62014CO0021
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO PAVADUOTOJO NUTARTIS
2014 m. birželio 12 d. (
*1
)
„Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Apeliacinis skundas — Prašymas sustabdyti reglamento galiojimą priėmus teismo sprendimą dėl panaikinimo — Dempingas — Armėnijos, Brazilijos ir Kinijos kilmės tam tikros aliumininės folijos importas — Armėnijos prisijungimas prie Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) — Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas — Reglamento (EB) Nr. 384/96 2 straipsnio 7 dalis — Suderinamumas su Sutartimi dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) VI straipsnio įgyvendinimo — Fumus boni juris — Skuba — Didelė ir nepataisoma žala — Nebuvimas“
Byloje C‑21/14 P‑R
dėl 2014 m. balandžio 2 d. pateikto prašymo sustabdyti vykdymą ir taikyti laikinąsias apsaugos priemones pagal SESV 278 ir 279 straipsnius
Europos Komisija, atstovaujama J.‑F. Brakeland, M. França ir T. Maxian Rusche, nurodžiusi adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
apeliantė,
dalyvaujant kitoms proceso šalims:
Rusal Armenal ZAO, įsteigtai Jerevane (Armėnija), atstovaujamai advokato B. Evtimov,
ieškovei pirmojoje instancijoje ir apeliantei šioje byloje,
Europos Sąjungos Tarybai, atstovaujamai S. Boelaert ir J.‑P. Hix, padedamų solisitoriaus B. O’Connor ir advokato S. Gubel, nurodžiusiai adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
atsakovei pirmojoje instancijoje,
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO PAVADUOTOJAS,
susipažinęs su generalinės advokatės J. Kokott nuomone,
priima šią
Nutartį
1
Europos Komisija 2014 m. sausio 16 d. Teisingumo Teismo kanceliarijai pateiktame apeliaciniame skunde prašė panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Rusal Armenal / Taryba (T‑512/09, EU:T:2013:571, toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo panaikinamas 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 925/2009, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto tam tikrai importuojamai Armėnijos, Brazilijos ir Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aliumininei folijai, galutinis surinkimas (OL L 262, p. 1, toliau – ginčijamas reglamentas), tiek, kiek jis susijęs su Rusal Armenal ZAO (toliau – Rusal Armenal).
2
Dėl šio apeliacinio skundo, pateikto dėl reglamentą panaikinančio teismo sprendimo, pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnio antrą pastraipą skundžiamo sprendimo įsigaliojimo diena buvo atidėta iki galimo šio apeliacinio skundo atmetimo dienos, nepažeidžiant Rusal Armenal teisės pagal SESV 278 ir 279 straipsnius kreiptis į Teisingumo Teismą dėl negaliojančiu paskelbto reglamento galiojimo sustabdymo arba bet kokių kitų laikinųjų priemonių taikymo.
3
2014 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo kanceliarijai pateiktame ieškinyje Rusal Armenal iš esmės prašė sustabdyti ginčijamo reglamento vykdymą.
Ginčo aplinkybės ir skundžiamas sprendimas
4
Rusal Armenal yra 2000 m. Armėnijoje įsteigta aliuminio produktus gaminanti ir juos eksportuojanti bendrovė. 2003 m. vasario 5 d. Armėnijos Respublika prisijungė prie Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) steigimo sutarties, pasirašytos Marakeše 1994 m. balandžio 15 d. (OL L 336, 1994, p. 3) ir patvirtintos 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 94/800/EB dėl daugiašalių derybų Urugvajaus raunde (1986–1994) priimtų susitarimų patvirtinimo Europos bendrijos vardu jos kompetencijai priklausančių klausimų (OL L 336, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 21 t., p. 80, toliau – PPO steigimo sutartis).
5
2008 m. gegužės 28 d. gavusi skundą Europos Komisija pradėjo antidempingo procedūrą dėl Armėnijos, Brazilijos ir Kinijos kilmės tam tikros aliumininės folijos importo. Sprendimas pradėti šią procedūrą buvo paskelbtas 2008 m. liepos 15 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (OL C 177, p. 13).
6
2009 m. balandžio 7 d. Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 287/2009, kuriuo nustatomas laikinasis antidempingo muitas tam tikrai importuojamai Armėnijos, Brazilijos ir Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aliumininei folijai (OL L 94, p. 17).
7
2009 m. rugsėjo 24 d. Europos Sąjungos Taryba priėmė ginčijamą reglamentą, kurio 1 straipsnio 2 dalyje, be kita ko, nustatė 13,4 % antidempingo muitą Rusal Armenal gaminamiems aliuminio produktams, taikomą neto kainai Bendrijos pasienyje prieš sumokant muitą.
