62004TJ0034_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci T‑34/04,
Plus Warenhandelsgesellschaft mbH,
se sídlem v Mühlheimu (Německo), zastoupená B. Piepenbrink, advokátkou,
žalobkyně,
proti
Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), zastoupenému G. Schneiderem, jako zmocněncem,
žalovanému,
přičemž druhým účastníkem řízení před odvolacím senátem OHIM byli
Joachim Bälz a Friedmar Hiller,
s bydlištěm ve Stuttgartu (Německo),
jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 25. listopadu 2003 (věc R 620/2002-2), týkajícímu se námitkového řízení mezi společností Tengelmann Warenhandelsgesellschaft a J. Bälzem a F. Hillerem,
SOUD PRVNÍHO STUPNĚ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ (čtvrtý senát),
ve složení H. Legal, předseda, P. Lindh a V. Vadapalas, soudci,
vedoucí soudní kanceláře: C. Kristensen, rada,
s přihlédnutím k žalobě došlé kanceláři Soudu dne 28. ledna 2004,
s přihlédnutím k vyjádření k žalobě došlému kanceláři Soudu dne 18. června 2004,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 24. února 2005,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
Skutečnosti předcházející sporu
1. Joachim Bälz a Friedmar Hiller podali dne 26. září 2000 u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) přihlášku ochranné známky Společenství na základě nařízení Rady (ES) ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), ve znění pozdějších předpisů.
2. Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován, je označení vyobrazené níže:
>image>5
>image>6
3. Výrobky, pro které byl zápis požadován, jsou různé výrobky obsažené ve třídách 3, 25, 28, 32, 33 a 34 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků.
4. Dne 14. května 2001 byla přihláška ochranné známky Společenství zveřejněna ve Věstníku ochranných známek Společenství
č. 43/01.
5. Dopisem ze dne 6. srpna 2001 podala společnost Tengelmann Warenhandelsgesellschaft proti této přihlášce námitky s tvrzením, že existuje nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 mezi přihlašovaným označením a její německou starší slovní ochrannou známkou POWER, zapsanou dne 14. dubna 1994 pro výrobky spadající do třídy 34 „tabák, potřeby pro kuřáky, a sice tabatěrky, pouzdra na doutníky, pouzdra na cigarety, kazety na doutníky a cigarety, popelníky, všechny uvedené výrobky nikoli z drahých kovů, jejich slitin nebo jimi pokovené, držáky na dýmky, čističe dýmek, odřezávače doutníků, dýmky, zapalovače, kapesní nástroje na balení cigaret, cigaretový papír, cigaretové filtry; zápalky“.
6. Námitky směřovaly proti části výrobků uvedených v přihlášce ochranné známky Společenství, které spadají do třídy 34, a sice „tabák, potřeby pro kuřáky, zápalky“.
7. Tyto námitky byly námitkovým oddělením zamítnuty dne 27. května 2002 z důvodu neexistence nebezpečí záměny mezi oběma zkoumanými označeními.
8. Dne 25. července 2002 napadla osoba, která podala námitky, toto rozhodnutí před druhým odvolacím senátem OHIM s tvrzením, že celkový dojem, kterým přihlašované označení působí, je určen rozlišujícím prvkem „power“, zatímco jeho ostatní prvky postrádají rozlišovací způsobilost. Usoudila, že jelikož dominantní prvek „power“ je obsažen v obou ochranných známkách, mělo být námitkám vyhověno.
9. Společnost Plus Warenhandelsgesellschaft mbH byla dne 1. října 2003 zapsána do německého rejstříku ochranných známek jakožto nový majitel starší národní ochranné známky POWER.
10. Rozhodnutím ze dne 25. listopadu 2003 (dále jen „napadené rozhodnutí“) druhý odvolací senát OHIM odvolání zamítl z důvodu neexistence nebezpečí záměny na relevantním území vzhledem ke vzhledovým, fonetickým a pojmovým rozdílům, které existují mezi oběma kolidujícími označeními. Odvolací senát OHIM měl v rozporu se stanoviskem osoby, která podala námitky, za to, že nelze opomíjet slovní prvek přihlašovaného označení „Turkish“ a jeho obrazový prvek tvořený hlavou lva a že i když hlava lva navozuje představu síly, nejedná se o pouhé znázornění tohoto významu. Mimoto uvedl, že prvek „Turkish“ nelze též opomíjet, neboť má význam po stránce vzhledové a fonetické, a že globální význam výrazu „Turkish power“ se liší od významu výrazu „power“.
