61981CJ0263_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 30 . september 1981, har Harald List, tjenestemand i loenklasse LA 4 ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, anlagt sag med paastand om dels, at visse foranstaltninger, som Kommissionen har truffet over for ham, annulleres, dels, at Kommissionen tilpligtes at betale ham erstatning for ideel og oekonomisk skade under ét som foelge af disse foranstaltninger .
2 Sagsoegeren blev ansat ved Faellesskaberne i 1961, og han har gjort tjeneste ved Kommissionen siden 1965 . Han blev udnaevnt i loenklasse LA 4 med virkning fra 1 . januar 1973 . I 1974 blev han placeret i oversaettelsesgruppen ved Den administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale Sikring, hvor han fra midten af 1975 arbejdede som koordinator i den tyske oversaettelsesgruppe . Som foelge af samarbejdsvanskeligheder i forholdet til hans kolleger, blev det i 1977 besluttet at fritage ham for denne funktion ; kort tid efter blev han placeret ved »Task Force Portugal« . Da sagsoegeren ikke ville udfoere oversaettelser til et andet sprog end sit foerstesprog, dvs . tysk, blev denne placering omgjort tre maaneder senere, og sagsoegeren blev stillet til raadighed for Ciancio, direktoer for direktoratet »Oversaettelse, dokumentation, reproduktion, bibliotek«, indtil en ny placering kunne finde sted . Ved dom af 12 . juli 1979 ( sag 124/78, Sml . s . 2499 ), afslog Domstolen at give sagsoegeren medhold under en sag, han havde anlagt, bl.a . med paastand om annullation af visse af de ovenfor omhandlede foranstaltninger .
3 I februar 1978 indgav sagsoegeren en administrativ klage, hvori han anfoerte, at de arbejdsopgaver, han fik tildelt af Ciancio, var utilstraekkelige i henseende til omfang og art . Denne klage blev afvist, og sagsoegeren anlagde ikke sag ved Domstolen .
4 Den 20 . februar 1981 blev sagsoegeren stillet til raadighed for generaldirektorat II ( herefter benaevnt GD II ). Den 26 . februar 1981 indgav han en administrativ klage, hvorunder han gjorde gaeldende, at man havde ladet ham vaere uden arbejde igennem en periode paa mere end 12 maaneder, og at han, efter at have opnaaet en ny placering ved GD II, kun var blevet tildelt oversaettelsesarbejde, og i en utilstraekkelig maengde, uanset at han var sprogrevisor i loenklasse LA 4 .
5 I mellemtiden havde sagsoegeren indgivet ansoegning om blandt andet stillingerne som gruppeleder i den tyske oversaettelsesafdeling, opslaaet ved meddelelser om ledige stillinger KOM/895-KOM/901/80 . Efter at sagsoegeren i marts 1981 havde faaet meddelelse om, at han ikke var blandt de udvalgte ansoegere, samtidig med, at han vidste, at hans bedoemmelsesrapport for aarene 1977-79 ikke var blevet stillet til raadighed for ansaettelsesmyndigheden, indgav han den 20 . marts 1981 en administrativ klage over afslaget paa ansoegningen samt over, at udfaerdigelsen af hans bedoemmelsesrapport var blevet forsinket .
6 De anfaegtede foranstaltninger, saaledes som de er beskrevet i staevningen og naermere praeciseret under den mundtlige forhandling, er foelgende :
, den skjulte sanktion, som bestod i at lade sagsoegeren vaere uden arbejde i en periode paa mere end 12 maaneder ;
, placeringen af sagsoegeren ved generaldirektorat II, under hensyn til de arbejdsvilkaar, som tilbydes ham dér ;
, proceduren vedroerende udnaevnelsen af gruppeledere i henhold til de ovennaevnte opslag, samt de foretagne udnaevnelser .
