62008FJ0011_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål F‑11/08,
angående en talan enligt artikel 40.3 i konventionen som utarbetats på grundval av artikel K.3 i Fördraget om Europeiska unionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europolkonventionen) och artikel 93.1 i tjänsteföreskrifterna för anställda vid Europol,
Jörg Mölling, utsänd nationell expert vid Europeiska polisbyrån, Haag (Nederländerna), ursprungligen företrädd av advokaten P. de Casparis, därefter av advokaterna P. de Casparis, N.D. Dane och W.J. Dammingh,
sökande,
mot
Europeiska polisbyrån (Europol), företrädd av D. Neumann och D. El Khoury, båda i egenskap av ombud, biträdda av advokaterna B. Wägenbaur och R. Van der Hout,
svarande,
meddelar
PERSONALDOMSTOLEN (andra avdelningen),
sammansatt av S. Van Raepenbusch, ordförande, samt domarna I. Boruta och H. Kanninen (referent),
justitiesekreterare: handläggaren R. Schiano,
efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 9 september 2008,
följande
Dom
Domskäl
1. Genom ansökan som inkom till personaldomstolens kansli den 22 januari 2008 genom elektronisk post (och i original den 25 januari 2008) har Jörg Mölling väckt talan om ogiltigförklaring av Europols beslut av den 10 oktober 2007, genom vilket fastställdes att han inte fick delta i det urvalsförfarande som organiserades i syfte att inom Europol tillsätta en tjänst som förste handläggare (”first officer”) vid narkotikaenheten.
Tillämpliga bestämmelser
2. I artikel 1.1 i tjänsteföreskrifterna för anställda vid Europol, i den lydelse som är tillämplig i målet (nedan kallade tjänsteföreskrifterna), föreskrivs följande:
”1. Dessa tjänsteföreskrifter skall tillämpas på alla anställda som anställs av Europol enligt avtal. Sådana anställda skall vara
– Europolpersonal, bestående av dels personal som anställts endast från sådana behöriga myndigheter som avses i artikel 2.4 i Europolkonventionen [som utarbetats på grundval av artikel K.3 i Fördraget om Europeiska unionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå], dels personal som kan anställas antingen från sådana myndigheter eller utanför sådana myndigheter,
– lokalt anställda, för det fall de uttryckligen anges i dessa tjänsteföreskrifter.”
3. I artikel 2.1 i tjänsteföreskrifterna anges följande:
”I ... tjänsteföreskrifter[na] betyder ’Europolpersonal’ sådan personal som anställts för att tillträda en tjänst på listan över tjänster i bilaga 1, med undantag för tjänster som anges som lokalt anställda.
För varje sådan tjänst skall det fastställas om den kan tillsättas endast med personal som anställts från sådana behöriga myndigheter som avses i artikel 2.4 i Europolkonventionen [som utarbetats på grundval av artikel K.3 i Fördraget om Europeiska unionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå] eller även med annan personal.
Personal som anställs till en tjänst som endast kan tillsättas med personal som anställs från de behöriga myndigheterna kan endast erbjudas ett tidsbegränsat avtal för den tjänsten, i enlighet med artikel 6.”
4. I bilaga 1 punkt 1 till tjänsteföreskrifterna uppräknas Europoltjänsterna enligt följande: ”Om annat inte följer av punkt 3 ska följande tjänster vara Europoltjänster: ... ”. I bilaga 1 punkt 1 sista stycket anges att ”denna förteckning över Europoltjänster kan ändras genom enhälligt styrelsebeslut”.
5. I artikel 6 i tjänsteföreskrifterna föreskrivs följande:
”All Europolpersonal, oberoende av om den rekryteras till en tjänst som endast kan tillsättas med personal anställd från de behöriga myndigheter som avses i artikel 2.4 i Europolkonventionen eller om den rekryteras till en tjänst som inte omfattas av denna begränsning, skall först anställas för en bestämd period mellan ett och fem år.
De första avtalen kan förnyas. Den sammanlagda längden på de tidsbegränsade avtalen, inklusive eventuell förnyelse, ska vara högst nio år.
Endast sådan personal som har rekryterats till en tjänst som inte är begränsad till personal anställd från de behöriga myndigheter som avses i artikel 2.4 i Europolkonventionen får anställas tills vidare efter att på ett oavbrutet högst tillfredsställande sätt ha fullgjort två tidsbegränsade avtal under en tjänsteperiod av minst sex år.
...”
