62001CJ0278_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑278/01,
Komisia Európskych spoločenstiev,
v zastúpení: G. Valero Jordana, splnomocnený zástupca, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalobkyňa,
proti
Španielskemu kráľovstvu,
v zastúpení: S. Ortiz Vaamonde, splnomocnený zástupca, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalovanému,
ktorej predmetom je jednak určenie, že Španielske kráľovstvo tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie zosúladenia kvality vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území s medznými hodnotami stanovenými na základe článku 3 smernice Rady 76/160/EHS z 8. decembra 1975 o kvalite vody určenej na kúpanie (Ú. v. ES L 31, 1976, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 26) napriek povinnostiam, ktoré mu vyplývajú z článku 4 tejto smernice, nevykonalo rozsudok Súdneho dvora z 12. februára 1998, Komisia/Španielsko (C‑92/96, Zb. s. I‑505), a z tohto dôvodu si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 228 ES, a jednak nariadenie Španielskemu kráľovstvu, aby zaplatilo Komisii na účet „vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále vo výške 45 600 eur za každý deň omeškania s prijatím opatrení potrebných na vykonanie už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko odo dňa vydania rozsudku v prejednávanej veci až do dňa vykonania už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko,
SÚDNY DVOR (plénum),
v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr C. W. A. Timmermans, C. Gulmann a J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), sudcovia D. A. O. Edward, A. La Pergola, J.‑P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric a S. von Bahr,
generálny advokát: J. Mischo,
tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka,
so zreteľom na správu pre pojednávanie,
po vypočutí prednesov účastníkov konania na pojednávaní 6. mája 2003,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 12. júna 2003,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Žalobou podanou do kancelárie Súdneho dvora 13. júla 2001 podala Komisia Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania v zmysle článku 228 ES, ktorým sa domáha jednak určenia, že Španielske kráľovstvo tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie zosúladenia kvality vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území s medznými hodnotami stanovenými na základe článku 3 smernice Rady 76/160/EHS z 8. decembra 1975 o kvalite vody určenej na kúpanie (Ú. v. ES L 31, 1976, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 26, ďalej len „smernica“) napriek povinnostiam, ktoré mu vyplývajú z článku 4 tejto smernice, nevykonalo rozsudok Súdneho dvora z 12. februára 1998, Komisia/Španielsko (C‑92/96, Zb. s. I‑505), a z tohto dôvodu si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 228 ES, a jednak nariadenia Španielskemu kráľovstvu, aby zaplatilo Komisii na účet „vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále vo výške 45 600 eur za každý deň omeškania s prijatím opatrení potrebných na vykonanie už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko odo dňa vydania rozsudku v prejednávanej veci až do dňa vykonania už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko.
Právna úprava Spoločenstva
2. Podľa prvého odôvodnenia smernice je jej cieľom chrániť životné prostredie a verejné zdravie zredukovaním znečistenia vody určenej na kúpanie a ochranou tejto vody pred ďalším znečistením.
3. Smernica v článkoch 2 a 3 ukladá členským štátom povinnosť stanoviť pre vodu určenú na kúpanie hodnoty fyzikálnych, chemických a mikrobiologických ukazovateľov uvedených v prílohe smernice, ktoré nesmú byť menej prísne ako hodnoty uvedené v stĺpci I tejto prílohy.
4. Podľa článku 4 ods. 1 smernice musí byť kvalita vody určenej na kúpanie zosúladená s hodnotami stanovenými na základe článku 3 do 10 rokov nasledujúcich po oznámení smernice.
5. Keďže článok 395 Aktu o podmienkach pristúpenia Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky a o úpravách zmlúv (Ú. v. ES L 302, 1985, s. 23) nestanovuje v prospech Španielskeho kráľovstva žiadnu odchýlku týkajúcu sa smernice, od 1. januára 1986 mala byť kvalita španielskej vody určenej na kúpanie v súlade s medznými hodnotami stanovenými smernicou.
