62015FJ0048_SUM
EUROPOS SĄJUNGOSTARNAUTOJŲ TEISMO (vienas teisėjas) SPRENDIMAS
2016 m. liepos 18 d.
Byla F‑48/15
SD
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO)
„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Vertinimas – 2013 m. vertinimo procedūra – Vertinimo ataskaita – Akivaizdi vertinimo klaida – Atkūrimo planas – Asmens nenaudai priimtas aktas – Priimtinumas“
Dalykas:
Pagal SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai pagal jos 106a straipsnį, pareikštas ieškinys, kuriuo SD iš esmės prašo panaikinti, pirma, jos vertinimo ataskaitą už laikotarpį nuo 2013 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. ir, antra, remiantis šia atskaita parengtą „atkūrimo planą“, taip pat priteisti iš Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO arba toliau – Tarnyba) atlyginti ieškovės tariamai patirtą neturtinę žalą, sumokant tinkamą kompensaciją, įvertintą 10000 EUR, kuri gali padidėti ar sumažėti vykstant procesui.
Sprendimas:
Atmesti ieškinį. SD padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos patirtos bylinėjimosi išlaidos.
Santrauka
Pareigūnai – Vertinimas – Vertinimo ataskaita – Vertintojų diskrecija – Teisminė kontrolė – Ribos – Akivaizdi vertinimo klaida – Sąvoka
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnis)
Pareigūnų ieškiniai – Asmens nenaudai priimtas aktas – Sąvoka – Su vertinimo ataskaita glaudžiai susijęs atkūrimo planas, kuriuo siekiama pagerinti darbo rezultatus – Neįtraukimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalis ir 91 straipsnio 1 dalis)
Nuopelnų vertinimo srityje vertintojai turi labai plačią diskreciją, todėl Sąjungos teismo kontrolė turi apsiriboti patikrinimu, ar nebuvo padaryta akivaizdžios vertinimo klaidos arba piktnaudžiauta įgaliojimais.
Šiuo klausimu klaida gali būti laikoma akivaizdžia, tik kai ją galima lengvai nustatyti atsižvelgiant į kriterijus, kuriuos teisės aktų leidėjas numatė taikyti naudojimuisi sprendimų priėmimo įgaliojimais. Vadinasi, įrodymų, kuriuos šiuo tikslu turi pateikti ieškovas, turi pakakti tam, kad skundžiamoje vertinimo ataskaitoje nurodyti faktų vertinimai taptų visiškai neįtikinami. Kitaip tariant, akivaizdžia vertinimo klaida pagrįstas kaltinimas turi būti atmestas, jei, nepaisant ieškovo pateiktų įrodymų, ginčijamas vertinimas bet kuriuo atveju pasirodo esąs įtikinamas.
(žr. 35 ir 36 punktus)
Nuoroda:
Tarnautojų teismo praktika: 2009 m. lapkričio 10 d. Sprendimo N / Parlamentas, F‑93/08, EU:F:2009:151, 58 punktas ir 2015 m. kovo 18 d. Sprendimo Rajala / VRDT, F‑24/14, EU:F:2015:10, 41–43 punktai ir juose nurodyta teismo praktika.
Aktas, kaip antai su vertinimo ataskaita glaudžiai susijęs atkūrimo planas, kuriuo siekiama pagerinti darbo rezultatus, savo turiniu nėra savarankiškas aktas, kurį galima atskirti nuo atitinkamo pareigūno nuopelnų vertinimo, nebent būtų įrodyta, kad jis parengtas siekiant kito tikslo, nei pagerinti jo darbo rezultatus, ir tai turėjo įtakos šio pareigūno tarnybinei padėčiai ar teisėms.
Taigi Bendrajam Teismui konstatavus, kad vertinimo ataskaita yra teisėta, su šia ataskaita glaudžiai susijęs atkūrimo planas savaime negali būti pripažintas asmens nenaudai priimtu aktu, todėl dėl jo negalima paduoti skundo ir pareikšti ieškinio dėl panaikinimo.
(žr. 57, 58 ir 61 punktus)
Nuoroda:
Europos Sąjungos Bendrojo Teismo praktika: 2015 m. gruodžio 3 d. Sprendimo Sesma Merino / VRDT, T‑127/14 P, EU:T:2015:927, 35 punktas.