62023CC0240
ĢENERĀLADVOKĀTA ŽANA RIŠĀRA DELATŪRA[JEAN RICHARD DE LA TOUR]
SECINĀJUMI,
sniegti 2024. gada 18. jūnijā (
1
)
Lieta C-240/23
Herbaria Kräuterparadies GmbH
pret
Freistaat Bayern
(Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība un zivsaimniecība – Bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana – Regula (ES) 2018/848 – Bioloģiskās ražošanas noteikumi – 16. pants – 33. pants – Marķēšana – Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips – Lietošanas nosacījumi – 45. un 48. pants – Līdzvērtīgu bioloģisko produktu imports Savienības tirgū no atzītas trešās valsts – Norāde uz bioloģisko ražošanu – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 20. pants – Vienlīdzīga attieksme
I. Ievads
1.
Kopš 2012. gada Herbaria Kräuterparadies GmbH (turpmāk tekstā – “Herbaria”) apstrīd Freistaat Bayern (Bavārijas federālā zeme, Vācija) lēmumu, ar kuru tai ir liegts izmantot norādi par bioloģiskās ražošanas metodēm tāda augļu sulu un ārstniecības augu izvilkumu maisījuma marķējumā, reklāmā un tirdzniecībā, kurš papildus bioloģiskiem produktiem sastāv no vitamīniem, kas nav augu izcelsmes, un dzelzs glikonāta, kas nav iegūts bioloģiskās lauksaimniecības ceļā.
2.
Pirmajā Tiesas spriedumā tika apstiprināta Bavārijas federālās zemes interpretācija par neiespējamību šajā gadījumā izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, kā arī jebkādu norādi par bioloģisko ražošanu (
2
). Herbaria atzina šo nolēmumu un norāda uz nevienlīdzīgu attieksmi pret tās produktu un līdzīgu ASV ražotāja produktu, kuram ir pievienoti vitamīni, kas nav augu izcelsmes, un dzelzs glikonāts, kas nav iegūts bioloģiskās lauksaimniecības ceļā, bet kurš Amerikas Savienotajās Valstīs ir atzīts par bioloģiski ražotu un kuru Savienības teritorijā drīkst tirgot ar Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, jo Amerikas Savienotās Valstis ir atzītas par trešo valsti ar līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem.
3.
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt, pirmkārt, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/848 (2018. gada 30. maijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 (
3
) 16. panta 1. punktu, 30. panta 1. punktu, 33. panta 1. punktu, 45. panta 1. punktu un 48. panta 1. punktu, kā arī II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunktu, un, otrkārt, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (
4
) 20. pantu.
4.
Šis lūgums ļaus Tiesai precizēt, kā ir izmantojams Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips, ja tiek importēti bioloģiskās lauksaimniecības produkti. Es ierosināšu Tiesai atbildēt, ka ar šo logotipu drīkst marķēt saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 (2007. gada 28. jūnijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu (
5
) un Regulu Nr. 2018/848 importētus produktus, tajā pašā redzamības laukā pievienojot arī obligātās norādes uz izejvielu izcelsmi un atbilstības pārbaudes izcelsmes valsti, neskarot Hartas 20. pantā aizsargāto vienlīdzības principu.
II. Atbilstošās tiesību normas
A.
Regula Nr. 834/2007
5.
Regulas Nr. 834/2007 1. un 33. apsvērumā bija noteikts:
“(1)
Bioloģiskās ražošanas metodei [..] ir divējāda loma sabiedrībā: no vienas puses, tā nodrošina specifisku tirgus daļu, kuras patērētāji pieprasa bioloģiskos produktus, no otras puses – rada sabiedrisko labumu, veicinot vides aizsardzību un dzīvnieku labturību, kā arī lauku attīstību.
[..]
(33)
Eiropas Kopienā importētos bioloģiskās lauksaimniecības produktus vajadzētu atļaut laist Kopienas tirgū kā bioloģiskus produktus, ja tie ir ražoti atbilstīgi ražošanas noteikumiem un kontrolēti atbilstīgi prasībām, kuras ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktos paredzētajām prasībām vai līdzvērtīgas tām. Turklāt uz produktiem, kas importēti saskaņā ar līdzvērtīgu sistēmu, būtu jāattiecas sertifikātam, ko izdevusi attiecīgās trešās valsts kompetentā iestāde vai atzīta kontroles iestāde vai organizācija.”
6.
Šīs regulas 19. panta “Vispārēji noteikumi pārstrādātas pārtikas ražošanai” 2. punkta b) apakšpunktā bija noteikts:
“Pārstrādātas bioloģiskās pārtikas gatavošanai piemēro šādus nosacījumus:
[..]
b)
pārtikas produktos, kas paredzēti īpaša uztura vajadzībām, pārtikas piedevas, pārstrādes palīglīdzekļus, aromatizētājus, ūdeni, sāli, mikroorganismu un fermentu preparātus, minerālvielas, mikroelementus, vitamīnus, kā arī aminoskābes un citas mikrouzturvielas izmanto vienīgi tad, ja tās saskaņā ar 21. pantu ir apstiprinātas lietošanai bioloģiskajā ražošanā atbilstīgi.”
7.
Minētās regulas 23. panta “Tādu terminu lietošana, kas norāda uz bioloģisko ražošanu” 1. punktā bija paredzēts:
“Šīs regulas nolūkā par produktu, kura marķējumā, reklāmā vai tirdzniecības dokumentos ir norādes par bioloģiskās ražošanas metodēm, uzskata tādu produktu, kura sastāvdaļas vai barība ir aprakstīta ar terminiem, kas patērētājam liek domāt, ka tā sastāvdaļas vai barība ir iegūta saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem noteikumiem. Īpaši pielikumā uzskaitītos terminus, kā arī to atvasinājumus vai deminutīvus, piemēram, “bio” un “eko”, var izmantot visā [Savienībā] un jebkurā [Savienības] valodā, atsevišķi vai saistīti, tādu produktu marķēšanai un reklamēšanai, kuri atbilst šīs regulas prasībām.
Dzīvu vai neapstrādātu lauksaimniecības produktu marķējumā vai reklāmā terminus, kas norāda bioloģiskās ražošanas metodi, var lietot vienīgi tad, ja turklāt visas šā produkta sastāvdaļas arī ir ražotas saskaņā ar šajā regulā noteiktajām prasībām.”
8.
Šīs regulas 24. pants “Obligātās norādes” bija formulēts šādi:
“1.   Lietojot 23. panta 1. punktā minētos terminus:
a)
marķējumā norāda arī 27. panta 10. punktā minēto kodu kontroles iestādei vai kontroles organizācijai, kura kontrolē uzņēmēju, kas ir veicis pēdējo ražošanu vai sagatavošanu;
b)
attiecībā uz fasētu pārtiku uz iepakojuma norāda arī 25. panta 1. punktā minēto Kopienas logotipu;
c)
izmantojot Kopienas logotipu, tajā pašā logotipa vizuālajā laukā ir arī norāde par vietu, kur ražoti produkta sastāvā esošie lauksaimniecības izejmateriāli, un minētā norāde ir attiecīgi vienā no šādiem veidiem:
–
“Lauksaimniecība ES” – lauksaimniecības izejmateriāli ir audzēti ES,
–
“Lauksaimniecība ārpus ES” – lauksaimniecības izejmateriāli ir audzēti trešās valstīs,
–
“Lauksaimniecība ES/ārpus ES” – daļa lauksaimniecības izejmateriālu ir audzēti ES, un daļa – trešā valstī.
[..]
Regulas 25. panta 1. punktā minētā Kopienas logotipa un šā apakšpunkta pirmajā daļā minētās norādes izmantošana nav obligāta produktiem, kas importēti no trešām valstīm. Tomēr, ja marķējumā ir 25. panta 1. punktā minētais Kopienas logotips, marķējumā ir arī šā apakšpunkta pirmajā daļā minētā norāde.
2.   Šā panta 1. punktā minētajām norādēm jābūt izvietotām labi redzamā vietā, lai tās būtu viegli pamanāmas, skaidri salasāmas un neizdzēšamas.
[..]”
9.
Regulas Nr. 834/2007 25. pantā “Bioloģiskās ražošanas logotipi” bija paredzēts:
“1.   Kopienas bioloģiskās ražošanas logotipu var izmantot, lai marķētu, noformētu un reklamētu produktus, kas atbilst saskaņā ar šo regulu noteiktām prasībām.
[..]
2.   Valsts un privātus logotipus var izmantot, lai marķētu, noformētu un reklamētu produktus, kas atbilst saskaņā ar šo regulu noteiktām prasībām.
[..]”
10.
Šīs regulas 32. panta “Atbilstīgu produktu imports” 1. punktā bija noteikts:
“No trešām valstīm importētus produktus var laist [Savienības] tirgū kā bioloģiskus produktus, ja:
a)
produkts atbilst II, III un IV sadaļā izklāstītajiem noteikumiem un īstenošanas noteikumiem, kas ietekmē attiecīgā produkta ražošanu un pieņemti saskaņā ar šo regulu;
b)
visus uzņēmējus, izņemot eksportētājus, pārbauda kontroles iestāde vai kontroles organizācija, kas atzīta saskaņā ar 2. punktu;
c)
attiecīgie uzņēmēji jebkurā laikā spēj sniegt importētājiem vai attiecīgās valsts iestādēm 29. pantā minētos dokumentāros pierādījumus, kuri ļauj identificēt uzņēmēju, kas veicis pēdējo darbību, un pārbaudīt, vai attiecīgais uzņēmējs ir ievērojis šā punkta a) un b) apakšpunktu, un kurus izsniegusi b) apakšpunktā minētā kontroles iestāde vai kontroles organizācija.”
11.
Minētās regulas 33. pants “Tādu produktu imports, kam ir līdzvērtīgas garantijas” bija formulēts šādi:
“1.   No trešām valstīm importētus produktus var arī laist Kopienas tirgū kā bioloģiski ražotus produktus, ja:
a)
produkts ir ražots saskaņā ar ražošanas noteikumiem, kas līdzvērtīgi III un IV sadaļā minētajiem;
b)
uzņēmējiem ir piemēroti kontroles pasākumi, kam ir V sadaļā minētajiem kontroles pasākumiem līdzvērtīga iedarbība un kas ir piemēroti pastāvīgi un efektīvi;
c)
uzņēmēji visos ražošanas, gatavošanas un izplatīšanas posmos trešā valstī savas darbības ir iekļāvuši kontroles sistēmā, kas atzīta saskaņā ar 2. punktu, vai arī tās kontrolē kontroles iestāde vai kontroles organizācija, kas atzīta saskaņā ar 3. punktu;
d)
produktam ir piešķirts inspekcijas sertifikāts, kuru izdevušas kompetentās iestādes, kontroles iestādes vai kontroles organizācijas trešā valstī, kas atzīta saskaņā ar 2. punktu, vai kontroles iestāde vai kontroles organizācija, kas atzīta saskaņā ar 3. punktu, un kurš apliecina, ka produkts atbilst šajā punktā izklāstītajiem nosacījumiem.
