62003TJ0194_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta T‑194/03
Il Ponte Finanziaria SpA, Skandiči (Itālija), ko pārstāv P. L. Ronkalja [ P. L. Roncaglia ], A. Toridžani Malaspina [ A. Torrigiani Malaspina ] un M. Boleto [ M. Boletto ], advokāti,
prasītāja,
pret
Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv M. Bufolo [ M. Buffolo ] un O. Montalto [ O. Montalto ], pārstāvji,
atbildētājs,
otrs procesa ITSB Apelāciju padomē dalībnieks un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā –
Marine Enterprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl, Numana (Itālija), ko pārstāv D. Marki [ D. Marchi ], avocat,
persona, kas iestājusies lietā,
par prasību par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2003. gada 17. marta lēmumu lietā R 1015/2001‑4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Il Ponte Finanziaria SpA
un Marine Enterprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl .
EIROPAS KOPIENU PIRMĀS INSTANCES TIESA (ceturtā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētājs I. Legāls [ H. Legal ], tiesneši P. Mengoci [ P. Mengozzi ] un I. Višņevska‑Bjalecka [ I. Wiszniewska‑Białecka ],
sekretārs H. Palasio Gonsaless [ J. Palacio González ], galvenais administrators,
ņemot vērā prasības pieteikumu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2003. gada 30. maijā,
ņemot vērā atbildes rakstu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2003. gada 1. oktobrī,
ņemot vērā personas, kas iestājusies lietā, atbildes rakstu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2003. gada 29. septembrī,
pēc tiesas sēdes 2005. gada 26. oktobrī
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Sprieduma pamatojums
Atbilstošās tiesību normas
1. Padomes 1993. gada 20. decembra grozītās Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) 15. panta 1. un 2. punkts paredz:
“1. Ja piecos gados pēc Kopienas preču zīmes reģistrācijas tās īpašnieks nav sācis šo preču zīmi Kopienā patiesi [faktiski] izmantot saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta, vai ja tās izmantošana ir pārtraukta uz nepārtrauktu piecu gadu laikposmu, uz Kopienas preču zīmi attiecina šajā regulā paredzētās sankcijas, ja vien šai neizmantošanai nav pamatotu iemeslu.
2. Izmantošana 1. punkta nozīmē ir arī:
a) Kopienas preču zīmes izmantošana tādā veidā, kas atšķiras zināmos elementos, kuri neizmaina preču zīmes atšķirīgumu [atšķirtspēju] no tās formas, kādā tā tikusi reģistrēta;
[..].”
2. Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts ir izteikts šādi:
“2. Pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma agrākas Kopienas preču zīmes īpašnieks, kas iesniedzis savus iebildumus, apliecina, ka piecu gadu laikā pirms Kopienas preču zīmes pieteikuma publicēšanas agrākā Kopienas preču zīme ir Kopienā faktiski izmantota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta un ko šī persona uzskaita kā savu iebildumu pamatojumu, vai arī norāda pamatotus tās neizmantošanas iemeslus, ar nosacījumu, ka agrākā Kopienas preču zīme tobrīd ir reģistrēta ne mazāk kā piecus gadus. Ja šāda apliecinājuma nav, iebildumus noraida. Ja agrākā preču zīme ir izmantota tikai saistībā ar daļu preču vai pakalpojumu, uz ko tā ir reģistrēta, iebildumu izskatīšanas nolūkos uzskata, ka tā ir reģistrēta tikai attiecībā uz šīm precēm vai pakalpojumiem.
3. Šā panta 2. punktu piemēro attiecībā uz 8. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētām agrākām preču zīmēm, aizvietojot izmantošanu Kopienā ar izmantošanu tajā dalībvalstī, kur agrākā preču zīme ir aizsargāta.”
3. 22. noteikuma “Lietošanas pierādījums” 1.–3. punkts Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulā (EK) Nr. 2868/95 (OV L 303, 1. lpp.), ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, paredz:
“1. Ja, ievērojot Regulas 43. panta 2. vai 3. punktu, oponējošai pusei [iebildumu iesniedzējam] jāsniedz lietošanas [izmantošanas] pierādījums vai jāpierāda, ka ir pienācīgi iemesli neizmantošanai, Birojs uzaicina viņu sniegt nepieciešamo pierādījumu termiņā, kādu nosaka Birojs. Ja iebildumu iesniedzējs nesniedz šādu pierādījumu norādītajā termiņā, Birojs iebildumu noraida.
2. Norādes un pierādījumi izmantošanas pierādījuma sniegšanai ietver norādes attiecībā uz pretstatāmās preču zīmes precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta un uz ko pamatoti iebildumi, izmantošanas vietu, laiku, apjomu un raksturu, kā arī pierādījumi šo norāžu pamatojumam saskaņā ar 3) punktu.
3. Pierādījumi būtībā ir aprobežoti ar papilddokumentu un priekšmetu, tādu kā iepakojumi, uzlīmes, cenrāži, katalogi, faktūrrēķini, fotogrāfijas, laikrakstu sludinājumi un rakstiski paziņojumi, kā norādīts Regulas 76. panta 1. punkta f) apakšpunktā, iesniegšanu.”
Prāvas priekšvēsture
4. 1998. gada 24. septembrī sabiedrība Marine Enterprise Projects, Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl (turpmāk tekstā – “persona, kas iestājusies lietā”) Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 40/94.
5. Reģistrācijai pieteiktā preču zīme bija grafisks apzīmējums, kas attēlots zemāk:
>image>1
>image>2
6. Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 18. un 25. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un atbilst šādam aprakstam:
– 18. klase: “Āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”;
– 25. klase: “Apģērbi, apavi, galvassegas”.
7. Šis reģistrācijas pieteikums tika publicēts 1999. gada 14. jūnija Bulletin des marques communautaires
[Kopienas preču zīmju biļetens] Nr. 47/99.
8. 1999. gada 7. septembrī sabiedrība Il Ponte Finanziaria SpA
(turpmāk tekstā – “prasītāja”), pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju.
9. Iebildumi bija pamatoti ar to, ka pastāv šādas agrākas valsts reģistrācijas:
– Itālijā (Nr. 370836) kopš 1979. gada 11. maija attiecībā uz 25. klasē ietvertajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērbi”, ir reģistrēts grafisks apzīmējums, kas attēlots zemāk:
>image>3
>image>4
– Itālijā (Nr. 704338) no 1964. gada 15. jūlija attiecībā uz 25. klasē ietvertajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērba gabali, tostarp zābaki, kurpes un čības”, ir reģistrēts grafisks apzīmējums, kas attēlots zemāk:
>image>5
>image>6
– Itālijā (Nr. 606709) no 1990. gada 22. oktobra attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “zeķes un kaklasaites”, ir reģistrēts grafisks apzīmējums, kas attēlots zemāk:
>image>7
>image>8
– Itālijā (Nr. 593651) no 1990. gada 12. jūnija attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”, un attiecībā uz 25. klasē ietvertajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērbi, apavi, galvassegas”, ir reģistrēts grafisks apzīmējums, kas attēlots zemāk:
>image>9
>image>10
– Itālijā (Nr. 642952) kopš 1994. gada 14. jūnija attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērbi, apavi, galvassegas”, ir reģistrēts vārdisks apzīmējums “THE BRIDGE”;
– Itālijā (Nr. 704372) kopš 1994. gada 22. jūnija attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”, un 25. klasē ietilpstošajām precēm “apģērbi, apavi, galvassegas” ir reģistrēts trīsdimensiju apzīmējums, kas attēlots zemāk:
>image>11
>image>12
– Itālijā (Nr. 633349) kopš 1994. gada 22. jūnija attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”, un 25. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērbi, apavi, galvassegas”, ir reģistrēts trīsdimensiju apzīmējums, kas attēlots zemāk:
>image>13
>image>14
– Itālijā (Nr. 710102) kopš 1994. gada 7. decembra attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”, un 25. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērbi, apavi, galvassegas”, ir reģistrēts vārdisks apzīmējums “FOOTBRIDGE”;
– Itālijā (Nr. 721569) kopš 1996. gada 28. februāra attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”, un 25. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērbi, apavi, galvassegas”, ir reģistrēts grafisks apzīmējums, kas attēlots zemāk:
>image>15
>image>16
– Itālijā (Nr. 630763) kopš 1991. gada 24. decembra attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”, un 25. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērbi, apavi, galvassegas”, ir reģistrēts vārdisks apzīmējums “OVER THE BRIDGE”;
– Itālijā (Nr. 642953) kopš 1994. gada 26. oktobra attiecībā uz 18. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “āda un ādas imitācijas, izstrādājumi no šiem materiāliem, kas nav ietverti citās klasēs; dzīvnieku ādas; ceļasomas un čemodāni; lietussargi, saulessargi un spieķi; pātagas, zirglietas un seglinieku izstrādājumi”, ir reģistrēts vārdisks apzīmējums “THE BRIDGE”.
10. Ar 2001. gada 15. novembra lēmumu ITSB Iebildumu nodaļa iebildumus noraidīja, uzskatot, ka, neraugoties uz attiecīgo preču līdzības pakāpes un konfliktējošo apzīmējumu līdzības pakāpes savstarpējo saistību, var pamatoti izslēgt jebkādu sajaukšanas iespēju Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, ņemot vērā apzīmējumu atšķirības fonētiskajā un vizuālajā ziņā.
11. 2001. gada 3. decembrī prasītāja par Iebildumu nodaļas lēmumu iesniedza apelāciju.
12. Ar 2003. gada 17. marta lēmumu ITSB Apelāciju ceturtā padome apelāciju noraidīja (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”). Pirmām kārtām tā izslēdza no sava vērtējuma agrākās reģistrācijas (Nr. 370836, 704338, 606709 un 593651), motivējot ar to, ka netika konstatēta atbilstošo preču zīmju izmantošana (apstrīdētā lēmuma 12. un 13. punkts). Tā izslēdza arī agrāko reģistrāciju Nr. 642952 – tā iemesla dēļ, ka iebildumu iesniedzēja nebija iesniegusi pietiekamus pierādījumus par atbilstošās preču zīmes izmantošanu (apstrīdētā lēmuma 14. punkts). Visbeidzot, Apelāciju padome salīdzināja sešas citas agrākās preču zīmes, kas reģistrētas ar Nr. 704372, 633349, 710102, 721569, 630763 un 642953, ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, lai konstatētu, ka tām nepiemīt nekāda līdzība – ne konceptuālā, ne vizuālā un fonētiskā (apstrīdētā lēmuma 16. un turpmākie punkti). Tādēļ tā secināja, ka nepastāv konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, noliedzot, ka izskatāmajā lietā būtu jebkāda nozīme savstarpējai saistībai starp preču līdzību un apzīmējumu līdzību, ņemot vērā konfliktējošo preču zīmju minimālo līdzības pakāpi, kas nepieciešama, lai minēto principu varētu piemērot (apstrīdētā lēmuma 25. punkts).
