CC0505
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
JULIANE KOKOTT
prednesené 12. februára 2009 (
1
)
Vec C-505/07
Compañía Española de Comercialización de Aceite SA
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná organizácia trhu s olejmi a tukmi — Nariadenie č. 136/66/EHS — Článok 12a — Spoločenstvom nefinancované skladovanie olivového oleja — Právomoci vnútroštátnych orgánov na ochranu hospodárskej súťaže“
I — Úvod
1.
Aký je rozsah právomocí vnútroštátnych orgánov ochrany hospodárskej súťaže v oblasti poľnohospodárstva? Táto otázka je v strede záujmu v tejto veci a poskytne Súdnemu dvoru príležitosť spresniť svoju judikatúru vychádzajúcu z rozsudku vo veci Milk Marque a National Farmers’ Union. (
2
)
2.
Spoločnosti Compañía Española de Comercialización de Aceite SA (Cecasa), ktorá zastupuje významnú časť výroby olivového oleja v Španielsku, bolo španielskymi orgánmi ochrany hospodárskej súťaže zakázané cielene zasiahnuť do fungovania trhu prostredníctvom podporných nákupov a predajov s cieľom ovplyvniť cenu na trhu s olivovým olejom. Zákaz bol založený na všeobecných ustanoveniach španielskeho práva v oblasti hospodárskej súťaže. Treba sa však opýtať, či tieto ustanovenia v oblasti hospodárskej súťaže nepopierajú alebo v každom prípade nenahradzujú určité osobitné ustanovenia vzťahujúce sa na poľnohospodárstvo.
3.
Po tom, ako bol tento spor predložený Tribunal Supremo (Španielsko), tento súd postúpil Súdnemu dvoru spolu päť prejudiciálnych otázok smerujúcich k určeniu toho, či v takom prípade, ako je tento, vedie právna úprava v oblasti poľnohospodárstva k neuplatneniu určitých všeobecných zásad práva hospodárskej súťaže.
II — Právny rámec
A — Právo Spoločenstva
4.
Právny rámec Spoločenstva v tejto veci pozostáva na jednej strane zo zásad vzťahujúcich sa na uplatniteľnosť pravidiel hospodárskej súťaže v oblasti poľnohospodárstva a na druhej strane z určitých relevantných ustanovení spoločnej poľnohospodárskej politiky týkajúcich sa odvetvia olivového oleja.
1. O uplatniteľnosti pravidiel hospodárskej súťaže v oblasti poľnohospodárstva
5.
Článok 32 ods. 2 ES a článok 36 prvý odsek ES (pôvodne článok 38 ods. 2 a článok 42 prvý odsek Zmluvy ES) majú zásadný význam, pokiaľ ide o väzbu medzi pravidlami hospodárskej súťaže vyjadrenými v Zmluve ES a spoločnou poľnohospodárskou politikou. Článok 32 ods. 2 ES znie takto:
„Pokiaľ články 33 až 38 nestanovia inak, pravidlá stanovené na vytvorenie spoločného trhu sa vzťahujú aj na poľnohospodárske výrobky.“
6.
Okrem toho v článku 36 prvom odseku ES stojí:
„Ustanovenia kapitoly o pravidlách hospodárskej súťaže sa vzťahujú na výrobu a obchod s poľnohospodárskymi výrobkami len v rozsahu, aký určí Rada podľa článku 37 ods. 2 a 3 a v súlade so stanoveným postupom a so zreteľom na ciele uvedené v článku 33.“
7.
Na základe tohto druhého ustanovenia Rada prijala nariadenie č. 26 (
3
), ktorého prvé odôvodnenie obsahuje toto základné vyhlásenie:
„keďže účinnosťou článku [36] zmluvy jedna z vecí, o ktorej sa musí rozhodnúť na základe Spoločnej poľnohospodárskej politiky je, či pravidlá súťaže uvedené v zmluve sa majú uplatniť pri výrobe a obchodovaní s poľnohospodárskymi výrobkami…[keďže z článku [36] Zmluvy vyplýva, že uplatnenie pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v Zmluve na výrobu a obchod s poľnohospodárskymi výrobkami je súčasťou spoločnej poľnohospodárskej politiky… — neoficiálny preklad]“.
8.
V článku 1 nariadenia č. 26 sa stanovuje:
„Od účinnosti tohto nariadenia články [81] až [86] zmluvy a ustanovenia, ktoré ich vykonávajú (čo je predmetom nižšie uvedeného článku 2), platia pre všetky dohody, rozhodnutia a postupy uvedené v článkoch [81 ods. 1] a [82] zmluvy, ktoré sa týkajú výroby alebo obchodu s výrobkami uvedenými v prílohe [I] zmluvy. [Od účinnosti tohto nariadenia sa články [81] až [86] Zmluvy a ustanovenia, ktoré ich vykonávajú, uplatňujú na všetky dohody, rozhodnutia a postupy uvedené v článku [81 ods. 1] a článku [82] Zmluvy, ktoré sa týkajú výroby alebo obchodu s výrobkami uvedenými v prílohe [I] Zmluvy, ibaže by článok 2 stanovoval inak. — neoficiálny preklad].“
Medzi poľnohospodárskymi výrobkami vymenovanými v prílohe I Zmluvy ES (pôvodne príloha II Zmluvy) je uvedený olivový olej. (
4
)
9.
Článok 2 nariadenia č. 26 dopĺňa článok 1 takto:
„1.   Článok [81 ods. 1] zmluvy sa nevzťahuje na také dohody, rozhodnutia a postupy uvedené v predchádzajúcom článku, ktoré sú súčasťou národnej trhovej organizácie alebo sú potrebné na dosiahnutie cieľov uvedených v článku [33] zmluvy. Najmä sa nevzťahuje na dohody, rozhodnutia a postupy farmárov, farmárske združenia alebo združenia takýchto združení, patriace k jednému členskému štátu, ktoré sa týkajú výroby alebo predaja poľnohospodárskych výrobkov, alebo užívania spoločných zariadení na skladovanie, narábanie alebo spracovanie poľnohospodárskych výrobkov a podľa ktorých neexistuje žiadna povinnosť účtovať rovnaké ceny, pokiaľ však Komisia nezistí, že súťaž je týmto vylúčená, alebo ciele článku 39 zmluvy sú ohrozené.
2.   Po konzultácii s členskými štátmi a vypočutí vhodných podnikov alebo združení príslušných podnikov a všetkých ostatných fyzických alebo právnických osôb má Komisia výhradnú právomoc, ktorá je predmetom preskúmania Súdnym dvorom, rozhodnutím, ktoré musí byť zverejnené, určiť, ktoré dohody, rozhodnutia a postupy spĺňajú podmienky uvedené v odseku 1.
3.   Komisia vykoná takéto určenie buď z vlastného podnetu, alebo na návrh príslušného orgánu členského štátu alebo zainteresovaného podniku či združenia podnikov.
…“
10.
Nariadenie č. 26 bolo od 24. augusta 2006 zrušené a nahradené najskôr nariadením (ES) č. 1184/2006 (
5
) rovnakého obsahu. Od bol olivový olej konečne vylúčený, ako aj iné výrobky, z rozsahu vecnej pôsobnosti nariadenia č. 1184/2006; olivový olej je odvtedy upravený právnou úpravou na základe článkov 175 a 176 v spojení s článkom 1 ods. 1 písm. g) nariadenia (ES) č. 1234/2007 (
6
), ktorého obsah zodpovedá znovu obsahu nariadení, ktoré mu predchádzali. Napriek tomu zostáva určujúcim na účely tejto veci nariadenie č. 26, keďže akt španielskych orgánov napadnutý v spore vo veci samej bol prijatý pred uvedenými zmenami a doplneniami právneho poriadku.
2. Ustanovenia právnej úpravy v oblasti poľnohospodárstva pre odvetvie olivového oleja
a) Spoločná organizácia trhu s olejmi a tukmi
11.
Nariadenie Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi (
7
) obsahovalo vo svojej verzii účinnej od  (
8
) takéto znenie článku 12a:
„V prípade vážnej destabilizácie trhu v niektorých regiónoch spoločenstva sa môže na reguláciu trhu prijať rozhodnutie… o splnomocnení orgánov poskytujúcich dostatočné záruky [v súlade s postupom stanoveným v článku 38 o splnomocnení orgánov poskytujúcich dostatočné záruky a schválených členskými štátmi — neoficiálny preklad] na uzavretie zmlúv o skladovaní olivového oleja, ktorý predávajú. Medzi príslušnými orgánmi dostanú prednosť skupiny a združenia výrobcov uznané v súlade s nariadením (ES) č. 952/97…
Opatrenia uvedené v prvom odseku môžu byť inter alia zavedené, keď priemerná cena evidovaná na trhu počas reprezentatívneho obdobia je nižšia ako 95% intervenčnej ceny uplatniteľnej počas hospodárskeho roku 1997/1998.
Výška pomoci poskytnutej na plnenie zmlúv a podrobné pravidlá na implementáciu tohto článku, najmä množstvá, akosť a dĺžku skladovania príslušných olejov, sa stanovia postupom ustanoveným v článku 38 takým spôsobom, aby sa zabezpečil významný dopad na trh. Pomoc môže byť poskytnutá prostredníctvom výberových konaní.“
12.
Dvanáste odôvodnenie nariadenia č. 1638/98 obsahuje k tomuto ustanoveniu toto vysvetlenie:
„… ak sa dodávky oleja majú regulovať v prípade vážnej destabilizácie trhu, existuje potreba systému pomoci pre kontrakty na súkromné skladovanie, pričom priorita takýchto kontraktov sa udelí skupinám a združeniam výrobcov uznaným podľa [nariadenia Rady č. 952/97]“.
13.
Na doplnenie treba tiež spomenúť jedenáste odôvodnenie nariadenia č. 1638/98:
„keďže systém verejných nákupov dáva podnet k výrobe, ktorá je náchylná destabilizovať trh; keďže nákupy sa preto musia prerušiť [trh, musia sa nákupy prerušiť — neoficiálny preklad] a odkazy na intervenčnú cenu sa musia zrušiť alebo nahradiť“.
14.
Medzičasom bolo nariadenie č. 136/66 zrušené a nahradené, najskôr na hospodársky rok 2005/2006 nariadením (ES) č. 865/2004 (
9
) o spoločnej organizácii trhu s olivovým olejom a stolovými olivami a potom od 1. júla 2008 nariadením č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (
10
). Články 31 a 33 tohto posledného nariadenia tiež obsahujú systém fakultatívnej pomoci pre súkromné skladovanie olivového oleja. Keďže bol akt španielskych orgánov napadnutý v spore vo veci samej prijatý pred týmito zmenami a doplneniami, treba na účely tejto veci naďalej odkazovať na nariadenie č. 136/66.
b) Ustanovenia týkajúce sa zoskupení výrobcov
15.
