Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
ATHANASIOS
RANTOS
prednesené
21. mája
2026(1)
Vec C‑325/25
Eneco Wind Belgium SA
proti
Région wallonne
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podala
Conseil d’État (Štátna rada,
Belgicko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Životné
prostredie – Nariadenie (EÚ) 2022/2577 – Rámec
na
urýchlenie
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov – Článok 3
ods. 2 – Výstavba a prevádzka
zariadení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov,
ako
aj rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry – Proces
plánovania a udeľovania
povolení – Projekty,
ktoré
sa
považujú
za
prevažujúci
verejný
záujem – Uprednostnenie
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch – Vecná
pôsobnosť
uprednostnenia – Spôsob
uznania
prevažujúceho
verejného
záujmu – Absolútna
alebo
principiálna
prednosť – Veterné
turbíny – Ochrana
krajiny a kultúrneho
dedičstva “
I.      Úvod
1.        Podľa
odôvodnenia
1
nariadenia
(EÚ)
2022/2577(2) „útočná
vojna
Ruskej
federácie
voči
Ukrajine a bezprecedentné
zníženie
dodávok
zemného
plynu z Ruskej
federácie
do členských
štátov
ohrozujú
bezpečnosť
dodávok
do Únie a jej
členských
štátov…“.
Za
týchto
okolností
sa
týmto
nariadením,
ktorým
sa
dopĺňa
plán
REPowerEU,
ktorý
Európska
komisia
predložila
8. marca 2022(3),
stanovili
dočasné
núdzové
pravidlá
na
urýchlenie
postupu
udeľovania
povolení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov.
Článok 3
ods. 2
uvedeného
nariadenia
tak
stanovil,
že
aspoň v prípade
projektov,
ktoré
sa
považujú
za prevažujúci
verejný
záujem,
sa pri hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
„uprednostnia“
výstavba a prevádzka
zariadení
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov a rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry.
2.        Vo
veci
samej
Région wallonne (Valónsky
región,
Belgicko)
zamietol
žiadosť,
ktorú
podala
spoločnosť
Eneco Wind Belgium (ďalej
len
„navrhovateľka“),
týkajúcu
sa
výstavby a prevádzky
dvoch
veterných
turbín, z dôvodu,
že
tento
projekt
by
mal
negatívny
vplyv
na
krajinu a kultúrne
dedičstvo
nachádzajúce
sa v dotknutom
územnom
obvode.
Ako
sa
má v tomto
kontexte
vykladať
pojem
„uprednostnenie“
uvedený v článku 3
ods. 2
toho
istého
nariadenia,
pokiaľ
ide o projekt
výroby
energie z obnoviteľných
zdrojov
energie
(ďalej
len
„projekt
OZE“),
najmä
vzhľadom
na
právny
záujem
týkajúci
sa
ochrany
krajiny a kultúrneho
dedičstva?
To
je v podstate
otázka,
ktorú
položila
Conseil d’État (Štátna
rada,
Belgicko).
3.        Prejednávaná
vec,
ktorá
má
bezprecedentný
charakter,
vedie
Súdny
dvor k tomu,
aby
spresnil,
do
akej
miery
si
členské
štáty
ponechávajú
diskrečnú právomoc,
pokiaľ
ide o udelenie
povolenia
na
projekt
OZE
patriaci
do
pôsobnosti
nariadenia
2022/2577.
II.    Právny rámec
A.      Právo Únie
1.      Smernica 92/43/EHS
4.        Článok 6
smernice
92/43/EHS(4) v odsekoch
3 a 4
stanovuje:
„3.      Akýkoľvek
plán
alebo
projekt,
ktorý
priamo
nesúvisí
so
správou
lokality
alebo
nie
je
potrebný
pre
ňu,
ale
môže
pravdepodobne
významne
ovplyvniť
túto
lokalitu,
či
už
samotne,
alebo v spojení s inými
plánmi
alebo
projektmi,
podlieha
primeranému
odhadu
jeho
dosahov
na
danú
lokalitu z hľadiska
cieľov
ochrany
lokality.
…
4.      Ak sa aj napriek negatívnemu odhadu dosahov na lokalitu a pri neexistencii alternatívnych riešení plán alebo projekt musí realizovať z dôvodov vyššieho verejného záujmu, vrátane záujmov sociálnej a ekonomickej povahy, členský štát prijme všetky kompenzačné opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, že celková koherencia sústavy Natura 2000 bude ochránená. …
…“
5.        Článok 16 tejto smernice v odseku 1 písm. c) stanovuje:
„Za predpokladu, že neexistuje uspokojivá alternatíva a výnimka nespôsobuje zhoršenie stavu ochrany populácie príslušného druhu na území jeho prirodzeného výskytu, členské štáty môžu udeliť výnimku z ustanovení článkov 12, 13, 14 a 15 písm. a) a b):
…
c)      v záujme zdravia a bezpečnosti ľudskej populácie alebo z iných nevyhnutných dôvodov vyššieho verejného záujmu, vrátane tých, ktoré majú spoločenský alebo hospodársky charakter a priaznivé dôsledky primárneho významu na životné prostredie.“
2.      Smernica 2000/60/ES
6.        Článok 4
smernice
2000/60/ES(5) s názvom
„Environmentálne
ciele“ v odseku
7:
„Členské
štáty
neporušia
túto
smernicu,
keď:
–        je
neúspech
pri
dosahovaní
dobrého
stavu
podzemnej
vody,
dobrého
ekologického
stavu,
prípadne
dobrého
ekologického
potenciálu,
alebo
pri
predchádzaní
zhoršenia
stavu
útvaru
povrchovej
alebo
podzemnej
vody
dôsledkom
nových
modifikácií
fyzikálnych
vlastností
útvaru
povrchových
vôd
alebo
zmien
úrovne
hladiny
útvarov
podzemnej
vody,
alebo
–        sa
nepodarí
zabrániť
zhoršeniu
stavu
útvaru
povrchovej
vody z veľmi
dobrého
na
dobrý v dôsledku
nových
trvalo
udržateľných
rozvojových
činností
človeka
a súčasne
sú
splnené
všetky
nasledujúce
podmienky:
a)      uskutočnia
sa
všetky
realizovateľné
kroky
na
obmedzenie
nepriaznivého
dopadu
na
stav
vodného
útvaru;
b)      dôvody
úprav
alebo
zmien
sú
menovite
uvedené a vysvetlené v pláne
vodohospodárskeho
manažmentu
povodia
vyžadovaného
článkom 13 a ciele
sa
vyhodnotia
každých
šesť
rokov;
c)      dôvody
pre
tieto
úpravy
alebo
zmeny
sú
dôvodmi
nadradeného
verejného
záujmu
a/alebo
prínosy z dosiahnutia
cieľov
stanovených v odseku 1
pre
životné
prostredie a spoločnosť
sú
prevážené
prínosmi
nových
úprav
alebo
zmien
pre
ľudské
zdravie,
udržanie
ľudskej
bezpečnosti
alebo
trvalo
udržateľného
rozvoja,
a
d)      očakávané
prínosy
týchto
úprav
alebo
zmien
vodného
útvaru,
nie
je
možné z dôvodov
technickej
realizovateľnosti
alebo
neprimeraných
nákladov
dosiahnuť
inými
prostriedkami,
ktoré
sú
podstatne
lepšou
environmentálnou
voľbou.“
3.      Smernica 2009/147/ES
7.        Článok 9
smernice
2009/147/ES(6) v odseku
1 písm. a)
stanovuje:
„Členské štáty môžu udeliť výnimku z ustanovení článkov 5 až 8, ak neexistuje iné uspokojivé riešenie, z nasledujúcich dôvodov:
a)      –      v záujme verejného zdravia a bezpečnosti,
–        v záujme leteckej bezpečnosti,
–        aby sa zabránilo závažným škodám na úrode, hospodárskych zvieratách, lesoch, chove rýb a vodnom hospodárstve,
–        na ochranu rastlinstva a živočíšstva.“
4.      Smernica (EÚ) 2018/2001
8.        Článok 2
smernice
(EÚ)
2018/2001(7) s názvom
„Vymedzenie
pojmov“ v druhom
odseku
bode 1
stanovuje:
„Uplatňuje
sa
aj
toto
vymedzenie
pojmov:
1.      ‚energia z obnoviteľných
zdrojov‘
je
energia z obnoviteľných
nefosílnych
zdrojov, a to
veterná,
slnečná (slnečná
tepelná a fotovoltická slnečná) a geotermálna energia, osmotická energia,
energia z okolia,
energia z prílivu,
vĺn a iná
energia
oceánu,
vodná
energia,
biomasa,
skládkový
plyn,
plyn z čističiek
odpadových
vôd a bioplyn.“
9.        Článok 16f
tejto
smernice,
nazvaný
„Nadradený
verejný
záujem“,
stanovuje:
„Do 21. februára 2024, kým sa nedosiahne klimatická neutralita, členské štáty zabezpečia, aby sa plánovanie, výstavba a prevádzka zariadení na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov, pripojenie takýchto zariadení do sústavy, samotná súvisiaca sústava a uskladňovacie zariadenia považovali v postupe udeľovania povolení za projekty v nadradenom verejnom záujme, ktoré slúžia verejnému zdraviu a bezpečnosti, keď sa budú v jednotlivých prípadoch porovnávať zákonné záujmy na účely článku 6 ods. 4 a článku 16 ods. 1 písm. c) [smernice 92/43], článku 4 ods. 7 smernice [2000/60] a článku 9 ods. 1 písm. a) smernice [2009/147]. Členské štáty môžu za riadne odôvodnených a osobitných okolností obmedziť uplatňovanie tohto článku na určité časti svojho územia, na určité druhy technológie alebo na projekty s určitými technickými charakteristikami podľa priorít stanovených vo svojich integrovaných národných energetických a klimatických plánoch…“
5.      Nariadenia 2022/2577 a (EÚ) 2024/223
10.      Odôvodnenia
8 a 9
nariadenia
2022/2577
stanovujú:
„(8)      Jedno z dočasných
opatrení
spočíva v zavedení
vyvrátiteľnej
domnienky,
že
projekty v oblasti
energie z obnoviteľných
zdrojov
predstavujú
prevažujúci
verejný
záujem a slúžia
verejnému
zdraviu a bezpečnosti
na účely
príslušných
právnych
predpisov
Únie v oblasti
životného
prostredia, s výnimkou
prípadov,
keď
existuje
jasný
dôkaz,
že
tieto
projekty
majú
závažné
nepriaznivé
účinky
na životné
prostredie,
ktoré
nemožno
zmierniť
alebo
kompenzovať.
Zariadenia
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov
vrátane
tepelných
čerpadiel
alebo
veternej
energie
sú
kľúčové v boji
proti
zmene
klímy a znečisteniu,
pri znižovaní
cien
energie,
závislosti
Únie
od fosílnych
palív a pri
zaisťovaní
bezpečnosti
dodávok
energie v Únii.
Predpoklad,
že
zariadenia
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov
vrátane
tepelných
čerpadiel
predstavujú
prevažujúci
verejný
záujem a slúžia
verejnému
zdraviu a bezpečnosti,
by v prípade
takýchto
projektov s okamžitou
účinnosťou
umožnil
podľa
potreby
využívať
zjednodušené
posudzovanie,
pokiaľ
ide o osobitné
výnimky
stanovené v príslušných
právnych
predpisoch
Únie v oblasti
životného
prostredia.
Členské
štáty
by
mali
mať
možnosť
obmedziť
uplatňovanie
tejto
domnienky
na určité
časti
svojho
územia
alebo
určité
technológie
alebo
projekty, a to s prihliadnutím
na svoje
vnútroštátne
špecifiká.
Členské
štáty
môžu
zvážiť
uplatňovanie
tejto
domnienky
vo svojich
príslušných
vnútroštátnych
právnych
predpisoch v oblasti
krajiny
[krajinného
plánovania – neoficiálny
preklad].
