62021TO0449
A TÖRVÉNYSZÉK VÉGZÉSE (nyolcadik tanács)
2022. június 20. (
*1
)
„Megsemmisítés iránti kereset – Eljárási kérdés – Olyan ügyvéd általi képviselet hiánya, aki az Egyesült Királyságnak az Unióból és az Euratomból történő kilépéséről szóló megállapodás 91. cikke (2) bekezdésében kimerítően felsorolt esetek valamelyikében kizárólag az Egyesült Királyság bíróságai előtt jogosult eljárni – Olyan ügyvéd általi képviselet hiánya, aki jogosult eljárni valamely tagállam bírósága, illetve az EGT‑Megállapodás valamely más részes államának bírósága előtt – Az Európai Unió Bírósága Alapokmányának 19. cikke”
A T‑449/21. sz. ügyben,
a Natixis (székhelye: Párizs [Franciaország], képviselik: J.‑J. Lemonnier és L. Ghebali ügyvédek, J. Stratford, E. Neil barristers, és M. García solicitor)
felperes
az Európai Bizottság (képviselik: M. Farley, T. Franchoo és I. Söderlund, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen,
A TÖRVÉNYSZÉK (nyolcadik tanács),
tagjai: J. Svenningsen elnök (előadó), R. Barents és C. Mac Eochaidh bírák,
hivatalvezető: E. Coulon,
tekintettel a felperesnek a Törvényszék eljárási szabályzata 130. cikkének (2) bekezdése alapján 2022. március 14‑én benyújtott, arra irányuló kérelmére, hogy a Törvényszék ismerje el a felperest a jelen ügyben képviselőként R. Howell barristert és E. Davis solicitort, valamint tekintettel a Bizottság e kérelemre vonatkozó észrevételeire,
meghozta a következő
Végzést
1
Az EUMSZ 263. cikken alapuló keresetével a felperes, a Natixis azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke szerinti eljárás vonatkozásában 2021. május 20‑án elfogadott C(2021) 3489 final bizottsági határozatot (AT.40324 – Európai államkötvények) (a továbbiakban: megtámadott határozat) a felperest érintő részében.
Jogi háttér
2
2020. február 1‑jén hatályba lépett a Nagy‑Britannia és Észak‑Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia‑közösségből való kilépéséről szóló megállapodás (HL 2020. L 29., 7. o.; a továbbiakban: kilépési megállapodás), annak 185. cikke értelmében. Következésképpen ezen időponttól kezdve Nagy‑Britannia és Észak‑Írország Egyesült Királysága már nem az Európai Unió tagállama.
3
A kilépésről rendelkező megállapodás 126. cikke átmeneti időszakot írt elő, amely 2020. december 31‑én járt le, és amely alatt az uniós jog – e megállapodás ellenkező rendelkezése hiányában – alkalmazandó volt az Egyesült Királyságra.
4
Az Unió és az Egyesült Királyság közötti kapcsolatokat immár többek között az egyrészről az Európai Unió és az Európai Atomenergia‑közösség, és másrészről Nagy‑Britannia és Észak‑Írország Egyesült Királysága közötti kereskedelmi és együttműködési megállapodás (HL 2021. L 149., 10. o.; a továbbiakban: kereskedelmi és együttműködési megállapodás) szabályozza.
A jogkérdésről
5
A jelen kereset keretében 2021. július 30‑án benyújtott keresetlevélben a felperes jelezte, hogy J. Stratford és R. Howell barristers, J.‑J. Lemonnier ügyvéd, valamint E. Davis és M. García solicitors képviselik.
6
R. Howell és E. Davis, valamint M. Garcia tekintetében a Törvényszék az eljárási szabályzata 51. cikkének (2) bekezdésében előírt igazolásként megkapta a General Council of the Bar of England and Wales (Anglia és Wales általános ügyvédi kamarai tanácsa, Egyesült Királyság) R. Howell barristeri jogállását tanúsító igazolását, a Solicitors Regulation Authority (a solicitorok felügyelei hatósága, Egyesült Királyság) E. Davis solicitori jogállását tanúsító igazolását, ugyanezen hatóság M. García solicitori jogállását tanúsító igazolását, valamint a párizsi ügyvédi kamara igazolását arról, hogy M. García e kamarában eredeti szakmai címén (solicitor) be van jegyezve az ügyvédi hivatásnak a képesítés megszerzése országától eltérő tagállamokban történő folyamatos gyakorlásának elősegítéséről szóló, 1998. február 16‑i 98/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1998. L 77., 36. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 3. kötet, 83. o.) értelmében.
