62024CJ0367
EUROOPA KOHTU OTSUS (kaheksas koda)
10. juuli 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Elektrooniline side – Määrus (EL) 2015/2120 – Avatud internetiühendust käsitlevad meetmed – Artikli 3 lõige 3 – Internetiühenduse teenuse osutajate kohustus käsitleda andmeliiklust ühtmoodi, ilma diskrimineerimise, piiramise või sekkumiseta – Teenuseosutajate võimalus rakendada mõistlikke andmeliikluse haldamise meetmeid – Lisapakett, millega piiratakse videovoogedastuse (streaming video) ribalaiust
Kohtuasjas C‑367/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumeenia kassatsioonikohus) 4. aprilli 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 23. mail 2024, menetluses
Autoritatea Naţională pentru Administrare şi Reglementare în Comunicaţii
versus
Telekom România Mobile Communications,
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda),
koosseisus: koja president S. Rodin, kohtunikud O. Spineanu-Matei ja N. Fenger (ettekandja),
kohtujurist: A. Rantos,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Autoritatea Naţională pentru Administrare şi Reglementare în Comunicaţii, esindajad: M.‑R. Rudnic, A. Vasile ja V. Ş. Zgonea,
–
Telekom România Mobile Communications, esindaja: avocată I. A. Hrisafi-Josan,
–
Rumeenia valitsus, esindajad: R. Antonie, E. Gane ja M. Chicu,
–
Saksamaa valitsus, esindajad: J. Möller ja R. Kanitz,
–
Ungari valitsus, esindajad: D. Csoknyai ja M. Z. Fehér,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: G. Conte, O. Gariazzo ja E. A. Stamate,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus puudutab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta määruse (EL) 2015/2120, millega nähakse ette avatud internetiühendust käsitlevad meetmed ning millega muudetakse direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja ‑teenuste puhul ning määrust (EL) nr 531/2012, mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires (ELT 2015, L 310, lk 1), artikli 3 tõlgendamist.
2
Taotlus on esitatud Autoritatea Națională pentru Administrare și Reglementare în Comunicații (riigi sideteenuseid reguleeriv asutus, Rumeenia) (edaspidi „ANCOM“) ja Telekom România Mobile Communications S.A. vahelises kohtuvaidluses otsuse üle, millega see asutus tuvastas, et selle äriühingu pakutud lisapakett ei ole kooskõlas liidu õigusest tulenevate kohustustega, ja kohustas teda lõpetama videovoogedastuse (streaming video) mis tahes diskrimineeriva käsitlemise võrreldes teiste andmeliikluse kategooriatega.
Õiguslik raamistik
3
Määruse 2015/2120 põhjendustes 6–9, 11 ja 15 on märgitud:
„(6)
Lõppkasutajatel peaks enda internetiühenduse teenuse kaudu olema ligipääs teabele ja sisule ning õigus seda levitada ning ilma diskrimineerimiseta kasutada ja pakkuda rakendusi ja teenuseid. […]
(7)
Selleks et kasutada õigust pääseda juurde teabele ja sisule ning et seda levitada, kasutada ja pakkuda vabalt valitud rakendusi ja teenuseid, peaks lõppkasutajatel olema vabadus leppida internetiühenduse teenuse osutajatega kokku tariifides ning internetiühenduse teenuse konkreetsetes andmemahtudes ja kiirustes. Sellised kokkulepped ning internetiühenduse teenuse osutajate kaubandustavad ei tohiks piirata sätestatud õiguste kasutamist ega seeläbi eirata käesoleva määruse sätteid internetiühenduse tagamise kohta. Riikide reguleerivatel asutustel ja teistel pädevatel asutustel peaks olema õigus sekkuda selliste kokkulepete või kaubandustavade korral, mis oma ulatuse tõttu põhjustavad olukordi, kus lõppkasutajate valikut tegelikkuses sisuliselt vähendatakse. Selleks tuleks kokkulepete ja kaubandustavade hindamisel muu hulgas arvesse võtta asjaomaste internetiühenduse teenuse osutajate ning sisu, rakenduste ja teenuste pakkujate vastavaid turupositsioone. Riikide reguleerivatelt asutustelt ja muudelt pädevatelt asutustelt tuleks nende seire‑ ja jõustamisülesannete osana nõuda sekkumist, kui kokkulepete või kaubandustavade tulemusena kahjustatakse lõppkasutajate õigusi.