(9)      Ide o vyjadrenie
dôležitej
úlohy,
ktorú
môže
energia z obnoviteľných
zdrojov
zohrávať
pri dekarbonizácii
energetického
systému
Únie,
pri
ponúkaní
okamžitých
riešení
nahradenia
energetiky
založenej
na fosílnych
palivách a pri
riešení
zhoršujúcej
sa
situácie
na trhu. S cieľom
odstrániť
prekážky v procese
udeľovania
povolení a pri
prevádzke
zariadení
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov
by
sa v procese
plánovania a udeľovania
povolení
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
mala
uprednostniť
výstavba a prevádzka
zariadení
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov a rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry, a to
aspoň v prípade
projektov,
ktoré
sa
považujú
za projekty
verejného
záujmu.
Pokiaľ
ide o ochranu
druhov,
táto
priorita
by
sa
mala
uplatňovať,
len
ak
sa
vykonávajú, a v rozsahu, v akom
sa
vykonávajú
vhodné
opatrenia
na ochranu
druhov,
ktoré
prispievajú k udržaniu
alebo
obnove
populácií
druhov v priaznivom
stave
ochrany, a ak
sú
na tento
účel k dispozícii
dostatočné
finančné
zdroje a oblasti.“
11.      Článok 1
tohto
nariadenia s názvom
„Predmet
úpravy a rozsah
pôsobnosti“  v prvom a druhom
odseku
stanovuje:
„Týmto
nariadením
sa
stanovujú
dočasné
pravidlá
núdzovej
povahy
na urýchlenie
procesu
udeľovania
povolení
vzťahujúceho
sa
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov
energie s osobitným
zameraním
na konkrétne
technológie v oblasti
energie z obnoviteľných
zdrojov
alebo typy
projektov,
ktoré
sú
schopné
dosiahnuť
krátkodobé
urýchlenie
tempa
zavádzania
obnoviteľných
zdrojov
energie v Únii.
Toto
nariadenie
sa
vzťahuje
na všetky
postupy
udeľovania
povolení,
ktoré
sa
začali v priebehu
doby
jeho
uplatňovania a nie
sú
ním
dotknuté
vnútroštátne
ustanovenia,
ktoré
stanovujú
kratšie
lehoty,
ako
sú
lehoty
stanovené v článkoch 4,
5 a 7.“
12.      Článok 3
tohto
nariadenia s názvom
„Prevažujúci
verejný
záujem“
stanovuje:
„1.      Pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
sa
na účely
článku 6
ods. 4 a článku 16
ods. 1 písm. c)
smernice
[92/43],
článku 4
ods. 7
smernice [2000/60] a článku 9
ods. 1 písm. a)
smernice
[2009/147]
považujú
plánovanie,
výstavba a prevádzka
elektrární a zariadení
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov,
ich
pripojenie
do sústavy,
samotná
súvisiaca
sústava,
ako
aj
zariadenia
na uskladňovanie
energie
za také,
ktoré
sú v prevažujúcom
verejnom
záujme a slúžia
verejnému
zdraviu a bezpečnosti.
Členské
štáty
môžu
obmedziť
uplatňovanie
uvedených
ustanovení
na určité
časti
svojho
územia,
ako
aj
na určité
typy
technológií
alebo
na projekty s určitými
technickými
charakteristikami v súlade s prioritami
stanovenými v ich
integrovaných
národných
energetických a klimatických
plánoch.
2.      Členské
štáty
zabezpečia,
aby
sa
aspoň v prípade
projektov,
ktoré
sa
považujú
za prevažujúci
verejný
záujem, v procese
plánovania a udeľovania
povolení
pri hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
uprednostňovali
výstavba a prevádzka
zariadení
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov a rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry.
Pokiaľ
ide o ochranu
druhov,
predchádzajúca
veta
sa
uplatňuje,
len ak
sa
vykonávajú, a v rozsahu, v akom
sa vykonávajú
vhodné
opatrenia
na ochranu
druhov,
ktoré
prispievajú k udržaniu
alebo
obnove
populácií
druhov v priaznivom
stave
ochrany, a ak
sú
na tento
účel k dispozícii
dostatočné
finančné
zdroje a oblasti.“
13.      Článok 10
tohto
nariadenia s názvom
„Nadobudnutie
účinnosti a uplatňovanie“
stanovuje,
že
toto
nariadenie
nadobudlo
účinnosť
dňom
nasledujúcim
po
jeho
uverejnení v Úradnom
vestníku
Európskej
únie a že
sa
uplatňovalo po
dobu
18
mesiacov
odo dňa
nadobudnutia
jeho
účinnosti.(8)
14.      Nariadenie
2022/2577
bolo
zmenené
nariadením
(EÚ)
2024/223(9).
Jeho
odôvodnenia
13 a 14
stanovujú:
„(13)      Jedno z dočasných
opatrení
zavedených
nariadením
[2022/2577],
pri
ktorom
boli
preukázané
pozitívne
účinky a ktoré
má
značný
potenciál
na
urýchlenie v budúcnosti,
je
zavedenie
vyvrátiteľnej
domnienky v článku 3
ods. 1,
že
projekty v oblasti
energie z obnoviteľných
zdrojov
predstavujú
prevažujúci
verejný
záujem a slúžia
verejnému
zdraviu a bezpečnosti
na
účely
osobitných
výnimiek
stanovených v príslušných
právnych
predpisoch
Únie v oblasti
životného
prostredia, s výnimkou
prípadov,
keď
existuje
jasný
dôkaz,
že
takéto
projekty
majú
závažné
nepriaznivé
účinky
na
životné
prostredie,
ktoré
nemožno
zmierniť
alebo
kompenzovať.
Smernica
[2018/2001]
prostredníctvom
jej
článku 16f
zaviedla
vyvrátiteľnú
domnienku,
že
projekty v oblasti
energie z obnoviteľných
zdrojov
sú v nadradenom
verejnom
záujme a slúžia
verejnému
zdraviu a bezpečnosti,
pričom
jeho
znenie
je
takmer
totožné v porovnaní
so
znením
článku 3
ods. 1
nariadenia
[2022/2577]. Z tohto
dôvodu
nie
je
nutné
predlžovať
uplatňovanie
článku 3
ods. 1
nariadenia
[2022/2577],
keďže
takáto
vyvrátiteľná
domnienka
sa
bude
uplatňovať v zmysle
článku 16f
smernice [2018/2001].
(14)      Článok 3
ods. 2
nariadenia
[2022/2577]
však
požaduje
uprednostnenie
projektov,
ktoré
sa
považujú
za
projekty v prevažujúcom
verejnom
záujme,
vždy,
keď
sa
vyžaduje
hľadanie
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch, a ak
sa
týmito
projektmi
zavádzajú
dodatočné
požiadavky
na
kompenzáciu v súvislosti s ochranou
druhov.
Analogické
ustanovenie
sa
nevyskytuje v smernici
[2018/2001].
Prvá
veta
článku 3
ods. 2
nariadenia
[2022/2577]
má v súčasnej
naliehavej a stále
nestabilnej
situácii
na
trhu s energiou,
ktorej
Únia
čelí,
potenciál
ďalej
urýchliť
projekty v oblasti
energie z obnoviteľných
zdrojov,
keďže
sa v nej
od
členských
štátov
vyžaduje,
aby
tieto
projekty v oblasti
energie z obnoviteľných
zdrojov
podporili
tým,
že
ich v kontexte
svojho
plánovania a postupu
udeľovania
povolení
uprednostnia
pri
riešení
rôznych
konfliktných
záujmov
nad
rámec
environmentálnych
záležitostí.
Zo
správy
Komisie[(10)]
vyplynula
hodnota
prvej
vety
článku 3
ods. 2
nariadenia
[2022/2577], v ktorom
sa
uznáva
relatívny
význam
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov v súčasnej
zložitej
energetickej
situácii
nad
rámec
osobitných
cieľov
výnimiek
stanovených v smerniciach
uvedených v článku 3
ods. 1
nariadenia
[2022/2577].
Vzhľadom
na
mimoriadne
závažnú
situáciu v oblasti
dodávok
energie,
ktorej
Únia v súčasnosti
čelí,
je
vhodné
predĺžiť
uplatňovanie
článku 3
ods. 2
nariadenia
[2022/2577] s cieľom
náležite
uznať
kľúčovú
úlohu,
ktorú
zohrávajú
zariadenia
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov v boji
proti
zmene
klímy a znečisteniu,
pri
znižovaní
cien
energie,
obmedzovaní
závislosti
Únie
od
fosílnych
palív a zaistení
bezpečnosti
dodávok v Únii v kontexte
hľadania
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami,
ktoré
vykonávajú
orgány
udeľujúce
povolenia
alebo
vnútroštátne
súdy.
Zároveň
je
vhodné
zachovať
environmentálne
záruky,
aby
sa v prípade
projektov,
ktoré
sa
považujú
za
projekty
prevažujúceho
verejného
záujmu,
prijali
vhodné
opatrenia
na
ochranu
druhov
podporené
dostatočnými
finančnými
zdrojmi.“
15.      Článok 1 nariadenia 2024/223 s názvom
„Zmeny
nariadenia
[2022/2577]“
stanovuje:
„Nariadenie
[2022/2577]
sa
mení
takto:
…
2.      V článku 3 sa odsek 2 nahrádza takto:
‚Členské štáty zabezpečia, aby sa v prípade projektov, ktoré sa považujú za prevažujúci verejný záujem, v procese plánovania a udeľovania povolení pri hľadaní rovnováhy medzi právnymi záujmami v jednotlivých prípadoch uprednostňovali výstavba a prevádzka zariadení na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov a rozvoj súvisiacej sieťovej infraštruktúry.
Pokiaľ ide o ochranu druhov, prvý pododsek sa uplatňuje len vtedy, ak sa vykonávajú, a v rozsahu, v akom sa vykonávajú, vhodné opatrenia na ochranu druhov, ktoré prispievajú k udržaniu alebo obnove populácií druhov v priaznivom stave ochrany, a ak sú na tento účel k dispozícii dostatočné finančné zdroje a oblasti.‘
…“
6.      V článku 10
sa
dopĺňa
tento
odsek:
„Článok 1,
článok 2
bod 1,
článok 3
ods. 2,
článok 3a,
článok 5
ods. 1,
článok 6 a článok 8
sa
však
uplatňujú
do
30. júna
2025.“
B.      Belgické právo
1.      Loi relative à la motivation formelle des actes administratifs (zákon o formálnom odôvodnení správnych aktov)
16.      Podľa
článku 2
loi du 29 juillet 1991
relative à la
motivation formelle des
actes administratifs (zákon z 29. júla
1991 o formálnom
odôvodnení
správnych
aktov)(11):
„Správne
akty
správnych
orgánov
uvedené v článku 1
musia
byť
formálne
odôvodnené.“
17.      Článok 3
tohto
zákona
stanovuje:
„Požadované
odôvodnenie v akte
uvádza
právne a skutkové
úvahy,
ktoré
tvoria
základ
rozhodnutia.
Odôvodnenie
musí
byť
primerané.“
2.      Code du développement territorial wallon (Zákonník valónskeho územného rozvoja)
18.      Článok
D.IV.53
code du développement territorial wallon (Zákonník
valónskeho
územného
rozvoja), v znení
uplatniteľnom
na
spor
vo
veci
samej,
znie
takto:
„Na
základe
náležitého
odôvodnenia
môže
byť
povolenie
zamietnuté,
vydané s podmienkami
alebo
bez
nich, s poplatkami
na
účely
územného
plánovania
alebo
bez
nich,
alebo s udelením
výnimiek
alebo
odchýlok
stanovených v tomto
zákonníku.
Podmienky
sú
potrebné
buď
na
začlenenie
projektu
do
zastavaného a nezastavaného
prostredia,
alebo
na
uskutočniteľnosť
projektu,
teda
na
jeho
realizáciu a prevádzku.