8
Rusal Armenal2009 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo kanceliarijai pateikė ieškinį dėl ginčijamo reglamento panaikinimo. Ji pateikė penkis ieškinio dėl panaikinimo pagrindus, kurių pirmasis buvo siejamas su prieštaravimu dėl neteisėtumo, grindžiamu 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 56, 1996, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45), iš dalies pakeisto 2005 m. gruodžio 21 d Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (OL L 340, p. 17, toliau – pagrindinis reglamentas), 2 straipsnio 1–6 dalių ir PPO steigimo sutarties 1A priede išdėstytos Sutarties dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) VI straipsnio įgyvendinimo (OL L 336, p. 103; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45, toliau – antidempingo sutartis) 2 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimu. Pagrindinis reglamentas buvo pakeistas 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, p. 51, klaidų ištaisymas OL L 7, 2010, p. 22).
9
Bendrasis Teismas nusprendė, kad, remiantis nurodymu Armėnijos Respublikai pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punkto išnašoje ir, atmetus ieškovės pagal šio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą pateiktą prašymą suteikti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą, taikant trečiosios rinkos ekonomikos valstybės metodą, ginčijamu reglamentu įgyvendintas normaliosios vertės apskaičiavimo metodas yra nesuderinamas su antidempingo sutarties 2 straipsnio 1 ir 2 dalimis ir PPO steigimo sutarties 1A priede išdėstyto 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) (OL L 336, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45) VI straipsnio 1 dalies antra papildoma nuostata ir taip pat pažeidžia pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1–6 dalis. Dėl to Bendrasis Teismas konstatavo, kad pirmasis ieškinio dėl panaikinimo pagrindas buvo pagrįstas.
10
Skundžiamo sprendimo rezoliucinė dalis suformuluota taip:
„Panaikinti [ginčijamą] reglamentą, kiek jis susijęs su [Rusal Armenal].“
Šalių reikalavimai
11
Rusal Armenal Teisingumo Teismo prašo:
—
sustabdyti ginčijamo reglamento vykdymą, kiek jis susijęs su Rusal Armenal, kol bus paskelbtas galutinis teismo sprendimas apeliaciniame procese, arba
—
nepatenkinus šio reikalavimo, nustatyti laikiną apsaugos priemonę, t. y. priimti vykdomąją nutartį, kurioje būtų nustatytas įpareigojimas Europos Sąjungos valstybių narių muitinėms nerinkti šiame reglamente nustatyto antidempingo muito už importuojamą tam tikrą Rusal Armenal gaminamą aliuminio foliją, kol bus paskelbtas galutinis teismo sprendimas apeliaciniame procese, ir
—
priteisti iš Komisijos, Tarybos ir visų į bylą apeliantės pusėje įstojusių šalių savo ir Rusal Armenal bylinėjimosi išlaidas.
12
Komisija ir Taryba Teisingumo Teismo iš esmės prašo:
—
atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones kaip nepriimtiną arba, nepatenkinus šio reikalavimo, kaip nepagrįstą ir
—
priteisti iš Rusal Armenal bylinėjimosi išlaidas.
Dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones
13
Visų pirma reikia priminti, kad pagal Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnio pirmą pastraipą apeliacinis skundas dėl Bendrojo Teismo sprendimo iš principo neturi stabdomojo poveikio. Tačiau šio statuto 60 straipsnio antroje pastraipoje taip pat nustatyta, kad, nukrypstant nuo SESV 280 straipsnio, Bendrojo Teismo sprendimai, kuriais panaikinamas reglamentas, vykdomi tik nuo tos dienos, kurią baigiasi šio statuto 56 straipsnio pirmoje pastraipoje numatytas apeliacinio skundo pateikimo terminas, arba, jeigu per tą terminą buvo pateiktas apeliacinis skundas, nuo atsisakymo priimti apeliacinį skundą dienos, tačiau nepažeidžiant šalies teisės kreiptis į Teisingumo Teismą dėl panaikinto reglamento vykdymo sustabdymo ar dėl bet kokių kitų laikinųjų priemonių taikymo.
14
Rusal Armenal pasinaudojo šia teise ir pateikė prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.
Dėl priimtinumo
15
Komisija nurodo prašymo dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo nepriimtinumą, nes Rusal Armenal prašomas vykdymo sustabdymas iš tiesų yra galutinė priemonė, kuri pažeidžia Teisingumo Teismo statuto 39 straipsnio ketvirtą pastraipą. Šiuo klausimu ji tvirtina, kad prašymą laikinai sustabdyti reglamentu nustatyto antidempingo muito rinkimą nagrinėjantis teismas gali sustabdyti prašomą vykdymą tik tuomet, jeigu ieškovė pateikia sumų, kurias ji turi mokėti pagal šį reglamentą, garantijas. Kadangi ieškovė savo prašyme nepateikė pasiūlymo dėl garantijų, jis yra nepriimtinas.
16
Šiuo klausimu iš reikalaujamo laikino priemonių, kurias gali priimti laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas, pobūdžio matyti, kad dėl Rusal Armenal prašomo ginčijamo reglamento vykdymo sustabdymo ji gali būti tik laikinai atleidžiama nuo pagal šį reglamentą mokėtino muito mokėjimo, nepažeidžiant pareigos mokėti šį muitą ne tik ateityje, bet ir vykdymo sustabdymo laikotarpiu, jeigu šis reglamentas bus galutinai pripažintas galiojančiu.
