62006CC0263
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
JÁN MAZÁK
prednesené 11. septembra 2007 (
1
)
Vec C-263/06
Carboni e derivati Srl
proti
Ministero dell’Economia e delle Finanze
a
Riunione Adriatica di Sicurtà SpA
„Spoločná obchodná politika — Obrana proti dumpingovým praktikám — Antidumpingové clo — Hematitové surové železo pochádzajúce z Ruska — Rozhodnutie č. 67/94/ESUO — Určenie colnej hodnoty na účely uplatnenia variabilného antidumpingového cla — Prevodná hodnota — Po sebe nasledujúce predaje uskutočnené za rozdielne ceny — Možnosť colného orgánu zohľadniť cenu uvedenú pri predaji tovaru, ktorý sa uskutočnil pred predajom, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie“
I — Úvod
1.
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka určenia colnej hodnoty tovaru dovážaného do Spoločenstva na účely uplatnenia antidumpingového cla.
2.
Corte suprema di cassazione, Sezione Tributaria (Najvyšší kasačný súd — daňová komora) (Taliansko), sa vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania podanom uznesením z 30. marca 2006 v podstate pýta, či sa colný orgán môže na účely uplatnenia antidumpingového cla, tak ako je upravené v rozhodnutí Komisie č. 67/94/ESUO z 12. januára 1994 ukladajúcom antidumpingové clo na dovozy hematitového surového železa pochádzajúceho z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny do Spoločenstva [neoficiálny preklad] (ďalej len „rozhodnutie č. 67/94“ alebo „rozhodnutie ukladajúce predbežné clo“) (
2
), odvolať na cenu uvedenú pri predaji rovnakého tovaru, ktorý sa uskutočnil pred predajom, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie.
3.
Táto otázka sa vynorila v rámci sporu medzi Carboni e derivati Srl (ďalej len „Carboni“) a talianskymi colnými orgánmi, súvisiacim s rozhodnutím týchto orgánov nestanoviť colnú hodnotu zásielky hematitového surového železa pochádzajúceho z Ruska a dovezeného spoločnosťou Carboni do Spoločenstva prostredníctvom obchodného zástupcu na základe ceny, ktorá bola uvedená na faktúre týkajúcej sa konečného predaja spoločnosti Carboni, ale na základe nižšej ceny stanovenej pri predchádzajúcom predaji tohto tovaru, v dôsledku čoho bola colná hodnota nižšia ako minimálna dovozná cena uvedená v rozhodnutí č. 67/94 a bolo uložené antidumpingové clo.
II — Právny rámec
A — Antidumpingová právna úprava
4.
Komisia prijala 12. januára 1994 na základe rozhodnutia Komisie č. 2424/88/ESUO z 29. júla 1988 o obrane proti dumpingovým a dotovaným dovozom z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva uhlia a ocele [neoficiálny preklad] (ďalej len „základné rozhodnutie“) (
3
), rozhodnutie č. 67/94.
5.
Kapitola G s názvom „Predbežné clo“ v preambule rozhodnutia č. 67/94, ktoré bolo platné v čase skutkového stavu veci samej, znie:
„(63)
Keďže bolo zistené, že dotknuté dumpingové dovozy spôsobujú priemyslu Spoločenstva významnú škodu a že je v záujme Spoločenstva konať, plánované opatrenia by sa mali obmedziť na odstránenie spôsobenej škody.
(64)
Komisia vypočítala cenovú úroveň, pri ktorej viac dovozy nespôsobujú priemyslu Spoločenstva významnú škodu. Svoj výpočet založila na údajoch o výrobných nákladoch predložených zástupcami priemyslu Spoločenstva, s výnimkou niektorých menej výkonných spoločností. K výrobným nákladom pripočítala ziskovú maržu 5 % obratu, čo je marža, ktorú za súčasných trhových podmienok možno považovať za primeranú.
(65)
Komisia sa domnieva, že opatrenia by mali okrem opätovného nastolenia spravodlivej hospodárskej súťaže na trhu hematitového surového železa zabezpečiť vyvážajúcim krajinám lepší výnos pri vývoze dotknutého výrobku.
(66)
Komisia pokladá v tomto konkrétnom prípade zavedenie minimálnej ceny za najvhodnejšie opatrenie na účely dosiahnutia týchto cieľov.
…
(68)
Komisia sa s ohľadom na bežné náklady dovozcov dotknutého výrobku a ich potrebu dosiahnuť primeranú mieru zisku, ako aj s ohľadom na výpočet týkajúci sa škody, tak ako bol uvedený v odôvodnení č. 64, domnieva, že je vhodné stanoviť ako predbežné opatrenie variabilné clo, ktoré predstavuje rozdiel medzi minimálnou cenou (cif poplatok nezaplatený) vo výške 149 ECU na tonu a deklarovanou colnou hodnotou dotknutého výrobku pochádzajúceho z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny vo všetkých prípadoch, v ktorých je deklarovaná colná hodnota nižšia ako minimálna dovozná cena.
…“ [neoficiálny preklad]
6.
Článok 1 rozhodnutia ukladajúceho predbežné clo stanovuje:
„1.   Týmto sa pre dovozy hematitového surového železa, ktoré patrí pod číselný znak KN 72011019 a pochádza z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny, ukladá predbežné antidumpingové clo.
2.   Výšku tohto cla predstavuje rozdiel medzi cenou 149 ECU na tonu (cif poplatok nezaplatený) a deklarovanou colnou hodnotou vo všetkých prípadoch, v ktorých je deklarovaná colná hodnota nižšia ako minimálna dovozná cena.
3.   Uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa cla.
4.   Prepustenie výrobku uvedeného v odseku 1 do voľného obehu je podmienené odovzdaním záruky vo výške predbežného cla.“ [neoficiálny preklad]
7.