Okrem
zlučiteľnosti
schém,
urbanizačných
povolení a pokynov s obsahom
sektorového
plánu,
vrátane
mapy
využitia
územia,
povolenie
alebo
zamietnutie
povolenia
vychádza z lokálnych
urbanistických
podmienok a môže
byť
založené
najmä
na
dôvodoch a podmienkach
uvedených v tejto
časti.“
III. Spor vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie na Súdnom dvore
19.      Dňa
26. apríla
2023
navrhovateľka
podala
žiadosť o jednotné
povolenie(12) na
výstavbu a prevádzku
dvoch
veterných
turbín s maximálnym
jednotkovým
výkonom
4,28
megawattov
(MW) a všetkých
ich
doplnkových
zariadení, a to
montážnych
plôch,
prístupových
ciest,
kabíny
hlavy
turbíny a podzemných
elektrických
káblov, v rámci
zariadenia
nachádzajúceho
sa v meste
Namur (Belgicko)
(ďalej
len
„predmetný
projekt“).
Táto
žiadosť
sa
týkala
zariadení
1. triedy,
podliehajúcich
získaniu
environmentálneho
povolenia, a bolo k nej
priložené
najmä
posúdenie
vplyvu
na
životné
prostredie.
Dňa
16. mája
2023
úradníci
vymenovaní
valónskou
vládou,
pričom
jeden
úradník
patrí
pod
správu
krajinného a územného
plánovania
(ďalej
len
„poverený
úradník“) a druhý
pod
správu
životného
prostredia
(ďalej
len
„technický
úradník“),
ktorí
sú
spoločne
príslušní
rozhodovať o žiadosti
navrhovateľky,
vydali
potvrdenie o prijatí
žiadosti
potvrdzujúce
úplnosť
spisu
navrhovateľky.
20.      Od
7. júna
2023
do
10. júla
2023
sa
konalo
verejné
zisťovanie
zorganizované
vo
veci
žiadosti
navrhovateľky.
Dňa
2. októbra
2023
technický a poverený
úradník
prijali
rozhodnutie o zamietnutí
vydania
požadovaného
jednotného
povolenia. Z tohto
rozhodnutia
najmä
vyplýva,
že v prípade
výstavby
dvoch
veterných
turbín
by
sa
vizuálny
komfort
desiatich
obydlí
výrazne
zhoršil,
došlo
by k významnej
zmene
krajinného
charakteru v dotknutom
obvode,
predmetný
projekt
by
bol
do
územia
zaradený
izolovane
bez
veterných
turbín v okruhu
siedmich
kilometrov,
ale
na
severe a na
juhu
by
bol
vymedzený
dvoma
významnými
projektmi
veterných
elektrární,
že
referenčný
rámec
pre
výstavbu
veterných
turbín
vo
valónskom
regióne,
prijatý v roku
2013,
uprednostňoval
veterné
elektrárne
pozostávajúce z minimálne
piatich
veterných
turbín, a napokon,
že
„k rozvoju
veterných
turbín
nemôže
dôjsť
na
úkor
kvality
krajiny a kultúrneho
dedičstva
bezprostredného
územia, v ktorom
sa
nachádzajú“.
21.      Dňa
19. októbra
2023
navrhovateľka
podala
proti
uvedenému
rozhodnutiu
správne
odvolanie
na
gouvernement wallon (valónska
vláda,
Belgicko).
Dňa 30. januára
2024
technický a poverený
úradník,
príslušní
rozhodnúť o tomto
odvolaní,
zaslali
svoju
súhrnnú
správu
ministres de
l’Aménagement du territoire et
de
l’Environnement (ministri
územného
plánovania a životného
prostredia,
Belgicko),
navrhujúc
vydanie
požadovaného
jednotného
povolenia
za
určitých
podmienok.
Dňa
15. marca 2024
však
títo
úradníci
navrhovateľke
oznámili,
že
uvedení
ministri
neprijali
rozhodnutie o jej
odvolaní v lehote
stanovenej v článku 95
ods. 7
décret du 11
mars 1999
relatif au
permis d’environnement (dekrét z 11. marca 1999 o environmentálnych
povoleniach)(13),
na
základe
čoho
bolo
rozhodnutie z 2. októbra
2023
potvrdené.
22.      Dňa
14. mája
2024
navrhovateľka
podala
proti
tomuto
rozhodnutiu
návrh
na
Conseil d’État (Štátna
rada),
ktorá
je
vnútroštátnym
súdom
predkladajúcim
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
uvádzajúc
jeden
žalobný
dôvod
založený
na
porušení
článku
D.IV.53
code du développement territorial wallon (Zákonník
valónskeho
územného
rozvoja),
článkov 2 a 3
loi du 29
juillet 1991
relative à la
motivation formelle des
actes administratifs (zákon o formálnom
odôvodnení
správnych
aktov),
článku 3
nariadenia 2022/2577,
ako
aj
na
nedostatku
odôvodnenia,
keďže
„príslušný
orgán
nevykonal
zváženie
právnych
záujmov a nevyjadril
sa k tomu,
že
jej
projekt
má
prednostnú
povahu a je
považovaný
za
projekt
prevažujúceho
verejného
záujmu“.
Na
podporu
svojho
žalobného
dôvodu
navrhovateľka
uviedla,
že
hľadanie
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami,
požadované
právom
Únie,
sa
týkalo
najmä
záujmov
súvisiacich
na
jednej
strane s ochranou
životného
prostredia,
ako
je
biodiverzita,
ako
aj
verejné
zdravie, a na
druhej
strane
so
záujmami
spojenými
so
samotným
projektom.
23.      Pokiaľ
ide o ochranu
životného
prostredia,
navrhovateľka
poznamenala,
že
tento
pojem
zahŕňa
najmä
krajinu,
ako
to
vyplýva z článku
D.6
bodu 11 písm. a)
livre Ier du code de
l’environnement wallon (I. kniha
valónskeho
Zákonníka o životnom
prostredí), a že
analýza
vplyvu
projektu
na
toto
územie
patrí
pod
posúdenie
jeho
vplyvov
na
životné
prostredie.
Tvrdila,
že
povinnosť
hľadať v tomto
rámci
rovnováhu
medzi
právnymi
záujmami
sa
vzťahuje
tak
na
technického a povereného
úradníka,
ako
aj
na
ministrov
príslušných
rozhodovať v rámci
opravného
prostriedku.
Navrhovateľka
dodala,
že
nariadenie
2022/2577
ukladá
pri
tomto
hľadaní
rovnováhy
povinnosť
uznať
prednostnú
povahu
výroby
energie z obnoviteľných
zdrojov,
čo
je
požiadavka,
ktorá
by
podľa
nej
mala
vyplývať z odôvodnenia
napadnutého
aktu.
Pokiaľ
ide o prejednávanú vec,
rozhodnutie z 2. októbra
2023
neuvádza
ani
uznanie,
zo
strany
autorov
rozhodnutia,
prednostného
charakteru
predmetného
projektu,
keďže
predstavuje
prevažujúci
verejný
záujem,
ani
zohľadnenie
tohto
charakteru
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
dotknutými
právnymi
záujmami.
24.      Région wallonne (Valónsky
región,
Belgicko)
uviedol,
že
predkladajúci
vnútroštátny
súd
má
rozhodnúť
„v rozsahu, v akom
nerozhodli
ministri“.
25.      Tento
súd
zdôrazňuje,
že
podľa
prvého
výkladu
je
pôsobnosť
článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
rovnaká
ako
pôsobnosť
odseku 1
tohto
článku. V tomto
zmysle
tento
odsek
1
priznáva
projektom
OZE
určitú
kvalitu,
ktorá
im
umožňuje
konkurovať
záujmom
chráneným
smernicami
92/43,
2000/60 a 2009/147
(ďalej
len
„dotknuté
smernice“),
zatiaľ
čo
odsek 2
uvedeného
článku
stanovuje,
že
tieto
projekty a s nimi
súvisiace
záujmy
majú
prednosť
pred
týmito
environmentálnymi
záujmami.
Štruktúra
tohto
nariadenia
podporuje
tento
výklad,
keďže
domnienka
prevažujúceho
verejného
záujmu a prednostný
charakter
projektu
sú
zoskupené v rámci
jedného a toho
istého
ustanovenia.
26.      Podľa
druhého
výkladu
má
článok 3
ods. 2
uvedeného
nariadenia
autonómnu a širšiu
pôsobnosť
ako
odsek 1
tohto
článku,
keďže
ukladá
príslušným vnútroštátnym
orgánom
povinnosť
dbať
pri
každom
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
na
to,
aby
boli
projekty
OZE
uprednostnené,
dokonca
aj
nad
rámec
uvedených
smerníc,
pokiaľ
sa
tieto
projekty
považujú
za
projekty
prevažujúceho
verejného
záujmu.
Na
tento
účel
by
realizácia
uvedených
projektov a rozvoj
infraštruktúry
súvisiacej
siete
prevažovali
nielen
nad
environmentálnym
záujmom,
ale
aj
akýmkoľvek
konkurenčným
záujmom,
vrátane
záujmov
súvisiacich s ochranou
krajiny a kultúrneho
dedičstva.
Všeobecná
povaha
znenia
článku 3
ods. 2
toho
istého
nariadenia
podporuje
tento
výklad a zdá
sa,
že
viac
odráža
vôľu
normotvorcu
Únie,
tak
ako
vyplýva z odôvodnení
13 a 14
nariadenia
2024/223.
Táto
vôľa
sa
prejavuje
aj v odôvodnení 9
nariadenia
2022/2577, v ktorom
sa
uvádza
cieľ
„odstrániť
prekážky v procese
udeľovania
povolení a pri
prevádzke
zariadení
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov“,
pričom
sa
výslovne
neobmedzuje
na
potenciálne
prekážky
priamo
súvisiace s povinnosťami v oblasti
ochrany
prírody a ochrany
vody.
27.      Okrem
toho
sa
predkladajúci
vnútroštátny
súd
pýta
na
rozsah
vsunutého
spojenia
„aspoň v prípade
projektov,
ktoré
sa
považujú
za prevažujúci
verejný
záujem“,
ktoré
sa
nachádza v článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577,
najmä
pokiaľ
ide o pojem
„sa
považujú“.
Podľa
toho,
či
článok 3
ods. 2
má
alebo
nemá
autonómnu
pôsobnosť,
by
táto
vsuvka
mohla
byť
chápaná
buď
ako
odkaz
na
nevyvrátenie
domnienky
uvedenej v odseku
1
uvedeného
článku 3
(alebo
dokonca
na
možnosť
stanovenú
týmto
odsekom
obmedziť
uplatnenie
domnienky),
alebo
naopak
tak,
že
predpokladá
osobitné
rozhodnutie
prijaté
príslušnými
orgánmi
členského
štátu,
ktoré
kvalifikuje
určité
projekty
za
projekty
„prevažujúceho
verejného
záujmu“
len
na
účely
uvedeného
článku 3
ods. 2.
Voľba
slovesa
„považovať“ a proaktívny
prístup,
ktorý z neho
vyplýva,
smerujú k uprednostneniu
tohto
druhého
výkladu.
Potreba
osobitného
uznania
členskými
štátmi
sa
však
nezdá
byť v súlade s cieľom
sledovaným
týmto
nariadením,
ktorým
je
podporovať
zavádzanie
energie z obnoviteľných
zdrojov a urýchliť
postupy
vydávania
príslušných
povolení
prostredníctvom
priamo
uplatniteľného
právneho
nástroja. Z tohto
hľadiska
sa
zdá,
že
normotvorca
Únie
sa
rozhodol
pre
priamu a celkovú
uplatniteľnosť
požiadaviek
stanovených v uvedenom
nariadení,
pričom
členským
štátom
ponechal
možnosť
obmedziť
alebo
vylúčiť
ich
uplatnenie.
28.      Podľa
predkladajúceho
vnútroštátneho
súdu
sa
okrem
toho
kladie
otázka
výkladu
povinnosti
spočívajúcej v zabezpečení
toho,
aby
sa
„pri hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
uprednostňovali“
projekty,
ktoré
patria
do
pôsobnosti
článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577.
