61996CJ0164_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-164/96,
jonka Consiglio di Stato on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Regione Piemonte
vastaan
Saiagricola SpA
ennakkoratkaisun maatilojen nykyaikaistamisesta 17 päivänä huhtikuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/159/ETY (EYVL L 96, s. 1) ja maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 12 päivänä maaliskuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 797/85 (EYVL L 93, s. 1) tulkinnasta,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja J. L. Murray (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: P. Léger,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
- Saiagricola SpA, edustajinaan asianajajat Vittorio Barosio, Torino, ja Mario Contaldi, Rooma,
- Italian hallitus, asiamiehenään ulkoasiainministeriön diplomaattisten riita-asioiden osaston osastopäällikkö professori Umberto Leanza, avustajanaan valtionasiamies Pier Giorgio Ferri,
- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellinen neuvonantaja Eugenio de March ja oikeudellisen yksikön virkamies Paolo Ziotti,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 29.5.1997 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Consiglio di Stato on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 9.1.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 13.5.1996, EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen maatilojen nykyaikaistamisesta 17 päivänä huhtikuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/159/ETY (EYVL L 96, s. 1) ja maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 12 päivänä maaliskuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 797/85 (EYVL L 93, s. 1) tulkinnasta.
2 Tämä kysymys on esitetty Saiagricola SpA -nimisen osakeyhtiön (jäljempänä Saiagricola) ja Regione Piemonten (Piemonten alue) välisessä riita-asiassa, joka koskee Saiagricolan vaatimusta sen merkitsemisestä päätoimisista maanviljelijöistä pidettävään ammatilliseen rekisteriin.
3 Asetuksessa N:o 797/85 määritetään yhteisön oikeuden normiperusta maatalouden rakennepolitiikan alalla.
4 Asetuksen N:o 797/85
2 artiklassa säädetään, että edistääkseen maatilojen tulotason sekä elin-, työ- ja tuotanto-olosuhteiden parantamista jäsenvaltioiden on otettava käyttöön investointitukijärjestelmä niille maatiloille, joiden viljelijä harjoittaa maataloutta päätoimisesti ja täyttää tietyt edellytykset.
5 Kyseisen asetuksen 2 artiklan 5 kohdassa, jossa käytännössä sanatarkasti toistetaan direktiivin 72/159/ETY 3 artiklan 1 kohdan säännös, todetaan seuraavaa:
"Jäsenvaltioiden on määriteltävä tämän asetuksen soveltamiseksi käsite 'päätoiminen viljelijä'.
Tämän määritelmän on luonnollisten henkilöiden osalta sisällettävä ainakin edellytys, että tilalta saatu tulo muodostaa vähintään 50 prosenttia viljelijän kokonaistuloista ja että maatilan ulkopuolinen työaika on vähemmän kuin puolet viljelijän kokonaistyöajasta.
Jäsenvaltioiden on toisessa alakohdassa mainitut perusteet huomioon ottaen määriteltävä mainittu käsite, kun on kyse muista kuin luonnollisista henkilöistä."
6 Maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2328/91 (EYVL L 218, s. 1) toteutetussa kodifioinnissa asetuksen N:o 797/85
2 artiklan 5 kohdasta on ilman mitään muutoksia tullut asetuksen N:o 2328/91
5 artiklan 5 kohta.
7 Maatalouden alalla Italian aluehallinnollisille yksiköille (Regione, jäljempänä alue) myönnetyn rinnakkaisen lainsäädäntövallan turvin ne ovat antaneet kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen periaatteiden mukaisesti yksityiskohtaisemmat säännökset maatalouden uudistamista koskevan yhteisön oikeuden saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä.
8 Regione Piemonten 23.8.1982 annetun alueellisen lain n:o 18 (jäljempänä laki n:o 18) 1 §:ssä säädetään päätoimisista maanviljelijöistä pidettävän ammatillisen rekisterin perustamisesta, johon rekisteriin nämä viljelijät voivat ilmoittautua.
9 Lain n:o 18 muissa säännöksissä määritetään ne edellytykset, jotka edellä mainittujen maanviljelijöiden on täytettävä.
10 Regione Piemonten alueellinen neuvosto on pannut lain n:o 18 säännökset täytäntöön 28.7.1983 antamallaan päätöksellä n:o 443-6462. Tämän päätöksen 2 ja 3 §:n mukaan ainoastaan luonnolliset henkilöt, osuuskuntasääntelyn mukaisesti muodostetut maatalousosuuskunnat ja maanviljelijöiden yhteenliittymät voivat vaatia merkitsemistään päätoimisista maanviljelijöistä pidettävään ammatilliseen rekisteriin.
11 Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että ammatillista rekisteriä päätoimisista maanviljelijöistä pitämään osoitettu Vercellin provinssitoimikunta hylkäsi 3.6.1991 tekemällään päätöksellä Saiagricolan vaatimuksen sen merkitsemisestä kyseiseen rekisteriin sillä perusteella, että lain n:o 18 mukaan ainoastaan luonnolliset henkilöt ovat oikeutettuja tulemaan merkityiksi tähän rekisteriin.