[..]
2.   Komisija var saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto procedūru atzīt trešās valstis, kuru ražošanas sistēma atbilst principiem un ražošanas noteikumiem, kas ir līdzvērtīgi II, III un IV sadaļā paredzētajiem, un kuru kontroles pasākumu efektivitāte ir līdzvērtīga V sadaļā paredzēto pasākumu efektivitātei, un izveidot šādu valstu sarakstu. Līdzvērtīguma izvērtējumā ņem vērā Codex Alimentarius pamatnostādnes CAC/GL 32.
[..]”
B.
Regula (EK) Nr. 889/2008
12.
Komisijas Regulā (EK) Nr. 889/2008 (2008. gada 5. septembris), ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu (
6
), bija ietverts 27. pants “Atsevišķu līdzekļu un vielu izmantošana pārtikas pārstrādē”, kura 1. punktā bija noteikts:
“Saskaņā ar Regulas [Nr. 834/2007] 19. panta 2. punkta b) apakšpunktu bioloģiskās pārtikas (izņemot vīnu) ražošanā drīkst izmantot šādas vielas:
[..]
f)
minerālvielas (tostarp mikroelementi), vitamīni, aminoskābes un mikrouzturvielas, kuru lietošana atļauta tikai tiktāl, ciktāl to izmantošana ir likumīgi nepieciešama pārtikas produktos, kuros tie ir iekļauti.”
C.
Regula (EK) Nr. 1235/2008
13.
Komisijas Regulas (EK) Nr. 1235/2008 (2008. gada 8. decembris), ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm (
7
), 7. panta 1. punktā bija paredzēts:
“Komisija izveido atzītu trešo valstu sarakstu saskaņā ar Regulas [Nr. 834/2007] 33. panta 2. punktu. Atzīto valstu saraksts ir norādīts šīs regulas III pielikumā.”
D.
Īstenošanas regula (ES) Nr. 126/2012
14.
Ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 126/2012 (2012. gada 14. februāris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 889/2008 attiecībā uz dokumentāriem pierādījumiem un Regulu (EK) Nr. 1235/2008 attiecībā uz bioloģisko produktu importēšanas kārtību no Amerikas Savienotajām Valstīm (
8
), 2. pantu Regulas Nr. 1235/2008 III pielikumā ietvertajā trešo valstu sarakstā tika iekļautas Amerikas Savienotās Valstis.
E.
Regula 2018/848
15.
Regulas 2018/848 1., 3., 6., 9., 15., 17., 73., 77.–79., 93., 96. un 123. apsvērumā ir noteikts:
“(1)
[..] [B]ioloģiskajai ražošanai ir divējāda nozīme sabiedrībā – no vienas puses, tā nodrošina īpašu tirgu, kas atbilst patērētāju pieprasījumam pēc bioloģiskajiem produktiem, un, no otras puses, tā rada sabiedriskos labumus, kas sekmē vides aizsardzību un dzīvnieku labturību, kā arī lauku attīstību.
[..]
(3)
[B]ioloģiskās ražošanas politikas mērķi ir iestrādāti [Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP)] mērķos, nodrošinot to, ka lauksaimnieki saņem taisnīgu atlīdzību par bioloģiskās ražošanas noteikumu ievērošanu. Turklāt pieaugošais patērētāju pieprasījums pēc bioloģiskiem produktiem rada apstākļus šo produktu tirgus turpmākai attīstībai un paplašināšanai un tādējādi palielina bioloģiskajā ražošanā iesaistīto lauksaimnieku peļņu.
[..]
(6)
Ņemot vērā Savienības bioloģiskās ražošanas politikas mērķus, par minētās politikas īstenošanai izveidotā tiesiskā regulējuma mērķi būtu jāizvirza godīgas konkurences un bioloģisko produktu iekšējā tirgus pienācīgas darbības nodrošināšana, centieni saglabāt un attaisnot patērētāju uzticēšanos produktiem, kas marķēti ar bioloģisko produktu marķējumu, un nodrošināt apstākļus, kuros šī politika varētu attīstīties saskaņā ar ražošanas un tirgus attīstību.
[..]
(9)
Ņemot vērā bioloģiskās ražošanas nozares dinamisko attīstību, Padomes Regulā [Nr. 834/2007] ir konstatēta vajadzība arī turpmāk pārskatīt Savienības noteikumus par bioloģisko ražošanu, ņemot vērā minēto noteikumu piemērošanā gūto pieredzi. Komisijas veiktās pārskatīšanas rezultāti liecina, ka Savienības tiesiskais regulējums attiecībā uz bioloģisko ražošanu būtu jāuzlabo, lai paredzētu noteikumus, kuri atbilst patērētāju augstajām prasībām un garantē pietiekamu skaidrību tiem, kam šie noteikumi adresēti. Tāpēc Regula [Nr. 834/2007] būtu jāatceļ un jāaizstāj ar jaunu regulu.
[..]
(15)
Pētniecības projekti ir apliecinājuši, ka bioloģiskās pārtikas tirgū izšķiroša nozīme ir patērētāju uzticībai. Noteikumi, kuri nav uzticami, ilgākā laikposmā var apdraudēt sabiedrības uzticēšanos un radīt tirgus traucējumus. Tāpēc bioloģiskās ražošanas ilgtspējīgas attīstības Savienībā pamatā vajadzētu būt pārdomātiem ražošanas noteikumiem, kas ir saskaņoti Savienības līmenī un kas attaisno operatoru un patērētāju cerības attiecībā uz bioloģisko produktu kvalitāti un atbilstību šajā regulā izklāstītajiem principiem un noteikumiem.
[..]
(17)
Šai regulai būtu jānodrošina pamats bioloģiskās ražošanas ilgtspējīgai attīstībai un tās pozitīvai ietekmei uz vidi, vienlaikus nodrošinot bioloģisko produktu iekšējā tirgus efektīvu darbību un godīgu konkurenci, tādējādi palīdzot lauksaimniekiem gūt taisnīgus ienākumus, nodrošinot patērētāju uzticēšanos, aizsargājot patērētāju intereses un veicinot īsus izplatīšanas kanālus un vietēju produkciju. Minētos mērķus būtu jāpanāk, ievērojot vispārīgos un īpašos principus un vispārīgos un sīki izstrādātos ražošanas noteikumus, ko piemēro bioloģiskajai ražošanai.
[..]
(73)
Lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu marķēšanai būtu jāpiemēro Regulas (ES) [Nr. 1169/2011 (
9
)] vispārīgie noteikumi un jo īpaši noteikumi, kuru mērķis ir nepieļaut marķējumu, kas varētu radīt neskaidrības patērētājiem vai tos maldināt. Turklāt šajā regulā būtu jānosaka īpaši noteikumi par bioloģisko un pārejas produktu marķēšanu. Tiem būtu jāaizsargā gan operatoru intereses, nodrošinot, ka to produkti ir pareizi identificēti tirgū un ka operatori var darboties godīgas konkurences apstākļos, gan patērētāju intereses, ļaujot tiem izdarīt apzinātu izvēli.
[..]
(77)
Lai radītu skaidrību patērētājiem visā Savienības tirgū, Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipa izmantošanai vajadzētu būt obligātai attiecībā uz visu Savienībā ražoto fasēto bioloģisko pārtiku. Turklāt vajadzētu būt iespējai brīvprātīgi izmantot minēto logotipu Savienībā ražotiem nefasētiem bioloģiskajiem produktiem un jebkādiem no trešām valstīm importētiem bioloģiskajiem produktiem, kā arī informācijas un izglītības nolūkos. Būtu jānosaka Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipa paraugs.
(78)
Tomēr, lai nemaldinātu patērētājus par produkta bioloģisko izcelsmi kopumā, ir lietderīgi minēto logotipu izmantot tikai tiem produktiem, kuri satur vienīgi vai gandrīz vienīgi bioloģiskas sastāvdaļas. Tāpēc šo logotipu nevajadzētu atļaut izmantot tādu pārejas produktu vai pārstrādātu produktu marķējumā, kuri pēc svara satur mazāk nekā 95 % lauksaimnieciskas izcelsmes sastāvdaļu, kas iegūtas bioloģiskajā ražošanā.
(79)
Lai gadījumos, kad tiek lietots Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips, patērētāju vidū nerastos nekādas neskaidrības par to, vai produkta izcelsme ir Savienībā vai ārpus Savienības, patērētāji būtu jāinformē par vietu, kurā audzētas produkta sastāvā esošās lauksaimnieciskas izcelsmes izejvielas [..]
[..]
(93)
Pieredze, kas gūta saistībā ar Regulā [Nr. 834/2007] paredzēto kārtību, kādā bioloģiskos produktus importē Savienībā, liecina, ka minētā kārtība ir jāpārskata, lai tā attaisnotu patērētāju cerības, ka importēti bioloģiskie produkti atbilst tikpat augstiem standartiem kā Savienības standarti, kā arī lai labāk nodrošinātu Savienības bioloģisko produktu piekļuvi starptautiskajam tirgum. [..]
[..]
(96)
Trešās valstis, kuras līdzvērtības nolūkā ir atzītas saskaņā ar Regulu [Nr. 834/2007], būtu jāatzīst par līdzvērtīgām arī saskaņā ar šo regulu uz ierobežotu laikposmu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu vienmērīgu pāreju uz atzīšanas shēmu, kuru īsteno ar starptautisku vienošanos, ar noteikumu, ka tās turpina nodrošināt savu bioloģiskās ražošanas un kontroles noteikumu līdzvērtību attiecīgajiem spēkā esošajiem Savienības noteikumiem un izpilda visas prasības attiecībā uz to atzīšanas uzraudzību, ko veic Komisija. Minētajai uzraudzībai būtu jābalstās galvenokārt uz ikgadējiem ziņojumiem, ko minētās atzītās trešās valstis nosūta Komisijai.
[..]
(123)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, godīgu konkurenci un bioloģisko produktu iekšējā tirgus pienācīgu darbību, kā arī nodrošināt patērētāju uzticēšanos šiem produktiem un Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipam, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet bioloģiskās ražošanas noteikumu nepieciešamās saskaņošanas dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar [LES] 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.”
16.
Regulas 2018/848 16. panta “Pārstrādātas pārtikas ražošanas noteikumi” 1. punktā ir paredzēts:
“Operatori, kas ražo pārstrādātu pārtiku, jo īpaši ievēro II pielikuma IV daļā un visos šā panta 3. punktā minētajos īstenošanas aktos izklāstītos sīki izstrādātos ražošanas noteikumus.”
17.