Toto
pravidlo
„prednosti“
možno
na
jednej
strane
chápať
tak,
že
zavádza
absolútnu
prednosť v prospech
projektov
OZE,
čím
ukladá
orgánu
poverenému
hľadaním
rovnováhy
medzi
záujmami
týchto
projektov a konkurenčnými
záujmami
povinnosť
uprednostniť
prvé
uvedené
záujmy. V tomto
prvom
prípade
by
tento
článok 3
ods. 2
viedol k mimoriadne
významnému
zásahu
do
voľnej
úvahy
príslušných
vnútroštátnych
orgánov,
pokiaľ
ide o vydávanie
povolení
týkajúcich
sa
takýchto
projektov.
Na
druhej
strane
uvedené
pravidlo
„prednosti“
by
sa
tiež
mohlo
vykladať
tak,
že
zakotvuje
principiálnu
prednosť,
ktorú
musia
tieto
orgány
dodržiavať,
pričom
si
zachovávajú
možnosť
odchýliť
sa
od
nej,
prípadne
prostredníctvom
osobitného
odôvodnenia. V tomto
druhom
prípade
by
sa
záujmom
súvisiacim s projektmi
OZE
priznala
pri
výkone
voľnej
úvahy
príslušných
vnútroštátnych
orgánov
osobitná
váha,
avšak
bez
toho,
aby
systematicky
prevažovali
nad
konkurenčnými
záujmami.
29.      Tento
súd
dodáva,
že
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
ešte
nebol
predmetom
výkladu
zo
strany
Súdneho
dvora a že
tento
výklad
nie
je
taký
jasný,
aby
nevyvolával
žiadne
dôvodné
pochybnosti.
30.      Za
týchto
podmienok
Conseil d’État (Štátna
rada)
rozhodla
prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
nasledujúce
prejudiciálne
otázky:
„1.      Má
sa
článok 3
ods. 2
[nariadenia
2022/2577]
vykladať v tom
zmysle,
že
členské
štáty
musia
zabezpečiť,
aby
boli
výstavba a prevádzka
zariadení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov a rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry
uprednostnené
len
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami
uvedenými v odseku 1
tohto
ustanovenia,
t. j. pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami
na
účely
článku 6
ods. 4 a článku 16
ods. 1 písm. c)
[smernice
92/43],
článku 4
ods. 7
[smernice
2000/60] a článku 9
ods. 1 písm. a)
[smernice
2009/147],
alebo
sa
táto
povinnosť
vzťahuje
na
akékoľvek
hľadanie
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami,
ktoré
[vykoná]
orgán
príslušný
na
udeľovanie
povolení, a to
aj v prípade,
že
konkurenčný
záujem
je
mimo
pôsobnosti
[uvedených
smerníc]
(v prejednávanej
veci
ochrana
krajiny a kultúrneho
dedičstva)?
2.      Má
sa
pojem
‚projekt[y],
ktoré
sa
považujú
za
prevažujúci
verejný
záujem‘,
uvedený v článku 3
ods. 2
prvej
vete
toho
istého
nariadenia,
vykladať
tak,
že
vyžaduje
osobitné,
všeobecné
alebo
individuálne
uznanie
toho,
že
projekt
predstavuje
‚prevažujúci
verejný
záujem‘,
zo
strany
členských
štátov,
alebo
sa
má
chápať
tak,
že
sa
týka
nevyvrátenia
domnienky
stanovenej v článku 3
ods. 1
tohto
nariadenia,
alebo
toho,
že
projekt
nie
je
vylúčený z pôsobnosti
tejto
domnienky,
ako
to
umožňuje
článok 3
ods. 1
na
konci?
3.      Má
sa
povinnosť
zabezpečiť,
aspoň v prípade
projektov,
ktoré
sa
považujú
za
prevažujúci
verejný
záujem,
aby v procese
plánovania a udeľovania
povolení
boli
výstavba a prevádzka
zariadení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov a rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry
‚uprednostnené‘
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch,
zavedená
vyššie
uvedeným
článkom 3
ods. 2,
vykladať
tak,
že
stanovuje
absolútnu
prednosť
pre
takéto
projekty – s výhradou
environmentálnej
podmienky
týkajúcej
sa
ochrany
druhov
uvedenej v tom
istom
odseku – alebo
sa
má
chápať
ako
principiálna
prednosť,
od
ktorej
sa
členské
štáty
môžu z osobitných
dôvodov
odchýliť?“
31.      Predkladajúci
vnútroštátny
súd
požiadal
Súdny
dvor,
aby o tejto
veci
rozhodol v skrátenom
konaní v súlade s článkom 105
Rokovacieho
poriadku
Súdneho
dvora.
Uznesením
predsedu
Súdneho
dvora z 2. septembra
2025(14) bol
tento
návrh
zamietnutý.
32.      Belgická,
česká,
talianska a poľská
vláda,
ako
aj
Komisia
predložili
písomné
pripomienky
Súdnemu
dvoru.
IV.    Analýza
A.      O prvej prejudiciálnej otázke
33.      Svojou
prvou
otázkou
sa
predkladajúci
vnútroštátny
súd v podstate
pýta,
či
sa
má
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
vykladať v tom
zmysle,
že
členské
štáty
musia
zabezpečiť,
aby
sa v rámci
procesu
plánovania a udeľovania
povolení
uprednostňovali
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
výstavba a prevádzka
zariadení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov,
ako
aj
rozvoj
súvisiacej
infraštruktúry
sústavy,
len
na
účely
článku 6
ods. 4 a článku 16
ods. 1 písm. c)
smernice
92/43,
článku 4
ods. 7
smernice 2000/60 a článku 9
ods. 1 písm. a)
smernice
2009/147,
alebo
či
sa
toto
pravidlo
prednosti
uplatňuje
aj
na
účely
konkurenčných
právnych
záujmov,
ktoré
sa
nachádzajú
mimo
pôsobnosti
týchto
ustanovení,
najmä
pokiaľ
ide o ochranu
krajiny a kultúrneho
dedičstva.
34.      Na
úvod
poznamenávam,
že
vo
veci
samej
ide o žiadosť o udelenie
povolenia
podanú
26. apríla
2023,
ktorej
predmetom
je
výstavba a prevádzka
dvoch
veterných
turbín.
Túto
žiadosť
príslušné
vnútroštátne
orgány
zamietli z dôvodu,
že
predmetný
projekt
by
mohol
mať
negatívny
vplyv
na
kvalitu
krajiny a kultúrne
dedičstvo bezprostredného
okolia, v ktorom
by
sa
nachádzal.
35.      Pokiaľ
ide o ustanovenia
práva
Únie
uplatniteľné v tejto
veci,
nariadenie 2022/2577
týkajúce
sa
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov v článku 1
druhom
odseku
stanovuje,
že
sa
vzťahuje
na všetky
postupy
udeľovania
povolení,(15) ktoré
sa
začali v priebehu
doby
jeho
uplatňovania. V tejto
súvislosti z pôvodnej
verzie
jeho
článku 10
vyplýva,
že
toto
nariadenie
nadobudlo
účinnosť
30. decembra
2022 a uplatňovalo
sa
do
30. júna
2024.
Okrem
toho
článok 2
ods. 2
bod 1
smernice
2018/2001
definuje
pojem
„energia z obnoviteľných
zdrojov“
ako
energiu
zahŕňajúcu
okrem
iného
„veternú“
energiu.
Treba
preto
konštatovať,
že
nariadenie
2022/2577
je v prejednávanej veci
uplatniteľné
ratione temporis a ratione materiae.
36.      Toto
nariadenie
je
založené
na
článku 122
ods. 1 ZFEÚ,
podľa
ktorého
môže
Rada v duchu
solidarity
medzi
členskými
štátmi
rozhodnúť o vhodných
opatreniach z hľadiska
hospodárskej
situácie, a to
predovšetkým
vtedy,
ak
sa
vyskytnú
vážne
ťažkosti v dodávke
určitých
produktov
najmä v oblasti
energetiky.
Článok 1
prvý
odsek
uvedeného
nariadenia
tak
stanovuje,
že
týmto
nariadením
sa
stanovujú
dočasné
pravidlá
núdzovej
povahy
na urýchlenie
procesu
udeľovania
povolení
vzťahujúceho
sa
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov
energie. V tomto
rámci
článok 3
tohto
nariadenia s názvom
„Prevažujúci
verejný
záujem“
definuje
podmienky,
za
ktorých
má
byť
hľadaná
rovnováha
medzi
právnymi
záujmami,
najmä
pokiaľ
ide o výstavbu a prevádzku
zariadení
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov,
ako
aj
rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry.
37.      V prejednávanej
veci
sa
predkladajúci
vnútroštátny
súd
pýta
na
výklad
odseku 2
tohto
článku 3,
čo
so
zreteľom
na
štruktúru
tohto
článku
vyžaduje
preskúmať
najprv
rozsah
jeho
odseku 1. Z tohto
odseku
vyplýva,
že
najmä
výstavba a prevádzka
zariadení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov,
ako
aj
samotná
súvisiaca
sieťová
infraštruktúra
sa
považujú
za
spadajúce
do
prevažujúceho
verejného
záujmu a záujmu
verejného
zdravia a bezpečnosti,
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
na
účely
článku 6
ods. 4 a článku 16
ods. 1 písm. c)
smernice
92/43
(o ochrane
prirodzených
biotopov a voľne
žijúcich
živočíchov a rastlín),
článku 4
ods. 7
smernice
2000/60
(o ochrane
vôd),
ako
aj
článku 9
ods. 1 písm. a)
smernice 2009/147
(o ochrane
voľne
žijúceho
vtáctva),
pričom
členské
štáty
si
zachovávajú
možnosť
obmedziť
uplatňovanie
týchto
ustanovení
na
určité
časti
svojho
územia,
ako
aj
na
určité
typy
technológií
alebo
na
projekty s určitými
technickými
charakteristikami v súlade s prioritami
stanovenými v ich
integrovaných
národných
energetických a klimatických
plánoch.
38.      V dôsledku
toho
článok 3
ods. 1
nariadenia
2022/2577
nepriznáva
všeobecne
projektom
OZE
štatút
„prevažujúceho
verejného
záujmu“,
aj
keď
toto
nariadenie
stanovuje
dočasné
núdzové
pravidlá,
ktorých
cieľom
je
urýchliť
postup
vydávania
povolení,
ale
uznáva
tento
štatút
len z hľadiska
ustanovení
uvedených
smerníc
týkajúcich
sa
ochrany
životného
prostredia,
ktoré
stanovujú,
že
projekt,
ktorý
môže
ovplyvniť
lokalitu,
môže
byť
napriek
tomu
povolený,
ak
sú
splnené
viaceré
kumulatívne
podmienky,
medzi
ktoré
patrí
existencia
„prevažujúceho
verejného
záujmu“.