6. Podľa článku 13 smernice zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/692/EHS z 23. decembra 1991, ktorá štandardizuje a racionalizuje správy o vykonávaní určitých smerníc, ktoré súvisia so životným prostredím (Ú. v. ES L 377, s. 48; Mim. vyd. 05/002, s. 10):
„Členské štáty každoročne a po prvýkrát k 31. decembru 1993 zašlú správu Komisii o vykonávaní smerníc [tejto smernice – neoficiálny preklad ] v prebiehajúcom roku. Správa sa vypracuje na základe dotazníka alebo osnovy, ktoré vypracuje Komisia v súlade s postupom uvedeným v článku 6 smernice 91/692/EHS. Dotazník alebo osnova sa pošle členským štátom šesť mesiacov pred začatím obdobia, ktoré má byť v správe obsiahnuté. Správa sa predloží Komisii do konca príslušného roka.
Komisia uverejní správu spoločenstva o vykonávaní smernice do štyroch mesiacov od obdržania správ členských štátov.“
Rozsudok Komisia/Španielsko
7. Už citovaným rozsudkom Komisia/Španielsko Súdny dvor určil, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie zosúladenia kvality vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území s medznými hodnotami stanovenými na základe článku 3 smernice, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 tejto smernice.
Konanie pred podaním žaloby
8. Listom zo 17. marca 1998 Komisia pripomenula španielskym orgánom potrebu dosiahnutia súladu s povinnosťami vyplývajúcimi z už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko.
9. Španielske orgány odpovedali listami z 5., 11. a 19. júna 1998 a z 5. januára a 12. marca 1999, v ktorých informovali Komisiu o prijatých alebo pripravovaných opatreniach na zabezpečenie súladu s uvedeným rozsudkom, ktoré zahŕňali realizáciu určitých projektov čistenia komunálnych odpadových vôd v rámci národného plánu čistenia vôd na rok 1995, kontrolu, monitorovanie a sankcionovanie vypúšťania odpadových vôd, ako aj zákaz kúpania v nevyhovujúcich oblastiach, prijatie určitých konkrétnych opatrení a v roku 1999 spustenie výskumu kúpacích oblastí, vypúšťaných odpadových vôd ovplyvňujúcich jednotlivé oblasti, kvalitatívnych vlastností vody určenej na kúpanie a vplyvu vypúšťaných odpadových vôd v každej oblasti, ako aj plánovaných a navrhovaných riešení v závislosti od dosiahnutých záverov.
10. Dňa 24. januára 2000 Komisia zaslala Španielskemu kráľovstvu na základe článku 228 ES výzvu, v ktorej uviedla, že Španielske kráľovstvo neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie súladu s už citovaným rozsudkom Komisia/Španielsko.
11. Listom z 26. mája 2000 španielske orgány oznámili Komisii, že ministerstvo životného prostredia zadalo vypracovanie štúdie týkajúcej sa vnútrozemskej vody určenej na kúpanie v súlade so smernicou, pričom táto štúdia mala byť podľa španielskych orgánov dokončená počas toho roka. Španielske orgány rovnako uviedli ciele a rozsah tejto štúdie, ako aj harmonogram plánovaných činností na zabezpečenie súladu so smernicou, ktoré sa mali podľa odhadov dokončiť v roku 2005.
12. Vzhľadom na to, že týmito opatreniami nebolo preukázané, že Španielske kráľovstvo upustilo od porušovania svojich povinností, Komisia 27. júla 2000 zaslala Španielskemu kráľovstvu odôvodnené stanovisko na základe článku 228 ES. V tomto stanovisku skonštatovala, že vzhľadom na to, že tento členský štát si nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 smernice, keďže neprijal potrebné opatrenia na zosúladenie kvality vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území s medznými hodnotami stanovenými na základe článku 3 smernice, nevykonal už citovaný rozsudok Komisia/Španielsko a z tohto dôvodu si nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 228 ES. Komisia pripomenula uvedenému členskému štátu, že ak bude spor predložený Súdnemu dvoru, navrhne uložiť penále. Stanovila dvojmesačnú lehotu, počas ktorej malo Španielske kráľovstvo prijať potrebné opatrenia na zabezpečenie súladu s odôvodneným stanoviskom.
