62024TJ0638
RETTENS DOM (Afdelingen for Præjudicielle Sager)
25. februar 2026 (
*1
)
»Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – fælles momssystem – stedet for erhvervelse af varer inden for Fællesskabet – artikel 40 og 41 i direktiv 2006/112/EF – betalingspligtig for momsen – artikel 203 i direktiv 2006/112 – princippet om afgiftsneutralitet – proportionalitetsprincippet – erhvervelser inden for Fællesskabet, der er foretaget under et momsregistreringsnummer, som er tildelt af den medlemsstat, hvorfra varerne kommer – fejlagtig angivelse af moms på fakturaerne for de modsvarende erhvervelser inden for Fællesskabet«
I sag T-638/24,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF, indgivet af Verwaltungsgerichtshof (forvaltningsdomstol, Østrig) ved afgørelse af 23. oktober 2024, indgået til Domstolen den 22. november 2024, i sagen
Finanzamt Österreich
mod
D GmbH,
har
RETTEN (Afdelingen for Præjudicielle Sager),
sammensat under rådslagningen af afdelingsformanden, S. Papasavvas, samt dommerne N. Półtorak, M. Sampol Pucurull, D. Petrlík (refererende dommer) og W. Valasidis,
generaladvokat: J. Martín y Pérez de Nanclares,
justitssekretær: V. Di Bucci,
på grundlag af Domstolens fremsendelse af anmodningen om præjudiciel afgørelse til Retten den 10. december 2024 i henhold til artikel 50b, stk. 3, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol,
henset til det sagsområde, der er omhandlet i artikel 50b, stk. 1, litra a), i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, og til den omstændighed, at der ikke foreligger et selvstændigt spørgsmål vedrørende fortolkningen som omhandlet i nævnte statuts artikel 50b, stk. 2,
på grundlag af den skriftlige forhandling,
efter at der er afgivet indlæg af:
–
den østrigske regering ved A. Posch og J. Schmoll og F. Koppensteiner, som befuldmægtigede,
–
Europa-Kommissionen ved P. Carlin og L. Hohenecker, som befuldmægtigede,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse i retsmødet den 29. oktober 2025,
afsagt følgende
Dom
1
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 40, 41 og 203 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT 2006, L 347, s. 1, herefter »momsdirektivet«) samt af princippet om neutralitet af merværdiafgiften (moms) og af proportionalitetsprincippet.
2
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem Finanzamt Österreich (skatte- og afgiftsmyndigheden i Østrig, herefter »skatte- og afgiftsmyndigheden«) og D GmbH vedrørende fastsættelsen af den moms, som dette selskab skylder for regnskabsårene 2011-2015.
Retsforskrifter
EU-retten
3
Momsdirektivets artikel 2, stk. 1, bestemmer:
»Følgende transaktioner er momspligtige:
[...]
b)
erhvervelse af varer inden for Fællesskabet, som mod vederlag foretages på en medlemsstats område:
i)
af en afgiftspligtig person, der handler i denne egenskab [...]
[...]«
4
Momsdirektivets artikel 20, stk. 1, fastsætter:
»Ved »erhvervelse af varer inden for Fællesskabet« forstås erhvervelse af retten til som ejer at råde over en løsøregenstand, som af sælgeren, af erhververen eller for disses regning forsendes eller transporteres til erhververen til en anden medlemsstat end den, hvor forsendelsen eller transporten af denne vare påbegyndes.«
5
Momsdirektivets artikel 40 har følgende ordlyd:
»Stedet for en erhvervelse af varer inden for Fællesskabet anses for at være det sted, hvor varerne befinder sig, når forsendelsen eller transporten til kunden afsluttes.«
6
Momsdirektivets artikel 41 er sålydende:
»Med forbehold af artikel 40 anses stedet for en erhvervelse af varer inden for Fællesskabet, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b), nr. i), for at ligge på den medlemsstats område, som har tildelt det momsregistreringsnummer, hvorunder erhververen har foretaget erhvervelsen, medmindre erhververen godtgør, at denne erhvervelse er blevet pålagt moms efter artikel 40.
