62016CO0443
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (desátého senátu)
9. února 2017 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce — Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora — Směrnice 1999/70/ES — Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS — Ustanovení 4 — Pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru — Restrukturalizace univerzitní organizace — Vnitrostátní právní úprava — Začlenění pedagogů vysokých škol do sboru univerzitních pedagogů — Podmínka — Získání doktorského titulu — Změna zaměstnání na plný úvazek na zaměstnání na částečný úvazek — Uplatnění pouze na pedagoga v postavení dočasných zaměstnanců — Zásada zákazu diskriminace“
Ve věci C‑443/16,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Juzgado de lo Contencioso-Administrativo No 8 de Madrid (správní soud č. 8 v Madridu, Španělsko) ze dne 21. července 2016, došlým Soudnímu dvoru dne 8. srpna 2016, v řízení
Francisco Rodrigo Sanz
proti
Universidad Politécnica de Madrid,
SOUDNÍ DVŮR (desátý senát),
ve složení M. Berger, předsedkyně senátu, A. Borg Barthet a F. Biltgen (zpravodaj), soudci,
generální advokátka: E. Sharpston,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout usnesením s odůvodněním podle článku 99 jednacího řádu Soudního dvora,
vydává toto
Usnesení
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu ustanovení 4 Rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999 (dále jen „rámcová dohoda“), která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. 1999, L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368).
2
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi F. R. Sanzem a Universidad Politécnica de Madrid (Polytechnická universita v Madridu, Španělsko, dále jen „UPM“) ve věci rozhodnutí přijatého posledně uvedenou snížit pracovní dobu F. R. Sanze a zkrátit jeho pracovní úvazek z plného na částečný.
Právní rámec
Unijní právo
3
Účelem směrnice 1999/70 je podle jejího článku 1 „provedení rámcové dohody […] uzavřené […] mezi obecnými mezioborovými organizacemi (UNICE, EKOS a CEEP) […].“
4
Článek 2 první pododstavec uvedené směrnice stanoví:
„Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí […] [a] musí přijmout veškerá nezbytná opatření, která jim umožní kdykoli zaručit výsledky stanovené touto směrnicí. […]“
5
Podle ustanovení 1 rámcové dohody je jejím účelem jednak zlepšit kvalitu práce na dobu určitou zajištěním uplatňování zásady zákazu diskriminace a jednak vytvořit rámec, který zabrání zneužití vyplývajícímu z použití po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů uzavřených na dobu určitou.
6
Ustanovení 2 rámcové dohody, nadepsané „Oblast působnosti“, stanoví v bodě 1:
„Tato dohoda se vztahuje na zaměstnance s pracovním poměrem na dobu určitou, kteří mají pracovní smlouvu nebo jsou v pracovním poměru vymezeném platnými právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi v každém členském státě.“
7
Ustanovení 3 rámcové dohody, nadepsané „Definice“, stanoví:
„Pro účely této dohody se rozumí:
1.
‚zaměstnancem v pracovním poměru na dobu určitou‘ osoba s pracovní smlouvou nebo poměrem uzavřeným přímo mezi zaměstnavatelem a zaměstnancem, pokud skončení pracovní smlouvy nebo poměru je určeno objektivními podmínkami, jakými jsou dosažení určitého dne, dokončení určitého úkolu nebo vznik určité události;
2.
