62023CJ0016_RES
Lieta C‑16/23
FA.RO. di YK & C. Sas
pret
Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
(Tribunale amministrativo regionale della Liguria lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (pirmā palāta) 2024. gada 17. oktobra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pakalpojumi iekšējā tirgū – Direktīva 2006/123/EK – Atļauju sistēma – 10. pants – Atļaujas piešķiršanas nosacījumi – Tabakas izstrādājumu pārdošana – Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram atļaujas piešķiršana tabakas izstrādājumu tirdzniecības vietas izveidei ir atkarīga no nosacījumu izpildes – Ar attālumu un iedzīvotāju skaitu saistīti nosacījumi – Sabiedrības veselības aizsardzība pret smēķēšanu
Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Pakalpojumu sniegšanas brīvība – Pakalpojumi iekšējā tirgū – Direktīva 2006/123 – Piemērošanas joma – Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu mazumtirdzniecību var veikt tikai pilnvaroti izplatītāji – Iekļaušana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123 2., 5. un 8. apsvērums, 1. panta 1. un 3. punkts, 2. panta 1. un 2. punkts un 4. panta 1. punkts)
(skat. 55., 56. un 58.–62. punktu)
Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Pakalpojumi iekšējā tirgū – Direktīva 2006/123 – Atļauju sistēma – Jēdziens – Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu mazumtirdzniecība ir pakļauta tirdzniecības vietas piešķiršanas procedūrai – Iekļaušana – Iesniedzējtiesas pārbaude
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123 4. panta 6. punkts)
(skat. 67., 70. un 71. punktu)
Brīvība veikt uzņēmējdarbību – Pakalpojumi iekšējā tirgū – Direktīva 2006/123 – Atļauju sistēma – Valsts tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram atļaujas piešķiršana tabakas izstrādājumu tirdzniecības vietas izveidei ir atkarīga no nosacījumu saistībā ar attālumu un demogrāfisko situāciju izpildes un nav iespējams ņemt vērā patērētāju skaita periodisko pieaugumu – Pieļaujamība – Nosacījumi – 10. panta 2. punktā minēto nosacījumu ievērošana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123 7. un 66. apsvērums, 4. panta 8. punkts, 9. panta 1. punkts, 10. panta 1. un 2. punkts, 14. panta 5. punkts)
(skat. 77.–79., 81.–86., 89.–92., 94.–98., 100., 101., 103.–106., 108., 112., 113. punktu un rezolutīvo daļu)
Rezumējums
Izskatot lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu saistībā ar rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu tirdzniecības vietas izveidi, Tiesa lemj par šo izstrādājumu mazumtirdzniecībai piemērojamā Itālijas tiesiskā regulējuma saderību ar Direktīvu 2006/123 (
1
), jo šajā tiesiskajā regulējumā šādas tirdzniecības vietas izveides atļaušanai ir izmantoti ierobežojoši kritēriji, kuru pamatā ir ģeogrāfiskais attālums un iedzīvotāju blīvums.
Pēc atļaujas, kas sabiedrībai FA.RO. ļāva mazumtirdzniecībā pārdot tabakas izstrādājumus, atsaukšanas šī sabiedrība lūdza Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Muitas un monopolu dienests, Itālija, turpmāk tekstā – “ADM”) izveidot jaunu tabakas izstrādājumu tirdzniecības vietu tās sabiedriskās ēdināšanas un dzērienu tirdzniecības darījumdarbības telpās.
ADM šo lūgumu noraidīja, pamatojoties uz to, ka nav izpildīti valsts tiesiskajā regulējumā paredzētie ar minimālo ģeogrāfisko attālumu starp pakalpojumu sniedzējiem un demogrāfisko situāciju saistītie nosacījumi.
Tad FA.RO. cēla prasību Tribunale amministrativo regionale per la Liguria (Ligūrijas Reģionālā administratīvā tiesa, Itālija), kas ir iesniedzējtiesa. Šī sabiedrība citstarp norādīja, ka jaunas tirdzniecības vietas izveide tās darījumdarbības telpās neizraisītu pārmērīgu piedāvājumu attiecībā pret pieprasījumu, ņemot vērā milzīgo apmeklētāju pieplūdumu noteiktos laikposmos.
