62003CO0297_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C-297/03,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (Avstrija) z odločbo z dne 4. junija 2003, ki je prispela na Sodišče 10. julija 2003, v postopku
Sozialhilfeverband Rohrbach
proti
Arbeiterkammer Oberösterreich,
Österreichischer Gewerkschaftsbund,
SODIŠČE (četrti senat),
v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, sodnik, N. Colneric (poročevalka), sodnica, in J. N. Cunha Rodrigues, sodnik,
generalni pravobranilec: P. Léger,
sodni tajnik: R. Grass,
po obvestilu predložitvenemu sodišču, da bo Sodišče v skladu s členom 104(3) Poslovnika odločilo z obrazloženim sklepom,
po pozivu zadevnim osebam iz člena 23 Statuta Sodišča, da predložijo svoja morebitna stališča o zadevi,
po opredelitvi generalnega pravobranilca,
sprejema naslednji
Sklep
Razlogi za odločitev
1. Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 1(1) (c) in člena 3(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, str. 16).
2. Ta predlog je bil vložen v okviru postopka med medobčinskim sindikatom za socialno pomoč javnega prava Sozialhilfeverband Rohrbach (v nadaljevanju: Sozialhilfeverband) ter regionalno zbornico delavcev Arbeiterkammer Oberösterreich (v nadaljevanju: Arbeiterkammer) in sindikatom, ki predstavlja zaposlene v javnem sektorju, Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst (v nadaljevanju: Gewerkschaftsbund) glede vprašanja, ali so bile pogodbe o zaposlitvi delavcev pri Sozialhilfeverband ustrezno prenesene na dve novi družbi z omejeno odgovornostjo v splošnem interesu.
Pravni okvir
Skupnostna ureditev
3. Direktiva 77/187/EGS z dne 14. februarja 1977 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 61, str. 26), spremenjena z Direktivo Sveta 98/50/ES z dne 29. junija 1998 (UL L 201, str. 88), je bila kodificirana z direktivo 2001/23. Le-ta je začela veljati 11. aprila 2001. Takrat ni začel teči noben nov rok za prenos.
4. Prvo vprašanje predložitvenega sodišča se nanaša na „Direktivo 77/187/EGS, spremenjeno z Direktivo 98/50/ES (sedaj: Direktiva 2001/23/EGS)“.
5. Glede na to, da je bil obravnavani prenos v zadevi o glavni stvari izveden po začetku veljavnosti Direktive 2001/23, se uporablja slednja.
6. Člen 1(1) te direktive določa:
„1. a)	Ta direktiva se uporablja za vsak prenos podjetja, obrata ali dela podjetja ali obrata na drugega delodajalca, ki je posledica pogodbenega prenosa ali združitve.
b) […]
c) Ta direktiva se uporablja za javna in zasebna podjetja, ki opravljajo gospodarske dejavnosti, ne glede na to, ali so te pridobitne ali ne. Upravna reorganizacija organov oblasti ali prenos upravnih funkcij med organi oblasti niso prenos v smislu te direktive.“
7. Člen 3(1) iste direktive določa:
„Pravice in obveznosti odsvojitelja, ki izhajajo iz na dan prenosa obstoječe pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja, se na podlagi takega prenosa prenesejo na prevzemnika.
Države članice lahko določijo, da sta od dneva prenosa odstopnik in prevzemnik solidarno odgovorna, kar zadeva obveznosti, nastale pred dnevom prenosa na podlagi pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja, ki je obstajalo na dan prenosa.“
Nacionalna ureditev
8. Za prenos Direktive 77/187 v avstrijsko pravo je bil sprejet Arbeitsvertragsrechts-Anpassungsgesetz (zakon o prilagoditvah zakonodaje na področju pogodb o zaposlitvi) z dne 9. julija 1993 (BGBl. 459/1993, v nadaljevanju: AVRAG). Iz predložitvene odločbe ne izhaja, da bi bila nacionalna ureditev na podlagi direktiv 98/50 in 2001/23 spremenjena.
