62024CJ0422
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (prvá komora)
z 18. decembra 2025 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana osobných údajov – Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Články 13 a 14 – Pôsobnosť – Osobné údaje získané prostredníctvom kamery umiestnenej na tele, ktorú nosia revízori cestovných lístkov vo verejnej doprave – Právny základ povinnosti poskytnúť informácie dotknutej osobe, ktorú má prevádzkovateľ“
Vo veci C‑422/24,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Högsta förvaltningsdomstolen (Najvyšší správny súd, Švédsko) z 13. júna 2024 a doručený Súdnemu dvoru 17. júna 2024, ktorý súvisí s konaním:
Integritetsskyddsmyndigheten
proti
AB Storstockholms Lokaltrafik,
SÚDNY DVOR (prvá komora),
v zložení: predseda prvej komory F. Biltgen, sudcovia T. von Danwitz (spravodajca), podpredseda Súdneho dvora, I. Ziemele, A. Kumin a S. Gervasoni,
generálna advokátka: L. Medina,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
Integritetsskyddsmyndigheten, v zastúpení: C. Agnehall, A. Persson a D. Törngren, splnomocnení zástupcovia,
–
AB Storstockholms Lokaltrafik, v zastúpení: J. Forzelius, advokat a G. Tranvik, biträdande jurist,
–
dánska vláda, v zastúpení: D. Elkan, C. A.‑S. Maertens, J. Sandvik Loft a M. Jespersen, splnomocnení zástupcovia,
–
rakúska vláda, v zastúpení: A. Posch, J. Schmoll a C. Gabauer, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: A. Bouchagiar, C. Faroghi a H. Kranenborg, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 1. augusta 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 13 a 14 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1; ďalej len „GDPR“).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Integritetsskyddsmyndigheten (Úrad na ochranu osobných údajov, Švédsko) (ďalej len „úrad“) a AB Storstockholms Lokaltrafik (ďalej len „SL“), švédskou akciovou spoločnosťou prevádzkujúcou verejnú dopravu, vo veci správnej peňažnej sankcie uloženej tejto spoločnosti za porušenie článku 13 GDPR v rámci získavania osobných údajov prostredníctvom kamery umiestnenej na tele, ktorú nosia revízori pracujúci pre túto spoločnosť.
Právny rámec
3
Odôvodnenia 60 a 61 GDPR stanovujú:
„(60)
Zásady spravodlivého a transparentného spracúvania si vyžadujú, aby dotknutá osoba bola informovaná o existencii spracovateľskej operácie a jej účeloch. Prevádzkovateľ by mal dotknutej osobe poskytnúť všetky ďalšie informácie, ktoré sú potrebné na zaručenie spravodlivého a transparentného spracúvania, pričom sa zohľadnia konkrétne okolnosti a kontext, v ktorom sa osobné údaje spracúvajú. Dotknutá osoba by okrem toho mala byť informovaná o existencii profilovania a následkoch takéhoto profilovania. Ak sa osobné údaje získavajú od dotknutej osoby, dotknutá osoba by mala byť informovaná aj o tom, či je povinná osobné údaje poskytnúť, a o následkoch v prípade, že tieto údaje neposkytne. Tieto informácie možno poskytnúť v kombinácii so štandardizovanými ikonami s cieľom poskytnúť dobre viditeľným, zrozumiteľným a čitateľným spôsobom zmysluplný prehľad zamýšľaného spracúvania. Ak sú ikony uvedené v elektronickej podobe, mali by byť strojovo čitateľné.