Nariadenie (ES) č. 952/97 Rady z 20. mája 1997 o skupinách výrobcov a ich združeniach (
11
) [neoficiálny preklad], ktoré bolo bez náhrady (
12
) zrušené od, smerovalo vzhľadom na svoj článok 1 k podpore vytvárania zoskupení výrobcov a ich združení v určitých regiónoch Spoločenstva vrátane Španielska v súlade s článkom 2 uvedeného nariadenia.
16.
Článok 5 nariadenia č. 952/97 obsahuje nasledovné definície:
„1.   Zoskupenia výrobcov sú:
a)
zriaďované s cieľom spoločného prispôsobovania výroby a ponuky výrobcov, ktorí sú ich členmi, požiadavkám trhu;
b)
zložené z:
—
jednotlivých výrobcov
alebo
—
jednotlivých výrobcov a organizácií výroby a spracovania poľnohospodárskych výrobkov združujúcich výlučne poľnohospodárskych výrobcov.
Pod pojmom ‚výrobca‘ sa rozumie každý prevádzkovateľ poľnohospodárskeho podniku umiestneného na území Spoločenstva, ktorý:
—
vyrába rastlinné a živočíšne výrobky uvedené v článku 3
alebo
—
ako výrobca základných výrobkov vyrába spracované výrobky uvedené v článku 3.
2.   Členské štáty môžu, ak to ich vnútroštátne ustanovenia predpokladajú, uznať zoskupenia výrobcov zahŕňajúce aj iné osoby ako osoby uvedené v odseku 1. V takom prípade musia stanovy takých zoskupení zabezpečiť, aby si členovia uvedení v odseku 1 ponechali kontrolu zoskupení a ich rozhodnutí.
3.   Združenia sú zložené zo zoskupení uznaných výrobcov a sledujú na širšom základe tie isté ciele ako zoskupenia uznaných výrobcov.“ [neoficiálny preklad]
17.
Článok 6 nariadenia č. 952/97 stanovuje všeobecné podmienky, ktoré musia splniť zoskupenia výrobcov a ich združenia; konkrétne musia v súlade s odsekom 1 písm. b) tohto ustanovenia:
„… určovať a uplatňovať vo vzťahu k osobám uvedeným v článku 5 ods. 1:
—
spoločné pravidlá výroby, najmä v oblasti kvality výrobkov alebo využitia biologických postupov,
—
pravidlá o poskytovaní informácií o uvádzaní na trh,
—
pravidlá o poskytovaní informácií o výrobe, najmä informácií o zbere úrody a zásobách“. [neoficiálny preklad]
18.
Článok 7 toho istého nariadenia stanovuje, že členské štáty rozhodujú o udelení uznania v lehote troch mesiacov od podania žiadosti a oznamujú svoje rozhodnutie Komisii v lehote dvoch mesiacov.
19.
Navyše treba v tomto kontexte tiež spomenúť nariadenie (ES) č. 2768/98 z 21. decembra 1998 o programe pomoci pre súkromné skladovanie olivového oleja. (
13
) Jeho článok 1 ods. 1 uvádza:
„Príslušné orgány vyrábajúcich členských štátov uzatvárajú zmluvy o súkromnom skladovaní nestočeného panenského olivového oleja, za podmienok stanovených v tomto nariadení.“
20.
Podľa článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2768/98 môže Komisia Európskych spoločenstiev pristúpiť k vypísaniu časovo obmedzených a čiastkových výberových konaní s cieľom stanoviť pomoc, ktorá sa poskytne na splnenie zmlúv na súkromné skladovanie olivového oleja. Okruh účastníkov týchto výberových konaní je definovaný v článku 3 ods. 1 uvedeného nariadenia takto:
„Ponuky pre čiastkové výberové konanie môžu podať prevádzkovatelia schválení pre tento účel príslušným orgánom daného členského štátu. Schválení prevádzkovatelia môžu zahŕňať:
a)
zoskupenia výrobcov alebo ich združenia uznané v súlade s nariadením (ES) č. 952/97, alebo
b)
zoskupenia výrobcov alebo ich združenia uznané v súlade s článkom 20c nariadenia č. 136/66/EHS, alebo
c)
lisovne schválené… na viac ako dva hospodárske roky… alebo
d)
baliarne…“
B — Vnútroštátne právo
21.
Zo španielskeho práva treba uviesť zákon č. 6/1989 zo 17. júla 1989 o ochrane hospodárskej súťaže (Ley de Defensa de la Competencia) (
14
), ktorého článok 1 ods. 1, v ktorom je definícia „zakázaných postupov“ značne inšpirovaná (
15
) článkom 81 ods. 1 ES, znie takto:
„Všetky dohody, rozhodnutia, kolektívne odporúčania, zosúladené alebo paralelné postupy, ktoré majú za cieľ alebo následok vylučovanie, obmedzenie alebo skresľovanie hospodárskej súťaže na celom vnútroštátnom trhu alebo jeho časti, sa zakazujú, a to najmä tie, ktoré:
a)
priamo alebo nepriamo určujú ceny, iné obchodné podmienky alebo podmienky poskytovania služieb;
b)
obmedzujú alebo kontrolujú výrobu, distribúciu, technický rozvoj alebo investície;
c)
rozdeľujú trhy alebo zdroje zásobovania…“
22.
Ďalej článok 3 zákona č. 16/1989 s nadpisom „Udelenie povolenia“ (
16
) uvádza toto:
„1.   Udeliť povolenie pre dohody, rozhodnutia, odporúčania a postupy alebo na ich kategórie, na ktoré sa vzťahuje ods. 1, ktoré prispievajú k zlepšeniu výroby alebo distribúcie tovaru, poskytovaniu služieb, k technickému alebo hospodárskemu pokroku, je možné, keď:
a)
umožňujú spotrebiteľom a užívateľom primeraný podiel na výhodách z toho vyplývajúcich;
b)
neukladajú príslušným podnikateľom obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov a
c)
neumožňujú týmto podnikateľom vylúčiť hospodársku súťaž vo vzťahu k podstatnej časti daných výrobkov alebo služieb.
2.   Pokiaľ to bude odôvodnené všeobecnou hospodárskou situáciou a verejným záujmom, je možné udeliť povolenie pre dohody, rozhodnutia, odporúčania a postupy alebo ich kategórie, na ktoré sa vzťahuje ods. 1 a ktoré:
a)
majú za cieľ chrániť a podporovať vývoz, za predpokladu, že nenarušia hospodársku súťaž na vnútornom trhu a budú zlučiteľné so záväzkami vyplývajúcimi z medzinárodných dohôd ratifikovaných Španielskom, alebo
b)
povedú k významnému zvýšeniu sociálnej a hospodárskej úrovne v zaostalých zónach alebo sektoroch, alebo
c)
vzhľadom na svoj minimálny význam nemôžu významne ovplyvniť hospodársku súťaž.“
III — Skutkový stav a konanie vo veci samej
23.
Cecasa je akciovou spoločnosťou podľa španielskeho práva, v ktorej 68% podiel na základnom imaní majú výrobcovia oleja, lisovne oleja a družstvá, zatiaľ čo finančné inštitúcie a iné inštitúcie sa delia o 32%. Akcionári, ktorí sú výrobcami oleja, predstavujú 50% až 60% vnútroštátnej výroby olivového oleja v Španielsku. Predmetom podnikania Cecasy je predaj olivového oleja, s tým, že z uznesenia vnútroštátneho súdu vyplýva, že podnik chcel pôsobiť tak na vnútroštátnom trhu s olivovým olejom, ako aj na trhoch v Spoločenstve a na svetových trhoch.
24.
Na účely zabránenia „vážnej destabilizácii trhu“ a najmä poklesu ceny olivového oleja má Cecasa v úmysle vykupovať a uskladňovať olivový olej, akonáhle jeho cena klesne pod určitú hranicu, približne 95% pôvodnej intervenčnej ceny v Spoločenstve. V prípade zvýšenia ceny má byť olivový olej znova uvedený na trh.
25.
Na uskutočnenie tohto plánu Cecasa požiadala 5. apríla 2001 o osobitné povolenie v zmysle článku 3 zákona č. 16/1989. (
17
) Táto žiadosť o povolenie jej však bola zamietnutá rozhodnutím Tribunal de Defensa de la Competencia (
18
) z . Na podporu svojho rozhodnutia predmetný orgán ochrany hospodárskej súťaže uviedol, že plán Cecasy je protisúťažný. Predstavoval by dohodu medzi súťažiteľmi, ktorej cieľom by bolo, podľa vzoru kartelu, ovplyvniť ceny na trhu a mala by brániť poklesu ceny v prípade prebytkov výroby. Nepredstavovala by prípad výnimky podľa článku 3 zákona č. 16/1989 a najmä konkrétne uvádzané výhody pre spotrebiteľa neboli preukázané.
26.
Cecasa podala správnu žalobu proti rozhodnutiu Tribunal de Defensa de la Competencia na Audiencia Nacional (správny senát (
19
)), ktorá bola zamietnutá rozsudkom z 22. júla 2005. Audiencia Nacional však uviedol, že zamietnutie žiadosti o osobitné povolenie neobsahuje zákaz existencie žalujúcej spoločnosti ako takej pod podmienkou na jednej strane, že sa táto spoločnosť bude venovať iným činnostiam ako tým, pre ktoré žiadala osobitné povolenie, a na druhej strane, že tieto činnosti budú zákonné.
27.
Po podaní dovolania zo strany Cecasy je spor predmetom konania na Najvyššom španielskom súde, Tribunal Supremo (správny senát).
IV — Návrh na začatie prejudiciálneho konania a konanie pred Súdnym dvorom
28.
Uznesením z 22. októbra 2007 prijatým a doručeným do kancelárie Súdneho dvora Tribunal Supremo prerušil konanie a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Umožňuje článok 12a nariadenia Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi, zmeneného a doplneného nariadením č. 1638/98, zaradiť akciovú spoločnosť tvorenú najmä výrobcami, lisovňami oleja, družstvami pestovateľov olív, ako aj finančnými inštitúciami, medzi ‚orgány‘, ktoré môžu uzatvárať zmluvy o skladovaní olivového oleja? Je možné považovať spoločnosť s takýmito vlastnosťami za ekvivalentnú zoskupeniam výrobcov a ich združeniam uznaným podľa nariadenia č. 952/97?
2.
