62024CJ0752
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (kilencedik tanács)
2026. április 16. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – Valamely feltétel tisztességtelen jellege megállapításának joghatásai – A hitelszerződés semmissége – Visszatérítés iránti keresetek – Az eladó vagy szolgáltató keresetének elévülési ideje – Az elévülési idő megszakítása – A tényleges érvényesülés elve – A jogbiztonság elve – Az arányosság elve – A bírósághoz fordulás joga – Jogalap nélküli gazdagodás”
A C‑752/24. sz. [Jangielak] (
i
) ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Sąd Okręgowy w Warszawie (varsói regionális bíróság, Lengyelország) a Bírósághoz 2024. október 30‑án érkezett, ugyanazon a napon hozott határozatával terjesztett elő
az mBank S. A.
és
KŁ,
JŁ
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (kilencedik tanács),
tagjai: M. Condinanzi tanácselnök, R. Frendo (előadó) és A. Kornezov bírák,
főtanácsnok: R. Norkus,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
az mBank S. A. képviseletében A. Cudna‑Wagner radca prawny és B. Miąskiewicz adwokat,
–
KŁ és JŁ képviseletében I. Gabrysiak és J. Kmieć adwokaci,
–
a lengyel kormány képviseletében B. Majczyna, meghatalmazotti minőségben,
–
a portugál kormány képviseletében A. Pimenta és A. Rodrigues, meghatalmazotti minőségben,
–
az Európai Bizottság képviseletében P. Kienapfel és B. Sasinowska, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5‑i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.) 7. cikke (1) bekezdésének, valamint a tényleges érvényesülés, az arányosság, a jogbiztonság elveinek, továbbá a bírósághoz fordulás jogának értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet az egyrészről az mBank S. A. bank, másrészről KŁ és JŁ, két fogyasztó között egy jelzálogkölcsön‑szerződésnek az abban szereplő tisztességtelen feltételek miatti érvénytelenségéből eredő követelés behajtása tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
3
A 93/13 irányelv 6. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok előírják, hogy fogyasztókkal kötött szerződésekben az eladó vagy szolgáltató által alkalmazott tisztességtelen feltételek a saját nemzeti jogszabályok rendelkezései szerint nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, és ha a szerződés a tisztességtelen feltételek kihagyásával is teljesíthető, a szerződés változatlan feltételekkel továbbra is köti a feleket.”
4
Ezen irányelv 7. cikkének (1) bekezdése előírja:
„A tagállamok a fogyasztók és a szakmai versenytársak érdekében gondoskodnak arról, hogy megfelelő és hatékony eszközök álljanak rendelkezésre ahhoz, hogy megszüntessék az eladók vagy szolgáltatók fogyasztókkal kötött szerződéseiben a tisztességtelen feltételek alkalmazását.”
A lengyel jog
5
Az 1964. április 23‑i ustawa – Kodeks cywilny (a polgári törvénykönyvről szóló törvény; Dz. U. 2024., poz. 1061.) alapjogvitára alkalmazandó változatának (a továbbiakban: polgári törvénykönyv) 58. cikkének 1. §‑a a következőképpen rendelkezik:
„A törvény megsértésével vagy megkerülésével kötött jogügylet semmis, kivéve ha jogszabály eltérően rendelkezik, például azt előírva, hogy a jogügylet érvénytelen rendelkezéseinek helyébe a törvény vonatkozó rendelkezései lépnek.”
6
E törvénykönyv 118. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Különös szabály eltérő rendelkezése hiányában az elévülési idő hat év, időszakos szolgáltatásokra vonatkozó követelések és gazdasági tevékenység gyakorlásával összefüggő követelések esetében pedig három év. Ugyanakkor az elévülési idő a naptári év utolsó napján jár le, kivéve, ha az elévülési idő kevesebb, mint két év.”
7
Az említett törvénykönyv 123. cikke 1. §‑ának 1) pontja a következőképpen rendelkezik:
„Az elévülés megszakad:
1.
a bíróság vagy ügyek elbírálására vagy adott típusú követelések végrehajtására hatáskörrel rendelkező más szerv vagy választottbíróság előtt a követelés érvényesítése, megállapítása, kielégítése vagy biztosítása céljából közvetlenül elvégzett bármely cselekménnyel”.
