62013CO0028(01)
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (pátého senátu)
6. února 2014 (
*1
)
„Kasační opravný prostředek — Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora — Článek 169 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora — Nezbytný obsah podání kasačního opravného prostředku“
Ve věci C‑28/13 P,
jejímž předmětem je kasační opravný prostředek na základě článku 56 statutu Soudního dvora Evropské unie, podaný dne 16. ledna 2013,
Gabi Thesing, s bydlištěm v Londýně (Spojené království),
Bloomberg Finance LP, se sídlem ve Wilmingtonu (Spojené státy),
zastoupené M. Stephensem a R. Landsem, solicitors, jakož i T. Pitt-Paynem, QC,
účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky),
přičemž další účastnicí řízení je:
Evropská centrální banka (ECB), zastoupená M. López Torres a S. Lambrinoc, jako zmocněnkyněmi,
žalovaná v prvním stupni,
SOUDNÍ DVŮR (pátý senát),
ve složení T. von Danwitz (zpravodaj), předseda senátu, E. Juhász, A. Rosas, D. Šváby a C. Vajda, soudci,
generální advokát: P. Mengozzi,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s ohledem na rozhodnutí přijaté po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout podle článku 181 jednacího řádu Soudního dvora usnesením s odůvodněním,
vydává toto
Usnesení
1
Svým kasačním opravným prostředkem se G. Thesing a společnost Bloomberg Finance LP (dále jen „Bloomberg“) domáhají zrušení rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 29. listopadu 2012, Thesing a Bloomberg Finance v. ECB (T‑590/10, dále jen „napadený rozsudek“), jímž tento soud zamítl jejich žalobu na zrušení rozhodnutí Výkonné rady Evropské centrální banky (ECB) oznámeného dopisem ze dne 21. října 2010, jímž bylo potvrzeno odepření přístupu ke dvěma dokumentům o deficitu veřejných financí a veřejném dluhu Řecké republiky (dále jen „sporné rozhodnutí“).
Právní rámec
2
Účelem rozhodnutí Evropské centrální banky 2004/258/ES ze dne 4. března 2004 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropské centrální banky (Úř. věst. L 80, s. 42) je podle jeho článku 1 „vymezit podmínky a omezení, za nichž ECB poskytuje veřejnosti přístup k dokumentům ECB“.
3
Podle čl. 2 odst. 1 tohoto rozhodnutí mají „[v]šichni občané Unie a všechny fyzické a právnické osoby, které mají bydliště nebo sídlo v členském státě, právo na přístup k dokumentům ECB, s výhradou podmínek a omezení vymezených v tomto rozhodnutí“.
4
Článek 4 odst. 1 až 3 rozhodnutí 2004/258/ES stanoví:
„1.   ECB odepře přístup k dokumentu, pokud by zpřístupnění vedlo k porušení ochrany:
a)
veřejného zájmu, pokud jde o:
—
důvěrnost zasedání rozhodovacích orgánů ECB,
—
finanční, měnovou nebo hospodářskou politiku Společenství nebo členského státu,
—
vnitřní finanční prostředky ECB nebo národních centrálních bank,
—
ochranu integrity eurobankovek,
—
veřejnou bezpečnost,
—
mezinárodní finanční, měnové nebo hospodářské vztahy;
[...]
2.   Neexistuje-li převažující veřejný zájem na zpřístupnění, ECB odepře přístup k dokumentu, pokud by zpřístupnění vedlo k porušení ochrany:
—
obchodních zájmů fyzické nebo právnické osoby, včetně duševního vlastnictví,
—
soudního řízení a právního poradenství,
—
cílů inspekce, vyšetřování a auditu.
3.   Přístup k dokumentu, který obsahuje stanoviska pro vnitřní použití v rámci jednání a předběžných konzultací uvnitř ECB nebo s národními centrálními bankami, se odepře i po přijetí rozhodnutí, neexistuje-li převažující veřejný zájem na zpřístupnění.“ (neoficiální překlad)
5
Podle čl. 7 odst. 2 tohoto rozhodnutí platí, že „[v] případě úplného nebo částečného zamítnutí žádosti může žadatel do 20 pracovních dnů ode dne, kdy obdržel odpověď ECB, podat potvrzující žádost, ve které požádá Výkonnou radu ECB, aby přezkoumala toto stanovisko [...]“.