Saskaņā ar šīs regulas 30. pantu “Tādu norāžu lietošana, kuras apzīmē bioloģisko ražošanu”:
“1.   Šīs regulas vajadzībām produktu uzskata par tādu, kura apzīmēšanai izmantotās norādes apzīmē bioloģisko ražošanu, ja marķējumā, reklāmas materiālos vai tirdzniecības dokumentos šāds produkts, tā sastāvdaļas vai barības sastāvdaļas, ko izmanto tā ražošanā, ir apzīmētas ar norādēm, kuras patērētājam liek domāt, ka produkts, sastāvdaļas vai barības sastāvdaļas ir ražotas saskaņā ar šo regulu. Konkrēti – šīs regulas prasībām atbilstošu 2. panta 1. punktā minētu produktu marķējumā un reklāmā visā Savienībā un jebkurā no IV pielikumā uzskaitītajām valodām, atsevišķi vai saistīti, var lietot minētajā pielikumā dotās norādes un to atvasinājumus un deminutīvus, piemēram, “bio” un “eko”.
[..]
5.   Attiecībā uz pārstrādātu pārtiku 1. punktā minētās norādes var lietot:
a)
tirdzniecības nosaukumā un sastāvdaļu sarakstā – ja šāds saraksts ir obligāts atbilstīgi Savienības tiesību aktiem [..]
[..]
b)
tikai sastāvdaļu sarakstā [..]
[..]
c)
tirdzniecības nosaukumā un sastāvdaļu sarakstā [..]
[..].”
18.
Minētās regulas 32. panta “Obligātās norādes” 1. punktā ir paredzēts:
“Ja uz produktiem, tostarp produktiem, kas ir marķēti kā pārejas produkti saskaņā ar 30. panta 3. punktu, ir 30. panta 1. punktā minētās norādes:
[..]
b)
attiecībā uz fasētu pārtiku – uz iepakojuma norāda arī 33. pantā minēto Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, izņemot gadījumus, kas minēti 30. panta 3. punktā un 30. panta 5. punkta b) un c) [apakšpunktā].”
19.
Saskaņā ar Regulas 2018/848 33. pantu “Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips”:
“1.   Lai marķētu, noformētu un reklamētu šai regulai atbilstošus produktus, var izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu.
Bioloģiskās ražošanas logotipu var izmantot arī informācijas un izglītības nolūkos saistībā ar paša logotipa esamību un reklāmu, ar noteikumu, ka šāda lietojuma rezultātā patērētājs nevar tikt maldināts attiecībā uz konkrētu produktu bioloģisku ražošanu un ar noteikumu, ka logotips ir attēlots saskaņā ar V pielikumā izklāstītajiem noteikumiem. [..]
[..]
3.   Attiecībā uz produktiem, kas ir importēti no trešām valstīm, Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipa izmantošana nav obligāta. Ja minētais logotips ir šādu produktu marķējumā, tad marķējumā iekļauj arī 32. panta 2. punktā minēto norādi.
[..]
5.   Lai marķētu, noformētu un reklamētu šai regulai atbilstošus produktus, var izmantot nacionālus un privātus logotipus.
[..]”
20.
Šīs regulas 42. pants “Papildu noteikumi par pasākumiem neatbilstības gadījumā” ir formulēts šādi:
“1.   Tādas neatbilstības gadījumā, kas kādā no ražošanas, sagatavošanas un izplatīšanas posmiem ietekmē bioloģisko vai pārejas produktu integritāti, piemēram, neatļautu produktu, vielu vai paņēmienu izmantošanas dēļ vai sajaukšanās ar nebioloģiskiem produktiem dēļ, kompetentās iestādes un attiecīgā gadījumā kontroles iestādes un kontroles institūcijas nodrošina [..] visas attiecīgās produktu partijas vai sērijas marķējumā un reklāmā netiek iekļauta norāde uz bioloģisko ražošanu.
[..]”
21.
Minētās regulas 44. panta “Bioloģisko produktu eksports” 1. punktā ir noteikts:
“Produktu var eksportēt no Savienības kā bioloģisku produktu un uz tā var izvietot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, ar noteikumu, ka minētais produkts atbilst noteikumiem par bioloģisko ražošanu saskaņā ar šo regulu.”
22.
Regulas 2018/848 45. panta “Bioloģisko produktu un pārejas produktu imports” 1. punktā ir paredzēts:
“Produktu var importēt no trešās valsts, lai to laistu Savienības tirgū kā bioloģisku produktu vai kā pārejas produktu, ar noteikumu, ka ir izpildīti šādi trīs nosacījumi:
a)
produkts ir produkts, kā minēts 2. panta 1. punktā;
b)
piemērojams viens no turpmāk aprakstītajiem gadījumiem:
i)
produkts atbilst šīs regulas II, III un IV nodaļas prasībām, un visus operatorus un operatoru grupas, kas minēti 36. pantā, tostarp eksportētājus attiecīgajā trešā valstī, kontrolē kontroles iestādes vai kontroles institūcijas, kuras atzītas saskaņā ar 46. pantu, un minētās iestādes vai institūcijas visiem šādiem operatoriem, operatoru grupām un eksportētajiem ir izsniegušas sertifikātu, kas apliecina, ka tie atbilst šai regulai;
ii)
gadījumos, ja produkts ir no trešās valsts, kura ir atzīta saskaņā ar 47. pantu, minētais produkts atbilst attiecīgajā tirdzniecības nolīgumā paredzētajiem nosacījumiem;
iii)
gadījumos, ja produkts ir no trešās valsts, kura ir atzīta saskaņā ar 48. pantu, minētais produkts atbilst līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem minētajā trešā valstī, un ir importēts ar inspekcijas sertifikātu, kas apliecina šo atbilstību un ko izdevušas minētās trešās valsts kompetentās iestādes, kontroles iestādes vai kontroles institūcijas; un
c)
operatori trešās valstīs spēj jebkurā laikā sniegt importētājiem un valsts iestādēm Savienībā un minētajās trešās valstīs informāciju, kas ļauj identificēt operatorus, kuri ir to piegādātāji, un minēto piegādātāju kontroles iestādes vai kontroles institūcijas, ar mērķi nodrošināt attiecīgā bioloģiskā produkta vai pārejas produkta izsekojamību. Minēto informāciju dara pieejamu arī importētāju kontroles iestādēm vai kontroles institūcijām.”
23.
Šīs regulas 48. panta “Līdzvērtība saskaņā ar Regulu [Nr. 834/2007]” 1. punktā ir noteikts:
“Atzīta trešā valsts, kā minēts 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktā, ir trešā valsts, kura saskaņā ar Regulas [Nr. 834/2007] 33. panta 2. punktu ir atzīta līdzvērtības nolūkos, tostarp tās valstis, kas ir atzītas saskaņā ar šīs regulas 58. pantā paredzēto pārejas pasākumu.
Minētās atzīšanas termiņš beidzas 2025. gada 31. decembrī.”
24.
Saskaņā ar minētās regulas 56. panta pirmo un otro daļu:
“Regulu [Nr. 834/2007] atceļ.
Tomēr minēto regulu turpina piemērot, lai pabeigtu izskatīt vēl neizskatītus trešo valstu pieteikumus, kā paredzēts šīs regulas 58. pantā.”
25.
Regulas Nr. 2018/848 58. panta 1. punktā ir noteikts:
“Komisija pabeidz izskatīt trešo valstu pieteikumus, kas iesniegti saskaņā ar Regulas [Nr. 834/2007] 33. panta 2. punktu un 2018. gada 17. jūnijā vēl nav izskatīti. Šādu pieteikumu izskatīšanai piemēro minēto regulu.”
26.
Minētās regulas II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunktā, kas attiecas uz sīki izklāstītām prasībām attiecībā uz pārstrādātas pārtikas ražošanu, ir noteikts:
“Pārtikas pārstrādē var izmantot šādus produktus un vielas:
[..]
f)
minerālvielas (tostarp mikroelementi), vitamīni, aminoskābes un mikrouzturvielas – ar noteikumu, ka:
i)
to izmantošana parasta patēriņa pārtikā ir “tieša juridiska prasība”, proti, tā ir tieši prasīta Savienības tiesību aktu noteikumos vai valsts tiesību aktu noteikumos, kas ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem, kā rezultātā attiecīgo pārtiku vispār nevar laist tirgū kā parasta patēriņa pārtiku, ja minētās minerālvielas, vitamīni, aminoskābes vai mikrouzturvielas nav pievienotas;
ii)
attiecībā uz pārtiku, kas laista tirgū kā tāda, kurai ir konkrētas raksturīgas iezīmes vai ietekme saistībā ar veselību vai uzturu, vai saistībā ar konkrētu patērētāju grupu vajadzībām:
–
produktos, kas minēti Regulas [Nr. 609/2013 (
10
)] 1. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, – izmantošana ir atļauta ar minēto regulu un ar aktiem, kas attiecībā uz minētajiem produktiem pieņemti uz [..] regulas 11. panta 1. punkta pamata,
–
produktos, ko regulē ar [..] Direktīvu [2006/125/EK (
11
)], – to izmantošana ir atļauta ar minēto direktīvu.”
F.
Regula (ES) 2020/1693
27.
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2020/1693 (2020. gada 11. novembris), ar ko Regulu (ES) 2018/848 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu groza attiecībā uz tās piemērošanas datumu un dažiem citiem minētajā regulā norādītiem datumiem (
12
), 7. apsvērumā ir noteikts:
“Covid‑19 pandēmija un ar to saistītā sabiedrības veselības krīze [..] rada vēl nepieredzētas grūtības trešām valstīm un trešās valstīs bāzētiem operatoriem. Tāpēc attiecībā uz trešām valstīm, kas par līdzvērtīgām atzītas saskaņā ar [..] Regulas [Nr. 834/2007] 33. panta 2. punktu, ir lietderīgi to atzīšanas beigu termiņu pagarināt par vienu gadu, proti, līdz 2026. gada 31. decembrim, lai šādām trešām valstīm būtu pietiekami daudz laika bez liekiem bioloģisko produktu tirdzniecības traucējumiem mainīt savu statusu, vai nu noslēdzot tirdzniecības nolīgumu ar Eiropas Savienību, vai arī to operatoriem panākot pilnīgu atbilstību Regulai [2018/848].”
28.
Šīs regulas 1. panta 2. punktā ir paredzēts:
“Regulu [2018/848] groza šādi:
2)
regulas 48. panta 1. punkta otrajā daļā datumu “2025. gada 31. decembrī” aizstāj ar “2026. gada 31. decembrī”.”
G.
Deleģētā regula (ES) 2021/1342
29.
Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2021/1342 (2021. gada 27. maijs), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/848 papildina ar noteikumiem par informāciju, kura trešām valstīm, kontroles iestādēm un kontroles institūcijām jāiesūta, lai būtu iespējams uzraudzīt to atzīšanu, kas saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 834/2007 33. panta 2. un 3. punktu piešķirta attiecībā uz bioloģisko produktu importu, un papildina arī ar minētās uzraudzības īstenošanā veicamajiem pasākumiem (
13
), 3. apsvērumā ir noteikts:
“Bioloģiskajiem produktiem, ko Savienībā importē attiecīgo importa shēmu satvarā un Savienības tirgū laiž līdz [1. un 2. apsvērumā minētā] pārejas periodu beigām, jābūt ražotiem saskaņā ar tādiem ražošanas noteikumiem un pakļautiem tādiem kontroles pasākumiem, kuri līdzvērtīgi Regulā [Nr. 834/2007] noteiktajiem, kā arī ražotiem saskaņā ar saistītajiem īstenošanas noteikumiem, kas izklāstīti [..] Regulā [Nr. 889/2008] un [Nr. 1235/2008].”
