62023CJ0701
SODBA SODIŠČA (šesti senat)
z dne 3. aprila 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Načelo ne bis in idem – Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – Člen 54 – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 50 – Sklep o začasni ustavitvi postopka, izdan v državi članici v zvezi z umrlimi osebami, ki so bile prej zaposlene pri pravni osebi – Kazenski pregon, ki je bil zoper to pravno osebo uveden v drugi državi članici – Nedopustnost“
V zadevi C‑701/23,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo tribunal judiciaire de Paris (sodišče prve stopnje v Parizu, Francija) z odločbo z dne 4. julija 2023, ki je na Sodišče prispela 14. novembra 2023, v kazenskem postopku zoper
Swiftair SA,
ob udeležbi
Syndicat ALTER,
Association AH5017‑Ensemble in drugi,
SODIŠČE (šesti senat),
v sestavi A. Kumin, predsednik senata, T. von Danwitz (poročevalec), podpredsednik Sodišča, in S. Gervasoni, sodnik,
generalni pravobranilec: D. Spielmann,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Swiftair SA R. Lindon in P. Spinosi, avocats,
–
za syndicat ALTER A. Lyon‑Caen, avocat,
–
za association AH5017‑Ensemble E. Piwnica, avocat,
–
za francosko vlado R. Bénard, B. Dourthe in B. Fodda, agenti,
–
za špansko vlado A. Gavela Llopis, agentka,
–
za Evropsko komisijo F. Blanc in I. Zaloguin, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 54 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 2, str. 9), ki je bila podpisana 19. junija 1990 v Schengenu (Luksemburg) in je začela veljati 26. marca 1995 (v nadaljevanju: KISS), v povezavi s členom 50 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru kazenskega pregona zoper družbo Swiftair SA, obtoženo povzročitve smrti iz malomarnosti 24. julija 2014 v Maliju.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
V uvodnih izjavah KISS je navedeno:
„Na podlagi Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah,
Odločene izpolniti zavezo, izraženo v tem sporazumu, o odpravi kontrol na skupnih mejah pri pretoku oseb in o pospešitvi prevoza in pretoka blaga na teh mejah,
Ker Pogodba o ustanovitvi Evropskih skupnosti, dopolnjena z Enotno evropsko listino, določa, da notranji trg obsega območje brez notranjih meja,
[…].“
4
Člen 54 KISS določa:
„Oseba, proti kateri je bil sodni postopek v eni pogodbenici pravnomočno končan, se za ista dejanja ne sme preganjati v drugi pogodbenici, pod pogojem, da je bila izrečena kazen tudi izvršena, da je v postopku izvrševanja ali je po zakonodaji pogodbenice, ki jo je izrekla, ni več mogoče izvršiti.“
Špansko pravo
5
Člen 637 Ley de Enjuiciamiento Criminal (zakonik o kazenskem postopku) določa:
„Popolna ustavitev postopka:
1. kadar ne obstajajo tehtni indici, da je bilo storjeno dejanje, ki je bilo razlog za pregon;
2. kadar dejanje ne pomeni kaznivega dejanja;
3. kadar je iz postopka razvidno, da obdolženci niso kazensko odgovorni kot storilci, sostorilci ali pomagači.“
6
Člen 641 tega zakonika določa:
„Začasna ustavitev postopka:
1. kadar storitev kaznivega dejanja, ki je bila razlog za pregon, ni ustrezno dokazana;
2. kadar iz preiskave izhaja, da je bilo kaznivo dejanje res storjeno, vendar ni zadostnih razlogov za obtožbo ene ali več točno določenih oseb kot storilcev, sostorilcev ali pomagačev.“
Francosko pravo
7
Člen 113‑9 kazenskega zakonika določa:
„V primerih iz členov 113‑6 in 113‑7 se zoper osebo, ki izkaže, da je bil sodni postopek zoper njo za ista dejanja pravnomočno končan v tujini in da je bila v primeru obsodbe kazen prestana ali je zastarala, ne sme uvesti kazenski pregon.“
8
Člen 692 zakonika o kazenskem postopku določa:
„V primerih, določenih v prejšnjem poglavju, se zoper osebo, ki izkaže, da je bil sodni postopek zoper njo za ista dejanja pravnomočno končan v tujini in da je bila v primeru obsodbe kazen prestana ali je zastarala, ne sme uvesti kazenski pregon.“
Postopek v glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
9
Letalo družbe Swiftair, registrirano v Španiji, je bilo 24. julija 2014 zakupljeno za let iz Ouagadougouja (Burkina Faso) v Alžir (Alžirija). To letalo je strmoglavilo v puščavskem območju na severu Malija. V tej nesreči so umrli vsi člani posadke in potniki, vključno s 54 francoskimi državljani.
