62003CJ0254_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C-254/03 P,
jejímž předmětem je opravný prostředek podle článku 56 statutu Soudního dvora podaný dne 13. června 2003,
Eduardo Vieira SA, zastoupená J.-R. García-Gallardem Gil-Fournierem a D. Domínguezem Pérezem, abogados,
účastník řízení podávající opravný prostředek (navrhovatelka),
přičemž druhým účastníkem řízení je:
Komise Evropských společenství, zastoupená S. Pardo Quintillán, jako zmocněnkyní, ve spolupráci s J. Rivas-Andresem a J. Gutiérrezem Gisbertem, avocats, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalovaná v prvním stupni,
SOUDNÍ DVŮR (první senát),
ve složení P. Jann, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, soudci,
generální advokát: A. Tizzano,
vedoucí soudní kanceláře: R. Grass,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 16. září 2004,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Ve svém opravném prostředku Eduardo Vieira SA (dále jen „SAEV“) navrhuje zrušení rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 3. dubna 2003, Vieira a další v. Komise (T-44/01, T-119/01 a T-126/01, Recueil, s. II-1209, dále jen „napadený rozsudek“) v rozsahu, v němž Soud zamítl její žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí Komise ze dne 19. března 2001, kterým se snižuje podpora poskytnutá pro projekt ARG/ESP/SM/26-94 za účelem založení smíšené společnosti v rámci dohody o vztazích v odvětví mořského rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Argentinskou republikou (dále jen „napadené rozhodnutí“).
Právní rámec
Dohoda o vztazích v odvětví mořského rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Argentinskou republikou
2. Dohoda o vztazích v odvětví mořského rybolovu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Argentinskou republikou (dále jen „dohoda o rybolovu“) byla schválena jménem Společenství nařízením Rady (EHS) č. 3447/93 ze dne 28. září 1993 (Úř. věst. L 318, s. 1; Zvl. vyd. 04/02, s. 93).
3. Článek 5 odst. 1 a 2 dohody o rybolovu uvádí:
„1. Smluvní strany vytvoří podmínky příhodné pro to, aby se v Argentině zřídily podniky se jměním pocházejícím z některých členských států Společenství a aby vznikaly smíšené společnosti i společné podniky v odvětví rybolovu, v nichž by se spojili majitelé plavidel z Argentiny a ze Společenství, aby společně využívali a popřípadě i zpracovávali argentinské rybolovné zdroje, za podmínek stanovených v protokolu I a v přílohách I a II.
2. Argentina povolí podnikům uvedeným v odstavci 1 přístup k rybolovným právům stanoveným v protokolu I, v souladu s ustanoveními příloh I až IV.“
4. Článek 2 písm. e) této dohody definuje „smíšenou společnost“ jako „soukromoprávní společnost založenou jedním nebo několika majiteli plavidel ze Společenství a jednou nebo několika argentinskými fyzickými či právnickými osobami, propojenými smlouvou o smíšené společnosti, za účelem využívání a popřípadě i zpracování argentinských rybolovných zdrojů pro prvotní zásobování trhu Společenství“.
5. Podle čl. 5 odst. 3 téže dohody založení smíšené společnosti v zásadě předpokládá převedení lodě Společenství. Tato loď je poté vymazána z rejstříku Společenství.
6. Podle článku 6 dohody o rybolovu:
„Smluvní strany vyberou projekty pro společné podniky, smíšené společnosti Společenství založené v Argentině a smíšené podniky uvedené v článku 5, jimž bude povoleno ulovit množství ryb uvedené v protokolu I. Tyto projekty budou vybírány v souladu s metodami a kritérií uvedenými v příloze III.“
7. Článek 7 odst. 1 této dohody stanoví:
„Jako podpora vzniku podniků uvedených v článku 5 připadne projektům, jež smluvní strany vyberou na základě ustanovení článku 6, finanční podpora v souladu s protokolem I.“
8. Bod 2 přílohy III téže dohody uvádí, že členské státy předloží Komisi projekty založení smíšených společností „v souladu s právními a správními předpisy Společenství“.
9. V souladu s bodem 3 téže přílohy předloží Společenství smíšenému výboru seznam projektů způsobilých pro finanční podporu. Na základě tohoto ustanovení:
„Smíšený výbor zhodnotí projekty v zásadě podle následujících kritérií:
a) technologie rybolovu odpovídá navrhované činnosti;
b) druhy a rybolovné oblasti;
c) modernizace plavidel;
d) celkové investiční náklady na projekt;
e) investiční náklady na pozemní stavby;
f) zkušenost majitele plavidla Společenství a argentinského partnera s rybolovem.“
10. V souladu s bodem 4 a 5 přílohy III dohody o rybolovu jsou projekty schvalovány na základě doporučení smíšeného výboru „příslušným argentinským orgánem a Společenstvím“.
11. Protokol I této dohody nese název „Rybolovná práva a finanční příspěvek […]“. Jeho článek 1 stanoví maximální roční rybolovná práva u přebytkových druhů (treskovník patagonský, oliheň, Salilota australis
nebo Macrourus whitsoni ) a nepřebytkových druhů (štikozubec argentinský) uvedených v téže dohodě.
12. Smíšené společnosti jsou oprávněny ulovit přebytkové a nepřebytkové druhy v množství uvedeném v protokolu I (článek 6 dohody o rybolovu) a těmto společnostem připadne finanční podpora v souladu s ustanoveními téhož protokolu (článek 7 této dohody).
