62022TJ0307_RES
Věc T‑307/22
A2B Connect BV a další
v.
Rada Evropské unie
Rozsudek Tribunálu (prvního rozšířeného senátu) ze dne 26. března 2025
„Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině – Dočasný zákaz vysílání a pozastavení oprávnění vysílat obsah některých sdělovacích prostředků – Dočasný zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Pravomoc Rady – Svoboda projevu a informací – Přiměřenost – Povinnost uvést odůvodnění“
Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci na Ukrajině – Dočasný zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků – Zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Soudní přezkum legality – Dosah – Ustanovení s obecnou působností upravující individuální omezující opatření – Zahrnutí
[Článek 24 odst. 1, články 29 a 40 SEU; článek 263 čtvrtý pododstavec a čl. 275 druhý pododstavec SFEU; rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2022/351 a (SZBP) 2022/884, čl. 4g odst. 1 a 3; nařízení Rady č. 833/2014, čl. 2f odst. 1 a 3, nařízení Rady 2022/350 a nařízení Rady 2022/879]
(viz body 23–33)
Akty orgánů – Rozhodnutí – Zvláštní ustanovení o společné zahraniční a bezpečnostní politice (SZBP) – Pravomoc Unie v oblasti SZBP – Dosah – Rozhodnutí, která stanoví opatření, jež mohou přímo změnit právní postavení jednotlivců – Zahrnutí – Definice předmětu omezujících opatření podaná Radou – Dočasný zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků – Přípustnost – Zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Pravomoc přijmout sankce přiznaná vnitrostátnímu regulačnímu orgánu – Neexistence vlivu
[Článek 24 odst. 1, články 29 a 40 SEU; článek 263 čtvrtý pododstavec a čl. 275 druhý pododstavec SFEU; rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2022/351 a (SZBP) 2022/884, čl. 4g odst. 1 a 3; nařízení Rady č. 833/2014, čl. 2f odst. 1 a 3, nařízení Rady 2022/350 a nařízení Rady 2022/879]
(viz body 44–54)
Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci na Ukrajině – Dočasný zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků – Zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Soudní přezkum legality – Dosah – Žaloba na neplatnost – Regulační akt, kterým se vykonává rozhodnutí Unie přijaté v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky – Pravomoc unijních soudů – Zahrnutí
(Článek 215 SFEU; nařízení Rady č. 833/2014, 2022/350 a 2022/879)
(viz body 61, 62)
Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Dosah – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci na Ukrajině – Dočasný zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků – Zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Akty s obecnou působností – Přípustnost odůvodnění, které se omezuje na uvedení celkové situace, jež vedla k přijetí aktu, a obecných cílů, které tento akt sleduje
(Článek 29 SEU; článek 215 a čl. 296 druhý pododstavec SFEU; nařízení Rady č. 833/2014, čl. 2f odst. 1 a 3, nařízení Rady 2022/350 a nařízení Rady 2022/879)
(viz body 70–73, 76–81, 85)
Základní práva – Svoboda projevu – Zakotvení v Listině základních práv i v Evropské úmluvě o lidských právech – Stejný význam a rozsah – Úroveň ochrany zajištěná Listinou, která neporušuje úroveň zaručenou uvedenou Úmluvou
(Listina základních práv Evropské unie, článek 11)
(viz body 102, 103, 105–107)
Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci na Ukrajině – Dočasný zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků – Zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Omezení práva na svobodu projevu – Přípustnost – Podmínka – Omezení stanovené zákonem – Pojem – Akty s obecnou působností, které mají jasný a předvídatelný právní základ v unijním právu – Zahrnutí