6. I artikel 2.4 i den konvention som utarbetats på grundval av artikel K.3 i Fördraget om Europeiska unionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå av den 26 juli 1995 (EGT C 316, s. 2) (nedan kallad Europolkonventionen) definieras de behöriga myndigheter som nämns bland annat i artikel 6 i tjänsteföreskrifterna på följande sätt:
”I denna konvention avses med behöriga myndigheter alla offentliga organ i medlemsstaterna, i den utsträckning de enligt den nationella lagstiftningen är behöriga att förebygga och bekämpa brottslighet.”
7. Det tredje kapitlet i tjänsteföreskrifternas andra avdelning har rubriken ”Anställningsvillkor”. Artikel 24 i detta kapitel har följande lydelse:
”1. Anställningen av Europolpersonal skall säkerställa att institutionens anställda håller högsta standard i fråga om kompetens, effektivitet och redbarhet. Utöver den hänsyn som skall tas till personlig lämplighet och yrkeskvalifikationer skall även behovet av en adekvat representation av medborgare i alla medlemsstater och av Europeiska unionens officiella språk beaktas när Europolpersonal utses. Europol skall föra en politik för lika möjligheter.
2. En anställd vid Europol får anställas endast i enlighet med artikel 2.1 och måste
a) vara medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater och vara i oinskränkt besittning av sina medborgerliga rättigheter,
b) ha fullgjort alla sina skyldigheter enligt värnpliktsbestämmelserna,
c) visa upp vederbörliga personreferenser beträffande sin lämplighet för tjänsten,
d) vara i tillräckligt god fysisk kondition för tjänsten, och
e) styrka grundliga kunskaper i ett av Europeiska unionens officiella språk och tillfredsställande kunskaper i ett annat sådant språk i den utsträckning som krävs för tjänsten.
...
4. De uttagningsförfaranden som anges i bilaga 2 till dessa tjänsteföreskrifter skall följas vid anställning av Europolpersonal.”
8. I artikel 5 första stycket i bilaga 2 till tjänsteföreskrifterna föreskrivs att ”[p]å grundval av kvalifikationer, erfarenhet, särskilda krav för tjänsten och sådana urvalskriterier som avses i artikel 24 i tjänsteföreskrifterna ska uttagningskommittén göra ett första urval bland de inkomna ansökningarna”.
9. Skäl 6 i det beslutet av Europols direktör av den 8 december 2006 angående en allmän policy för genomförande av artikel 6 tjänsteföreskrifterna (nedan kallat beslutet av den 8 december 2006) har följande lydelse:
”Skälet till att det föreskrivs en övre gräns för en tjänsts varaktighet för all Europolpersonal som innehar tjänster [som enbart kan innehas av personal som har rekryterats från de behöriga nationella myndigheter som avses i artikel 2.4 i Europolkonventionen] på grundval av två tidsbestämda avtal är att medlemsstaterna vill att denna Europolpersonal ska bytas ut och återgå till sina tjänster vid respektive behörig nationell myndighet (rotationsprincipen) ... ” (”The reason for prescribing a maximum period of service for all Europol staff on bold posts under two fixed-term contracts is that the Member States want a rotation of such staff members who should subsequently be re-integrated into the service of their competent national authority (the rotation principle) …”).
10. I skäl 15 till beslutet av den 8 december 2006 anges följande: ”En rimlig tolkning av artikel 6 och bilaga 2 till tjänsteföreskrifterna innebär att Europol kan anse att en före detta anställd vid Europol får ansöka om en ny tjänst efter en frånvaroperiod, vilket säkerställer att alla sökande till en viss tjänst, såväl interna som externa, behandlas jämlikt och att ingen av sökandena eventuellt kan påverka en rekryteringskampanj” (”Based on a reasonable interpretation of Article 6 and Appendix 2 of the Staff Regulations, Europol is not prevented from considering a previous staff member as eligible to apply for a new post following a period of absence which ensures that all candidates for a particular post, internal or external, are in an equal position and that no candidate may have influenced a forthcoming recruitment campaign”).
11. I artikel 1 i beslutet av den 8 december 2006 definieras vissa uttryck som används i nämnda beslut på följande sätt:
”[punkt 1]: Med Europoltjänst avses varje tjänst som omfattas eller är avsedd att omfattas av den förteckning över Europol-anställningar som anges i bilaga 1 till tjänsteföreskrifterna, med undantag för direktören, biträdande direktörer och lokalpersonal, såsom föreskrivs i artiklarna 98–100 (’Europol Post’: Any post that is included or is intended to be included in the list of Europol posts set out in Appendix 1 of the Staff Regulations, with the exception of the Director, the Deputy Directors and local staff as provided for by Articles 98–100 of the Staff Regulations).
