62024CJ0321_RES
Predmet C-321/24
BCprotivS. C. P. AttaliAssociés
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio tribunal judiciaire de Paris (Prvostupanjski redovni sud u Parizu, Francuska))
Presuda Suda (prvo vijeće) od 30. listopada 2025.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Slobodno kretanje kapitala – Članak 63. stavak 1. UFEU-a – Nasljedstvo – Obvezno korištenje usluga javnog bilježnika radi sastavljanja izjave o nasljeđivanju u državi članici različitoj od one u kojoj je nasljedstvo otvoreno – Propis te države članice kojim se predviđa da se nagrade tog javnog bilježnika izračunavaju na temelju ukupne bruto ostavine – Usporedno izvršavanje porezne nadležnosti država članica – Izostanak ograničenja slobodnog kretanja kapitala”
Slobodno kretanje kapitala i sloboda platnog prometa – Odredbe Ugovora – Područje primjene – Nagrade javnog bilježnika za sastavljanje izjave o nasljeđivanju – Nasljeđivanje koje obuhvaća dobra koja se nalaze u dvjema državama članicama i koja podliježu porezu na nasljedstvo u svakoj od tih država članica – Obvezno korištenje usluga javnog bilježnika za sastavljanje izjave o nasljeđivanju u jednoj od navedenih država – Situacija s međunarodnim obilježjima – Plaćanje javnobilježničkih nagrada koje ne dovodi do prekograničnog kretanja kapitala, ali je ipak povezano s prekograničnom prirodom nasljedstva – Uključenost
(čl. st. 1. UFEU-a)
(t. 29.-33.)
Slobodno kretanje kapitala i sloboda platnog prometa – Ograničenja – Nagrade javnog bilježnika za sastavljanje izjave o nasljeđivanju – Nasljeđivanje koje obuhvaća imovinu koja se nalazi u dvjema državama članicama i koja podliježe porezu na nasljedstvo u svakoj od tih država članica – Obvezno korištenje usluga javnog bilježnika za sastavljanje izjave o nasljeđivanju u jednoj od navedenih država – Nagrade javnog bilježnika izračunate na temelju ukupne bruto ostavine, neovisno o lokaciji predmetne imovine – Propis koji se jednako primjenjuje na nacionalne situacije i na prekogranične situacije – Nepostojanje diskriminacije – Izjava o nasljeđivanju koja se, u skladu s ugovorom o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i nacionalnim pravom, odnosi na cijelu ostavinu – Neuzimanje u obzir nagrada plaćenih javnom bilježniku sa sjedištem u drugoj državi članici i izračunanih na temelju cjelokupne bruto imovine ostavine – Nepovoljan položaj koji proizlazi iz usporednog izvršavanja ovlasti država članica za oporezivanje – Nepostojanje ograničenja
(čl. st. 1. UFEU-a)
(t. 39.-47. i izreka)
Kratak prikaz
U kontekstu spora koji se odnosi na osporavanje nagrada francuskog javnog bilježnika za usluge koje se moraju koristiti u okviru prekograničnog nasljeđivanja koje obuhvaća imovinu koja se nalazi u Francuskoj i Belgiji, Sud je odlučio o usklađenosti s člankom 63. UFEU-a nacionalnog propisa kojim se predviđa da se naknada javnog bilježnika koji sastavlja izjavu o nasljeđivanju izračunava na temelju cjelokupne bruto imovine ostavine, a da se pritom ne uzimaju u obzir nagrade isplaćene javnom bilježniku sa sjedištem u drugoj državi članici, koje se također izračunavaju na temelju cjelokupne bruto ostavine.
Osoba BC, s boravištem u Francuskoj, nakon smrti svoje sestre koja je boravila u Belgiji jedina je nasljednica pokretne i nepokretne imovine koja se istodobno nalazi u Francuskoj i Belgiji.
Nasljedstvo je u Belgiji otvorio javni bilježnik sa sjedištem u toj državi članici. Kao protučinidbu za izjavu o nasljeđivanju koju je potonji sastavio, osoba BC isplatila mu je nagradu izračunanu na temelju vrijednosti ukupne bruto ostavine koja obuhvaća imovinu koja se nalazi u Francuskoj i Belgiji, u skladu s onim što je predviđeno belgijskim propisom.
Osim toga, osoba BC bila je na temelju francuskog prava dužna koristiti se uslugama javnog bilježnika sa sjedištem u Francuskoj za sastavljanje izjave o nasljeđivanju u toj državi članici za potrebe izračuna francuskog poreza na nasljedstvo.
Osoba BC podnijela je tužbu tribunalu judiciaire de Parisu (Prvostupanjski redovni sud u Parizu, Francuska), sudu koji je uputio zahtjev, kojom osporava načine izračuna naknade francuskog javnog bilježnika. Zahtijeva da se ta naknada izračunava na temelju bruto imovine koja odgovara samo imovini koja se nalazi u Francuskoj, a ne na temelju cjelokupne bruto ostavine.
Ocjena Suda
Sud je najprije utvrdio da predmetna situacija potpada pod kretanja kapitala u smislu članka 63. stavka 1. UFEU-a.
