Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 20. listopadu 2025 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Förvaltningsrätten i Göteborg - Švédsko) – AA, BA, CA, DA, EA, FA v. Migrationsverket
(Věc C-195/251, Framholm2 )
„Řízení o předběžné otázce – Azylová politika – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Postavení uprchlíka nebo status doplňkové ochrany – Společná řízení pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany – Směrnice 2001/55/ES – Dočasná ochrana v případě hromadného přílivu vysídlených osob – Články 17 a 19 – Pojem ‚žádost o azyl‘ – Článek 3 odst. 1 – Přiznání statusu doplňkové ochrany osobě požívající dočasné ochrany – Směrnice 2011/95/EU – Článek 18 – Směrnice 2013/32/EU – Článek 33 odst. 2 – Přímý účinek“
Jednací jazyk: švédština
Předkládající soud
Förvaltningsrätten i Göteborg
Účastníci původního řízení
Žalobci: AA, BA, CA, DA, EA, FA
Žalovaný: Migrationsverket
Výrok
Články 3, 17 a 19 směrnice Rady 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími, jsou-li posuzovány ve světle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany,
musí být vykládány v tom smyslu, že
neumožňují členskému státu zamítnout žádost o mezinárodní ochranu, kterou je usilováno o získání statusu doplňkové ochrany, pouze z toho důvodu, že žadatel požívá dočasné ochrany podle směrnice 2001/55.
Článek 18 směrnice 2011/95 a článek 33 směrnice 2013/32
musí být vykládány v tom smyslu, že
mají přímý účinek, a vnitrostátní soudy tudíž v případě, že vnitrostátní právní předpisy nelze vyložit v souladu s požadavky vyplývajícími z těchto článků 18 a 33, musí od použití těchto právních předpisů upustit.
____________
1 Úř. věst. C, C/2025/2651.
1 Název projednávané věci je fiktivní. Neodpovídá skutečnému jménu žádné ze zúčastněných stran.