‚srovnatelným zaměstnancem v pracovním poměru na dobu neurčitou‘ zaměstnanec s pracovní smlouvou nebo poměrem na dobu neurčitou ve stejném zařízení, který vykonává stejnou nebo podobnou práci/povolání, s přihlédnutím ke způsobilosti/schopnostem. Pokud v závodě není žádný srovnatelný zaměstnanec v pracovním poměru na dobu neurčitou, je srovnání provedeno s odkazem na příslušnou kolektivní smlouvu nebo, a pokud není žádná kolektivní smlouva příslušná, v souladu s právními předpisy státu, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi.“
8
Ustanovení 4.1 rámcové dohody, nadepsané „Zásada zákazu diskriminace“, stanoví:
„Pokud jde o pracovní podmínky, nesmí být se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou zacházeno méně příznivě než se srovnatelnými zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou pouze z toho důvodu, že mají pracovní smlouvu nebo pracovní poměr na dobu určitou, pokud odlišné zacházení nelze ospravedlnit objektivními důvody.“
Španělské právo
9
Druhé dodatkové ustanovení Ley Orgánica 4/2007 por la que se modifica la Ley Orgánica 6/2001, de 21 de diciembre, de universidades (zákon č. 4/2007 ze dne 12. dubna 2007, kterým se mění zákon č. 6/2001 ze dne 21. prosince 2001 o univerzitách; BOE č. 89, ze dne 13. dubna 2007, s. 16241), nadepsané „Del Cuerpo de Profesores Titulares de Escuelas Universitarias y de la integración de sus miembros en el Cuerpo de Profesores Titulares de Universidad“ („Sbor pedagogů vysokých škol a začlenění jeho členů do sboru univerzitních pedagogů“), stanoví:
„1.
Pro účely začlenění do sboru univerzitních pedagogů vstupují pedagogové vysokých škol, kteří jsou ke dni vstupu v účinnost tohoto zákona držiteli doktorského titulu nebo jej získají později a získají zvláštní atestaci […] přímo do sboru univerzitních pedagogů na svá vlastní pracovní místa […].
2.
Univerzity zavedou programy, které umožní pedagogům vysokých škol skloubit úkoly spojené s vyučováním se získáním doktorského titulu.
3.
Osoby, které nezískají kvalifikaci univerzitního pedagoga, zůstávají ve stejném postavení a zachovávají si všechna práva a plné oprávnění k vyučování a případně k výzkumu.
[…]“
10
Podle Ley 4/2012 de modificación de la Ley de presupuestos generales de la Comunidad de Madrid para el año 2012 y de medidas urgentes de racionalización del gasto público e impulso y agilización de la actividad económica (zákon č. 4/2012, kterým se mění zákon o rozpočtu Autonomního společenství Madrid pro rok 2012 a o naléhavých opatřeních k racionalizaci veřejného rozpočtu a k propagaci a usnadnění hospodářské činnosti) ze dne 4. července 2012 (BOE č. 247 ze dne 13. října 2012, s. 73244) byla stanovena zejména změna pracovní doby dočasně zaměstnávaných pedagogů vysokých škol bez zvláštní atestace podle bodu 1 druhého dodatkového ustanovení zákona č. 4/2007 spočívající v jejich přeřazení z práce na plný úvazek na práci na částečný úvazek.
Spor v původním řízení a předběžná otázka
11
Francisco Rodrigo Sanz od roku 1983 pracuje pro UPM, konkrétně v rámci Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madrid (Vysoká škola architektury v Madridu).
12
Dne 7. listopadu 1989 byl jmenován dočasným zaměstnancem (funcionario interino) na plný úvazek na pozici pedagoga vysoké školy (profesor titular de escuela universitaria). Popis jeho úkolů, pracovní doby a pracovního rozvrhu se od té doby nezměnil.
13
Zákon č. 4/2007 stanovil s cílem reorganizace vysokých škol ve Španělsku začlenění pedagogů vysokých škol do sboru univerzitních pedagogů pod podmínkou, že získali doktorský titul.
14
Mimoto správní rada UPM v rámci opatření směřujících ke snížení rozpočtu uložených zákonem č. 4/2012 rozhodla o omezení pracovní doby dočasných vyučujících, kteří nezískali atestaci na pozici Ayudante Doctor, Contratado Doctor nebo Titular de Universidad, pro které je požadován doktorský titul.
15
Vzhledem k tomu, že F. R. Sanz neměl doktorský titul, byl dne 19. listopadu 2012 informován o změně svého pracovního úvazku z plného na částečný s odpovídajícím snížením mzdy.
