62024CJ0003
EUROOPA KOHTU OTSUS (esimene koda)
5. detsember 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamine – Direktiiv (EL) 2015/849 – Kohaldamisala – Artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkt a – Kohustatud isik – Mõiste „välised raamatupidamisteenuse osutajad“ – Raamatupidamisteenused, mida osutatakse teenuse osutajaga seotud äriühingutele kõrvaltegevusena
Kohtuasjas C‑3/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Augstākā tiesa (Senāts) (Läti kõrgeim kohus (Senat)) 4. jaanuari 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 4. jaanuaril 2024, menetluses
„MISTRAL TRANS“ SIA
versus
Valsts ieņēmumu dienests,
EUROOPA KOHUS (esimene koda),
koosseisus: koja president F. Biltgen, Euroopa Kohtu asepresident T. von Danwitz esimese koja kohtuniku ülesannetes, kohtunikud A. Kumin (ettekandja), I. Ziemele ja S. Gervasoni,
kohtujurist: P. Pikamäe,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Läti valitsus, esindajad: E. Bārdiņš, J. Davidoviča ja K. Pommere,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: C. Auvret, G. von Rintelen ja I. Rubene,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ (ELT 2015, L 141, lk 73), artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a ja artikli 58 lõiget 1.
2
Taotlus on esitatud „MISTRAL TRANS“ SIA (edaspidi „Mistral Trans“) ja Valsts ieņēmumu dienestsi (Läti maksuamet) (edaspidi „maksuamet“) vahelises kohtuvaidluses Mistral Transile rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevate riigisiseste õigusnormide rikkumise eest määratud rahalise karistuse üle.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Direktiivi 2015/849 põhjendus 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Ebaseadusliku raha vood võivad kahjustada finantssektori terviklikkust, stabiilsust ja mainet ning ohustada liidu siseturgu ja samuti rahvusvahelist arengut. Rahapesu, terrorismi rahastamine ja organiseeritud kuritegevus on jätkuvalt teravad probleemid, millega tuleks tegeleda liidu tasandil. Terrorism raputab meie ühiskonna alustalasid. Lisaks kriminaalõigusel põhineva lähenemisviisi edasiarendamisele liidu tasandil on finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise sihipärane ja proportsionaalne tõkestamine asendamatu ja see võib anda täiendavaid tulemusi.“
4
Direktiivi artikli 1 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.   Käesoleva direktiivi eesmärk on tõkestada liidu finantssüsteemi kasutamist rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil.
2.   Liikmesriigid tagavad, et rahapesu ja terrorismi rahastamine on keelatud.“
5
Direktiivi artikli 2 lõike 1 põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on sätestatud:
„Käesolevat direktiivi kohaldatakse järgmiste kohustatud isikute suhtes:
1)
krediidiasutused;
2)
finantseerimisasutused;
3)
järgmised füüsilised või juriidilised isikud nende kutsetegevuse puhul:
a)
audiitorid, raamatupidamis- või nõustamisteenuse osutajad ja maksunõustajad;
[…]“. [Mõiste „raamatupidamis- või nõustamisteenuse osutajad“ asemel on edaspidi kasutatud täpsemat vastet „välised raamatupidamisteenuse osutajad“.]
6
Direktiivi 2015/849 artikli 58 lõikes 1 on ette nähtud:
„Liikmesriigid tagavad, et kohustatud isikuid saab võtta vastutusele käesolevat direktiivi üle võtvate siseriiklike sätete rikkumise korral kooskõlas käesoleva artikliga ja artiklitega 59–61. Kõik kohaldatavad karistused ja meetmed peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.“
Läti õigus
7
17. juuli 2008. aasta seadust rahapesu ja terrorismi rahastamise ning massihävitusrelvade leviku tõkestamise kohta (Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likums; Latvijas Vēstnesis, 2008, nr 116) on muudetud eelkõige eesmärgiga võtta direktiiv 2015/849 Läti õiguskorda üle.
8
Selle seaduse põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „tõkestamise seadus“) on artikli 3 lõike 1 punktis 3 ette nähtud, et selle alusel kohustatud isikute hulgas on ka välised raamatupidamisteenuse osutajad.