Řízení a návrhy účastníků řízení
11. Za těchto okolností podala žalobkyně jakožto nabyvatel starší národní ochranné známky, proti rozhodnutí odvolacího senátu tuto žalobu.
12. Žalobkyně navrhuje, aby Soud
– zrušil napadené rozhodnutí;
– podpůrně jí umožnil písemně doplnit v přiměřené lhůtě údaje, které Soud považuje za nedostatečné, co se týče skutečností a jejich právních následků;
– uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
13. Během jednání k přednesu řečí žalobkyně upustila od části návrhů, které předtím předložila a kterými Soudu navrhovala, aby nařídil výmaz přihlašované ochranné známky.
14. OHIM navrhuje, aby Soud:
– zamítl žalobu;
– uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
K přípustnosti žaloby
15. OHIM podotýká, že žalobkyně, ačkoliv je nabyvatelem starší národní ochranné známky, nebyla účastníkem řízení před odvolacím senátem. OHIM nicméně usuzuje, že čl. 63 odst. 4 nařízení č. 40/94 musí být vykládán v tom smyslu, že pojem „účastníci řízení před odvolacím senátem“, kteří mohou podat opravný prostředek k Soudu, zahrnuje také právní nástupce majitele ochranné známky, která koliduje s označením, jehož zápis jako ochranné známky Společenství je požadován.
16. Je nesporné, a ostatně nezpochybněné, že k převodu národní ochranné známky na žalobkyni jejím původním majitelem, společností Tengelmann Warenhandelsgesellschaft, došlo během řízení před OHIM. Tato okolnost vedla k tomu, že společnost, která převedla ochrannou známku, byla v postavení účastníka řízení před odvolacím senátem nahrazena žalobkyní.
17. Za těchto okolností měla žalobkyně způsobilost k podání žaloby na neplatnost napadeného rozhodnutí.
K věci samé
K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94
Argumenty účastníků řízení
18. Žalobkyně uvádí, že výrobky „tabák, potřeby pro kuřáky a zápalky“ spadající do třídy 34, popsané v přihlášce k zápisu, a výrobky označované starší ochrannou známkou jsou částečně totožné nebo velmi podobné.
19. Výraz „power“ je jediným prvkem starší ochranné známky a tato ochranná známka má rozlišovací způsobilost posílenou svým rozšířeným užíváním jakožto ochranné známky. Starší ochranná známka není používána pouze pro popis výrobků, jelikož dotčené spotřebitelské kruhy a hospodářské subjekty nejsou vedeny k tomu, aby považovaly pojem „power“ za údaj o jakosti dotčených výrobků pro kuřáky, na rozdíl od údaje, který mohou poskytovat takové výrazy jako „full flavour“ nebo „light“ nebo „gold“.
20. Výraz „power“ je mimoto výlučným charakteristickým prvkem přihlašovaného označení, neboť pouze jména, a nikoliv přídavná jména, jsou na základě použití německých a anglických gramatických pravidel použitelná pro označení věcí. Anglické přídavné jméno „Turkish“ není tedy pro účely srovnání označení relevantní, neboť pouze uvádí pro dotčené zákazníky informaci, že dotčené výrobky jsou tureckého původu, a nemůže být dotčenou veřejností vnímáno tak, že identifikuje podnik, z něhož výrobky pocházejí.
21. Pokud označené výrobky nejsou uváděny na trh v samoobslužných prodejnách, je kupující nucen vyslovit název ochranné známky, což je nejjednodušší způsob označení výrobku. V rámci srovnání obou kolidujících označení po stránce sluchové, nehraje přitom grafické ztvárnění přihlašovaného označení žádnou roli.