16
Francisco Rodrigo Sanz podal proti uvedenému rozhodnutí žalobu na neplatnost s tím, že uvedené rozhodnutí nebylo v zájmu vyučování ani v zájmu katedry, na které vyučoval, ale bylo učiněno pouze s cílem snížit náklady univerzity. Vzhledem k tomu, že se vztahovalo pouze na dočasné zaměstnance, bylo účinkem uvedeného rozhodnutí méně výhodné zacházení s dočasnými zaměstnanci než s jejich kolegy ve služebním poměru.
17
UPM tvrdí, že dotčené opatření představuje záruku kvality umožňující měřit výkonnost při pedagogické činnosti, výzkumu a řízení akademického sboru. S ohledem na pravomoc upravit vlastní fungování, kterou mají veřejnoprávní korporace, bylo uvedené opatření adekvátní reakcí na snížení počtu studentů zapsaných ke studiu, které bylo zaznamenáno v posledních letech.
18
Předkládající soud, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo No 8 de Madrid (správní soud č. 8, Madrid, Španělsko), připomíná, že rámcová dohoda stanoví zejména zákaz zacházet s dočasnými zaměstnanci méně příznivě než se zaměstnanci na dobu neurčitou, kteří jsou ve srovnatelné situaci, pouze z důvodu práce na dobu určitou.
19
Předkládající soud zdůrazňuje, že španělská právní úprava, která stanoví začlenění pedagogů vysokých škol do sboru řádných univerzitních pedagogů, výslovně uvádí, že osoby, které nezískají posledně uvedenou kvalifikaci v atestačním řízení, zůstávají ve stejném postavení a zachovávají si všechna práva. Vedení univerzity přitom ve skutečnosti uplatňuje uvedené ustanovení pouze na pedagoga ve služebním poměru a vylučuje zaměstnance v dočasném pracovním poměru, což opírá o údajný zásadní rozdíl mezi zaměstnanci ve služebním poměru a dočasnými zaměstnanci, neboť první uspěli ve výběrovém řízení, jehož výsledkem je vytvoření určitého pracovního místa, zatímco jmenování druhých se řídí výhradně požadavky spojenými s nezbytností a naléhavostí obsadit uvolněné pracovní místo.
20
Podle předkládajícího soud charakteristiky obsazovaných pracovních míst, povaha práce, svěřené úkoly a požadované vzdělání jsou pro obě kategorie pedagogů totožné. Mimoto je prokázáno, že jediný důvod omezení pracovní doby plyne ze snahy omezit výdaje, zatímco potřeby příslušné katedry se ve vztahu k vyučování nezměnily, přičemž nedávné zveřejnění nabídek volných míst svědčí o trvající potřebě obsadit pracovní místo na plný úvazek.
21
Předkládající soud se tedy táže, zda je uplatňování vnitrostátní právní úpravy takové povahy v souladu s rámcovou dohodou, když vede k omezení pracovní doby dočasně zaměstnávaných pedagogů na polovinu, neboť nemají doktorský titul, kdežto pedagogové ve služebním poměru bez doktorského titulu si zachovávají práva v plném rozsahu a nejsou nijak znevýhodněni.
22
Za těchto okolností se Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (správní soud č. 8 v Madridu, Španělsko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí se ustanovení 4 rámcové dohody vykládat v tom smyslu, že brání tomu, aby taková právní úprava, jako je popsaná právní úprava, umožňovala zkrácení pracovního úvazku pouze z důvodu, že se jedná o dočasného zaměstnance?
V případě kladné odpovědi na tuto otázku:
—
Lze mít za to, že objektivním důvodem, kterým lze toto rozdílné zacházení ospravedlnit, je hospodářská situace, z níž vyplývá nutnost snížení nákladů zapříčiněná omezováním rozpočtových zdrojů?
—
Lze mít za to, že objektivním důvodem, kterým lze toto rozdílné zacházení ospravedlnit, je pravomoc veřejnoprávní korporace upravit vlastní fungování?
