Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA
11 päivänä syyskuuta 2025 (1)
Asia C‑376/24
MT
vastaan
Comité de direction de l’Autorité des Services et des Marchés Financiers (FSMA)
(Ennakkoratkaisupyyntö – Cour d’appel de Bruxelles (Brysselin ylioikeus, Belgia))
Ennakkoratkaisupyyntö – Rahoituspalvelut – Asetus (EU) N:o 596/2014 – Sisäpiiritiedon ilmaiseminen ja markkinoiden väärinkäyttö – Sisäpiiritiedon ilmaisemisen laittomuus – Poikkeukset – 10 artikla – Sisäpiiritiedon paljastaminen osana ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista – 21 artikla – Sisäpiiritiedon julkaiseminen journalistisen toiminnan yhteydessä – Lehdistön- ja sananvapaus – Poliittisen päättäjän julkisen yrityksen yksityistämisestä levittämä sisäpiiritieto
1.        Tämän ennakkoratkaisupyynnön taustalla olevassa riita-asiassa ratkaistaan sellaisen seuraamusmaksun pätevyys, joka määrättiin poliittiselle päättäjälle, koska hän paljasti tiedotusvälineille antamissaan haastatteluissa tietoja, joiden väitetään olevan direktiivissä 2003/6/EY(2) ja asetuksessa (EU) N:o 596/2014 tarkoitettua sisäpiiritietoa.(3)
2.        Kyseessä oleva tieto koski erään suuren belgialaisen julkisen yrityksen tulevaa yksityistämistä. Tiedon paljastanut henkilö väittää toiminnallaan pyrkineensä herättämään julkista keskustelua yleistä etua koskevasta asiasta ja hoitaneensa tehtäviään poliittisena päättäjänä.
3.        Ennakkoratkaisupyynnön taustalla on yhtäältä (tässä tapauksessa poliittisen päättäjän) sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta koskeva perusoikeus ja toisaalta rahoitusmarkkinoiden luotettavuuden turvaamista koskeva intressi, joka konkretisoituu sisäpiiritiedon ilmaisemista koskevana kieltona.
I       Asiaa koskevat oikeussäännöt
A       Unionin oikeus
1.     Direktiivi 2003/6
4.        Direktiivin johdanto-osan 44 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Tämä direktiivi ei loukkaa perusoikeuksia ja noudattaa erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa [(jäljempänä perusoikeuskirja)] ja etenkin sen 11 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen [(jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus)] 10 artiklassa tunnustettuja periaatteita. Tässä suhteessa tämä direktiivi ei millään tavoin estä jäsenvaltioita soveltamasta niitä valtiosääntöönsä sisältyviä säännöksiä, jotka koskevat painovapautta ja tiedotusvälineiden ilmaisuvapautta.”
5.        Direktiivin 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.      Jäsenvaltioiden on kiellettävä toisessa alakohdassa tarkoitettuja henkilöitä, joilla on hallussaan sisäpiiritietoa, käyttämästä kyseistä tietoa hankkimalla tai luovuttamalla tai yrittämällä hankkia tai luovuttaa omaan tai toisen lukuun suoraan tai välillisesti rahoitusvälineitä, joita kyseinen tieto koskee.
Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan kaikkiin henkilöihin, joilla on hallussaan kyseinen tieto:
– –
c      työhönsä, ammattiinsa tai tehtäviinsä liittyvän tiedonsaantimahdollisuuden perusteella; taikka
– –”.
6.        Direktiivin 3 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on kiellettävä 2 artiklassa säädetyssä kiellossa tarkoitettuja henkilöitä:
a)      ilmaisemasta kyseistä sisäpiiritietoa toiselle henkilölle, jollei tämä tapahdu osana kyseisen henkilön työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista;
b)      sisäpiiritiedon perusteella suosittelemasta toiselle sellaisten rahoitusvälineiden hankkimista tai luovuttamista tai houkuttelemasta tätä hankkimaan tai luovuttamaan sellaisia rahoitusvälineitä, joihin kyseinen tieto liittyy.”
2.     Asetus N:o 596/2014
7.        Asetuksen johdanto-osan 77 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon – – perusoikeuskirjassa – – tunnustetut periaatteet. Tätä asetusta olisi näin ollen tulkittava ja sovellettava kyseisten oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti. Erityisesti silloin, kun tässä asetuksessa viitataan lehdistönvapautta ja sananvapautta muissa tiedotusvälineissä koskeviin sääntöihin sekä toimittajan ammattia koskeviin sääntöihin tai käytännesääntöihin, olisi kiinnitettävä huomiota näihin vapauksiin, sellaisina kuin ne on turvattu unionissa ja jäsenvaltioissa ja sellaisina kuin ne on tunnustettu perusoikeuskirjan 11 artiklassa ja muissa asiaa koskevissa määräyksissä.”
8.        Asetuksen 7 artiklassa (”Sisäpiiritieto”) toistetaan pääosin direktiiveissä 2003/6 ja 2003/124/EY(4) olevat määritelmät.
9.        Asetuksen 8 artiklassa (”Sisäpiirikaupat”) säädetään seuraavaa:
”1.      Tässä asetuksessa sisäpiirikaupoilla tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän käyttää kyseistä tietoa hyväkseen hankkimalla tai luovuttamalla omaan tai kolmannen osapuolen lukuun suoraan tai välillisesti rahoitusvälineitä, joihin kyseinen tieto liittyy. Sisäpiirikaupoiksi on katsottava myös sisäpiiritiedon käyttäminen peruuttamalla tai muuttamalla toimeksianto, joka koskee sellaista rahoitusvälinettä, johon kyseinen tieto liittyy, kun toimeksianto annettiin ennen kuin asianomaisella henkilöllä oli hallussaan kyseinen sisäpiiritieto – –.
– –
4.      Tätä artiklaa sovelletaan kaikkiin henkilöihin, joilla on hallussaan sisäpiiritietoa seuraavista syistä:
– –
c)      heillä on pääsy kyseiseen tietoon osana työn, ammatin tai tehtävien suorittamista; tai
– –.
Tätä artiklaa sovelletaan myös kaikkiin henkilöihin, joilla on hallussaan sisäpiiritietoa muissa kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa, kun kyseinen henkilö tietää tai hänen pitäisi tietää sen olevan sisäpiiritietoa.
– –”.
10.      Asetuksen 10 artiklassa (”Sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen”) säädetään seuraavaa:
”1.      Tässä asetuksessa sisäpiiritiedon laittomalla ilmaisemisella tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän ilmaisee kyseisen sisäpiiritiedon toiselle henkilölle, jollei tämä ilmaiseminen tapahdu osana työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista.
Tätä kohtaa sovelletaan luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa tai olosuhteissa.
– –”.
11.      Asetuksen 21 artiklassa (”Tietojen ilmaiseminen tai levittäminen tiedotusvälineissä”) säädetään seuraavaa:
”Sovellettaessa 10 artiklaa – –, jos tietoja ilmaistaan tai levitetään ja jos suosituksia annetaan tai levitetään journalistisiin tarkoituksiin[(5)] tai tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin, tällaista tiedon ilmaisemista tai levittämistä arvioitaessa on otettava huomioon lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta muissa tiedotusvälineissä koskevat säännöt samoin kuin toimittajan ammattia koskevat säännöt, paitsi jos
a)      kyseiset henkilöt tai heidän lähipiiriinsä kuuluvat henkilöt saavat suoraan tai välillisesti hyötyä tai voittoa kyseisten tietojen ilmaisemisesta tai levittämisestä; tai
b)      kyseisten tietojen ilmaisemisella tai levittämisellä pyritään johtamaan markkinoita harhaan rahoitusvälineiden tarjonnan, kysynnän tai hinnan suhteen.”
B       Kansallinen oikeus. Rahoitusalan valvonnasta ja rahoituspalveluista 2.8.2002 annettu laki(6)
12.      Lain 2 §:ssä määritellään sisäpiiritiedon käsite samoin sanamuodoin kuin direktiiveissä 2003/6 ja 2003/124 ja siis asetuksessa N:o 596/2014.
13.      Lain 25 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.      Henkilö
1.º      jolla on hallussaan tietoa, jonka hän tietää olevan tai jonka hänen pitäisi tietää olevan sisäpiiritietoa, ei saa
a)      hankkia tai luovuttaa tai yrittää hankkia tai luovuttaa omaan tai toisen lukuun suoraan tai välillisesti rahoitusvälineitä, joita kyseinen tieto koskee;
b)      ilmaista tällaista tietoa toiselle henkilölle, jollei tämä tapahdu osana kyseisen henkilön työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista;
– –
4.º      levittää tiedotusvälineiden, internetin tai muiden välineiden kautta tietoja tai huhuja, jotka antavat tai ovat omiaan antamaan vääriä tai harhaanjohtavia tietoja rahoitusvälineistä, jos [henkilö] tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää, että tiedot olivat vääriä tai harhaanjohtavia.