Den paastaaede skjulte sanktion
7 Sagsoegeren har anfoert, at han var uden arbejde fra oktober 1979 indtil november 1980 . At fratage en tjenestemand arbejdsopgaver maa sidestilles med at paafoere ham en ulempe og dermed en sanktion . I det foreliggende tilfaelde var denne sanktion ikke paa nogen maade begrundet, og den var desuden paalagt i strid med de gaeldende formforskrifter om disciplinaersanktioner, jf . vedtaegtens bilag IX .
8 Kommissionen har ikke vaeret i stand til at fremlaegge naermere oplysninger for Domstolen vedroerende omfanget af de arbejdsopgaver, som sagsoegeren fik tildelt foerend den dato, hvor han blev stillet til raadighed for GD II, men den har anerkendt, at sagsoegerens arbejdsbyrde i en periode var ganske ubetydelig . Den bestrider imidlertid, at denne arbejdsmaessige situation for sagsoegeren har haft karakter af en sanktion .
9 I mangel af tilstraekkelige oplysninger fra Kommissionen maa det laegges til grund, at sagsoegeren igennem en periode paa mere end et aar praktisk talt var uden arbejde . Om end de vanskeligheder, som tidligere var opstaaet for ansaettelsesmyndigheden med hensyn til at finde en passende placering for sagsoegeren, kan forklare en vis forsinkelse i saa henseende, er det uundskyldeligt, at administrationen i en saa lang periode ikke har kunnet finde arbejde at tildele ham . Selv om det maa erkendes, at sagsoegeren har lidt under en unormal tjenstlig situation, kan man imidlertid ikke sidestille denne med en disciplinaer sanktion . Sagsoegeren har ikke vaeret i stand til at godtgoere, at Kommissionen havde til hensigt at straffe ham . Da annullationspaastanden i lighed med erstatningspaastanden stoettes paa et anbringende om en skjult sanktion, er der herefter tilstraekkeligt grundlag for ikke at tage disse to paastande til foelge .
Placeringen i generaldirektorat II
10 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at hans placering ved GD II medfoerte en degradering under hensyn til arten af hans opgaver, idet det arbejde, han har faaet tildelt i sin nye stilling, ikke alene er utilstraekkeligt i henseende til omfang, men tillige ligger paa et niveau, som er lavere, end hvad der svarer til
hans loenklasse og tidligere stilling . Efter sagsoegerens opfattelse er denne placering saaledes ensbetydende med en afgoerelse, der indebaerer et klagepunkt, og som i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 25 burde have vaeret begrundet og meddelt ham skriftligt . Desuden udgoer den en kraenkelse af vedtaegtens artikler 5 og 7, hvorefter enhver tjenestemand skal ansaettes i en stilling, som svarer til hans loenklasse .
11 Kommissionen har anfoert, at sagsoegeren accepterede at blive stillet til raadighed som foreslaaet, efter at han under samtalerne med sine hierarkisk foresatte havde haft enhver mulighed for at skaffe sig oplysning om de arbejdsopgaver, der ventede ham . I oevrigt beroerte placeringen ikke paa nogen maade sagsoegerens rettigheder i henhold til vedtaegten, eftersom den udelukkende var en foranstaltning vedroerende tjenestegrenenes interne organisation, idet alle ikke-juridiske oversaettere, som goer tjeneste ved Kommissionen i Bruxelles, er placeret under generaldirektoratet for personale og administration . Foelgelig kan den paagaeldende beslutning ikke betragtes som en afgoerelse, der indebaerer et klagepunkt . Da sagsoegeren havde indvilliget i at varetage sine nye funktioner med viden om de opgaver, som ventede ham, foelger det ydermere heraf, at forskrifterne om begrundelse og underretning, for saa vidt de finder anvendelse, er blevet overholdt .
12 Med hensyn til arten og omfanget af oversaettelsesopgaverne i GD II har Kommissionen paa Domstolens anmodning tilvejebragt oplysninger om de oversaettelsesopgaver, som blev tildelt sagsoegeren og dennes to kolleger, henholdsvis til fransk og engelsk, igennem en maaned, som parterne er enige om at betragte som repraesentativ . Det fremgaar heraf, at sagsoegeren i loebet af den paagaeldende maaned modtog 25 sider til oversaettelse, mens hans to kolleger modtog henholdsvis 23 og 33 sider . Det fremgaar ydermere heraf, at de opgaver, som blev tildelt disse tre tjenestemaend, i alt vaesentligt er sammenlignelige for saa vidt angaar niveauet, og at det drejede sig om meddelelser stilet til Raadet, referater fra udvalgsmoeder og pressemeddelelser .
