61984CJ0139_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom af 16 . maj 1984, indgaaet til Domstolen den 24 . maj 1984, har Nederlandenes Hoge Raad i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 stillet to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiver 67/228 og 77/388, af henholdsvis 11 . april 1967 ( EFT 1967, s . 14 ) og af 17 . maj 1977 ( EFT L 145, s . 1 ), om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter .
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem selskabet Van Dijk ' s Boekhuis BV, de Kampen ( herefter benaevnt »Van Dijk ' s Boekhuis« ), og told- og afgiftsmyndighederne i Zwolle vedroerende en forhoejelse af Van Dijk ' s Boekhuis ' afgiftstilsvar .
3 Van Dijk ' s Boekhuis driver bl.a . virksomhed med stoerre eller mindre istandsaettelse af brugte skoleboeger paa bestilling af tredjemaend, som boegerne tilhoerer . I tidsrummet 1976-1979 har Van Dijk ' s Boekhuis af de for saadanne istandsaettelser fakturerede et beloeb svaret omsaetningsafgift med en nedsat sats paa 4%, som i nederlandsk lovgivning er hjemlet for levering af boeger .
4 I forbindelse med en kontrol i 1981 fandt told- og afgiftsmyndighederne i Zwolle, at disse istandsaettelser ikke udgjorde leveringer i den nederlandske lovgivnings forstand, men derimod tjenesteydelser, for hvilke satsen paa 18% fandt anvendelse . Told- og afgiftsmyndighederne forhoejede derfor afgiftstilsvaret for aarene 1976-1979 . Forhoejelsen blev fastholdt, efter at Van Dijk ' s Boekhuis havde indgivet administrativ klage .
5 Van Dijk ' s Boekhuis anlagde herefter sag til proevelse af told- og afgiftsmyndighedernes beslutning ved Gerechtshof Arnhem . Sidstnaevnte ret fandt, at de brugte boeger, uanset en vaesentlig istandsaettelse, fortsat bestod, at der ikke forelaa fremstilling af et nyt gode, og at der ikke var tale om levering af et gode som omhandlet i den nederlandske lov om omsaetningsafgift . Ved dom af 14 . april 1983 frifandtes told- og afgiftsmyndighederne .
6 Denne dom blev ved kassationsanke indbragt for Hoge Raad . Van Dijk ' s Boekhuis har til stoette for anken gjort gaeldende, at den istandsaettelse af boeger i laser, selskabet foretager, foerer til fremstillingen af en bog . Ved ikke at antage, at der foreligger en levering, har Gerechtshof Arnhem foelgelig tilsidesat den nederlandske lov om omsaetningsafgift af 1968 .
7 Hoge Raad fandt, at det af Van Dijk ' s Boekhuis anfoerte rejste spoergsmaalet om forstaaelsen af udtrykket »fremstillet« i loven om omsaetningsafgift . Hoge Raad har i den forbindelse bemaerket, at den nederlandske lovgiver ikke har haft til hensigt at give det paagaeldende udtryk nogen anden betydning end den, udtrykket »fremstillet« i artikel 5, stk . 2, litra d ), i Raadets direktiv 67/228 af 11 . april 1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter ( EFT 1967, s . 14 ) ( herefter benaevnt »andet direktiv« ) har . Hoge Raad har endvidere bemaerket, at efter den 1 . januar 1979 har udtrykket »fremstillet« i den nederlandske lov samme betydning som udtrykket »fremstillet eller samlet« i artikel 5, stk . 5, litra a ), i Raadets direktiv 77/388 af 17 . maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter ( EFT L 145, s . 1 ) ( herefter benaevnt »sjette direktiv« ).
8 Hoge Raad fandt, at man under disse omstaendigheder ikke kunne tage stilling til det, Van Dijk ' s Boekhuis gjorde gaeldende, uden at indhente en fortolkning af artiklerne 5 i andet og sjette direktiv . Hoge Raad besluttede derfor at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»1 ) Skal de ydelser fra en afgiftspligtig, som paa bestilling fra en anden gennemgribende istandsaetter eller renoverer og derefter til denne overgiver en roerlig genstand, som denne anden har udleveret ham, kun anses for fremstilling af en roerlig genstand henholdsvis for fremstilling eller samling af en roerlig genstand, jfr . artikel 5, stk . 2, litra d ), i det andet direktiv, henholdsvis artikel 5, stk . 5, litra a ), i det sjette direktiv, saafremt resultatet af disse ydelser efter almindeligt sprogbrug eller ifoelge den i samfundslivet gaengse opfattelse udgoer et nyt gode?