Lietas dalībnieku prasījumi
13. Savā prasības pieteikumā prasītāja lūdz Pirmās instances tiesu:
– atcelt apstrīdēto lēmumu;
– dot rīkojumu ITSB noraidīt personas, kas iestājusies lietā, reģistrācijas pieteikumu;
– piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
14. Tiesas sēdē prasītāja paziņoja, ka atsakās no savu prasījumu otrās daļas, par ko tika izdarīta atzīme mutvārdu tiesas sēdes protokolā.
15. ITSB un persona, kas iestājusies lietā, lūdz Pirmās instances tiesu:
– noraidīt prasību;
– piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
16. Argumenti, ko prasītāja izvirza, pamatojot savu prasību atcelt lēmumu, var tikt iedalīti kā divi pamati – pirmkārt, saistībā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu un, otrkārt, saistībā ar Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 43. panta 2. un 3. punkta pārkāpumu, kā arī Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma pārkāpumu.
Par pamatu – Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 43. panta 2. un 3. punkta pārkāpumu, kā arī Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
17. Pirmkārt, prasītāja norāda, ka Apelāciju padome pieļāva kļūdu, savā vērtējumā attiecībā uz sajaukšanas iespēju balstoties vienīgi uz agrākajām preču zīmēm “THE BRIDGE” un “THE BRIDGE WAYFARER”, izslēdzot citas preču zīmes, kuru īpašniece ir prasītāja, un noraidot attiecībā uz visām agrākajām preču zīmēm īpašo aizsardzību, kas piemīt “sērijveida preču zīmēm”. Prasītāja uzsver, ka agrākās preču zīmes, ko izslēdza Apelāciju padome, ir bijušas reģistrētas vismaz piecus gadus pirms iebildumu iesniegšanas un attiecīgi uz tām neattiecas prasība par izmantošanas pierādījumu Regulas Nr. 40/94 43. panta izpratnē. Tādēļ Apelāciju padomei bija jāņem vērā minētās agrākās preču zīmes tikai to reģistrācijas fakta dēļ.
18. Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome neievēroja Regulas Nr. 2868/95 22. noteikumu, kad, vērtējot sajaukšanas iespēju, izslēdza no sava vērtējuma vārdisko preču zīmi “THE BRIDGE” attiecībā uz 25. klasi (reģistrācijas Nr. 642952), motivējot ar to, ka tās izmantošana netika pietiekami pierādīta. Prasītāja šajā sakarā norāda, ka minētais noteikums to pierādījumu vidū, kurus var iesniegt, lai pierādītu preču zīmes izmantošanu, ietver katalogus un reklāmas sludinājumus. Lai pierādītu minētās preču zīmes faktisku un efektīvu izmantošanu, prasītājai saskaņā ar iepriekš minēto noteikumu bija jāiesniedz Apelāciju padomei vairākas reklāmas publikācijas, kā arī katalogi. Apelāciju padome kļūdījās, uzskatot šos pierādījumus par nepietiekamiem. Katrā gadījumā prasītāja iesniedza Pirmās instances tiesai jaunus dokumentus saistībā ar minētās preču zīmes izmantošanu.
19. Treškārt, prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome, vērtējot sajaukšanas iespēju, no sava vērtējuma izslēdza agrākās grafiskās preču zīmes, kas reģistrētas ar Nr. 370836, 704338, 606709 un 593651, motivējot ar to, ka netika pierādīta to izmantošana. Prasītāja uzskata, ka attiecīgās preču zīmes ir jākvalificē kā “aizsardzības preču zīmes” grozītā 1942. gada 21. jūnija Itālijas Karaļa dekrēta Nr. 929 izpratnē (turpmāk tekstā – “Itālijas likums par preču zīmēm”) un saskaņā ar minētā likuma 42. panta 4. punktu ir jāizslēdz to iespēja zaudēt tiesības neizmantošanas dēļ. Prasītāja apgalvo, ka tā saucamo “aizsardzības” preču zīmju mērķis ir paplašināt galvenās preču zīmes aizsardzības apjomu pret sajaukšanas iespēju, ļaujot to īpašniekam iebilst pret tādu preču zīmju reģistrāciju, kuras pašas par sevi nav līdzīgas galvenajai preču zīmei tādā pakāpē, kas ļautu konstatēt sajaukšanas iespēju. Prasītāja uzskata, ka Apelāciju padome kļūdījās, pieņemot, ka attiecīgās agrākās preču zīmes nav “aizsardzības preču zīmes”, jo tās nebija reģistrētas vienlaicīgi vai pēc galvenās preču zīmes. Sakarā ar šo prasītāja norāda, pirmkārt, ka Apelāciju padome neņēma vērā apstākli, ka prasītāja bija nodevusi (cedējusi) trešajām personām reģistrāciju Nr. 704338 un Nr. 607909 tieši tādēļ, lai tās izmantotu kā “aizsardzības preču zīmes”, un, otrkārt, ka visas preču zīmes, uz kuru “aizsardzības” īpašībām atsaucas prasītāja, tādas kā Itālijā 1975. gadā reģistrētā preču zīme “THE BRIDGE MADE IN ITALY”, ar kuru netika pamatoti iebildumi, tika reģistrētas pēc agrākās preču zīmes “THE BRIDGE” (kas reģistrēta 70. gados) izmantošanas.
20. Turklāt, it īpaši attiecībā uz reģistrāciju Nr. 370836, prasītāja apgalvo, ka agrākās preču zīmes “THE BRIDGE” izmantošanas pierādījums ir jāuzskata par atbilstošu, lai pierādītu arī ar šo numuru reģistrētās agrākās preču zīmes izmantošanu, kura atšķiras no preču zīmes “THE BRIDGE” tikai ar nenozīmīgu variāciju. Sakarā ar šo prasītāja atgādina, ka atbilstoši Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunktam Kopienas preču zīmes izmantošana tādā veidā, kas atšķiras zināmos elementos, kuri neizmaina preču zīmes atšķirtspēju no tās formas, kādā tā tikusi reģistrēta, ir šīs preču zīmes izmantošana. Tādēļ prasītāja uzskata, ka Apelāciju padome neievēroja Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunktu, kad, vērtējot sajaukšanas iespēju, izslēdza no sava vērtējuma agrāko preču zīmi “BRIDGE”, motivējot ar to, ka netika pierādīta tās izmantošana.
21. Attiecībā uz prasītājas pirmo argumentu ITSB atbild – lai varētu atsaukties uz jēdzienu “sērijveida preču zīmes”, prasītājai būtu jāsniedz visu savu preču zīmju izmantošanas pierādījums, ko tā nav izdarījusi.
22. Saistībā ar otro argumentu ITSB iebilst, ka Apelāciju padome ir pareizi novērtējusi prasītājas sniegtos pierādījumus, uzskatot, ka tie bija nepietiekami, lai pierādītu vārdiskas preču zīmes “THE BRIDGE” (reģistrācijas Nr. 642952) izmantošanu.
23. Sakarā ar prasītājas trešo argumentu ITSB uzsver, ka no Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punkta izriet, ka a grākās preču zīmes izmantošana ir nepieciešamais nosacījums, lai tiktu apmierināts iebildums pret vēlākas Kopienas preču zīmes reģistrāciju. ITSB turklāt atzīmē, ka 1988. gada 21. decembra Padomes pirmā direktīva 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.), neparedz “aizsardzības preču zīmes” aizsardzību un ka tās atzīšana nav saderīga ar Kopienas tiesisko regulējumu preču zīmju jomā.
24. Pirmkārt, persona, kas iestājusies lietā, atzīmē, pirmkārt, ka prasītājai bija jāpierāda visu savu preču zīmju izmantošana, lai pamatotu savu tēzi, saskaņā ar kuru tā ir “sērijveida preču zīmju” īpašniece.
25. Persona, kas iestājusies lietā, norāda, otrkārt, ka Apelāciju padome rīkojās pareizi, izslēdzot no sava vērtējuma agrāko preču zīmi “THE BRIDGE”, ko aizsargā reģistrācija Nr. 642952. Šajā sakarā tā norāda, ka katalogos esošā vai reklāmas sludinājumos norādītā informācijā par precēm, ko aptver preču zīme, pati par sevi nav ietverti nekādi pierādījumi attiecībā uz to, cik nozīmīgs ir šīs preču zīmes izmantošanas apjoms, to var izdarīt, izmantojot citus dokumentus, ar kuriem var pierādīt preču zīmes izplatīšanas apjomu un nozīmīgumu attiecīgajā teritorijā. Persona, kas iestājusies lietā, uzskata, ka izskatāmajā lietā Apelāciju padome pamatoti ņēma vērā, ka prasītāja bija iesniegusi tikai 1994.–1995. gada rudens/ziemas katalogu un dažas 1995. gada publikācijas, kā rezultātā tā pamatoti varēja secināt, ka attiecīgā preču zīme bija izmantota tīri simboliski.
26. Visbeidzot, attiecībā uz prasītājas argumentu par tās “aizsardzības preču zīmju” neievērošanu, persona, kas iestājusies lietā, iebilst – lai paplašinātu preču zīmes aizsardzību, izmantojot “aizsardzības preču zīmes”, ir jābūt galvenajai preču zīmei – tādējādi preču zīmei, lai to varētu kvalificēt kā “aizsardzības” [preču zīmi], ir jābūt pieteiktai vienlaikus vai pēc galvenās preču zīmes pieteikšanas, nevis agrāk. Persona, kas iestājusies lietā, turklāt iebilst, pirmkārt, ka agrākās reģistrācijas ar Nr. 370836 un Nr. 704338 tika piešķirtas attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm, lai gan prasītājas komercdarbība galvenokārt aptver 18. klasē ietilpstošās preces, un, otrkārt, ka “aizsardzības preču zīmēm” saskaņā ar vispārēju noteikumu ir jābūt tikai nenozīmīgam variantam salīdzinājumā ar galveno preču zīmi, turpretim agrākās preču zīmes, par kurām prasītāja apgalvo, ka tās ir “aizsardzības” [preču zīmes], ievērojami atšķiras no agrākās galvenās preču zīmes “THE BRIDGE”.
