62024CJ0045_RES
Lieta C‑45/24
Verein für Konsumenteninformation
pret
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV,
(Oberster Gerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (ceturtā palāta) 2026. gada 15. janvāra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Gaisa pārvadājumi – Regula (EK) Nr. 261/2004 – 8. panta 1. punkts – Biļetes cenas atlīdzinājums lidojuma atcelšanas gadījumā – Komisijas maksa, ko iekasē persona, kas biļetes iegādes brīdī darbojas kā pasažiera un gaisa pārvadātāja starpnieks – Iekļaušanas nosacījumi – Komisijas maksas apmērs, kas, iespējams, noteikts, gaisa pārvadātājam nezinot – Pierādīšanas pienākums
Transports – Gaisa transports – Regula Nr. 261/2004 – Kompensācija un atbalsts pasažieriem – Biļetes cenas atmaksāšana lidojuma atcelšanas gadījumā – Aprēķināšana – Komisijas maksas, ko iekasē persona, kas biļetes iegādes brīdī darbojas kā pasažiera un gaisa pārvadātāja starpnieks, ņemšana vērā – Nosacījumi – Nepieciešamība gaisa pārvadātājam zināt precīzu komisijas maksas apmēru – Neesamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 261/2004 2. panta f) punkts, 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
(skat. 30.–41. punktu un rezolutīvo daļu)
Rezumējums
Izskatot Oberster Gerichtshof (Augstākā tiesa, Austrija) lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, Tiesa precizē savu judikatūru par gaisa pārvadātāja pienākumu lidojuma atcelšanas gadījumā atlīdzināt pasažieriem komisijas naudu, kas samaksāta trešai personai, kura darbojas kā starpnieks, pārdodot lidmašīnas biļeti.
Aviopasažieri iegādājās lidmašīnas biļetes rezervācijas portālā Opodo, kas ir sertificēta International Air Transport Association (IATA) ceļojumu aģentūra, kurai ir atļauts izsniegt Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (turpmāk tekstā – “KLM”), aviosabiedrības, kas apkalpoja attiecīgos lidojumus, lidmašīnas biļetes. Kopējā pasažieru samaksātā summa ietvēra biļešu cenu, kā arī starpniecības komisijas maksu par šo biļešu iegādi Opodo portālā.
Lidojumu atcelšanas dēļ pasažieri saņēma no KLM biļešu cenas atlīdzinājumu, atskaitot starpniecības komisijas maksu. Verein für Konsumenteninformation (Patērētāju tiesību aizsardzības apvienība, Austrija; turpmāk tekstā – “VKI”), kurai pasažieri cedēja savus prasījumus par biļešu izmaksu atlīdzināšanu, cēla prasību pret KLM, lai panāktu, ka tiek atmaksāta summa, kas atbilst starpniecības komisijas maksai, apgalvojot, ka tā ir jāiekļauj biļešu cenas atlīdzinājumā. Pirmās instances tiesa apmierināja šo prasību. Tomēr pēc apelācijas sūdzības, ko KLM iesniedza Landesgericht Korneuburg (Korneiburgas apgabaltiesa, Austrija), šis spriedums tika atcelts.
Šādos apstākļos VKI iesniedza revīzijas [Revision] sūdzību Augstākajā tiesā, kas ir iesniedzējtiesa šajā lietā. Šaubīdamās par Regulas Nr. 261/2004 (
1
) 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta interpretāciju, iesniedzējtiesa nolēma apturēt tiesvedību, lai uzdotu Tiesai prejudiciālu jautājumu. Tā it īpaši jautā Tiesai par kārtību, kādā gaisa pārvadātājs ir jāinformē par starpniecības komisijas maksas esamību un precīzu tās apmēru, lai šo komisijas maksu iekļautu lidmašīnas biļetes kopējā cenā, kas jāatlīdzina saskaņā ar šo tiesību normu, un kam ir pienākums pierādīt, ka par minētās komisijas maksas esamību bija zināms.