Iesniedzējtiesa vērsās Tiesā, būtībā jautājot, vai Direktīva 2006/123 pieļauj valsts tiesisko regulējumu, atbilstoši kuram atļaujas piešķiršana tabakas izstrādājumu tirdzniecības vietām ir atkarīga no tā, vai ir izpildīti ar minimālo ģeogrāfisko attālumu starp pakalpojumu sniedzējiem un demogrāfisko situāciju saistītie nosacījumi, un kompetentajai valsts iestādei nav iespējas kā alternatīvu šiem nosacījumiem ņemt vērā patērētāju skaita periodisko pieaugumu.
Tiesas vērtējums
Tiesa, pirmām kārtām, precizē, ka tiesiskais regulējums, atbilstoši kuram rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu mazumtirdzniecību var veikt tikai izplatītāji, kuriem publiskā vara to atļāvusi, ietilpst Direktīvas 2006/123 piemērošanas jomā. Šāds tiesiskais regulējums neietilpst monopola jēdzienā, kurš nav ietverts šīs direktīvas piemērošanas jomā (
2
), jo valsts pati neveic šādu tirdzniecību, kas joprojām ir atvērta konkurencei un nav uzticēta tikai vienam saimnieciskās darbības subjektam, turklāt iestāde arī nevar iejaukties tirdzniecības vietu īpašnieku un atļauju turētāju komerclēmumos.
Otrām kārtām, Tiesa norāda, ka rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu mazumtirdzniecības organizēšana ietilpst jēdzienā “atļauju piešķiršanas sistēma” Direktīvas 2006/123 4. panta 6. punkta izpratnē, jo atbilstoši attiecīgajā valsts tiesiskajā regulējumā noteiktajai sistēmai pakalpojumu sniedzējam ir pienākums vērsties kompetentajā iestādē, lai saņemtu formālu lēmumu, kas tam ļauj veikt šo darbību.
Tādēļ šajā atļauju sistēmā paredzētajiem ar attālumu un demogrāfisko situāciju saistītajiem ierobežojošajiem nosacījumiem ir jāatbilst minētās Direktīvas 2006/123 10. panta 2. punkta a)–g) apakšpunkta noteikumiem.
Tādējādi, pirmkārt, tiem jābūt nediskriminējošiem, kā tas, šķiet, ir šajā gadījumā.
Otrkārt, tiem jābūt pamatotiem ar sevišķi svarīgu iemeslu saistībā ar sabiedrības interesēm. Tas var izpausties kā cilvēka veselības aizsardzība pret rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu radītajiem riskiem. Savukārt tīri ekonomiska rakstura apsvērumi nevar būt sevišķi svarīgs iemesls saistībā ar sabiedrības interesēm. Proti, atļauju sistēma nevar ietvert neatļautas prasības, jo Direktīvas 2006/123 14. panta 5. punktā ir aizliegts par priekšnoteikumu atļaujas piešķiršanai izvirzīt pierādījumu par saimnieciskas vajadzības vai tirgus pieprasījuma esamību. Šajā lietā valsts tiesiskajā regulējumā paredzētos ar attālumu un pastāvīgo iedzīvotāju skaitu saistītos kritērijus varētu kvalificēt kā saimniecisku pārbaudi, ja šo kritēriju mērķis ir nodrošināt pietiekamus ieņēmumus rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu pārdevējiem vai palielināt no šo izstrādājumu patērētājiem gūtos nodokļu ieņēmumus, jo to mērķis citstarp ir, no vienas puses, novērst tirdzniecības vietu skaita palielināšanos vietās, kur esošās tirdzniecības vietas jau apmierina pieprasījumu, un, no otras puses, novērst nepietiekamu tirdzniecības vietu skaitu, kas varētu izraisīt to, ka daļa pieprasījuma paliek neapmierināta, bet tas jāpārbauda iesniedzējtiesai. Turpretī, ja minētajiem kritērijiem nebūtu ekonomiska mērķa un tie būtu objektīvi pamatoti ar tādu sevišķi svarīgu iemeslu saistībā ar sabiedrības interesēm kā sabiedrības veselības aizsardzība, palīdzot izvairīties no patēriņa veicināšanas lielāka piedāvājuma dēļ un preventīvi ietekmējot pieprasījumu, šis aizliegums uz tiem nebūtu attiecināms.
Treškārt, ar attālumu un demogrāfisko situāciju saistītajiem nosacījumiem jābūt piemērotiem, lai saskanīgi un sistemātiski nodrošinātu izvirzītā mērķa īstenošanu, un tie nedrīkst pārsniegt to, kas nepieciešams šī mērķa sasniegšanai.