Za predpokladu, že by táto spoločnosť mohla byť zaradená medzi ‚orgány‘, ktoré môžu vykonávať činnosť v oblasti skladovania, mohlo by sa za ‚schválenie zo strany štátu‘, ktoré musia tieto orgány získať v súlade s citovaným článkom 12a nariadenia č. 136/66, považovať povolenie získané v rámci žiadosti o individuálnu výnimku (‚povolenie‘) podanej na vnútroštátny orgán na ochranu hospodárskej súťaže?
3.
Vyžaduje článok 12a nariadenia č. 136/66 nevyhnutne, aby Komisia v každom prípade schvaľovala súkromné skladovanie olivového oleja, alebo naopak, je tento článok zlučiteľný s existenciou výrobcami dohodnutého mechanizmu výkupu a následného súkromného skladovania olivového oleja, ktorý by sa aktivoval výhradne rovnakým spôsobom a za rovnakých podmienok, za akých sa aktivuje súkromné skladovanie financované Spoločenstvom s cieľom doplniť a zefektívniť uvedené skladovanie financované Spoločenstvom bez toho, aby boli prekročené jeho hranice?
4.
Je možné judikatúru Súdneho dvora vyplývajúcu z rozsudku z 9. septembra 2003 (vec C-137/00, Milk Marque) vzťahujúcu sa na uplatňovanie vnútroštátnych pravidiel na ochranu hospodárskej súťaže vnútroštátnymi orgánmi na dohody výrobcov, na ktoré by sa v zásade mohol vzťahovať článok 2 nariadenia Rady č. 26 (uplatňujúceho určité pravidlá hospodárskej súťaže vo výrobe a v obchode s poľnohospodárskymi produktmi), uplatniť na dohody, ktoré vzhľadom na svoje črty a charakteristiku predmetného sektora môžu ovplyvniť celý trh Spoločenstva s olivovým olejom?
5.
V prípade, ak vnútroštátne orgány na ochranu hospodárskej súťaže môžu uplatňovať vnútroštátne predpisy na uvedené dohody, ktoré môžu ovplyvniť spoločnú organizáciu trhu s tukmi a olejmi, môžu tieto orgány úplne zakázať spoločnosti, akou je odvolateľka, možnosť použiť mechanizmy v oblasti skladovania olivového oleja, a to dokonca aj v prípadoch ‚vážnej destabilizácie‘ uvedených v článku 12a nariadenia č. 136/66?“
29.
V konaní pred Súdnym dvorom predložili písomné pripomienky Cecasa, Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (Asoliva), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (Anierac) a Komisia Európskych spoločenstiev. Iba Cecasa a Komisia sa však zúčastnili na pojednávaní na Súdnom dvore 17. decembra 2008.
V — Posúdenie
A — O prípustnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania
1. O druhej časti prvej prejudiciálnej otázky
30.
Druhou časťou prvej prejudiciálnej otázky sa Tribunal Supremo odvoláva na nariadenie č. 952/97, ktoré však už v okamih prijatia rozhodnutia napadnutého v spore vo veci samej nebolo uplatniteľné. Presnejšie, toto nariadenie už nebolo účinné vtedy, keď došlo k skutkovým okolnostiam vzťahujúcim sa na spor vo veci samej. Za takých okolností vyvstáva otázka, či druhá časť prvej otázky môže byť v tejto veci relevantná.
31.
K tomuto bodu treba pripomenúť, že v zásade iba vnútroštátny súd je príslušný na určenie rozsahu otázok, ktoré pokladá za potrebné položiť Súdnemu dvoru. Preto pokiaľ sa predložené otázky týkajú výkladu práva Spoločenstva, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť. Odmietnuť rozhodnúť o prejudiciálnej otázke, ktorú položil vnútroštátny súd, možno len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Spoločenstva nemá nijaký vzťah k realite alebo predmetu sporu vo veci samej, ak ide o problém hypotetickej povahy, alebo tiež vtedy, ak Súdny dvor nemá k dispozícii skutkové a právne podklady nevyhnutné na užitočné zodpovedanie otázok, ktoré sú mu položené. (
20
) Je potrebné uviesť, že v tejto veci to tak nie je.
32.
Je pravda, že po zrušení nariadenia č. 952/97 nebolo prijaté žiadne nariadenie, ktoré by ho nahrádzalo, a že v danej dobe sa zákonodarca Spoločenstva dokonca domnieval, že pre zoskupenia výrobcov už nie je v rámci rozvoja vidieka potrebná žiadna osobitná pomoc; v dôsledku toho mala byť pozastavená schéma pomoci upravená nariadením č. 952/97 (
21
).
33.
Nariadenie č. 952/97 však z dôvodu zrušenia nestratilo všetku svoju praktickú relevantnosť. Určité neskoršie akty inštitúcií Spoločenstva totiž výslovne odkazujú na nariadenie č. 952/97 (
22
). Navyše sa naďalej používajú pojmy „uznané zoskupenia výrobcov“ a „združenia zoskupení výrobcov“, hoci bez konkrétneho odkazu na ustanovenia nariadenia č. 952/97 (
23
). Výklad predmetného nariadenia teda nemohol hneď stratiť všetok význam výlučne z dôvodu, že nariadenie už nie je účinné.
34.
V tejto veci sa k tomu pridáva najmä skutočnosť, že uznané zoskupenia výrobcov a ich združenia majú určitú úlohu v rámci článku 12a nariadenia č. 136/66. Výklad tohto ustanovenia, ktoré je z hľadiska ratione temporis uplatniteľné na spor vo veci samej (
24
), predstavuje ťažisko tohto návrhu na začatie prejudiciálneho konania. Pri formulovaní tohto ustanovenia zákonodarca Spoločenstva výslovne odkázal na nariadenie č. 952/97 (
25
).
35.
Za týchto podmienok sa druhá časť prvej prejudiciálnej otázky, ktorou sa požaduje výklad nariadenia č. 952/97, vôbec nezdá byť zjavne irelevantná pre rozhodnutie sporu vo veci samej. V takom prípade je Súdny dvor povinný odpovedať na otázky výkladu práva Spoločenstva, ktoré mu boli položené.
2. O prejudiciálnej otázke týkajúcej sa článku 12a nariadenia č. 136/66
36.
Okrem toho bola relevantnosť prejudiciálnych otázok Tribunal Supremo pred Súdnym dvorom spochybnená v rozsahu, v akom sa tieto otázky týkajú výkladu článku 12a nariadenia č. 136/66. Keďže Cecasa sa nikdy neuchádzala o prospech zo schémy pomoci upravenej uvedeným článkom a Komisia nevydala žiadne povolenie na súkromné skladovanie v zmysle uvedeného ustanovenia, otázky vzťahujúce sa na tieto aspekty by nemali mať nijaký vplyv na riešenie sporu vo veci samej.
37.
S týmto názorom nesúhlasím. Určite v tomto prípade nejde o uplatňovanie systému súkromného skladovania olivového oleja dotovaného Spoločenstvom. Výklad a pochopenie článku 12a nariadenia č. 136/66 však môžu mať značný význam pre posúdenie tejto veci z pohľadu práva hospodárskej súťaže. Z predmetného ustanovenia vrátane jeho cieľov a štruktúry by totiž bolo možné vyvodiť určité hodnotenia s rozhodujúcim vplyvom na výklad a uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže v tejto veci.
38.
Aj z tohto hľadiska je návrh na začatie prejudiciálneho konania prípustný.
B — Posúdenie znenia prejudiciálnych otázok
39.
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania vo svojom celku smeruje k určeniu rozhodovacieho priestoru, ktorý majú vnútroštátne orgány naďalej k dispozícii na uplatňovanie svojho vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže v oblasti poľnohospodárstva. Z prednosti práva Spoločenstva vyplýva, že tento rozhodovací priestor by nemal prekračovať hranice vymedzené právnou úpravou Spoločenstva v oblasti poľnohospodárstva.
40.
Ak by sa teda malo preukázať, že podporné nákupy a predaje olivového oleja plánované Cecasou sú odôvodnené ustanoveniami právnej úpravy v oblasti poľnohospodárstva, bolo by potrebné zohľadniť túto okolnosť takisto vzhľadom na uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže. V tomto kontexte sa Tribunal Supremo pýta Súdneho dvora na jednej strane na výklad článku 12a nariadenia č. 136/66 a ustanovení, ktoré k nemu majú vzťah, a na druhej strane na výklad článku 2 nariadenia č. 26.
1. O prvej prejudiciálnej otázke
41.
Prvá prejudiciálna otázka je venovaná rozsahu osobnej pôsobnosti článku 12a nariadenia č. 136/66; musí umožniť určenie toho, či toto ustanovenie možno uplatniť na súkromnú akciovú spoločnosť, ako je Cecasa.
a) O prvej časti prvej prejudiciálnej otázky
42.
Prvou časťou svojej prvej otázky sa vnútroštátny súd v zásade pýta, či súkromná akciová spoločnosť, ako je Cecasa, môže byť považovaná za orgán oprávnený uzatvárať zmluvy o skladovaní olivového oleja v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66.
43.
Pojem orgán nie je definovaný ani v článku 12a, ani na inom mieste v nariadení č. 136/66. Vyvstáva v tejto veci po prvé otázka, či možno súkromný podnik považovať za orgán v zmysle tohto ustanovenia. Po druhé treba zistiť, či skutočnosť, že popri výrobcoch oleja, lisovniach oleja a družstvách majú podiel na dotknutom podniku aj finanční investori, bráni tomu, aby bol uvedený podnik považovaný za orgán v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66.
— Žiadne obmedzenie pre verejné orgány alebo štát
44.
Ako to správne pripomína Cecasa, pojem orgán v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66 by nemal byť nesprávne chápaný v tom zmysle, že by do rozsahu pôsobnosti tohto ustanovenia spadali iba verejné orgány alebo štát. (
26
)
45.
Samotná skutočnosť, že pojem použitý na označenie „orgánu“ v určitých jazykových verziách článku 12a nariadenia č. 136/66 je rovnaký ako pojem používaný osobitne inde, najmä v článku 1 ods. 1 nariadenia č. 2768/98, na označenie verejných orgánov (
27
) by však nevyhnutne nemala znamenať, že slovo „orgán“ objavujúce sa v článku 12a nariadenia č. 136/66 tiež označuje iba verejné orgány alebo štát. Treba mať totiž na zreteli skutočnosť, že pokiaľ ide o definíciu predmetného pojmu, niektoré ďalšie jazykové verzie jasne vyznačujú rozdiel medzi pojmom „orgány“, tak ako je uvedený v článku 12a nariadenia č. 136/66, a výrazom „orgány členských štátov“ v zmysle článku 1 ods. 1 nariadenia č. 2768/98. (
28
) Vzhľadom na také rozdiely medzi rôznymi jazykovými verziami uplatniteľných ustanovení v oblasti poľnohospodárstva musí byť predmetné ustanovenie vykladané podľa všeobecnej štruktúry a cieľa nariadenia, ktorého je súčasťou. (
29
)
46.
