CIVILDIENESTA TIESAS RĪKOJUMS (otrā palāta)
2007. gada 17. jūlijā
Lieta F‑141/06
Marc Hartwig
pret
Eiropas Parlamentu un Eiropas Kopienu Komisiju
Civildienests – Ierēdņi – Procesa jautājumi – Iebilde par nepieņemamību
Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu, ar ko Hartwig lūdz atcelt Parlamenta 2006. gada 27. marta un Komisijas 2006. gada 12. aprīļa lēmumus, ar kuriem viņš ir iecelts B*3 pakāpē
Nolēmums Prasību noraidīt kā nepieņemamu tiktāl, ciktāl tā attiecas uz Parlamentu. Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.
Prasītājs un Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar tiesvedību par iebildi par nepieņemamību. Lēmuma par pārējiem
tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.
Kopsavilkums
Ierēdņi – Prasība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Formas prasības
(Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts)
Tā kā ierēdņa iesniegtai administratīvai sūdzībai nav speciālu formas prasību, dokuments, kurš nosūtīts pa elektronisko pastu
un kurā ir skaidri un precīzi izteikta tā autora vēlme apstrīdēt attiecībā uz viņu pieņemtu lēmumu, ir sūdzība Civildienesta
noteikumu 90. panta 2. punkta izpratnē.
Sūdzība tiek uzskatīta par iesniegtu, kad to ir saņēmusi iestāde, kas ir tās adresāte. Tā tas nav gadījumā, ja sūdzība ir
nosūtīta uz neprecīzu elektronisko adresi, pat ja tai būtu jānonāk iestādes galvenajā serverī, un nosūtītājs nesaņem ziņojumu
par kļūdu.
Rūpīgam ierēdnim, kas nolemj nosūtīt sūdzību pa elektronisko pastu, ir jāpārliecinās par to, ka adresāta adrese ir pareiza
un ka dokuments ir saņemts, piemēram, piezvanot šim adresātam vai tam lūdzot izdot dokumentu, kas apliecina elektroniskā pasta
sūtījuma saņemšanu. Šāda elementāra piesardzība ir sevišķi svarīga tāpēc, ka nav pierādīts, ka šobrīd iestādēs izmantotā saziņas
tehnika ļautu nodrošināt sistemātisku attiecīgā dokumenta tālāku nosūtīšanu adresātam vai vismaz ziņojuma par kļūdu nosūtīšanu
nosūtītājam automātiskas atbildes formā (“autoreply”), it īpaši gadījumos, kad vārdi pirms simbola “@” ir kļūdaini vai neprecīzi.
(skat. 26.–30. un 32. punktu)
Atsauces
Tiesa: 1988. gada 31. maijs, 167/86 Rousseau/Revīzijas palāta, Recueil, 2705. lpp., 8. punkts; 1988. gada 14. jūlijs, 23/87 un 24/87 Aldinger un Virgili/Parlaments, Recueil, 4395. lpp., 13. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1991. gada 25. septembris, T‑54/90 Lacroix/Komisija, Recueil, II‑749. lpp., 28. un 29. punkts; 2005. gada 16. februāris, T‑354/03 Reggimenti/Parlaments, Krājums‑CDL, I‑A‑33. un II‑147. lpp., 43. punkts.
Civildienesta tiesa: 2006. gada 15. maijs, F‑3/05 Schmit/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑9. un II‑A‑1‑33. lpp., 28. punkts.