62013CJ0569_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C‑569/13,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka förvaltningsrätten i Malmö (Ruotsi) on esittänyt 4.11.2013 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 6.11.2013, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Bricmate AB
vastaan
Tullverket,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Ilešič sekä tuomarit A. Ó Caoimh (esittelevä tuomari), C. Toader, E. Jarašiūnas ja C. G. Fernlund,
julkisasiamies: E. Sharpston,
kirjaaja: hallintovirkamies C. Strömholm,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 3.12.2014 pidetyssä istunnossa esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
– Bricmate AB, edustajinaan advokat C. Dackö, advokat U. Käll ja advokat M. Johansson,
– Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään S. Boelaert ja A. Norberg, avustajinaan solicitor B. O’Connor ja avocat S. Gubel,
– Euroopan komissio, asiamiehinään M. França ja J. Enegren,
kuultuaan julkisasiamiehen 21.5.2015 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1. Ennakkoratkaisupyyntö koskee lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 12.9.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 917/2011 (EUVL L 238, s. 1) pätevyyttä.
2. Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Bricmate AB (jäljempänä Bricmate) ja Tullverket (tullihallinto) ja joka koskee sitä, että viimeksi mainittu kantaa kyseisen yhtiön suorittamasta Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnista polkumyyntitullin.
Asiaa koskevat unionin oikeussäännöt
Perusasetus
3. Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (EUVL L 343, s. 51; jäljempänä perusasetus) 1 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”polkumyyntitullia voidaan soveltaa polkumyynnillä tuotuun tuotteeseen, jos tuotteen luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen [Euroopan unionissa] aiheuttaa vahinkoa”.
4. Kyseisen asetuksen 3 artiklan, jonka otsikko on ”Vahingon määritys”, 1–3, 5 ja 6 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1. Tässä asetuksessa käsitteellä ’vahinko’ tarkoitetaan, jollei toisin ilmoiteta, [unionin] tuotannonalalle aiheutunutta merkittävää vahinkoa, [unionin] tuotannonalaan kohdistuvaa merkittävän vahingon uhkaa tai merkittävää viivästystä [unionin] tuotannonalan perustamisessa, ja sitä tulkitaan tämän artiklan mukaisesti.
2. Vahingon toteamisen on perustuttava selkeään näyttöön, ja siihen on sisällyttävä puolueeton tarkastelu:
a) polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrästä ja tämän tuonnin vaikutuksesta samankaltaisten tuotteiden hintoihin [unionin] markkinoilla; ja
b) tämän tuonnin seurausvaikutuksista [unionin] tuotannonalaan.
3. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrän osalta on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntynyt merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa [unionin] tuotantoon tai kulutukseen. Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta hintoihin on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osalta esiintynyt huomattavaa alihinnoittelua suhteessa [unionin] tuotannonalan samankaltaisen tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta muutoin ilmennyt merkittävää hintojen alenemista tai onko tuonti huomattavassa määrin estänyt sellaisia hinnankorotuksia, jotka muuten olisi tehty. Yksi tai useampi näistä tekijöistä ei välttämättä ole ratkaiseva.
– –
5. Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta kyseessä olevaan [unionin] tuotannonalaan on otettava huomioon kaikki olennaiset taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat kyseisen teollisuuden tilanteeseen, kuten esimerkiksi se tosiasia, että ala on edelleen toipumassa entisten polkumyynti- tai vientitukikäytäntöjen vaikutuksista, tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin merkittävyys, myynnin tosiasiallinen ja mahdollinen pieneneminen, voitot, tuotanto, markkinaosuus, tuottavuus, investointien tuotto tai kapasiteetin käyttöaste, hintaan vaikuttavat tekijät [unionissa], tosiasialliset ja mahdolliset negatiiviset vaikutukset kassavirtoihin, varastot, työllisyys, palkat, kasvu sekä pääoman saanti tai investoinnit. Tämä luettelo ei ole tyhjentävä, eikä yksi tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva.
6. On näytettävä 2 kohtaan liittyvien olennaisten todisteiden avulla, että polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttaa vahinkoa tässä asetuksessa tarkoitetussa merkityksessä. Tässä tapauksessa se merkitsee sen näyttämistä, että 3 kohdassa tarkoitetuilla määrillä ja hinnoilla on [unionin] tuotannonalaan vaikutusta 5 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä ja että tämä vaikutus on sellaista, että sitä voidaan pitää merkittävänä.”
5. Perusasetuksen 17 artiklan, jonka otsikko on ”Otos”, 1 kohdassa säädetään, että ”jos valituksen tekijöiden, viejien tai tuojien, tuotetyyppien tai liiketoimintojen määrä on huomattava, tutkimus voidaan rajoittaa kohtuulliseen määrään osapuolia, tuotteita tai liiketoimintoja käyttämällä tilastollisesti edustavia otoksia valinnan tekemisen ajankohtana käytettävissä olevien tietojen perusteella tai tuotannon, myynnin ja viennin suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena, ottaen huomioon käytettävissä oleva aika”.
6. Kyseisen artiklan 2–4 kohdassa vahvistetaan otosten valintaa ja polkumyyntimarginaalin laskentaa, jotka tässä tapauksessa on suoritettava, koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
7. Kyseisen asetuksen 20 artiklan, jonka otsikko on ”Ilmoittaminen osapuolille”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Valituksen tekijät, tuojat ja viejät sekä niitä edustavat järjestöt ja viejämaan edustajat voivat pyytää, että niille ilmoitetaan olennaisten tosiasioiden ja huomioiden yksityiskohdista, joiden perusteella väliaikaiset toimenpiteet on otettu käyttöön. Ilmoittamista koskevat pyynnöt on osoitettava kirjallisesti viipymättä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen ja ilmoittaminen on tehtävä kirjallisesti niin pian kuin mahdollista.”
Väliaikaista tullia koskeva asetus
8. Euroopan komissio antoi 16.3.2011 asetuksen (EU) N:o 258/2011 väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa (EUVL L 70, s. 5; jäljempänä väliaikaista tullia koskeva asetus).
9. Tarkasteltavana olevaa tuotetta ja samankaltaista tuotetta koskevassa kyseisen asetuksen B osassa, jossa esitettiin kyseisen polkumyyntitullin käyttöön ottamiseen johtanut menettely, olevien kyseisen asetuksen 27–32 perustelukappaleen, jonka otsikko oli ”Samankaltainen tuote”, sanamuoto oli seuraava:
”(27)	Yksi osapuoli väitti, ettei Kiinasta tuotua tuotetta ja unionin tuotannonalan tuottamaa tuotetta voi verrata keskenään.
(28) Muistutettakoon, että komission tekemä hintavertailu perustui tuotetyyppeihin, jotka on eritelty kahdeksanyksikköisten tuotteen valvontakoodien, jäljempänä 'PCN-koodi', mukaan.
(29) Kyseinen osapuoli esitti väitteensä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan järjestämässä kuulemisessa. Väitteiden mukaan tuotteet eivät ole vertailukelpoisia keskenään siksi, että unionin ja kiinalaisten laattojen tuotannossa käytetään erilaisia tekniikoita, materiaaleja, kiillotusta ja malleja. Teknologisesti edistyksellisillä tuotantolinjoilla tuotetaan korkealaatuisia laattoja filmipainatuksella useissa eri väreissä. Yritys selitti, että filmipainatuksessa, rotaatiopainatuksessa ja mustesuihkupainatuksessa käytetään erilaisia painatustekniikoita.