13. V této souvislosti článek 3 tohoto protokolu stanoví:
„1. […] poskytne Společenství finanční podporu na založení smíšených společností […]
Tato finanční podpora […] je určena pro majitele plavidel Společenství, aby pokryla část jejich finančního příspěvku na zřízení smíšené společnosti […] a/nebo na vyškrtnutí příslušných plavidel z rejstříku Společenství.
2. Společenství jako podporu na založení a rozvoj smíšených společností uděluje společnému podniku v Argentině finanční podporu rovnající se patnácti (15) % částky poskytnuté majiteli plavidla Společenství. […]
[…]
4. Ustanovení, jimiž se řídí podávání žádostí a poskytování podpory Společenství majitelům plavidel Společenství, jak se uvádí v odstavci 1, musí být v souladu s příslušnými platnými právními a správními předpisy Společenství.
[…]“
Právní úprava Společenství týkající se smíšených společností v odvětví rybolovu
14. Dne 18. prosince 1986 přijala Rada nařízení (EHS) č. 4028/86 o opatřeních Společenství ke zlepšení a úpravě struktur v odvětví rybolovu a akvakultury (Úř. věst. 376, s. 7). Toto nařízení, které bylo novelizováno postupně nařízeními Rady (EHS) č. 3944/90 ze dne 20. prosince 1990 (Úř. věst. L 380, s. 1), č. 2794/92 ze dne 21. září 1992 (Úř. věst. L 282, s. 3) a č. 3946/92 ze dne 19. prosince 1992 (Úř. věst. L 401, s. 1, dále jen „nařízení č. 4028/86“), ve svých článcích 21a až 21d stanoví, že Komise může poskytnout různé druhy finanční podpory v různých částkách na projekty rybolovných smíšených společností v závislosti na tonáži a stáří dotčených lodí, pokud tyto projekty splňují podmínky stanovené v nařízení.
15. Článek 21a nařízení č. 4028/86 definuje „smíšenou společnost“ jako soukromoprávní společnost „složenou z jednoho nebo více majitelů plavidla Společenství a jednoho nebo více partnerů ze třetí země […], určenou k využití a případnému zhodnocení rybolovných zdrojů ve vodách podléhajících svrchovanosti nebo jurisdikci této třetí země s perspektivou prvotního zásobování trhu Společenství“ (neoficiální překlad) . Komise poskytuje finanční podporu projektům smíšených společností „určenou k pokrytí finanční účasti partnera nebo partnerů ze Společenství, která odpovídá kapitálu investovanému do smíšené společnosti“ (článek 21c odst. 1) (neoficiální překlad) .
16. Článek 44 nařízení č. 4028/86, které bylo platné do 31. prosince 1993, stanoví:
„Po celou dobu intervence Společenství předává orgán nebo organizace určená k tomuto účelu dotčeným členským státem Komisi na její žádost veškeré podpůrné doklady a dokumenty prokazující, že finanční nebo jiné podmínky stanovené pro každý projekt jsou splněny. Komise může podle řízení stanoveného v článku 47 rozhodnout o přerušení, snížení nebo odnětí podpory:
– pokud projekt nebyl realizován tak, jak bylo stanoveno, nebo
– pokud nebyly splněny některé stanovené podmínky, nebo
[…]“ (neoficiální překlad)
17. S přijetím nařízení Rady (EHS) č. 2080/93 ze dne 20. července 1993 o prováděcích ustanoveních k nařízení (EHS) č. 2052/88 týkajícímu se finančních nástrojů pro orientaci v rybolovu (Úř. věst. L 193, s. 1) a nařízení (ES) č. 3699/93 ze dne 21. prosince 1993, kterým se stanoví kritéria a podmínky pro strukturální opatření Společenství v odvětví rybolovu a akvakultury, jakož i zpracování produktů těchto odvětví a jejich uvádění na trh (Úř. věst. L 346, s. 1), byla správa a financování smíšených společností začleněna do struktury finančního nástroje pro orientaci rybolovu (FNOR). Členské státy se od této doby staly odpovědnými za výběr projektů smíšených společností, které mají být financovány. Jsou rovněž pověřeny správou a kontrolou projektů.
18. Podle čl. 9 odst. 1 nařízení č. 2080/93 bylo nařízení č. 4028/86 zrušeno s účinností od 1. ledna 1994. Posledně uvedené nařízení a jeho prováděcí předpisy se nicméně i nadále použijí na žádosti o finanční podporu podané před tímto datem.
19. Článek 3 odst. 1 třetí odrážka nařízení Rady (EHS) č. 4253/88 ze dne 19. prosince 1988 o prováděcích ustanoveních k nařízení č. 2052/88, pokud jde o koordinaci jednak mezi činnostmi různých strukturálních fondů a jednak mezi těmito činnostmi a operacemi Evropské investiční banky a jinými stávajícími finančními nástroji (Úř. věst. L 374, s. 1), ve znění nařízení Rady (EHS) č. 2082/93 ze dne 20. července 1993 (Úř. věst. L 193, s. 20, dále jen „nařízení č. 4253/88“), uvádí, že při uskutečňování cílů stanovených v článku 1 nařízení č. 2052/88 Komise v rámci partnerství zajistí soudržnost mezi podporami z fondů a podporou poskytnutou prostřednictvím rozpočtových zdrojů Společenství vyčleněných na jiné činnosti se strukturálním účelem. Podle článku 24 nařízení č. 4253/88 Komise po řádném přezkoumání případu, ve kterém „realizace činnosti nebo opatření zjevně neodůvodňuje celou přidělenou finanční podporu ani její část“ (odstavec 1), „může snížit nebo přerušit podporu pro činnost nebo dotčené opatření, pokud zkoumání potvrdí nesrovnalost nebo významnou změnu, která ovlivňuje povahu nebo podmínky provedení činnosti nebo opatření a v případě které nebylo požádáno o povolení Komise“ (odstavec 2) (neoficiální překlad) .