(Listina základních práv Evropské unie, článek 11 a čl. 52 odst. 1; nařízení Rady č. 833/2014, čl. 2f odst. 1 a 3, nařízení Rady 2022/350 a nařízení Rady 2022/879)
(viz body 104, 111–115)
Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci na Ukrajině – Dočasný zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků – Zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Omezení práva na svobodu projevu – Přípustnost – Podmínka – Respektování podstaty svobody projevu – Pojem – Akty s dočasnou a vratnou povahou, které nezpochybňují tuto svobodu jako takovou – Zahrnutí
(Listina základních práv Evropské unie, článek 11 a čl. 52 odst. 1; nařízení Rady č. 833/2014, čl. 2f odst. 1 a 3, nařízení Rady 2022/350 a nařízení Rady 2022/879)
(viz body 116–118, 120, 121)
Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci na Ukrajině – Dočasný zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků – Zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Omezení práva na svobodu projevu – Přípustnost – Podmínka – Sledování cíle obecného zájmu, který jako takový Unie uznává – Pojem – Ochrana veřejného pořádku a bezpečnosti Unie – Zachování mezinárodního míru a bezpečnosti – Zahrnutí
[Článek 3 odst. 1, článek 5 a čl. 21 odst. 2 písm. c) SEU; Listina základních práv Evropské unie, článek 11 a čl. 52 odst. 1; nařízení Rady č. 833/2014, čl. 2f odst. 1 a 3, nařízení Rady 2022/350 a nařízení Rady 2022/879]
(viz body 122, 123)
Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci na Ukrajině – Dočasný zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků – Zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvořeném nebo vysílaném některými sdělovacími prostředky – Omezení práva na svobodu projevu – Přípustnost – Podmínka – Dodržení zásady proporcionality – Porušení – Neexistence
(Listina základních práv Evropské unie, článek 11 a čl. 52 odst. 1; nařízení Rady č. 833/2014, čl. 2f odst. 1 a 3, nařízení Rady 2022/350 a nařízení Rady 2022/879)
(viz body 124–135)
Žaloba na neplatnost – Žalobní důvody – Žaloba podaná proti nařízením Rady, kterými se přijímají omezující opatření vzhledem k situaci na Ukrajině – Žalobní důvod vycházející z porušení práva na svobodu projevu a informací uživatelů služeb poskytovatele internetových služeb – Nemožnost dotčeného provozovatele domáhat se práva na svobodu projevu a informací jeho uživatelů
(Článek 263 SFEU)
(viz body 136–140)
Shrnutí
Tribunál ve svém rozsudku zamítl žalobu na neplatnost podanou žalobkyněmi proti aktům, kterými Rada zakázala všem provozovatelův usazeným v Evropské unii zaprvé vysílat, povolovat nebo ulehčovat vysílání obsahu právnickými osobami, subjekty nebo orgány uvedenými v příloze napadených aktů, nebo k nim přispívat a zadruhé zakázala inzerci výrobků nebo služeb v obsahu jimi vysílaném (
1
). Tato věc umožnila Tribunálu vyjádřit se k podmínkám uznání jeho pravomoci rozhodovat o legalitě rozhodnutí přijatých v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP) ve vztahu k žalobkyním, kterým tato rozhodnutí ukládají zákazy.
Tento rozsudek je vydán v souvislosti s řadou omezujících opatření přijatých Unií v návaznosti na vojenskou agresi Ruské federace vůči Ukrajině dne 24. února 2022. Žalobkyně, které jsou usazeny v Nizozemsku a jejichž jména nejsou uvedena na seznamech připojených ke sporným aktům, jsou poskytovateli služeb přístupu k internetu pro jednotlivce nebo podniky.
Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolávají nedostatku pravomoci Rady k přijetí napadených aktů a porušení práva na svobodu projevu a informací (
2
) a práva na řádnou správu (
3
) zaručených Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“).
