Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 2. prosince 2014 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State - Nizozemsko) – A (C-148/13), B (C-149/13), C (C-150/13) v. Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
(Spojené věci C-148/13 až C-150/13)1
„Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Směrnice 2004/83/ES – Minimální normy týkající se podmínek pro přiznání postavení uprchlíka nebo statusu podpůrné ochrany – Článek 4 – Posuzování skutečností a okolností – Způsoby posouzení – Souhlas s některými důkazy – Rozsah pravomocí příslušných vnitrostátních orgánů – Obava před pronásledováním z důvodu sexuální orientace – Rozdíly mezi omezeními vztahujícími se na ověřování prohlášení a písemných nebo jiných důkazů v souvislosti s tvrzenou sexuální orientací žadatele o azyl a omezeními, která se vztahují na ověřování těchto prohlášení a důkazů v souvislosti s jinými důvody pronásledování – Směrnice 2005/85/ES – Minimální normy pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka – Článek 13 – Požadavky kladené na osobní pohovor – Listina základních práv Evropské unie – Článek 1 – Lidská důstojnost – Článek 7 – Respektování soukromého a rodinného života“
Jednací jazyk: nizozemština
Předkládající soud
Raad van State
Účastníci původního řízení
Navrhovatelé: A (C-148/13), B (C-149/13), C (C-150/13)
Odpůrce: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
Za přítomnosti: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR)
Výrok
1)    Článek 4 odst. 3 písm. c) směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany, jakož i čl. 13 odst. 3 písm. a) směrnice Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka, musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné vnitrostátní orgány, jež jednají pod soudní kontrolou, v rámci posuzování skutečností a okolností tvrzené sexuální orientace žadatele o azyl, jehož žádost je založena na obavě z pronásledování z důvodu této orientace, hodnotily prohlášení tohoto žadatele, jakož i písemné nebo jiné doklady předložené na podporu jeho žádosti, prostřednictvím dotazování založených pouze na stereotypních představách o homosexuálech. 2)    Článek 4 směrnice 2004/83 musí být ve světle článku 7 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby se příslušné vnitrostátní orgány v rámci tohoto posuzování podrobně dotazovaly na sexuální praktiky žadatele o azyl. 3)    Článek 4 směrnice 2004/83 musí být ve světle článku 1 Listiny základních práv Evropské unie vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby uvedené orgány v rámci uvedeného posuzování souhlasily s takovými důkazy, jako jsou uskutečnění homosexuálního chování dotyčným žadatelem o azyl, podrobení se tímto žadatelem „testům“ za účelem zjištění homosexuality nebo předložení videozáznamů tímto žadatelem zachycujících takovéto chování. 4)    Článek 4 odst. 3 směrnice 2004/83, jakož i čl. 13 odst. 3 písm. a) směrnice 2005/85, musí být vykládány v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušné vnitrostátní orgány v rámci téhož posuzování učinily závěr o nedostatečné důvěryhodnosti prohlášení dotyčného žadatele o azyl na základě pouhé skutečnosti, že se své tvrzené homosexuální orientace nedovolával při první příležitosti, která mu byla poskytnuta k tomu, aby vysvětlil důvody pronásledování.