Zo zmyslu a z účelu článku 12a nariadenia č. 136/66, ktorým bola zavedená schéma pomoci zahŕňajúca zmluvy na súkromné skladovanie (
30
), vyplýva, že rozsah pôsobnosti tohto ustanovenia sa nemôže obmedzovať iba na verejné orgány. Naopak, orgánmi, ktoré sú tam opísané, budú spravidla súkromné subjekty.
47.
Rovnako zo štruktúry predmetného ustanovenia vyplýva, že súkromné subjekty môžu byť ľahko posúdené ako orgány v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66. Tieto orgány teda musia byť oprávnené uzatvárať zmluvy o skladovaní „olivového oleja, ktorý predávajú“. Predaj je však činnosťou, ktorá vôbec nie je vyhradená iba verejným orgánom, ale môžu ju vykonávať aj súkromné subjekty, čo je v otvorenom trhovom hospodárstve (
31
) v každom prípade pravidlom. Navyše požiadavka týkajúca sa „dostatočných záruk“, tak ako je uvedená v článku 12a nariadenia č. 136/66, tiež smeruje skôr k činnosti súkromných subjektov ako k činnosti verejných orgánov.
48.
Súkromné podniky teda môžu predstavovať orgány v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66.
— Účasť finančných investorov
49.
Navyše treba zistiť, či účasť finančných investorov v dotknutom podniku popri výrobcoch oleja, lisovniach oleja a družstvách bráni tomu, aby spĺňal podmienky v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66.
50.
Znenie článku 12a nariadenia č. 136/66 sa touto otázkou nezaoberá. Predsa však je pri výklade ustanovenia práva Spoločenstva potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele, ktoré sledujú právne predpisy, ktorých je súčasťou. (
32
)
51.
Cieľ nariadenia č. 136/66, ako aj nariadenia č. 1638/98 nebráni zapojeniu zmiešaných podnikov, v ktorých majú popri výrobcoch oleja, lisovniach oleja a družstvách podiel aj finanční investori. Neexistuje nijaký náznak, podľa ktorého by účasť súkromných investorov mohla ohroziť cieľ spočívajúci v regulácii ponuky olivového oleja systémom súkromného skladovania, čím dôjde aj k náprave vážnych destabilizácií trhu. (
33
) Najmä by sa nemalo hneď pripustiť, že by z účasti finančných investorov vyplývali nižšie kvalitatívne kritériá alebo menšie znalosti pre skladovanie olivového oleja. A fortiori nemožno dôjsť k tomuto záveru v takom prípade, ako je prípad Cecasa v prejednávanej veci, keď majú finanční investori v dotknutom podniku iba menšinový podiel. Práve naopak, podobná účasť svojou povahou posilňuje finančnú silu dotknutého podniku a prispieva tak k tomu, aby ten mohol ponúknuť „dostatočné záruky“ vyžadované v článku 12a.
52.
Napokon, pokiaľ ide o vzťah medzi ustanoveniami právnej úpravy, je pravda, že zmiešané podniky, v ktorých majú podiel finanční investori, nie sú výslovne vymenované v článku 3 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie č. 2768/98. Z tejto samotnej okolnosti by sa však nemalo vyvodzovať, že zmiešané podniky sú kogentne vylúčené z rozsahu pôsobnosti článku 12a nariadenia č. 136/66. Ako to totiž pripúšťa sama Komisia, zoznam orgánov vymenovaných v článku 3 ods. 1 jej vykonávacieho nariadenia č. 2768/98 nie je vyčerpávajúci.
53.
Navyše nariadenie č. 2768/98 predstavuje jednoduché vykonávacie nariadenie Komisie prijaté na základe spoločnej organizácie trhu vytvoreného Radou a v tomto prípade osobitne podľa článku 12a nariadenia č. 136/66. Skutočnosť, že toto nariadenie je základným nariadením Rady, mu prepožičiava vyššiu právnu silu, ako má vykonávacie nariadenie, a Komisia nemôže obmedziť rozsah jeho pôsobnosti bez výslovného splnomocnenia. Komisii nedáva takéto oprávnenie ani článok 12a ods. 3 nariadenia č. 136/66. Podľa tohto ustanovenia je Komisia naopak oprávnená iba určiť sumu pomoci udeľovanej na súkromné skladovanie a upraviť technické podrobnosti, ako je množstvo, akosť a dĺžka skladovania olivového oleja, ktorý sa má skladovať, ako aj zavedenie postupov udeľovania pomoci. Na druhej strane však oprávnenie prijať vykonávacie ustanovenia ani na základe svojho účelu, ani na základe svojho cieľa neobsahuje prípadné obmedzenie rozsahu osobnej pôsobnosti článku 12a nariadenia č. 136/66.
54.
V dôsledku toho musí byť súkromná spoločnosť, v ktorej majú popri výrobcoch oleja, lisovniach oleja a družstvách podiel aj finanční investori, považovaná za orgán v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66.
55.
Samozrejme, účinné uplatňovanie článku 12a nariadenia č. 136/66 na podnik tohto typu podlieha rešpektovaniu ďalších podmienok určených v tomto ustanovení: na jednej strane musí dotknutý podnik ponúkať „dostatočné záruky“ a byť uznaný v dotknutom členskom štáte (
34
) a na druhej strane musí existovať vážna destabilizácia trhu s tým, že Komisia musí udeliť povolenie na súkromné skladovanie v rámci komitologického postupu na základe článku 38 nariadenia č. 136/66. Pri nesplnení týchto podmienok by sa súkromné skladovanie olivového oleja nedalo odôvodniť odkazom na článok 12a nariadenia č. 136/66.
b) O druhej časti prvej prejudiciálnej otázky
56.
Druhou časťou prvej otázky sa vnútroštátny súd pýta, či súkromná akciová spoločnosť, ako je Cecasa, môže byť považovaná za rovnocennú uznaným zoskupeniam výrobcov a ich združeniam v zmysle nariadenia č. 952/97.
— Zoskupenia výrobcov
57.
Na to, aby bol dotknutý subjekt považovaný za zoskupenie výrobcov v zmysle nariadenia č. 952/97, musí spĺňať súbor požiadaviek vymenovaných v článkoch 5 a 6 uvedeného nariadenia.
58.
V tomto ohľade sú podstatnými požiadavky vzťahujúce sa na predmet činnosti zoskupenia výrobcov: v súlade s článkom 5 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 952/97 musí byť dotknuté zoskupenie zriadené s dvojakým cieľom spoločného prispôsobovania jednak výroby a jednak ponuky výrobcov, ktorí sú jeho členmi, požiadavkám trhu. Ak je činnosťou zoskupenia, ako je Cecasa, predaj olivového oleja a ak smeruje najmä k regulácii ponuky vzťahujúcej sa na olivový olej vyrobený svojimi členmi prostredníctvom podporných nákupov a predajov, napriek tomu nesleduje — v každom prípade nie podľa v tejto veci dostupných informácií — druhý požadovaný cieľ spočívajúci v prispôsobení výroby olivového oleja požiadavkám trhu. Za týchto podmienok účel, s ktorým bola spoločnosť ako Cecasa vytvorená, nesplnil dve kumulatívne požiadavky predpokladané v článku 5 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 952/97.
59.
V dôsledku toho nie je potrebné skúmať, či spoločnosť ako Cecasa môže spĺňať iné požiadavky nariadenia č. 952/97. Skutočnosť, že Cecasa nespĺňa prvú podmienku — predpokladanú v článku 5 ods. 1 písm. a) —, totiž stačí na to, aby nemohla byť považovaná za zoskupenie výrobcov v zmysle nariadenia č. 952/97.
— Združenie zoskupení výrobcov
60.
Článok 5 ods. 3 nariadenia č. 952/97 definuje združenia ako pozostávajúce z uznaných zoskupení výrobcov, ktoré na širšom základe sledujú rovnaké ciele ako uznané zoskupenia výrobcov.
61.
Tak ako zoskupenia výrobcov, ktoré sú jeho členmi, združenie zoskupení výrobcov teda musí mať za cieľ prispôsobenie jednak výroby a jednak ponuky olivového oleja požiadavkám trhu [článok 5 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 952/97]. Článok 6 ods. 1 písm. b) prvá zarážka nariadenia č. 952/97 svedčí najmä o tom, že činnosť takého združenia by sa nemala obmedzovať iba na ponuku a súvisiaci predaj olivového oleja: podľa tohto ustanovenia musia zoskupenia výrobcov a ich združenia takisto stanovovať a uplatňovať spoločné pravidlá pre výrobu olivového oleja.
62.
Spoločnosť, ktorá, ako v tomto prípade Cecasa, nesleduje cieľ tohto typu alebo nevykonáva činnosť súvisiacu s výrobou olivového oleja prostredníctvom výrobcov a družstiev, ktorí sú jej členmi (
35
), nemôže byť považovaná za združenie zoskupení výrobcov.
63.
Za takých okolností, akými sú okolnosti sporu vo veci samej, teda nemôže byť spoločnosť ako Cecasa považovaná ani za zoskupenie výrobcov, ani za združenie zoskupení výrobcov v zmysle nariadenia č. 952/97. V každom prípade to len znamená, že táto spoločnosť by nemala byť nijako uprednostňovaná pri uzatváraní zmlúv na súkromné skladovanie (článok 12a ods. 1 druhá veta nariadenia č. 136/66), čím však nie je dotknutá možnosť tejto spoločnosti požadovať od príslušného vnútroštátneho orgánu jej schválenie ako (iného) orgánu v zmysle článku 12a ods. 1 prvej vety nariadenia č. 136/66.
c) Čiastkový záver
64.
Súkromná akciová spoločnosť, ktorej predmetom činnosti je predaj olivového oleja a ktorá si za svoj cieľ stanovila ovplyvňovanie ponuky na trhu prostredníctvom cielených nákupov a predajov olivového oleja, môže byť považovaná za orgán v zmysle článku 12a ods. 1 nariadenia č. 136/66 v jeho znení vyplývajúcom z nariadenia č. 1638/98. Účasť finančných investorov popri výrobcoch oleja, lisovniach oleja a družstvách v dotknutej akciovej spoločnosti nebráni takému posúdeniu. Za takých okolností, akými sú okolnosti sporu vo veci samej, však nemôže byť takáto akciová spoločnosť považovaná za zoskupenie výrobcov alebo za združenie zoskupení výrobcov v zmysle nariadenia č. 952/97.