Predbežné antidumpingové clo bolo potvrdené rozhodnutím Komisie č. 1751/94/ESUO z 15. júla 1994 ukladajúcim definitívne antidumpingové clo pre dovozy hematitového surového železa pochádzajúceho z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny do Spoločenstva (ďalej len „rozhodnutie č. 1751/94“ alebo „rozhodnutie ukladajúce definitívne clo“) (
4
).
8.
Článok 1 a 2 rozhodnutia ukladajúceho definitívne clo stanovuje:
„Článok 1
1.   Týmto sa pre dovozy hematitového surového železa do Spoločenstva, ktoré patrí pod číselný znak KN 72011019 a pochádza z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny, ukladá definitívne antidumpingové clo.
2.   Výšku tohto cla predstavuje rozdiel medzi cenou 149 ECU na tonu a akceptovanou colnou hodnotou (franko hranica Spoločenstva) vo všetkých prípadoch, v ktorých je táto hodnota nižšia ako vyššie uvedená cena.
…
4.   Uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa cla.
Článok 2
1.   Zo sumy získanej na základe predbežného antidumpingového cla podľa rozhodnutia Komisie č. 67/94/ESUO sa vyberie časť na úrovni definitívne uloženého cla a prostriedky prevyšujúce sumu definitívne uloženého antidumpingového cla budú vrátené.
2.   Ustanovenia článku 1 ods. 4 vyššie sa uplatia aj na definitívny výber predbežne stanovených súm.“ [neoficiálny preklad]
B — Colný kódex a vykonávacie ustanovenia
9.
Článok 28 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (
5
) (ďalej len „colný kódex“) a ktorý sa nachádza v hlave II kapitole 3 s názvom „Colná hodnota tovaru“, uvádza:
„Ustanovenia tejto kapitoly určujú colnú hodnotu pre účely uplatňovania Colného sadzobníka Európskych spoločenstiev a iných ako sadzobných opatrení ustanovených zvláštnymi predpismi spoločenstva upravujúcimi určité oblasti týkajúce sa pohybu tovaru.“
10.
V rozsahu, v akom je to pre prejednávanú vec relevantné, článok 29 ods. 1 colného sadzobníka stanovuje:
„1.   Colnou hodnotou dovážaného tovaru je jeho prevodná hodnota, t. j. cena skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie spoločenstva, podľa potreby upravená podľa článku 32 a 33, a to za podmienky že:
…
(c)
žiadna časť výnosu akéhokoľvek ďalšieho predaja, nakladanie alebo použitie tovaru kupujúcim nepripadne priamo ani nepriamo predávajúcemu, pokiaľ nie je možné vykonať primeranú úpravu podľa článku 32; a
(d)
kupujúci a predávajúci nie sú v spojení alebo, ak sú v spojení, je prevodná hodnota prijateľná pre colné účely podľa odseku 2.“
11.
Nariadením č. 2454/93 (ďalej len „vykonávacie nariadenie“) (
6
) Komisia prijala vykonávacie ustanovenia Colného kódexu. V znení platnom v júni 1994, v čase dovozu dotknutého hematitového surového železa, znel článok 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia takto:
„1. Na účely článku 29 kódexu, skutočnosť, že tovar, ktorý sa má predať, je navrhnutý na prepustenie do voľného obehu, sa považuje za primerané označenie, že bol predaný na účely vývozu do colného územia spoločenstva. Toto označenie sa uplatňuje aj v prípade po sebe nasledujúcich predajov pred ohodnotením; v takomto prípade, každá cena vyplývajúca z týchto predajov sa môže považovať za základ pre ohodnotenie, pričom sa uplatňujú ustanovenia článkov 178 až 181.“
12.
Článok 147 ods. 1 platného znenia vykonávacieho nariadenia, ktoré bolo v súvislosti s druhou vetou tohto ustanovenia zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 1762/95 z 19. júla 1995 (
7
), stanovuje:
„1.   Na účely článku 29 kódexu, skutočnosť, že tovar, ktorý sa má predať, je navrhnutý na prepustenie do voľného obehu, sa považuje za primerané označenie, že bol predaný na účely vývozu do colného územia spoločenstva. V prípade následných predajov pred určením colnej hodnoty je takýmto dôkazom iba posledný predaj, ktorý viedol k vstupu tovaru na colné územie spoločenstva alebo predaj, ktorý sa uskutočnil na colnom území spoločenstva pred prepustením tovaru do režimu voľný obeh. Ak sa deklaruje cena, ktorá sa týka predaja uskutočneného pred posledným predajom, na základe ktorého tovar vstúpil na colné územie spoločenstva, musí sa ku spokojnosti colných orgánov preukázať, že tento predaj tovaru sa uskutočnil na účel vývozu na toto colné územie. Uplatnia sa ustanovenia článkov 178 až 181a.“
13.
Články 178 až 181 vykonávacieho nariadenia sa týkajú vyhlásení o náležitostiach a dokumentoch, ktoré majú byť predložené na určenie colnej hodnoty. Je potrebné uviesť, že nariadením Komisie (ES) č. 3254/94 z 19. decembra 1994 (
8
) bol do vykonávacieho nariadenia doplnený nasledujúci článok 181a:
„1.   Colné orgány nemusia určovať colnú hodnotu dovážaného tovaru pomocou metódy prevodnej hodnoty, ak v súlade s postupom uvedeným v odseku 2 nie sú dostatočne presvedčené, na základe dôvodných pochybností, že deklarovaná hodnota predstavuje celkovú zaplatenú cenu alebo cenu, ktorá sa má zaplatiť podľa článku 29 kódexu.
