62025TJ0190
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU(druhá komora zasadajúca v päťčlennom zložení)
z 15. apríla 2026 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Spotrebné dane – Spotrebná daň z tabakových výrobkov – Článok 5 ods. 1 smernice 2011/64/EÚ – Výklad pojmu ‚tabak na fajčenie‘– Zohľadnenie ustanovení kombinovanej nomenklatúry a vysvetliviek – Platnosť – Právna istota – Zásada zákonnosti trestných činov a trestov“
Vo veci T‑190/25,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Najvyšší súd, Litva) z 27. februára 2025 a doručený Súdnemu dvoru 27. februára 2025, ktorý súvisí s trestným konaním vedeným proti
A.K.,
„Tabako lapai“ UAB,
za účasti:
Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra,
VŠEOBECNÝ SÚD (druhá komora zasadajúca v päťčlennom zložení),
v zložení: predsedníčka druhej komory N. Półtorak, sudcovia G. Hesse (spravodajca), G. Steinfatt, D. Petrlík a I. Dimitrakopoulos,
generálna advokátka: M. Brkan,
tajomník: V. Di Bucci,
so zreteľom na to, že Súdny dvor 19. marca 2025 postúpil návrh na začatie prejudiciálneho konania Všeobecnému súdu podľa článku 50b tretieho odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie,
so zreteľom na oblasti uvedené v článku 50b prvom odseku písm. b) a d) Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a na neexistenciu nezávislej otázky týkajúcej sa výkladu v zmysle článku 50b druhého odseku uvedeného Štatútu,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
litovská vláda, v zastúpení: V. Kazlauskaitė‑Švenčionienė, splnomocnená zástupkyňa,
–
Rada Európskej únie, v zastúpení: R. Liudvinavičiūtė, S. Santoro a O. Segnana, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: M. Björkland, A. Demeneix a J. Jokubauskaitė, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálnej advokátky, že vec bude prejednaná bez jej návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka na jednej strane výkladu článku 5 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2011/64/EÚ z 21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov (Ú. v. EÚ L 176, 2011, s. 24) a položiek 2401 a 2403 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, 1987, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382), zmenenému nariadením Rady (ES) č. 254/2000 z 31. januára 2000 (Ú. v. ES L 28, 2000, s. 16; Mim. vyd. 02/009, s. 357), v znení vyplývajúcom z vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/1925 z 12. októbra 2017 (Ú. v. EÚ L 282, 2017, s. 1) (ďalej len „KN“), a na druhej strane platnosti článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64 a KN s ohľadom na článok 49 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) a na všeobecnú zásadu právnej istoty.
2
Tento návrh bol podaný v rámci trestného konania vedeného proti spoločnosti „Tabako lapai“ UAB, založenej podľa litovského práva, a proti A.K., jej riaditeľovi, týkajúceho sa trestných činov v oblasti spotrebných daní.
Právny rámec
Právo Únie
Smernica 2011/64
3
Odôvodnenia 2, 3, 8 a 9 smernice 2011/64 znejú:
„(2)
Právne predpisy Únie, ktoré sa týkajú zdaňovania tabakových výrobkov, potrebujú zabezpečiť správne fungovanie vnútorného trhu a zároveň vysokú úroveň ochrany zdravia…
(3)
Jedným z cieľov Zmluvy o fungovaní Európskej únie je zachovať hospodársku úniu s vlastnosťami, ktoré sú podobné tým na domácom trhu, so zdravou konkurenciou. V oblasti tabakových výrobkov to podmieňuje, aby spotrebné dane vyrubené na tieto produkty v členských krajinách neznehodnocovali konkurenčné podmienky a neobmedzovali voľný pohyb týchto produktov v rámci Únie.