Kun kyseessä ovat ammattiaan harjoittavat toimittajat, tätä tietojen levittämistä on arvioitava heidän ammattiinsa sovellettavien sääntöjen mukaisesti, paitsi jos nämä henkilöt saavat suoraan tai välillisesti etua tai hyötyä näiden tietojen levittämisestä.”
II     Tosiseikat, pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
14.      Vuonna 2016 Bpost-niminen osakeyhtiö, jonka osakepääomasta valtio omisti yli 50 prosenttia, oli Belgian suurin postialan toimija, ja sen osakkeet oli listattu Brysselin pörssiin (Euronext).
15.      MT oli sosialistisen puolueen poliittinen päättäjä. Hän oli toiminut Belgian liittohallituksen julkisten yritysten ministerinä tammikuusta 2013 lokakuuhun 2014. Vuoden 2014 parlamenttivaalien jälkeen sosialistipuolue siirtyi oppositioon, ja vuonna 2016 MT toimi johtotehtävissä kyseisessä puolueessa ja Union nationale des mutualités socialistes – Solidaris ‑järjestössä.
16.      Belgian uusi hallitus ilmaisi vuonna 2015 halukkuutensa vähentää valtion omistusosuutta julkisissa yrityksissä alle 50 prosenttiin, mistä keskusteltiin Belgian parlamentissa. Eräs ammattiyhdistysjohtaja arvosteli julkisista yrityksistä joulukuussa 2015 annettua uutta lakia(7) erään belgialaisen sanomalehden mukaan seuraavasti: ”eilen torstaina parlamentissa hyväksytty lakiehdotus, joka mahdollistaa pörssiin listattujen julkisten yritysten eli Bpostin ja Proximuksen yksityistämisen ilman tämän estämiseen kykenevää määrävähemmistöä, merkitsee julkisen yrityksen loppua”.(8)
17.      Bpostin yhtiöjärjestystä muutettiin 11.5.2016 pidetyissä varsinaisessa ja ylimääräisessä yhtiökokouksessa, mikä mahdollisti kyseisen yrityksen yksityistämisen.(9) Belgialainen sanomalehti viittasi 12.5.2016 ”Bpostin yksityistämiseen” kommentoidessaan näiden yhtiökokousten tuloksia.(10)
18.      MT vastasi 27.5.2016 RTBF:n Matin Première ‑radio-ohjelmassa esitettyyn kysymykseen ja ilmoitti, että Bpost menettäisi lähiaikoina julkisoikeudellisen asemansa, ja totesi, että ”valtio aikoo myydä osan osakkeistaan – – tosiasiallisesti lähituntien sisällä”. Hän lisäsi, että julkisoikeudellisen aseman menettäminen tapahtuisi liittämällä Bpost erääseen toiseen eurooppalaisen postialan toimijaan, koska tuolloisten neuvottelujen tavoitteena oli myydä 10 prosentin osuus Bpostin osakepääomasta alankomaalaiselle postialan toimijalle PostNL:lle.
19.      MT vahvisti nämä tiedot ja täydensi niitä samana päivänä www.lavenir.net-nimisen internetportaalin toimittajalle ja Le Soir ‑sanomalehden haastattelussa.
20.      Bpost pyysi 27.5.2016 rahoituspalveluista ja
‑markkinoista vastaavaa Belgian viranomaista (Autorité belge des services et des marchés financiers, jäljempänä FSMA) keskeyttämään arvopaperiensa listaamisen pörssissä. Bpostin ja PostNL:n väliset sulautumisneuvottelut keskeytyivät, eikä sulautumista toteutettu.(11)
21.      FSMA aloitti 28.7.2016 MT:n lausuntoja koskevan tutkinnan ja pyysi häntä, samoin kuin Centrale Générale des Services Publicsin (julkisen sektorin työntekijöiden ammattiliitto CGSP) postialan pääsihteeriä SL:ää, esittämään huomautuksia asiasta.(12)
22.      Ennakkoratkaisupyynnön mukaan(13) FSMA arvosteli MT:tä siitä, että hän oli 27.5.2016 aamulla ilmoittanut
”a)      Bpostin tulevaa yksityistämistä koskevasta suunnitelmasta RTBF:n Matin Première ‑ohjelman suorassa lähetyksessä radiotoimittajalle ja siten kaikille kyseisen ohjelman kuuntelijoille; ja
b)      tiedon siitä, että valtio valmistautui luopumaan noin kymmenen prosentin osuudesta Bpostissa osana toisen eurooppalaisen toimijan kanssa suoritettavaa fuusiota, www.lavenir.net-sivuston toimittajalle ja näin ollen kaikille tämän ilmoituksen sisältävän artikkelin lukijoille”.
23.      Erilaisten alustavien päätösten jälkeen, joista MT tuloksetta valitti, FSMA:n seuraamuskomitea päätti lopulta 11.5.2023
”– –
2)      todeta, että MT ei ollut noudattanut 2.8.2002 annetun lain 25 §:n 1 momentin 1 kohdan b alakohtaa, koska hän oli ilmaissut tietoja, jotka hän tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää työnsä, ammattinsa tai tehtäviensä ulkopuolella salassa pidettäviksi,
3)      määrätä MT:lle 2.8.2002 annetun lain 72 §:n 3 momentin nojalla 12 500 [euron] sakon – –”.
24.      MT valitti 11.5.2023 tehdystä päätöksestä Cour d’appel de Bruxellesin (Brysselin ylioikeus, Belgia) markkinaoikeuden jaostoon. FSMA vastusti tätä valitusta.
25.      MT esittää seuraavaa:
–        Hän ei rikkonut 2.8.2002 annetun lain 25 §:ää, koska sisäpiiritiedon levittämisellä tarkoitetaan tiedon ilmaisemista ”toiselle henkilölle”, jollei tämä tapahdu ”osana kyseisen henkilön työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista”. Tässä tapauksessa hän ilmaisi tietoja yleisölle yleisesti ja valikoimattomasti, joten on sitäkin suuremmalla syyllä katsottava, että tällä tavoin ilmoitettujen tietojen tarkoituksena ei ollut johtaa sijoittajia harhaan.
–        Sisäpiiritiedon ilmaisemista koskevaa kieltoa ei sovelleta henkilöön, joka suorittaa tavanomaisesti tehtäviään, kuten oli nyt käsiteltävässä asiassa.
–        Vaikka hänen katsottaisiin ilmaisseen sisäpiiritietoa, häneen sovellettaisiin tämäntyyppisen tiedon ilmaisemiskieltoa koskevaa poikkeusta (asetuksen N:o 596/2014 21 artikla) sananvapauden takaamiseksi. Tiedon julkaisemista tai levittämistä ”tiedotusvälineissä” on tulkittava siten, että se ei rajoitu vain toimittajien julkaisemiin tietoihin.
–        Hän antoi julkisia lausuntoja suorittaessaan tehtäviään entisenä julkisista yrityksistä vastaavana ministerinä ja sosialistisen puolueen kansallisen toimiston jäsenenä. Hän ei saanut tästä mitään etua, pikemminkin päinvastoin, eikä hänen tarkoituksenaan ollut johtaa markkinoita harhaan. Lisäksi lausunnot olivat välttämättömiä hänen poliittisten toimintansa ja tehtäviensä hoitamiseksi, ja ne merkitsevät perusoikeuskirjan 11 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan suojaaman sananvapauden käyttämistä.
26.      FSMA esittää seuraavaa:
–        Asetuksen N:o 596/2014 21 artiklaan sisältyy sisäpiiritiedon ilmaisemiskieltoa koskeva poikkeus, jota sovelletaan yksinomaan toimittajiin tai korkeintaan ilmaistaessa tietoja journalistisiin tarkoituksiin, ja se voi näin ollen koskea vain henkilöitä, jotka – vaikka he eivät harjoita toimittajan ammattia – osoittavat harjoittavansa vastaavaa työtä, vastaavaa ammattia tai vastaavaa tehtävää.
–        Tätä poikkeusta ei voida laajentaa koskemaan sellaisten henkilöiden puheita tai lausuntoja, jotka vetoavat poliitikon asemaan ja toimivat ”poliittisissa tarkoituksissa”.
–        Liiketoimen, jonka toteuttamista Bpost valmisteli, ilmaiseminen ei ollut tarpeellista eikä oikeasuhteista, kun pyrittiin vastustamaan poliittisesti hallituksen politiikkaa, joka koski julkisten yritysten yksityistämistä. MT olisi voinut vastustaa belgialaisen valtionyhtiön yksityistämistä muulla tavoin kuin ilmaisemalla sisäpiiritietoa.
–        Asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa säädetty poikkeus edellyttää, että sisäpiiritiedon ilmaisemisen ja kyseisen henkilön työn, ammatin tai tehtävien suorittamisen välillä on läheinen yhteys.
27.      Tässä tilanteessa cour d’appel de Bruxellesin markkinaoikeuden jaosto on esittänyt unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Onko direktiivin 2003/6 3 artiklaa, luettuna perusoikeuskirjan 11 ja 52 artiklan, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan ja yhdenvertaisuusperiaatteen valossa, kun siinä kielletään ’ilmaisemasta kyseistä sisäpiiritietoa toiselle henkilölle, jollei tämä tapahdu osana kyseisen henkilön työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista’, tulkittava siten, että siinä kielletään se, että henkilö, joka on poliitikko, entinen ministeri ja oppositiopuolueen jäsen ja joka tässä ominaisuudessa esiintyy tiedotusvälineissä, ilmaisee sisäpiiritietoa tiedotusvälineissä (radiossa ja painettujen tiedotusvälineiden verkkosivuilla), kun hän pyrkii tällaisella levittämisellä herättämään julkista keskustelua yleistä etua koskevasta asiasta kritisoidakseen yksityistämishanketta, vaikka hänen asemaansa ei tavallisesti kuulu tämäntyyppinen sisäpiiritiedon levittäminen tiedotusvälineissä?
2)      Onko asetuksen N:o 596/2014 21 artiklaa, luettuna yhdessä edellisessä kysymyksessä mainittujen periaatteiden kanssa, tulkittava siten, että sen soveltamisala on rajattu koskemaan toimittajien harjoittamaa sisäpiiritiedon ilmaisemista tai levittämistä, vai koskeeko se myös sitä, että henkilö, kuten poliitikko, entinen ministeri ja oppositiopuolueen jäsen, ilmaisee tai levittää sisäpiiritietoa tiedotusvälineissä, kun hän pyrkii tällaisella levittämisellä herättämään julkista keskustelua yleistä etua koskevasta asiasta kritisoidakseen yksityistämishanketta?”
III  Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
28.      Ennakkoratkaisupyyntö kirjattiin saapuneeksi unionin tuomioistuimeen 28.5.2024.
29.      Kirjallisia huomautuksia ovat esittäneet MT, FSMA ja Euroopan komissio, jotka osallistuivat 22.5.2025 pidettyyn istuntoon.
IV     Asian arviointi
30.      Kahteen ennakkoratkaisukysymykseen voidaan vastata yhdessä. Ensin on ratkaistava, mitä unionin oikeuden säännöstä riita-asiaan voidaan soveltaa ajallisesti.
A       Sovellettava säännöstö
31.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa erotuksetta direktiiviin 2003/6 ja asetukseen N:o 596/2014.
32.      Asetuksen N:o 596/2014 10 ja 21 artiklaa on sovellettu 3.7.2016 alkaen.(14) Kun väite sisäpiiritiedon ilmaisemisesta esitettiin (27.5.2016), direktiivi 2003/6 oli vielä voimassa, joten sen 3 artikla on kyseisen tuomioistuimen mukaan riita-asian ratkaisun kannalta ratkaiseva säännös.
33.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin näyttää viittaavan mahdollisuuteen soveltaa asetuksen N:o 596/2014 10 ja 21 artiklaa, koska niihin sisältyvä oikeudellinen järjestelmä on sen mukaan edeltäjäänsä lievempi.(15)
34.      Myöhemmän lievemmän lain taannehtiva vaikutus on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan mahdollinen, jos Belgian oikeudessa säädetään näin sellaisten lainvastaisten menettelyjen osalta, joista rangaistaan hallinto-oikeudellisia seuraamuksia koskevan lainsäädännön mukaisesti. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on ratkaista tämä.
35.      Jos se ratkaisee asian kansallisen lainsäädännön nojalla, asetuksen N:o 596/2014 10 ja 21 artikla vaikuttavat taannehtivasti tosiseikkoihin, jotka tapahtuivat ennen kuin kyseisiä säännöksiä alettiin soveltaa, edellyttäen, että niiden sisältö on direktiivin 2003/6 3 artiklan sisältöä lievempi.
36.      Direktiivin 2003/6 3 artiklan a alakohdan sanamuoto on verrattavissa asetuksen N:o 596/2014 10 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan sanamuotoon. Molemmissa säännöksissä kielletään sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen toiselle henkilölle, ellei tämä tapahdu osana kyseisen henkilön työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista. Molempiin sisältyy siis tältä osin sama poikkeus.(16)
37.      Asetuksen N:o 596/2014 21 artiklaan on kuitenkin lisätty täsmennys, jolla suojataan vahvemmin tietojen ilmaiseminen tai levittäminen tiedotusvälineissä. Arvioitaessa sitä, onko henkilö syyllistynyt kyseisen asetuksen 10 artiklan nojalla rangaistavaksi säädettyyn menettelyyn (sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen), on otettava huomioon lehdistön- ja sananvapautta koskevat säännöt.
38.      Unionin tuomioistuimen mukaan asetuksen N:o 596/2014 21 artiklalla ja direktiivin 2003/6 3 artiklalla ei ole ”sama merkitys ja ulottuvuus silloin, kun kyse on siitä, että toimittaja ilmaisee sisäpiiritietoja”.(17) Se on todennut myös, että asetuksen N:o 596/2014 21 artiklan tulkinnan perusteella voidaan arvioida, ovatko sen ”säännökset lievempiä kuin direktiivin 2003/6 säännökset”.(18)
39.      Mielestäni järjestelmä, joka on perustettu sisäpiiritiedon ilmaisemista varten osana toimittajan ammatin harjoittamista (asetuksen N:o 596/2014 21 artikla), on suotuisampi kuin järjestelmä, jota sovelletaan yleisesti muihin ammattilaisiin osana työn, ammatin tai tehtävien suorittamista.(19)
40.      Keskityn jäljempänä arvioimaan, voidaanko poliittiseen päättäjään, joka saattaa antamissaan lausunnoissa paljastaa yleisölle asetuksen N:o 596/2014 10 artiklassa tarkoitettua sisäpiiritietoa, soveltaa kyseisen asetuksen 21 artiklan säännöksiä.
B       Vastaukset ennakkoratkaisukysymyksiin
41.      Aion tarkastella asiaa seuraavasti: a) analysoin aluksi asetuksen N:o 596/2014 21 artiklan tulkintaa sinänsä ja nyt käsiteltävän asian olosuhteisiin nähden ja b) käsittelen sen jälkeen asetuksen N:o 596/2014 10 artiklan 1 kohdan mahdollisia vaikutuksia, kuten sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden suojelusta johtuvia vaatimuksia.(20)
1.     Asetuksen N:o 596/2014 21 artiklan tulkinta
a)     Yleiset näkökohdat
42.      Asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa otetaan käyttöön erityissääntö sisäpiiritiedon laittoman ilmaisemisen arvioimiseksi silloin, kun tietoja julkaistaan tai levitetään journalistisiin tarkoituksiin tai tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin.
43.      Näissä tapauksissa tietojen ilmaisemista tai levittämistä arvioitaessa
–        ”on otettava huomioon lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta muissa tiedotusvälineissä koskevat säännöt samoin kuin toimittajan ammattia koskevat säännöt”
–        ei oteta huomioon kyseisiä lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta koskevia sääntöjä, jos kyseiset henkilöt (tai heidän lähipiiriinsä kuuluvat henkilöt) saavat suoraan tai välillisesti hyötyä tai voittoa kyseisten tietojen ilmaisemisesta tai levittämisestä, tai kyseisten tietojen ilmaisemisella tai levittämisellä pyritään johtamaan markkinoita harhaan rahoitusvälineiden tarjonnan, kysynnän tai hinnan suhteen.
44.      Unionin tuomioistuin on jo tulkinnut asetuksen N:o 596/2014 10 ja 21 artiklaa journalistisiin tarkoituksiin tapahtuvan tietojen julkaisemisen kannalta.(21) Tuomioistuin katsoi tiivistetysti, että asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan sisäpiiritiedon levittämiseen osana journalistista toimintaa laajasti ymmärrettynä.(22)
45.      Ellen erehdy, sisäpiiritiedon ilmaisemisesta asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa tarkoitettuun ”– – tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin” ei ole vielä annettu tuomioita. Koska säännöksessä ei viitata kansalliseen oikeuteen, sitä on tulkittava unionin oikeudessa yhtenäisesti siten, että huomioon otetaan ”paitsi sen sanamuoto myös asiayhteys, johon se kuuluu, sekä sen toimen tavoitteet ja tarkoitus, jonka osa se on”.(23)
46.      Huomautuksia esittäneiden osapuolten näkemykset tarkastelun kohteena olevasta virkkeestä ovat keskenään vastakkaisia:
–        MT ja komissio ehdottavat laajaa tulkintaa siten, että sitä sovelletaan toimittajien lisäksi myös poliitikkojen tai asiantuntijoiden ilmaisemaan sisäpiiritietoon silloin, kun he osallistuvat tiedotusvälineissä harjoitettavaan journalistiseen toimintaan.
–        FMSA katsoo päinvastoin, että sen soveltaminen rajoittuu vain toimittajiin ja toimintaan, joka on tarpeellista ja oikeasuhteista heidän toimintansa harjoittamisen kannalta. Sen mukaan vain toimittajat voivat olla riippumattomia ja noudattaa toimittajan ammattia koskevia sääntöjä.
47.      Komission ja MT:n ehdottama tulkinta vaikuttaa minusta asianmukaisimmalta seuraavista syistä.
48.      Sananmuodon kannalta tarkasteltuna ilmaisun ”journalistisiin tarkoituksiin” kanssa vaihtoehtoisesti käytetyllä ilmaisulla ”tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin” viitataan sellaiseen tietojen levittämiseen, joka a) tapahtuu tiedotusvälineissä laajasti ymmärrettynä, b) ei rajoitu toimittajien levittämiin tietoihin ja c) voi kattaa ilmaisutarkoituksia, jotka eivät ole suoraan journalistisia vaan ”muunlaisia”.
49.      Säännöksen tarkoituksena on kattaa myös sellaisten tietojen levittäminen, joita toimittajat eivät ole vielä julkistaneet mutta joita levittävät tiedotusvälineissä muiden alojen edustajat (esimerkiksi poliitikot, asiantuntijat tai kommentaattorit).
50.      Nähdäkseni tätä säännöstä sovelletaan poliittiseen päättäjään, joka antaa radiossa, painetussa lehdistössä tai digitaalisissa tiedotusvälineissä lausuntoja, joiden tietosisältö kiinnostaa yleisöä ja joita mikä tahansa näistä tiedotusvälineistä hankkii ja levittää.
51.      On totta, että journalistista toimintaa harjoittavat lähtökohtaisesti toimittajat itse. Asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa ei kuitenkaan haluta rajoittaa siinä säädettyä suojaa vain toimittajiin, vaan se ulotetaan koskemaan myös niitä, jotka ilmaisevat tiettyjä tietoja tiedotusvälineissä.
52.      Juuri ”tietojen ilmaiseminen tai levittäminen tiedotusvälineissä” suojataan objektiiviselta eikä subjektiiviselta kannalta tarkasteltuna. Näin ollen sillä ei ole merkitystä, ilmaisevatko tietoja suoraan toimittajat vai muut kyseisiä tiedotusvälineitä näiden tietojen ilmaisemiseen käyttävät henkilöt.
53.      Viittaus toimittajan ammattia koskeviin sääntöihin ei mielestäni merkitse sitä, että asetuksen N:o 596/2014 21 artiklaa olisi sovellettava vain toimittajiin. Säännöksessä tosin mainitaan toimittajan ammattia koskevat säännöt, mutta myös ”lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta muissa tiedotusvälineissä koskevat säännöt”. Nämä muut säännöt eivät ole vain toimittajiin sellaisenaan sovellettavia ammattieettisiä sääntöjä, vaan ne koskevat yleisesti kaikkien tiedotusvälineiden toimintaa.
54.      Päädyn samaan tulokseen kyseessä olevan ilmaisun systemaattisen ja tarkoitukseen perustuvan tulkinnan avulla.
55.      Asetuksen N:o 596/2014 tarkoituksena on varmistaa unionin rahoitusmarkkinoiden luotettavuus ja lisätä sijoittajien luottamusta niihin. Tämä luottamus perustuu muun muassa siihen, että sijoittajia kohdellaan yhdenvertaisesti ja suojataan sisäpiiritiedon laittomalta käytöltä.(24)
56.      Ensi näkemältä tällainen tavoite turvattaisiin paremmin suojaamalla vain toimittajat (asetuksen N:o 596/2014 21 artiklan mukaisesti) sisäpiiritiedon ilmaisemisesta määrättäviltä seuraamuksilta ja epäämällä tämä suoja muilta. Tämä johtaisi siihen, että muut kuin toimittajat, kuten poliittiset päättäjät tai asiantuntijat, eivät voisi hyötyä asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa säädetystä etuoikeudesta.
57.      Tällaisessa näkemyksessä sivuutetaan kuitenkin se, että unionin rahoitusmarkkinoiden luotettavuuden suojelemista ja sijoittajien luottamuksen lisäämistä koskevat tavoitteet on saavutettava kunnioittaen samalla ”lehdistönvapautta ja sananvapautta muissa tiedotusvälineissä – –, sellaisina kuin ne on turvattu unionissa ja jäsenvaltioissa ja sellaisina kuin ne on tunnustettu perusoikeuskirjan 11 artiklassa – –”.(25)
58.      Perusvapauksien tärkeys demokraattisessa yhteiskunnassa edellyttää, että käsitteitä, joissa näihin vapauksiin viitataan, tulkitaan laajasti. Asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa käyttöön otettu erityinen poikkeus (sisäpiiritiedon ilmaisemisen kiellosta), joka koskee tietojen ilmaisemista journalistisiin tarkoituksiin tai tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin, yhdistetään lehdistönvapauteen ja sananvapauteen.(26)
59.      Unionin tuomioistuin sovelsi erittäin laajoja tulkintaperusteita direktiivin 95/46 9 artiklassa käytettyyn ilmaisuun ”henkilötietojen käsittely ainoastaan journalistisia tarkoituksia varten”:(27)
–        Journalistisia toimintoja ovat toiminnot, joiden tarkoituksena on tietojen, mielipiteiden tai ajatusten ilmaiseminen yleisölle millä tahansa tiedonsiirron välineellä.(28)
–        Poikkeusta ei sovelleta pelkästään joukkotiedotusyrityksiin vaan kaikkiin journalismia harjoittaviin henkilöihin.(29)
–        Sen perusteella, että henkilö ei ole ammatiltaan toimittaja, ei voida sulkea pois sitä, että videon kuvaaminen ja sen julkaiseminen myöhemmin internetsivustolla voi kuulua journalistista toimintaa koskevan poikkeuksen soveltamisalaan.(30)
–        Tapa, jolla käsitellyt tiedot siirretään – olipa se sitten perinteinen, kuten paperi tai radioaallot, tai sähköinen, kuten internet –, ei ole ratkaiseva arvioitaessa sitä, onko kyseessä ainoastaan journalistisia tarkoituksia varten toteutettu toiminta.(31)
60.      Jos tämä oikeuskäytäntö on siis vahvistettu sellaisen säännöksen osalta, jolla rajoitettiin sen soveltaminen ainoastaan journalistisia tarkoituksia varten, sitä suuremmalla syyllä se on ulotettava koskemaan myös toista säännöstä (kuten asetuksen N:o 596/2014 21 artiklaa), jossa ei käytetä kyseistä adverbia ja jonka sanamuodossa viitataan paljon laajemmin tietojen levittämiseen ”journalistisiin tarkoituksiin tai tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin”.(32)
61.      Tästä näkökulmasta tarkasteltuna asetuksen N:o 596/2014 21 artiklan soveltaminen poliittisiin päättäjiin, jotka esiintyvät tiedotusvälineissä (joko haastatteluissa, lehdistötilaisuuksissa tai vastaavissa tilanteissa) ja paljastavat tässä yhteydessä tietoa, jonka väitetään olevan yleistä etua koskevaa sisäpiiritietoa, saa tukea myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklaa koskevasta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännöstä.
62.      Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan, siltä osin kuin se vastaa perusoikeuskirjan 11 artiklaa,(33) merkityksen ja ulottuvuuden on ohjattava kyseisen perusoikeuskirjan määräyksen tulkintaa perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdan mukaisena suojan vähimmäistasona.(34)
63.      Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on toistuvasti myöntänyt tiedotusvälineiden elintärkeän roolin helpotettaessa ja edistettäessä kansalaisten oikeutta vastaanottaa ja välittää tietoja ja ajatuksia.(35) Se on myös todennut, että erilaisten ”julkisen keskustelun foorumien luomiseen liittyvä tehtävä ei rajoitu [perinteiseen] lehdistöön – –”.(36)
64.      Vetoan tähän oikeuskäytäntöön jäljempänä osoittaakseni, että asetuksen N:o 596/2014 21 artiklan sellainen tulkinta, jolla estettäisiin poliittisia päättäjiä levittämästä yleistä etua koskevia tietoja tiedotusvälineiden kautta nyt käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa, olisi ristiriidassa perusoikeuskirjan 11 artiklan kanssa.
65.      Kun poliittinen päättäjä levittää yleistä etua koskevaa tietoa radio-ohjelman haastattelussa tai joko painetulle tai digilehdelle antamissaan lausunnoissa, hän toimii joko journalistisessa tarkoituksessa (edellä mainitussa merkityksessä) tai viime kädessä tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksessa.
b)     Nyt käsiteltävään asiaan liittyvät näkökohdat
66.      MT:n tarkoituksena oli tiedottaa yleisölle Bpost-yhtiön (jonka pääomasta valtio omistaa enemmistöosuuden) tulevasta yksityistämisestä eli sen sulauttamisesta osittain PostNL-yhtiöön. Näin hän pyrki herättämään julkista keskustelua näiden Belgian hallituksen toimien asianmukaisuudesta.
67.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että tällaiset tiedot voitaisiin itsessään luokitella asetuksessa N:o 596/2014 tarkoitetuiksi sisäpiiritiedoiksi. Se hylkää erityisesti MT:n väitteet, joiden mukaan Bpostin yksityistäminen oli jo julkista tietoa.
68.      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan julkisia yrityksiä koskevaan lakiin (joulukuussa 2015) ja yhtiöjärjestykseen (11.5.2016) tehdyt muutokset mahdollistivat Bpostin yksityistämisen, mutta ”tämä ei kuitenkaan merkinnyt, että yrityksen yksityistämisen toteuttamista varten olisi ollut olemassa konkreettinen suunnitelma”.(37)
69.      Kuten FSMA huomautti istunnossa, MT:n lausunnoista ilmeni täsmällisiä tietoja Bpostin yksityistämisestä, ja niissä mainittiin sen tapahtuvan lähiaikoina, sen yhteys toiseen eurooppalaiseen postialan toimijaan ja se, että Belgian valtio myy kymmenesosan omistusosuudestaan kyseisessä julkisessa yrityksessä. Nämä täsmennykset voivat lähtökohtaisesti tukea ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen näkemystä siitä, että MT:n luovuttamat tiedot ovat sisäpiiritietoa.
70.      Koska ennakkoratkaisupyynnössä ei esitetä kysymystä ilmaistujen tietojen luonteesta, unionin tuomioistuimen on tältä osin noudatettava ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen arviota.(38)
71.      Jos siis oletetaan, että kyse on sisäpiiritiedosta, sen ilmaiseminen tai levittäminen tiedotusvälineissä on laillista, jos se täyttää asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa säädetyt (myönteiset ja kielteiset) edellytykset.
72.      Olen jo käsitellyt edeltävissä kohdissa myönteisiä edellytyksiä: ne täyttyvät, kun henkilö julkaisee tai levittää tietoja journalistisiin tarkoituksiin tai tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin. Näin oli nyt käsiteltävässä asiassa.
73.      Kielteisten edellytysten osalta asetuksen N:o 596/2014 21 artiklan soveltaminen edellyttää, a) että kyseiset henkilöt tai heidän lähipiiriinsä kuuluvat henkilöt eivät saa suoraan tai välillisesti hyötyä tai voittoa kyseisten tietojen ilmaisemisesta tai levittämisestä, ja b) että kyseisten tietojen ilmaisemisella tai levittämisellä ei pyritä johtamaan markkinoita harhaan rahoitusvälineiden tarjonnan, kysynnän tai hinnan suhteen.
74.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa nimenomaisesti, että nämä kielteiset edellytykset täyttyivät tässä tapauksessa: ”on kiistatonta, että [MT] ei saanut mitään etua tai hyötyä väitetystä tietojen ilmaisemisesta, eikä hän tehnyt sitä tarkoituksenaan johtaa markkinoita harhaan”.(39)
75.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin näyttää myös hylkäävän (nyt epäsuorasti) sen, että sisäpiiritiedon ilmaiseminen toisi MT:lle, hänen puolueelleen ja keskinäiselle vakuutusorganisaatiolle, johon hän kuului, välillistä hyötyä tai voittoa sen vuoksi, että Bpostin yksityistämishanke keskeytettiin.
76.      Katson, että asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa tarkoitettu hyöty tai voitto on luonteeltaan ensisijaisesti taloudellista, eli se vaikuttaa uutisen levittäjän tai hänen lähipiiriinsä kuuluvien henkilöiden taloudelliseen tilanteeseen. Poliittista hyötyä, jota MT mahdollisesti sai levittäessään uutista, ei näin ollen voida pitää asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa tarkoitettuna hyötynä tai voittona. Päinvastainen tulkinta rajoittaisi merkittävästi tämän poikkeuksen soveltamisalaa, koska lähes kaikesta tietojen ilmaisemisesta voi olla niiden ilmaisijalle jonkinlaista välillistä hyötyä, joka ei välttämättä ole taloudellista.
77.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toistaa MT:n esittämän näkemyksen ja kysyy seuraavaa:
–        voitaisiinko ”[MT:hen] soveltaa asetuksen [N:o 596/2014] 21 artiklaa, joka on lievempi säännös, siltä osin kuin hän väittää toimineensa entisenä ministerinä ja oppositiopuolueen poliitikkona ja tarkoituksenaan varoittaa yleisöä suunnitelmasta yksityistää johtava julkinen yritys” tai
–        voidaanko ”yleisemmin – – vedota poikkeukseen, joka koskee hänen tehtäviensä hoitamisen yhteydessä tapahtunutta levittämistä, ottaen joka kerta huomioon, että ilmaiseminen, josta häntä syytetään, on tiedotusvälineissä tapahtunutta levittämistä, jonka hän väittää tehneensä poliittisen keskustelun herättämiseksi”?(40)
78.      Tähän kaksiosaiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi, jos tietojen ilmaiseminen täyttää asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa säädetyt edellytykset.
79.      Paljastaessaan tiedon Bpostin osake-enemmistön omistavan hallituksen tulevasta toiminnasta MT toimi oppositiopuolueen johtajana,(41) joka vastusti kyseisen julkisen yrityksen yksityistämistä. Hän ei julkistanut pelkästään liiketoimintatietoja, jotka yksityisen yrityksen edustuselimet olivat hyväksyneet, vaan hallituksen tulevan poliittisen päätöksen, ja pyrki näin tehdessään herättämään asiasta poliittista keskustelua, kun jotain oli vielä tehtävissä.
80.      Tämä seikka tekee riita-asiasta luonteeltaan poliittisen, eikä eri puolueiden kannanottoja yhteiskunnan kannalta merkittävissä kysymyksissä pidä rajoittaa, ellei siihen ole pakottavaa syytä.
2.     Asetuksen N:o 596/2014 10 artiklan vaikutus
81.      Asetuksen N:o 596/2014 21 artikla on erityissäännös (lex specialis), jossa kohdellaan suotuisammin yhtä tämän asetuksen 10 artiklassa säädetyn yleisen poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvista tapauksista.
82.      Asetuksen N:o 596/2014 10 artiklassa määritellään sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen (”henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän ilmaisee kyseisen sisäpiiritiedon toiselle henkilölle”) ja otetaan käyttöön erittäin laaja poikkeus: ”jollei tämä ilmaiseminen tapahdu osana työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista”.(42)
83.      Tätä poikkeusta täsmennetään erityisesti asetuksen N:o 596/2014 21 artiklassa journalistisiin tarkoituksiin tai tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin tapahtuvan tietojen ilmaisemisen tai levittämisen osalta. Asetuksen 21 artiklassa nostetaan erikseen esiin toiminta (journalismi laajassa merkityksessä), johon on sovellettava poikkeusta, koska se on erityisen tärkeää lehdistönvapauden ja sananvapauden suojelemiseksi.
84.      Unionin tuomioistuin täydentää tuomiossa Autorité des marchés financiers esittämiään näkemyksiä asetuksen N:o 596/2014 10 ja 21 artiklan välisestä suhteesta tuomion 78 ja 81 kohdassa todetessaan, että (sisäpiiritiedon ilmaisemisen)(43) tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevia yleisiä vaatimuksia on noudatettava ja niitä on arvioitava perusoikeuskirjan 11 artiklan perusteella.(44)
85.      Tarkastelen molempia vaatimuksia tästä näkökulmasta käsin.
a)     Tarpeellisuus
86.      Sisäpiiritiedon ilmaisemisen tarpeellisuus silloin, kun tiedon ilmaisija on journalistiseen toimintaan osallistuva poliittinen päättäjä, määräytyy sen perusteella, onko tiedon ilmaiseminen kaikkein tarkoituksenmukaisin keino julkistaa yleisölle politiikkaan liittyvä merkittävä tieto.
87.      Tarpeellisuutta ei siis arvioida abstraktisti vaan kunkin tapauksen erityisolosuhteiden perusteella. Näin ollen unionin tuomioistuin viittasi tuomiossa Autorité des marchés financiers siihen, että toimittajan on tarpeen tarkistaa saamansa tiedot.(45)
88.      MT:n julkistamilla tiedoilla saattoi olla vaikutusta valtionyhtiö Bpostin pörssihintaan, vaikka tietojen todellinen vaikutus ei nähtävästi ollut merkittävä. Vaihtoehtona sen julkistamiselle, että kyseinen yritys aiotaan yksityistää lähiaikoina, oli odottaa, että Bpost ilmoittaa asiasta rahoitusviranomaisille ja yleisölle.
89.      Oppositiopuolueeseen kuuluvana poliittisena päättäjänä MT kuitenkin ymmärsi, että hänen asemassaan hänellä oli velvollisuuksia, joiden vuoksi hänen oli paljastettava etukäteen Bpostin tuleva yksityistäminen, joka oli määrä toteuttaa hallituksen päätöksellä. Tällä tavoin hän pyrki herättämään asiasta julkista keskustelua ja estämään yksityistämisen poliittisen vakaumuksensa mukaisesti.
90.      Oliko MT:n osana poliittisten tehtäviensä tavanomaista suorittamista tarpeellista paljastaa sisäpiiritietoa, jota hänellä oli Bpostista?
91.      FSMA väittää, että MT:n ei ollut tarpeellista paljastaa sisäpiiritietoa, koska julkisten yritysten yksityistämistä oli jo käsitelty Belgiassa julkisten yritysten uudistamisesta 16.12.2015 annetun lain hyväksymistä edeltäneissä vilkkaissa keskusteluissa. Se lisää, että MT olisi voinut elvyttää tämän keskustelun uudelleen vuonna 2016 eikä hänen olisi tarvinnut levittää tiedotusvälineissä niin tarkkaa tietoa kuin hänen ilmaisemansa tiedot.
92.      MT on päinvastaisella kannalla ja katsoo, että tarkoituksenmukaisin tapa saavuttaa tavoite eli herättää julkista keskustelua Bpostin yksityistämisestä ja (osittaisesta) sulautumisesta PostNL:n kanssa oli tuoda päivänvaloon käynnissä olleet salaiset neuvottelut ja levittää tietoa niistä.
93.      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on ratkaista lopullisesti uutisen julkistamisen tarpeellisuus. Haluamatta korvata sen arviointia omalla arvioinnillani katson, että tätä julkistamista voidaan pitää tarpeellisena, jos otetaan huomioon tavoite, jonka MT pyrki saavuttamaan paljastamalla Bpostin tulevan yksityistämisen.
94.      Bpostin kaltaisen suuren belgialaisen postialan toimijan yksityistäminen, johon liittyi valtion omistaman osakepääoman pieneneminen, oli poliittisesti arkaluonteinen ja yleiseen etuun vaikuttava kysymys. Poliittisen päättäjän tehtävän tavanomaiseen hoitamiseen kuuluu muun muassa keskustelun herättäminen tällaisista kysymyksistä.
95.      Oppositiopuolueeseen kuuluvan poliitikon velvollisuutena on myös paljastaa hallituksen tulevat päätökset, jotka koskevat yleistä etua ja jotka salataan yleisöltä, jotta ne voitaisiin myöhemmin esittää toteutuneina tosiasioina. Jos tehokkain tapa välttää päätösten toteuttaminen oli uutisen julkaiseminen tiedotusvälineissä, sen levittämistä voidaan pitää tarpeellisena.
96.      Tuolloisessa tilanteessa se, että Bpostin yksityistämisen asianmukaisuutta koskeva yleinen keskustelu olisi käynnistetty uudelleen, ei olisi vaikuttanut samalla tavalla kuin MT:n tekemä paljastus siitä, että hallitus aikoi hyväksyä yksityistämisen välittömästi.
b)     Oikeasuhteisuus
97.      Oikeasuhteisuuden arvioinnissa tarkastelen asiaa samasta näkökulmasta kuin tehtiin tuomiossa Autorité des marchés financiers.
98.      Sen määrittämiseksi, milloin sisäpiiritiedoksi väitetyn tiedon levittäminen on suhteellisuusperiaatteen mukaista, on ”tutkittava, onko lehdistönvapauden rajoitus, joka tällaisesta ilmaisemiskiellosta aiheutuisi, liiallinen siihen vahinkoon nähden, jota tällaisesta ilmaisemisesta voisi aiheutua rahoitusmarkkinoiden luotettavuudelle”.(46)
99.      Rahoitusmarkkinoiden luotettavuudelle aiheutuneesta vahingosta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että vahingon tosiasiallista aiheutumista voidaan ainakin epäillä. Se tukeutuu – vaikkakin tietyin varauksin – siihen mahdollisuuteen, että uutisen julkistaminen ei tosiasiallisesti vaarantanut markkinoiden luotettavuutta vaan Bpostin intressin pitää suunniteltu liiketoimi toistaiseksi salassa.(47)
100. Jos ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin arvioisi markkinoiden luotettavuudelle mahdollisesti aiheutuvaa vahinkoa, sen olisi arvioitava uudelleen, missä määrin uutisen levittämistä koskeva kielto merkitsi lehdistönvapauden liiallista rajoittamista tällaiseen vahinkoon nähden. Kuten jo totesin, poliittisen päättäjän ei mielestäni pidä vaieta Bpostin tulevasta yksityistämisestä, jos hän arvioi tällaisen liiketoimen aiheuttavan vielä suurempaa vahinkoa kuin sen julkistaminen yleisölle.
101. Jos ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevan arviointinsa päätteeksi, että sisäpiiritiedon ilmaiseminen oli perusteltua kieltää, sen on selvitettävä, voitiinko kyseistä menettelyä perustella sananvapauden käyttämisellä.
c)     Sananvapauden ensisijaisuus
102. Sakon määrääminen uutisen julkistamisesta tiedotusvälineissä merkitsee sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden rajoittamista. MT kokee, että hänen oikeuttaan käyttää näitä vapauksia ”poliittiseen journalismiin” rajoitettiin.
103. Sen vuoksi on määritettävä, onko tällainen rajoitus perusteltu perusoikeuskirjan 11 artiklan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan mukaisesti. Perustelussa voidaan lähtökohtaisesti nojautua sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kappaleeseen että perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohtaan.
104. Mielestäni ei ole tarpeen korostaa, että sananvapaus on yksi demokraattiseen ja moniarvoiseen yhteiskuntaan liittyvä olennainen perusta ja kuuluu arvoihin, joille unioni SEU 2 artiklan(48) mukaisesti perustuu ja joka perusoikeuskirjan mukaan (11 artikla) on perusoikeuden tasoinen unionin oikeuden perusperiaate. Perusoikeuskirjan tämän artiklan tulkinnassa on, kuten olen jo todennut, otettava huomioon Euroopan ihmisoikeussopimuksen hyvin samankaltainen 10 artikla ja sitä koskeva Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö.(49)
105. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on puolustanut tätä oikeutta erityisen tiukasti: ”Sananvapaus on yksi [demokraattisen yhteiskunnan] olennaisista perustoista ja yksi sen edistyksen ja jokaisen yksilön kehityksen perusedellytyksistä. Jollei [Euroopan ihmisoikeussopimuksen] 10 artiklan 2 kappaleesta muuta johdu, sitä sovelletaan paitsi tietoihin tai ajatuksiin, joita pidetään hyväksyttävinä tai vaarattomina taikka yhdentekevinä, myös sellaisiin tietoihin tai ajatuksiin, jotka ovat loukkaavia, hämmentäviä tai häiritseviä. Tätä edellyttävät moniarvoisuus, suvaitsevaisuus ja avoimuus, joita ilman ei ole demokraattista yhteiskuntaa”.(50)
106. Kuten unionin tuomioistuin on muistuttanut viitatessaan useisiin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioihin, viimeksi mainittu tuomioistuin ”korostaa – – lehdistöllä demokraattisessa yhteiskunnassa olevaa perustavanlaatuista tehtävää, joten lehdistölle annettavilla takeilla on erityistä merkitystä. Vaikka lehdistö ei saa ylittää tiettyjä rajoja, jotka liittyvät etenkin muiden henkilöiden maineen tai oikeuksien suojaamiseen, sen on kuitenkin esitettävä velvollisuuksiaan ja vastuutaan noudattaen tietoja ja ajatuksia kaikista yleisessä intressissä olevista kysymyksistä. Muussa tapauksessa lehdistö ei voisi hoitaa välttämätöntä public wathchdog ‑tehtäväänsä. Sille, että on demokraattisen yhteiskunnan edun mukaista varmistaa lehdistönvapaus ja ylläpitää sitä, on siis annettava suurta painoarvoa, kun selvitetään Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kappaleessa edellytetyllä tavalla, onko kyseessä oleva puuttuminen asianmukaisessa suhteessa tavoiteltuun lailliseen päämäärään”.(51)
107. On totta, että tämän oikeuden käyttämistä voidaan rajoittaa,(52) mutta siihen puuttuminen on hyväksyttävää vain kolmen edellytyksen täyttyessä: puuttumisesta on säädettävä laissa, sillä on pyrittävä turvaamaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kappaleessa tarkoitettu oikeutettu etu ja sen on oltava tarpeellista demokraattisessa yhteiskunnassa.
108. Unionin oikeuden osalta perusoikeuskirjan 11 artiklassa vahvistettua sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta voidaan rajoittaa perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Perusoikeuskirjassa ”sallitaan – – näiden oikeuksien ja vapauksien käyttämisen rajoittaminen, kunhan näistä rajoituksista säädetään lailla mainittujen oikeuksien ja vapauksien keskeistä sisältöä kunnioittaen ja kunhan ne suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ovat tarpeellisia ja vastaavat tosiasiallisesti unionin tunnustamia yleisen edun mukaisia tavoitteita tai tarvetta suojella muiden henkilöiden oikeuksia ja vapauksia”.(53)
109. Nyt käsiteltävässä asiassa MT:n sananvapaudelle asetettu rajoitus täyttää seuraavat edellytykset: a) siitä säädetään laissa eli asetuksessa N:o 596/2014 ja 2.8.2002 annetussa laissa, b) siinä noudatetaan oikeuden keskeistä sisältöä, koska sisäpiiritiedon ilmaisemista ei ole ehdottomasti kielletty,(54) ja c) sillä pyritään lähtökohtaisesti yleisen edun mukaiseen tavoitteeseen eli rahoitusmarkkinoiden luotettavuuden suojelemiseen.
110. Epäilyksiä syntyy sovitettaessa yhteen kyseinen rajoitus ja sananvapautta koskevan perusoikeuden turvaaminen, johon sisältyy poliittisen päättäjän oikeus välittää yleisölle tietoa yleistä etua koskevista asioista.
111. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan poliittisen päättäjän sananvapauden rajoittamiseen on sovellettava erityisen tiukkoja kriteerejä. Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kappaleessa ”ei jätetä juuri tilaa sananvapauden rajoituksille poliittisen keskustelun ja yleisessä intressissä olevien kysymysten alalla”.(55)
112. Edellä esitetyn perusteella katson, että oppositiossa olevan poliittisen päättäjän sananvapauden on oltava etusijalla silloin, kun hän paljastaa hallituksen aikomuksen yksityistää merkittävän julkisen yrityksen, joka on Belgian postialan johtava toimija, ja pyrkii herättämään julkista keskustelua tästä asiasta.(56)
V       Ratkaisuehdotus
113. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että Cour d’appel de Bruxellesin markkinaoikeuden jaostolle vastataan seuraavasti:
Markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 596/2014 10 ja 21 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklan kanssa,
on tulkittava seuraavasti:
1)      Asetuksen N:o 596/2014 21 artiklaa sovelletaan silloin, kun poliittinen päättäjä, entinen ministeri ja oppositiopuolueen jäsen, joka esiintyy tässä ominaisuudessa tiedotusvälineissä, ilmaisee sisäpiiritietoa ja pyrkii tällä tavalla herättämään julkista keskustelua tästä yleistä etua koskevasta asiasta kritisoidakseen sellaisen johtavan kansallisen postialan toimijan, jonka pääomasta valtio on siihen asti omistanut enemmistöosuuden, tulevaa yksityistämishanketta.
2)      Kyseisten tietojen levittämisen tiedotusvälineiden kautta voidaan katsoa tapahtuvan osana poliittisen päättäjän tehtävien tavanomaista suorittamista asetuksen N:o 596/2014 10 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on selvitettävä, onko tällainen levittäminen tarpeellista ja oikeasuhteista kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi, ja joka tapauksessa selvitettävä, onko perusoikeuskirjan 11 artiklassa taatulle sananvapaudelle ja tiedonvälityksen vapaudelle annettava etusija.
1      Alkuperäinen kieli: espanja.
2      Sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28.1.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EYVL 2003, L 96, s. 16).
3      Markkinoiden väärinkäytöstä (markkinoiden väärinkäyttöasetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY ja komission direktiivien 2003/124/EY, 2003/125/EY ja 2004/72/EY kumoamisesta 16.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EUVL 2014, L 173, s. 1).
4      Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta sisäpiiritiedon määritelmän ja julkistamisen sekä markkinoiden manipuloinnin määritelmän osalta 22.12.2003 annettu komission direktiivi (EUVL 2003, L 339, s. 70).
5      Alaviite ei koske suomenkielistä versiota.
6      Loi du 2 août 2002 relative à la surveillance du secteur financier et aux services financiers (jäljempänä 2.8.2002 annettu laki).
7      Ennakkoratkaisupyynnössä (64 kohta) todetaan, että ”vuoden 2015 joulukuussa tehty lainsäädäntömuutos mahdollisti yksityistämisen”.
8      MT:n kirjallisten huomautusten liite 6.
9      Ennakkoratkaisupyyntö, 64 kohta.
10      MT:n kirjallisten huomautusten liite 8.
11      Sulautumasta oli tarkoitus ilmoittaa julkisesti lehdistötiedotteella 6.6.2016.
12      SL oli yksi Bpostin palveluksessa tapahtumahetkellä työskentelevistä viidestä pysyvästä kansallisesta ammattiyhdistyksen edustajasta. Hän oli tässä ominaisuudessa saanut yrityksen johdolta tiedon Bpostin ja PostNL:n suunnitellusta fuusiosta.
13      Ennakkoratkaisupyynnön 60 kohta, jossa esitetään tarkastajan kertomuksen 53 kohta.
14      Tämä vahvistetaan asetuksen N:o 596/2014 39 artiklassa (”Voimaantulo ja soveltaminen”).
15      Ennakkoratkaisupyynnön 72 kohdan toisessa kohdassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa tältä osin unionin tuomioistuimen 15.3.2022 antaman tuomion Autorité des marchés financiers (C‑302/20, EU:C:2022:190; jäljempänä tuomio Autorité des marchés financiers) 59, 66 ja 78 kohtaan. Ennakkoratkaisupyynnön 72 kohdan kolmannessa kohdassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa asetuksen N:o 596/2014 21 artiklaan ”lievempänä säännöksenä”.
16      Unionin tuomioistuin totesi näin tuomion Autorité des marchés financiers 76 kohdassa.
17      Tuomio Autorité des marchés financiers, 59 kohta.
18      Tuomio Autorité des marchés financiers, 59 kohta.
19      Tämä oikeudellinen järjestelmä poikkeaa lisäksi unionin oikeuden rikkomisesta ilmoittavien henkilöiden suojelusta 23.10.2019 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2019/1937 (EUVL 2019, L 305, s. 17) säädetystä järjestelmästä. Direktiiviä 2019/1937 sovelletaan julkisen tai yksityisen organisaation palveluksessa oleviin henkilöihin, jotka saavat tietoonsa yleistä etua vahingoittavia unionin oikeuden rikkomisia. Väärinkäytösten paljastajia (whistleblowers, lanceurs d’alerte) on käsitelty myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan nojalla. Ks. erityisesti tuomio 14.2.2023, Halet v. Luxemburg (CE:ECHR:2023:0214JUD002188418).
20      Vaikka sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus eivät ole täysin yhtenevät, perusoikeuskirjan 11 artiklan mukaan oikeus sananvapauteen sisältää mielipiteenvapauden sekä vapauden vastaanottaa ja levittää tietoja tai ajatuksia viranomaisten siihen puuttumatta ja alueellisista rajoista riippumatta.
21      Tuomio Autorité des marchés financiers, 64 ja 68 kohta: ”käsitteellä ’journalistisiin tarkoituksiin’ tarkoitetaan sellaista tietojen ilmaisemista, jonka tarkoituksena on journalistisen toiminnan harjoittaminen, eikä siten välttämättä pelkästään tietojen ilmaisemista julkaisemalla ne sellaisinaan, vaan myös tällaiseen julkaisemiseen johtavaan prosessiin liittyvien tietojen julkaisemista” (64 kohta); ja ”– – julkaisujen lisäksi myös julkaisemista valmistelevat toimet, kuten tiedonkeruu sekä toimittajan tutkimus- ja tutkintatoimet, kuuluvat erottamattomasti lehdistönvapauteen” (68 kohta).
22      Yleiskatsauksena toimittajien sananvapauden suojelusta unionin oikeudessa, ks. Tinière, R:n analyysi ”La protection de la liberté d’expression des journalistes par l’Union européenne”, teoksessa Maubernard, C., Platon, S. ja Tinière, R. (toim.), Les mutations de la liberté d’expression dans l’Union européenne, Bruylant, Bryssel, 2025, s. 174–188.
23      Tuomio Autorité des marchés financiers, 63 kohta.
24      Tuomio 11.3.2015, Lafonta (C‑628/13, EU:C:2015:162, 21 kohta) ja tuomio 23.12.2009, Spector Photo Group ja Van Raemdonck (C‑45/08, EU:C:2009:806, 48 kohta).
25      Asetuksen N:o 596/2014 johdanto-osan 77 perustelukappale.
26      Ks. Martucci, F., ”L’équilibre bancal entre liberté de la presse et régulation financière dans la mise en œuvre du règlement MAR”, Maubernard, C., Platon, S., ja Tinière, R. (toim.), Les mutations de la liberté d’expression dans l’Union européenne, Bruylant, Bryssel, 2025, s. 275–298.
27      Tuomio 14.2.2019, Buivids (C‑345/17, EU:C:2019:122, jäljempänä tuomio Buivids). Kyseisessä tapauksessa direktiivin 95/46 tulkinta liittyi sellaisen henkilön toimintaan, joka julkaisi poliisiasemalla kuvatun videon internetsivustolla www.youtube.com.
28      Tuomio Buivids, 53 kohta, jossa viitataan 16.12.2008 annettuun tuomioon Satakunnan Markkinapörssi ja Satamedia (C‑73/07, EU:C:2008:727, 61 kohta; jäljempänä tuomio Satakunnan Markkinapörssi ja Satamedia). Tuomiosta Buivids ja 29.7.2019 annetusta tuomiosta Spiegel Online (C‑516/17, EU:C:2019:625) ks. Smartt, U., ”Are bloggers and YouToubers journalists?”, European Intellectual Property Review, 2020, s. 728–737.
29      Tuomio Buivids, 52 kohta ja tuomio Satakunnan Markkinapörssi ja Satamedia, 58 kohta.
30      Tuomio Buivids, 55 kohta.
31      Tuomio Buivids, 57 kohta ja tuomio Satakunnan Markkinapörssi ja Satamedia, 60 kohta.
32      Tuomio Buivids, 51 ja 57 kohta ja tuomio Autorité des marchés financiers, 66 ja 67 kohta.
33      Tiedotusvälineiden vapautta ja moniarvoisuutta suojataan nimenomaisesti perusoikeuskirjan 11 artiklan 2 kohdassa.
34      Tuomio Autorité des marchés financiers, 67 kohta ja tuomio 12.1.2023, Migracijos departamentas (Poliittisiin mielipiteisiin perustuvat vainon syyt) (C‑280/21, EU:C:2023:13, 29 kohta).
35      Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 8.11.2016, Magyar Helsinki Bizottság v. Unkari (CE:ECHR:2016:1108JUD001803011, 165 kohta).
36      Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 8.11.2016, Magyar Helsinki Bizottság v. Unkari (CE:ECHR:2016:1108JUD001803011), 166 ja 168 kohta, joissa toimittajiin rinnastettavina tahoina mainitaan kansalaisjärjestöt, akateemiset tutkijat ja yleisesti kiinnostavia aiheita käsittelevien teosten kirjoittajat, koska he edistävät mielipiteiden, tietojen ja ajatusten levittämistä yleisölle.
37      Ennakkoratkaisupyyntö, 64 kohta.
38      Voidaan pohtia, asettiko uutisen julkistaminen tiedotusvälineessä mahdolliset sijoittajat keskenään eriarvoiseen asemaan, mikä merkitsisi joillekin etua muiden kustannuksella.
39      Ennakkoratkaisupyyntö, 72 kohta. On totta, että sisäpiiritiedon julkistaminen johti siihen, että Bpostin osakkeiden listaaminen keskeytettiin, mutta tämä ei vastaa sekaannuksen aiheuttamista tai sijoittajien harhaanjohtamista. Kuulemistilaisuudessa MT selitti tietojensa julkistamisen vaikutusta Bpostin ja PostNL:n osakkeiden pörssihintoihin ja korosti, että alankomaalaisen toimijan osakkeiden hinta nousi ja että Bpostin osakkeiden hinta laski hieman mutta palautui nopeasti entiselleen.
40      Ennakkoratkaisupyyntö, 72 kohdan kolmas kohta.
41      Istunnossa vahvistettiin, että MT oli johtava poliitikko, jolla oli merkittäviä tehtäviä Belgian sosialistipuolueessa ja tähän puolueeseen liittyvässä keskinäisessä vakuutusyhtiössä ja ammattijärjestössä.
42      Yleinen poikkeus on tarpeen muun muassa siksi, ettei liiketoimintaa vaikeuteta. Esimerkiksi yrityksen toimitusjohtajan on voitava jakaa arkaluonteista tietoa yrityksen hallituksen, pankkinsa, lakiasiaintoimistonsa, tilintarkastajansa tai veroneuvojansa kanssa ilman, että hänelle määrätään seuraamuksia sisäpiiritiedon ilmaisemisesta. Koska on mahdotonta mainita kaikkia tapauksia, jotka voivat kuulua tämän poikkeuksen alaan, unionin lainsäätäjä on valinnut yleisen lausekkeen.
43      Jotta sisäpiiritiedon ilmaiseminen tapahtuisi osana työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista, sillä on pyrittävä oikeutettuun tavoitteeseen, sen on oltava asianmukaista ja tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja siinä on noudatettava oikeasuhteisuuden periaatetta (Klöhn, L., ”Financial journalism, unlawful disclosure of inside information and freedom of press: Mr A v. Autorité des marches financiers», Common Market Law Review, 2023, nro 2, s. 566).
44      Tuomion Autorité des marchés financiers 80 kohdassa korostetaan, että on säilytettävä asetuksen N:o 596/2014 21 artiklan tehokas vaikutus suhteessa kyseisen säännöksen tarkoitukseen eli perusoikeuskirjan 11 artiklassa taatun lehdistönvapauden ja sananvapauden kunnioittamiseen muissa tiedotusvälineissä (kohdassa viitataan 29.7.2019 annettuun tuomioon Spiegel Online (C‑516/17, EU:C:2019:625, 55 kohta)).
45      Tuomio Autorité des marchés financiers, 82 kohta.
46      Tuomio Autorité des marchés financiers, 84 kohta.
47      Ennakkoratkaisupyyntö, 72 kohta: ”suhteellisuusperiaatteen osalta – – voi olla syytä olettaa, että tämän [MT:n julkistaman sisäpiiritiedon ilmaisemista koskevan] kiellon tavoitteena ei ole niinkään markkinoiden integriteetin varmistaminen vaan pikemmin asianomaisen liikkeeseenlaskijan (tässä tapauksessa Bpostin), joka halusi – – lykätä markkinoille tiedottamista varmistaakseen, että se voi neuvotella hankkeesta kumppaninsa kanssa ilman häiriöitä, etujen suojeleminen”.
48      Tuomio 20.9.2022, SpaceNet ja Telekom Deutschland (C‑793/19 ja C-794/19, EU:C:2022:702, 59 kohta); tuomio 5.4.2022, An Garda Síochána ym. (C‑140/20, EU:C:2022:258, 42 ja 43 kohta) ja tuomio 6.9.2011, Patriciello (C‑163/10, EU:C:2011:543, 31 kohta).
49      Tuomio Autorité des marchés financiers, 67 kohta ja tuomio 12.1.2023, Migracijos departamentas (Poliittisiin mielipiteisiin perustuvat vainon syyt) (C‑280/21, EU:C:2023:13, 29 kohta).
50      Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 7.12.1976, Handyside v. Yhdistynyt kuningaskunta (CE:ECHR:1976:1207JUD000549372, 24 kohta) ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 20.10.2015, Pentikäinen v. Suomi (CE:ECHR:2015:1020JUD001188210, 87 kohta). Yhteisöjen tuomioistuimen 6.3.2001 antamassa tuomiossa Connolly v. komissio (C‑274/99 P, EU:C:2001:127, 39 kohta) viitataan joihinkin tätä asiaa koskeviin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioihin.
51      Tuomio 4.10.2024, Real Madrid Club de Fútbol (C‑633/22, EU:C:2024:843, 55 kohta), jossa viitataan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 23.9.1994 antamaan tuomioon Jersild v. Tanska (CE:ECHR:1994:0923JUD001589089, 31 kohta), Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 21.1.1999 antamaan tuomioon Fressoz ja Roire v. Ranska (CE:ECHR:1999:0121JUD002918395, 45 kohta) ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 16.6.2015 antamaan tuomioon Delfi AS v. Viro (CE:ECHR:2015:0616JUD006456909, 132 kohta).
52      Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklan 2 kappaleen mukaan sananvapauden käyttöön ”liittyy velvollisuuksia ja vastuuta, se voidaan asettaa sellaisten muodollisuuksien, ehtojen, rajoitusten ja rangaistusten alaiseksi, joista on säädetty laissa ja jotka ovat välttämättömiä demokraattisessa yhteiskunnassa kansallisen turvallisuuden, alueellisen koskemattomuuden tai yleisen turvallisuuden vuoksi, epäjärjestyksen tai rikollisuuden estämiseksi, terveyden tai moraalin suojaamiseksi, muiden henkilöiden maineen tai oikeuksien turvaamiseksi, luottamuksellisten tietojen paljastumisen estämiseksi, tai tuomioistuinten arvovallan ja puolueettomuuden varmistamiseksi”.
53      Tuomio 4.10.2024, Real Madrid Club de Fútbol (C‑633/22, EU:C:2024:843, 48 kohta).
54      Kun tiedon levittäminen tapahtuu osana työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista taikka journalistisiin tarkoituksiin tai tiedotusvälineissä tapahtuvan muunlaisen ilmaisun tarkoituksiin, asetuksen N:o 596/2014 10 ja 21 artiklassa asetetaan sananvapaus etusijalle, kuten olen jo selittänyt.
55      Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 22.2.2008, Desjardin v. Ranska (CE:ECHR:2007:1122JUD002256703), 47 kohta: ”– – Sananvapaus on kuitenkin arvokas kaikille, erityisesti poliittisille puolueille ja niiden aktiivisille jäsenille – –. On totta, että opposition jäsenet edustavat äänestäjiään, tuovat esiin heidän huolenaiheitaan ja puolustavat heidän etujaan, joten heidän sananvapauteensa puuttuminen edellyttää tuomioistuimelta tiukinta mahdollista valvontaa”. Ks. myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 17.12.2004, Pedersen ja Baadsgaard v. Tanska (CE:ECHR:2004:1217JUD004901799, 71 kohta); Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 23.4.2015, Morice v. Ranska (CE:ECHR:2015:0423JUD002936910, 124 ja 125 kohta) ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 17.1.2017, Tavares de Almeida Fernandes ja Almeida Fernandes v. Portugali, (CE:ECHR:2017:0117JUD003156613, 55 kohta).
56      Punnitessaan keskenään muita oikeuksia ja oikeutta sananvapauteen Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ottaa huomioon sen, onko kyseessä olevan viestinnän tai tiedon luonteella huomattava merkitys erityisesti poliittisen tai yleistä etua koskevan keskustelun yhteydessä. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 10.1.2013, Ashby Donald ym. v. Ranska (CE:ECHR:2013:0110JUD003676908, 39 kohta).