2.   Ak majú colné orgány pochybnosti uvedené v odseku 1, môžu požadovať dodatočné informácie v súlade s článkom 178 ods. 4. Ak tieto pochybnosti pretrvávajú, colné orgány musia pred prijatím konečného rozhodnutia informovať príslušnú osobu, na požiadanie písomne, o dôvodoch týchto pochybností a poskytnúť jej primeranú príležitosť na vyjadrenie. Konečné rozhodnutie a jeho odôvodnenie sa písomne oznámi príslušnej osobe.“
III — Skutkové okolnosti, konanie a prejudiciálna otázka
14.
Carboni kúpila v máji 1994 od spoločnosti Commercio Materie Prime CMP SpA (ďalej len „CMP“) so sídlom v Taliansku zásielku hematitového surového železa pochádzajúcu z Ruska. CMP kúpila toto železo od spoločnosti OME-DTECH Electronics Limited so sídlom v Limassol (Cyprus) (ďalej len „OME-DTECH“).
15.
Zásielka hematitového surového železa bola v júni 1994 prihlásená na dovoz obchodným zástupcom Carboni, spoločnosťou SPA-MAT, v prístave Molfetta a po zaplatení cla prešla colným vybavením na základe nákladného dokladu zo 14. júna 1994.
16.
Colný úrad informoval oznámením o posúdení zo 16. júla 1994 spoločnosť Carboni prostredníctvom jej obchodného zástupcu SPA-MAT, že splatná suma musí byť zvýšená z dôvodu porušenia antidumpingovej právnej úpravy stanovenej v rozhodnutí č. 67/94 ukladajúcom predbežné clo vo výške rozdielu medzi minimálnou dovoznou cenou 149 ECU za tonu a deklarovanou colnou hodnotou.
17.
Carboni toto zistenie napadla žalobou podanou na Tribunale di Bari (Okresný súd v Bari) proti Ministero delle Finanze (ministerstvo financií) a Riunione Adriatica di Sicurtà (ďalej len „RAS“), pričom tvrdila, že cena uvedená na faktúre je 151 ECU, a teda je vyššia ako minimálna dovozná cena. Carboni navrhla, aby Tribunale di Bari vyhlásil, že právna úprava v oblasti antidumpingu nebola porušená, a teda že v súvislosti s kúpou dotknutého tovaru nič nedlží.
18.
Ministerstvo financií pred týmto súdom uviedlo, že dovozné colné vyhlásenie bolo sprevádzané neplatným osvedčením o pôvode a pro forma faktúrou od CMP a že cena v nej uvedená bola pochybná, v dôsledku čoho bol tovar počas skúmania splnenia podmienok na uplatnenie antidumpingového cla colne vybavený na základe postupu podmienečne odloženého cla po zaplatení colných poplatkov. Ministerstvo uviedlo, že pôvodná faktúra z prvého predaja, ktorú vypracovala OME-DTECH a ktorú ministerstvo následne na základe svojej žiadosti získalo, poukazovala na to, že cena pri predaji spoločnosti CMP bola 130,983 ECU za tonu, a teda že existoval rozdiel v porovnaní s minimálnou dovoznou cenou.
19.
Žaloba spoločnosti Carboni bola zamietnutá rozsudkom Tribunale di Bari z 30. septembra 2000 s odôvodnením, inter alia, že ochrana európskeho trhu prostredníctvom uloženia antidumpingového cla sa musí uskutočniť pri prvej kúpe podnikom Spoločenstva (v prejednávanej veci spoločnosťou OME-DTECH) v čase vstupu na územie Európskeho spoločenstva.
20.
Carboni sa proti tomuto rozsudku odvolala na Corte d’apello di Bari (Odvolací súd v Bari), ktorý odvolanie zamietol ako nedôvodné. Podľa tohto súdu znamená výraz „prepustenie do voľného obehu“ prepustenie na voľný trh Spoločenstva, ktorým musí byť obchodná etapa nadobudnutia tovaru prvým subjektom Spoločenstva. Súd konštatoval, že sa musí zohľadniť práve táto obchodná etapa, keďže predchádza colné vybavenie, ktoré zasa slúži na zabezpečenie ochrany minimálnej dovoznej ceny.
21.
Vo veci samej má Corte suprema di cassazione rozhodnúť o kasačnom opravnom prostriedku podanom Carboni proti uvedenému rozsudku Corte d’apello di Bari.
22.
V rámci svojej obrany colná správa tvrdí, že predaj uskutočnený inak ako priamo so subjektom Spoločenstva, ktorý tovar predloží na colné vybavenie, predstavuje operáciu, ktorá je v skutočnosti zameraná na obchádzanie dôsledkov antidumpingových opatrení, pričom jej jediným cieľom je zvýšenie ceny tovaru v čase jeho predloženia na colné vybavenie. Carboni toto tvrdenie spochybňuje, pričom sa domnieva, že rozhodujúci je colný režim Spoločenstva a podľa tohto režimu je relevantný len čas uvedenia tovaru na trh Spoločenstva, ktoré sa uskutočňuje pri predložení tovaru na colné vybavenie.
23.
Podľa vnútroštátneho súdu otázkou je, či majú colné orgány právo zvoliť ako základ pre uplatnenie antidumpingového cla hodnotu, ktorá zodpovedá cene určenej pri predaji tovaru na účely dovozu do Spoločenstva, ku ktorému došlo pred predajom, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie.
24.
Za týchto okolností považuje Corte suprema di cassazione za nevyhnutné položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Môže sa colný orgán podľa zásad colného práva Spoločenstva na účely uplatnenia antidumpingového cla, akým je clo ustanovené rozhodnutím Komisie č. 67/94/ESUO, odvolávať na cenu určenú pri predaji rovnakého tovaru, ktorý predchádzal predaj, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie, keď je kupujúcim subjekt Spoločenstva, alebo v každom prípade, keď k predaju došlo na účel dovozu do Spoločenstva?“
IV — Právne posúdenie
A — Hlavné tvrdenia účastníkov konania
25.
V tomto konaní predložili písomné pripomienky talianska vláda, ktorá tiež zastupuje záujmy Amministrazione delle Finanze (finančná správa) a Komisia.