…
(8)
V záujme jednotného a spravodlivého zdanenia by sa mali stanoviť vymedzenia pojmov ‚cigarety‘, ‚cigary‘ a ‚cigarky‘ a ‚iný tabak na fajčenie‘ tak, aby… sa tabak na fajčenie, ktorý je v mnohých ohľadoch podobný jemne rezanému tabaku určenému na vlastnoručné zhotovenie cigariet, považoval na účely spotrebnej dane za jemne rezaný tabak…
(9)
Harmonizácia štruktúr spotrebných daní musí viesť najmä k tomu, aby konkurencia medzi kategóriami tabakových výrobkov patriacich do rovnakej skupiny nebola následkom zdanenia znehodnotená a aby došlo k otvoreniu národných trhov členských krajín.“
4
Článok 1 smernice 2011/64, nazvaný „Predmet úpravy“, znie:
„Táto smernica určuje všeobecné zásady harmonizácie štruktúry a sadzieb spotrebných daní, ktorým podliehajú tabakové výrobky v členských krajinách.“
5
Článok 2 ods. 1 smernice 2011/64 stanovuje:
„Na účely tejto smernice sa za tabakové výrobky považujú:
…
c)
tabak na fajčenie:
i)
jemne rezaný tabak na vlastnoručné zhotovenie cigariet;
ii)
iný tabak na fajčenie.“
6
Článok 5 ods. 1 smernice 2011/64 stanovuje:
„Na účely tejto smernice sa za tabak na fajčenie považuje:
a)
rezaný alebo inak rozdrobený, zvláknený alebo na pásky zlisovaný tabak, ktorý je vhodný na fajčenie bez ďalšieho priemyselného spracovania;
b)
tabakový zvyšok…“
KN
7
Druhá časť KN, nazvaná „Zoznam colných sadzieb“, obsahuje IV. triedu, nazvanú „Pripravené potraviny; nealkoholické a alkoholické nápoje a ocot; tabak a vyrobené náhradky tabaku“, v ktorej sa nachádza okrem iných kapitola 24 KN s názvom „Tabak a vyrobené náhradky tabaku“. Do tejto kapitoly patria nasledujúce položky a podpoložky:
„Číselný znak KN
Opis tovaru
2401
Nespracovaný tabak; tabakový zvyšok:
…
…
2403
Ostatný spracovaný tabak a spracované náhradky tabaku; ‚homogenizovaný‘ alebo ‚rekonštituovaný‘ tabak; tabakové výťažky a esencie:
– Tabak na fajčenie, tiež obsahujúci náhradky tabaku v akomkoľvek pomere
…
…
2403 19
– – Ostatné:
2403 19 10
– – – V bezprostrednom obale s čistým obsahom nepresahujúcim 500 g
2403 19 90
– – – Ostatné
…
…“
Vysvetlivky ku KN
8
Vysvetlivky ku kombinovanej nomenklatúre Európskej únie (Ú. v. EÚ C 76, 2015, s. 1), v znení zmien (Ú. v. EÚ C 121, 2016, s. 4) (ďalej len „vysvetlivky ku KN“), týkajúce sa kapitoly 24 KN stanovujú, pokiaľ ide o podpoložky 24031910 a 24031990, že „tabak na fajčenie je tabak, ktorý bol rezaný alebo inak rozdrobený, stočený alebo zlisovaný do blokov, ktorý možno fajčiť bez ďalšieho priemyselného spracovania“.
9
Príloha A ku kapitole 24 vysvetliviek ku KN s názvom „Skúška fajčením pre tabak a tabakové výrobky“ v časti „Účel skúšky“ stanovuje:
„Účelom skúšky fajčením je ustanoviť harmonizovanú metódu na odlíšenie tabakových výrobkov (tabaku pripraveného na fajčenie bez akéhokoľvek ďalšieho spracovania) položky 2403 od nespracovaného tabaku položky 2401. S cieľom rozlíšiť tabakové výrobky položky 2403 a nespracovaný tabak položky 2401 sa vykoná skúška fajčením…“
10
Príloha A ku kapitole 24 vysvetliviek ku KN v časti „Príprava vzorky“ uvádza:
„Vzorka sa dôkladne premieša a v prípade potreby sa kvartovaním rozdelí na menšie vzorky. Keď je vzorka suchá (obsah vody je menej ako 8 hmotnostných %), mala by sa aspoň 48 hodín kondicionovať (teplota 22 ± 1 °C a vlhkosť 60 ± 3 %).