…
[punkt 6]: Med behöriga [nationella] myndigheter avses i enlighet med artikel 2.4 i Europolkonventionen, alla offentliga organ i medlemsstaterna, i den utsträckning de enligt den nationella lagstiftningen är behöriga att förebygga och bekämpa brottslighet (’Competent Authority’: In accordance with Article 2(4) of the Europol Convention, all public bodies existing in the Member States which are responsible under national law for preventing and combating criminal offences).
[punkt 7]: De tjänster som anges med fetstil är tjänster som endast kan tilldelas handläggare som rekryterats från behöriga myndigheter (”Bold Post’: Any Europol post which can be filled only by staff engaged from a Competent Authority).
[punkt 8]: De tjänster som anges utan fetstil är tjänster som kan tilldelas handläggare som inte behöver rekryteras från behöriga myndigheter ( ’Non-bold Post’: Any Europol post which can be filled by staff that do not need to be engaged from a Competent Authority).”
12. I artikel 2.3 i beslutet av den 8 december 2006 föreskrivs att ”[u]tan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 2.4, får Europols handläggare endast sluta ett första avtal med Europol” (”Without prejudice to Article 2.4 below, only one First Contract shall be entered into with any individual”).
13. Enligt artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 ska ”efter en period på 18 månader under vilken den före detta anställde har varit utan anställning vid Europol, och efter ett nytt urvalsförfarande, ska varje nytt avtal betraktas som ett första avtal” (”After a period of 18 months during which a former member of staff has been detached from any Europol post, and following a new selection procedure, any new Employment Contract shall be deemed to be a First Contract”).
14. I artikel 40.3 i Europolkonventionen anges att ”[d]e bestämmelser om rättsmedel som anges i det regelverk som är tillämpligt på visstidsanställda och extra personal vid Europeiska gemenskaperna är på motsvarande sätt tillämpliga på Europols personal”. Således motsvaras bestämmelserna i artiklarna 92 och 93 i tjänsteföreskrifterna av dem som föreskrivs i artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna vilka, med stöd av artikel 117 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna, ska tillämpas analogt för visstidsanställda och extra personal i Europeiska gemenskaperna.
Bakgrund till tvisten
15. Sökanden, en tysk polistjänsteman, började arbeta vid Europol den 1 september 1999 som förste handläggare (”first officer”) vid narkotikaenheten. Hans avtal, vilket ingicks enligt artikel 6 första strecksatsen i Europols tjänsteföreskrifter i den lydelse som gällde före antagandet av rådets beslut av den 4 december 2006 om ändring av Europols tjänsteföreskrifter (EUT C 311, s. 1), gick ut den 31 augusti 2005.
16. Denna dag återgick sökanden till den tyska polismyndighet där han arbetade redan före den 1 september 1999. Han utsändes av denna polismyndighet till Europol från den 1 september 2005 som utsänd expert (”seconded expert”). Denna utstationering, som ursprungligen skulle upphöra den 28 februari 2007, förlängdes till den 28 februari 2008, genom ändring i sökandens utstationeringsavtal. Enligt sökanden upplyste Europol honom om, vid utstationeringsperiodens början, att han, efter denna utstationering, kunde ”komma tillbaka till Europol som anställd”.
17. Den 13 juli 2007 publicerade Europol ett meddelande om ledig tjänst i syfte att tillsätta en tjänst som förste handläggare (”first officer”) vid narkotikaenheten (nedan kallad den omtvistade tjänsten). Enligt punkt 3.1 i meddelandet om ledig tjänst, som har rubriken ”Anställningsvillkor (artikel 24 i tjänsteföreskrifterna)”, skulle innehavaren av den omtvistade tjänsten bland annat ”vara anställd vid den behöriga nationella myndigheten i någon av Europeiska unionens medlemsstater och vara i oinskränkt besittning av sina medborgerliga rättigheter (tjänster som anges med fetstil)”.
18. Sökanden ansökte om den omtvistade tjänsten.
19. Den uttagningskommitté som tillsattes enligt bilaga 2 i tjänsteföreskrifterna gjorde ett första urval av sökande, varvid den satte sökanden på första plats.
20. Den 10 oktober 2007 informerade chefen för Europols narkotikaenhet, muntligen, sökanden om att hans ansökan inte kunde godtas på grund av att han inte uppfyllde villkoren i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006. Enligt chefen för narkotikaenheten, hade sökanden inte efter det avtal som han haft med Europol avseende perioden den 1 september 1999–31 augusti 2005 varit utan anställning vid Europol under minst 18 månader såsom krävs enligt denna bestämmelse.