13 Kommissionen har anerkendt, at disse opgaver ikke omfatter sprogrevision, men den har bemaerket, at det drejede sig dels om tekster af en yderst teknisk beskaffenhed, dels om oversaettelser bestemt til offentliggoerelse uden sprogrevision . Den har ogsaa anerkendt, at omfanget af disse opgaver ligger langt under normerne for oversaettere i Kommissionens tjeneste, men den har
anfoert, at netop de oversaettere, som er stillet til raadighed for generaldirektoraterne, paa et hvilket som helst tidspunkt skal vaere rede til at foretage oversaettelser inden for overordentlig korte tidsfrister .
14 Sammenhaengen mellem stillingsbetegnelser og stillingsgrupper inden for sprogtjenesten er naermere fastlagt i vedtaegtens bilag I . Det fremgaar heraf, at stillingsgruppen LA 4/LA 5 baade omfatter stillingsbetegnelserne ledende oversaetter og sprogrevisor . Til stillingsbetegnelsen oversaetter svarer stillingsgruppen LA 6/LA 7 . Arbejds- og kompetenceomraadet for disse stillingsbetegnelser er naermere fastlagt ved en beslutning fra Kommissionen . Det foelger af denne beslutning, at de arbejdsopgaver, som knytter sig til de naevnte stillingsbetegnelser, i et vist omfang er faelles .
15 Der er herefter ingen tvivl om, at ansaettelsesmyndigheden i tjenestens interesse har et vidt skoen med hensyn til fordelingen af de oversaettelses- og revisionsopgaver, som skal udfoeres paa et givet tidspunkt, mellem tjenestemaendene i sprogtjenesten . En saadan skoensbefoejelse er uundvaerlig med henblik paa at gennemfoere en effektiv tilrettelaeggelse af arbejdet og med henblik paa at kunne aendre denne tilrettelaeggelse efter de skiftende behov .
16 Graenserne for dette skoen er imidlertid overskredet, naar tjenestemanden udelukkende eller i det vaesentlige beskaeftiges med opgaver, som under hensyn til deres art, betydning og omfang er arbejde, som normalt tildeles tjenestemaend i en lavere loenklasse .
17 Det foelger af foranstaaende, paa grundlag af Kommissionens egne oplysninger, givne beskrivelse af omfanget og arten af de arbejdsopgaver, sagsoegeren har faaet tildelt, at dette klart er tilfaeldet i den foreliggende sag . Denne antagelse bestyrkes for oevrigt derved, at sagsoegerens to kolleger i GD II begge er oversaettere i stillingsgruppe LA 6/LA 7, og at den anmodning, som dette generaldirektorat rettede til sagsoegerens hierarkisk foresatte, netop drejede sig om at faa stillet en oversaetter til raadighed .
18 Da det ikke er godtgjort, at sagsoegeren har indvilliget i at blive stillet til raadighed for GD II under disse omstaendigheder, udgoer denne foranstaltning en afgoerelse, der indebaerer et klagepunkt . Desuden er den blevet truffet i strid med vedtaegtens artikler 5 og 7 .
19 Beslutningen om at stille sagsoegeren til raadighed for GD II er foelgelig retsstridig og skal annulleres .
20 Da sagsoegeren ikke har godtjort, at han som foelge af denne beslutning er blevet paafoert et tab, som kan udlignes ved en oekonomisk godtgoerelse, kan hans paastand om erstatning derimod ikke tages til foelge .