Podľa
judikatúry
Súdneho
dvora
tak
podľa
článku 6
ods. 4
smernice
92/43
aj v prípade,
keď
sa v posúdení
dospeje k záveru o nepriaznivých
vplyvoch
plánovaných
opatrení
na
lokalitu a neexistujú
alternatívne
riešenia, tieto
opatrenia
možno
napriek
tomu
vykonať,
ak
to
odôvodňujú
naliehavé
dôvody
prevažujúceho
verejného
záujmu,
pokiaľ
členský
štát
prijme
všetky
kompenzačné
opatrenia
potrebné
na
zabezpečenie
toho,
že
sa
ochráni
celková
koherencia
sústavy
Natura
2000.(16) Pokiaľ
ide o smernicu
2000/60,
Súdny
dvor
rozhodol,
že
na
určenie,
či
bol
projekt
povolený
bez
porušenia
tejto
smernice, môže
súd
preskúmať
dodržanie
podmienok
stanovených v článku 4
ods. 7 písm. a)
až
d)
tejto
smernice
orgánom,
ktorý
vydal
povolenie,
pričom
treba
najmä
overiť,
či
dotknuté
činnosti
zodpovedajú
nadradenému
verejnému
záujmu
a/alebo
či
prínosy
pre
životné
prostredie a spoločnosť z dosiahnutia
cieľov
stanovených v článku 4
ods. 1
tejto
smernice
sú
prevážené
prínosmi
pre
ľudské
zdravie,
udržanie
bezpečnosti
ľudí
alebo
trvalo
udržateľný
rozvoj,
ktoré
by
vyplývali z ich vykonania.(17)
39.      Na
účely
určenia
rozsahu
článku 3
ods. 1
nariadenia
2022/2577
pripomínam,
že z ustálenej
judikatúry
Súdneho
dvora
vyplýva, že
hoci
preambula
aktu
Únie
nemá
záväznú
právnu
silu a nemožno
sa
na
ňu
odvolávať
ani
na
účely
odchýlenia
sa
od
samotných
ustanovení
dotknutého
aktu,
ani s cieľom
výkladu
týchto
ustanovení v rozpore s ich
znením,
môže
spresniť
ich
obsah,
keďže
odôvodnenia,
ktoré
sú v tejto
preambule
uvedené,
sú
dôležitým
výkladovým
nástrojom,
ktorý
môže
vysvetľovať
vôľu
normotvorcu
tohto
aktu.(18) Okrem
toho
výrok
aktu
je
neoddeliteľne
spojený s jeho
odôvodnením, v dôsledku
čoho v prípade
potreby
sa
má
vykladať s ohľadom
na
dôvody,
ktoré
viedli k jeho
prijatiu.(19)
40.      Z uvedeného
vyplýva,
že
článok 3
ods. 1
tohto
nariadenia
sa
má
vykladať s ohľadom
na
odôvodnenie
8
uvedeného
nariadenia,
ktoré
stanovuje,
že
toto
ustanovenie
zavádza
vyvrátiteľnú
domnienku,
podľa
ktorej
projekty v oblasti
energie z obnoviteľných
zdrojov
predstavujú
prevažujúci
verejný
záujem
na
účely
príslušných
právnych
predpisov
Únie v oblasti
životného
prostredia, s výnimkou
prípadov,
keď
existuje
jasný
dôkaz,
že
tieto
projekty
majú
závažné
nepriaznivé
účinky
na
životné
prostredie,
ktoré
nemožno
zmierniť
alebo
kompenzovať.
Toto
odôvodnenie
tiež
spresňuje
cieľ
zavedenia
tejto
domnienky, a to
umožniť,
aby
sa
podľa
potreby s okamžitou
účinnosťou
využívalo
zjednodušené
posudzovanie
uvedených
projektov,
pokiaľ
ide o osobitné
výnimky
stanovené v právnych
predpisoch
Únie v oblasti
životného
prostredia.
41.      Dodávam,
že
vzhľadom
na
uvedené
odôvodnenie
sa
článok 3
ods. 1
daného
nariadenia
nevzťahuje
len
na
uvedené
smernice. V tom
istom
odôvodnení
sa
totiž
uvádza,
že s prihliadnutím
na svoje
vnútroštátne
špecifiká
môžu
členské
štáty
zvážiť
uplatňovanie
tejto
domnienky
vo svojich
príslušných
vnútroštátnych
právnych
predpisoch v oblasti
krajinného
plánovania. V dôsledku
toho
normotvorca
Únie
priznáva
členským
štátom
možnosť
zaviesť
do
svojich
právnych
predpisov
vyvrátiteľnú
domnienku,
podľa
ktorej
projekty v oblasti
energie z obnoviteľných
zdrojov,
vrátane
veterných
turbín,
prestavujú
na
účely
uľahčenia
ich
inštalácie
na
vnútroštátnom
území
prevažujúci
verejný
záujem z hľadiska
ochrany
krajiny.
Takáto
možnosť
vychádza z predpokladu,
že
vnútroštátna
právna
úprava
zabezpečuje
ochranu
krajiny v dotknutom
členskom
štáte.(20)
42.      Inak
povedané,
ako
zdôraznila
česká
vláda,
domnienka,
podľa
ktorej
sa
projekt
OZE
vyznačuje
prevažujúcim
verejným
záujmom,
musí
spočívať
na
právnom
základe, a to
buď z hľadiska
práva
Únie
(pokiaľ
ide o uvedené
smernice),
alebo v rámci
vnútroštátneho
práva,
pričom
členské
štáty
majú
podľa
tohto
článku 3
ods. 1
možnosť
obmedziť
uplatnenie
tejto
domnienky
na
určité
časti
svojho
územia
alebo
na
určité
technológie
alebo
projekty.
43.      Predkladajúci
vnútroštátny
súd
sa v prejednávanej
veci
pýta,
či
sa
pravidlo
prednosti
stanovené v článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
uplatňuje
len v rámci
uvedených
smerníc,
alebo
či
sa
vzťahuje
aj
na
právne
záujmy
nachádzajúce
sa
mimo
pôsobnosti
týchto
troch
smerníc,
najmä
pokiaľ
ide o ochranu
krajiny a kultúrneho
dedičstva.
44.      V súlade s ustálenou
judikatúrou
Súdneho
dvora
je
pri
výklade
ustanovenia
práva
Únie
potrebné
zohľadniť
nielen
jeho
znenie,
ale
aj
jeho
kontext a ciele
sledované
právnou
úpravou,
ktorej
je
súčasťou.(21)
45.      V prvom
rade,
pokiaľ
ide o znenie
článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577,
toto
ustanovenie
stanovuje,
že
„členské
štáty
zabezpečia,
aby
sa
aspoň v prípade
projektov,
ktoré
sa
považujú
za
prevažujúci
verejný
záujem, v procese
plánovania a udeľovania
povolení
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
uprednostňovali
výstavba a prevádzka
zariadení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov a rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry.
Pokiaľ
ide o ochranu
druhov,
predchádzajúca
veta
sa
uplatňuje,
len ak
sa
vykonávajú, a v rozsahu, v akom
sa vykonávajú
vhodné
opatrenia
na ochranu
druhov,
ktoré
prispievajú k udržaniu
alebo
obnove
populácií
druhov v priaznivom
stave
ochrany, a ak
sú
na tento
účel k dispozícii
dostatočné
finančné
zdroje a oblasti“.
46.      Zo
znenia
tohto
odseku
2
vyplýva,
že
sa
týka
situácie,
ktorá
chronologicky
nasleduje
po
situácii
uvedenej v odseku 1
tohto
článku.
Prednosť
sa
totiž
uplatní
až
po
tom,
ako
bol
projekt
uznaný
za
projekt
prevažujúceho
verejného
záujmu
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch.(22) Ako
však
vysvetlil
predkladajúci
vnútroštátny
súd,
zo
znenia
tohto
odseku 2
jasne
nevyplýva,
či
sa
týka
iba
uvedených
smerníc.(23) V tejto
súvislosti
prípravné
práce,
ktoré
viedli k prijatiu
nariadenia
2022/2577,
neposkytujú
dodatočné
informácie,
pokiaľ
ide o dosah
tohto
odseku
2.(24) Okrem
toho,
hoci
článok 3
ods. 2
druhá
veta
tohto
nariadenia
uvádza
ochranu
druhov,
tento
odkaz
neumožňuje
dospieť k záveru,
že
tento
odsek
je
nevyhnutne
obmedzený
na
tieto
tri
smernice.
47.      V druhom
rade,
pokiaľ
ide o kontext,
do
ktorého
patrí
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577,
poznamenávam,
že
odôvodnenie
14
nariadenia
2024/223,
ktoré
zmenilo
nariadenie
2022/2577,
stanovuje,
že
prvá
veta
tohto
článku 3
ods. 2
požaduje
od
členských
štátov
podporu
projektov
OZE
ich
uprednostnením pri
riešení
rôznych
konfliktných
záujmov
nad
rámec
environmentálnych
záležitostí v kontexte
svojho
plánovania a postupu
udeľovania
povolení a že
toto
ustanovenie
uznáva
relatívny
význam
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov
nad
rámec
osobitných
cieľov
výnimiek
stanovených v uvedených smerniciach.
Ako
zdôraznila
česká
vláda,
hoci
nariadenie
2024/223
nie
je
uplatniteľné
na
spor
vo
veci
samej
ratione temporis a toto
odôvodnenie
14
sa
neodráža v texte
tohto
nariadenia,
uvedené
odôvodnenie v súlade s judikatúrou
citovanou v bode 39 vyššie
však
umožňuje
objasniť
úmysel
Rady v čase
prijatia a predĺženia
uplatňovania(25) článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577, a to,
že
pôsobnosť
tohto
ustanovenia
nie
je
obmedzená
na
uvedené
smernice.
48.      V rovnakom
zmysle z odôvodnení
13 a 14
nariadenia
2024/223
vyplýva,
že
uplatňovanie
článku 3
ods. 1
nariadenia
2022/2577
nebolo
predĺžené z dôvodu,
že
vyvrátiteľná
domnienka,
ktorú
stanovovalo,
sa
bude
uplatňovať
podľa
článku 16f
smernice
2018/2001,
na
rozdiel
od
článku 3
ods. 2
tohto
nariadenia,
keďže
táto
smernica
neobsahuje
ustanovenie,
ktoré
by
bolo
analogické
tomuto
odseku 2.
Takéto
rozlišovanie
svedčí o tom,
že
dva
odseky
článku 3
nariadenia
2022/2577
nie
sú
neoddeliteľne
spojené a môžu
patriť
do
odlišnej
vecnej
pôsobnosti.
49.      V treťom a poslednom
rade,
pokiaľ
ide o ciele
sledované
nariadením 2022/2577, z článku 1
prvého
odseku
tohto
nariadenia
vyplýva,
že
jeho
cieľom
bolo
urýchlenie
procesu
udeľovania
povolení
uplatniteľného
na
projekty
OZE. V tomto
rámci,
ako
spresňuje
odôvodnenie 9
uvedeného
nariadenia,
cieľom
pravidla
prednosti
uvedeného v článku 3
ods. 2
tohto
nariadenia
je
odstrániť
prekážky v procese
udeľovania
povolení a pri
prevádzke
zariadení
na výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov.
Dosiahnutie
tohto
cieľa
logicky
znamená,
že
toto
pravidlo
prednosti
sa
uplatňuje
nad
rámec
samotných
záujmov
dotknutých
uvedenými
smernicami.
Okrem
toho
by
bolo
paradoxné,
keby
sa
uvedené
pravidlo
uplatňovalo
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch,
pokiaľ
ide o biotopy
(smernica
92/43),
vtáctvo
(smernica
2009/147) a vodu
(smernica
2000/60), v prípade
ktorých
článok 191
ods. 2 ZFEÚ
stanovuje,
že
politika
Únie
sa
zameriava
na
vysokú
úroveň
ochrany,
ale
netýkalo
by
sa
iných
právnych
záujmov,
ktoré
nepožívajú
porovnateľnú
ochranu v rámci
práva
Únie, a to
najmä
pokiaľ
ide o krajinu a kultúrne
dedičstvo.
Rovnako
ako
predkladajúci
vnútroštátny
súd
sa
preto
domnievam,
že
výklad,
podľa
ktorého
sa
pôsobnosť
článku 3
ods. 2
nariadenia 2022/2577
neobmedzuje
na
uvedené
smernice,
viac
zodpovedá
vôli
normotvorcu
Únie.
50.      Vzhľadom
na
vyššie
uvedené
navrhujem
odpovedať
na
prvú
otázku
tak,
že
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
členské
štáty
musia v rámci
procesu
plánovania a udeľovania
povolení
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
zabezpečiť,
aby
boli
výstavba a prevádzka
zariadení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov,
ako
aj
rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry
uprednostnené
nielen
na
účely
článku 6
ods. 4 a článku 16
ods. 1 písm. c)
smernice
92/43,
článku 4
ods. 7
smernice
2000/60 a článku 9
ods. 1 písm. a)
smernice
2009/147,
ale
aj
na
účely
konkurenčných
právnych
záujmov,
ktoré
sa
nachádzajú
mimo
pôsobnosti
týchto
ustanovení,
najmä
ochrany
krajiny a kultúrneho
dedičstva.