2. O druhej prejudiciálnej otázke
65.
Podľa môjho návrhu na odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku by akciová spoločnosť, akou je Cecasa, mala byť považovaná za orgán, na ktorý sa môže uplatňovať článok 12a nariadenia č. 136/66. Za týchto podmienok treba odpovedať aj na druhú prejudiciálnu otázku, ktorou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či orgán v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66 môžu schváliť vnútroštátne orgány v oblasti hospodárskej súťaže v rámci konania podľa pravidiel hospodárskej súťaže.
66.
Ani nariadenie č. 136/66, ani nariadenia č. 952/97 a 2768/98 neurčujú, ktorý štátny orgán je v danom členskom štáte príslušný v oblasti schvaľovania orgánov, ktoré môžu byť oprávnené uzatvárať zmluvy na súkromné skladovanie olivového oleja.
67.
V dôsledku toho východisko odpovede na druhú prejudiciálnu otázku spočíva v autonómii konania členských štátov. Členským štátom teda prináleží, aby určili vnútroštátne orgány s právomocou v oblasti preberania práva Spoločenstva a uplatniteľné procesné podmienky, s tým, že musia brať do úvahy zásady efektivity a ekvivalencie. (
36
)
68.
V oblasti práva Spoločenstva preto vôbec nie je vylúčené, aby členský štát svojim orgánom na ochranu hospodárskej súťaže zveril, aby v rámci konaní v oblasti práva hospodárskej súťaže uplatňovali tiež ustanovenia právnej úpravy v oblasti poľnohospodárstva, a pri tej príležitosti, aby vydávali oprávnenia na základe právnej úpravy v oblasti poľnohospodárstva. Takto sa môže podľa okolností prípadu javiť rozumné zaviesť pre určité povolenia jediné kontaktné miesto a ušetriť tak dotknutým osobám množstvo žiadostí a viacero odlišných správnych konaní. (
37
)
69.
Ak však vnútroštátne právo pripúšťa, aby bol orgán v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66 uznaný vnútroštátnym orgánom s právomocou v oblasti hospodárskej súťaže, zásada efektivity ukladá povinnosť zaručiť, aby predmetný orgán uplatňoval relevantné ustanovenia právnej úpravy v oblasti poľnohospodárstva tiež efektívne. V tejto veci to najmä znamená, že v rámci konania, ktoré vedie, musí orgán s právomocou v oblasti hospodárskej súťaže uskutočniť všetky šetrenia nevyhnutné na konštatovanie, či orgán, ktorého sa žiadosť o uznanie týka, „poskytuje dostatočné záruky“ v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66.
70.
Na záver teda treba uviesť nasledujúce:
Právo Spoločenstva nebráni vnútroštátnemu právnemu stavu, v ktorom môžu byť orgány schválené v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66 tiež vnútroštátnymi orgánmi v oblasti hospodárskej súťaže v konaní podľa pravidiel hospodárskej súťaže, pokiaľ bude zaručené, že v rámci tohto konania budú relevantné ustanovenia právnej úpravy v oblasti poľnohospodárstva uplatňované efektívne a že budú vykonané všetky potrebné šetrenia.
3. O tretej prejudiciálnej otázke
71.
Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či je článok 12a nariadenia č. 136/66 zlučiteľný s mechanizmom výkupu a skladovania olivového oleja súkromne dohodnutým, financovaným a využívaným bez povolenia Komisie.
72.
V tejto veci treba pripomenúť, že článok 12a nariadenia č. 136/66 zavádza iba schému pomoci Spoločenstva v oblasti súkromného skladovania olivového oleja. (
38
) Toto ustanovenie vôbec nie je považované za ustanovenie upravujúce vyčerpávajúcim spôsobom povoľovanie súkromného skladovania olivového oleja v tom zmysle, že by bolo zakázané všetko súkromné skladovanie uskutočňované mimo podmienok článku 12a. Ani znenie, ani cieľ či všeobecná štruktúra predmetného ustanovenia nevyzerajú tak, že by zákonodarca Spoločenstva mal v úmysle takto obmedziť slobodu iniciatívy podnikov.
73.
Z hľadiska zásady subsidiarity (článok 5 druhý odsek ES) tiež treba predpokladať, že zákonodarca Spoločenstva nechcel celkom vylúčiť decentralizované iniciatívy vzťahujúce sa na súkromné skladovanie. Ako bolo vysvetlené na pojednávaní, také iniciatívy môžu vyvolať účinky na fungovanie trhu v určitých členských štátoch a regiónoch s väčšou rýchlosťou a pružnosťou, ako to umožňuje systém vytvorený v súlade s článkom 12a nariadenia č. 136/66 na úrovni Spoločenstva vzhľadom na technické obmedzenia procesného a rozpočtového rázu, ktoré sú mu vlastné; oba systémy sa môžu užitočne dopĺňať.
74.
Z toho vyplýva, že v zásade je súkromným organizáciám dovolené prijať opatrenia na účely súkromného skladovania olivového oleja, a to dokonca aj mimo oblasti pokrytej článkom 12a nariadenia č. 136/66. Práve to je v tejto veci cieľom Cecasy, keď plánuje súkromne financovať svoj mechanizmus, a ako to vyplýva z jednomyseľných vyhlásení všetkých účastníkov konania, a to bez toho, aby sa chcela uchádzať o akúkoľvek pomoc Spoločenstva.
75.
Ak teda má byť súkromné skladovanie, ako v tomto prípade, uskutočňované bez vyžadovania výhod schémy pomoci upravenej v článku 12a nariadenia č. 136/66, v zásade z toho vyplýva, že ani konštatovanie vážnej destabilizácie trhu, ktoré tam je predpokladané, ani povolenie Komisie v zmysle predmetného ustanovenia nie sú nevyhnutné. Zároveň sa však dotknutý subjekt nemôže ani odvolávať na článok 12a nariadenia č. 136/66 na odôvodnenie svojho plánu súkromného skladovania a vyhnúť sa uplatňovaniu všeobecných pravidiel platných v oblasti trhu s olivovým olejom. Naopak sa však pri súkromnom skladovaní musí rešpektovať právo Spoločenstva vo všeobecnosti, ako aj ustanovenia vnútroštátneho práva zlučiteľné s právom Spoločenstva a najmä s pravidlami konania v oblasti práva hospodárskej súťaže, ktoré by sa mohli uplatniť; poľnohospodárstvo totiž nepredstavuje priestor bez hospodárskej súťaže. (
39
)
76.
Ako predbežný záver preto treba konštatovať:
Článok 12a nariadenia č. 136/66 nebráni súkromne dohodnutému a financovanému mechanizmu výkupu a skladovania olivového oleja. Pri využívaní tohto mechanizmu sa však musia rešpektovať všeobecné pravidlá platné na trhu s olivovým olejom a najmä právo hospodárskej súťaže uplatniteľné v každom prípade.
4. Štvrtá prejudiciálna otázka
77.
Svojou štvrtou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže môžu tiež uplatňovať svoje vnútroštátne právo hospodárskej súťaže na dohodu medzi výrobcami v zmysle článku 2 nariadenia Rady č. 26, keď táto dohoda môže ovplyvniť trh s olivovým olejom nielen na vnútroštátnej úrovni, ale aj na úrovni Spoločenstva.
a) Predbežná poznámka týkajúca sa dvoch predpokladov vnútroštátneho súdu
78.
Svojou otázkou vnútroštátny súd vychádza z dvoch základných predpokladov: na jednej strane by mechanizmus podporného výkupu a predaja zamýšľaný spoločnosťou Cecasa mohol „mať význam na úrovni Spoločenstva“ a ovplyvniť trh s olivovým olejom na úrovni Spoločenstva (prvý predpoklad) a na druhej strane by tento plán mohol spadať do rozsahu pôsobnosti článku 2 ods. 1 druhej vety nariadenia č. 26 (druhý predpoklad).
79.
Mechanizmus zamýšľaný spoločnosťou Cecasa by mal „význam na úrovni Spoločenstva“ (prvý predpoklad) vtedy, ak by bol takej povahy, že by mohol ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi (pozri „klauzulu cezhraničných účinkov na obchod“ článku 81 ods. 1 ES). V tomto ohľade z konštatovaní skutkového stavu vykonaných Tribunal Supremo vyplýva, že akcionári, ktorí sa venujú výrobe olivového oleja v Cecase, predstavujú 50% až 60% španielskej výroby olivového oleja, čo znamená, že plán spoločnosti Cecasa by jej mohol umožniť priamo ovplyvňovať viac ako polovicu španielskeho trhu s olivovým olejom. Navyše Asoliva tvrdí, že tento španielsky trh predstavuje okolo 45% trhu Spoločenstva, teda takmer jeho polovicu. Za takých podmienok treba skutočne zastávať názor, že podporné výkupy a predaje zamýšľané spoločnosťou Cecasa môžu mať značné dopady nielen na španielsky trh s olivovým olejom, ale tiež na celý trh Spoločenstva s týmto výrobkom, a preto aj na obchod medzi členskými štátmi.
80.
Navyše na to, aby patril do rozsahu pôsobnosti článku 2 ods. 1 druhej vety nariadenia č. 26 (druhý predpoklad), by mal plán spoločnosti Cecasa predstavovať dohodu, rozhodnutie alebo postupy farmárov, farmárskych združení alebo združení takýchto združení.
81.
Hoci spoločnosť Cecasa, ako som poznamenala vyššie (
40
), nemôže byť výslovne a jednoducho považovaná za ekvivalent zoskupenia výrobcov alebo združenia zoskupení výrobcov, v každom prípade nie vtedy, ak vykladáme tieto pojmy vo svetle definícií vyjadrených v článku 5 nariadenia č. 952/97, zostáva pravdou, že keďže 68% akcií spoločnosti Cecasa vlastnia výrobcovia oleja, lisovne oleja a družstvá, plán spoločnosti Cecasa by mohol byť považovaný za dohodu alebo rozhodnutie farmárov v zmysle článku 2 ods. 1 druhej vety nariadenia č. 26.
82.
Napokon však na zodpovedanie prejudiciálnej otázky nie je úplne nevyhnutné vyčerpávajúco overovať správnosť dvoch predpokladov vnútroštátneho súdu. Ako ukážem nižšie, bolo by totiž možné uplatniť vnútroštátne právo hospodárskej súťaže dokonca aj vtedy, ak by plán spoločnosti Cecasa patril do rozsahu pôsobnosti článku 81 ods. 1 ES a článku 2 ods. 1 druhej vety nariadenia č. 26.
b) Posúdenie prejudiciálnej otázky
83.