(30) Kaikista näistä tuotteen verrattavuuteen liittyvistä seikoista pyydettiin yksityiskohtaisia lisätietoja, mutta kyseinen osapuoli ei pystynyt perustelemaan väitettään. Myöskään verrattavuuden parantamista koskevan väitteen tueksi ei ole toimitettu näyttöä. Osapuoli itse myönsi, että neljän ehdotetun perusteen lisäämisen myötä tutkimukseen kuuluvat tuotetyypit kattaisivat vain 0,5 prosenttia laattamarkkinoista. Kuten kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan raportissa, joka sisältää yhteenvedon kyseisen yrityksen asemasta, todetaan, loput 99,5 prosenttia tuotteista, joiden PCN-koodi on sama, olivat vastaavia tuotteita.
(31) Kuten edellä jo todettiin, osapuoli ei perustellut tarvetta ottaa käyttöön lisäperusteita eikä niiden mahdollista vaikutusta hintoihin. Koska kyseisten tuotetyyppien markkinaosuus on hyvin pieni ja osapuoli nimenomaan myöntää, että 99,5 prosenttia laatoista oli verrattavissa toisiinsa kyseisten PCN-koodien perusteella, vaatimus perusteiden lisäämisestä PCN-rakenteeseen oli alustavasti hylättävä.
(32) Tämän perusteella tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä Kiinan kotimarkkinoilla ja alustavasti vertailumaana toimineen Yhdysvaltojen kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella samoin kuin unionin tuottajien unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella havaittiin olevan samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja peruskäyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään alustavasti perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.”
10. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen D osaan, joka koski vahingon määrittämistä, sisältyi kyseisen asetuksen 68–111 perustelukappale. Erityisesti kyseisen osan 2 kohdassa, jonka otsikko oli ”Unionin kulutus”, olevissa 71 ja 72 perustelukappaleessa todettiin seuraavaa:
”(71)	Unionin kulutus määritettiin lisäämällä Eurostatin tietoihin perustuvat tuontitiedot tietoihin unionin tuottajien myynnistä unionin markkinoilla. Tarkasteltavana olevan tuotteen unionin kokonaismyyntiä koskevat tiedot perustuvat sekä kansallisten että eurooppalaisten tuottajajärjestöjen toimittamiin tarkistettuihin tietoihin. Unionin kokonaismyynti saatiin ekstrapoloimalla järjestöjen ja Prodcomin [(yhteisön tuotannon)] tiedot.
(72) Tarkastelujaksolla eli vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä unionin kulutus väheni 29 prosenttia siten, että suurin vähennys oli 13 prosenttia vuodesta 2007 vuoteen 2008. Tutkimusajanjaksolla kulutus väheni 8 prosenttia verrattuna vuoteen 2009.”
11. Kyseisen osan 2 kohtaan sisältyi taulukko 1, jonka otsikko oli ”Kulutus” ja jossa esitettiin seuraavaa:
>lt>2
12. Kyseisen D osan 3 kohtaan, jonka otsikko oli ”Tuonti Kiinasta”, sisältyi 3.1 kohta, jonka otsikko oli ”Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat”. Siinä olevissa 73–75 perustelukappaleessa todettiin seuraavaa:
”(73)	Kiinasta tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja keskihinnat kehittyivät seuraavassa esitetyllä tavalla. Seuraavat määrä- ja hintasuuntaukset perustuvat Eurostatin tietoihin.
Taulukko 2
Tuonti Kiinasta
>lt>3
(74) Kiinasta tulleen tuonnin kokonaismäärä väheni 3 prosenttia tarkastelujaksolla, ja sen määrä oli noin 66 miljoonaa m² tutkimusajanjaksona. Vähenevä suuntaus on sinällään yhteneväinen kulutuksen vähenevän suuntauksen kanssa, muttei kuitenkaan läheskään yhtä merkittävä, ja se tapahtui vuosien 2007 ja 2009 välillä. Vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana Kiinasta tulevan tuonnin määrä kasvoi 6 prosenttia. Kun asiaa lisäksi tarkastellaan koko tarkastelujakson ajalta, Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 35 prosenttia 4,8 prosentista (vuosi 2007) 6,5 prosenttiin (tutkimusajanjakso).
(75) Kiinasta tulevan tuonnin hinnat laskivat tarkastelujaksolla 4 prosenttia 4,7 eurosta/m² 4,5 euroon/m².”
13. Sen 3.2 kohdassa, jonka otsikko oli ”Hintojen alittavuus”, olevissa 76 ja 77 perustelukappaleessa todettiin seuraavaa:
”(76)	Hintojen alittavuuden tutkimista varten verrattiin unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotetyyppien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli mukautettu noudettuna lähettäjältä ‑tasolle, vastaaviin Kiinasta tulevan tuonnin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin tuotelajeittain, jotka oli määritetty cif-tasolla [(kulut, vakuutus ja rahti maksettuina)] ja mukautettu asianmukaisesti voimassa olevien tullien, tuonnin jälkeisten kustannusten ja kaupan tason huomioon ottamiseksi.
(77) Vertailu osoitti, että tuodut tarkasteltavana olevat tuotteet myytiin tutkimusajanjaksolla unionissa hinnoilla, jotka alittivat unionin tuotannonalan hinnat. Prosenttiosuutena jäljempänä mainitusta alitus oli 44–57 prosenttia. Laskelmat perustuivat otokseen valittujen unionin tuottajien ja kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien toimittamiin tietoihin.”
14. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen E osaan, joka koski polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välistä syy-yhteyttä (jäljempänä tuonnin ja vahingon välinen syy-yhteys), sisältyi 2 kohta, joka koski Kiinasta tulevan tuonnin vaikutuksia ja jossa olevien 114 ja 116 perustelukappaleen sanamuoto oli seuraava:
”(114)	Samaan aikaan myös unionin kulutus väheni. Vaikka Kiinasta tulevan tuonnin määrä väheni 9 prosenttiyksikköä vuodesta 2007 vuoteen 2009 kulutuksen supistumista myötäillen (muttei kuitenkaan samaan tahtiin, sillä kulutus väheni samalla ajanjaksolla 23 prosenttiyksikköä), kiinalaisten markkinaosuus on kuitenkin vakaasti kasvanut vuodesta 2007 alkaen. Vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä tuonti Kiinasta kasvoi lisäksi 6 prosenttiyksikköä, vaikka kulutus väheni edelleen 6 prosenttiyksikköä.
– –
(116) Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuuden kasvu yhdessä laskevien hintojen sekä unionin ja kiinalaisten hintojen välisen eron kasvun kanssa tapahtui samaan aikaan, kun unionin tuotannonalan tilanne heikkeni.”
15. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen F osaan, jonka otsikko oli ”Unionin etu”, sisältyvässä tuojien etua koskevissa 144–146 perustelukappaleessa todettiin seuraavaa:
”(144)	Tutkimuksesta kävi kuitenkin ilmi, että tuojat ja käyttäjät voivat hankkia tuotteensa kolmansista maista tai unionista. Tämä voi tapahtua helpostikin, koska tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistetaan useissa maissa sekä unionissa että sen ulkopuolella (Turkissa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, Egyptissä, Kaakkois-Aasiassa, Brasiliassa ja muualla).
(145)	Yksi tuoja ilmoitti, että se yritti tutkimuksen vireillepanon seurauksena vaihtaa toimittajiaan, muttei kuitenkaan onnistunut siinä. Toisaalta toinen tuoja ilmoitti käynnistäneensä vastaavan prosessin onnistuneesti jo tutkimuksen aikana. Kolmas tuoja puolestaan ilmoitti laajentavansa toimittajavalikoimaansa muihin kuin kiinalaisiin tuottajiin eikä uskonut tämän tuottavan hankaluuksia.
