SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE
(prvi senat)
z dne 28. aprila 2016
Zadeva F‑76/15
FY
proti
Svetu Evropske unije
„Javni uslužbenci – Socialna varnost – Skupni sistem zdravstvenega zavarovanja – Kritje stroškov zdravljenja – Stopnja povračila – Priznanje hude bolezni – Merila – Člen 72 Kadrovskih predpisov in splošne izvedbene določbe za povračilo zdravstvenih stroškov“
Predmet:      Tožba, vložena na podlagi člena 270 PDEU, ki se uporablja za Pogodbo ESAE v skladu z njenim členom 106a, s katero FY predlaga razglasitev ničnosti odločbe z dne 8. aprila 2014, s katero je urad za poravnave iz skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja, izpostava v Bruslju (Belgija), zavrnil njeno zahtevo za podaljšanje priznanja bolezni, ki jo ima njen sin, kot hude bolezni in njeno zahtevo za 100‑odstotno kritje zdravstvenih stroškov, povezanih s to boleznijo.
Odločitev:      Odločba z dne 8. aprila 2014, s katero je urad za poravnave iz skupnega sistema zdravstvenega zavarovanja, izpostava v Bruslju (Belgija), zavrnil zahtevo za podaljšanje priznanja bolezni, ki jo ima sin FY, kot hude bolezni, se razglasi za nično. Svet Evropske unije nosi svoje stroške in stroške FY.
Povzetek
Uradniki – Socialna varnost – Zdravstveno zavarovanje – Huda bolezen – Določitev – Merila – Obveznost preučiti zdravstveno stanje zadevne osebe – Konkretna in podrobna preučitev – Sodni nadzor – Obseg – Meje
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 72)
Sodišče za uslužbence mora v okviru omejenega sodnega nadzora, ki ga mora izvajati na zdravstvenem področju, preveriti, ali se je pristojni organ za zavrnitev opredelitve bolezni kot hude bolezni, po eni strani, dejansko oprl na merila, ki veljajo za to opredelitev, in, po drugi strani, ni storil očitne napake s tem, ko je iz zdravniških ugotovitev, s katerimi je bil seznanjen – o katerih pa Sodišče za uslužbence ne more odločati, razen če uprava izkrivi njihov pomen – sklepal, da ta merila niso kumulativno izpolnjena.
Kar zadeva splošne izvedbene določbe Komisije o povračilu zdravstvenih stroškov, v katerih naslovu III so določeni postopki v zvezi z, med drugim, priznanjem statusa hude bolezni, so štiri merila, navedena v točki 1 poglavja 5 navedenega naslova III, sicer kumulativna, vendar lahko pri preučitvi, ki jo opravi uradni zdravnik ali zdravniški svet, presoja enega od meril – ob upoštevanju razmerja medsebojne odvisnosti, ki ga to besedilo določa med temi štirimi merili – vpliva na presojo preostalih meril. Če se lahko zdi, da eno od meril ni izpolnjeno, ko se preučuje ločeno, se lahko pri preučitvi tega merila z vidika presoje drugih meril ugotovi nasprotno, in sicer da je navedeno merilo izpolnjeno, kar uradnemu zdravniku ali zdravniškemu svetu prepoveduje, da bi se omejil le na preučitev enega merila.
V zvezi s tem se mora Sodišče za uslužbence v okviru omejenega nadzora, ki ga lahko opravi nad mnenji zdravniških organov, ki sodelujejo v postopku priznanja hude bolezni, prepričati, da so bila ta mnenja sprejeta na podlagi konkretne preučitve, in sicer take, pri kateri je bilo dejansko preučeno zdravstveno stanje zadevne osebe in ki je ustrezala okoliščinam primera ter pri kateri so se skupaj upoštevala štiri medsebojno odvisna merila, kot zahteva točka 1 poglavja 5 naslova III navedenih splošnih izvedbenih določb.
(Glej točke 30, 31 in 33.)
Napotitev na:
Sodišče za uslužbence: sodbi z dne 18. septembra 2007, Botos/Komisija, F‑10/07, EU:F:2007:161, točka 41, in z dne 28. septembra 2011, Allen/Komisija, F‑23/10, EU:F:2011:162, točke 66, 79 in 80.