2)
Musí se ustanovení 4 rámcové dohody vykládat v tom smyslu, že pravomoc veřejnoprávní korporace upravit vlastní fungování je vždy a v každém případě omezena zásadou zákazu diskriminace ve vztahu k vlastním zaměstnancům bez ohledu na to, zda jsou zařazeni jako kariérní zaměstnanci, nebo dočasní či pomocní zaměstnanci?
3)
Lze mít za to, že bod 3 druhého dodatkového ustanovení zákona č. 4/2007, který je vykládán a aplikován v tom smyslu, že umožňuje, aby bylo pedagogům [ve služebním poměru] vysokých škol, na rozdíl od dočasných pedagogů vysokých škol, povoleno, aby si při zařazení [do] sboru univerzitních pedagogů zachovali veškerá práva i plnou způsobilost k výkonu pedagogické činnosti, přestože nemají doktorský titul, je v rozporu s ustanovením 4 rámcové dohody rámcové dohody?
4)
Jestliže je tento doktorský titul dovoláván s cílem objektivně odůvodnit zkrácení pracovního úvazku dočasných pedagogů vysokých škol, kteří tento titul nemají, o 50 %, což se však netýká pedagogů vysokých škol ve služebním poměru, kteří rovněž nejsou držiteli tohoto titulu, lze toto považovat za diskriminační jednání, které je tudíž v rozporu s ustanovením 4 rámcové dohody?“
K předběžným otázkám
23
Podstatou otázek předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je, zda ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která příslušné správní složce dotčeného členského státu povoluje v rámci reorganizace univerzit omezit na polovinu pracovní dobu pedagogů vysokých škol zaměstnávaných v postavení dočasných zaměstnanců, a to z důvodu, že nemají doktorský titul, kdežto pedagogů vysokých škol ve služebním poměru, kteří nemají doktorský titul, se totéž opatření netýká.
24
Na základě článku 99 jednacího řádu Soudního dvora platí, že pokud lze odpověď na předběžnou otázku jasně vyvodit z judikatury, nebo pokud o odpovědi na takovou otázku nelze rozumně pochybovat, může Soudní dvůr kdykoli na návrh soudce zpravodaje a po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout usnesením s odůvodněním.
25
Toto ustanovení je třeba použít v projednávané věci. Odpověď na předběžnou otázku totiž lze jasně vyvodit z judikatury Soudního dvora, konkrétně z rozsudků ze dne 13. září 2007(Del Cerro Alonso, C‑307/05, EU:C:2007:509); ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres (C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819); ze dne 8. září 2011, Rosado Santana (C‑177/10, EU:C:2011:557); ze dne 18. října 2012, Valenza a další (C‑302/11 à C‑305/11, EU:C:2012:646); ze dne 12. prosince 2013, Carratù (C‑361/12, EU:C:2013:830), a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras (C‑596/14, EU:C:2016:683), jakož i z usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso (C‑631/15, EU:C:2016:725).
26
Z uvedené judikatury především plyne, že směrnice 1999/70 a rámcová dohoda se použijí na všechny zaměstnance vykonávající činnost odměňovanou v rámci zaměstnaneckého poměru na dobu určitou, jenž je váže k jejich zaměstnavateli (rozsudky ze dne 13. září 2007, Del Cerro Alonso, C‑307/05, EU:C:2007:509, bod 28; ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 42, a ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 40, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 27).
27
Požadavky uvedené v rámcové dohodě se použijí i na pracovní smlouvy a poměry na dobu určitou uzavřené se správními orgány a dalšími veřejnoprávními subjekty (rozsudek ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro et Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 38 a citovaná judikatura, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 28).
28
Jestliže F. R. Sanz po dobu více než 30 let vykonával pro UPM různé pedagogické funkce jakožto zaměstnanec zaměstnávaný na základě řady smluv na dobu určitou, spadá do působnosti směrnice 1999/70 a rámcové dohody.