Na zodpovedanie štvrtej prejudiciálnej otázky treba vychádzať z myšlienky, že spoločné organizácie poľnohospodárskych trhov nepredstavujú priestor bez konkurencie; naopak, zachovávanie účinnej konkurencie na poľnohospodárskych trhoch tvorí súčasť cieľov spoločnej poľnohospodárskej politiky. (
41
)
84.
Podľa ustálenej judikatúry sa právo Spoločenstva a vnútroštátne právo v oblasti hospodárskej súťaže uplatňujú súbežne vzhľadom na to, že posudzujú obmedzujúce postupy z odlišných hľadísk. Zatiaľ čo články 81 ES a 82 ES ich majú na zreteli z dôvodu prekážok, ktoré z nich môžu vyplynúť pre obchod medzi členskými štátmi, vnútroštátne právne úpravy inšpirované každá vlastnými úvahami posudzujú obmedzujúce postupy len v tomto jedinom rámci. (
42
) V rozsudku vo veci Milk Marque a National Farmer’s Union Súdny dvor výslovne potvrdil túto zásadu, aj pokiaľ ide o právnu úpravu v oblasti poľnohospodárstva, vrátane spoločných organizácií poľnohospodárskych trhov. (
43
)
85.
Okolnosť, že ide o vec, ktorá má cezhraničný vplyv alebo „význam na úrovni Spoločenstva“, nebráni uplatneniu vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže. (
44
) Skutočnosť, že dohody, rozhodnutia alebo postupy v zmysle medzištátnej klauzuly článku 81 ods. 1 ES sú takej povahy, že môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, totiž vôbec nevedie k výlučnému uplatňovaniu práva Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže, a už vôbec nie k bráneniu v uplatňovaní vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže, ale naopak, ako to bolo práve uvedené vyššie, k súbežnému uplatňovaniu oboch predmetných práv hospodárskej súťaže.
86.
Uplatňovanie vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže by navyše nemalo byť vylúčené, ak by vec mala patriť do rozsahu pôsobnosti článku 2 nariadenia č. 26. Toto posledné uvedené ustanovenie obsahuje iba určité osobitné pravidlá týkajúce sa uplatňovania práva Spoločenstva hospodárskej súťaže v oblasti poľnohospodárstva: na tomto základe článok 2 ods. 1 nariadenia č. 26 vylučuje určité dohody a určité rozhodnutia a postupy zo zákazu uvedeného v článku 81 ods. 1 ES. Z procesného hľadiska ustanovenie článku 2 ods. 2 v spojení článkom 2 ods. 3 nariadenia č. 26 prenášajú predovšetkým na Komisiu výlučnú právomoc na požiadanie stanoviť, na ktoré dohody, rozhodnutia a postupy sa uplatňuje výnimka uvedená v odseku 1. (
45
)
87.
Článok 2 nariadenia č. 26 však neobsahuje pravidlo týkajúce sa vzťahu medzi právom Spoločenstva a vnútroštátnym právom v oblasti hospodárskej súťaže. Ako takéto pravidlo by nemal byť nesprávne chápaný najmä odsek 2 tohto ustanovenia. Dôsledkom v ňom upravenej výhradnej právomoci totiž nie je zabránenie uplatňovaniu vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže, ale iba určenie toho, ktorý orgán má právomoc uplatňovať právo Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže. Koniec koncov, článok 2 ods. 2 nariadenia č. 26 z hľadiska výlučnej právomoci, ktorú predpokladá, pripomína všeobecné pravidlo právomoci vyslovené v článku 9 ods. 1 nariadenia č. 17 (
46
), tak ako bolo účinné až do 30. apríla 2004 (
47
).
88.
Výhradná právomoc Komisie na uplatňovanie určitých ustanovení práva Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže nevylučuje súbežné uplatnenie vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže na tú istú vec, a to vnútroštátnym orgánom. Navyše ak vec, ako je to v tomto prípade, nevedie ku konaniu pred Komisiou na základe článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 26, je dokonca možné uplatňovať iba vnútroštátne právo hospodárskej súťaže.
89.
Iba pre úplnosť treba dodať, že uplatnenie vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže by v tejto veci bolo vylúčené vtedy, ak by Cecasa predstavovala prípad koncentrácie podnikov s významom na úrovni Spoločenstva (ustanovenia článku 1 ods. 1 v spojení s článkom 21 ods. 2 a článkom 22 ods. 1 nariadenia o kontrole koncentrácií (
48
)). To by však predpokladalo, aby vytvorenie Cecasy ako spoločného podniku zodpovedalo pojmu koncentrácia uvedenému v článku 3 nariadenia o kontrole koncentrácií a aby boli dosiahnuté limity obratu stanovené v článku 1 ods. 2 alebo 3 uvedeného textu; v spore vo veci samej prináleží overiť tento aspekt vnútroštátnemu súdu.
c) Pravidlá práva Spoločenstva na uplatnenie vnútroštátneho práva
90.
Ak aj vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže teda môžu uplatniť svoje vnútroštátne právo hospodárskej súťaže na taký prípad, ako je tento, z hmotnoprávneho hľadiska nemôžu rozhodovať úplne voľne a podľa ustálenej judikatúry musia rešpektovať určité pravidlá práva Spoločenstva vyplývajúce z jeho prednosti. (
49
)
91.
Vo veci, ktorá patrí nielen do vecnej pôsobnosti článku 81 ods. 1 ES, ale aj do vecnej pôsobnosti vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže, by vnútroštátne orgány nemali prijať rozhodnutie odporujúce rozhodnutiu Komisie alebo vytvoriť riziko takéhoto vzájomného rozporu. (
50
) Navyše od 1. mája 2004 sú povinné uplatňovať článok 81 ods. 1 ES súbežne so svojím vnútroštátnym právom, pričom vnútroštátne právo hospodárskej súťaže nemôže viesť k zákazu dohôd, rozhodnutí alebo postupov povolených na základe práva Spoločenstva (ustanovenia článku 3 ods. 1 v spojení s článkom 3 ods. 2 a článkom 45 ods. 2 nariadenia č. 1/2003).
92.
Pokiaľ ide o poľnohospodárske výrobky, vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže sú navyše povinné zdržať sa akýchkoľvek opatrení, ktoré by sa svojou povahou odchyľovali od spoločnej organizácie trhu, alebo by ju poškodzovali, alebo by bránili jej fungovaniu; okrem toho by vo všeobecnosti nemali poškodzovať ciele spoločnej poľnohospodárskej politiky. (
51
)
93.
Na záver teda možno konštatovať:
Vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže môžu tiež uplatňovať vnútroštátne právo hospodárskej súťaže na dohodu medzi výrobcami v zmysle článku 2 nariadenia č. 26, a to aj vtedy, ak táto dohoda môže ovplyvniť trh s olivovým olejom nielen na vnútroštátnej úrovni, ale aj na úrovni Spoločenstva. Pritom sa však vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže musia zdržať všetkého, čo by mohlo vytvoriť rozpor medzi ich rozhodnutím a pravidlami práva Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže a poľnohospodárstva.
5. O piatej prejudiciálnej otázke
94.
Preskúmanie piatej otázky bude nevyhnutné vtedy, ak sa štvrtá otázka zodpovie v zmysle, ktorý navrhujem. Piatou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či na základe vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže môžu zakázať súkromne dohodnutý a financovaný mechanizmus výkupu a skladovania olivového oleja, hoci sa taký mechanizmus inšpiruje článkom 12a nariadenia č. 136/66 a jeho využitie sa predpokladá len v prípade „vážnej destabilizácie trhu“.
95.
Inými slovami sa Tribunal Supremo pýta, či napriek prípadným námietkam týkajúcim sa práva hospodárskej súťaže musí byť taký mechanizmus, ako je mechanizmus navrhovaný spoločnosťou Cecasa, povolený prinajmenšom v rozsahu, v akom má zabrániť vážnej destabilizácii trhu.
96.
Je pravda, že pri uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže musia vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže rešpektovať hodnoty a požiadavky právnej úpravy Spoločenstva v oblasti poľnohospodárstva. Pri uplatňovaní práva Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže (články 81 a 82 ES) má použitie článku 32 ods. 2 ES v spojení s článkom 36 prvým odsekom ES (
52
) za následok to, že poľnohospodárska politika má prednosť pred kapitolou o hospodárskej súťaži Zmluvy ES; naopak, ak sa uplatňuje vnútroštátne právo hospodárskej súťaže, už samotná prednosť práva Spoločenstva (
53
) uprednostňuje záujmy spoločnej poľnohospodárskej politiky.
97.
V dôsledku toho, ak by bolo možné vyvodiť z právnej úpravy Spoločenstva v oblasti poľnohospodárstva, že využitie súkromného skladovania bude vždy bez ďalších podmienok prípustné, pretože je určené na zabránenie vážnej destabilizácii trhu, bolo by rovnako potrebné zohľadňovať také pravidlo v rámci uplatňovania pravidiel hospodárskej súťaže orgánmi ochrany hospodárskej súťaže.
98.
Právna úprava Spoločenstva v oblasti poľnohospodárstva vo svojom znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej však pravidlo tohto druhu neobsahuje. Iba z článku 12a nariadenia č. 136/66 vyplýva, že Komisia môže za určitých podmienok, bližšie spresnených v uvedenom nariadení, zaviesť mechanizmus súkromného skladovania financovaný na úrovni Spoločenstva. Žiadne všeobecné právo na súkromné skladovanie olivového oleja však nemožno vyvodiť zo spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi, a to dokonca ani v prípade vážnej destabilizácie trhu.
99.
Ako už bolo uvedené (
54
), toto všetko určite nevylučuje existenciu súkromného nefinancovaného mechanizmu skladovania, a to nezávisle od článku 12a nariadenia č. 136/66. Predsa však musí byť taký mechanizmus zavedený a využívaný pri rešpektovaní pravidiel v oblasti práva hospodárskej súťaže; konkrétne, nepožíva žiadnu imunitu vo vzťahu k zákazom vyvodzovaným z prípadne uplatniteľného práva hospodárskej súťaže.
100.
Ak by vnútroštátny orgán ochrany hospodárskej súťaže odmietol uplatniť relevantné pravidlá práva hospodárskej súťaže na súkromne dohodnutý a financovaný mechanizmus skladovania olivového oleja, alebo ak by tieto pravidlá uplatnil iba oslabene, potom hrozí, že by tým bola ovplyvnená spoločná poľnohospodárska politika. Vzhľadom na nariadenie č. 26 predstavuje totiž uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže na výrobu a predaj poľnohospodárskych výrobkov jeden z prvkov spoločnej poľnohospodárskej politiky. (
55
) Takto sa napokon prejavuje cieľ spoločnej poľnohospodárskej politiky spočívajúci v zabezpečení dodávok spotrebiteľom za primerané ceny [článok 33 ods. 1 písm. e) ES].