17
Reikia taip pat priminti: kad pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 162 straipsnio 2 dalį būtų vykdoma laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo priimta nutartis, iš prašymą pateikusios šalies gali būti pareikalauta užstato, kurio dydis ir pateikimo tvarka nustatomi atsižvelgiant į aplinkybes. Naudojimasis šia teise nesiejamas su prašymą pateikusio asmens pasiūlymu. Iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas gali, jei mano, kad tai reikalinga, priimti tarpinius sprendimus, kuriais patenkinami prašymai iš dalies sustabdyti aktų vykdymą (šiuo klausimu žr. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Nederlandse Vereniging voor de Fruit‑ en Groentenimporthandel ir Nederlandse Bond van Grossiers in Zuidvruchten en ander Geïmporteerd Fruit / Komisija, 71/74 R ir RR, EU:C:1974:103, 5–8 punktus; Teisingumo Teismo pirmininko nutarties VBVB ir VBBB / Komisija, 43/82 R ir 63/82 R, EU:C:1982:119, 9–12 punktus ir Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties EMA / InterMune UK ir kt., C‑390/13 P(R), EU:C:2013:795, 55 punktą).
18
Taigi tai, kad Rusal Armenal nepateikė pasiūlymo dėl garantijų, nekliudo laikinąsias apsaugos priemones taikančiam teisėjui prireikus sustabdyti prašomą vykdymą, jeigu ši bendrovė pateikia sumų, kurias ji turi mokėti pagal ginčijamą reglamentą, garantijas.
19
Iš to galima daryti išvadą, kad Komisijos pareikštas prieštaravimas dėl priimtinumo turi būti atmestas.
Dėl esmės
20
Procedūros reglamento 160 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad prašymuose dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo turi būti nurodomas „bylos dalykas, aplinkybės, patvirtinančios skubą, ir faktiniai bei teisiniai pagrindai, prima facie pagrindžiantys tai, kad prašoma laikinosios apsaugos priemonė būtų paskirta“. Laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas gali sustabdyti vykdymą arba taikyti kitas laikinąsias apsaugos priemones, tik jei yra įrodyta, kad jų taikymą prima facie pateisina faktiniai ir teisiniai pagrindai (fumus boni juris) ir kad jas būtina taikyti skubiai, nes siekiant išvengti didelės ir nepataisomos žalos prašymą pateikusio asmens interesams jos turi būti priimtos ir sukelti pasekmių iki sprendimo pagrindinėje byloje priėmimo (šiuo klausimu žr. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Technische Glaswerke Ilmenau / Komisija, C‑404/04 P‑R, EU:C:2005:267, 10 ir 11 punktus ir nurodytą teismo praktiką).
21
Reikia pabrėžti, kad šios sąlygos turi būti įvykdytos, jeigu prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo pateikė bylos šalis, kurios reikalavimai buvo patenkinti pirmojoje instancijoje, per kitos bylos šalies inicijuotą apeliacinį procesą dėl Bendrojo Teismo sprendimo, kuriuo panaikinamas reglamentas. Išskyrus atvejus, kai toks apeliacinis skundas turi Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnio antroje pastraipoje numatytą stabdomąjį poveikį, ši taisyklė taikoma tuo atveju, kai toks Bendrojo Teismo sprendimas priimtas ieškovo naudai pirmojoje instancijoje. Tačiau taikant šias sąlygas, kurias Teisingumo Teismas išaiškino savo praktikoje, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas, į kurį kreiptasi apeliacinėje instancijoje, negali neatsižvelgti į tai, kad pirmojoje instancijoje bylą nagrinėjęs teismas priėmė sprendimą ieškovo, kuris į jį kreipėsi, naudai. Todėl teisėjas turi būtinai taikyti šias sąlygas mutatis mutandis.
Dėl fumus boni juris
22
Primintina, kad sąlyga dėl fumus boni juris egzistavimo tenkinama, kai laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūros etape egzistuoja reikšmingas teisinis ginčas, kurio išspręsti iš karto neįmanoma.
23
Kai prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo per apeliacinį procesą pateikia bylos šalis, kurios reikalavimai nebuvo patenkinti pirmojoje instancijoje, tai reiškia, kad laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas turi apsiriboti prima facie įvertinimu, ar apeliacinis skundas nėra neturintis rimto pagrindo arba, kitaip tariant, ar yra gana didelė tikimybė, kad apeliacinis skundas bus patenkintas. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūros tikslas – garantuoti visišką būsimo galutinio sprendimo veiksmingumą tam, kad būtų išvengta Teisingumo Teismo užtikrinamos teisinės apsaugos spragos (šiuo klausimu žr. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Komisija / ANKO, C‑78/14 P‑R, EU:C:2014:239, 15 punktą).