10
Po tej nesreči je Juzgado Central de Instrucción no 6 (osrednje preiskovalno sodišče št. 6, Španija) s sklepom z dne 24. julija 2014 uvedlo preiskavo. Pozneje je navedeno sodišče s sklepom z dne 23. septembra 2014 in po tem, ko je izključilo možnost terorističnega napada, ocenilo, da je treba opraviti preiskavo, da bi se ugotovilo, ali je do dogodka lahko prišlo zaradi neizkušenosti ali neprevidnosti fizičnih oseb, ki so pilotirale navedeno letalo.
11
Vzporedno je bila v Franciji k preiskavi dogodka pozvana gendarmerie des transports aériens (žandarmerija za zračni prevoz, Francija). Z obtožnim aktom z dne 29. julija 2014 je bila uvedena sodna preiskava zaradi povzročitve smrti iz malomarnosti.
12
Španski in francoski pravosodni organi so med letoma 2014 in 2016 sodelovali, med drugim z medsebojnimi zaprosili za mednarodno kazensko pomoč. Vendar korespondenca med temi organi ni omogočila predhodne rešitve tega, kaj je treba storiti v primeru morebitnih nasprotujočih si odločitev, sprejetih na podlagi preiskav, ki so jih ti organi izvedli vzporedno.
13
Španski preiskovalni sodnik je 18. julija 2016 izdal sklep o začasni ustavitvi postopka na podlagi člena 641 španskega zakonika o kazenskem postopku, ker „na ravni človeškega in poklicnega vidika posadke“ ter stanja zrakoplova ni našel „nobenega dokaza, da je družba [Swiftair] storila nepravilnosti, ki bi lahko bile povezane z letalsko nesrečo […]“. Natančneje, v skladu s tem sklepom ni bila ugotovljena „nobena kršitev objektivne dolžnosti pozornosti ali skrbnosti, ki se zahteva od pilotov zrakoplovov“.
14
V Franciji so bile tehnične preiskave zaupane kolegiju treh izvedencev, v končnem poročilu, predloženem 23. decembra 2016, pa so bili ugotovljeni dejavniki, ki so prispevali k tej nesreči, kot je to, da so piloti delali sezonsko, kar naj bi prispevalo k zmanjšanju sposobnosti obvladovanja neobičajnih situacij, ter to, da je bilo njihovo usposabljanje na tleh in v simulatorju letenja nezadostno po obsegu in nepopolno po vsebini, kar naj bi prispevalo zlasti k temu, da se niso ustrezno odzvali na zadevno situacijo.
15
Francoski preiskovalni sodnik je 29. junija 2017 zoper družbo Swiftair vložil obtožnico zaradi povzročitve smrti iz malomarnosti, ker posadki ni zagotovila „zadostnega usposabljanja“ in je zato povzročila smrt iz malomarnosti vseh oseb na krovu, med katerimi so bile francoske žrtve. Družba Swiftair je zoper to obtožnico vložila ugovor z dne 24. novembra 2017 in predlagala, da se obtožba ne dopusti zaradi sklepa o ustavitvi postopka, ki je bil izdan v Španiji, saj je ta sklep postal pravnomočen ter bi ga bilo treba v Franciji upoštevati na podlagi člena 54 KISS in načela ne bis in idem, določenega v tem členu 54. Preiskovalni senat je 16. novembra 2018 ta ugovor zavrgel kot nedopusten.
16
Francoski preiskovalni sodnik je s sklepom z dne 18. maja 2021 odredil, da se zadeva Swiftair predloži tribunal judiciaire de Paris (sodišče prve stopnje v Parizu), ki je predložitveno sodišče, pri čemer je zavrnil trditve v zvezi s kršitvijo načela ne bis in idem, ki jih je navedla ta družba, ker ta sklep o ustavitvi postopka ni postal ne res iudicata ne pravnomočen. Natančneje, učinek navedenega sklepa, ki naj v francoskem pravu ne bi imel ustreznika, naj ne bi bil pravnomočno ustavljen kazenski postopek in naj ne bi preprečeval tega, da bi se za ista dejanja začel drug kazenski pregon.
