62024CJ0114_RES
Vec C‑114/24 P
Global Nanotechnologies AE schediasmou anaptyxis paraskevis kai emporias ylikon nanotechnologias (Glonatech)
proti
Európskej výkonnej agentúre pre výskum
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. júla 2025
„Odvolanie – Arbitrážna doložka – Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) – Projekt SANAD – Výdavky na pracovníkov – Oprávnené náklady – Žiadosť o vrátenie prostriedkov – Oznámenie o dlhu – Článok 41 Charty základných práv Európskej únie – Zásada riadnej správy vecí verejných – Nahradenie odôvodnenia – Článok 47 Charty základných práv – Právo na účinnú súdnu ochranu – Dôkazné bremeno – Proporcionalita“
Súdne konanie – Podanie návrhu na Všeobecný súd na základe arbitrážnej doložky – Dôvody – Porušenie zásady riadnej správy vecí verejných – Právomoc súdu Únie posúdiť prípadné porušenia Charty a všeobecných zásad práva Únie
(Článok 272 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 41)
(pozri body 45 – 47)
Rozpočet Európskej únie – Finančná pomoc Únie – Povinnosť príjemcu dodržiavať podmienky poskytnutia pomoci – Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) – Dohoda o grante – Paušálne financovanie – Kontroly ex post vykonané v rámci finančného auditu – Prípustnosť
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2018/1046, články 181 a 183)
(pozri body 74, 75, 77)
Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie skutkového stavu – Neprípustnosť – Preskúmanie výkladu zmluvného ustanovenia Súdnym dvorom – Vylúčenie
(Článok 256 ods. 1 ZFEÚ; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek; Rokovací poriadok Súdneho dvora, článok 169)
(pozri bod 84)
Odvolanie – Dôvody – Preskúmanie Súdnym dvorom vo vzťahu k posúdeniu vnútroštátnych právnych predpisov, na ktoré poukazuje účastník konania – Vylúčenie okrem prípadu skreslenia
(Článok 256 ods. 1 druhý pododsek ZFEÚ; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek)
(pozri body 85, 86)
Rozpočet Európskej únie – Finančná pomoc Únie – Povinnosť príjemcu dodržiavať podmienky poskytnutia pomoci – Financovanie týkajúce sa len skutočne vynaložených výdavkov – Preukázanie reálnosti vykázaných nákladov – Neexistencia – Neoprávnené náklady – Správna technická realizácia projektov, ktoré sú predmetom finančnej pomoci Únie – Neexistencia vplyvu
(Článok 317 ZFEÚ; Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 966/2012, článok 121)
(pozri body 97, 99)
Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie skutkového stavu a dôkazov – Neprípustnosť – Preskúmanie posúdenia skutkového stavu a dôkazov Súdnym dvorom – Vylúčenie okrem prípadu skreslenia – Porušenie pravidiel uplatňujúcich sa v oblasti dokazovania – Prípustnosť
[Článok 256 ods. 1 ZFEÚ; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek; Rokovací poriadok Súdneho dvora, článok 168 ods. 1 písm. d)]
(pozri body 107 – 109)
Zhrnutie
Súdny dvor pri zamietnutí tohto odvolania týkajúceho sa dohody o grante, ktorá obsahuje arbitrážnu doložku, potvrdil svoju ustálenú judikatúru, podľa ktorej Európska komisia v rámci plnenia zmluvy naďalej podlieha povinnostiam, ktoré jej vyplývajú z Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) a zo všeobecných zásad práva Únie, a tak môže byť úlohou súdu Únie overiť prípadné porušenie článku 41 Charty v spore, ktorý, ako v tejto veci, patrí do pôsobnosti článku 272 ZFEÚ.
Žalobkyňa je spoločnosťou založenou podľa gréckeho práva, ktorá pôsobí v odvetví nanotechnológií. Dňa 20. decembra 2012 uzavrela s Európskou výkonnou agentúrou pre výskum (REA) dohodu o grante týkajúcu sa realizácie projektu SANAD (ďalej len „dohoda o grante“). Táto dohoda stanovovala maximálny finančný príspevok Európskej únie na tento projekt, ktorý sa mal realizovať v období 48 mesiacov, a to od 1. januára 2013, rozdelenom na dve 24‑mesačné vykazovacie obdobia. V januári 2013 ďalší štyria účastníci projektu SANAD pristúpili k dohode o grante ako príjemcovia. Projekt bol dokončený 31. decembra 2016.
