62024TJ0055_RES
Дело T‑55/24
Meta Platforms Ireland Ltd
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (първи разширен състав) от 10 септември 2025 година
„Цифрови услуги — Регламент (ЕС) 2022/2065 — Решение на Комисията за определяне на размера на таксата за надзор за 2023 г. — Член 43, параграфи 3—5 от Регламент 2022/2065 — Член 4, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2023/1127 — Метод за изчисляване на средномесечния брой активни получатели — Ограничаване на действието на отмяната във времето“
Сближаване на законодателствата — Цифрови услуги — Регламент 2022/2065 — Определяне на таксата за надзор, приложима за много големите онлайн платформи и за много големите търсачки — Методология за изчисляване на средномесечния брой активни получатели — Обща методология за много големите платформи и за много големите търсачки — Допустимост
(член 33, параграфи 3 и 4, член 43, параграфи 3—5, член 87, параграфи 4—6 от Регламент 2022/2065 на Европейския парламент и на Съвета; член 4, параграфи 1 и 2 от Регламент 2023/1127 на Комисията)
(вж. т. 30 и 32)
Сближаване на законодателствата — Цифрови услуги — Регламент 2022/2065 — Определяне на таксата за надзор, приложима за много големите онлайн платформи и за много големите търсачки — Методология за изчисляване на средномесечния брой активни получатели — Приемане в индивидуален акт за изпълнение — Незаконосъобразност — Задължение за приемане на подобна методология с делегиран акт
(член 33, параграфи 3 и 4, член 43, параграфи 3—5, член 87, параграфи 4—6 от Регламент 2022/2065 на Европейския парламент и на Съвета; член 4, параграфи 1 и 2 от Регламент 2023/1127 на Комисията)
(вж. т. 35, 39—41, 43, 44 и 48)
Жалба за отмяна — Отменително съдебно решение — Последици — Ограничаване от Съда — Решение за изпълнение на Комисията за определяне на размера на таксата за надзор — Отмяна — Запазване на правните последици на обжалвания акт до заместването му в разумен срок, който не може да надвиши дванадесет месеца — Обосновка, изведена от съображения за правна сигурност и за добро изпълнение на задачите за надзор, възложени на Комисията с Регламент 2022/2065
(член 264 ДФЕС и член 266, първа алинея ДФЕС)
(вж. т. 58, 59, 61, 63 и 64)
Резюме
Сезиран с две жалби за отмяна на решенията на Европейската комисия, за определяне на размера на таксата за надзор за 2023 г., приложима за Facebook и Instagram, от една страна, и за TikTok, от друга страна, Общият съд се произнася за първи път по тълкуването на разпоредбите относно определянето на таксата за надзор, дължима от доставчиците на много големи онлайн платформи (наричани по-нататък „МГП“) (
1
), за финансиране на възложените ѝ с АЦУ надзорни задачи. И в двата случая Общият съд приема, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е приела общата методология за изчисляване на средномесечния брой активни получатели на услугата (наричан по-нататък „СМБАП“) в акт за изпълнение, а не в делегиран акт, и вследствие на това отменя обжалваните решения.
Жалбоподателите, Meta Platforms Ireland Ltd за услугите на Facebook и Instagram, от една страна, и TikTok Technology Ltd за услугата TikTok, от друга страна, са дружества, предоставящи услуги, определени като МГП. В съответствие с член 43 от АЦУ те са длъжни да заплащат годишна такса за надзор, предназначена за покриване на направените от Комисията разходи за надзор.
С две решения за изпълнение от 27 ноември 2023 г. Комисията определя размера на тази такса за 2023 г., приложима за Facebook и Instagram, от една страна, и за TikTok, от друга страна (
2
). Този размер е определен в съответствие с член 43, параграф 3, втора алинея от АЦУ, като са следвани методиката и процедурите, определени в Делегиран регламент 2023/1127 (
3
), и по-специално в член 5 от него. При определянето на посочения размер Комисията следва обща методика за всички МГП и за всички много големи онлайн търсачки, която прилага към всяко от обжалваните решения, за да определи СМБАП за определените услуги и да разпредели между последните годишната такса за надзор в съответствие с принципите, посочени в член 43 от АЦУ.
