62005CJ0174_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C‑174/05,
jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 19.4.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen samana päivänä, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Stichting Zuid‑Hollandse Milieufederatie
ja
Stichting Natuur en Milieu
vastaan
College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen,
Bayer CropScience BV :n osallistuessa asian käsittelyyn,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit J. Makarczyk, R. Schintgen, P. Kūris ja J. Klučka (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: E. Sharpston,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
– Stichting Zuid‑Hollandse Milieufederatie, edustajanaan J. Rutteman,
– College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, edustajanaan advocaat R. J. M. van den Tweel,
– Bayer CropScience BV, edustajanaan asianajaja D. Waelbroeck,
– Alankomaiden hallitus, asiamiehenään H. G. Sevenster,
– Belgian hallitus, asiamiehenään M. Wimmer,
– Kreikan hallitus, asiamiehinään G. Kanellopoulos ja S. Papaïoannou,
– Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään F. P. Ruggeri Laderchi, Z. Kupčová ja B. Driessen,
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään B. Doherty ja M. van Heezik,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1. Ennakkoratkaisupyyntö koskee aldikarbin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 18 päivänä maaliskuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/199/EY (EUVL L 76, s. 21) 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdan pätevyyttä.
2. Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa kantajina ovat Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie sekä Stichting Natuur en Milieu (jäljempänä yhteisesti säätiöt) ja vastaajana on College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (jäljempänä College) ja jossa on kyse viimeksi mainitun 20.2.2004 tekemästä päätöksestä.
3. Tällä päätöksellä College hylkäsi perusteettomana oikaisuvaatimuksen 11.7.2003 päivätystä päätöksestään, sellaisena kuin se on muutettuna 1.8.2003 tehdyllä päätöksellä, jossa se päätöksen 2003/199 nojalla peruutti kaikki aldikarbi‑nimistä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annetut markkinoille saattamista koskevat luvat lukuun ottamatta lupia, jotka oli myönnetty näiden kasvinsuojeluaineiden ehdottoman tarpeelliseen käyttöön.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Direktiivi 91/414
4. Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1) 8 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja neljännessä alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Poiketen siitä, mitä 4 artiklassa säädetään, jäsenvaltio voi 12 vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta sallia, että sen alueella saatetaan markkinoille sellaisia kasvinsuojeluaineita, jotka sisältävät liitteeseen I kuulumattomia tehoaineita ja jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta tämän direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan ja direktiivin 79/117/ETY säännösten soveltamista.
– –
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun 12 vuoden ajanjakson aikana voidaan 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää, sen jälkeen kun samassa artiklassa tarkoitettu komitea on tutkinut kyseisen tehoaineen, että se voidaan sisällyttää liitteeseen I, sekä siitä, millä edellytyksillä sisällyttäminen voi tapahtua, tai jos 5 artiklan vaatimuksia ei täytetä tai vaadittuja tietoja ei anneta säädetyn määräajan kuluessa, että kyseistä tehoainetta ei sisällytetä liitteeseen I. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianmukaiset luvat myönnetään, peruutetaan tai niitä muutetaan tapauksen mukaan säädetyn määräajan kuluessa.”
5. Mainitun 8 artiklan 4 kohdan mukaan ja ”edelleen poiketen siitä, mitä 4 artiklassa säädetään, jäsenvaltio voi erityisoloissa sallia enintään 120 päivän ajan sellaisten kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisen, jotka eivät ole 4 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisia, niiden rajoitettua ja valvottua käyttöä varten, jos toimenpide katsotaan välttämättömäksi ennalta arvaamattomassa vaaratilanteessa, joka ei ole hallittavissa muilla keinoilla. Tällaisessa tapauksessa kyseisen jäsenvaltion on viipymättä annettava toteuttamansa toimenpiteet muiden jäsenvaltioiden ja komission tiedoksi. Jäljempänä 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen on viipymättä päätettävä, voidaanko jäsenvaltion toimenpiteitä jatkaa kestoltaan määritettävällä ajanjaksolla, millä edellytyksillä näin voidaan tehdä, voidaanko toimenpiteet toistaa vai onko ne peruutettava”.