9. AVRAG v členu 1(2), točka 1, določa, da se ne uporablja za pogodbe o zaposlitvi, ki so sklenjene z deželami, občinskimi sindikati ali občinami, tudi če gre za pogodbe o zaposlitvi zasebnega prava. Za v glavni stvari obravnavane pogodbene uslužbence velja Oberösterreichisches Gemeindebedienstetengesetz 2001 (zakon, ki se uporablja za občinske uslužbence Dežele Gornje Avstrije, LGBl. 48/2001). Kot navaja predložitvena odločba niti ta zakon niti katerakoli druga določba prava Dežele Gornje Avstrije v zvezi s to kategorijo oseb ne ureja prenosa obravnavane direktive v notranje pravo.
10. AVRAG v členu 3 z naslovom „Prenos podjetij, obratov ali delov obratov na drugega lastnika“, določa
„1) Če je eno podjetje, obrat ali del obrata preneseno na drugega lastnika (prenos obrata), le-to šteje za delodajalca in vstopi v pravice in obveznosti, ki izhajajo iz delovnih razmerij in so obstajale na dan prenosa.
[…]
4) Delavec lahko nasprotuje prenosu svojega delovnega razmerja, če prevzemnik ne prevzame kolektivne pogodbe (člen 4) ali pravic delavcev glede prispevkov za starostno zavarovanje (člen 5). [...] V takem primeru ostane delovno razmerje z odstopnikom nepremenjeno. [...]“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
11. Iz predložitvene odločbe izhaja, da je Sozialhilfeverband medobčinski sindikat, ustanovljen po pravu dežele, in da kot regionalni organ upravljanja na podlagi člena 31 Oberösterreichisches Sozialhilfegesetz 1998 (zakon Dežele Gornje Avstrije o socialni pomoči iz leta 1998, LGBl. 82/1998) opravlja naloge socialne pomoči v skladu s členom 29, točka 2, tega zakona na področju svojih pristojnosti.
12. V svojih dveh obratih zaposluje približno 100 delavcev, med katerimi jih je del telesno ali umsko hendikipiranih v smislu Behinderteneinstellungsgesetz (zakon o zaposlovanju hendikepiranih oseb, BGBl. 22/1970). Dejavnosti vodenja in vzdrževanja delavnic za hendikepirane osebe Sozialhilfeverband ne opravlja kot javni organ, ampak gre pri teh dejavnostih za zasebno poslovanje.
13. Iz ekonomskih in organizacijskih razlogov je Sozialhilfeverband sprejel načrt za razdružitev dveh podjetij s prenosom svojih obratov na dve novoustanovljeni družbi z omejeno odgovornostjo.
14. V skladu s tem načrtom je bila družba Altenfeldner Werkstätten gemeinnützige GmbH (v nadaljevanju: Altenfeldner Werkstätten) 28. decembra 2002 vpisana v register družb za dejavnost „Obrat delavnic za hendikepirane osebe“. Istega dne je bila družba Artegra Werkstätten gemeinnützige GmbH (v nadaljevanju: Artegra Werkstätten) vpisana v isti register družb za dejavnost „Vrtnarstvo in pralnica“. Obe družbi sta družbi z omejeno odgovornostjo v splošnem interesu. Sozialhilfeverband ima v obeh družbah v lasti celoten kapital.
15. Na podlagi pogodb o vložku, ki ju je Sozialhilfeverband sklenil z Werkstätten oziroma Artegra Werkstätten, sta oba njegova obrata stvarni vložek v zadevni dve družbi. Sozialhilfeverband je upoštevaje pogodbi na vsako od njiju prenesel tudi pravice razpolaganja z napravami, na katere se nanaša delitev. Na podlagi pogodb o vložku novi družbi vstopata v pravice Sozialhilfeverband v vseh obstoječih pravnih razmerjih v zvezi z odstopljenima podjetjema med Sozialhilfeverband in tretjimi. Sozialhilfeverband na podlagi prave pogodbe v korist tretjega („echter Vertrag zugunsten Dritter“) jamči, da bosta družbi prevzemnici v prihodnje spoštovali pridobljene pravice prevzetih delavcev.