26.
Podľa talianskej vlády by sa na položenú otázku malo odpovedať kladne. Zastáva názor, že colný orgán mal právo stanoviť colnú hodnotu na základe prvého predaja dotknutého hematitového surového železa medzi OME-DTECH a CMP, ktorá je subjektom Spoločenstva.
27.
Talianska vláda tvrdí, že relevantným časom pre určenie colnej hodnoty na účely uplatnenia antidumpingového cla môže byť len čas prvej kúpy dotknutého tovaru subjektom Spoločenstva a to je čas, keď tento tovar vstúpi na trh Spoločenstva. Z toho vyplýva, že v prípade, akým je prejednávaná vec, je cenou, na základe ktorej sa má určiť colná hodnota na účely článku 29 colného kódexu, cena, ktorá bola v tomto čase zaplatená, a nie cena, ktorú zaplatil dovozca pri kúpe dotknutého tovaru.
28.
Takýto prístup je v súlade so zmyslom právnej úpravy v oblasti antidumpingu, keďže škoda spôsobená trhu Spoločenstva nevyplýva len zo skutočného prepustenia tovarov predávaných pod výrobnou cenou na colné územie Spoločenstva, ale vzniká tiež v prípade, že je zvýhodnený subjekt Spoločenstva, ktorý kupuje tovar za nižšiu cenu ako iné subjekty Spoločenstva.
29.
Podľa talianskej vlády má toto tvrdenie oporu v znení rozhodnutia ukladajúceho definitívne clo, v ktorom sa uvádza „akceptovaná colná hodnota (franko hranica Spoločenstva)“ a nie „deklarovaná colná hodnota“ uvedená v predbežnom rozhodnutí.
30.
Komisia pripúšťa, že použitie poslednej prevodnej hodnoty na určenie variabilného antidumpingového cla je do určitej miery problematické. Na jednej strane z hľadiska colného práva je cena posledného predaja cenou, ktorá umožňuje najlepšie zohľadniť všetky nákladové prvky dovozu, a preto zabezpečuje uloženie správneho dovozného cla. Na druhej strane z hľadiska antidumpingového opatrenia možno účel a cieľ stanovenia minimálnej ceny ľahko obísť, ak sa má colná hodnota stanoviť podľa posledného predaja.
31.
Podľa Komisie však znenie rozhodnutia ukladajúceho definitívne clo neumožňuje výpočet variabilného cla na inom základe, ako je cena posledného predaja. Inými slovami relevantným predajom alebo transakciou na účely uplatnenia antidumpingového cla môže byť len predaj alebo transakcia, na základe ktorej sa určuje colná hodnota.
32.
Colný orgán však môže mať stále pochybnosti, či deklarovaná colná hodnota naozaj predstavuje cenu, ktorú zaplatil alebo má zaplatiť dovozca. Komisia poukazuje na to, že aj keď nedisponuje podrobnými okolnosťami tejto veci, colný orgán podľa nej mohol — v súlade s ustálenou praxou v rozhodujúcom čase, ktorá sa odráža v článku 181a, následne doplneného do vykonávacieho nariadenia — oprávnene zvoliť cenu, ktorá predchádzala cenu deklarovanú na účely určenia colnej hodnoty, ak bolo po ďalšom skúmaní stále neisté, či deklarovaná cena zodpovedá cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo mala byť zaplatená.
33.
Komisia preto navrhuje na prejudiciálnu otázku odpovedať v tom zmysle, že colný orgán sa môže odvolať na cenu uvedenú pri predaji rovnakého tovaru, ktorý sa uskutočnil pred predajom, na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie, ak má po tom, ako požiadal o dodatočné informácie v súlade s colným kódexom, naďalej dôvodné pochybnosti, či deklarovaná colná hodnota naozaj zodpovedá cene, ktorá bola v skutočnosti zaplatená alebo mala byť zaplatená podľa článku 29 colného kódexu.
B — Posúdenie
34.
Na úvod je potrebné mať na pamäti, že táto vec sa netýka stanovenia bežnej hodnoty alebo stanovenia minimálnej dovoznej ceny na jej základe vo výške 149 ECU za tonu, tak ako je upravená v dotknutom antidumpingovom opatrení, ale určenia výšky antidumpingového cla, ktoré má byť uložené podľa tohto opatrenia s ohľadom na konkrétny dovoz.
35.
Podľa rozhodnutia ukladajúceho predbežné clo zodpovedá výška antidumpingového cla rozdielu medzi minimálnou dovoznou cenou a „deklarovanou colnou hodnotou“. V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že znenie rozhodnutia ukladajúceho definitívne clo v tomto kontexte odkazuje na „akceptovanú colnú hodnotu“, ktorú pokladám za presnejšiu, keďže deklarovaná colná hodnota môže byť podľa colného kódexu z rôznych dôvodov neprijateľná. V kontexte prejednávanej veci je však tento rozdiel len málo relevantný. Dôležité je skôr to, že antidumpingové clo má byť stanovené na základe colnej hodnoty dotknutého dovozu (
9
), ktorá má byť určená, tak ako to upresňuje článok 1 ods. 3 rozhodnutia ukladajúceho predbežné clo, podľa platnej colnej právnej úpravy, teda predovšetkým na základe metódy stanovenej v kapitole 3 hlave II colného kódexu o hodnote tovaru na colné účely a v súlade s relevantnými vykonávacími opatreniami.
36.
Vnútroštátny súd v podstate požaduje upresnenie, či boli colné orgány podľa týchto ustanovení (
10
) oprávnené stanoviť colnú hodnotu na účely uplatnenia dotknutého antidumpingového cla na základe ceny určenej pri predaji predchádzajúcom posledný predaj, ktorý viedol k uvedeniu tovaru na colné územie Spoločenstva.
37.