Päätös 2003/199
6. Päätöksen 2003/199 johdanto-osan yhdeksännessä perustelukappaleessa säädetään seuraavaa:
”Olisi toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että aldikarbia sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat peruutetaan määräajan kuluessa ja ettei niitä uusita sekä ettei tällaisille tuotteille myönnetä uusia lupia.”
7. Mainitun päätöksen johdanto-osan kymmenennessä perustelukappaleessa säädetään seuraavaa:
”Neuvoston saamien tietojen valossa vaikuttaa siltä, että koska tehoaineen tietylle rajoitetulle käytölle ei tietyissä jäsenvaltioissa ole tehokkaita vaihtoehtoja, sen käyttöä on tarpeen jatkaa, jotta mahdollistetaan vaihtoehtojen kehittäminen. Näissä olosuhteissa on sen vuoksi perusteltua säätää voimassa olevien lupien peruuttamista koskevasta pidemmästä ajanjaksosta, johon liittyy tiukkoja, riskien minimoimiseen tähtääviä ehtoja – –, sellaisen rajoitetun, ehdottoman tarpeelliseksi katsottavan käytön osalta, jolle ei näytä olevan olemassa tehokasta vaihtoehtoa haitallisten organismien torjumiseksi.”
8. Mainitun päätöksen 1 artiklan mukaan aldikarbi-nimistä tehoainetta ei sisällytetä direktiivin 91/414 liitteeseen I.
9. Mainitun päätöksen 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on varmistettava, että:
1) aldikarbia sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat peruutetaan 18 päivään syyskuuta 2003 mennessä;
2) aldikarbia sisältäville kasvinsuojeluaineille ei 18 päivästä maaliskuuta 2003 alkaen myönnetä lupia eikä lupia uusita direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa säädetyn poikkeuksen nojalla;
3) liitteen sarakkeessa A mainittu jäsenvaltio voi sarakkeessa B mainitun käytön osalta pitää voimassa aldikarbia sisältävien kasvinsuojeluaineiden käyttöluvat 30 päivään kesäkuuta 2007 saakka sillä edellytyksellä, että se:
a) huolehtii siitä, että markkinoilla vielä olevien kasvinsuojeluaineiden merkinnät uudistetaan vastaamaan rajoitettuja käyttöedellytyksiä;
b) ottaa käyttöön kaikki tarpeelliset toimenpiteet – –, jotta voidaan varmistaa ihmisten ja eläinten terveys sekä ympäristön suojelu; ja
c) huolehtii erityisesti toimintasuunnitelmien avulla siitä, että vaihtoehtoisia tuotteita ja menetelmiä etsitään vakavasti.
Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 tämän artiklan soveltamisesta ja erityisesti a–c alakohdan nojalla toteutetuista toimenpiteistä sekä toimitettava vuosittain arvio tämän artiklan mukaisesti ehdottoman tarpeellisiin tarkoituksiin käytetyn aldikarbin määrästä.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
10. Säätiöt nostivat 9.4.2004 College van Beroep voor het bedrijslevenissä kanteen 20.2.2004 tehdystä päätöksestä. Pääpiirteissään ne väittivät, että päätös 2003/199 ei ole sopusoinnussa direktiivin 91/414 kanssa, koska niiden mukaan mainitussa direktiivissä kasvinsuojeluaineen käyttö on kokonaan kielletty, jos ei ole todettu, että se täyttää mainitussa direktiivissä määritellyt ympäristönormit.
11. Bayer CropScience tuli pääasiassa väliintulijaksi tukemaan Collegen vaatimuksia.
12. Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin toteaa, että päätöksessä 2003/199 viitataan erityisesti direktiivin 91/414 8 artiklan 2 kohdan kolmanteen ja neljänteen alakohtaan, vaikka tämän säännöksen mukaan markkinoille saattamista koskevan luvan antamiseen sellaisten kasvinsuojeluaineiden osalta, jotka sisältävät tehoainetta, jonka sisällyttäminen mainitun direktiivin liitteeseen I on nimenomaisesti evätty, ei ole mitään mahdollisuutta.
13. Mainittu tuomioistuin huomauttaa, että vain direktiivin 91/414 8 artiklan 4 kohdassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus erityisoloissa ja enintään 120 päivän ajan sallia sellaisten kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen, jotka eivät ole mainitun direktiivin 4 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisia, jos toimenpide katsotaan välttämättömäksi ennalta arvaamattomassa vaaratilanteessa, joka ei ole hallittavissa muilla keinoilla.