20. Podle článku 54 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (Úř. věst. L 161, s. 1; Zvl. vyd. 14/01, s. 31) bylo nařízení č. 4253/88 zrušeno s účinností od 1. ledna 2000. K tomuto zrušení však dochází „aniž je dotčen čl. 52 odst. 1“. Podle posledně uvedeného ustanovení není nařízením č. 1260/1999 „dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, podpory schválené […] Komisí na základě nařízení […] č. 4253/88“.
Skutkový rámec
21. Skutkové okolnosti, které předcházely podání žaloby k Soudu, jsou vyloženy v napadeném rozsudku následovně:
„18 V rámci dohody o rybolovu španělská společnost [SAEV] předložila projekt zřízení smíšené společnosti s názvem Vieira Argentina, SA (dále jen „VASA“) založené SAEV a argentinským majitelem plavidla. Projekt předpokládal rybolov druhu zubatka patagonská ( Dissostichus eleginoides ). Loď Společenství Ibsa Cuarto, později přejmenovaná na Vieirasa XII, měla být do projektu zařazena.
19 Dopisem ze dne 13. října 1994 Komise oznámila SAEV, že projekt nemůže být posouzen, jelikož druhy, na které míří, nepatří mezi druhy, na které se vztahuje dohoda o rybolovu.
20 Španělské orgány poté dopisem ze dne 20. října 1994 předaly Komisi dokumenty potvrzující změnu plánu lovení, kterou jim účastník řízení podávající opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) sdělil. Tento plán zmiňoval lovení v argentinské výlučné hospodářské oblasti (VHO) přebytkových druhů uvedených v protokolu I dohody o rybolovu: treskovníka patagonského, Salilota australis
a Macrourus whitsoni .
21 Dopisem ze dne 8. prosince 1994 Komise oznámila SAEV, že její projekt nebyl doporučen smíšeným výborem ze dne 5. a 6. prosince 1994, jelikož argentinský partner trval na ponechání zubatky patagonské (druhu, na který se dohoda o rybolovu nevztahuje) v plánu lovení v projektu, který byl předložen argentinským orgánům.
22 Faxem ze dne 12. prosince 1994 SAEV oznámila Komisi, že argentinský partner ‚se vzdal rybolovu zubatky patagonské v dopise předaném argentinskému generálnímu ředitelství pro rybolov a zemědělství dne 24. listopadu 1994‘.
23 Argentinské orgány schválily projekt rozhodnutím č. 14/95 ze dne 14. července 1995 a vydaly lodi Vieirasa XII
licenci k rybolovu přebytkových druhů, na jejímž základě loď mohla ulovit 1 204 tun Macrourus whitsoni, 1 204 tun Salilota australis, 301 tun treskovníka patagonského a 301 tun jiných druhů.
24 Dopisem ze dne 18. července 1995 smíšená společnost VASA požádala argentinské orgány o dodatečnou licenci k lovení zubatky patagonské, která doplňuje licenci k rybolovu udělenou na základě dohody o rybolovu.
25 Rozhodnutím ze dne 25. července 1995 (dále jen „rozhodnutí o poskytnutí podpory […]“) Komise schválila poskytnutí finanční podpory na projekt předložený SAEV (projekt ARG/ESP/SM/26-94) ‚za podmínek uvedených v dohodě [o rybolovu] […], v příslušné právní úpravě Společenství a v přílohách‘ (článek 1).
26 Příloha I rozhodnutí o poskytnutí podpory ze dne 25. července 1995 stanoví finanční podporu poskytnutou SAEV, tedy 1 881 936 ECU. Tato příloha také stanoví výši podpory poskytnuté smíšené společnosti VASA, které přísluší podpora ve výši 15 % částky přidělené SAEV, tedy 282 290,4 ECU. Celková výše podpory projektu tedy činí 2 164 226,4 ECU.
27 Příloha I rozhodnutí o poskytnutí podpory ze dne 25. července 1995 ještě uvádí:
„Údaje obsažené v této příloze nemohou být změněny bez předchozího povolení argentinských orgánů a Komise.“
28 Rozhodnutím ze dne 14. listopadu 1995 vydaly argentinské orgány lodi Vieirasa XII
konečnou licenci k rybolovu, která snížila tunové množství přebytkových druhů na 750 tun, pokud jde o Macrourus whitsoni, 230 tun, pokud jde o Salilota australis, 230 tun, pokud jde o treskovníka patagonského, a zahrnovala novou licenci k rybolovu 1 800 tun zubatky patagonské.
29 Dne 27. června 1996 Komise uhradila první splátku (80 %) podpory.
30 Loď Vieirasa XII
definitivně opustila argentinské vody dne 5. července 1996 za účelem rybolovu v mezinárodních vodách.
31 Dne 25. února 1997 předložila SAEV žádost o uhrazení zbývající části podpory.
32 Dopisem ze dne 21. dubna 1998 Komise oznámila SAEV, že by mohlo být zahájeno řízení o snížení podpory Společenství v případě nedostatečné odpovědi této společnosti. V tomto dopise Komise shledala, že opuštění argentinských vod lodí dne 5. července 1996 představovalo porušení čl. 5 odst. 1 dohody o rybolovu a čl. 3 odst. 1 protokolu I této dohody vzhledem k tomu, že smíšené společnosti jsou založeny za účelem využití a případného zpracování argentinských rybolovných zdrojů.