Pri odpovedi na túto otázku je na úvod potrebné uviesť, že návrh na začatie prejudiciálneho konania nie je jednoznačný, pokiaľ ide o okolnosti, za ktorých sa táto otázka vynorila. Predovšetkým nie je úplne jasné, či talianske colné orgány zvolili cenu predchádzajúceho predaja — ako by z tvrdení talianskych orgánov mohlo vyplývať — preto, lebo je sporné, či Carboni skutočne zaplatila za dotknutý dovážaný tovar cenu 151 ECU uvedenú na faktúre od CMP, alebo alternatívne preto, lebo sa domnievali, že aj keď táto suma predstavuje cenu, ktorú Carboni skutočne zaplatila za dovezený tovar, účel a cieľ právnej úpravy v oblasti antidumpingu vyžadujú, aby bola colná hodnota určená na základe prvého predaja subjektu Spoločenstva.
38.
Ako jasne vyplynie z tohto posúdenia, colné orgány sa môžu na účely určenia colnej hodnoty odvolať na predchádzajúce predaje za predpokladu splnenia určitých podmienok, a preto je v prejednávanej veci dôležité presne vymedziť relevantnú situáciu. Aby som však v každom prípade poskytol vnútroštátnemu súdu užitočnú odpoveď, preskúmam prejudiciálnu otázku v širšom zmysle, pričom zohľadním jednak situáciu, v ktorej existujú dôvodné pochybnosti, či deklarovaná hodnota naozaj zodpovedá cene zaplatenej dovozcom, a jednak situáciu, v ktorej je táto skutočnosť nesporná.
39.
Na tento účel najprv preskúmam možnosť colných orgánov na základe systému ohodnotenia, tak ako je stanovený v platnej colnej právnej úprave Spoločenstva, zvoliť v prípade následných predajov na účely stanovenia colnej hodnoty cenu predchádzajúceho predaja a po druhé sa budem konkrétnejšie zaoberať otázkou, či zmysel antidumpingovej právnej úpravy vyžaduje, ako uviedla talianska vláda, určiť v prípadoch, ako je prejednávaná vec, colnú hodnotu podľa predchádzajúceho predaja, akým je v tejto veci predaj medzi OME-DTECH a CMP.
40.
Predovšetkým je potrebné pripomenúť, že cieľom právnej úpravy Spoločenstva týkajúcej sa colného ohodnotenia je vytvorenie spravodlivého, jednotného a nestranného systému, ktorý vylučuje uplatňovanie svojvoľných alebo fiktívnych colných hodnôt a je založený na zásade, že colná hodnota musí byť odrazom skutočnej hospodárskej hodnoty dovážaných tovarov. (
11
)
41.
Hodnota na colné účely sa má preto určiť na základe konceptu „prevodnej hodnoty“ (
12
), čo je podľa článku 29 ods. 1 colného kódexu cena, ktorá bola skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie Spoločenstva, podľa potreby upravená na základe relevantných ustanovení colného kódexu.
42.
Colná hodnota teda v zásade zodpovedá individuálnej cene, na ktorej sa v súvislosti s vyvážaným tovarom dohodnú kupujúci (dovozca) a predávajúci (vývozca). (
13
)
43.
Článok 29 ods. 1 colného kódexu jasne stanovuje, že colné ohodnotenie sa týka len tovaru, ktorý je „predávaný na vývoz na colné územie spoločenstva“, čo znamená, že v čase predaja musí byť dohodnuté, že tovar pochádzajúci z tretích krajín bude prepravený na colné územie Spoločenstva. (
14
)
44.
Podľa článku 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia sa skutočnosť, že tovar je navrhnutý na prepustenie do voľného obehu, považuje za primerané označenie, že táto podmienka bola splnená, teda že bol predaný na vývoz do Spoločenstva.
45.
Ak je tovar pred ohodnotením predmetom dvoch alebo viacerých následných transakcií, môže byť podmienka, aby sa predaj uskutočnil na účely vývozu do Spoločenstva, v zásade splnená pri každom z týchto následných predajov. Z toho vyplýva, že článok 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia rozširuje predpoklad, že ak je tovar navrhnutý do voľného obehu, podmienka „predaja na vývoz“ je splnená pri každom z následných predajov.
46.
Podľa pôvodného znenia článku 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia, ktoré bolo platné v čase skutkového stavu veci samej, mohla byť v takomto prípade za základ ohodnotenia zvolená každá z cien vyplývajúcich z týchto predajov.
47.
Ako vyplýva z rozsudku Súdneho dvora vo veci Unifert, znamená to, že v prípade následných predajov tovaru na vývoz na colné územie Spoločenstva si dovozca môže z cien dohodnutých pre každý z predajov vybrať cenu, ktorú zvolí za základ určenia colnej hodnoty, a to za predpokladu, že colným orgánom môže predložiť všetky potrebné náležitosti a dokumenty v súvislosti so zvolenou cenou. (
15
)
48.
Skutočnosť, že dovozca tovaru si v zásade môže na účely stanovenia prevodnej hodnoty zvoliť akúkoľvek z cien dohodnutých v rámci reťaze predajov smerujúcich k vývozu tovaru, má zjavne za následok skutočnosť, že nákladové prvky — ako je napríklad zisková marža jedného alebo viacerých predchádzajúcich predajcov tovaru — obsiahnuté v konečnej cene tovaru, tak ako bola zaplatená alebo má byť zaplatená dovozcom, sa nemusia odrážať v colnej hodnote.
49.