16. V nadaljevanju je določeno, da bodo poslovni deleži Sozialhilfeverband v obeh družbah preneseni na družbo z omejeno odgovornostjo v splošnem interesu Arcus Sozialnetzwerk gemeinnützige GmbH (v nadaljevanju: Arcus Sozialnetzwerk), katere edina družbenica je združenje zasebnega prava. To združenje tako kot Arcus Sozialnetzwerk deluje na področju pomoči hendikepiranim osebam. Njegovi člani so posamezniki in pravne osebe zasebnega prava. Ta prenos poslovnih deležev na dan predložitevne odločbe še ni bil izveden, ker je bil odvisen od posebne odločitve vodstva Sozialhilfeverband, ki do tistega dne še ni bila sprejeta.
17. Arcus Sozialnetzwerk bo lahko v skladu s pogodbo o odstopu, ki jo je sklenila s Sozialhilfeverband, odstopila ali zastavila poslovne deleže v dveh novoustanovljenih družbah samo s soglasjem slednje. Poleg tega vsebuje pogodba tudi posebne določbe o vrnitvi poslovnih deležev zlasti v primeru neizvrševanja pogodbenih obveznosti, v primeru, da ne bo imela več socialnega cilja, in v primeru načrtovanega prenehanja družbe. Prenos poslovnih deležev na Arcus Sozialnetzwerk ne sme v ničemer spremeniti obveznosti Sozialhilfeverband, da jamči za pravice prevzetih delavcev. Obrata Sozialhilfeverband nista bila prenesena neposredno na Arcus Sozialnetzwerk, ker ta družba namerava obrata voditi računovodsko samostojno in tudi, ker se želi izogniti določenim posledicam v zvezi z odgovornostjo.
18. Oberster Gerichtshof navaja, da so delavci izpodbijali prenos svojih pogodb o zaposlitvi na novoustanovljeni družbi. Trdili so, da so še vedno pogodbeno vezani na Sozialhilfeverband.
19. Slednji je pri Oberster Gerichtshof vložil zahtevek na podlagi člena 54(2) Arbeits- und Sozialgerichtsgesetz (zakon o organizaciji delovnih in socialnih sodišč, BGBl. 104/1985), v katerem predlaga, naj sodišče ugotovi, da ima razdružitev delavnic, ki jih je opravil Sozialhilfeverband, in prenos pravic razpolaganja s temi obrati na družbi Artegra Werkstätten in Altenfeldner Werkstätten za posledico prenos pogodb o zaposlitvi delavcev, ki so bili do tedaj zaposleni pri Sozialhilfeverband, na navedeni dve družbi.
20. Navedel je, da je mogoče neposredno uporabiti obravnavano direktivo, čeprav člena 3 AVRAG na podlagi člena 1(2), točka 1, AVRAG ni mogoče uporabiti za delovna razmerja pri medobčinskih sindikatih in kljub pasivnosti Dežele Gornje Avstrije, pristojnega zakonodajalca, ki za prenos te direktive ni sprejel določb, ki bi veljale za občinske pogodbene uslužbence.
21. Sklicujoč se na sodbi z dne 19. januarja 1982 v zadevi Becker (8/81, Recueil, str. 53) in z dne 22. junija 1989 v zadevi Fratelli Costanzo (103/88, Recueil, str. 1839) predložitveno sodišče v zvezi s svojim prvim vprašanjem opaža, da je v smislu sodne prakse Sodišča Sozialhilfeverband nedvomno državni subjekt, zoper katerega se posamezniki lahko sklicujejo na določbe direktive, ki so brezpogojne in dovolj natančne. Vendar pa bi lahko obstajali dvomi glede družb zasebnega prava, na kateri sta bila obrata prenesena. To bi utegnilo biti pomembno, ker kot izhaja iz sodbe z dne 14. julija 1994 v zadevi Faccini Dori (C-91/92, Recueil, str. I‑3325) direktive ni mogoče neposredno uporabiti zoper posameznika. Posledice prenosa podjetja, ki jih določa direktiva, torej ne bi mogle imeti neposrednega učinka.