Pirmās instances tiesas vērtējums
27. Attiecībā uz prasītājas pirmo argumentu ir jānorāda, ka pretēji tās apgalvotajam Apelāciju padome savā sajaukšanas iespējas vērtējumā balstījās uz reģistrācijai pieteiktās preču zīmes un sešu agrāko preču zīmju (kas atbilst reģistrācijām Nr. 704372, 633349, 710102, 721569, 630763 un 642953) salīdzinājumu. Apstrīdētā lēmuma 11. punktā Apelāciju padome skaidri apstiprināja, ka uz minētajām agrākajām preču zīmēm nebija attiecināms izmantošanas pierādījums atbilstoši Regulas Nr. 40/94 43. pantam, ņemot vērā, ka vēl nebija beidzies šajā normā paredzētais piecu gadu periods no to reģistrācijas. Tādēļ tā secināja, ka sešas iepriekš minētās preču zīmes ir jāņem vērā, lai novērtētu, vai pastāv sajaukšanas iespēja ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi attiecībā uz visām precēm, uz kurām tās bija reģistrētas. Šis secinājums ir apstiprināts apstrīdētā lēmuma 15. punktā.
28. Tikai pārbaudot prasītājas argumentu, saskaņā ar kuru agrākās preču zīmes ir jāuzskata par daļu no “preču zīmju saimes” un tātad šajā sakarā tām ir jāsaņem plašāka aizsardzība, Apelāciju padome konstatēja, pamatojoties uz tās veikto prasītājas iesniegto pierādījumu novērtējumu, ka dažādās preces, ko tirgoja prasītāja, “tika reklamētas un pārdotas galvenokārt ar preču zīmi “THE BRIDGE”” un proporcionāli mazākā apjomā – ar grafisko zīmi “THE BRIDGE WAYFARER” tādējādi, ka itāļu patērētājs tirgū reāli sastapās tikai ar šīm divām agrākajām preču zīmēm (apstrīdētā lēmuma 22. punkts). Balstoties uz šo konstatējumu, Apelāciju padome secināja, ka paplašināto aizsardzību, uz ko prasītāja atsaucas sakarā ar šķietami pastāvošo “preču zīmju saimi”, izskatāmajā lietā nav pamata piemērot, ievērojot, ka šādai koncepcijai nepietiek tikai ar vairāku preču zīmju reģistrāciju, kas nav saistīta ar to izmantošanu tirgū.
29. Attiecīgais arguments faktiski ir vērsts uz to, lai apstrīdētu šo Apelāciju padomes secinājumu un konstatāciju, uz ko tas balstās. Ņemot vērā, ka ar to tiek apšaubīti Apelāciju padomes vērtējumi, kas radušies, tai pēc būtības pārbaudot, vai pastāv konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespēja, šis arguments ir jāpārbauda, analizējot pamatu – apgalvojumu par Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.
30. Ar savu otro argumentu prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome neievēroja Regulas Nr. 2868/95 22. noteikumu, no sava sajaukšanas iespējas vērtējuma izslēdzot vārdisko preču zīmi “THE BRIDGE” (reģistrācijas Nr. 642952), motivējot ar to, ka tās izmantošana netika pietiekami pierādīta.
31. Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punktu kopsakarā ar šī paša panta 3. punktu pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma agrākās valsts preču zīmes īpašnieks, kas iesniedzis savus iebildumus, apliecina, ka piecu gadu laikā pirms Kopienas preču zīmes [reģistrācijas] pieteikuma publicēšanas agrākā valsts preču zīme ir faktiski izmantota dalībvalstī, kur tā ir aizsargāta saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem tā ir reģistrēta. Saskaņā ar Regulas Nr. 2868/95 22. noteikuma 2. punktu “norādes un pierādījumi izmantošanas pierādījuma sniegšanai ietver norādes attiecībā uz pretstatāmās preču zīmes precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta un uz ko pamatoti iebildumi, izmantošanas vietu, laiku, apjomu un raksturu”. Saskaņā ar iepriekš minētā noteikuma 3. punktu to pierādījumu vidū, kurus var iesniegt, lai pierādītu izmantošanu, ir norādīti katalogi un laikrakstu sludinājumi.
32. Ir jānorāda, ka faktiskā izmantošana paredz preču zīmes reālu izmantošanu attiecīgajā tirgū nolūkā identificēt preces vai pakalpojumus. Turklāt ir jānorāda, ka faktiskā izmantošana ir pretstatā jebkāda veida minimālai un nepietiekamai izmantošanai, lai varētu uzskatīt, ka preču zīme ir reāli un efektīvi izmantota noteiktajā tirgū. Šajā kontekstā – pat ja īpašniekam ir nodoms reāli izmantot savu preču zīmi – preču zīme nav faktiski izmantota, ja objektīvi šī preču zīme tirgū nav pārstāvēta efektīvi, pastāvīgi un ar noturīgu apzīmējuma konfigurāciju tādējādi, ka patērētāji to var uztvert kā attiecīgo preču vai pakalpojumu izcelsmes norādi (Pirmās instances tiesas 2002. gada 12. decembra spriedums lietā T‑39/01 Kabushiki Kaisha Fernandes /ITSB – Harrison
(“HIWATT”), Recueil, II‑5233. lpp., 36. punkts, un 2003. gada 9. jūlija spriedums lietā T‑156/01 Laboratorios RTB /ITSB – Giorgio Beverly Hills
(“GIORGIO AIRE”), Recueil, II‑2789. lpp., 35. punkts).
33. Izskatāmajā lietā prasītājai bija jāpierāda vārdiskas preču zīmes “THE BRIDGE”, kas reģistrēta attiecībā uz 25. klasē ietilpstošajām precēm, kas atbilst nosaukumam “apģērbi, apavi, galvassegas”, izmantošana Itālijā. Turklāt šo pierādījumu bija jāsniedz attiecībā uz 5 gadu periodu pirms preču zīmes reģistrācijas pieteikuma publicēšanas, proti, attiecībā uz periodu no 1994. gada 14. jūnija līdz 1999. gada 14. jūnijam.
34. No dokumentiem, kas atrodas lietas materiālos, kurus ITSB iesniedza Pirmās instances tiesai, izriet, ka vienīgie pierādījumi, ko prasītāja iesniedza attiecībā uz agrākas vārdiskas preču zīmes “THE BRIDGE” izmantošanu saistībā ar 25. klasē ietilpstošajām precēm, sastāvēja no 1994./1995. gada rudens/ziemas kataloga un 1995. gadā publicētajiem reklāmas sludinājumiem. Pārējiem prasītājas iesniegtajiem katalogiem nebija norādes par datumu.
35. Ir jānorāda, ka prasītājas sniegtie pierādījumi attiecībā uz 1994. gadu ir ļoti ierobežoti un attiecībā uz 1996.–1999. gadu to vispār nav.
36. Šajos apstākļos ir jānorāda, ka prasītājas sniegtie pierādījumi neatkarīgi no tā, vai tie var sniegt faktus par attiecīgās preču zīmes izmantošanas kvantitatīvo apjomu, nepierāda, ka Itālijas tirgū minētā preču zīme attiecībā uz precēm saistībā ar kurām tā bija reģistrēta, bija pārstāvēta pastāvīgi piecu gadu periodā pirms preču zīmes reģistrācijas pieteikuma publikācijas datuma, pretēji tam, ko nosaka Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punkts kopsakarā ar šī paša panta 3. punktu.
37. No tā izriet, ka Apelāciju padome pamatoti uzskatīja, ka minētās preču zīmes faktiskā izmantošana saistībā ar attiecīgajām precēm netika pierādīta.
38. Turklāt dokumenti, ko prasītāja ir pirmo reizi iesniegusi Pirmās instances tiesā, ir nepieņemami, un tādēļ tie ir jānoraida. Saskaņā ar Pirmās instances tiesas pastāvīgo judikatūru tajā celto prasību mērķis ir kontrolēt ITSB Apelāciju padomes lēmumu tiesiskumu Regulas Nr. 40/94 63. panta izpratnē. Tādēļ Pirmās instances tiesas funkcijās neietilpst atkārtota faktisko apstākļu pārbaude to pierādījumu kontekstā, ko tai iesniedz pirmo reizi (Pirmās instances tiesas 2003. gada 6. marta spriedums lietā T‑128/01 DaimlerChrysler /ITSB (“Calandre”), Recueil, II‑701. lpp., 18. punkts; 2003. gada 3. jūlija spriedums lietā T‑129/01 Alejandro /ITSB – Anheuser‑Busch
(“BUDMEN”), Recueil, II‑2251. lpp., 67. punkts; 2003. gada 4. novembra spriedums lietā T‑85/02 Díaz /ITSB – Granjas Castelló
(“CASTILLO”), Recueil, II‑4835. lpp., 46. punkts; 2004. gada 13. jūlija spriedums lietā T‑115/03 Samar /ITSB – Grotto
(“GAS STATION”), Krājums, II‑2939. lpp., 13. punkts, un 2005. gada 1. februāra spriedums lietā T‑57/03 SPAG /ITSB – Dann
un Becker
(“HOOLIGAN”), Krājums, II‑287. lpp., 20. punkts; šajā sakarā skat. Pirmās instances 2003. gada 5. marta spriedumu lietā T‑237/01 Alcon /ITSB – Dr. Robert Winzer Pharma
(“BSS”), Recueil, II‑411. lpp., 61. un 62. punkts, kas apstiprināts ar Tiesas 2004. gada 5. oktobra spriedumu lietā C‑192/03 P Alcon /ITSB, Krājums, I‑8993. lpp.).
39. No iepriekš minētā izriet, ka šī pamata otrā daļa ir jānoraida kā nepamatota.
40. Ar savu trešo argumentu prasītāja, pirmkārt, apgalvo, ka Apelāciju padome pieļāva kļūdu, no sava sajaukšanas iespējas vērtējuma izslēdzot [preču zīmju] reģistrācijas Nr. 370836, 704338, 606709 un 593651, motivējot ar to, ka attiecīgo preču zīmju izmantošana netika pierādīta. Prasītāja apgalvo, ka iepriekš minētās preču zīmes ir “aizsardzības preču zīmes”, kurām atbilstoši Itālijas likumam par preču zīmēm izmantošanas pierādījums nav saistošs.