V súvislosti so záverečnou platbou príspevku Únie na projekt REA v e‑maile z 8. októbra 2018 upozornila žalobkyňu na existenciu viacerých nezrovnalostí a nedostatkov v podkladoch predložených žalobkyňou. Dňa 21. augusta 2019 ju okrem toho REA informovala o začatí finančného auditu vzťahujúceho sa na celé obdobie vykonávania dohody o grante a uviedla podrobný zoznam údajov a dokumentov, ktoré sa mali sprístupniť na účely tohto auditu, ktorý sa uskutočnil od 22. do 24. októbra 2019.
Dňa 22. júla 2020 bol žalobkyni doručený návrh audítorskej správy, v ktorej boli uvedené výsledky finančného auditu, z ktorého vyplynulo, že určité kategórie nákladov na projekt treba považovať za neoprávnené podľa ustanovení dohody o grante. Žalobkyňa tieto závery spochybnila 23. septembra 2020. Dňa 30. marca 2021 REA oznámila žalobkyni, že závery vyplývajúce z návrhu správy o audite sa potvrdili, pričom sa zmienila o existencii sumy, o ktorú žalobkyňa požiadala nad rámec ustanovenia dohody o grante. Uviedla tiež, že sa vykonajú úpravy uvedené v tejto správe, vrátane príkazu na vymáhanie preplatku a výpočtu náhrady škody spolu s úrokmi podľa všeobecných podmienok dohody o grante. Dňa 22. apríla 2021 REA prijala hodnotiacu správu o výkonnosti týkajúcu sa druhého vykazovacieho obdobia projektu SANAD. Dňa 5. mája 2021 REA zaslala žalobkyni predbežný informačný list, v ktorom uviedla, že schvaľuje záverečnú správu o audite a že pristúpi k vymáhaniu výsledku finančného auditu, pričom ju vyzvala, aby jej v lehote dvoch mesiacov oznámila svoje prípadné námietky. Žalobkyňa ich dvakrát predložila a REA na ne odpovedala.
REA k svojej poslednej odpovedi z 22. decembra 2021, v ktorej vysvetlila, že tvrdenia žalobkyne nemôžu zmeniť závery záverečnej správy o audite, pripojila oznámenie o dlhu č. 3242113938, v ktorom od všetkých účastníkov požadovala zaplatenie určitej sumy v rámci projektu SANAD. Dňa 22. júna 2022 žalobkyňa informovala REA o aktualizácii rozdelenia celkovej sumy pohľadávky, ktorá sa má vymáhať od jednotlivých účastníkov. Dňa 29. septembra 2022 REA zaslala žalobkyni jednak dobropis č. 3234220185, ktorým zrušila oznámenie o dlhu č. 3242113938 a zohľadnila jej návrh rozdelenia pohľadávky medzi jednotlivých účastníkov projektu SANAD, a jednak nové oznámenie o dlhu týkajúce sa jej pohľadávky voči žalobkyni.
Posúdenie Súdnym dvorom
V prvom rade Súdny dvor uviedol, že zásada riadnej správy vecí verejných zahŕňa povinnosť príslušnej inštitúcie starostlivo a nestranne skúmať všetky relevantné okolnosti dotknutej veci. Ak inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry Únie konajú v rámci plnenia zmluvy, ktorej podmienky si stanovili, táto situácia patrí do pôsobnosti práva Únie, a teda do pôsobnosti Charty v zmysle jej článku 51. Súdny dvor okrem toho pripomenul svoju judikatúru, z ktorej vyplýva, že pokiaľ inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry Únie vykonávajú zmluvu, naďalej podliehajú povinnostiam, ktoré im vyplývajú z Charty a zo všeobecných zásad práva Únie. V dôsledku toho okolnosť, že právo uplatniteľné na dotknutú zmluvu nezabezpečuje rovnaké záruky, ako sú tie, ktoré priznáva Charta a všeobecné zásady práva Únie, neoslobodzuje inštitúcie, orgány, úrady alebo agentúry Únie od povinnosti zabezpečiť ich dodržiavanie vo vzťahu k ich zmluvným stranám. (
1
) Súdny dvor ďalej pripomenul svoju potvrdenú judikatúru, z ktorej vyplýva, že ak sa zmluvné strany rozhodnú vo svojej zmluve prostredníctvom arbitrážnej doložky zveriť súdu Únie právomoc rozhodovať o sporoch týkajúcich sa tejto zmluvy, tento súd bude mať právomoc posúdiť prípadné porušenia Charty a všeobecných zásad práva Únie bez ohľadu na uplatniteľné právo zakotvené v uvedenej zmluve.