Vzorka sa nesmie žiadnym spôsobom rezať, zlomiť, rozdrviť, rozomlieť ani inak rozdrobiť.“
Litovské právo
Trestný zákonník Litvy
11
Článok 1992 Lietuvos Respublikos baudžiamasis kodeksas (Trestný zákonník Litvy) z 26. septembra 2000 (Žin., 2000, č. 89-2741), v znení zmien a doplnení, nazvaný „Nezákonné držanie výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani“, v odseku 1 stanovuje:
„Ktokoľvek, kto v rozpore s predpísaným postupom nadobudne, drží, prepravuje, odosiela, používa alebo predáva tovar podliehajúci spotrebnej dani v hodnote vyššej ako 150 [minimálnych životných úrovní], ale nepresahujúcej 400 [minimálnych životných úrovní], potrestá sa pokutou alebo trestom odňatia slobody až na štyri roky.“
12
Článok 202 ods. 1 Trestného zákonníka Litvy, nazvaný „Nezákonný výkon hospodárskej, obchodnej, finančnej alebo profesijnej činnosti“, stanovuje:
„Ktokoľvek, kto vykonáva hospodársku, obchodnú, finančnú alebo odbornú činnosť v rámci podnikateľskej činnosti alebo vo veľkom rozsahu bez licencie (povolenia) požadovanej na túto činnosť alebo akýmkoľvek iným nezákonným spôsobom, potrestá sa trestom verejnoprospešných prác alebo peňažným trestom, obmedzením slobody alebo trestom odňatia slobody až na štyri roky.“
Litovský zákon o spotrebných daniach
13
Článok 2 ods. 1 Lietuvos Respublikos akcizų įstatymas Nr. IX‑569 (litovský zákon o spotrebných daniach č. IX‑569) z 30. októbra 2001 (Žin., 2001, č. 98-3482), v znení zmien a doplnení, uvádza medzi výrobkami podliehajúcimi spotrebnej dani tabakové výrobky.
14
Podľa článku 3 bodu 9 litovského zákona o spotrebných daniach pojem „tabakové výrobky“ zahŕňa cigarety, cigary, cigarky a tabak na fajčenie. Okrem toho článok 3 bod 27 ods. 1 uvedeného zákona stanovuje, že „tabakom na fajčenie“ sa rozumie tabak, ktorý bol roztrhaný, narezaný alebo inak rozdrobený alebo zlisovaný do blokov (kociek), ktorý možno fajčiť bez ďalšieho priemyselného spracovania.
15
Podľa článku 3 bodu 38 litovského zákona o spotrebných daniach:
„V tomto zákone a jeho prílohách sa číselné znaky výrobkov uvádzajú v súlade so znením KN aktuálneho roka, ako je uvedené v príslušnej smernici Rady, ktorou sa upravuje zdanenie dotknutých výrobkov.“
Litovský zákon o kontrole tabaku, tabakových výrobkov a súvisiacich výrobkov
16
Podľa článku 2 bodu 20 Lietuvos Respublikos tabako, tabako gaminių ir su jais susijusių gaminių kontrolės įstatymas Nr. I‑1143 (zákon o kontrole tabaku, tabakových výrobkov a súvisiacich výrobkov č. I‑1143) z 20. decembra 1995 (Žin., 1996, č. 11-281), v znení zmien a doplnení, pojem „surový tabak“ zahŕňa tabakové listy a iné časti tabaku, celé alebo inak spracované, s výnimkou tých, ktoré sa považujú za tabakové výrobky v súlade s litovským zákonom o spotrebných daniach.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
17
Návrh na začatie prejudiciálneho konania bol podaný v rámci trestného konania vedeného proti spoločnosti Tabako lapai a A.K., stíhaných za to, že bez licencie vyrobili a skladovali veľké množstvá tabakových výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani.
18
Tabako lapai bola dovozcom a vývozcom surového tabaku. Uskutočňovala čiastočné spracovanie dovezeného tabaku, ktoré v podstate spočívalo v jeho rozdrvení, oddelení, zvlhčení a čiastočnom alebo úplnom odstraňovaní stopiek z rozdrobených tabakových listov. a zabalení do plastových vriec s hmotnosťou 20 kilogramov. Tabak však nebol rezaný. Tento čiastočne spracovaný tabak bol následne vyvezený do iných členských štátov Európskej únie.