Preto je potrebné poukázať na to, že toto pravidlo sa do určitej miery rozchádza s metódou prevodnej hodnoty. Ako som už uviedol (
16
), táto metóda má predovšetkým za cieľ stanoviť colnú hodnotu, ktorá odráža skutočnú hospodársku hodnotu dovezeného tovaru, teda skutočnú cenu tovaru, v čase, keď je navrhnutý na prepustenie do voľného obehu. Inými slovami, colná hodnota by mala zodpovedať v čo najväčšej miere vývoznej cene v čase, keď tovar dosiahne hranicu Spoločenstva, čo je tiež ilustrované skutočnosťou, že podľa článku 145 vykonávacieho nariadenia musí mať zníženie obchodnej hodnoty tovaru spôsobené napríklad stratou alebo poškodením tovaru, ktoré nastalo po jeho kúpe, ale predtým, ako bol prepustený do voľného obehu, za následok primerané zníženie ceny, ktorá bola skutočne zaplatená alebo má byť zaplatená. (
17
)
50.
Ako správne uviedla Komisia, práve z tohto dôvodu bolo v platnom znení článku 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia, zmeneného a doplneného v roku 1995, upresnené, že v prípade následných predajov pred ohodnotením sa má colná hodnota spravidla stanoviť na základe posledného predaja, ktorý viedol k vstupu tovaru na colné územie Spoločenstva. Podľa zmeneného a doplneného článku 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia sa deklarant nemôže obmedziť na deklarovanie ceny vzťahujúcej sa na predaj, ktorý sa uskutočnil pred posledným predajom, ale musí v takomto prípade preukázať v miere, v akej to colné orgány považujú za uspokojivé, že tento predaj pred posledným predajom sa uskutočnil na účely vývozu na colné územie.
51.
Ak sa však vrátime k otázke, ktorá sa vynorila v prejednávanej veci, je potrebné poukázať na to, že článok 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia podľa mňa umožňuje len deklarantovi, aby si zvolil v prípade následných predajov cenu vzťahujúcu sa na kúpu, ktorá sa uskutočnila pred posledným predajom, na základe ktorého tovar vstúpil na colné územie.
52.
Ani toto ustanovenie a rovnako ani článok 29 ods. 1 colného kódexu naopak nemožno vykladať tak, že colnému orgánu umožňujú v prípade, ako je tento, kde deklarant oznámil cenu tovaru, tak ako bola dohodnutá pri poslednom predaji pred uvedením tovaru do Spoločenstva, voľne zvoliť cenu vzťahujúcu sa na predchádzajúci predaj tovaru.
53.
Domnievam sa, že takýto výklad by bol po prvé v rozpore s metódou prevodnej hodnoty, ktorá je základom colného práva Spoločenstva a ktorá spravidla vyžaduje, aby bol tovar ohodnotený na základe ceny posledného predaja pred ohodnotením, smerujúcim k jeho vstupu do Spoločenstva a aby sa preto výnimky z tohto pravidla vykladali doslovne. Po druhé z požiadavky právnej istoty a potreby ochrany individuálneho dovozcu pred svojvoľným ukladaním cla a osobitne antidumpingového cla tiež vyplýva, že colné orgány nemôžu voľne zvoliť inú cenu ako cenu zvolenú a deklarovanú deklarantom.
54.
Podľa colného kódexu a vykonávacieho nariadenia preto musí byť colná hodnota v zásade určená na základe ceny, ktorá bola skutočne zaplatená alebo má byť zaplatená za tovar pri poslednom predaji pred colným ohodnotením, ak je táto cena deklarovaná dovozcom. Colné orgány sa preto nemôžu v takomto prípade odvolať na cenu, ktorá bola stanovená pri príležitosti predaja rovnakého tovaru, ktorý sa uskutočnil pred uvedeným predajom.
55.
Okrem toho sa v rozpore s tvrdením talianskej vlády domnievam, že cieľ antidumpingových pravidiel tiež neodôvodňuje iný výklad.
56.
V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že podľa článku 1 a článku 2 ods. 1 základného rozhodnutia, ktoré sa uplatňujú na dotknuté predbežné a definitívne rozhodnutia (
18
), sú antidumpingové pravidlá zamerané na ochranu pred „dumpingovými a dotovanými dovozmi“ a antidumpingové clo sa môže vzťahovať na akýkoľvek dumpingový výrobok, „ktorého prepustenie do voľného obehu v Spoločenstve spôsobuje škodu“. Okrem toho podľa definície uvedenej v článku 2 ods. 2 základného nariadenia sa má výrobok pokladať za dumpingový, ak je jeho vývozná cena do Spoločenstva nižšia ako bežná hodnota podobného výrobku.
57.
Z týchto ustanovení vyplýva, že uplatnenie antidumpingového cla predpokladá vstup tovaru na trh Spoločenstva, ktorý spôsobuje škodu priemyslu Spoločenstva. V rozpore s tvrdeniami talianskej vlády sa antidumpingová právna úprava Spoločenstva netýka predaja tovaru ako takého (ako napríklad prvého predaja hematitového surového železa medzi OME-DTECH a CMP v prejednávanej veci) predtým, ako je vyvezený na colné územie Spoločenstva, aj keď je subjekt Spoločenstva stranou takejto transakcie.
58.
Navyše antidumpingové clá majú za účel neutralizovať dumpingovú maržu vyplývajúcu z rozdielu medzi vývoznou cenou do Spoločenstva a bežnou hodnotou výrobku, a odstrániť tak škodlivé účinky dovozu tovaru do Spoločenstva. V prejednávanej veci predstavuje minimálna cena 149 ECU za tonu stanovená v rozhodnutí ukladajúcom predbežné clo a v rozhodnutí ukladajúcom definitívne clo cenovú úroveň, pri ktorej dovoz dotknutého hematitového surového železa viac nie je pre priemysel Spoločenstva škodlivý. (
19
)
59.
Z toho vyplýva, že ak je cena, ktorú deklarant zaplatil alebo má zaplatiť, vyššia ako minimálna cena stanovená v antidumpingovom opatrení, nie je s ohľadom na účel a cieľ antidumpingových pravidiel žiaden dôvod vyberať antidumpingové clo na základe napr. predchádzajúceho predaja tovaru. Je tomu tak aj vtedy, ak bola cena nad stanovenou minimálnou cenou dohodnutá s cieľom vyhnúť sa antidumpingovému clu. (
20
)
60.