24
Tačiau kai prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo paduodamas, kaip šioje byloje, pateikiant apeliacinį skundą, kuris turi stabdomąjį poveikį, nes juo siekiama panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, kuriuo panaikintas reglamentas, į laikinąsias apsaugos priemones taikantį teisėją kreipiasi bylos šalis, kurios reikalavimai buvo patenkinti pirmojoje instancijoje. Todėl norėdamas prima facie įvertinti, ar laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūros etape egzistuoja reikšmingas teisinis ginčas, kurio išspręsti iš karto neįmanoma, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas turi patikrinti, ar šios bylos šalies argumentai dėl apeliacinio skundo atmetimo nėra visiškai nepagrįsti, t. y. ar atsižvelgiant į juos yra didelė tikimybė, jog apeliacinis skundas bus patenkintas.
25
Tai reiškia, kad bylos šalis, kurios reikalavimai patenkinti pirmojoje instancijoje, turi įrodyti, kad, nepaisant kitos bylos šalies pateiktų apeliacinio skundo pagrindų, jos priešingi argumentai yra pakankamai įtikinami, kad būtų priimti prima facie, ir kad todėl neatrodo aišku, jog reikia panaikinti skundžiamą teismo sprendimą. Šioje byloje Rusal Armenal įrodytų, kad egzistuoja fumus boni juris tik tuomet, jeigu įvykdytų šią pareigą kiekvieno apeliacinio skundo pagrindo atžvilgiu, nes užtektų tik vieno šių pagrindų, jeigu jis būtų gerai pagrįstas, kad skundžiamas teismo sprendimas būtų panaikintas.
26
Komisija apeliacinį skundą grindžia trimis pagrindais: pirmasis iš esmės siejamas su tuo, kad Bendrasis Teismas priėmė sprendimą ultra petita, remdamasis Rusal Armenal atsisakytu pagrindu, antrasis – su neva klaidingu Sprendimo Nakajima / Taryba (C‑69/89, EU:C:1991:186) taikymu dėl antidempingo sutarties įtakos Teisingumo Teismo vykdomai teisminei kontrolei ir trečiasis – su tariamu institucinės pusiausvyros principo pažeidimu.
27
Reikia konstatuoti, jog pateikdama pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą, kad Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė dėl pirmojo pagrindo dėl panaikinimo, siejamo su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1–6 dalių ir antidempingo sutarties 2 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimais, nes Rusal Armenal atsisakė šio pagrindo savo duplike pirmojoje instancijoje, Komisija teigia, kad padarytas proceso Bendrajame Teisme pažeidimas, kuris neigiamai paveikė jos interesus, kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnį.
28
Rusal Armenal nurodo, kad šiuo pagrindu dėl panaikinimo tik siekta, kad Bendrasis Teismas konstatuotų, jog jos konkrečiu atveju turi būti netaikoma pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalis, todėl Komisija ir Taryba turi apskaičiuoti normaliąją Rusal Armenal produktų vertę pagal šio reglamento 2 straipsnio 1–6 dalis. Remdamasi šiuo argumentu savo duplike Rusal Armenal neatsisakė šio pagrindo dėl panaikinimo ir nepaneigė jo esmės. Tačiau Komisija, remiama Tarybos, teigia, kadRusal Armenal, ieškinyje pirmojoje instancijoje pasirėmusi šio reglamento 2 straipsnio 7 dalies neteisėtumu pagal PPO teisės nuostatas, šiuos argumentus pateikė duplike, kur tvirtino prašanti Bendrojo Teismo tik konstatuoti, kad Taryba pažeidė vienodo aiškinimo pareigą.
29
Šiuo klausimu iš Rusal Armenal dupliko pirmojoje instancijoje matyti, kad siekiant išnagrinėti bendrovės, teigiančios, kad apsiriboja savo pagrindo patikslinimu, jo neatsisakydama, paaiškinimus tam, kad būtų atsakyta į Tarybos klausimus, reikia išaiškinti jos dubliką, tačiau kyla reikšmingas teisinis prieštaravimas kalbant apie šio pagrindo turinį ir apimtį.
30
Be to, Rusal Armenal duplike pažymėjo, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalyje neatmetama Armėnijos gamintojo teisė pasinaudoti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės individualiu režimu. Rusal Armenal nuomone, ši nuostata nesuderinama su PPO teise, ypač su antidempingo sutartimi, bet ne automatiškai, o todėl, kad Taryba šioje byloje taikė ne šio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktus, o jo 2 straipsnio 7 dalies a punktą, neatsižvelgdama į tai, kad pagal antidempingo sutarties 2 straipsnio 7 dalį ir GATT VI straipsnio 1 dalies antrą papildomą nuostatą šio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą galėjo taikyti tik tuomet, jei įvykdytos šioje antroje papildomoje nuostatoje numatytos sąlygos.