19
Colné laboratórium malo za úlohu overiť, či takto spracovaný tabak bol v skutočnosti nespracovaným tabakom, ktorý ako taký nepatrí do kategórie výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani. Na tento účel vykonal špecialista laboratória skúšku fajčením, ktorá mu umožnila dospieť k záveru, že tabak nachádzajúci sa v sklade spoločnosti Tabako lapai zodpovedá opisu tabakových výrobkov a konkrétnejšie opisu tabaku na fajčenie. Aby dospel k tomuto záveru, musel tento špecialista odrezať vzorku daného tabaku, vložiť ju do cigaretovej rúry a vyfajčiť ju. Takto mohol po vykonaní niekoľkých jednoduchých prípravných postupov spočívajúcich v ručnom odrezaní vzorky alebo v jej rozdelení, zistiť, že tento tabak je vhodný na fajčenie.
20
Rozsudkom z 28. marca 2024 Lietuvos apeliacinis teismas (Odvolací súd, Litva) uznal spoločnosť Tabako lapai a A.K. vinných zo spáchania trestných činov uvedených v článku 1992 ods. 1 a článku 202 ods. 1 Trestného zákonník Litvy uložil im trest likvidácie právnickej osoby a pokutu. Tabako lapai a A.K. podali proti tomuto rozsudku kasačný opravný prostriedok na Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Najvyšší súd, Litva), ktorý je vnútroštátnym súdom predkladajúcim návrh na začatie prejudiciálneho konania.
21
Odvolací súd sa domnieva, že pokiaľ operácia spočívajúca v ručnom rozrezaní vzorky tabaku na účely skúšky fajčením nemá charakter „ďalšieho priemyselného spracovania“ v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64 a judikatúry Súdneho dvora, môže byť tabak, o aký ide vo veci samej, na účely uplatňovania spotrebnej dane zahrnutý do pojmu „tabak na fajčenie“. Zdôrazňuje však, že vzhľadom na to, že táto operácia narušila integritu vzorky v rozpore s podmienkami skúšky fajčením stanovenými vo vysvetlivkách ku KN, ten istý tabak by sa na účely uplatnenia cla mohol považovať za tabak, ktorý nemožno fajčiť bez „ďalšieho priemyselného spracovania“ a mal by byť zaradený do položky 2401 KN ako „nespracovaný tabak“.
22
Predkladajúci vnútroštátny súd uvádza, že aj keď sa normotvorca Únie rozhodol nestanovovať priamu väzbu medzi predpismi o spotrebnej dani a colnými predpismi, pokiaľ ide o vymedzenie výrobkov, existujú opodstatnené pochybnosti o odôvodniteľnosti situácie, v ktorej by sa ten istý tabak v týchto dvoch odlišných právnych úpravách posudzoval odlišne, a to tak z hľadiska možnosti fajčenia bez „ďalšieho priemyselného spracovania“, ako aj z hľadiska jeho kvalifikácie ako „tabaku na fajčenie“.
23
Predkladajúci vnútroštátny súd sa pýta, či v tejto súvislosti samotná skutočnosť, že smernica 2011/64 neodkazuje priamo na vysvetlivky ku KN, postačuje na to, aby sa tieto vysvetlivky nepoužívali na definovanie „tabakových výrobkov“ v zmysle tejto smernice. Kladie si tiež otázku, či právna úprava Únie, v rámci ktorej platí, že hoci tabak určený na fajčenie je opísaný a definovaný identickými pojmami na účely uplatňovania cla a spotrebnej dane, môže byť s ním zaobchádzané odlišne v závislosti od metódy použitej pri skúške fajčením upravenej vo vysvetlivkách ku KN, spĺňa požiadavky všeobecnej zásady právnej istoty. Pýta sa konkrétne, či táto právna úprava umožňuje dotknutým osobám rozumne predvídať, či ich správanie v súvislosti s výrobkami podliehajúcimi spotrebnej dani môže viesť k ich trestnej alebo podobnej zodpovednosti.
