ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА (oсми състав)
5 март 2026 година(*)
„ Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда — Изискване за представяне на нормативния контекст на спора в главното производство и на причините, поради които е необходим отговор на преюдициалния въпрос — Липса на достатъчно сведения — Явна недопустимост “
По дело C‑561/25
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Софийски градски съд (България) с акт от 19 август 2025 г., постъпил в Съда на 21 август 2025 г., в рамките на производство по дело
BF
срещу
ЗАД „Алианц България Живот“,
СЪДЪТ (осми състав),
състоящ се от: O. Spineanu-Matei, председател на състава, S. Rodin (докладчик) и N. Fenger, съдии,
генерален адвокат: M. Szpunar,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, да се произнесе с мотивирано определение в съответствие с член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда,
постанови настоящото
Определение
1        Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на принципа на автономия на правото на Съюза, разглеждан във връзка с член 4, параграф 2 ДЕС и с Регламент (ЕО) № 2271/96 на Съвета от 22 ноември 1996 година относно защитата срещу последиците от извънтериториалното прилагане на законодателство, прието от трета страна, и действията, предприети на основание на това законодателство или произтичащи от него (OB L 309, 1996 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 10, том 1, стр. 75), изменен с Делегиран регламент (ЕС) 2018/1100 на Комисията от 6 юни 2008 г. (OB L 199I, 2018 г., стр. 1) (наричан по-нататък „Регламент № 2271/96“).
2        Запитването е отправено в рамките на спор между BF и ЗАД „Алианц България Живот“ (наричано по-нататък „Алианц“), застрахователно дружество, по повод на отказа на последното да плати суми, търсени след едностранното прекратяване на сключен с BF договор за застраховка „живот“ заради включването на BF в санкционния списък по Global Magnitsky Human Rights Accountability Act (Глобален закон „Магнитски“ за отговорността в областта на правата на човека, наричан по-нататък „Законът „Магнитски“).
Правна уредба
Регламент № 2271/96
3        Член 1, първа алинея от Регламент № 2271/96 гласи:
„Настоящият регламент има за цел да осигури защита срещу извънтериториалното прилагане на законите, посочени в приложението към настоящия регламент, включително подзаконовите актове и другите правни инструменти, и срещу действията, които са предприети на основание тези актове или произтичат от тях, както и да противодейства на техните последици, когато прилагането на посочените актове засяга интересите на лицата, посочени в член 11, които извършват международни търговски операции и/или движения на капитал и съпътстваща търговска дейност между [Европейската общност] и трети страни“.
4        Законът „Магнитски“ не присъства в списъка от „закони, подзаконови актове и други правни инструменти“, изброени в приложението към този регламент.
Процедурен правилник на Съда
5        Член 94 от Процедурния правилник на Съда предвижда:
„Освен отправените до Съда преюдициални въпроси преюдициалното запитване:
а)      съдържа кратко изложение на предмета на спора и на релевантните факти, така както са установени от запитващата юрисдикция, или поне изложение на фактите, на които се основават въпросите;
б)      възпроизвежда съдържанието на приложимите в случая национални разпоредби и ако е необходимо — релевантната национална съдебна практика;
в)      излага причините, поради които запитващата юрисдикция има въпроси относно тълкуването или валидността на някои разпоредби на правото на Съюза, както и установената от нея връзка между тези разпоредби и националното законодателство, приложимо в главното производство“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
6        Според запитващата юрисдикция на 1 май 2005 г. BF сключва с Алианц договор за застраховка „живот“ за периода от 26 май 2005 г. до 1 май 2025 г., като годишната вноска от застрахователната премия е 1 530 евро.
7        На 10 февруари 2023 г. BF е включен в изготвения от Office of Foreign Assets Control (OFAC) (Служба за контрол на чуждестранните активи, Съединени щати) списък на лицата, санкционирани по Закона „Магнитски“, заради участието му в корупционни сделки като изпълнителен директор и заместник-директор на Атомната електроцентрала „Козлодуй“ (АЕЦ „Козлодуй“) — единствената българска атомна електроцентрала.
8        Заради това включване Алианц уведомява BF, че прекратява едностранно договора за застраховка „живот“, считано от 28 февруари 2023 г.
