62023CJ0643
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a șasea)
14 noiembrie 2024 (
*1
)
„Trimitere preliminară – Directiva 2011/7/UE – Combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale – Articolul 2 punctul 3 – Noțiunea de «întreprindere» – Exercitarea unei activități profesionale independente – Actriță – Contract de agenție – Procedura somației de plată”
În cauza C‑643/23,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Tribunal da Relação de Lisboa (Curtea de Apel din Lisabona, Portugalia), prin decizia din 4 iulie 2023, primită de Curte la 26 octombrie 2023, în procedura
Agenciart – Management Artístico Lda
împotriva
CT,
CURTEA (Camera a șasea),
compusă din domnul T. von Danwitz, vicepreședintele Curții, îndeplinind funcția de președinte al Camerei a șasea, domnul A. Kumin (raportor) și doamna I. Ziemele, judecător,
avocat general: domnul P. Pikamäe,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere procedura scrisă,
luând în considerare observațiile prezentate:
–
pentru CT, de P. Mendes Ferreira, advogado;
–
pentru Comisia Europeană, de M. Ioan și M. Narciso, în calitate de agenți,
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Hotărâre
1
Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 2 punctul 3 din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (JO 2011, L 48, p. 1).
2
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Agenciart – Management Artístico Lda (denumită în continuare „Agenciart”), pe de o parte, și CT, pe de altă parte, în legătură cu plata unui comision solicitat de Agenciart în temeiul unui contract de agenție.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
3
Potrivit considerentelor (5) și (10) ale Directivei 2011/7:
„(5)
Întreprinderile ar trebui să poată efectua tranzacții pe tot cuprinsul pieței interne în condiții care să garanteze că operațiunile transfrontaliere nu prezintă riscuri mai mari decât vânzările interne. În cazul în care s‑ar aplica norme substanțial diferite pentru operațiunile interne și transfrontaliere, ar putea avea loc denaturări ale concurenței.
[…]
(10)
Faptul că profesiile liberale intră sub incidența prezentei directive nu ar trebui să oblige statele membre să le trateze ca întreprinderi sau comercianți în scopuri care nu intră în domeniul de aplicare al prezentei directive.”
4
Articolul 1 din această directivă, intitulat „Obiectul și domeniul de aplicare”, prevede la alineatele (1) și (2):
„(1)   Prezenta directivă urmărește să combată întârzierea în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale, în vederea asigurării funcționării adecvate a pieței interne, promovând astfel competitivitatea întreprinderilor, în special cea a [întreprinderilor mici și mijlocii (IMM‑uri)].
(2)   Prezenta directivă se aplică tuturor plăților efectuate ca remunerații pentru tranzacții comerciale.”
5
Potrivit articolului 2 din directiva menționată:
„În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:
1)
«tranzacții comerciale» înseamnă tranzacții între întreprinderi sau între întreprinderi și autorități publice care conduc la furnizarea de bunuri sau prestarea de servicii contra cost;
[…]
3)
«întreprindere» înseamnă orice organizație, alta decât o autoritate publică, care desfășoară o activitate economică sau profesională independentă, chiar dacă respectiva activitate este desfășurată de o singură persoană;
[…]”
Dreptul portughez
6
Directiva 2011/7 a fost transpusă în dreptul portughez prin Decreto‑Lei nr. 62/2013 (Decretul‑lege nr. 62/2013) din 10 mai 2013.
7
Articolul 3 din Decretul‑lege nr. 62/2013 prevede:
„În sensul prezentului decret‑lege:
[…]
b)
«tranzacții comerciale» înseamnă tranzacții între întreprinderi sau între întreprinderi și autorități publice care conduc la livrarea de bunuri sau furnizarea de servicii contra cost,
[…]
d)
«întreprindere» înseamnă orice organizație, alta decât o autoritate publică, care desfășoară o activitate economică sau profesională independentă, chiar dacă respectiva activitate este desfășurată de o singură persoană;
[…]”
Litigiul principal și întrebarea preliminară
8
Agenciart este o societate comercială care își desfășoară activitatea în domeniul impresariatului artistic și al gestionării carierelor artistice ale actorilor pe care îi reprezintă. Aceasta a fost agenta lui CT, o actriță, până la 30 iunie 2017.