B.      O druhej prejudiciálnej otázke
51.      Svojou
druhou
otázkou
sa
predkladajúci
vnútroštátny
súd v podstate
pýta,
či
sa
má
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
vykladať v tom
zmysle,
že
pojem
„projekty,
ktoré
sa
považujú
za prevažujúci
verejný
záujem“,
znamená,
že
takýto
záujem
si
vyžaduje
výslovné
uznanie
dotknutým členským
štátom,
alebo
sa
má
chápať
tak,
že
odkazuje
na
nevyvrátenie
domnienky
stanovenej v odseku 1
tohto
článku,
alebo,
vzhľadom
na
tento
odsek 1
na
konci,
na
nevylúčenie
týchto
projektov z pôsobnosti
tejto
domnienky.
52.      Pokiaľ
ide o pojem
„projekty,
ktoré
sa
považujú
za prevažujúci
verejný
záujem“(26), v zmysle
článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577,
považujem
za
potrebné
rozlišovať
tri
prípady.
53.      V prvom
rade,
ako
bolo
zdôraznené v odpovedi
na
prvú
prejudiciálnu
otázku, z článku 3
ods. 1
nariadenia
2022/2577 v spojení s jeho
odôvodnením 8
vyplýva,
že
projekty
OZE
sa
považujú
za
projekty
prevažujúceho
verejného
záujmu
na
účely
relevantných
právnych
predpisov
Únie v oblasti
životného
prostredia, s výnimkou
prípadov,
keď existuje
jasný
dôkaz,
že
tieto
projekty
majú
závažné
nepriaznivé
účinky
na
životné
prostredie,
ktoré
nemožno
zmierniť
alebo
kompenzovať,
pričom
členské
štáty
sú
okrem
toho
oprávnené
obmedziť
uplatňovanie
tejto
domnienky
na
určité
časti
svojho
územia
alebo
určité
technológie
či
projekty.
Ako
sa
tiež
spresňuje v tomto
odôvodnení,
cieľom
tejto
vyvrátiteľnej
domnienky
je využívať
zjednodušené
posudzovanie
týchto
projektov,
pokiaľ
ide o osobitné
výnimky
stanovené
týmito
právnymi
predpismi v oblasti
životného
prostredia. Z týchto
ustanovení
teda
vyplýva,
že s výnimkou
prípadov,
keď
bola
domnienka
vyvrátená
(po
posúdení
vykonanom v jednotlivom
prípade
vo
vzťahu
ku
konkrétnemu
projektu a jeho
charakteristikám
odhaľujúcim
závažné
nepriaznivé
účinky
na
životné
prostredie)
a/alebo
keď
uplatnenie
tejto
domnienky
dotknutý
členský
štát
neobmedzil
za
podmienok
stanovených v tomto
článku 3
ods. 1,
projekt
OZE
sa
musí
považovať
za
projekt
prevažujúceho
verejného
záujmu
na
účely
uvedených
smerníc
bez
toho,
aby
sa
vyžadoval
akýkoľvek
akt
výslovného
uznania.
54.      Ako
som
ďalej
uviedol v bode 41
vyššie, z odôvodnenia
8
nariadenia
2022/2577
tiež
vyplýva,
že
členské
štáty
môžu
zvážiť
uplatnenie
uvedenej
domnienky
vo
svojich
príslušných
vnútroštátnych
právnych
predpisoch v oblasti
krajinného
plánovania.
Preto
za
predpokladu,
že
členský
štát
zaviedol
do
svojej
relevantnej
vnútroštátnej
právnej
úpravy
takúto
domnienku,
musí
sa
uplatniť
režim
podobný
režimu
stanovenému
pre
uvedené
smernice, a to,
že
ak
domnienka
nie
je
vyvrátená
ani
obmedzená,
dotknutý
projekt
OZE
sa
musí
považovať
za
projekt
prevažujúceho
verejného
záujmu z hľadiska
záujmu
predstavovaného
krajinným
plánovaním. V takejto
situácii
nemožno
od
dotknutého
členského
štátu
vyžadovať
žiaden
akt
formálneho
uznania.
55.      Pokiaľ
ide
napokon o právne
záujmy,
ktoré
nariadenie
2022/2577
výslovne
neuvádza v rámci
uplatňovania
svojho
článku 3,
najmä
právny
záujem
spočívajúci v ochrane
kultúrneho
dedičstva – pričom
pojem
„kultúrne
dedičstvo“
by
sa
podľa
môjho
názoru
mal
chápať v širokom
zmysle,
zahŕňajúc
tak
všetky
predmety,
ktoré
majú
historický,
umelecký,
archeologický,
estetický,
vedecký
alebo
technický
význam – na
prevažujúci
verejný
záujem
projektu
OZE
sa
vo
vzťahu k tomuto
právnemu
záujmu
neuplatňuje
žiadna
domnienka a musí
byť
predtým
predmetom
osobitného,
všeobecného(27) alebo
individuálneho
uznania
založeného
na
posúdení
vykonanom v každom
jednotlivom
prípade,
ktoré
umožní,
aby
sa
na
tento
projekt
vzťahovalo
pravidlo
prednosti
stanovené v odseku
2
uvedeného
článku.
56.      Za
týchto
podmienok
navrhujem
odpovedať
na
druhú
otázku
tak,
že
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
pojem
„projekt[y],
ktoré
sa
považujú
za prevažujúci
verejný
záujem“,
znamená,
že
okrem
prípadov,
keď
vyvrátiteľná
domnienka
stanovená v odseku 1
tohto
článku
bola
vyvrátená
a/alebo
keď
uplatnenie
tejto
domnienky
nebolo
obmedzené
dotknutým
členským
štátom
za
podmienok
stanovených v tomto
poslednom
uvedenom
ustanovení,
takýto
záujem
nevyžaduje
výslovné
uznanie,
pokiaľ
ide o uvedené
smernice, a ani v prípade,
keď
tento
členský
štát
zaviedol
vo
svojej
relevantnej
vnútroštátnej
právnej
úprave
takúto
domnienku,
pokiaľ
ide o krajinné
plánovanie.
Naopak,
pokiaľ
ide o právne
záujmy,
ktoré
nie
sú
výslovne
uvedené v tomto
nariadení v rámci
uplatňovania
jeho
článku 3,
najmä
právny
záujem
pozostávajúci z ochrany
kultúrneho
dedičstva,
prevažujúci
verejný
záujem
projektu
musí
byť
predmetom
predchádzajúceho
výslovného
uznania
založeného
na
posúdení
vykonanom v každom
jednotlivom
prípade.
C.      O tretej prejudiciálnej otázke
57.      Svojou
treťou
otázkou
sa
predkladajúci
vnútroštátny
súd v podstate
pýta,
či
sa
má
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
vykladať v tom
zmysle,
že
ak
členské
štáty
zabezpečia,
aby
aspoň
projekty
považované
za
projekty
prevažujúceho
verejného
záujmu
boli
„uprednostnené“
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch,
táto
prednosť
sa
má, s výhradou
ochrany
druhov
stanovenej v tomto
ustanovení,
chápať
ako
absolútna
prednosť,
alebo
ako
principiálna
prednosť,
od
ktorej
sa
členské
štáty
môžu
odchýliť
na
základe
osobitného a podrobného
odôvodnenia.
58.      Ako
bolo
pripomenuté v bode 44
vyššie,
na
účely
určenia
rozsahu
pravidla
prednosti
stanoveného v článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
treba
zohľadniť
znenie
tohto
ustanovenia,
ako
aj
jeho
kontext a ciele
sledované
týmto
nariadením.
59.      Pokiaľ
ide o znenie
uvedeného
ustanovenia,
Komisia
tvrdí,
že
pojem
„členské
štáty
zabezpečia,
aby“,
použitý v prítomnom
čase
oznamovacieho
spôsobu,
odráža
existenciu
jasnej
povinnosti,
ktorú
majú
tieto
štáty a ktorá
nie
je
spojená s výnimkami,
pokiaľ
ide o prednostnú
povahu
projektov
OZE, s výhradou
ochrany
druhov
stanovenej v tom
istom
ustanovení.
Táto
inštitúcia
sa
odvoláva
aj
na
kontext,
do
ktorého
patrí
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577,
pričom
poukazuje
na
to,
že
podľa
odôvodnenia
14
nariadenia
2024/223
toto
ustanovenie
„požaduje
uprednostnenie
projektov,
ktoré
sa
považujú
za
projekty v prevažujúcom
verejnom
záujme…“(28).
Česká
vláda
tvrdí,
že
ak
príslušný
vnútroštátny
orgán
dospeje k záveru,
že
domnienka
prevažujúceho
verejného
záujmu v zmysle
článku 3
ods. 1
nariadenia
2022/2577
nie
je
vyvrátená
(t. j. že
dotknutý
projekt
OZE
nemá
závažné
negatívne
vplyvy
na
životné
prostredie) a že
otázka
ochrany
druhov v zmysle
odseku 2
tohto
článku
sa
nekladie
alebo
je
primerane
zohľadnená,
tomuto
projektu
sa
musí
priznať
absolútna
prednosť
pri
zvažovaní
právnych
záujmov
vykonanom v rámci
postupov
uvedených v tomto
odseku
1.
60.      Domnievam
sa
však,
že
použitie
slovies
„zabezpečiť“ a „požadovať“
nie
je
jednoznačné.
Možno
ich
totiž
chápať
aj v tom
zmysle,
že
ukladajú
členským
štátom
povinnosť
uplatniť
pravidlo
prednosti,
avšak
bez
stanovenia
absolútnej
prednosti.
Takáto
prednosť
by
znamenala,
že
členské
štáty
sú
nevyhnutne
povinné
povoliť
projekty
OZE a vydať
príslušné
povolenia,
keď
boli
tieto
projekty
predtým
uznané
za
projekty
prevažujúceho
verejného
záujmu.
61.      Okrem
toho
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
odkazuje
na
„hľadan[ie]
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch“,
čo
naznačuje,
že
členské
štáty
musia
vykonať
individuálne
posúdenie
každého
projektu.
Navyše,
ako
bolo
uvedené v bode 40
vyššie,
odsek 1
tohto
článku
zavádza
vyvrátiteľnú
domnienku. Z toho
možno
analogicky
vyvodiť,
že
odsek
2
tohto
článku
zakotvuje
principiálnu
prednosť,
ktorá
môže
byť
vylúčená
pre
konkrétny
projekt
OZE
vzhľadom
na
jeho
vlastné
charakteristiky.
62.      Čo
je
dôležitejšie,
zo
znenia
uvedených
smerníc
vyplýva,
že
členské
štáty
disponujú
voľnou
úvahou
pri
posudzovaní,
či
daný
projekt
má
byť
povolený, s prihliadnutím
na
jeho
vplyvy
na
životné
prostredie.
Domnievam
sa
teda,
že
aj
keď
domnienka
stanovená v článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
nebola
vyvrátená
alebo
obmedzená,
členské
štáty
si
zachovávajú
možnosť
vykonať
posúdenie
všetkých
charakteristík a kontextu
projektu
OZE
pred
prijatím
svojho
konečného
rozhodnutia.
Toto
posúdenie
sa
vykonáva
so
zohľadnením
skutočnosti,
že
podľa
výrazu
použitého
predkladajúcim
vnútroštátnym
súdom
sa
záujmom
súvisiacim s projektmi
OZE
musí
pri
výkone
posúdenia
prikladať
„osobitná
váha“.
63.      Okrem
toho
poznamenávam,
že
ochrana
krajiny a kultúrneho
dedičstva(29) nie
je
nariadeniu
2022/2577
neznáma.