22. Vyobrazení hlavy lva umístěné mezi výrazy „Turkish“ a „power“ neovlivňuje samo o sobě celkový vizuální dojem, kterým přihlašované označení působí, neboť slouží pouze k posílení smyslu prvku „power“, který je dotčené klientele znám jako prvek tvořící ochrannou známku žalobkyně.
23. S přihlédnutím jednak k podobnosti obou kolidujících označení, která jsou, co se týče jejich dominantního prvku, totožná, a jednak k celkovému dojmu, kterým působí na německou veřejnost, existuje tedy nebezpečí záměny vzhledem k tomu, že veřejnost by se mohla domnívat, že dotčené výrobky pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených.
24. OHIM zaprvé uvádí, že jelikož starší ochranná známka je chráněna v Německu, je třeba se odvolat na chápání kolidujících označení německou veřejností, která byla právem odvolacím senátem považována za běžně informovanou a přiměřeně pozornou a obezřetnou.
25. OHIM zadruhé podotýká, že výrobky, na které se vztahují námitky, a sice „tabák, potřeby pro kuřáky, zápalky“, jsou všechny chráněny starší ochrannou známkou a že výrobky dotčené kolidujícími označeními jsou tedy totožné.
26. OHIM zatřetí připomíná, že posouzení podobnosti kolidujících označení musí být založeno na jejich vzhledové, sluchové a pojmové shodě a je třeba je zkoumat jako celek, přičemž určujícími jsou jejich dominantní a rozlišující prvky.
27. Výraz „power“, který výlučně tvoří starší ochrannou známku, nepopisuje žádný z dotčených výrobků. Odvolací senát sice usoudil, že rozlišovací způsobilost tohoto prvku je vzhledem k označovaným výrobkům relativně nízká, domníval se však ve prospěch osoby, která podala námitky, že její ochranná známka má průměrnou rozlišovací způsobilost.
28. Přihlašované označení se skládá z prvků „Turkish“ a „power“, jakož i obrazového prvku, který tyto prvky odděluje a představuje hlavu lva. Posouzení rozlišujících prvků tohoto označení se musí opírat o skutečnost, že jak prvek „power“, tak i obrazový prvek, hlava lva, a konečně přídavné jméno „Turkish“ mají rozlišovací způsobilost a nejsou popisné, a že toto označení, posuzované jako celek, působí odlišným dojmem, než kterým působí ochranná známka POWER.
29. V bodě 26 napadeného rozhodnutí připustil odvolací senát možnost, že část německé veřejnosti chápe prvek „Turkish“ jako údaj o zeměpisném původu výrobků. Nicméně rovněž uvedl, že „Turkish Power“ je jako celek nositelem sémantického obsahu, který se liší od obsahu prvku „power“ posuzovaného odděleně. Prvek „Turkish“ nemůže být tedy během posuzování podobnosti opomíjen.
30. Žalobkyně neprávem tvrdí, že pouze podstatná jména, nikoliv přídavná jména, mohou charakterizovat ochrannou známku. Argument, podle něhož jsou přídavná jména per definitionem
vždy používána pro popisné účely je správný pouze pokud jde o jejich gramatickou funkci. Naopak přídavné jméno použité v ochranné známce není z vlastní povahy popisné. Otázka, zda je přídavné jméno popisné ve smyslu známkového práva, závisí na jeho významu, jakož i výrobcích a službách opatřených ochrannou známkou.
31. Odvolací senát v bodě 26 napadeného rozhodnutí shledal, že německý spotřebitel chápe spojení „Turkish Power“ jako celek obsahující jiné konotace než pouhý odkaz na výrobky značky Power tureckého původu. Sousloví „Turkish Power“ vyvolává z důvodu úzkého spojení sjednocujícího její dvě složky sugestivní dojem nezávislý na výrazu „power“, což navozuje pocit spojený s vnímáním turecké kultury a dějin.