Såfremt der i henhold til artikel 40 pålægges erhvervelsen moms i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten af varerne afsluttes, efter at den er blevet pålagt moms i henhold til stk. 1, nedsættes afgiftsgrundlaget tilsvarende i den medlemsstat, som har tildelt det momsregistreringsnummer, hvorunder erhververen har foretaget denne erhvervelse.«
7
Inden vedtagelsen af Rådets direktiv (EU) 2018/1910 af 4. december 2018 (EUT 2018, L 311, s. 3) bestemte momsdirektivets artikel 138, stk. 1, følgende:
»Medlemsstaterne fritager levering af varer, der af sælgeren, af erhververen eller for disses regning forsendes eller transporteres til steder uden for medlemsstaternes respektive område, men inden for [Den Europæiske Union], til en anden afgiftspligtig person [...], som handler i denne egenskab i en anden medlemsstat end den, hvor forsendelsen eller transporten af varerne påbegyndes.«
8
Momsdirektivets artikel 203 er affattet således:
»Momsen påhviler enhver person, som anfører denne afgift på en faktura.«
Østrigsk ret
9
§ 11, stk. 12, i Umsatzsteuergesetz 1994 (lov af 1994 om omsætningsafgift) af 23. august 1994 (BGBl. 663/1994, herefter »UStG 1994«) fastsætter:
»Hvis den erhvervsdrivende på en faktura for en levering eller en anden ydelse særskilt har angivet et afgiftsbeløb, som denne ikke skylder for transaktionen i henhold til denne forbundslov, skylder den pågældende dette beløb som følge af fakturaen, hvis vedkommende ikke berigtiger beløbet tilsvarende over for aftageren af leveringen eller modtageren af den anden ydelse. [...]«
10
Artikel 3, stk. 8, i bilaget til UStG 1994, der indeholder bestemmelser om det indre marked, bestemmer følgende:
»Erhvervelser inden for Fællesskabet anses for foretaget på den medlemsstats område, hvor transporten eller forsendelsen af varen afsluttes. Når erhververen over for leverandøren anvender et momsregistreringsnummer, der er udstedt til den pågældende af en anden medlemsstat, anses erhvervelsen for at være foretaget på denne medlemsstats område, indtil erhververen godtgør, at erhvervelsen er blevet pålagt afgift af den i første punktum omhandlede medlemsstat. [...]«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
11
D er et østrigsk selskab med begrænset ansvar. Selskabet erhvervede fra leverandører med hjemsted i Østrig (herefter »leverandørerne«) varer, som det fik leveret fra denne medlemsstat, og som var bestemt til andre medlemsstater. I forbindelse med disse erhvervelser meddelte selskabet leverandørerne sit østrigske momsregistreringsnummer. Leverandørerne udstedte fakturaer til selskabet, der vedrørte leveringen af de nævnte varer, og hvorpå den østrigske moms var anført. I forbindelse med sine afgiftsangivelser lagde D til grund dels, at denne moms var fradragsberettiget, dels at de omhandlede erhvervelser ikke var erhvervelser inden for Fællesskabet, som var afgiftspligtige i Østrig.
12
I forbindelse med en afgiftskontrol af D udstedte skatte- og afgiftsmyndigheden afgiftsansættelser til selskabet vedrørende moms for regnskabsårene 2011-2015, som de transaktioner, der er nævnt i præmis 11 ovenfor, henhører under. Myndigheden fandt, at disse transaktioner udgjorde erhvervelser af varer inden for Fællesskabet som omhandlet i momsdirektivets artikel 20, stk. 1. Den konstaterede, at D med henblik på de nævnte transaktioner havde anvendt sit østrigske momsregistreringsnummer, og at dette selskab ikke havde godtgjort, at disse erhvervelser var blevet pålagt moms i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten af varerne blev afsluttet. Erhvervelserne var derfor afgiftspligtige i Østrig i henhold til artikel 3, stk. 8, i bilaget til UStG 1994 med bestemmelser om det indre marked, som gennemfører momsdirektivets artikel 41. Skatte- og afgiftsmyndigheden var i øvrigt af den opfattelse, at de modsvarende leveringer inden for Fællesskabet var fritaget for moms, og at leverandørerne derfor med urette havde faktureret denne afgift for disse leveringer. I henhold til § 11, stk. 12, i UStG 1994, som gennemfører momsdirektivets artikel 203, skal leverandørerne imidlertid betale afgiften. I denne henseende nægtede skatte- og afgiftsmyndigheden D at fradrage den moms, der var angivet på de pågældende fakturaer, som indgående afgift.