33 Dne 19. května 1998 předložila SAEV svá vyjádření. V tomto dopise uvedla důvody, pro které shledala, že podmínky pro poskytnutí podpory nebyly porušeny.
34 Dopisem ze dne 9. června 1999 Komise oznámila SAEV, že se domnívá, že ‚vysvětlení předložená v dopise ze dne 19. května 1998 neumožňují učinit závěr, že právní úprava Společenství v této oblasti byla dodržena, avšak potvrzují, že loď opustila argentinské vody dne 5. července 1996‘. Komise vysvětlila, že z tohoto důvodu ‚se rozhodla snížit podporu poskytnutou na tento projekt‘. Dopis obsahoval výpočet snížení a na závěr uváděl, že Komisi musí být uhrazena částka 355 477 eur. Komise uvedla, že pokud SAEV nebude souhlasit s navrhovaným řešením, musela by ‚pokračovat v probíhajícím řízení o snížení a vrácení‘.
35 Po tomto dopisu následovala výměna korespondence mezi SAEV (dopisy ze dne 16. července 1999, ze dne 21. prosince 1999 a ze dne 5. dubna 2000) a útvary Komise (dopisy ze dne 23. září 1999 a ze dne 28. února 2000). Proběhla rovněž jednání mezi zástupci SAEV a útvary Komise.
36 Dopisem ze dne 14. září 2000 Komise informovala SAEV, že podle nového výpočtu musí být Komisi uhrazena částka 419 446 eur.
37 SAEV, která shledala, že jí Komise neoprávněně neuhradila zbývající část podpory Společenství, formálně vyzvala Komisi k jejímu uhrazení dopisem ze dne 21. září 2000.
38 Dopisem ze dne 16. října 2000 Komise informovala SAEV, že probíhá řízení o snížení podpory poskytnuté majiteli plavidla Společenství a že bude vydáno rozhodnutí po konzultaci stálého výboru pro odvětví rybolovu.
39 [Napadeným rozhodnutím] určeným Španělskému království a SAEV Komise snížila finanční podporu, která byla posledně uvedené společnosti poskytnuta. Článek 2 rozhodnutí ukládá SAEV uhrazení částky 419 446 eur. Toto rozhodnutí se nezabývá případným snížením podpory poskytnuté smíšené společnosti VASA.
40 Odůvodnění [napadeného] rozhodnutí je následující:
_2. Na základě článku 1 […] rozhodnutí [o poskytnutí podpory ze dne 25. července 1995] byla podpora poskytnuta za podmínek uvedených v dohodě [o rybolovu] […], v příslušné právní úpravě Společenství a v přílohách.
3. Dohoda o rybolovu a zejména její čl. 5 odst. 1 stanoví, že vytvoření smíšených společností v Argentině má za cíl využití argentinských rybolovných zdrojů za podmínek uvedených v protokolu I a v přílohách I a II; na základě jejího článku 6 jsou smíšené společnosti oprávněny ulovit množství uvedené v protokolu I.
4. V bodě 3.2.1 části B formuláře žádosti o podporu Společenství vyplněného a podepsaného [SAEV] je výslovně zmíněno, že Komise poskytuje finanční podporu pouze pro projekty týkající se využití rybolovných zdrojů ve vodách, které podléhají svrchovanosti nebo jurisdikci dotčených třetích zemí.
5. […]
6. V důsledku toho se udělení podpory Společenství pro vytvoření předmětné smíšené společnosti vztahovalo výlučně na lovení uskutečněné rybolovnou lodí Ibsa Cuarto,
pokud jde o druhy uvedené v přílohách rozhodnutí [o poskytnutí podpory ze dne 25. července 1995], tedy Macrourus whitsoni, treskovníka patagonského a Salilota australis, které se nacházejí v argentinských vodách.
7.
Od 5. července 1996 ukončila loď Ibsa Cuarto
svou rybolovnou činnost v argentinské VHO a začala opět lovit zubatku patagonskou v mezinárodních vodách, aniž by na to předtím upozornila Komisi a aniž by získala povolení.‘
41 Po připomenutí, že se o této situaci dozvěděla dne 2. července 1997, Komise v bodě 9 [napadeného] rozhodnutí dochází k závěru, že SAEV nedodržela podmínky poskytnutí finanční podpory. V bodech 10 až 13 tohoto rozhodnutí pokračuje výpočtem snížení dotčené podpory. Nejdříve konstatuje, že SAEV je oprávněna podle sazby stanovené v nařízení č. 3699/93 k podpoře ve výši 688 187 eur z důvodu konečného převodu lodi Vieirasa XII
na smíšenou společnost. Zbývající část podpory jí poskytnuté rozhodnutím o poskytnutí podpory ze dne 25. července 1995 tedy činí 1 193 749 eur (1 881 936 - 688 187). Jelikož loď Vieirasa XII
působila v argentinských vodách pouze dvanáct (z předpokládaných 36) měsíců, Komise dochází k závěru, že SAEV má nárok pouze na jednu třetinu z předpokládaných 1 193 749 eur, tedy 397 916 eur. Celková výše takto snížené podpory tedy podle Komise činí 1 086 103 eur (397 916 + 688 187). SAEV, která již obdržela 80 % podpory (1 505 549 eur), je tedy povinna Komisi vrátit 419 446 eur.‘
Řízení před Soudem prvního stupně a napadený rozsudek
22. Návrhem došlým do kanceláře Soudu dne 8. června 2001 podala SAEV žalobu směřující ke zrušení napadeného rozhodnutí.
23. Napadeným rozsudkem Soud zamítl žalobu a uložil navrhovatelce náhradu nákladů řízení.
Návrhy v opravném prostředku
24. SAEV navrhuje, aby Soudní dvůr:
– prohlásil tento opravný prostředek za přípustný,
– zrušil napadený rozsudek,
– uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení jak před Soudním dvorem, tak před Soudem.
25. Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:
– prohlásil, že první důvod opravného prostředku, druhá část druhého důvodu opravného prostředku, třetí a pátý důvod opravného prostředku jsou zjevně nepřípustné,
– zamítl opravný prostředek v celém rozsahu nebo případně v části, která byla prohlášena za přípustnou,
– uložil navrhovatelce náhradu nákladů řízení.
K opravnému prostředku
26. Na podporu svého opravného prostředku SAEV vznáší šest důvodů opravného prostředku vycházejících z porušení práva Společenství:
– porušení dohody o rybolovu, pokud jde o právní základ napadeného rozhodnutí;
– porušení dohody o rybolovu, pokud jde o úlohu smíšeného výboru a argentinských orgánů;
– porušení dohody o rybolovu, pokud jde o použití článku 44 nařízení č. 4028/86 v průběhu řízení o snížení finanční podpory;
– porušení dohody o rybolovu, pokud jde o použití nařízení č. 3699/93 při výpočtu výše snížení finanční podpory;
– porušení dohody o rybolovu, pokud jde o vyšší moc;
– porušení dohody o rybolovu, pokud jde o nutnost získat povolení Komise k opuštění argentinské oblasti rybolovu.
K prvnímu důvodu opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
27. SAEV popírá závěry Soudu v bodě 94 napadeného rozsudku, podle kterých „jelikož poskytnutí podpory bylo správně založeno mimo jiné na nařízení č. 4253/88, Komise byla věcně příslušná k založení napadených rozhodnutí rovněž na tomto nařízení a zejména na jeho článku 24“.
28. K tomuto bodu SAEV tvrdí, že Soud se dopustil právního pochybení tím, že shledal, že rozhodnutí o poskytnutí podpory je založeno na nařízení č. 4253/88, jelikož článek 1 tohoto rozhodnutí odkazuje na „příslušnou právní úpravu Společenství“.
29. Podle SAEV dohoda o rybolovu neobsahuje žádné konkrétní ustanovení týkající se možného snížení nebo odnětí finanční podpory. V odůvodnění samotného rozhodnutí o poskytnutí podpory je uvedeno pouze nařízení č. 3447/93 a žádný další předpis Společenství není citován. Zdá se tedy, že dohoda o rybolovu je v zásadě jediným právním základem tohoto rozhodnutí.
30. Komise má za to, že tato argumentace je nepřípustná z důvodu, že je v zásadě totožná s argumentací vznesenou v prvním stupni.
31. K věci samé Komise zejména uplatňuje, že, jak rozhodl Soud, odkaz na příslušnou právní úpravu Společenství musí být vykládán zvláště jako odkaz na nařízení č. 4253/88. Toto nařízení se v souladu s třetí odrážkou svého čl. 3 odst. 1 vztahuje k různým výdajům z rozpočtových zdrojů Společenství vyčleněných na jiné činnosti se strukturálním účelem. Finanční podpora poskytnutá na založení smíšených společností v rámci dohody o rybolovu je poskytnuta na strukturální účely.
Závěry Soudního dvora
– K přípustnosti důvodu opravného prostředku
32. Je třeba poznamenat že pokud navrhovatelka napadá výklad nebo použití práva Společenství Soudem, právní otázky posuzované v prvním stupni mohou být znovu projednány v rámci opravného prostředku. Pokud by totiž navrhovatelka nemohla takto založit svůj opravný prostředek na důvodech a argumentech, které již byly použity před Soudem, řízení o opravném prostředku by zčásti ztratilo svůj význam (viz usnesení ze dne 11. listopadu 2003, Martinez v. Parlament, C‑488/01 P, Recueil, s. I-0000, bod 39 a judikatura tam uvedená).
33. Z článku 225 ES, článku 58 prvního pododstavce statutu Soudního dvora a čl. 112 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) jeho jednacího řádu však vyplývá, že opravný prostředek musí přesně vymezovat napadané části rozsudku, jejichž zrušení je navrhováno, jakož i právní argumenty, které tento návrh konkrétně podporují (viz výše uvedené usnesení Martinez v. Parlament, bod 40 a judikatura tam uvedená).
34. V daném případě první důvod opravného prostředku směřuje ke zpochybnění stanoviska zaujatého Soudem k právní otázce, která mu byla předložena, tedy výkladu ustanovení jednak dohody o rybolovu a jednak rozhodnutí o poskytnutí podpory. SAEV přesně vymezila právní pochybení vytýkané Soudu a kritizovala výklad práva Společenství, na jehož základě k tomuto pochybení došlo.
35. První důvod opravného prostředku je tedy přípustný.
– K opodstatněnosti důvodu opravného prostředku
36. Článek 3 odst. 4 protokolu I dohody o rybolovu stanoví, že ustanovení, jimiž se řídí podrobnosti poskytování podpory Společenství majitelům plavidel Společenství uvedeným v odstavci 1 tohoto článku, musí být v souladu s příslušnou právní úpravou Společenství v této oblasti.