Skutečnosti předcházející sporu a sporné rozhodnutí
6
Gabi Thesing je novinářka. Pracuje pro agenturu Bloomberg, která vykonává své činnosti v Londýně (Spojené království) pod názvem Bloomberg News.
7
Dne 20. srpna 2010 požádala G. Thesing ECB o přístup ke dvěma dokumentům o využívání operací s deriváty při financování rozpočtového schodku a správě veřejného dluhu v Řecku a v eurozóně. Dopisem ze dne 17. září 2010 byla G. Thesing informována generálním ředitelem sekretariátu a jazykových služeb ECB o rozhodnutí požadované dokumenty nezpřístupnit.
8
Dne 28. září 2010 zaslaly navrhovatelky ECB potvrzující žádost na základě čl. 7 odst. 2 rozhodnutí 2004/258, v níž požadovaly, aby Výkonná rada přezkoumala stanovisko ECB týkající se odepření přístupu k dotčeným dokumentům.
9
Dopisem ze dne 21. října 2010 informoval předseda ECB G. Thesing o sporném rozhodnutí. Toto rozhodnutí se opíralo o ochranu veřejného zájmu, pokud jde o hospodářskou politiku Evropské unie a Řecké republiky, jakož i ochranu interních jednání a konzultací ECB na základě čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé odrážky a čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 2004/258. V případě druhého dokumentu se odepření přístupu opíralo také o ochranu obchodních zájmů fyzické nebo právnické osoby na základě čl. 4 odst. 2 první odrážky tohoto rozhodnutí.
Řízení před Tribunálem a napadený rozsudek
10
Návrhem podaným kanceláři Tribunálu dne 27. prosince 2010 podaly navrhovatelky žalobu na zrušení sporného rozhodnutí a požadovaly, aby ECB bylo nařízeno poskytnout jim přístup k dotčeným dokumentům a aby jí byla uložena náhrada nákladů řízení.
11
ECB navrhovala, aby byla žaloba zamítnuta a navrhovatelkám uložena náhrada nákladů řízení.
12
V rámci dokazování nařídil Tribunál ECB, aby předložila oba dotčené dokumenty, přičemž uvedl, že jejich obsah nebude sdělen navrhovatelkám. ECB tomuto opatření k provedení důkazů ve stanovené lhůtě vyhověla.
13
Tribunál zamítl žalobu jako zčásti nepřípustnou a zčásti neopodstatněnou a uložil navrhovatelkám náhradu nákladů řízení.
14
Uvedený soud zejména rozhodl, že ECB ve svém rozhodnutí nezpřístupnit dotčené dokumenty právem vycházela z výjimky z práva na přístup upravené v čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé odrážce rozhodnutí 2004/258.
Řízení před Soudním dvorem a návrhová žádání účastnic řízení
15
Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:
—
zrušil napadený rozsudek;
—
zrušil sporné rozhodnutí;
—
zrušil napadený rozsudek v rozsahu, v němž jim ukládá náhradu nákladů řízení vynaložených ECB, a
—
podpůrně, vrátil věc Tribunálu, aby tento rozhodl v souladu s právním názorem Soudního dvora na právní otázky vznesené tímto kasačním opravným prostředkem.
16
ECB navrhuje, aby Soudní dvůr kasační opravný prostředek zamítl a uložil navrhovatelkám náhradu nákladů řízení.
17
Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 6. listopadu 2013 byly zamítnuty návrhy na vedlejší účastenství předložené společnostmi Media Legal Defence Initiative, Access Info Europe, jakož i Guardian News and Media Ltd.
Ke kasačnímu opravnému prostředku
18
Podle článku 181 jednacího řádu platí, že pokud je kasační opravný prostředek zcela nebo zčásti zjevně nepřípustný nebo zjevně neopodstatněný, může Soudní dvůr kdykoli na návrh soudce zpravodaje a po vyslechnutí generálního advokáta tento kasační opravný prostředek usnesením s odůvodněním úplně nebo částečně odmítnout nebo zamítnout.