9
Seaduse artikli 77 lõikes 3 on ette nähtud:
„Järelevalve- ja kontrolliasutus võtab käesoleva artikli lõikele 1 tuginedes karistuste määramisel ning järelevalvemeetmete laadi ja ulatuse kindlaksmääramisel arvesse kõiki asjakohaseid asjaolusid, sealhulgas
1)
rikkumise raskusastet, kestust ja süstemaatilisust;
2)
füüsilise või juriidilise isiku vastutuse ulatust;
3)
füüsilise või juriidilise isiku finantsseisundit (vastutava füüsilise isiku sissetulek aastas või vastutava juriidilise isiku kogukäive aastas ja muud finantsseisundit mõjutavad tegurid);
4)
kasu, mille füüsiline või juriidiline isik rikkumisest sai, kuivõrd seda on võimalik välja arvutada;
5)
kolmandatele isikutele õigusrikkumisega tekitatud kahju, kuivõrd seda on võimalik kindlaks määrata;
6)
seda, millisel määral teeb vastutav füüsiline või juriidiline isik järelevalve- ja kontrolliasutusega koostööd;
7)
füüsilise või juriidilise isiku poolt varem toime pandud rikkumisi seoses rahapesu ja terrorismi rahastamise ning tuumarelvade leviku tõkestamisega ning rahvusvaheliste ja riigisiseste sanktsioonidega.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
10
Mistral Trans, äriühing, kelle põhitegevus on kaubavedu, teatas 8. oktoobril 2013 maksuametile, et ta on alustanud välist raamatupidamisteenuste osutamist.
11
Maksuamet tegi 10. aprillil 2018 kontrolli, et hinnata Mistral Transi vastavust rahapesuvastastele sätetele, ning esitas seejärel soovitused meetmete kohta tuvastatud puuduste kõrvaldamiseks.
12
Maksuamet tegi 16. mail 2019 uue kontrolli ja tuvastas Mistral Transi sisekontrollisüsteemis puudusi, mis olid muu hulgas seotud riskihindamisega, kliendikontrolli meetmetega, põhimõtete ja menetluste üle korrapärase järelevalve puudumisega ning dokumentide hävitamise menetluse puudumisega.
13
Seetõttu määras maksuamet 12. juuni 2019. aasta otsusega, mis jäeti 15. augusti 2019. aasta otsusega muutmata, Mistral Transile 5000 euro suuruse trahvi, võttes arvesse tuvastatud rikkumiste laadi, eset ja kestust, äriühingu finantsseisundit ning asjaolu, et Mistral Trans ei ole võtnud meetmeid, et järgida soovitusi, mille maksuamet pärast 10. aprilli 2018. aasta kontrolli esitas.
14
Mistral Trans esitas maksuameti 15. augusti 2019. aasta otsuse peale kaebuse Administratīvā apgabaltiesale (regionaalne halduskohus, Läti). Oma kaebuses väitis ta eelkõige, et väliseid raamatupidamisteenuseid osutati ainult kolmele seotud äriühingule, kusjuures tuleb täpsustada, et Mistral Transil ja neil seotud äriühingutel on samad juhatuse liikmed, aktsionärid ja tegelikud tulusaajad. Sellise raamatupidamiskorralduse kasuks otsustati ainult selleks, et säästa vahendeid ja vältida igale äriühingule raamatupidamise tarkvara litsentsi ostmist. Lisaks korraldati raamatupidamisarvestus pärast maksuameti 12. juuni 2019. aasta otsust ümber, mistõttu alates 2. juulist 2019 peetakse kõigi seotud äriühingute kohta eraldi raamatupidamisarvestust.
15
Administratīvā apgabaltiesa (regionaalne halduskohus) jättis Mistral Transi kaebuse 29. oktoobri 2020. aasta kohtuotsusega rahuldamata. Ta leidis, et direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a kohaselt kohaldatakse seda direktiivi välistele raamatupidamisteenuse osutajatele, ilma et oleks oluline, kes on raamatupidamise allhanketeenuse saajad. Ka Läti rahapesuvastases õiguses ei ole seotud isikute jaoks ette nähtud leebemat kohtlemist. Seega leidis maksuamet selle kohtu hinnangul õigesti, et Mistral Trans on rikkunud rahapesu käsitlevaid sätteid.
16
Administratīvā apgabaltiesa (regionaalne halduskohus) leidis lisaks sanktsiooni määramise kohta, et maksuamet võttis karistuse kindlaksmääramisel arvesse tõkestamise seaduse artikli 77 lõikes 3 nimetatud asjaolusid, eelkõige rikkumise raskust ja kestust, Mistral Transi vastutuse määra ja rahalist olukorda ning koostööd järelevalve- ja kontrolliasutusega. Mistral Transile määratud 5000 euro suurune trahv on seega määratud, arvestades toimepandud rikkumiste laadi, ning on proportsionaalne selle äriühingu rahalise olukorraga ja riigi majandushuvide kahjustamisega.