9
În luna mai 2017, Agenciart a negociat cu o societate de televiziune, precum și cu o societate producătoare apariția lui CT într‑un serial televizat, convenind condiții și modalități de angajare. Această apariție a început în luna iunie 2017 și s‑a încheiat la sfârșitul lunii mai 2018.
10
Pentru serviciile de gestionare a carierei pe care i le‑a furnizat lui CT în cadrul apariției sale în acest serial, Agenciart a emis o factură, în data de 17 iulie 2019, în cuantum de 19188 de euro.
11
Întrucât această factură a rămas neplătită, Agenciart a inițiat o procedură de somație de plată împotriva CT, căreia aceasta din urmă i s‑a opus.
12
Instanța sesizată în primă instanță, Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo de execução de Lisboa (Tribunalul de Arondisment din Lisabona, Portugalia) a admis opoziția la executare, considerând printre altele că Agenciart nu putea solicita executarea potrivit procedurii de somație de plată pentru motivul că aceasta nu era o întreprindere comercială.
13
În aceste condiții, Agenciart a formulat apel la Tribunal da Relação de Lisboa (Curtea de Apel din Lisabona, Portugalia), instanța de trimitere.
14
Această instanță precizează că domeniul de aplicare al procedurii de somație de plată este definit prin stabilirea unor condiții obiective și subiective prealabile. În speță, ar rămâne să se verifice dacă este îndeplinită condiția subiectivă prealabilă referitoare la calitatea de „întreprindere” prevăzută la articolul 3 litera d) din Decretul‑lege nr. 62/2013.
15
În această privință, instanța menționată arată că dispoziția amintită definește noțiunea de „întreprindere”, la fel ca articolul 2 punctul 3 din Directiva 2011/7, ca fiind „orice organizație […] care desfășoară o activitate economică sau profesională independentă, chiar dacă respectiva activitate este desfășurată de o singură persoană”.
16
Deși, potrivit instanței de trimitere, Agenciart ar intra în mod vădit sub incidența acestei noțiuni, ar subzista o îndoială cu privire la aspectul dacă CT intră de asemenea sub incidența acesteia. La prima vedere, faptul că aceasta este actriță de profesie și că contractul de agenție pe care l‑a încheiat cu Agenciart este axat pe promovarea activității sale profesionale liberale ar pleda în favoarea calificării CT drept „întreprindere”, în sensul articolului 3 litera d) din Decretul‑lege nr. 62/2013.
17
Cu toate acestea, potrivit instanței de trimitere, CT susține că interpretarea adecvată a legii și a noțiunii de „întreprindere” nu permite să se considere că o persoană își derulează activitatea în sfera comercială prin desfășurarea unei activități economice sau profesionale independente pentru simplul motiv că este actriță la momentul semnării unui contract de gestionare a carierei.
18
CT s‑ar întemeia în această privință pe Hotărârea din 15 decembrie 2016, Nemec (C‑256/15, EU:C:2016:954), în care Curtea ar fi analizat interpretarea noțiunii de „întreprindere”, în sensul articolului 2 punctul 1 al treilea paragraf din Directiva 2000/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 iunie 2000 privind combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale (JO 2000, L 200, p. 35, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 226), devenit articolul 2 punctul 3 din Directiva 2011/7, în ceea ce privește persoanele fizice.
19
Astfel, la punctele 33 și 34 din această hotărâre, Curtea ar fi considerat că, în măsura în care este necesar ca persoana în cauză să acționeze în calitate de organizație în cadrul unei activități economice sau al unei activități profesionale independente, această cerință presupune ca persoana menționată, oricare ar fi forma sa și statutul său juridic în dreptul național, să exercite această activitate în mod structurat și stabil.
20
În această privință, potrivit instanței de trimitere, noțiunea de „stabilitate” evocată de Curte nu ar ridica nicio dificultate deosebită în speță. În schimb, această instanță apreciază că există o îndoială cu privire la ceea ce trebuie să se înțeleagă prin „a acționa în calitate de organizație” și prin exercitarea unei astfel de activități „în mod structurat”.
21
În această perspectivă, Hotărârea din 15 decembrie 2016, Nemec (C‑256/15, EU:C:2016:954), ar fi privit o persoană titulară a unei autorizații de artizan independent pentru exercitarea unei activități de turnare de piese mecanice și de sudură. Or, desfășurarea unei astfel de activități ar fi presupus ca, pe lângă forța sa de muncă și cunoștințele sale tehnice, această persoană să dispună de un sediu pentru a‑și desfășura activitatea artizanală, precum și de materii prime și de instrumente, cu alte cuvinte, de un ansamblu structurat de mijloace de producție. Aceasta ar distinge situația unui astfel de artizan de cea a unei actrițe precum CT.