13
Den 24. november 2020 fik D ikke medhold af Bundesfinanzgericht (forbundsdomstol i skatte- og afgiftsretlige sager, Østrig) i det søgsmål, som selskabet havde anlagt til prøvelse af de i præmis 12 ovenfor nævnte afgiftsansættelser.
14
Verwaltungsgerichtshof (forvaltningsdomstol, Østrig), som er den forelæggende ret, og ved hvilken D havde iværksat revisionsanke, ophævede den af Bundesfinanzgericht (forbundsdomstol i skatte- og afgiftsretlige sager) trufne afgørelse af 24. november 2020 og hjemviste sagen til denne forbundsdomstol, idet forvaltningsdomstolen fastslog, at de omhandlede transaktioner ikke var afgiftspligtige i henhold til artikel 3, stk. 8, i bilaget til UStG 1994, der indeholder bestemmelser om det indre marked.
15
Ved afgørelse af 18. oktober 2022 gav Bundesfinanzgericht (forbundsdomstol i skatte- og afgiftsretlige sager) D medhold og fastslog under henvisning til dom af 7. juli 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner) (C-696/20, EU:C:2022:528), at D ikke havde foretaget erhvervelser inden for Fællesskabet i Østrig, blot fordi selskabet havde anvendt sit østrigske momsregistreringsnummer til de omhandlede transaktioner.
16
Skatte- og afgiftsmyndigheden har iværksat revisionsanke ved den forelæggende ret. Sidstnævnte ønsker oplysninger om fortolkningen af momsdirektivets artikel 40, 41 og 203 samt af princippet om momsens neutralitet og af proportionalitetsprincippet. Den forelæggende ret ønsker oplyst, om disse artikler og principper er til hinder for, at de omhandlede erhvervelser inden for Fællesskabet pålægges afgift i Østrig på grundlag af reglen i artikel 3, stk. 8, i bilaget til UStG 1994, som indeholder bestemmelser om det indre marked, når der i denne medlemsstat som følge af en fejlagtig angivelse af momsen på fakturaerne består en afgiftsskyld for de modsvarende leveringer inden for Fællesskabet i henhold til § 11, stk. 12, i UStG 1994, der gennemfører momsdirektivets artikel 203.
17
I denne henseende ønsker den forelæggende ret oplyst, om løsningen i dom af 7. juli 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner) (C-696/20, EU:C:2022:528), kan overføres på hovedsagen. I modsætning til den sag, der gav anledning til den nævnte dom, er momsen for de til D foretagne leveringer ikke skyldig, fordi skatte- og afgiftsmyndigheden anså disse leveringer for ikke at være fritaget, men på grund af den fejlagtige angivelse af østrigsk moms på de pågældende fakturaer. Desuden er denne afgiftsskyld ikke endelig, eftersom § 11, stk. 12, i UStG 1994 giver leverandørerne mulighed for at berigtige fejlbehæftede fakturaer, hvilket de kan gøre når som helst, selv når forældelsesfristen for det regnskabsår, hvor disse fakturaer blev udstedt, er indtrådt.
18
På denne baggrund har Verwaltungsgerichtshof (forvaltningsdomstol) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Er [momsdirektivets] artikel 40, 41 og 203 [...] samt proportionalitetsprincippet og [princippet om afgiftsneutralitet] til hinder for anvendelsen af en national bestemmelse – artikel 3, stk. 8, andet punktum, [i bilaget til UStG 1994, der indeholder bestemmelser om det indre marked] – hvorefter erhvervelsen anses for foretaget på den medlemsstats område, hvis moms[registrerings]nummer er anvendt af erhververen, indtil erhververen godtgør, at erhvervelsen er blevet pålagt [moms] i den medlemsstat, hvor varen befinder sig[,] når transporten eller forsendelsen afsluttes, i de tilfælde, hvor erhvervelsen inden for Fællesskabet efterfølges af en levering inden for Fællesskabet, der i Østrig blev behandlet som en afgiftsfritaget levering, men hvor der som følge af angivelse af østrigsk moms i fakturaen skal betales moms af denne levering på grundlag af den udstedte faktura?