19
Na podporu kasačního opravného prostředku vznášejí navrhovatelky pět důvodů, z nichž poslední se týká rozhodnutí o nákladech řízení.
K prvnímu až čtvrtému důvodu kasačního opravného prostředku
Argumenty účastnic řízení
20
V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 4 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2004/258. Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení Tribunálu z důvodu jeho rozhodnutí, že ECB měla právem za to, že zpřístupnění dokumentů požadovaných navrhovatelkami by ohrozilo hospodářskou politiku Unie a Řecké republiky. Třetím důvodem kasačního opravného prostředku poukazují navrhovatelky na chybný výklad článku 10 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950. V rámci čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelky tvrdí, že se Tribunál opomenutím posoudit jejich argumenty ohledně čl. 4 odst. 2 a 3 rozhodnutí 2004/258 dopustil nesprávného právního posouzení.
21
ECB tvrdí, že je kasační opravný prostředek nepřípustný. Poukazuje na to, že nesplňuje hmotněprávní požadavky upravené v článcích 21, 56 a 58 statutu Soudního dvora Evropské unie a článku 169 jednacího řádu. Podle jejího názoru navrhovatelky přesně neoznačily odůvodnění napadeného rozsudku ani jeho konkrétní body, které svým kasačním opravným prostředkem napadají. Toto pochybení nemůže podle jejího tvrzení zhojit uvedení těchto bodů v replice. Navrhovatelky navíc pouze uvedly, že se Tribunál dopustil několika nesprávných právních posouzení, aniž na podporu tohoto tvrzení předložily argumenty.
22
ECB má dále za to, že kasační opravný prostředek nesplňuje formální požadavky upravené v čl. 168 odst. 1 písm. d) jednacího řádu Soudního dvora, vzhledem k tomu, že navrhovatelky předložily pouze své „shrnutí důvodů a hlavních argumentů“, které neobsahuje tvrzené důvody a právní argumenty.
Závěry Soudního dvora
23
V rámci prvních čtyř důvodů kasačního opravného prostředku kritizují navrhovatelky různé aspekty úvah Tribunálu.
24
Tyto důvody kasačního opravného prostředku však neoznačují body napadeného rozsudku, které jsou údajně stiženy vadou nesprávného právního posouzení, ani neobsahují argumenty k prokázání toho, čím se měl Tribunál takového pochybení dopustit. V částech, v nichž kasační opravný prostředek obsahuje v rámci uváděných důvodů skutečnosti, které jsou nad rámec pouhé formulace důvodů, předkládá pouhé závěry bez dalších vysvětlení.
25
Jak Soudní dvůr opakovaně rozhodl, kasační opravný prostředek musí přesným způsobem uvádět kritizované části rozsudku, jehož zrušení se navrhovatel domáhá, jakož i právní argumenty, které tento návrh specificky podporují, jinak je dotyčný opravný prostředek nebo důvod opravného prostředku nepřípustný (viz zejména rozsudky ze dne 28. června 2005, Dansk Rørindustri a další v. Komise, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P až C-208/02 P a C-213/02 P, Sb. rozh. s. I-5425, bod 426; ze dne 18. července 2013, Schindler Holding a další v. Komise, C‑501/11 P, bod 43; ze dne 3. října 2013, Rintisch v. OHIM, C‑120/12 P, bod 49, jakož i ze dne 7. listopadu 2013, Wam Industriale v. Komise, C‑560/12 P, bod 42). Kasační opravný prostředek, který neobsahuje žádnou argumentaci specificky směřující k označení vady spočívající v nesprávném právním posouzení, jíž měl být stižen dotčený rozsudek nebo usnesení, tento požadavek nesplňuje (viz zejména usnesení ze dne 27. června 2013, Baleanu v. Komise, C‑566/12 P, bod 13, a výše uvedený rozsudek Wam Industriale v. Komise, bod 42).
26
Soudní dvůr rovněž uvedl, že pouhé abstraktní uvedení důvodů v kasačním opravném prostředku nesplňuje požadavky stanovené v článku 58 statutu Soudního dvora a čl. 168 odst. 1 písm. d) jeho jednacího řádu (viz zejména rozsudky ze dne 8. července 1999, Hercules Chemicals v. Komise, C-51/92 P, Recueil, s. I-4235, bod 113, a výše uvedený rozsudek Wam Industriale v. Komise, bod 43).