2)Saafremt det i ovenstaaende spoergsmaal gengivne kriterium ikke er afgoerende :
a ) Hvilke mindstekrav skal da vaere opfyldt, for at saadanne ydelser kan anses for fremstilling henholdsvis fremstilling eller samling af en roerlig genstand?
b)Skal der i den forbindelse sondres mellem goder, som hovedsagelig kendetegnes ved fysiske egenskaber, og goder, der, som f.eks . boeger, hovedsagelig kendetegnes ved ikke-fysiske egenskaber?
c)Skal der i den forbindelse sondres mellem istandsaettelse eller renovation af goder, som er faldet fra hinanden i loese dele, eller som af ordremodtageren foerst adskilles til loese dele, og istandsaettelse eller renovation af varer, som endnu er og forbliver intakte?
d)Skal der i denne forbindelse sondres, alt efter om ordremodtageren tilfoejer flere eller faerre nye materialer?«
9 Artikel 5, stk . 2, litra d ), i andet direktiv, lyder saaledes :
»som levering efter stk . 1 anses endvidere :
...
d ) Afleveringen af en roerlig genstand, der er fremstillet i loenforarbejdning, det vil sige overgivelsen til ordregiveren af en roerlig genstand, som bestillingstageren har fremstillet af materialer, der af ordregiveren er udleveret ham til dette formaal, uanset om bestillingstageren selv har fremskaffet en del af de anvendte materialer.«
10 Artikel 5, stk . 5, litra a ), i sjette direktiv bestemmer :
»Medlemsstaterne kan anse foelgende som levering i henhold til stk . 1 :
a ) levering af loenarbejde, det vil sige overgivelse fra ordremodtageren til ordregiveren af en roerlig genstand, som ordremodtageren har fremstillet eller samlet af materialer og genstande, der af ordregiveren er udleveret ham til dette formaal, uanset om ordremodtageren selv har fremskaffet en del af de anvendte materialer.«
Foerste spoergsmaal
11 Ved sit foerste spoergsmaal spoerger Hoge Raad, dels om en gennemgribende istandsaettelse eller renovering af en roerlig genstand, som tilhoerer tredjemand, skal resultere i fremstillingen af et nyt gode for at vaere omfattet af begrebet loenarbejde i artikel 5, stk . 2, litra d ), i andet direktiv og i artikel 5, stk . 5, litra a ), i sjette direktiv, dels hvorledes det skal afgoeres, om et gode er nyt .
12 Van Dijk ' s Boekhuis har i sit indlaeg for Domstolen gjort gaeldende, at det fremstillede godes egenskab af ny ikke er det kriterium, der er lagt til grund i andet og sjette direktiv, idet disse snarere laegger vaegten paa arten af det arbejde, der udfoeres for at fremstille godet . Efter Van Dijk ' s Boekhuis ' opfattelse foreligger der »loenarbejde« i de naevnte direktivers forstand, naar en ordregiver udleverer en ordremodtager materialer, bestanddele, genstande etc . med henblik paa fremstillingen af et gode . Denne fortolkning gaelder ogsaa, saafremt det udleverede materiale hidroerer fra et gode, der er faldet fra hinanden .
13 Den nederlandske regering har til stoette for sin opfattelse henvist til den nederlandske version af artikel 5 i andet direktiv . Efter denne ordlyd kan en ydelse kun udgoere loenarbejde, saafremt den er praesteret af »bestillingstageren« . Det brugte udtryk anvendes imidlertid i almindelig sprogbrug udelukkende for at betegne den, der fremstiller et nyt gode . Den nederlandske regering slutter heraf, at en gennemgribende istandsaettelse eller renovering af en roerlig genstand, som tilhoerer en anden, kun er loenarbejde, saafremt den resulterer i fremstillingen af et nyt gode .
14 Kommissionen har henvist til betydningen af udtrykket »fremstillet« i almindelig sprogbrug til stoette for fortolkningen af bestemmelsen i andet og sjette direktiv . I almindeligt sprogbrug angiver fremstilling den proces, der foerer til skabelsen af et nyt gode, dvs . et gode hvis vaesentlige egenskaber er aendrede . Det er kun i saa fald, at der foreligger loenarbejde .
15 Endelig har den franske regering anfoert, at Raadet ved vedtagelsen af de naevnte direktiver har overladt det til medlemsstaterne, paa grundlag af deres interne retsorden, at bestemme, hvorledes loenarbejde som omhandlet i andet og sjette direktiv skulle betragtes, enten som tjenesteydelse eller som levering af goder .
