61985CJ0384_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED KENDELSE AF 25 . NOVEMBER 1985, INDGAAET TIL DOMSTOLEN DEN 29 . NOVEMBER 1985, HAR SOCIAL SECURITY COMMISSIONER, LONDON, I MEDFOER AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 177 FORELAGT ET PRAEJUDICIELT SPOERGSMAAL VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF ARTIKEL 4 I RAADETS DIREKTIV 79/7 AF 19 . DECEMBER 1978 OM GRADVIS GENNEMFOERELSE AF PRINCIPPET OM LIGEBEHANDLING AF MAEND OG KVINDER MED HENSYN TIL SOCIAL SIKRING ( EFT 1979, L*6, S.*24 ) FOR AT FAA FASTSLAAET, OM BESTEMMELSEN KAN ANTAGES AT HAVE HAFT DIREKTE VIRKNING I DET FORENEDE KONGERIGE EFTER DEN 22 . DECEMBER 1984, DVS . FRA DET TIDSPUNKT, HVOR MEDLEMSSTATERNE SKULLE HAVE TRUFFET DE NOEDVENDIGE FORANSTALTNINGER TIL GENNEMFOERELSE AF DIREKTIVET .
2 SPOERGSMAALET ER BLEVET REJST UNDER EN SAG MELLEM BORRIE CLARKE OG CHIEF ADJUDICATION OFFICER, HVORUNDER DER ER TVIST OM, HVORVIDT ARTIKEL 4, STK . 1, ER TIL HINDER FOR, AT EN DISKRIMINERENDE BESTEMMELSE, SOM BLEV OPHAEVET FOER DEN 22 . DECEMBER 1984, DA MEDLEMSSTATERNES FRIST TIL AT GENNEMFOERE DIREKTIVET UDLOEB, DOG HAR KUNNET TILLAEGGES VIRKNING EFTER DETTE TIDSPUNKT I KRAFT AF NATIONALE OVERGANGSBESTEMMELSER, SOM BLEV GIVET I FORBINDELSE MED INDFOERELSEN AF EN NY INVALIDITETSYDELSE .
3 DET FREMGAAR AF SAGEN, AT BORRIE CLARKE I APRIL 1983 FIK AFSLAG PAA EN INVALIDITETSYDELSE UDEN BIDRAGSPLIGT ( NON-CONTRIBUTORY INVALIDITY PENSION, HEREFTER BENAEVNT "NCIP ") UNDER HENVISNING TIL, AT HUN IKKE OPFYLDTE DEN BETINGELSE AT VAERE UDE AF STAND TIL AT UDFOERE NORMALT ARBEJDE I HJEMMET; DENNE BETINGELSE GJALDT IMIDLERTID IKKE FOR MAEND . NCIP-YDELSERNE BLEV OPHAEVET MED VIRKNING FRA DEN 29 . NOVEMBER 1984 OG DER INDFOERTES EN NY YDELSE, SOM UDBETALES I TILFAELDE AF ALVORLIG INVALIDITET ( SEVERE DISABLEMENT ALLOWANCE ), OG SOM BAADE MAEND OG KVINDER KAN FAA UDBETALT UNDER SAMME BETINGELSER . DEN ALMINDELIGE IKRAFTTRAEDELSESDATO FOR YDELSEN I TILFAELDE AF ALVORLIG INVALIDITET VAR DEN 29 . NOVEMBER 1985 . I HENHOLD TIL REGULATION 20 STK . 1 ) I SOCIAL SECURITY ( SEVERE DISABLEMENT ALLOWANCE ) REGULATIONS 1984 ( HEREFTER BENAEVNT "OVERGANGSBESTEMMELSERNE ") KUNNE PERSONER, DER FOER VAR BERETTIGET TIL NCIP, IMIDLERTID FRA DEN 29 . NOVEMBER 1984 AUTOMATISK FAA UDBETALT DEN NYE YDELSE VED ALVORLIG INVALIDITET, UDEN AT DE BEHOEVEDE AT DOKUMENTERE, AT DE OPFYLDTE DE NYE BETINGELSER . I MEDFOER AF OVERGANGSBESTEMMELSERNE VAR BETINGELSERNE FOR AUTOMATISK RET TIL DEN NYE YDELSE SAALEDES DE SAMME SOM BETINGELSERNE FOR AT FAA UDBETALT DEN TIDLIGERE NCIP-YDELSE .
