Жалба, подадена на 25 февруари 2015 г. — Militos Symvouleftiki/Комисия
(Дело T-104/15)
Език на производството: английски
Страни
Жалбоподател: Militos Symvouleftiki AE (Атина, Гърция) (представител: S. Pappas, lawyer)
Ответник:Европейска комисия
Искания на жалбоподателя
Жалбоподателят иска от Общия съд:
да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 16 декември 2014 г., с което се отхвърля като неоснователно искането на жалбоподателя от 23 октомври 2014 г. за извършване на контрол за законосъобразност и се потвърждава решението от 23 септември 2014 г. на Изпълнителната агенция за образование, аудио-визия и култура относно недопустимостта на възнаграждението, платено на съдружниците/акционерите на жалбоподателя като разходи за персонал по два успешно изпълнени от жалбоподателя проекта, а именно проект „Go Green – Green Business is smart Business“ (Споразумение № 510424-LLP-1-2010-1-­GR-LEONARDO-LMP)“ и проект „LadybizIT“ (Споразумение № 2011-3052-518310-LLP-1-2011-1-GR-LEONARDO-LAM)“, и да определи като допустими като разходи за персонал по съответния проект разноските за „допълнителните“ услуги, предоставени от г-жа Olga Stavropoulou, г-н Pavlos Aravantinos и г-н Karamanlis, или, алтернативно, да определи единствено разноските за „допълнителните“ услуги, предоставени от г-жа Olga Stavropoulou и г-н Pavlos Aravantinos по двата въпросни проекта, като допустими по член II.14 oт споразумението за безвъзмездно финансиране и приложение III към него и подлежащи на заплащане на жалбоподателя;
да осъди Комисията да поеме собствените си съдебни разноски и да заплати направените от жалбоподателя разноски в настоящото производство.Правни основания и основни доводиВ подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.Първото правно основание се състои в твърдението за явна грешка в преценката на Комисията.Комисията не е взела предвид факта, че разграничението между „обичайните“ и „допълнителните“ услуги, предоставени от съдружниците/акционерите в контекста на разглежданите проекти, е можело да бъде направено с оглед на естеството на тези услуги, текста и духа на разпоредбите от устава на жалбоподателя към момента и с оглед на решението от 20 декември 2010 г. на общото събрание на съдружниците/акционерите на жалбоподателя.Второто правно основание се състои се в твърдението за втора явна грешка в преценката на Комисията.Съображението на Комисията, съгласно което самите правомощия на администратора като такъв не допускат той да предоставя други услуги на жалбоподателя по силата на трудов договор с действителна връзка на подчинение, противоречи на установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз. Във всеки случай, жалбоподателят е предо
ставил на Изпълнителната агенция п
о образование, аудиовизия и култура и на Комисията достатъчно доказате
лства, установяващи, че упражненият от мениджъра по проекта контрол над администратора е би
л действителен и е отговарял на критериите, установени в съдебната практика относно съществуването на действителна връзка на подчинение.