22. Zagotovo bi se glede na to sodbo z dne 14. septembra 2000 v zadevi Collino in Chiappero (C-343/98, Recueil, str. I-6659) lahko štelo, da gre za sprejeto stališče, da je treba tudi družbi zasebnega prava, ki sta prevzemnici v zadevi o glavni stvari, opredeliti za državni, in naj bi se zato obravnavana direktiva neposredno uporabljala, saj je občinski sindikat, ki je odstopnik, tudi imetnik stoodstotnega deleža družb prevzemnic. Seveda pa bi bilo pri tem treba upoštevati tudi, da so deleži v družbah prevzemnicah le prehodno v rokah občinskega sindikata, ki je odstopnik, in da je za izvršitev pogodbe o odstopu teh socialnih deležev družbi, ki je povsem v zasebni lasti, potrebna le še odobritev predsedstva sindikata. Če se po tem družb prevzemnic ne bi moglo več šteti za državna subjekta, bi iz tega sledilo, da obravnavane direktive že in zgolj iz tega razloga ne bi bilo mogoče neposredno uporabiti.
23. Kar zadeva drugo vprašanje za predhodno odločanje predložitveno sodišče med drugim opaža, da je bil do danes v sodni praksi Sodišča obravnavan le en primer, v katerem se je posameznik skliceval na neposredno uporabo direktive zoper državni subjekt. V obravnavani zadevi pa naj zadevni delavci izrecno ne bi želeli, da bi se zoper njih neposredno uporabila direktiva, ki se sicer lahko neposredno uporablja. Temveč bi to želel državni subjekt, ki se želi sklicevati na neposredno uporabo direktive v svojo korist in v korist družbe prevzemnice. K temu gre dodati, da naj državni subjekt, ki se sklicuje na uporabo obravnavane direktive, ne bi bil pristojen za prenos te direktive v notranje pravo.
24. Predložitveno sodišče poudarja, da se državni subjekt, če se ne bi mogel sklicevati na neposredno uporabo obravnavane direktive, proti svojim delavcem ne bi mogel sklicevati na prenos pogodb o zaposlitvi, medtem ko bi se posamezni zaposleni v svojo korist lahko sklicevali na neposreden učinek te direktive.
25. V takih okoliščinah je Oberster Gerichtshof prekinilo odločanje Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1. Ali je družbo z omejeno odgovornostjo zasebnega prava, katere edini družbenik je medobčinski sindikat za socialno pomoč javnega prava (sindikat občin) in ki ima naloge zasebnega poslovanja (socialna pomoč v okviru delavnice za hendikepirane osebe), treba šteti za ‚državni subjekt‘, tako da se medsebojno povezane določbe člena 3(1) in člena 1(1)(c) Direktive 77/187/EGS, spremenjene z Direktivo 98/50/ES (sedaj Direktiva 2001/23/ES), ki niso bile v zadostni meri prenesene v notranje pravo, zoper njo neposredno uporabljive, tudi če je na podlagi pogodbe o odstopu, ki jo mora odobriti le še predsedstvo sindikata, treba poslovne deleže medobčinskega sindikata za socialno pomoč prenesti na družbo z omejeno odgovornostjo, ki je povsem v zasebni lasti?
Če bo odgovor na to vprašanje pritrdilen:
2. Ali se medobčinski sindikat za socialno pomoč (sindikat občin), ki kot ‚državni subjekt‘ v smislu sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti odstopi svoj obrat, v primeru pomanjkljivega prenosa v prvem vprašanju navedenih določb direktive lahko zoper svoje delavce, ki nasprotujejo prenosu svojih pogodb o zaposlitvi na prevzemnika (v smislu prvega vprašanja) in ki vztrajajo na ohranitvi delovnega razmerja z odstopnikom, sklicuje na neposredno uporabljivost medsebojno povezanih določb člena 3(1) in člena 1(1)(c) zgoraj navedene direktive, tako da se šteje, da so bile pogodbe o zaposlitvi prenesene na prevzemnika; ali ima s tem v zvezi pomen dejstvo, da ‚državni subjekt‘, ki je odstopnik, ni pristojen za sprejemanje zakonov za prenos direktive v notranje pravo, ampak je za to pristojna višja stopnja (dežela)?“
Vprašanja za predhodno odločanje
26. Ker je menilo, da je odgovor na predlog za sprejetje predhodne odločbe mogoče jasno izpeljati iz sodne prakse, je Sodišče v skladu s členom 104(3) Poslovnika predložitveno sodišče obvestilo, da bo odločilo z obrazloženim sklepom, in pozvalo zadevne osebe iz člena 23 Statuta Sodišča, da predložijo svoja morebitna stališča o zadevi.