2)
Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Fører den omstændighed, at den moms, der fejlagtigt er anført på fakturaen i forbindelse med den afgiftsfrie levering inden for Fællesskabet, bortfalder som følge af udstederens efterfølgende berigtigelse af fakturaen, til, at der sker en erhvervelse inden for Fællesskabet som omhandlet i momsdirektivets artikel 41, og i bekræftende fald, på hvilket tidspunkt sker da denne erhvervelse inden for Fællesskabet?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
19
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om momsdirektivets artikel 40, 41 og 203 samt princippet om momsens neutralitet og proportionalitetsprincippet skal fortolkes således, at de er til hinder for anvendelsen af en national lovgivning, hvorefter der pålægges moms på en erhvervelse inden for Fællesskabet i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten af varerne påbegyndes, med den begrundelse, at erhververen har foretaget denne erhvervelse under det momsregistreringsnummer, som denne medlemsstat har tildelt, når en sådan erhvervelse efterfølges af en momsfritaget levering inden for Fællesskabet, for hvilken der på grund af en fejlagtig fakturering af momsen for denne levering foreligger en afgiftsskyld i den nævnte medlemsstat i henhold til den regel, som er fastsat i nævnte direktivs artikel 203.
20
Indledningsvis skal det bemærkes, at erhvervelser af varer inden for Fællesskabet principielt udgør momspligtige transaktioner i overensstemmelse med momsdirektivets artikel 2, stk. 1, litra b).
21
I henhold til momsdirektivets artikel 40 anses stedet for en erhvervelse af varer inden for Fællesskabet for at være beliggende i den medlemsstat, hvor varerne befinder sig, når forsendelsen eller transporten til erhververen afsluttes (herefter »afslutningsmedlemsstaten«).
22
Når erhververen imidlertid foretager erhvervelsen inden for Fællesskabet under et momsregistreringsnummer, som er tildelt af en anden medlemsstat end afslutningsmedlemsstaten (herefter »registreringsmedlemsstaten«), anses stedet for denne erhvervelse – i overensstemmelse med momsdirektivets artikel 41, stk. 1 – for at ligge på registreringsmedlemsstatens område, medmindre erhververen godtgør, at denne erhvervelse er blevet pålagt moms i afslutningsmedlemsstaten.
23
Under omstændighederne i hovedsagen – som ligger forud for indførelsen af momsdirektivets artikel 138, stk. 1, litra b), ved direktiv 2018/1910 – finder momsdirektivets artikel 41, stk. 1, ligeledes anvendelse i det tilfælde, hvor den medlemsstat, der som momsregistreringsmedlemsstat henholder sig til denne bestemmelse for at momspålægge en erhvervelse af varer inden for Fællesskabet, er den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten af varerne påbegyndes (herefter »påbegyndelsesmedlemsstaten«) (dom af 7.7.2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner), C-696/20, EU:C:2022:528, præmis 43).
24
Hvad angår den sammenhæng, hvori momsdirektivets artikel 41 indgår, skal det ligeledes bemærkes, at i medfør af dette direktivs almindelige ordning modsvares en erhvervelse inden for Fællesskabet, der pålægges afgift i afslutningsmedlemsstaten eller i registreringsmedlemsstaten, af en levering inden for Fællesskabet, der er fritaget i påbegyndelsesmedlemsstaten i henhold til momsdirektivets artikel 138 (jf. i denne retning dom af 7.7.2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner), C-696/20, EU:C:2022:528, præmis 51). Fritagelse af en levering inden for Fællesskabet, der modsvarer en erhvervelse inden for Fællesskabet, gør det muligt at undgå en dobbeltafgiftspålæggelse og derved en tilsidesættelse af princippet om afgiftsneutralitet, som er uløseligt forbundet med det fælles merværdiafgiftssystem (dom af 27.9.2007, Teleos m.fl., C-409/04, EU:C:2007:548, præmis 25).
25
Desuden har den regel, der er fastsat i momsdirektivets artikel 41, for det første til formål at sikre, at en given erhvervelse inden for Fællesskabet pålægges afgift. For det andet har den til formål at undgå, at den samme erhvervelse pålægges dobbelt afgift (jf. dom af 7.7.2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner), C-696/20, EU:C:2022:528, præmis 41 og den deri nævnte retspraksis).