(146)	Tästä syystä todetaan alustavasti, ettei toimenpiteiden käyttöönotto estäisi unionin tuojia ostamasta vastaavia tuotteita muista lähteistä. Polkumyyntitullien tarkoitus ei myöskään ole sulkea tiettyjä kauppakanavia vaan palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset ja torjua epäasialliset kaupankäyntitavat.”
Asetus N:o 917/2011
16. Sen jälkeen, kun asetuksen N:o 917/2011 A osassa on esitetty väliaikaisten toimenpiteiden toteuttamiseen johtanut hallinnollinen menettely, kyseisen asetuksen B osassa käsitellään tarkasteltavana olevaa tuotetta ja samankaltaista tuotetta. Tähän osaan sisältyy kyseisen asetuksen 42–46 perustelukappale, joissa todetaan seuraavaa:
”(42)	Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen yksi asiaan liittyvä osapuoli ilmoitti, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta annetussa asetuksessa olevissa tarkasteltavana olevan tuotteen CN-koodeissa oli muutoksia verrattuna tutkimuksen vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa oleviin koodeihin, ja tiedusteli syitä mainittuihin eroihin ja sitä, tarkoittivatko ne muutosta tuotteen rajauksessa.
(43) Tässä yhteydessä korostetaan, että väliaikaisista toimenpiteistä annetun asetuksen ja vireillepanoilmoituksessa mainittujen CN-koodien väliset erot eivät tarkoita muutoksia tuotteen määritelmässä tai tutkimuksen soveltamisalassa. Muutokset eivät vaikuta soveltamisalaan kuuluviin laattatyyppeihin, vaan johtuvat pelkästään 1 päivänä tammikuuta 2011 voimaan tulleessa komission asetuksessa (EU) N:o 861/2010 – – säädettyjen, yhdistettyyn nimikkeistöön tehtyjen yleisten muutosten huomioon ottamisesta.
(44) Yksi asiaan liittyvä osapuoli pyysi, että tietyt keraamiset mosaiikit jätetään tuotteen rajauksen ulkopuolelle. Osapuoli väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen kyseessä oleva tuoteluokka menettäisi kilpailukykyään muihin tuotteisiin nähden, joihin se on korvattavissa, jos toimenpiteet otetaan käyttöön, ja että polkumyyntiä ei missään tapauksessa esiinny kyseisellä segmentillä.
(45) Tämän väitteen osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että keraamisilla mosaiikeilla ja muilla keraamisilla laattatyypeillä on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet, joten tuotteen rajauksen tarkistaminen ei ollut perusteltua. Mitä tulee polkumyynnin puuttumiseen tältä segmentiltä, asiasta ei esitetty mitään näyttöä, ja polkumyynti- ja vahinkoanalyysin on kuvattava koko tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevaa tilannetta. Näin ollen väite hylätään.
(46) Edellä sanottu huomioon ottaen ja koska muita huomautuksia tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei ole, [väliaikaista tullia koskevan] asetuksen johdanto-osan 25–32 kappale vahvistetaan.”
17. Asetuksen N:o 917/2011 D osaan, joka koskee unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon määrittämistä, sisältyy kyseisen asetuksen 99–137 perustelukappale.
18. Kyseisen D osan 1 kohtaan, joka koskee unionin tuotantoa ja unionin tuotannonalaa, sisältyy 1.1 kohta, jonka otsikko on ”Unionin kulutus” ja jossa olevassa 100 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Koska unionin kulutusta koskevia huomautuksia ei ole esitetty, eikä uusia havaintoja ole saatu, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71–72 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.”
19. Kyseisen osan 2 kohta koskee tuontia Kiinasta, ja siihen sisältyy muun muassa 107 ja 108 perustelukappale. Niiden sanamuoto on seuraava:
”(107)	Kiinasta peräisin olevan tuonnin hintojen ja määrän kehityksen osalta on totta, että vaihtelut ovat absoluuttisesti tarkasteltuina pieniä. Kiinasta peräisin oleva tuonti laski kolme prosenttia tarkastelujaksolla. Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrää koskevissa päätelmissä oli kuitenkin otettava huomioon unionin markkinoilla tapahtunut yleinen kulutuksen lasku. Sillä tosiseikalla, että Kiinasta peräisin oleva tuonti laski tällä jaksolla ainoastaan kolme prosenttia, kun kokonaiskulutus laski 29 prosenttia, oli selvästi vaikutus kiinalaisten tuojien läsnäoloon unionin markkinoilla. Tuonnin pitäminen vakaana antoi kiinalaiselle tuonnille mahdollisuuden kasvattaa markkinaosuuttaan jaksolla, jona muut toimijat menettivät osuuksiaan.
(108)	Kiinalaisten hintojen kehityksen osalta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 73 kappaleessa mainitut keskimääräiset tuontihinnat perustuivat Eurostatin tilastoihin. Tietyille jäsenvaltioille on esitetty kysymyksiä keskimääräisten tuontihintojen tarkkuudesta, mutta mitään muutoksia virallisiin tilastoihin ei ole vahvistettu. Joka tapauksessa muistutetaan, että Eurostatin tietoja käytettiin ainoastaan yleisen suuntauksen vahvistamiseen ja että kiinalaista tuontia koskevien hintojen oikaiseminen ylöspäin ei muuttaisi kokonaiskuvaa korkeiden hinnan alittavuusmarginaalien aiheuttamasta vahingosta. Tässä yhteydessä todetaan, että vahinko- ja polkumyyntimarginaalin laskennassa ei käytetty Eurostatin tietoja. Marginaalien määrittämiseen käytettiin ainoastaan tarkastuskäynnin kohteena olevilta yrityksiltä saatuja todennettuja tietoja. Näin ollen tilastoissa mahdollisesti olevilla eroavuuksilla ei ole vaikutusta ilmoitettuihin marginaaleihin.”
20. Asetuksen N:o 917/2011 E osaan, joka koskee tuonnin ja vahingon välistä syy-yhteyttä, sisältyy 138–169 perustelukappale.
21. Asetu ksen N:o 917/2011 F osaan, jonka otsikko on ”Unionin etu”, sisältyy viisi kohtaa. Sen 2 kohdassa, jonka otsikko on ”Tuojien etu”, olevissa 174 ja 175 perustelukappaleessa esitetään seuraavaa:
”(174)	Väitteen osalta muistutetaan, että tullit eivät vaikuta suureen osaan tuontia, sillä iso osa tuonnista on muualta kuin Kiinasta peräisin. Tuotteen ominaisuuksista ja siitä, että sitä tuotetaan vertailukelpoista laatua ympäri maailmaa, voidaan päätellä, että tuotteet ovat vaihdettavissa ja että vaihtoehtoisia hankintalähteitä voidaan käyttää esitetyistä väitteistä huolimatta. Tutkimuksessa todettiin, että jopa ne tuojat, joiden tuonti perustuu kiinalaiseen tuontiin, jota tutkimuksen mukaan harjoitettiin polkumyynnillä ja jossa myyntihinnat alittivat huomattavasti unionista peräisin olevien tuotteiden hinnat, voivat soveltaa myyntihintoihinsa yli 30 prosentin korotuksia. Tämä ja se tosiseikka, että tuojat ovat tehneet noin viiden prosentin voittoja ja että ne voivat siirtää vähintään osan mahdollisista hinnankorotuksista asiakkailleen, antaa aihetta olettaa, että ne selviävät toimenpiteiden vaikutuksista.
(175) Lisäksi kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 144 kappaleessa todetaan, toimenpiteiden käyttöönotto ei estäisi unionin tuojia kasvattamasta tuotteen tuontiosuuksia unionissa tai muissa kolmansissa maissa sijaitsevista niiden käytettävissä olevista muista kuin polkumyyntiä harjoittavista lähteistä.”