9        Запитващата юрисдикция посочва, че според Алианц плащането на BF на сумите във връзка със застраховката „живот“ излага това дружество, както и групата, към която принадлежи, на опасност от санкции по Закона „Магнитски“, и по-специално замразяване на активите в щатски долари и в Съединените щати, както и ограничения относно сделките с лица, които имат връзка със Съединените щати.
10      На 24 април 2023 г. BF иска от Алианц да му върне сумата от 27 540 евро, съответстваща на сбора от годишните вноски от застрахователната премия, направени след сключването на договора.
11      След отказа на Алианц да изпълни това искане с мотива, че BF е включен в списъка, посочен в точка 7 от настоящото определение, BF подава жалба до Комисията за финансов надзор (България). В съответствие с националната съдебна практика по този въпрос въпросната комисия приема, че Законът „Магнитски“ не е пряко приложим в България и не съставлява част от българското вътрешно право. Следователно тя преценява, че е незаконосъобразен отказът на Алианц да върне премията, платена по разглеждания договор за застраховка „живот“, и поради това налага имуществена санкция на Алианц.
12      На 16 август 2023 г. Алианц заплаща на BF сумата от 46 884,12 български лева (BGN) (около 23 971 евро), съответстваща на остатъчната стойност по договора за застраховка „живот“.
13      Тъй като тази сума е по-малка от сбора на годишните вноски от застрахователната премия, платени от BF на Алианц, на 12 октомври 2023 г. BF сезира Софийски градски съд (България), който е запитващата юрисдикция, с иск Алианц да бъде осъдено да заплати, първо, сумата от 6 979 BGN (около 3 568 евро), съответстваща на разликата между заплатените вноски по застрахователната премия в размер на 53 863 BGN (около 27 540 евро) и върнатите от Алианц 46 884,12 BGN (около 23 971 евро), второ, сумата от 1 695,27 BGN (около 867 евро) като обезщетение за забава и трето, сумата 25 100 BGN (около 12 833 евро) като обезщетение за неимуществени вреди от незаконосъобразното прекратяване на разглеждания договор за застраховка „живот“.
14      Запитващата юрисдикция поставя въпроса дали правото на Съюза се противопоставя на извънтериториалното прилагане на Закона „Магнитски“ на територията на Европейския съюз, така че при утвърдителен отговор Алианц да не е имало право да прекрати едностранно разглеждания застрахователен договор с цел да се съобрази с мерките, наложени с този закон на трета държава.
15      При тези обстоятелства Софийски градски съд решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Следва ли принципът на автономията на правото на ЕС, закрепен в чл. 4, пар. 2 от ДЕС и отразен в Регламент [№ 2271/96,] да се тълкува в смисъл, че лица, установени в ЕС, не могат да се съобразяват с мерки със санкционен характер, наложени по Закона „Магнитски“ върху гражданин или юридическо лице от държава членка на ЕС, когато такива мерки не са приети или признати от ЕС?“.
По допустимостта на преюдициалното запитване
16      Съгласно член 53, параграф 2 от Процедурния правилник, когато преюдициално запитване е явно недопустимо, Съдът може във всеки един момент, след изслушване на генералния адвокат и без да провежда докрай производството, да реши да се произнесе с мотивирано определение.
17      Тази разпоредба следва да се приложи по настоящото дело.
18      Съгласно постоянната съдебна практика въведеното с член 267 ДФЕС производство е инструмент за сътрудничество между Съда и националните юрисдикции, чрез който Съдът предоставя на националните юрисдикции насоки за тълкуването на правото на Съюза, необходими им за разрешаване на висящия пред тях спор (решение от 26 март 2020 г., Miasto Łowicz и Prokurator Generalny, C‑558/18 и C‑563/18, EU:C:2020:234, т. 44 и цитираната съдебна практика).
19      Съгласно член 94, букви а)—в) от Процедурния правилник националната юрисдикция е длъжна да опише в преюдициалното си запитване фактическата и нормативната рамка на спора в главното производство и да даде необходимите разяснения за причините да се изберат разпоредбите от правото на Съюза, чието тълкуване иска, и за връзката, която тя прави между тези разпоредби и националното законодателство, приложимо към разглеждания от нея спор. Тези кумулативни изисквания, засягащи съдържанието на преюдициалното запитване, освен това са припомнени в точки 13, 15 и 16 от Препоръките на Съда на Европейския съюз към националните юрисдикции относно отправянето на преюдициални запитвания (OВ C, C/2024/6008) (решение от 25 юни 2024 г., Ilva и др., C‑626/22, EU:C:2024:542, т. 48 и цитираната съдебна практика).