Naime, iz ustaljene sudske prakse proizlazi da oporezivanje nasljedstva ulazi u područje primjene odredbi UFEU-a o kretanju kapitala, osim u slučaju kad su njegovi sastavni elementi ograničeni na jednu državu članicu (
1
).
U ovom slučaju sporno nasljedstvo, otvoreno u Belgiji, koje pripada osobi s boravištem u Francuskoj, koje obuhvaća imovinu koja se nalazi u Francuskoj i Belgiji i koje u svakoj od tih država članica podliježe porezu na nasljedstvo, ima prekogranični karakter.
Taj prekogranični karakter, prema mišljenju Suda, ne dovodi u pitanje činjenica da nagrade javnog bilježnika sa sjedištem u Francuskoj nisu dio ostaviteljeve imovine i da ne dovode do prekograničnog kretanja kapitala s obzirom na to da se taj javni bilježnik plaća neovisno i odvojeno od javnog bilježnika sa sjedištem u Belgiji.
Naime, u izjavi o nasljeđivanju koju je javni bilježnik sastavio u Francuskoj navode se pokretna i nepokretna imovina koja se nalazi kako u Francuskoj tako i u inozemstvu kako bi se francuskoj poreznoj upravi omogućilo da izračuna porez na nasljedstvo, osobito primjenom relevantnih odredbi Ugovora između Francuske i Belgije o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i određenim drugim pitanjima u području poreza na nasljedstvo (
2
).
Uključivanje javnog bilježnika u Francuskoj stoga je nužna faza za izračun tog poreza, tako da su načini izračuna javnobilježničkih nagrada, koje se određuju s obzirom na ukupnu bruto ostavinu i koju stoga evidentira javni bilježnik, neodvojivo povezani s prekograničnim karakterom predmetne ostavine.
Budući da se predmetna situacija odnosi na slobodno kretanje kapitala, Sud je ispitao, kao drugo, predstavlja li francuski propis o načinima izračuna nagrada javnih bilježnika u području izjava o nasljeđivanju u takvoj situaciji ograničenje kretanja kapitala koje je zabranjeno člankom 63. UFEU-a.
Sud je najprije istaknuo da predmetni propis, s obzirom na to da ne uvodi nikakvu razliku u postupanju između potpuno unutarnjih i prekograničnih situacija, nije diskriminatoran. Naime, javnobilježničke nagrade, koje u načelu predstavljaju njegovu pravednu i pravičnu naknadu, izračunavaju se u svakom slučaju na temelju ukupne bruto ostavine, neovisno o mjestu gdje se nalazi dotična imovina.
Točno je da takav propis može staviti prekogranične situacije u nepovoljniji položaj jer dovodi do toga da nasljednik može, u slučaju prekograničnog nasljeđivanja, biti doveden u situaciju da plaća ovršne nagrade u svakoj državi članici u kojoj se nalazi imovina ostavine i da na taj način bude izložen težem teretu od onog koji bi snosio u slučaju isključivo tuzemnog nasljeđivanja.
S obzirom na to, ako se nagrade javnog bilježnika u Francuskoj izračunavaju na temelju ukupne bruto ostavine, to je zato što se u izjavi o nasljeđivanju koju je sastavio taj javni bilježnik ta imovina mora navesti kako bi se francuskoj poreznoj upravi omogućilo da izračuna porez na nasljedstvo, osobito primjenom Ugovora između Francuske i Belgije. Te prihode stoga treba smatrati, u skladu sa sudskom praksom Suda (
3
), nedostacima u obliku dodatnih troškova koji proizlaze iz usporednog izvršavanja poreznih ovlasti Francuske Republike i Kraljevine Belgije. Međutim, u nedostatku usklađenosti na razini Europske unije, takvi nedostaci ne predstavljaju ograničenja sloboda kretanja, pod uvjetom da takvo usporedno izvršavanje poreznih ovlasti nije diskriminatorno.
Budući da predmetni propis nije diskriminatoran i da dodatni troškovi do kojih on dovodi na isti način utječu na prekogranična kretanja kapitala između Francuske i Belgije kao i na unutarnja kretanja kapitala u Francuskoj, navedenim propisom ne uvodi se ograničenje slobode kretanja kapitala koje je zabranjeno člankom 63. stavkom 1. UFEU-a.
(
1
)	Vidjeti u tom smislu presude od 23. veljače 2006., van Hilten-van der Heijden (C-513/03, EU:C:2006:131, t. 41.), od 21. prosinca 2021., Finanzamt V (Nasljeđivanje – Djelomična olakšica i odbitak nužnih dijelova) (C‑394/20, EU:C:2021:1044, t. 29.) i od 12. listopada 2023., BA (Nasljeđivanje – Socijalna politika stanovanja u Uniji) (C-670/21, EU:C:2023:763, t. 38.).
(
2
)	Ugovor između Francuske i Belgije o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i određenim drugim pitanjima u području poreza na nasljedstvo i pristojbi za upis u registar, potpisan u Bruxellesu 20. siječnja 1959.
(
3
)	Vidjeti po analogiji presude od 8. rujna 2005., Mobistar i Belgacom Mobile (C-544/03 i C-545/03, EU:C:2005:518, t. 31.) i od 22. rujna 2022., Admiral Gaming Network i dr. (C-475/20 do C-482/20, EU:C:2022:714, t. 43. i navedenu sudsku praksu).