14. Kansallisen tuomioistuimen mukaan on kuitenkin ilmeistä, että tietyt näistä edellytyksistä eivät täyty aldikarbi‑nimisen tehoaineen osalta. Kyseessä ei muun muassa ole ennalta arvaamaton vaaratilanne, ja päätöksen 2003/199 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdassa säädetty aika ylittää 120 päivää.
15. Näin ollen ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin katsoo, että mainittu 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohta ei voi perustua direktiivin 91/414 8 artiklaan ja on näin ollen direktiivin vastainen.
16. Tässä tilanteessa College van Beroep voor het bedrijfsleven päätti keskeyttää asian käsittelyn ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Ovatko päätöksen 2003/199 – – 2 artiklan alkuosa ja 3 alakohta päteviä?”
Ennakkoratkaisukysymys
17. Kysymyksellään ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin kysyy, onko päätöksen 2003/199 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohta sopusoinnussa direktiivin 91/414 8 artiklan kanssa.
18. Jotta tähän kysymykseen voidaan vastata, on ensin tulkittava päätöksen 2003/199 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohtaa, jotta sen jälkeen voidaan tarkistaa tämän säännöksen yhteensopivuus direktiivin 91/414 8 artiklan 2 kohdan kanssa ja lopuksi, mikäli nämä säännökset ovat keskenään sopusoinnussa, edetä mainitussa säännöksessä säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen ja määräaikojen konkreettiseen arviointiin.
19. Päätöksen 2003/199 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdan tulkinnasta on ensinnäkin alustavasti todettava, että pääasia on seurausta lähinnä mainitun säännöksen eri kielitoisinnoissa olevista eroista. Säännöksen hollanninkielisen toisinnon mukaan kyseessä olevat jäsenvaltiot voivat nimittäin myöntää (verstrekken) aldikarbia tehoaineena sisältävien kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevia lupia, kun taas mainitun säännöksen muiden kielitoisintojen mukaan jäsenvaltioilla on ainoastaan mahdollisuus pysyttää tällaiset luvat voimassa.
20. Tältä osin yhtäältä vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin, kun yhteisön oikeuden säännöstä voidaan tulkita usealla tavalla, etusija on annettava tulkinnalle, jolla voidaan varmistaa säännöksen tehokas vaikutus (ks. asia 187/87, Saarland ym., tuomio 22.9.1988, Kok. 1988, s. 5013, Kok. Ep. IX, s. 663, 19 kohta ja asia C‑403/99, Italia v. komissio, tuomio 4.10.2001, Kok. 2001, s. I‑6883, 28 kohta) ja joka ei aseta sen pätevyyttä kyseenalaiseksi (ks. em. asia Italia v. komissio, tuomion 37 kohta). Toisaalta yhteisön oikeuden yhdenmukaisen tulkinnan välttämättömyys sulkee pois sen, että epävarmassa tilanteessa jonkin säännöksen sanamuotoa tarkastellaan irrallaan, ja päinvastoin edellyttää, että sitä tulkitaan ja sovelletaan muilla virallisilla kielillä laadittujen versioiden valossa (ks. 9/79, Koschniske, tuomio 12.7.1979, Kok. 1979, s. 2717, 6 kohta ja asia C‑296/95, EMU Tabac ym., tuomio 2.4.1998, Kok. 1998, s. I‑1605, 36 kohta).
21. Päätöksestä 2003/199 on todettava, että mainitun päätöksen johdanto-osan yhdeksännen perustelukappaleen mukaan ”olisi toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että aldikarbia sisältäviä kasvinsuojeluaineita koskevat voimassa olevat luvat peruutetaan määräajan kuluessa ja ettei niitä uusita sekä ettei tällaisille tuotteille myönnetä uusia lupia”. Lisäksi mainitun päätöksen johdanto-osan kymmenennessä perustelukappaleessa lisätään, että ”koska tehoaineen tietylle rajoitetulle käytölle ei tietyissä jäsenvaltioissa ole tehokkaita vaihtoehtoja, sen käyttöä on tarpeen jatkaa, jotta mahdollistetaan vaihtoehtojen kehittäminen”, ja siten sallia ”voimassa olevien lupien peruuttamista koskeva pidempi ajanjakso ehdottoman tarpeelliseksi katsottavan käytön osalta”.
