61985CO0082(01)_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 2 . april 1985, har det thailandske selskab Eurasian Corporation Ltd under henvisning til EOEF-traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning af 22 . marts 1985, hvorved denne afviste at rette henvendelse til de thailandske myndigheder med henblik paa, at sagsoegeren ville kunne importere nogle maengder tapioka til Faellesskabet efter betingelserne i den paa det paagaeldende tidspunkt gaeldende saerlige importordning for maniokprodukter med oprindelse i kongeriget Thailand .
2 Der er mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Thailand for tidsrummet fra den 1 . januar 1982 til og med den 31 . december 1986 indgaaet en samarbejdsaftale om produktion og afsaetning af samt samhandel med maniok ( EFT 1982 L 219, s . 53 ), ved hvilken Thailand har forpligtet sig til at forvalte sin udfoersel af maniok til Faellesskabet paa en saadan maade, at denne ikke overstiger naermere bestemte maengder ( i 1985, 4,5 mio tons ), og til ikke at udstede eksportcertifikater for stoerre maengder end de angivne . Faellesskabet har forpligtet sig til at drage omsorg for, at de fornoedne importlicenser udstedes, naar der fremlaegges gyldige eksportcertifikater, og til at begraense importafgiften for de af aftalen omfattede maniokmaengder til hoejst 6% ad valorem .
3 Til gennemfoerelse af samarbejdsaftalen har Kommissionen ved forordning nr . 3675/83 af 23 . december 1983 ( EFT L 366, s . 41 ) fastsat gennemfoerelsesbestemmelser til den naevnte importordning for maniokprodukter med oprindelse i Thailand . I henhold til forordningens artikel 4 skal ansoegninger om importlicens indgives til den kompetente myndighed i vedkommende medlemsstat og vaere bilagt det originale eksportcertifikat . Der kan kun udstedes importlicens for den maengde »Shipped weight«, som fremgaar af eksportcertifikatet .
4 Ved Kommissionens forordning nr . 3283/84 af 23 . november 1984 ( EFT L 307, s . 20 ) indsattes et stk . 2 i artikel 4, som indeholder foelgende bestemmelser :
» Konstateres det, at de faktisk lossede maengder overstiger de maengder, der foelger af en sammentaelling af de eksportcertifikater, der blev tildelt det paagaeldende skib, meddeler de af medlemsstaterne udpegede myndigheder paa anmodning af importoeren pr . telex for hvert enkelt tilfaeldes vedkommende hurtigst muligt Kommissionen nummeret eller numrene paa eksportcertifikaterne og nummeret eller numrene paa importlicenserne samt den overskydende maengde, der blev konstateret ved losningen .
Kommissionens tjenestegrene optager kontakt med de thailandske myndigheder, saa at der kan blive udstedt nye eksportcertifikater for herved at sikre, at disse overskydende maengder hurtigst muligt kan overgaa til fri omsaetning paa grundlag af nye importlicenser . I denne periode kan de overskydende maengder ikke overgaa til fri omsaetning paa betingelserne i aftalen mellem EOEF og Thailand om frivillig begraensning.«
5 Sagsoegeren lod med fragtskibet »Panamax Mercury« et parti tapioka, et produkt fremstillet af maniok, fragte til Amsterdam, hvor det blev udlosset mellem den 10 . januar og den 18 . februar 1985, i alt 52 884 533 kg . Heraf blev 597 521 kg af sagsoegeren angivet som en overskydende maengde, som sagsoegeren oenskede at importere til Faellesskabet efter den ovenfor naevnte ordning . Sagsoegeren indgav i denne forbindelse den 19 . marts 1985 en anmodning til Hoofdproduktschap voor Akkerbouwprodukten ( herefter benaevnt Hoofdproduktschap ) i Haag . Som svar paa en henvendelse herfra sendte Kommissionen den 22 . marts 1985 en telex til Hoofdproduktschap med foelgende ordlyd :
» Som svar paa Deres telex nr . 50 556 af 20 . marts 1985 bekraeftes det, at den paagaeldende anmodning ikke vil kunne imoedekommes, idet den omfatter en maengde paa 5 101 500 kg i transit bestemt til Portugal, som det ikke er muligt at udoeve nogen kontrol med .