24
Za týchto podmienok Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Najvyšší súd, Litva) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Môže vnútroštátny súd pri určovaní toho, či tabak, o ktorý ide v prejednávanej veci, je ‚tabak na fajčenie‘ v zmysle článku 5 ods. 1 smernice 2011/64, a pri uplatňovaní vymedzenia uvedeného v danom ustanovení a relevantnej judikatúry Súdneho dvora Európskej únie okrem toho vychádzať aj z ustanovení nariadenia č. 2658/87, ktoré sa týkajú zatriedenia tohto tabaku, ako aj z vysvetliviek ku [KN]?
2.
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
(1)
Má sa článok 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64 vykladať v tom zmysle, že tabak sa má považovať za ‚tabak na fajčenie‘ aj vtedy, ak bol tento tabak zatriedený do položky 2403 [KN] (spracovaný tabak) podľa [vykonávacieho] nariadenia 2017/1925, bez toho, aby boli splnené podmienky pre skúšku fajčením opísané v prílohe k vysvetlivkám ku [KN], ako je to v prejednávanej veci?
(2)
Ako sa má položka 2401 [KN] (nespracovaný tabak) vykladať na účely zatriedenia tabaku podľa [vykonávacieho] nariadenia 2017/1925, ak je výsledok skúšky fajčením vykonanej v súlade s vysvetlivkami ku [KN] negatívny, ale tabak sa považuje za spracovaný tabak na účely článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64?
3.
V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku záporná, je takáto právna úprava, podľa ktorej je tabak na fajčenie vymedzený v podstate rovnako, ale je zatriedený rozdielne podľa článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64 a podľa [KN], v rozpore so všeobecnou zásadou právnej istoty a zásadou nulla poena sine lege, ako sú zakotvené v článku 49 ods. 1 [Charty]?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
25
Svojou prvou otázkou sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či pri výklade článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64 je potrebné vychádzať z colných položiek KN a vysvetliviek ku KN.
26
Podľa judikatúry Súdneho dvora je cieľom smernice 2011/64, ako vyplýva z jej článku 1, určiť všeobecné zásady harmonizácie štruktúry a sadzieb spotrebných daní, ktorým podliehajú tabakové výrobky v členských krajinách. Táto smernica teda patrí do oblasti daňovej právnej úpravy Únie uplatňujúcej sa na tabakové výrobky, ktorej cieľom je v zmysle odôvodnenia 2 uvedenej smernice najmä zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu a súčasne vysokú úroveň ochrany zdravia (rozsudok zo 6. apríla 2017, Eko‑Tabak, C‑638/15, ECLI:EU:C:2017:277 bod 17).
27
Z odôvodnenia 3 smernice 2011/64 navyše vyplýva, že táto smernica sa snaží zabezpečiť, aby spotrebné dane vyrubené na spotrebu tabakových produktov v členských krajinách neznehodnocovali konkurenčné podmienky a neobmedzovali voľný pohyb týchto produktov v rámci Únie. Konkrétne v odôvodnení 8 tejto smernice sa v podstate uvádza, že s výrobkami, ktoré sú v mnohých ohľadoch podobné výrobkom podliehajúcim tejto smernici, by sa malo zaobchádzať rovnako ako s poslednými uvedenými výrobkami, zatiaľ čo odôvodnenie 9 tejto smernice uvádza, že harmonizácia štruktúr spotrebných daní musí viesť najmä k tomu, aby konkurencia medzi rozličnými kategóriami tabakových výrobkov patriacich do rovnakej skupiny nebola následkom zdanenia znehodnotená a aby došlo k otvoreniu národných trhov členských krajín (rozsudok zo 6. apríla 2017, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, bod 18).
28
Treba tiež pripomenúť, že na účely výkladu smernice 2011/64 nemožno pojem „tabak na fajčenie“ s ohľadom na ciele tejto smernice vykladať reštriktívne (rozsudok zo 6. apríla 2017, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, bod 24).
29
Pokiaľ ide o pojem „priemyselné spracovanie“ použitý v článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64, všeobecne sa ním označuje spracovanie surovín na hmotné statky vykonávané štandardizovaným postupom a obvykle vo veľkom meradle (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 6. apríla 2017, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, bod 30).