31
Atsižvelgiant į specifinį šių Rusal Armenal dublike pirmojoje instancijoje pateiktų patikslinimų turinį, šioje procedūroje dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo negalima prima facie daryti išvados, kad Bendrajame Teisme ji atsisakė pirmojo pagrindo dėl panaikinimo arba kad paneigė šio pagrindo turinį. Taigi Rusal Armenal argumentai dėl pirmojo apeliacinio skundo pagrindo atmetimo atrodo pakankamai įtikinami, todėl šiuo klausimu kilusio ginčo neįmanoma išspręsti iš karto.
32
Dėl antrojo apeliacinio skundo pagrindo, siejamo su neva klaidingai Bendrojo Teismo taikytu Sprendimu Nakajima / Taryba (EU:C:1991:186), Rusal Armenal teigia, kad, priešingai Komisijos argumentams, Teisingumo Teismas jame nustatė ne vienintelį „ketinimo prisiimti konkretų įsipareigojimą PPO atžvilgiu“ kriterijų, o du alternatyvius kriterijus, t. y. tokį ketinimą ir „aiškią nuorodą į PPO steigimo sutartį“. Šis antrasis apeliacinio skundo pagrindas nesuderinamas su šia Teisingumo Teismo praktika, ypač su nurodytu antru alternatyviu kriterijumi dėl pagrindinio reglamento 5 konstatuojamojoje dalyje pateiktos aiškios nuorodos į konkrečias antidempingo sutarties nuostatas dėl dempingo ribos apskaičiavimo. Komisija ir Taryba atsikerta, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalimi neįgyvendinami įsipareigojimai pagal GATT arba PPO teisę, todėl šios nuostatos teisėtumo negalima vertinti atsižvelgiant į šiuos įsipareigojimus, kaip konstatuota Sprendime Nakajima / Taryba (EU:C:1991:186). Taigi Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punkto išnašą, kurioje nurodyta Armėnijos Respublika, šių įsipareigojimų atžvilgiu.
33
Reikia pažymėti, kad skundžiamo sprendimo 36 punkte Bendrasis Teismas konstatavo:
„<...> Šiuo klausimu iš pagrindinio reglamento preambulės, būtent iš jo 5 konstatuojamosios dalies, matyti, kad šiuo reglamentu, be kita ko, siekiama į Bendrijos teisę kiek įmanoma perkelti naujas ir išsamias antidempingo susitarime išdėstytas taisykles, tarp kurių visų pirma yra taisyklės, susijusios su dempingo [ribos] apskaičiavimu, kad būtų galima užtikrinti tinkamą ir skaidrų tų taisyklių taikymą. Todėl Bendrija priėmė pagrindinį reglamentą, kad įvykdytų tarptautinius įsipareigojimus, kylančius iš antidempingo susitarimo (žr. Teisingumo Teismo sprendimo Petrotub ir Republica, C‑76/00 P, EU:C:2003:4, 53–56 punktus ir nurodytą teismo praktiką), įgyvendindama minėto susitarimo 18 straipsnio 4 dalį (Teisingumo Teismo sprendimo Chiquita Brands ir kt. / Komisija, T‑19/01, EU:T:2005:31, 160 punktą). Be to, šio reglamento 2 straipsniu „Dempingo nustatymas“ Bendrija siekė įvykdyti konkrečius įsipareigojimus, nustatytus antidempingo susitarimo 2 straipsnyje, taip pat susijusiame su dempingo [ribos] nustatymu.“
34
Todėl reikia konstatuoti, kad tarp Komisijos ir Tarybos, vienos šalies, ir Rusal Armenal, iš esmės ginančios Bendrojo Teismo poziciją skundžiamame sprendime, kitos šalies, yra kilęs ginčas dėl reikšmingo teisinio klausimo, ar šioje byloje įvykdyti Teisingumo Teismo sprendime Nakajima / Taryba (EU:C:1991:186) nustatyti kriterijai. Nedarant įtakos sprendimui, kurį priims Teisingumo Teismas dėl antrojo apeliacinio skundo pagrindo pagrįstumo, Rusal Armenal argumentai dėl šio pagrindo atmetimo, papildyti Bendrojo Teismo motyvais skundžiamame sprendime, atrodo įtikinami, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo praktiką ir pagrindinio reglamento 5 konstatuojamojoje dalyje pateiktą aiškią nuorodą į svarbias taisykles, nustatytas antidempingo sutartyje ir GATT VI straipsnyje. Taigi šie argumentai nėra neturintys pagrindo, nes jie suponuoja gana didelę šio fumus boni juris vertinimo galimybę.
