PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (apeliacinių skundų kolegija) SPRENDIMAS
2008 m. rugsėjo 19 d.
Byla T‑253/06 P
Olivier Chassagne
prieš
Europos Bendrijų Komisiją
„Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Metinių kelionės išlaidų atlyginimas – Prancūzijos užjūrio departamento (DOM) kilmės pareigūnas – Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 8 straipsnis – Patvirtinamasis aktas – Darbo užmokesčio lapelis – Faktų iškraipymas – Teisės klaida“
Dalykas: Apeliacinis skundas dėl 2006 m. birželio 29 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutarties byloje Chassagne prieš Komisiją (F‑11/05, Rink. VT p. I‑A‑1‑65 ir II‑A‑1‑241) panaikinimo.
Sprendimas: Panaikinti 2006 m. birželio 29 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartį byloje Chassagne prieš Komisiją (F‑11/05, Rink. VT p. I‑A‑1‑65 ir II‑A‑1‑241). Grąžinti bylą Europos Sąjungos tarnautojų teismui. Atidėti klausimą dėl bylinėjimosi
išlaidų atlyginimo.
Santrauka
1.      Procesas – Motyvuota nutartimi priimtas sprendimas – Sąlygos – Ieškovo teisės būti išklausytam paisymas – Apimtis
(Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 111 straipsnis; Tarybos sprendimo 2004/752 3 straipsnio 4 dalis)
2.      Apeliacinis skundas – Pagrindai – Tarnautojų teismui pateiktų pagrindų ir argumentų paprasčiausias pakartojimas – Nepriimtinumas
– Tarnautojų teismo Bendrijos teisės aiškinimo ar taikymo ginčijimas – Priimtinumas
(EB 225 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto I priedo 11 straipsnio 1 dalis; Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento
138 straipsnio 1 dalies c punktas)
3.      Apeliacinis skundas – Pagrindai – Apeliacinio skundo pagrindas, nurodytas dėl sprendimo motyvo, kuris nebūtinas grindžiant
jo rezoliucinę dalį – Netinkamas pagrindas – Būtinybė nagrinėti išanalizavus pagrindus, pateiktus pagrindiniams motyvams paneigti
(EB 225 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto I priedo 11 straipsnio 1 dalis)
4.      Apeliacinis skundas – Pagrindai – Klaidingas faktinių aplinkybių vertinimas – Nepriimtinumas – Pirmosios instancijos teismo
vykdoma įrodymų vertinimo kontrolė – Netaikymas, išskyrus iškraipymo atvejį
(EB 225 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto I priedo 11 straipsnio 1 dalis)
5.      Pareigūnai – Ieškinys – Išankstinis administracinis skundas – Terminai – Pradžios momentas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)
6.      Pareigūnai – Ieškinys – Išankstinis administracinis skundas – Terminai – Skundas dėl sprendimo atlyginti kelionės išlaidas,
pagrįstas iš esmės tais pačiais kaltinimais kaip ir ankstesnis skundas dėl kelionės laiko nustatymo – Draudžiamas terminų
atnaujinimas – Netaikymas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)
1.      Vien dėl to, kad Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 111 straipsnyje, taikomame mutatis mutandis procesui Tarnautojų teisme iki įsigaliojant pastarojo teismo procedūros reglamentui, leidžiama Bendrijos teismui priimti
sprendimą be žodinės proceso dalies, šiuo straipsniu jam neleidžiama pagrįsti savo sprendimo faktinėmis aplinkybėmis ir dokumentais,
dėl kurių ieškovas negalėjo bent jau pateikti savo pozicijos. Šiuo atžvilgiu neužtenka, kad ieškovas turėtų galimybę susipažinti
su šiomis faktinėmis aplinkybėmis ir dokumentais, nes pagal teisę būti išklausytam reikalaujama, kad jis galėtų veiksmingai
pateikti savo pastabas.
(žr. 29 ir 31 punktus)
Nuoroda: 2006 m. sausio 19 d. Teisingumo Teismo sprendimo AIT prieš Komisiją, C‑547/03 P, Rink. p. I‑845, 18 ir 36 punktai.
2.      Iš EB 225 straipsnio, Teisingumo Teismo statuto I priedo 11 straipsnio 1 dalies ir Pirmosios instancijos teismo procedūros
reglamento 138 straipsnio 1 dalies c punkto matyti, kad apeliaciniame skunde turi būti tiksliai nurodyti prašomo panaikinti
sprendimo ginčijami elementai ir teisiniai argumentai, kuriais šis prašymas konkrečiai grindžiamas. Šio reikalavimo netenkina
apeliacinis skundas, kuriame nepateikiami net argumentai, konkrečiai skirti ginčijamame sprendime padarytai teisės klaidai
identifikuoti, bet tik pakartojami arba pažodžiui perkeliami ieškinio pagrindai ir argumentai, kurie jau buvo pateikti Tarnautojų
teisme. Iš tiesų toks apeliacinis skundas tėra vien prašymas peržiūrėti Tarnautojų teismo nagrinėtą ieškinį, o tai nepriskiriama
Pirmosios instancijos teismo kompetencijai. Tačiau jeigu apeliantas ginčija Tarnautojų teismo atliktą Bendrijos teisės aiškinimą
arba jos taikymą, pirmojoje instancijoje išnagrinėti teisės klausimai gali būti iš naujo aptariami apeliaciniame procese.
Iš tiesų, jeigu apeliantas negalėtų pagrįsti savo apeliacinio skundo ieškinio pagrindais ir argumentais, kuriuos jis pateikė
Tarnautojų teisme, apeliacinis procesas iš dalies netektų savo prasmės.