7
2021. október 11‑i levelében a felperes magyarázatot kért a Törvényszéktől a Törvényszék elnökének 2021. szeptember 7‑i azon határozatát igazoló okokat illetően, amelyben a Törvényszék megtagadta annak engedélyezését, hogy a felperest a jelen eljárásban R. Howell, E. Davis, valamint M. García képviselje, azzal az indokkal, hogy a benyújtott igazolásokra tekintettel utóbbiak csak az Egyesült Királyság bíróságai előtt jogosultak eljárni.
8
Az eljárási szabályzatának 89. és 90. cikke, valamint az Európai Unió Bírósága alapokmánya 24. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott pervezető intézkedések keretében a Törvényszék egyrészt meghallgatta a feleket M. García helyzetére vonatkozóan, aki a 98/5 irányelv alapján a párizsi ügyvédi kamara által kiállított igazolásra hivatkozott, másrészt tájékoztatást kért a francia kormánytól az Egyesült Királyságban eljárni jogosult ügyvédnek az esetleges, francia bíróságok előtti eljárásra vonatkozó, elismert jogosultságát illetően.
9
A felperes válaszul arról tájékoztatta a Törvényszéket, hogy M. García jogosult arra is, hogy az ír bíróságok előtt eljárjon, és benyújtotta az ezt alátámasztó igazolást.
10
Ezen új körülményre tekintettel M. García számára engedélyezték a felperes képviseletét a jelen eljárásban.
11
2022. március 14‑i levelében a felperes ismét arra kérte a Törvényszéket, hogy adjon magyarázatot azon okokra vonatkozóan, amelyek alapján megtagadta annak engedélyezését, hogy a felperest a jelen eljárásban R. Howell és E. Davis képviselje.
12
Az eljárási szabályzat 130. cikkének (2), (5) és (7) bekezdése értelmében, ha valamelyik fél külön iratban azt kéri, hogy a Törvényszék eljárási kérdésről határozzon, a Törvényszék a lehető leghamarabb határoz erről a kérelemről, azután, hogy határidőt állapított meg a többi fél számára, amelyen belül írásban előterjeszthetik az e kérelemre vonatkozó észrevételeiket.
13
Mivel a Bizottság az előírt határidőn belül benyújtotta észrevételeit, határozni kell a felperes arra irányuló kérelméről, hogy őt R. Howell és E. Davis képviselje, akik tekintetében a Törvényszékhez kizárólag olyan igazolásokat nyújtottak be, amelyek utóbbiaknak az Egyesült Királyság bíróságai előtti eljárásra vonatkozó jogosultságát igazolják.
14
Előzetesen meg kell jegyezni, hogy a jelen kereset keretében a felperest több ügyvéd, barrister és egy solicitor is érvényesen képviseli.
15
Következésképpen a jelen eljárási kérdés nem befolyásolja a kereset elfogadhatóságát.
16
Az ügy érdemét illetően emlékeztetni kell arra, hogy az Európai Unió Bírósága Alapokmánya 19. cikkének első és második bekezdésében nem említett fél uniós bíróságok előtti képviseletét illetően ezen alapokmány 19. cikkének harmadik és negyedik bekezdése, amelyet az említett alapokmány 56. cikke értelmében a Törvényszék előtti eljárásban alkalmazni kell, két eltérő és kumulatív feltételt ír elő, azaz először is: a 19. cikk első és második bekezdésében nem említett feleket ügyvédnek kell képviselnie, másodszor: a felet csak olyan ügyvéd képviselheti vagy segítheti, aki valamely tagállam bírósága előtt vagy az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás (HL 1994. L 1., 3. o., magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 52. kötet, 3. o.) más részes államának bírósága előtt eljárni jogosult (lásd: 2022. március 24‑iPJ és PC kontra EUIPO ítélet, C‑529/18 P és C‑531/18 P, EU:C:2022:218, 58. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2021. december 7‑iDaimler kontra EUIPO – Volkswagen [IQ] végzés, T‑422/21, EU:T:2021:888, 15. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
17
Ugyanakkor a jelen keresethez hasonló kereseteket illetően először is figyelembe kell venni az Egyesült Királyság és az Unió között létrejött nemzetközi megállapodások, vagyis a kilépési megállapodás, valamint a kereskedelmi és együttműködési megállapodás valamennyi esetlegesen releváns rendelkezését.