35
Dėl trečiojo apeliacinio skundo pagrindo, siejamo su Bendrojo Teismo neva padarytu institucinės pusiausvyros principo pažeidimu nusprendžiant, kad Armėnijos Respublikai skirta šio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punkto išnaša nesuderinama su antidempingo sutartyje nustatyta sistema, pakanka konstatuoti, kad siekiant šioje byloje įvertinti fumus boni juris šis pagrindas iš pradžių susijęs su antruoju apeliacinio skundo pagrindu. Komisija savo pastabose dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones netiesiogiai pripažino, kad, kaip pati mano, būtent dėl blogo Sprendimo Nakajima / Taryba (EU:C:1991:186) išaiškinimo Bendrasis Teismas padarė šį pažeidimą. Todėl atrodo, kad šis pažeidimas šioje byloje susijęs su teisės klaida taikant šiame sprendime nustatytus kriterijus. Taigi atsižvelgiant į šios nutarties pirmesniame punkte išdėstytas priežastis reikia konstatuoti, kad Rusal Armenal taip pat nustatė, kad yra reikšmingas teisinis ginčas dėl šio trečiojo apeliacinio skundo pagrindo pagrįstumo.
36
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, šioje byloje įvykdyta fumus boni juris nustatyta sąlyga.
Dėl skubos
37
Kiek tai susiję su skubos sąlyga, šalis, prašanti taikyti laikinąsias apsaugos priemones, turi pateikti įrodymų, kad ji negali laukti su pagrindiniu ieškiniu susijusio proceso pabaigos nepatirdama didelės ir nepataisomos žalos (šiuo klausimu žr. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Matra / Komisija, C‑225/91 R, EU:C:1991:460, 19 punktą ir Teisingumo Teismo pirmininko nutarties SCK ir FNK / Komisija, C‑268/96 P(R), EU:C:1996:381, 30 punktą). Siekiant patvirtinti tokios didelės ir nepataisomos žalos egzistavimą nereikia reikalauti absoliučiai tiksliai įrodyti, kad bus padaryta žala, tačiau jos atsiradimas turi būti pakankamai patikimai numatomas (Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Komisija / ANKO, EU:C:2014:239, 23 punktas ir nurodyta teismo praktika).
38
Rusal Armenal tvirtina, kad laikinųjų apsaugos priemonių paskyrimo sąlygos yra tarpusavyje susijusios, todėl jeigu fumus boni juris yra ypač rimto pobūdžio, skubos sąlyga gali būti vertinama švelniau, nes, siekiant nustatyti būtinybę apsaugoti prašančiojo asmens teises laikinosiomis apsaugos priemonėmis, pakanka, kad priemonė būtų akivaizdžiai neteisėta. Toks, pavyzdžiui, būtų šis atvejis, nes Bendrasis Teismas patenkino jos reikalavimus panaikindamas ginčijamą reglamentą.
39
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad ši aplinkybė, kuria remiasi Rusal Armenal, iš esmės prašydama sustabdyti Bendrojo Teismo panaikinto reglamento galiojimą, negali sušvelninti keliamų skubos kriterijaus reikalavimų. Taigi ginčijamo reglamento taikymas, nepaisant jo panaikinimo skundžiamu teismo sprendimu, savaime nesukelia žalos, dėl kurios Rusal Armenal galėtų pareikšti ieškinį dėl žalos atlyginimo. Kadangi Sąjungos teisės aktų leidėjas, priimdamas Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnį, nusprendė dėl stabdomojo poveikio buvimo, kai pateikiamas apeliacinis skundas dėl Bendrojo Teismo sprendimo panaikinti reglamentą, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas, nagrinėjantis ir apeliacinį skundą, neturi panaikinti šio straipsnio effet utile, tokiomis aplinkybėmis sistemingai sušvelnindamas skubos sąlygą.
40
Tačiau iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad daugiau ar mažiau rimtas fumus boni juris pobūdis negali neturėti įtakos vertinant skubą (žr. Teisingumo Teismo pirmininko sprendimo Komisija / Éditions Odile Jacob, C‑404/10 P‑R, EU:C:2011:37, 27 punktas). Į skubą, kuria gali remtis ieškovas, turi atsižvelgti laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas, kad fumus boni juris pagrindai ir argumentai, kuriais jis remiasi, būtų ypač rimti (šiuo klausimu žr. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Austrija / Taryba, C‑445/00 R, EU:C:2001:123, 110 punktą). Nedarant įtakos sprendimui, kurį Teisingumo Teismas priims dėl apeliacinio skundo pagrįstumo, iš šios nutarties 26–36 punktų matyti, kad Rusal Armenal pagrindų ir argumentų fumus boni juris yra gana rimtas, kad būtų įvykdyta ši sąlyga, t. y. aplinkybė, į kurią reikia atsižvelgti nagrinėjant ir, be kita ko, prireikus lyginant nagrinėjamus interesus.
41
Vis dėlto pagal Procedūros reglamento 160 straipsnio 3 dalies nuostatas fumus boni juris ir skubos sąlygos atskirtos ir kumuliacinės, todėl Rusal Armenal turi įrodyti didelės ir nepataisomos žalos neišvengiamumą (šiuo klausimu žr. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Akhras / Taryba, C‑110/12 P(R), EU:C:2012:507, 26 punktą ir Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Komisija / ANKO, EU:C:2014:239, 14 punktą).