41. Apstrīdētā lēmuma 12. punktā Apelāciju padome, pārliecinoši konstatējot, ka iepriekš minētās četras agrākās preču zīmes nebija minētas ne katalogos, ne reklāmas publikācijās, ko iesniegusi prasītāja, secināja – iebildumu procesa laikā iesniegtie dokumenti neļāva pierādīt minēto preču zīmju esamību tirgū. Nākošajā punktā Apelāciju padome noraidīja prasītājas argumentu, saskaņā ar kuru attiecīgās preču zīmes, būdamas “aizsardzības preču zīmes”, guva labumu no agrākās preču zīmes “THE BRIDGE” izmantošanas. Šajā sakarā tā, pirmkārt, norādīja, ka “aizsardzības preču zīmēm” ir otršķirīga nozīme, jo tās ir reģistrētas nevis tāpēc, lai tiktu izmantotas tirgū, bet gan, lai paplašinātu galvenās preču zīmes aizsardzību, un ka no to rakstura loģiski izriet, ka tās ir jāreģistrē vienlaikus vai pēc galvenās preču zīmes. Turklāt tā konstatēja, ka četras attiecīgās preču zīmes bija reģistrētas agrāk nekā preču zīme “THE BRIDGE”. Līdz ar to tā secināja, ka minētās preču zīmes nevar tikt uzskatītas par “aizsardzības preču zīmēm”. Tātad, tā kā netika pierādīta to izmantošana, tās ir jāizslēdz no vērtējuma par to, vai pastāv sajaukšanas iespēja ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi.
42. Tomēr ir jānorāda – ja Itālijas tiesību normas (likuma par preču zīmēm 42. panta 4. punkts) paredz izņēmumu šī paša panta 1. punktā paredzētajam noteikumam par preču zīmes tiesību zaudēšanu, ja tā nav izmantota piecus gadus, nosakot to gadījumā, kad “neizmantotās preču zīmes īpašnieks vienlaikus ir īpašnieks kādai citai vai vairākām līdzīgām, joprojām spēkā esošām preču zīmēm, no kurām vismaz viena tiek izmantota, lai apzīmētu tās pašas preces vai pakalpojumus” – tomēr “aizsardzības preču zīmju” koncepcija Kopienas preču zīmes aizsardzības sistēmā nav pazīstama.
43. Šajā sakarā ir jānorāda, ka Regulas Nr. 40/94 izpratnē apzīmējuma efektīva izmantošana tirdzniecībā attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, saistībā ar kuriem tas ir reģistrēts, ir būtisks nosacījums, lai atzītu tā īpašnieka ekskluzīvās tiesības, kas ir preču zīmju aizsardzības priekšmets. Turklāt Regulas Nr. 40/94 15. panta 1. punkts paredz, ka, “ja piecos gados pēc Kopienas preču zīmes reģistrācijas tās īpašnieks nav sācis šo preču zīmi Kopienā patiesi izmantot saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta, vai ja tās izmantošana ir pārtraukta uz nepārtrauktu piecu gadu laikposmu, uz Kopienas preču zīmi attiecas šajā regulā paredzētās sankcijas, ja vien šai neizmantošanai nav pamatotu iemeslu”. Saskaņā ar 50. panta 1. punkta a) apakšpunktu Kopienas preču zīmes īpašnieka tiesības paziņo par atceltām, ja nepārtrauktā piecu gadu laikā preču zīme nav patiesi izmantota saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, uz ko tā ir reģistrēta, un nav pamatotu iemeslu tās neizmantošanai. Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts paredz, ka iebildumus pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu noraida, ja agrākas – Kopienas vai valsts – preču zīmes īpašnieks, kas iesniedzis iebildumus, pēc pieteikuma iesniedzēja lūguma nepierāda, ka piecu gadu laikā pirms Kopienas preču zīmes pieteikuma publicēšanas agrākā preču zīme ir faktiski izmantota Kopienā vai dalībvalstī, kur tā ir aizsargāta, saistībā ar precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā ir reģistrēta un uz ko ir balstīti iebildumi vai ir pamatoti tās neizmantošanas iemesli. Analogi noteikumi ir paredzēti Regulas Nr. 40/94 56. panta 2. punktā gadījumā, ja ir iesniegts pieteikums par tiesību atcelšanu vai spēkā neesamību.
44. Būtisko nozīmi, kas preču zīmes izmantošanas pienākumam piešķirta Regulas Nr. 40/94 sistēmā, turklāt apstiprina minētās regulas devītais apsvērums, kas noteic, ka “nav pamata aizsargāt Kopienas preču zīmes vai aizsargāt pret tām kādu preču zīmi, kura ir reģistrēta pirms tam, izņemot gadījumus, kad šīs preču zīmes faktiski izmanto”.
45. No tā izriet, ka ņemt vērā tā saukto “aizsardzības” [preču zīmju] reģistrāciju nav saderīgi ar Kopienas preču zīmes aizsardzības režīmu, ko paredz Regula Nr. 40/94.
46. Šīs regulas normas, kas uzliek preču zīmes īpašniekam pienākumu to izmantot vai pienākumu, piedaloties iebildumu, tiesību atcelšanas vai spēkā neesamības procesā, sniegt pierādījumu par tās faktisko izmantošanu, paredz izņēmumu, saskaņā ar kuru preču zīmes īpašnieks var izvairīties no šo pienākumu neizpildes sekām gadījumā, ja pastāv “pamatoti iemesli” neizmantošanai. Tomēr ir pamats uzskatīt, ka šajās normās paredzētais jēdziens “pamatoti iemesli” attiecas uz iemesliem, kas balstās uz to, ka pastāv šķēršļi preču zīmes izmantošanai, vai uz situācijām, kurās preču zīmes izmantošana komerciālā nolūkā, ņemot vērā konkrētās lietas atbilstošo apstākļu kopumu, izrādās pārmērīgi apgrūtinoša. Šajos apstākļos ir iespējama valsts tiesiskā regulējuma ieviešana, kas nosaka, piemēram, preču zīmes aptverto preču tirdzniecības aizliegumus tādējādi, ka uz šādu regulējumu var atsaukties kā uz pamatotu iemeslu preču zīmes neizmantošanai. Savukārt valsts reģistrētas [preču zīmes] īpašnieks, kas iebilst pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu nolūkā izvairīties no pierādīšanas pienākuma, ko tam uzliek Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkts, nevar atsaukties uz valsts tiesību normu, kas (kā tas ir gadījumā ar Itālijas likuma par preču zīmēm 42. panta 4. punktu) atļauj iesniegt kā preču zīmes apzīmējumus, ko neparedz izmantot tirdzniecībā tādēļ, ka tiem ir tīri aizsardzības funkcija saistībā ar citu apzīmējumu, ko izmanto tirdzniecībā. Turklāt 45. punktā iepriekš ir nolemts, ka šādas reģistrācijas nav saderīgas ar Kopienas preču zīmes tiesisko regulējumu, kā tas arī izriet no Regulas Nr. 40/94, un to atzīšanu valsts līmenī nevar uzskatīt par “pamatotu iemeslu” šīs Regulas 43. panta 2. un 3. punkta izpratnē, lai neizmantotu agrāku preču zīmi, uz kuru balstās iebildumi pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu.
47. Ievērojot visu iepriekš minēto, ir jānoraida šī pamata trešais arguments, ciktāl tas balstās uz šķietamo aizsardzības raksturu, kas saskaņā ar Itālijas likumu par preču zīmēm piemīt atsevišķām preču zīmēm, kuras Apelāciju padome ir noraidījusi.
48. Izvirzot savu trešo argumentu, prasītāja apgalvo, otrkārt, ka daudzie pierādījumi, ko tā iesniedza procesā ITSB, lai pierādītu agrākās preču zīmes “THE BRIDGE” izmantošanu, ir tādi, kas pierāda arī tās preču zīmes faktisku izmantošanu, kura reģistrēta ar Nr. 370836 un atšķiras no preču zīmes “THE BRIDGE” tikai ar nenozīmīgām izmaiņām. Šajā sakarā prasītāja norāda gan uz Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunktu, saskaņā ar kuru preču zīmes izmantošana tādā veidā, kas atšķiras zināmos elementos, kuri neizmaina preču zīmes atšķirtspēju no tās formas, kādā tā tikusi reģistrēta, ir šīs preču zīmes izmantošana, gan uz Itālijas likuma par preču zīmēm 42. panta 2. punktu, kurā ietverts analogs noteikums.
49. Šis arguments ir jānoraida.
50. Faktiski Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts, uz ko atsaucas prasītāja, paredz gadījumu, kad valsts vai Kopienas līmenī reģistrēta preču zīme tirdzniecībā tiek izmantota tādā veidā, kas nedaudz atšķiras no veida, kādā tā tikusi reģistrēta. Šīs normas, kas netiecas uzspiest veida, kādā izmanto preču zīmi, un veida, kādā tā tikusi reģistrēta, precīzu atbilstību, mērķis ir – atļaut šīs preču zīmes īpašniekam apzīmējuma komerciālās izmantošanas gadījumā veikt tajā izmaiņas, kas, nemainot atšķirtspēju, ļauj to labāk pielāgot attiecīgo preču vai pakalpojumu tirdzniecības vai mārketinga prasībām. Atbilstoši šim mērķim šīs normas materiālās piemērošanas joma ir jāuzskata par ierobežotu attiecībā uz situācijām, kurās apzīmējums, ko preču zīmes īpašnieks izmanto konkrēti tāpēc, lai apzīmētu preces vai pakalpojumus, saistībā ar kuriem tā ir reģistrēta, ir tādā formā, kādā tiek komerciāli izmantota šī pati preču zīme. Līdzīgās situācijās, kad tirdzniecībā izmantotais apzīmējums atšķiras no veida, kādā tas ticis reģistrēts, tikai ar nenozīmīgiem elementiem tādējādi, ka abus apzīmējumus var uzskatīt par būtībā ekvivalentiem, minētā norma paredz, ka reģistrētās preču zīmes izmantošanas pienākumu var izpildīt, iesniedzot pierādījumu par apzīmējuma izmantošanu tādā veidā, kādā to izmanto tirdzniecībā. Savukārt 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts neļauj reģistrētās preču zīmes īpašniekam izvairīties no pienākuma izmantot šo preču zīmi, atsaucoties uz labumu, ko tas gūst, izmantojot līdzīgu preču zīmi, kas tikusi reģistrēta atsevišķi.
51. Izskatāmajā lietā prasītāja faktiski cenšas pierādīt preču zīmes, kas reģistrēta ar Nr. 370836, izmantošanu, atsaucoties uz tiem pašiem pierādījumiem, kas iesniegti ITSB attiecībā uz preču zīmes “THE BRIDGE” izmantošanu, kas reģistrēta ar atšķirīgu numuru. Šajos apstākļos, ievērojot iepriekš minētos argumentus un neapsverot jautājumu par to, vai preču zīmi, kas reģistrēta ar Nr. 370836, var uzskatīt par būtībā ekvivalentu preču zīmei “THE BRIDGE”, ir jāatzīst, ka izskatāmajā lietā nav īstenojušies nosacījumi, lai piemērotu Regulas Nr. 40/94 15. panta 2. punkta a) apakšpunkta noteikumus.