18
Először is meg kell állapítani, hogy a kilépési megállapodás 87., 90–92. és 95. cikke, együttesen értelmezve, lényegében úgy rendelkezik, hogy az Egyesült Királyság bíróságai előtt eljárni jogosult ügyvéd taxatíve felsorolt esetekben képviselheti vagy segítheti a felet a Törvényszék előtt.
19
Először is, a kilépési megállapodás 91. cikke (1) bekezdésének megfelelően, valamint a Bíróság és a Törvényszék közötti hatáskörmegosztás jelenlegi állapotában az ilyen ügyvéd, aki 2020. december 31‑én a felet képviselte, továbbra is képviselheti vagy segítheti őt a Törvényszék előtt indított eljárásban.
20
Másodszor, a kilépési megállapodás 95. cikkének (1) és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 91. cikke (2) bekezdésének első mondata szerint, valamint a Bíróság és a Törvényszék közötti hatáskörmegosztás jelenlegi állapotában az Egyesült Királyság bíróságai előtt eljárni jogosult ügyvéd képviselheti vagy segítheti a felet a Törvényszék előtt az uniós intézmények, szervek és hivatalok által 2020. december 31. előtt elfogadott olyan határozatok ellen irányuló megsemmisítés iránti keresetekben, amelyek címzettje az Egyesült Királyság, vagy az Egyesült Királyságban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személyek.
21
Ugyanez vonatkozik azon uniós intézmények, szervek és hivatalok határozataira, amelyeknek az Egyesült Királyság, illetve az Egyesült Királyságban lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy a címzettje, és amelyeket 2020. december 31. után fogadtak el, vagy az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság által 2024. december 31. előtt indított, az EUMSZ 107. cikket és az EUMSZ 108. cikket a 2020. december 31. előtt nyújtott támogatásokra alkalmazó eljárások keretében, vagy, mint a jelen esetben, az EUMSZ 101. cikket vagy az EUMSZ 102. cikket alkalmazó, 2020. december 31. előtt indított eljárások keretében, vagy a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20‑i 139/2004/EK tanácsi rendelet (HL 2004. L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 23. o.) alkalmazására irányuló, 2020. december 31. előtt indított eljárásokban, vagy az Európai Értékpapír‑piaci Hatóság (ESMA) által egyes állítólagos, kimerítően felsorolt jogsértésekkel kapcsolatban 2020. december 31. előtt kezdeményezett vizsgálatokkal összefüggésben, vagy az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által 2024. december 31. előtt kezdeményezett vizsgálatokkal összefüggésben.
22
Harmadszor, a kilépési megállapodás 90. cikkével összefüggésben értelmezett 91. cikke (2) bekezdése második mondatának megfelelően, és a Bíróság és a Törvényszék közötti hatáskörmegosztás jelenlegi állapotában az Egyesült Királyság bíróságai előtt eljárni jogosult ügyvéd képviselheti vagy segítheti ezt az államot a Törvényszék előtt azon eljárásokban, amelyekben ez az állam a kilépési megállapodás 90. cikke második bekezdése c) pontjának megfelelően úgy határozott, hogy beavatkozik.
23
Márpedig a felperes állításával ellentétben a jelen kereset nem felel meg a kilépési megállapodásban kimerítő jelleggel felsorolt és a fenti 18–22. pontban felidézett esetek egyikének sem.
24
E keresetet vitathatatlanul 2020. december 31‑ét követően nyújtották be, és az egy 2020. december 31‑én folyamatban lévő, az EUMSZ 101. cikket alkalmazó eljárás eredményeként elfogadott határozat ellen irányul.
25
Mindazonáltal mind a megtámadott határozatból, mind a felperes által az eljárási szabályzat 78. cikkének (4) bekezdése alapján benyújtott dokumentumokból kitűnik, hogy a felperes francia jog szerint alapított, franciaországi székhelyű részvénytársaság.