29
Dále je třeba připomenout, že podle ustanovení 1 písm. a) rámcové dohody je jedním z jejích účelů zlepšit kvalitu práce na dobu určitou zajištěním uplatňování zásady zákazu diskriminace. Rovněž preambule této rámcové dohody v třetím pododstavci upřesňuje, že tato dohoda „dokládá vůli sociálních partnerů vytvořit obecný rámec pro zajištění rovného zacházení pro zaměstnance s pracovním poměrem na dobu určitou jejich ochranou před diskriminací“. Čtrnáctý bod odůvodnění směrnice 1999/70 v tomto ohledu uvádí, že cílem této rámcové dohody je zejména zlepšení kvality pracovních poměrů na dobu určitou stanovením minimálních požadavků takové povahy, že zaručí uplatňování zásady zákazu diskriminace (rozsudky ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 47, a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 25, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 31).
30
Účelem rámcové dohody, a zejména jejího ustanovení 4, je zajistit uplatňování uvedené zásady v případě zaměstnanců v pracovních poměrech na dobu určitou s cílem zabránit tomu, aby byl zaměstnanecký poměr takové povahy využit zaměstnavatelem k tomu, aby byla zaměstnancům upřena práva, která jsou přiznána zaměstnancům v pracovních poměrech na dobu neurčitou (rozsudky ze dne 13. září 2007, Del Cerro Alonso, C‑307/05, EU:C:2007:509, bod 37; ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 48, a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 26, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 32).
31
Vzhledem k cílům sledovaným rámcovou dohodou musí být její ustanovení 4 vykládáno tak, že vyjadřuje zásadu sociálního práva Unie, kterou nelze vykládat restriktivně (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 13. září 2007, Del Cerro Alonso, C‑307/05, EU:C:2007:509, bod 38; ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 49, a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 27, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 33).
32
Soudní dvůr v tomto ohledu již rozhodl, že rozhodným kritériem pro určení toho, zda určité opatření spadá pod „pracovní podmínky“ ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 rámcové dohody o částečném pracovním úvazku, je právě kritérium zaměstnání, tj. pracovního poměru založeného mezi zaměstnancem a jeho zaměstnavatelem (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 12. prosince 2013, Carratù, C‑361/12, EU:C:2013:830, bod 35, a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 28, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 34).
33
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že ze spisu předloženého Soudnímu dvoru plyne, že omezení pracovní doby na polovinu a z toho plynoucí snížení mzdy plně splňují kritérium připomenuté v předchozím bodě tohoto usnesení, a musí být tedy považována za spadající pod pojem „pracovní podmínky“ ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 rámcové dohody.
34
Konečně z ustálené judikatury Soudního dvora plyne, že pokud jde o pracovní podmínky ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 rámcové dohody, kterým podléhají zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou, nesmí být s těmito zacházeno méně příznivě než se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou, kteří se nacházejí ve srovnatelné situaci, ledaže by bylo rozdílné zacházení ospravedlněno objektivními důvody (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 13. září 2007, Del Cerro Alonso, C‑307/05, EU:C:2007:509, body 42 a 47; ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 53; ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, body 56, 57 a 64; jakož i ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 34, a usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 40).
35
V projednávané věci je nesporné, že existuje rozdíl v zacházení mezi dočasně zaměstnávanými pedagogy vysokých škol a pedagogy vysokých škol ve služebním poměru, neboť pouze prvním z nich byla omezena pracovní doba na polovinu, a tudíž snížen plat ze samotného důvodu, že nemají doktorský titul.
36
S ohledem na zjištěnou nerovnost, je třeba zaprvé ověřit, zda se dočasně zaměstnávaní pedagogové vysokých škol a pedagogové vysokých škol ve služebním poměru nacházejí ve srovnatelné situaci.