37. Také čl. 1 odst. 1 rozhodnutí o poskytnutí podpory stanoví, že podpora je poskytnuta za podmínek uvedených zejména v příslušné právní úpravě Společenství.
38. Rozhodnutí o poskytnutí podpory ve svém druhém bodě odůvodnění odkazuje na cíle strukturální politiky Společenství v odvětví rybolovu. Odkaz na příslušnou právní úpravu Společenství uvedený v článku 1 zmíněného rozhodnutí musí být tedy považován za odkaz na právní úpravu vztahující se k činnostem se strukturálním účelem.
39. Článek 24 nařízení č. 4253/88 nazvaný „Snížení, přerušení a odnětí podpory“ se vztahuje zejména k finanční podpoře na strukturální účely. Jak vyplývá z názvu a z čl. 3 odst. 1 zmíněného nařízení, článek 24 se vztahuje nejen na finanční podporu ze strukturálních fondů, ale rovněž podporu z rozpočtových prostředků Společenství vyčleněných na jiné činnosti se strukturálním účelem, jako jsou dotčené činnosti v projednávané věci.
40. Soud tedy správně rozhodl v bodě 92 napadeného rozsudku, že odkaz na „příslušnou právní úpravu Společenství“ musí být považován zejména za odkaz na nařízení č. 4253/88.
41. Z výše uvedeného vyplývá, že první důvod opravného prostředku musí být zamítnut.
K druhému důvodu opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
42. Druhý důvod opravného prostředku se dělí na dvě části.
43. V první částí SAEV uplatňuje, že Soud porušil právo Společenství a dohodu o rybolovu tím, že shledal, že Komise nebyla povinna konzultovat smíšený výbor. Kritizuje závěry Soudu uvedené v bodech 104 a 106 napadeného rozsudku, podle kterých „dohoda o rybolovu se dělí na dvě složky: mezinárodní složku, tedy spolupráci mezi Společenstvím a Argentinskou republikou, a složku Společenství, která zahrnuje zejména financování poskytnuté Komisí majitelům plavidel Sp olečenství pro založení smíšených společností v rámci dohody o rybolovu“ a „poskytování finanční podpory majitelům plavidel Společenství pro vybrané projekty je jednostranným aktem Společenství, a patří tedy v dohodě o rybolovu do složky Společenství“. SAEV v této souvislosti odkazuje na jinou dohodu o rybolovu uzavřenou Společenstvím, která na rozdíl od dotčené dohody poskytuje smíšenému výboru daleko užší pravomoc. Uzavírá, že účast smíšeného výboru alespoň formou konzultace nelze vyloučit.
44. Komise mimo jiné odpovídá, že dohoda o rybolovu, nařízení č. 3447/93 ani příslušná právní úprava Společenství neobsahují jakékoliv ustanovení vyžadující povinnou konzultaci smíšeného výboru pro účely snížení nebo odnětí finanční podpory poskytnuté Společenstvím.
45. V druhé části druhého důvodu opravného prostředku navrhovatelka uplatňuje, že Soud porušil právo Společenství a dohodu o rybolovu tím, že shledal, že Komise nebyla povinna konzultovat argentinské orgány před snížením finanční podpory. Poznamenává, že odkaz pod čarou na straně 1 přílohy I rozhodnutí o poskytnutí podpory obsahuje poznámku, že „údaje obsažené v této příloze nemohou být změněny bez předchozího povolení argentinských orgánů a Komise“. Tato poznámka se však také vztahuje na výši poskytnuté podpory.
46. Komise má za to, že tato část je nepřípustná, protože navrhovatelka pouze opakuje argumenty vznesené před Soudem, a je v každém případě neopodstatněná.
Závěry Soudního dvora
47. Aniž by bylo nezbytné zabývat se přípustností tohoto důvodu opravného prostředku, je třeba shledat, že je v každém případě neopodstatněný.
48. Jak správně uvedl generální advokát v bodech 52 až 56 a 62 svého stanoviska, je poskytnutí finanční podpory úkolem, kterým dohoda o rybolovu pověřuje pouze orgány Společenství.
49. Vzhledem k tomu, že pro účely takového poskytování neexistuje žádná povinnost konzultovat smíšený výbor nebo argentinské orgány, nelze tvrdit, že taková povinnost existuje pro účely opačných aktů.
50. V důsledku toho druhý důvod opravného prostředku musí být zamítnut.
K třetímu důvodu opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
51. Ve svém třetím důvodu opravného prostředku SAEV uplatňuje, že Soud se dopustil právního pochybení tím, že zamítl důvod opravného prostředku navrhující zrušení a vycházející z použití právní úpravy v oblasti snížení finančních podpor. Tvrdí, že Komise použila článek 44 nařízení č. 4028/86 zrušeného nařízením č. 2080/93 (které vstoupilo v účinnost dne 1. ledna 1994). Komise totiž dne 20. listopadu 2000 konzultovala stálý výbor pro odvětví rybolovu v souladu s články 44 a 47 nařízení č. 4028/86. Pořad jednání zmíněného výboru obsahoval nadpis „Diskuse a posudek s hlasováním – řízení podle článku 44 nařízení (ES) č. 4028/86 (správní výbor)“. Tento nadpis je v naprostém rozporu se závěry Soudu, který v bodě 158 napadeného rozsudku shledal, že „skutečnost, že Komise konzultovala výbor, přičemž tato konzultace byla předvídána v nařízení č. 4028/86, neprokazuje, že napadené rozhodnutí […] bylo na tomto nařízení založeno“.