(8)
Internetiühenduse teenuste osutamisel peaksid teenuseosutajad igasugust andmeliiklust käsitlema ühtmoodi, ilma diskrimineerimise, piirangute või sekkumiseta, olenemata selle saatjast või vastuvõtjast, sisust, rakendustest, teenusest või lõppseadmetest. Vastavalt liidu õiguse üldistele põhimõtetele ja väljakujunenud kohtupraktikale ei tohiks võrreldavaid olukordi käsitleda erinevalt ja erinevaid olukordi ei tohiks käsitleda samamoodi, välja arvatud juhul, kui selline käsitlemine on objektiivselt põhjendatud.
(9)
Andmeliikluse mõistliku haldamise eesmärk on aidata kaasa võrguressursside tõhusale kasutamisele ja üldise edastuskvaliteedi optimeerimisele, mis vastab konkreetsete andmeliikluse kategooriate ning seega edastatava sisu ning edastatavate rakenduste ja teenuste suhtes kohaldatavatele objektiivselt erinevatele teenusekvaliteedi tehnilistele nõuetele. Internetiühenduse teenuse osutajate suhtes kohaldatavad andmeliikluse mõistliku haldamise meetmed peaksid olema läbipaistvad, mittediskrimineerivad ja proportsionaalsed ning nende puhul ei tohiks lähtuda ärilistest kaalutlustest. Nõue, et andmeliikluse haldamise meetmed peavad olema mittediskrimineerivad, ei takista internetiühenduse teenuse osutajaid rakendamast üldise edastuskvaliteedi optimeerimiseks andmeliikluse haldamise meetmeid, mille puhul eristatakse objektiivselt erinevaid andmeliikluse kategooriaid. Igasugune selline eristamine peaks olema üldise kvaliteedi ja kasutajate kogemuste optimeerimiseks lubatud vaid konkreetsete andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavate objektiivselt erinevate teenusekvaliteedi tehniliste nõuete (näiteks seoses latentsusaja, värina, paketikao ja lairibaga) alusel ning mitte ärilistel kaalutlustel. Sellised eristavad andmeliikluse haldamise meetmed peaksid olema proportsionaalsed üldise kvaliteedi optimeerimise eesmärgiga ja nendes tuleks vastavat andmeliiklust ühtmoodi käsitleda. Neid meetmeid ei tohiks kohaldada kauem, kui on vajalik.
[…]
(11)
Igasugused andmeliikluse haldamise tavad, mis lähevad sellistest andmeliikluse haldamise mõistlikest meetmetest kaugemale, blokeerides, aeglustades, muutes, piirates, mõjutades, halvendades või diskrimineerides konkreetset sisu, konkreetseid rakendusi või teenuseid või nende teatavaid kategooriaid, peaksid olema keelatud, välja arvatud käesolevas määruses sätestatud põhjendatud ja määratletud erandite korral. Nende erandite suhtes tuleks kohaldada rangeid tõlgendamist ja proportsionaalsust käsitlevaid nõudeid. Kaitsta tuleks konkreetset sisu ning konkreetseid rakendusi ja teenuseid, samuti nende konkreetseid kategooriaid lõppkasutaja valikule avalduva negatiivse mõju tõttu ning selliste blokeerivate või muude piiravate meetmete arengu tõttu, mis ei kuulu põhjendatud erandite alla. […]
[…]
(15)