26
Ennélfogva a megtámadott határozat a felperes tekintetében nem tekinthető olyannak, mint amelynek címzettje az Egyesült Királyságban székhellyel rendelkező jogi személy, amint azt a kilépési megállapodás 95. cikkének (1) és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 91. cikke (2) bekezdésének első mondata megköveteli.
27
E következtetést nem kérdőjelezi meg azon tény, miszerint ugyanezen határozat más címzettjei, nevezetesen a NatWest Group plc és a Nomura International plc, a maguk részéről az Egyesült Királyságban rendelkeznek székhellyel, mivel az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bizottság által az EUMSZ 101. cikk alapján elfogadott határozatot, bár egyetlen határozat formájában fogalmazzák meg és teszik közzé, egyedi határozatok összességeként kell elemezni, amelyekben a címzett társaságok mindegyikével szemben megállapítják az általuk elkövetett jogsértést vagy jogsértéseket, és adott esetben bírságot szabnak ki rájuk (lásd ebben az értelemben: 2002. október 15‑iLimburgse Vinyl Maatschappij és társai kontra Bizottság ítélet, C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, C‑250/99 P–C‑252/99 P és C‑254/99 P, EU:C:2002:582, 100. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
28
Ugyanez vonatkozik a felperes által hivatkozott azon tényre is, amely szerint ő az Egyesült Királyságban „overseas companyként”„telepedett le”, mivel az általa benyújtott dokumentumokból, és különösen a Companies House (cégjegyzék, Egyesült Királyság) által kiállított dokumentumokból kitűnik, hogy a felperes az adott államban csak bejegyzett, de nem székhellyel rendelkező társaság.
29
Ráadásul a felperes állításával ellentétben a 2021. december 7‑iIQ végzésből (T‑422/21, EU:T:2021:888) egyáltalán nem következik, hogy a jelen kereset keretében kizárólag az Egyesült Királyság bíróságai előtt eljárni jogosult ügyvédek képviselhetnék a felperest. Az e végzés alapjául szolgáló ügyben benyújtott keresetet ugyanis a Törvényszék mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasította, mivel a felperes nem képviseltette magát olyan ügyvéddel, aki valamely tagállam bírósága vagy az EGT‑Megállapodás más részes államának bírósága előtt eljárni jogosult lenne.
30
Végül, még azt feltételezve is, hogy a felperes a kilépési megállapodás 94. cikkének (2) bekezdésére hivatkozik, elegendő megállapítani – amint az e cikk címéből is kitűnik –, hogy az Egyesült Királyság bíróságai előtt eljárni jogosult ügyvédek számára e rendelkezés által elismert képviseleti vagy segítségnyújtási jog kizárólag a kilépési megállapodás 92. és 93. cikkében említett közigazgatási eljárások keretében érvényesül, az esetleges későbbi, e megállapodás 91. cikke által szabályozott bírósági eljárások kivételével (lásd analógia útján: 2021. december 7‑iIQ végzés, T‑422/21, EU:T:2021:888, 23. pont).
31
Következésképpen, amint arra a Bizottság is hivatkozott, a felperes nem hivatkozhat érvényesen arra, hogy a kilépési megállapodás értelmében R. Howell és E. Davis, akik kizárólag az Egyesült Királyság bíróságai előtt jogosultak eljárni, jogosultak lennének őt a jelen kereset keretében a Törvényszék előtt képviselni.
32
A felperes nem hivatkozhat a kereskedelmi és együttműködési megállapodás egyik rendelkezésére sem.
33
Kétségtelen, hogy a kereskedelmi és együttműködési megállapodás 194. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az e megállapodásban részes felek lehetővé teszik a másik fél ügyvédje számára, hogy az a területükön az ügyvéd saját joghatósága szerinti szakmai címe alatt meghatározott jogi szolgáltatásokat nyújtson ugyanezen megállapodás 128., 129., 135., 137. és 143. cikkének megfelelően. Ugyanakkor e megállapodás 193. cikkének a) és g) pontja kimondja, hogy e rendszer hatálya alól ki vannak zárva az uniós joggal kapcsolatos jogi szolgáltatások, amelyek körébe a megtámadott határozat tárgyát képező EUMSZ 101. cikk tartozik, valamint a többek között az említett megállapodásban részes valamely fél bíróságai és más, szabályszerűen létrehozott hivatalos bírósági szervei – köztük a Törvényszék – előtti jogi képviselet.