17
Predložitveno sodišče med drugim ugotavlja, da v skladu z veljavno špansko zakonodajo ni mogoče uveljavljati kazenske odgovornosti pravne osebe, kot je družba Swiftair, in da iz tega razloga v Španiji zoper to družbo ni bil formalno sprejet noben ukrep pregona ali prisilni ukrep. Zato se navedeno sodišče sprašuje, ali sklep o ustavitvi postopka, sprejet v Španiji, v delu, v katerem je lahko pravnomočen, v smislu uporabe člena 54 KISS ne zajema le fizičnih oseb, na katere se neposredno nanaša, ampak tudi pravno osebo, ki je bila posredno obtožena, tako da bi bilo treba šteti, da je bil sodni postopek zoper to pravno osebo „pravnomočno končan“ v smislu tega člena 54.
18
V teh okoliščinah je tribunal judiciaire de Paris (sodišče prve stopnje v Parizu) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali je treba člen 54 KISS v povezavi s členom 50 Listine razlagati tako, da je treba sklep o ustavitvi postopka, ki ga je v državi pogodbenici izdal sodni organ, zoper katerega se lahko vloži pravno sredstvo in ki je bil izdan po temeljiti preiskavi zadeve in ovira nadaljevanje postopka, razen če se pojavijo nova dejstva in/ali dokazi, opredeliti kot pravnomočno odločbo v smislu tega člena, tudi če za državo pogodbenico, v kateri je bil ta sklep o ustavitvi postopka izdan, nima vseh učinkov odločbe, ki ima popolno pravnomočnost?
2.
Ali je treba člen 54 KISS v povezavi s členom 50 Listine razlagati tako, da je treba v primeru sklepa o ustavitvi postopka, ki velja kot pravnomočna odločba, ki lahko nudi varstvo ne bis in idem iz tega akta, ‚osebo, proti kateri je bil sodni postopek pravnomočno končan‘, razumeti kot vsako osebo, ki je med preiskavo obdolžena in katere ravnanja ali opustitve so bili predmet preiskave, tudi če zoper to osebo v fazi preiskave ni bil formalno sprejet noben ukrep pregona ali prisilni ukrep?
3.
Ali je treba člen 54 KISS v povezavi s členom 50 Listine razlagati tako, da obstaja istovetnost oseb med, na eni strani, fizičnimi osebami, katerih ravnanja so bila storjena pri opravljanju njihovih funkcij v korist in za račun pravne osebe, ki jo zastopajo, in, na drugi strani, samo pravno osebo, ki prepoveduje vsakršen kazenski pregon pravne osebe v državi pogodbenici, če je bil proti njenim pravnim zastopnikom sodni postopek že ‚pravnomočno končan‘ v smislu prava Unije v drugi državi pogodbenici, čeprav pravna oseba sama ni bila nikoli kazensko preganjana v zadnjenavedeni državi?
4.
Če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen, ali je treba v takem primeru člen 54 KISS v povezavi s členom 50 Listine razlagati tako, da mora biti pravna oseba upravičena do varstva ne bis in idem, vključno če za državo pogodbenico, v kateri je bila pravnomočna odločba izdana, pravna oseba nikakor ne more biti predmet kazenskega pregona, ker bodisi kazenska odgovornost pravne osebe v tej državi ne obstaja neposredno bodisi se kazenska odgovornost pravne osebe lahko uveljavlja le za kazniva dejanja, ki jih z dejstvi, ki so predmet pregona, ni mogoče dokazati?“
Dopustnost
19
V skladu z ustaljeno sodno prakso je v okviru postopka, uvedenega s členom 267 PDEU, le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in ki mora prevzeti odgovornost za sodno odločbo, ki bo izdana, pristojno, da ob upoštevanju posebnosti zadeve presodi potrebo po predhodni odločbi, da bi lahko izdalo sodbo, in tudi upoštevnost vprašanj, ki jih postavi Sodišču. Zato Sodišče, kadar se zastavljena vprašanja nanašajo na razlago prava Unije, načeloma mora odločiti (sodba z dne 22. oktobra 2024, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, točka 36 in navedena sodna praksa).