21. Den 11 oktober 2007 anförde sökanden klagomål mot Europols beslut av den 10 oktober 2007 och bestred Europols tolkning av artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006.
22. Genom beslut av den 23 oktober 2007 avslog Europol detta klagomål.
Förfarandet och parternas yrkanden
23. Som en åtgärd för processledning har personaldomstolen anmodat parterna att i enlighet med artikel 55.2 d i rättegångsreglerna förete vissa handlingar.
24. Som svar på begäran att förete handlingar har sökanden bland annat inkommit med en kopia av det anställningsavtal som han hade ingått med Europol avseende perioden den 1 september–31 augusti 2005. Europol har, för sin del, inkommit med en kopia av annonsen avseende den omtvistade tjänsten, handlingar rörande två andra sökande i urvalsförfarandet beträffande nämnda tjänst, vilka sökanden hade hänvisat till inom ramen för den grund som avsåg åsidosättande av ”likhetsprincipen”, samt en beskrivning av tjänsten som utsänd expert vid narkotikaenheten (”Job description for the Seconded Expert to the Drugs Unit”), vilken hade avfattats av sökanden och godkänts av chefen för narkotikaenheten vid Europol.
25. Sökanden har yrkat att personaldomstolen ska
– ogiltigförklara Europols beslut av den 10 oktober 2007, att inte låta sökanden delta i urvalsförfarandet avseende den omtvistade tjänsten,
– ogiltigförklara beslutet av den 23 oktober 2007 att avslå sökandens klagomål, och
– förplikta Europol att ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet advokatarvodena.
26. Europol har yrkat att personaldomstolen ska
– ogilla talan, och
– förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Föremålet för talan
27. Sökanden har, utöver ogiltigförklaring av Europols beslut av den 10 oktober 2007 att inte låta honom delta i urvalsförfarandet avseende den omtvistade tjänsten, yrkat ogiltigförklaring av beslutet av den 23 oktober 2007 att avslå hans klagomål. Det ska härvid erinras om att yrkanden som framställs mot ett avslag på ett klagomål får till följd att den rättsakt som är föremål för klagomålet prövas av domstolen, och att yrkandena som sådana saknar självständigt innehåll (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 17 januari 1989 i mål 293/87, Vainker mot Europaparlamentet, REG 1989, s. 23, punkt 8, förstainstansrättens dom av den 6 april 2006 i mål T‑309/03, Camós Grau mot kommissionen REG 2006, s. II‑1173, punkt 43, och personaldomstolens dom av den 4 september 2008 i mål F-103/07, Duta mot domstolen, REGP 2008, s. I‑A‑1‑0000 och s. II‑A-1-0000, punkt 23, vilken har överklagats till förstainstansrätten, som mål T‑475/08 P).
28. Sökanden riktade sitt klagomål mot Europols beslut, av den 10 oktober 2007, att inte tillåta honom att delta i urvalsförfarandet i syfte att tillsätta den omtvistade tjänsten. Följaktligen ska sökandens talan anses vara riktad mot detta beslut.
Rättslig bedömning
29. Sökanden har till stöd för sin talan åberopat två grunder, dels att artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 har tillämpats felaktigt och att rättssäkerhetsprincipen har åsidosatts, dels att likabehandlingsprincipen har åsidosatts.
30. Den grund som avser att artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 har tillämpats felaktigt och att rättssäkerhetsprincipen har åsidosatts ska undersökas först.
Parternas argument
31. Sökanden har inledningsvis erinrat om att det i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 föreskrivs att efter en period på 18 månader under vilken den före detta anställde har varit utan anställning vid Europol (”any Europol post”), och efter ett nytt urvalsförfarande, varje nytt avtal ska betraktas som ett första avtal.
32. Sökanden har vidare gjort gällande att han efter det att hans avtal med Europol upphörde den 31 augusti 2005 arbetade i Europols tjänst som ”utsänd expert”. Denna funktion omnämns emellertid inte i bilaga 1 till tjänsteföreskrifterna, varför sökanden inte borde ha uteslutits från urvalsförfarandet avseende den omtvistade tjänsten på grund av att han inte uppfyllde villkoren i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006.
33. Sökanden har tillagt att det inte i beslutet av den 8 december 2006 finns något stöd för den skillnad som Europol gjort mellan uttrycken ”Europol post” och Europol Post”, i det första fallet med en gemen och i det andra med en versal. För det fall en begreppslig skillnad föreligger, borde denna tydligt framgå av nämnda beslut. I tjänsteföreskrifterna används, liksom i beslutet av den 8 december 2006, dessa båda uttryck utan åtskillnad.
