62024TJ0131_RES
Cauza T‑131/24
CR
împotriva
Comisiei Europene
Hotărârea Tribunalului (Camera a cincea) din 2 iulie 2025
„Funcție publică – Funcționari – Pensie pentru limită de vârstă – Reforme ale statutului din 2004 și din 2014 – Măsuri tranzitorii referitoare la anumite metode de calcul al drepturilor de pensie – Articolul 28 din anexa XIII la statut – Agenți contractuali deveniți funcționari – Coeficientul anual de acumulare a drepturilor de pensie – Vârsta de pensionare – Domeniul de aplicare al legii – Egalitate de tratament”
Funcționari – Pensii – Metode de calcul al drepturilor de pensie – Dispoziții tranzitorii din Regulamentul nr. 1023/2013 – Aplicabilitate în cazul agenților în activitate la 31 decembrie 2013 – Limitare doar la agenții care au avut o întrerupere în afilierea la sistemul de pensii al Uniunii – Excludere – Încălcarea principiului egalității de tratament prin asimilarea agenților care au avut o întrerupere în afiliere cu cei care nu au avut o astfel de întrerupere – Inexistență
[art. 13 alin. (2) TUE; Statutul funcționarilor, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1023/2013, considerentul (29) și art. 83 alin. (2) și anexa XIII, art. 21, 22 și 28; Regimul aplicabil celorlalți agenți, art. 1 alin. (1) și anexa; Regulamentul nr. 723/2004 al Consiliului)
(a se vedea punctele 37-42, 44, 45 și 108-114)
Funcționari – Pensii – Metode de calcul al drepturilor de pensie – Dispoziții tranzitorii din Regulamentul nr. 1023/2013 – Aplicabilitate în cazul agenților încadrați în muncă la 31 decembrie 2013 – Aplicabilitate în cazul unui agent contractual devenit funcționar după această dată – Tratament diferențiat al unui asemenea agent în raport cu un agent contractual care și‑a menținut statutul sau a devenit agent temporar – Justificare prin obiectivul de menținere a echilibrului actuarial al sistemului de pensii al Uniunii – Admisibilitate – Invocarea unei practici urmate de o altă instituție – Lipsa incidenței
[art. 310 TFUE și 317 TFUE; Statutul funcționarilor, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1023/2013, art. 77 și anexa XIII, art. 21, 22 și 28; Regimul aplicabil celorlalți agenți, art. 39 alin. (1), art. 83 alin. (2) și art. 109 alin. (1) și anexa, art. 1 alin. (1); Regulamentul nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, considerentul (13)]
(a se vedea punctele 47-66, 77-88 și 91-104)
Acțiune introdusă de funcționari – Motive – Motiv întemeiat pe o încălcare a principiului egalității de tratament – Contestarea normelor tranzitorii adoptate pentru a garanta o tranziție echitabilă de la un sistem statutar la altul – Control jurisdicțional – Limite
(a se vedea punctele 69-73)
Rezumat
Sesizat cu o acțiune formulată de CR, o fostă funcționară a Comisiei Europene, împotriva deciziei acestei instituții de stabilire a drepturilor sale de pensie pentru limită de vârstă (denumită în continuare „decizia atacată”), Tribunalul respinge această acțiune și clarifică aplicarea măsurilor tranzitorii referitoare la anumite metode de calcul al drepturilor de pensie prevăzute în anexa XIII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”).
În iunie 2012, reclamanta a fost încadrată în muncă la Comisie în calitate de agent contractual. În august 2015, ea a fost numită funcționar.
Între timp, reforma statutului și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, care a avut loc în anul 2014 (
1
), a introdus, pe de o parte, un nou coeficient anual de acumulare a drepturilor de pensie de 1,8 %, mai puțin favorabil decât coeficientul anterior de 1,9 %, și, pe de altă parte, a stabilit vârsta de pensionare la 66 de ani, față de 63 de ani cum era stabilită anterior.
În mai 2023, Oficiul pentru Administrarea și Plata Drepturilor Individuale (PMO) al Comisiei a adoptat decizia atacată, aplicând printre altele articolul 28 din anexa XIII la statut, referitor la metodele de calcul al coeficientului anual de acumulare a drepturilor de pensie și al vârstei de pensionare a agenților contractuali deveniți funcționari. PMO i‑a comunicat reclamantei că i s‑a acordat beneficiul unei pensii pentru limită de vârstă începând cu 1 iulie 2023, la vârsta de 66 de ani. PMO i‑a indicat de asemenea că, pentru perioada sa de activitate în calitate de agent contractual, coeficientul anual de acumulare a drepturilor sale de pensie este de 1,9 % și că, pentru perioada sa de activitate în calitate de funcționar, acest coeficient anual de acumulare este de 1,8 %.
În cadrul reclamației sale, respinsă de Comisie, reclamanta a arătat că articolul în cauză nu era aplicabil situației sale, ținând seama de afilierea și de contribuția sa fără întrerupere la sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene (denumit în continuare „SPIUE”). Ea a solicitat PMO să reexamineze decizia atacată, astfel încât vârsta sa de pensionare să fie stabilită la 63 de ani, iar coeficientul anual de acumulare de 1,9 % să îi fie aplicat pentru întreaga sa carieră. Pe de altă parte, din moment ce a rămas în funcție până la 66 de ani și considera că vârsta sa de pensionare ar fi trebuit stabilită la 63 de ani, reclamanta a solicitat acordarea unei majorări suplimentare de 2,5 % din ultimul său salariu de bază pentru fiecare dintre anii lucrați după împlinirea vârstei de 63 de ani.