22. Mainitun päätöksen 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdan lukeminen tavalla, jonka mukaan jäsenvaltioiden sallittaisiin antaa uusia lupia näiden tehoaineiden markkinoille saattamiseen huolimatta siitä, että aldikarbi-nimisen tehoaineen sisällyttäminen direktiivin 91/414 liitteeseen I on evätty, ei olisi sopusoinnussa tämän direktiivin systematiikan eikä tarkoituksen kanssa ja olisi vastoin direktiivin 8 artiklan 2 kohdan neljättä alakohtaa, jossa siinä tapauksessa, että tehoaine on päätetty jättää sisällyttämättä viimeksi mainittuun liitteeseen, jäsenvaltiot velvoitetaan varmistamaan, että asianmukaiset luvat peruutetaan tai niitä muutetaan säädetyn määräajan kuluessa.
23. Lisäksi, kuten tämän tuomion 19 kohdassa on todettu, päätöksen 2003/199 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdan lukeminen tällä tavalla on ristiriidassa mainitun säännöksen muiden kielitoisintojen kanssa, joista mainittakoon saksankielinen toisinto (weiter gelten lassen darf), englanninkielinen toisinto (may maintain in force), puolankielinen toisinto (może utrzymać w mocy) ja slovakinkielinen toisinto (môže zachovať v účinnosti).
24. Näin ollen päätöksen 2003/199 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohtaa on tulkittava siten, että se sallii sen, että mainitun päätöksen liitteen sarakkeessa A mainitut jäsenvaltiot voivat tietyillä edellytyksillä pitää voimassa 30 päivään kesäkuuta 2007 saakka aldikarbia tehoaineena sisältävien kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevat luvat ehdottoman tarpeellisiin tarkoituksiin.
25. Toiseksi siitä, onko direktiivin 91/414 8 artiklan 2 kohta esteenä sille, että neuvosto sallii jäsenvaltioiden pitää voimassa sellaisten kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevat luvat, jotka sisältävät sellaista tehoainetta, jonka sisällyttäminen mainitun direktiivin liitteeseen I on evätty, on todettava, että mainitun direktiivin 8 artiklan 2 kohdan neljännessä alakohdassa säädetään, että ”jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianmukaiset luvat myönnetään, peruutetaan tai niitä muutetaan tapauksen mukaan säädetyn määräajan kuluessa”. Direktiivissä ei siten itsessään anneta määräaikaa, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on varmistettava, että mainitut luvat peruutetaan tai niitä muutetaan, vaan siinä viitataan tältä osin ”säädettyyn määräaikaan” eli määräaikaan, joka tapauksen mukaan annetaan täytäntöönpanotoimella.
26. Siten määräajan asettaminen aldikarbia tehoaineena sisältävien kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttamiselle päätöksen 2003/199 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdassa perustuu edellä mainitussa direktiivin säännöksessä annettuun täytäntöönpanovaltaan.
27. Direktiivin 91/414 säännösten kanssa yhteensopimattomana ei sitä paitsi voida pitää periaatetta siitä, että tiettyä tehoainetta, jonka sisällyttäminen mainitun direktiivin liitteeseen I on evätty, sisältävien kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttamiselle on asetettu eri määräaikoja sen mukaan, mihin näitä aineita on tarkoitus käyttää, koska direktiivi 91/414 ei tältä osin sisällä mitään rajoituksia.