22
În aceste condiții, Tribunal da Relação de Lisboa (Curtea de Apel din Lisabona) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„O persoană fizică ce exercită în mod independent profesia de actriță în schimbul unei remunerații trebuie calificată drept «întreprindere» în sensul și în scopul considerentului (5) și ale articolului 2 punctul 3 din Directiva 2011/7 […], deși nu dispune de o structură organizată de mijloace (în măsura în care desfășoară doar această activitate fără să dispună de un sediu, de personal, de instrumente sau de echipamente legate de activitatea sa profesională)?”
Cu privire la întrebarea preliminară
23
Prin intermediul întrebării sale unice, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul 2 punctul 3 din Directiva 2011/7 trebuie interpretat în sensul că o persoană fizică ce exercită cu titlu independent și în mod obișnuit profesia de actriță în schimbul unei remunerații, fără a dispune însă de un sediu, de personal, de instrumente sau de echipamente legate de activitatea sa profesională, intră în sfera noțiunii de „întreprindere”, în sensul acestei dispoziții.
24
Conform unei jurisprudențe constante, pentru interpretarea unei dispoziții de drept al Uniunii, este necesar să se țină seama nu numai de formularea acesteia, ci și de contextul ei și de obiectivele urmărite de reglementarea din care face parte această dispoziție (Hotărârea din 12 octombrie 2023, INTER CONSULTING, C‑726/21, EU:C:2023:764, punctul 43 și jurisprudența citată).
25
De la bun început, trebuie amintit că, în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din Directiva 2011/7, aceasta se aplică tuturor plăților efectuate ca remunerații pentru „tranzacții comerciale”, această din urmă noțiune fiind definită la articolul 2 punctul 1 din directiva menționată ca fiind „tranzacții între întreprinderi sau între întreprinderi și autorități publice care conduc la furnizarea de bunuri sau prestarea de servicii contra cost”.
26
În consecință, contrar celor susținute de CT în observațiile sale scrise, caracterul netransfrontalier al unei anumite tranzacții comerciale este lipsit de relevanță în vederea aplicării Directivei 2011/7.
27
În plus, în temeiul articolului 2 punctul 3 din Directiva 2011/7, prin „întreprindere” trebuie să se înțeleagă orice organizație, alta decât o autoritate publică, care desfășoară o activitate economică sau profesională independentă, chiar dacă respectiva activitate este desfășurată de o singură persoană.
28
În această privință, reiese din jurisprudența Curții că nu este suficient ca o persoană să încheie o tranzacție care se referă la o activitate economică pentru a intra sub incidența noțiunii de „întreprindere” și pentru ca această tranzacție să fie calificată drept „comercială”, ci trebuie ca această persoană să acționeze în calitate de organizație în cadrul unei astfel de activități sau al unei activități profesionale independente (a se vedea în acest sens Hotărârea din 15 decembrie 2016, Nemec, C‑256/15, EU:C:2016:954, punctul 33).
29
Această cerință presupune ca persoana menționată să desfășoare activitatea amintită în mod structurat și stabil, activitate care nu se poate limita, așadar, la o prestație punctuală și izolată, și ca tranzacția în cauză să se înscrie în cadrul activității respective (a se vedea, în acest sens, Hotărârea din 15 decembrie 2016, Nemec, C‑256/15, EU:C:2016:954, punctul 34).
30
În speță, astfel cum arată instanța de trimitere, este cert că relația contractuală dintre Agenciart și CT genera o prestare de servicii în schimbul unei remunerații și că Agenciart trebuie calificată drept „întreprindere”. În schimb, în ceea ce privește aspectul dacă CT trebuie să fie de asemenea calificată drept „întreprindere”, îndoiala instanței de trimitere privește faptul că, chiar dacă CT exercită cu titlu independent și în mod obișnuit profesia de actor în schimbul unei remunerații, ea nu dispune de o structură organizată de mijloace, în măsura în care se limitează să desfășoare această activitate fără a dispune de un sediu și nici de personal, nici de instrumente sau de echipamente utilizate pentru activitatea sa profesională.