32. Ochranná známka nazývaná „Indian Summer“ a vztahující se na nápoje, je z pojmového hlediska naprosto odlišná od ochranné známky pojmenované „Summer“ pro totožné výrobky. Žalobkyně se nemůže užitečně dovolávat věci, ve které byl vydán rozsudek Soudu ze dne 18. února 2004, Koubi v. OHIM – Flabesa (CONFORFLEX) (T‑10/03, Recueil, s. II‑719), právě z nedostatku zřetelného globálního konceptu obsaženého ve výrazu „conforflex“. Pojem „conforflex“ neměl žádný vlastní význam, neboť spotřebitel si spojoval prvek „confor“ přímo s výrobky.
33. Po stránce vzhledové je pouze prvek „power“ přihlašovaného označení totožný se starší ochrannou známkou. Zkušenost ukázala, že prvky umístěné na počátku částečně obrazových ochranných známek mají větší význam, poněvadž tyto prvky obecně upoutávají pozornost veřejnosti.
34. Odvolací senát podotkl, že obrazový prvek přihlašovaného ochranného označení, který je tvořen velkou hlavou řvoucího lva s propracovanou hřívou, není pouze úplným a irelevantním ztvárněním pojmu síly. Řvoucí lev vyjadřující určitou agresivitu, styl a propracování hlavy poskytují přihlašované ochranné známce vlastní povahu, která přesahuje poselství přenášené výrazem „power“. Přidání hlavy řvoucího lva poskytuje rovněž v tomto ohledu přihlašovanému označení zvláště sugestivní obsah, odlišný od obsahu odděleně posuzovaného prvku „power“.
35. Obě kolidující označení se liší po stránce pojmové, neboť výraz „power“ má sám o sobě odlišný význam a účinek od sousloví „Turkish Power“ doplněného o hlavu lva. Zjištěná shoda v prvku „power“ nemůže sama odůvodnit pojmovou podobnost.
36. Celkově tedy existují mezi oběma kolidujícími označeními určité podobnosti nanejvýše po stránce vzhledové a fonetické.
37. Z přezkumu těchto zvláštních aspektů vyplývá, že výrobky jsou totožné a že označení se shodují ve svém slovním prvku „power“. Na druhou stranu je namístě zohlednit přítomnost slova, které má vlastní rozlišovací způsobilost, v přihlašovaném označení, odlišné pojmové chápání obou označení a přítomnost rozlišujícího obrazového prvku.
38. OHIM tedy dospívá k závěru o neexistenci nebezpečí záměny.
Závěry Soudu
39. Nebezpečí záměny představuje ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 nebezpečí, že veřejnost se může domnívat, že výrobky označené kolidujícími označeními pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených, přičemž toto nebezpečí musí být posuzováno celkově s přihlédnutím ke všem relevantním faktorům v projednávaném případě.
40. Toto celkové posouzení implikuje určitou vzájemnou závislost mezi zohledněnými faktory, zejména mezi podobností ochranných známek a podobností označovaných výrobků nebo služeb, přičemž nízký stupeň podobnosti mezi označovanými výrobky nebo službami může být nahrazen vysokým stupněm podobnosti mezi ochrannými známkami a naopak [rozsudek Soudu ze dne 23. října 2002, Institut für Lernsysteme v. OHIM – Educational Services (ELS), T‑388/00, Recueil, s. II‑4301, bod 46].
41. Celkové posouzení nebezpečí záměny založené na celkovém dojmu, kterým kolidující označení působí, musí zejména zahrnovat zohlednění jejich rozlišujících a dominantních prvků (viz obdobně rozsudky Soudního dvora ze dne 11. listopadu 1997, SABEL, C‑251/95, Recueil, s. I‑6191, bod 23, a ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer, C‑342/97, Recueil, s. I‑3819, bod 25).
42. Nebezpečí záměny je tím vyšší, čím se rozlišovací způsobilost starší ochranné známky jeví podstatnější (viz obdobně výše uvedený rozsudek Lloyd Schuhfabrik Meyer, bod 20).