17
Mistral Trans esitas selle kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse Augstākā tiesale (Senāts) (Läti kõrgeim kohus (Senat)), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, väites, et määratud trahv on ebaproportsionaalne.
18
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et esimesena tuleb kindlaks teha, kas direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkt a on kohaldatav ka juhtudel, kui raamatupidamisteenuseid osutatakse üksnes teenuseosutajaga seotud äriühingutele.
19
Sellega seoses leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et üldiselt tuleb väliseid raamatupidamisteenuse osutajaid pidada isikuteks, kelle tegevuse puhul esineb suhteliselt suur rahapesu oht. Lisaks järeldab ta direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktis a kasutatud mõiste „väline raamatupidamisteenuse osutaja“ grammatilisest tõlgendusest, et seda direktiivi ei kohaldata mis tahes raamatupidamisteenuse osutaja suhtes, vaid ainult nende suhtes, kelle kutsetegevus on korraldatud väljaspool ettevõtjat, kellele raamatupidamisteenuseid osutatakse.
20
Käesoleval juhul leidis maksuamet, et tähtsust ei ole asjaolul, et Mistral Transi põhitegevus ei olnud kunagi seotud raamatupidamisteenuste osutamisega ja et kõnealune raamatupidamisarvestuse pidamise kord seotud poolte vahel oli mõeldud ressursside säästmiseks. Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on aga kahtlusi maksuameti sellise seisukoha põhjendatuses.
21
Nii konkurentsiõiguses kui ka riigiabiõiguses võib sidusettevõtjaid pidada üheks ettevõtjaks. Näib kaheldav, kas raamatupidamisteenuste osutamisel sellistes seotud ettevõtetes on suurem rahapesu oht kui raamatupidamisteenuste osutamise korraldamisel ettevõttes, mis kasutab palgalisi raamatupidajaid.
22
Samuti on direktiivi 2015/849 kohaldatavus käesolevas olukorras vaieldav ka selle direktiivi soovitavat toimet puudutavate kaalutluste tõttu, kuna nii Mistral Transi kui ka äriühinguid, kellele ta osutas raamatupidamisteenuseid, kontrollivad samad isikud. Neil asjaoludel näib kaheldav, kas raamatupidamisteenuse osutajal on võimalik täita talle kehtestatud kohustusi sõltumatult ja täielikult ning kas nimetatud direktiivi eesmärgid on seega saavutatavad.
23
Teisena, juhul kui direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkt a on kohaldatav ka siis, kui raamatupidamisteenuseid osutatakse teenuseosutajaga seotud isikutele, tuletab eelotsusetaotluse esitanud kohus meelde, et selle direktiivi artikli 58 lõike 1 kohaselt tagavad liikmesriigid, et kohustatud isikuid saab võtta vastutusele nimetatud direktiivi üle võtvate sätete rikkumise korral, kusjuures kõik sellest tulenevad karistused või meetmed peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Sellega seoses tuleb selgitada, kas kohase karistuse kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta asjaolu, et raamatupidamisteenust osutatakse ainult seotud ettevõtjatele.
24
Neil asjaoludel otsustas Augstākā tiesa (Senāts) (kõrgeim kohus (Senat)) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas direktiivi [2015/849] artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktis a kasutatud mõistet „väline raamatupidamisteenuse osutaja“ tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav ka juhul, kui raamatupidamisteenuseid osutatakse üksnes välise raamatupidamisteenuse osutajaga seotud isikutele?
2.
Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas direktiivi [2015/849] artikli 58 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et määratud karistuse proportsionaalsuse hindamisel tuleb arvesse võtta järgmist:
a)
raamatupidamisteenust osutatakse ainult teenuseosutajaga seotud isikutele;
b)
otsus usaldada raamatupidamisarvestus välisele raamatupidamisteenuse osutajale on tingitud seotud ettevõtjate kontserni sisestest otstarbekuse kaalutlustest, mitte õigusnormidest tulenevatest või majanduslikul tegelikkusel põhinevatest kriteeriumidest?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
25
Direktiivi 2015/849 peamine eesmärk on – nagu nähtub selle pealkirjast ning artikli 1 lõigetest 1 ja 2 – tõkestada finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamist (18. aprilli 2024. aasta kohtuotsus Citadeles nekustamie īpašumi, C‑22/23, EU:C:2024:327, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika).