4 BORRIE CLARKE GJORDE GAELDENDE, AT OVERGANGSBESTEMMELSERNE HERVED OPRETHOLDT DEN SAMME DISKRIMINERENDE BETINGELSE FOR AUTOMATISK RET TIL DEN NYE YDELSE VED ALVORLIG INVALIDITET, SOM TIDLIGERE GJALDT FOR RETTEN TIL NCIP . SAGSOEGEREN ANFOERTE, AT HUN I HENHOLD TIL DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, EFTER DEN 22 . DECEMBER 1984 HAR VAERET BERETTIGET TIL YDELSEN VED ALVORLIG INVALIDITET UDEN AT SKULLE BEVISE, AT HUN OPFYLDER DEN YDERLIGERE BETINGELSE OM IKKE AT KUNNE AT UDFOERE NORMALT ARBEJDE I HJEMMET, EN SAERBETINGELSE FOR GIFTE KVINDER, DER BOR SAMMEN MED DERES MAND . DET FORENEDE KONGERIGES REGERING ANFOERTE HEROVERFOR, AT FORMAALET MED OVERGANGSBESTEMMELSERNE ER AT SIKRE, AT DE PERSONER, DER TIDLIGERE KUNNE FAA UDBETALT NCIP, KAN KRAEVE DEN NYE YDELSE UDEN AT SKULLE OPFYLDE DE NYE BETINGELSER, OG DERMED TILGODESE DISSE PERSONERS BERETTIGEDE FORVENTNING OM IKKE AT MISTE YDELSER SOM FOELGE AF LOVAENDRINGEN .
5 DET FREMGAAR AF SAGEN, AT DET IKKE ER OMTVISTET, AT DE OMHANDLEDE BESTEMMELSER, HERUNDER OVERGANGSBESTEMMELSERNE OM YDELSEN I TILFAELDE AF ALVORLIG INVALIDITET, ER I STRID MED PRINCIPPET OM LIGEBEHANDLING SOM FASTSLAAET I DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1 .
6 SOCIAL SECURITY COMMISSIONER FANDT SOM APPELINSTANS, AT RETSVIRKNINGEN AF DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, I DEN KONKRETE SAG VAR UKLAR OG BESTEMTE FOELGELIG, AT SAGEN SKULLE UDSAETTES, OG AT FOELGENDE SPOERGSMAAL SKULLE FORELAEGGES DOMSTOLEN :
" HAR ARTIKEL 4, STK . 1, I RAADETS DIREKTIV 79/7/EOEF DIREKTE VIRKNING, SAALEDES AT EN KVINDE FRA DEN 22 . DECEMBER 1984 KAN VAERE BERETTIGET TIL EN INVALIDITETSYDELSE, FORDI HUN FOER DETTE TIDSPUNKT OPFYLDTE DE BETINGELSER, EN MAND SKAL OPFYLDE FOR AT VAERE BERETTIGET TIL DENNE YDELSE, TIL TRODS FOR, AT HUN IKKE OGSAA FOER DETTE TIDSPUNKT OPFYLDTE EN YDERLIGERE BETINGELSE, DER I HENHOLD TIL NATIONAL RET KUN GAELDER FOR DEN GRUPPE KVINDER, SOM HUN TILHOERER?"
7 VEDROERENDE DE OMTVISTEDE NATIONALE BESTEMMELSER OG DE FOR DOMSTOLEN INDGIVNE INDLAEG HENVISES I OEVRIGT TIL RETSMOEDERAPPORTEN . DISSE OMSTAENDIGHEDER OMTALES DERFOR KUN I DET FOELGENDE, SAAFREMT DET PAA DE ENKELTE PUNKTER ER NOEDVENDIGT FOR FORSTAAELSEN AF DOMSTOLENS ARGUMENTATION .