Závěry Tribunálu
Tribunál, který i bez návrhu zkoumal otázku své pravomoci k přezkumu legality sporných aktů, dospěl zaprvé k závěru, že je třeba rozhodnout pouze o legalitě napadených nařízení. V tomto ohledu nejprve připomněl, že je to individuální povaha aktů přijatých na základě ustanovení o SZBP, která v souladu s čl. 275 druhým pododstavcem SFEU otevírá přístup k unijním soudům. Rozhodnutí, kterým se stanoví omezující opatření, lze považovat za individuální, pokud je dotčená osoba tímto rozhodnutím jmenovitě uvedena. Vzhledem k tomu, že jména žalobkyň nejsou uvedena ani v textu rozhodnutí 2014/512 ve znění změn, ani v jeho příloze IX ve znění změn, Tribunál konstatoval, že napadená rozhodnutí nepředstavují omezující opatření vůči žalobkyním. Dotčená omezující opatření je totiž třeba chápat tak, že mají vůči žalobkyním obecnou působnost v rozsahu, v němž patří mezi subjekty náležející do obecné a abstraktní kategorie „provozovatelů“, kterým je zakázáno vysílat obsah prováděný „právnickými osobami, subjekty nebo orgány“ uvedenými v příloze IX rozhodnutí 2014/512 ve znění změn, a individuální působnost ve vztahu k těmto osobám, subjektům nebo orgánům.
Žalobkyně se tedy nemohou dovolávat individuální povahy dotčených omezujících opatření ve vztahu ke sdělovacím prostředkům identifikovaným v textu rozhodnutí 2014/512, ve znění změn, aby založily pravomoc Tribunálu rozhodovat o jejich žalobách na neplatnost. Naproti tomu Tribunál musí zajistit úplný přezkum legality takových unijních aktů, jako jsou napadená nařízení, která byla přijata na základě článku 215 SFEU.
Pokud jde zadruhé o pravomoc Rady přijmout dotyčná nařízení, Tribunál připomněl, že zaprvé podle čl. 215 odst. 2 SFEU je předpokladem ověření pravomoci Rady k přijetí napadených nařízení, aby Rada měla pravomoc přijmout napadená rozhodnutí, která jí tuto pravomoc svěřují, a dále, že Unie ve vztazích s okolním světem zastává a podporuje své hodnoty a zájmy a přispívá k ochraně svých občanů (
4
), míru, bezpečnosti a přísnému dodržování mezinárodního práva. Tribunál dále uvedl, že z výkladu článků 21, 23, čl. 24 odst. 1, článku 25, čl. 28 odst. 1 prvního pododstavce, jakož i článku 29 SEU ve vzájemné souvislosti vyplývá, že pojem „přístup Unie“ lze vykládat široce, takže na základě článku 29 SEU mohou být zejména přijímána rozhodnutí, která stanoví opatření, jež mohou přímo změnit právní postavení jednotlivců. Kromě toho má Rada široký prostor pro vymezení předmětu omezujících opatření, která Unie přijímá v oblasti SZBP. Tribunál tudíž mohl mít právem za to, že v reakci na mezinárodní krizi způsobenou agresí Ruské federace vůči Ukrajině může být mezi vhodná opatření reagující na vážné ohrožení míru na hranicích Unie a na porušení mezinárodního práva zahrnut zákaz vysílání obsahu některých sdělovacích prostředků pod kontrolou vedení Ruské federace, protože podporují uvedenou agresi prostřednictvím soustavných a koordinovaných propagandistických akcí zaměřených na občanskou společnost v Unii a sousedních zemích, a zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vytvářeném nebo vysílaném dotčenými sdělovacími prostředky.
Tribunál k této věci poznamenal, že vzhledem k tomu, že propaganda a dezinformační kampaně vedené uvedenými sdělovacími prostředky jsou schopny podkopat základy demokratických společností a nedílně patří mezi způsoby vedení moderní války, spadají dotčená omezující opatření do rámce plnění cílů, které Unii ukládá čl. 3 odst. 1 a 5 SEU. Vzhledem k tomu, že dotčené činnosti představují v tomto ohledu významnou a přímou hrozbu pro veřejný pořádek a bezpečnost Unie, jsou tato opatření, jejichž cílem je chránit hodnoty Unie, její základní zájmy, bezpečnost, nezávislost a zachování míru, přímo spojena s cíli SZBP (
5
).