30.
Šīs deleģētās regulas 1. pantā ir noteikts:
“1.   Gada ziņojumā, ko saskaņā ar Regulas [2018/848] 48. panta 2. punktu katru gadu līdz 31. martam Komisijai nosūta trešā valsts, kura minēta tās pašas regulas 48. panta 1. punktā un iekļauta sarakstā, kas izveidots ar īstenošanas regulu, kura jāpieņem atbilstīgi Regulas [2018/848] 48. panta 3. punktam [..], iekļauj:
[..]
d)
visus atjauninājumus ražošanas standartos, kurus piemēro trešā valstī un kuri novērtēti par līdzvērtīgiem Regulas [Nr. 834/2007] III un IV sadaļā minētajiem ražošanas noteikumiem;
e)
visus atjauninājumus kontroles pasākumos, kurus piemēro trešā valstī un kuri novērtēti par tikpat rezultatīviem kā Regulas [Nr. 834/2007] V sadaļā minētie pasākumi, un apstiprinājumu, ka šādi kontroles pasākumi ir tikuši piemēroti pastāvīgi un rezultatīvi;
[..]
6.   Ja Komisija no dalībvalsts ir saņēmusi paziņojumu, ar kuru tiek informēta par pamatotām aizdomām par nelikumību vai pārkāpumu, kas saistīts ar importēto bioloģisko produktu atbilstību Regulā [Nr. 834/2007] noteiktajām prasībām un ražošanas standartiem un kontroles pasākumiem, kuri, pamatojoties uz veikto novērtējumu, atzīti par līdzvērtīgiem, tā par to paziņo trešās valsts kompetentajai iestādei. Minētā kompetentā iestāde izmeklē iespējamās nelikumības vai pārkāpuma cēloni un 30 kalendārajās dienās pēc Komisijas paziņojuma saņemšanas informē Komisiju un attiecīgo dalībvalsti par izmeklēšanas rezultātiem un savu rīcību.”
III. Pamatlietas faktiskie apstākļi un prejudiciālie jautājumi
31.
Herbaria ražo produktu “Blutquick” – augļu sulu un augu izvilkumu maisījumu, kas iegūts bioloģiskā ražošanā. Dzērienam, ko tirgo kā uztura bagātinātāju, ir pievienoti vitamīni, kas nav augu izcelsmes, un dzelzs glikonāts, kas nav iegūts bioloģiskās lauksaimniecības ceļā. Uz iepakojuma ir Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips, valsts bioloģiskās ražošanas logotips, kā arī norāde par sastāvdaļu izcelsmi no “kontrolētas bioloģiskās lauksaimniecības”.
32.
Ar 2012. gada 18. janvāra lēmumu Bayerische Landesanstalt für Landwirtschaft (Bavārijas federālās zemes Lauksaimniecības institūts, Vācija) tostarp uzdeva Herbaria līdz 2012. gada 1. decembrim noņemt saskaņā ar Regulas Nr. 834/2007 23. pantu aizsargāto norādi uz bioloģisko ražošanu “Blutquick” etiķetē, reklāmā un tirdzniecībā, pamatojoties uz to, ka saskaņā ar šīs regulas un Regulas Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkta noteikumiem vitamīnus un minerālvielas pārstrādes produktiem ar norādi “bioloģisks” var pievienot tikai tad, ja to izmantošana ir prasīta tiesību aktos. Bavārijas federālās zemes Lauksaimniecības institūts uzskata, ka tas tā neesot “Blutquick” gadījumā.
33.
Herbaria par šo lēmumu cēla prasību Verwaltungsgericht München (Minhenes Administratīvā tiesa, Vācija), kas uzdeva Tiesai prejudiciālus jautājumus par šī 27. panta 1. punkta f) apakšpunkta interpretāciju.
34.
Verwaltungsgericht München (Minhenes Administratīvā tiesa), saņēmusi atbildes uz šiem jautājumiem spriedumā Herbaria I, Herbaria prasību noraidīja.
35.
Tā kā apelācijas sūdzība par šo lēmumu tika noraidīta ar 2021. gada 29. jūlija spriedumu, Herbaria par to iesniedza revīzijas sūdzību iesniedzējtiesā Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija). Minētā tiesa uzskata, ka Regula Nr. 834/2007 vairs neesot piemērojama ratione temporis, jo tā ir aizstāta ar Regulu 2018/848.
36.
Herbaria apstrīd tikai to, ka saskaņā ar Regulu 2018/848, laižot tirgū “Blutquick”, nedrīkst lietot norādi uz bioloģisko ražošanu, jo tam ir pievienoti vitamīni un dzelzs glikonāts. Tomēr saskaņā ar tās veikto šīs regulas interpretāciju šis aizliegums neattiecoties uz produktu, kas ir importēts no Amerikas Savienotajām Valstīm un kam ir tādas pašas īpašības.
37.
Proti, Herbaria uzskata, ka saskaņā ar līdzvērtības nolīgumu, kas noslēgts starp Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, ar “Blutquick” konkurējošus produktus, kuru izcelsme ir Amerikas Savienotajās Valstīs, Savienībā var tirgot ar Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu kā bioloģiskus produktus tikai ar vienu vienīgu nosacījumu, ka tie atbilst Amerikas Savienotajās Valstīs piemērojamajiem bioloģiskās ražošanas noteikumiem un tādējādi arī tad, ja tie neatbilst visiem Savienības tiesību aktos paredzētajiem bioloģiskās ražošanas noteikumiem. Tā esot nevienlīdzīga attieksme, šādi pārkāpjot Hartas 20. pants.
38.
Bavārijas federālā zeme uzskata, ka Herbaria sniegtā Regulas 2018/848 interpretācija esot kļūdaina un faktiski Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu uz Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes produkta var izmantot tikai tad, ja minētais produkts atbilst šajā regulā paredzētajiem ražošanas noteikumiem. Līdz ar to neesot nekādas atšķirīgas attieksmes.
39.
Iesniedzējtiesai vispirms ir šaubas par to, vai pamatlietas apstākļos no Amerikas Savienotajām Valstīm importētam produktam var izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, lai gan ne visi tā aspekti atbilst Regulā 2018/848 paredzētajām prasībām.
40.
Turpinājumā, ja tas tā patiešām būtu, tā jautā, vai tas neradītu ar Hartas 20. pantu aizliegtu nevienlīdzīgu attieksmi un, attiecīgā gadījumā, vai šādu nevienlīdzīgu attieksmi varētu attaisnot, ņemot vērā attiecīgo produktu līdzvērtības atzīšanu vai tirdzniecības atvieglojumus.
41.
Visbeidzot iesniedzējtiesa uzskata, ka līdzīgs jautājums rodoties saistībā ar Regulas 2018/848 30. panta 1. punktā paredzēto norādi uz bioloģisko ražošanu, kuras izmantošana Herbaria arī tika aizliegta.
42.
Proti, iesniedzējtiesa norāda: ja divi uzņēmumi ražo tādu pašu pārstrādātu pārtikas produktu, kas atbilst līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem trešā valstī, kas atzīta saskaņā ar Regulas 2018/848 48. panta 1. punktu, bet noteiktu sastāvdaļu pievienošanas dēļ neatbilst nosacījumiem, kas paredzēti šīs regulas 16. panta 1. punktā, lasot to kopsakarā ar minētās regulas II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunktu, un ja šie abi uzņēmumi vēlas tirgot Savienībā savus attiecīgos produktus ar norādi par bioloģisko ražošanu, rodas nevienlīdzīga attieksme Hartas 20. panta izpratnē, ja tiek uzskatīts, ka situācijas ir principā salīdzināmas. Atbilstoši Regulas 2018/848 30. panta 1. punkta otrajam teikumam uzņēmums, kas ražo Savienībā, nevarētu uz sava produkta, to tirgojot Savienībā, izvietot norādi par bioloģisko ražošanu, savukārt uzņēmums, kas reģistrēts saskaņā ar šīs regulas 48. pantu atzītā trešā valstī, drīkstētu izvietot šo norādi uz sava produkta. Tas tā esot tāpēc, ka saskaņā ar Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktu šajā regulā minēto produktu var importēt no trešās valsts, lai to laistu Savienības tirgū kā bioloģisku produktu, ja, papildus citiem nosacījumiem, tas ir no trešās valsts, kura ir atzīta saskaņā ar minētās regulas 48. pantu, un ja tas atbilst līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem minētajā trešā valstī, tā tas esot “Blutquick” līdzvērtīga produkta gadījumā, kuru Amerikas Savienotajās Valstīs drīkstot tirgot ar norādi “organic”, lai gan tam ir pievienoti vitamīni un minerālvielas.
43.
Šādos apstākļos Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai Regulas 2018/848 33. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka [Eiropas] Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu drīkst izmantot pārstrādātai pārtikai, kas saskaņā ar šīs regulas 45. panta 1. punktu tiek importēta, lai to laistu Savienības tirgū kā bioloģisku produktu, taču kas satur ne tikai augu produktus, bet arī minerālvielas un vitamīnus, kas nav augu izcelsmes, un tāpēc neatbilst minētās regulas 16. panta 1. punkta, to lasot kopsakarā ar tās II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunktu, prasībām?
2)
Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai no Hartas 20. panta izriet, ka Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu drīkst izmantot pārstrādātam pārtikas produktam, ja tā izcelsme ir Eiropas Savienībā un tā atbilst līdzvērtīgām tiesību normām par ražošanu un kontroli saskaņā ar Regulas 2018/848 48. panta 1. punktu atzītā trešā valstī, taču ne šīs regulas 16. panta 1. punkta, to lasot kopsakarā ar minētās regulas II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunktu, prasībām?
3)
Vai no Hartas 20. panta izriet, ka tādu pārstrādātu Savienības izcelsmes pārtikas produktu saskaņā ar Regulas 2018/848 30. panta 1. punktu drīkst marķēt kā bioloģisku, neizmantojot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu?”
44.
Rakstveida apsvērumus iesniedza Herbaria, Bavārijas federālā zeme un Komisija. Tās, kā arī Eiropas Savienības Padome un Eiropas Parlaments piedalījās 2024. gada 18. marta tiesas sēdē, kurā atbildēja uz Tiesas uzdotajiem mutvārdu jautājumiem.
IV. Juridiskā analīze
45.
Pirms atbildēt uz iesniedzējtiesas uzdotajiem jautājumiem, vēlos atgādināt, ka Herbaria neapstrīd to, ka saskaņā ar Savienības tiesisko regulējumu uz “Blutquick” nedrīkst izvietot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu.
46.