26
Konkreetsemalt on direktiivi 2015/849 sätete – mis on ennetavat laadi – eesmärk riskipõhise lähenemise kohaselt näha ette ennetavate ja heidutavate meetmete kogum, et võidelda tõhusalt rahapesu ja terrorismi rahastamisega selleks, et vältida – nagu nähtub selle direktiivi põhjendusest 1 – seda, et ebaseadusliku raha vood võiksid kahjustada liidu finantssektori terviklikkust, stabiilsust ja mainet ning ohustada liidu siseturgu ja samuti rahvusvahelist arengut (18. aprilli 2024. aasta kohtuotsus Citadeles nekustamie īpašumi, C‑22/23, EU:C:2024:327, punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika).
27
Sellega seoses on direktiivi 2015/849 artikli 2 lõikes 1 loetletud üksused, kellele seda direktiivi kohaldatakse, sest nad osalevad tehingu tegemises või finantstegevuses. Nagu on ette nähtud selle sätte punkti 3 alapunktis a, kuuluvad nende üksuste hulka ka välised raamatupidamisteenuse osutajad, kes tegutsevad oma kutsealal.
28
Lisaks on direktiivi 2015/849 artikli 58 lõikes 1 ette nähtud, et liikmesriigid tagavad, et kohustatud isikuid saab võtta vastutusele seda direktiivi üle võtvate riigisiseste sätete rikkumise korral.
29
Käesoleval juhul puudutab põhikohtuasi selle kontrollimist, kas Mistral Trans on rikkunud tõkestamise seaduse sätteid, mille eest võidakse määrata sanktsioon.
30
Neil asjaoludel tuleb esimest küsimust mõista nii, et sellega soovitakse teada, kas sellist äriühingut nagu Mistral Trans tuleb tema tegevuse laadi arvestades pidada „maksukohustuslaseks“ ja täpsemalt kuuluvaks mõiste „väline raamatupidamisteenuse osutaja“ alla direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a tähenduses.
31
Kuna mõistet „välised raamatupidamisteenuse osutajad“ ei ole direktiivis 2015/849 määratletud, tuleb selle tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramisel lähtuda selle väljendi tavakeele tähendusest, võttes arvesse väljendi kasutamise konteksti ja nende sätete eesmärke, mille osaks see on (vt analoogia alusel 1. oktoobri 2020. aasta kohtuotsus Entoma, C‑526/19, EU:C:2020:769, punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika).
32
Mis puudutab esiteks väljendit „raamatupidamisteenuse osutaja“, siis ilmneb, et direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a teatavates keeleversioonides, nagu saksa keeles (Buchprüfer), prantsuse keeles (expert-comptables), rumeenia keeles (experți contabili) või rootsi keeles (revisorer), viidatakse isikutele, kes tegutsevad reguleeritud kutsealal, mille tegevus seisneb eelkõige raamatupidamisarvestuse korraldamises, kontrollimises, hindamises või parandamises. Seevastu teistes keeleversioonides, nagu läti keeles (grāmatveži), hispaania keeles (contables), inglise keeles (accountants) või hollandi keeles (accountants), on kasutatud terminite ulatus laiem, kuna need viitavad üldisemalt isikutele, kes tegelevad raamatupidamise, eelkõige ettevõtjate raamatupidamisaruannete koostamise, pidamise ja auditeerimisega.
33
Teiseks tuleb mõiste „välised“ kasutamise kohta direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktis a asuda seisukohale, et selle eesmärk on jätta selles direktiivis ette nähtud kohustustest sõnaselgelt välja raamatupidamiseksperdid ehk teisisõnu isikud, nagu palgatöötajatest raamatupidajad, kes ei osuta sõltumatult raamatupidamisteenust kolmandatele isikutele. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud andmete kohaselt peegeldab artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a lätikeelses versioonis kasutatud termini (ārštata) tähendus sisuliselt seda tõlgendust.
34
Sellest järeldub, et mõiste „välised raamatupidamisteenuse osutajad“ direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a tähenduses hõlmab füüsilisi või juriidilisi isikuid, kelle kutsetegevus seisneb sõltumatult kolmandatele isikutele raamatupidamisteenuste osutamises, näiteks raamatupidamisaruannete koostamises, pidamises või auditeerimises.