52. Apsverot visu iepriekš minēto, šī pamata trešais arguments ir jānoraida kā nepamatots.
53. No tā izriet, ka šis pamats ir jānoraida pilnībā.
Par pamatu – Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
54. Prasītāja, pirmkārt, norāda, ka tai pieder vairākas vārdu “bridge” ietverošas preču zīmes, kuras ir preču zīmju “saime” vai “sērijveida preču zīmes”. Apelāciju padome nepievērsa uzmanību šim apstāklim, kas palielina konfliktējošo preču sajaukšanas iespēju, jo kļūdaini interpretēja Regulas Nr. 40/94 noteikumus attiecībā uz preču zīmju izmantošanas pierādījumu.
55. Prasītāja arī uzsver, ka tai piederošās preču zīmes ir kombinētās preču zīmes, kurām visām ir kopīgs vārds “bridge”, ko papildina citi vārdiski vai grafiski apzīmējumi. Nevienam no minētās preču zīmes veidojošajiem elementiem nav nekāda sakara ar precēm, ko tās apzīmē. Tādēļ šīm preču zīmēm piemīt augsta raksturīgā atšķirtspēja, ko preču zīmes “THE BRIDGE” gadījumā pastiprina intensīva izmantošana, kam tā bijusi pakļauta un kas tikusi pamatota ar ļoti apjomīgu dokumentu klāstu, ko prasītāja iesniedza Apelāciju padomei. Prasītāja norāda, ka gan Itālijas, gan Kopienu judikatūra atzīst šāda veida preču zīmju paplašināto aizsardzību. Šajā sakarā prasītāja atgādina, ka 1998. gada 29. septembra spriedumā lietā C‑39/97 Canon
( Recueil, I‑5507. lpp., 18. punkts) Tiesa nolēma, ka “preču zīmēm, kurām ir augsta atšķirtspēja to raksturīgo īpašību dēļ vai sakarā ar to reputāciju tirgū, ir plašāka aizsardzība nekā preču zīmēm, kurām ir mazāka atšķirtspēja”.
56. Prasītāja norāda, ka gan Iebildumu nodaļa, gan Apelāciju padome turklāt atzina, ka jēgai, ko pauž preču zīme “THE BRIDGE”, nav nekāda sakara ar precēm, attiecībā uz kurām tā ir reģistrēta, un ka līdz ar to tai piemīt raksturīga atšķirtspēja. Apelāciju padome arī atzina preču zīmes “THE BRIDGE” plašo pazīstamību, tomēr neizdarot no tā secinājumus, kas ir acīmredzami attiecībā uz sajaukšanas iespēju.
57. Otrkārt, prasītāja pārmet Apelāciju padomei, ka tā savā sajaukšanas iespējas vērtējumā neņēma vērā preču zīmju līdzības un preču līdzības savstarpējās saistības principu. Atsaucoties uz Kopienu judikatūru, it īpaši uz Tiesas 1997. gada 11. novembra spriedumu lietā C‑251/95 SABEL
( Recueil, I‑6191. lpp.), prasītāja atzīmē, ka sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus, kuri ir jāuzskata par savstarpēji saistītiem.
58. Treškārt, attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu salīdzinājumu prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome pieļāva kļūdu, uzskatot, ka agrākās preču zīmes un reģistrācijai pieteiktā preču zīme nebija līdzīgas.
59. Attiecībā uz salīdzinājumu no vizuālā viedokļa prasītāja uzskata, ka pretēji tam, kas ir apgalvots apstrīdētajā lēmumā, tas, ka reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē blakus vārdiskajam elementam “bainbridge” ir zīmējums, kas attēlo buras fragmentu, kurš izritinās kuģa buras formā, tikai uzsver šīs preču zīmes un agrāko grafisko preču zīmju sajaukšanas iespēju, ņemot vērā, ka tās arī sastāv no vārdiskiem elementiem, kas ietver vārdu “bridge” un grafiskiem elementiem. Šis apstāklis liek sabiedrībai domāt, ka prasītāja ražo preces, ko apzīmē reģistrācijai pieteiktā preču zīme, un ka tās veido produktu līniju, kas ir īpaši paredzētas personām, kurām interesē buru un burāšanas joma. Šo iespaidu vēlāk pastiprina apstāklis, ka ar Nr. 721569 reģistrētās agrākās preču zīmes figurālais elements attēlo vēja piepūstu buru, kas visaugstākajā mērā ir burāšanas simbols.
60. Prasītāja arī norāda, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme un ar Nr. 370836 reģistrētā agrākā grafiskā preču zīme grafiskajā ziņā ir ļoti līdzīgas.
61. Attiecībā uz apzīmējumu salīdzinājumu konceptuālā ziņā prasītāja uzskata, ka Apelāciju padome pieļāva kļūdu vērtējumā, jo tā uzskatīja, ka vidusmēra itāļu patērētājs pietiekami pārvalda svešvalodas, kas viņam ļauj uztvert šķietamo konceptuālo atšķirību starp konfliktējošajām preču zīmēm.
62. Šajā sakarā prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padomes pieņēmums, saskaņā ar kuru minētais patērētājs var saprast angļu vārda “bridge” nozīmi, ir kļūdains. Tā uzsver, ka šim vārdam nav asonanses ar atbilstošu itāļu vārdu “ponte” un ka vārdu “bridge” itāļu valodā parasti izmanto, lai apzīmētu kāršu spēli.
63. Turklāt, pat pieņemot, ka secinājums, saskaņā ar kuru angļu vārds “bridge” vidusmēra itāļu patērētājam ir saprotams, būtu pareizs, tam jebkurā gadījumā būtu jāliek Apelāciju padomei atzīt konfliktējošo preču zīmju līdzību, ciktāl tās visas ietver minēto vārdu. Gluži pretēji, Apelāciju padome bija uzskatījusi, ka vidusmēra itāļu patērētājs, lai gan saprazdams vārda “bridge” nozīmi, kad tas tiek lietots prasītājas preču zīmēs, nevar izšķirt šo pašu vārdu reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē tāpēc, ka tas tiek lietots saistībā ar citu vārdu “bain”, kam angļu valodā nav nekādas nozīmes tādējādi, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme konkrētas sabiedrības daļas apziņā izskatās kā viendabīgs un cieši saistīts kopums bez jebkādas acīmredzamas nozīmes.
64. Prasītāja iebilst pret šo vērtējumu, piebilstot, ka, ja ir tā, kā to uzskata Apelāciju padome – ka vidusmēra itāļu patērētāja svešvalodu zināšanas ir pietiekamas, lai ļautu viņam uztvert angļu vārda “bridge” nozīmi, viņš varēs saprast arī franču vārda “bain” nozīmi reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē un nonāks pie tā, ka sadalīs vārdu “bainbridge” divos vārdos. Prasītāja uzsver, ka personas, kas iestājusies lietā, izvirzītā tēze, saskaņā ar kuru minētais patērētājs uztvers reģistrācijai pieteikto preču zīmi kā uzvārdu vai kā ģeogrāfisku norādi, nav ticama.
65. Prasītāja uzskata, ka vai nu vidusmēra itāļu patērētājs, iespējams, nesapratīs nevienu no svešvārdiem, kas veido konfliktējošās preču zīmes, vai arī viņš atpazīs tikai vārdu “bridge”, kuru viņš identificēs visās attiecīgajās preču zīmēs. Abos gadījumos sajaukšanas iespēja ir acīmredzama. Lai pamatotu savus apgalvojumus, prasītāja atsaucas uz vairākiem ITSB lēmumiem, kuros sajaukšanas iespēja tika konstatēta bez jebkādas atsauces uz to, ka konkrētajam patērētājam ir saprotamas attiecīgās preču zīmes.
66. Visbeidzot, prasītāja norāda uz virkni lēmumu, kas ir pieņemti lietās, kuras ir ļoti līdzīgas izskatāmajai lietai, kurās ITSB struktūrvienības atzina konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēju.
67. ITSB uzskata, ka Apelāciju padomes vērtējums ir pareizs.
68. Pirmkārt, attiecībā uz prasītājas apgalvojumu, saskaņā ar kuru Apelāciju padome neesot ņēmusi vērā apstākli, ka prasītāja ir preču zīmju sērijas, kurai piemīt kopīgs elements “bridge”, īpašniece – ITSB uzsver, ka Kopienas sistēma nenodrošina nekādu abstraktu juridisku aizsardzību “sērijveida preču zīmēm”, vērtējot eventuālo sajaukšanas iespēju ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, katrs agrākais apzīmējums ir jāņem vērā atsevišķi. Šajā kontekstā, veicot šādu vērtējumu, jēdzienam “sērijveida preču zīmes” ir nozīme tikai tad, ja konkrētais patērētājs sastopas ar katru no agrākajām preču zīmēm, kura tiek faktiski izmantota tādējādi, ka viņam rodas iespaids, ka starp tām ir tāda veida saikne, kura tām visām piedēvē vienu un to pašu izcelsmi. Līdz ar to “sērijveida preču zīmju” vai “preču zīmju saimes” koncepcijai ir nozīme tikai tad, ja katra no preču zīmēm ir faktiski izmantota.
69. Turklāt attiecībā uz prasītājas argumentu, saskaņā ar kuru Apelāciju padome savā vērtējumā nav ņēmusi vērā ne attiecīgo preču līdzības un attiecīgo apzīmējumu līdzības savstarpējās saistības principu, ne agrāko preču zīmju šķietamā reputāciju, ITSB uzsver, ka nepieciešamais nosacījums, lai tiktu atzīta sajaukšanas iespēja, ir konfliktējošo apzīmējumu minimālas pakāpes līdzība, kurai neesot, vairs nav jāpārbauda citi apstākļi, kas saistīti ar sajaukšanas iespējas visaptverošu novērtējumu, tādi kā raksturīgā atšķirtspēja un agrākās preču zīmes reputācija vai preču iespējamā līdzība. Izskatāmajā lietā šādu konfliktējošo apzīmējumu minimālas pakāpes līdzību nevar saskatīt.
70. ITSB tāpat kā Apelāciju padome uzskata, ka tikai agrākajās preču zīmēs vārds “bridge” var tikt izdalīts no kopuma, kura daļa tas ir. Savukārt reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir viendabīgs un cieši saistīts kopums bez jebkādas acīmredzamas nozīmes, kurā vārdiskais elements “bridge” pilnībā zaudē individuālo raksturu, izgaistot citā vārdā, kurš ir acīmredzami atšķirīgs no to veidojošajiem elementiem. ITSB uzskata, ka kopīgā pieredze liecina, ka vārdi var zaudēt vai iegūt savu nozīmi, ja tos atdala vai apvieno ar citiem vārdiem, kā tas ir gadījumā ar itāļu vārdu “bella”, kad to attēlo vārdā “isabella”.