Lietā Herbaria I Tiesa lēma, ka “Regulas Nr. 889/2008 27. panta 1. punkta f) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā minētās vielas izmantošana ir likumīgi nepieciešama tikai tad, ja Savienības tiesību noteikumā vai ar to saderīgā valsts tiesību noteikumā tieši ir prasīts pārtikas produktam pievienot minēto vielu, lai to vispār tirgotu”. Tā piebilda, ka “šādas vielas izmantošana nav likumīgi nepieciešama minētās tiesību normas izpratnē, ja pārtikas produktu tirgo kā uztura bagātinātāju, kā produktu ar uzturvērtības vai veselīguma norādi vai kā īpašas diētas pārtikas produktu, kaut arī tas nozīmē, ka, lai tiktu ievēroti noteikumi par vielu iekļaušanu pārtikas produktos, kuri attiecīgi iekļauti” dažos Savienības tiesību aktos, “šim pārtikas produktam ir jāsatur noteikts daudzums attiecīgās vielas” (
14
).
47.
Lai gan spriedums Herbaria I tika pasludināts laikā, kad bija spēkā Regula Nr. 834/2007, tas ir aktuāls arī pēc Regulas 2018/848 pieņemšanas, ciktāl šīs regulas 16. panta 1. punktā un II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunkta i) punktā ir aizliegts pievienot minerālvielas, vitamīnus, aminoskābes un mikrouzturvielas, izņemot, ja to izmantošana pārtikas produktos ir tieša juridiska prasība, kas paredzēta Savienības tiesību aktu noteikumos vai valsts tiesību aktu noteikumos, kas ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem. Tādējādi pat saskaņā ar minēto regulu Herbaria joprojām nevar izvietot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu uz “Blutquick”, kurš satur vitamīnus, kas nav augu izcelsmes, un dzelzs glikonātu, kas nav iegūts bioloģiskās lauksaimniecības ceļā.
48.
Tiesvedībā, kurā taisīts spriedums Herbaria I, Herbaria savos rakstveida apsvērumos jau bija norādījusi uz risku izjaukt vienlīdzīgas attieksmes līdzsvaru pret “Blutquick” un konkurējošu produktu no Amerikas Savienotajām Valstīm, kuram, pēc tās domām, varētu izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu. Ģenerāladvokāte E. Šarpstone [E. Sharpston] savos secinājumos norādīja, ka Tiesai nebija jāatbild uz šo jautājumu, jo iesniedzējtiesa šādu jautājumu nebija formulējusi (
15
). Tiesa piemēroja tādu pašu argumentāciju un neatbildēja uz šo jautājumu, ko iesniedzējtiesa nebija uzdevusi (
16
).
49.
Lai iegūtu tiesības izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, neievērojot Savienības tiesību aktus par bioloģisko ražošanu, Herbaria iesniedzējtiesā atkārtoti apgalvoja, ka pastāv nevienlīdzīga attieksme pret “Blutquick” un no trešās valsts (Amerikas Savienotajām Valstīm), kas saskaņā ar Regulas 2018/848 48. pantu atzīta par līdzvērtīgu Regulas Nr. 834/2007 33. panta 2. punkta izpratnē, importētu produktu, uz kura drīkst izvietot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu.
50.
Citiem vārdiem sakot, Herbaria savu argumentāciju balsta uz pārliecību, ka uz šāda ASV izcelsmes produkta var izvietot šo logotipu un ka pret “Blutquick” esot vērsta nevienlīdzīga attieksme, jo tam nedrīkst izmantot minēto logotipu, lai gan tas atbilst ASV bioloģiskās ražošanas standartiem.
A.
Par pirmo prejudiciālo jautājumu
51.
Pirmajā jautājumā iesniedzējtiesa būtībā jautā Tiesai, vai Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu drīkst izvietot uz produkta, kas ir importēts saskaņā ar Regulas 2018/848 45. panta 1. punktā paredzēto procedūru, bet neatbilst noteikumiem, kas paredzēti šīs regulas 16. panta 1. punktā, lasot to kopsakarā ar minētās regulas II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunkta i) punktu.
52.
Lai atbildētu uz šo jautājumu, ir jānosaka, pirmkārt, kāda ir piemērojamā importēšanas kārtība un, otrkārt, kāda regula ir piemērojama šādam importētā produkta veidam.
53.
Pirmkārt, attiecībā uz piemērojamo importēšanas kārtību Regulas 2018/848 45. panta 1. punktā, uz kuru attiecas iesniedzējtiesas jautājums, ir paredzēti trīs importēšanas noteikumi, kas ir sīki izklāstīti šī panta 1. punkta b) apakšpunktā. Pirmais noteikums attiecas uz produktiem, kas atbilst šīs regulas nodaļām par bioloģiskās ražošanas mērķiem un principiem, ražošanas noteikumiem un marķēšanu (produkta atbilstība) (
17
). Otrais noteikums attiecas uz produktiem no trešās valsts, kuru Savienība saskaņā ar tirdzniecības nolīgumu ir atzinusi par tādu, kuras ražošanas sistēma atbilst tiem pašiem mērķiem un principiem, jo tiek piemēroti noteikumi, kas nodrošina tādu pašu atbilstības apliecināšanas pakāpi kā Savienības noteikumi (atbilstība saskaņā ar tirdzniecības nolīgumu) (
18
). Trešais noteikums attiecas uz produktiem, kas atbilst līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem minētajā trešā valstī, ko Komisija vienpusēji ir atzinusi par līdzvērtīgu saskaņā ar minētās regulas 48. pantu (
19
). Šis pēdējais minētais noteikums atbilst noteikumam, kas ieviests ar Regulas Nr. 834/2007 33. panta 2. punktu (vienpusēja līdzvērtība saskaņā ar Regulu Nr. 834/2007).
54.
Herbaria apgalvo, ka preču importu no ASV reglamentē tirdzniecības nolīgums un tādējādi uz to attiecas Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punkts.
55.
Lai gan ir taisnība, ka starp United States Department of Agriculture (Amerikas Savienoto Valstu Lauksaimniecības ministrija) un Komisiju notika vēstuļu apmaiņa, tā attiecās uz 2012. gada 15. februārī Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēto Īstenošanas regulu Nr. 126/2012, ar kuru tika grozīta Komisijas Regula Nr. 1235/2008, lai minētās regulas III pielikuma sarakstā iekļautu Amerikas Savienotās Valstis kā trešo valsti, kuras ražošanas sistēma atbilst principiem un noteikumiem, kas ir līdzvērtīgi Regulas Nr. 834/2007 II, III un IV sadaļā paredzētajiem, un kuras kontroles pasākumu efektivitāte ir līdzvērtīga V sadaļā paredzēto pasākumu efektivitātei. Īstenošanas regula Nr. 126/2012 stājās spēkā 2012. gada 1. jūnijā.
56.
Tādējādi faktiski atļauja importēt bioloģiskos produktus no Amerikas Savienotajām Valstīm kā produktus no trešās valsts, kuras ražošanas un kontroles noteikumi ir atzīti par līdzvērtīgiem, tika piešķirta saskaņā ar Regulas Nr. 834/2007 33. panta 2. punktu, proti, pamatojoties uz Komisijas vienpusēji atzītu līdzvērtību. To ir apstiprinājusi Komisija savā ziņojumā, kas sagatavots saskaņā ar Regulas 2018/848 49. pantu (
20
).
57.
Otrkārt, runājot par importētajam produktam piemērojamo tiesisko regulējumu, lai gan nav šaubu par to, ka Regula 2018/848 turpmāk ir piemērojama Savienības produktiem un ka, lai varētu izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, “Blutquick” ir jāatbilst šajā regulā noteiktajām prasībām, atbilde nav tik skaidra, runājot par produktiem, kas importēti no trešām valstīm, kuru ražošanas un kontroles noteikumi ir atzīti par līdzvērtīgiem.
58.
Proti, lai gan Regula Nr. 834/2007 ir atcelta ar Regulu 2018/848, to turpina piemērot, lai pabeigtu izskatīt vēl neizskatītus trešo valstu pieteikumus (
21
). Šīs regulas 58. pantā ir apstiprināts, ka atceltā Regula Nr. 834/2007 attiecas uz tādu trešo valstu iesniegto pieteikumu izskatīšanu, kas iesniegti saskaņā ar šīs regulas 33. panta 2. punktu un 2018. gada 17. jūnijā vēl nav izskatīti.
59.
Deleģētās Regulas 2021/1342 3. apsvērumā ir skaidri norādīts, ka bioloģiskajiem produktiem, kas importēti saskaņā ar Regulas 2018/848 48. panta 1. punktā paredzēto importēšanas kārtību, līdz pārejas perioda beigām ir jābūt ražotiem saskaņā ar ražošanas noteikumiem un pakļautiem kontroles pasākumiem, kas ir līdzvērtīgi Regulā Nr. 834/2007 noteiktajiem. Tāpat šīs deleģētās regulas 1. panta 1. punkta d) un e) apakšpunktā ir atsauce uz ražošanas un kontroles noteikumiem, kas ir līdzvērtīgi Regulā Nr. 834/2007 paredzētajiem.
60.
Faktiski šaubas var rasties tāpēc, ka Regulas Nr. 834/2007 33. panta 2. punkts, ar kuru izveidots minētais vienpusējais līdzvērtīguma mehānisms trešām valstīm, un Regulas Nr. 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punkts, kurā pārņemts minētais mehānisms, ir formulēti atšķirīgi.
61.
Proti, tā kā Regulas Nr. 834/2007 33. panta 2. punktā ir noteikts, ka “Komisija [..] var atzīt trešās valstis, kuru ražošanas sistēma atbilst principiem un ražošanas noteikumiem, kas ir līdzvērtīgi II [ (
22
)], III [ (
23
)] un IV [ (
24
)] sadaļā paredzētajiem, un kuru kontroles pasākumu efektivitāte ir līdzvērtīga V sadaļā paredzēto pasākumu efektivitātei [ (
25
)], un izveidot šādu valstu sarakstu”, Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktā ir noteikts, ka “produkts atbilst līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem minētajā trešā valstī”.
62.
Sākotnēji šķiet, ka vēlamās līdzvērtības joma neatbilst šiem abiem pantiem, jo Regulas 2018/848 45. pantā nav skaidras atsauces uz marķēšanas noteikumiem.
63.
Tomēr šī atšķirīgā redakcija, ko var izskaidrot ar to, ka šī Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punkta daļa, kas ir ieviesta ar Parlamenta grozījumu (
26
), nedrīkst novest pie abu pantu atšķirīgas interpretācijas attiecībā uz līdzvērtību. Proti, pirmajā redakcijā marķēšanas noteikumi ir ietverti ražošanas principos un noteikumos. Tādējādi pretēji tam, ko apgalvo Komisija savos rakstveida apsvērumos, marķēšanas noteikumi ir iekļauti Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktā paredzētajos ražošanas noteikumos.
64.
