61990CJ0286_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved beslutning af 10. august 1990, indgaaet til Domstolens Justitskontor den 19. september s.aa., har Kriminal- og Skifteretten i Hjoerring i henhold til EOEF-traktatens artikel 177 forelagt fem praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne (EFT L 288, s. 1, herefter benaevnt "forordningen").
2 Spoergsmaalene er rejst under en straffesag, som anklagemyndigheden har anlagt mod Peter Michael Poulsen og Diva Navigation Corp. i anledning af, at besaetningen paa fiskerfartoejet Onkel Sam, hvis skipper er Peter Michael Poulsen, og som ejes af Diva Navigation Corp., om bord har beholdt, transporteret og opbevaret laks, der var fanget i Nordatlanten i strid med forordningen.
3 Onkel Sam er registreret i Panama og foerer panamansk flag. Fartoejet tilhoerer Diva Navigation Corp., der er et panamansk selskab, hvor hele aktiekapitalen ejes af en dansk statsborger. Peter Michael Poulsen er fartoejets skipper; han er ligesom resten af besaetningen dansk og afloennet i Danmark. Mellem fangstrejserne ligger fartoejet normalt ved kaj i dansk havn.
4 I begyndelsen af 1990 fiskede Onkel Sam 22 332 kg laks i Nordatlanten uden for de farvande, der hoerer under medlemsstaternes hoejhedsomraade eller jurisdiktion. Undervejs mod Polen, hvor ladningen skulle saelges, opstod der problemer med karburatoren, og skipperen besluttede paa grund af de vanskelige vejrforhold at sejle til en dansk havn for at faa foretaget de noedvendige reparationer. Mens Onkel Sam laa i havn, blev den inspiceret af den danske fiskerikontrol, hvorefter ladningen blev konfiskeret og solgt paa det danske marked; skipperen og ejeren af fartoejet blev ved Kriminal- og Skifteretten i Hjoerring tiltalt for overtraedelse af artikel 6, stk. 1, litra b), i forordningen.
5 Denne forordning vedroerer i henhold til artikel 1 fangst og landing af fiskeressourcer, der lever i samtlige maritime farvande, som hoerer under medlemsstaternes hoejhedsomraade eller jurisdiktion, og som er beliggende i en af de regioner 1-8, der er naermere afgraenset i forordningen.
6 Som en undtagelse fra artikel 1 bestemmes det i forordningens artikel 6, stk. 1, for saa vidt angaar laks og havoerred, at selv naar disse fisk fanges uden for farvandene under medlemsstaternes hoejhedsomraade eller jurisdiktion i region 1, 2, 3 og 4, saaledes som disse er naermere afgraenset i artikel 1, maa de ikke beholdes om bord, omlades, landes, transporteres, opbevares, saelges, frembydes eller udbydes til salg, men skal straks genudsaettes.
7 Kriminal- og Skifteretten i Hjoerring har fundet det tvivlsomt, om den naevnte bestemmelse er anvendelig i denne sag, og har derfor stillet Domstolen foelgende fem praejudicielle spoergsmaal.
"1) Skal forbuddet i artikel 6 i forordning nr. 3094/86 forstaas saaledes, at det omfatter alle kaptajner og eventuelt andre besaetningsmedlemmer, der er EF-borgere, uanset hvilket land det paagaeldende fiskerfartoej er registreret i, og hvis flag det foerer, og uanset hvor fartoejet befinder sig?
2) Skal forbuddet i artikel 6 i forordning nr. 3094/86 forstaas saaledes, at det omfatter tredjelandes ejere, hvis fangster alene midlertidigt bringes ind paa EF' s territorium?
Saafremt spoergsmaal 1 besvares paa den maade, at forbuddet i artikel 6 ikke omfatter EF-borgeres fiskeri paa aabent hav om bord paa fartoejer, der er registreret i tredjelande, anmodes Domstolen om at besvare foelgende spoergsmaal:
3) Skal en registrering i et tredjeland af et fiskerfartoej, der foretager handlinger i strid med forordning nr. 3094/86, respekteres i relation til forbuddet i artikel 6, naar henses til:
° at fartoejet ejes af et panamansk selskab, hvori samtlige aktier ejes af en EF-borger
° at skipperen og de oevrige besaetningsmedlemmer om bord alle er EF-borgere
° at fartoejet administreres fra et EF-land, og
° at fartoejet mellem togter normalt ligger i havn i et EF-land.
