62019CJ0870
SODBA SODIŠČA (deseti senat)
z dne 24. marca 2021 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaje – Tahograf (nadzorna naprava) v cestnem prometu – Uredba (EGS) št. 3821/85 – Člen15(7) – Uredba (ES) št. 561/2006 – Postopek pregleda – Upravna kazen – Nepredložitev tahografskih vložkov za tekoči dan in predhodnih 28 dni – Enotna kršitev ali več kršitev“
V združenih zadevah C‑870/19 in C‑871/19,
katerih predmet sta predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ju je vložilo Corte suprema di cassazione (vrhovno kasacijsko sodišče, Italija), z odločbama z dne 19. septembra 2019, ki sta na Sodišče prispeli 26. novembra 2019, v postopkih
Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze
proti
MI (C‑870/19),
TB (C‑871/19),
SODIŠČE (deseti senat),
v sestavi M. Ilešič, predsednik senata, E. Juhász (poročevalec) in C. Lycourgos, sodnika,
generalni pravobranilec: J. Richard de la Tour,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za MI in TB G. Beghin, avvocato,
–
za italijansko vlado G. Palmieri, agentka, skupaj z G. Grecom, avvocato dello Stato,
–
za grško vlado I. Kotsoni, S. Chala, E. Skandalou in K. Georgiadis, agenti,
–
za Evropsko komisijo L. Malferrari in C. Vrignon, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predloga za sprejetje predhodne odločbe se nanašata na razlago člena 15(7) Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 227), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 (UL 2006, L 102, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba št. 3821/85).
2
Ta predloga sta bila vložena v okviru dveh sporov med Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze (prefektura, območni urad vlade v Firencah, Italija) na eni strani ter osebama MI (zadeva C‑870/19) in TB (zadeva C‑871/19), voznikoma vozil za prevoz v cestnem prometu na drugi strani glede več upravnih kazni, ki so jima bile naložene zaradi kršitev predpisov o spoštovanju časa vožnje in časa počitka.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba št. 3821/85
3
Uredba Sveta (EGS) št. 1463/70 z dne 20. decembra 1970 o uvedbi tahografa (nadzorne naprave) v cestnem prometu (UL 1970, L 164, str. 1) je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo št. 3821/85. Uredba št. 3821/85 pa je bila razveljavljena in nadomeščena z Uredbo (EU) št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o tahografih v cestnem prometu, razveljavitvi Uredbe št. 3821/85 in spremembi Uredbe št. 561/2006 (UL 2014, L 60, str. 1). Vendar je treba glede na čas dejanskega stanja v postopku v glavni stvari upoštevati Uredbo št. 3821/85.
4
V tretji, sedmi in enajsti uvodni izjavi Uredbe št. 3821/85 je bilo navedeno:
„[K]er uporaba tahografa, ki omogoča zapis časovnih obdobij, predvidenih z Uredbo (EGS) 3820/85 [z dne 20. decembra 1985] o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom [(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 319)], zagotavlja učinkovit nadzor teh določb;
[…]
ker bo avtomatsko zapisovanje drugih elementov vožnje vozila, kot sta hitrost in prevožena razdalja, znatno prispevalo k varnosti cestnega prometa in spodbujalo razumno upravljanje vozila; ker se zato zdi primerno, da ta naprava zapisuje tudi te elemente;
[…]
ker naj delodajalci in vozniki zaradi kontrole časa vožnje in počitka poskrbijo, da naprava deluje pravilno in da skrbno izvajajo predpisane postopke“.
5
Člen 3(1) te uredbe je določal:
„Tahograf (nadzorna naprava) se vgradi in uporablja v vozilih, ki so registrirana v državi članici in se uporabljajo za prevoz oseb ali blaga po cesti, razen v vozilih iz člena 3 Uredbe […] št. 561/2006 […]“
6
Člen 13 navedene uredbe je določal:
„Če voznik vozi vozilo, opremljeno s tahografom v skladu s Prilogo I(B), delodajalec in voznik zagotavljata pravilno delovanje in ustrezno uporabo tahografa, pa tudi vozniške kartice.“
7
Člen 14(1) in (2) iste uredbe je določal:
„1.   Delodajalec izda voznikom vozil, opremljenih s tahografi v skladu s Prilogo I, zadostno število tahografskih vložkov, pri čemer upošteva osebno naravo teh vložkov, trajanje prevoza in morebitno dolžnost nadomestitve poškodovanih vložkov ali vložkov, ki jih je odvzel pooblaščeni inšpektor. Delodajalec izda voznikom samo vložke, katerih vzorec je odobren in primeren za uporabo v napravi, ki je vgrajena v vozilo.
