UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA (odvolacia komora)
z 27. apríla 2009
Vec T‑272/08 P
R
proti
Komisii Európskych spoločenstiev
„Odvolanie – Verejná služba – Úradníci – Lehota na podanie odvolania – Začiatok plynutia na účely výpočtu lehoty – Omeškanie – Zjavne neprípustné odvolanie“
Predmet: Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 6. marca 2008, R bis/Komisia (F‑105/07,
Zb. VS s. I‑A‑1‑79, II‑A‑1‑401) a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia
Rozhodnutie: Odvolanie sa zamieta ako zjavne neprípustné. R znáša svoje vlastné trovy konania.
Abstrakt
1.      Konanie – Doručovanie – Doručenie telefaxom – Porucha telefaxu príjemcu – Zasielanie poštou a s telefonickým upovedomením
(Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu, článok 99 ods. 1 prvá zarážka a článok 99 ods. 2)
2.      Konanie – Doručovanie – Doručenie telefaxom – Porucha telefaxu príjemcu – Zasielanie poštou bez telefonického upovedomenia
(Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu, článok 35 ods. 4)
3.      Konanie – Doručovanie – Zasielanie poštou – Nevyvrátiteľnosť domnienky zavedenej článkom 99 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu
pre verejnú službu
(Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu, článok 99 ods. 2)
4.      Konanie – Lehoty – Preklúzia – Vyššia moc – Pojem
(Štatút Súdneho dvora, článok 45, a príloha I článok 9 prvý odsek; Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu, článok 99 ods.
2)
1.      Ak si žalobca nezvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu na účely konania na Súde pre verejnú službu, ale na účely doručovania
v tomto konaní uviedol telefaxové, ako aj telefónne číslo, rozsudok alebo uznesenie Súdu pre verejnú službu, ktorým sa konanie
končí, sa podľa článku 99 ods. 1 prvej zarážky a článku 99 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu považujú za
riadne doručené v deň uvedený na doručenke doporučenej poštovej zásielky obsahujúcej overený rovnopis tohto rozsudku alebo
uznesenia, ak bol žalobca v súlade s článkom 99 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu o tomto zaslaní upovedomený
kanceláriou Súdu pre verejnú službu a ak neinformoval túto kanceláriu v lehote troch týždňov od tohto upovedomenia, že mu
písomnosť nebola doručená. Uvedené upovedomenie možno vykonať telefonicky na číslo uvedené žalobcom v prípade, keď sú kvôli
poruche telefaxu, ktorý žalobca uviedol na účely doručovania, všetky pokusy kancelárie Súdu pre verejnú službu o zaslanie
daného upovedomenia na tento telefax neúspešné a keď žalobca túto poruchu po tom, čo bol o nej informovaný, neodstránil.
(pozri body 21 – 23)
2.      Ak v prípade neodstránenej poruchy telefaxu, ktorý žalobca uviedol na účely doručovania, nie je žalobca telefonicky upovedomený
o tom, že mu kancelária Súdu pre verejnú službu doporučenou poštovou zásielkou zaslala overený rovnopis rozsudku alebo uznesenia,
ktorým sa konanie končí, považujú sa tento rozsudok alebo uznesenie podľa článku 35 ods. 4 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú
službu za doručené odovzdaním uvedenej zásielky luxemburskej pošte.
(pozri body 28 a 29)
Odkaz: Súdny dvor, 3. júla 2008, Pitsiorlas/Rada a ECB, C‑84/08 P, neuverejnené v Zbierke, body 5 až 13
3.      Po uplynutí lehoty troch týždňov upravenej v článku 99 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu sa domnienka zavedená
týmto ustanovením stáva nevyvrátiteľnou. Keď v takom prípade žalobca napadne podpis nachádzajúci sa na doručenke doporučenej
poštovej zásielky obsahujúcej rozsudok alebo uznesenie Súdu pre verejnú službu, ktorým sa konanie končí, nemôže to spochybniť
záver, že k doručeniu daného rozsudku alebo uznesenia došlo v deň uvedený na tejto doručenke.
(pozri body 23 – 27)
4.      Od uplatňovania pravidiel Spoločenstva týkajúcich sa procesných lehôt sa možno odchýliť iba za úplne výnimočných okolností,
v prípade náhody alebo vyššej moci, v súlade s článkom 45 druhým odsekom Štatútu Súdneho dvora, keďže dôsledné uplatňovanie
týchto pravidiel zodpovedá požiadavke právnej istoty a potrebe zabrániť každej diskriminácii alebo svojvoľnému zaobchádzaniu
pri výkone spravodlivosti. Pojem „vyššia moc“ v zmysle článku 45 Štatútu Súdneho dvora zahŕňa okrem objektívneho prvku týkajúceho
sa neobvyklých okolností, ktoré nesúvisia s danou osobou, aj subjektívny prvok týkajúci sa povinnosti tejto osoby zabezpečiť
sa proti následkom neobvyklej udalosti tým, že prijme potrebné opatrenia bez toho, aby priniesla neprimeranú obeť. Dotknutá
osoba musí predovšetkým dôkladne sledovať priebeh konania a obzvlášť preukázať starostlivosť pri dodržiavaní stanovených lehôt.
Pojem vyššia moc sa preto neuplatní na situáciu, v ktorej by svedomitá a obozretná osoba bola objektívne schopná predísť márnemu
uplynutiu lehoty na podanie opravného prostriedku.
Je preto neprípustné odvolanie proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu podané po márnom uplynutí lehoty žalobcom, ktorého
zástupca po tom, čo bol kanceláriou tohto súdu telefonicky informovaný o jej neúspešných pokusoch doručiť mu uvedené uznesenie
telefaxom, neurobil viac ako dva mesiace nič a kontaktoval túto kanceláriu až po uplynutí tak lehoty troch týždňov upravenej
v článku 99 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu, ako aj lehoty na podanie odvolania, pričom na vysvetlenie
tejto situácie neuviedol žiadny dôvod alebo mimoriadnu okolnosť.
(pozri body 31, 32 a 35)
Odkaz: Súdny dvor, 7. mája 1998, Írsko/Komisia, C‑239/97, Zb. s. I‑2655, bod 7; Súdny dvor, 19. februára 2004, Forum des migrants/Komisia,
C‑369/03 P, Zb. s. I‑1981, bod 16; 18. januára 2005, Juazaga Meabe/ÚHVT, C‑325/03 P, Zb. s. I‑403, bod 25 a tam citovaná judikatúra;
Súd prvého stupňa, 21. novembra 2005, Tramarin/Komisia, T‑426/04, Zb. s. II‑4765, bod 60