62003CJ0272_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑272/03,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 13. mája 2003 a doručený Súdnemu dvoru 24. júna 2003, ktorý súvisí s konaním:
Hauptzollamt Neubrandenburg
proti
Jens Christian Siig, vykonávajúci činnosť pod obchodným menom „Internationale Transport“ Export-Import,
SÚDNY DVOR (piata komora),
v zložení: predsedníčka piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmann a R. Schintgen (spravodajca),
generálny advokát: A. Tizzano,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– pán Christian Siig, v zastúpení: F. Bähring, Rechtsanwalt,
– talianska vláda, v zastúpení: J. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. de Bellis, avvocato dello Stato,
– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: J.C. Schieferer, splnomocnený zástupca,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 670 písm. p) a článku 718 ods. 3 písm. d) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1, ďalej len „vykonávacie nariadenie“).
2. Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi pánom Siig, ktorý vykonáva činnosť pod obchodným menom „Internationale Transport“ Export-Import (ďalej len „pán Siig“), a Hauptzollamt Neubrandenburg (hlavný colný úrad Neubrandenburg, ďalej len „Hauptzollamt“), ktorého predmetom je vybratie cla a dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“) pri dovoze.
Právny rámec
3. Článok 137 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1, ďalej len „colný kódex“), stanovuje:
„Režim dočasné použitie umožňuje aby tovar, ktorý nie je tovarom spoločenstva a ktorý má byť spätne vyvezený v nezmenenom stave, s výnimkou bežne zníženej hodnoty spôsobenej jeho obvyklým použitím, bol na colnom území spoločenstva používaný s úplným alebo čiastočným oslobodením od dovozného cla a bez toho, aby bol predmetom obchodno-politických opatrení.“
4. V článku 141 colného kódexu sa uvádza:
„Prípad[y – neoficiálny preklad ] a zvláštne podmienky, na základe ktorých môže byť uplatnený režim dočasné použitie s úplným oslobodením od dovozného cla, budú stanovené v súlade s postupom výboru.“
5. Článok 204 ods. 1 colného kódexu stanovuje:
„Colný dlh pri dovoze vzniká:
a) neplnením jednej z povinností vyplývajúcej z dočasného uskladnenia tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu alebo z použitia colného režimu, do ktorého bol tento prepustený,
alebo
b) nedodržaním niektorej podmienky stanovenej na prepustenie tovaru do daného režimu alebo pre udelenie zníženej alebo nulovej sadzby dovozného cla v dôsledku konečného použitia tovaru,
s výnimkou prípadov, ktoré sú uvedené v článku 203 pokiaľ sa nezistí, že nedodržanie týchto podmienok nemá podstatný vplyv na správne vykonávanie dočasného uskladnenia alebo daného colného režimu.“
6. V zmysle článku 239 ods. 1 colného kódexu:
„Dovozné clo alebo vývozné clo môže byť vrátené alebo odpustené aj v iných prípadoch, než sú uvedené v článkoch 236, 237 a 238:
– ak bude stanovené v súlade s postupom výboru,
– ak vyplýva z okolností, ktoré nie je možné považovať za podvodné konanie alebo hrubú [zjavnú – neoficiálny preklad ] nedbanlivosť dotknutej osoby. Prípady, kedy je možné toto ustanovenie uplatniť, a postupy na ich uplatnenie sa stanovia v súlade s postupom výboru. Vrátenie alebo odpustenie môže podliehať zvláštnym podmienkam.“
7. Článok 670 vykonávacieho nariadenia stanovuje:
„Na účely tejto kapitoly:
...
e) obchodné použitie
je použitie dopravného prostriedku na dopravu [prepravu – neoficiálny preklad ] osôb za odmenu alebo priemyselná alebo obchodná doprava [preprava – neoficiálny preklad ] tovaru bez ohľadu na to, či je za odmenu,
...
p) vnútorná doprava:
je doprava [preprava – neoficiálny preklad ] osôb alebo tovaru vyzdvihnutých alebo naložených na colnom území spoločenstva, ktoré majú vystúpiť alebo byť vyložené na určitom mieste na tomto území.“
8. Článok 718 vykonávacieho nariadenia stanovuje:
„1. Režim dočasného dovozu [použitia – neoficiálny preklad ] sa vzťahuje na cestné vozidlá určené na obchodné použitie.
