62002CC0420_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
I Johdanto
1. Komissio pyytää yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan tässä EY 226 artiklan mukaisessa menettelyssä, ettei Helleenien tasavalta ole noudattanut jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY(2) (jäljempänä direktiivi), 4 ja 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että jätteistä huolehditaan tai ne hyödynnetään Péra Galinin laitoksessa Heraklionin prefektuurissa vaarantamatta ihmisten terveyttä, vaarantamatta vesiä, ilmaa, maaperää, kasveja ja eläimiä sekä tuottamatta melu- tai hajuhaittoja, ja koska se on myöntänyt luvan, jossa ei ole tarvittavia tietoja.
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
2. Direktiivin 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle ja erityisesti, että:
– ei vaaranneta vesiä, ilmaa, maaperää ja kasveja sekä eläimiä;
– ei tuoteta melu- tai hajuhaittoja;
– ei vahingoiteta haitallisesti maaseutua tai erityisalueita.
Jäsenvaltioiden on myös toteutettava tarvittavat toimenpiteet jätteiden hylkäämisen, upottamisen tai valvomattoman huolehtimisen estämiseksi.”
3. Direktiivin 9 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Edellä olevan 4, 5 ja 7 artiklan soveltamiseksi on kaikkien laitosten tai yritysten, jotka suorittavat liitteessä II A tarkoitettuja toimia, saatava siihen lupa 6 artiklassa tarkoitetulta toimivaltaiselta viranomaiselta.
– – ”
III Asian käsittelyn vaiheet
4. Jätteiden laittomasta varastoinnista Péra Galinin laitoksessa ja laitoksen luvattomasta toiminnasta Euroopan parlamentille tehtyjen vetoomusten yhteydessä saatujen tietojen perusteella komissio pyysi Kreikan viranomaisilta 23.2.2000 päivätyllä kirjeellä lisätietoja laitoksen toimintaolosuhteista.
5. Kreikan hallitus vastasi 10.5.2000 päivätyllä kirjeellä. Tätä seurasivat neuvottelut joulukuussa 2000 ja Kreikan hallituksen 20.3.2001 päivätty uusi kirje. Annetut tiedot eivät kuitenkaan saaneet komissiota vakuuttuneeksi siitä, että Helleenien tasavalta noudatti direktiivin 4 ja 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan. Näin ollen komissio osoitti Kreikan hallitukselle virallisen huomautuksen 24.4.2001.
6. Koska Kreikan viranomaiset eivät vielä virallisen huomautuksen jälkeenkään olleet toteuttaneet riittäviä toimenpiteitä noudattaakseen direktiivin asiaankuuluvia säännöksiä, komissio lähetti Helleenien tasavallalle perustellun lausunnon 21.12.2001. Kreikan viranomaiset eivät komission mielestä noudattaneet direktiiviä myöskään perustellussa lausunnossa asetetun kahden kuukauden määräajan päättyessä 20.2.2002. Näin ollen komissio jätti tämän kannekirjelmän, joka kirjattiin saapuneeksi yhteisöjen tuomioistuimeen 21.11.2002.
IV Arviointi komission kanneperusteista
7. Helleenien tasavalta myöntää jättäneensä noudattamatta direktiivin 9 artiklan mukaista velvoitettaan, jonka mukaan sen on varmistettava, että jätteitä käsittelevien laitosten on saatava tietyt vaatimukset täyttävä lupa, koska Péra Galinin laitoksen toimilupa kumottiin Heraklionin alioikeudessa. Siksi on tarpeen tarkastella ainoastaan direktiivin 4 artiklan väitettyä rikkomista.
8. Direktiivin 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan vaarantamatta ihmisten terveyttä ja käyttämättä menettelyjä tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoa ympäristölle ja erityisesti, että ei vaaranneta vesiä, ilmaa, maaperää, kasveja ja eläimiä, ei tuoteta melu- tai hajuhaittoja eikä vahingoiteta haitallisesti maaseutua tai erityisalueita.
9. Yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut, että ”säännöksessä ei täsmennetä, minkälaisia toimenpiteiden on käytännössä oltava, jotta varmistetaan, että jätteistä huolehditaan ihmisten terveyttä vaarantamatta ja ympäristöä vahingoittamatta, vaan se sitoo jäsenvaltioita saavutettavan tavoitteen osalta jättäen näille harkintavaltaa arvioida kyseisten toimenpiteiden tarpeellisuutta. Ei siten ole periaatteessa mahdollista päätellä automaattisesti, että aina silloin kun käytännön tilanne ei ole yhdenmukainen kyseisessä säännöksessä vahvistettujen tavoitteiden kanssa, jäsenvaltio on välttämättä jättänyt noudattamatta muutetun direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen velvoitteensa huolehtia jätteistä ihmisten terveyttä vaarantamatta ja ympäristöä vahingoittamatta. Tällaisen tilanteen jatkuminen voi kuitenkin osoittaa, että jäsenvaltiot ovat ylittäneet säännöksessä niille annetun harkintavallan, erityisesti jos ympäristön tila heikkenee huomattavasti pitkällä aikavälillä toimivaltaisten viranomaisten puuttumatta asiaan”.(3)
10. Komissio väittää, että kaatopaikan (vuodesta 1994 jatkunut) toiminta Péra Galinin laitoksessa Heraklionin prefektuurissa Kreetalla aiheuttaa ympäristön pilaantumista ja vaarantaa paikallisten asukkaiden terveyden. Edelleen pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutetut toimenpiteet (laskuojat, aitaaminen, palosuojausvyöhykkeet, jätteiden peittäminen hiekalla) eivät direktiivin 4 artiklan mukaisten velvoitteiden perusteella riitä takaamaan laitoksen asianmukaista toimintaa. Komissio katsoo, että toimenpiteitä olisi täydennettävä hydrogeologisilla tutkimuksilla ja maanpinnan läpäisemättömyyden analyysilla sekä muilla suojatoimenpiteillä. Se huomauttaa, että Heraklionin prefektuurin tammikuussa 2002 laatiman selvityksen mukaan erikseen rakennettu suojaseinämä ei pidätä suotovettä, vaan se valuu jokeen, josta se päätyy mereen. Ei ole myöskään osoitettu, että laitosta tukevat kalliot ovat läpäisemättömiä ja estävät maanalaisten vesien pilaantumisen. Määräaikaistarkastuksia ei ole tehty, veden laatua ei ole analysoitu, eikä biokaasua ole kerätty ja käsitelty. Kreikan viranomaisten mainitsemat jätehuolto-ohjelmat ja -suunnitelmat olivat vasta tutkimusvaiheessa. Komissio huomauttaa vielä, etteivät Kreikan viranomaiset kiistä, että laitos on Kreikan lainsäädännön vastainen, kuten toimiluvan kumoaminen Heraklionin alioikeudessa osoittaa. Se toteaa, että Helleenien tasavalta on ylittänyt direktiivin 4 artiklassa sille annetun harkintavallan, koska se ei ole toteuttanut tehokkaita toimenpiteitä ympäristön ja paikallisten asukkaiden terveyden suojelemiseksi Péra Galinin laitoksen aiheuttamalta pilaantumiselta.
11. Komissio viittasi suullisen käsittelyn aikana Kreikan hallituksen sille 17.11.2003 lähettämään tekniseen asiakirja-aineistoon, jossa selvitettiin erilaiset ehdot, joilla pyritään varmistamaan, ettei laitoksen toiminta uhkaa ympäristöä tai ihmisten terveyttä. Näitä ehtoja oli kuitenkin määrä soveltaa tulevasta mutta tarkemmin määrittämättömästä ajankohdasta alkaen, eikä niitä siten sovellettu komission perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä.
12. Kreikan hallitus katsoo, ettei se ole ylittänyt jäsenvaltioille 4 artiklassa jätettyä harkintavaltaa, kun otetaan huomioon sen laitoksessa toteuttamat toimenpiteet. Se väittää, ettei laitoksen nykyinen toimintatapa vaaranna ympäristöä tai ihmisten terveyttä. Komission mainitsema selvitys laadittiin sen jälkeen, kun paikan päällä oli tehty tarkastus jatkuvan rankkasateen takia erittäin vaikeissa olosuhteissa. Maaliskuussa 2003 laaditun toisen selvityksen mukaan suotovesi kerätään vedenpitäviin säiliöihin ja kierrätetään paikan päällä. Ympäristövaikutusten arviointi kaatopaikan ennallistamishankkeesta, joka toteutettiin alueellisen jätehuoltosuunnitelman yhteydessä, valmistui 10.2.2003. Kreikan hallitus huomauttaa myös, että laitosta tukevien kallioiden läpäisemättömyys vahvistettiin jätehuoltosuunnitelman täytäntöönpanoa varten tehdyssä geologisessa analyysissa. Toimivaltaisten viranomaisten suorittamien veden laadun mittausten mukaan sovellettavia raja-arvoja ei ollut ylitetty. Lisäksi Kreikan hallitus viittaa Kreetan alueelliseen jätehuoltosuunnitelmaan, johon kuuluu muun muassa ns. XYTA-laitoksen perustaminen ja toiminta. Koheesiorahastoon tehtiin vuonna 2003 määrärahahakemus tämän laitoksen rakentamisen rahoittamiseksi. Kun laitos on aloittanut toimintansa, Péra Galinin laitos suljetaan. Kreikan hallitus mainitsee myös pakkausmateriaalien kierrätyslaitoksen perustamista koskevan suunnitelman. Alun perin suunnitelman piti toteutua vuoden 2003 loppuun mennessä, mutta vastauksessa ajankohdaksi ilmoitetaan vuosi 2004.
13. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä;(4) tässä asiassa määräaika päättyi 20.2.2002. Yhteisöjen tuomioistuimen direktiivin 4 artiklalle antaman tulkinnan (mainittu edellä 9 kohdassa) perusteella on selvitettävä, oliko Helleenien tasavalta kyseisenä ajankohtana ylittänyt tässä säännöksessä sille annetun harkintavallan, koska se ei ollut toteuttanut riittäviä toimenpiteitä Péra Galinin laitoksen aiheuttaman ympäristön pilaantumisen estämiseksi.