101.
Určite že je tiež v rámci konkrétneho uplatnenia každého z relevantných pravidiel hospodárskej súťaže vo výnimočných prípadoch možné odôvodniť postupy obmedzujúce hospodársku súťaž, ku ktorým sa podniky uchyľujú. Takto na úrovni Spoločenstva článok 81 ods. 3 ES uvádza, že zákaz v článku 81 ods. 1 ES možno vyhlásiť za neuplatniteľný, za určitých podmienok bližšie spresnených v uvedenom článku. Analogicky v španielskom práve predpokladá článok 3 zákona č. 16/1989 určité „podmienky povolenia“.
102.
Predsa však výklad a konkrétne uplatnenie takých prípadov výnimiek alebo takých „podmienok povolenia“ na relevantné zákazy predpokladané právom hospodárskej súťaže nesmie viesť k výsledku, ktorý by bol v rozpore so záujmami právnej úpravy Spoločenstva v oblasti poľnohospodárstva. (
56
)
103.
V tomto kontexte treba pripomenúť, že nariadenie č. 1638/98 zrušilo intervenčný režim, ktorý bol až dovtedy platný v rámci spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi, keďže zákonodarca Spoločenstva zastával názor, že tento režim predstavoval podnet na výrobu a ohrozoval stabilitu trhu. (
57
)
104.
Zákonodarca Spoločenstva takto konkretizoval ciele spoločnej poľnohospodárskej politiky pre odvetvie olejov a tukov v tom zmysle, že najmä stabilizáciu trhov [článok 33 ods. 1 písm. c) ES] a zabezpečenie dodávok spotrebiteľom za primerané ceny [článok 33 ods. 1 písm. e) ES] možno — v každom prípade za súčasného stavu vecí — lepšie dosiahnuť bez intervenčného režimu.
105.
Ak by boli súkromné subjekty odteraz oprávnené zo svojej vlastnej iniciatívy dospieť k záveru (
58
), že existuje vážna destabilizácia trhu, a na tomto základe by boli oprávnené značne ovplyvňovať fungovanie trhu — v danom prípade ponuku a cenu olivového oleja —, mohlo by to viesť v konečnom dôsledku k opätovnému kradmému zavedeniu — hoci súkromnými prostriedkami — intervenčného režimu, čím by sa obišlo zrušenie intervenčného režimu zo strany zákonodarcu Spoločenstva.
106.
Vnútroštátne orgány a súdy takýto postup nemôžu povoliť. Z ustálenej judikatúry totiž vyplýva, že členské štáty sú povinné zdržať sa akýchkoľvek opatrení, ktoré by sa svojou povahou odchyľovali od spoločnej organizácie trhu alebo by ju porušovali. (
59
) Hoci dotknuté odvetvie nebolo vyčerpávajúcim spôsobom regulované spoločnou organizáciou trhu, to, čo by mohlo predstavovať prekážku (
60
) jej riadneho fungovania, je s ňou nezlučiteľné.
107.
Preto na záver teda treba uviesť:
Vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže môžu na základe vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže zakázať súkromne dohodnutý a financovaný mechanizmus výkupu a skladovania olivového oleja, hoci sa taký mechanizmus inšpiruje článkom 12a nariadenia č. 136/66 a jeho využitie sa predpokladá v prípade „vážnej destabilizácie trhu“.
VI — Návrh
108.
Na základe predchádzajúcich úvah Súdnemu dvoru navrhujem, aby na prejudiciálne otázky Tribunal Supremo dopovedal takto:
1.
Súkromná akciová spoločnosť, ktorej predmetom činnosti je predaj olivového oleja a ktorá si za svoj cieľ stanovila ovplyvňovanie ponuky na trhu prostredníctvom cielených nákupov a predajov olivového oleja, môže byť považovaná za orgán v zmysle článku 12a ods. 1 nariadenia Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1638/98 z . Účasť finančných investorov popri výrobcoch oleja, lisovniach oleja a družstvách v dotknutej akciovej spoločnosti nebráni takému posúdeniu. Predsa však za takých okolností, ako sú okolnosti sporu vo veci samej, nemôže byť takáto akciová spoločnosť považovaná za zoskupenie výrobcov alebo za združenie zoskupení výrobcov v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 952/97 z o skupinách výrobcov a ich združeniach.
2.
Právo Spoločenstva nebráni vnútroštátnemu právnemu stavu, v ktorom môžu byť orgány schválené v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66 aj vnútroštátnymi orgánmi v oblasti hospodárskej súťaže v konaní podľa pravidiel hospodárskej súťaže, pokiaľ bude zaručené, že v rámci tohto konania budú relevantné ustanovenia právnej úpravy v oblasti poľnohospodárstva uplatňované efektívne a že budú vykonané všetky potrebné šetrenia.
3.
Článok 12a nariadenia č. 136/66 nebráni súkromne dohodnutému a financovanému mechanizmu výkupu a skladovania olivového oleja. Pri využívaní tohto mechanizmu sa však musia rešpektovať všeobecné pravidlá platné na trhu s olivovým olejom a najmä právo hospodárskej súťaže uplatniteľné v každom prípade.
4.
Vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže môžu tiež uplatňovať vnútroštátne právo hospodárskej súťaže na dohodu medzi výrobcami v zmysle článku 2 nariadenia Rady č. 26 zo 4. apríla 1962 uplatňujúceho určité pravidlá hospodárskej súťaže vo výrobe a obchode s poľnohospodárskymi produktmi, a to aj vtedy, ak táto dohoda môže ovplyvniť trh s olivovým olejom nielen na vnútroštátnej úrovni, ale aj na úrovni Spoločenstva. Pritom sa však vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže musia zdržať všetkého, čo by mohlo vytvoriť rozpor medzi ich rozhodnutím a pravidlami práva Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže a poľnohospodárstva.
5.
Vnútroštátne orgány ochrany hospodárskej súťaže môžu na základe vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže zakázať súkromne dohodnutý a financovaný mechanizmus výkupu a skladovania olivového oleja, hoci sa taký mechanizmus inšpiruje článkom 12a nariadenia č. 136/66 a jeho využitie sa predpokladá v prípade „vážnej destabilizácie trhu“.
(
1
)	Jazyk prednesu: nemčina.
(
2
)	Rozsudok z 9. septembra 2003, C-137/00, Zb. s. I-7975.
(
3
)	Nariadenie Rady č. 26 zo 4. apríla 1962 uplatňujúce určité pravidlá hospodárskej súťaže vo výrobe a obchode s poľnohospodárskymi produktmi (Ú. v. ES 30, s. 993; Mim. vyd. 03/001, s. 6), v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady č. 49 z (Ú. v. ES 53, s. 1571).
(
4
)	Pozri v tejto prílohe č. 15.07 Bruselskej nomenklatúry, ktoré zmieňuje rastlinné oleje.
(
5
)	Nariadenie Rady (ES) č. 1184/2006 z 24. júla 2006, ktorým sa uplatňujú určité pravidlá hospodárskej súťaže na produkciu poľnohospodárskych výrobkov a obchodovanie s nimi (Ú. v. EÚ L 214, s. 7).
(
6
)	Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, s. 1); rozsah časovej pôsobnosti tohto nariadenia pre olivový olej vyplýva z ustanovenia článku 200 v spojení s článkom 204 ods. 2 písm. a).
(
7
)	Nariadenie Rady z 22. septembra 1966 (Ú. v. ES 172, s. 3025; Mim. vyd. 03/001, s. 77).
(
8
)	Uplatniteľná verzia spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi je tá, ktorá vyplýva z článku 1 ods. 8 nariadenia Rady (ES) č. 1638/98 z 20. júla 1998, ktoré mení a dopĺňa nariadenie č. 136/66/EHS o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi (Ú. v. L 210, s. 32; Mim. vyd. 03/023, s. 308).
(
9
)	Nariadenie Rady (ES) č. 865/2004 z 29. apríla 2004 o spoločnej organizácii trhu s olivovým olejom a stolovými olivami, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 827/68 (Ú. v. EÚ L 161, s. 97; Mim. vyd. 03/045, s. 153).
(
10
)	Pozri ustanovenie článku 201 ods. 1 písm. c) v spojení s ustanovením článku 204 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1234/2007.
(
11
)	Ú. v. ES L 142, s. 30.
(
12
)	Pozri ustanovenie článku 55 ods. 1 druhú zarážku v spojení s ustanovením článku 56 prvého odseku nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (Ú. v. ES L 160, s. 80; Mim. vyd. 03/025, s. 391).
(
13
)	Ú. v. ES L 346, s. 14; Mim. vyd. 03/024, s. 203.
(
14
)	BOE č. 170 z 18. júla 1989, s. 22747. Zákon č. 16/1989 bol medzičasom zrušený a nahradený novým zákonom č. 15/2007 z o ochrane hospodárskej súťaže (Ley de Defensa de la Competencia) (BOE č. 159 zo, s. 28848). Predsa však, pokiaľ ide o skutkové okolnosti vzťahujúce sa na spor vo veci samej, zostáva podľa informácií vnútroštátneho súdu rozhodujúcim zákon č. 16/1989.
(
15
)	Rozsudok zo 14. decembra 2006, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, C-217/05, Zb. s. I-11987, bod 7.
(
16
)	„Supuestos de autorización“.
(
17
)	Ako to navyše vyplýva zo spisu, Subdirección General sobre Conductas Restrictivas de la Competencia (podriadené generálne riaditeľstvo poverené konaniami obmedzujúcimi hospodársku súťaž), čo je správny orgán patriaci k španielskym orgánom ochrany hospodárskej súťaže, už v tejto veci 16. júna 2000 začal vyšetrovanie.
(
18
)	Tribunal de Defensa de la Competencia (súd na ochranu hospodárskej súťaže) v danom čase vykonával určité funkcie vlastné správnym orgánom ochrany hospodárskej súťaže.
(
19
)	Sala de lo Contencioso-Administrativo.
(
20
)	Ustálená judikatúra; pozri okrem mnohých ďalších rozsudky z 10. januára 2006, IATA a ELFAA, C-344/04, Zb. s. I-403, bod 14; z, Eckelkamp, C-11/07, Zb. s. I-6845, body 27 a 28, a zo, Michaniki, C-213/07, Zb. s. I-9999, body 32 až 34.
(
21
)	Štyridsiate štvrté odôvodnenie nariadenia č. 1257/1999.