4) Hvis skibets registrering skal respekteres, oenskes oplyst, paa hvilket omraade fartoejer, der er registreret i tredjelande, er omfattet af forbuddet mod at transportere og opbevare laks fanget i Nordatlanten:
a) naar fartoejet befinder sig paa EF' s fiskeriterritorium
b) naar fartoejet befinder sig paa en medlemsstats soeterritorium
c) naar fartoejet befinder sig paa en medlemsstats indre territorialfarvand eller
d) slet ikke?
5) Hvis skibets registrering skal respekteres, og forbuddet mod at transportere og opbevare laks fanget i Nordatlanten finder anvendelse, oenskes oplyst, hvorvidt faellesskabsretten indeholder regler om haandhaevelse af forbuddet over for tredjelandsfartoejer, der har soegt havn i et EF-land paa grund af en noedsituation.
Har det i denne forbindelse nogen betydning, om noedsituationen er opstaaet inden for eller uden for forbuddets geografiske anvendelsesomraade?"
8 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt de skriftlige indlaeg for Domstolen henvises i oevrigt til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
9 Det skal indledningsvis foerst og fremmest bemaerkes, at Faellesskabet skal udoeve sine befoejelser under overholdelse af folkeretten, og at den ovenfor naevnte artikel 6 derfor skal fortolkes og dens anvendelsesomraade afgraenses i lyset af de relevante internationale havretlige regler.
10 I denne sammenhaeng skal navnlig henses til Genève-konventionerne af 29. april 1958 om det ydre territorialfarvand og den tilstoedende zone (United Nations Treaty Series, bind 516, s. 205), om det aabne hav (United Nations Treaty Series, bind 450, s. 11) og om fiskeri paa det aabne hav og bevarelse af dets levende rigdomskilder (United Nations Treaty Series, bind 559, s. 285) i det omfang, konventionerne kodificerer de almindelige regler, der er skabt ved international saedvane, samt til De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 (De Forenede Nationers Tredje Havretskonference ° Officiel Documents, bind XVII, 1984, Doc. A/Conf. 62/122 med berigtigelser, s. 157-231, herefter benaevnt "FN' s havretskonvention"), der endnu ikke er traadt i kraft; en stor del af konventionens bestemmelser betragtes imidlertid som udtryk for allerede gaeldende international havretlig saedvaneret (se Den Internationale Domstols dom af 12.10.1984, Case concerning delimitation of the maritime boundary in the Gulf of Maine (Canada mod USA), I. C. J. Reports 1984, s. 294, praemis 94, dom af 3.6.1985, Case concerning the continental shelf (Libyan Arab Jamahiriya mod Malta), I. C. J. Reports 1985, s. 30, praemis 27, og dom af 27.6.1986, Case concerning Military and Paramilitary Activities in and against Nicaragua (Nicaragua mod USA), I. C. J. Reports 1986, s. 111 og 112, praemis 212 og 214).
11 Det skal dernaest fremhaeves, at formaalet med det i sagen omhandlede forbud er at sikre bevarelsen af de beskyttede arter. Grundlaget for forbuddet er navnlig en multilateral aftale, som Faellesskabet tiltraadte i 1982, nemlig konventionen om bevarelse af laksebestanden i Nordatlanten (EFT L 378, s. 25), hvorefter laksefiskeri er forbudt uden for de omraader, der henhoerer under kyststaternes fiskerijurisdiktion. Konventionen er i overensstemmelse med den forpligtelse, der i henhold til artikel 118 i FN' s havretskonvention paahviler alle medlemmer af det internationale samfund til at samarbejde om bevarelse og forvaltning af de levende ressourcer i det aabne hav. Det bemaerkes endvidere, at artikel 6 i Genève-konventionen af 29. april 1958 om fiskeri paa det aabne hav og bevarelse af dets levende rigdomskilder anerkender kyststaternes interesse i de biologiske ressourcer i den del af det aabne hav, der stoeder op til farvandene under deres jurisdiktion. I betragtning af formaalet med forbuddet i forordningens artikel 6, stk. 1, litra b), skal bestemmelsen fortolkes saaledes, at den inden for de graenser, som folkeretten saetter, faar stoerst mulig praktisk betydning.