14. Asiaa ratkaistaessa on syytä huomauttaa, että toteutettaviin toimenpiteisiin liittyvästä harkintavallasta huolimatta jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin tavoitteet saavutetaan. Direktiivin 4 artiklan tavoitteena on selvästikin taata, että jätteet hyödynnetään tai niistä huolehditaan tavalla, joka ei vaaranna ihmisten terveyttä tai heikennä ympäristön laatua. Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että yksittäisissä tapauksissa, joissa jätteitä on käsitelty direktiivin tavoitteiden vastaisella tavalla, ei välttämättä ole kyse direktiivin 4 artiklan rikkomisesta. Jos tällaiset yksittäiset rikkomiset ovat luonteeltaan rakenteellisia, kyseessä voi kuitenkin olla direktiivin rikkominen. Yhteisöjen tuomioistuin viittaa tältä osin direktiivin rikkomista koskevan tilanteen jatkumiseen, jolloin ympäristön tila heikkenee huomattavasti pitkällä aikavälillä.(5) On siis selvitettävä, voitiinko Péra Galinin laitoksen tilannetta pitää tällaisena rakenteellisena tilanteena komission 21.12.2001 antamassa perustellussa lausunnossa asetetun kahden kuukauden määräajan päättyessä.
15. Oikeudenkäyntiasiakirjoihin sisältyvistä ja 24.6.2004 pidetyssä suullisessa käsittelyssä esitetyistä tiedoista ilmenee, että Péra Galinin laitos on ollut toiminnassa vuodesta 1992 ja että ympäristöongelmista huomautettiin kansallisten viranomaisten 11.2.1998 tekemän tarkastuskäynnin jälkeen. Sittemmin laitos on ollut toiminnassa keskeytyksettä ainakin tämän menettelyn aloittamiseen asti. Tällainen aikaväli osoittaa selvästi, että ongelma on luonteeltaan rakenteellinen. Haluaisin vielä todeta, että ongelman pitkäkestoisuuteen viittaa sekin, että asia otettiin esille Euroopan parlamentille tehdyn vetoomuksen perusteella.
16. Komissio mainitsee 24.1.2002 tehtyyn tarkastukseen liittyvän kansallisen selvityksen, joka vahvistaa sen kannan, ja Kreikan hallitus vetoaa laitokseen 12.3.2003 tehdyn käynnin jälkeen laadittuun selvitykseen, jossa kiistetään ensiksi mainitun selvityksen tulokset, mutta en pidä yksinomaan näitä asiakirjoja ratkaisevina. Kreikan hallituksen vastineella ja sen suullisen käsittelyn aikana esittämillä huomautuksilla pyritään lähinnä osoittamaan, että eri hallintotasoilla laaditaan monenlaisia suunnitelmia ja tutkimuksia jätteenkäsittelylaitosten parantamiseksi Kreetalla. Péra Galinin laitoksen osalta suunnitelmiin kuuluu laitoksen ennallistaminen ja lopullinen sulkeminen, kun kaavailtu XYTA-laitos on aloittanut toimintansa. Tämä ei ollut toteutunut 25.3.2003, jolloin Kreikan hallituksen vastine on päivätty. Jo näiden suunnitelmien olemassaolo merkitsee Péra Galinin laitoksen ympäristölle ja ihmisten terveydelle aiheuttaman uhkan tunnustamista, ja samalla on selvää, etteivät suunnitelmat olleet toteutuneet tai johtaneet riittävien toimenpiteiden toteuttamiseen komission perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä.
17. Näin ollen on katsottava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut direktiivin mukaisia velvoitteitaan.
V Ratkaisuehdotus
18. Ehdotan näin ollen, että yhteisöjen tuomioistuin
– toteaa, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut jätteistä annetun direktiivin 75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, 4 ja 9 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että jätteistä huolehditaan tai ne hyödynnetään vaarantamatta ihmisten terveyttä, vaarantamatta vesiä, ilmaa, maaperää, kasveja ja eläimiä sekä tuottamatta melu- tai hajuhaittoja, ja koska se on myöntänyt luvan, jossa ei ole tarvittavia tietoja
– velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) .
(2)
–	Jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/442/ETY (EYVL L 194, s. 39), sellaisena kuin se on muutettuna 18.3.1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/156/ETY (EYVL L 78, s. 32).
(3)
–	Asia C-365/97, komissio v. Italia, tuomio 9.11.1999 (Kok. 1999, s. I‑7773, 67 ja 68 kohta).
(4)
–	Ks. mm. asia C-143/02, komissio v. Italia, tuomio 9.1.2003 (Kok. 2003, s. I-2877, 11 kohta) ja asia C-446/01, komissio v. Espanja, tuomio 12.6.2003 (Kok. 2003, s. I-6053, 15 kohta).
(5)
–	Ks. alaviitteessä 3 mainitun tuomion 68 kohta.