8
Ugyanezen törvénykönyv 124. cikkének 1. és 2. §‑a értelmében:
„1.   § Az elévülés minden egyes megszakadás után újrakezdődik.
2.   § Ha az elévülést bíróság vagy ügyek elbírálására vagy adott típusú követelések végrehajtására hatáskörrel rendelkező más szerv vagy választottbíróság előtti eljárásban elvégzett cselekmény szakítja meg, az elévülés nem kezdődik újra, amíg ezen eljárás nem fejeződik be.”
9
A polgári törvénykönyv 3851. cikkének 1. és 2. §‑a a következőképpen rendelkezik:
„1.   § A fogyasztói szerződés egyedileg meg nem tárgyalt feltételei nem kötelezik a fogyasztót, ha azok a fogyasztó jogait és kötelezettségeit a jóerkölcsbe ütköző és a fogyasztó érdekeit súlyosan sértő módon állapítják meg (jogszabályba ütköző szerződési feltételek). Ez nem vonatkozik a felek főszolgáltatásaira – különösen az árra vagy a díjazásra – vonatkozó feltételekre, ha azok egyértelműen vannak megfogalmazva.
2.   § Ha az 1. § alapján a szerződés valamely rendelkezése nem jelent kötelezettséget a fogyasztóra nézve, a szerződés többi része továbbra is köti a feleket.”
10
E törvénykönyv 405. cikke szerint:
„Aki másnak rovására jogalap nélkül jut vagyoni előnyhöz, köteles az előnyt természetben visszaszolgáltatni, vagy ha ez nem lehetséges, annak értékét kell megtérítenie.”
11
Az említett törvénykönyv 410. cikkének 1. és 2. §‑a értelmében:
„1.   § Az előző cikkek rendelkezései különösen a jogalap nélküli szolgáltatásra alkalmazandók.
2.   § Jogalap nélküli a szolgáltatás, ha az azt teljesítő személy arra egyáltalán nem, vagy azon személy tekintetében nem volt köteles, akinek a részére teljesített, vagy ha nyújtásának oka megszűnt, vagy ha a szolgáltatással elérni kívánt célt nem érték el, vagy a szolgáltatási kötelezettséget keletkeztető jogügylet érvénytelen volt, és a szolgáltatást követően sem lett érvényes.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
12
2008 szeptemberében KŁ és JŁ svájci frankhoz (CHF) indexált kölcsönszerződést kötött az mBankkal, amelynek teljesítése keretében ez utóbbi 226000 lengyel złoty (PLN) (hozzávetőleg 53000 euró) összeget fizetett ki számukra.
13
Mivel úgy vélték, hogy e szerződés tisztességtelen feltételeket tartalmaz, a két fogyasztó az mBanknak 2017. szeptember 28‑án kézbesített eljárási irattal a Sąd Okręgowy w Łodzi (łódźi regionális bíróság, Lengyelország) előtt indított kollektív kereset keretében kérte a kölcsönszerződés érvénytelenítését. A csoport összetételét, amelyhez KŁ és JŁ csatlakozott, a Sąd Okręgowy w Łodzi (łódźi regionális bíróság) 2018. március 13‑i végzésével állapította meg.
14
2021. december 13‑án az mBank keresetet indított KŁ és JŁ ellen a kérdést előterjesztő bíróság, a Sąd Okręgowy w Warszawie (varsói regionális bíróság, Lengyelország) előtt. Azt kéri, hogy abban az esetben, ha a kölcsönszerződést a kollektív kereset alapján érvénytelennek nyilvánítják, a polgári törvénykönyv 410. cikkének 1. §‑ával összefüggésben értelmezett 405. cikke alapján kötelezzék a fogyasztókat arra, hogy a törvényes késedelmi kamatokkal növelten térítsék vissza számára a kölcsöntőkét.