[…] sellistest andmeliikluse mõistliku haldamise meetmetest kaugemale minevad meetmed võivad samuti olla vajalikud selleks, et hoida ära sidevõrku ähvardavat ülekoormust, st olukordi, kus ülekoormus on teoks saamas, ja sidevõrgu ülekoormuse tagajärgede leevendamisel, tingimusel et selline ülekoormus on vaid ajutine või esineb erakorralistel asjaoludel. Proportsionaalsuse põhimõte nõuab, et sellel erandil põhinevate andmeliikluse haldamise meetmetega käsitletakse võrdväärseid andmeliikluse kategooriaid ühtmoodi. Ajutise ülekoormusena tuleks mõista konkreetseid lühiajalisi olukordi, kus tavakasutajatele lisanduvate kasutajate arvu järsk suurenemine või konkreetse sisu, rakenduse või teenuse nõudluse järsk suurenemine võib sidevõrgu mõne elemendi edastusmahu ületada ja vähendada ülejäänud sidevõrgu reageerimisvõimet. […] Erakorralise ülekoormusena tuleks mõista ettenägematuid ja vältimatuid ülekoormuse olukordi nii mobiilside‑ kui ka püsivõrkudes. […] Vajadus kohaldada sidevõrgu ajutise või erakorralise ülekoormuse tagajärgede ennetamiseks või leevendamiseks mõistlikest andmeliikluse haldamise meetmetest kaugemale minevaid andmeliikluse haldamise meetmeid ei tohiks anda internetiühenduse teenuse osutajatele võimalust eirata konkreetse sisu või konkreetsete rakenduste või teenuste või nende teatavate kategooriate blokeerimise, aeglustamise, muutmise, piiramise, mõjutamise, halvendamise või diskrimineerimise üldist keeldu. Sellist erandit ei tohiks kohaldada sellise korduva ja pikemat aega kestva sidevõrgu ülekoormuse suhtes, mis ei ole erakorraline ega ajutine, vaid niisuguse ülekoormusega tuleks eelkõige tegeleda sidevõrgu läbilaskevõime suurendamise teel.“
4
Määruse artikli 1 „Reguleerimisese ja kohaldamisala“ lõikes 1 on sätestatud:
„Käesoleva määrusega kehtestatakse ühised eeskirjad, millega tagada andmeliikluse võrdne ja mittediskrimineeriv käsitlemine internetiühenduse teenuste osutamisel ning sellega kaasnevad lõppkasutajate õigused.“
5
Määruse artikli 3 lõigetes 1–3 on ette nähtud:
„1.   Lõppkasutajatel on õigus pääseda ligi teabele ja sisule ning seda levitada, kasutada ja pakkuda rakendusi ja teenuseid ning kasutada vabalt valitud lõppseadmeid internetiühenduse teenuse kaudu, olenemata lõppkasutaja või teenuseosutaja asukohast või teabe, sisu, rakenduse või teenuse asukohast, päritolust või sihtkohast.
[…]
2.   Internetiühenduse teenuse osutajate ja lõppkasutajate vahelised lepingud, mis käsitlevad selliseid internetiühenduse teenuse osutajate kaubandus‑ ja tehnilisi tingimusi ja nõudeid nagu hind, andmemahud või kiirus ning internetiühenduse teenuse osutajate kaubandustavasid, ei piira lõikes 1 sätestatud lõppkasutajate õiguse kasutamist.
3.   Internetiühenduse teenuse osutajad käsitlevad internetiühenduse teenuste osutamisel kogu andmeliiklust ühtmoodi, ilma diskrimineerimise, piiramise või sekkumiseta ning sõltumata selle saatjast ja vastuvõtjast, kättesaadavast või levitatavast sisust, kasutatavatest või pakutavatest rakendustest või teenustest ning kasutatavast lõppseadmest.
Esimene lõik ei takista internetiühenduse teenuse osutajaid rakendamast mõistlikke andmeliikluse haldamise meetmeid. Andmeliikluse haldamise meetmed on mõistlikud, kui need on läbipaistvad, mittediskrimineerivad ja proportsionaalsed ning kui nende puhul ei lähtuta ärilistest kaalutlustest, vaid konkreetsete andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavatest objektiivselt erinevatest teenusekvaliteedi tehnilistest nõuetest. Sellised meetmed ei hõlma konkreetse sisu kontrollimist ning neid ei kohaldata kauem, kui on vaja.