Če je vozilo opremljeno s tahografom v skladu s Prilogo I(B), morata delodajalec in voznik zagotoviti, da se ob upoštevanju trajanja prevoza zahtevani izpis iz Priloge I(B) ob inšpekciji lahko pravilno izvede.
2.   Podjetje hrani tahografske vložke in izpise, kadar koli so bili izpisi narejeni v skladu s členom 15(1), v časovnem zaporedju in čitljivi obliki vsaj eno leto po njihovi uporabi in kopije na njihovo zahtevo izroči zadevnim voznikom. […]“
8
Člen 15 Uredbe št. 3821/85 je določal:
„[…]
2.   Vozniki morajo uporabljati tahografske vložke ali voznišk[e] kartic[e] za vsak dan vožnje od prevzema vozila dalje. Tahografski vložek ali vozniška kartica se ne odvzame pred koncem dnevnega dela, razen če je odvzem drugače dovoljen. Tahografski vložek ali vozniška kartica se ne sme uporabljati daljše obdobje od tistega, za katerega je namenjen.
[…]
7.
(a)
Če voznik vozi vozilo, ki je opremljeno s tahografom v skladu s Prilogo I, mora voznik na zahtevo inšpektorja [biti zmožen] predložiti:
(i)
tahografske vložke za tekoči teden in tiste, ki jih je voznik uporabljal v predhodnih 15 dneh;
(ii)
voznikovo [vozniško] kartico, če jo ima; in
(iii)
vse ročne zapise in izpise, izdelane v tekočem tednu in v predhodnih 15 dneh, kot to zahtevata ta uredba in Uredba […] št. 561/2006.
Vendar pa po 1. januarju 2008 časovna obdobja iz (i) in (iii) pokrivajo tekoči dan in predhodnih 28 dni.
(b)
Če voznik vozi vozilo, ki je opremljeno s tahografom v skladu s Prilogo IB, mora voznik na zahtevo inšpektorja predložiti:
(i)
voznikovo [vozniško] kartico, katere imetnik je;
(ii)
vse ročne zapise in izpise, izdelane v tekočem tednu in v predhodnih 15 dneh, kot to zahtevata ta uredba in Uredba […] št. 561/2006; in
(iii)
tahografske vložke, ki ustrezajo istemu obdobju, kot je obdobje iz prejšnjega pododstavka, v katerem je vozil vozilo z vgrajenim tahografom v skladu s Prilogo I.
Vendar pa po 1. januarju 2008 časovna obdobja iz (ii) pokrivajo tekoči dan in predhodnih 28 dni.
(c)
Pooblaščeni inšpektor lahko skladnost z Uredbo […] št. 561/2006 preveri z analizo tahografskih vložkov, z analizo prikazanih ali izpisanih podatkov, ki jih je tahograf zapisal, ali z analizo voznikove [vozniške] kartice ali, če te ni, z analizo katerega koli drugega spremnega dokumenta, ki utemeljuje neskladnost z eno izmed določb, kot so tiste, navedene v členu 16(2) in (3).
[…]“
9
Člen 19(1) Uredbe št. 3821/85 je določal:
„Države članice pravočasno in po posvetovanju s Komisijo sprejmejo zakone in druge predpise, ki so nujni za izvajanje te uredbe.