52. Komise má za to, že tento důvod opravného prostředku je nepřípustný, jelikož navrhovatelka jednak opakuje argumenty vznesené před Soudem a jednak opětovně předložila údajný důkaz ve formě pořadu jednání, který byl již Soudem posouzen.
53. K věci samé Komise konstatuje, že použití řízení podle článku 44 nařízení č. 4028/86 bylo dobrovolné, nezpůsobilo navrhovatelce újmu a představovalo dodatečnou záruku nestrannosti.
Závěry Soudního dvora
54. Ve svém třetím důvodu opravného prostředku se SAEV snaží zpochybnit závěry Soudu uvedené v bodě 158 napadeného rozsudku, které v rozsahu, v němž dovozují právní závěr ze skutkového stavu, musí být považovány za právní kvalifikaci, která je předmětem kontroly Soudního dvora.
55. Soud se však nedopustil právního pochybení tím, že shledal, že pouhá konzultace výboru upravená v nařízení č. 4028/86 sama o sobě nepostačuje k zahrnutí tohoto nařízení do právního základu napadeného rozhodnutí přijatého po této konzultaci.
56. Třetí důvod opravného prostředku musí být tedy zamítnut jako neopodstatněný.
K čtvrtému důvodu opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
57. Ve svém čtvrtém důvodu opravného prostředku SAEV tvrdí, že Soud v bodě 159 napadeného rozsudku uznal, že Komise použila sazbu podpory stanovenou v nařízení č. 3699/93. Podle SAEV však Komise analogicky nepřihlédla k ustanovením zmíněného nařízení, jak potvrzuje Soud v bodě 163 svého rozsudku, ale toto nařízení použila přímo. V důsledku toho Komise použila dvě různá nařízení: nařízení č. 4028/86, v tomto případě článek 44, který se týká řízení, a nařízení č. 3699/93 pro výpočet výše snížení. Měla vypočítat snížení s přihlédnutím k sazbě uvedené v nařízení č. 3699/93, aniž by však vybočila z rámce dohody o rybolovu, a vzít do úvahy sazbu uvedenou v této dohodě.
58. Podle SAEV použití sazby stanovené v nařízení č. 3699/93 na společnosti, které podléhají režimu dohody o rybolovu, vytváří diskriminaci v rozsahu, v němž je sazba použitá na smíšené společnosti o hodně nižší než sazba stanovená dohodou o rybolovu.
59. Soud se tedy podle SAEV dopustil právního pochybení tím, že odmítl přijmout, že Komise měla vypočítat snížení na základě podpory poskytnuté smíšené společnosti podle dohody o rybolovu tím, že by jí uložila snížení o 50 %, podobně jak je uvedeno v nařízení č. 3699/93, a neměla použít toto nařízení přímo.
60. Podle SAEV použití sazby stanovené v nařízení č. 3699/93 ukládá příjemci dodatečnou sankci.
61. Komise podle SAEV nebyla oprávněna použít tuto sazbu, jelikož dohoda o rybolovu neobsahovala žádný odkaz na obecnou právní úpravu v tomto konkrétním bodě.
62. Komise připomíná, že Soud v bodě 157 napadeného rozsudku shledal, že „ani nařízení č. 4028/86, ani nařízení č. 3699/93 nepředstavuje právní základ napadeného rozhodnutí“. Komise nepoužila tato nařízení, avšak pouze k nim analogicky přihlédla.
Závěry Soudního dvora
63. Ve svém čtvrtém důvodu opravného prostředku SAEV v zásadě uplatňuje, že Soud se dopustil právního pochybení tím, že odmítl přijmout, že Komise neměla přímo použít nařízení č. 3699/93.
64. SAEV nicméně nepopírá závěry Soudu v bodě 163 napadeného rozsudku, podle kterých Komise byla pro účely výpočtu konečné výše podpory náležející navrhovatelce vázána pouze zásadou proporcionality.
65. Právě výlučně na základě zásady proporcionality tedy Soud shledal, že Komise mohla oprávněně analogicky přihlédnout k ustanovením nařízení č. 3699/93 za účelem zjištění částky náležející navrhovatelce na základě převodu plavidla.
66. I když SAEV tvrdí, že Soud se tím, že připustil, že Komise byla oprávněna použít sazbu stanovenou v nařízení č. 3699/93, dopustil právního pochybení, nicméně nedoložila, v jakém rozsahu takové použití představuje porušení zásady proporcionality.
67. Čtvrtý důvod opravného prostředku musí být tedy zamítnut.
K šestému důvodu opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
68. Ve svém šestém důvodu opravného prostředku, který je třeba zkoumat před pátým důvodem opravného prostředku, SAEV vytýká Soudu porušení dohody o rybolovu tím, že v bodech 124 a 125 napadeného rozsudku shledal, že navrhovatelka měla povinnost informovat Komisi o problémech s prováděním projektů a že měla získat předcházející povolení Komise před opuštěním argentinské oblasti rybolovu, i když získala výslovné povolení od příslušného argentinského orgánu, který byl povinen o této situaci informovat Komisi v průběhu jednání smíšeného výboru.
69. Podle SAEV tvrzení Soudu v bodě 124 napadeného rozsudku, že správné informace by Komisi umožnily přijmout případná opatření k přizpůsobení dohody o rybolovu novým okolnostem v souladu s čl. 9 odst. 1 této dohody, není přijatelné. Komise se totiž mohla dozvědět o nových okolnostech a opatřeních přijatých argentinským orgánem k zachování rybolovných zdrojů, jelikož asociace dotčených smíšených společností předložila Komisi a Radě žádost o přijetí takových opatření.