28. Aldikarbia tehoaineena sisältävien kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttamisesta annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen ja määräaikojen konkreettisesta arvioinnista on lopuksi todettava, että yleisen suhteellisuusperiaatteen mukaan yhteisön toimielinten säädöksillä, päätöksillä ja muilla toimenpiteillä ei saa ylittää niitä rajoja, jotka johtuvat siitä, mikä on tarpeellista niillä lainmukaisesti tavoiteltujen päämäärien toteuttamiseksi ja tähän soveltuvaa, eli silloin, kun on mahdollista valita usean tarkoituksenmukaisen toimenpiteen välillä, on valittava vähiten pakottava, eivätkä toimenpiteistä aiheutuvat haitat saa olla liian suuria tavoiteltuihin päämääriin nähden (ks. asia 265/87, Schräder, tuomio 11.7.1989, Kok. 1989, s. 2237, Kok. Ep. X, s. 109, 21 kohta; asia C‑331/88, Fedesa ym., tuomio 13.11.1990, Kok. 1990, s. I‑4023, 13 kohta; yhdistetyt asiat C‑133/93, C‑300/93 ja C‑362/93, Crispoltoni ym., tuomio 5.10.1994, Kok. 1994, s. I‑4863, 41 kohta ja asia C‑189/01, Jippes ym., tuomio 12.7.2001, Kok. 2001, s. I‑5689, 81 kohta).
29. Näin ollen tällaisen periaatteen toteuttamisen tuomioistuinvalvonnassa toimenpide voidaan neuvostolla päätöksen 2003/199 tekemisessä ollut laaja harkintavalta huomioon ottaen katsoa lainvastaiseksi ainoastaan, jos kyseinen toimenpide on ilmeisen soveltumaton neuvoston tavoittelemien päämäärien saavuttamiseen (ks. vastaavasti em. asia Schräder, tuomion 22 kohta; em. asia Fedesa ym., tuomion 14 kohta; em. yhdistetyt asiat Crispoltoni ym., tuomion 42 kohta ja em. asia Jippes ym., tuomion 82 kohta).
30. Käsiteltävänä olevassa asiassa direktiivin 91/414 perusteluista ilmenee, että viimeksi mainitun tarkoituksena on yhtäältä jäsenvaltioiden välisen kasvituotteiden kaupan esteiden poistaminen sekä kasvituotannon edistäminen ja toisaalta ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön suojelu.
31. Päätöksen 2003/199 johdanto-osan seitsemännestä ja kymmenennestä perustelukappaleesta ilmenee lisäksi, että neuvoston käytössä olleiden tietojen perusteella tehdyt arvioinnit eivät ole osoittaneet, että aldikarbia tehoaineena sisältävien kasvinsuojeluaineiden voitaisiin odottaa yleisesti täyttävän ehdotetuissa käyttöedellytyksissä direktiivin 91/414 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan vaatimukset erityisesti muihin kuin kohdeorganismeihin, kuten pikkulintuihin ja kastematoihin, kohdistuvien mahdollisten vaikutusten osalta, mutta että näiden aineiden ehdottoman tarpeelliseksi katsottavan käytön jatkaminen rajoitetun ajan ja tiukoilla, riskien minimoimiseen tähtäävillä ehdoilla on ollut tarpeen sallia, koska tehoaineen tietylle rajoitetulle käytölle ei tietyissä jäsenvaltioissa ole tehokkaita vaihtoehtoja.
32. Näin ollen se, että aldikarbia tehoaineena sisältävien kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevien lupien peruuttamiselle on asetettu eri määräaikoja sen mukaan, mihin näitä aineita on tarkoitus käyttää, ehdottoman tarpeelliseksi katsottujen käyttötarkoitusten rajallinen määrä, se, että tätä poikkeusta sovelletaan ainoastaan tiettyihin jäsenvaltioihin, ja se, että tällaisen käytön edellytyksenä on tiukka seurantaohjelma, joka on päätöksen 2003/199 johdanto-osan kymmenennen perustelukappaleen mukainen, ovat myös seikkoja, jotka osoittavat, että neuvosto on arvioinut käyttöön otettavan järjestelmän etuja ja haittoja kokonaisvaltaisesti ja että tämä järjestelmä ei ollut ainakaan ilmeisen soveltumaton tavoiteltujen päämäärien saavuttamiseen.
33. Edellä esitetyistä näkökohdista seuraa, ettei esitetyn kysymyksen tarkastelussa ole tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi päätöksen 2003/199 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdan pätevyyteen.
Oikeudenkäyntikulut
34. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Esitetyn kysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esille mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi aldikarbin sisällyttämättä jättämisestä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja tätä tehoainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta 18 päivänä maaliskuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/199/EY 2 artiklan ensimmäisen kohdan 3 alakohdan pätevyyteen.