37
Pojem „srovnatelný zaměstnanec v pracovním poměru na dobu neurčitou“ je v ustanovení 3 bodu 2 rámcové dohody definován jako „zaměstnanec s pracovní smlouvou nebo poměrem na dobu neurčitou ve stejném zařízení, který vykonává stejnou nebo podobnou práci/povolání, s přihlédnutím ke způsobilosti/schopnostem“ (usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 42).
38
Při posuzování toho, zda zaměstnanci vykonávají stejnou nebo podobnou práci ve smyslu rámcové dohody, je třeba v souladu s ustanovením 3 bodem 2 a ustanovením 4 bodem 1 rámcové dohody zkoumat, zda s přihlédnutím ke všem takovým faktorům, jako jsou povaha práce, podmínky vzdělání a pracovní podmínky, lze mít za to, že se tito zaměstnanci nacházejí ve srovnatelné situaci (rozsudky ze dne 18. října 2012, Valenza a další, C‑302/11 až C‑305/11, EU:C:2012:646, bod 42, jakož i ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 40, a usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 43).
39
Ačkoli je v konečném důsledku na předkládajícím soudu, aby zjistil, zda se dočasně zaměstnávaní pedagogové vysokých škol a pedagogové vysokých škol ve služebním poměru nacházejí ve srovnatelné situaci (viz par analogie, rozsudky ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 67; ze dne 18. října 2012, Valenza a další, C‑302/11 až C‑305/11, EU:C:2012:646, bod 43, a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 42, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 44), z informací obsažených v předkládacím rozhodnutí jasně plyne, že u obou kategorií pedagogů jsou charakteristiky zastávaných pracovních míst, povaha vykonávané práce, svěřené úkoly a požadované vzdělání totožné.
40
Je tedy zřejmé, že jediným prvkem, který může situaci dočasně zaměstnávaného pedagoga vysoké školy odlišit od situace pedagoga vysoké školy ve služebním poměru, je dočasná povaha pracovního poměru, který prvního z nich váže k zaměstnavateli.
41
Vzhledem k tomu, že obě kategorie pedagogů jsou ve srovnatelné situaci, je třeba zadruhé ověřit, zda existuje objektivní důvod ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 rámcové dohody, který odůvodňuje zacházení konstatované v bodě 35 tohoto usnesení.
42
Takovým „objektivním důvodem“ ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 rámcové dohody umožňujícím odůvodnit odlišné zacházení se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou a zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou není samotná skutečnost, že je toto odlišné zacházení stanoveno takovou vnitrostátní obecnou a abstraktní normou, jako je zákon nebo kolektivní smlouva (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 13. září 2007, Del Cerro Alonso, C‑307/05, EU:C:2007:509, bod 57; ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 54; ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 72, a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 46, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 48).
43
Odkaz na samotnou dočasnou povahu práce zaměstnanců orgánů veřejné správy tedy nemůže být objektivním důvodem ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 rámcové dohody (rozsudky ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 56; ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 74, a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 47, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 49).
44
Odlišné zacházení se zaměstnanci v pracovním poměru na dobu určitou a zaměstnanci v pracovním poměru na dobu neurčitou, pokud jde o pracovní podmínky, totiž nemůže být odůvodněno kritériem, které obecným a abstraktním způsobem odkazuje na samotnou délku pracovního poměru. Pokud by bylo připuštěno, že pouhá dočasná povaha pracovního poměru postačuje k tomu, aby odůvodnila takové odlišné zacházení, znamenalo by to zbavit cíle směrnice 1999/70 a rámcové dohody jejich podstaty. Namísto zlepšení kvality práce na dobu určitou a podpory rovného zacházení, o které usiluje jak směrnice 1999/70, tak rámcová dohoda, by použití takové kritéria znamenalo udržování nepříznivé situace zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou (rozsudek ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 57, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 50).