Internetiühenduse teenuse osutajad ei kohalda selliseid andmeliikluse haldamise meetmeid, mis lähevad kaugemale teises lõigus sätestatust, ning eelkõige ei blokeeri, aeglusta, muuda, piira, mõjuta, halvenda ega diskrimineeri konkreetset sisu, konkreetseid rakendusi või teenuseid või nende teatavaid kategooriaid, välja arvatud siis, kui on vaja ning üksnes nii kaua, kui vaja, et:
a)
tagada vastavus […] õigusaktidele […];
b)
säilitada sidevõrgu[…] terviklikkus ja turvalisus;
c)
vältida sidevõrku ähvardavat ülekoormust ning leevendada sidevõrgu erakorralise või ajutise ülekoormuse mõju, tingimusel et samaväärseid andmeliikluse kategooriaid käsitletakse ühtmoodi.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
6
Telekom România Mobile Communications on telekommunikatsioonisektoris tegutsev ettevõtja.
7
Telekom România Mobile Communications pakkus alates 15. oktoobrist 2017 seoses mobiilivõrgu kaudu osutatava internetiühenduse teenusega ja alates 13. novembrist 2017 teatavate ettemaksekaartide pakkumiste puhul lisapaketti Bonus Net Nelimitat („piiramatu interneti boonus“).
8
Nende liitumislepingute või kaartide põhitariif sisaldab igakuist andmemahtu, mida saab kasutada mis tahes andmeedastuseks, sealhulgas videovoogedastuseks, kiirusega kuni 150 megabitti sekundis. Kui asjaomane klient aktiveerib piiramatu interneti boonuse, toob see lisaks piiramatule andmemahule, mille kasutamist põhipaketis arvesse ei võeta, kaasa ka videovoogedastuse kiiruse piiramise maksimaalselt 1,5 megabitini sekundis. See piirang omakorda vähendab videote lahutusvõimet. Kui asjaomane klient boonuse välja lülitab, taastub kõigi andmeedastuskategooriate algne kiirus, kuid kuus tarbitud andmemaht arvatakse paketiga ette nähtud mahu hulka või esitatakse arve.
9
ANCOM leidis 8. augusti 2018. aasta otsuses, et piiramatu interneti boonuse lisapakett on andmeliikluse haldamise meede, mis on vastuolus määruse 2015/2120 artikli 3 lõikega 3, ja et Telekom România Mobile Communications peab selle kohaldamise lõpetama. Selle otsuse kohaselt käsitleti eri liiki andmeliiklust ilma objektiivse põhjenduseta erinevalt, kuna videovoogedastust diskrimineeriti seda liiki andmeliikluse maksimaalse kiiruse piiramisega kuni 1,5 megabitini sekundis, samas kui muud liiki andmeliikluse kiirus võis ulatuda kuni 150 megabitini sekundis. Esiteks ei põhine see teatava andmeliikluskategooria kiiruse piirang tehnilistel kaalutlustel selle määruse artikli 3 lõike 3 teise lõigu tähenduses ja teiseks ei saa see piirang mahtuda ühegi määruse artikli 3 lõike 3 kolmandas lõigus ette nähtud erandi alla.
10
Curtea de Apel București (Bukaresti apellatsioonikohus, Rumeenia) rahuldas 26. mai 2021. aasta kohtuotsusega Telekom România Mobile Communicationsi tühistamiskaebuse selle otsuse peale. Nimetatud kohus leidis sisuliselt, et videovoogedastus on andmeliikluse kategooria, mis objektiivselt erineb muudest andmeliikluse kategooriatest, ning et piiramatu interneti boonus on läbipaistev, mittediskrimineeriv, proportsionaalne ja ajutine meede, mis põhineb teatavate objektiivselt erinevate andmeliikluse kategooriate teenusekvaliteedi tehnilistel nõuetel, mitte ärilistel kaalutlustel.
11
ANCOM esitas selle kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse Înalta Curte de Casaţie şi Justiţiele (Rumeenia kassatsioonikohus), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus.
12
See kohus leiab, et 15. septembri 2020. aasta kohtuotsuses Telenor Magyarország (C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708), 2. septembri 2021. aasta kohtuotsuses Vodafone (C‑854/19, EU:C:2021:675), 2. septembri 2021. aasta kohtuotsuses Vodafone (C‑5/20, EU:C:2021:676) ja 2. septembri 2021. aasta kohtuotsuses Telekom Deutschland (C‑34/20, EU:C:2021:677) on juba esitatud piisavalt teavet seoses Telekom România Mobile Communicationsi esitatud küsimustega määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 2 tõlgendamise kohta, arvestades selle määruse põhjendust 7 ning nimetatud sätte ja määruse artikli 3 lõike 3 vahelist seost.