2. Na účely tohto článku vozidlá sú všetky cestné vozidlá a všetky prívesy, ktoré môžu byť pripojené k takýmto vozidlám.
3. Bez dosahu na odsek 4, prepustenie do režimu dočasného dovozu [použitia – neoficiálny preklad ] uvedeného v odseku 1 podlieha podmienke, že vozidlá sú:
...
d) používané výlučne na prepravu, ktorá sa začína alebo končí mimo colného územia spoločenstva.
…
5. Vozidlá uvedené v odseku 1 môžu zostať na colnom území spoločenstva pri splnení podmienok uvedených v odseku 3 počas doby požadovanej pre vykonanie operácií, pre ktoré sa vyžaduje dočasný dovoz [dočasné použitie – neoficiálny preklad ], napr. preprava, vyzdvihnutie a vyloženie cestujúcich, naloženie a vyloženie tovaru, doprava a údržba.
…
7. Ako výnimka z odseku 3:
...
c) Vozidlá na obchodné použitie môžu byť použité vo vnútornej doprave, ak tak ustanovujú platné ustanovenia v oblasti dopravy, predovšetkým ustanovenia, ktoré sa týkajú prepustenia a operácií.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
9. Pán Siig je fyzická osoba – podnikateľ v oblasti prepravy v Poľsku, a vlastní tri ťahače návesov. Dňa 25. mája 2000 mu Bundesministerium für Verkehr, Bau- und Wohnungswesen (spolkové ministerstvo dopravy, výstavby a bývania) udelilo povolenie na medzinárodnú dopravu tovarov medzi Nemeckom a Poľskom, ako aj povolenie na tranzit cez nemecké územie pre ťahač návesov s poľským evidenčným číslom GWN 3247. V tomto povolení bol uvedený ako dátum vstupu 4. jún 2000, ako miesto vykládky Viborg v Dánsku, ako dátum výstupu 6. jún 2000 a ako krajina vykládky Poľsko.
10. Uvedený ťahač návesov a náves s poľským evidenčným číslom VB 4064 boli 4. júna 2000 prepravené na colné územie Spoločenstva. Prepravované tovary boli určené pre odberateľa so sídlom v Dánsku. Po vykládke tovarov bol náves 6. júna 2000 vo Flensburgu (Nemecko) naložený tovarom určeným pre podnik usadený vo Varšave (Poľsko). Dňa 7. júna 2000 bol náves odstavený na pozemku firmy Agroservice v Penkune (Nemecko) a ťahač návesov s poľským evidenčným číslom GWN 3247 opustil colné územie Spoločenstva bez návesu a smeroval do Poľska. Dňa 8. júna 2000 iný ťahač návesov s poľským evidenčným číslom SML 3525 vstúpil na colné územie Spoločenstva. Na tento ťahač bol pripevnený uvedený náves, ktorý bol 9. júna 2000 prepravený cez colný úrad Eberswalde (Nemecko) do Varšavy, kde bol pristavený k príjemcovi 12. júna 2000.
11. Daňovým platobným výmerom z 18. augusta 2000 vyrubil Hauptzollamt pánovi Siig clo vo výške 2 240 DEM vypočítané z hodnoty ťahača návesov s poľským evidenčným číslom GWN 3247 a daň z obratu pri dovoze vo výške 2 598,40 DEM, pretože ním bola uskutočnená preprava tovaru na území Nemecka 7. júna 2000. Po zamietnutí jeho sťažnosti voči tomuto platobnému výmeru podal pán Siig žalobu na Finanzgericht (Nemecko). Tento súd vyhovel žalobe s odôvodnením, že pán Siig neporušil žiadnu z povinností, ktoré mu vyplývajú z režimu dočasného použitia, do ktorého boli ťahač návesov a náves oddelene prepustené po prekročení hranice colného územia Spoločenstva.