13. Na toto stanovisko španielska vláda odpovedala dvoma listami z 26. a 27. septembra 2000, v ktorých informovala Komisiu o tom, že existuje akčný plán o stupni súladu kvality vody určenej na kúpanie počas kúpacích sezón 1998 a 1999, ako aj o implementácii národného plánu sanácie a čistenia komunálnych odpadových vôd.
14. Dňa 11. januára 2001 sa uskutočnilo stretnutie predstaviteľov španielskeho ministerstva životného prostredia a Generálneho riaditeľstva Komisie pre životné prostredie s cieľom umožniť španielskej vláde, aby doplnila informácie týkajúce sa uvedených opatrení.
15. Dňa 16. januára 2001 španielsky minister životného prostredia zaslal členovi Komisie zodpovednému za životné prostredie list, ktorým predložil nový akčný plán a zaviazal sa uskutočniť potrebné kroky v roku 2003.
16. Dňa 26. marca 2001 španielske orgány zaslali Komisii správu vypracovanú ministerstvom životného prostredia o postupe opatrení prijatých na vykonanie už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko spolu s listom štátneho tajomníka zodpovedného za vody a pobrežie.
17. Keďže podľa názoru Komisie Španielske kráľovstvo nevykonalo uvedený rozsudok, rozhodla sa podať tento návrh na začatie konania.
Návrhy účastníkov konania
18. Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:
– určil, že Španielske kráľovstvo tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie zosúladenia kvality vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území s medznými hodnotami stanovenými na základe článku 3 smernice napriek povinnostiam, ktoré mu vyplývajú z článku 4 tejto smernice, nevykonalo už citovaný rozsudok Komisia/Španielsko a z tohto dôvodu si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 228 ES,
– nariadil Španielskemu kráľovstvu, aby zaplatilo Komisii na účet „vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále vo výške 45 600 eur za každý deň omeškania s prijatím opatrení potrebných na vykonanie už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko odo dňa vydania rozsudku v prejednávanej veci až do dňa vykonania už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko,
– zaviazal Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.
19. Španielske kráľovstvo navrhuje, aby Súdny dvor:
– návrh v celom rozsahu zamietol,
– subsidiárne zamietol návrh na uloženie povinnosti zaplatiť denné penále,
– alebo alternatívne uložil denné penále vo výške, ktorá nepresiahne 11 400 eur,
– v každom prípade zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
O veci samej
Tvrdenia účastníkov konania
20. Pokiaľ ide o kvalitu vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území, Komisia vo svojom návrhu tvrdí, že záväzné hodnoty stanovené smernicou spĺňalo v kúpacej sezóne 1998 73 % kúpacích oblastí, v kúpacej sezóne 1999 76,5 % kúpacích oblastí a v kúpacej sezóne 2000 79,2 % kúpacích oblastí.
21. Počas konania Komisia tiež informovala Súdny dvor, že v kúpacej sezóne 2001 tieto hodnoty spĺňalo 80 % kúpacích oblastí a v kúpacej sezóne 2002 85,1 % kúpacích oblastí.
22. Španielske kráľovstvo tieto údaje, ktoré navyše vyplývajú z jeho správ oznámených Komisii na základe článku 13 zmenenej a doplnenej smernice, nespochybňuje.
23. Španielske kráľovstvo však zastáva názor, že je potrebné návrh zamietnuť, pretože Komisia nedodržala dostatočnú dobu, ktorá by jej umožnila dospieť k záveru, že už citovaný rozsudok Komisia/Španielsko nebol vykonaný. Podľa názoru Španielskeho kráľovstva bola vzhľadom na osobitosti smernice a vody na španielskom území na úplné vykonanie už citovaného rozsudku potrebná dlhšia lehota ako lehota určená Komisiou, t. j. od 12. februára 1998, keď bol vyhlásený uvedený rozsudok, do 27. septembra 2000, keď uplynula lehota stanovená v odôvodnenom stanovisku vydanom v predmetnej veci.