35
Seda tõlgendust kinnitab selle sätte kontekst. Nimelt, nagu on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 27, on direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punktides 1–3 loetletud üksused, kelle suhtes seda direktiivi kohaldatakse ja mida nimetatakse „kohustatud isikuteks“. Punkti 1 kohaselt on nendeks asutusteks krediidiasutused, punkti 2 kohaselt finantseerimisasutused ja punkti 3 kohaselt selles punktis nimetatud füüsilised või juriidilised isikud, kes tegutsevad oma kutsetegevuse raames.
36
Täpsemalt kohaldatakse direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a kohaselt seda direktiivi audiitorite, väliste raamatupidamisteenuse osutajate ja maksunõustajate suhtes.
37
Rahapesuvastaste sätete kohaldamisala laiendamine viimati nimetatud isikutele sai alguse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. detsembri 2001. aasta direktiivist 2001/97/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/308/EMÜ rahandussüsteemi rahapesu eesmärgil kasutamise vältimise kohta (EÜT 2001, L 344, lk 76), mille põhjenduses 15 on märgitud, et „[k]ohustusi […] seoses klientide tuvastamise, andmete säilitamise ja kahtlastest tehingutest teatamisega tuleks laiendada piiratud arvule tegevustele ja kutsealadele, mida on eriti tõenäoliselt võimalik kasutada rahapesu eesmärgil“.
38
Asjaolu, et direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktis a on lisaks osutatud välistele raamatupidamisteenuse osutajatele, audiitoritele ja maksunõustajatele, viitab aga sellele, et see säte puudutab konkreetsetel kutsealadel tegutsevaid isikuid, st isikuid, kelle kutsetegevus seisneb vastavalt sõltumatult raamatupidamis-, auditi- ja maksualaste õigusnõustamisteenuste osutamises kolmandatele isikutele.
39
Neid kaalutlusi arvestades viitab mõiste „välised raamatupidamisteenuse osutajad“ direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a tähenduses füüsilistele või juriidilistele isikutele, kelle kutsetegevus seisneb kolmandatele isikutele sõltumatult raamatupidamisteenuse osutamises, näiteks raamatupidamisaruannete koostamises, pidamises või auditeerimises. Selle mõiste alla ei kuulu seevastu juriidiline isik, kes tagab seotud äriühingute raamatupidamise ressursside ühise kasutamise eesmärgil.
40
Käesoleval juhul nähtub eelotsusetaotlusest, et Mistral Trans, kes tegeleb kaubaveoga, osutas raamatupidamisteenuseid seotud äriühingutele, kellel on samad juhatuse liikmed, aktsionärid ja tegelikud kasusaajad, ning seda üksnes eesmärgiga säästa ressursse ja vältida raamatupidamistarkvara litsentside ostmist iga äriühingu jaoks. Arvestades käesoleva kohtuotsuse punktis 39 esitatud tõlgendust ja kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu läbiviidava kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist, ei näi sellisel ettevõtjal olevat „välise raamatupidamisteenuse osutaja“ kvalifikatsiooni direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a tähenduses.
41
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esimesele küsimusele vastata, et direktiivi 2015/849 artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a tuleb tõlgendada nii, et mõiste „välised raamatupidamisteenuse osutajad“ selle sätte tähenduses hõlmab füüsilisi või juriidilisi isikuid, kelle kutsetegevus seisneb kolmandatele isikutele sõltumatult selliste raamatupidamisteenuste osutamises nagu raamatupidamisaruannete koostamine, pidamine või auditeerimine. Selle mõiste alla ei kuulu seevastu juriidiline isik, kes tagab seotud äriühingute raamatupidamise ressursside ühise kasutamise eesmärgil.
Teine küsimus
42
Esimesele küsimusele antud vastust arvestades ei ole teist küsimust vaja analüüsida.
Kohtukulud
43
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ, artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunkti a
tuleb tõlgendada nii, et
mõiste „välised raamatupidamisteenuse osutajad“ selle sätte tähenduses hõlmab füüsilisi või juriidilisi isikuid, kelle kutsetegevus seisneb kolmandatele isikutele sõltumatult selliste raamatupidamisteenuste osutamises nagu raamatupidamisaruannete koostamine, pidamine või auditeerimine. Selle mõiste alla ei kuulu seevastu juriidiline isik, kes tagab seotud äriühingute raamatupidamise ressursside ühise kasutamise eesmärgil.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: läti.