27
V tomto ohledu je v čl. 169 odst. 2 uvedeného jednacího řádu stanoveno, že dovolávané právní důvody a argumenty musí přesně označit napadané body odůvodnění rozhodnutí Tribunálu.
28
Kasační opravný prostředek, který tyto vlastnosti nemá, nemůže být předmětem právního posouzení, takže Soudní dvůr nemůže splnit úkol, který mu v dané oblasti přísluší, a vykonat svůj přezkum legality (výše uvedený rozsudek Wam Industriale v. Komise, bod 44).
29
Pravidlo upravené v čl. 169 odst. 2 jednacího řádu rovněž umožňuje zachovat rovné postavení právních subjektů. Možnost Soudního dvora snadno rozpoznat zpochybňované body odůvodnění napadeného rozsudku závisí totiž na řadě faktorů, jako je například délka napadeného rozsudku, délka kasačního opravného prostředku, počet důvodů opravného prostředku, jakož i složitost úvah obsažených jak v napadeném rozsudku, tak v kasačním opravném prostředku. Přípustnost kasačního opravného prostředku přitom nemůže na takových faktorech záviset.
30
Kromě toho, nebylo-li uvedené ustanovení v kasačním opravném prostředku dodrženo, nelze z toho plynoucí nesrovnalost zhojit replikou vzhledem k její funkci podle čl. 175 odst. 1 tohoto jednacího řádu.
31
S ohledem na povahu argumentů předložených Soudnímu dvoru, která byla popsána výše, musejí být první čtyři důvody kasačního opravného prostředku odmítnuty jako zjevně nepřípustné.
K pátému důvodu kasačního opravného prostředku, vycházejícímu z nesprávného právního posouzení ohledně nákladů řízení
32
Navrhovatelky tvrdí, že jim Tribunál neměl uložit náhradu nákladů řízení vynaložených ECB, jelikož ony samy nepožadovaly pro případ, že jejich kasační opravný prostředek bude úspěšný, aby byla ECB uložena náhrada jejich nákladů řízení.
33
V tomto ohledu postačí připomenout, že podle ustálené judikatury platí, že v případě, že všechny ostatní důvody kasačního opravného prostředku byly zamítnuty, musí být návrhová žádání týkající se namítané protiprávnosti rozhodnutí Tribunálu o náhradě nákladů řízení odmítnuta jako nepřípustná podle čl. 58 druhého pododstavce statutu Soudního dvora, podle kterého kasační opravný prostředek jen proti určení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který z účastníků řízení je má platit, není přípustný (viz zejména rozsudky ze dne 30. září 2003, Freistaat Sachsen a další v. Komise, C-57/00 P a C-61/00 P, Recueil, s. I-9975, bod 124; ze dne 5. července 2011, Edwin v. OHIM, C-263/09 P, Sb. rozh. s. I-5853, bod 78, jakož i ze dne 14. listopadu 2013, LPN a Finsko v. Komise, C‑514/11 P a C‑605/11 P, bod 100).
34
Vzhledem k tomu, že všechny ostatní důvody kasačního opravného prostředku podaného navrhovatelkami byly odmítnuty, musí být poslední důvod týkající se rozdělení nákladů řízení prohlášen za nepřípustný.
35
Jelikož žádnému z důvodů kasačního opravného prostředku nebylo vyhověno, musí být kasační opravný prostředek v plném rozsahu odmítnut.
K nákladům řízení
36
Podle čl. 184 odst. 2 jednacího řádu rozhodne Soudní dvůr o nákladech řízení, není-li kasační opravný prostředek opodstatněný.
37
Podle čl. 138 odst. 1 tohoto jednacího řádu, který se na základě jeho čl. 184 odst. 1 použije na řízení o opravném prostředku, bude účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uložena náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že ECB požadovala náhradu nákladů řízení a G. Thesing a společnost Bloomberg neměly ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedeným uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl takto:
1)
Kasační opravný prostředek se odmítá.
2)
Gabi Thesing a společnosti Bloomberg Finance LP se ukládá náhrada nákladů řízení.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: angličtina.