13
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib siiski, et ta peab esiteks kindlaks tegema, kas videovoogedastuse ja muude andmeliikluse kategooriate erinev käsitlemine Telekom România Mobile Communicationsi poolt piiramatu interneti boonuse aktiveerimise korral kujutab endast ebavõrdset käsitlemist määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 esimese lõigu tähenduses. Teiseks küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas see, kuidas Telekom România Mobile Communications selle aktiveerimise korral andmeliiklust haldab, on mõistlik andmeliikluse haldamise meede vastavalt määruse artikli 3 lõike 3 teisele lõigule, arvestades määruse põhjendust 9. Kolmandaks on eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkinud küsimus, kas selline haldusmeede võib mahtuda nimetatud määruse artikli 3 lõike 3 kolmanda lõigu punktis c ette nähtud erandi alla, mis tuleneb vajadusest vältida ajutist ülekoormust, kuna see toob kaasa kiiruse piiramise seoses konkreetse andmeliikluse kategooriaga ja videosisu lahutusvõime vähendamise maksimaalselt 480p‑ni.
14
Nimetatud kohus leiab, et põhikohtuasjas arutusel olev olukord erineb olukordadest, mida käsitleti käesoleva kohtuotsuse punktis 12 viidatud kohtuotsuste aluseks olnud kohtuasjades. Viimati nimetatud kohtuasjad puudutasid lisapakette, millega diskrimineeriti erinevaid sisuteenuse pakkujaid, soodustades asjaomase telekommunikatsiooniettevõtja partnereid või piirates nende rakenduste või teenuste andmeliikluse kiirust, mida vaidlusalune hinnapakkumine ei hõlmanud, samas kui käesolevas kohtuasjas on tegemist erineva käsitlemisega olenemata sellest, kes on videovoogedastuse teenuste osutajad, st kas nad on Telekom România Mobile Communicationi partnerid või mitte.
15
Nendel asjaoludel otsustas Înalta Curte de Casație și Justiție (kassatsioonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas määruse [2015/2120] artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et sellest artiklist tulenevate kohustustega on kooskõlas telekommunikatsiooniettevõtte pakutav lisapakett, mis võimaldab lõpptarbijatel, kes selle lisapaketiga nõustusid, kasutada tasuta kõiki videovoogedastuse teenuseid, sõltumata teenuseosutajatest, kelle kliendid nad on, ja asjaolust, kas nad on telekommunikatsiooniettevõtte sisupartnerid või mitte, ning ilma, et viidatud teenuste kasutamisega tarbitud andmemaht sisalduks iga kliendi konkreetses mobiilsidepaketis igakuiselt tagatud andmemahus, kuid mis piirab selle sisuliigi ribalaiust?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
16
Oma küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitust, kas määruse 2015/2120 artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus internetiühenduse teenuse osutaja poolt oma klientidele tasuta pakutav piiramatu internetiühenduse lisapakett, mis aktiveerituna võimaldab kliendil kasutada videovoogedastuse teenuseid, ilma et selliselt tarbitud andmeid arvestataks põhipaketi igakuiselt tagatud andmemahu hulka, kuid millega – olenemata sellest, kas tegemist on infosisu edastajate või teenuseosutajatega – piiratakse selle sisu ribalaiust võrreldes muude andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavaga, samas juhul, kui klient lisapaketti ei aktiveeri, on kogu andmeliiklus, sealhulgas videovoogedastus, sama ribalaiusega, aga tarbitud andmemaht arvatakse kliendile tagatud andmemahu hulka.
17
Määruse 2015/2120 artikli 3 erinevate sätete eesmärk – nagu tuleneb määruse artiklist 1– on tagada andmeliikluse võrdne ja mittediskrimineeriv käsitlemine internetiühenduse teenuste osutamisel ning sellega kaasnevad lõppkasutajate õigused (15. septembri 2020. aasta kohtuotsus Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, punkt 27, ning 2. septembri 2021. aasta kohtuotsus Telekom Deutschland, C‑34/20, EU:C:2021:677, punkt 24).