Portugal er ikke medlem af Faellesskabet.«
6 Den 2 . april 1985 anlagde sagsoegeren sag med paastand om annullation af den beslutning, denne telex anfoeres at vaere udtryk for, idet det goeres gaeldende, at beslutningen er ulovlig og beroerer sagsoegeren, jfr . traktatens artikel 173, stk . 2 . Til stoette for, at beslutningen er ulovlig, anfoerer sagsoegeren naermere, at Kommissionen i henhold til den ovenfor naevnte forordnings artikel 4, stk . 2, andet afsnit, var forpligtet til at rette henvendelse til de thailandske myndigheder med henblik paa udstedelse af nye eksportcertifikater, saaledes at de paagaeldende overskydende maengder tapioka ville kunne importeres under anvendelse af praeferencesatsen paa 6% ad valorem .
7 Det er ubestridt, at Kommissionen den 2 . april 1985 rettede henvendelse til de thailandske myndigheder med anmodning om, at disse udstedte de oenskede eksportcertifikater, idet Hoofdproduktschap den 29 . marts 1985 havde meddelt Kommissionen nye beregninger over den overskydende maengde, som Kommissionen skoennede var i overensstemmelse med de gaeldende bestemmelser . Efter denne henvendelse udstedte de thailandske myndigheder eksportcertifikater for stoerstedelen af den maengde af den fra »Panamax Mercury« udlossede tapioka, der ifoelge Hoofdproduktschaps beregning af 29 . marts 1985 maatte betragtes som overskydende . Det er endvidere ubestridt, at de thailandske myndigheder den 26 . april 1985 udfaerdigede de eksportcertifikater, som endnu manglede for, at der kunne udstedes importlicenser for hele »Panamax Mercurys« last .
8 Kommissionen har paa denne baggrund rejst det spoergsmaal, om sagsoegeren fortsat har en tilstraekkelig interesse i at forfoelge sagen, og om dennes genstand ikke maa anses for bortfaldet .
9 Sagsoegeren har heroverfor anfoert, at selv om selskabet maaske har opnaaet det, der var hovedformaalet med sagen, har det ikke mistet sin interesse i fortsat at forfoelge den . Sagsoegeren eksporterer jaevnligt store maengder maniok fra Thailand til Faellesskabet og har derfor en betydelig interesse i, at det fastslaas, at Kommissionen i det foreliggende tilfaelde har anvendt samarbejdsaftalen forkert . Endvidere har sagsoegeren fortsat den interesse i en afgoerelse om annullationssoegsmaalet, at en saadan vil kunne danne grundlag for et eventuelt erstatningssoegsmaal .
10 Det fremgaar af staevningen, at sagen er anlagt til proevelse af den beslutning, som er indeholdt i Kommissionens telex af 22 . marts 1985 til Hoofdproduktschap, og af den heri udtrykte afvisning af at ville rette henvendelse til de thailandske myndigheder med henblik paa udstedelse af eksportcertifikater for de i Amsterdam udlossede overskydende maengder tapioka . Samme dag som staevningen blev indgivet, rettede Kommissionen imidlertid henvendelse til de thailandske myndigheder, som udfaerdigede de oenskede eksportcertifikater, hvorefter Hoofdproduktschap kunne udstede de noedvendige importlicenser .
11 I det omfang, den omtvistede telex var udtryk for en beslutning, blev denne saaledes ophaevet ved den senere beslutning om i overensstemmelse med sagsoegerens oenske at rette henvendelse til de thailandske myndigheder .
12 Det bemaerkes endvidere, at denne anden beslutning fra Kommissionens side til slut foerte til det af sagsoegeren oenskede resultat, nemlig at de overskydende maengder tapioka kunne importeres til Faellesskabet under anvendelse af praeferencesatsen . Der er herefter ikke laengere noget grundlag for en afgoerelse fra Domstolen . Den blotte omstaendighed, at sagsoegeren paataenker senere eventuelt at anlaegge erstatningssag, medfoerer ikke, at der fortsat er en genstand for annullationssoegsmaalet .
13 Det foelger heraf, at sagens genstand er bortfaldet, hvorfor det er ufornoedent at traeffe afgoerelse om sagen .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
14 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 5, er Domstolen frit stillet i sin afgoerelse om sagens omkostninger, naar det findes ufornoedent at traeffe afgoerelse om sagen .
15 Uden at det er noedvendigt naermere at undersoege, i hvilket omfang der maatte vaere grundlag for de til stoette for annullationspaastanden fremsatte anbringender, finder Domstolen paa grundlag af de konkrete omstaendigheder og den udvikling, sagen har gennemloebet, herunder behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler, at sagens omkostninger boer ophaeves .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Det er ufornoedent at traeffe afgoerelse om sagsoegerens paastand .
2 ) Hver part baerer sine omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler .