62019TJ0688_RES
Дело T‑688/19
VeriGraft AB
срещу
Изпълнителна агенция за Европейския съвет по иновациите и за МСП
Решение на Общия съд (девети състав) от 2 март 2022 година
„Арбитражна клауза — Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, сключено по рамковата програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ — Прекратяване на споразумението — Професионално нарушение — Качество на получател на безвъзмездните средства или на лице, което действа от името на получателя или за негова сметка“
Съдебно производство — Сезиране на Общия съд на основание арбитражна клауза —Компетентност на Общия съд, определена единствено от членове 256 ДФЕС и 272 ДФЕС и арбитражната клауза — Компетентност за разглеждане на иск за обявяване на нищожност на решение за прекратяване на споразумение за отпускане на безвъзмездни средства — Преценка
(членове 256 ДФЕС и 272 ДФЕС)
(вж. т. 52 и 53)
Съдебно производство — Сезиране на Общия съд на основание арбитражна клауза — Определяне на приложимото за договора право — Прилагане по правило на правото на Европейския съюз — Субсидиарно прилагане на национално право — Прилагане на Хартата на основните права, независимо от определеното в договора приложимо право — Компетентност на Общия съд да проверява за твърдяно нарушение на правото на защита на ищеца
(член 272 ДФЕС; член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз; Регламенти № 966/2012 и № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 55 и 61—63)
Съдебно производство — Въвеждане на нови основания в хода на производството — Основание, повдигнато за първи път на стадия на репликата — Основание, почиващо на обстоятелства, установени в хода на производството — Допустимост
(член 84, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд)
(вж. т. 59 и 60)
Промишленост — Дейности, необходими за гарантиране на конкурентоспособността на промишлеността — Научни изследвания и технологично развитие — Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ — Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства — Решение за прекратяване, прието от Изпълнителната агенция за малките и средните предприятия (EASME) — Административно производство, което води до приемането на индивидуална мярка — Право на защита — Задължение за изслушване на заинтересованото лице преди приемането на увреждащо го решение — Обхват
(член 41, параграф 2, буква а) от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 65, 66, 72 и 73)
Промишленост — Дейности, необходими за гарантиране на конкурентоспособността на промишлеността — Научни изследвания и технологично развитие — Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ — Споразумение за отпускане на безвъзмездни средства — Решение за прекратяване, прието от Изпълнителната агенция за малките и средните предприятия (EASME) — Прекратяване по силата на член 50.3.1 от споразумението за отпускане на безвъзмездни средства — Условия — Обхват
(вж. т. 99—102, 108 и 109)
Резюме
Ищецът, VeriGraft AB, е шведско биотехнологично дружество, учредено през 2005 г. от A и B, двама професори в шведски университетски институт. Той се специализира в сектора на развитието на персонализирани трансплантанти, получени чрез тъканно инженерство на човешка тъкан, предназначени за използване в регенеративната медицина. А, която първоначално притежава 41 % от капитала на ищеца, постепенно прехвърля, считано от 2014 г., цялото си участие в капитала и освен това е член на управителния му съвет до юли 2015 г., преди трудовият ѝ договор да бъде окончателно прекратен на 1 октомври 2016 г.
През 2017 г., по линия на рамковата програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ (
1
) и на изпълнението на инструмента за подкрепа на иновациите в малките и средните предприятия (МСП) (
2
), на ищеца са отпуснати безвъзмездни средства от Изпълнителната агенция за малките и средните предприятия (EASME) (
3
). Той всъщност е представил предложение за пускането на пазара на индивидуализиран сърдечносъдов продукт в съответствие с проекта „Персонализирани вени, получени чрез тъканно инженерство, като първо лечение за пациентите с хронична венозна недостатъчност‑P‑TEV“. Споразумението за отпускане на безвъзмездни средства, подписано между ищеца и EASME, налага спазването на „най-високите стандарти за почтеност на научните изследвания“ (член 34.1) и особени етични изисквания за „дейностите, които повдигат етични въпроси“ (член 34.2).
След разследване от Университета в Гьотеборг, в което участва Централният комитет по етика на Швеция (наричан по-нататък „CEPN“), относно твърдения за неетично поведение при водените от А научни изследвания, се препоръчва нейното уволнение. След преглед на напредъка по проект P‑TEV и провеждане на няколко етични проверки във връзка с него, EASME от своя страна уведомява с писма ищеца, в края на процедурата, предвидена в член 50.3.2 от споразумението за отпускане на безвъзмездни средства, след като е поискала становището му в това отношение, за своето намерение да прекрати посоченото споразумение: през октомври 2018 г., най-напред, поради продължаващото наличие на пет неразрешени етични проблеми, състоящи се, според EASME, в „сериозно нарушение“ от ищеца на неговите задължения съгласно член 50.3.1, буква л) от споразумението, след това, през февруари и април 2019 г., поради факта че A, съучредителка на ищеца, е била призната за виновна от CEPN за допускането на грешки в публикации, на които след това се е основала извършената научна оценка от EASME с оглед на отпускането на безвъзмездните средства, като според EASME тези грешки съставляват „тежко професионално нарушение“ на ищеца съгласно член 50.3.1, буква е) от споразумението. Пред Общия съд ищецът изтъква на основание на член 272 ДФЕС нищожността на прекратяването от EASME на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.
