Žaloba podaná dne 14. května 2016 – Klyuyev v. Rada
(Věc T-240/16)
Jednací jazyk: angličtina
Účastníci řízení
Žalobce: Andriy Klyuyev (Donetsk, Ukrajina) (zástupci: B. Kennelly a J. Pobjoy, Barristers, R. Gherson a T. Garner, Solicitors)
Žalovaná: Rada Evropské unie
Návrhová žádání
Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
zrušil Rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/318 ze dne 4. března 2016, kterým se mění rozhodnutí 2014/119/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, jakož i prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/311 ze dne 4. března 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 208/2014 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci na Ukrajině, v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce;
podpůrně, určil, že (i) čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 (ve znění změn) a (ii) čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 (ve znění změn) jsou v rozsahu, v němž se vztahují na žalobce, nepoužitelné z důvodu jejich protiprávnosti;
uložil Radě náhradu nákladů řízení.
Žalobní důvody a hlavní argumenty
Na podporu žaloby předkládá žalobce šest žalobních důvodů.
První žalobní důvod na podporu návrhu na zrušení, vychází z toho, že Rada neurčila řádný právní základ pro napadená opatření.
Žalobce uvádí, že článek 29 SEU nepředstavuje řádný právní základ pro rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014, protože stížnost na žalobce ho neidentifikovala jako osobu, která ohrozila demokracii na Ukrajině nebo připravila ukrajinský lid o výhody udržitelného rozvoje jejich země (ve smyslu článku 23 SEU a obecných ustanovení čl. 21 SEU). Žalobce tvrdí, že z důvodu neplatnosti napadeného rozhodnutí se tak Rada pro přijetí napadeného nařízení nemohla opřít o čl. 215 odst. 2 SFEU. Vzhledem k tomu, že třetí pozměňující rozhodnutí bylo podle žalobce neplatné, nemohla se Rada při přijetí nařízení (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 opírat o čl. 215 odst. 2 SFEU.
Druhý žalobní důvod na podporu návrhu na zrušení vychází z porušení práv žalobce podle článku 6 vykládanému ve spojení s články 2a 3 SEU a články 47 a 48 Listiny základních práv Evropské unie tím, že Rada vycházela z toho, že soudní řízení na Ukrajině je v souladu se základními lidskými právy.
Třetí žalobní důvod na podporu návrhu na zrušení vychází z toho, že Rada se dopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že byla splněna kritéria pro zařazení žalobce do čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 (ve znění změn) a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 (ve znění změn).
Čtvrtý žalobní důvod na podporu návrhu na zrušení vychází z toho, že Rada porušila právo žalobce na obhajobu a právo na řádnou správu a účinnou soudní ochranu. Podle žalobce Rada pečlivě a nestranně nepřezkoumala, zda uváděné důvody, které mají ospravedlňovat jeho opětovné zařazení, byly řádně podložené s ohledem na jeho vyjádření předcházející opětovnému zařazení.
Pátý žalobní důvod na podporu návrhu na zrušení vychází z toho, že Rada bez odůvodnění a nepřiměřeně porušila základní práva žalobce, včetně jeho práva na ochranu vlastnictví a dobré pověsti. Podle žalobce je dopad napadených opatření dalekosáhlý, jak pokud jde o jeho majetek, tak pokud jde o jeho celosvětovou pověst. Rada neprokázala, že zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů žalobce souvisí s nějakým legitimním cílem, nebo je jím odůvodněno, a tím spíše ani to, že je takovému cíli přiměřené.
Šestý žalobní důvod na podporu námitky protiprávnosti vychází z toho, že pokud mají být čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 (ve znění změn) a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014 (ve znění změn) v rozporu s argumenty uvedenými ve třetím žalobním důvodu vykládány tak, že zahrnují jakékoliv vyšetřování ze strany ukrajinského orgánu bez ohledu na to, zda existuje nějaké soudní rozhodnutí či řízení, které je jeho základem, nebo jej přezkoumává či dohlíží nad ním; nebo jakékoliv „zneužití pravomoci veřejného činitele za účelem neoprávněného zvýhodnění“ bez ohledu na to, zda existuje obvinění ze zneužití státních prostředků, kritérium zařazení by vzhledem k svévolné šíři a působnosti, které by vyplývaly z takového širokého výkladu, postrádalo řádný právní základ; nebo by bylo nepřiměřené cílům čl. 1 odst. 1 rozhodnutí Rady 2014/119/SZBP ze dne 5. března 2014 a čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 208/2014 ze dne 5. března 2014. Tato ustanovení by tedy byla protiprávní.
____________