20
Vendar mora Sodišče preučiti okoliščine, v katerih mu je nacionalno sodišče predložilo zadevo, da preveri, ali je zanjo pristojno in ali je predlog, ki mu je bil predložen, dopusten (sodba z dne 22. oktobra 2024, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, točka 37 in navedena sodna praksa).
21
V tem okviru je treba opozoriti, da lahko Sodišče v skladu z ustaljeno sodno prakso zavrne odločanje o vprašanju za predhodno odločanje, ki ga postavi nacionalno sodišče, če je očitno, da zahtevana razlaga prava Unije nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo dejanskih in pravnih elementov, ki so potrebni, da bi lahko na zastavljena vprašanja dalo koristne odgovore (sodba z dne 30. aprila 2024, M. N. (EncroChat), C‑670/22, EU:C:2024:372, točka 65 in navedena sodna praksa).
22
V zvezi s tem so zahteve v zvezi z vsebino predloga za sprejetje predhodne odločbe izrecno navedene v členu 94 Poslovnika Sodišča, ki naj bi ga predložitveno sodišče v okviru sodelovanja, uvedenega s členom 267 PDEU, poznalo in ga mora natančno upoštevati. V skladu s temi zahtevami, navedenimi v točki 15 Priporočil Sodišča Evropske unije nacionalnim sodiščem v zvezi z začetkom postopka predhodnega odločanja (UL 2019, C 380, str. 1), vsak predlog za sprejetje predhodne odločbe vsebuje „povzetek predmeta spora o glavni stvari in upoštevnih dejstev, kakor jih je ugotovilo predložitveno sodišče, ali vsaj navedbo dejanskih okoliščin, na katerih vprašanja za predhodno odločanje temeljijo, „vsebino nacionalnih določb, ki naj bi se uporabile v obravnavani zadevi, in po potrebi upoštevno nacionalno sodno prakso“ ter „razloge, ki so predložitvenemu sodišču vzbudili dvom o razlagi ali veljavnosti nekaterih določb prava Unije, ter pojasnitev zveze, ki po mnenju predložitvenega sodišča obstaja med temi določbami in nacionalno zakonodajo, ki jo je treba uporabiti v sporu o glavni stvari“.
23
V zvezi s to zadevo je treba opozoriti, da se na podlagi člena 54 KISS osebo, proti kateri je bil sodni postopek v eni pogodbenici pravnomočno končan, za ista dejanja ne sme preganjati v drugi pogodbenici, pod pogojem, da je bila izrečena kazen tudi izvršena, da je v postopku izvrševanja ali je po zakonodaji pogodbenice, ki jo je izrekla, ni več mogoče izvršiti.
24
V skladu z ustaljeno sodno prakso je cilj člena 54 KISS, da se osebi, ki je bila obsojena in je prestala kazen ali, odvisno od primera, ki je bila v eni državi članici pravnomočno oproščena, zagotovi, da se lahko znotraj schengenskega območja giblje, ne da bi se ji bilo treba bati, da bo za ista dejanja preganjana v drugi državi članici (sodba z dne 14. septembra 2023, Volkswagen Group Italia in Volkswagen Aktiengesellschaft, C‑27/22, EU:C:2023:663, točka 81 in navedena sodna praksa).
25
Ta člen je treba namreč razlagati ob upoštevanju, prvič, člena 3(2) PEU, v skladu s katerim Unija svojim državljanom nudi območje svobode, varnosti in pravice brez notranjih meja, na katerem je zagotovljeno prosto gibanje oseb (glej v tem smislu sodbo z dne 29. junija 2016, Kossowski, C‑486/14, EU:C:2016:483, točka 46), in drugič, uvodnih izjav KISS, iz katerih izhaja, da je cilj te konvencije doseči odpravo kontrol na skupnih mejah pri pretoku oseb ter pospešiti prevoz in pretok blaga na teh mejah v okviru območja brez notranjih meja.
26
Zato člen 54 KISS ni upošteven, če možnost prostega gibanja na tem območju ni sporna in zlasti če gre za le pravne osebe (glej v tem smislu sodbo z dne 14. septembra 2023, Volkswagen Group Italia in Volkswagen Aktiengesellschaft, C‑27/22, EU:C:2023:663, točka 82).