24. Vo väčšine prípadov je totiž na určenie skutočných zdrojov znečistenia potrebných viacero kúpacích sezón a po zistení problému je na jeho vyriešenie potrebné vypracovanie a realizácia akčných plánov, či dokonca dlhodobých programov meliorácie poľnohospodárskych postupov. Riešenie problémov týkajúcich sa kvality vody určenej na kúpanie sa niekedy uskutočňuje prostredníctvom zložitých prác, ktoré podliehajú prísnym postupom vyplývajúcim zo smerníc Spoločenstva o verejnom obstarávaní. Okrem toho treba prihliadať na veľké množstvo kúpacích oblastí vyhlásených španielskymi orgánmi, ako aj na to, že vodné toky v Španielsku nemajú v porovnaní s vodnými tokmi vo väčšine ostatných členských štátov vysoký prietok. Preto Komisia mala počkať na ukončenie realizácie harmonogramu činností, ktorý jej bol predložený v nadväznosti na výzvu, pričom toto ukončenie bolo ohlásené po prvýkrát na koniec roka 2005, ako sa uvádza v liste španielskych orgánov z 26. mája 2000, a po druhýkrát na rok 2003, ako sa uvádza v liste španielskeho ministra životného prostredia zo 16. januára 2001.
Posúdenie Súdnym dvorom
25. Už citovaným rozsudkom Komisia/Španielsko Súdny dvor rozhodol, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zosúladenie kvality vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území s medznými hodnotami stanovenými na základe článku 3 smernice, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 tejto smernice.
26. Podľa článku 228 ods. 1 ES bolo Španielske kráľovstvo povinné prijať opatrenia potrebné na vykonanie tohto rozsudku.
27. Článok 228 ES nestanovuje lehotu, v ktorej sa má rozsudok vykonať. Podľa ustálenej judikatúry však záujem spojený s bezprostredným a jednotným uplatňovaním práva Spoločenstva vyžaduje, aby sa tento výkon začal okamžite a bol u končený v čo najkratšom čase (rozsudok zo 4. júla 2000, Komisia/Grécko, C‑387/97, Zb. s. I‑5047, bod 82 a citovaná judikatúra).
28. Podľa článku 228 ods. 2 ES, ak príslušný členský štát neprijme potrebné opatrenia podľa rozsudku Súdneho dvora v lehote stanovenej Komisiou v jej odôvodnenom stanovisku, Komisia môže predložiť vec Súdnemu dvoru, pričom navrhne aj výšku paušálnej pokuty alebo penále, ktoré má príslušný členský štát zaplatiť a ktoré pokladá v daných podmienkach za primerané.
29. Na tento účel musí Komisia posúdiť okolnosti existujúce v čase uplynutia lehoty, ktorú stanovila vo svojom odôvodnenom stanovisku prijatom na základe článku 228 ods. 2 prvého pododseku ES.
30. Je potrebné poukázať na to, že od vyhlásenia už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko do uplynutia lehoty stanovenej v predmetnom odôvodnenom stanovisku uplynuli tri kúpacie sezóny. Aj v prípade, ak sú na vykonanie uvedeného rozsudku potrebné zložité a dlhodobé postupy, ako tvrdí španielska vláda, treba konštatovať, že takáto lehota je postačujúca na prijatie opatrení potrebných na vykonanie rozsudku Súdneho dvora v zmysle článku 228 ES.
31. Na základe úvah prezentovaných španielskou vládou, ktoré sa týkajú zložitosti a dĺžky trvania opatrení potrebných na vykonanie už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko, teda nemožno prejednávaný návrh zamietnuť.
32. Pokiaľ ide o opatrenia prijaté Španielskym kráľovstvom na vykonanie uvedeného rozsudku, z najnovších štatistík predložených Súdnemu dvoru vyplýva, že podiel predmetnej vody určenej na kúpanie, ktorá zodpovedá záväzným hodnotám stanoveným na základe smernice, sa mierne zvýšil a v kúpacej sezóne 2002 dosiahol 85,1 %. Je však nesporné, že vnútrozemská voda určená na kúpanie na španielskom území ešte stále nezodpovedá uvedeným záväzným hodnotám.