22. Asetuksen N:o 917/2011 1 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodeihin 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 ja 6908 90 99 kuuluvien lasitettujen ja lasittamattomien keraamisten katulaattojen, lattialaattojen ja seinälaattojen, lasitettujen ja lasittamattomien keraamisten mosaiikkikuutioiden ja niiden kaltaisten tavaroiden, alustalla tai ilman alustaa, tuonnissa.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
23. Komissiolle tehtiin 7.5.2010 valitus, jonka mukaan Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonti tapahtui polkumyynnillä ja aiheutti tästä syystä merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
24. Näin ollen komissio julkaisi 19.6.2010 ilmoituksen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta (EUVL C 160, s. 20). Polkumyyntiä ja unionin tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1.4.2009 ja 31.3.2010 välisen ajan. Kyseiselle tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja tuonnin ja vahingon välisen syy-yhteyden määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1.1.2007 ja 31.3.2010 välisen ajan. Tutkimus koski kaikkia tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna, olevan yhdistetyn nimikkeistön (jäljempänä yhdistetty nimikkeistö) nimikkeillä 6907 ja 6908 maahantuotuja keraamisia laattoja.
25. Bricmate on ruotsalainen yhtiö, joka tuo maahan Kiinasta peräisin olevia keraamisia laattoja. Polkumyynnin vastaisessa menettelyssä Bricmate valittiin kuuden muun yhtiön kanssa etuyhteydettömien maahantuojien otokseen. Tässä yhteydessä se toimitti 10.9.2010 komissiolle yksityiskohtaisia tietoja vastauksena komission kyselylomakkeeseen. Bricmate täydensi tämän jälkeen näitä tietoja 10.12.2010.
26. Komissio antoi 16.3.2011 väliaikaista tullia koskevan asetuksen. Bricmate esitti 15.4.2011 komissiolle huomautuksensa kyseisestä asetuksesta. Komissio vastasi näihin huomautuksiin 1.7.2011 päivätyllä kirjeellä ja toimitti kyseiselle yhtiölle välivaiheen ilmoituksen, jonka perusteella se suositteli, että Euroopan unionin neuvosto ottaisi käyttöön lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä.
27. Bricmate toimitti 11.7.2011 välivaiheen ilmoitusta koskevat huomautuksensa, joita se täydensi tämän jälkeen sen seurauksena, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja osallistui asian käsittelyyn, 15.7.2011. Komissio vastasi kyseisen yhtiön huomautuksiin 27.7.2011 päivätyllä kirjeellä, ja kyseinen yhtiö esitti huomautuksensa tähän vastaukseen 23.8.2011.
28. Neuvosto antoi 12.9.2011 asetuksen N:o 917/2011.
29. Bricmate nosti 28.11.2011 SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla unionin yleisessä tuomioistuimessa kanteen, jossa vaadittiin kyseisen asetuksen kumoamista. Unionin yleinen tuomioistuin jätti määräyksellään Bricmate v. neuvosto (T‑596/11, EU:T:2014:53) kyseisen kanteen tutkimatta, koska asetus, jonka kumoamista vaadittiin, ei koskenut kantajaa erikseen ja koska kyseinen asetus edellytti täytäntöönpanotoimenpiteitä.
30. Asetuksen N:o 917/2011 perusteella Tullverket teki 31.10.2011 ja 28.5.2012 välisenä aikana 32 verotuspäätöstä, joissa sovellettiin polkumyyntitullia Bricmaten suorittamaan Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuontiin.
31. Ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa nostamassaan kanteessa Bricmate on vaatinut näiden päätösten kumoamista ja on vedonnut asetuksen N:o 917/2011 pätemättömyyteen. Tämän asetuksen pätemättömyyden tueksi kyseinen yhtiö on esittänyt kaksi perustetta. Ensimmäinen peruste jakautuu kahteen osaan, joista ensimmäinen koskee väitettyjä virheitä Eurostatin tilastoissa, joihin komissio on nojautunut. Tämän perusteen toinen osa koskee unionin toimielinten väitettyä laiminlyöntiä väitettyjen virheiden tutkimisessa. Toinen peruste koskee komission sopimatonta menettelyä Bricmatea kohtaan tutkimuksen aikana.
32. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin korostaa sitä, ettei se voi sulkea pois sitä, että Bricmaten esittämiä argumentteja voidaan pitää perusteltuina.
33. Näin ollen ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ennakkoratkaisukysymyksensä a ja b kohdassa, onko asetus N:o 917/2011 pätemätön sillä perusteella, että komission tutkimuksessaan käyttämät tilastot ovat virheellisiä ja että neuvosto ja komissio ovat näin ollen nojautuneet virheelliseen olettamaan unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja syy-yhteyden määrittämisessä.
34. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ennakkoratkaisukysymyksensä c kohdassa, ovatko unionin toimielimet laiminlyöneet huolellisuusvelvollisuutensa ja rikkoneet perusasetuksen 3 artiklan 2 ja 6 kohtaa, kun ne ovat todenneet asetuksen N:o 917/2011 108 perustelukappaleessa, että mitään muutoksia virallisiin tilastoihin ei ole vahvistettu. Se nojautuu tässä yhteydessä Bricmaten väitteisiin, joiden mukaan Bricmate oli valittanut komissiolle Eurostatin tilastojen virheellisyydestä.
35. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii ennakkoratkaisukysymyksensä d, e ja f kohdassa, onko komissio laiminlyönyt SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuutensa, loukannut Bricmaten puolustautumisoikeuksia ja rikkonut perusasetuksen 17 artiklaa ja 20 artiklan 1 kohtaa, kun se ei ole ottanut huomioon Bricmaten esittämiä argumentteja, jotka koskevat sekä Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen ja Euroopasta peräisin olevien keraamisten laattojen valmistusprosessin eroja että näiden tuotteiden saatavuutta unionin markkinoilla.
36. Tässä yhteydessä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin esittää, että Bricmate, jonka komissio on valinnut etuyhteydettömien maahantuojien otokseen polkumyynnin vastaisessa menettelyssä, on korostanut keraamisten laattojen Kiinassa suoritettavan leikkausprosessin merkitystä ja on ilmoittanut, että seitsemää laattatyyppiä ei ole voitu löytää unionissa. Polkumyynnin vastaisessa menettelyssä käytetyissä yhdistetyn nimikkeistön tullinimikkeissä ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon laskelmissa ei ole kuitenkaan otettu näitä erityispiirteitä huomioon. Kyseinen tuomioistuin katsoo, että unionin toimielimet eivät ole esittäneet selkeästi tapaa, jolla Bricmaten antamat tiedot on otettu huomioon väliaikaista tullia koskevaa asetusta ja asetusta N:o 917/2011 annettaessa, ja nämä ovat sitä paitsi kiistäneet Bricmaten argumentit tietyssä määrin. Erityisesti kyseinen tuomioistuin toteaa, että yhtäältä laattojen rajoitettua saatavuutta koskevia tietoja ja väitettyjä leikkausprosessin eroja ja toisaalta Bricmaten lausumia ei ole otettu huomioon. Tässä yhteydessä unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta Gul Ahmed Textile Mills v. neuvosto (T‑199/04, EU:T:2011:535, 77 kohta) ilmenee, että kun unionin toimielimet käyttävät otosta, niiden on otettava huomioon kaikkien otokseen valittujen yritysten vientiä koskevat tiedot. Koska komissio ei ole ottanut huomioon Bricmaten antamia tietoja, se on rikkonut perusasetuksen 17 artiklassa olevia otantaa koskevia sääntöjä.