26
I det foreliggende tilfælde fremgår det af forelæggelsesafgørelsen, at skatte- og afgiftsmyndigheden har behandlet de i hovedsagen omhandlede leveringer inden for Fællesskabet som momsfritagne transaktioner. Denne myndighed underlagde imidlertid disse leveringer anvendelsen af reglen i momsdirektivets artikel 203 med den begrundelse, at fakturaerne vedrørende disse med urette angav momsen.
27
I denne henseende fremgår det af momsdirektivets artikel 203, at momsen påhviler enhver person, som anfører denne afgift på en faktura.
28
En sådan person er betalingspligtig for den moms, der er anført på en faktura, uanset om der foreligger en forpligtelse til at betale momsen på grundlag af en momspligtig transaktion (jf. dom af 11.4.2013, Rusedespred, C-138/12, EU:C:2013:233, præmis 23 og den deri nævnte retspraksis).
29
Momsdirektivets artikel 203 har nemlig til formål at afværge den risiko for tab af afgiftsindtægter, som den i direktivet fastsatte fradragsret kan foranledige. Denne bestemmelse finder derfor anvendelse, når momsen er faktureret med urette, og når der er risiko for tab af afgiftsindtægter som følge af, at modtageren af den pågældende faktura kan gøre sin ret til at fradrage denne moms gældende (dom af 8.12.2022, Finanzamt Österreich (Moms fejlagtigt faktureret slutforbrugere), C-378/21, EU:C:2022:968, præmis 20 og 21).
30
Momsdirektivets artikel 203 omfatter derimod ikke de tilfælde, hvor den moms, der er anført på fakturaen, er korrekt i den forstand, at den svarer til en faktisk afgiftspligtig transaktion i henhold til en anden bestemmelse i dette direktiv (jf. i denne retning dom af 8.12.2022, Finanzamt Österreich (Moms fejlagtigt faktureret slutforbrugere), C-378/21, EU:C:2022:968, præmis 22 og 23).
31
Det følger af det ovenstående, at momsdirektivets artikel 41 og 203 hver især er underlagt særskilte anvendelsesbetingelser og forfølger hver deres formål. For så vidt som betingelserne for deres anvendelse er opfyldt, er der således intet i disse bestemmelser, der er til hinder for, at de anvendes samtidigt på henholdsvis en erhvervelse inden for Fællesskabet og, på grund af en fejlagtig angivelse af momsen på en faktura, på en afgiftsfri levering inden for Fællesskabet. Ligeledes er der intet i de øvrige bestemmelser i momsdirektivet, som er til hinder for en sådan samtidig anvendelse af direktivets artikel 41 og 203.
32
Hvad angår princippet om momsens neutralitet og proportionalitetsprincippet skal det bemærkes, at de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at sikre en nøjagtig opkrævning af afgiften og for at undgå svig, i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet ikke må gå ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de således forfulgte mål, og de kan derfor ikke anvendes på en sådan måde, at de anfægter princippet om momsens neutralitet, som er et grundlæggende princip i det fælles momssystem, der er indført ved EU-retten på området (jf. i denne retning dom af 7.7.2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner), C-696/20, EU:C:2022:528, præmis 54).
33
Princippet om momsens neutralitet tilsigter helt at aflaste den afgiftspligtige person for momsbyrden i forbindelse med dennes økonomiske virksomhed. Det fælles momssystem sikrer således, at afgiftsbyrden er fuldstændig neutral over for enhver økonomisk virksomhed, uanset denne virksomheds formål eller resultater, forudsat at sådan virksomhed principielt i sig selv er momspligtig (dom af 2.7.2020, Terracult, C-835/18, EU:C:2020:520, præmis 25).
34
I denne henseende er det korrekt, at modtageren af en faktura, hvorpå der fejlagtigt er angivet moms, ikke har ret til at fradrage denne afgift, som skal betales i henhold til momsdirektivets artikel 203, eftersom retten til at fradrage faktureret moms som hovedregel er knyttet til den faktiske gennemførelse af en afgiftspligtig transaktion, mens momsen i henhold til denne bestemmelse skal betales uafhængigt af en sådan transaktion (jf. i denne retning dom af 31.1.2013, Stroy trans, C-642/11, EU:C:2013:54, præmis 30 og den deri nævnte retspraksis).