12. Podľa názoru Finanzgericht pán Siig postupoval v súlade s článkom 718 ods. 3 písm. d) vykonávacieho nariadenia, pričom rozhodujúcou skutočnosťou na posúdenie zákonnosti postupu je preprava tovaru, na ktorú bol tento dopravný prostriedok použitý. Teda v zmysle článku 670 písm. p) vykonávacieho nariadenia pod pojmom „vnútorná doprava“ treba rozumieť prepravu tovarov naložených na colnom území Spoločenstva a opäť vyložených na tom istom území. Ťahač návesu bol však použitý spolu s návesom na prepravu, ktorá sa začala mimo colného územia Spoločenstva a skončila sa na tomto území, a na druhej strane na prepravu, ktorá sa začala na tomto území a skončila mimo neho. Skutočnosť, že náves bol odstavený dva dni na pozemku v Penkune iba krátkodobo prerušila režim dočasného použitia.
13. Hauptzollamt podal voči tomuto rozhodnutiu mimoriadny opravný prostriedok „Revision“, v ktorom uplatňuje, že na rozdiel od názoru obhajovaného Finanzgericht nie je rozhodujúcim kritériom konečné miesto vykládky tovaru, ale dopravný prostriedok použitý v konkrétnom prípade. Vykládka ťahača návesov závisí od osobitného spôsobu jeho konštrukcie: buď sa vykladá náves, alebo sa náves naložený tovarom odpojí. Je pravdou, že v danom prípade bola preprava prerušená len pokiaľ ide o náves. Ťahač návesov bol však v Penkune vyložený, a teda bol použitý v rozpore s článkom 718 ods. 3 písm. d) vykonávacieho nariadenia.
14. Keďže na rozhodnutie veci je potrebný výklad vykonávacieho nariadenia, rozhodol Bundesfinanzhof konanie prerušiť a položil Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„Majú sa ustanovenia článku 718 ods. 3 písm. d) v spojení s článkom 670 písm. p) (vykonávacieho) nariadenia vykladať tak, že zakazujú použitie ťahača návesov registrovaného mimo colného územia Spoločenstva na prepravu návesu z miesta na colnom území Spoločenstva, kde je naložený tovarom, na iné miesto na colnom území Spoločenstva, kde je náves odstavený len preto, aby bol neskôr iným ťahačom návesov prepravený k príjemcovi tovaru usadenému mimo colného územia Spoločenstva?“
O prejudiciálnej otázke
15. Pred odpoveďou na položenú otázku treba najprv zdôrazniť, že článok 718 ods. 3 písm. d) vykonávacieho nariadenia patrí pod písm. a) „Cestné dopravné prostriedky“, pododdiel 1 „Dočasný dovoz [Dočasné použitie – neoficiálny preklad ] s úplným oslobodením: rozsah a podmienky“, oddiel 3 „Dočasný dovoz [Dočasné použitie – neoficiálny preklad ] dopravných prostriedkov“, kapitolu 5 s nadpisom „Režim dočasného dovozu [dočasného použitia – neoficiálny preklad ]“, zatiaľ čo článok 670 písm. p) tohto nariadenia patrí do kapitoly 5 oddielu 1 nazvaného „Všeobecné ustanovenia“.
16. Z uvedeného vyplýva, že článok 718 vykonávacieho nariadenia je osobitným ustanovením ( lex specialis ) vo vzťahu k článku 670 toho istého nariadenia, takže prvé ustanovenie má prednosť pred druhým ustanovením v prípadoch, ktoré sú predmetom jeho úpravy, a to uplatnenie režimu dočasného použitia na dopravné prostriedky, ktoré sú predmetom sporu vo veci samej.
17. Napokon je potrebné zdôrazniť, že článok 718 ods. 3 písm. d) vykonávacieho nariadenia umožňuje povoliť režim dočasného použitia pri dopravných prostriedkoch len vtedy, ak sa používajú výlučne na prepravu, ktorá sa začína alebo končí mimo colného územia Spoločenstva.
18. Zdá sa teda, že povolenie režimu dočasného použitia závisí priamo od spôsobu realizácie konkrétnej prepravy predmetným vozidlom, v rámci ktorej dané vozidlo a prepravovaný tovar alebo osoby prekračujú vonkajšiu hranicu colného územia Spoločenstva.