(61)
Informácie súvisiace so spracúvaním osobných údajov týkajúcich sa dotknutej osoby by sa mali dotknutej osobe poskytnúť v čase získavania osobných údajov od dotknutej osoby, alebo ak sa osobné údaje získali z iného zdroja, v primeranej lehote v závislosti od okolností prípadu. Ak možno osobné údaje legitímne poskytnúť inému príjemcovi, dotknutá osoba by mala byť informovaná o tom, kedy boli osobné údaje prvýkrát poskytnuté tomuto príjemcovi. Ak má prevádzkovateľ v úmysle spracúvať osobné údaje na iný účel ako ten, na ktorý boli získané, mal by dotknutej osobe pred takýmto ďalším spracúvaním poskytnúť informácie o tomto inom účele a ďalšie potrebné informácie. Ak sa z dôvodu použitia viacerých zdrojov nemohol dotknutej osobe poskytnúť pôvod osobných údajov, mala by sa poskytnúť všeobecná informácia.“
4
Článok 5 GDPR s názvom „Zásady spracúvania osobných údajov“ stanovuje:
„1.   Osobné údaje musia byť:
a)
spracúvané zákonným spôsobom, spravodlivo a transparentne vo vzťahu k dotknutej osobe (‚zákonnosť, spravodlivosť a transparentnosť‘);
…
c)
primerané, relevantné a obmedzené na rozsah, ktorý je nevyhnutný vzhľadom na účely, na ktoré sa spracúvajú (‚minimalizácia údajov‘);
…“
5
Článok 12 GDPR, nazvaný „Transparentnosť informácií, oznámenia a postupy výkonu práv dotknutej osoby“, znie:
„1.   Prevádzkovateľ prijme vhodné opatrenia s cieľom poskytnúť dotknutej osobe všetky informácie uvedené v článkoch 13 a 14 a všetky oznámenia podľa článkov 15 až 22 a článku 34, ktoré sa týkajú spracúvania, a to v stručnej, transparentnej, zrozumiteľnej a ľahko dostupnej forme, formulované jasne a jednoducho… Informácie sa poskytujú písomne alebo inými prostriedkami, vrátane v prípade potreby elektronickými prostriedkami. …
…
5.   … Ak sú žiadosti dotknutej osoby zjavne neopodstatnené alebo neprimerané, najmä pre ich opakujúcu sa povahu, prevádzkovateľ môže buď:
…
b)
odmietnuť konať na základe žiadosti.
Prevádzkovateľ znáša bremeno preukázania zjavnej neopodstatnenosti alebo neprimeranosti žiadosti.
…“
6
Článok 13 GDPR s názvom „Informácie, ktoré sa majú poskytovať pri získavaní osobných údajov od dotknutej osoby“ stanovuje:
„1.   V prípadoch, keď sa od dotknutej osoby získavajú osobné údaje, ktoré sa jej týkajú, poskytne prevádzkovateľ pri získavaní osobných údajov dotknutej osobe všetky tieto informácie:
a)
totožnosť a kontaktné údaje prevádzkovateľa a v príslušných prípadoch zástupcu prevádzkovateľa;
b)
kontaktné údaje prípadnej zodpovednej osoby;
c)
účely spracúvania, na ktoré sú osobné údaje určené, ako aj právny základ spracúvania;
d)
ak sa spracúvanie zakladá na článku 6 ods. 1 písm. f), oprávnené záujmy, ktoré sleduje prevádzkovateľ alebo tretia strana;
e)
príjemcovia alebo kategórie príjemcov osobných údajov, ak existujú;
f)
v relevantnom prípade informácia o tom, že prevádzkovateľ zamýšľa preniesť osobné údaje do tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácii a informácia o existencii alebo neexistencii rozhodnutia [Európskej] komisie o primeranosti alebo, v prípade prenosov uvedených v článku 46 alebo 47 či v článku 49 ods. 1 druhom pododseku odkaz na primerané alebo vhodné záruky a prostriedky na získanie ich kópie, alebo kde boli poskytnuté.