27
V obravnavani zadevi ni sporno, da je kazenski postopek, uveden v Franciji, ki je predmet spora o glavni stvari, uveden izključno zoper pravno osebo, in sicer družbo Swiftair. Fizične osebe, katerih kazenska odgovornost se je ugotavljala v Španiji, so umrle v nesreči iz postopka v glavni stvari. Ker torej možnost fizičnih oseb, da se prosto gibajo, očitno ni sporna v sporu o glavni stvari, se člen 54 KISS za ta spor ne uporablja.
28
V skladu s sodno prakso pa je treba šteti – kadar se določbe prava Unije, na katere se nanašajo vprašanja za predhodno odločanje, ne uporabljajo za spor o glavni stvari in torej niso upoštevne za njegovo rešitev – da predložitveno sodišče predhodne odločbe, za katero prosi, ne potrebuje za izdajo sodbe, in da torej ta vprašanja niso dopustna (glej v tem smislu sodbo z dne 22. oktobra 2024, Kolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret, C‑652/22, EU:C:2024:910, točki 38 in 68). Iz tega sledi, da vprašanja, ki jih je v obravnavani zadevi postavilo predložitveno sodišče, zato niso dopustna v delu, v katerem se nanašajo na člen 54 KISS.
29
Predložitveno sodišče se sicer sklicuje tudi na člen 50 Listine, vendar je treba opozoriti, da se v skladu s členom 51(1) Listine njene določbe uporabljajo za države članice samo, ko izvajajo pravo Unije. Pojem „izvajanje prava Unije“ v smislu zadnjenavedene določbe predpostavlja obstoj povezave med aktom prava Unije in zadevnim nacionalnim ukrepom, ki presega zgolj sorodnost urejanih področij ali posredne učinke enega od področij na drugo (glej v tem smislu sodbo z dne 28. novembra 2024, PT (Sporazum med državnim tožilcem in storilcem kaznivega dejanja), C‑432/22, EU:C:2024:987, točka 35 in navedena sodna praksa).
30
Ker v obravnavani zadevi predložitveno sodišče v predlogu za sprejetje predhodne odločbe ni navedlo povezave, ki jo je ugotovilo med nacionalno zakonodajo, ki se uporablja v sporu o glavni stvari, in upoštevnimi določbami prava Unije, na podlagi tega predloga v sedanji obliki ni mogoče ugotoviti, da položaj iz postopka v glavni stvari spada na področje izvajanja tega prava. V skladu s sodno prakso Sodišča pa Sodišče v takem primeru ni pristojno za njegovo obravnavo, morebiti uveljavljane določbe Listine pa same po sebi ne morejo utemeljevati te pristojnosti (sklep z dne 17. maja 2024, VGG in drugi, C‑190/23, EU:C:2024:420, točka 57 in navedena sodna praksa).
31
Zato je treba v zvezi z zahtevano razlago člena 50 Listine ugotoviti, da Sodišče v tej zadevi trenutno nima na voljo dejanskih in pravnih elementov, ki so potrebni, da bi lahko na zastavljena vprašanja dalo koristne odgovore v smislu ustaljene sodne prakse, navedene v točki 21 te sodbe. Predlog za sprejetje predhodne odločbe ne izpolnjuje zahtev, na katere je bilo opozorjeno v točki 22 te sodbe, in zlasti zahtev iz člena 94(c) Poslovnika, ker ne vsebuje zveze, ki po mnenju predložitvenega sodišča obstaja med nacionalno zakonodajo, ki se uporablja v sporu o glavni stvari, in upoštevnimi določbami prava Unije.
32
Iz tega sledi, da predlog za sprejetje predhodne odločbe v celoti ni dopusten.
33
Kljub temu predložitveno sodišče obdrži možnost, da vloži nov predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki vsebuje vse elemente, ki Sodišču omogočajo, da odloči (glej v tem smislu sklep z dne 20. maja 2021, ENR Grenelle Habitat in drugi, C‑88/20, EU:C:2021:407, točka 38 in navedena sodna praksa).
Stroški
34
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo tribunal judiciaire de Paris (sodišče prve stopnje v Parizu, Francija) z odločbo z dne 4. julija 2023, ni dopusten.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.