42
Be to, kaip pažymi Komisija ir Taryba, ginčijamas reglamentas įsigaliojo 2009 m. rugsėjo mėnesį, taigi jis galioja ketverius metus, o Rusal Armenal neprašė Bendrojo Teismo teisėjo, nagrinėjančio laikinųjų apsaugos priemonių taikymą, sustabdyti šios priemonės vykdymo per šį laikotarpį. Todėl ši bylos šalis per laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą turi įrodyti, kad neatsižvelgiant į tai, jog jos produktams Sąjungoje nuo 2009 m. taikomas 13,4 % antidempingo muitas, yra skubu priimti laikinas priemones, skirtas jos apsaugai nuo didelės ir nepataisomos žalos, kurią ji patirtų nesant tokių priemonių. Iš to matyti, kad Rusal Armenal turi pagrįsti arba žalą, kurios ji nepatyrė per ketverius metus, nors ši priskiriama ginčijamam reglamentui, arba žalą, kuri šiuo metu yra didelė ir nepataisoma, todėl laikinųjų priemonių paskyrimas yra skubus, nors Rusal Armenal jau patyrė šią žalą per ketverius proceso Bendrajame Teisme, užbaigto skundžiamu sprendimu, metus.
43
Tačiau pirmiausia reikia atmesti Komisijos ir Tarybos argumentus, kad šiame reglamente nustatyta antidempingo priemonė nustos galioti 2014 m. rugsėjo mėnesį, t. y. praėjus penkeriems metams nuo jos nustatymo, ir todėl galimų laikinų priemonių priėmimas tik kelių mėnesių laikotarpiui būtų nepagrįstas. Šioje byloje, kalbant apie galutinį antidempingo muitą, negalima neatsižvelgti į tai, kad nagrinėjamos priemonės peržiūrėjimas vykdomas Komisijos iniciatyva arba Sąjungos gamintojų prašymu, todėl darant šią prielaidą šį muitą nustatanti priemonė lieka galioti, kol laukiama peržiūrėjimo rezultatų pagal Reglamento Nr. 1225/2009, kuriuo šiuo metu pakeistas pagrindinis reglamentas, 11 straipsnio 2 dalį.
44
Šioje byloje Rusal Armenal nurodė tris nepataisomos žalos, kuri, kaip ji mano, kilo dėl nesustabdyto ginčijamo reglamento taikymo, atvejus, t. y. pirma, galimybė, kad ją likviduos patronuojančioji bendrovė, antra, galutinis didelės dalies jos darbuotojų atleidimas dėl galimo gamyklos uždarymo ir, trečia, pasekmės Armėnijos Respublikos ekonomikai ir jos eksportui į Sąjungą. Be to, ji remiasi tariamu dideliu jo rinkos dalies sumažėjimu.
45
Pirmiausia, Rusal Armenal dėl galimo likvidavimo tvirtina, kad įsigaliojus ginčijamam reglamentui patyrė didelių nuostolių iš esmės dėl to, kad dėl šio reglamento negali eksportuoti savo produkcijos į Sąjungą. Šiuo metu jos patronuojančioji bendrovė UC Rusal nebegali padengti nuostolingai veikiančių filialų nuostolių, nes turi nuostolių dėl žemos aliuminio kainos pasaulyje. Todėl labai tikėtina, kad ji nuspręs artimiausiu laiku uždaryti mokumo nepagerinančios Rusal Armenal.
46
Reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, jei nurodoma žala yra finansinė, prašomos laikinosios apsaugos priemonės yra pateisinamos, jei, nepriėmus šių priemonių, ieškovė atsidurtų padėtyje, kai kiltų pavojus jos finansiniam gyvybingumui dar prieš pagrindinėje byloje priimant galutinį sprendimą, arba jei šiuo požiūriu stipriai pakistų jos rinkos dalys, atsižvelgiant į, be kita ko, jos įmonės dydį ir apyvartą, taip pat įmonių grupės, kuriai ji priklauso, charakteristikas (Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties EDF / Komisija, C‑551/12 P(R), EU:C:2013:157, 54 punktas).
47
Rusal Armenal netvirtina, kad jos patirta finansinė žala dėl tariamai su ginčijamu reglamentu susijusių nuostolių gali kelti pavojų bendrovių grupės, kuriai ji priklauso, gyvybingumui, dėl ko ši grupė, įskaitant patronuojančiąją bendrovę, galėtų išnykti. Todėl reikia nurodyti, kad Rusal Armenal galimas likvidavimas būtų tiesiogiai siejamas ne su šiuo reglamentu, bet su jos patronuojančiosios bendrovės priimtu komerciniu sprendimu. Toks sprendimas prireikus būtų priimtas atsižvelgiant į visas reikšmingas komercines aplinkybes, įskaitant antidempingo muito galiojimą pagal šį reglamentą dėl Rusal Armenal mokumo. Kiti veiksniai, pavyzdžiui, sunkios ekonominės sąlygos tarptautinėje aliuminio rinkoje, taip pat turėtų didelę reikšmę priimant šį sprendimą.
