A Bíróság (ötödik tanács) 2012. július 12-i végzése – Tate & Lyle Investments
(C-384/11. sz. ügy)
„Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése – EUMSZ 63. cikk – Adójogszabályok – Osztalékfizetés – Forrásadó – Többszörös adóztatás elkerülése, illetve enyhítése – A belföldi és külföldi illetőségű kedvezményezett társaságok eltérő kezelése”
A tőke szabad mozgása és a fizetési műveletek szabadsága – Korlátozások – Adójogszabályok – Társasági adó – Olyan nemzeti szabályozás, amely a szétválást követően a belföldi illetőségű társaság által valamely külföldi illetőségű
társaság részére fizetett osztalékokat magasabb adóteherrel sújtja, mint amely bármely esetben az érintett tagállamban illetőséggel
rendelkező társaságok részére fizetett osztalékokat terheli – Megengedhetetlenség – Korlátok – A korlátozás hatásainak semlegesítése azáltal, hogy valamely kettős adóztatás elkerülésére irányuló egyezmény alapján a forrásadót
beszámítják a másik tagállamban fizetendő adóba – A nemzeti bíróság általi értékelés (EUMSZ 63. cikk) (vö. 18–46. pont és a rendelkező rész)
Tárgy
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – Az EUMSZ 63. cikk értelmezése – A tőke szabad
mozgásának korlátozása – Adójogszabályok – Társasági adó – Az osztalékok adóztatása – Nemzeti szabályozás, amely 10%-os forrásadót
ír elő a belföldi illetőségű társaságok által fizetett osztalékra és a hasonló jövedelmekre – E forrásadó összegének a társasági
adó összegébe való beszámítása, amely kizárólag a belföldi illetőségű társaságok számára lehetséges.
Rendelkező rész
Az EUMSZ 63. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint az alapügybeli, amely
forrásadó alá vonja a belföldi társaság által az olyan belföldi és külföldi illetőségű kedvezményezett társaságok részére
fizetett osztalékokat, amely társaságok ezen osztalékfizető társaságban 10%-nál alacsonyabb, de legalább 1,2 millió euró értékű
tőkerészesedéssel rendelkeznek, mivel mindössze a belföldi illetőségű kedvezményezett társaságok számára ír elő olyan eljárást,
amelynek révén enyhíthető a többszörös adóztatás. Ha a tagállam olyan kettős adóztatás elkerülésére irányuló egyezményre hivatkozik,
amelyet egy másik tagállammal kötött, a nemzeti bíróságra hárul annak megállapítása, hogy ezt az egyezményt figyelembe kell-e
venni az előtte folyamatban lévő jogvitában, és adott esetben az ő feladata megvizsgálni azt, hogy ez az egyezmény semlegesítheti-e
azokat a hatásokat, amelyekkel a szabad tőkemozgás korlátozása jár.