15
KŁ és JŁ e kérelem elutasítását kéri, többek között az mBank követelésének elévülésére hivatkozva. Hangsúlyozzák, hogy az mBank e követelés megfizetésére való kötelezésüket kéri abban az esetben, ha a hitelszerződést a kollektív kereset keretében érvénytelennek nyilvánítják, és ennélfogva nem érvényesíti közvetlenül a követelését az eljáró bíróság előtt. Következésképpen az mBank kérelmének benyújtása nem szakítja meg a követelése elévülését a polgári törvénykönyv 123. cikke 1. §‑a értelmében.
16
A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy az mBank követelésének fennállása önmagában nem kétséges, de az alapjogvita megoldása érdekében meg kell határozni, hogy e követelés elévülési idejét ténylegesen megszakította‑e az mBank visszatérítés iránti kérelmének benyújtása.
17
E tekintetben e bíróság kifejti, hogy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság, Lengyelország) ítélkezési gyakorlata szerint az eladó vagy szolgáltató követelésének hároméves elévülési ideje abban az időpontban kezdődik, amikor a fogyasztó először vitatta az eladó vagy szolgáltató előtt a szerződési feltételek kötelező jellegét. A jelen ügyben arról az időpontról van szó, amikor a Sąd Okręgowy w Łodzi (łódźi regionális bíróság) meghozta az mBank ellen indított kollektív keresetben a csoport összetételének meghatározásáról szóló végzést, azaz 2018. március 13‑áról.
18
Így, ha az mBank visszatérítés iránti kérelmének 2021. december 13‑i benyújtása a polgári törvénykönyv 123. cikke 1. §‑ának 1) pontja értelmében vett, az elévülést megszakító oknak tekinthető, az mBank követelése a polgári törvénykönyv 118. cikke értelmében nem évült el. Ezzel szemben, ha – amint arra KŁ és JŁ hivatkozik – e kérelem benyújtása nem szakította meg érvényesen az elévülési időt, az mBank követelése már elévült.
19
A kérdést előterjesztő bíróság hangsúlyozza, hogy a kollektív eljárás keretében az mBank arra hivatkozik, hogy a szóban forgó kölcsönszerződés nem tartalmaz tisztességtelen feltételeket, így az annak érvénytelenítésére irányuló keresetet el kell utasítani. Az alapügyben azonban az mBank – annak tudatában, hogy e kérdést azon kollektív kereset keretében fogják eldönteni, amelyben e fogyasztók félként vesznek részt – azt kéri, hogy kötelezzék a fogyasztókat a kölcsöntőke késedelmi kamatokkal növelt összegének visszatérítésére abban az esetben, ha e szerződést érvénytelennek nyilvánítják.
20
E körülmények között e bíróság arra keresi a választ, hogy a 93/13 irányelv 7. cikkének (1) bekezdésével ellentétes‑e az, hogy a bank visszatérítés iránti kérelmének benyújtása megszakítja e követelés elévülési idejét.
21
E bíróság megjegyzi egyrészt, hogy e kérelem bizonytalan helyzetet teremt a fogyasztó számára, aki kénytelen védekezni azzal szemben, miközben érdeke fűződik ahhoz, hogy azt elfogadja, és késedelem nélkül visszafizesse a kifizetett kölcsöntőkét, annak elkerülése érdekében, hogy a hitelszerződés érvénytelenítése iránti kérelemnek a kollektív kereset keretében történő elutasítása esetén késedelmi kamatok és perköltség megfizetésére kötelezzék.
22
Másrészt az említett bíróság úgy véli, hogy az mBank magatartását igazolja annak szükségessége, hogy követelésének elévülési ideje a kollektív kereset elbírálása előtt megszakadjon, mivel e határidő 2018. március 13‑án kezdődött. Ezen eladót vagy szolgáltatót nem lehet megfosztani attól a lehetőségtől, hogy követelését ténylegesen érvényesítse, és ezáltal a bírósághoz forduláshoz való jogától. Ugyanezen bíróság szerint az említett eladó vagy szolgáltató eljárási jogainak ilyen jelentős korlátozása meghaladhatja a fogyasztóvédelem célkitűzését, és ezáltal sértheti az arányosság elvét.