43. Obecně jsou dvě ochranné známky podobné tehdy, pokud mezi nimi z pohledu relevantní veřejnosti, co se týče jednoho nebo více relevantních aspektů, existuje alespoň částečná totožnost [rozsudek Soudu ze dne 23. října 2002, Matratzen Concord v. OHIM – Hukla Germany (MATRATZEN), T‑6/01, Recueil, s. II‑4335, bod 30], a sice vzhledového, sluchového a pojmového aspektu.
44. Výrobky, na které se vztahují námitky, a sice „tabák, potřeby pro kuřáky, zápalky“, jsou v tomto případě označované oběma kolidujícími označeními. Dotčené výrobky musí být tedy, jak to ostatně OHIM uvedl ve svém vyjádření k žalobě, považovány za totožné.
45. Starší národní ochranná známka POWER je zapsaná v Německu, které tak pro účely použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 tvoří relevantní území.
46. Vzhledem k tomu, že starší ochranná známka je chráněna v Německu, je třeba se za účelem posouzení nebezpečí záměny odvolat na vnímání ochranné známky německou veřejností. V tomto ohledu námitkové oddělení a odvolací senát uvedly, aniž by byl tento bod ze strany žalobkyně zpochybněn, že kupující výrobků spadajících do třídy 34 projevují během svých nákupů z důvodu své věrnosti značkám obecně vysoký stupeň pozornosti.
47. Ve světle těchto úvah je třeba zkoumat, zda se odvolací senát nedopustil nesprávného právního posouzení tím, že shledal, že mezi přihlašovaným obrazovým označením a starší slovní ochrannou známkou existují rozdíly, které jsou, s přihlédnutím k výrobkům označovaným oběma kolidujícími označeními, dostatečné pro to, aby u relevantní německé veřejnosti vyloučily nebezpečí záměny.
48. Je nesporné, že relevantní německá veřejnost může pochopit jak slovní prvek „power“, společný oběma kolidujícím označením, tak slovo „Turkish“, které je vlastní přihlašovanému označení.
49. Starší národní ochranná známka je slovní ochrannou známkou, zatímco konkurenční označení bylo přihlášeno k zápisu jakožto obrazová ochranná známka Společenství složená ze dvou slov „Turkish“ a „power“ oddělených hlavou řvoucího lva s vlající hřívou.
50. Výraz „power“ je jediným prvkem starší ochranné známky a jednou ze tří složek přihlašovaného označení.
51. S přihlédnutím k totožnosti dotčených výrobků má Soud za to, že je namístě vyvodit existenci nebezpečí záměny u relevantní německé veřejnosti v případě, že je složka „power“ společná oběma označením dominantním prvkem přihlašovaného označení.
52. Obě kolidující označení se snadno odlišují po stránce vzhledové tím, že přihlašované označení je jako jediné kombinovaným označením sestávajícím ze sousloví „Turkish Power“ a obrazového prvku ve tvaru hlavy řvoucího lva s vlající hřívou.
53. Z důvodu svého centrálního umístění poskytuje tento obrazový prvek přihlašovanému označení optickou strukturu zcela odlišnou od struktury starší národní ochranné známky.
54. Obrazový prvek dokonce i převládá díky své velikosti, originalitě a propracovanosti svého vyobrazení nad slovními prvky přihlašovaného označení, takže obě zkoumaná označení vykazují z hlediska vzhledového velmi výrazné rozdíly.
55. Tento rozdíl je ještě zvýrazněn tím, že je k prvku „power“ přidáno slovo „Turkish“, které tím, že je na začátku přihlašovaného označení vedle grafického prvku na opačné straně, než kterou zabírá prvek „power“ na konci přihlašovaného označení, slouží jako protipól posledně uvedeného prvku.
56. Přítomnost prvku „Turkish“ na začátku přihlašovaného označení mu umožňuje, aby jej relevantní veřejnost okamžitě vnímala, čímž tak odsunuje prvek „power“ ve vizuální paměti dotčených osob do pozadí.
57. Obě kolidující označení vykazují rovněž značné sluchové rozdíly. I když obrazový prvek nehraje přirozeně z tohoto hlediska žádnou roli, nicméně slovní prvek „Turkish“ přihlašovaného označení přispívá bezesporu k fonetickému odlišení těchto dvou označení.