Lai atbildētu uz pirmo prejudiciālo jautājumu, manuprāt, jānošķir gadījums, kad produkts atbilst Regulas Nr. 2018/848 prasībām (
27
), no pārējiem diviem importēšanas gadījumiem, kuros tiek izmantots līdzvērtības mehānisms saskaņā ar tirdzniecības nolīgumu (
28
) vai Regulu Nr. 834/2007 (
29
).
65.
Uz produktiem, kas atbilst Regulas 2018/848 prasībām, nekas neliedz izvietot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu produktiem, jo šīs regulas 33. panta 1. punktā ir norādīts, ka to var izmantot, lai marķētu, noformētu un reklamētu šai regulai atbilstošus produktus.
66.
Attiecībā uz produktiem, kurus importē uz līdzvērtības pamata saskaņā ar tirdzniecības nolīgumu vai saskaņā ar Regulu Nr. 834/2007, lai gan Eiropas Savienības bioloģiskās lauksaimniecības logotipa izmantošana pirmajiem minētajiem produktiem ir noteikta Regulas 2018/848 33. panta 1. punktā un otrajiem – Regulas Nr. 834/2007 (
30
) 25. pantā, es piedāvāju jautājumu par abu minēto pantu interpretāciju aplūkot kopā, ņemot vērā šo divu pantu redakciju, kas attiecas uz atbilstību piemērojamās regulas prasībām. Tas it īpaši ir pamatoti, jo, lai gan Regulā Nr. 834/2007 noteiktā vienpusējās līdzvērtības kārtība beidz darboties 2026. gada 31. decembrī (
31
), to ir paredzēts aizstāt ar jaunu līdzvērtības kārtību, kas balstīta uz tirdzniecības nolīgumu, tiklīdz Padome būs devusi norādījumus Komisijai par šo nolīgumu noslēgšanu (
32
), un vienam nolīgumam sniegtā interpretācija būs piemērojama arī otram nolīgumam, jo tajos ir izmantoti identiski noteikumi.
67.
Tā kā Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu drīkst izmantot tikai tādu produktu marķēšanai, noformējumam un reklāmai, kuri atbilst piemērojamās regulas noteikumiem, minēto logotipu saskaņā ar Regulas 2018/848 33. panta 1. punkta un Regulas Nr. 834/2007 25. panta gramatisko interpretāciju drīkst izmantot tikai atbilstīgiem produktiem (nevis līdzvērtīgiem produktiem).
68.
Ja šāda interpretācija būtu izšķiroša, minētais logotips tiktu uztverts līdzīgi kā CE zīme vai ES ekomarķējums, kas, piemēram, ir zīmes, kuras apliecina Savienības saskaņošanas noteikumu ievērošanu, pamatojoties uz produkta atbilstību šiem noteikumiem.
69.
CE zīme ir vienīgā zīme, kas norāda uz produkta atbilstību piemērojamajām prasībām, kas noteiktas attiecīgajos Savienības saskaņošanas tiesību aktos, kuros paredzēta tā piestiprināšana (
33
). Uzliekot CE zīmi vai liekot to uzlikt, ražotājs norāda, ka viņš uzņemas atbildību par produkta atbilstību visām prasībām, kas noteiktas attiecīgajos Savienības saskaņošanas tiesību aktos par tās uzlikšanu (
34
). Produktiem no trešām valstīm, kas ienāk Savienības tirgū, ir jāatbilst visām piemērojamām Savienības prasībām (
35
).
70.
ES ekomarķējumu (
36
), lai arī tas ir brīvprātīgs, var izmantot tikai saistībā ar produktiem, kuri atbilst ES ekomarķējuma kritērijiem, ko piemēro attiecīgiem produktiem, un kuriem ir piešķirts ES ekomarķējums (
37
). Ja produkta izcelsme ir ārpus Savienības, šī logotipa piešķiršanas pieteikumu iesniedz tādas dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā produktu paredzēts laist tirgū vai kurā tas jau ir laists tirgū (
38
). Nav atšķirīgu kritēriju minētā marķējuma piešķiršanai Savienībā importētiem produktiem.
71.
Regulas 2018/848 33. panta 1. punkta un Regulas Nr. 834/2007 25. panta gramatiskā interpretācija, saskaņā ar kuru Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu drīkst izmantot tikai produktiem, kas atbilst piemērojamajai regulai, varētu būt pamatota, pat tad, ja tiek importēti produkti, kas neatbilst [paredzētajām prasībām], bet atbilst izcelsmes valsts bioloģiskās lauksaimniecības noteikumiem.
72.
Proti, Regulas Nr. 834/2007 25. panta 2. punktā un Regulas 2018/848 33. panta 5. punktā ir paredzēts, ka, lai marķētu, noformētu un reklamētu šai regulai atbilstošus produktus, var izmantot nacionālus un privātus logotipus, un ka attiecībā uz produktiem, kas importēti no trešām valstīm, Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipa izmantošana nav obligāta (
39
). Tādējādi, runājot par produktiem, kas tiek importēti uz līdzvērtības pamata, varētu apsvērt iespēju akceptēt Savienībā šos nacionālos vai privātos logotipus, kas apliecina, ka ir ievēroti nacionālie vai privātie noteikumi, kuriem jāatbilst importētajiem produktiem izcelsmes valstī, pamatojoties uz savstarpēju atzīšanu, savukārt Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu rezervēt produktiem, kas atbilst piemērojamās regulas prasībām, rūpējoties par saskaņošanu un lielāku skaidrību patērētājiem, kas atrodas Savienības teritorijā.
73.
Turklāt šī savstarpēja atzīšana kopā ar Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipa izmantošanu, kas rezervēts atbilstīgiem produktiem, nebūtu pretrunā Nolīguma par tehniskajiem šķēršļiem tirdzniecībā (
40
) noteikumiem, jo ir aizliegti tikai tādi tehniskie noteikumi (
41
), standarti (
42
) un atbilstības novērtēšanas procedūras (
43
), kas nodrošina mazāk labvēlīgu attieksmi pret importētajiem produktiem salīdzinājumā ar valsts produktiem. Taču šajā lietā par mazāk labvēlīgu attieksmi sūdzas nevis importētājs, bet Savienības ražotājs, kurš norāda uz labvēlīgāku attieksmi pret importēto produktu.
74.
Saskaņā ar teleoloģisko interpretāciju Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu drīkst izmantot tikai produktiem, kas atbilst piemērojamās regulas prasībām. Gan Regulā Nr. 834/2007, gan Regulā Nr. 2018/848 ir uzsvērta nepieciešamība veicināt patērētāju uzticību bioloģiskajai ražošanai marķēšanas un pārredzamības ziņā (
44
).
75.
Lai cik pievilcīga būtu šī gramatiskā un teleoloģiskā interpretācija, tās tomēr ir pretrunā Savienības likumdevēja nodomam, kas skaidri atklāts dažādos dokumentos un it īpaši Regulas 2018/848 sagatavošanas darbos.
76.
Proti, kopš 2004. gada Regulā (EK) Nr. 392/2004 (
45
) ir noteikts, ka logotipu, kas norāda, ka uz produktiem attiecas tajā laikā Kopienas tiesību aktos paredzētā kontroles sistēma, drīkst izvietot no trešām valstīm importētiem produktiem (
46
). Tajā pašā gadā Eiropas rīcības plānā bioloģiskai pārtikai un bioloģiskai lauksaimniecībai (
47
) Komisija 19. darbībā, kurā paredzēts stiprināt centienus, lai trešās valstis iekļautu līdzvērtības sarakstā, ieskaitot izvērtējumu veikšanu uz vietas, bija paredzējusi nodrošināt piekļuvi Kopienas logotipam visiem produktiem, kas importēti, pamatojoties uz līdzvērtību. Tā apstiprināja šo nostāju rīcības plāna pielikumā, norādot, ka 19. darbība ir vērsta uz plašāku logotipa izvietošanu uz importētajiem produktiem (
48
).
77.
2014. gadā ietekmes novērtējumā regulas projektam, kas kļūs par Regulu 2018/848, Komisija, sīki aprakstījusi dažādas uz atbilstību vai līdzvērtību balstītas importēšanas kārtības, norādīja, ka visiem importētajiem produktiem var izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu (
49
).
78.
Tādējādi ir skaidrs, ka pastāv vai ir pastāvējuši vairākas importēšanas kārtības, no kurām viena ir balstīta uz atbilstību un citas – uz līdzvērtību, bet visas ir vai bija paredzētas, lai atļautu izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu.
79.
Šajā ziņā atbilstība tiek uzskatīta ne tikai par atbilstību Savienības noteikumiem, bet arī par atbilstību tirdzniecības nolīguma, trešās valsts vai attiecīgās kontroles iestādes noteikumiem, kas ir atzīti par līdzvērtīgiem. Tādējādi Regulas Nr. 834/2007 25. panta 1. punkts un Regulas Nr. 2018/848 33. panta 1. punkts, kuros ir atsauce uz atbilstību piemērojamās regulas prasībām, jāsaprot tādējādi, ka tajos ir prasīta atbilstība ražošanas un kontroles noteikumiem, kas ir atzīti par līdzvērtīgiem piemērojamās regulas noteikumiem.
80.
No šīs Savienības likumdevēja izvēles nav izslēgta patērētāja informēšana.
81.
Proti, lai gan Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips uz visiem bioloģiskajiem produktiem – gan importētajiem, gan neimportētajiem – ir vienāds, obligātās norādes uz tiem atšķiras atkarībā no izejvielu izcelsmes un vietas, kur tiek kontrolēta bioloģisko standartu ievērošana.
82.
Tādējādi Regulas Nr. 834/2007 24. panta 1. punkta c) apakšpunktā un Regulas 2018/848 32. panta 2. punktā ir noteikts, ka, izmantojot logotipu, tajā pašā logotipa redzamības laukā jānorāda vieta, kur ražoti produkta sastāvā esošie lauksaimniecības izejmateriāli, un minētā norāde ir attiecīgi vienā no šādiem veidiem: “Lauksaimniecība ES”, “Lauksaimniecība ārpus ES” vai “Lauksaimniecība ES/ārpus ES”.
83.
Tāpat gan Regulas Nr. 889/2008 (kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2010. gada 24. marta Regulu (ES) Nr. 271/2010 (
50
)), ar ko īsteno Regulu Nr. 834/2007, XI pielikuma B daļas 1. punktā, gan Regulas 2018/848 V pielikuma 2. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka logotipam pievieno kodus, kur pirmie divi burti ir tās valsts ISO kods, kurā notiek atbilstības kontroles.
84.
Tādējādi logotipa un obligāto norāžu pārbaude ļauj noskaidrot, pirmkārt, ka to produktu izejvielas, uz kuriem ir izvietots Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips ar norādi “Lauksaimniecība ES”, ir audzētas, ievērojot Savienības standartus, un, otrkārt, ka valsts kodā norādītās valsts bioloģiskās ražošanas noteikumi ir pārbaudīti, precizējot, ka kompetentā kontroles iestāde vai kontroles organizācija ir tā, kura kontrolē uzņēmēju, kas ir veicis pēdējo ražošanas vai sagatavošanas darbību (
51
).
85.
