Laikina versija
BENDROJO TEISMO PIRMININKO NUTARTIS
2018 m. birželio 22 d.(*)
„Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Augalų apsaugos produktai – Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/1496 – Veikliosios medžiagos DPX KE 459 (metilflupirsulfurono) patvirtinimo neatnaujinimas – Prašymas sustabdyti taikymą – Skubos nebuvimas – Interesų pusiausvyra“
Byloje T‑719/17 R
FMC Corp., įsteigta Filadelfijoje, Pensilvanija (Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų D. Waelbroeck, I. Antypas ir A. Accarain,
ieškovė,
prieš
Europos Komisiją, atstovaujamą G. Koleva, A. Lewis ir I. Naglis,
atsakovę,
dėl SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamo prašymo sustabdyti 2017 m. rugpjūčio 23 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento, kuriuo, remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką, neatnaujinamas veikliosios medžiagos DPX KE 459 (metilflupirsulfurono) patvirtinimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011 (OL L 218, 2017, p. 7), taikymą.
BENDROJO TEISMO PIRMININKAS
priima šią
Nutartį(1)
Dėl teisės
<...>
Dėl skubos
<...>
26      Be to, pagal nusistovėjusią jurisprudenciją skuba yra tik tuo atveju, jei rimta ir nepataisoma žala, dėl kurios baiminasi šalis, prašanti taikyti laikinąsias apsaugos priemones, yra neišvengiama tiek, kad jos atsiradimas yra gana patikimai numatomas. Bet kuriuo atveju tokia šalis privalo įrodyti faktines aplinkybes, kurios laikomos pagrindžiančiomis galimybę patirti tokią žalą, tačiau laikinųjų apsaugos priemonių taikymo negalima pateisinti visiškai hipotetine žala, kiek ji grindžiama būsimais ir neapibrėžtais įvykiais (žr. 2017 m. kovo 23 d. Nutarties Gollnisch / Parlamentas, T‑624/16, nepaskelbta Rink., 25 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
27      Be to, pagal Procedūros reglamento 156 straipsnio 4 dalies antrą sakinį laikinųjų apsaugos priemonių prašymuose „nurodomi visi turimi įrodymai ir pasiūlymai pateikti įrodymų, skirti laikinųjų apsaugos priemonių taikymui pagrįsti“.
28      Taigi laikinųjų apsaugos priemonių prašyme turi būti nurodytos visos esminės jį pagrindžiančios faktinės ir teisinės aplinkybės, kad atsakovas galėtų parengti savo pastabas, o laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas – priimti sprendimą dėl prašymo, prireikus be papildomos jį pagrindžiančios informacijos (žr. 2016 m. rugsėjo 6 d. Nutarties Inclusion Alliance for Europe / Komisija, C‑378/16 P‑R, nepaskelbta Rink., EU:C:2016:668, 17 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
29      Taip pat pagal suformuotą jurisprudenciją tam, kad laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas galėtų įvertinti, ar yra įvykdytos visos šios nutarties 25, 26 ir 28 punktuose nurodytos sąlygos, jis turi turėti konkrečią ir tikslią informaciją, patvirtintą išsamiais ir pripažintais rašytiniais įrodymais, parodančiais situaciją, kurioje atsidūrė šalis, prašanti taikyti laikinąsias apsaugos priemones, ir leidžiančiais įvertinti tikėtinas pasekmes, kurių kiltų nepritaikius prašomų priemonių. Remiantis tuo darytina išvada, kad ta šalis, be kita ko, kai nurodo finansinę žalą, turi pateikti patikimą ir bendrą savo finansinės padėties vaizdą ir patvirtinamuosius įrodymus (šiuo klausimu žr. 2016 m. vasario 29 d. Nutarties ICA Laboratories ir kt. / Komisija, T‑732/15 R, nepaskelbta Rink., EU:T:2016:129, 39 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
30      Galiausiai, nors laikinųjų apsaugos priemonių prašymas konkrečiais klausimais gali būti papildytas nuorodomis į prie jo pridėtus dokumentus, pastarieji negali panaikinti pagrindinės informacijos minėtame prašyme trūkumo. Laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas neturi vietoj atitinkamos bylos šalies laikinųjų apsaugos priemonių prašymo prieduose, pagrindiniame ieškinyje ar jo prieduose ieškoti informacijos, kuri galėtų pagrįsti laikinųjų apsaugos priemonių prašymą. Be to, tokią pareigą nustačius laikinąsias apsaugos priemones taikančiam teisėjui, Procedūros reglamento 156 straipsnio 5 dalis, kurioje nustatyta, kad laikinųjų apsaugos priemonių prašymas turi būti pateiktas atskiru dokumentu, netektų prasmės (šiuo klausimu žr. 2014 m. birželio 20 d. Nutarties Wilders / Parlamentas ir kt., T‑410/14 R, EU:T:2014:564, 16 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
31      Remiantis šiais kriterijais reikia išnagrinėti, ar ieškovei pavyko įrodyti, kad egzistuoja rimta ir nepataisoma žala.