Prvo vprašanje
27. Iz sodne prakse Sodišča izhaja, da se stranke lahko sklicujejo na določbe direktive, ki so brezpogojne in dovolj natančne, zoper subjekte, ki sodijo v okvir ali pod nadzor javnega organa, kot so občine (glej sodbo z dne 26. februarja 1986 v zadevi Marshall, 152/84, Recueil, str. 723, točki 46 in 49, zgoraj navedeno sodbo Fratelli Costanzo, točka 31, in sodbo z dne 12. julija 1990 v zadevi Foster in drugi, C-188/89, Recueil, str. I-3313, točka 18).
28. Glede na to, da člen 3(1) in člen 1(1)(c), prvi stavek, Direktive 2001/23/ES izpolnjujeta pogoj za neposredno učinkovanje, se na zadevni določbi lahko sklicuje zoper družbo z omejeno odgovornostjo zasebnega prava, katere edini družbenik je medobčinski sindikat za socialno pomoč javnega prava.
29. Glede na to je dejstvo, da je treba na podlagi pogodbe o odstopu, ki jo mora odobriti le še predsedstvo sindikata, poslovne deleže, ki jih ima v rokah tak sindikat, prenesti na družbo z omejeno odgovornostjo zasebnega prava, katere edini družbenik je zasebno združenje, nepomembno. Dejansko gre za projekt, ki sam po sebi ne more vplivati na spremembo pravne narave prve družbe.
30. Zato je treba na prvo vpraša nje odgovoriti, da družba z omejeno odgovornostjo zasebnega prava, katere edini družbenik je medobčinski sindikat za socialno pomoč javnega prava, sodi v skupino subjektov, zoper katere se je mogoče sklicevati na člen 3(1) in člen 1(1)(c), prvi stavek, Direktive 2001/23.
Drugo vprašanje
31. Z drugim vprašanjem pa predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali se lahko državni subjekt, ki odstopi svoj obrat, sklicuje na obstoječe medsebojno povezane določbe člena 3(1) in člena 1(1)(c) Direktive 2001/23 zoper delavca in mu naloži nadaljevanje delovnega razmerja s prevzemnikom.
32. S tem v zvezi je potrebno opozoriti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso (glej zlasti sodbo z dne 26. septembra 1996 v zadevi Arcaro, C-168/95, Recueil, str. I-4705, točka 36 in navedena sodna praksa) direktiva sama po sebi ne more ustvarjati obveznosti za posameznika in da se torej zoper njega na samo določbo direktive ni mogoče sklicevati.
33. Torej se državni subjekt ne more sklicevati na Direktivo 2001/23 zoper delavca in mu naloži nadaljevanje delovnega razmerja pri enem ali več podjetjih prevzemnikih.
34. Pri tem je nepomembno, ali je obravnavani državni subjekt sam odgovoren ali ne za neizvršitev prenosa obravnavane direktive.
35. Na drugo vprašanje je treba torej odgovoriti, da se državni subjekt, ki odstopi svoj obrat, ne more sklicevati na člen 3(1) in člen 1(1)(c) Direktive 2001/23 zoper delavca in mu naloži nadaljevanje delovnega razmerja s prevzemnikom.
Stroški
36. Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Izrek
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
1) Družba z omejeno odgovornostjo zasebnega prava, katere edini družbenik je medobčinski sindikat za socialno pomoč javnega prava, sodi v skupino subjektov, zoper katere se je mogoče sklicevati na člen 3(1) in člen 1(1)(c), prvi stavek, direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov.
2) Državni subjekt, ki odstopi svoj obrat, se ne more sklicevati na člen 3(1) in člen 1(1)(c), Direktive 2001/23 zoper delavca in mu naložiti nadaljevanje delovnega razmerja s prevzemnikom.