30
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že jednoduché postupy, ktorých účelom je urobiť z nie hotového tabakového výrobku taký, ktorý možno fajčiť, ako je napríklad postup spočívajúci v jednoduchom vložení tabakovej rolky do cigaretovej dutinky, nie sú „priemyselným spracovaním“ (pozri rozsudok zo 6. apríla 2017, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, bod 31 a citovanú judikatúru).
31
Za týchto podmienok sa musia tabakové výrobky, ktoré sú pripravené na fajčenie alebo ktoré môžu byť nepriemyselným spôsobom jednoducho pripravené na fajčenie, považovať za vhodné na fajčenie bez ďalšieho „priemyselného spracovania“ v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64 (rozsudok zo 6. apríla 2017, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, bod 32).
32
Predkladajúcemu vnútroštátnemu súdu prináleží posúdiť, či taký tabakový výrobok, o aký ide vo veci samej, spĺňa toto kritérium, a teda ho možno kvalifikovať ako „tabak na fajčenie“ v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64.
33
Na toto posúdenie nemôže mať vplyv skutočnosť, že na rozdiel od smernice 2011/64 vysvetlivky ku KN vyžadujú skúšku fajčením, aby bolo možné určiť, či daný výrobok patrí do kategórie „surový tabak“ alebo „tabak na fajčenie“, že na splnenie podmienok tejto skúšky je zakázané akýmkoľvek spôsobom rezať, zlomiť, rozdrviť, rozomlieť ani inak rozdrobiť vzorku tabaku a že v prejednávanej veci osoba, ktorá vykonala skúšku fajčením, ručne odrezala vzorku predmetného tabaku pred jeho testovaním.
34
V tejto súvislosti treba poznamenať, že funkcia a účel colných položiek KN sa líšia od funkcie a účelu ustanovení smernice 2011/64.
35
KN bola totiž zavedená nariadením č. 2658/87 pre potreby Spoločného colného sadzobníka, ako aj štatistík zahraničného obchodu Únie. Cieľom smernice 2011/64 ako takej je zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu a zároveň vysokú úroveň ochrany zdravia. Ako vyplýva z judikatúry citovanej v bode 28 vyššie, práve tento cieľ bráni najmä reštriktívnemu výkladu pojmu „tabak na fajčenie“ v zmysle tejto smernice. Uvedená smernica a KN teda predstavujú dva odlišné regulačné rámce, ktoré možno vykladať rozdielne.
36
V prípade rozporu medzi zaradením uvedeným v smernici 2011/64 a zaradením vyplývajúcim z KN a vysvetliviek ku KN nemožno zaradenie výrobkov do kategórie tabaku na fajčenie na účely smernice 2011/64 spochybniť vysvetlivkami ku KN. Tieto vysvetlivky totiž nemôžu mať nijaký vplyv na definíciu pojmu tabak na fajčenie v zmysle smernice 2011/64. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že na rozdiel od iných smerníc týkajúcich sa určitých výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani, akou je napríklad smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 2003, s. 51), smernica 2011/64 neodkazuje na číselné znaky KN na účely definovania tabakových výrobkov, ktoré patria do jej pôsobnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. apríla 2019, Skonis ir kvapas, C‑638/17, EU:C:2019:316, body 45 a 46).
37
V dôsledku toho je potrebné na prvú otázku odpovedať tak, že článok 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely kvalifikácie výrobku ako „tabak na fajčenie“ v zmysle tohto ustanovenia nie je možné vychádzať z colných položiek KN a vysvetliviek ku KN.
O druhej otázke
38
Vzhľadom na odpoveď poskytnutú na prvú otázku nie je potrebné odpovedať na druhú otázku.
O tretej otázke
39
Svojou treťou otázkou sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či smernica 2011/64, vykonávacie nariadenie 2017/1925 a vysvetlivky ku KN, ktoré hoci rovnako opisujú a definujú kategóriu „tabak na fajčenie“ na účely uplatňovania ciel a spotrebných daní, môžu pri zaradení do tejto kategórie zaobchádzať rozdielne s tým istým výrobkom v závislosti od metódy použitej pri skúške fajčením stanovenej vo vysvetlivkách ku KN, sú platné s ohľadom na všeobecnú zásadu právnej istoty a zásadu zákonnosti trestných činov a trestov, ktorá je zakotvená najmä v článku 49 ods. 1 Charty, keďže ustanovenia smernice 2011/64 v podstate predstavujú referenčnú právnu úpravu na vymedzenie predmetu trestných činov stanovených vnútroštátnou právnou úpravou.