8 MED SPOERGSMAALET OENSKER SOCIAL SECURITY COMMISSIONER I DET VAESENTLIGE FASTSLAAET, OM PRIVATE I EN MEDLEMSSTAT KAN PAABERAABE SIG DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, OG DERMED FORHINDRE, AT EN NATIONAL BESTEMMELSE I STRID MED ARTIKEL 4 FINDER ANVENDELSE EFTER DEN 22 . DECEMBER 1984 - DVS . UDLOEBET AF FRISTEN FOR DIREKTIVETS GENNEMFOERELSE - OG I BEKRAEFTENDE FALD, OM KVINDER EFTER DETTE TIDSPUNKT VAR YDELSESBERETTIGEDE PAA DE SAMME BETINGELSER SOM MAEND .
9 DOMSTOLEN HAR I DOMMENE AF 4 . DECEMBER 1986 ( FNV, 71/85, SML . S.*0000 ) OG AF 24 . MARTS 1987 ( MC DERMOTT OG COTTER, 286/85, SML . S.*0000 ) FASTSLAAET, AT DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, BAADE ISOLERET BETRAGTET OG EFTER DIREKTIVETS FORMAAL OG INDHOLD ER TILSTRAEKKELIG PRAECIS TIL, AT BESTEMMELSEN KAN PAABERAABES AF DE RETSUNDERGIVNE OG ANVENDES AF DOMSTOLENE . DET BEMAERKES ENDVIDERE, AT SELV OM DIREKTIVETS ARTIKEL 5 OVERLADER DET TIL MEDLEMSSTATERNE AT TRAEFFE BESTEMMELSE OM MIDLERNE, FASTSLAAS DET, HVILKET MAAL DISSE MIDLER SKAL NAA, NEMLIG OPHAEVELSE AF ALLE BESTEMMELSER, DER ER I STRID MED PRINCIPPET OM LIGEBEHANDLING .
10 DET SKAL ENDVIDERE FREMHAEVES, AT DIREKTIVET IKKE INDEHOLDER NOGEN UNDTAGELSE FRA LIGEBEHANDLINGSPRINCIPPET I ARTIKEL 4, STK . 1, DER KUNNE HJEMLE OPRETHOLDELSE AF EN DISKRIMINATION, DER BESTOD EFTER TIDLIGERE GAELDENDE NATIONAL LOVGIVNING . DET FOELGER HERAF, AT EN MEDLEMSSTAT IKKE EFTER DEN 22 . DECEMBER 1984 MAA OPRETHOLDE EN FORSKELSBEHANDLING, DER SKYLDES, AT YDELSESVILKAARENE ER DE SAMME SOM FOER DEN NAEVNTE DATO . DET GOER HERVED INGEN FORSKEL, AT EN SAADAN FORSKELSBEHANDLING FOELGER AF OVERGANGSBESTEMMELSER, DER ER GIVET I FORBINDELSE MED INDFOERELSEN AF EN NY YDELSE .
11 DET FOELGER AF DET ANFOERTE, AT DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, IKKE GIVER MEDLEMSSTATERNE MULIGHED FOR AT BEGRAENSE ELLER OPSTILLE BETINGELSER FOR ANVENDELSEN AF LIGEBEHANDLINGSPRINCIPPET INDEN FOR DIREKTIVETS ANVENDELSESOMRAADE, OG AT BESTEMMELSEN ER TILSTRAEKKELIG PRAECIS OG UBETINGET TIL, AT PRIVATE I MANGEL AF PASSENDE GENNEMFOERELSESFORANSTALTNINGER HAR KUNNET STOETTE RET PAA BESTEMMELSEN FOR DE NATIONALE DOMSTOLE FRA DEN 23 . DECEMBER 1984 OG PAA DETTE GRUNDLAG FORHINDRE ANVENDELSEN AF ENHVER NATIONAL RETSFORSKRIFT I STRID MED ARTIKLEN .