Taki ukrepi med drugim vključujejo reorganizacijo, postopek in mehanizme za izvajanje kontrolnih pregledov skladnosti ter kazni v primeru kršitev.“
10
Priloga I k tej uredbi je vsebovala točko I, naslovljeno „Opredelitve izrazov“, ki je določala:
„V tej prilogi imajo izrazi naslednji pomen:
(a)
tahograf (nadzorna naprava):
naprava, ki se vgradi v cestna vozila za avtomatski ali polavtomatski prikaz in zapis podatkov o gibanju vozil in določenih obdobjih dela njihovih voznikov;
(b)
tahografski vložek:
vložek za zapis in shranitev zapisanih podatkov, ki se vstavi v tahograf in na katerega njegovi pisalni mehanizmi zapisujejo potrebne informacije;
[…]“
11
Priloga I B k navedeni uredbi je vsebovala točko I, naslovljeno „Opredelitve pojmov“, ki je določala:
„V tej prilogi
[…]
(t)
‚voznikova [vozniška] kartica‘ pomeni: tahografsko kartico, ki jo organ države članice izda določenemu vozniku,
voznikova [vozniška] kartica identificira voznika in omogoča hranjenje podatkov o voznikovih dejavnostih,
[…]
(ee)
‚zapisovalna naprava‘ pomeni: vso opremo, ki se namesti v vozila za avtomatsko ali polavtomatsko prikazovanje, zapisovanje in hranjenje podatkov o gibanju teh vozil in o določenih delovnih obdobjih njihovih voznikov,
[…]“
Uredba št. 561/2006
12
V uvodnih izjavah 17, 26 in 27 Uredbe št. 561/2006 je navedeno:
„(17)
Cilj te uredbe je izboljšati socialne razmere za zaposlene, ki jih zajema ta uredba, kakor tudi izboljšati splošno varnost v cestnem prometu. […]
[…]
(26)
Države članice bi morale določiti pravila za kazni, ki se uporabijo za kršitve te uredbe, in zagotoviti njihovo izvajanje. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne, odvračilne in nediskriminatorne. […]
(27)
Za jasno in učinkovito izvrševanje je zaželeno zagotoviti enotne določbe o odgovornosti prevoznih podjetij in voznikov za kršitve te uredbe. Ta odgovornost lahko povzroči kazenske, civilne ali upravne kazni, glede na državo članico.“
13
Člen 1 te uredbe določa:
„Ta uredba določa pravila o času vožnje, odmorih in času počitka za voznike, ki opravljajo prevoz blaga in potnikov po cesti, za uskladitev pogojev konkurence med vrstami prevoza v notranjem prometu, zlasti glede na cestni sektor, ter za izboljšanje pogojev dela in varnosti v cestnem prometu. Cilj določb te uredbe je tudi pospeševati boljše spremljanje in prakso izvrševanja držav članic ter boljšo delovno prakso v sektorju cestnega prevoza.“
14
Člen 6 navedene uredbe določa najdaljši dnevni in tedenski čas vožnje ter najdaljši čas vožnje v dveh zaporednih tednih, medtem ko se člena 7 in 8 te uredbe nanašata na odmore in čas počitka.
15
Člen 19 iste uredbe določa:
„1.   Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabijo za kršitve te uredbe in Uredbe […] št. 3821/85, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da se izvajajo. Te kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne, odvračilne in nediskriminatorne. Za nobeno kršitev te uredbe in Uredbe […] št. 3821/85 se ne uporabi več kot ena kazen ali postopek. Države članice Komisijo uradno obvestijo o teh ukrepih in pravilih o kaznih do datuma iz drugega pododstavka člena 29. Komisija o tem obvesti druge države članice.
[…]
4.   Države članice zagotovijo, da za kršitve te uredbe ali Uredbe […] št. 3821/85 s strani podjetij ali povezanih pošiljateljev, špediterjev, organizatorjev potovanj, glavnih izvajalcev, podizvajalcev in agencij za zaposlovanje voznikov velja sistem sorazmernih kazni, ki lahko vključujejo finančne kazni.“
Direktiva 2006/22
16
Direktiva 2006/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o minimalnih pogojih za izvajanje uredb št. 3820/85 in št. 3821/85 o socialni zakonodaji v zvezi z dejavnostmi v cestnem prometu in razveljavitvi Direktive Sveta 88/599/EGS (UL 2006, L 102, str. 35), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2009/5/ES z dne 30. januarja 2009 (UL 2009, L 29, str. 45) (v nadaljevanju: Direktiva 2006/22) v členu 9, naslovljenem „Sistem ocenjevanja tveganja“, določa:
„1.   Države članice vzpostavijo sistem ocenjevanja tveganja za podjetja na podlagi relativnega števila in teže vseh kršitev Uredbe […] št. 3820/85 ali št. 3821/85, ki jih stori posamezno podjetje. Komisija podpira dialog med državami članicami za doseganje združljivosti med temi sistemi ocenjevanja tveganja.