23
Ezenkívül a jogbiztonság elve minden körülmények között megköveteli a polgári törvénykönyv 123. cikke 1. §‑a 1) pontjának egységes értelmezését abban az értelemben, hogy a szolgáltatás teljesítése iránti kérelem benyújtása mindenképpen megszakítja az elévülési időt.
24
E körülmények között a Sąd Okręgowy w Warszawie (varsói regionális bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [93/13] irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, valamint a tényleges érvényesülés, az arányosság, a jogbiztonság elvét és a bírósághoz való jogot, hogy azokkal ellentétes a nemzeti szabályozás olyan bírósági értelmezése, amely szerint a tisztességtelen szerződési feltételek alkalmazása miatt érvénytelenné vált szerződés alapján jogalap nélkül nyújtott szolgáltatások visszatérítése iránti, az eladó vagy a szolgáltató által a fogyasztóval szemben támasztott igényének elévülési idejét megszakítja az a kereset, amelyet a bank a fogyasztó által a kölcsönszerződés érvénytelenségének megállapítása iránt kezdeményezett eljárás jogerős befejezése előtt terjesztett elő[?]”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Az elfogadhatóságról
25
KŁ és JŁ, valamint a lengyel kormány arra hivatkozik, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban foglaltakkal ellentétben a nemzeti ítélkezési gyakorlat szerint az mBank követelésének elévülési ideje a kölcsönszerződés érvénytelenítése iránti kérelemnek a kollektív kereset keretében az mBank részére történő kézbesítésének időpontjában, azaz 2017. szeptember 28‑án kezdődött. Ennélfogva az alapeljárás tárgyát képező követelés már e bank visszatérítés iránti kérelmének benyújtásakor elévült, így az előterjesztett kérdés hipotetikus, tehát elfogadhatatlan.
26
E tekintetben elegendő emlékeztetni arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a Bíróság – az uniós és nemzeti bíróságok hatáskörmegosztásának keretén belül – azt az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban meghatározott ténybeli és szabályozási hátteret köteles figyelembe venni, amelybe az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések illeszkednek, így az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nem lehet a nemzeti jog egy adott tagállam kormánya vagy az alapeljárásban részt vevő valamely fél által hivatkozott értelmezés fényében vizsgálni (2021. december 21‑iTrapeza Peiraios ítélet, C‑243/20, EU:C:2021:1045, 53. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
27
Márpedig a jelen ügyben az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből az következik, hogy a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy a nemzeti szabályok alapján az mBank követelésének elévülési ideje attól az időponttól kezdődik, amikor a kollektív kereset keretében meghozták azon csoport összetételét megállapító végzést, amelyhez KŁ és JŁ csatlakozott, vagyis 2018. március 13‑tól, és hogy ennélfogva az mBank követelése még nem évült el abban az időpontban, amikor az mBank visszatérítés iránti kérelmét benyújtotta, azaz 2021. december 13‑án.
28
E körülmények között a feltett kérdés nem hipotetikus, ennélfogva elfogadható.
Az ügy érdeméről
29
Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy a 93/13 irányelv 7. cikkének (1) bekezdését és a tényleges érvényesülés elvét, figyelemmel a bírósághoz fordulás jogára, valamint az arányosság és a jogbiztonság elvére, úgy kell‑e értelmezni, hogy azokkal ellentétes a nemzeti jog valamely rendelkezésének az ítélkezési gyakorlat általi olyan értelmezése, amelynek értelmében az eladó vagy szolgáltató által valamely hitelszerződés keretében nyújtott szolgáltatások visszatérítése iránti kérelem benyújtása – amely hitelszerződés a fogyasztó által e szerződésnek az abban szereplő tisztességtelen feltételek miatti érvénytelenítésére irányuló külön eljárás tárgyát képezi – ezen utóbbi eljárás végleges lezárása előtt megszakítja ezen eladó vagy szolgáltató követelésének elévülési idejét.