70. V této souvislosti Komise připomíná znění článku 24 nařízení č. 4253/88, podle kterého může snížit nebo přerušit finanční podporu, pokud zkoumání odhalí nesrovnalost nebo významnou změnu, ohledně které nebylo požádáno o povolení Komise. I kdyby bylo odvozeno z dohody o rybolovu, že Komise nakonec byla informována na jednáních smíšeného výboru argentinskými orgány o opuštění argentinských vod lodí, navrhovatelka nesplnila svoji oznamovací povinnost a povinnost loajality vyplývající pro příjemce podpory Společenství.
Závěry Soudního dvora
71. Z přílohy I rozhodnutí o poskytnutí podpory vyplývá, že nemůže být učiněna žádná změna údajů uvedených v tomto rozhodnutí bez předchozího povolení argentinských orgánů a Komise.
72. Stejná příloha obsahuje odkaz na změněný projekt (ARG/ES/SM/26-94) založení smíšené společnosti předložený SAEV, který výslovně počítá s využitím nebo zpracováním argentinských rybolovných zdrojů.
73. Soud tedy správně rozhodl v bodě 125 napadeného rozsudku, že plavidla provozovaná smíšenými společnostmi neměla opustit argentinskou VHO bez předchozího povolení Komise.
74. V důsledku toho šestý důvod opravného prostředku musí být zamítnut.
K pátému důvodu opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
75. Navrhovatelka tvrdí, že Soud přehlédl povinnosti Komise, co se týče právní kvalifikace určitých skutečností jakožto vyšší moci.
76. Podle navrhovatelky v bodě 145 napadeného rozsudku Soud shledal, že Komise nemusela vzít do úvahy v napadeném rozhodnutí vyčerpání rybolovných zdrojů, ale že navrhovatelka měla Komisi požádat o předchozí povolení před opuštěním argentinských vod.
77. Toto tvrzení je podle navrhovatelky v rozporu s rozsudkem Soudu ze dne 6. března 2003, APOL a AIPO v. Komise (T-61/00 a T-62/00, Recueil, s. II-635, bod 72), podle kterého existence správní praxe, i když tato praxe nevyplývá z žádného předpisu, v rámci které Komise zkoumá, zda existuje případ vyšší moci, který by ji měl vést k upuštění od odnětí podpory, může Komisi zavazovat pokaždé, kdy je před ní případ vyšší moci uplatněn.
78. Navrhovatelka tvrdí, že Komise ve svém dopise ze dne 28. února 2000, jak se zdá, uznala existenci vyšší moci. Sama Komise totiž naznačila, že by mohla zahrnout období nečinnosti lodi Vieirasa XII v argentinských vodách mezi 5. červencem 1996 (opuštění argentinských vod) a 31. prosincem 1996 (konec období biologického odpočinku zubatky patagonské) do období činnosti. Opuštění argentinské VHO lodí bylo pouze a výlučně motivováno důvody vyšší moci.
79. Komise má za to, že tento důvod opravného prostředku je nepřípustný, jelikož existence vyšší moci nebyla v prvním stupni uplatněna v žádném okamžiku řízení.
80. K věci samé Komise tvrdí, že nikdy nenaznačila, že by mohlo jít o případ vyšší moci. Má za to, že opuštění argentinských vod lodí nesplňuje podmínky nezbytné k tomu, aby mohlo být shledáno jako odůvodněné případnými důvody vyšší moci, jelikož existence „výjimečných a nepředvídatelných“ okolností nebyla prokázána. V každém případě vyčerpání dotčených zásob nemůže být považováno za nepředvídatelnou okolnost.
Závěry Soudního dvora
81. Důvod opravného prostředku je přípustný. V bodě 105 žaloby SAEV v rámci žalobního důvodu nazvaného „Problémy způsobené podpůrným použitím obecné právní úpravy smíšených společností“ poukázala na rozpor mezi metodou použitou pro účely výpočtu snížení podpory a skutečností, že v průběhu řízení Komise připustila, že opuštění argentinských vod v době zákazu samostatného rybolovu uloženého argentinskými orgány představovalo případ vyšší moci.
82. K věci samé Soud správně shledal, že Komise nemusela vzít do úvahy vyčerpání rybolovných zdrojů v dotčené oblasti. V této souvislosti připomněl, že navrhovatelka měla v každém případě požádat Komisi o předchozí povolení před opuštěním argentinských vod. Jak vyplývá ze zkoumání šestého důvodu opravného prostředku, tento závěr je správný. Nic by se na tom nezměnilo, pokud by okolnosti, kterých se dovolává SAEV, představovaly případ vyšší moci.
83. Pátý důvod opravného prostředku musí být tedy zamítnut.
K nákladům řízení
84. Článek 122 odst. 1 jednacího řádu stanoví, že není-li opravný prostředek opodstatněný, rozhoduje Soudní dvůr i o nákladech řízení. Podle čl. 69 odst. 2 téhož jednacího řádu, který se použije na řízení o opravném prostředku podle svého článku 118, bude účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný, uložena náhrada nákladů řízení, pokud účastník, který byl ve sporu úspěšný, náhradu nákladů ve svém návrhu požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení ve svém návrhu a SAEV byla ve sporu neúspěšná, je namístě jí uložit náhradu nákladů řízení.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
1) Opravný prostředek se zamítá.
2) Eduardo Vieira SA se ukládá náhrada nákladů řízení.