Fartoejets nationalitet
12 Med det tredje spoergsmaal oensker den nationale ret oplyst, om et fartoej, der er registreret i et tredjeland, ved anvendelsen af forordningens artikel 6, stk. 1, litra b), kan behandles som et fartoej med medlemsstatens nationalitet med den begrundelse, at det har en vaesentlig forbindelse til den paagaeldende medlemsstat.
13 Med henblik paa besvarelsen af dette spoergsmaal bemaerkes, at et fartoej i henhold til folkeretten principielt kun har én nationalitet, nemlig den stats nationalitet, hvori fartoejet er registreret (jf. bl.a. artikel 5 og 6 i Genève-konventionen af 29.4.1958 om det aabne hav og artikel 91 og 92 i FN' s havretskonvention).
14 Det foelger af denne regel, at en medlemsstat ikke kan behandle et fartoej, der allerede er registreret i et tredjeland, og som derfor har dennes stats nationalitet, som et fartoej, der foerer medlemsstatens flag.
15 Selv om fartoejets eneste forbindelse til den stat, hvis nationalitet det har, er den administrative formalitet, som registreringen udgoer, kan dette ikke medfoere, at reglen ikke finder anvendelse. Det tilkommer nemlig den stat, der foerst har givet fartoejet sin nationalitet, frit at fastsaette betingelserne for tildeling af denne nationalitet (se bl.a. artikel 5 i Genève-konventionen af 29.4.1958 om det aabne hav og artikel 91 i FN' s havretskonvention).
16 Det foelger af det anfoerte, at det tredje spoergsmaal skal besvares med, at et fartoej, der er registreret i et tredjeland, ved anvendelsen af artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne ikke kan behandles som et fartoej med en medlemsstats nationalitet med den begrundelse, at det har en vaesentlig forbindelse til den paagaeldende medlemsstat.
Anvendelsen af artikel 6 paa statsborgere i en medlemsstat, naar de befinder sig om bord paa et fartoej, der foerer et tredjelands flag
17 Med det foerste spoergsmaal oensker den nationale ret oplyst, om forordningens artikel 6, stk. 1, litra b), kan finde anvendelse paa skipperen og de oevrige besaetningsmedlemmer med den begrundelse, at de er statsborgere i en medlemsstat, uden hensyn til hvilken stat fartoejet er registreret i, og hvilket havomraade fartoejet befinder sig i.
18 Hertil bemaerkes, at den lov, der finder anvendelse paa besaetningens virksomhed, ikke afhaenger af besaetningsmedlemmernes nationalitet, men af den stat, hvori fartoejet er registreret, og efter omstaendighederne af det havomraade, fartoejet befinder sig i.
19 Det fremgaar i oevrigt hverken af forordningens bestemmelser eller af dens begrundelse, at Faellesskabet i medfoer af sin personelle jurisdiktionskompetence har villet paalaegge faellesskabsborgerne forpligtelser.
20 Det foerste spoergsmaal skal derfor besvares med, at artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne ikke kan finde anvendelse paa skipperen og de oevrige besaetningsmedlemmer med den begrundelse, at de er statsborgere i en medlemsstat, uden hensyn til hvilken stat fartoejet er registreret i, og hvilket havomraade fartoejet befinder sig i.
Anvendelsen af artikel 6 inden for de enkelte havomraader
21 Med det fjerde spoergsmaal anmoder den nationale ret Domstolen om at angive de havomraader, inden for hvilke forordningens artikel 6, stk. 1, litra b), skal anvendes paa et fartoej, der er registreret i et tredjeland.