2.   Podjetja z visoko stopnjo tveganja se preverjajo natančneje in pogosteje. O merilih in podrobnih pravilih za izvajanje takega sistema se razpravlja v odboru iz člena 12, da se vzpostavi sistem izmenjave podatkov o najboljši praksi.
3.   Začetni seznam kršitev uredb […] št. 3820/85 in št. 3821/85 je naveden v Prilogi III.
Z namenom zagotavljanja smernic o ocenjevanju kršitev uredb […] št. 3820/85 in št. 3821/85 lahko Komisija, kakor je to primerno, v skladu s postopkom iz člena 12(2), prilagodi Prilogo III, da se vzpostavijo smernice za skupni obseg kršitev, razdeljene v kategorije glede na resnost.
[…]“
17
V Prilogi III k Direktivi 2006/22, naslovljeni „Kršitve“, je razpredelnica, ki „vsebuje smernice za skupni obseg kršitev uredb […] št. 561/2006 in […] št. 3821/85, razdeljene v kategorije glede na resnost“. Točka 2 te razpredelnice, naslovljena „Skupine kršitev Uredbe […] št. 3821/85“, vsebuje točko I, v kateri je naštetih sedem vrst kršitev člena 15(7) Uredbe št. 3821/85, ki so povezane z nepredložitvijo podatkov in so vse opredeljene kot „zelo resne kršitve (ZRK)“. Te kršitve so v točkah od I1 do I7 navedene razpredelnice formulirane tako:
„I1
člen 15(7)
Zavrnitev pregleda
I2
člen 15(7)
Voznik ni zmožen predložiti zapisov za tekoči dan
I3
Voznik ni zmožen predložiti zapisov za predhodnih 28 dni
I4
Voznik ni zmožen predložiti zapisov vozniške kartice, če jo ima
I5
Voznik ni zmožen predložiti ročnih zapisov in izpisov, izdelanih v tekočem dnevu in predhodnih 28 dneh
I6
Voznik ni zmožen predložiti vozniške kartice
I7
Voznik ni zmožen predložiti izpisov, izdelanih v tekočem dnevu in predhodnih 28 dneh“
Italijansko pravo
18
V skladu s členom 19 legge n. 727 – Attuazione del regolamento […] n. 1463/70 […], e successive modificazioni e integrazioni, relativo alla istituzione di uno speciale apparecchio di misura destinato al controllo degli impieghi temporali nel settore dei trasporti su strada (zakon št. 727 o izvajanju Uredbe št. 1463/70, kakor je bila spremenjena in dopolnjena, o uvedbi posebne merilne naprave za nadzor nad spoštovanjem delovnega časa v sektorju cestnega prometa) z dne 13. novembra 1978 (GURI št. 328, z dne 23. novembra 1978, v nadaljevanju: zakon št. 727/1978) bo vsaki osebi, ki krši določbe Uredbe št. 1463/70, kakor je bila spremenjena in dopolnjena, ter določbe tega zakona in njegovih izvedbenih predpisov, za kršitev katerih ni določena posebna sankcija, naložena upravna kazen.
19
Iz spisa je razvidno, da je najvišji znesek te upravne kazni, ki se lahko uporabi v postopku v glavni stvari, dvakratnik minimalnega zneska navedene kazni in ne presega 100 EUR.
Spora o glavni stvari, vprašanje za predhodno odločanje in postopek pred Sodiščem
20
Pristojni nacionalni organi so pri dveh cestnih pregledih, opravljenih 26. julija in 8. avgusta 2013 v Italiji, ugotovili, da MI (zadeva C‑870/19) in TB (zadeva C‑871/19) kot voznika vozil za prevoz v cestnem prometu nista bila zmožna predložiti tahografskih vložkov naprave, vgrajene v njunem vozilu, za tekoči dan in za več od predhodnih 28 dni.
21
Ti organi so tako osebama MI in TB naložili več upravnih kazni zaradi številnih kršitev zakona št. 727/1978.
22
Pristojno prvostopenjsko sodišče je v obeh zadevah zavrnilo tožbe oseb MI in TB zoper te odločbe.