71. Turklāt ITSB norāda, ka vizuālajā ziņā konfliktējošie apzīmējumi ir acīmredzami atšķirīgi to garuma vai attēlotā grafiskā objekta dēļ.
72. Persona, kas iestājusies lietā, pievienojas ITSB vērtējumam attiecībā uz prasītājas argumentiem, ar ko tiek apgalvots par “sērijveida preču zīmju” šķietamu esamību vai šķietami ignorēto savstarpējās saistības principu starp apzīmējumu līdzību un preču zīmju līdzību. Attiecībā uz pirmo argumentu persona, kas iestājusies lietā, piebilst, ka jēdziens “sērijveida preču zīmes” paredz, ka par tādām uzskatītās preču zīmes ietver kopēju matricu, ko agrākajās preču zīmēs nevar konstatēt.
73. Saistībā ar konfliktējošo preču zīmju salīdzinājumu persona, kas iestājusies lietā, attiecībā uz vizuālajiem elementiem atzīmē, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir kombinēta – grafiska un vārdiska – preču zīme, kas ietver attēlu, kam piemīt stipra atšķirtspēja, kas spēj piesaistīt patērētāja uzmanību un norādīt uz burāšanas izcelsmi, kas piemīt preču zīmei un precēm, ko tā apzīmē. Turklāt tā norāda uz vārdiskā elementa “bainbridge” īpašo grafisko attēlojumu. Reģistrācijai pieteiktā preču zīme un agrākās preču zīmes ir atšķirīgas arī fonētiskajā ziņā.
74. Konceptuālajā ziņā persona, kas iestājusies lietā, uzsver, ka vārds “bainbridge” ir Amerikas Savienotajās Valstīs ļoti izplatīts uzvārds. Izskatāmajā lietā tas ir amerikāņu sabiedrības Bainbridge Aquabatten Inc.
– kas ražo buru audumus, kuru ekskluzīvā izplatītāja Itālijā ir persona, kas iestājusies lietā – abu dibinātāju uzvārds. Šis vārds ir arī toponīms, kas apzīmē mazu ciemu Vašingtonas štatā, kā arī mazu salu, kas atrodas vienā no Džordžijas štata ezeriem. Līdz ar to persona, kas iestājusies lietā, uzskata, ka vārds “bainbridge” nav jāuzskata par saliktu vārdu, bet par unikālu vārdu, kuram nav nekādas konceptuālas saiknes ar agrākajām preču zīmēm, kuras norāda uz tilta jēdzienu.
Pirmās instances tiesas vērtējums
75. Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts paredz, ka, “ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieprasīto preču zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču un pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību [sabiedrībai pastāv sajaukšanas iespēja] tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme”, un ka “sajaukšanas iespēja ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi”.
76. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja pastāv, ja sabiedrība var domāt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi nāk no viena un tā paša vai, attiecīgā gadījumā, no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem.
77. Saskaņā ar šo pašu judikatūru sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, atbilstoši tam, kā konkrētā sabiedrības daļa uztver attiecīgās preces vai pakalpojumus, un, ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus, it īpaši savstarpējo saistību starp apzīmējumu līdzību un preču vai pakalpojumu, kurus šie apzīmējumi aptver, līdzību (skat. 2003. gada 9. jūlija Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T‑162/01 Laboratorios RTB /ITSB – Giorgio Beverly Hills
(“GIORGIO BEVERLY HILLS”), Recueil, II‑2821. lpp., 31.–33. punkts, un tajā minēto judikatūru).
78. Izskatāmajā lietā, ņemot vērā attiecīgo preču, kuru apraksts ir iepriekš minēts 6. un 9. punktā, raksturu, mērķa sabiedrību, saistībā ar kuru ir jāveic sajaukšanas iespējas pārbaude attiecībā uz visām konkrētajām precēm, veido tās dalībvalsts vidusmēra patērētāji, kurā ir aizsargātas agrākās preču zīmes, proti, Itālija.
79. Piemērojot Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, un iepriekš minēto apsvērumu kontekstā ir jāveic, pirmkārt, attiecīgo preču un, otrkārt, konfliktējošo apzīmējumu salīdzinājums.
– Par attiecīgajām precēm
80. Saskaņā ar judikatūru, vērtējot attiecīgo preču vai pakalpojumu līdzību, ir jāņem vērā visi atbilstošie faktori, kas raksturo saiknes starp šīm precēm vai šiem pakalpojumiem. Šie faktori it īpaši ietver to dabu, to funkcionālo uzdevumu, to lietojumu, kā arī to konkurējošo vai papildinošo raksturu (Pirmās instances tiesas 2002. gada 23. oktobra spriedums lietā T‑388/00 Institut für Lernsysteme /ITSB – Educational Services
(“ELS”), Recueil, II‑4301. lpp., 51. punkts).
81. Izskatāmajā lietā iebildumi balstās uz agrākajām preču zīmēm, kas reģistrētas attiecībā uz 18. un 25. klasē vai vienā no šīm klasēm ietilpstošajām precēm, un ir vērsti pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz šajās pašās klasēs ietilpstošajām precēm.
82. Attiecībā uz to, lai vērtētu preču līdzības pakāpi – tātad, pietiek konstatēt, ka (kā tas arī izriet no aprakstiem, kas minēti iepriekš 6. un 9. punktā, un kam piekrīt lietas dalībnieki) preces, ko aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme un agrākās preču zīmes, ir identiskas.
– Par attiecīgajiem apzīmējumiem
83. Apstrīdētā lēmuma 11. punktā Apelāciju padome uzskatīja, ka tikai sešas no divpadsmit agrākajām preču zīmēm, proti, trīsdimensiju preču zīmes, kas ietver vārdisku elementu “bridge” (reģistrācijas Nr. 704372 un Nr. 633349), vārdiska preču zīme “FOOTBRIDGE” (reģistrācijas Nr. 710102), grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “the bridge wayfarer” (reģistrācijas Nr. 721579), vārdiska preču zīme “OVER THE BRIDGE” (reģistrācijas Nr. 630763) un vārdiska preču zīme “THE BRIDGE” (reģistrācijas Nr. 642953), var tikt ņemtas vērā, vērtējot sajaukšanas iespēju.
84. Tā kā neviens no prasītājas argumentiem, ko tā izvirzīja, iebilstot pret šo Apelāciju padomes secinājumu, un kas tika pārbaudīti, analizējot pirmo pamatu, nav ticis atsaukts, konfliktējošo apzīmējumu līdzības pārbaude ir jāierobežo ar reģistrācijai pieteiktās preču zīmes un sešu agrāko preču zīmju, kuras uzskaitītas iepriekš minētajā apstrīdētā lēmuma 11. punktā (turpmāk tekstā – “attiecīgās agrākās preču zīmes”), pārbaudi.
85. Reģistrācijai pieteiktā preču zīme vispirms ir jāsalīdzina ar katru no attiecīgajām agrākajām preču zīmēm atsevišķi un pēc tam, vērtējot sajaukšanas iespēju, ir jāpārbauda prasītājas arguments, ar ko tā apgalvo par šķietamu agrāko preču zīmju “saimi” vai “sēriju”.
86. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespējas visaptverošs novērtējums, kas ir jāveic, ņemot vērā visus atbilstošos faktorus attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu vizuālo, fonētisko vai konceptuālo līdzību, ir jābalsta uz šo apzīmējumu radīto kopiespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirīgos un dominējošos elementus (iepriekš minētais spriedums lietā SABEL, 23. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā “ ELS ”, 62. punkts). Attiecīgo preču vai pakalpojuma veida vidusmēra patērētājs, kura preču zīmju uztverei ir nozīmīga loma sajaukšanas iespējas vērtējumā, parasti uztver preču zīmi kā veselumu un neveic dažādo detaļu pārbaudi (iepriekš minētais spriedums lietā SABEL, 23. punkts).
87. Izskatāmajā lietā attiecīgās agrākās preču zīmes sastāv no vārdiskiem apzīmējumiem, no kombinētiem apzīmējumiem – grafiskiem un vārdiskiem, un no trīsdimensiju apzīmējumiem, kuri visi ietver kopīgu vārdisko elementu, proti, angļu vārdu “bridge”, pirms kura lielākajā daļā apzīmējumu ir noteiktais artikuls “the”. Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir kombinēts apzīmējums, ko veido taisnstūrveida etiķete baltā un melnā krāsā, kurā ir attēlots buras fragments, kurš izritinās, iegūstot kuģa buras formu. Attēla labajā pusē ar melniem slīpraksta burtiem, kuru horizontālais izvietojums aizņem divas trešdaļas no etiķetes garuma, ir atveidota norāde “bainbridge”, un tā ir pasvītrota ar melnu svītru, kas šķērso visu etiķeti.
88. Vispirms ir jānorāda (kā to ir darījusi Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 23. punktā), ka agrākajām preču zīmēm piemīt augsta raksturīgā atšķirtspēja, ciktāl tās sastāv no vārdiskiem, kombinētiem un trīsdimensiju apzīmējumiem, kuru elementiem, aplūkotiem atsevišķi vai to kopumā, nav nekādas saiknes ar precēm, ko tie apzīmē. It īpaši attiecībā uz agrākajām preču zīmēm, kas ietver vārdisko elementu “bridge”, šo [atšķirt]spēju īpaši uzsver to intensīvā izmantošana, kas ir veikta. No Tiesas judikatūras izriet, ka sajaukšanas iespēja ir jo lielāka, jo nozīmīgāka izrādās agrākās preču zīmes atšķirtspēja, un ka preču zīmes, kurām piemīt augsta atšķirtspēja gan raksturīguma, gan to atpazīstamības dēļ tirgū, saņem augstākas pakāpes aizsardzību nekā tās preču zīmes, kuru atšķirtspēja ir mazāka (iepriekš minētais spriedums lietā SABEL, 24. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā Canon, 18. punkts).
89. Savukārt attiecībā uz prasītājas pieņēmumu, saskaņā ar kuru Apelāciju padomei bija jāatzīst agrāko preču zīmju pazīstamība, pietiek norādīt, ka nekas no apstrīdētā lēmuma teksta neļauj izdarīt šādu pieņēmumu.
90. Tādēļ ir jāpārbauda, vai Apelāciju padome varēja, nepieļaujot kļūdu vērtējumā, izdarīt secinājumu par konfliktējošo apzīmējumu vizuālās, fonētiskās un konceptuālās līdzības neesamību.