2.   Okrem informácií, ktoré sa uvádzajú v odseku 1, prevádzkovateľ poskytne dotknutej osobe pri získavaní osobných údajov tieto ďalšie informácie, ktoré sú potrebné na zabezpečenie spravodlivého a transparentného spracúvania:
a)
doba uchovávania osobných údajov alebo, ak to nie je možné, kritériá na jej určenie;
b)
existencia práva požadovať od prevádzkovateľa prístup k osobným údajom týkajúcim sa dotknutej osoby a práva na ich opravu alebo vymazanie alebo obmedzenie spracúvania, alebo práva namietať proti spracúvaniu, ako aj práva na prenosnosť údajov;
c)
ak je spracúvanie založené na článku 6 ods. 1 písm. a) alebo na článku 9 ods. 2 písm. a), existencia práva kedykoľvek svoj súhlas odvolať bez toho, aby to malo vplyv na zákonnosť spracúvania založeného na súhlase udelenom pred jeho odvolaním;
d)
právo podať sťažnosť dozornému orgánu;
e)
informácia o tom, či je poskytovanie osobných údajov zákonnou alebo zmluvnou požiadavkou, alebo požiadavkou, ktorá je potrebná na uzavretie zmluvy, či je dotknutá osoba povinná poskytnúť osobné údaje, ako aj možné následky neposkytnutia takýchto údajov;
f)
existencia automatizovaného rozhodovania vrátane profilovania uvedeného v článku 22 ods. 1 a 4 a v týchto prípadoch aspoň zmysluplné informácie o použitom postupe, ako aj význame a predpokladaných dôsledkoch takéhoto spracúvania pre dotknutú osobu.
3.   Ak má prevádzkovateľ v úmysle ďalej spracúvať osobné údaje na iný účel ako ten, na ktorý boli získané, poskytne dotknutej osobe pred takýmto ďalším spracúvaním informácie o tomto inom účele a ďalšie relevantné informácie uvedené v odseku 2.
4.   Odseky 1, 2 a 3 sa neuplatňujú v rozsahu, v akom dotknutá osoba už má dané informácie.“
7
Podľa článku 14 GDPR, nazvaného „Informácie, ktoré sa majú poskytnúť, ak osobné údaje neboli získané od dotknutej osoby“:
„1.   Ak osobné údaje neboli získané od dotknutej osoby, prevádzkovateľ poskytne dotknutej osobe tieto informácie:
a)
totožnosť a kontaktné údaje prevádzkovateľa a v príslušných prípadoch zástupcu prevádzkovateľa;
b)
kontaktné údaje prípadnej zodpovednej osoby;
c)
účely spracúvania, na ktoré sú osobné údaje určené, ako aj právny základ spracúvania;
d)
kategórie dotknutých osobných údajov;
e)
príjemcovia alebo kategórie príjemcov osobných údajov, ak existujú;
f)
v relevantnom prípade informácia, že prevádzkovateľ zamýšľa preniesť osobné údaje príjemcovi v tretej krajine alebo medzinárodnej organizácii a informácia o existencii alebo neexistencii rozhodnutia Komisie o primeranosti alebo, v prípade prenosov uvedených v článku 46 alebo 47 či v článku 49 ods. 1 druhom pododseku odkaz na primerané alebo vhodné záruky a prostriedky na získanie ich kópie, alebo kde boli poskytnuté.
2.   Okrem informácií uvedených v odseku 1 prevádzkovateľ poskytne dotknutej osobe tieto ďalšie informácie potrebné na zabezpečenie spravodlivého a transparentného spracúvania so zreteľom na dotknutú osobu:
a)
doba uchovávania osobných údajov, alebo ak to nie je možné, kritériá na jej určenie;
b)
ak sa spracúvanie zakladá na článku 6 ods. 1 písm. f), oprávnené záujmy, ktoré sleduje prevádzkovateľ alebo tretia strana;
c)
existencia práva požadovať od prevádzkovateľa prístup k osobným údajom týkajúcim sa dotknutej osoby a práva na ich opravu alebo vymazanie alebo obmedzenie spracúvania, a práva namietať proti spracúvaniu, ako aj práva na prenosnosť údajov;
d)
ak je spracúvanie založené na článku 6 ods. 1 písm. a) alebo na článku 9 ods. 2 písm. a), existencia práva kedykoľvek svoj súhlas odvolať bez toho, aby to malo vplyv na zákonnosť spracúvania založeného na súhlase udelenom pred jeho odvolaním;
e)
právo podať sťažnosť dozornému orgánu;
f)
z akého zdroja pochádzajú osobné údaje, prípadne informácie o tom, či údaje pochádzajú z verejne prístupných zdrojov;
g)
existencia automatizovaného rozhodovania vrátane profilovania uvedeného v článku 22 ods. 1 a 4 a aspoň v týchto prípadoch zmysluplné informácie o použitom postupe, ako aj význame a predpokladaných dôsledkoch takéhoto spracúvania pre dotknutú osobu.