37. Näissä olosuhteissa förvaltningsrätten i Malmö (Malmön hallintotuomioistuin) on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko [asetus N:o 917/2011] pätemätön jostain seuraavista syistä:
a) koska [unionin] toimielinten tutkimus sisältää ilmeisiä tosiseikkoja koskevia virheitä
b) koska [unionin] toimielinten tutkimus sisältää ilmeisiä arviointivirheitä
c) koska komissio on laiminlyönyt huolellisuusvelvollisuutensa ja rikkonut [perusasetuksen] 3 artiklan 2 ja 6 kohtaa
d) koska komissio on laiminlyönyt [perusasetuksen] 20 artiklan 1 kohdan mukaiset velvoitteensa ja loukannut [Bricmaten] puolustautumisoikeuksia
e) koska komissio on [perusasetuksen] 17 artiklan vastaisesti jättänyt ottamatta huomioon [Bricmaten] antamat tiedot ja/tai
f) koska komissio on laiminlyönyt ([SEUT] 296 artiklan mukaisen) perusteluvelvollisuutensa?”
Vaatimus suullisen käsittelyn aloittamisesta uudelleen
38. Julkisasiamiehen annettua ratkaisuehdotuksensa Brimate on vaatinut unionin tuomioistuimen kirjaamoon 17.6.2015 toimittamallaan kirjelmällä, että asian käsittelyn suullinen vaihe aloitettaisiin uudelleen. Tämän vaatimuksen tueksi Bricmate vetoaa pääasiallisesti siihen, että komissio on myöntänyt istunnossa, että se oli tietoinen kyseisten tilastojen virheellisyydestä polkumyyntitutkimuksen loppuvaiheessa. Tämä tietoisuus on Bricmaten mukaan uusi seikka, josta asianosaisilla ei ole ollut tilaisuutta lausua ja jota ei ole tutkittu kyseisessä ratkaisuehdotuksessa.
39. On muistutettava, että Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännössä ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksessä ei määrätä asianosaisten mahdollisuudesta esittää huomautuksia vastaukseksi julkisasiamiehen ratkaisuehdotukseen (ks. tuomio Vnuk, C‑162/13, EU:C:2014:2146, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
40. SEUT 252 artiklan toisen kohdan mukaan julkisasiamiehen tehtävänä on täysin puolueettomana ja riippumattomana esittää julkisessa istunnossa perustellut ratkaisuehdotukset asioissa, jotka Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön mukaan vaativat hänen myötävaikutustaan. Julkisasiamiehen ratkaisuehdotus tai perustelut, joiden päätteeksi tämä päätyy tiettyyn ratkaisuun, eivät sido unionin tuomioistuinta (ks. tuomio komissio v. Parker Hannifin Manufacturing ja Parker-Hannifin, C‑434/13 P, EU:C:2014:2456, 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
41. Näin ollen unionin tuomioistuin voi työjärjestyksensä 83 artiklan perusteella julkisasiamiestä kuultuaan milloin tahansa määrätä asian käsittelyn suullisen vaiheen aloitettavaksi uudelleen erityisesti, jos unionin tuomioistuin katsoo, ettei sillä ole riittävästi tietoa asiasta tai että asia olisi ratkaistava sellaisella perusteella, josta asianosaisilla tai Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 23 artiklassa tarkoitetuilla osapuolilla ei ole ollut tilaisuutta lausua (tuomio Nordzucker, C-148/14, EU:C:2015:287, 24 kohta).
42. Tilanne ei ole tällainen käsiteltävässä asiassa. Bricmate on nimittäin esittänyt sekä asian käsittelyn kirjallisessa vaiheessa että asian käsittelyn suullisessa vaiheessa vaatimustensa tueksi kaikki tosiseikkoja koskevat väitteensä ja oikeudelliset väitteensä. Erityisesti väitetystä uudesta seikasta, johon on vedottu istunnossa, on todettava, että kyseisestä seikasta on ollut tilaisuus lausua näissä asian käsittelyn vaiheissa. Unionin tuomioistuin katsoo näin ollen julkisasiamiestä kuultuaan, että sillä on kaikki asian ratkaisemiseksi tarvittavat tiedot ja että kyseisistä seikoista on ollut tilaisuus lausua unionin tuomioistuimessa.
43. Edellä esitetyn perusteella unionin tuomioistuin katsoo, ettei asian käsittelyn suullista vaihetta ole syytä määrätä uudelleen aloitettavaksi.
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Perusasetuksen 3 artiklan 2 ja 6 kohta, tosiseikkoja koskevat virheet ja ilmeiset arviointivirheet sekä huolellisuusvelvollisuuden laiminlyöminen
44. Ennakkoratkaisukysymyksensä a, b ja c kohdassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee pääasiallisesti, onko asetus N:o 917/2011 pätemätön, koska unionin toimielimet ovat yhtäältä tehneet tosiseikkoja koskevia virheitä ja ilmeisiä arviointivirheitä polkumyyntitutkimuksessa, kun ne ovat nojautuneet unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja tuonnin ja vahingon välisen syy-yhteyden määrittämisessä virheellisiin Eurostatin tilastoihin, ja toisaalta laiminlyöneet huolellisuusvelvollisuutensa ja rikkoneet perusasetuksen 3 artiklan 2 ja 6 kohtaa, kun ne ovat todenneet asetuksen N:o 917/2011 108 perustelukappaleessa, että mitään muutoksia virallisiin tilastoihin ei ole vahvistettu.
45. Erityisesti tosiseikkoja koskevien virheiden osalta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii sitä, ovatko unionin toimielimet tehneet yhtäältä virheen, joka koskee yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 6908 90 99 kuuluvien tavaroiden tuonnin määrää, koska Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä oli yliarvioitu asetuksessa N:o 917/2011 1,3 miljoonalla m²:llä vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson osalta. Se haluaa myös tietää, ovatko unionin toimielimet tehneet toisaalta virheen, joka koskee yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 6907 90 99, josta on tullut yhdistetyn nimikkeistön nimike 6907 90 80, kuuluvien tavaroiden tuontia, siten, että kyseisen tuonnin määrä on yliarvioitu 10 prosentilla vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson osalta.
46. On muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon olemassaolon määrittäminen edellyttää monitahoisten taloudellisten tilanteiden arviointia, ja tällaista arviointia koskevassa tuomioistuinvalvonnassa on näin ollen rajoituttava tarkistamaan, että menettelysääntöjä on noudatettu, että arvioinnin perustaksi hyväksytyt tosiseikat ovat aineellisesti paikkansapitäviä, että näitä tosiseikkoja arvioitaessa ei ole tehty ilmeistä virhettä ja että harkintavaltaa ei ole käytetty väärin. Näin on etenkin silloin, kun polkumyyntitutkimuksessa määritetään niitä tekijöitä, jotka aiheuttavat vahinkoa unionin tuotannonalalle (ks. tuomio Ikea Wholesale, C‑351/04, EU:C:2007:547, 41 kohta; tuomio Simon, Evers & Co., C‑21/13, EU:C:2014:2154, 29 kohta; tuomio Valimar, C‑374/12, EU:C:2014:2231, 51 kohta ja tuomio TMK Europe, C‑143/14, EU:C:2015:236, 34 kohta).