91. Vispirms apzīmējumi ir jāsalīdzina vizuālajā ziņā.
92. Sakarā ar to attiecīgās agrākās preču zīmes ir jāsadala trijās kategorijās, tās ir: vārdiskie apzīmējumi, kombinētie apzīmējumi (proti, sastāvoši no grafiskiem un vārdiskiem elementiem) vai trīsdimensiju apzīmējumi.
93. Pie pirmās kategorijas pieder agrākās preču zīmes “FOOTBRIDGE” (reģistrācijas Nr. 710102), “OVER THE BRIDGE” (reģistrācijas Nr. 630763) un “THE BRIDGE” (reģistrācijas Nr. 642953).
94. Pirmās instances tiesa ir lēmusi, ka kombinētā – vārdiskā un grafiskā – preču zīme var tikt uzskatīta par līdzīgu kādai citai preču zīmei, kas ir identiska vai līdzīga vienam no kombinētās preču zīmes elementiem, tikai tad, ja tas ir kombinētās preču zīmes radītā kopējā iespaida dominējošais elements. Tā tas ir gadījumā, kad šis elements viens pats var dominēt šīs preču zīmes attēlā, ko konkrētā sabiedrības daļa patur prātā, tā, ka citiem šīs preču zīmes elementiem ir nebūtiska nozīme tās radītajā kopējā iespaidā (Pirmās instances tiesas 2002. gada 23. oktobra spriedums lietā T‑6/01 Matratzen Concord /ITSB – Hukla Germany
(“MATRATZEN”), Recueil, II‑4335. lpp., 33. punkts).
95. Izskatāmajā lietā, pat pieņemot, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vārdisko elementu “bainbridge” var uzskatīt par tādu elementu, kas vairāk nekā citi piesaista patērētāja uzmanību, ir jākonstatē, ka šī elementa un attiecīgo trīs agrāko preču zīmju vizuālās līdzības attiecas tikai uz sešu angļu vārdu “bridge” veidojošo burtu secību. Reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē šo vārdu papildina priedēklis “bain” un agrākajās preču zīmēs – atsevišķie vārdi “over the”, “the” un priedēklis “foot”.
96. Turklāt reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē vārdu “bainbridge” papildina grafiski elementi, kuri – lai gan tos var uzskatīt par visnenozīmīgākajiem – tomēr nav mazsvarīgi šī apzīmējuma radītajā kopiespaidā.
97. Ņemot vērā iepriekš minētās atšķirības starp attiecīgajām trim agrākajām preču zīmēm un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vārdisko elementu un ievērojot otru atšķirīgo faktoru – šo preču zīmi raksturojošos grafiskos elementus, konfliktējošo apzīmējumu līdzība, kas konstatēta iepriekš 95. punktā, nav dominējošā, visaptveroši salīdzinot konfliktējošos apzīmējumus vizuālajā ziņā.
98. Otrajā kategorijā ietilpst vienīgi kombinētā preču zīme, kas ietver vārdisko elementu “the bridge wayfarer” (reģistrācijas Nr. 721579). Šī preču zīme attēlo melnas un baltas krāsas vēja zvaigzni, ko šķērso melna horizontāla līnija. Minētais grafiskais elements ir izvietots starp vārdiem “the bridge”, kas veidoti ar trekniem melniem burtiem, un “wayfarer”, kas veidots ar mazākiem melniem burtiem.
99. Ir jākonstatē, ka vizuālajā ziņā minētā agrākā preču zīme būtiski atšķiras no reģistrācijai pieteiktās preču zīmes. Konfliktējošo preču zīmju vienīgais kopīgais elements, proti, vārdu “bridge” veidojošo sešu burtu secība, izskatāmajā lietā šķiet gandrīz nesamanāma to radītajā kopiespaidā, ko spēcīgi ietekmē grafiskie elementi, kas papildus zīmējumiem ietver vārdisko elementu grafiskos attēlus, kuri pievienojas iepriekš minētajiem vārdiem, proti, prievārdam “bain” reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē un atsevišķajiem vārdiem “the” un “wayfarer” attiecīgajā agrākajā preču zīmē.
100. Visbeidzot, runājot par attiecīgo agrāko preču zīmju trešo kategoriju, ko veido trīsdimensiju etiķetes, uz kurām attēlota norāde “the bridge”, ir jākonstatē, ka atšķirības, kas piemīt pašam šo preču zīmju raksturam, ir pietiekamas, lai vizuālajā ziņā izslēgtu jebkādu līdzību ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi.
101. Visu apsverot, var secināt, ka konfliktējošo apzīmējumu salīdzinājums vizuālajā ziņā norāda uz to spēcīgām atšķirībām, kas ļauj uzskatīt vienīgo kopīgo elementu – vārdu “bridge” veidojošo sešu burtu secību – par nepietiekamu, lai konstatētu, ka attiecīgajām preču zīmēm, ņemot vērā to radīto kopiespaidu, piemīt tādas pakāpes vizuālā līdzība, kas ir nozīmīga, vērtējot sajaukšanas iespēju.
102. Konfliktējošie apzīmējumi vēl ir jāsalīdzina fonētiskajā ziņā.
103. Šajā sakarā ir jānorāda, ka konfliktējošo apzīmējumu fonētiskās līdzības ir pietiekami nenozīmīgas, ja reģistrācijai pieteikto preču zīmi salīdzina ar agrāko preču zīmi, kas ietver vārdisko elementu “the bridge wayfarer”, un agrāko vārdisko preču zīmi “OVER THE BRIDGE”, lai gan tās [līdzības] ir vairāk izteiktas, kad šādi salīdzina agrākās vārdiskās preču zīmes “THE BRIDGE” un “FOOTBRIDGE” un agrākās trīsdimensiju preču zīmes, kas ietver vārdisko elementu “the bridge”.
104. Tādējādi arguments, ko Apelāciju padome izvirzīja apstrīdētā lēmuma 21. punktā, saskaņā ar kuru fonētiskās atšķirības “lielā mērā atspoguļo konceptuālās [atšķirības], ņemot vērā, ka dažādo preču zīmju izruna atšķiras atkarībā no tās veidojošo vārdu nozīmes”, nav pārliecinošs.
105. Gluži pretēji, ir pamats uzskatīt, ka vidusmēra itāļu patērētājs acīmredzot izrunās četras iepriekš minētās agrākās preču zīmes un reģistrācijai pieteikto preču zīmi tādējādi, ka vārds “ bridge ” jebkurā gadījumā tiks uzsvērts, it īpaši burtu salikuma un itāļu valodā nepazīstamo patskaņu “d” un “g” salīdzinājuma dēļ. Turklāt agrāko vārdisko preču zīmju “THE BRIDGE” un “FOOTBRIDGE” un agrāko trīsdimensiju preču zīmju, kas ietver vārdisko elementu “ bridge ”, no vienas puses, un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes, kas ietver vārdisko elementu “bainbridge”, no otras puses, fonētiskā līdzība ir vairāk izteikta nekā vārds “bridge”, kas visās šajās preču zīmēs atrodas vienā un tajā pašā vietā. Savukārt vārda “the” un prievārda “foot” klātesamība agrākajās preču zīmēs un prievārda “bain” klātesamība reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē dara vājāku šo līdzību.
106. Ievērojot visus iepriekš minētos apsvērumus, ir jāatzīst, ka eksistē reģistrācijai pieteiktās preču zīmes un vismaz četru iepriekš minēto agrāko preču zīmju zināma fonētiskā līdzība.
107. Turklāt konfliktējošie apzīmējumi ir jāsalīdzina konceptuālā ziņā.
108. Apelāciju padome savu pārbaudi saistībā ar attiecīgo preču zīmju semantisko saturu uzsāka, balstoties uz postulātu (ko apstrīd prasītāja), ka vidusmēra itāļu patērētāja angļu valodas zināšanas ir pietiekamas, lai ļautu viņam atpazīt vārda “bridge” nozīmi un saistīt to ar atbilstošu itāļu vārdu “ponte” (apstrīdētā lēmuma 17. punkts).
109. Šādu premisu nevar apšaubīt. Kā to pamatoti norādīja persona, kas iestājusies lietā, vārds “bridge” ir daļa no elementārā angļu valodas vārdu krājuma, kas Itālijā tiek apgūts vidējās izglītības līmenī. Tas pats attiecas uz angļu vārdiem “the” un “foot” un vārdu salikumu “over the”, ko ietver agrākās preču zīmes.
110. Apelāciju padome turpina savu argumentāciju, apgalvojot, ka itāļu vidusmēra patērētājs var saprast, ka vārds “bridge” nozīmē ‘tilts’, tikai tad, kad viņš sastopas ar agrākajām preču zīmēm, tādēļ ka tikai šajās preču zīmēs minētais vārds tiek izmantots kopīgi ar artikulu “the” vai ar citiem angļu vārdiem, tādiem kā “foot”, kurš ir viegli saprotams. Savukārt tā tas nav attiecībā uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi, ņemot vērā, ka vārds “bridge” tajā seko prievārdam “bain”, kuram pašam par sevi trūkst jebkādas nozīmes (apstrīdētā lēmuma 18. punkts). Turklāt Apelāciju padome uzskata, ka, “ja agrākajās preču zīmēs vārds “bridge” ir piemērots, lai to ideāli nošķirtu no kopuma, kura daļu tas veido, tad preču zīme “BAINBRIDGE” ir viendabīgs un cieši saistīts kopums bez jebkādas acīmredzamas nozīmes, ja vien tā nav izdomāts apzīmējums, uzvārds vai ģeogrāfiska norāde, kurā vārdam “bridge”, lai gan tas tur atrodas, nav nekādas patstāvīgas nozīmes (apstrīdētā lēmuma 19. punkts).
111. Šajā sakarā Apelāciju padomes argumentācijā, šķiet, nav pieļauta kļūda vērtējumā.
112. Apstāklis, ka reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē vārds “bridge” seko prievārdam “bain”, kuram angļu valodā nav nekādas nozīmes, ir tāds, kas acumirklī var padarīt vājāku semantisko saikni starp minēto vārdu un tā pamatā esošo jēgu šajā valodā. Turklāt vārda “bainbridge” veidoto kopumu itāļu patērētājs var viegli uztvert kā izdomātu vārdu vai, ņemot vērā arī faktu, ka preču zīmes grafiskajā attēlā šis vārds sākas ar lielo burtu, kā ģeogrāfisku norādi, kas apzīmē pilsētu vai reģionu, kuru šķērso upe, tāpat kā, piemēram, vārdu “Cambridge” vai kā uzvārdu. Turklāt apzīmējuma grafiskais attēls neietver nekādu elementu, kas var izraisīt domu par tiltu. Savukārt zīmējums, kas atveido kuģa buru, var likt patērētājam domāt, ka norāde “bainbridge” apzīmē peldvietu, kurā tiek praktizēta burāšana. Šāda ideju asociācija itāļu vidusmēra patērētāja apziņā var vēl pastiprināties, ja pieņem (kā to ierosina prasītāja), ka viņš var saprast franču vārda “bain”, kas ir vārda “bainbridge” prievārds, nozīmi.