58. Žalobkyně v tomto ohledu neprokázala, že relevantní německá veřejnost zcela slovní prvek „Turkish“ opomíjí, když ústně označuje přihlašované označení. Podobnost existující mezi tímto slovním prvkem vyjádřeným v angličtině a jeho německým ekvivalentem je naopak takové povahy, že usnadňuje jeho zapamatování a jeho vyjádření dotčenými osobami, neboť je prvním prvkem tvořícím přihlašované označení, který je spatřen.
59. Jsou-li dotčené výrobky kupovány v jiných prodejních místech než v samoobslužných prodejnách, akt koupě nutně předpokládá, jak ostatně uvedla žalobkyně, vyslovení obou fonetických složek přihlašovaného označení.
60. Po pojmové stránce vychází prvenství přídavného jména „Turkish“ vzhledem k podstatnému jménu „power“ samozřejmě z pravidel anglické gramatiky, takže prvek „Turkish“ nebude v rozporu s tím, co tvrdí OHIM, nutně relevantní veřejností, jejíž jazyk obsahuje totožná pravidla, přednostně pojmově chápán.
61. Mimoto odvolací senát sám uznal, že kolidující označení vykazují podobnost na úrovni významové tím, že obě zahrnují myšlenku síly, takže někteří kupující mohou chápat prvek „Turkish“ jako údaj o zeměpisném původu dotčených výrobků.
62. Nicméně obrazový prvek ztvárňující hlavu lva je vzhledem k povaze svého vyobrazení uvedeného výše takové povahy, že může v širokém měřítku neutralizovat relativní pojmovou podobnost obou kolidujících označení, jež vyplývá z přítomnosti jejich společné složky „power“.
63. Hlava řvoucího lva totiž dodává pojmu síly, jehož nositelem je slovní prvek „power“ starší národní ochranné známky, rozdílnou konotaci agresivity.
64. Mimoto, jak právem uvedl OHIM ve svých písemnostech, vyvolává „Turkish Power“ sugestivní účinek nezávislý na slovu „power“ tím, že sousloví spojuje označované výrobky v představě relevantní německé veřejnosti s tureckou kulturou a dějinami.
65. Odvolací senát právem usoudil, že obrazový prvek přihlašovaného označení se neomezuje na pouhé ztvárnění pojmu síly.
66. Mimoto výše uvedené vzhledové a fonetické odchylky mezi oběma kolidujícími ozna čeními přispívají ke snížení účinku relativní pojmové podobnosti vyplývající z přítomnosti společného prvku „power“.
67. Je třeba zejména zdůranit, že stupeň pojmové podobnosti mezi oběma označeními má omezený význam v případě, že relevantní veřejnost uvidí název ochranné známky uvedené na výrobku, který kupuje.
68. Význam pojmové podobnosti mezi dvěma označeními je rovněž oslaben tehdy, když relevantní veřejnost musí v případě, že kupuje dotčené výrobky v jiných distribučních místech než v samoobslužných prodejnách, jako je tomu v projednávaném případě, vyslovit celé sousloví tvořící označení.
69. Uvedené skutečnosti tedy platí tím spíše, že relevantní veřejnost musí být v tomto případě, jak bylo uvedeno výše, považována za projevující věrnost svým tradičním značkám, a projevující tudíž vyšší stupeň pozornosti během výběru dotčených výrobků.
70. V tomto rozsahu se odvolací senát nedopustil nesprávného posouzení, když shledal, že význam označení „Turkish Power“ se ve svém celku odchyluje od poselství obsaženého v samotném slovním prvku „power“ starší národní ochranné známky.
71. Nezdá se tedy, že prvek „power“ tvoří, jak tvrdí žalobkyně, dominantní prvek přihlašovaného označení, ani není určující pro celkový dojem, který vyplývá z přihlašovaného označení do takové míry, aby umožnil shledat nebezpečí záměny u relevantní německé veřejnosti.