Proceduren angaaende udnaevnelsen af gruppeledere
21 Sagsoegeren har anfoert, at eftersom hans bedoemmelsesrapport for perioden 1977-79 ikke var udfaerdiget paa det tidspunkt, hvor ansaettelsesmyndigheden tog stilling til udnaevnelserne i gruppelederstillingerne, kunne denne ikke foretage en sammenlignende bedoemmelse af sagsoegerens fortjenester i forhold til de andre ansoegere . Der foreligger dermed efter sagsoegerens opfattelse en tilsidesaettelse af vedtaegtens artikel 45 . Den af Ciancio den 11 . december 1981 foretagne nye bedoemmelse haevdes at vaere uden betydning, eftersom den burde vaere foretaget af det paritetiske ad hoc-udvalg, som havde til opgave at udfaerdige listen over tjenestemaend, som skulle forfremmes, og i foerste raekke af ansaettelsesmyndigheden selv . Desuden burde denne bestemmelse have vaeret udsat indtil det tidspunkt, hvor rapporten var endelig .
22 Kommissionen har afvist muligheden af at anvende vedtaegtens artikel 45 i den foreliggende sag, fordi denne artikel omhandler forfremmelser og ikke ansoegninger om stillinger inden for samme stillingsgruppe ( LA 5/4 ) som sagsoegerens . Endvidere har Kommissionen anfoert, at den indvilligede i at tage sagsoegerens ansoegning op til fornyet overvejelse i lyset af hans bedoemmelsesrapport, naar den var udfaerdiget og kommenteret . Idet ansaettelsesmyndighedens efterfoelgende beslutning stadfaestede denne fornyede bedoemmelse, er det efter Kommissionens opfattelse herved paavist, at det oprindelige afslag paa sagsoegerens ansoegning ikke blev paavirket af, at den omhandlede rapport ikke var udfaerdiget .
23 Det fremgaar af sagen, at sagsoegerens bedoemmelsesrapport for perioden 1977-79 blev underskrevet af den ansvarlige for bedoemmelsen den 8 . juni 1981, at sagsoegeren tilfoejede sine bemaerkninger den 9 . juni 1981, at rapporten blev aendret af den ansvarlige for en appelleret bedoemmelse den 30 . oktober 1981, og at det paritetiske bedoemmelsesudvalg, som sagsoegeren forelagde sagen for, holdt moede den 29 . juli 1982 . Der er intet oplyst om det endelige resultat af dette moede .
24 Det fremgaar af sagen, at Kommissionen under skriftvekslingen besluttede at tage sagsoegerens ansoegning om de paagaeldende stillinger op til fornyet overvejelse, naar hans bedoemmelsesrapport var blevet udfaerdiget og meddelt ham . Efter at denne betingelse var blevet opfyldt, foretog Ciancio den 11 . december 1981 en fornyet bedoemmelse af de paagaeldende ansoegninger, men han fandt fortsat ikke, at sagsoegerens ansoegning kunne imoedekommes . Senere, den 17 . juni 1982, dvs . foerend datoen for moedet i det paritetiske bedoemmelsesudvalg, traf ansaettelsesmyndigheden en afgoerelse, som stadfaestede afslaget paa sagsoegerens ansoegning .
25 Som Domstolen tidligere har udtalt, blandt andet i dom af 5 . juni 1980 ( Oberthuer mod Kommissionen, sag 24/79, Sml . s . 1743 ), udgoer bedoemmelsesrapporten en uundvaerlig del af vurderingen, hver gang den overordnede myndighed skal tage stilling til tjenestemandens karriere . Den omstaendighed, at den omhandlede procedure ikke vedroerer forfremmelser i vedtaegtens forstand, er saaledes ikke afgoerende .
26 Det er desuden fast antaget i Domstolens praksis, at en saadan procedure er behaeftet med en mangel, saafremt ansaettelsesmyndigheden ikke har kunnet foretage en sammenlignende bedoemmelse af ansoegernes fortjenester, fordi bedoemmelsesrapporterne for en eller flere af dem ved administrationens fejl er blevet udfaerdiget med en vaesentlig forsinkelse .