20      Всъщност целта на съдържащата се в актовете за преюдициално запитване информация е не само да позволи на Съда да даде полезен отговор, но и да даде възможност на правителствата на държавите членки и на другите заинтересовани да представят становища съгласно член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз. Съдът трябва да следи тази възможност да се зачита, предвид факта че по силата на посочената разпоредба на заинтересованите се съобщават само актовете за преюдициално запитване (решение от 28 ноември 2023 г., Commune d’Ans, C‑148/22, EU:C:2023:924, т. 47 и цитираната съдебна практика).
21      На първо място, следва да се подчертае, че в акта за преюдициално запитване не е описана достатъчно точно националната правна рамка, в която се вписва спорът, с който е сезирана националната юрисдикция. По-конкретно, запитващата юрисдикция посочва няколко разпоредби от националното право, които биха могли да бъдат относими към преценката за възможността на Алианц да прекрати договора за застраховка и да откаже да върне на BF годишните вноски от застрахователната премия, без обаче да изложи съдържанието на тези разпоредби. Освен това тази юрисдикция не посочва доколко разглежданото в главното производство договорно правоотношение попада в обхвата на правото на Съюза.
22      На второ място, запитващата юрисдикция не излага причините, поради които има въпроси относно тълкуването на принципа на автономия на правото на Съюза, който според нея е закрепен в член 4, параграф 2 ДЕС и отразен в Регламент № 2271/96, и не обяснява защо този принцип е релевантен за разрешаването на спора в главното производство.
23      В това отношение следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика автономията на правото на Съюза както спрямо правото на държавите членки, така и спрямо международното право се обяснява с основните особености на Съюза и неговото право, свързани в частност с конституционната структура на Съюза и със самото естество на това право. Всъщност правото на Съюза се характеризира с това, че произтича от автономен източник, представляван от Договорите, с предимството по отношение на правните системи на държавите членки, както и с директния ефект на цяла поредица разпоредби, приложими по отношение на техните граждани и самите тях. От тези особености води началото си структурирана система от принципи, норми и взаимозависими правоотношения, които обвързват взаимно самия Съюз и неговите държави членки, както и последните помежду им (решение от 6 март 2018 г., Achmea, C‑284/16, EU:C:2018:158, т. 33).
24      От една страна, важно е да се подчертае, че връзката между принципа на автономия на правото на Съюза и член 4, параграф 2 ДЕС, който се отнася до зачитането от Съюза на равенството на държавите членки пред Договорите, на националната им идентичност и на съществените им функции, по никакъв начин не е установена, нито дори обяснена от запитващата юрисдикция в контекста на главното производство и че при всички положения тази юрисдикция не дава никакво обяснение, позволяващо да се разбере защо тълкуването на член 4, параграф 2 ДЕС е необходимо за целите на разрешаването на спора в главното производство.
25      От друга страна, дори да се предположи, че като посочва, че принципът на автономия на правото на Съюза е „отразен“ в Регламент № 2271/96, запитващата юрисдикция има предвид, че чрез този регламент Съюзът е включил в автономния си правен ред правна уредба, целяща да се противопостави — за всички държави членки — на извънтериториалните последици от закони на трети държави като Закона „Магнитски“, все пак се налага изводът, че тази юрисдикция не е изложила причините, поради които счита, че тълкуването на посочения регламент е необходимо за целите на разрешаването на спора в главното производство, при положение че от текста на член 1, първа алинея от същия регламент недвусмислено следва, че той се прилага само за актовете, изрично посочени в приложението към него, което приложение никога не е включвало Закона „Магнитски“ нито в първоначалната, нито в изменените си редакции.
26      Поради това актът за преюдициално запитване явно не отговаря на изискванията, установени в член 94, букви б) и в) от Процедурния правилник.
27      Предвид всички изложени по-горе съображения настоящото преюдициално запитване е явно недопустимо на основание член 53, параграф 2 от Процедурния правилник.
По съдебните разноски
28      С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски.
По изложените съображения Съдът (осми състав) определи:
Преюдициалното запитване, отправено от Софийски градски съд (България) с акт от 19 август 2025 г., е явно недопустимо.
Подписи
*      Език на производството: български.