(žr. 54 ir 55 punktus)
Nuoroda: 2000 m. liepos 4 d. Teisingumo Teismo sprendimo Bergaderm ir Goupil prieš Komisiją, C‑352/98 P, Rink. p. I‑5291, 34 ir 35 punktai; 2003 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo nutarties Martinez prieš Parlamentą, C‑488/01 P, Rink. p. I‑13355, 39 punktas.
3.      Nors tiesa, kad per apeliacinį procesą pateiktas pagrindas, kuriuo siekiama užginčyti skundžiamo sprendimo, kurio dispozicinė
dalis yra užtektinai pagrįsta kitais motyvais, perteklinį motyvą, turi būti atmestas kaip neveiksmingas, vis dėlto atmesti
neturi būti nuspręsta automatiškai, nes šis klausimas priklauso nuo to, ar pagrindai, susiję su kitais motyvais, yra pagrįsti.
Taigi toks kaltinimas turi būti nagrinėjamas tik išanalizavus, ar galioja pagrindiniai motyvai, kuriais pagrįstas skundžiamas
sprendimas. Jei nė vienu iš minėtų motyvų negalima pateisinti skundžiamo sprendimo, Bendrijos teismas turi išnagrinėti pagrindą,
pateiktą dėl perteklinio motyvo.
(žr. 95, 96 ir 148 punktus)
Nuoroda: 1993 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo sprendimo Pincherle prieš Komisiją, C‑244/91 P, Rink. p. I‑6965, 25 punktas; 1994 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo nutarties Boessen prieš CES, C‑275/93 P, Rink. p. I‑159, 25 ir 26 punktai; 2004 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Kvaerner Warnow Werft, C‑181/02 P, Rink. p. I‑5703, 49 punktas.
4.      Apeliacinio skundo stadijoje yra priimtini kaltinimai, susiję su faktinių aplinkybių pripažinimu ir jų vertinimu skundžiamame
sprendime, kai apeliantas teigia, jog Tarnautojų teismas padarė išvadas, kurių faktinis netikslumas išplaukia iš bylos medžiagos,
arba kad jis iškraipė jam pateiktus įrodymus. Toks iškraipymas yra, kai nesiremiant naujais įrodymais egzistuojančių įrodymų
vertinimas yra akivaizdžiai klaidingas.
(žr. 99 ir 101 punktus)
Nuoroda: 2002 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo Aéroports de Paris prieš Komisiją, C‑82/01 P, Rink. p. I‑9297, 56 punktas; 2007 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo sprendimo PKK ir KNK prieš Tarybą, C‑229/05 P, Rink. p. I‑439, 35 punktas ir jame nurodyta teismų praktika.
5.      Įteikus mėnesinį darbo užmokesčio lapelį pradedamas skaičiuoti terminas pareikšti skundą ir ieškinį dėl administracinio sprendimo,
jeigu iš šio lapelio aišku, kad buvo priimtas toks sprendimas, ir aiškus jo turinys. Vis dėlto atsižvelgiant į Pareigūnų tarnybos
nuostatų 25 straipsnyje įtvirtintą principą, pagal kurį apie visus taikant Pareigūnų tarnybos nuostatus priimtus individualius
sprendimus suinteresuotajam pareigūnui turi būti pranešama raštu, ši prielaida neturi būti aiškinamai plačiai, todėl sąlyga,
pagal kurią iš mėnesinio darbo užmokesčio lapelio turi būti aišku, kad buvo priimtas sprendimas, ir aiškus jo turinys, turi
būti griežtai patikrinta.
(žr. 139 punktą)
Nuoroda: 1974 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo sprendimo Kortner ir kt. prieš Tarybą ir kt., 15/73–33/73, 52/73, 53/73, 57/73–109/73, 116/73, 117/73, 123/73, 132/73 ir 135/73–137/73, Rink. p. 177, 18 punktas; 1998 m.
kovo 24 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Becret‑Daniau ir kt. prieš Parlamentą, T‑232/97, Rink. VT p. I‑A‑157 ir II‑495, 31 ir 32 punktai; 2005 m. vasario 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Reggimenti prieš Parlamentą, T‑354/03, Rink. VT p. I‑A‑33 ir II‑147, 38 ir 39 punktai.
6.      Taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 8 straipsnio 4 dalį priimtas sprendimas, susijęs su pareigūno kelionės išlaidomis,
jam sukelia nenaudą atskirai ir nepriklausomai nuo sprendimo, kuriuo nustatytas kelionės laikas, ir dėl to negali būti laikomas
patvirtinančiu šį sprendimą. Taigi pačiu skundo dėl sprendimo, kuriuo nustatytas kelionės laikas, turiniu negali būti daroma
įtaka vėlesnio skundo dėl sprendimo, susijusio su kelionės išlaidomis, priimtinumui, nes jų objektas yra skirtingas, ir vien
dėl to, kad pareigūnas pateikė tam tikrus skundo pagrindus, tie patys pagrindai, nurodyti pateikiant skundą dėl atskiro jo
nenaudai priimto sprendimo, negali būti nepriimtini.
Darytina išvada, kad Tarnautojų teismas daro teisės klaidą, jei mano, kad leisdamas ieškovui, kuris pateikia skundą dėl sprendimo,
susijusio su kelionės išlaidų atlyginimu, pateikti iš esmės tuos pačius kaltinimus, kaip anksčiau nurodytieji pateikiant skundą
dėl sprendimo, kuriuo nustatytas jo kelionės laikas, jis pratęsia terminą ieškiniui dėl pastarojo sprendimo pareikšti.
(žr. 149–151, 153 ir 155 punktus)