Tādējādi uz produkta, kas konkurē ar “Blutquick”, jābūt šādām obligātām norādēm: “ASV” un “Lauksaimniecība ārpus ES”. Ja uz “Blutquick” drīkstētu izvietot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, tad būtu jāizmanto logotips ar norādēm “DE” un “Lauksaimniecība ES”.
86.
Tiesas sēdē Herbaria minēja gadījumu, kad produkts sastāv no Savienībā ražotām izejvielām, kuras vēlāk tiek eksportētas uz Amerikas Savienotajām Valstīm, lai tās pārstrādātu šajā valstī. Šāds pārstrādāts produkts, ja tas atbilst Amerikas Savienoto Valstu bioloģiskās ražošanas noteikumiem, varētu saņemt Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu, to importējot Savienībā. Tomēr šim produktam tiktu pievienotas norādes “ASV” un “Lauksaimniecība ES”.
87.
Tieši šajā argumentācijas posmā, manuprāt, ir jāizskata jautājums par attiecīgā regulējuma spēkā esamību. Šis jautājums tika izvirzīts tiesas sēdē pēc tam, kad tiesnese referente uzdeva jautājumu par Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktu, uz kuru bija jāsniedz atbilde mutiski, un tas noveda pie Parlamenta un Padomes iestāšanās lietā.
88.
Šajā ziņā jāatgādina, ka Savienības likumdevējam KLP jautājumos ir plaša rīcības brīvība, kas atbilst politiskajai atbildībai, ar ko tas apveltīts LESD 40. un 43. pantā, un ka Tiesa ir vairākkārt nospriedusi, ka šajā jomā noteiktā pasākuma tiesiskumu var ietekmēt vienīgi šāda pasākuma acīmredzamā neatbilstība kompetentās iestādes sasniegt gribētajam mērķim (
52
).
89.
Nav strīda par to, ka šajā lietā piemērojamais tiesiskais regulējums attiecas uz KLP. Šajā regulējumā norādītajam mērķim bioloģiskās ražošanas interesēs ir divējāda nozīme –nodrošināt īpašu tirgu, kas atbilst patērētāju pieprasījumam pēc bioloģiskajiem produktiem, no vienas puses, un radīt sabiedriskos labumus, kas sekmē vides aizsardzību un dzīvnieku labturību, kā arī lauku attīstību, no otras puses (
53
). Tādējādi bioloģisko produktu importēšana atbilst šim divējādam mērķim. Importēšana saskaņā ar līdzvērtības kārtību arī ļauj attīstīt bioloģisko produktu tirgu un veicināt videi draudzīgāku lauksaimniecību ārpus Savienības.
90.
Turklāt Regulā Nr. 834/2007 un Regulā 2018/848 ir izvirzīti mērķi veicināt patērētāju uzticību (
54
) un godīgu konkurenci (
55
). Pat ja ir runa par nolūku sasniegt šos mērķus, esmu vienisprātis ar Padomi un Parlamentu, ka Savienības likumdevēja izvēle atļaut uz bioloģiskajiem produktiem, kas importēti saskaņā ar noteiktām prasībām, izvietot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu kopā ar obligātām norādēm par izejvielu izcelsmi un izcelsmes valsti, kurā veikta atbilstības pārbaude, nodrošina patērētājiem pareizu informāciju un pietiekami godīgas konkurences līmeni.
91.
Proti, runājot par godīgu konkurenci, Regulas Nr. 834/2007 sagatavošanas darbi (
56
) īpaši liecina, ka Savienības likumdevējs pilnībā apzinājās negodīgas konkurences risku, jo vairākas delegācijas kritizēja līdzvērtības sistēmas izmantošanu atbilstoši Codex Alimentarius (
57
) pamatnostādnēm un pauda bažas par patērētāju uzticības zudumu un viņu aizsardzības samazināšanos.
92.
Tomēr, kā norādīts iepriekš, patērētāju informēšana tiek nodrošināta ar Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu un iepriekš minētajām obligātajām norādēm.
93.
Protams, kaut arī varēja izvēlēties citas metodes, izraudzītā metode nav acīmredzami nepiemērota, jo tikai tā var ietekmēt tiesību normas tiesiskumu.
94.
Turklāt līdzvērtības atzīšana attiecībā uz trešām valstīm nav atstāta Komisijas patvaļai. Komisijas rīcības brīvību reglamentē Regulas Nr. 834/2007 33. panta 2. punkts (
58
), un tai ir jāņem vērā Codex Alimentarius pamatnostādnes CAC/GL 32.
95.
Katrā ziņā ir apstrīdēts nevis Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punkta, bet gan Īstenošanas regulas Nr. 126/2012, ar kuru Amerikas Savienotās Valstis tika pievienotas to trešo valstu sarakstam, kuru sistēma ir atzīta par līdzvērtīgu, tiesiskums, un tikai tiktāl, ciktāl ar to ir atļauts importēt produktus, kuriem ir pievienoti vitamīni, kas nav augu izcelsmes, un dzelzs glikonāts, kas nav iegūts bioloģiskās lauksaimniecības ceļā.
96.
Tādēļ uz iesniedzējtiesas pirmo jautājumu par produktiem, kas importēti, pamatojoties uz līdzvērtību saskaņā ar Regulu Nr. 834/2007, piemērojot Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktu, ierosinu atbildēt šādi: Regulas Nr. 834/2007 25. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka Eiropas Savienības bioloģiskās lauksaimniecības logotipu kopā ar obligātajām norādēm, kas paredzētas šīs regulas 24. pantā, var izvietot uz produktiem, kas importēti no trešās valsts, pamatojoties uz Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktu, 48. panta 1. punktu un 58. pantu, ja šie produkti atbilst ražošanas un kontroles noteikumiem valstī, kas minēta Regulas Nr. 1235/2008 III pielikumā.
B.
Par otro un trešo prejudiciālo jautājumu
97.
Otrajā un trešajā jautājumā, kas jāizskata kopā, iesniedzējtiesa vaicā, vai Hartas 20. pants nozīmē, ka Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu vai norādes, kuras apzīmē bioloģisko ražošanu saskaņā ar Regulas 2018/848 30. panta 1. punktu, var izmantot pārstrādātam pārtikas produktam, ja tas ir no Savienības un atbilst līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem trešā valstī, kas atzīta saskaņā ar šīs regulas 48. panta 1. punktu, bet neatbilst nosacījumiem, kas paredzēti minētās regulas 16. panta 1. punktā, to lasot kopsakarā ar šīs pašas regulas II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunktu.
98.
Atgādinājumam – “Blutquick” ir jāatbilst jaunā tiesiskā regulējuma nosacījumiem, proti, Regulai 2018/848, lai tam varētu izmantot Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu.
99.
Saskaņā ar Regulas 2018/848 30. panta 1. punktu norādes, kuras apzīmē bioloģisko ražošanu, drīkst lietot tikai uz produktiem, kas ražoti saskaņā ar šo regulu. Prasītā atbilstība ir tāda pati, kāda ir prasīta minētās regulas 33. panta 1. punktā attiecībā uz Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipa izmantošanu. Tādējādi vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošana ir jāizvērtē tādā pašā veidā.
100.
Turklāt attiecībā uz Hartas 20. pantā paredzēto vienlīdzīgas attieksmes principu Tiesa ir pastāvīgi atzinusi, ka salīdzināmas situācijas nedrīkst aplūkot atšķirīgi un atšķirīgas situācijas nedrīkst aplūkot vienādi, ja vien šāda attieksme nav objektīvi pamatota (
59
).
101.
Šajā lietā, neraugoties uz Herbaria apgalvojumiem, situācijas nav salīdzināmas un tām nav piemērojama tāda pati attieksme, ja situāciju aplūko pirms piekļuves tirgum. Katrā ziņā atšķirīgā attieksme var būt pamatota, pat no patērētāja viedokļa raugoties.
102.
Aplūkojot situāciju salīdzināmību pirms piekļuves tirgum, “Blutquick” jāatbilst Savienības noteikumiem, savukārt ASV produktam jāatbilst ASV noteikumiem. Turklāt šī atbilstība ir jāpārbauda attiecīgās valsts kompetentajai kontroles iestādei. Piekļuve Savienības tirgum Savienības produktiem ir automātiska, savukārt ASV produkti ir jāimportē saskaņā ar Regulas 2018/848 45. pantā paredzētajām prasībām. Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipa izmantošana uz ASV produktiem nav obligāta. Tādējādi situācijas nav salīdzināmas, un pret tām var būt atšķirīga attieksme.
103.
Tomēr abi produkti no patērētāja skatpunkta ir salīdzināmi, jo tie abi satur vitamīnus, kas nav augu izcelsmes, un dzelzs glikonātu, kas nav iegūts bioloģiskās lauksaimniecības ceļā. Neraugoties uz to, tiesiskajā regulējumā pret tiem nav paredzēta vienāda attieksme, jo uz ASV produkta ir Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips ar norādēm uz atbilstības kontroles valsti “ASV” un “Lauksaimniecība ārpus ES”, savukārt šo logotipu nedrīkst izvietot uz “Blutquick”, pat ar atšķirīgām norādēm. Tādējādi no patērētāja skatpunkta attieksme esot atšķirīga.
104.
Tomēr iespējamo nevienlīdzīgo attieksmi pamato šādi apstākļi.
105.
Pirmkārt, Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipa iegūšanas noteikumu saskaņošana Savienības produktiem ar tiesisko regulējumu, kas atzīts par līdzvērtīgu, lai gan atsevišķi tā aspekti atšķiras, nozīmētu Savienības tiesiskā regulējuma par bioloģisko lauksaimniecību efektivitātes zaudēšanu Savienības teritorijā.
106.
Otrkārt, šim regulējumam ir labvēlīga ietekme ne tikai uz patērētājiem, kuri var lietot uzturā augstākas kvalitātes pārtikas produktus, bet arī uz Savienības augsni un vidi, jo bioloģiskā ražošana būs videi draudzīgāka, no kā labumu gūs visi Savienības iedzīvotāji, arī tie, kas nelieto bioloģiskās lauksaimniecības produktus. Tādējādi tas nodrošina patērētāju un vides aizsardzību saskaņā ar Hartas 37. un 38. pantu.
107.
Treškārt, ja tiek atļauts importēt bioloģiskos produktus arī uz līdzvērtības pamata, tas, pirmkārt, palielina bioloģisko produktu piedāvājumu patērētājiem un, otrkārt, veicina videi draudzīgus ražošanas veidus citās ģeogrāfiskajos apgabalos.
108.
Tāpēc es ierosinu atbildēt iesniedzējtiesai, ka Hartas 20. pants pieļauj, ka Regulas 2018/848 33. panta 1. punktā paredzētais Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips vai norādes par bioloģisko ražošanu saskaņā ar šīs regulas 30. panta 1. punktu nevar izmantot pārstrādātam pārtikas produktam, ja tā izcelsme ir Savienībā un tas atbilst līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem trešā valstī, kas atzīta saskaņā ar Regulas 2018/848 48. panta 1. punktu, bet neatbilst nosacījumiem, kas paredzēti šīs regulas 16. panta 1. punktā, lasot to kopsakarā ar minētās regulas II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunktu.