В решението си Общият съд най-напред приема, че е компетентен да разгледа твърдение за нарушение на правото на защита в рамките на иск, предявен на основание на член 272 ДФЕС. Освен това по същество става въпрос за първото дело, в което Общият съд установява, че агенция на Съюза неправилно е прекратила на основание професионално нарушение споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, сключено по линия на рамковата програма „Хоризонт 2020“.
Съображения на Общия съд
Що се отнася до основанието, изведено от нарушение на правото на защита, Общият съд припомня в самото начало, че обстоятелството, че приложимото за договора право не предвижда същите гаранции като произтичащите от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) и от общите принципи на правото на Съюза, не освобождава EASME от задължението да ги спазва по отношение на страните. Всъщност, ако страните се съгласят да възложат на съда на Съюза — чрез арбитражна клауза — компетентността по споровете във връзка с този договор, съдът на Съюза ще е компетентен, независимо от определеното в договора приложимо право, да проверява за евентуални нарушения на Хартата и на общите принципи на правото на Съюза. Следователно Общият съд е компетентен да разгледа посоченото основание. По същество той отбелязва, че съгласно член 41 от Хартата правото на изслушване е с общо приложение. При положение че дадена индивидуална мярка може да засегне неблагоприятно съответното лице, това право предполага преди приемането на решението, което го засяга, на заинтересованото лице да бъде предоставена възможност да изложи надлежно позицията си относно настъпването и значението на фактите и обстоятелствата по случая. В настоящия случай Общият съд отбелязва, че причините за прекратяването на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства са посочени на ищеца във второто писмо за предварително уведомяване от 18 февруари 2019 г. и че ищецът е имал възможност да вземе отношение по този въпрос, така че EASME не е накърнила правото му на изслушване.
По-нататък, що се отнася до основанието, изведено от нарушение на член 50.3.1, буква е) от споразумението, Общият съд констатира, както се изтъква в посоченото писмо за предварително уведомяване, че EASME е основала прекратяването на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства на този член, с мотива че A е била призната за виновна за професионално нарушение. Освен това Общият съд отбелязва, че EASME приема, че именно извършеното от A професионално нарушение поставя под въпрос способността на ищеца да изпълни проекта P‑TEV, а не някакво извършено от самия ищец нарушение, въпреки че получател по посоченото споразумение не е A, а ищецът. Освен това, тъй като трудовият договор на А е прекратен от ищеца през декември 2016 г., A е напуснала управителния съвет на ищеца през юли 2015 г. и участието на A в капитала му, към момента на подаване на заявлението за отпускане на безвъзмездни средства за проекта P‑TEV и до продажбата на цялото това участие, е било под прага, който съгласно шведското дружествено право позволява вземането на решения от името на ищеца, Общият съд установява, че A не попада в категорията на лицата, посочени в член 50.3.1, буква е) от споразумението за отпускане на безвъзмездни средства. Той стига до извода, че е неоснователно прекратяването на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства от EASME по силата на член 50.3.1, буква е) от споменатото споразумение по посоченото от тази агенция съображение. В това отношение той отбелязва, що се отнася до доводите, изтъкнати от EASME в съдебното производство, че те представляват ново съображение за прекратяването на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства, което, ако бъде прието, непременно би накърнило ефективността на процедурата за прекратяване, предвидена в член 50.3.2 от това споразумение. Накрая Общият съд отхвърля и доводите на EASME, основани на неправилното схващане, че ищецът съзнателно е прикрил недостатъци при изследванията, засягащи работите, цитирани в предложението за проекта P‑TEV.
С оглед на тези съображения Общият съд обявява за нищожно решението на EASME да прекрати споразумението за отпускане на безвъзмездни средства, сключено с VeriGraft.
(
1
)	Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 година за установяване на „Хоризонт 2020“ — рамкова програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.) и за отмяна на Решение № 1982/2006/EO (ОВ L 347, 2013 г., стр. 104) (наричана по-нататък „рамковата програма „Хоризонт 2020“).
(
2
)	Решение 2013/743/EC на Съвета от 3 декември 2013 година за създаване на специфичната програма за изпълнение на „Хоризонт 2020“ — рамковата програма за научни изследвания и иновации (2014—2020 г.) и за отмяна на решения 2006/971/ЕО, 2006/972/ЕО, 2006/973/ЕО, 2006/974/ЕО и 2006/975/ЕО (ОВ L 347, 2013 г., стр. 965 и поправка в ОВ L 102, 2015 г., стр. 96).
(
3
)	Създадена с Решение за изпълнение 2013/771/ЕС на Комисията от 17 декември 2013 г. за създаване на Изпълнителна агенция за малките и средните предприятия и за отмяна на Решения 2004/20/ЕО и 2007/372/ЕО (ОВ L 341, 2013 г., стр. 73), считано от 1 април 2021 г. тази агенция става Изпълнителна агенция за Европейския съвет по иновациите и за МСП (Eismea).