23
Potem ko sta osebi MI in TB zoper navedene odločbe vložili pritožbo pri Tribunale di Firenze (sodišče v Firencah, Italija), je to sodišče s sodbama z dne 26. julija 2016 ugotovilo, da sta osebi MI in TB storili le eno kršitev zakona št. 727/1978, in sicer, da nista predložili zahtevanih dokumentov, ki se nanašajo na zadevno obdobje. To sodišče jima je zato njuno obsodbo spremenilo v eno samo kazen.
24
Prefektura, območni urad vlade v Firencah, je pri predložitvenem sodišču, Corte suprema di cassazione (vrhovno kasacijsko sodišče, Italija), zoper ti sodbi Tribunale di Firenze (sodišče v Firencah) vložil kasacijski pritožbi. V utemeljitev teh dveh pritožb navaja, da če voznik ni zmožen predložiti določenega števila tahografskih vložkov tahografa, vgrajenega v vozilu, za tekoči dan in predhodnih 28 dni, temu vozniku ne more biti naložena enotna kazen za eno samo kršitev, ampak več kazni, ki se nanašajo na posamezna krajša obdobja tega celotnega obdobja, ki zajema tekoči dan in predhodnih 28 dni, za katera navedeni voznik ni bil zmožen predložiti teh dokumentov.
25
Predložitveno sodišče pojasnjuje, da v Italiji poteka na tisoče sporov, ki so identični zadevama iz postopkov v glavni stvari, in da bi bilo treba glede na raznoliko nacionalno sodno prakso s tega področja o sporih o glavni stvari odločiti z vzorčno sodbo.
26
To sodišče navaja, da sta osebi MI in TB kršili člen 15(7) Uredbe št. 3821/85 in da je rešitev sporov o glavni stvari odvisna od razlage te določbe.
27
Če bi bilo namreč treba navedeno določbo razlagati tako, da vozniku nalaga eno samo obveznost, in sicer, da mora biti v primeru kontrole zmožen predložiti vse tahografske vložke, ki se nanašajo na celotno upoštevno obdobje, bi kršitev te določbe pomenila eno samo kršitev, za katero bi lahko bila naložena le ena kazen.
28
Nasprotno, če bi bilo treba člen 15(7) Uredbe št. 3821/85 razlagati tako, da določa več obveznosti, bi lahko njihove kršitve pomenile toliko kršitev, kolikor je dni ali skupin dni v obdobju, ki zajema dan pregleda in predhodnih 28 dneh, za katere tahografski vložki niso bili predloženi.
29
V teh okoliščinah je Corte suprema di cassazione (vrhovno kasacijsko sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje, ki je v obeh združenih zadevah enako:
„Ali je mogoče člen 15[(7) Uredbe št. 3821/85] v specifičnem primeru voznika tovornega vozila razlagati kot predpis, ki se nanaša na enotno skupno ravnanje, katerega kršitev pripelje do ene same kršitve in naložitve samo ene sankcije, ali pa lahko na podlagi kumulacije sankcij pomeni toliko kršitev in sankcij, kolikor je dni, za katere tahografski vložki niso bili predloženi za predvideno časovno obdobje (‚tekoči dan in predhodnih 28 dni‘)?“
30
Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 23. decembra 2019 zadevi C‑870/19 in C‑871/19 združil za pisni postopek in izdajo sodbe.
Vprašanje za predhodno odločanje
31
Predložitveno sodišče s svojim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 15(7) Uredbe št. 3821/85 in člen 19 Uredbe št. 561/2006 razlagati tako, da če voznik tovornega vozila ob inšpekcijskem pregledu ne predloži tahografskih vložkov, ki se nanašajo na več delovnih dni v obdobju, ki zajema dan pregleda in predhodnih 28 dni, morajo pristojni organi države članice, v kateri je bil opravljen pregled, temu vozniku naložiti enotno kazen za enotno kršitev ali več ločenih kazni za več ločenih kršitev, katerih število ustreza številu manjkajočih tahografskih vložkov.
32
Cilji uredb št. 3821/85 in št. 561/2006 so na eni strani izboljšanje pogojev dela voznikov, za katere se ti uredbi uporabljata, in varnosti v cestnem prometu na splošno ter na drugi strani uvedba enotnih pravil o času vožnje in času počitka voznikov ter nadzor nad njihovim izvajanjem (glej v tem smislu sodbo z dne 9. februarja 2012, Urbán, C‑210/10, EU:C:2012:64, točka 25).
