62018CJ0385_RES
Byla C‑385/18
Arriva Italia Srl ir kt.
prieš
Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
(Consiglio di Stato prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Valstybės pagalba – Sąvoka – Sunkumų patirianti valstybės geležinkelių įmonė – Pagalbos priemonės – Finansinės pagalbos skyrimas – Tikslas – Valstybės geležinkelių įmonės veiklos tęsimas – Lėšų skyrimas ir turimos šios valstybės įmonės kapitalo dalys – Perdavimas į kitos valstybės įmonės kapitalą – Privataus investuotojo kriterijus – Pareiga iš anksto pranešti apie naują pagalbą“
Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Valstybės ištekliais suteikiamas pranašumas, kuriuo kaltinama valstybė – Teisės aktu suteiktas leidimas pervesti biudžeto lėšas finansinių sunkumų patiriančiai valstybės įmonei – Įtraukimas – Valstybės išteklių nesutelkimas iš karto ir neabejotinai – Poveikio nebuvimas
(SESV 107 straipsnio 1 dalis)
(žr. 33–41 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai – Konkurencijos pažeidimas – Vertinimo kriterijai – Pagalba, galinti daryti poveikį šiai prekybai ir iškraipyti konkurenciją – Sąvoka
(SESV 107 straipsnio 1 dalis)
(žr. 42–45 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Vertinimas taikant privataus investuotojo kriterijų – Valstybė įmonės akcininkė – Pinigų sumos skyrimas finansinių sunkumų patiriančiai valstybės įmonei siekiant užtikrinti jos veiklos tęstinumą – Valstybė, veikianti kaip viešosios valdžios subjektas – Skirtumas taikant privataus investuotojo kriterijų – Vertinimo kriterijai
(SESV 107 straipsnio 1 dalis)
(žr. 46–51 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai – Konkurencijos pažeidimas – Vertinimo kriterijai – Pagalba, leidžianti išlikti rinkoje finansinių sunkumų patiriančiai valstybės įmonei – Pagalba, galinti iškraipyti konkurencijos sąlygas – Valstybės įmonė, turinti teisėtą monopolį, dėl kurio nepanaikinama bet kokia galima konkurencija – Poveikio nebuvimas
(SESV 107 straipsnio 1 dalis; Komisijos pranešimo 2016/C 262/01 188 ir 219 punktai)
(žr. 52–61 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Naudos suteikimas pagalbos gavėjams – Valstybės turimų finansinių sunkumų patiriančios valstybės įmonės kapitalo dalių perleidimas kitai valstybės įmonei be finansinio atlygio – Pagalbos gavėjo nustatymas – Kriterijai
(SESV 107 straipsnio 1 dalis)
(žr. 64 punktą)
Konkurencija – Konkurencijos taisyklių taikymas – Vienodas viešų ir privačių įmonių vertinimas – Viešosios nuosavybės režimas – Poveikio nebuvimas
(SESV 106 straipsnio 1 dalis, 107 straipsnio 1 dalis ir 345 straipsnis)
(žr. 66 ir 67 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Vertinimas taikant privataus investuotojo kriterijų – Valstybė įmonės akcininkė – Valstybės turimų finansinių sunkumų patiriančios valstybės įmonės kapitalo dalių perleidimas kitai valstybės įmonei be finansinio atlygio – Prisiimtas įsipareigojimas atkurti sunkumų patiriančios įmonės kapitalo pusiausvyrą – Vertinimo kriterijai
(SESV 107 straipsnio 1 dalis)
(žr. 70–75 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Pagalba, suteikta pažeidžiant SESV 108 straipsnio 3 dalyje numatytas procedūros taisykles – Nacionalinių teismų pareigos – Pareiga imtis dėl tokio pažeidimo visų priemonių pagal nacionalinę teisę – Pareiga nurodyti grąžinti neteisėtą pagalbą
(SESV 108 straipsnio 3 dalis)
(žr. 81–89 punktus ir rezoliucinės dalies 2 punktą)
Santrauka
Valstybės narės priimtos priemonės, leidžiančios sunkumų patiriančiai geležinkelių sektoriaus valstybės įmonei išlikti rinkoje, patenka į valstybės pagalbą reglamentuojančių Sąjungos teisės normų taikymo sritį
2019 m. gruodžio 19 d. priimtame prejudiciniame Sprendime Arriva Italia ir kt. (C‑385/18) Teisingumo Teismas išaiškino valstybės pagalbą reglamentuojančių Sąjungos teisės normų taikymą valstybės priemonėms, kurios priimtos ir įgyvendintos kaip atsakas į geležinkelių sektoriaus valstybės įmonės finansinius sunkumus.