18
Määruse 2015/2120 artikli 3 lõikes 1, arvestades määruse põhjendust 6, on sätestatud lõppkasutajate õigused, sealhulgas õigus pääseda ligi teabele ja sisule ning seda levitada, samuti õigus kasutada ja pakkuda rakendusi ja teenuseid. Artikli 3 lõike 2 kohaselt ei tohi nende õiguste kasutamist piirata internetiühenduse teenuse osutajate ja lõppkasutajate vahel sõlmitud lepingutega ega nende teenuseosutajate kaubandustavadega.
19
Seoses nimetatud määruse artikli 3 lõikega 3 on kõigepealt oluline märkida, et selle sätte esimene lõik, arvestades sama määruse põhjendust 8, paneb internetiühenduse teenuse osutajatele üldise kohustuse käsitleda andmeliiklust ühtmoodi, ilma diskrimineerimise, piiramise või sekkumiseta, kusjuures sellest kohustusest ei tohi mingil juhul kõrvale kalduda teenuseosutajate kaubandustavades või nende lõppkasutajatega sõlmitud lepingutes (15. septembri 2020. aasta kohtuotsus Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, punkt 47).
20
Seejärel nähtub määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 teisest lõigust ja põhjendusest 9, mida arvestades tuleb teist lõiku tõlgendada, et kuigi teenuseosutajad peavad täitma seda üldist kohustust, jääb neile siiski võimalus võtta mõistlikke andmeliikluse haldamise meetmeid. See võimalus on aga allutatud eeskätt tingimusele, et selliseid meetmeid ei kohaldata kauem, kui on vaja, ja tingimusele, et need peavad põhinema „konkreetsete andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavatel objektiivselt erinevatel teenusekvaliteedi tehnilistel nõuetel“, mitte „ärilistel kaalutlustel“ (vt selle kohta 15. septembri 2020. aasta kohtuotsus Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, punkt 48).
21
Lõpuks tuleneb artikli 3 lõike 3 kolmandast lõigust, et kui meetmeid ei ole just kehtestatud piiratud ajaks ja kui need ei ole just vajalikud selleks, et internetiühenduse teenuse osutaja saaks kas täita seadusest tulenevat kohustust, säilitada sidevõrgu terviklikkus ja turvalisus, vältida sidevõrgu ülekoormust või seda leevendada, ei saa ühtegi meedet, mis blokeerib, aeglustab, muudab, piirab, mõjutab, halvendab või diskrimineerib eeskätt sisu, konkreetseid rakendusi või teenuseid, käsitada mõistlikuna selle sätte teise lõigu tähenduses ning seda tuleb seega käsitada selle lõiguga vastuolus olevana (vt selle kohta 15. septembri 2020. aasta kohtuotsus Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, punkt 49).
22
Neid asjaolusid arvestades tuleb toonitada, et määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 esimeses lõigus sätestatud üldise kohustuse eesmärk ei ole ainult tagada, et internetiühenduse teenuse osutajad hoiduksid rakendamast meetmeid, mis toovad kaasa diskrimineerimise erinevate infosisu edastajate või sisu, rakenduste või teenuste pakkujate vahel, vaid tagada laiemalt, et kogu sisu, millega tutvutakse või mida levitatakse, ning kõiki internetiühenduse teenuse kaudu kasutatavaid või pakutavaid rakendusi või teenuseid käsitletaks ühtmoodi.
23
Ainuüksi asjaolu, et internetiühenduse teenuse osutaja kohaldatud meetme eesmärk ei ole tagada teatavatele infosisu edastajatele või sisu, rakenduste või teenuste pakkujatele, kes on tema partnerid, erinev kohtlemine võrreldes teiste infosisu edastajate või sisu, rakenduste või teenuste pakkujatega, kes seda ei ole, ei võimalda seega kohe järeldada, et see üldine kohustus on täidetud.
24
Siit järeldub, et meede, mis piirab lisapaketi aktiveerimisel videovoogedastuse ribalaiust võrreldes muudele andmeliikluse kategooriatele kohaldatava ribalaiusega, samas kui lisapaketi väljalülitamise korral kohaldatakse kogu interneti andmeliiklusele, sealhulgas videovoogedastusele, samal tasemel ribalaiust, teeb andmeliikluses vahe, mis võib seda üldist kohustust rikkuda.