47. Käsiteltävässä asiassa yhtäältä yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 6908 90 99 kuuluvien tavaroiden tuonnin määrän osalta komissio on myöntänyt kirjallisissa huomautuksissaan, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen 73 perustelukappaleessa mainittu luku 66 023 000 m², joka koskee Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrää tutkimusajanjakson aikana, on virheellinen. Se katsoo nykyisin, että tämän tuonnin määrä on 64 821 000 m². Asetuksen N:o 917/2011 108 perustelukappaleessa viitataan kuitenkin väliaikaista tullia koskevan asetuksen 73 perustelukappaleessa ilmoitettuihin lukuihin. Tästä seuraa, että tutkimusajanjakson osalta asetuksessa N:o 917/2011 yliarvioidaan Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä 1 202 000 m²:llä.
48. Toisaalta yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 6907 90 99 kuuluvien tavaroiden tuonnin osalta komission unionin tuomioistuimelle toimittamista Eurostatin tilastoista ilmenee, että vuonna 2009 näiden Kiinasta peräisin olevien ja Espanjaan tuotujen tavaroiden lisämäärä oli 881 734 m² eikä 7 373 291 m², kuten komission käyttämissä Eurostatin tilastoissa todettiin, ja että vuoden 2009 marraskuussa tuotu lisämäärä oli 64 940 m² eikä 6 565 771 m², kuten komission käyttämissä Eurostatin tilastoissa todettiin.
49. Näin ollen on todettava, että kun kyse on tuonnin määrän määrittämisestä, komissio myöntää aineellisten virheellisyyksien olemassaolon.
50. Näin ollen on määriteltävä, voivatko nämä virheellisyydet johtaa siihen, että asetus N:o 917/2011 todetaan pätemättömäksi.
51. Tässä yhteydessä Bricmate väittää, että nämä virheellisyydet ovat rasittaneet useiden unionin toimielinten kyseisessä polkumyynnin vastaisessa menettelyssä käyttämien makrotaloudellisten indikaattoreiden luotettavuutta, mikä on johtanut siihen, että unionin toimielimet ovat tehneet ilmeisiä arviointivirheitä. Indikaattorit, jotka koskevat Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrää, unionin kulutusta, Kiinasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuutta, unionin tuotannonalan markkinaosuutta, tämän tuonnin keskimääräistä hintaa ja tämän tuonnin hintojen ja unionin hintojen välistä eroa, ovat näin ollen Bricmaten mukaan virheellisiä.
52. On kuitenkin todettava, että perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon olemassaoloa määritettäessä suoritettavan puolueettoman tarkastelun on koskettava yhtäältä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrää ja tämän tuonnin vaikutusta samankaltaisten tuotteiden hintoihin unionin markkinoilla ja toisaalta tämän tuonnin seurausvaikutuksia unionin tuotannonalaan.
53. Näin ollen perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdassa säädetään kyseisen määrän tai kyseisten hintojen määrittämisen osalta niistä tekijöistä, jotka on otettava huomioon tässä tarkastelussa, ja täsmennetään, että yksi tai useampi näistä tekijöistä ei voi olla yksinään ratkaiseva (ks. tuomio Neotype Techmashexport v. komissio ja neuvosto, C‑305/86 ja C‑160/87, EU:C:1990:295, 50 kohta).
54. Sama pätee polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutukseen unionin tuotannonalaan. Perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdasta nimittäin ilmenee, että unionin toimielinten tehtävänä on arvioida kaikkia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja seikkoja, jotka vaikuttavat kyseisen tuotannonalan tilanteeseen, ja yksi tai useampi näistä tekijöistä ei välttämättä ole ratkaiseva. Tässä säännöksessä myönnetään näin ollen unionin toimielimille harkintavaltaa niiden tutkiessa ja arvioidessa eri seikkoja (ks. vastaavasti tuomio Ikea Wholesale, C‑351/04, EU:C:2007:547, 61 kohta).
55. Lopuksi unionin toimielinten on osoitettava syy-yhteyden osalta perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että kyseisen artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla määrillä ja/tai hinnoilla on vaikutusta unionin tuotannonalaan kyseisen artiklan 5 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä ja että tämä vaikutus on sellaista, että sitä voidaan pitää merkittävänä.
56. Näin ollen näitä säännöksiä yhdessä luettaessa käy ilmi, että on määriteltävä, seuraako kaikista merkityksellisistä tekijöistä, että unionin toimielimet ovat osoittaneet, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa.
57. Käsiteltävässä asiassa asetuksen N:o 917/2011 108 perustelukappaleesta ilmenee, että vaikka osapuolet, joita asia koskee, ovat välivaiheen ilmoituksen lähettämisen jälkeen kiistäneet kyseisten tuotteiden tiettyihin jäsenvaltioihin tuontiin liittyvien keskimääräisten tuontihintojen paikkansapitävyyden, unionin toimielimet ovat kuitenkin päätyneet siihen, että ”kokonaiskuva – – korkeiden hinnan alittavuusmarginaalien aiheuttamasta vahingosta [ei muutu]”.
58. On todettava, että vaikka todetut aineelliset virheellisyydet vaikuttivat tiettyihin indikaattoreihin, alihinnoittelumarginaalit olivat merkittäviä. On kuitenkin todettava, että kyseiset aineelliset virheellisyydet eivät ole vaikuttaneet näihin marginaaleihin. Lisäksi on korostettava sitä, että otokseen kuuluvilta unionin tuottajilta peräisin olevat tiedot tukivat myös muita mikrotaloudellisia indikaattoreita, kuten varastoja, myyntihintoja, kannattavuutta, kassavirtaa, investointien tuottoa, palkkoja ja tuotantokustannuksia, ja että todetut tosiseikkojen aineelliset virheellisyydet eivät vaikuttaneet näihin mikrotaloudellisiin indikaattoreihin, mitä ei ole kiistetty.
59. Lisäksi on todettava, että se, että unionin toimielimet ovat käyttäneet kirjallisissa huomautuksissaan korjattuja lukuja (jäljempänä korjatut luvut), ei vaikuta merkittävästi unionin tuotannonalalle tosiasiallisesti aiheutuneen vahingon määrittämiseen eikä tuonnin ja vahingon väliseen syy-yhteyteen.
60. Korjatuista luvuista nimittäin ilmenee, että Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä on vähentynyt vuoden 2007 ja tutkimusajanjakson välillä (jäljempänä tarkastelujakso) 15 prosenttia eikä 3 prosenttia, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen 73 ja 74 perustelukappaleesta ilmeni. Asetuksen N:o 917/2011 107 perustelukappaleessa unionin toimielimet ovat päätyneet perustellusti siihen, että kun otetaan huomioon se, että unionin kulutus on vähentynyt noin 29 prosenttia, joka vastaa 30:tä prosenttia korjattujen lukujen perusteella, Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrän ja unionin kulutuksen vähentymisestä seuraa yhdessä, että kiinalaiset tuojat ovat kuitenkin pystyneet kasvattamaan markkinaosuuttaan unionin markkinoilla.
61. Unionin toimielimet myöntävät, että korjattujen lukujen perusteella Kiinasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus unionissa on kasvanut 21 prosentilla eikä 35 prosentilla, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen 73 perustelukappaleesta, joka on toistettu tältä osin asetuksen N:o 917/2011 107 perustelukappaleessa, ilmeni. On kuitenkin niin, että tämän tuonnin markkinaosuutta on pidettävä yhä merkittävänä ja että unionin toimielimet ovat perustellusti todenneet kyseisessä 107 perustelukappaleessa, että tämä markkinaosuus oli kasvussa.
62. Unionin toimielimet myöntävät kirjallisissa huomautuksissaan, että unionin tuotannonalan markkinaosuus ei ole pienentynyt yhdellä prosenttiyksiköllä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen 87 perustelukappaleessa todettiin, vaan se on pysynyt vakaana tarkastelujakson aikana. On kuitenkin todettava, että on olemassa muita unionin tuotannonalaa koskevia makrotaloudellisia indikaattoreita, kuten kyseisen tuotannonalan tuotanto, tuotantokapasiteetti, kyseisen tuotannonalan myynti, työllisyys ja työvoiman tuottavuus, jotka ovat pienentyneet, mitä ei ole kiistetty.