Okrem
už
spomenutého
odôvodnenia 8
tohto
nariadenia,
ktoré
odkazuje
na
krajinné
plánovanie,
článok 4
uvedeného
nariadenia,
nazvaný
„Urýchlenie
postupu
udeľovania
povolení
na
inštaláciu
solárnych
zariadení“, v odseku 2
stanovuje,
že
členské
štáty
môžu z ustanovení
odseku 1
tohto
článku
(ktorý
stanovuje
maximálnu
dobu
postupu
udeľovania
povolení
na inštaláciu
solárnych
zariadení a spoločne
umiestnených
zariadení
na uskladňovanie
energie,
ak
primárnym
cieľom
takýchto
konštrukcií
nie
je
výroba
elektriny
zo slnečnej
energie)
vyňať
určité
oblasti
alebo
konštrukcie
„z dôvodov
ochrany
kultúrneho
alebo
historického
dedičstva
alebo z dôvodov
súvisiacich
so záujmami
obrany
štátu
alebo z bezpečnostných
dôvodov“(30). V dôsledku
toho
sa v tom
istom
nariadení
zohľadňuje
kultúrne
dedičstvo
ako
právny
záujem
hodný
ochrany,
hoci
nie
je
uvedené v článku 3 nariadenia2022/2577
ani v súvisiacich
odôvodneniach.(31)
64.      Okrem
toho
sú
členské
štáty
povinné
dodržiavať
svoje
medzinárodné
záväzky,
ktoré
zahŕňajú,
pokiaľ
ho
ratifikovali,
Európsky
dohovor o krajine,
ktorý
prijala
Rada
Európy
20. októbra
2000
vo
Florencii
(Taliansko),
ktorý
bol
zmenený
protokolom z 1. augusta
2016(32).
Najmä
článok 5
tohto
dohovoru s názvom
„Všeobecné
opatrenia“ v písmene
d)
stanovuje,
že
každá
zmluvná
strana
sa
zaväzuje
„integrovať
krajinu
do
svojich
regionálnych a územnoplánovacích
koncepcií a svojich
kultúrnych,
environmentálnych,
poľnohospodárskych,
sociálnych a hospodárskych
koncepcií,
ako
aj
do
ostatných
koncepcií s možným
priamym
alebo
nepriamym
vplyvom
na
krajinu“.
Pokiaľ
ide
konkrétne o veterné
turbíny,
ako
uviedla
poľská
vláda,
zo
správy
nazvanej
„Krajina a veterné
turbíny“ z 21. marca 2011,
vypracovanej v rámci
šiestej
konferencie
Rady
Európy o uvedenom
dohovore,
ktorá
sa
uskutočnila
3. a 4. mája
2011,
vyplýva,
že
„rovnako
ako
iné
významné
infraštruktúry,
veterné
turbíny
musia
byť
predmetom
územného
plánovania,
pri
uplatňovaní
zásad
územného
plánovania.
Je
kľúčom k riadnemu
začleneniu
do
krajiny a teda k celkovej
súdržnosti,
pochopiteľnej a akceptovanej
veľkou
časťou
obyvateľstva“(33).
65.      V rovnakom
zmysle
Dohovor o ochrane
architektonického
dedičstva
Európy(34),
prijatý v Granade
(Španielsko)
3. októbra
1985,
najmä v článku 4
ods. 2 písm. a)
stanovuje,
že
každá
zmluvná
strana
sa
zaväzuje
„zabrániť
poškodeniu,
schátraniu
alebo
zničeniu
chránených
objektov a na
dosiahnutie
tohto
cieľa
prijať,
ak
sa
tak
doteraz
nestalo,
právne
predpisy,
ktoré:
vyžadujú,
aby
sa
plány
na
odstránenie
alebo
úpravu
chránených
pamiatok,
pri
ktorých
sa
už
začal
ochranársky
postup,
ako
aj
akékoľvek
plány
postihujúce
ich
okolie
predložili
príslušným
orgánom“.
Pokiaľ
ide o Európsky
dohovor o ochrane
archeologického
dedičstva(35),
prijatý
vo
Vallette
(Malta)
16. januára
1992,
ten
najmä v článku 5 s názvom
„Integrovaná
ochrana
archeologického
dedičstva“ v bode
iii)
stanovuje,
že
každá
zmluvná
strana
sa
zaväzuje
„zabezpečiť,
aby
posudzovanie
vplyvov
na
životné
prostredie a rozhodnutia z neho
vyplývajúce
brali
do
úvahy
archeologické
miesta a ich
okolie“.
66.      Preto
zastávam
názor,
že v prípade,
ak
by
sa
pravidlo
prednosti
stanovené v článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
malo
chápať
ako
absolútna
prednosť,
ktorá
má v dôsledku
toho
automatickú
povahu,
viedlo
by k neprimeranému
zásahu
do
práva
členských
štátov
určovať
svoje
územné
plánovanie. V tejto
súvislosti
cieľ
spočívajúci v urýchlení
postupu
udeľovania
povolení
uplatniteľného
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov
energie v súčasnom
medzinárodnom
kontexte
nemôže
podľa
môjho
názoru
odôvodniť
to,
aby
boli
členské
štáty
zbavené
akejkoľvek
miery
voľnej
úvahy
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v každom
jednotlivom
prípade,
najmä
ak
chránené
konkurenčné
záujmy
patria
do
oblastí,
ktoré
právo
Únie
neharmonizuje, a tak
sú
upravené
vnútroštátnym
právom.
67.      Dodávam,
že
tento
článok 3
ods. 2,
ktorým
sa
zavádza
dočasné
núdzové
pravidlo,
ktoré
nebolo
obnovené v rámci
smernice
2018/2001(36), nemôže
podľa
môjho
názoru
viesť k zásadnému
spochybneniu
rovnováhy,
ktorú
členské
štáty
stanovili
medzi
rôznymi
dotknutými
právnymi
záujmami,(37) najmä
ak
životnosť
projektu
OZE
môže
dosiahnuť
niekoľko
desaťročí,
ako
je
to v prípade
veterných
turbín.
68.      Na
základe
uvedeného
sa
domnievam,
že
pravidlo
prednosti
stanovené v článku 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
sa
má
chápať
ako
principiálna
prednosť,
čím
sa
členskému
štátu
ponecháva
možnosť
výnimočne
odmietnuť
povolenie
projektu
OZE
pod
podmienkou,
že
poskytne
osobitné a podrobné
odôvodnenie,
pričom
svoje
rozhodnutie
založí
na
dôkladnom
posúdení
preukazujúcom
zásah
do
konkurenčného
právneho
záujmu
chráneného v tomto
štáte.(38) Takéto
odôvodnenie
musí
predkladateľovi
projektu
OZE
umožniť
pochopiť
dôvody
zamietnutia
jeho
žiadosti, a tak
mu
umožniť
brániť
svoje
práva.
69.      Vzhľadom
na
tieto
úvahy
navrhujem
odpovedať
na
tretiu
otázku
tak,
že
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
ak
členské
štáty
zabezpečia,
aby
aspoň
projekty
OZE,
ktoré
sa
považujú
za
projekty
prevažujúceho
verejného
záujmu,
boli
„uprednostnené“
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch,
táto
prednosť
sa
má
chápať, s výhradou
ochrany
druhov
uvedenej v tomto
ustanovení,
ako
principiálna
prednosť,
od
ktorej
sa
tieto
členské
štáty
môžu
odchýliť
po
dôkladnom
posúdení
preukazujúcom
zásah
do
právneho
záujmu
chráneného v dotknutom
členskom
štáte ako aj na
základe
osobitného a podrobného
odôvodnenia.
V.      Návrh
70.      Vzhľadom
na
vyššie
uvedené
úvahy
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
odpovedal
na
prejudiciálne
otázky,
ktoré
položila
Conseil d’État (Štátna
rada,
Belgicko),
takto:
1.      Článok 3
ods. 2
nariadenia
Rady
(EÚ)
2022/2577 z 22. decembra
2022,
ktorým
sa
stanovuje
rámec
na
urýchlenie
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov,
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že:
členské
štáty
musia v rámci
procesu
plánovania a udeľovania
povolení
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch
zabezpečiť,
aby
boli
výstavba a prevádzka
zariadení
na
výrobu
energie z obnoviteľných
zdrojov,
ako
aj
rozvoj
súvisiacej
sieťovej
infraštruktúry
uprednostnené
nielen
na
účely
článku 6
ods. 4 a článku 16
ods. 1 písm. c)
smernice
Rady
92/43/EHS z 21. mája
1992 o ochrane
prirodzených
biotopov a voľne
žijúcich
živočíchov a rastlín,
článku 4
ods. 7
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2000/60/ES z 23. októbra
2000,
ktorou
sa
stanovuje
rámec
pôsobnosti
pre
opatrenia
spoločenstva v oblasti
vodného
hospodárstva, a článku 9
ods. 1 písm. a)
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2009/147/ES z 30. novembra
2009 o ochrane
voľne
žijúceho
vtáctva,
ale
aj
na
účely
konkurenčných
právnych
záujmov,
ktoré
sa
nachádzajú
mimo
pôsobnosti
týchto
ustanovení,
najmä
ochrany
krajiny a kultúrneho
dedičstva.
2)      Článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že:
že
pojem
„projekt[y],
ktoré
sa
považujú
za prevažujúci
verejný
záujem“,
znamená,
že
okrem
prípadov,
keď
vyvrátiteľná
domnienka
stanovená v odseku 1
tohto
článku
bola
vyvrátená
a/alebo
keď
uplatnenie
tejto
domnienky
nebolo
obmedzené
dotknutým
členským
štátom
za
podmienok
stanovených v tomto
poslednom
uvedenom
ustanovení,
takýto
záujem
nevyžaduje
výslovné
uznanie,
pokiaľ
ide o uvedené
tri
smernice,
ako
ani v prípade,
keď
tento
členský
štát
zaviedol
vo
svojej
relevantnej
vnútroštátnej
právnej
úprave
takúto
domnienku,
pokiaľ
ide o krajinné
plánovanie.
Naopak,
pokiaľ
ide o právne
záujmy,
ktoré
nie
sú
výslovne
uvedené v tomto
nariadení v rámci
uplatňovania
jeho
článku 3,
najmä
právny
záujem
pozostávajúci z ochrany
kultúrneho
dedičstva,
prevažujúci
verejný
záujem
projektu
musí
byť
predmetom
predchádzajúceho
výslovného
uznania
založeného
na
posúdení
vykonanom v každom
jednotlivom
prípade.
3)      Článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že:
ak
členské
štáty
zabezpečia,
aby
aspoň
projekty,
ktoré
sa
považujú
za
projekty
prevažujúceho
verejného
záujmu,
boli
„uprednostnené“
pri
hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch,
táto
prednosť
sa
má
chápať, s výhradou
ochrany
druhov
uvedenej v tomto
ustanovení,
ako
principiálna
prednosť,
od
ktorej
sa
tieto
členské
štáty
môžu
odchýliť
po
dôkladnom
posúdení
preukazujúcom
zásah
do
právneho
záujmu
chráneného v dotknutom
členskom
štáte ako aj na
základe
osobitného a podrobného
odôvodnenia.
1      Jazyk
prednesu:
francúzština.
2      Nariadenie
Rady z 22. decembra
2022,
ktorým
sa
stanovuje
rámec
na urýchlenie
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov
(Ú. v. EÚ L 335,
2022,
s. 36).
Toto
nariadenie
bolo
predmetom
žalôb o neplatnosť
na
Všeobecnom
súde
Európskej
únie
proti
rozhodnutiam
Rady
Európskej
únie,
ktorými
sa
zamietajú
žiadosti o vnútorné
preskúmanie
podané
podľa
článku 10
ods. 1
nariadenia
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 1367/2006
zo
6. septembra
2006 o uplatňovaní
ustanovení
Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám,
účasti
verejnosti
na
rozhodovacom
procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach
životného
prostredia
na
inštitúcie a orgány
Spoločenstva
(Ú. v. EÚ L 264,
2006,
s. 13),
zmeneného
nariadením
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2021/1767
zo
6. októbra
2021
(Ú. v. EÚ L 356,
2021,
s. 1).
Všeobecný
súd
tieto
žaloby
zamietol
[rozsudky z 12. novembra
2025,
Föreningen Svenskt Landskapsskydd a i./Rada
(T‑534/23,
EU:T:2025:1020), ako aj CEE
Bankwatch Network a Ökobüro/Rada
(T‑535/23,
EU:T:2025:1021)],
ktoré
sú v súčasnosti
predmetom
odvolaní
na
Súdnom
dvore
(ide
postupne o veci C‑33/26 P,
Nederlandse Vereniging Omwonenden Windturbines a i./Rada, ako aj C‑25/26 P,
CEE
Bankwatch Network a Ökobüro/Rada).