72. Z výše uvedených úvah vyplývá, že navzdory totožnosti výrobků označovaných oběma kolidujícími označeními a přítomnosti jejich společného slovního prvku „power“, mohl odvolací senát oprávněně shledat, že obezřetná relevantní německá veřejnost, která vykazuje vysoký stupeň pozornosti a věrnosti svým tradičním značkám, se nemůže s přihlédnutím ke shledaným rozdílům mezi oběma kolidujícími označeními po stránce vzhledové, fonetické a pojmové, domnívat, že dotčené výrobky pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených.
73. Za těchto okolností nemůže být posouzení nebezpečí záměny provedené odvolacím senátem zpochybněno rozlišovací způsobilostí starší národní ochranné známky, kterou žalobkyně vyvozuje ze svých prodejních statistik.
74. Ostatně ze spisu vztahujícího se k řízení před OHIM nevyplývá, že jeho oddělení měla k dispozici prodejní statistiky cigaret značky POWER, které žalobkyně uvedla ve své žalobě za účelem prokázání všeobecné známosti své národní ochranné známky. Mimoto některé z předložených údajů se vztahují k referenčním obdobím následujícím po podání písemného odůvodnění odvolání u odvolacího senátu.
75. Za těchto okolností mohou tyto statistiky ovlivnit legalitu napadeného rozhodnutí pouze v případě, že OHIM byl povinen je vzít v úvahu z moci úřední [rozsudek Soudu ze dne 12. prosince 2002, eCopy v. OHIM (ECOPY), T‑247/01, Recueil, s. II‑5301, bod 46].
76. Tak tomu však v tomto případě není, neboť podle čl. 74 odst. 1 in fine
nařízení č. 40/94 v řízení týkajícím se jako v projednávaném případě, relativních důvodů zamítnutí zápisu se OHIM při zkoumání omezí na skutečnosti, důvody a návrhy přednesené účastníky.
77. Je tedy namístě první žalobní důvod vycházející z nesprávného použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 zamítnout.
K druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze zbavení žalobkyně jejích práv k duševnímu vlastnictví
78. Žalobkyně tvrdí, že Společenství nemá žádnou pravomoc k tomu, aby ji zbavilo jejích práv k duševnímu vlastnictví tím, že vystaví její starší ochrannou známku napodobení a padělkům v důsledku toho, že přihlašované označení přebírá její označení.
79. Žalobkyni je v rozporu s jejím národním právem bráněno ve výkonu práv k duševnímu vlastnictví, která řádně nabyla ve státě, v němž je usazena.
80. OHIM považuje výtku za irelevantní, neboť předmětem správního řízení je určit, zda přihlašovaná ochranná známka Společenství může být zapsána, a nijak se netýká platnosti starší národní ochranné známky.
81. Stačí, aby Soud uvedl, že starší národní ochranná známka žalobkyně nemůže být v žádném případě zbavena platnosti případným zápisem přihlašovaného označení jako ochranné známky Společenství.
82. Z výše uvedeného totiž vyplývá, že dotčený zápis nemůže u německé veřejnosti vyvolat nebezpečí záměny mezi přihlašovanou obrazovou ochrannou známkou Společenství a starší národní slovní ochrannou známkou žalobkyně.
83. Žalobkyně se tedy neprávem dovolává zbavení práv k duševnímu vlastnictví, vyplývajících z její starší národní ochranné známky.
84. Je tedy namístě druhý žalobní důvod zamítnout.
85. Z výše uvedených úvah vyplývá, že žaloba musí být zamítnuta v plném rozsahu.
86. Vzhledem k tomu, že Soud se považuje za dostatečně informovaný, není namístě vyhovět podpůrným návrhům žalobkyně.
K nákladům řízení
87. Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Soudu bude účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný, uložena náhrada nákladů řízení, pokud účastník, který byl ve sporu úspěšný, náhradu nákladů ve svém návrhu požadoval.
88. Vzhledem k tomu, že žalobkyně byla ve sporu neúspěšná, je namístě uložit jí náhradu nákladů řízení vynaložených OHIM v souladu s jeho návrhy.
Výrok
Z těchto důvodů
SOUD (čtvrtý senát)
rozhodl takto:
1) Žaloba se zamítá.
2) Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.