Valitus, jonka Kinda Makhlouf on tehnyt 27.9.2024 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu yhdeksäs jaosto) asiassa T-208/22, Makhlouf v. neuvosto, 17.7.2024 antamasta tuomiosta
(Asia C-635/24 P)
Oikeudenkäyntikieli: ranska
Asianosaiset
Valittaja: Kinda Makhlouf (edustaja: G. Karouni, avocat)
Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto
Vaatimukset
Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin
kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-208/22, Makhlouf v. neuvosto, 17.7.2024 antaman tuomion (jäljempänä valituksenalainen tuomio; EU:T:2024:497), myös siltä osin kuin se velvoitti valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut
ratkaisee pääasian ja kumoaa riidanalaiset päätökset siltä osin kuin niissä otetaan valittajan nimi seuraaviin toimiin liitettyihin luetteloihin ja pysytetään se niissä:
a)    Syyriaan kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP täytäntöönpanosta 21.2.2022 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös (YUTP) 2022/242 (EUVL 2022, L 40, s. 26) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 21.2.2022 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2022/237 (EUVL 2022, L 40, s. 6) (jäljempänä yhdessä alkuperäiset toimet) ja
b)    Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2013/255/YUTP muuttamisesta 25.5.2023 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2023/1035 (EUVL 2023, L 139, s. 49) ja Syyrian tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 36/2012 täytäntöönpanosta 25.5.2023 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2023/1027 (EUVL 2023, L 139, s. 1) siltä osin kuin ne koskevat valittajaa
määrää, että valittajalle on korvattava hänelle aiheutunut vahinko ja neuvosto on velvoitettava suorittamaan hänelle 50 000 euroa vahingonkorvausta
velvoittaa neuvoston korvaamaan valittajan kaikki oikeudenkäyntikulut sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa että unionin tuomioistuimessa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Valituksensa tueksi valittaja esittää neljä valitusperustetta.
Ensimmäisessä valitusperusteessa valittaja vetoaa siihen, että hänelle kuuluvia menettelytakeita on loukattu, koska häntä ei ole kuultu ennen kuin neuvosto toteutti alkuperäiset toimet. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut virheellisesti kyseisten rajoittavien toimien yllätysvaikutuksen tarpeellisuutta, erityisesti koska valittajan omaisuus oli vähäinen verrattuna hänen tulevaisuudessa saamaansa perintöön ja koska toimet toteutettiin 11 vuotta hänen isäänsä kohdistuvien rajoittavien toimien toteuttamisen jälkeen.
Toisessa valitusperusteessa valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen vahvistaessaan neuvoston arvioinnin, joka koskee valittajan yhteyttä Syyrian hallintoon ja hänen vaikutusvaltaansa viimeksi mainitun päätöksiin. Viitatessaan perheenjäsenyysperusteeseen unionin yleinen tuomioistuin käänsi todistustaakan ja rikkoi SEU 26, 29 ja 40 artiklaa, SEUT 240 ja SEUT 275 artiklaa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 47 artiklaa, tilanteessa, jossa neuvosto oli katsonut yli 10 vuoden ajan, ettei valittaja liittynyt mitenkään Syyrian sisäiseen politiikkaan ja taloudellisiin kysymyksiin, ja neuvosto muutti äkillisesti arviointiaan kahden vuoden kuluttua hänen isänsä kuolemasta, vaikka valittaja oli muuttanut uuden aviomiehensä kanssa Puolaan asumaan.
Kolmannessa valitusperusteessa valittaja vetoaa suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen ja väittää, että tosiseikkoja on otettu huomioon vääristyneellä tavalla ja perustelut ovat riittämättömät valituksenalaisessa tuomiossa valittajan omaisuuden jäädyttämisen osalta sen perintöosuuden lisäksi, joka jäädytettiin Mohammed Makhloufin omaisuuden yhteydessä. Valittaja väittää konkreettisemmin, että unionin tuomioistuimen tarkoittamaan asiakirja-aineistoon liittyvät tosiseikat tapahtuivat seitsemän vuotta ennen Mohammed Makhloufin kuolemaa ja perintösaantoa, ja että unionin yleisen tuomioistuimen olisi pitänyt todeta, että neuvosto ei voinut perustaa näihin seikkoihin päätöstään sisällyttää valittajan omat varat mukaan rajoittaviin toimenpiteisiin.
Neljännessä valitusperusteessa valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on loukannut hänen oikeuttaan normaaliin perhe-elämään, koska se on jättänyt huomiotta sen, että neuvoston toteuttamien rajoittavien toimenpiteiden vuoksi valittaja ei voinut asua Euroopan unionissa, sijoittautua sinne, perustaa sinne kotipaikkaansa ja intressiensä keskusta puolisonsa kanssa, joka unionin kansalainen ja jonka perhesiteet ja ammatilliset ja moraaliset intressit ovat Puolassa.
____________