19. Tento výklad sa opiera o článok 718 ods. 5, článok 722 ods. 2 (pokiaľ ide o leteckú dopravu) a článok 723 ods. 2 (pokiaľ ide o námornú dopravu) vykonávacieho nariadenia, z ktorých vyplýva, že dočasné použitie sa povolí len na čas potrebný na vykonanie samotnej prepravy, pre ktorú sa požaduje dočasné použitie.
20. Z toho vyplýva, že rozhodujúca je samotná preprava uskutočnená dopravným prostriedkom, o ktorý ide v danom prípade, a nie konečné miesto určenia prepravovaných tovarov alebo osôb.
21. Je pravdou, ako zdôrazňuje Komisia, že z definície pojmu „vnútorná doprava“ obsiahnutej v článku 670 písm. p) vykonávacieho nariadenia vyplýva, že konečné miesto určenia tovarov alebo osôb prepravovaných dopravným prostriedkom je rozhodujúce pre posúdenie, či ide o vnútornú dopravu, ale ako vyplýva z článku 718 ods. 3 písm. d) vykonávacieho nariadenia relevantným kritériom na povolenie režimu dočasného použitia daného dopravného prostriedku je skutočnosť, že s dopravným prostriedkom sa uskutočňuje cezhraničná doprava.
22. Z tohto hľadiska je teda potrebné upresniť, že ak je dočasné použitie schválené na uskutočnenie konkrétnej prepravy dopravným prostriedkom, ktorému bolo povolenie udelené, nepostačuje, aby tento dopravný prostriedok bol použitý len na časť prepravy uskutočnenej na colnom území Spoločenstva. Tento dopravný prostriedok musí zabezpečiť prevoz prepravovaných tovarov alebo osôb cez hranicu colného územia Spoločenstva a nielen ich dopravenie po túto hranicu.
23. Následne je potrebné uviesť, že opačný výklad, podľa ktorého rozhodujúcim kritériom na posúdenie, či preprava dopravným prostriedkom prepusteným do režimu dočasného použitia je prepravou, ktorá sa začína alebo končí mimo colného územia Spoločenstva je, či tovar prepravovaný v určitom čase uvedeným dopravným prostriedkom skutočne prekročil hranicu colného územia Spoločenstva, a nie okolnosť, či dopravný prostriedok prekročil uvedenú hranicu súčasne s prepravovaným tovarom, by článok 718 ods. 3 písm. d) vykonávacieho nariadenia zbavil jeho effet utile .
24. Dopravcovi by totiž nič nebránilo, aby prepravil ťahač návesov v režime dočasného použitia a použil ho výlučne na prepravu na colnom území Spoločenstva, akonáhle je zabezpečené, že buď miesto pôvodu, alebo miesto určenia prepravovaného návesu a jeho nákladu sa nachádza mimo územia Spoločenstva.
25. Treba však dodať, že v zmysle článku 204 colného kódexu nevzniká colný dlh, ak konanie vytýkané deklarantovi nemá v skutočnosti vplyv na správne vykonávanie daného colného režimu. Okrem toho colný kódex pre prípad vzniku colného dlhu na základe tohto ustanovenia stanovuje vo svojom článku 239 postup, ktorý za splnenia určitých podmienok umožňuje deklarantovi ako je ten vo veci samej vrátenie alebo odpustenie p redmetného cla.
26. Z vyššie uvedeného vyplýva, že články 718 ods. 3 písm. d) a 670 písm. p) vykonávacieho nariadenia sa majú vykladať tak, že zakazujú použitie ťahača návesov registrovaného mimo colného územia Spoločenstva na prepravu návesu z miesta na colnom území Spoločenstva, kde je len naložený tovarom, na iné miesto na colnom území Spoločenstva, kde je odstavený len na to, aby bol neskôr iným ťahačom návesov prepravený k príjemcovi tovaru, ktorý je usadený mimo colného územia Spoločenstva.
O trovách
27. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:
Články 718 ods. 3 písm. d) a 670 písm. p) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa majú vykladať tak, že zakazujú použitie ťahača návesov registrovaného mimo colného územia Spoločenstva na prepravu návesu z miesta na colnom území Spoločenstva, kde je naložený tovarom, na iné miesto na colnom území Spoločenstva, kde je odstavený len na to, aby bol neskôr iným ťahačom návesov prepravený k príjemcovi tovaru, ktorý je usadený mimo colného územia Spoločenstva.