62022TJ0411_RES
Lieta T‑411/22
Dexia
pret
Vienoto noregulējuma valdi (VNV)
Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2024. gada 10. aprīļa spriedums
Ekonomikas un monetārā savienība – Banku savienība – Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību vienotais noregulējuma mehānisms (VNM) – Vienotais noregulējuma fonds (VNF) – VNV lēmums attiecībā uz ex ante iemaksu aprēķinu par 2022. gada iemaksu periodu – Regulas (ES) Nr. 806/2014 70. panta 2. punkts – Tiesību kļūda – Sprieduma iedarbības laikā ierobežošana
Ekonomikas un monetārā politika – Ekonomikas politika – Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību vienotais noregulējuma mehānisms – Ex ante iemaksas Vienotajā noregulējuma fondā (VNF) – Atsevišķo gada iemaksu VNF maksimālā kopsumma, kas noteikta 12,5 % apmērā no galīgā mērķapjoma – Piemērošanas joma – Piemērošana sākotnējā laikposmā
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 806/2014 70. panta 2. punkta pirmā un ceturtā daļa)
(skat. 30. un 38. punktu)
Ekonomikas un monetārā politika – Ekonomikas politika – Kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību vienotais noregulējuma mehānisms – Iemaksas Vienotajā noregulējuma fondā (VNF) – Atsevišķo gada iemaksu VNF maksimālā kopsumma, kas noteikta 12,5 % apmērā no galīgā mērķapjoma – Piemērojamība – Apstāklis, ka Vienotā noregulējuma valde (VNV) nav pārkāpusi maksimālo apjomu – Novērtējuma kritēriji – Dinamiska pieeja galīgajam mērķapjomam
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 806/2014 69. panta 1. punkts un 70. panta 2. punkta pirmā un ceturtā daļa)
(skat. 41. un 45.–48. punktu)
Rezumējums
Vispārējā tiesa apmierina tajā celto atcelšanas prasību un atceļ Vienotās noregulējuma valdes (turpmāk tekstā – “VNV”) lēmumu attiecībā uz kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību ex ante iemaksu Vienotajā noregulējuma fondā (turpmāk tekstā – “VNF”) aprēķinu par 2022. gada iemaksu periodu (
1
). Tā pirmo reizi lemj par Regulas Nr. 806/2014 70. panta 2. punkta pirmajā un ceturtajā daļā paredzēto noteikumu (
2
), saskaņā ar kuru ex ante iemaksas, kas jāveic visās iesaistītajās dalībvalstīs visām darbības atļauju saņēmušām iestādēm, nedrīkst pārsniegt 12,5 % no VNF galīgā mērķapjoma (turpmāk tekstā – “12,5 % maksimālais apjoms”).
Prasītāja Dexia ir Francijā reģistrēta kredītiestāde. 2022. gada 11. aprīlī VNV saskaņā ar Regulas Nr. 806/2014 70. panta 2. punktu apstrīdētajā lēmumā noteica kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību, tostarp prasītājas, ex ante iemaksas VNF par 2022. gadu. Prasītāja lūdz atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl šis lēmums to skar.
Vispārējās tiesas vērtējums
Vispirms Vispārējā tiesa atgādina – Regulas Nr. 806/2014 69. panta 1. punktā ir noteikts, ka sākotnējā astoņu gadu laikposma beigās, skaitot no 2016. gada 1. janvāra (turpmāk tekstā – “sākotnējais laikposms”), VNF pieejamajiem finanšu līdzekļiem jāsasniedz galīgais mērķapjoms, kas ir vismaz 1 % no segtajiem noguldījumiem visās kredītiestādēs, kas saņēmušas darbības atļauju visās iesaistītajās dalībvalstīs (turpmāk tekstā – “attiecīgās iestādes”). Saskaņā ar Regulas Nr. 806/2014 69. panta 2. punktu minētajā laikposmā ex ante iemaksas jāsadala pēc iespējas vienādi laikā, līdz ir sasniegts galīgais mērķapjoms, bet pienācīgi ņemot vērā darījumdarbības cikla fāzi un prociklisku iemaksu iespējamo ietekmi uz iestāžu finansiālo stāvokli. Turklāt saskaņā ar Regulas Nr. 806/2014 70. panta 2. punkta pirmo un ceturto daļu VNV katru gadu aprēķina atsevišķo iemaksu apmēru, lai nodrošinātu, ka iemaksas, kas jāveic visām attiecīgajām “iestādēm”, nepārsniedz 12,5 % no VNF galīgā mērķapjoma.
Pirmkārt, attiecībā uz prasības par 12,5 % maksimālā apjoma apmērā piemērošanu laikā Vispārējā tiesa atgādina, ka tā ir piemērojama sākotnējā laikposmā. Proti, kā skaidri izriet no Regulas Nr. 806/2014 tiesību normām, VNV katru gadu ir jāievēro prasība par 12,5 % maksimālo apjomu, nekādā veidā neierobežojot tās piemērošanu laikā pēc sākotnējā laikposma beigām (
3
). Tāpat nevienā citā minētās regulas tiesību normā nav norādīts, ka prasība par 12,5 % maksimālo apjomu nav piemērojama sākotnējā laikposmā vai ka šajā laikposmā VNV var no tās atkāpties. Šo interpretāciju apstiprina šīs pašas regulas pieņemšanas vēsture, no kuras izriet, ka Komisijas regulas priekšlikumā (
4
) sākotnējais laikposms VNF izveidei bija desmit gadi. Vēlāk Parlaments un Padome vienojās par šā laikposma saīsināšanu līdz astoņiem gadiem un vienlaikus nolēma palielināt minēto maksimālo apjomu līdz 12,5 %. No tā izriet, ka Savienības likumdevējs ir nodibinājis saikni starp sākotnējā laikposmā iekļauto gadu skaitu un noteiktā maksimālā apjoma procentuālo daļu. Tādējādi sākotnējā laikposmā ir piemērojams 12,5 % maksimālais apjoms.