22 Med henblik paa besvarelsen af dette spoergsmaal bemaerkes, at den ovenfor naevnte bestemmelse ikke kan finde anvendelse paa et fartoej, der er registreret i et tredjeland, og som befinder sig paa det aabne hav, da et saadant fartoej i princippet udelukkende er undergivet flagstatens lovgivning.
23 Faellesskabet tiltraadte i 1982 den ovenfor naevnte konvention om bevarelse af laksebestanden i Nordatlanten. Konventionen kan imidlertid ikke goeres gaeldende over for stater, som ikke har undertegnet den, og kan derfor ikke finde anvendelse paa fartoejer, der er registreret i saadanne stater.
24 For saa vidt angaar andre havomraader bemaerkes, at Faellesskabet har kompetence til at udstede forskrifter, hvorefter det i en medlemsstats eksklusive oekonomiske zone, soeterritorium, indre farvande og havne er ulovligt at transportere og opbevare laks, fanget i de i forordningens artikel 6, stk. 1, litra b), omhandlede omraader.
25 I visse af disse omraader er kyststatens jurisdiktionskompetence dog ikke ubegraenset. Selv om soeterritoriet er underlagt kyststatens suveraenitet, skal denne saaledes respektere, at fartoejer, der foerer andre staters flag, har ret til uskadelig passage (artikel 14-23 i Genève-konventionen af 29.4.1958 om det ydre territorialfarvand og den tilstoedende zone; artikel 17-32 i FN' s havretskonvention). For saa vidt angaar den eksklusive oekonomiske zone skal kyststaten udoeve sin kompetence under hensyn til bl.a. friheden til sejlads (se artikel 58, stk. 1, i FN' s havretskonvention).
26 Det foelger heraf, at faellesskabsbestemmelserne ikke kan haandhaeves over for et fartoej, der er registreret i et tredjeland, og som sejler i en medlemsstats eksklusive oekonomiske zone, da et saadant fartoej har frihed til sejlads i denne zone.
27 Bestemmelserne kan heller ikke haandhaeves over for et saadant fartoej, der sejler igennem en medlemsstats soeterritorium, for saa vidt fartoejet udoever retten til uskadelig passage gennem dette farvand.
28 Derimod kan faellesskabsbestemmelserne finde anvendelse, naar fartoejet befinder sig i en medlemsstats indre farvande og specielt i dens havne, hvor det i princippet fuldt ud er undergivet den paagaeldende stats jurisdiktion.
29 Det fjerde spoergsmaal maa derfor besvares med, at artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i princippet alene kan finde anvendelse paa et fartoej, der er registreret i et tredjeland, naar fartoejet befinder sig i en medlemsstats indre farvande eller havne.
Adgangen til at konfiskere ladningen
30 Det fremgaar af forelaeggelsesbeslutningen, at den nationale ret med det andet spoergsmaal oensker oplyst, om den kan konfiskere en ladning laks, der er fanget i de i forordningens artikel 6, stk. 1, litra b), omhandlede omraader og beholdt om bord paa et fartoej, der er registreret i et tredjeland og ejes af et selskab med hjemsted i dette land, naar ladningen midlertidigt transporteres i farvande, der hoerer under Faellesskabets jurisdiktion.
31 Indledningsvis bemaerkes, at konfiskation af fangsten er en af de foranstaltninger, som medlemsstaterne skal foreskrive for at sikre, at Faellesskabets bestemmelser overholdes, og for at fratage dem, der overtraeder disse, den oekonomiske vinding, som de herved opnaar. Konfiskation er saaledes en accessorisk foranstaltning, som ikke kan bringes i anvendelse, medmindre der er begaaet en overtraedelse af faellesskabsbestemmelserne.
32 Dernaest bemaerkes, som det ogsaa foelger af besvarelsen af de hidtil naevnte spoergsmaal, at hverken skipperens nationalitet eller den midlertidige karakter af ladningens tilstedevaerelse i farvande, der hoerer under Faellesskabets jurisdiktion, har betydning for spoergsmaalet, om transporten er ulovlig.