25
Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et sellist erinevat käsitlemist ei saa põhjendada määruse 2015/2120 artikli 3 lõikes 2 tunnustatud lepinguvabadusega, sealhulgas asjaomaste internetiühenduse teenuste osutajate ja selliste lõppkasutajate nagu tarbijad vahel sõlmitud lepingutega või kaubandustavadega, mille eesmärk on rahuldada asjaomase kliendi nõudlust (vt selle kohta 15. septembri 2020. aasta kohtuotsus Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, punktid 36 ja 47, ning 2. septembri 2021. aasta kohtuotsus Telekom Deutschland, C‑34/20, EU:C:2021:677, punktid 26 ja 32).
26
Seevastu, nagu nähtub määruse artikli 3 lõike 3 teisest lõigust, võib objektiivselt erinevaid andmeliikluse kategooriaid eristavat meedet rakendada, kui see vastab tingimustele, mille alusel saab seda kvalifitseerida „mõistlikuks andmeliikluse haldamise meetmeks“ selle sätte tähenduses. Kui need tingimused ei ole täidetud, võib sellist meedet rakendada ka siis, kui see mahub mõne erandi alla nimetatud määruse artikli 3 lõike 3 kolmandas lõigus ammendavalt loetletud kolmest erandist, käesoleval juhul viimati nimetatud sätte punktis c ette nähtud erandi alla.
27
Esiteks, mis puudutab määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 teist lõiku, siis tuleneb sellest sättest, arvestades nimetatud määruse põhjendust 9, et internetiühenduse teenuse osutajad võivad rakendada andmeliikluse haldamise meetmeid, mis eeldavad konkreetsete andmeliikluse kategooriate eristamist, eelkõige tingimusel, et meetmete eesmärk on optimeerida üldist edastuskvaliteeti ja kasutajakogemust ning need põhinevad andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavate teenusekvaliteedi tehniliste nõuete objektiivsetel erinevustel, mitte ärilistel kaalutlustel.
28
Nii saab andmeliikluse haldamise meedet pidada sellistel objektiivsetel erinevustel põhinevaks üksnes juhul, kui tehnilised tingimused, mida selle meetmega konkreetse andmeliikluse kategooria suhtes kohaldatakse, vastavad sellele konkreetsele andmeliikluse kategooriale omastele teenusekvaliteedi tehnilistele nõuetele.
29
Seevastu tuleb määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 teise lõigu tähenduses „ärilistel kaalutlustel“ põhinevaks pidada internetiühenduse teenuse osutaja poolt mis tahes lõppkasutaja suhtes kohaldatavat mis tahes meedet, mille tulemusel ei käsitleta sisu, rakenduste või teenuste eri pakkujate pakutavat sisu, rakendusi või teenuseid ühtmoodi ja ilma diskrimineerimiseta, kui meede ei põhine sellistel objektiivsetel erinevustel (vt selle kohta 15. septembri 2020. aasta kohtuotsus Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, punkt 48). Täpsemalt põhineb ärilistel kaalutlustel andmeliikluse eristamist eeldav meede, mida internetiühenduse teenuse osutaja põhjendab pelgalt andmeliikluse kategooriate erinevusega, ilma et meetme eesmärk oleks siiski seotud selle erinevusega.
30
Sama kehtib meetme puhul, mis ei tee lisapaketi käivitamisel ainult vahet eri andmeliikluse kategooriate vahel, vaid käsitleb sama kategooria andmeliiklust erinevalt sõltuvalt hinnast, mida lõppkasutaja maksab teatava andmemahu eest.
31
Siit järeldub, et selline lisapakett, nagu on arutusel põhikohtuasjas ja mis piirab videovoogedastuse ribalaiust võrreldes muudele andmeliikluse kategooriatele kohaldatava ribalaiusega, samas kui lisapaketi väljalülitamise korral kohaldatakse sama ribalaiuse taset kogu andmeliiklusele, sealhulgas videovoogedastusele, eristab interneti andmeliiklust ärilistel kaalutlustel. See on nii seda enam, et ei ole väidetud, et videovoogedastuse korral nõuab edastamine ja taasesitamine ribalaiuse piiramist, et optimeerida edastuskvaliteeti ja kasutajakogemust. Vastupidi, nagu nähtub eelotsusetaotlusest, vähendab selline piirang videosisu lahutusvõimet ja seega selle kvaliteeti.
