62022CO0198_INF
Domstolens beslut (sjätte avdelningen) av den 6 mars 2023 – Deutsche Bank (Konkurrensbegränsande samverkan – Räntederivat i euro)
(förenade målen C-198/22 och C-199/22)
”Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Artikel 101 FEUF – Direktiv 2014/104/EU – Artikel 10 – Tillämpning i tiden – Skadeståndstalan för överträdelse av EU:s konkurrensregler – Preskriptionstid – Överträdelse som begåtts före direktivets ikraftträdande – Konsumentskydd ”
1.
Konkurrens – Talan om ersättning för skada som orsakats av överträdelser av konkurrensreglerna – Direktiv 2014/104 – Överträdelse som upphört innan direktivet trädde i kraft – Preskription för skadeståndstalan – Fastställande av starttidpunkten – Tillämpligheten av nationell rätt – Gränser – Iakttagande av effektivitetsprincipen – Preskriptionsfristen kan endast börja löpa efter det överträdelsen upphört och den skadelidande fått kännedom om de uppgifter som är nödvändiga för att väcka talan – Det faktum att den skadelidande är konsument – Saknar betydelse
(Artikel 101 FEUF; Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/104)
(se punkterna 33–52 samt punkt 1 i domslutet)
2.
Konkurrens – Talan om ersättning för skada som orsakats av överträdelser av konkurrensreglerna – Direktiv 2014/104 – Tillämpning i tiden – Materiella bestämmelser – Förbud mot retroaktiv tillämpning av den nationella införlivandelagstiftningen – Icke-materiella bestämmelser – Förbud mot att tillämpa den nationella införlivandelagstiftningen på mål som anhängiggjorts före den 26 december 2014
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/, artikel 22)
(se punkterna 58–61)
3.
Konkurrens – Talan om ersättning för skada som orsakats av överträdelser av konkurrensreglerna – Direktiv 2014/104 – Tillämpning i tiden – Bestämmelse i vilken det föreskrivs en preskriptionstid på minst fem år för mål om skadestånd – Materiell bestämmelse – Förbud mot retroaktiv tillämpning av den nationella införlivandelagstiftningen
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/104, artiklarna 10 och 22)
(se punkterna 63–69, 72 samt punkt 2 i domslutet)
4.
Institutionernas rättsakter – Direktiv – Medlemsstaternas genomförande – Kravet att säkerställa direktivs effektivitet – Nationella domstolars skyldigheter – Skyldighet att göra direktivkonform tolkning – Räckvidd – Tolkning contra legem av nationell rätt – Omfattas inte
(Artikel 4.3 FEU; artikel 288 FEUF)
(se punkt 71)
Avgörande
1)
Artikel 101 FEUF och effektivitetsprincipen ska tolkas så, att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den tolkats i nationell rättspraxis, enligt vilken preskriptionsfristen för en skadeståndstalan för en överträdelse av EU:s konkurrensregler, som väcks av en konsument, börjar löpa dagen för offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av en sammanfattning av Europeiska unionens slutliga beslut i vilket överträdelsen konstateras, då det rimligen kan anses att den skadelidande vid offentliggörandedatumet tagit del av de omständigheter som är nödvändiga för att vederbörande ska kunna väcka sin skadeståndstalan.
2)
Artikel 10.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/104/EU av den 26 november 2014 om vissa regler som styr skadeståndstalan enligt nationell rätt för överträdelser av medlemsstaternas och Europeiska unionens konkurrensrättsliga bestämmelser ska tolkas så, att en skadeståndstalan för överträdelse av konkurrensreglerna omfattas av den bestämmelsens tidsmässiga tillämpningsområde, då talan avser en överträdelse som upphört före direktivets ikraftträdande, men talan har väckts efter ikraftträdandet av de regler som införlivar direktivet med nationell rätt, såvitt preskriptionsfristen för talan inte har löpt ut före slutdatumet för direktivets införlivandefrist.