33. Komisia ďalej uviedla, že španielska vláda v priebehu rokov znížila počet kúpacích oblastí s vnútrozemskou vodou určenou na kúpanie bez toho, aby ich zrušenie odôvodnila. Podľa Komisie bolo v roku 1998 zrušených 39 kúpacích oblastí, v roku 1999 10 kúpacích oblastí a v roku 2000 14 kúpacích oblastí. Počet kúpacích oblastí s vnútrozemskou vodou určenou na kúpanie klesol z 302 v roku 1996 na 202 v roku 2000. Španielske kráľovstvo sa teda snažilo vykonať už citovaný rozsudok Komisia/Španielsko nie zvýšením kvality tejto vody, ale umelým znížením počtu uvedených oblastí.
34. Bez toho, aby bolo potrebné vyjadriť sa k odôvodnenosti tohto argumentu, stačí uviesť, že tento argument nie je relevantný pre určenie predmetného nesplnenia povinnosti, keďže Komisia prejednávaný návrh odôvodnila údajmi, ktoré sú obsiahnuté v jej výročných správach a uvedené v bodoch 20 a 21 tohto rozsudku, ktoré nezahŕňajú oblasti odstránené zo zoznamu kúpacích oblastí.
35. Vzhľadom na všetky uvedené úvahy je potrebné konštatovať, že Španielske kráľovstvo tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie zosúladenia kvality vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území s medznými hodnotami stanovenými na základe článku 3 smernice napriek povinnostiam, ktoré mu vyplývajú z článku 4 tejto smernice, neprijalo všetky opatrenia potrebné na vykonanie už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko a z tohto dôvodu si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 228 ES.
O určení výšky penále
Tvrdenia účastníkov konania
36. Komisia na základe spôsobu výpočtu definovaného v jej oznámeniach 96/C 242/07 z 21. augusta 1996 o uplatňovaní článku [228] Zmluvy (Ú. v. ES C 242, s. 6) a 97/C 63/02 z 28. februára 1997 o spôsobe výpočtu penále podľa článku [228] Zmluvy ES (Ú. v. ES C 63, s. 2) navrhuje, aby Súdny dvor uložil Španielskemu kráľovstvu penále vo výške 45 600 eur za každý deň omeškania ako sankciu za nevykonanie už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko odo dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci do dňa vykonania už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko.
37. Podľa Komisie je uloženie povinnosti na zaplatenie penále najvhodnejším prostriedkom na ukončenie určeného nesplnenia povinnosti v čo najkratšom čase a v prejednávanej veci je penále vo výške 45 600 eur za deň omeškania prispôsobené závažnosti a dĺžke trvania porušenia, pričom zohľadňuje potrebu účinnej sankcie. Táto suma bola vypočítaná na základe jednotnej základnej sumy 500 eur, ktorá sa vynásobila koeficientom 4 (na stupnici od 1 do 20) vzťahujúcim sa na závažnosť porušenia, koeficientom 2 (na stupnici od 1 do 3) vzťahujúcim sa na dĺžku trvania porušenia a koeficientom 11,4 (ktorý sa zakladá na hrubom domácom produkte predmetného členského štátu a vážení jeho hlasov v Rade Európskej únie) odzrkadľujúcim platobnú schopnosť tohto členského štátu.
38. Španielske kráľovstvo tvrdí, že denné penále nie je vhodným nástrojom na dosiahnutie vykonania už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko. Toto penále by sa uplatňovalo aj v prípade, ak by členský štát prijal všetky opatrenia potrebné na vykonanie tohto rozsudku. Na zistenie, či bol dosiahnutý želaný výsledok, je potrebné počkať na údaje týkajúce sa nasledujúcej kúpacej sezóny. Komisia mala zvážiť možnosť uložiť ročné penále, ktoré by bolo splatné v závislosti od predloženia výsledkov za každú kúpaciu sezónu. Na dosiahnutie splnenia povinnosti, ktorú možno splniť iba z roka na rok, nemá zmysel ukladať denné penále.