32
Lisaks, kui sellise lisapaketi aktiveerimine ja väljalülitamine on jäetud internetiühenduse teenuse osutaja asjaomaste klientide otsustada – mis takistab teenuseosutajal kontrollida tema võetud andmeliikluse haldamise meetme tegelikku kohaldamisaega –, siis ei saa asuda seisukohale, et meedet ei kohaldata „kauem, kui on vaja“ määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 teise lõigu tähenduses.
33
Teiseks tuleb seoses selle määruse artikli 3 lõike 3 kolmanda lõigu punktiga c tõdeda, et see säte, mida tuleb nimetatud määruse põhjenduse 11 kohaselt tõlgendada kitsalt, lubab rakendada andmeliikluse haldamise meetmeid, mis ei pruugi vastata sama määruse artikli 3 lõike 3 teises lõigus ette nähtud nõuetele, tingimusel et need meetmed on vajalikud ja neid rakendatakse üksnes nii kaua, kui on vajalik, et vältida sidevõrku ähvardavat ülekoormust või leevendada sidevõrgu erakorralise või ajutise ülekoormuse mõju. Kuna internetiühenduse teenuse osutaja ei saa kontrollida tema võetud andmeliikluse haldamise meetme tegelikku kohaldamisaega, nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse eelmises punktis, ei saa seda meedet pidada ka piiratuks ajavahemikuga, mis on vajalik sidevõrku ähvardava ülekoormuse vältimiseks või sidevõrgu erakorralise või ajutise ülekoormuse mõju leevendamiseks, nagu on nõutud määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 kolmanda lõigu punktis c.
34
Kõigist eeltoodud kaalutlustest tuleneb, et lisapakett, mis eristab andmeliiklust ärilistel kaalutlustel, nagu tuleneb videovoogedastuse ribalaiuse piiramisest, ilma et see kuuluks ühegi artikli 3 lõike 3 kolmandas lõigus sätestatud erandi alla, on vastuolus artikli 3 lõike 3 esimeses lõigus sätestatud üldise kohustusega kohelda kogu andmeliiklust ühtmoodi, ilma diskrimineerimise, piiramise või sekkumiseta.
35
Seega tuleb esitatud küsimusele vastata, et määruse 2015/2120 artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus internetiühenduse teenuse osutaja poolt oma klientidele tasuta pakutav piiramatu internetiühenduse lisapakett, mis aktiveerituna võimaldab kliendil kasutada videovoogedastuse teenuseid, ilma et selliselt tarbitud andmeid arvestataks põhipaketi igakuiselt tagatud andmemahu hulka, kuid millega – olenemata sellest, kas tegemist on infosisu edastajate või teenuseosutajatega – piiratakse selle sisu ribalaiust võrreldes muude andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavaga, samas juhul, kui klient lisapaketti ei aktiveeri, on kogu andmeliiklus, sealhulgas videovoogedastus, sama ribalaiusega, aga tarbitud andmemaht arvatakse kliendile tagatud andmemahu hulka.
Kohtukulud
36
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta määruse (EL) 2015/2120, millega nähakse ette avatud internetiühendust käsitlevad meetmed ning millega muudetakse direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul ning määrust (EL) nr 531/2012, mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires, artiklit 3
tuleb tõlgendada nii, et
sellega on vastuolus internetiühenduse teenuse osutaja poolt oma klientidele tasuta pakutav piiramatu internetiühenduse lisapakett, mis aktiveerituna võimaldab kliendil kasutada videovoogedastuse teenuseid, ilma et selliselt tarbitud andmeid arvestataks põhipaketi igakuiselt tagatud andmemahu hulka, kuid millega – olenemata sellest, kas tegemist on infosisu edastajate või teenuseosutajatega – piiratakse selle sisu ribalaiust võrreldes muude andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavaga, samas juhul, kui klient lisapaketti ei aktiveeri, on kogu andmeliiklus, sealhulgas videovoogedastus, sama ribalaiusega, aga tarbitud andmemaht arvatakse kliendile tagatud andmemahu hulka.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: rumeenia.