Consiglio di Stato (Valstybės Taryba, Italija) nagrinėjama byla susijusi su dviem Italijos valstybės priemonėmis, priimtomis 2015–2016 m. kaip atsakas į finansinius sunkumus, su kuriais susidūrė vietos geležinkelių infrastruktūros valdytoja, teikianti, be kita ko, keleivių vežimo paslaugas. Šias priemones sudarė, pirma, 70 mln. EUR biudžeto dotacija, skirta šio valdytojo finansiniams poreikiams tenkinti (toliau – finansinė priemonė), ir, antra, sunkumų patiriančios valdytojos kapitalo dalies, kuri anksčiau priklausė tik valstybei, perdavimas nacionalinę geležinkelių infrastruktūrą eksploatuojančiai ir keleivių vežimo paslaugas teikiančiai viešojo sektoriaus grupei be finansinio atlygio ir nerengiant konkurso, bet šiai viešojo sektoriaus grupei įsipareigojant atkurti atitinkamos valdytojos finansinę pusiausvyrą (toliau – įstatinio kapitalo perdavimo priemonė).
Consiglio di Stato turi priimti sprendimą dėl teismo sprendimo atmesti įvairių geležinkelio įmonių skundą dėl ministerijos dekreto, numatančio įstatinio kapitalo perdavimo priemonę, pagrįstumo. Pareiškėjos mano, kad dekretas neteisėtas dėl to, kad Komisijai kaip apie valstybės pagalbą nebuvo iš anksto pranešta apie dvi priemones.
Atsakydamas į Consiglio di Stato pateiktą klausimą dėl nacionalinių priemonių kvalifikavimo kaip valstybės pagalbos, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, kriterijų taikymo Teisingumo Teismas, kiek tai susiję su finansine priemone, priminė, kad valstybės išteklių panaudojimo faktas turi būti pripažintas, jei pagalbos gavėjui buvo suteikta teisė pasinaudoti nagrinėjama suma, o atitinkami ištekliai nebūtinai turi būti faktiškai pervesti. Teisingumo Teismo nuomone, būtent prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti šiuos dalykus. Be to, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad taip suteikto pranašumo atrankusis pobūdis galėtų būti paneigtas tik įrodžius, jog Italijos valstybė veikė kaip sunkumų patiriančio subjekto akcininkė, t. y. atsižvelgdama į finansinės priemonės rentabilumą. Galiausiai Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagalbą gavusios bendrovės išlikimo, kuris tapo įmanomas priėmus finansinę priemonę, pakanka siekiant konstatuoti konkurencijos iškraipymo pavojų, juo labiau kad dėl pagalbą gavusios bendrovės vykdomos veiklos anksčiau nebuvo surengta konkurso.
Antra, dėl įstatinio kapitalo perdavimo priemonės kvalifikavimo Teisingumo Teismas pažymėjo, kad, atsižvelgiant į konkrečius jos požymius, negalima atmesti galimybės, kad tokia priemone galėtų pasinaudoti arba kapitalo dalis perimanti viešojo sektoriaus bendrovė, arba sunkumų patirianti valdytoja, arba abi bendrovės. Teisingumo Teismas pažymėjo, kad SESV 345 straipsnyje įtvirtintų nuosavybės sistemų paisymas neleidžia viešosios nuosavybės sistemoms, taigi dėl nagrinėjamos priemonės padarytiems pakeitimams, netaikyti valstybės pagalbos taisyklių. Dėl klausimo, ar dėl įstatinio kapitalo perdavimo suteikiamas atrankusis pranašumas, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad iki perdavimo Italijos valstybė jo rentabilumo nevertino. Iš šiam teismui pateiktos bylos medžiagos nematyti, kad taikant privataus investuotojo kriterijų pranašumą gavusi valstybės įmonė būtų galėjusi gauti tokį patį pranašumą, koks įprastomis rinkos sąlygomis jai buvo suteiktas iš valstybės išteklių, o tai vis dėlto turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
Galiausiai Teisingumo Teismas išnagrinėjo, kokių pasekmių sukelia kvalifikavimas kaip valstybės pagalbos, dėl kurių Consiglio di Stato pateikė antrąjį klausimą. Šiuo klausimu Teisingumo Teismas priminė, kad tuo atveju, jei nagrinėjamos priemonės turėtų būti kvalifikuojamos kaip valstybės pagalba, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turėtų atsižvelgti į visas pasekmes, kylančias dėl to, kad, pažeidžiant SESV 108 straipsnio 3 dalį, apie tas pagalbos priemones nebuvo iš anksto pranešta Komisijai, taigi ir dėl jų neteisėtumo.