12 DET FREMGAAR TILLIGE AF DE FOERNAEVNTE DOMME AF 4 . DECEMBER 1986 OG AF 24 . MARTS 1987, AT KVINDER IFOELGE DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, FRA DEN 23 . DECEMBER 1984 HAR KRAV PAA AT BLIVE BEHANDLET PAA SAMME MAADE OG EFTER SAMME REGLER SOM MAEND I SAMME SITUATION, OG AT DISSE REGLER ER DET ENESTE GYLDIGE RETSGRUNDLAG, SAA LAENGE DIREKTIVET IKKE ER KORREKT GENNEMFOERT . DETTE BETYDER I DEN FORELIGGENDE SAG, AT SAAFREMT EN MAND I SAMME SITUATION SOM EN KVINDE EFTER DE ANFOERTE OVERGANGSBESTEMMELSER AUTOMATISK FIK RET TIL DEN NYE YDELSE, DER UDBETALES I TILFAELDE AF ALVORLIG INVALIDITET, UDEN AT HAN PAA NY SKULLE DOKUMENTERE SINE RETTIGHEDER, HAR EN KVINDE FRA DEN 23 . DECEMBER 1984 SAMME RET OG BEHOEVER IKKE OPFYLDE EN YDERLIGERE BETINGELSE, SOM GJALDT FOER DET NAEVNTE TIDSPUNKT, MEN KUN FOR GIFTE KVINDER .
13 DET FORELAGTE SPOERGSMAAL MAA HEREFTER BESVARES MED, AT ARTIKEL 4, STK . 1, I RAADETS DIREKTIV 79/7 AF 19 . DECEMBER 1978, DER INDEHOLDER ET FORBUD MOD ENHVER FORM FOR KOENSDISKRIMINATION INDEN FOR DEN SOCIALE SIKRING, HAR KUNNET PAABERAABES FRA DEN 23 . DECEMBER 1984, SAALEDES AT EN NATIONAL FORSKRIFT AF TIDLIGERE DATO, DER ER I STRID MED ARTIKEL 4, STK . 1, ER BLEVET RETLIGT UVIRKSOM EFTER DETTE TIDSPUNKT . I MANGEL AF PASSENDE FORANSTALTNINGER TIL GENNEMFOERELSE AF DEN NAEVNTE DIREKTIVSBESTEMMELSE HAR KVINDER KRAV PAA AT BLIVE BEHANDLET PAA SAMME MAADE OG EFTER SAMME REGLER SOM MAEND I SAMME SITUATION, OG SAA LAENGE DIREKTIVET IKKE ER BLEVET GENNEMFOERT, ER DISSE SAMME REGLER DET ENESTE GYLDIGE RETSGRUNDLAG .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
14 DE UDGIFTER, DER ER AFHOLDT AF DET FORENEDE KONGERIGES REGERING OG AF KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, SOM HAR AFGIVET INDLAEG FOR DOMSTOLEN, KAN IKKE GODTGOERES . DA SAGENS BEHANDLING I FORHOLD TIL HOVEDSAGENS PARTER UDGOER ET LED I DEN SAG, DER VERSERER FOR DEN NATIONALE RET, TILKOMMER DET DENNE AT TRAEFFE AFGOERELSE OM SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
KENDER
DOMSTOLEN ( ANDEN AFDELING )
VEDROERENDE DET SPOERGSMAAL, SOM ER FORELAGT AF SOCIAL SECURITY COMMISSIONER, LONDON, VED KENDELSE AF 25 . NOVEMBER 1985, FOR RET :
ARTIKEL 4, STK . 1, I RAADETS DIREKTIV 79/7 AF 19 . DECEMBER 1978, DER INDEHOLDER ET FORBUD MOD ENHVER FORM FOR KOENSDISKRIMINATION INDEN FOR DEN SOCIALE SIKRING, HAR KUNNET PAABERAABES FRA DEN 23 . DECEMBER 1984, SAALEDES AT EN NATIONAL FORSKRIFT AF TIDLIGERE DATO, DER ER I STRID MED ARTIKEL 4, STK . 1, ER BLEVET RETLIGT UVIRKSOM EFTER DETTE TIDSPUNKT . I MANGEL AF PASSENDE FORANSTALTNINGER TIL GENNEMFOERELSE AF DEN NAEVNTE DIREKTIVSBESTEMMELSE HAR KVINDER KRAV PAA AT BLIVE BEHANDLET PAA SAMME MAADE OG EFTER SAMME REGLER SOM MAEND I SAMME SITUATION, OG SAA LAENGE DIREKTIVET IKKE ER BLEVET GENNEMFOERT, ER DISSE SAMME REGLER DET ENESTE GYLDIGE RETSGRUNDLAG .