34. Slutligen har sökanden påpekat att han arbetat i Europols tjänst under sex år, medan den tidsfrist inom vilken Europols personal ska ”rotera” sedan dess har fastställts till nio år.
35. Europol har inledningsvis erinrat om ändamålet med artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006. Enligt Europol avser artikel 6 i tjänsteföreskrifterna avtal avseende personal som innehar tjänster som anges med fetstil (”bold posts”), det vill säga tjänster som är reserverade för handläggare som kommer från de nationella polis- och tullmyndigheterna och som när deras avtal med Europol löper ut återgår till sina respektive myndigheter. Enligt artikel 6 i tjänsteföreskrifterna är dessa avtal således tidsbestämda, vilket förklarar att det i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 föreskrivs att en person som har varit anställd vid Europol inte kan ingå ett nytt avtal med Europol förrän efter en ”frånvaroperiod” på 18 månader.
36. Vidare har Europol gjort gällande att talan inte kan vinna bifall på den grund som sökanden har anfört, både mot bakgrund av lydelsen av artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006, och dess syfte.
37. För det första föreskrivs i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 två kumulativa villkor som ska uppfyllas. Sökanden uppfyller det första villkoret, det vill säga att ha varit anställd vid Europol. Däremot har sökanden inte varit ”utan anställning vid Europol” under 18 månader. Europol har i detta hänseende gjort gällande att det, för att villkoret ”utan anställning vid Europol” i den mening som avses i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 ska vara uppfyllt, inte får föreligga någon juridisk eller faktisk anknytning mellan Europol och den före detta anställde.
38. Europol har vidare gjort gällande att Europolkonventionens medlemsstater enligt skäl 6 i beslutet av den 8 december 2006 avsåg att Europols anställda på de tjänster som anges med fetstil endast ska arbeta vid Europol under en bestämd tidsperiod, i syfte att möjliggöra deras ”rotation” och, således, deras återgång till de nationella myndigheter där de ursprungligen arbetat. Enligt Europol ska uttrycket ”utan anställning vid Europol”, som används i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006, tolkas med hänsyn härtill.
39. För övrigt kan, enligt skäl 15 i beslutet av den 8 december 2006, en före detta Europol-anställd endast ansöka om en ny tjänst efter en ”frånvaroperiod”, vilket gör det möjligt att säkerställa en likabehandling av alla sökande.
40. I förevarande fall blev sökanden dagen efter det att hans sexåriga avtal med Europol gick ut utsänd av sin stat till Europol som ”utsänd expert”. Han har i egenskap därav fortsatt att arbeta för och under övervakning av Europol.
41. Slutligen har Europol hävdat att det ankommer på sökanden att bevisa att han uppfyller samtliga villkor i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006. Sökanden har emellertid i huvudsak nöjt sig med att bemöta skillnaden mellan uttrycken ”Europol post” och ”Europol Post”, i vilka ordet ”post” skrivs med ett gement p i det ena fallet och med ett versalt P i det andra.
Personaldomstolens bedömning
42. I artikel 2.1 första stycket i tjänsteföreskrifterna föreskrivs inledningsvis att ”[i] ... tjänsteföreskrifter[na] betyder ’Europolpersonal’ sådan personal som anställts för att tillträda en tjänst på listan över tjänster i bilaga 1, med undantag för tjänster som anges som lokalt anställda”.
43. I artikel 2.1 andra stycket i tjänsteföreskrifterna fastställs sedan en åtskillnad mellan ”[tjänster som] kan tillsättas endast med personal som anställts från sådana behöriga myndigheter som avses i artikel 2.4 i Europolkonventionen … [och tjänster som kan tillsättas] även med annan personal”.
44. Slutligen framgår det av artikel 2.1 tredje stycket i tjänsteföreskrifterna att personal, som anställs till en tjänst som endast kan tillsättas med personal som anställs från de behöriga myndigheterna, endast kan erbjudas ett tidsbegränsat avtal för den tjänsten. I denna bestämmelse hänvisas till artikel 6 i tjänsteföreskrifterna i vilken fastställs en övre gräns för tidsbestämda anställningsavtals varaktighet. Denna period, på nio år, var tidigare sex år, innan artikel 6 i tjänsteföreskrifterna ändrades genom rådets beslut av den 4 december 2006 om ändring av Europols tjänsteföreskrifter.
45. I förevarande fall var sökandens anställning från den 1 september 1999 till den 31 augusti 2005 underställd den begränsning med avseende på varaktigheten som föreskrivs i artikel 2.1 i tjänsteföreskrifterna, vilket föranledde sökanden att lämna sin anställning den 31 augusti 2005.
