61991CJ0130(01)_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-130/91 - REV II,
ISAE/VP - Instituto Social de Apoio ao Emprego e à Valorização Profissional, portugalilainen yhtiö, kotipaikka Lissabon,
ja
Interdata - Centro de Processamento de Dados Ld.a, portugalilainen yhtiö, kotipaikka Lissabon,
asiamiehenään asianajaja Agostinho Amado Rodrigues, Lissabon, osoite: Pç. do Campo Pequeno, 50 - 2, Esq, 1000 Lissabon,
hakijoina,
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellisen yksikön virkamies Ana Maria Alves Vieira, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
vastaajana,
jossa vaaditaan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-130/91, ISAE/VP ja Interdata v. komissio (Kok. 1992, s. I-69) 14.1.1992 antaman määräyksen ottamista uudelleen käsiteltäväksi,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN,
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat C. N. Kakouris, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ja G. Hirsch sekä tuomarit G. F. Mancini, F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L. Murray (esittelevä tuomari), P. Jann, H. Ragnemalm, L. Sevón ja M. Wathelet,
julkisasiamies: P. Léger,
kirjaaja: R. Grass,
kuultuaan julkisasiamiestä,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 ISAE/VP (Instituto Social de Apoio ao Emprego e à Valorização Profissional) ja Interdata (Centro de Processamento de Dados Ld.a) ovat tehneet hakemuksen yhteisöjen tuomioistuimen kirjaajalle 15.5.1995 yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-130/91, ISAE/VP ja Interdata v. komissio (Kok. 1992, s. I-69) 14.1.1992 antaman määräyksen ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi vedoten EY:n tuomioistuimen perussäännön 41 artiklaan sekä hakemuksen maksuttoman oikeudenkäynnin myöntämiseksi.
2 Tällä määräyksellä yhteisöjen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, jossa sitä vaadittiin kumoamaan komission päätös, joka kantajien mukaan oli annettu tuntemattomana päivämääränä ja jossa näiden mukaan kieltäydyttiin maksamasta Euroopan sosiaalirahaston avustuksia, jotka oli aiemmin myönnetty avustushakemuksien nro 87.0730/P1, 88.0705/P1 ja 88.0706/P1 perusteella.
3 Hakijoiden mukaan komissio on kieltäytynyt avustusten maksamisesta vedoten mahdollisiin lainvastaisuuksiin. Euroopan sosiaalirahaston Lissabonin osasto (jäljempänä DAFSE) on tehnyt rikosilmoituksen esillä olevaan asiaan liittyen ja lykännyt avustusten suorittamista siihen asti, kunnes oikeudenkäynnissä annetaan lopullinen päätös. Hakemuksensa tueksi hakijat vetoavat 20.11.1993 päivättyyn kahden Coimbran yliopiston oikeustieteen professorin antamaan lausuntoon, joka koskee portugalilaisessa tuomioistuimessa erästä toista yritystä vastaan vireillä olevaa rikosoikeudenkäyntiä. Tämän lausunnon mukaan komission ja DAFSEn päätös lykätä riidanalaisten rahasummien maksamista siihen asti, kunnes kansallisessa tuomioistuimessa aloitetussa rikosoikeudenkäynnissä annetaan lopullinen päätös, on lainvastainen. Hakijoiden käsityksen mukaan tämä lausunto on sellainen uusi tosiseikka, joka on merkitykseltään ratkaiseva ja joka ei ollut tiedossa yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainittua määräystä annettaessa. Ne vaativat siksi yhteisöjen tuomioistuinta ottamaan 14.1.1992 annetun määräyksen uudelleen käsiteltäväksi ja määräämään riidanalaiset avustukset maksettavaksi.
4 Komissio katsoo, että hakemusta määräyksen ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi ei voida ottaa tutkittavaksi, koska asiakirja ja tosiseikat, joihin hakijat vetoavat, eivät ole uusia tai sellaisia, jotka eivät olisi olleet yhteisöjen tuomioistuimen
tai kantajien tiedossa EY:n tuomioistuimen perussäännön 41 artiklan mukaisesti. Itse asiassa uutena tosiasiana ei voida pitää vuonna 1993 annettua oikeudellista lausuntoa, joka koskee asiaa, joka ei mitenkään liity tähän tapaukseen. Komissio katsoo hakemukseen liittyen myös, että se ei ole koskaan tehnyt riidanalaisessa asiassa päätöstä avustusten maksamista koskevien hakemusten perusteella.
5 Sen ratkaisemiseksi, voidaanko esillä oleva hakemus ottaa tutkittavaksi, on muistettava, että EY:n tuomioistuimen perussäännön 41 artiklan 1 kohdan mukaan: "Hakemus tuomion ottamiseksi uudelleen yhteisön tuomioistuimessa käsiteltäväksi voidaan tehdä vain, jos tietoon tulee merkitykseltään ratkaiseva tosiseikka, joka ei ole ollut yhteisön tuomioistuimen eikä uutta käsittelyä pyytävän asianosaisen tiedossa tuomiota annettaessa."
6 Tämän vuoksi tuomion ottaminen uudelleen käsiteltäväksi ei ole muutoksenhakukeino valitusteitse, vaan erityinen muutoksenhakukeino, jolla sallitaan lopullisella tuomiolla ratkaistun asian lainvoimaisuuden asettaminen kyseenalaiseksi niiden tosiseikkojen vuoksi, joihin ratkaisu perustuu. Tuomion ottaminen uudelleen käsiteltäväksi edellyttää sellaisten tuomion julistamista edeltäneiden tosiseikkojen esittämistä, jotka ovat olleet tuomion antaneelle tuomioistuimelle samoin kuin hakijalle siihen asti tuntemattomia ja jotka, jos tuomioistuin olisi voinut ottaa ne huomioon, olisivat voineet johtaa erilaiseen ratkaisuun, kuin mikä tapauksessa annettiin (ks. asia C-185/90 P-REV, Gill v. komissio, määräys 25.2.1992, Kok. 1992, s. I-993, 12 kohta ja asia C-130/91 REV, ISAE/VP ja Interdata v. komissio, tuomio 7.3.1995 Kok. 1995, s. I-407, 6 kohta).
7 Yhteisöjen tuomioistuimelle esitetty lausunto ei kuitenkaan ole tällainen ennen tuomion julistamista olemassa ollut, uusi, merkitykseltään ratkaiseva tosiseikka EY:n tuomioistuimen perussäännön 41 artiklassa tarkoitetulla tavalla.
8 Tämän vuoksi on syytä jättää tutkimatta hakemus yhteisöjen tuomioistuimen 14.1.1992 antaman määräyksen ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi työjärjestyksen 100 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
9 Ottaen huomioon, että hakemus jätetään tutkimatta, lausunnon antaminen hakijoiden maksutonta oikeudenkäyntiä koskevasta hakemuksesta raukeaa.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
10 Työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaisesti asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska hakijat ovat hävinneet hakemuksensa, heidät velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1)
Hakemus tuomion ottamiseksi uudelleen käsiteltäväksi jätetään tutkimatta.
2) Hakijat velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.