30
E bíróság rámutat egyrészt arra, hogy az mBank azon jogának hároméves elévülési ideje, hogy a kölcsönszerződés érvénytelenítésének visszatérítési joghatásait érvényesítse, az mBank tétlensége miatt lejárt volna, mielőtt meghozzák a fogyasztók által benyújtott, e szerződés érvénytelenítése iránti kérelemről szóló határozatot. Másrészt az mBank visszatérítés iránti keresetének benyújtása arra kényszerítené a fogyasztókat, hogy biztosítsák védelmüket, miközben az mBank ezen, még folyamatban lévő érvénytelenítési eljárás keretében az említett szerződés érvényessége mellett érvel.
31
E tekintetben mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy a 93/13 irányelv 7. cikkének (1) bekezdése arra kötelezi a tagállamokat, hogy nemzeti jogrendjükben gondoskodjanak arról, hogy megfelelő és hatékony eszközök álljanak rendelkezésre ahhoz, hogy megszüntessék az eladók vagy szolgáltatók fogyasztókkal kötött szerződéseiben a tisztességtelen feltételek alkalmazását.
32
Továbbá az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a tisztességtelennek nyilvánított szerződési feltételt főszabály szerint úgy kell tekinteni, mint amely nem is létezett, úgyhogy a fogyasztóra nézve nem fejthet ki joghatást. Ennélfogva egy ilyen szerződési feltétel tisztességtelen jellege bírósági megállapításának főszabály szerint azon jogi és ténybeli állapot helyreállítását kell eredményeznie, amelyben a fogyasztó az említett tisztességtelen feltétel hiányában lett volna, többek között azzal, hogy a fogyasztó számára biztosítja az eladó vagy szolgáltató jogalap nélküli – a fogyasztó kárára az említett tisztességtelen feltétel alapján való – gazdagodásának visszatérítéséhez való jogot (2023. június 15‑iBank M. [A szerződés semmissé nyilvánításának következményei] ítélet, C‑520/21, EU:C:2023:478, 65. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Ugyanez vonatkozik arra az esetre is, amikor a fogyasztó és az eladó vagy szolgáltató között létrejött szerződés egy vagy több feltételének tisztességtelen jellege nemcsak e feltételek semmisségét, hanem e szerződés teljes egészének érvénytelenségét is maga után vonja (2023. június 15‑iBank M. [A szerződés semmissé nyilvánításának következményei] ítélet, C‑520/21, EU:C:2023:478, 66. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
33
Ezen, annak a jogi és ténybeli helyzetnek a helyreállítására irányuló célt, amelyben a fogyasztó egy vagy több tisztességtelen feltétel hiányában lett volna, az arányosság elvének tiszteletben tartásával kell megvalósítani, amely elv az uniós jog olyan általános elvének minősül, amely megköveteli, hogy az e jogot végrehajtó nemzeti szabályozás ne lépje túl az elérni kívánt cél megvalósításához szükséges mértéket (2023. november 23‑iProvident Polska ítélet, C‑321/22, EU:C:2023:911, 85. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
34
Márpedig az arányosság ezen elve sérülne, ha a restitutio in integrum kizárt lenne az eladóval vagy szolgáltatóval szemben. Így a tisztességtelen feltételeket tartalmazó kölcsönszerződés érvénytelenítését követő visszatérítési kötelezettségnek kölcsönösnek kell lennie, a bank azonban nem követelhet a fogyasztótól az ugyanezen szerződés teljesítése címén kifizetett tőkeösszeg visszafizetésén, valamint a felszólítástól számított törvényes késedelmi kamatok megfizetésén túlmenő kompenzációt (lásd ebben az értelemben: 2023. december 7‑imBank [A fogyasztó nyilatkozata] ítélet, C‑140/22, EU:C:2023:965, 62. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
35
Egyébiránt a tisztességtelen feltételeket tartalmazó kölcsönszerződés érvénytelenítéséhez fűződő visszatérítési joghatás, amely szintén igazolja a bank visszatérítés iránti kérelmét, lehetővé teszi annak biztosítását, hogy az uniós jogrend által biztosított jogok védelme ne eredményezze a fogyasztó jogalap nélküli gazdagodását (lásd analógia útján: 2006. július 13‑iManfredi és társai ítélet, C‑295/04–C‑298/04, EU:C:2006:461, 94. pont).