63. Korjattujen lukujen perusteella Kiinasta peräisin olevan tuonnin keskimääräinen hinta on noussut tarkastelujakson aikana 10 prosentilla eikä laskenut 3 prosentilla, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen 73 perustelukappaleessa esitettiin. On kuitenkin todettava, että yhtäältä – kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen 115 perustelukappaleesta ilmeni – Kiinasta peräisin olevan tuonnin hintojen ja unionin tuotannonalan hintojen välinen ero on ollut 50 prosenttia tarkastelujakson aikana. Vaikka tämä ero on – kuten tutkimuksessa on todettu – pysynyt vakaana, se on tässä yhteydessä yhä merkittävä. Lisäksi asetuksen N:o 917/2011 113 perustelukappaleen mukaan tutkimuksessa on ilmennyt, että hinnan alittavuus vaihteli 43,2 prosentin ja 55,7 prosentin välillä. Koska nämä luvut perustuvat otokseen kuuluvien yhtiöiden antamiin tietoihin, Eurostatin tietojen virheellisyydet eivät vaikuta niihin.
64. Näissä olosuhteissa on katsottava, että korjatut luvut eivät saata kyseenalaiseksi sitä kokonaispäätelmää, jonka unionin toimielimet ovat tehneet tarkasteltuaan kaikkia taloudellisia indikaattoreita, joten unionin toimielimet ovat perustellusti vahvistaneet, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut vahinkoa ja että tuonnin ja vahingon välillä on syy-yhteys.
65. Lopuksi Bricmate väittää, että tosiseikkojen aineellisia virheellisyyksiä, joihin osapuolet, joita asia koskee, ovat vedonneet, ei ole tutkittu eikä korjattu, vaikka niihin on vedottu huomautuksissa, jotka nämä osapuolet ovat esittäneet ja jotka on toimitettu unionin toimielimille ennen asetuksen N:o 917/2011 antamista. Näin ollen kyseiset toimielimet ovat laiminlyöneet huolellisuusvelvollisuutensa ja rikkoneet perusasetuksen 3 artiklan 2 ja 6 kohdan säännöksiä.
66. Tässä yhteydessä yhdistetyn nimikkeistön nimikkeen 6908 90 99 piiriin kuuluvan tuonnin määrän osalta unionin tuomioistuimelle esitetyistä seikoista ilmenee, että koska tästä määrää koskevasta aineellisesta virheellisyydestä ilmoitettiin komissiolle polkumyyntitutkimuksen aikana, kyseinen toimielin tarkasteli sen vaikutusta unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon määrittämiseen. Näin ollen 1.7.2011 annetun välivaiheen ilmoituksen 77 kohdasta ilmenee, että komissio päätyi siihen, että tilastoissa todetuilla eroilla oli vähäinen vaikutus vahingon kokonaisarviointiin. Komissio päätti siten, ettei ollut tarpeen eikä aiheellista muuttaa polkumyyntitutkimuksessa käytettyjä tietoja. Tästä seuraa, että unionin toimielimet ovat tutkineet tarpeeksi huolellisesti väitteistä, jotka koskevat tätä Eurostatin tietojen virheellisyyttä, ilmeneviä seikkoja.
67. Yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 6907 90 99 kuuluvien tavaroiden tuontia koskevan virheellisyyden osalta on täsmennettävä, että toinen osapuoli ilmoitti tutkimuksen aikana komissiolle Eurostatin tilastoissa olevista Kiinasta peräisin olevan tuonnin keskimääräistä hintaa koskevista virheistä. Kyseinen toimielin otti siis 9.6.2011 yhteyttä Eurostatin yksiköihin tarkistaakseen, olivatko tiedot, Espanjan kuningaskuntaa koskevat tiedot mukaan lukien, paikkansapitäviä. Eurostatin yksiköt vastasivat, että tilastojen vahvistamiseen tai korjaamiseen menee joitakin viikkoja, sillä osa näistä toimista kuuluu Espanjan viranomaisten tehtäviin. Kyseinen osapuoli myös ilmoitti komissiolle 15.7.2011 vastaanotetulla kirjeellä, että Espanjan kuningaskuntaa vuonna 2009 koskevat tiedot olivat ristiriitaisia. Unionin tuomioistuimelle toimitetusta asiakirja-aineistosta ei kuitenkaan ilmene, että komissio olisi tarkistanut virheellisyyden, johon on vedottu, paikkansapitävyyden ennen asetuksen N:o 917/2011 antamista.
68. Koska Eurostatin tietojen paikkansapitävyys riitautettiin, komission tehtävänä oli arvioida viran puolesta kyseisen virheellisyyden vaikutusta vahingon määrittämiseen. Tässä yhteydessä kyseinen toimielin ei voinut tyytyä lähettämään yhtä ainoaa tietopyyntöä Eurostatin yksiköille ja odottamaan Espanjan viranomaisten reaktiota. Komission oli päinvastoin perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti esitettävä selkeä näyttö ja suoritettava puolueeton tarkastelu, jotka koskivat Kiinasta peräisin olevan tuonnin hintoja koskevia tietoja. Se, että Eurostatin yksiköt eivät antaneet vastausta tai että lähetetyt vastaukset olivat puutteellisia, ei siis vapauttanut komissiota lainkaan kyseisen arvioinnin suorittamisesta. Näin ollen on päädyttävä siihen, että unionin toimielimet eivät ole tutkineet tarpeeksi huolellisesti Eurostatin tilastoihin sisältyviä tietoja.
69. Tämä Kiinasta peräisin olevan tuonnin keskimääräisiä hintoja ja määriä koskevien tietojen tutkimisen laiminlyöminen ei ole kuitenkaan omiaan kumoamaan päätelmiä, jotka unionin toimielimet ovat tehneet, koska – kuten tämän tuomion 55 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa on jo todettu – korjattujen lukujen perusteella korjattujen indikaattoreiden osoittamat suuntaukset unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja tuonnin ja vahingon välisen syy-yhteyden määrittämisen kannalta pysyvät pääpiirteissään samoina. Näin ollen unionin toimielimet ovat voineet päätyä siihen, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut vahinkoa ja että tuonnin ja vahingon välillä on syy-yhteys.
70. Näissä olosuhteissa on katsottava, että yhtäältä unionin toimielimet eivät ole tehneet mitään ilmeistä arviointivirhettä ja toisaalta Kiinasta peräisin olevan tuonnin hintoja ja määriä koskevien tietojen huolellisen tutkimisen laiminlyöminen ei voi saattaa kyseenalaiseksi toteamusta, jonka mukaan unionin tuotannonalalle on aiheutunut vahinkoa ja tuonnin ja vahingon välillä on syy-yhteys.
Perusteluvelvollisuuden laiminlyöminen, puolustautumisoikeuksien loukkaaminen, perusasetuksen 17 artiklan ja 20 artiklan 1 kohdan rikkominen ja SEUT 296 artiklasta ilmenevien vaatimusten noudattamatta jättäminen
71. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee pääasiallisesti, onko asetus N:o 917/2011 pätemätön, koska komissio on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa, loukannut Bricmaten puolustautumisoikeuksia, rikkonut perusasetuksen 17 artiklaa ja 20 artiklan 1 kohtaa ja jättänyt noudattamatta SEUT 296 artiklasta ilmeneviä vaatimuksia, kun se ei ole ottanut huomioon Bricmaten otokseen valittuna tuojana esittämiä argumentteja, jotka koskevat yhtäältä Kiinasta peräisin olevien keraamisten laattojen ja unionista peräisin olevien keraamisten laattojen valmistusprosessin eroja ja toisaalta tietyntyyppisten keraamisten laattojen rajoitettua saatavuutta unionin markkinoilla.