46. Det ska emellertid konstateras att bestämmelsen om en övre gräns för anställningens varaktighet beträffande de personer som avses i artikel 2.1 i tjänsteföreskrifterna inte hindrar Europol från att ingå ett nytt anställningsavtal med nämnda personer efter det att de varit utan anställning vid Europol under 18 månader. I artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 föreskrivs nämligen att ”efter en period på 18 månader under vilken den före detta anställde har varit utan anställning vid Europol, och efter ett nytt urvalsförfarande, ska varje nytt avtal betraktas som ett första avtal”.
47. Den fråga som är tvistig i förevarande mål är huruvida sökandens anställning från den 1 september 2005, vilken ursprungligen avsåg en period på 18 månader, och sedan förlängdes till den 28 februari 2008, var en anställning som enligt artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 gjorde att sökanden inte kunde komma i fråga för den omtvistade tjänsten.
48. Europol har inte hävdat att sökanden, i egenskap av utsänd expert vid Europol mellan den 1 september 2005 och den 28 februari 2008, hade sådan anställning som avses i bilaga 1 till tjänsteföreskrifterna. Europol har dock gjort gällande att hänvisningen i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 till ”anställning vid Europol” (”any Europol post”) inte begränsar Europol-anställning till att avse dem som anges i bilaga 1 till tjänsteföreskrifterna. Till stöd för denna uppfattning hade Europol i beslutet om avslag på sökandens klagomål påpekat att lydelsen av artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 inte avsåg definitionen av uttrycket ”Europol Post” i artikel 1.1 i nämnda beslut. Enligt Europol innebär den omständigheten att ordet ”post” som används i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 inte skrivs med ett versalt P, som i artikel 1.1 i nämnda beslut, att uttrycket ”Europol post” avser alla anställningar vid Europol och inte enbart dem som avses i artikel 1.1 i beslutet av den 8 december 2006.
49. Sökanden har i sin ansökan tillbakavisat detta argument som framförts av Europol, vilken i sitt svaromål inte har bemött denna invändning från sökanden. Europol har emellertid, som svar på en fråga som referenten ställde vid förhandlingen, preciserat att denna myndighet vidhåller sitt argument beträffande konsekvenserna av användningen av ordet ”post” med gement p, i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006.
50. Europol har dessutom gjort gällande att lydelsen av artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 bekräftar denna myndighets tolkning av bestämmelserna i nämnda artikel, eftersom det där hänvisas till alla anställningar vid Europol (”detached from any Europol post”), vilket visar att nämnda artikel 2.4 inte bara kräver att det saknas juridisk anknytning utan även att det saknas faktisk anknytning mellan Europol och dess tidigare anställda.
51. Slutligen har Europol gjort gällande att dess bokstavstolkning av bestämmelserna i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 bekräftas av en analys av syftet med dessa bestämmelser.
52. Inledningsvis ska det undersökas huruvida en bokstavstolkning av artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 bekräftar att Europols ställning är välgrundad.
53. När det gäller frågan huruvida ordet ”post” i uttrycket ”Europol post” ska tillmätas skilda betydelser beroende på om det skrivs med versalt P eller gement p, är det för det första viktigt att påpeka att alla de termer som anges i artikel 1 i beslutet av den 8 december 2006 anges med en versal som begynnelsebokstav.
54. För det andra framgår det av beslutet av den 8 december 2006 att uttrycket ”Europol post” i alla bestämmelser i detta beslut (artiklarna 1.7, 1.8, 5.5, 5.5.1, 5.5.2), och inte bara i artikel 2.4, skrivs med ett gement p, trots att detta begrepp uppenbarligen inte i alla dessa bestämmelser har en annorlunda betydelse än den som fastställs i artikel 1.1 i beslutet av den 8 december 2006, eftersom definitionen av uttrycket ”Europol Post” i nämnda artikel annars skulle urholkas. Således innebär inte beslutet av den 8 december 2006 i sig någon systematisk skillnad mellan uttrycken ”Europol Post” och ”Europol post”, beroende på huruvida ordet ”post” skrivs med versalt P, eller gement p.
55. För det tredje ska det påpekas att i den engelska språkversionen av bilaga 1 till tjänsteföreskrifterna används ordet ”post” med gement p, såväl i rubriken som i den löpande texten.
56. Slutligen skulle det, om upphovsmannen till beslutet av den 8 december 2006 hade önskat göra en åtskillnad mellan uttrycken ”Europol post” och ”Europol Post”, vara korrekt lagstiftningsteknik att låta detta framgå tydligt i beslutet, vilket man inte har gjort i detta fall.