48
Reikia priminti, kad, pateikus prašymą sustabdyti Sąjungos akto taikymą, prašomos laikinosios apsaugos priemonės taikymas pateisinamas tik tuomet, jei nagrinėjamas aktas yra lemiama nurodomos didelės ir nepataisomos žalos priežastis (Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties EDF / Komisija, EU:C:2013:157, 41 punktas ir nurodyta teismo praktika). Šiomis nagrinėjamos bylos, kuriai ši teismo praktika taikoma pagal analogiją, aplinkybėmis, kalbant apie prašymą sustabdyti Bendrojo Teismo panaikinto reglamento galiojimą, Rusal Armenal nepakankamai įrodė, kad ginčijamas reglamentas, galiojantis daugiau kaip ketverius metus, yra lemiama jos būsimo likvidavimo, kurį įvykdys jos patronuojančioji bendrovė, preziumuojant, jog ji bus likviduota, priežastis.
49
Šiuo klausimu reikia pridurti, kad, kiek reikšminga, tai, jog Bendrasis Teismas panaikino šį reglamentą, atvėrė galimą paskesnę nagrinėjamo antidempingo muito panaikinimo perspektyvą, kiek tai susiję su Rusal Armenal, o tai prireikus vidutinio ilgio laikotarpiu pagerintų jos mokumo prognozes, įskaitant dėl komercinių skaičiavimų dėl galimo likvidavimo, kurį įvykdytų jos patronuojančioji bendrovė.
50
Be to, dėl Rusal Armenal nurodomos žalos dėl 677 darbuotojų atleidimo uždarius gamyklą Komisija ir Taryba atsikerta, kad ši įmonė gali remtis tik savo žala įrodyti skubai, išskyrus tretiesiems asmenims sukeltą žalą.
51
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką bylos šalis, kuri prašo taikyti laikinąsias priemones, turi pateikti įrodymų, kad ji negali laukti proceso pagrindinėje byloje baigties, asmeniškai nepatirdama žalos, kuri jai sukeltų rimtų ir nepataisomų pasekmių (Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Cheminova ir kt. / Komisija, C‑60/08 P(R), EU:C:2009:181, 35 punktas). Taigi Rusal Armenal negali remtis žala, kurią jos darbuotojai patirtų panaikinus jų darbo vietas.
52
Tačiau reikia konstatuoti, kad tai, jog įmonė turi panaikinti darbo vietas ir todėl atsisakyti apmokytų ir efektyviai dirbančių darbuotojų, gali jai sukelti tiesioginę asmeninę žalą, neatsižvelgiant į kitokią jos darbuotojų patirtą žalą, nes jai būtų sunkiau paskui vėl imtis veiklos, jeigu pasikeistų ekonominės sąlygos.
53
Tačiau šiame procese Rusal Armenal neįrodė, kad galimas jos gamyklos uždarymas likvidavus šią įmonę arba restruktūrizavus jos veiklą siekiant sumažinti sąnaudas būtų lemiama priežastis, kaip ji suprantama pagal šios nutarties 48 punkte primintą Teisingumo Teismo praktiką, nes ginčijamu reglamentu antidempingo muitas nustatytas daugiau kaip ketveri metai.
54
Galiausiai reikia konstatuoti, kad žala, sukelta šiuo reglamentu nustatyto antidempingo muito žalingų pasekmių Armėnijos Respublikos ekonomikai ir eksportui į Sąjungą, suponuojant, kad ji įrodyta, būtų žala ne asmeniškai Rusal Armenal, o apskritai Armėnijos gyventojams. Todėl pagal šios nutarties 51 punkte primintą Teisingumo Teismo praktiką Rusal Armenal negali veiksmingai remtis šia žala, siekdama pagrįsti nurodomą skubą.
55
Be to, Rusal Armenal jokiu konkrečiu ir specialiu argumentu nepagrindžia didelio jos rinkos dalies sumažėjimo, kuriuo ji remiasi, dėl jos produktų pašalinimo iš Sąjungos rinkos. Nesant tikslių duomenų apie šiuo reglamentu nustatyto antidempingo muito neva šalinamąjį poveikį Rusal Armenal produktų eksportui į Sąjungą ir nagrinėjamos rinkos charakteristikoms, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas negali konstatuoti žalos dėl tvirtinamo nagrinėjamos rinkos dalies sumažėjimo ir įvertinti šios žalos dydžio ir nepataisomumo.
56
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad Rusal Armenal nepateikė įrodymų, kad ginčijamo reglamento, galiojančio nuo 2009 m., galiojimo nesustabdymas galėtų sukelti jai didelę ir nepataisomą žalą. Iš to matyti, kad skubos sąlyga neįvykdyta, todėl šis prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių turi būti atmestas ir nereikia lyginti nagrinėjamų interesų ir nagrinėti Rusal Armenal pateikto papildomo prašymo dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo priimtinumo.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojas nutaria:
1.
Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.
2.
Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.