39. Španielske kráľovstvo alternatívne tvrdí, že výška navrhovaného penále je v každom prípade neprimeraná. Pokiaľ ide o koeficient vzťahujúci sa na dĺžku trvania porušenia, vzhľadom na nízky počet kúpacích sezón, ktoré uplynuli od vyhlásenia už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko, nemal byť stanovený koeficient 2, ale 1. Pokiaľ ide o koeficient vzťahujúci sa na závažnosť porušenia, je potrebné prihliadať na skutočnosť, že v čase podania návrhu v prejednávanej veci podiel kúpacích oblastí s vnútrozemskou vodou určenou na kúpanie na španielskom území zodpovedajúcich záväzným hodnotám smernice dosiahol 79,2 %. Tiež je potrebné vziať do úvahy skutočnosť, že Španielske kráľovstvo na rozdiel od iných členských štátov nemalo k dispozícii desaťročnú lehotu na vykonanie smernice. Vzhľadom na tieto dve skutočnosti treba znížiť koeficient vzťahujúci sa na závažnosť porušenia zo 4 na 2. Po týchto dvoch úpravách výpočtu denného penále sa jeho výška zníži na 11 400 eur.
Posúdenie Súdnym dvorom
40. Keďže Súdny dvor zistil, že Španielske kráľovstvo nevyhovelo už citovanému rozsudku Súdneho dvora Komisia/Španielsko, môže mu na základe článku 228 ods. 2 tretieho pododseku ES uložiť povinnosť zaplatiť paušálnu pokutu alebo penále.
41. V tomto smere je potrebné pripomenúť, že návrhy Komisie nemôžu zaväzovať Súdny dvor a predstavujú iba vhodný východiskový bod. Pri výkone jeho voľnej úvahy prislúcha Súdnemu dvoru, aby stanovil takú paušálnu pokutu alebo penále, ktoré je jednak prispôsobené okolnostiam a jednak primerané určenému nesplneniu povinnosti, ako aj platobnej schopnosti dotknutého členského štátu (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Grécko, už citovaný, body 89 a 90).
42. Je zjavné, že penále je spôsobilé podnietiť členský štát, ktorý si nesplnil svoje povinnosti, k ukončeniu zisteného nesplnenia povinnosti v čo najkratšom čase. Na účely uloženia penále v tomto prípade je potrebné po prvé posúdiť periodicitu navrhovaného penále, po druhé, či je výška tohto penále konštantná alebo klesajúca, a po tretie presný výpočet jeho výšky.
43. Pokiaľ ide o periodicitu penále navrhovaného v tomto prípade, je potrebné pripomenúť, že podľa článku 13 zmenenej a doplnenej smernice sa stav vody určenej na kúpanie posudzuje raz ročne. Podľa tohto ustanovenia sú členské štáty povinné každoročne zaslať Komisii správu o vykonávaní smernice. Táto správa sa musí predložiť Komisii do konca príslušného roka.
44. Z toho vyplýva, že prípadné ukončenie porušovania povinností možno konštatovať iba raz ročne, a to pri predložení týchto správ.
45. Denné penále by teda mohlo byť splatné aj za obdobie, počas ktorého už boli splnené požiadavky stanovené smernicou, a to aj napriek tomu, že takéto vykonanie smernice možno konštatovať až následne. Členský štát by teda mohol byť povinný platiť penále za obdobia, počas ktorých v skutočnosti už nedochádzalo k porušovaniu povinnosti.
46. Penále teda treba uložiť nie na základe dennej, ale ročnej sadzby, v nadväznosti na predloženie výročnej správy týkajúcej sa vykonávania smernice príslušným členským štátom.