Ak sa teda podľa colnej, ako aj antidumpingovej právnej úpravy deklarant rozhodne deklarovať cenu vzťahujúcu sa na posledný predaj smerujúci k vstupu tovaru do Spoločenstva, colné orgány nemôžu určiť colnú hodnotu na účely stanovenia antidumpingového cla, ako je clo v prejednávanej veci, na základe ceny vzťahujúcej sa na predchádzajúci predaj to istého tovaru.
61.
Je však potrebné zdôrazniť, že uvedené platí za podmienky, že deklarovaná hodnota naozaj predstavuje cenu, ktorá bola za tovar zaplatená alebo má byť zaplatená.
62.
Domnievam sa však, že situácia je iná, ak existujú dôvodné pochybnosti o pravdivosti vyhlásenia o hodnote a ak napríklad existuje podozrenie, tak ako zrejme uvádza ministerstvo financií podľa návrhu na začatie prejudiciálneho konania, že cena stanovená na predloženej faktúre je pochybná alebo sfalšovaná.
63.
Je potrebné pripomenúť, že colný kódex v článku 30 a 31 uvádza subsidiárne metódy ohodnotenia v prípadoch, kde colná hodnota nemôže byť stanovená na základe metódy prevodnej hodnoty stanovenej v článku 29 colného kódexu.
64.
Článok 181a vykonávacieho nariadenia zmeneného a doplneného nariadením č. 3254/94 uvádza, že ak majú colné orgány dôvodné pochybnosti, či deklarovaná hodnota predstavuje celkovú zaplatenú cenu alebo cenu, ktorá sa má zaplatiť, nemusia colnú hodnotu nevyhnutne určiť na základe metódy prevodnej hodnoty a že tak môžu zamietnuť deklarovanú cenu, ak uvedené pochybnosti pretrvávajú po tom, ako prípadne požiadali o dodatočné informácie podľa článku 178 ods. 4 colného kódexu.
65.
Hoci toto ustanovenie vykonávacieho nariadenia ešte nebolo platné v čase, keď bol dotknutý tovar deklarovaný, podľa informácií, ktoré predložila Komisia, odráža ustálenú colnú prax, tak ako bola uplatnená v čase skutkového stavu veci samej, a podľa môjho názoru je okrem toho v súlade so systémom colného kódexu.
66.
Podľa článku 29 ods. 2 písm. a) colného kódexu napríklad colné orgány môžu v prípade, že kupujúci a predávajúci sú v spojení, odmietnuť prijať prevodnú hodnotu určenú v súlade s článkom 29 ods. 1 colného kódexu, ak vo svetle ďalších informácií, ktoré predložil deklarant alebo ktoré boli získané inak, a po tom, ako mu bolo umožnené vyjadriť sa, colné orgány usúdia, že vzťah medzi týmito subjektmi ovplyvnil cenu.
67.
V prípadoch, keď prevodná hodnota nemôže byť z nejakého dôvodu akceptovaná, colný kódex stanovuje, že colná hodnota sa má v zásade stanoviť subsidiárnymi metódami ohodnotenia siahajúcimi od určenia na základe prevodnej hodnoty rovnakého tovaru predaného na vývoz podľa článku 30 ods. 2 písm. a) colného kódexu až po použitie vhodných prostriedkov podľa článku 31 colného kódexu.
68.
Pokiaľ však ide o predmetnú otázku, teda či sa colné orgány môžu odvolať na cenu určenú pri predaji predchádzajúcom posledný predaj, ktorý smeruje k vstupu dotknutého tovaru na územie Spoločenstva a na základe ktorého bolo podané colné vyhlásenie, je potrebné poukázať na to, že táto metóda colného ohodnotenia môže lepšie odrážať skutočnú hodnotu tohto tovaru pri colnom vybavení ako vyššie uvedené „konštruované hodnoty“, tak ako sú stanovené podľa článkov 30 a 31 colného kódexu. Navyše cena dohodnutá pri príležitosti predchádzajúceho predaja je podľa podmienok článku 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia zjavne považovaná za prijateľnú ako prevodná hodnota tovaru.
69.
Preto ak majú colné orgány po tom, ako požiadali o dodatočné informácie, dôvody, ako sú tie, ktoré sú uvedené v bode 62, odmietnuť ohodnotenie tovaru na základe deklarovanej ceny, môžu sa podľa systému colného ohodnotenia stanoveného v colnom kódexe odvolať na cenu uvedenú pri predaji rovnakého tovaru, ktorý sa uskutočnil pred predajom, na základe ktorého bolo uskutočnené vyhlásenie o hodnote.
70.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy som dospel k záveru, že podľa zásad colného práva Spoločenstva a na účely uplatnenia antidumpingového cla, ako je clo, ktoré bolo určené rozhodnutím ukladajúcim predbežné clo, colné orgány nemôžu určiť colnú hodnotu na základe ceny stanovenej pri príležitosti predaja predchádzajúceho predaj, na základe ktorého bolo uskutočnené colné ohodnotenie, ak je deklarovaná cena cenou, ktorú dovozca skutočne zaplatil alebo má zaplatiť.
71.
Ak však majú colné orgány dôvodné pochybnosti, či deklarovaná hodnota predstavuje celkovú zaplatenú sumu alebo sumu, ktorá sa má zaplatiť za dotknutý tovar, môžu v prípade, že sú tieto pochybnosti potvrdené aj po požiadaní o dodatočné informácie a po tom, ako bola dotknutej osobe poskytnutá primeraná príležitosť na vyjadrenie, tak ako to vyplýva z colného kódexu a vykonávacieho nariadenia, vypočítať colnú hodnotu na účely uplatnenia antidumpingového cla na základe ceny dohodnutej pri príležitosti predchádzajúceho predaja dotknutého tovaru na vývoz do Spoločenstva.