35
Når dette er sagt, kan den moms, der skal betales i henhold til momsdirektivets artikel 203, berigtiges, henset til det i præmis 29 ovenfor anførte formål med denne bestemmelse, eftersom det med henblik på at sikre momsens neutralitet tilkommer medlemsstaterne i deres nationale retsorden at fastsætte muligheden for at berigtige enhver fejlagtigt faktureret afgift, når udstederen af fakturaen beviser sin gode tro, eller når udstederen rettidigt og fuldstændigt har afværget risikoen for tab af afgiftsindtægter (jf. i denne retning dom af 8.5.2019, EN.SA., C-712/17, EU:C:2019:374, præmis 33 og den deri nævnte retspraksis).
36
Overholdelsen af princippet om momsens neutralitet sikres bl.a. ved et system, hvor en leverandør, som fejlagtigt har betalt moms til skatte- og afgiftsmyndighederne, for det første kan anmode om tilbagebetaling heraf, og hvor erhververen for det andet kan fremsætte et civilretligt krav om tilbagesøgning af fejlagtigt betalte beløb over for denne leverandør, som måtte have undladt at overføre den tilbagebetalte moms til erhververen, eftersom dette system gør det muligt for den erhverver, der har båret den fejlagtigt fakturerede afgiftsbyrde, at opnå tilbagebetaling af de uretmæssigt betalte beløb. Hvis tilbagebetalingen af moms bliver umulig eller uforholdsmæssigt vanskelig, navnlig i tilfælde af leverandørens insolvens, kræver princippet om momsens neutralitet og effektivitetsprincippet, at medlemsstaterne indfører de instrumenter, som er nødvendige for, at erhververen kan få tilbagebetalt den fejlagtigt fakturerede og betalte moms, bl.a. ved at rette sit krav om tilbagebetaling direkte mod skatte- og afgiftsmyndighederne (jf. i denne retning dom af 13.10.2022, HUMDA, C-397/21, EU:C:2022:790, præmis 21 og 22 og den deri nævnte retspraksis).
37
I denne henseende har den forelæggende ret i øvrigt anført, at østrigsk ret gør det muligt at korrigere den urigtigt fakturerede moms ved at berigtige de fejlbehæftede fakturaer, og at en sådan berigtigelse kan foretages når som helst, selv når forældelsesfristen for det regnskabsår, hvor disse fakturaer blev udstedt, er indtrådt.
38
Under disse omstændigheder er det ikke i strid med princippet om momsens neutralitet og proportionalitetsprincippet at pålægge afgift på erhvervelser inden for Fællesskabet i registreringsmedlemsstaten i henhold til momsdirektivets artikel 41 i det tilfælde, hvor de modsvarende leveringer inden for Fællesskabet er fritaget for moms, og hvor der i denne medlemsstat består en afgiftsskyld for disse leveringer i henhold til den regel, som er fastsat i direktivets artikel 203.
39
I en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor registreringsmedlemsstaten svarer til påbegyndelsesmedlemsstaten, er anvendelsen af den i momsdirektivets artikel 203 fastsatte regel på leveringer inden for Fællesskabet, der er fritaget for moms i påbegyndelsesmedlemsstaten, følgelig ikke til hinder for, at de modsvarende erhvervelser inden for Fællesskabet pålægges afgift i denne medlemsstat i overensstemmelse med direktivets artikel 41.
40
Den konklusion, der er anført i præmis 39 ovenfor, drages ikke i tvivl af dom af 7. juli 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner) (C-696/20, EU:C:2022:528, præmis 55), hvori Domstolen fastslog, at anvendelsen i registreringsmedlemsstaten af reglen i momsdirektivets artikel 41 på en erhvervelse af varer inden for Fællesskabet, der efterfølges af en levering af varer inden for Fællesskabet, som i denne medlemsstat er blevet behandlet som ikke-fritaget, medfører en yderligere afgift, der ikke er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og princippet om momsens neutralitet.