Otrkārt, attiecībā uz prasību par 12,5 % maksimālo apjomu Vispārējā tiesa uzsver, ka VNV ir jāpārliecinās, ka iemaksas, kas jāveic attiecīgajām iestādēm, nepārsniedz 12,5 % no galīgā mērķapjoma (
5
). Šajā ziņā attiecīgais tiesiskais regulējums (
6
) ir balstīts uz dinamisku pieeju galīgajam mērķapjomam tādējādi, ka tas ir jānosaka, ņemot vērā segto noguldījumu apmēru sākotnējā laikposma beigās. Prasība par 12,5 % maksimālo apjomu ir piemērojama šim galīgajam mērķapjomam.
Tomēr, tā kā ex ante iemaksas tiek aprēķinātas katru gadu, nosakot vispirms sākotnējā laikposma beigās sasniedzamo galīgo mērķapjomu un pēc tam – gada mērķapjomu, kas jāsadala starp iestādēm, VNV par katru iemaksu periodu ir jāveic pēc iespējas precīza galīgā mērķapjoma aplēse, pamatojoties uz šīs prognozes veikšanas brīdī pieejamajiem datiem (turpmāk tekstā – “plānotais galīgais mērķapjoms”). Tādējādi 12,5 % maksimālā apjoma piemērošanā noteicoša nozīme ir plānotajam galīgajam mērķapjomam.
Tādējādi VNV, aprēķinot ex ante iemaksas konkrētam iemaksu periodam, ir jāpārliecinās, ka ex ante iemaksu summa, kas jāmaksā visām attiecīgajām iestādēm, nepārsniedz 12,5 % no plānotā galīgā mērķapjoma.
Vispārējā tiesa uzskata, ka šo secinājumu neatspēko VNV arguments, saskaņā ar kuru prasība par 12,5 % maksimālo apjomu esot jāatceļ vai jāinterpretē elastīgi. Proti, tā konstatē, pirmkārt, ka atbilstošo tiesību normu nozīme nepārprotami izriet no to formulējuma (
7
). Otrkārt, tiesību normas, kurās citastarp ir paredzēts, ka ex ante iemaksas ir jāsadala laikā pēc iespējas vienādi, līdz ir sasniegts mērķapjoms (
8
), neļauj 12,5 % maksimālo apjomu interpretēt tādējādi, ka tas nav saistošs vai ir norādīts tikai indikatīvi.
Visbeidzot Vispārējā tiesa pārbauda, vai VNV apstrīdētajā lēmumā ievēroja prasību par 12,5 % maksimālo apjomu. Šajā ziņā vispirms no apstrīdētā lēmuma izriet, ka plānotais galīgais mērķapjoms tika aplēsts 79987450580 EUR apmērā. Tādējādi VNV bija jāpārliecinās, ka ex ante iemaksu kopsumma nepārsniedza 9998431322,50 EUR. Tomēr, kā izriet no apstrīdētā lēmuma, VNV gada mērķapjomu 2022. gada iemaksu periodam noteica 14253573821,46 EUR apmērā, ko pēc noteiktu atskaitījumu piemērošanas samazināja līdz 13675366302,18 EUR.
Līdz ar to Vispārējā tiesa konstatē, ka apstrīdētajā lēmumā ex ante iemaksas, kas jāveic visām attiecīgajām iestādēm, ir noteiktas apmērā, kas pārsniedz 12,5 % maksimālo apjomu no plānotā galīgā mērķapjoma, un ka VNV nav ievērojusi Regulas Nr. 806/2014 70. panta 2. punkta pirmo un ceturto daļu. Tā uzskata, ka šī tiesību kļūda pati par sevi var pamatot apstrīdētā lēmuma atcelšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju.
Tomēr, ņemot vērā šīs lietas apstākļus, Vispārējā tiesa saglabā apstrīdētā lēmuma iedarbību, ciktāl tas attiecas uz prasītāju, līdz brīdim, kad saprātīgā termiņā, kas nedrīkst pārsniegt sešus mēnešus, skaitot no dienas, kad šis spriedums kļūs galīgs, VNV būs veicis šā sprieduma izpildei nepieciešamos pasākumus.
(
1
)	Vienotās noregulējuma valdes (VNV) 2022. gada 11. aprīļa Lēmums SRB/ES/2022/18 attiecībā uz ex ante iemaksu Vienotajā noregulējuma fondā aprēķinu par 2022. gadu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), ciktāl tas attiecas uz Dexia.
(
2
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 225, 1. lpp.).
(
3
)	Regulas Nr. 806/2014 69. panta 2. punkts un 70. panta 2. punkta pirmā daļa.
(
4
)	Eiropas Komisijas 2013. gada 10. jūlija Priekšlikums COM(2013) 520 final; Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu banku noregulējuma fondu, un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010.
(
5
)	Kā tas ir paredzēts Regulas (ES) Nr. 806/2014 69. panta 1. punktā.
(
6
)	Regulas Nr. 806/2014 69. panta 1. punkts.
(
7
)	Regulas Nr. 806/2014 70. panta 2. punkta pirmā un ceturtā daļa.
(
8
)	Regulas Nr. 806/2014 69. panta 2. punkts.