27 Det bemaerkes imidlertid, at denne praksis ikke indebaerer, at alle ansoegerne paa det tidspunkt, hvor afgoerelsen om udnaevnelse traeffes, skal befinde sig paa noejagtigt samme trin, for saa vidt angaar deres bedoemmelsesrapporter, og heller ikke, at det paahviler ansaettelsesmyndigheden at udsaette sin afgoerelse, dersom den seneste rapport for den ene eller den anden kandidat endnu ikke er endelig som foelge af, at den er blevet forelagt den ansvarlige for en appelleret bedoemmelse eller det paritetiske udvalg . Desuden bemaerkes, at Domstolen i en sag, hvor et stort antal udnaevnelser blev anfaegtet ( mellemafgoerelse af 18 . 12 . 1980, Gratreau mod Kommissionen, sagerne 156/79 og 51/80, Sml . s . 3943 ), udtalte, at det ikke var tilstraekkeligt til at annullere disse udnaevnelser, at en af sagsoegernes personlige aktmappe var mangelfuld og ufuldstaendig, medmindre det blev godtgjort, at denne omstaendighed kunne have haft en afgoerende indflydelse paa udnaevnelsesproceduren .
28 I den foreliggende sag staar det fast, at sagsoegerens bedoemmelsesrapport for perioden 1977-79 blev udfaerdiget med en betydelig og uforklarlig forsinkelse, og at den oprindelige udnaevnelsesprocedure af denne grund er behaeftet med en mangel . Paa den anden side er det ubestridt, at ansaettelsesmyndigheden lod foretage en fornyet bedoemmelse af sagsoegerens ansoegning, efter at den fik forelagt bedoemmelsesrapporten og de dertil af sagsoegeren knyttede bemaerkninger . Sagens omstaendigheder i oevrigt, isaer det forhold, at dem omtalte fornyede bedoemmelse blev stadfaestet ved ansaettelsesmyndighedens efterfoelgende afgoerelse, giver intet grundlag for at antage, at det har kunnet have en afgoerende indflydelse paa den oprindelige udnaevnelsesprocedure, at bedoemmelsesrapporten ikke forelaa .
29 Af disse grunde kan paastandene om annullation og erstatning, begrundet i den mangelfulde udnaevnelsesprocedure vedroerende gruppeledere i henhold til meddelelserne om ledige stillinger KOM/895-901/80, ikke tages til foelge .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
30 Selv om de fleste af sagsoegerens anbringender saaledes maa forkastes, maa der imidlertid ved afgoerelsen om sagens omkostninger tages hensyn til de ovenfor anfoerte betragtninger vedroerende sagsoegtes adfaerd . Det fremgaar saaledes heraf, at denne adfaerd og den manglende hensyntagen til sagsoegeren, som sagen vidner om, var medvirkende aarsager til, at tvisten opstod . Det bemaerkes, at Kommissionen igennem en meget lang periode udelukkende tildelte sagsoegeren arbejdsopgaver af et utilstraekkeligt omfang og af en utilfredsstillende art, trods dennes klager og trods hans langvarige erfaring og ubestridelige og ubestridte evner, samt at Kommissionen ikke har givet nogen forklaring, som kan undskylde den betydelige forsinkelse vedroerende udfaerdigelsen af sagsoegerens bedoemmelsesrapport for perioden 1977-79 . Det kan paa denne baggrund ikke bebrejdes sagsoegeren, at han forelagde Domstolen sagen med henblik paa en retlig efterproevelse af spoergsmaalet om, hvilken retsvirkning disse omstaendigheder eventuelt har kunnet have for retmaessigheden af de omhandlede foranstaltninger .
31 Procesreglementets artikel 69, stk . 3, 2 . afsnit, hvorefter Domstolen endog kan paalaegge en vindende part at godtgoere den anden part de udgifter, som han har forvoldt modparten ved sin egen adfaerd, finder derfor anvendelse .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
1 ) Placeringen af sagsoegeren ved generaldirektorat II ophaeves .
2 ) I oevrigt frifindes sagsoegte .
3 ) Kommissionen betaler samtlige sagens omkostninger .