HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PUBLICE (Camera întâi)
16 ianuarie 2007
Cauza F‑3/06
Jacques Frankin și alții
împotriva
Comisiei Comunităților Europene
„Funcționari – Obligația de a oferi asistență care incumbă administrației – Refuz – Transferul drepturilor de pensie dobândite în Belgia”
Obiectul: Acțiune, formulată în temeiul articolului 236 CE și al articolului 152 EA, prin care domnul Frankin și alți 482 de funcționari
și agenți temporari ai Comisiei solicită, pe de o parte, anularea deciziei din 10 iunie 2005 prin care Comisia a refuzat să
le acorde asistență în temeiul dispozițiilor articolului 24 din Statutul funcționarilor și, pe de altă parte, repararea prejudiciului
pe care consideră că l‑au suferit ca urmare a acestui refuz
Decizia: Respinge acțiunea. Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.
Sumarul hotărârii
Funcționari – Pensii – Drepturi de pensie dobândite anterior angajării în muncă în cadrul Comunităților – Transfer către sistemul
comunitar
[Statutul funcționarilor, art. 24 primul paragraf; anexa VIII, art. 11 alin. (2)]
O instituție nu își încalcă obligația de a oferi asistență prevăzută la articolul 24 din statut prin faptul că respinge cererea
unui funcționar care îi solicită asistența tehnică și financiară pentru a verifica, în primul rând, dacă are un interes individual
să solicite un nou transfer al drepturilor sale de pensie dobândite, înainte de angajarea în muncă în cadrul Comunităților,
într‑un sistem belgian de pensii, în condițiile, în general mai avantajoase, ale unei noi reglementări a acestui stat membru,
și apoi, pentru a obține, dacă este cazul, acest nou transfer, în situația în care această instituție și‑a exprimat în mod
clar refuzul de a revoca decizia inițială de transfer. Astfel, această instituție poate să considere în mod justificat că
o astfel de cerere de asistență este îndreptată împotriva uneia dintre deciziile sale, întrucât transferul reprezintă o operațiune
care cuprinde două decizii adoptate succesiv, la cererea persoanei interesate, întâi de organismul național care gestionează
sistemul de pensii, care calculează drepturile dobândite, și apoi de instituția comunitară, care stabilește, ținând seama
de drepturile persoanei în cauză, numărul de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii luat în considerare în cadrul
sistemului de pensii comunitar corespunzător drepturilor transferate. Este adevărat că faptul că atingerea scopului în care
este formulată o cerere de asistență ar putea presupune revocarea unui act al instituției nu implică în mod necesar, în special
dacă instituția este dispusă să revoce respectivul act, că asistența este solicitată împotriva unui act al instituției, ceea
ce ar exclude‑o din domeniul de aplicare al articolului 24 din statut, care prevede apărarea funcționarilor față de acte ale
unor terțe persoane, iar nu față de actele adoptate chiar de instituție. Astfel stau lucrurile, în schimb, în cazul în care
instituția a exprimat fără ambiguitate refuzul de a revoca actul în cauză.
Pe de altă parte, într‑un astfel de context, persoana interesată nu poate invoca în mod întemeiat obligația de solicitudine
împotriva deciziei prin care este respinsă cererea sa, întrucât această obligație nu poate determina administrația să ignore
condițiile de a căror îndeplinire depinde, potrivit statutului, acordarea asistenței. Persoana interesată nu poate invoca
în mod întemeiat nici încălcarea principiului pacta sunt servanda, din moment ce nu indică niciun contract sau acord pe care instituția nu l‑ar fi respectat, și nici încălcarea principiului
patere legem quam ipse fecisti, întrucât statutul nu reprezintă o normă stabilită de o instituție în calitatea acesteia de autoritate împuternicită să facă
numiri, ci de legiuitorul comunitar.
În sfârșit, motivul invocat pentru a contesta respingerea acestei cereri, potrivit căruia modificarea reglementării belgiene
ar fi dat naștere unei discriminări între funcționarii comunitari care și‑au transferat drepturile de pensie dobândite în
Belgia în funcție de momentul, anterior sau ulterior intrării în vigoare a noii reglementări, în care au solicitat transferul
respectivelor drepturi, este inoperant în ceea ce privește refuzul instituției de a oferi asistență. Astfel, motivul întemeiat
pe încălcarea principiului egalității nu ar fi operant decât dacă s‑ar susține că instituția a acordat asistență altor funcționari
și agenți aflați în aceeași situație ca reclamantul.
(a se vedea punctele 27-34, 38, 46, 60 și 61)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 10 iulie 1997, Apostolidis și alții/Comisia, T‑81/96, RecFP, p. I‑A‑207 și II‑607, punctul 90
și jurisprudența citată