31
În această privință, mai întâi, în măsura în care articolul 2 punctul 3 din Directiva 2011/7 face referire, în sensul definiției noțiunii de „întreprindere”, la „orice organizație […] care desfășoară o activitate economică sau profesională independentă”, trebuie arătat că o persoană fizică ce exercită cu titlu independent și în mod obișnuit profesia de actor în schimbul unei remunerații desfășoară o „activitate profesională independentă”, în sensul acestui articol 2 punctul 3. În plus, reiese de asemenea din modul de redactare a articolului 2 punctul 3 menționat că faptul că activitatea în cauză este desfășurată de o singură persoană este lipsit de relevanță în acest context.
32
În continuare, în ceea ce privește cerința de a acționa în calitate de „organizație”„în cadrul” unei activități profesionale independente, reiese din jurisprudența amintită la punctul 29 din prezenta hotărâre că activitatea în discuție trebuie exercitată „în mod structurat și stabil”.
33
Or, nu se poate deduce nici din modul de redactare a articolului 2 punctul 3 din Directiva 2011/7, nici din această jurisprudență că calificarea drept „întreprindere” în sensul acestui articol 2 punctul 3 depinde de faptul că persoana în cauză, despre care este cert că își desfășoară activitatea în mod obișnuit, dispune de o structură organizată de mijloace precum instalații proprii, personal și instrumente sau echipamente afectate acestei activități. Astfel, în anumite sectoare economice, activele, materiale sau nemateriale, sunt reduse la cea mai simplă expresie a acestora, activitatea bazându‑se în principal pe forța de muncă (a se vedea prin analogie Hotărârea din 10 decembrie 1998, Hernández Vidal și alții, C‑127/96, C‑229/96 și C‑74/97, EU:C:1998:594, punctul 27).
34
În sfârșit, în măsura în care trebuie ca tranzacția să se înscrie „în cadrul” activității în cauză, nu poate fi reținută interpretarea susținută de CT potrivit căreia, deși o persoană trebuie, în calitate de profesionist liberal, să fie calificată drept „întreprindere” în sensul Directivei 2011/7 atunci când încheie un contract cu un canal de televiziune, aceasta nu ar acționa ca atare la încheierea unui contract de agenție precum cel în discuție în litigiul principal.
35
Astfel, trebuie să se considere că încheierea unui contract de agenție de către o persoană care exercită profesia de actor face parte din activitatea profesională a acestei persoane și este strâns legată de această activitate, în măsura în care, dacă persoana menționată nu ar exercita această profesie, încheierea unui astfel de contract de agenție, care constă tocmai în promovarea și în gestionarea activității respective, ar fi în mod necesar lipsită de obiect.
36
Această interpretare este confirmată de contextul în care se înscrie articolul 2 punctul 3 din Directiva 2011/7, precum și de finalitatea pe care o urmărește această directivă. În această privință, în primul rând, reiese în special din articolul 1 alineatul (1) din directiva menționată că scopul acesteia este de a combate întârzierea în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale, în vederea asigurării bunei funcționări a pieței interne, promovând astfel competitivitatea întreprinderilor, în special cea a IMM‑urilor. În al doilea rând, în considerentul (10) al Directivei 2011/7 se subliniază că profesiile liberale sunt reglementate de aceasta în calitate de „întreprinderi”.
37
Ținând seama de ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie să se răspundă la întrebarea adresată că articolul 2 punctul 3 din Directiva 2011/7 trebuie interpretat în sensul că o persoană fizică ce exercită cu titlu independent și în mod obișnuit profesia de actriță în schimbul unei remunerații, fără a dispune însă de un sediu, de personal, de instrumente sau de echipamente legate de activitatea sa profesională, intră în sfera noțiunii de „întreprindere”, în sensul acestei dispoziții.
Cu privire la cheltuielile de judecată
38
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a șasea) declară:
Articolul 2 punctul 3 din Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale
trebuie interpretat în sensul că
o persoană fizică ce exercită cu titlu independent și în mod obișnuit profesia de actriță în schimbul unei remunerații, fără a dispune însă de un sediu, de personal, de instrumente sau de echipamente legate de activitatea sa profesională, intră în sfera noțiunii de „întreprindere”, în sensul acestei dispoziții.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: portugheza.