V. Secinājumi
109.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, ierosinu Tiesai uz Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija) uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem atbildēt šādi:
1)
Padomes Regulas (EK) Nr. 834/2007 (2007. gada 28. jūnijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu 25. panta 1. punkts
ir jāinterpretē tādējādi, ka
Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu kopā ar šīs regulas 24. pantā paredzētajām obligātajām norādēm var izvietot uz produktiem, kas importēti no trešās valsts, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/848 (2018. gada 30. maijs) par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007, 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktu, 48. panta 1. punktu un 58. pantu, ja šie produkti atbilst ražošanas un kontroles noteikumiem šajā valstī, kas minēta Komisijas Regulas (EK) Nr. 1235/2008 (2008. gada 8. decembris), ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko produktu importēšanas kārtību no trešām valstīm, III pielikumā.
2)
Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. pants pieļauj, ka Regulas 2018/848 33. panta 1. punktā paredzētais Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotips vai norādes par bioloģisko ražošanu saskaņā ar šīs regulas 30. panta 1. punktu nedrīkst izmantot pārstrādātam pārtikas produktam, ja tā izcelsme ir Savienībā un ja tas atbilst līdzvērtīgiem ražošanas un kontroles noteikumiem trešā valstī, kas atzīta saskaņā ar Regulas 2018/848 48. panta 1. punktu, bet neatbilst nosacījumiem, kas paredzēti šīs regulas 16. panta 1. punktā, lasot to kopsakarā ar minētās regulas II pielikuma IV daļas 2.2.2. punkta f) apakšpunktu.
(
1
)	Oriģinālvaloda – franču.
(
2
)	Spriedums, 2014. gada 5. novembris, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, turpmāk tekstā – “spriedums Herbaria I”, EU:C:2014:2335).
(
3
)	OV 2018, L 150, 1. lpp.
(
4
)	Turpmāk tekstā – “Harta”.
(
5
)	OV 2007, L 189, 1. lpp.
(
6
)	OV 2008, L 250, 1. lpp.
(
7
)	OV 2008, L 334, 25. lpp.
(
8
)	OV 2012, L 41, 5. lpp.
(
9
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (2011. gada 25. oktobris) par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV 2011, L 304, 18. lpp.).
(
10
)	Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 12. jūnija regula par zīdaiņiem un maziem bērniem paredzētu pārtiku, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku un par pilnīgiem uztura aizstājējiem svara kontrolei, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 92/52/EEK, Komisijas Direktīvas 96/8/EK, 1999/21/EK, 2006/125/EK un 2006/141/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/39/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 41/2009 un (EK) Nr. 953/2009 (OV 2013, L 181, 35. lpp.)
(
11
)	Komisijas 2006. gada 5. decembra direktīva par apstrādātu graudaugu pārtiku un bērnu pārtiku zīdaiņiem un maziem bērniem (OV 2006, L 339, 16. lpp.).
(
12
)	OV 2020, L 381, 1. lpp.
(
13
)	OV 2021, L 292, 20. lpp.
(
14
)	Skat. spriedumu Herbaria I (51. punkts).
(
15
)	Skat. ģenerāladvokātes E. Šarpstones secinājumus lietā Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:318, 57.–66. punkts).
(
16
)	Skat. spriedumu Herbaria I (49. un 50. punkts).
(
17
)	Skat. Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punktu.
(
18
)	Skat. Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu un 47. pantu.
(
19
)	Skat. Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktu.
(
20
)	Komisijas ziņojuma Eiropas Parlamentam un Padomei par trešo valstu atzīšanu bioloģisko produktu līdzvērtības nolūkā (COM(2022) 728 final) 3. punkts.
(
21
)	Skat. Regulas 2018/848 56. un 58. pantu.
(
22
)	II sadaļa “Bioloģiskās ražošanas mērķi un principi”.
(
23
)	III sadaļa “Ražošanas noteikumi”.
(
24
)	IV sadaļa “Marķēšana”.
(
25
)	V sadaļa “Kontroles pasākumi”.
(
26
)	Skat. Padomes Ģenerālsekretariāta 2018. gada 27. aprīļa paziņojumu Īpašajai lauksaimniecības komitejai/Padomei par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. XXX/XXX [Oficiālo kontroļu regula] un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 – Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma rezultāti (Strasbūra, 2018. gada 16.–19. aprīlis, dokuments 8060/1/18), 168. lpp.
(
27
)	Skat. Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punktu.
(
28
)	Skat. Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu.
(
29
)	Skat. Regulas 2018/848 45. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punktu.
(
30
)	Attiecībā uz “Kopienas bioloģiskās ražošanas logotipu”, kas pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā ir pārdēvēts par “Eiropas Savienības bioloģiskās ražošanas logotipu”, skat. Komisijas Regulas (ES) Nr. 271/2010 (2010. gada 24. marts), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 889/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007, attiecībā uz [Eiropas Savienības] bioloģiskās ražošanas logotipu (OV 2010, L 84, 19. lpp.), 4. apsvērumu.
(
31
)	Skat. Regulas 2020/1693 1. panta 2. punktu.
(
32
)	Skat. Padomes Ģenerālsekretariāta 2021. gada 24. jūnija paziņojumu delegācijām par pielikumu Ieteikumam Padomes lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par bioloģisko produktu tirdzniecības nolīgumiem starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, Argentīnu, Austrāliju, Indiju, Izraēlu, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Korejas Republiku, Kostariku un Tunisiju.
(
33
)	Skat. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību un atceļ Regulu (EEK) Nr. 339/93 (OV 2008, L 218, 30. lpp.), 30. panta 4. punktu.
(
34
)	Skat. Regulas Nr. 765/2008 30. panta 3. punktu.
(
35
)	Skat. Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 768/2008/EK (2008. gada 9. jūlijs) par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 93/465/EEK (OV 2008, L 218, 82. lpp.), 22. apsvērumu.
(
36
)	Šī marķējuma forma ir minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 66/2010 (2009. gada 25. novembris) par ES ekomarķējumu (OV 2010, L 27, 1. lpp.) II pielikumā.
(
37
)	Skat. Regulas Nr. 66/2010 9. panta 2. punkta otro daļu.
(
38
)	Skat. Regulas Nr. 66/2010 9. panta 1. punkta c) apakšpunktu.
(
39
)	Skat. Regulas Nr. 834/2007 24. panta 1. punkta pēdējo daļu un Regulas 2018/848 33. panta 3. punktu.
(
40
)	Nolīgums, kas iekļauts 1.A pielikumā Līgumā par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu, tika apstiprināts ar Padomes Lēmumu 94/800/EK (1994. gada 22. decembris) par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (no 1986. gada līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē (OV 1994, L 336, 1. lpp; turpmāk tekstā – “TBT nolīgums”).
(
41
)	Skat. TBT nolīguma 2. panta 1. punktu.
(
42
)	Skat. TBT nolīguma 3. pielikuma D punktu “Pamatnoteikumi”.
(
43
)	Skat. TBT nolīguma 5. panta 1. punktu un 5. panta 1. punkta 1. apakšpunktu.
(
44
)	Skat. Regulas Nr. 834/2007 3., 5. un 22. apsvērumu, kā arī 1. panta 1. punktu un 23. panta 2. punkta otro daļu, un Regulas Nr. 2018/848 6., 15., 17., 67., 121. un 123. apsvērumu, kā arī 30. panta 2. punkta otro daļu un 46. panta 9. punktu.
(
45
)	Padomes Regula (2004. gada 24. februāris), ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 2092/91 par lauksaimniecības produktu bioloģisku ražošanu un norādēm par to uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem (OV 2004, L 65, 1. lpp.).
(
46
)	Skat. Regulas Nr. 392/2004 6. apsvērumu.
(
47
)	Skat. Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam – Eiropas rīcības plāns bioloģiskai pārtikai un bioloģiskai lauksaimniecībai (COM(2004) 415, galīgā redakcija).
(
48
)	Skat. Eiropas Komisijas ģenerālsekretāra vārdā direktores Patricia Bugnot ģenerālsekretāram/Augstajam pārstāvim Javier Solana nosūtīto 2004. gada 14. jūnija pavadvēstuli Komisijas dienestu darba dokumentam – Pielikums Komisijas Paziņojumam “Eiropas rīcības plāns bioloģiskai pārtikai un bioloģiskai lauksaimniecībai” (dokuments 10436/04), 13. un 31. lpp.
(
49
)	Skat. Eiropas Komisijas ģenerālsekretāra vārdā direktora Jordi Ayet Puigarnau Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretāram Uwe Corsepius nosūtīto 2014. gada 26. marta pavadvēstuli attiecībā uz ietekmes novērtējuma ziņojumu, kas pievienots Priekšlikumam Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. XXX/XXX [Oficiālo kontroļu regula] un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007 – 3/3. daļa, 52. lpp.
(
50
)	OV 2010, L 84, 19. lpp.
(
51
)	Skat. Regulas Nr. 834/2007 24. panta 1. punkta a) apakšpunktu un Regulas Nr. 2018/848 32. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
(
52
)	Skat. spriedumu, 2012. gada 12. jūlijs, Association Kokopelli (C‑59/11, EU:C:2012:447, 39. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
53
)	Skat. Regulas Nr. 834/2007 un Regulas 2018/848 1. apsvērumu.
(
54
)	Skat. šo secinājumu 44. zemsvītras piezīmi.
(
55
)	Skat. Regulas Nr. 834/2007 3. un 23. apsvērumu, kā arī 1. panta 1. punktu un 41. panta 2. punkta c) apakšpunktu un Regulas 2018/848 6., 17., 73., 85., 99., 121. un 123. apsvērumu, kā arī 46. panta 9. punktu.
(
56
)	Skat. Padomes 2006. gada 6. aprīļa dokumentu 8136/06, Darba grupas par pārtikas produktu kvalitāti (bioloģiskā lauksaimniecība) 2006. gada 30. un 31. marta sanāksmes rezultāti, 17. punkts.
(
57
)	Codex alimentarius pamatnostādnes CAC/GL 32 par bioloģiski ražotas pārtikas ražošanu, pārstrādi, marķēšanu un tirdzniecību, kas izstrādātas ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas un Pasaules Veselības organizācijas paspārnē.
(
58
)	Šajā pantā ir noteikts, ka “Komisija var [..] atzīt trešās valstis, kuru ražošanas sistēma atbilst principiem un ražošanas noteikumiem, kas ir līdzvērtīgi II, III un IV sadaļā paredzētajiem, un kuru kontroles pasākumu efektivitāte ir līdzvērtīga V sadaļā paredzēto pasākumu efektivitātei, un izveidot šādu valstu sarakstu”.
(
59
)	Skat. spriedumu, 2022. gada 8. septembris, Ametic (C‑263/21, EU:C:2022:644, 56. punkts un tajā minētā judikatūra).