Šajā ziņā vispirms jākonstatē, ka šo nosacījumu sekas ir tādas, ka tiek ieviesta tabakas piedāvājuma kontrole, kas ļauj izvairīties no tabakas patēriņa veicināšanas, tādējādi sekmējot sabiedrības veselības aizsardzības mērķa sasniegšanu. Likumīgi ražotu tabakas izstrādājumu kontrolētais piedāvājums turklāt var palīdzēt samazināt tādu kontrabandas preču iegādi, kuras to zemāko cenu dēļ var veicināt patēriņu vai radīt papildu risku patērētāju veselībai.
Tomēr, lai saskanīgi un sistemātiski sasniegtu sabiedrības veselības aizsardzības mērķi, šim tabakas piedāvājuma kontroles mehānismam, kurš ļauj garantēt rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu sasniedzamību un pieejamību, ir preventīvi jāietekmē arī šo izstrādājumu pieprasījums. Tāpat, lai saglabātu tā lietderīgo ietekmi, ievērojot sabiedrības veselības aizsardzības mērķi, jāpārliecinās, vai ar attālumu un demogrāfisko situāciju saistīto nosacījumu piemērošana ir pietiekama, lai samazinātu rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu patēriņu, nepalielinot šo preču nelikumīgo piedāvājumu. Šo iemeslu dēļ iesniedzējtiesai jāpārbauda, vai valsts tiesiskajā regulējumā šādi regulētā tirdzniecības automātu uzstādīšana ir pārdošanai, kas veikta ar parasto vai īpašo tirdzniecības vietu vai atļauju starpniecību, alternatīvs rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu pārdošanas veids, kuram jāatbilst tādiem pašiem ar attālumu un demogrāfisko situāciju saistītajiem nosacījumiem, un vai tas nepalielina šo preču piedāvājumu.
Turpinājumā Tiesa uzsver, ka dalībvalstīm ir rīcības brīvība izlemt, kādā līmenī tās vēlas nodrošināt sabiedrības veselības aizsardzību un noteikt veidu, kādā to sasniegt. Tādējādi nav nepieciešams, lai dalībvalsts iestāžu noteiktais ierobežojošais pasākums atbilstu visās dalībvalstīs valdošajai kopīgajai izpratnei. Tādēļ tas, ka Konvencijā (
3
) ar attālumu un demogrāfisko situāciju saistītie nosacījumi nav paredzēti kā viens no pasākumiem tabakas patēriņa samazināšanai, neietekmē vērtējumu par to, vai pamatlietā aplūkotā sistēma ir nepieciešama sabiedrības veselības aizsardzības mērķa sasniegšanai.
Ja dalībvalsts ieskatā ir lietderīgi ieviest pasākumus, lai kontrolētu rūpnieciski ražotu tabakas izstrādājumu piedāvājumu, šī dalībvalsts, ievērojot šo rīcības brīvību, var leģitīmi uzskatīt, ka patērētāju skaita periodisks pieaugums nav vērā ņemams faktors. Šāda periodiska pieauguma ņemšana vērā būtu pretrunā mērķim ierobežot piedāvājumu, lai samazinātu patēriņu.
Ceturtkārt, jākonstatē, ka ar attālumu un demogrāfisko situāciju saistītie nosacījumi ir balstīti uz objektīviem datiem, ir iepriekš zināmi un principā nevar radīt interpretācijas vai piemērošanas grūtības. Paturot to prātā, no valsts tiesiskā regulējuma izriet, ka pat tad, ja ir izpildīti ar attālumu un demogrāfisko situāciju saistītie nosacījumi, parastās tirdzniecības vietas citstarp tiek izveidotas tad, kad iestāde to uzskata par lietderīgu un atbilstošu interesei saņemt pakalpojumu. Tā kā pēdējais minētais jēdziens ir definēts vispārīgi, tas var radīt šaubas par iestādes rīcības brīvības īstenošanai noteikto kritēriju skaidro, nepārprotamo, objektīvo un pārredzamo raksturu, bet tas jāpārbauda iesniedzējtiesai.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV 2006, L 376, 36. lpp.).
(
2
)	Šīs direktīvas 1. panta 3. punkts.
(
3
)	Pasaules Veselības organizācijas Vispārējā konvencija par tabakas uzraudzību, kas parakstīta Ženēvā 2003. gada 21. maijā.