47. Pokiaľ ide o konštantnú výšku penále, ktorú navrhuje Komisia, treba poukázať na to, že pre členské štáty je mimoriadne ťažké dosiahnuť úplné vykonanie smernice, ako uviedol generálny advokát v bodoch 66 a 67 svojich návrhov.
48. Vzhľadom na tento osobitný aspekt môže žalovaný členský štát v značnej miere zvýšiť stupeň vykonania smernice bez toho, aby v krátkej dobe dosiahol jej úplné vykonanie. Ak by bola výška penále konštantná, penále by bolo splatné v celej výške, pokiaľ by príslušný členský štát smernicu nevykonal úplne.
49. Za týchto podmienok by sankcia, ktorá by nezohľadňovala prípadný pokrok členského štátu v plnení jeho povinností, nebola primeraná okolnostiam a ani primeraná zistenému nesplneniu povinností.
50. Aby bolo penále primerané osobitným okolnostiam daného prípadu a primerané zistenému nesplneniu povinností, jeho výška musí zohľadňovať dosiahnutý pokrok žalovaného členského štátu vo vykonávaní už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko. Na tento účel je potrebné uložiť tomuto štátu povinnosť zaplatiť raz ročne sumu vypočítanú na základe percentuálneho podielu kúpacích oblastí s vnútrozemskou vodou určenou na kúpanie na španielskom území, ktoré ešte nezodpovedajú záväzným hodnotám stanoveným na základe smernice.
51. Platba bude splatná od určenia kvality vody určenej na kúpanie dosiahnutej počas prvej kúpacej sezóny po vyhlásení tohto rozsudku a prípadne v čase určenia tejto kvality v nasledujúcich rokoch.
52. Pokiaľ ide o výšku penále, základnými kritériami, na ktoré treba prihliadať, sú v zásade dĺžka trvania porušenia, stupeň jeho závažnosti a platobná schopnosť príslušného členského štátu (pozri rozsudok Komisia/Grécko, už citovaný, bod 92).
53. Pokiaľ ide o dĺžku trvania porušenia, je potrebné uznať, že pre príslušný členský štát je ťažké vykonať už citovaný rozsudok Komisia/Španielsko v krátkom čase. V tomto prípade je na jeho vykonanie potrebné zistiť problémy, vypracovať akčné plány a zrealizovať ich. V tejto súvislosti treba mať okrem iného na zreteli skutočnosť, že smernice Spoločenstva o verejnom obstarávaní vyžadujú, aby boli úplné špecifikácie pripravené pred začatím postupu verejného obstarávania, pričom neskôr ich nemožno zmeniť. Okrem toho tieto smernice ukladajú verejným obstarávateľom určité lehoty, ktoré nemožno skrátiť, a značne obmedzujú možnosť využitia skrátených postupov.
54. Vzhľadom na tieto úvahy je potrebné konštatovať, že koeficient 2 (na stupnici od 1 do 3) navrhnutý Komisiou s cieľom zohľadniť dĺžku trvania daného porušenia sa javí byť príliš prísny a že je vhodnejší koeficient 1,5.
55. Pokiaľ ide o závažnosť porušenia, je potrebné odmietnuť argument španielskej vlády, podľa ktorého treba na účely určenia výšky penále zohľadniť skutočnosť, že v čase podania prejednávaného návrhu medzným hodnotám smernice zodpovedalo 79,2 % predmetných kúpacích oblastí. Zo spisu vyplýva, že Komisia vo svojom návrhu už zohľadnila stupeň vykonania smernice dosiahnutý španielskymi orgánmi spočívajúci v zvýšení podielu predmetnej vody, ktorá zodpovedá stanoveným hodnotám z 54,5 % v roku 1992 na 79,2 % v roku 2000.
56. Tiež je potrebné odmietnuť argument španielskej vlády založený na tom, že Španielske kráľovstvo na rozdiel od iných členských štátov nemalo k dispozícii desaťročnú lehotu na vykonanie smernice. Španielske kráľovstvo totiž mohlo v čase pristúpenia k Európskym spoločenstvám požiadať o prechodné obdobie na uplatňovanie smernice. Vzhľadom na to, že Španielske kráľovstvo o takéto prechodné obdobie nepožiadalo, nemôže sa v súčasnosti na účely zníženia penále odvolávať na svoju nečinnosť.