40
Je potrebné uviesť, že predkladajúci vnútroštátny súd položil tretiu otázku s výhradou zápornej odpovede na prvú otázku. V tejto súvislosti z odpovede na prvú otázku – ako vyplýva z bodov 26 až 32 vyššie – s výhradou overenia predkladajúcim vnútroštátnym súdom vyplýva, že výrobok, o aký ide vo veci samej, je výrobkom podliehajúcim spotrebnej dani ako „tabak na fajčenie“ v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64. Je to tak aj v prípade, ak tento výrobok nemožno kvalifikovať ako „tabak na fajčenie“ v zmysle vykonávacieho nariadenia 2017/1925 a vysvetliviek ku KN, keďže nespĺňa podmienky skúšky fajčením opísanej v týchto vysvetlivkách.
41
Za týchto podmienok sa predkladajúci vnútroštátny súd pýta, či je tento rozdiel v kvalifikácii jedného a toho istého výrobku v súlade so zásadou právnej istoty a zásadou zákonnosti trestných činov a trestov.
42
Podľa ustálenej judikatúry zásada právnej istoty najmä vyžaduje, aby právne predpisy boli jasné, presné a mali predvídateľné účinky najmä v prípade, keď môžu mať na jednotlivcov a podniky nepriaznivé účinky (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. januára 2026, Keladis I a Keladis II, C‑72/24 a C‑73/24, EU:C:2026:51, bod 163 a citovanú judikatúru).
43
Okrem toho článok 49 ods. 1 prvá veta Charty vyžaduje, aby právny predpis jasne vymedzoval porušenia a sankcie za ne, pričom táto podmienka je splnená, pokiaľ osoba podliehajúca súdnej právomoci môže zo znenia relevantného ustanovenia a v prípade potreby za pomoci výkladu, ktorý mu dávajú súdy, zistiť, aké konania a opomenutia zakladajú jej trestnú zodpovednosť [pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. septembra 2021, Ministère public (Extrateritoriálne sankcie), C‑906/19, EU:C:2021:715, bod 46 a citovanú judikatúru].
44
Skutočnosť, že právna úprava odkazuje na široké pojmy, ktoré je potrebné postupne objasniť, v zásade nebráni tomu, aby sa táto právna úprava považovala za úpravu, ktorá stanovuje jasné a presné pravidlá umožňujúce osobe podliehajúcej súdnej právomoci predvídať, ktoré konania alebo opomenutia môžu byť predmetom sankcií trestnej povahy V tejto súvislosti je dôležité, či prípadnú nejednoznačnosť alebo neurčitosť týchto pojmov možno odstrániť použitím bežných metód výkladu práva (pozri rozsudok z 29. júla 2024, Belgian Association of Tax Lawyers a i., C‑623/22, EU:C:2024:639, bod 44 a citovanú judikatúru).
45
Okrem toho Súdny dvor zdôraznil, že rozsah požadovanej predvídateľnosti závisí v značnej miere od obsahu dotknutého predpisu, oblasti, na ktorú sa vzťahuje, ako aj od počtu a povahy osôb, ktorým je určený. Predvídateľnosť zákona nebráni tomu, aby bola dotknutá osoba nútená požiadať o odborné právne poradenstvo s cieľom posúdiť spôsobom primeraným okolnostiam prípadu dôsledky, ktoré môžu vyplývať z daného aktu. Ide najmä o odborníkov navyknutých na vykazovanie vyššej obozretnosti pri výkone ich profesie. Preto od nich možno očakávať, že s osobitnou obozretnosťou posúdia riziká, ktoré táto činnosť zahŕňa (pozri rozsudok z 29. júla 2024, Belgian Association of Tax Lawyers a i., C‑623/22, EU:C:2024:639, bod 45 a citovanú judikatúru).