33 Endelig bemaerkes, at naar forbuddet mod at transportere og opbevare laks, fanget i de i forordningens artikel 6, stk. 1, litra b), omhandlede omraader, i princippet ikke kan finde anvendelse paa et fartoej, der er registreret i et tredjeland, medmindre fartoejet befinder sig i en medlemsstats indre farvande eller havne, kan konfiskation af en ladning, der midlertidigt transporteres gennem farvande henhoerende under Faellesskabets jurisdiktion, ogsaa kun ske i denne situation.
34 Det andet spoergsmaal maa derfor besvares med, at den nationale ret i princippet ikke kan konfiskere en ladning laks, der er fanget i de omraader, der er naevnt i artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne, naar den transporteres midlertidigt i farvande henhoerende under Faellesskabets jurisdiktion og beholdes om bord paa et fartoej, der er registreret i et tredjeland og ejes af et selskab med hjemsted i dette land, medmindre fartoejet befinder sig i en medlemsstats indre farvande eller havne.
Faellesskabsregler om noedsituationer
35 Den nationale ret oensker med det femte spoergsmaal oplyst, om faellesskabsretten indeholder regler om haandhaevelse af forbuddet i forordningens artikel 6, stk. 1, litra b), over for tredjelandsfartoejer, der har soegt havn i en medlemsstat paa grund af en noedsituation.
36 Hertil bemaerkes, at ingen de af Raadet udstedte forordninger om indfoerelse og anvendelse af en faellesskabsordning til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne indeholder bestemmelser om, at et fartoej, der befinder sig i en noedsituation, ikke er omfattet af forbuddet.
37 I oevrigt vedroerer spoergsmaalet om, hvilke retsvirkninger en noedsituation affoeder, ikke fastlaeggelsen af faellesskabsrettens anvendelsesomraade, men har betydning, naar myndighederne i medlemsstaterne soeger disse bestemmelser haandhaevet.
38 Det tilkommer herefter den nationale ret i overensstemmelse med folkeretten for saa vidt angaar anvendelsen af artikel 6 at fastslaa retsvirkningerne af, at et tredjelandsfartoej har befundet sig i en noedsituation.
39 Det femte spoergsmaal maa derfor besvares med, at faellesskabsretten ikke indeholder regler om haandhaevelse af forbuddet i artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne over for tredjelandsfartoejer, der har soegt havn i en medlemsstat paa grund af en noedsituation. Det tilkommer den nationale ret i overensstemmelse med folkeretten at fastslaa, hvilke retsvirkninger en saadan situation affoeder.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
40 De omkostninger, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Kriminal- og Skifteretten i Hjoerring ved beslutning af 10. august 1990, for ret:
1) Et fartoej, der er registreret i et tredjeland, kan ved anvendelsen af artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne ikke behandles som et fartoej med en medlemsstats nationalitet med den begrundelse, at det har en vaesentlig forbindelse til den paagaeldende medlemsstat.
2) Artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne kan ikke finde anvendelse paa skipperen og de oevrige besaetningsmedlemmer med den begrundelse, at de er statsborgere i en medlemsstat, uden hensyn til hvilken stat fartoejet er registreret i, og hvilket havomraade fartoejet befinder sig i.
3) Artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne kan i princippet alene finde anvendelse paa et fartoej, der er registreret i et tredjeland, naar fartoejet befinder sig i en medlemsstats indre farvande eller havne.
4) Den nationale ret kan i princippet ikke konfiskere en ladning laks, der er fanget i de omraader, der er naevnt i artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne, naar den transporteres midlertidigt i farvande henhoerende under Faellesskabets jurisdiktion og beholdes om bord paa et fartoej, der er registreret i et tredjeland og ejes af et selskab med hjemsted i dette land, medmindre fartoejet befinder sig i en medlemsstats indre farvande eller havne.
5) Faellesskabsretten indeholder ikke regler om haandhaevelse af forbuddet i artikel 6, stk. 1, litra b), i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7.oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne over for tredjelandsfartoejer, der har soegt havn i en medlemsstat paa grund af en noedsituation. Det tilkommer den nationale ret i overensstemmelse med folkeretten at fastslaa, hvilke retsvirkninger en saadan situation affoeder.