36
Végül emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint a fegyveregyenlőség elve, amely velejárója magának a tisztességes eljárás fogalmának, és amelynek célja az eljárásban részt vevő felek közötti egyensúly biztosítása, magával vonja, hogy kötelező észszerű lehetőséget biztosítani valamennyi félnek arra, hogy olyan körülmények között ismertesse álláspontját, amelyek alapján nem kerül teljesen előnytelen helyzetbe ellenfelével szemben (2016. július 28‑iOrdre des barreaux francophones et germanophone és társai ítélet, C‑543/14, EU:C:2016:605, 40. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat), ideértve a jelen ügyben az eladó vagy szolgáltató által a tisztességtelen feltételeket tartalmazó kölcsönszerződés érvénytelenítésére irányuló párhuzamos eljárástól elkülönülő, követelése elévülésének megszakítása céljából benyújtott visszatérítés iránti kérelmet is.
37
Az ilyen kérelem benyújtása ugyanis főszabály szerint nemcsak hogy nem sérti a fogyasztók azon jogának gyakorlását, hogy az eladó vagy szolgáltató által a tisztességtelen feltételek alapján jogalap nélkül megszerzett előnyök visszatérítését követeljék, hanem hozzájárul azon jogi és ténybeli helyzet helyreállításához is, amelyben e fogyasztók e feltételek hiányában lettek volna.
38
Egyébiránt, ami a jogbiztonság elvét illeti, amelyre a kérdést előterjesztő bíróság szintén hivatkozik, az állandó ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy ezen elv a helyzetek és a jogviszonyok előreláthatóságának biztosítására irányul (2019. október 16‑iAgrárminiszter ítélet, C‑490/18, EU:C:2019:863, 35. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Ennélfogva ezen elvvel nem ellentétes az olyan belső jogi szabály, mint a polgári törvénykönyv 123. cikke 1. §‑ának 1) pontja, amely szerint a szolgáltatás teljesítése iránti kérelem benyújtása minden körülmények között megszakítja az e szolgáltatásra vonatkozó jog elévülési idejét.
39
Mindemellett a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy abban az esetben, ha az eladó vagy szolgáltató követelésének elévülési ideje azáltal szakad meg, hogy az eladó vagy szolgáltató külön keresetet nyújt be a visszatérítés iránt a fogyasztók által egy másik bíróság előtt korábban benyújtott érvénytelenítés iránti kérelem tárgyában folyamatban lévő eljárás végleges lezárása előtt, a fogyasztók kénytelenek lennének ellenkérelmet benyújtani, és pervesztességük esetén az ezen eladó vagy szolgáltató által indított eljárás keretében késedelmi kamatokat és perköltséget fizetni.
40
Az eladó vagy szolgáltató visszatérítés iránti követelésére vonatkozó elévülési időt illetően emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az e területre vonatkozó különös uniós szabályozás hiányában a 93/13 irányelvben előírt fogyasztóvédelem végrehajtásának részletes szabályai a tagállamok eljárási autonómiájának elve alapján azok belső jogrendjébe tartoznak. E szabályok azonban nem lehetnek kedvezőtlenebbek, mint a hasonló belső jellegű esetekre vonatkozó szabályok (egyenértékűség elve), és nem tehetik a gyakorlatban lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé az uniós jogrend által biztosított jogok gyakorlását (tényleges érvényesülés elve) (2023. december 14‑iGetin Noble Bank [A visszatérítési igények elévülésének határideje] ítélet, C‑28/22, EU:C:2023:992, 60. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
41
E tekintetben a Bíróság már kimondta, hogy a fogyasztó számára túlságosan magas költségeket eredményező eljárási szabályok azzal a következménnyel járhatnak, hogy visszatartják a fogyasztót attól, hogy jogainak védelme érdekében hasznosan lépjen fel azon bíróság előtt, amelynél az eladó vagy szolgáltató eljárást indított (lásd ebben az értelemben: 2022. április 7‑iCaixabank ítélet, C‑385/20, EU:C:2022:278, 54. pont).
42
Így a kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy lehetőség szerint alkalmazza a nemzeti jogot, beleértve azokat az eljárási szabályokat is, amelyek adott esetben lehetővé teszik az eladó vagy szolgáltató visszatérítés iránti keresetével kapcsolatos eljárás felfüggesztését a kölcsönszerződés érvénytelenítése iránti, a fogyasztók által korábban benyújtott kérelem tárgyában folyamatban lévő eljárás végleges lezárásáig, oly módon, hogy azok a következmények, amelyek e jog szerint abból erednek, hogy az mBank a kölcsönszerződésnek az abban szereplő tisztességtelen feltételek miatti érvénytelenítését megelőzően megszakította követelésének elévülését, ne sértsék a 93/13 irányelvnek a fogyasztóvédelem magas szintjének biztosítására irányuló célját. E bíróságnak ezenkívül biztosítania kell, hogy a bank által a szerződés érvénytelenítését megelőzően benyújtott visszatérítés iránti keresettel járó költségek, amelyeket a fogyasztóknak kellene viselniük, ha e kereset keretében pervesztesek lennének, ne legyenek aránytalanul magasak, ami visszatartaná a fogyasztókat az ezen irányelvből eredő jogaik érvényesítésétől.
43
Ami a kérdést előterjesztő bíróság által hangsúlyozott azon tényt illeti, hogy a fogyasztó kénytelen lenne ellenkérelmet benyújtani az eladó vagy szolgáltató által benyújtott visszatérítés iránti keresettel kapcsolatos eljárásban, meg kell jegyezni, hogy önmagában ez a tény, amely egyébként a kontradiktórius eljárás elvének biztosítására irányul, nem teszi gyakorlatilag lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé az uniós jogrend által a fogyasztóra ruházott jogok gyakorlását.
44
A fenti indokokra tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 93/13 irányelv 7. cikkének (1) bekezdését és a tényleges érvényesülés elvét, figyelemmel a bírósághoz fordulás jogára, valamint az arányosság és a jogbiztonság elvére, úgy kell értelmezni, hogy azokkal főszabály szerint nem ellentétes a nemzeti jog valamely rendelkezésének az ítélkezési gyakorlat általi olyan értelmezése, amelynek értelmében az eladó vagy szolgáltató által valamely hitelszerződés keretében nyújtott szolgáltatások visszatérítése iránti kérelem benyújtása – amely hitelszerződés a fogyasztó által e szerződésnek az abban szereplő feltételek tisztességtelen jellege miatti érvénytelenítésére irányuló külön eljárás tárgyát képezi – megszakítja ezen eladó vagy szolgáltató követelésének elévülési idejét ezen utóbbi eljárás végleges lezárása előtt, feltéve hogy a nemzeti bíróság a belső jog egészét figyelembe véve minden szükséges intézkedést megtesz annak biztosítására, hogy a fogyasztót a 93/13 irányelv alapján megillető jogok gyakorlása ne váljon rendkívül nehézzé vagy lehetetlenné.
A költségekről
45
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (kilencedik tanács) a következőképpen határozott:
A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5‑i 93/13/EGK tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdését és a tényleges érvényesülés elvét, figyelemmel a bírósághoz fordulás jogára, valamint az arányosság és a jogbiztonság elvére,
a következőképpen kell értelmezni:
azokkal főszabály szerint nem ellentétes a nemzeti jog valamely rendelkezésének az ítélkezési gyakorlat általi olyan értelmezése, amelynek értelmében az eladó vagy szolgáltató által valamely hitelszerződés keretében nyújtott szolgáltatások visszatérítése iránti kérelem benyújtása – amely hitelszerződés a fogyasztó által e szerződésnek az abban szereplő feltételek tisztességtelen jellege miatti érvénytelenítésére irányuló külön eljárás tárgyát képezi – megszakítja ezen eladó vagy szolgáltató követelésének elévülési idejét ezen utóbbi eljárás végleges lezárása előtt, feltéve hogy a nemzeti bíróság a belső jog egészét figyelembe véve minden szükséges intézkedést megtesz annak biztosítására, hogy a fogyasztót a 93/13 irányelv alapján megillető jogok gyakorlása ne váljon rendkívül nehézzé vagy lehetetlenné.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: lengyel.
(
i
)	A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.