41
Således som det følger af bl.a. præmis 49, 52 og 53 i dom af 7. juli 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner) (C-696/20, EU:C:2022:528), var den konklusion, som Domstolen nåede frem til i den nævnte dom, nemlig støttet på den forelæggende rets konstatering af dels, at den i hovedsagen omhandlede levering inden for Fællesskabet definitivt var blevet behandlet af den nationale skatte- og afgiftsforvaltning som en momspligtig transaktion, og ikke som en momsfritaget transaktion i henhold til momsdirektivets artikel 138, dels at den afgiftspligtige person ikke havde kunnet fradrage den indgående moms, som var blevet erlagt i forbindelse med denne levering. I denne henseende fastslog Domstolen bl.a., at da der ikke gjaldt afgiftsfritagelse for leveringen inden for Fællesskabet i påbegyndelsesmedlemsstaten, kunne der ikke foreligge en risiko for afgiftsunddragelse, således at momspålæggelsen af denne transaktion i denne medlemsstat på grundlag af reglen i momsdirektivets artikel 41 var i strid med de formål, der forfølges med denne bestemmelse, således som de er anført i præmis 25 ovenfor.
42
I hovedsagen forholder det sig derimod således, at momsen på de omhandlede leveringer inden for Fællesskabet ikke skal betales, fordi disse leveringer ikke er fritaget, men i medfør af den regel, der er fastsat i momsdirektivets artikel 203.
43
Således som generaladvokaten har anført i punkt 54 i forslaget til afgørelse, svarer den omstændighed, at der i medfør af momsdirektivets artikel 203 opstår en afgiftsskyld, som skal betales af den leverandør af leveringer inden for Fællesskabet, der med urette har faktureret momsen, ikke til en momspålæggelse af disse leveringer. Som anført i præmis 34 ovenfor opstår den afgiftsskyld, der er fastsat i dette direktivs artikel 203, nemlig ikke på grund af en momspligtig transaktion, men alene fordi momsen er anført på den pågældende faktura.
44
I dom af 7. juli 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Fejlagtig kvalificering af kædetransaktioner) (C-696/20, EU:C:2022:528), blev den i hovedsagen omhandlede levering inden for Fællesskabet desuden endeligt behandlet af den pågældende skatte- og afgiftsmyndighed som en momspligtig transaktion, mens det i den situation, der er omhandlet i det foreliggende præjudicielle spørgsmål, forholder sig således, at den skyldige afgift, der er opstået på grundlag af momsdirektivets artikel 203, som udgangspunkt kan berigtiges.
45
Henset til det ovenstående skal det første præjudicielle spørgsmål besvares med, at momsdirektivets artikel 40, 41 og 203 samt princippet om momsens neutralitet og proportionalitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for anvendelsen af en national lovgivning, hvorefter der pålægges moms på en erhvervelse inden for Fællesskabet i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten af varerne påbegyndes, med den begrundelse, at erhververen har foretaget denne erhvervelse under det momsregistreringsnummer, som denne medlemsstat har tildelt, når en sådan erhvervelse efterfølges af en momsfritaget levering inden for Fællesskabet, for hvilken der på grund af en fejlagtig fakturering af momsen for denne levering foreligger en afgiftsskyld i den nævnte medlemsstat i henhold til den regel, som er fastsat i nævnte direktivs artikel 203.
Det andet spørgsmål
46
Henset til besvarelsen af det første spørgsmål er det ufornødent at behandle det andet spørgsmål.
Sagsomkostninger
47
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Retten, ikke erstattes.
På grundlag af disse præmisser kender
RETTEN (Afdelingen for Præjudicielle Sager)
for ret:
Artikel 40, 41 og 203 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem samt princippet om neutralitet af merværdiafgiften (moms) og proportionalitetsprincippet
skal fortolkes således, at
de ikke er til hinder for anvendelsen af en national lovgivning, hvorefter der pålægges moms på en erhvervelse inden for Fællesskabet i den medlemsstat, hvor forsendelsen eller transporten af varerne påbegyndes, med den begrundelse, at erhververen har foretaget denne erhvervelse under det momsregistreringsnummer, som denne medlemsstat har tildelt, når en sådan erhvervelse efterfølges af en momsfritaget levering inden for Fællesskabet, for hvilken der på grund af en fejlagtig fakturering af momsen for denne levering foreligger en afgiftsskyld i den nævnte medlemsstat i henhold til den regel, som er fastsat i nævnte direktivs artikel 203.
Papasavvas
Półtorak
Sampol Pucurull
Petrlík
Valasidis
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 25. februar 2026.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: tysk.