Aprecierea Tribunalului
În primul rând, Tribunalul arată că, pentru a stabili dacă articolul 28 din anexa XIII la statut este aplicabil, important este numai să fie îndeplinite condițiile stabilite la acest articol.
Articolul 28 din anexa XIII la statut prevede două condiții distincte și cumulative. Prima condiție se întemeiază pe angajarea în muncă în calitate de agent până la 1 mai 2004 sau la 1 ianuarie 2014, întrucât, la una dintre aceste date, agentul respectiv trebuia să aibă un contract în curs. A doua condiție este numirea agentului menționat ca funcționar, care este în mod necesar ulterioară angajării sale în muncă, întrucât, potrivit textului articolului 28 din anexa XIII la statut, această numire trebuie să fi avut loc „după”1 mai 2004 sau „după”1 ianuarie 2014.
Limitarea aplicabilității articolului menționat doar la agenții care au avut o întrerupere în afilierea la SPIUE, astfel cum susține reclamanta, nu reiese din modul clar de redactare a articolului 28 din anexa XIII la statut. A admite teza reclamantei ar implica astfel limitarea domeniului de aplicare al articolului 28 din anexa XIII la statut prin adăugarea unei condiții care nu a fost prevăzută de legiuitorul Uniunii.
Or, atunci când sensul unei dispoziții a dreptului Uniunii reiese fără ambiguitate chiar din modul de redactare a acesteia, instanța Uniunii nu se poate abate de la acest text. Prin urmare, a considera că aplicarea unei dispoziții din statut este supusă unei condiții care nu este definită în acesta ar constitui o interpretare contra legem a dispoziției respective, astfel încât o asemenea interpretare nu poate fi acceptată. Într‑adevăr, având în vedere principiile echilibrului instituțional și atribuirii competențelor, astfel cum sunt consacrate la articolul 13 alineatul (2) TUE, instanța Uniunii nu dispune de competența de a deroga de la dispozițiile statutului, precum articolul 28 din anexa XIII la acesta, prin adăugarea unei condiții inexistente în prezent.
Tribunalul observă că această concluzie nu este infirmată de jurisprudența Curții și nici de cea a Tribunalului. În niciun moment, aceste două instanțe nu au intenționat să repună în discuție alegerile legiuitorului Uniunii și să modifice domeniul de aplicare al articolului 28 din anexa XIII la statut, rezervându‑l numai agenților temporari sau contractuali al căror contract era în curs la 1 mai 2004 sau la 1 ianuarie 2014 și care ar fi avut o întrerupere în afilierea la SPIUE înainte de numirea lor ca funcționari.
În al doilea rând, în ceea ce privește respectarea principiului egalității de tratament, Tribunalul apreciază că, pe de o parte, ținând seama de larga putere de apreciere de care dispune, legiuitorul Uniunii a putut considera că funcționarilor numiți după 1 mai 2004 sau după 1 ianuarie 2014 trebuie să li se aplice un tratament diferit de cel de care ar fi putut beneficia dacă și‑ar fi păstrat cel puțin zece ani statutul de agent temporar sau de agent contractual. Astfel, impactul global asupra bugetului Uniunii al reformelor din 2004 și din 2014 este în mod necesar mai important în ceea ce privește pensiile funcționarilor decât în ceea ce privește pensiile celorlalți agenți. Acest raționament urmează obiectivul de menținere a echilibrului actuarial al SPIUE, garantând totodată respectarea drepturilor dobândite și a așteptărilor legitime ale personalului angajat, care se adaugă la obiectivele mai generale de disciplină bugetară și de consolidare a finanțelor publice într‑un context socioeconomic dificil.
Mai mult, din dispozițiile articolului 28 din anexa XIII la statut nu se poate deduce nicio diferențiere arbitrară sau vădit inadecvată în raport cu obiectivul urmărit de legiuitorul Uniunii care vizează păstrarea drepturilor dobândite și a așteptărilor legitime ale funcționarilor în cauză, din moment ce, la fel ca în cazul celorlalți membri ai personalului angajat la 1 mai 2004 sau la 1 ianuarie 2014, drepturile dobândite și așteptările legitime ale acestora sunt respectate.
Pe de altă parte, în cadrul examinării caracterului comparabil al situațiilor respective, este lipsit de importanță dacă acești funcționari au avut sau nu o întrerupere în afilierea la SPIUE înainte de numirea lor. Într‑adevăr, această împrejurare se raportează la perioada lor de activitate în calitate de agenți, în timp ce aplicarea dispozițiilor articolului 28 din anexa XIII la statut depinde de numirea lor ca funcționari. Astfel, cel mult, această împrejurare va implica în practică faptul că un funcționar care a avut o întrerupere în afilierea sa și, în mod corelativ, în plata contribuțiilor sale la SPIUE înainte de numirea sa va cumula mai puțini ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, aferenți numai perioadei de activitate în calitate de agent, decât dacă nu ar fi avut o asemenea întrerupere.
(
1
)	Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 de modificare a Statutului funcționarilor Uniunii Europene și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene (JO 2013, L 287, p. 15) a intrat în vigoare la 1 noiembrie 2013 și se aplică, în ceea ce privește dispozițiile relevante în prezenta cauză, de la 1 ianuarie 2014.