45
Uvedený pojem tedy vyžaduje, aby bylo zjištěné nerovné zacházení odůvodněno určitými a konkrétními skutečnostmi charakterizujícími pracovní podmínky, o které se jedná, ve zvláštním kontextu, v němž se nachází, a na základě objektivních a transparentních kritérií, a to za účelem ověření, zda tato nerovnost odpovídá skutečné potřebě, může dosáhnout sledovaného cíle a je k tomuto účelu nezbytná. Uvedené skutečnosti mohou vyplývat zejména ze zvláštní povahy úkolů, pro jejichž plnění byly smlouvy na dobu určitou uzavřeny, a z jejich vlastností, nebo případně ze sledování legitimního cíle sociální politiky členského státu (rozsudky ze dne 13. září 2007, Del Cerro Alonso, C‑307/05, EU:C:2007:509, body 53 a 58; ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, bod 55; ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 73, a ze dne 14. září 2016, de Diego Porras, C‑596/14, EU:C:2016:683, bod 45, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 51).
46
V projednávané věci plyne z předkládacího rozhodnutí, že UPM má za to, že rozdíl v zacházení je odůvodněn existencí objektivních důvodů, tedy tím, že vysoké školy čelí rozpočtovým omezením, jakož i nízkému počtu zapsaných studentů, přičemž tyto důvody jí umožňují na základě pravomoci upravit vlastní fungování, kterou disponuje, omezit pracovní dobu dočasných pedagogů této vysoké školy.
47
S ohledem na prostor pro uvážení, který mají členské státy v souvislosti s organizací vlastní veřejné správy, v zásadě mohou, aniž je to v rozporu se směrnicí 1999/70 nebo rámcovou dohodou, stanovit podmínku počtu odpracovaných let pro přístup k některým pracovním místům, omezit možnost interního povyšování pouze na kariérní úředníky a požadovat po uvedených úřednících, aby prokázali odbornou praxi odpovídající bezprostředně nižší platové třídě, než je třída, o niž se jedná ve výběrovém řízení (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 76, a ze dne 18. října 2012, Valenza a další, C‑302/11 až C‑305/11, EU:C:2012:646, bod 57, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 53).
48
Členské státy však musí dbát na to, aby takováto omezení vedoucí k rozdílnému zacházení byla bez ohledu na tento prostor pro uvážení uplatňována transparentním způsobem a byla přezkoumatelná na základě objektivních kritériích, aby bylo zabráněno jakémukoliv vyloučení zaměstnanců v pracovním poměru na dobu určitou pouze na základě délky jejich pracovní smlouvy nebo pracovního poměru, kterými prokazují počet odpracovaných let a svou odbornou praxi (v tomto smyslu viz rozsudky 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 77, a ze dne 18. října 2012, Valenza a další, C‑302/11 až C‑305/11, EU:C:2012:646, bod 59, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 54).
49
Jestliže takové odlišné zacházení vyplývá v rámci výběrového řízení z potřeby zohlednit objektivní požadavky, které se týkají pracovního místa, jehož obsazení je cílem tohoto řízení, a nesouvisejí s dočasností pracovního poměru mezi dočasným úředníkem a jeho zaměstnavatelem, může být ospravedlněno ve smyslu ustanovení 4 bodu 1 nebo bodu 4 rámcové dohody (rozsudky ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 79, a ze dne 18. října 2012, Valenza a další, C‑302/11 až C‑305/11, EU:C:2012:646, bod 61, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 55).
50
Naopak uplatnění obecného a abstraktního pravidla, jako je pravidlo dotčené ve věci v původním řízení, které ukládá omezení na polovinu pracovní doby pedagogů vysokých škol ze samotného důvodu, že jsou dočasnými zaměstnanci a nemají doktorský titul, aniž je zohledněna jiná objektivní a transparentní kritéria týkající se konkrétně povahy či předmětu dotčeného zaměstnání, není v souladu s požadavky plynoucími z judikatury připomenutými v předchozích bodech tohoto usnesení.