113. Savukārt gadījumā, kad tas tiek izmantots attiecīgajās agrākajās preču zīmēs, vārds “bridge” acumirklī atgādina tilta konceptu. Šo semantiskās saiknes tūlītējo raksturu pastiprina dažādi elementi, piemēram, artikula “the” vai citu angļu valodas izcelsmes vārdu kvalitatīvā īpašības vārda funkcijā (“foot”) izmantošana.
114. Ievērojot minētos apsvērumus, ir pamats uzskatīt, ka Apelāciju padome nav pieļāvusi kļūdu vērtējumā, kad tā secināja, ka no semantiskā viedokļa konfliktējošie apzīmējumi nav līdzīgi, un tādēļ nevar apstiprināt, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme uzurpē jēdzienu “tilts”, ko attēlo attiecīgās agrākās preču zīmes (apstrīdētā lēmuma 20. punkts).
– Par sajaukšanas iespēju
115. No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka konfliktējošajiem apzīmējumiem piemīt ievērojamas līdzības vienīgi fonētiskajā ziņā.
116. Tomēr, neskatoties uz attiecīgo agrāko preču zīmju augsto atšķirtspēju un preču, ko aptver tās un reģistrācijai pieteiktā preču zīme, identiskumu, nevar secināt par sajaukšanas iespējas esamību, ievērojot, ka konfliktējošajām preču zīmēm piemīt tikai fonētiskā līdzība. Šajā sakarā ir jānorāda, ka divu preču zīmju fonētiskās līdzības pakāpei ir mazāka nozīme gadījumā, kad preces tiek pārdotas tādējādi, ka konkrētā sabiedrības daļa, tās pērkot, parasti uztver preču zīmes, kuras tās apzīmē, vizuālā veidā (Pirmās instances tiesas 2003. gada 14. oktobra spriedums lietā T‑292/01 Phillips‑Van Heusen /ITSB – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel
(“BASS”), Krājums, II‑4335. lpp., un 2005. gada 28. jūnija spriedums lietā T‑301/03 Canali Ireland /ITSB – Canal Jean
(“CANAL JEAN CO. NEW YORK”), Krājums, II‑2479. lpp.). Tā tas ir attiecīgo preču gadījumā izskatāmajā lietā.
117. Ievērojot visus iepriekš minētos apsvērumus, ir jāsecina, ka Apelāciju padome nav pieļāvusi kļūdas vērtējumā, secinot, ka patērētāju apziņā nepastāv reģistrācijai pieteiktās preču zīmes un sešu attiecīgo agrāko preču zīmju, kuras tā savā vērtējumā ir ņēmusi vērā atsevišķi, sajaukšanas iespēja.
118. Šajā stadijā vēl atliek pārbaudīt prasītājas argumentu, saskaņā ar kuru agrākās preču zīmes, kurām visām ir raksturīga vienas un tās pašas vārdiskās sastāvdaļas “bridge” klātesamība, veido “preču zīmju saimi” vai “sērijveida preču zīmes”. Prasītāja uzskata, ka šāds apstāklis var radīt objektīvu sajaukšanas iespēju, ciktāl patērētājs, sastopoties ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, kurā atveidota tāda pati vārdiskā sastāvdaļa kā agrākajās preču zīmēs, būs spiests domāt, ka prasītājai pieder arī preces, ko aptver šī preču zīme.
119. Vispirms ir jānorāda, ka Regulā Nr. 40/94 nav paredzēts jēdziens “sērijveida preču zīmes”.
120. Šāda konstatācija tomēr neļauj uzreiz noraidīt prasītājas argumentāciju.
121. Lai novērtētu, cik pamatota ir šāda argumentācija, vispirms ir jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumiem, ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja preču zīmju un preču vai pakalpojumu, ko tās aptver, līdzības vai identiskuma dēļ sabiedrības apziņā pastāv sajaukšanas iespēja, kas “ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi”. Turklāt Regulas Nr. 40/94 septītais apsvērums paskaidro, ka “sajaukšanas iespēja, kuras novērtējums ir atkarīgs no vairākiem elementiem un jo īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, no asociācijām, ko var saistīt ar izmantoto vai reģistrēto apzīmējumu, līdzības pakāpe starp preču zīmi un apzīmējumu un starp norādītajām precēm vai pakalpojumiem, ir īpašs šīs aizsardzības priekšnosacījums”.
122. Turklāt ir jāatgādina, ka saskaņā ar iepriekš 77. punktā minēto judikatūru sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, atbilstoši tam, kā konkrētā sabiedrības daļa uztver attiecīgās preces vai pakalpojumus, un, ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus.
123. Ir jānorāda, ka gadījumā, kad iebildumi pret Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu balstās uz vairākām agrākajām preču zīmēm un šīm preču zīmēm piemītošās īpašības ļauj tās uzskatīt par vienas un tās pašas “sērijas” vai “saimes” daļu, kā tas it īpaši var būt gadījumā, kad tās pilnībā atveido vienu un to pašu atšķirtspējīgo elementu, kam ir pievienots cits grafisks vai vārdisks elements, kurš tās atšķir vienu no otras, vai gadījumā, kad tām ir raksturīga viena un tā paša, no galvenās preču zīmes atvasināta priedēkļa vai piedēkļa atkārtošanās – šāds apstāklis ir atbilstošs faktors, vērtējot sajaukšanas iespēju.
124. Līdzīgos gadījumos sajaukšanas iespēju var izraisīt asociāciju iespēja starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un agrākajām preču zīmēm, kas ir sērijas daļa, ja reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei un minētajām preču zīmēm piemītošās līdzības var likt patērētājam domāt, ka tā [reģistrācijai pieteiktā preču zīme] ir tās pašas sērijas daļa un ka tādēļ tās aptvertajām precēm ir tāda pati komerciālā izcelsme kā precēm, ko aptver agrākās preču zīmes, vai radniecīga izcelsme. Šāda asociāciju iespēja starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un agrākajām sērijveida preču zīmēm, kas var likt maldīties attiecībā uz to preču komerciālo izcelsmi, ko apzīmē konfliktējošie apzīmējumi, var pastāvēt pat tad, kad – kā tas ir izskatāmajā lietā –, salīdzinot reģistrācijai pieteikto preču zīmi ar agrākajām preču zīmēm (katru atsevišķi), nevar konstatēt tiešas sajaukšanas iespējas esamību. Šādā gadījumā iespēja, ka patērētājs var maldīties attiecībā uz konkrēto preču vai pakalpojumu komerciālo izcelsmi, nerodas no iespējas, ka viņš jauc reģistrācijai pieteikto preču zīmi ar vienu vai otru no agrākajām sērijveida preču zīmēm, bet no iespējas, ka viņš uzskata reģistrācijai pieteikto preču zīmi kā tās pašas sērijas daļu.
125. Tomēr ir jānorāda, ka atsauce uz iepriekš aprakstīto asociāciju iespēju ir iespējama tikai tad, ja ir kumulatīvi izpildīti divi nosacījumi.
126. Pirmkārt, agrāk reģistrēto preču zīmju sērijas īpašniekam ir jāsniedz izmantošanas pierādījums par visām sērijai piederošajām preču zīmēm vai vismaz par vairākām preču zīmēm, kuras var veidot “sēriju”. Lai sabiedrībai pastāvētu iespēja kļūdīties attiecībā uz reģistrācijai pieteiktās preču zīmes piederību sērijai, agrākajām preču zīmēm, kuras ir šīs sērijas daļa, obligāti ir jābūt pārstāvētām tirgū. Ir jāuzskata par izslēgtu iespēja ņemt vērā agrāko preču zīmju sērijveida raksturu, paplašinot aizsardzības apjomu preču zīmēm, kas, atsevišķi aplūkotas, ir sērijas daļa, ar jebkādu abstraktu sajaukšanas iespējas vērtējumu, kas balstās vienīgi uz to, ka eksistē vairākas reģistrācijas, kuru priekšmets ir preču zīmes, kuras (kā tas ir izskatāmajā lietā) atveido vienu un to pašu atšķirtspējīgo elementu, un, ja preču zīmes nav tikušas faktiski izmantotas. Turklāt, ja nav šādas izmantošanas pierādījuma, sajaukšanas iespēja, ko eventuāli izraisa reģistrācijai pieteiktās preču zīmes parādīšanās tirgū, ir jāvērtē, salīdzinot katru no agrākajām preču zīmēm, aplūkotu atsevišķi, ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi.
127. Otrkārt, reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei ir jābūt ne tikai līdzīgai preču zīmēm, kuras veido sēriju, bet tai arī jāpiemīt tādām īpašībām, kuras var to sasaistīt ar sēriju. Tas tā nebūs gadījumā, kad, piemēram, agrāko sērijveida preču zīmju kopīgais elements reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē tiek izmantots atšķirīgā pozīcijā no tās, kurā tas parasti atrodas sērijā ietvertajās preču zīmēs, vai ar semantiski atšķirīgu saturu.
128. Izskatāmajā lietā ir jākonstatē, ka vismaz viens no iepriekš minētajiem nosacījumiem nav īstenojies. Turklāt, kā to arī norādīja Apelāciju padome un kā tas izriet no lietas materiāliem, vienīgie pierādījumi, ko prasītāja iesniedza iebildumu procesā, attiecas uz preču zīmes “THE BRIDGE” izmantošanu un mazākā apmērā – uz preču zīmi “THE BRIDGE WAYFARER”. Tā kā šīs abas preču zīmes ir vienīgās agrākās preču zīmes, kuru eksistenci tirgū prasītāja ir pierādījusi, Apelāciju padome pamatoti noraidīja argumentus, ar kuriem prasītāja atsaucās uz “sērijveida preču zīmēm” piemītošo aizsardzības priekšrocību.
129. Ievērojot visus iepriekš minētos apsvērumus, ir jāsecina, ka Apelāciju padome nav pieļāvusi ne kļūdu vērtējumā, ne tiesību kļūdu, izslēdzot konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespējas esamību.
130. No tā izriet, ka pamats – apgalvojums par Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu – arī ir jānoraida.
131. Tādēļ prasība ir jānoraida pilnībā.
Par tiesāšanās izdevumiem
132. Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājai spriedums nav labvēlīgs, tai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar ITSB prasījumiem.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA (ceturtā palāta)
nospriež:
1) prasību noraidīt;
2) prasītāja atlīdzina tiesāšanās izdevumus.