32      Ieškovė teigia, kad neatidėliotinas ginčijamo reglamento taikymas gali lemti rimtą ir nepataisomą žalą, nes ji prarastų savo rinkos dalis Europos javams skirtų herbicidų rinkoje.
33      Šiuo klausimu ji atrodo mananti, kad gali patirti žalą, viena vertus, dėl šiuo metu jos turimų Europos javams skirtų herbicidų rinkos dalių praradimo, ir, kita vertus, dėl tų rinkos dalių praradimo, kuriuos ji turėtų perėmusi su FPS susijusią veiklą.
Dėl tariamos žalos dėl rinkos dalių praradimo rimtumo
<...>
59      Galiausiai, ketvirta, reikia pabrėžti, kad pagal jurisprudenciją negalima atmesti galimybės, jog finansinė žala, kuri objektyviai yra didelė ir tariamai atsiranda dėl pareigos atlikti svarbų galutinį komercinį pasirinkimą per nepalankų terminą, gali būti laikoma „rimta“, ar net to, kad tokios žalos rimtumas gali būti laikomas akivaizdžiu, net nesant informacijos apie atitinkamos įmonės dydį (šiuo klausimu žr. 2013 m. kovo 7 d. Nutarties Hüls / Komisija (C‑551/12 P(R), EU:C:2013:157, 33 punktą).
60      Vis dėlto ši jurisprudencija turi būti vertinama atsižvelgiant į sritį, kurioje ieškovė vykdo savo veiklą. Iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad tokioje labai reglamentuojamoje rinkoje, kaip nagrinėjamu atveju (ir tai pripažįsta ieškovė), kurioje kompetentingos valdžios institucijos gali greitai įsikišti, kai iškyla pavojus visuomenės sveikatai, dėl priežasčių, kurias ne visada galima numatyti, atitinkamos įmonės, jeigu nenori pačios patirti dėl tokio įsikišimo atsirandančios žalos, turi imtis atitinkamos politikos priemonių, kad būtų išvengta šio įsikišimo pasekmių (žr. 2016 m. birželio 16 d. Nutarties ICA Laboratories ir kt. / Komisija, C‑170/16 P(R), nepaskelbta Rink., EU:C:2016:462, 29 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
61      Nagrinėjamu atveju anksčiausiai 2014 m. lapkričio 6 d., kai buvo pateiktos EMST išvados, kuriose pasiūlyta klasifikuoti FPS potencialiai kancerogeninių ir toksiškų medžiagų (C2 ir R2) kategorijoje (žr. šios nutarties 5 punktą), arba bent jau 2015 m. kovo 18 d., kai Komisija paskelbė peržiūros ataskaitos projektą, kuriame buvo siūloma neatnaujinti šios medžiagos patvirtinimo (žr. šios nutarties 6 punktą), Dupont turėjo informacijos, kurios pagrindu ji, elgdamasi rūpestingai, turėjo imtis atitinkamų priemonių, kaip tai numatyta šios nutarties 60 punkte nurodytoje jurisprudencijoje, kad apsisaugotų nuo galimos iš reglamentavimo kylančios rizikos, atsirasiančios dėl draudimo prekiauti FPS. Be to, ši iš reglamentavimo kylanti rizika patvirtinta tiek EMST 2016 m. spalio 3 d. paskelbtoje jos išvadų patikslintoje redakcijoje, tiek Komisijos 2016 m. gruodžio 22 d. patvirtintame atnaujintame peržiūros ataskaitos projekte (žr. šios nutarties 7 punktą).
62      Be to, visi šie aspektai tampa dar svarbesni atsižvelgus į konkrečias šios bylos aplinkybes, nes akivaizdu, kad visa ši informacija turėjo būti išsamiai išnagrinėta ieškovės su FPS susijusio Dupont verslo perėmimo kontekste.
63      Bet kuriuo atveju ieškovė nenurodo jokių šiuo klausimu reikšmingų aplinkybių. Tačiau pagal šios nutarties 26 ir 30 punktuose nurodytą jurisprudenciją laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas neturi vietoj atitinkamos bylos šalies nustatyti tų aplinkybių.
64      Taigi, atsižvelgiant į konkrečias šio laikinųjų apsaugos priemonių prašymo aplinkybes, negalima daryti išvados, kad tariamas Europos javams skirtų herbicidų rinkos dalių praradimas gali būti kvalifikuojamas kaip „objektyviai didelė finansinė žala“, kaip tai suprantama pagal šios nutarties 59 punkte nurodytą jurisprudenciją.
<...>
Remdamasis šiais motyvais,
BENDROJO TEISMO PIRMININKAS
nutaria:
1.      Atmesti laikinųjų apsaugos priemonių prašymą.
2.      Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Priimta 2018 m. birželio 22 d. Liuksemburge.
Kancleris
Pirmininkas
E. Coulon
M. Jaeger
*      Proceso kalba: anglų.
1 Pateikiami tik tie šios nutarties punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti.