62004CC0107_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
I – Inledning
1. Denna begäran om förhandsavgörande från Tribunal Supremo rör tolkningen av rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel.(2)
2. Enligt spanska bestämmelser i Real Decreto nr 506/2001 av den 11 maj 2001(3) (nedan kallat kungligt dekret nr 506/2001) är det i Spanien tillåtet att använda termerna ”biológico” och ”bio” också för märkning av produkter som inte har framställts ekologiskt i enlighet med bestämmelserna i förordning nr 2092/91. Comité Andaluz de Agricultura Ecológica (Andalusiska kommittén för ekologiskt jordbruk, nedan kallad Comité Andaluz) har väckt talan mot kungligt dekret nr 506/2001 vid Tribunal Supremo. Comité Andaluz har särskilt gjort gällande att bestämmelserna i dekretet är oförenliga med förordning nr 2092/91. Tribunal Supremo vill nu få klarhet i huruvida förordningen utgör hinder mot de spanska bestämmelserna.
II – Tillämpliga bestämmelser
A – De gemenskapsrättsliga bestämmelserna
3. De relevanta bestämmelserna i förordning nr 2092/91 har ändrats vid ett flertal tillfällen, senast genom rådets förordning (EG) nr 392/2004 av den 24 februari 2004 om ändring av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel,(4) och – med verkan från och med den 1 maj 2004 – genom anslutningsakten.(5)
4. Artikel 2 i förordning nr 2092/91 har numera följande lydelse:
”I denna förordning skall en produkt anses vara försedd med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod om det i märkningen, reklamen eller handelsdokumenten finns en beskrivning av produkten, dess ingredienser eller foderråvaror som ger köparen uppfattningen att produkten, dess ingredienser eller foderråvaror har framställts i enlighet med produktionsreglerna i artikel 6. I synnerhet följande termer eller därav vanliga avledda ord (t.ex. bio, eco etc.) eller diminutiver, för sig själva eller i kombination med andra, skall anses vara beteckningar som i hela gemenskapen, och på samtliga gemenskapsspråk, hänvisar till ekologiska produktionsmetoder, såvida termerna inte används för annat än jordbruksprodukter i livsmedel eller foder eller tydligt saknar samband med denna produktionsmetod:
– spanska:		ecológico
– tjeckiska: 		ekologické
– danska:		økologisk
– tyska:		ökologisch, biologisch
– estniska: 		mahe or /ökoloogiline
– grekiska:		βιολογικό
– engelska:		organic
– franska:		biologique
– italienska:		biologico
– lettiska: 		bioloġiskā
– litauiska: 		ekologiškas
– ungerska: 		ökológiai
– maltesiska: 		organiku
– nederländska:	biologisch
– polska: 		ekologiczne
– portugisiska:		biológico
– slovakiska: 		ekologické
– slovenska: 		ekološki
– finska:		luonnonmukainen
– svenska:		ekologisk.”
5. I artikel 5.1 och 5.3 i förordning nr 2092/91 anges de villkor som en produkt skall uppfylla för att märkningen och reklamen för den skall få innehålla uttryck som syftar på ekologisk produktion.
6. I artikel 5.3a i förordning nr 2092/91 föreskrivs en övergångsbestämmelse för redan registrerade varumärken.
B – De nationella bestämmelserna
7. I Spanien reglerades inledningsvis ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel genom Real Decreto nr 1852/1993 av den 22 oktober 1993(6) (nedan kallat kungligt dekret nr 1852/1993). I artikel 3.1 i detta dekret föreskrevs att en produkt skulle anses vara försedd med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod, om produktens märkning samt reklam eller handelsdokument beskrev produkten med termen ”ecológico”. I artikel 3.1 föreskrevs vidare att även följande termer fick användas: ”obtenido sin el empleo de productos químicos de síntesis” (framställd utan tillsats av syntetiska kemikalier), ”biológico” (biologisk), ”orgánico” (organisk), ”biodinámico” (biodynamisk) samt termerna ”eco” (eko) och ”bio” (bio).
8. Kungligt dekret nr 1852/1993 ändrades genom kungligt dekret nr 506/2001. Artikel 3.1 har numera följande lydelse:
”I enlighet med bestämmelserna i artikel 2 i förordning (EEG) nr 2092/91, i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 1804/1999, skall under alla omständigheter en produkt anses vara försedd med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod om produktens märkning samt reklam eller handelsdokument beskriver produkten, dess ingredienser eller foderråvaror med termen ’ecológico’ eller dess prefix ’eco’ ensam[t] eller i kombination med namnet på produkten, dess ingredienser eller varumärket”.
9. Enligt kungligt dekret nr 506/2001 är således beteckningarna ”biológico” och ”bio” i Spanien inte längre förebehållna ekologiskt framställda produkter.
III – Faktiska omständigheter och tolkningsfrågorna
10. Efter offentliggörandet av kungligt dekret nr 506/2001, varigenom kungligt dekret nr 1852/1993 ändrades, väckte Comité Andaluz talan (”recurso contencioso-administrativo”) vid Tribunal Supremo och yrkade att kungligt dekret nr 506/2001 skulle ogiltigförklaras.
11. Som Tribunal Supremo har angett, kan fysiska eller juridiska personer, vars intressen påverkas av en allmän bestämmelse som har karaktär av förordning, väcka talan om ogiltigförklaring. Om en allmän bestämmelse anses strida mot rättsordningen på grund av att den är behäftad med formella eller materiella brister, skall den ogiltigförklaras med verkan erga omnes .
12. Comité Andaluz har till stöd för sin talan i huvudsak gjort gällande att kungligt dekret nr 506/2001 är oförenligt med förordning nr 2092/91.
13. Tribunal Supremo har genom beslut av den 1 december 2003 begärt att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande beträffande följande frågor:
”1. Skall rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991, kompletterad genom rådets förordning (EG) nr 1804/1999 av den 19 juli 1999, om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel tolkas på så sätt att termerna ’biológico’ (biologisk) och ’ecológico’ (ekologisk) och deras prefix ’bio’ (bio-) och ’eco’ (eko-) i samtliga medlemsstater skall anses utgöra uppgifter som inger en köpare föreställningen att produkten eller dess ingredienser har framställts i enlighet med reglerna för ekologisk produktion?
2. Skall rådets förordning (EEG) nr 2092/91, kompletterad genom rådets förordning (EG) nr 1804/1999, om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel tolkas på så sätt att termerna ’biológico’ och ’ecológico’ och deras prefix ’bio’ och ’eco’ i samtliga medlemsstater enbart får användas för produkter som har framställts i enlighet med reglerna för ekologisk produktion som fastställs i nämnda förordning?
3. Skall rådets förordning (EEG) nr 2092/91, kompletterad genom rådets förordning (EG) nr 1804/1999, om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel tolkas på så sätt att, när det gäller det spanska språket, principen att termen ’ecológico’ och dess prefix ’eco’ endast får användas för produkter som har framställts i enlighet med de regler för ekologisk produktion som fastställs i nämnda förordning är begränsad på ett sådant sätt att det inte kan strida mot gemenskapsrätten att i Spanien använda termen ’biológico’ och dess prefix ’bio’ för icke-ekologiska produkter, om denna term och dess avledning genom användning har blivit en term och en avledning av generisk karaktär, eftersom de i Spanien inte används för att beteckna livsmedelsprodukter med vissa egenskaper som är förbundna med den ekologiska produktionsmetoden?”
14. Efter antagandet av förordning nr 392/2004 har Tribunal Supremo, på domstolens begäran, preciserat att dess avgörande beträffande det ifrågasatta dekretets giltighet skall grundas på den nuvarande lydelsen av förordning nr 2092/91. Prövningen av tolkningsfrågorna kan därför inte begränsas till förordning nr 2092/91, i dess lydelse enligt förordning nr 1804/1999, utan den måste omfatta de senaste ändringarna.
IV – Rättslig bedömning
15. Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 2 i förordning nr 2092/91, i dess lydelse enligt förordning nr 392/2004 (fortsättningsvis kallad förordning nr 2092/91 om inget annat anges). Tribunal Supremo har ställt tolkningsfrågorna för att få klarhet i huruvida det är förenligt med förordningen att tillåta att termerna ”biológico” och prefixet ”bio” används för produkter som inte uppfyller förordningens krav.
16. I artikel 2 i förordning nr 2092/91 regleras när en produkt skall anses vara försedd med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod. I artikel 5 i samma förordning anges vilka villkor för ekologisk produktion som måste vara uppfyllda för att en produkt skall få vara försedd med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod. Endast produkter som uppfyller villkoren i förordning nr 2092/91 får således vara försedda med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod.
17. Enligt kungligt dekret 506/2001 får även produkter som inte uppfyller villkoren i förordning nr 2092/91 vara märkta med beteckningen ”biológico” eller ”bio”.
18. Fastställandet av att en produkt skall anses vara försedd med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod sker enligt artikel 2 i förordning nr 2092/91 genom en allmän definition, som kompletteras med en förteckning över termer på samtliga gemenskapsspråk. När det gäller spanska, anges i uppräkningen i artikel 2 i förordning nr 2092/91 över termer som anses utgöra en hänvisning till ekologisk produktionsmetod uttryckligen endast termen ”ecológico”, men däremot inte ”biológico” eller ”bio”.
19. Tribunal Supremo vill få klarhet i huruvida förordning nr 2092/91 skall tolkas på så sätt att även sådana termer som inte uttryckligen anges på det aktuella gemenskapsspråket (i detta fall spanska) i artikel 2, men som uttryckligen anges på ett annat gemenskapsspråk, skall anses utgöra en hänvisning till ekologisk produktionsmetod.
20. Enligt den allmänna definitionen i artikel 2 skall en produkt anses vara försedd med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod
”om det i märkningen … finns en beskrivning av produkten … som ger köparen uppfattningen att produkten … har framställts i enlighet med produktionsreglerna i artikel 6”.
Denna allmänna definition är således främst inriktad på konsumenternas produktuppfattning.
21. Definitionen konkretiseras därefter genom en språkindelad uppräkning av olika termer, vars användning – inbegripet användning av avledda ord eller diminutiver av dessa termer – innebär att en produkt skall anses vara försedd med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktionsmetod.
22. Det framgår uttryckligen av förordningens nuvarande lydelse att en term som anges på ett språk inte utgör en hänvisning till ekologisk produktionsmetod endast på detta språk, utan på samtliga gemenskapsspråk:
”… I synnerhet följande termer eller därav vanliga avledda ord (t.ex. bio, eco etc.) eller diminutiver, för sig själva eller i kombination med andra, skall anses vara beteckningar som i hela gemenskapen, och på samtliga gemenskapsspråk, ( (7) )
hänvisar till ekologiska produktionsmetoder ... ”
De termer som i artikel 2 anges på varje gemenskapsspråk samt översättningar av dessa termer till de andra gemenskapsspråken gäller således i samtliga medlemsstater. Denna uppfattning delas av den spanska och den franska regeringen.
23. Under punkten ”spanska” anges visserligen inte termen ”biológico”, som även skulle omfatta förkortningen ”bio”, utan endast termen ”ecológico”. I förteckningen anges emellertid för tyska och nederländska termen ” biologisk”, för franska termen ”biologique”, för grekiska termen ”βιολογικό”, för italienska termen ”biologico”, för lettiska termen ”biologiska” och för portugisiska termen ”biológico”. Enligt artikel 2 i förordning nr 2092/91 utgör således översättningen av termen ”biologisk” och av förkortningen ”bio” på samtliga gemenskapsspråk och i samtliga medlemsstater en uppgift om att en produkt har framställts i enlighet med den ekologiska produktionsmetoden. I artikel 2 i förordning nr 2092/91 definieras härvid konsumenternas produktuppfattning.
24. Härav följer att även termerna ”biológico” och ”bio” på spanska skall anses utgöra en hänvisning till ekologisk produktionsmetod.
25. Det har varit gemenskapslagstiftarens uttryckliga avsikt att en term skall åtnjuta skydd i hela gemenskapen, även om termen endast används i en medlemsstat som märkning av ekologiskt framställda produkter. Den nuvarande lydelsen av artikel 2 i förordning nr 2092/91 följer av förordning nr 392/2004. Enligt skäl 2 i förordning nr 392/2004 gäller skyddet även för vanliga avledda ord och diminutiver av termerna i fråga oberoende av vilket språk som används. Europaparlamentets föredragande klargjorde tydligt att den nya lydelsen av nämnda artikel 2 innebär att termen ”bio” inte får användas för produkter som inte har framställts ekologiskt.(8)
26. Tolkningen att förkortningen ”bio” skall anses hänvisa till den ekologiska produktionsmetoden i hela gemenskapen bekräftas även av syftet med förordning nr 2092/91 och av principen om den inre marknaden, som skall beaktas vid en fördragskonform tolkning.
27. Förordning nr 2092/91 syftar till att främja ekologiskt jordbruk. För att uppnå detta mål föreskrivs i förordningen att konsumenterna skall skyddas mot vilseledande märkning. Konsumenterna skall lätt kunna identifiera ekologiskt framställda produkter. För det andra syftar förordningen till att skydda producenter av ekologiska produkter från otillbörlig konkurrens. Produkter som producerats enligt reglerna för ekologisk jordbruksproduktion skall skyddas mot konkurrens från billigare, konventionellt producerade produkter.(9)
28. Det skulle strida mot dessa syften om en och samma term, till exempel ”bio”, i en medlemsstat förbehölls ekologiskt framställda produkter, medan denna term i andra medlemsstater lämnades utan skydd. Om termen ”bio” endast på vissa gemenskapsspråk var skyddad som märkning av ekologiskt framställda jordbruksprodukter, skulle konsumenterna vid inköp i andra medlemsstater eller vid köp av produkter som marknadsförs på andra språk av misstag kunna anta att det är fråga om ekologiskt framställda jordbruksprodukter. Vidare skulle ekologiskt framställda jordbruksprodukter vid gränsöverskridande varuhandel utsättas för direkt konkurrens från billigare, konventionellt producerade produkter.
29. Detta skulle inte endast äventyra förordningens syfte att förhindra otillbörlig konkurrens. Sådana skillnader i märkningsskyddet skulle även kunna hindra handeln mellan medlemsstaterna med ekologiskt framställda jordbruksprodukter. Ett enhetligt skydd i hela gemenskapen medför däremot inte endast att potentiella hinder för den fria rörligheten för varor undviks, utan det bidrar dessutom till utvecklingen av en enhetlig begreppsbyggnad i gemenskapen, som främjar handeln med dessa produkter.
30. Förarbetena till artikel 2 i förordning nr 2092/91 och en teleologisk tolkning av denna bestämmelse utgör därmed en bekräftelse av att var och en av de termer som i denna bestämmelse anges på varje enskilt språk samt deras förkortningar och översättningar skall anses gälla som märkning av ekologiskt framställda produkter enligt förordningen.
31. Gemenskapsrätten utgör emellertid inte ett absolut hinder för att en term som på ett gemenskapsspråk används för ekologiskt framställda produkter används på ett annat gemenskapsspråk för produkter som inte framställts ekologiskt.
32. Det följer uttryckligen av artikel 2 i förordningen att en term som är skyddad på ett annat gemenskapsspråk får användas, såvida denna ”inte används för […] jordbruksprodukter i livsmedel eller foder eller tydligt saknar samband med denna produktionsmetod”.
33. Om det följaktligen inte finns någon risk för att konsumenterna i en medlemsstat förknippar ekologiskt framställda produkter med en term (eller dess översättning) som på en annan medlemsstats språk används för sådana produkter, och det således inte föreligger någon förväxlingsrisk, får denna term (eller dess översättning) även användas i den förstnämnda medlemsstaten för produkter som inte framställts ekologiskt. Detta undantag skulle till exempel kunna komma att tillämpas på översättningen av den term som anges på estniska (”mahe”, som kan översättas med ”mild”).
34. Det ankommer på Tribunal Supremo att avgöra om det är uppenbart att termerna ”biológico” och ”bio” hos spanska konsumenter inte väcker några associationer till den ekologiska produktionsmetoden.
35. Det kan dock vara lämpligt att ge den nationella domstolen vissa hållpunkter som kan vara till hjälp vid besvarandet av denna fråga.(10) Vid denna prövning kan det för det första beaktas att det i den tidigare lydelsen av kungligt dekret nr 1852/1993 uttryckligen föreskrevs att det, utöver termen ”ecológico”, var tillåtet att använda termen ”biológico” eller ”bio” för produkter som uppfyllde förordningens krav. Om den spanska lagstiftaren likställde termerna ”biológico” eller ”bio” med termerna ”ecológico” och ”eco”, torde även de spanska konsumenterna göra det. Det kan nämligen antas att lagstiftaren har grundat de aktuella bestämmelserna på konsumenternas befintliga produktuppfattning och att bestämmelserna dessutom har befäst eller åtminstone spridit en sådan uppfattning.
36. Denna slutsats påverkas inte av att nämnda dekret, i dess tidigare lydelse, endast var tillämpligt på växtprodukter. Om märkning med termerna ”bio” och ”biológico” på vissa produkter anses utgöra en hänvisning till ekologisk produktion, måste det anses att konsumenterna även när det gäller andra produkter utgår ifrån att sådan märkning innebär att de härrör från sådan produktion och att användningen av dessa beteckningar således kan vara vilseledande.(11)
37. Inte heller den omtvistade ändringen av dekret nr 1852/1993 påverkar slutsatsen grundad på lydelsen av den spanska lagstiftningen angående de spanska konsumenternas förståelse. För det första finns det fortfarande regionala bestämmelser som skapar förtroende hos konsumenterna för beteckningarna ”bio” och ”biológico”. För det andra går det inte utan vidare att på grundval av det förhållandet att bestämmelser om användning av dessa termer har upphävts motsatsvis sluta sig till att konsumenternas förståelse har förändrats. Åtminstone under en övergångsperiod kommer nämligen de förväntningar hos konsumenterna som grundar sig på de gamla bestämmelserna att bestå. Om skyddet för vissa beteckningar plötsligt upphävs, uppstår det således oundvikligen en risk för att konsumenterna vilseleds. Det skulle endast vara motiverat att upphäva skyddet på detta sätt om det faktiskt stod klart att konsumenterna inte förknippar de beteckningar som inte längre skyddas med produktion i enlighet med förordningen.
V – Förslag till avgörande
38. Jag föreslår således att de tolkningsfrågor som har ställts av Tribunal Supremo skall besvaras på följande sätt:
1. Enligt rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 392/2004 av den 24 februari 2004, får termerna ”biologisk” och ”ekologisk”, inbegripet deras förkortningar och översättningar till alla andra gemenskapsspråk (på spanska termerna ”biológico” och ”ecológico” respektive ”bio” och ”eco”), i samtliga medlemsstater i princip endast användas för produkter som har framställts i enlighet med de regler för ekologisk produktion som föreskrivs i denna förordning.
2. Artikel 2 i förordning nr 2092/91 skall tolkas på så sätt att översättningen av en term som uttryckligen anges på ett annat gemenskapsspråk i denna artikel endast får användas för produkter som inte har framställts i enlighet med den ekologiska produktionsmetoden om den översatta termen tydligt saknar samband med denna produktionsmetod på det språk som termen är översatt till.
(1) .
(2)
–	EGT L 198, s. 1.
(3)
–	BOE. ( Boletín oficial del Estado ) av den 26 maj 2001.
(4)
–	EGT L 65, s. 1.
(5)
–	Avsnitt 6, del A.8 i bilaga II till akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpassning av fördragen, EUT, 2003, L 236, s. 346 (sidorna 350 och 351).
(6)
–	BOE. ( Boletín Oficial del Estado ) av den 26 november 1993.
(7)
– Min kursivering.
(8)
–	Föredraganden Danielle A urois betänkande om förslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel av den 6 november 2003 (A5-0392/2003, s. 11).
(9)
–	Jämför andra och femte skälen i förordning nr 2092/91.
(10)
–	Se härvid mitt i dag föredragna förslag till avgörande i mål C-135/03, kommissionen mot Spanien (REG 2004, s. I-0000).
(11)
–	Innan förordning nr 2092/91 kompletterades genom förordning nr 1804/1999 innehöll den ett jämförbart fel i uppbyggnaden, eftersom den innebar att termskyddet inte omfattade djurprodukter. Den bidrog således till att vilseleda konsumenterna.