46
V prejednávanej veci z bodov 34 až 36 vyššie vyplýva, že metódy výkladu práva Únie umožňovali dotknutým osobám predvídať, že výrobok, akým je výrobok dotknutý vo veci samej, môže byť zaradený do kategórie „tabak na fajčenie“ v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64, aj keď nebol kvalifikovaný ako „tabak na fajčenie“ v zmysle vykonávacieho nariadenia 2017/1925 a vysvetliviek ku KN. Na jednej strane totiž z teleologického výkladu týchto dvoch regulačných rámcov, ktoré nemajú trestnú povahu, vyplýva, že majú odlišné ciele. KN má spĺňať požiadavky spoločného colného sadzobníka a štatistiky zahraničného obchodu Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. decembra 2013, HARK, C‑450/12, EU:C:2013:824, bod 10). Smernica 2011/64 zase má za cieľ zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu a zároveň vysokú úroveň ochrany zdravia (rozsudok zo 6. apríla 2017, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, bod 17). Na druhej strane z dôvodu, že smernica 2011/64 neodkazuje na číselné znaky KN na účely definície tabakových výrobkov, ktoré patria do pôsobnosti tejto smernice, doslovný výklad neumožňuje dospieť k záveru, že vykonávacie nariadenie 2017/1925 a vysvetlivky ku KN mali za cieľ určiť zaradenie výrobkov do kategórie „tabak na fajčenie“ v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2011/64.
47
Tento záver bol potvrdený rozsudkom z 11. apríla 2019, Skonis ir kvapas (C‑638/17, EU:C:2019:316, body 45 a 46), z ktorého vyplýva, že vysvetlivky ku KN nemôžu mať nijaký vplyv na vymedzenie pojmu cigary alebo cigarky v zmysle článku 4 ods. 1 smernice 2011/64.
48
Vzhľadom na judikatúru citovanú v bodoch 44 a 45 vyššie sa nemožno domnievať, že rozdielna definícia pojmu „tabak na fajčenie“ podľa smernice 2011/64 a podľa KN nezodpovedá požiadavkám všeobecnej zásady právnej istoty a zásady zákonnosti trestných činov a trestov zakotvenej v článku 49 ods. 1 Charty.
49
Normotvorca Únie teda neporušil tieto zásady, keď prijal dve právne úpravy v rôznych oblastiach, ktoré sledujú odlišné ciele, na základe ktorých možno jeden a ten istý výrobok zaradiť do rozdielnych kategórií podľa právnej úpravy, ktorá sa uplatňuje.
50
Z vyššie uvedeného vyplýva, že skúmanie aspektov, na ktoré sa vzťahuje tretia otázka, neodhalilo nič, čo by mohlo ovplyvniť platnosť smernice 2011/64, vykonávacieho nariadenia 2017/1925 a vysvetliviek ku KN z hľadiska všeobecnej zásady právnej istoty a zásady zákonnosti trestných činov a trestov zakotvenej v článku 49 ods. 1 Charty.
O trovách
51
Vzhľadom na to, že konanie pred Všeobecným súdom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred predkladajúcim vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Všeobecnému súdu a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (druhá komora zasadajúca v päťčlennom zložení)
rozhodol takto:
1.
Článok 5 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2011/64/EÚ z 21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov
sa má vykladať v tom zmysle, že:
na účely kvalifikácie výrobku ako „tabak na fajčenie“ v zmysle tohto ustanovenia, nie je potrebné vychádzať z colných položiek kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenenom nariadením Rady (ES) č. 254/2000 z 31. januára 2000, v znení vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/1925 z 12. októbra 2017, ani z vysvetliviek ku kombinovanej nomenklatúre Európskej únie.
2.
Skúmanie aspektov týkajúcich sa tretej otázky neodhalilo nič, čo by mohlo ovplyvniť platnosť smernice 2011/64, vykonávacieho nariadenia 2017/1925 a vysvetliviek ku kombinovanej nomenklatúre Európskej únie z hľadiska všeobecnej zásady právnej istoty a zásady zákonnosti trestných činov a trestov zakotvenej v článku 49 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie.
Półtorak
Hesse
Steinfatt
Petrlík
Dimitrakopoulos
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 15. apríla 2026.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: litovčina.