51
Uplatnění takového pravidla totiž spočívá na všeobecném předpokladu, podle kterého dočasná povaha zaměstnání pedagogů vysokých škol sama o sobě odůvodňuje rozdílné zacházení s touto kategorií pedagogů ve srovnání se pedagogy ve služebním poměru, ačkoli uvedené dvě kategorie pedagogů vykonávají srovnatelná zaměstnání. Takový předpoklad je v rozporu s cíli směrnice 1999/70 a rámcové dohody.
52
Toto konstatování nelze zpochybnit argumentem, podle kterého je rozdílné zacházení s dočasnými zaměstnanci odůvodněno jak důvody týkajícími se řízení sboru univerzitních pedagogů, tak rozpočtovými omezeními zavedenými dotčeným členským státem, neboť Soudní dvůr již rozhodl, že rozpočtové důvody včetně důvodů souvisejících s úspornou personální politikou nemohou odůvodňovat diskriminaci (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 23. října 2003, Schönheit a Becker, C‑4/02 a C‑5/02, EU:C:2003:583, bod 85, jakož i ze dne 22. dubna 2010, Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols, C‑486/08, EU:C:2010:215, bod 46).
53
Rozpočtové důvody sice mohou být základem volby sociální politiky členského státu a ovlivňovat povahu a rozsah opatření sociální ochrany, která si přeje přijmout, nepředstavují však jako takové cíl sledovaný touto politikou, a tudíž nemohou odůvodnit uplatňování vnitrostátní právní úpravy vedoucí k rozdílnému zacházení v neprospěch zaměstnanců na dobu určitou (viz obdobně rozsudky ze dne 24. října 2013, Thiele Meneses, C‑220/12, EU:C:2013:683, bod 43; ze dne 26. listopadu 2014, Mascolo a další, C‑22/13, C‑61/13 až C‑63/13 a C‑418/13, EU:C:2014:2401, bod 110, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Popescu, C‑614/15, EU:C:2016:726, bod 63).
54
V tomto ohledu ani argumenty vznesené UPM týkající se personální politiky univerzity, jakož i rozpočtových omezení nespočívají na objektivních a transparentních kritériích. Uvedené argumenty jsou navíc v rozporu s fakty, jak uvedl sám předkládající soud, neboť potřeby dotčených složek se nezměnily a nedávné inzeráty s cílem přijmout zaměstnance na plný úvazek to prokazují.
55
Nakonec je třeba připomenout, že ustanovení 4 bod 1 rámcové dohody je bezpodmínečné a dostatečně přesné na to, aby se ho jednotlivci mohli dovolávat vůči státu před vnitrostátním soudem (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 22. prosince 2010, Gavieiro Gavieiro a Iglesias Torres, C‑444/09 a C‑456/09, EU:C:2010:819, body 78 à 83, a ze dne 8. září 2011, Rosado Santana, C‑177/10, EU:C:2011:557, bod 56, jakož i usnesení ze dne 21. září 2016, Álvarez Santirso, C‑631/15, EU:C:2016:725, bod 59).
56
S ohledem na všechny předcházející úvahy je třeba na položené otázky odpovědět, že ustanovení 4 bodu 1 rámcové dohody musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která v rámci reorganizace univerzit umožňuje příslušným administrativním složkám členského státu omezit na polovinu pracovní dobu pedagogů vysokých škol zaměstnávaných v postavení dočasných zaměstnanců z důvodu, že nemají doktorský titul, kdežto na pedagogy vysokých škol ve služebním poměru, kteří nemají doktorský titul, se totéž opatření nevztahuje.
K nákladům řízení
57
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (desátý senát) rozhodl takto:
Ustanovení 4 bod 1 Rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je vnitrostátní právní úprava dotčená ve věci v původním řízení, která v rámci reorganizace univerzit umožňuje příslušným administrativním složkám členského státu omezit na polovinu pracovní dobu pedagogů vysokých škol zaměstnávaných v postavení dočasných zaměstnanců z důvodu, že nemají doktorský titul, kdežto na pedagogy vysokých škol ve služebním poměru, kteří nemají doktorský titul, se totéž opatření nevztahuje.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: španělština.