57. Okrem toho je potrebné pripomenúť, že cieľom zosúladenia kvality vody určenej na kúpanie s medznými hodnotami smernice je ochrana verejného zdravia a životného prostredia. Keďže nesplnenie povinností uvedené v bode 35 tohto rozsudku môže ohrozovať ľudské zdravie a poškodzovať životné prostredie, má veľký význam.
58. So zreteľom na tieto skutočnosti koeficient 4 (na stupnici od 1 do 20) navrhnutý Komisiou primerane odzrkadľuje stupeň závažnosti porušenia.
59. Návrh Komisie vynásobiť základnú čiastku koeficientom 11,4 založenom na hrubom domácom produkte Španielskeho kráľovstva a na počte hlasov, ktoré má v Rade, je primeraným spôsobom vyjadrenia platobnej schopnosti tohto členského štátu spolu so zachovaním rozumného odstupu medzi rôznymi členskými štátmi (pozri rozsudok Komisia/Grécko, už citovaný, bod 88).
60. Vynásobenie základnej sumy 500 eur koeficientmi 11,4 (pre platobnú schopnosť), 4 (pre závažnosť porušenia) a 1,5 (pre dĺžku trvania porušenia) vedie k sume 34 200 eur za deň, čo predstavuje 12 483 000 eur ročne. Vzhľadom na to, že táto suma vychádza zo skutočnosti, že 20 % predmetných kúpacích oblastí nezodpovedalo medzným hodnotám smernice, je potrebné ju vydeliť číslom 20, a tak určiť sumu, ktorá zodpovedá 1 % nevyhovujúcich oblastí, teda 624 150 eur ročne.
61. Osobitné okolnosti tejto veci budú teda náležite zohľadnené, ak bude stanovené penále vo výške 624 150 eur ročne za 1 % kúpacích oblastí, ktoré nezodpovedajú medzným hodnotám smernice.
62. Preto je potrebné uložiť Španielskemu kráľovstvu povinnosť zaplatiť Komisii na účet „vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále vo výške 624 150 eur ročne za 1 % kúpacích oblastí s vnútrozemskou vodou určenou na kúpanie na španielskom území, v prípade ktorých sa zistí nesúlad s medznými hodnotami stanovenými na základe smernice za príslušný rok, od zistenia kvality vody určenej na kúpanie dosiahnutej v prvej kúpacej sezóne po vyhlásení tohto rozsudku do roka, počas ktorého dôjde k úplnému vykonaniu už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko.
O trovách
63. Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania a Španielske kráľovstvo nemalo úspech v podstatnej časti svojich dôvodov, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania.
Výrok
Z týchto dôvodov
SÚDNY DVOR (plénum)
rozhodol a vyhlásil:
1. Španielske kráľovstvo tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie zosúladenia kvality vnútrozemskej vody určenej na kúpanie na španielskom území s medznými hodnotami stanovenými na základe článku 3 smernice Rady 76/160/EHS z 8. decembra 1975 o kvalite vody určenej na kúpanie napriek povinnostiam, ktoré mu vyplývajú z článku 4 tejto smernice, neprijalo všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku Súdneho dvora z 12. februára 1998, Komisia/Španielsko (C‑92/96), a z tohto dôvodu si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 228 ES.
2. Španielske kráľovstvo je povinné zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev na účet „vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále vo výške 624 150 eur ročne za 1 % kúpacích oblastí s vnútrozemskými vodami určenými na kúpanie na španielskom území, v prípade ktorých sa zistí nesúlad s medznými hodnotami stanovenými na základe smernice 76/160 za príslušný rok, od zistenia kvality vody určenej na kúpanie dosiahnutej v prvej kúpacej sezóne po vyhlásení tohto rozsudku do roka, počas ktorého dôjde k úplnému vykonaniu už citovaného rozsudku Komisia/Španielsko.
3. Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.