57. Beträffande argumentet, enligt vilket användningen av ordet ”any” i uttrycket ”any Europol post” som anges i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 visar att nämnda uttryck avser alla sorters arbetsrelationer, och inte bara dem som avses i bilaga 1 till tjänsteföreskrifterna, ska det erkännas att detta inte är övertygande. Detta uttryck skulle nämligen även kunna förstås så att det avser vilken anställning som helst i den mening som avses i den definition av uttrycket ”Europol Post” som ges i artikel 1.1 i beslutet av den 8 december 2006. Det är i detta hänseende viktigt att konstatera att uttrycket ”Europol Post” definieras i artikel 1.1 i beslutet av den 8 december 2006 som ”any post” på listan i bilaga 1 till tjänsteföreskrifterna. Dessutom används i bestämmelserna i artikel 1.7 och 1.8 i beslutet av den 8 december 2006 uttrycket ”Any Europol post” trots att det inte finns några tvivel om att dessa bestämmelser endast gäller de anställningar som definieras i artikel 1.1 i nämnda beslut.
58. Av det ovan anförda följer att uttrycket ”Europol post”, vid en bokstavstolkning av artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006, inte kan ges ett annat innehåll än uttrycket ”Europol Post” som definieras i artikel 1.1 i nämnda beslut och att Europols ståndpunkt, enligt vilken uttrycket ”any Europol post” även avser andra anställningar än dem som omnämns i bilaga 1 i tjänsteföreskrifterna, således inte kan bekräftas.
59. Det ska i förevarande fall anses att sökanden, genom att under perioden den 1 september 2005–28 februari 2008 ha haft en anställning som utsänd expert vid Europol, vilken inte figurerar på listan i bilaga 1 till tjänsteföreskrifterna, har varit ”utan anställning vid Europol” i den mening som avses i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006.
60. Det är fastställt att inget avtal har ingåtts mellan sökanden och Europol avseende perioden den 1 september 2005–28 februari 2008. Utstationeringen av sökanden som expert vid Europol följer av ett avtal som ingåtts mellan Europol och ”Polizeipräsident in Berlin”, i vilket sökandens ställning, arbetsuppgifter, rättigheter och skyldigheter fastställs. Det är vidare viktigt att påpeka att det varken i tjänsteföreskrifterna eller i texterna i de beslut som Europol antagit och företagit vid personaldomstolen föreskrivs några bestämmelser avseende utsända experter. Av dessa konstateranden följer att sökanden, i egenskap av utsänd expert, var en tysk polistjänsteman som stod till Europols förfogande på de villkor som fastställts i avtalet.
61. Det återstår vidare att undersöka huruvida de faktiska omständigheter som Europol har åberopat är av sådan art att de kan leda till en annan slutsats.
62. Det ska i detta hänseende påpekas att ett av syftena med fastställandet av en övre gräns för tjänstens varaktighet i artikel 6 i tjänsteföreskrifterna, enligt skäl 6 i beslutet av den 8 december 2006, är att säkerställa en ”rotation” av personalen genom att de personer som har fullgjort den maximala perioden för tjänstgöring vid Europol är tvungna att återgå till tjänstgöring vid sina respektive nationella myndigheter.
63. I förevarande fall har Europol vid personaldomstolen företett handlingen ”Job Description for the Seconded Expert to the Drugs Unit”, daterad den 19 juli 2006, som upprättats av sökanden och godkänts av chefen för enheten droger vid Europol, av vilken framgår att sökanden aktivt skulle delta i det löpande arbetet vid denna enhet, att han även vid vissa tillfällen skulle representera Europol och hade skyldighet att ersätta chefen för narkotikaenheten i dennes frånvaro. Det anges även i nämnda handling att han ”i egenskap av utsänd expert och inom ramen för sina arbetsuppgifter övervakar och koordinerar den operationella verksamheten hos de olika avdelningarna inom narkotikaenheten, godkänner och tillåter utdelning av operationella handlingar, rapporter med mera till externa medarbetare, ger intervjuer i media och agerar som rådgivare till chefen för narkotikaenheten i policyfrågor. Möten mellan chefen för narkotikaenheten och den utsände experten äger rum dagligen” (”[i]n his capacity as Seconded Expert and his special tasking, he supervises and co-ordinates the operational activities in the various Sections of the Drugs Unit, approves and authorises the distribution, to external partners, of operational documents, reports and other products, gives interviews to the media and advises the Head of the Drugs Unit on policy matters[; d]aily meetings between the Head of the Drugs Unit and the Seconded Expert take place”).
