ORDONANȚA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PUBLICE
(Camera întâi)
30 noiembrie 2009
Cauza F‑54/09
Giorgio Lebedef
împotriva
Comisiei Comunităților Europene
„Funcție publică — Funcționari — Concediu anual — Detașare cu jumătate de normă în scopul reprezentării sindicale — Absență nemotivată — Deducerea dreptului la concediu anual — Articolul 60 din statut — Acțiune vădit nefondată”
Obiectul: Acțiune formulată în temeiul articolelor 236 CE și 152 EA, prin care domnul Lebedef solicită anularea deciziilor din 15 februarie
2008, din 1 aprilie 2008, din 10 aprilie 2008, din 20 mai 2008 și din 14 iulie 2008, decizii referitoare la deducerea unui
număr de 39 de zile din drepturile de concediu pentru anul 2008
Decizia: Respinge acțiunea ca vădit nefondată. Reclamantul suportă în totalitate cheltuielile de judecată.
Sumarul ordonanței
1.      Procedură — Decizie adoptată prin ordonanță motivată — Condiții
(Regulamentul de procedură al Tribunalului Funcției Publice, art. 76)
2.      Funcționari — Reprezentare — Protecția reprezentanților personalului
(Statutul funcționarilor, anexa II, art. 1 al șaselea paragraf)
1.      Instanța comunitară are dreptul să aprecieze, în funcție de împrejurările fiecărui caz, dacă o bună administrare a justiției
justifică respingerea pe fond a unei acțiuni vădit nefondate în aplicarea articolului 76 din Regulamentul de procedură al
Tribunalului Funcției Publice, fără a se pronunța în prealabil asupra excepției de inadmisibilitate invocate de pârâtă. Aceasta
este situația în cazul în care soluția adoptată de Tribunal într‑o hotărâre anterioară referitoare la reclamant poate fi transpusă
mutatis mutandis, servatis servandis în cazul în speță.
(a se vedea punctele 45 și 46)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: 20 ianuarie 2009, Klein/Comisia, F‑32/08, RecFP, p. I‑A‑1‑0000 și II‑A‑1‑0000, punctul 20 și
jurisprudența citată; 7 iulie 2009, Lebedef/Comisia, F‑39/08, RecFP, p. I‑A‑1‑0000 și II‑A‑1‑0000
2.      Articolul 10 din Acordul‑cadru din 27 ianuarie 2006 privind relațiile dintre Comisie și organizațiile sindicale și profesionale
și articolul 1 al șaselea paragraf din anexa II la statut au în esență același conținut și aceeași finalitate, mai precis
protecția reprezentanților personalului, diferența dintre ele constând, în fond, în domeniile de aplicare personale. Astfel,
articolul 1 al șaselea paragraf din anexa II la statut privește reprezentanții statutari, mai exact membrii comitetului pentru
personal și funcționarii împuterniciți de comitet să facă parte dintr‑un organ statutar, în timp ce articolul 10 din acordul‑cadru
se referă la persoanele împuternicite sau mandatate de sindicat.
(a se vedea punctul 49)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: Lebedef/Comisia, citată anterior