33
V ta namen ti uredbi določata sklop ukrepov, med drugim enotna pravila o času vožnje in času počitka voznikov ter nadzoru nad izvajanjem teh pravil, katerih spoštovanje morajo države članice zagotoviti z uporabo sistema sankcij za vsako kršitev teh uredb.
34
V skladu z enajsto uvodno izjavo Uredbe št. 3821/85 morajo delodajalci in vozniki zaradi kontrole časa vožnje in počitka poskrbeti, da nadzorna naprava deluje pravilno in da skrbno izvajajo predpisane postopke.
35
Kot je razvidno iz Priloge I in Priloge I B k tej uredbi, mora tahograf (nadzorna naprava), ki se vgradi v vozila za prevoz v cestnem prometu in je lahko analogen ali digitalen, omogočati prikaz in zapis nekaterih podatkov o gibanju teh vozil in obdobjih vožnje njihovih voznikov.
36
Če je vozilo za prevoz v cestnem prometu opremljeno z analognim tahografom, se ti podatki zapisujejo na tahografski vložek, ki je vstavljen v tahograf. Če je vozilo opremljeno z digitalnim tahografom, se navedeni podatki shranijo na vozniški kartici.
37
Člen 15(2) navedene uredbe določa, da morajo vozniki uporabljati tahografske vložke ali vozniške kartice za vsak dan vožnje od prevzema vozila dalje in da se tahografski vložek ali vozniška kartica ne odvzame pred koncem delovnega dneva, razen če ni odvzem drugače dovoljen.
38
V povezavi s to obveznostjo člen 15(7)(a) Uredbe št. 3821/85 določa, da mora voznik vozila, ki je opremljeno z analognim tahografom, po 1. januarju 2008 na zahtevo nadzornih organov predložiti tahografske vložke za tekoči dan in predhodnih 28 dni.
39
Glede na besedilo člena 15(7)(a) Uredbe št. 3821/85 ta člen glede tahografskih vložkov uvaja obveznost, v skladu s katero mora voznik biti zmožen predložiti tahografske vložke za obdobje, ki zajema dan pregleda in 28 predhodnih dni. Ta določba določa enotno obveznost, ki zajema to celotno obdobje, in ne več ločenih obveznosti za vsakega od zadevnih dni ali za vsakega od upoštevnih tahografskih vložkov.
40
Kršitev obveznosti, določene v členu 15(7)(a) Uredbe št. 3821/85, tako pomeni enotno in istočasno kršitev, ki je v tem, da zadevni voznik ob pregledu ni zmožen predložiti nekaj ali vseh 29 tahografskih vložkov. Za to kršitev se lahko naloži le ena kazen.
41
V skladu s členom 19(1) Uredbe št. 561/2006 se namreč za nobeno kršitev Uredbe št. 3821/85 ne sme naložiti več kot ena kazen.
42
Te razlage ne omajejo določbe iz priloge III k Direktivi 2006/22. Namen te priloge III v različici, ki se uporablja za spora o glavni stvari, namreč ni bil določiti natančnega in izčrpnega seznama kršitev uredb št. 3821 in št. 561/2006, ampak zgolj za države članice vzpostaviti smernice za skupni obseg kršitev teh uredb. Zato te smernice ne smejo odstopati od razlage člena 15(7)(a) Uredbe št. 3821/85, ki izhaja iz njegovega besedila in kot je razvidna iz točk 39 in 40 te sodbe.
43
Cilji uredb št. 3821/85 in št. 561/2006, na katere je bilo opozorjeno v točkah 32 in 33 te sodbe, prav tako niso taki, da bi ovrgli razlago, ki izhaja iz člena 15(7) Uredbe št. 3821/85.
44
Iz zgornjih ugotovitev izhaja, da če voznik vozila za prevoz v cestnem prometu ob pregledu ni zmožen predložiti tahografskih vložkov za tekoči dan in 28 predhodnih dneh, to ravnanje pomeni enotno kršitev, za katero se mora naložiti ena sama kazen.