Tiesas vērtējums
Vispirms tiesa norāda, ka atbilstoši Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta a) apakšpunktam, skatītam kopā ar šīs regulas 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, lidojuma atcelšanas gadījumā gaisa pārvadātājam ir jāsniedz attiecīgajiem aviopasažieriem atbalsts, tiem piedāvājot citastarp biļetes pilnas cenas atlīdzinājumu tās summas apmērā, par kuru tā ir pirkta. Šīs regulas 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta tekstā ir noteikta tieša saikne starp jēdzienu “biļete” un frāzi “summas apmērā, par kuru tā ir pirkta”, jo šādu biļeti var nopirkt vai nu tieši no gaisa pārvadātāja, vai arī, izmantojot starpnieku, tādu kā citastarp minētās regulas 2. panta f) punktā norādītais gaisa pārvadātāja pilnvarotais aģents.
Turklāt tā precizē, ka šādas biļetes dažādās sastāvdaļas, tostarp tās cena, gadījumā, kad šo biļeti nav izdevis pats gaisa pārvadātājs, katrā ziņā tam ir jāapstiprina. Tādējādi tikai tādas lidmašīnas biļetes cenas sastāvdaļas kā starpniecības komisijas maksa ir jāuzskata par nepieciešamām un līdz ar to par “nenovēršamām”, lai varētu izmantot šī pārvadātāja piedāvātos pakalpojumus
Turpinājumā Tiesa norāda, ka lidmašīnas biļetes iegāde ar starpnieka palīdzību ir “vienots darījums”, jo starpniecības komisijas maksa ir daļa no biļetes cenas Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Tādējādi šī starpniecības komisijas maksa nav nodalāma no lidmašīnas biļetes cenas, jo pasažieris, iegādājoties biļeti, no tās nevar atbrīvoties. Šādos apstākļos šādas komisijas maksas kā “nenovēršamas” lidmašīnas biļetes cenas sastāvdaļas iekasēšana ir jāuzskata par gaisa pārvadātāja atļautu un līdz ar to par tādu, kas ir jāatlīdzina saskaņā ar iepriekš minēto tiesību normu.
Turklāt tā piebilst, ka, ja šis gaisa pārvadātājs piekrīt, ka starpnieks izdod un izsniedz lidmašīnas biļetes viņa vārdā un uzdevumā, var pieņemt, ka tas noteikti pazīst šī starpnieka komercpraksi, kas izpaužas kā starpniecības komisijas maksas iekasēšana no aviopasažiera, kad tas iegādājas lidmašīnas biļeti, pat ja šajā ziņā nav neviena skaidri paredzēta līguma noteikuma.
Visbeidzot Tiesa uzsver, ka, lai aviopasažieris, kura lidojums ir atcelts, varētu saņemt atlīdzinājumu, gaisa pārvadātājam nav jāzina precīza starpniecības komisijas maksas summa. Proti, ja tas tā būtu, tas varētu novest pie tā, ka šis gaisa pārvadātājs mēģina atteikt atlīdzinājumu, pamatojoties uz to, ka tas nav ticis informēts par precīzu starpniecības komisijas maksas summu. Tādējādi pasažierim varētu nākties vērsties pret starpnieku, lai saņemtu biļetes cenas, kurā ietverta komisijas maksa, atlīdzinājumu, riskējot, ka šāda procedūra aizkavēs šo atlīdzinājumu un viņam radīs papildu vai pat nesamērīgas izmaksas. Šāds rezultāts tādējādi būtu pretrunā Regulas Nr. 261/2004 pirmajā apsvērumā minētajam mērķim nodrošināt aviopasažieru augsta līmeņa aizsardzību, kā arī ar šo regulu ieviesto atlīdzināšanas procedūru vienkāršošanai.
Tāpat šāda interpretācija varētu vedināt aviopasažierus atteikties no iespējas izmantot starpnieku un dot priekšroku rezervācijai tieši pie gaisa pārvadātāja, lai gan šāda starpnieka izsniegtas lidmašīnas biļetes cena var izrādīties pasažierim finansiāli izdevīgāka.
Tādēļ tiesa nospriež, ka Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar tās 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, jāinterpretē tādējādi, ka lidmašīnas biļetes cenā, kas ir jāņem vērā, lai noteiktu summu, kura gaisa pārvadātājam ir jāatmaksā pasažierim lidojuma atcelšanas gadījumā, ir ietverta starpība starp šī pasažiera samaksāto summu un summu, ko ir saņēmis šis gaisa pārvadātājs, kura atbilst komisijas maksai, ko ir saņēmusi sabiedrība, kas ir darbojusies kā starpnieks, un nav nepieciešams, lai minētais gaisa pārvadātājs zinātu precīzu šīs komisijas maksas apmēru.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).