72. Bricmate väittää, että unionin toimielimet ovat laiminlyöneet perusteluvelvollisuutensa, koska ne eivät ole selittäneet selkeästi tapaa, jolla Bricmaten antamat laattojen leikkausprosessia koskevat tiedot on otettu huomioon. Bricmate on erityisesti korostanut kyselylomakkeeseen 10.9.2010 antamassaan vastauksessa laattojen leikkausprosessin merkitystä ja ilmoittanut seitsemän laattatyyppiä, joita se ei voinut hankkia unionin markkinoilta. Polkumyynnin vastaisessa menettelyssä käytetyissä kyseisten tuotteiden yhdistetyn nimikkeistön tullinimikkeissä ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon laskelmissa ei ole kuitenkaan otettu näitä eroja huomioon. Bricmaten mukaan näiden erojen huomioon ottamiseksi olisi pitänyt tehdä oikaisu, minkä olisi pitänyt johtaa vahinkomarginaalin alenemiseen. Unionin tuotannonala ei myöskään kyennyt Bricmaten käsityksen mukaan toimittamaan pienikokoisia keraamisia laattoja.
73. Bricmate, joka nojautuu tuomioon Gul Ahmed Textile Mills v. neuvosto (T‑199/04, EU:T:2011:535, 77 kohta), korostaa sitä, että kun unionin toimielimet käyttävät otantaa perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti, niiden on otettava huomioon kaikkien otokseen valittujen yritysten vientiä koskevat tiedot. Samaa periaatetta on sovellettava myös tietoihin, jotka on kerätty otoksiin, etuyhteydettömien maahantuojien otos mukaan lukien, valituilta eri yrityksiltä.
74. Bricmate väittää myös, että komissio on rikkonut perusasetuksen 20 artiklan 1 kohtaa, kun se on jättänyt ilmoittamatta olennaiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella väliaikaista tullia koskeva asetus on annettu. Seuraavaksi on todettava, että komissio on laiminlyönyt perusteluvelvollisuutensa ja siten loukannut Bricmaten puolustautumisoikeuksia, kun se on hylännyt muiden tietojen perusteella kyseisen yhtiön argumentit, jotka koskevat pienikokoisten keraamisten laattojen puutetta. Komissio on jättänyt ilmoittamatta, mistä nämä muut tiedot ovat muodostuneet, ja komission vastaus, jonka Bricmate on vastaanottanut 27.7.2011, ei ole mahdollistanut sitä, että Bricmate olisi saanut lisätietoja, koska se on lähetetty myöhässä.
75. Lopuksi Bricmate katsoo, että kun komissio on kiistänyt pienikokoisten keraamisten laattojen vakavan puutteen unionin markkinoilla, se on jättänyt ottamatta huomioon todisteet, jotka Bricmate oli toimittanut sille 15.4.2011 päivätyssä kirjeessään. Koska komissio ei ole ottanut huomioon tietoja, jotka Bricmate oli antanut valittuna maahantuojana, se on rikkonut perusasetuksen 17 artiklassa olevia otantaa koskevia sääntöjä ja on näin ollen tehnyt ilmeisen arviointivirheen.
76. Ensinnäkin niiden Bricmaten väitteiden huomioon ottamisesta, jotka koskevat tietoja, jotka se on antanut keraamisten laattojen leikkausprosessia koskevista eroista, on todettava, että komissio on tutkinut näitä väitteitä hallinnollisen menettelyn aikana. Kyseinen toimielin on nimittäin ilmoittanut väliaikaista tullia koskevan asetuksen 27 perustelukappaleessa, että yksi osapuoli oli väittänyt, ettei Kiinasta tuotuja tuotteita ja unionin tuotannonalan tuottamia tuotteita voitu verrata keskenään. Komissio on esittänyt väliaikaista tullia koskevan asetuksen 28–32 perustelukappaleessa kyseisten tuotteiden vertailukelpoisuutta koskevan tarkastelun, jonka komissio oli suorittanut ja jonka perusteella komissio katsoi, että kyseisiä tuotteita oli pidettävä alustavasti samankaltaisina.
77. Kuten asetuksen N:o 917/2011 43 perustelukappaleesta ilmenee, ”[väliaikaista tullia koskevan asetuksen] ja vireillepanoilmoituksessa mainittujen CN-koodien väliset erot eivät tarkoita muutoksia tuotteen määritelmässä tai tutkimuksen soveltamisalassa. Muutokset eivät vaikuta soveltamisalaan kuuluviin laattatyyppeihin, vaan johtuvat pelkästään – – yhdistettyyn nimikkeistöön tehtyjen yleisten muutosten huomioon ottamisesta”. Lisäksi asetuksen N:o 917/2011 45 perustelukappaleesta ilmenee, että väitettä, joka koskee keraamisten mosaiikkien ja muiden keraamisten laattatyyppien välistä eroa, on tarkasteltu tutkimuksessa, jossa on käynyt ilmi, että keraamisilla mosaiikeilla ja muilla keraamisilla laattatyypeillä oli samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet. Kyseisestä perustelukappaleesta käy myös ilmi, että ”[väitetystä] polkumyynnin puuttumise[sta] tältä segmentiltä – – ei esitetty mitään näyttöä, ja polkumyynti- ja vahinkoanalyysin on kuvattava koko tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevaa tilannetta”.
78. Toiseksi väitetystä pienikokoisten keraamisten laattojen puutteesta unionin markkinoilla – mistä seuraisi, että kyseiset tuotteet eivät kilpaile keskenään, koska ne eivät sijoitu samoille keraamisten laattojen markkinasegmenteille – on todettava, että unionin tuomioistuimelle toimitetusta asiakirja-aineistosta ilmenee, että komissio, jolla ei ole hallussaan mitään todisteita, jotka vahvistaisivat tällaisen puutteen olemassaolon, on vastannut tällä tavalla asianmukaisesti Bricmatelle sille 1. ja 27.7.2011 osoittamissaan kirjeissä. Sekä väliaikaista tullia koskevan asetuksen 144–146 perustelukappaleesta että asetuksen N:o 917/2011 174 ja 175 perustelukappaleesta ilmenee myös, että unionin toimielimet ovat analysoineet tätä kysymystä. Erityisesti viimeksi mainituista perustelukappaleista ilmenee, että kyseiset tuotteet ovat vaihdettavissa ja että unionin tuojat voivat käyttää tiettyjä vaihtoehtoisia hankintalähteitä, koska polkumyynnin kohteena olevien keraamisten laattojen kaltaisia keraamisia laattoja tuotetaan myös muissa maissa. Tästä seuraa, että on katsottava, että Bricmaten esittämät seikat on tutkittu asianmukaisesti.
79. Näissä olosuhteissa unionin toimielimet eivät ole laiminlyöneet perusteluvelvollisuuttaan eivätkä rikkoneet perusasetuksen 17 artiklaa ja 20 artiklan 1 kohtaa eivätkä loukanneet Bricmaten puolustautumisoikeuksia.
80. Kaiken edellä esitetyn perusteella esitettyyn kysymykseen on vastattava, että tämän kysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi asetuksen N:o 917/2011 pätevyyteen.
Oikeudenkäyntikulut
81. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kolmas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista seikkaa, joka vaikuttaisi lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 12.9.2011 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 917/2011 pätevyyteen.