45
Glede na okoliščine sporov o glavni stvari, navedene v točki 19 te sodbe, je treba še opozoriti, da morajo biti kazni za kršitve uredb št. 3821/85 in št. 561/2006 v skladu s členom 19 Uredbe št. 561/2006 učinkovite, sorazmerne, odvračilne in nediskriminatorne. V zvezi s tem je treba poudariti, da neizpolnitve obveznosti iz člena 15(7) Uredbe št. 3821/85 ni mogoče šteti za manjšo kršitev (glej v tem smislu sodbo z dne 9. februarja 2012, Urbán, C‑210/10, EU:C:2012:64, točki 33 in 34). Zato mora biti kazen, določena za to neizpolnitev, glede na resnost te kršitve dovolj visoka, da bi ta kazen lahko imela dejanski odvračilni učinek.
46
Poleg tega je kršitev člena 15(7) Uredbe št. 3821/85 še toliko bolj resna, če je število tahografskih vložkov, ki jih voznik ni zmožen predložiti, večje. Taka neizpolnitev obveznosti namreč preprečuje učinkovit nadzor nad delovnimi pogoji voznikov in nad spoštovanjem varnosti v cestnem prometu v več dneh.
47
Zato, da bi se spoštovala zahteva po sorazmernosti kazni, predpisana s členom 19(1) Uredbe št. 561/2006, mora biti kazen dovolj prilagodljiva glede na resnost kršitve (glej v tem smislu sodbo z dne 9. februarja 2012, Urbán, C‑210/10, EU:C:2012:64, točki 33 in 41).
48
Če bi bil znesek globe, ki se na podlagi prava države članice uporabi za tako kršitev, prenizek, da bi imel odvračilni učinek, bi moralo nacionalno sodišče na podlagi načela skladne razlage nacionalnega prava to pravo razlagati čim bolj v skladu z zahtevami prava Unije. Uporaba tega načela nacionalnemu sodišču omogoča, da v okviru svojih pristojnosti zagotoviti polni učinek prava Unije, kadar odloča o sporu, ki mu je predložen (glej v tem smislu sodbo z dne 15. oktobra 2020, Association française des usagers de banques, C‑778/18, EU:C:2020:831, točka 59 in navedena sodna praksa).
49
Vendar bo to sodišče moralo zagotoviti tudi spoštovanje načela zakonitosti kaznivih dejanj in kazni, določenega v členu 49(1), prvi stavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. V skladu s sodno prakso Sodišča to načelo zahteva, da zakon jasno opredeljuje kazniva dejanja in kazni, ki so zagrožene zanje. Ta pogoj je izpolnjen, če lahko naslovnik norme iz besedila upoštevne določbe in po potrebi s pomočjo njene razlage, ki jo podajo sodišča, razbere, za katera dejanja in opustitve kazensko odgovarja (sodba z dne 22. oktobra 2015, AC‑Treuhand/Komisija, C‑194/14 P, EU:C:2015:717, točka 40).
50
Iz tega sledi, da tudi če bi se nacionalnemu sodišču zdelo, da najvišji znesek globe, ki se ga lahko naloži v postopkih v glavni stvari, ni dovolj visok, da bi imel odvračilne učinke, to sodišče ne bi smelo naložiti več kazni, od katerih bi se vsaka nanašala na enega ali več dni iz obdobja, ki zajema dan pregleda in predhodnih 28 dni.
51
Glede na vse navedene preudarke je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 15(7) Uredbe št. 3821/85 in člen 19 Uredbe št. 561/2006 razlagati tako, da če voznik vozila za prevoz v cestnem prometu ob inšpekcijskem pregledu ne predloži tahografskih vložkov, ki se nanašajo na več delovnih dni v obdobju, ki zajema dan pregleda in predhodnih 28 dni, morajo pristojni organi države članice, v kateri je bil opravljen pregled, ugotoviti samo enotno kršitev tega voznika in mu zanjo naložiti le eno kazen.
Stroški
52
Ker je ta postopek za stranke v postopkih v glavni stvari ena od stopenj v pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo:
Člen 15(7) Uredbe Sveta (EGS) 3821/85 z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne15. marca 2006, in člen 19 Uredbe št. 561/2006 je treba razlagati tako, da če voznik vozila za prevoz v cestnem prometu ob inšpekcijskem pregledu ne predloži tahografskih vložkov, ki se nanašajo na več delovnih dni v obdobju, ki zajema dan pregleda in predhodnih 28 dni, morajo pristojni organi države članice, v kateri je bil opravljen pregled, ugotoviti samo enotno kršitev tega voznika in mu zanjo naložiti le eno kazen.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: italijanščina.