V — Návrh
72.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem na prejudiciálnu otázku odpovedať takto:
Podľa zásad colného práva Spoločenstva a na účely uplatnenia antidumpingového cla, ako je clo, ktoré bolo stanovené rozhodnutím Komisie č. 67/94/ESUO z 12. januára 1994 ukladajúcim predbežné antidumpingové clo na dovozy hematitového surového železa pochádzajúceho z Brazílie, Poľska, Ruska a Ukrajiny do Spoločenstva, colné orgány nemôžu určiť colnú hodnotu na základe ceny stanovenej pri príležitosti predaja predchádzajúceho predaj, na základe ktorého bolo uskutočnené colné ohodnotenie, ak je deklarovaná cena cenou, ktorú dovozca skutočne zaplatil alebo má zaplatiť.
Ak však majú colné orgány dôvodné pochybnosti, či deklarovaná hodnota predstavuje celkovú zaplatenú sumu alebo sumu, ktorá sa má zaplatiť za dotknutý tovar, môžu v prípade, že sú tieto pochybnosti potvrdené aj po požiadaní o dodatočné informácie a po tom, ako bola dotknutej osobe poskytnutá primeraná príležitosť na vyjadrenie, tak ako to vyplýva z colného kódexu a vykonávacieho nariadenia, vypočítať colnú hodnotu na účely uplatnenia antidumpingového cla na základe ceny dohodnutej pri príležitosti predchádzajúceho predaja dotknutého tovaru na vývoz do Spoločenstva.
(
1
)	Jazyk prednesu: angličtina.
(
2
)	Ú. v. ES L 12, 1994, s. 5.
(
3
)	Ú. v. ES L 209, 1988, s. 18.
(
4
)	Ú. v. ES L 182, s. 37.
(
5
)	Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.
(
6
)	Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).
(
7
)	Nariadenie Komisie (ES) č. 1762/95 z 19. júla 1995, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 171, 1995, s. 8; Mim. vyd. 02/005, s. 422).
(
8
)	Nariadenie Komisie (ES) č. 3254/94 z 19. decembra 1994, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2454/93 o vykonávacích ustanoveniach k nariadeniu Rady (EHS) č. 2913/92 ustanovujúcemu Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 346, 1994, s. 1; Mim. vyd. 02/005, s. 326).
(
9
)	Pozri tiež v tejto súvislosti rozsudky zo 7. mája 1991, Nakajima, C-69/89, Zb. s. I-2069, bod 105, a z 29. mája 1997, ICT, C-93/96, Zb. s. I-2881, bod 14.
(
10
)	Je potrebné poukázať na to, že z návrhu na začatie prejudiciálneho konania jasne vyplýva, že výraz „zásady colného práva Spoločenstva“ v texte prejudiciálnej otázky neodkazuje v technickom zmysle na konkrétne všeobecné zásady práva Spoločenstva, ale všeobecnejšie na pravidlá colného práva Spoločenstva, ktoré majú význam pre prejednávanú vec, tak ako sú stanovené predovšetkým v colnom kódexe a vo vykonávacom nariadení. Keď uvádzam tento výraz, používam ho práve v tomto zmysle.
(
11
)	Pozri v tejto súvislosti tiež rozsudky z 2. júna 2005, Unifert, C-11/89, Zb. s. I-2275, bod 35, a zo 16. novembra 2006, Compaq Computer, C-306/04, Zb. s. I-10991, bod 30.
(
12
)	Pozri v tejto súvislosti rozsudok zo 4. februára 1986, Van Houten, C-65/85, Zb. s. 447, bod 13.
(
13
)	Pozri v tejto súvislosti rozsudky Van Houten, už citovaný v poznámke pod čiarou 12, bod 13; Unifert, už citovaný v poznámke pod čiarou 11, bod 36; a z 23. februára 2006, Dollond & Aitchison, C-491/04, Zb. s. I-2129, bod 26.
(
14
)	Pozri v tejto súvislosti rozsudok Unifert, už citovaný v poznámke 11, bod 11.
(
15
)	Rozsudok Unifert, už citovaný v poznámke pod čiarou 15, body 16 a 21. Tento rozsudok sa týkal článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1224/80 z 28. mája 1980 o ohodnotení tovaru na colné účely [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 134, s. 1) a článku 6 nariadenia Komisie (EHS) č. 1495/80 z 11. júna 1980, ktorým sa vykonávajú niektoré ustanovenia článkov 1, 3 a 8 vyššie uvedeného nariadenia [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 154, s. 14), pričom však tieto ustanovenia majú v podstate rovnaké znenie ako článok 29 ods. 1 colného kódexu a článok 147 ods. 1 vykonávacieho nariadenia.
(
16
)	Pozri bod 40 vyššie.
(
17
)	Pozri tiež v tejto súvislosti rozsudok z 12. júna 1986, Repenning, 183/85, Zb. s. 1873, bod 18, a Unifert, už citovaný v poznámke pod čiarou 11, bod 35.
(
18
)	Pozri tiež zodpovedajúce ustanovenia nariadenia Rady (EHS) č. 2423/88 z 11. júla 1988 o ochrane pred dumpingovými a dotovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho spoločenstva [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 209, s. 1) („základné nariadenie“), ako aj článok 1 nasledujúceho nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010 s. 45).
(
19
)	Pozri tiež odôvodnenie č. 64 v preambule rozhodnutia č. 67/94.
(
20
)	Pozri tiež v tejto súvislosti rozsudky z 28. marca 1996, Birkenbeul, C-99/94, Zb. s. I-1791, bod 17; a z 11. júla 1990, Neotype Techmashexport/Komisia a Rada, C-305/86, Zb. s. I-2945, bod 60.