34
Miután a Törvényszék elvetette annak lehetőségét, hogy a felperes a kilépési megállapodásra, illetve a kereskedelmi és együttműködési megállapodásra hivatkozzon, másodszor azt kell megvizsgálni, hogy az Európai Unió Bírósága alapokmányának 19. cikke alapján, amelyre a Törvényszék eljárási szabályzata 51. cikkének (1) bekezdése utal, engedélyezhető‑e, hogy R. Howell barrister és E. Davis solicitor képviseljék a felperest.
35
E célból az „ügyvédi” minőségüknek az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikkének harmadik bekezdése értelmében elismertnek kell lennie.
36
A valamely tagállam vagy az EGT más részes államának bírósága előtti eljárásra való jogosultságukat illetően meg kell állapítani, hogy a jelen keresetet 2021. július 30‑án, azaz a kilépési megállapodás 126. cikkében előírt átmeneti időszak 2020. december 31‑i lejártát követően nyújtották be, amely időszak alatt – ha e megállapodás másként nem rendelkezik – harmadik ország jogállása ellenére az uniós jog továbbra is alkalmazandó volt az Egyesült Királyságra és területére.
37
Következésképpen azon kérdés, miszerint a felperes által kijelölt, kizárólag az Egyesült Királyság bíróságai előtt eljárni jogosult ügyvédeket úgy kell‑e tekinteni, mint akik jogosultak az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikkének negyedik bekezdése alkalmazásában valamely tagállam bírósága vagy az EGT más részes államának bírósága előtt eljárni, a továbbiakban már nem vizsgálható az uniós jogi rendelkezések vagy jogi aktusok, köztük az ügyvédi hivatásra vonatkozó rendelkezések, mint a 98/5 irányelv vagy az ügyvédi szolgáltatásnyújtás szabadsága tényleges gyakorlásának elősegítéséről szóló, 1977. március 22‑i 77/249/EGK tanácsi irányelv (HL 1977. L 78., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 52. o.) tekintetében.
38
Ennélfogva az ilyen vizsgálatot valamely tagállam olyan esetleges különös szabályozásának fényében kell elvégezni, amely egyoldalúan felhatalmazza ezeket az ügyvédeket arra, hogy a bíróságai előtt eljárjanak (lásd ebben az értelemben: PJ és PC kontra EUIPO ítélet, C‑529/18 P és C‑531/18 P, EU:C:2022:218, 59. pont).
39
Márpedig a felperes nem hivatkozott egyetlen ilyen jellegű szabályozásra sem.
40
E tekintetben a francia kormánynak a pervezető intézkedésre adott válasza fényében megállapítható, hogy Franciaországban nem létezik ilyen szabályozás.
41
A francia jog ugyanis lehetővé teszi az ilyen ügyvéd számára, hogy képviselje a felet a francia bíróságok előtt, ha az átmeneti időszak lejártát megelőzően francia ügyvédi címmel jegyezték be a francia ügyvédi kamara névjegyzékébe, vagy ha az átmeneti időszak lejárta előtt a szakmai képesítéseinek elismerése iránti kérelmet nyújtott be, és e kérelem feldolgozás alatt áll, vagy ha az átmeneti időszak lejártát követően sikerrel teljesítette a francia jogi ismereteinek az alkalmazandó jogszabályokban előírt ellenőrzését szolgáló vizsgát, és valamelyik francia ügyvédi kamara névjegyzékébe érvényesen bejegyezték francia ügyvédi címmel.
42
Következésképpen a felperes megtámadott határozattal szemben benyújtott keresetének keretében sem a kilépési megállapodás, sem a kereskedelmi és együttműködési megállapodás alapján, sem az eljárási szabályzat – Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikkének negyedik bekezdésével összefüggésben értelmezett – 51. cikkének (1) bekezdése alapján nem ismerhető el R. Howell és E. Davis tekintetében a felperes képviselőjének jogállása.
43
Következésképpen a jelen kérelmet el kell utasítani.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (nyolcadik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék elutasítja az arra irányuló kérelmet, hogy R. Howell és E. Davis tekintetében elismerje a Natixis képviselőjekénti jogállást.
2)
A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.
Luxembourg, 2022. június 20.
E. Coulon
hivatalvezető
J. Svenningsen
elnök
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.