16 Det bemaerkes foerst, at den franske regerings opfattelse rejser et forudgaaende spoergsmaal om, hvorvidt begrebet loenarbejde i andet og sjette direktiv har et faellesskabsretligt indhold eller er defineret i medlemsstaternes retsordener . I den forbindelse er den omstaendighed, at ordet »loenarbejde« i ordlyden af artiklerne 5 i andet og sjette direktiv efterfoelges af udtrykket »det vil sige« og af en definition, klart udtryk for, at Raadet har villet give begrebet loenarbejde et faellesskabsretligt indhold .
17 Efter bestemmelserne i artikel 5, stk . 2, litra d ), i andet direktiv og i artikel 5, stk . 5, litra a ), i sjette direktiv, bestaar loenarbejde i fremstilling eller samling af en roerlig genstand paa grundlag af materiale, der med dette formaal for oeje er udleveret af ordregiveren .
18 Kommissionen har i sit indlaeg med rette henvist til, at det spoergsmaal, Hoge Raad rejser, er fastlaeggelsen af betydningen af udtrykket »fremstillet«, der er benyttet i andet direktiv, og hvis indhold ikke er aendret ved tilfoejelsen af udtrykket »samlet« i sjette direktiv .
19 Om det saaledes angivne spoergsmaal bemaerkes, at de oevrige bestemmelser i andet og sjette direktiv ikke yder noget bidrag til forstaaelsen af udtrykket »fremstillet« . Nogen vejledning er ej heller at finde i de formaal, Raadet forfoelger med de naevnte direktiver . Sigtet med disse er nemlig fortrinsvis paa ensartet maade og med faellesskabsretlige regler at fastsaette beregningsgrundlaget for mervaerdiafgiften . Denne maalsaetning opfyldes imidlertid uanset hvilken betydning, der tillaegges udtrykket »fremstillet«, forudsat denne er den samme i alle medlemsstaterne .
20 Herefter kan udtrykket »fremstillet« kun fortolkes paa grundlag af almindelig sprogbrug . Efter denne indebaerer en fremstilling, at der tilvejebringes et gode, der ikke bestod foer .
21 Der kan saaledes kun foreligge loenarbejde, saafremt ordremodtageren tilvejebringer et nyt gode paa grundlag af det materiale, ordregiveren udleverer .
22 Et gode, der er nyt, foreligger, naar der gennem ordremodtagerens arbejde opstaar et gode, hvis funktion, i brugernes oejne, er forskellig fra den funktion, det udleverede materiale havde . Det tilkommer den nationale ret at bedoemme, om der foreligger et gode, der er nyt, paa grundlag af den anvendelse, der kan goeres af godet .
23 Istandsaettelse og reparation, som, uanset disses omfang, kun gengiver det udleverede gode samme funktion, som det hidtil havde, uden at resultere i fremstillingen af et nyt gode, kan saaledes ikke udgoere loenarbejde .
24 Det foerste spoergsmaal fra Nederlandenes Hoge Raad stiller, maa derfor besvares med, at der kun foreligger loenarbejde som omhandlet i artikel 5, stk . 2, litra d ), i andet direktiv og i artikel 5, stk . 5, litra a ), i sjette direktiv, saafremt ordremodtageren tilvejebringer et nyt gode paa grundlag af det materiale, ordregiveren udleverer, og at et gode, der er nyt, foreligger, naar der gennem ordremodtagerens arbejde opstaar et gode, hvis funktion, i brugernes oejne, er forskellig fra den funktion, det udleverede materiale havde .
Andet spoergsmaal
25 Efter svaret paa det foerste spoergsmaal fra Hoge Raad, er det andet spoergsmaal uden genstand .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
26 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske og den franske regering samt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for denne ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( femte afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt den af Nederlandenes Hoge Raad ved dom af 16 . maj 1984, for ret :
Loenarbejde som omhandlet i artikel 5, stk . 2, litra d ), i Raadets direktiv 67/228 af 11 . april 1967 ( EFT 1967, s . 14 ) og i artikel 5, stk . 5, litra a ), i Raadets direktiv 77/388 af 17 . maj 1977 ( EFT L 145, s . 1 ) om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter foreligger kun, saafremt ordremodtageren tilvejebringer et nyt gode paa grundlag af det materiale, ordregiveren udleverer . Et gode, der er nyt, foreligger, naar der gennem ordremodtagerens arbejde opstaar et gode, hvis funktion, i brugernes oejne, er forskellig fra den funktion, det udleverede materiale havde .