12 Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte kumosi tämän päätöksen 6.5.1993 ja 3.6.1993 antamillaan tuomioilla sillä perusteella, että laki n:o 18 oli ristiriidassa direktiivin 72/159/ETY säännösten kanssa, joissa kiellettiin rajoittamasta päätoimisen maanviljelijän aseman myöntämistä yksinomaan luonnollisille henkilöille.
13 Asian siirryttyä Regione Piemonten valituksesta Consiglio di Staton ratkaistavaksi tämä lykkäsi asian käsittelyn ja esitti yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
" - - onko kansallisella tai alueellisella lainsäätäjällä 17.4.1972 annettuun neuvoston direktiiviin 72/159/ETY ja 12.3.1985 annettuun neuvoston asetukseen N:o 797/85 perustuen sekä ottaen huomioon niiden tavoitteen kehittää yhteisön yhteistä maatalouspolitiikkaa ilman maanviljelijöiden välistä syrjintää edelleen oikeus kohdella yksityisiä maanviljelijöitä eri tavoin silloinkaan, kun kysymys on yksinomaan erityisen yksilöintimenetelmän käyttöönotosta muodostamalla varta vasten tähän tarkoitettu rekisteri?"
14 Kansallinen tuomioistuin haluaa selvittää kysymyksellään lähinnä, saavatko jäsenvaltiot asetuksen N:o 797/85
2 artiklan 5 kohtaan nähden, jossa käytännössä sanatarkasti toistetaan direktiivin 72/159/ETY 3 artiklan 1 kohdan säännös, perustaessaan direktiivillä 72/159/ETY käyttöönotettuun tukijärjestelmään kuuluvien edunsaajien määrittämiseksi tarkoitetun rekisterin olla sallimatta tiettyjen oikeushenkilöiden merkitsemistä tähän rekisteriin yksinomaan niiden oikeudellisen muodon tähden ja saavatko ne ottaa käyttöön erityisen yksilöintimenetelmän muodostamalla varta vasten tätä varten vain luonnollisille henkilöille tarkoitetun rekisterin.
15 Aluksi on syytä huomauttaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan täyttäessään niille kuuluvaa tehtävää täsmentää päätoimisen maanviljelijän käsitteen sisältöä jäsenvaltiot eivät saa yhteisön lainsäädännön mukaan rajoittaa tämän käsitteen soveltamisalaa ainoastaan luonnollisiin henkilöihin (ks. asia 312/85, Villa Banfi, tuomio 18.12.1986, Kok. 1986, s. 4039 ja asia C-162/91, Tenuta il Bosco, tuomio 15.10.1992, Kok. 1992, s. I-5279).
16 Koska direktiivin 72/159/ETY ja asetuksen N:o 797/85 mukaan oikeushenkilöt lisäksi nimenomaisesti kuuluvat niiden soveltamisalaan, rekisteröintiä hakevan merkitsemättä jättäminen rekisteriin yksinomaan sen oikeudellisen muodon tähden on ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa.
17 Edellä esitetyn johdosta jäsenvaltioilla ei ole oikeutta kieltäytyä myöntämästä direktiivillä 72/159/ETY käyttöönotetun - ja tämän jälkeen asetukseen N:o 797/85 perustuvan - järjestelmän mukaista etua sen saannille asetetut edellytykset täyttäville maatiloille yksinomaan niiden oikeudellisen muodon tähden (ks. em. asia Villa Banfi, tuomion 9 kohta, ja em. asia Tenuta il Bosco, tuomion 14 kohta).
18 Tämän vuoksi esitettyyn kysymykseen on syytä vastata, että direktiiviä 72/159/ETY ja asetusta N:o 797/85 on tulkittava siten, että niiden mukaan jäsenvaltiot eivät saa perustaessaan direktiivillä 72/159/ETY käyttöönotettuun tukijärjestelmään kuuluvien edunsaajien määrittämiseksi tarkoitettua rekisteriä olla sallimatta tiettyjen oikeushenkilöiden merkitsemistä tähän rekisteriin yksinomaan niiden oikeudellisen muodon tähden ja ottaa käyttöön erityistä yksilöintimenetelmää muodostamalla varta vasten tätä varten vain luonnollisille henkilöille tarkoitetun rekisterin.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
19 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneelle Italian hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(neljäs jaosto)
on ratkaissut Consiglio di Staton 9.1.1996 tekemällään päätöksellä esittämän kysymyksen seuraavasti:
Maatilojen nykyaikaistamisesta 17 päivänä huhtikuuta 1972 annettua neuvoston direktiiviä 72/159/ETY ja maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 12 päivänä maaliskuuta 1985 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 797/85 on tulkittava siten, että niiden mukaan jäsenvaltiot eivät saa perustaessaan direktiivillä 72/159/ETY käyttöönotettuun tukijärjestelmään kuuluvien edunsaajien määrittämiseksi tarkoitettua rekisteriä olla sallimatta tiettyjen oikeushenkilöiden merkitsemistä tähän rekisteriin yksinomaan niiden oikeudellisen muodon tähden ja ottaa käyttöön erityistä yksilöintimenetelmää muodostamalla varta vasten tätä varten vain luonnollisille henkilöille tarkoitetun rekisterin.