Za týchto podmienok Súdny dvor konštatoval, že Všeobecný súd sa tým, že vylúčil možnosť súdu Únie overiť prípadné porušenie zásady riadnej správy vecí verejných, ako je zakotvená v článku 41 Charty, v spore, ktorý sa tak ako v tejto veci týka vykonávania článku 272 ZFEÚ, dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
Súdny dvor však poukázal na to, že podľa jeho ustálenej judikatúry, ak odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu vykazuje porušenie práva Únie, ale jeho výrok sa napriek tomu javí ako dôvodný z iných právnych dôvodov, takéto porušenie nemá za následok zrušenie tohto rozsudku, ale je potrebné pristúpiť k nahradeniu odôvodnenia a zamietnuť odvolanie. (
2
) Treba preto overiť, či sa zamietnutie výhrady založenej na porušení práva na riadnu správu vecí verejných, ako je zakotvené v článku 41 Charty, javí dôvodné z iných právnych dôvodov, než sú dôvody obsahujúce nesprávne posúdenie uvedené v rozsudku Všeobecného súdu.
V tejto súvislosti na jednej strane zodpovedný povoľujúci úradník okrem iného overí najneskôr pred platbou zostatku splnenie podmienok vedúcich k uhrádzaniu jednorazových platieb, jednotkových nákladov alebo paušálnych sadzieb, a v prípade potreby dosahovanie výstupov a/alebo výsledkov, a to podľa článku 183 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách z roku 2018 (
3
). Toto ustanovenie spresňuje, že splnenie týchto podmienok môže byť tiež predmetom kontrol ex post, a teda výslovne uznáva právo zodpovedného povoľujúceho úradníka overiť dodržiavanie podmienok vedúcich k uhrádzaniu platieb a znížiť grant v prípade nesplnenia uvedených podmienok alebo nezrovnalosti, podvodu či porušenia iných povinností. Z tohto pohľadu Súdny dvor zdôraznil, že v súlade s ustanoveniami dohody o grante uzavretej medzi zmluvnými stranami môže REA alebo Komisia kedykoľvek počas realizácie projektu, a to až do uplynutia lehoty piatich rokov od jeho dokončenia, nechať vykonať finančné audity týkajúce sa riadneho vykonávania tejto dohody.
Na druhej strane táto dohoda stanovuje povinnosť príjemcu finančných prostriedkov uchovávať originály všetkých dokumentov týkajúcich sa dohody o grante alebo vo výnimočných prípadoch overené kópie originálov vrátane elektronických kópií, a to až do uplynutia piatich rokov od dokončenia projektu.
Súdny dvor poukázal na to, že z konštatovaní Všeobecného súdu pritom vyplýva, že projekt SANAD bol dokončený 31. decembra 2016 a že REA 21. augusta 2019 informovala odvolateľku o začatí auditu po tom, čo 8. októbra 2018 zaslala e‑mail, ktorým už v rámci konečnej platby príspevku Únie na projekt SANAD, a teda pred vyplatením zostatku, poukázala na existenciu viacerých nezrovnalostí a nedostatkov v podkladoch predložených odvolateľkou. Okrem toho Všeobecný súd uviedol, že dohoda o grante stanovovala, že zamestnanci REA alebo Komisie môžu vykonať finančné audity, a konštatoval, že žalobkyňa síce poukázala na nedostatok nestrannosti uvedených zamestnancov, nepredložila však v tejto súvislosti ani najmenší dôkaz.
Za týchto podmienok Súdy dvor usúdil, že predmetný audit nebol vykonaný ani oneskorene, ani spôsobom, ktorý by bol v rozpore so zásadou nestrannosti. Zdá sa teda, že bez ohľadu na konštatovanie nesprávneho právneho posúdenia obsiahnutého v rozsudku Všeobecného súdu nebolo tvrdenie žalobkyne založené na porušení práva na riadnu správu vecí verejných, ktoré je upravené v článku 41 Charty, dôvodné, a teda ho Všeobecný súd mohol zamietnuť.
V druhom rade odvolateľka tvrdila, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade viacerých ustanovení dohody o grante a článkov 1161 až 1163 belgického Občianskeho zákonníka. V tejto súvislosti Súdny dvor pripomenul svoju ustálenú judikatúru, podľa ktorej skúmanie zmluvného ustanovenia, akými sú ustanovenia dohody o grante, vykonané Všeobecným súdom nemožno považovať za výklad práva, a teda ho nemožno overiť v rámci odvolania bez toho, aby sa zasiahlo do právomoci Všeobecného súdu zistiť skutkový stav. Takýto záver je relevantný, aj pokiaľ ide o tvrdenie odvolateľky, že Všeobecný súd opomenul výklad nejasnosti dohody o grante v jej prospech v súlade s článkom 1162 belgického Občianskeho zákonníka. Odvolateľka tým totiž v skutočnosti spochybňuje posúdenie, ktoré vykonal Všeobecný súd a podľa ktorého je formulácia zmluvných ustanovení jasná a jednoznačná.