(
22
)	Pozri napríklad siedme odôvodnenie a článok 3 nariadenia (ES) č. 327/2001 Komisie zo 16. februára 2001 povoľujúceho uzatváranie zmlúv o súkromnom skladovaní olivového oleja a otvárajúceho verejnú súťaž na dobu určitú na pomoci s tým súvisiace [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 48, s. 9).
(
23
)	Pozri napríklad oznámenie Komisie s názvom „Usmernenia Spoločenstva týkajúce sa štátnej pomoci v odvetví poľnohospodárstva“ [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 28, 2000, s. 2), najmä bod 10; pozri tiež článok 3 nariadenia Komisie (ES) č. 2153/2005 z 23. decembra 2005 o schéme pomoci na súkromné skladovanie olivového oleja (Ú. v. EÚ L 342, s. 39).
(
24
)	Pozri k tejto téme bod 14 týchto návrhov.
(
25
)	Pozri znenie článku 12a ods. 1 nariadenia č. 136/66 a na jeho vysvetlenie dvanáste odôvodnenie nariadenia č. 1638/98, ktorým sa mení a dopĺňa.
(
26
)	Teda štátne orgány alebo orgány riadiace sa verejným právom alebo v každom prípade orgány osobitne poverené štátom alebo orgánmi riadiacimi sa verejným právom.
(
27
)	Tak je to konkrétne v španielskej jazykovej verzii („organismos“), estónskej („asutused“), gréckej („οργανισμoί“), anglickej („bodies“), vo francúzskej („organismes“), v talianskej („organismi“), maltskej („korpi“), portugalskej („organismos“), slovenskej („orgány“), vo fínskej („elimet“ alebo „elinten“) a v švédskej jazykovej verzii („organ“ alebo „organen“).
(
28
)	Okrem nemeckej jazykovej verzie („Einrichtungen“ alebo „Stellen“) sa to potvrdzuje najmä v českej verzii („hospodářské subjekty“ alebo „orgány“), dánskej („organisationer“ alebo „organer“), lotyšskej („organizācijas“ alebo „iestādes“), litovskej („istaigos“ alebo „institucijos“), maďarskej („szervezetek[et]“ alebo „szerve[k]“), holandskej („organismen“ alebo „instanties“), poľskej („instytucje“ alebo „organy“) a slovinskej jazykovej verzii („teles[a]“ alebo „organi“).
(
29
)	Pozri v tomto zmysle ustálenú judikatúru, napríklad rozsudky z 27. marca 1990, Cricket St Thomas, C-372/88, Zb. s. I-1345, bod 19; z, Borgmann, C-1/02, Zb. s. I-3219, bod 25, a z, CEPSA, C-279/06, Zb. s. I-6681, bod 50.
(
30
)	Pozri dvanáste odôvodnenie nariadenia č. 1638/98, ktorým bol do nariadenia č. 136/66 začlenený článok 12a.
(
31
)	Hospodárska politika členských štátov a Spoločenstva musí vyhovovať zásade otvoreného trhového hospodárstva v súlade s článkom 4 ods. 1 ES a článkom 98 ES; v tejto súvislosti pozri tiež rozsudok z 9. septembra 2003, CIF, C-198/01, Zb. s. I-8055, bod 47.
(
32
)	Ustálená judikatúra; pozri okrem mnohých iných rozsudky zo 7. júna 2005, VEMW a i., C-17/03, Zb. s. I-4983, bod 41, a zo, Britannia Alloys & Chemicals/Komisia, C-76/06 P, Zb. s. I-4405, bod 21.
(
33
)	Čo sa týka tohto cieľa, pozri opäť dvanáste odôvodnenie nariadenia č. 1638/98, ktorým bol článok 12a začlenený do nariadenia č. 136/66.
(
34
)	V súvislosti s touto témou pozri rozbor, ktorý som venovala druhej otázke (body 65 až 70 týchto návrhov).
(
35
)	Skutočnosť, že spoločné pravidlá vzťahujúce sa na výrobu môžu byť určované a uplatňované iba vo vzťahu k výrobcom alebo zoskupeniam výrobcov patriacim do každého združenia, vyplýva zo samotnej povahy takej konštrukcie. Navyše to je potvrdené úvodným znením článku 6 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 952/97: „déterminer et appliquer, pour les personnes visées à l’article 5, paragraphe 1“ (francúzska jazyková verzia), „decide on and apply, in respect of persons covered by Article 5 (1)“ (anglická jazyková verzia), „determinar y aplicar, para las personas mencionadas en el apartado 1 del artículo 5“ (španielska jazyková verzia); nemecká jazyková verzia je naopak zdrojom zmätkov z dôvodu jej nejednoznačného znenia „soweit es sich um unter Artikel 5 Absatz 1 fallende Personen handelt“.
(
36
)	Ustálená judikatúra, pozri napríklad rozsudky z 19. decembra 1968, Salgoil, 13/68, Zb. s. 661, 693; zo, Rewe, 33/76, Zb. s. 1989, bod 5, a z, Impact, C-268/06, Zb. s. I-2483, body 46 až 48.
(
37
)	Na úrovni Spoločenstva je zásada jedného kontaktného bodu uplatňovaná napríklad v rámci kontroly koncentrácií, hoci sa obmedzuje na preskúmavanie otázok patriacich výlučne do práva hospodárskej súťaže; pozri článok 21 a ôsme odôvodnenie nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).
(
38
)	Dvanáste odôvodnenie nariadenia č. 1638/98, ktorým bol do nariadenia č. 136/66 zaradený článok 12a.
(
39
)	Rozsudok Milk Marque a National Farmers’ Union, už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 61.
(
40
)	Body 57 až 63 týchto návrhov.
(
41
)	Rozsudok Milk Marque a National Farmer’s Union, už citovaný v poznámke pod čiarou 2, body 57 až 61.
(
42
)	Rozsudky z 13. februára 1969, Wilhelm a i., 14/68, Zb. s. 1, body 3 a 4; z, Giry a Guerlain a i., 253/78 a 1/79 až 3/79, Zb. s. 2327, bod 15, a z, Manfredi a i., C-295/04 až C-298/04, Zb. s. I-6619, bod 38.
(
43
)	Rozsudok už citovaný v poznámke pod čiarou 2, body 62 až 67, ako príklad spoločných organizácií poľnohospodárskych trhov pre mlieko a mliečne výrobky.
(
44
)	Rozsudok Milk Marque a National Farmer’s Union, v ktorom Súdny dvor uznal možnosť uplatnenia vnútroštátneho práva hospodárskej súťaže, sa tiež týkal veci, ktorá mala cezhraničný vplyv (rozsudok už citovaný v poznámke pod čiarou 2, body 110 až 120).
(
45
)	Bez toho, aby tým bola dotknutá výhradná právomoc Komisie pristúpiť ku konštatovaniam na základe článku 2 nariadenia č. 26, môžu byť vnútroštátne súdy privedené k uplatňovaniu tohto ustanovenia; pozri rozsudok z 12. decembra 1995, Dijkstra a i., C-319/93, C-40/94 a C-224/94, Zb. s. I-4471, body 25 až 36.
(
46
)	Nariadenie Rady zo 6. februára 1962, prvé vykonávacie nariadenie článkov [81] a [82] Zmluvy (Ú. v. ES 13, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3).
(
47
)	Článok 43 ods. 1 v spojení s článkom 45 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. EÚ L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).
(
48
)	Nariadenie Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 395, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 31; po korigende znova uverejnené v Ú. v. ES L 257, 1990, s. 13), zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1310/97 Rady z (Ú. v. ES L 180, s. 1, s korigendami v Ú. v. L 3, 1998, s. 16, a v Ú. v. L 40, 1998, s. 17). Vzhľadom na svoj článok 26 ods. 2 sa nová právna úprava Spoločenstva o kontrole koncentrácií (nariadenie č. 139/2004) na túto vec neuplatňuje.
(
49
)	Rozsudky z 15. júla 1964, Costa, 6/64, Zb. s. 1141, 1270; CIF, už citovaný v poznámke pod čiarou 31, bod 48, a Manfredi a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 42, bod 39.
(
50
)	Rozsudok Wilhelm a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 42, body 4 až 8; pozri tiež rozsudky Giry a Guerlain a i., už citovaný v poznámke pod čiarou 42, bod 16, a zo 14. decembra 2000, Masterfoods a HB, C-344/98, Zb. s. I-11369, body 51 a 52.
(
51
)	Pozri rozsudky z 19. marca 1998, Compassion in World Farming, C-1/96, Zb. s. I-1251, bod 41; Milk Marque a National Farmer’s Union, už citovaný v poznámke pod čiarou 2, body 63, 80 a 94, a z, Kuipers, C-283/03, Zb. s. I-4255, bod 37; v súvislosti s touto témou pozri analýzy vzťahujúce sa na piatu otázku (body 94 až 107 týchto návrhov).
(
52
)	Rozsudky z 29. októbra 1980, Maizena/Rada, 139/79, Zb. s. 3393, bod 23; z, Nemecko/Rada, C-280/93, Zb. s. I-4973, bod 61, a Milk Marque a National Farmer’s Union, už citovaný v poznámke pod čiarou 2, bod 81; pozri tiež rozsudok Kuipers, už citovaný v poznámke pod čiarou 51, body 32 a 34.
(
53
)	O prednosti práva Spoločenstva pozri vyššie judikatúru citovanú v poznámke pod čiarou 49.
(
54
)	V súvislosti s touto témou pozri vyššie moje analýzy tretej prejudiciálnej otázky (body 71 až 76 týchto návrhov).
(
55
)	Prvé odôvodnenie nariadenia č. 26.
(
56
)	Pozri opätovne bod 96 týchto návrhov.
(
57
)	Jedenáste odôvodnenie nariadenia č. 1638/98.
(
58
)	Na pojednávaní spoločnosť Cecasa potvrdila, že mala v úmysle sama posudzovať to, v ktorý okamih by malo dôjsť k existencii „vážnej destabilizácie“ trhu, na základe ktorej by uviedla do chodu zamýšľaný mechanizmus súkromného skladovania a pristúpila by k podporným výkupom a predajom, ktoré sú v ňom obsiahnuté.
(
59
)	Rozsudky Compassion in World Farming, už citovaný v poznámke pod čiarou 51, bod 41; Milk Marque a National Farmer’s Union, už citovaný v poznámke pod čiarou 2, body 63 a 80, a Kuipers už citovaný v poznámke pod čiarou 51, bod 37.
(
60
)	Rozsudky Compassion in World Farming, už citovaný v poznámke pod čiarou 51, bod 41, a Kuipers, už citovaný v poznámke pod čiarou 51, bod 37.