64. Dessutom har Europol vid förhandlingen gjort gällande att sökanden utförde exakt samma uppgifter i egenskap av förste handläggare (”first officer”) vid narkotikaenheten som i egenskap av utsänd expert. Ingen ändring av uppgifterna har skett och sökande har fortsatt att vara biträdande chef (”deputy head”) för denna enhet. Europol har även påpekat att sökanden inte har arbetat i Berlin efter utgången av hans avtal den 31 augusti 2005.
65. Europol förklarade även vid förhandlingen att praktiska förhållanden hade föranlett Europol till att efter utgången av sökandens avtal fortsätta att anlita honom med en annan administrativ ställning.
66. Sökanden har inte bestritt att handlingen ”Job Description for the Seconded Expert to the Drugs Unit” korrekt beskriver de arbetsuppgifter som han anförtrotts. Sökandens ombud hävdade emellertid vid förhandlingen att han inte hade ”känslan av att det rörde sig om en identisk verksamhet [i förhållande till den som sökanden hade utövat i egenskap av förste handläggare (”first officer). Om detta hade varit fallet [skulle sökanden] inte ha sett något behov av att göra en ny beskrivning av arbetsuppgifterna.” Dessutom har sökanden gjort gällande att han i egenskap av utsänd expert inte hade rätt att inneha en tjänst som biträdande chef (”deputy head”) för narkotikaenheten, eftersom denna tjänst endast kunde innehas av en Europol-anställd.
67. En undersökning av sökandens juridiska och faktiska situation i sin funktion som utsänd expert visar att även om den sistnämnde formellt sett återgick till den tyska polisen den 1 september 2005, fortsatte han i realiteten att i huvudsak fullgöra samma uppgifter som tidigare, med en annan rättslig ställning. Sökanden har för övrigt inte visat på vilket sätt hans arbete skulle ha ändrats i någon betydande utsträckning från den 1 september 2005.
68. Det ska emellertid påpekas att Europol själv krävde att sökanden skulle lämna sin anställning den 31 augusti 2005 i syfte att iaktta de gränser för avtalets varaktighet och förnyelse som föreskrivs i artikel 6 i tjänsteföreskrifterna. Vidare godkände Europol att sökanden fortsatte att arbeta i dess tjänst som utsänd expert, vilket i realiteten gjorde det möjligt att säkerställa en kontinuitet av sökandens funktioner vid Europol, då han kunde underlåta att återgå i tjänst vid sin nationella myndighet.
69. Under dessa omständigheter kan inte Europol med framgång göra gällande de faktiska omständigheter som anges i punkterna 63–65 i denna dom till stöd för en tolkning av bestämmelserna i artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 som strider mot den klara och otvetydiga lydelsen av dessa bestämmelser. Det är nämligen fast rättspraxis att domstolarna, i avsaknad av förarbeten som tydligt anger avsikterna hos bestämmelsens upphovsmän, ska grunda sig på textens innehåll, såsom det har fastställts, och ge den en sådan betydelse som följer av en bokstavlig och logisk tolkning av densamma (se, för ett liknande resonemang, domstolens dom av den 1 juni 1961 i mål 15/60, Simon mot domstolen, REG 1961, s. 223 och 244, personaldomstolens dom av den 14 december 2006 i mål F-10/06, André mot kommissionen, REGP s. I‑A-1-183 och II‑A-1-755, punkt 44). Således kan inte en tolkning grundad på faktiska omständigheter i ett specifikt fall ersätta tolkningen av själva lydelsen av en text.
70. Av det ovan anförda följer att talan ska vinna bifall på den grund som avser att artikel 2.4 i beslutet av den 8 december 2006 har tillämpats felaktigt. Härav följer, utan att de övriga av sökanden anförda grunderna behöver undersökas, att Europols beslut av den 10 oktober 2007 ska ogiltigförklaras.
Rättegångskostnader
71. Enligt artikel 87.1 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
72. Eftersom Europol har tappat målet och sökanden har yrkat att svaranden ska ersätta rättegångskostnaderna, ska sökandens yrkande bifallas.
Domslut
Mot denna bakgrund beslutar
PERSONALDOMSTOLEN (andra avdelningen)
följande:
1) Beslutet av Europeiska polisbyrån (Europol) av den 10 oktober 2007 att inte tillåta Jörg Mölling att delta i det urvalsförfarande som organiserats i syfte att tillsätta en tjänst som förste handläggare (”first officer”) vid Europols narkotikaenhet ogiltigförklaras.
2) Europol ska ersätta rättegångskostnaderna.