Okrem toho Súdny dvor tiež rozhodol, že pokiaľ ide o výklad vnútroštátneho práva uplatniteľného na zmluvy uzavreté inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie, ktorý podal Všeobecný súd, Súdny dvor má v rámci odvolania iba právomoc overiť, či došlo ku skresleniu tohto práva, ktoré musí zjavne vyplývať z dokumentov v spise bez toho, aby bolo potrebné vykonať nové posúdenie skutkového stavu a dôkazov.
V tejto veci odvolateľka netvrdila, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia spočívajúceho v skreslení ustanovení belgického Občianskeho zákonníka. Odvolateľka tiež nemohla platne tvrdiť, že Všeobecný súd z hľadiska všeobecných podmienok dohody o grante porušil ustanovenia nariadenia o rozpočtových pravidlách z roku 2018, ktoré majú prednosť pred ustanoveniami tejto dohody. Z rozsudku v tejto veci totiž vyplýva, že ustanovenia dohody o grante, ktoré stanovujú povinnosť uchovávať dokumenty súvisiace s touto dohodou a sprístupniť ich REA alebo Komisii v prípade auditu, sú v súlade s ustanoveniami finančného nariadenia z roku 2018, ktoré povoľuje kontroly ex post v rámci finančného auditu, a to aj v prípade paušálneho financovania.
Pokiaľ ide napokon o tvrdenie, podľa ktorého Všeobecný súd z právneho hľadiska dostatočne neodôvodnil svoj výklad dohody o grante, Súdny dvor uviedol, že výklad Všeobecného súdu vyplýva z jeho podrobnej analýzy ustanovení tejto dohody vykonanej v napadnutom rozsudku. Všeobecný súd teda odôvodnil svoje posúdenie v tejto súvislosti.
V poslednom rade Súdny dvor zdôraznil, že Všeobecný súd oprávnene uviedol, že skutočnosť, že projekt SANAD mohol byť úspešne dokončený, neumožňuje spochybniť vykonanie finančného auditu alebo podmienky tohto vykonania zo strany REA. Na to, aby odvolateľka mala právo na stanovenú finančnú pomoc, totiž nestačí, že dotknutý projekt bol z technického hľadiska správne vykonaný v súlade s tým, čo bolo stanovené v dohode o grante. Rovnako je potrebné, aby odvolateľka správne splnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej dohody, aby mohla REA okrem iného pri finančnom audite overiť, že vykázané náklady boli oprávnené a odôvodnené. (
4
) Na tento účel je dôležité najmä to, aby bol príjemca schopný preukázať, že vykázané náklady boli na realizáciu predmetného projektu skutočne vynaložené.
Súdny dvor uviedol, že v dôsledku toho v prípade porušenia finančných záväzkov stanovených v dohode o grante stráca príjemca finančnej pomoci právo na vyplatenie grantov, a teda zmluvný partner odvolateľky je povinný prijať všetky opatrenia, ktoré sú v tejto súvislosti vhodné, (
5
) vrátane úplného alebo čiastočného vrátenia grantu, bez ohľadu na to, že z technického hľadiska bol projekt SANAD realizovaný správne.
Z uvedeného vyplýva, že príjemca grantu nadobúda konečné právo na vyplatenie finančného príspevku Únie len vtedy, ak sú splnené všetky podmienky, ktorým podlieha poskytnutie grantu. Na odôvodnenie poskytnutia určitého grantu nestačí preukázanie realizácie projektu zo strany príjemcu grantu. Je totiž povinný predložiť dôkaz o tom, že vykázané náklady vznikli v súlade s podmienkami udelenia príslušných grantov stanovenými v dohode o grante.
(
1
)	Rozsudky zo 16. júla 2020, Inclusion Alliance for Europe/Komisia (C‑378/16 P, EU:C:2020:575, bod 82), a zo 16. júla 2020, ADR Center/Komisia (C‑584/17 P, EU:C:2020:576, bod 86).
(
2
)	Rozsudok z 19. septembra 2024, Coppo Gavazzi a i./Parlament (C‑725/20 P, EU:C:2024:766, bod 114, ako aj citovaná judikatúra).
(
3
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1, ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách z roku 2018“).
(
4
)	V súlade s článkom II.21 všeobecných podmienok tej istej dohody.
(
5
)	Na základe článku II.21 ods. 6 všeobecných podmienok tejto dohody.