Tribunál dále zdůraznil, že okolnost, že vnitrostátní regulační orgány mají pravomoc sankcionovat audiovizuální sdělovací prostředek za nevhodný redakční obsah, nebrání pravomoci přiznané Radě přijmout omezující opatření, jejichž cílem je dočasně a s možností dalšího posouzení šíření určitého mediálního obsahu. Pravomoc svěřená vnitrostátním správním orgánům vnitrostátními právními předpisy totiž nesleduje stejné cíle, nevychází ze stejných hodnot a nemůže zaručit stejné výsledky, jaké má jednotný a okamžitý zásah na celém území Unie, jenž lze uskutečnit v rámci SZBP.
Konečně Tribunál poznamenal, že přijetí napadených aktů nemůže být zpochybněno možností Unie zasáhnout v oblasti audiovizuálních služeb na základě jiných kategorií pravomocí upravených Smlouvou o FEU (
6
). Provádění politik uvedených v článcích 3 až 6 SFEU se totiž nesmí dotýkat uplatňování postupů a rozsahu pravomocí orgánů, které stanoví Smlouvy pro výkon pravomocí Unie na základě SZBP (
7
).
Pokud jde zatřetí o údajné porušení práva na řádnou správu, Tribunál konstatoval, že Rada napadená nařízení dostatečně odůvodnila. V tomto ohledu připomíná, že pokud jde o ustanovení s obecnou působností, odůvodnění se může omezit na uvedení celkové situace, jež vedla k jejich přijetí, a dále obecných cílů, o jejichž dosažení tato ustanovení usilují, a že unijní právo neukládá Radě žádnou povinnost zpřístupnit dokumentaci týkající se jejího rozhodovacího procesu.
Pokud jde na čtvrtém a posledním místě o údajné porušení svobody projevu a informací, zejména svobody rozšiřovat informace, Tribunál připomněl, že práva a svobody zakotvené v článku 11 Listiny nejsou absolutními výsadami, ale musí být nahlíženy ve vztahu ke své společenské funkci. I kdyby takoví poskytovatelé internetových služeb, jako jsou žalobkyně, mohli být považováni za nositele samostatného práva na svobodu rozšiřovat informace a dočasný zákaz přispívat k vysílání obsahu sdělovacích prostředků, na něž se vztahují dotčená omezující opatření, jakož i zákaz inzerce výrobků nebo služeb v obsahu vysílaném uvedenými sdělovacími prostředky, mohly představovat zásah do výkonu uvedené svobody, Tribunál připomněl, že omezení výkonu práv zakotvených v Listině mohou být přípustná (
8
).
V projednávané věci má Tribunál s ohledem na povahu a účel dotčených zákazů za to, že bylo vhodné, aby Rada stejně jako jakýkoliv jiný z prostředků přenosu nebo distribuce obsahu zohlednila takové poskytovatele internetových služeb, jako jsou žalobkyně, jakožto provozovatele, kteří mají zajistit provádění těchto zákazů na území Unie, a tedy účinnost těchto zákazů.
Konečně Tribunál konstatuje, že se žalobkyně nemohou na podporu své žaloby na neplatnost dovolávat práva uživatelů jejich služeb na obdržení informací, jelikož samy nejsou nositeli tohoto práva.
(
1
) – Rozhodnutí Rady (SZBP) 2022/351 ze dne 1. března 2022, kterým se mění rozhodnutí 2014/512/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2022, L 65, s. 5), nařízení Rady (EU) 2022/350 ze dne 1. března 2022, kterým se mění nařízení (EU) č. 833/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2022, L 65, s. 1), rozhodnutí Rady (SZBP) 2022/884, ze dne 3. června 2022, kterým se mění rozhodnutí 2014/512/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2022, L 153, s. 128), a nařízení Rady (EU) 2022/879 ze dne 3. června 2022, kterým se mění nařízení (EU) č. 833/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2022, L 153, s. 53).
(
2
) – Článek 11 Listiny.
(
3
) – Článek 41 Listiny.
(
4
) – Článek 3 odst. 5 SEU.
(
5
) – Článek 21 odst. 2 písm. a) a c) SEU.
(
6
) – Článek 4 odst. 2 SFEU.
(
7
) – Podle čl. 40 druhého pododstavce SEU.
(
8
) – Článek 52 odst. 1 Listiny.