Жалбоподателите съответно оспорват тези решения пред Общия съд, като изтъкват, наред с другото, незаконосъобразния характер на методиката за изчисляване на СМБАП, доколкото Комисията упражнила делегираното си правомощие с индивидуални актове за изпълнение.
Съображения на Общия съд
Общият съд най-напред проверява дали АЦУ позволява използването на обща методика за изчисляване на СМБАП, преди да прецени дали в настоящия случай Комисията е нарушила член 43 от този регламент, като е приела такава методика в рамките на акт за изпълнение.
На първо място, той констатира, че нито една разпоредба в АЦУ или в Делегиран регламент 2023/1127 пречи на Комисията да следва определена методика за изчисляване на СМБАП. Освен това той отбелязва, че релевантният елемент за нуждите на прилагането на член 43 от АЦУ не е СМБАП в абсолютна стойност за всяка определена услуга, а неговата относителна стойност спрямо другите определени услуги.
В случая Общият съд приема, че Комисията основателно е могла да има съмнения относно цялостната съгласуваност на използваните от различните доставчици методи за изчисляване на СМБАП, още повече че тя не е разполагала с данните за някои от тях. От това следва, че тя е имала основание да използва обща методика с цел прозрачност и равно третиране на посочените доставчици, като се има предвид, че съгласно член 43 от АЦУ разпределянето на разходите за надзор трябва да бъде пропорционално на СМБАП на всяка определена услуга.
Освен това, доколкото от текста на член 4, параграф 2, втора алинея от Делегиран регламент 2023/1127 следва, че той не налага никаква йерархия между трите посочени източника на информация, тъй като те са ясно представени като алтернативни, Комисията не е била длъжна да предпочете или да пренебрегне един от тях. Следователно Комисията правилно е решила да се основе на всяка друга информация на нейно разположение по смисъла на горепосочената разпоредба.
На второ място, Общият съд отбелязва, че от общата структура и цели на АЦУ следва, че понятието „СМБАП“ трябва да се разбира по единен и последователен начин, независимо от контекста и целта на прилагането му. Всъщност, ако намерението на законодателя е било да предвиди различни правни режими в зависимост от това дали целта на използването на СМБАП е определянето на дадена услуга като спадаща към МГП или много големи онлайн търсачки или определянето на таксата за надзор, той е щял да го предвиди изрично по ясен и точен начин.
С оглед на гореизложените съображения Общият съд приема, че макар Комисията несъмнено да има право да приеме обща методика за изчисляване на СМБАП, тя при все това не може да избегне контрола на процедурата за приемане на делегирани актове, предвидена по-специално в член 87, параграфи 4 и 6 от АЦУ, като се ограничи до това да добави в приложение тази обща методика към всеки акт за изпълнение.
В тази връзка, макар да е вярно, че за разлика от член 33, параграф 3 от АЦУ, член 43 от същия регламент не се отнася изрично до приемането на делегиран акт за установяване на методиката за изчисляване на СМБАП, това не променя факта, че посоченият член възлага на Комисията задължение да гарантира, че годишните такси за надзор са пропорционални на СМБАП за всяка определена услуга, като същевременно определя методиката и процедурите, които трябва да се използват за определянето на тези такси в рамките на делегиран акт, а не на акт за изпълнение.
С други думи, от контекстуалното и систематичното тълкуване на релевантните разпоредби на АЦУ следва, че макар да не се позовава изрично на методиката, посочена в член 33 от АЦУ, член 43 от същия регламент създава изрична връзка между методиката за определяне на годишните такси за надзор, която може да бъде определена само с приемането на делегиран акт, и СМБАП за определените услуги, с оглед на които трябва да се определят таксите. Вследствие на това методиката за изчисляване на СМБАП е присъща на определянето на таксата за надзор и трябва да се счита за съществен и абсолютно необходим елемент от това определяне.