3      Cieľom
tohto
plánu
je
ukončiť
závislosť
Európskej
únie
od
ruských
fosílnych
palív
novými
opatreniami
na
zvýšenie
výroby
zelenej
energie,
diverzifikáciu
dodávok a zníženie
dopytu.
Pozri
najmä
oznámenie
Komisie
Európskemu
parlamentu,
Európskej
rade,
Rade,
Európskemu
hospodárskemu a sociálnemu
výboru a Výboru
regiónov s názvom
„REPowerEU:
spoločné
európske
pravidlá
pre
cenovo
dostupnejšiu,
bezpečnejšiu a udržateľnejšiu
energiu“
[COM (2022)
108
final].
4      Smernica
Rady
92/43/EHS z 21. mája
1992 o ochrane
prirodzených
biotopov a voľne
žijúcich
živočíchov a rastlín
(Ú. v. ES L 206,
1992,
s. 7;
Mim.
vyd.
15/002,
s. 102).
5      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady z 23. októbra
2000,
ktorou
sa
stanovuje
rámec
pôsobnosti
pre
opatrenia
spoločenstva v oblasti
vodného
hospodárstva
(Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1;
Mim.
vyd.
15/005,
s. 275).
6      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady z 30. novembra
2009 o ochrane
voľne
žijúceho
vtáctva
(Ú. v. EÚ L 20,
2010,
s. 7).
7      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady z 11. decembra
2018 o podpore
využívania
energie z obnoviteľných
zdrojov
(Ú. v. EÚ L 328,
2018,
s. 82),
zmenená
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2023/2413 z 18. októbra
2023
(Ú. v. EÚ L 2023/2413)
(ďalej
len
„smernica
2018/2001“).
8      Z dôvodu
čitateľnosti
je
nariadenie
2022/2577,
hoci
už
nie
je
účinné,
uvedené v rámci
týchto
návrhov v prítomnom
čase.
9      Nariadenie
Rady z 22. decembra
2023,
ktorým
sa
mení
nariadenie
(EÚ) 2022/2577,
ktorým
sa
stanovuje
rámec
na
urýchlenie
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov
(Ú. v. EÚ L 2024/223).
10      Správa
Komisie
Rade z 28. novembra
2023 o preskúmaní
nariadenia
Rady
(EÚ) 2022/2577 z 22. decembra
2022,
ktorým
sa
stanovuje
rámec
na
urýchlenie
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov
[COM
(2023)
764
final].
11      Moniteur belge z 12. septembra
1991,
s. 19976.
12      Zo
spisu
predloženého
Súdnemu
dvoru
vyplýva,
že
takéto
povolenie
predstavuje
rozhodnutie
príslušného
orgánu
týkajúce
sa
zmiešaného
projektu,
ktoré
predstavuje
súčasne
environmentálne
povolenie a stavebné
povolenie.
13      Moniteur belge z 8. júna
1999,
s. 21114.
14      Uznesenie
Eneco Wind Belgium (C‑325/25,
EU:C:2025:677).
15      Takýto
postup
je
definovaný v článku 2
bode 1
nariadenia
2022/2577.
16      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok
zo
7. decembra
2023,
Latvijas valsts meži (C‑434/22,
EU:C:2023:966,
bod 56 a citovaná
judikatúra).
17      Pozri
rozsudok z 1. júna
2017,
Folk
(C‑529/15,
EU:C:2017:419,
bod 37 a citovaná
judikatúra).
Pokiaľ
ide o článok 9
ods. 1 písm. a)
smernice
2009/147,
zdá
sa
mi,
že
dotknutým
záujmom
nie
je
prevažujúci
verejný
záujem,
ale
záujem
verejného
zdravia a bezpečnosti, ktorý je uvedený aj v článku 3 ods. 1 nariadenia 2022/2577.
18      Pozri
rozsudok z 26. januára
2021,
Hessischer Rundfunk (C‑422/19 a C‑423/19,
EU:C:2021:63,
bod 64,
ako
aj
citovaná
judikatúra).
19      Pozri
rozsudok z 26. marca 2020,
Hungeod a i. (C‑496/18 a C‑497/18,
EU:C:2020:240,
bod 69,
ako
aj
citovaná
judikatúra).
20      Navrhovateľka
tvrdila
pred
predkladajúcim
vnútroštátnym
súdom,
že
podľa
belgickej
právnej
úpravy
uplatniteľnej
vo
veci
samej
ochrana
životného
prostredia
zahŕňa
krajinu
(pozri
bod 23 vyššie).
21      Rozsudok z 12. februára
2026,
Stichting Koskea (C‑490/24,
EU:C:2026:89,
bod 23 a citovaná
judikatúra).
22      Talianska
vláda
tvrdí,
že
oba
odseky
článku 3
nariadenia
2022/2577
plnia
odlišné
funkcie v tom
zmysle,
že
odsek 1
zavedením
vyvrátiteľnej
domnienky
„prevažujúceho
verejného
záujmu“
stanovuje
„cielenú“
výnimku,
zatiaľ
čo
odsek 2
uprednostňovaním
projektov
OZE
zavádza
„procesnú
prednosť“.
23      Talianska
vláda a Komisia
tvrdia,
že
vzhľadom na znenie článku 3 ods. 2 nariadenia 2022/2577 použitie
výrazov
„pri hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch“
(ako
tiež
uvádza
belgická
vláda) a „v procese
plánovania a udeľovania
povolení“,
svedčí o všeobecnej
pôsobnosti
tohto ustanovenia,
ktorá
nemôže
byť
obmedzená
len
na
environmentálne
záujmy
uvedené v odseku 1
tohto
článku.
Nesúhlasím s týmto
výkladom.
Na
jednej
strane
sa
totiž
výraz
„pri hľadaní
rovnováhy
medzi
právnymi
záujmami v jednotlivých
prípadoch“
nachádza
aj v odseku 1
tohto
článku.
Na
druhej
strane
vzhľadom
na
to,
že
pôsobnosť
tohto
nariadenia,
ako
stanovuje
článok 1
prvý
odsek
tohto
nariadenia,
sa
týka
„procesu
udeľovania
povolení“,
tak
odsek 1,
ako
aj
odsek 2
článku 3
uvedeného
nariadenia
sa
zúčastňujú
na
procese
plánovania a udeľovania
povolení.
24      Návrh
Komisie z 9. novembra
2022
nariadenia
Rady,
ktorým
sa
stanovuje
rámec
na
urýchlenie
zavádzania
energie z obnoviteľných
zdrojov
[COM(2022)
591
final],
obsahuje
článok 2 s názvom
„Prevládajúci
verejný
záujem“,
pričom
znenie
jeho
odseku 1
je
podobné
zneniu
článku 3
ods. 1
nariadenia
2022/2577,
odkazujúc
na
rovnaké
ustanovenia
dotknutých
smerníc,
zatiaľ
čo
druhá
veta
tohto
článku 2
ods. 2
je
formulovaná
takmer
rovnako
ako
článok 3
ods. 2
tohto
nariadenia.
Okrem
toho
odôvodnenia
7 a 9
tohto
návrhu
sú
analogické s odôvodneniami
8 a 9
tohto
nariadenia.
25      Článok 1 bod 6 nariadenia 2024/223
stanovuje,
že uplatňovanie
článku 3
ods. 2
nariadenia 2022/2577
sa
predlžuje
do
30. júna
2025.
26      Nariadenie
2024/223
zmenilo
článok 3
ods. 2
nariadenia
2022/2577
zrušením
vsuvky
„aspoň v prípade“.
Táto
zmena
nemôže
viesť k odlišnému
výkladu
tohto
ustanovenia v rámci
tohto
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania.
27      Domnievam
sa,
že
všeobecné
uznanie
môže
mať
rôzne
formy,
ako
sú
uznanie
prostredníctvom
zákonov
alebo
iných
právnych
predpisov, v rámci
kategórie,
ale
aj
vypracovaním
zoznamov
uvádzajúcich
viacero
lokalít
uznaných
podľa
spoločných
kritérií.
28      Kurzívou
zvýraznil
generálny
advokát.
29      Pojem
„kultúrne
dedičstvo“
treba
chápať v širokom
zmysle.
Pozri v tejto súvislosti
bod 55
vyššie.
30      Článok 7
nariadenia
2022/2577 s názvom
„Postup
udeľovania
povolení
na inštaláciu
tepelných
čerpadiel s elektrickým
príkonom“
v
odseku
3
stanovuje podobné
ustanovenie.
31      Ochranu
krajiny a kultúrneho
dedičstva
zabezpečujú
aj
iné
nástroje
práva
Únie.
Je
to
najmä
prípad
nariadenia
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2021/2115 z 2. decembra
2021,
ktorým
sa
stanovujú
pravidlá
podpory
strategických
plánov,
ktoré
majú
zostaviť
členské
štáty v rámci
spoločnej
poľnohospodárskej
politiky
(strategické
plány
SPP) a ktoré
sú
financované z Európskeho
poľnohospodárskeho
záručného
fondu
(EPZF) a Európskeho
poľnohospodárskeho
fondu
pre
rozvoj
vidieka
(EPFRV), a ktorým
sa
zrušujú
nariadenia
(EÚ)
č. 1305/2013 a (EÚ)
č. 1307/2013
(Ú. v. L 435,
2021,
s. 1),
ktorého
článok 6 s názvom
„Špecifické
ciele“
v
odseku
1 písm. f)
stanovuje,
že
všeobecné
ciele
sa
dosahujú
prostredníctvom
týchto
špecifických
cieľov:
„prispieť k zastaveniu a zvráteniu
straty
biodiverzity,
zlepšiť
ekosystémové
služby a zachovať
biotopy a krajinné
oblasti“
(kurzívou
zvýraznil
generálny
advokát).
32      Tento
dohovor
je k dispozícii v anglickom a vo francúzskom
jazyku
(úradné
jazyky),
ako
aj v nemeckom,
talianskom a ruskom
jazyku
na:
https://www.coe.int/fr/web/conventions/full‑list?module=treaty‑detail&treatynum=176.
33      Pozri
s. 19
tejto
správy,
ktorá
je k dispozícii
vo
francúzskom
jazyku
na:
https://rm.coe.int/16806f40cc.
34      Tento
dohovor
je k dispozícii v anglickom a vo francúzskom
jazyku
(úradné
jazyky),
ako
aj v nemeckom,
talianskom a ruskom
jazyku
na:
https://www.coe.int/fr/web/conventions/full‑list?module=treaty‑detail&treatynum=121.
35      Tento
dohovor
je k dispozícii v anglickom a vo francúzskom
jazyku
(úradné
jazyky),
ako
aj v nemeckom,
talianskom a ruskom
jazyku
na:
https://www.coe.int/fr/web/conventions/full‑list?module=treaty‑detail&treatynum=143.
Belgické
kráľovstvo
ratifikovalo
tieto
tri
dohovory
Rady
Európy.
36      Pozri
bod 48
vyššie.
37      V tomto
zmysle
poľská
vláda
konštatovala,
že
absolútna
prednosť
priznaná
projektom
OZE
by
mohla
viesť k významným
narušeniam
prírodného
systému
alebo
dlhodobo
etablovaného
územného
rozvoja,
pokiaľ
ide o ochranu
hodnôt
prírodného,
krajinného
alebo
kultúrneho
dedičstva.
38      Pozri, pokiaľ
ide o potrebu
nájsť
správnu
rovnováhu
medzi
energetickou
bezpečnosťou a ochranou
životného
prostredia,
TLA
DA
SILVA,
E.:
In
Search of
the Golden Ratio:
The Conundrum of
Balancing Environnental Protection and
Energy
Security. In:
European Energy
and
Environmental Law Review.
2024,
vol.
33,
no 6,
s. 263
až
273.