На трето място, Общият съд счита, че след като изчисляването на СМБАП е съществен и абсолютно необходим елемент за определянето на таксата, предвиденото в член 43, параграф 4 от АЦУ задължение на Комисията да определи „подробно“ в делегиран акт метода и процедурите за определяне на таксите води имплицитно, но неминуемо до задължението в такъв акт да се определят най-малкото достатъчно подробно елементите от методиката за изчисляване на СМБАП.
При всички случаи последната разпоредба по същество налага на Комисията да уточни и конкретизира АЦУ, като изложи в делегиран акт подробности, които не са били определени от законодателя. Доколкото в Делегиран регламент 2023/1127 Комисията обаче посочва само в общи линии три източника на информация, а именно данните, съобщени от доставчика съгласно член 24, параграф 2 от АЦУ, информацията, поискана съгласно член 24, параграф 3 от този регламент, и всяка друга информация, с която тя разполага, не може да се счита, че Комисията е спазила член 43, параграф 4 от АЦУ.
При тези условия Общият съд постановява, че след като СМБАП е както съществен елемент от методиката за определяне на таксата за надзор, така и понятие, което следва да се разбира еднакво и последователно в целия АЦУ, от член 43, параграф 3 от този регламент във връзка с член 33, параграф 3 от него следва, че като е приела методиката за изчисляване на СМБАП в акт за изпълнение, а не в делегиран акт, Комисията е нарушила член 43, параграфи 3—5 и член 87 от същия регламент. Поради това той отменя обжалваните решения.
При все това Общият съд решава да запази правните последици на тези решения до приемането на необходимите мерки за изпълнение на решенията на Общия съд, в разумен срок, който не може да надвиши дванадесет месеца, считано от датата, на която посочените решения станат окончателни.
Всъщност с оглед на причините, обосноваващи отмяната на обжалваните решения, Общият съд счита, че Комисията няма да може да приеме нови решения, с които да наложи на жалбоподателите плащането на таксата за надзор, без предварително да установи методиката за изчисляване на СМБАП посредством делегиран акт. Така нови решения за определяне на таксите за надзор за 2023 г. биха могли евентуално да се приемат едва след изменение на Делегиран регламент 2023/1127 или след приемането на нов делегиран акт, с който се установява методика за изчисляване на СМБАП. Вследствие на това отхвърлянето на искането за запазване на последиците от обжалваните решения би довело до риск от накърняване на правната сигурност и на правилното изпълнение на задачите за надзор, възложени на Комисията от АЦУ.
(
1
)	По смисъла на член 33, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2022/2065 на Европейския парламент и на Съвета от 19 октомври 2022 година относно единния пазар на цифрови услуги и за изменение на Директива 2000/31/ЕО (Акт за цифровите услуги) (ОВ L 277, 2022 г., стр. 1, наричан по-нататък „АЦУ“).
(
2
)	Решения за изпълнение C(2023) 8176 final на Комисията от 27 ноември 2023 година за определяне на размера на таксата за надзор, приложима за Facebook и Instagram съгласно член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2022/2065 на Европейския парламент и на Съвета, и C(2023) 8173 final на Комисията от 27 ноември 2023 година за определяне на размера на таксата за надзор, приложима за TikTok съгласно член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2022/2065 на Европейския парламент и на Съвета.
(
3
)	Делегиран регламент (ЕС) 2023/1127 на Комисията от 2 март 2023 година за допълнение на Регламент (ЕС) 2022/2065 на Европейския парламент и на Съвета с подробните методики и процедури по отношение на таксите за надзор, начислявани от Комисията на доставчиците на много големи онлайн платформи и много големи онлайн търсачки (OВ L 149, 2023 г., стр. 16).