3.   Prevádzkovateľ poskytne informácie uvedené v odsekoch 1 a 2:
a)
v primeranej lehote po získaní osobných údajov, najneskôr však do jedného mesiaca, pričom zohľadní konkrétne okolnosti, za ktorých sa osobné údaje spracúvajú;
b)
ak sa osobné údaje majú použiť na komunikáciu s dotknutou osobou, najneskôr v čase prvej komunikácie s touto dotknutou osobou; alebo
c)
ak sa predpokladá poskytnutie osobných údajov ďalšiemu príjemcovi, najneskôr vtedy, keď sa osobné údaje prvýkrát poskytnú.
4.   Ak má prevádzkovateľ v úmysle ďalej spracúvať osobné údaje na iný účel ako ten, na ktorý boli osobné údaje získané, poskytne dotknutej osobe pred takýmto ďalším spracúvaním informácie o tomto inom účele a akékoľvek ďalšie relevantné informácie uvedené v odseku 2.
5.   Odseky 1 až 4 sa neuplatňujú v rozsahu, v akom:
a)
dotknutá osoba má už dané informácie;
b)
sa poskytovanie takýchto informácií ukáže ako nemožné alebo by si vyžadovalo neprimerané úsilie, najmä v prípade spracúvania na účely archivácie vo verejnom záujme, na účely vedeckého alebo historického výskumu či na štatistické účely, na ktoré sa vzťahujú podmienky a záruky podľa článku 89 ods. 1, alebo pokiaľ je pravdepodobné, že povinnosť uvedená v odseku 1 tohto článku znemožní alebo závažným spôsobom sťaží dosiahnutie cieľov takéhoto spracúvania. V takých prípadoch prijme prevádzkovateľ vhodné opatrenia na ochranu práv a slobôd a oprávnených záujmov dotknutej osoby vrátane sprístupnenia daných informácií verejnosti;
c)
sa získanie alebo poskytnutie výslovne stanovuje v práve Únie alebo v práve členského štátu, ktorému prevádzkovateľ podlieha, a v ktorom sa stanovujú primerané opatrenia na ochranu oprávnených záujmov dotknutej osoby; alebo
d)
v prípade, keď osobné údaje musia zostať dôverné na základe povinnosti zachovávania profesijného tajomstva upravenej právom Únie alebo právom členského štátu vrátane povinnosti zachovávať mlčanlivosť vyplývajúcej zo štatútu.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
8
SL prevádzkuje služby verejnej dopravy v Štokholme (Švédsko). Táto spoločnosť vybavila svojich revízorov kamerami umiestnenými na tele používanými na natáčanie cestujúcich, ktorí pri kontrole nemajú platný cestovný lístok a ktorým sa ukladá pokuta. Cieľom používania týchto kamier je predchádzať vyhrážkam a násiliu voči revízorom, dokumentovať ich a overovať totožnosť cestujúcich, ktorým sa ukladá takáto pokuta.
9
Úrad v rámci svojej dozornej činnosti skúmal, či je spracúvanie osobných údajov spoločnosťou SL prostredníctvom kamier umiestnených na tele v súlade s pravidlami GDPR. V júni 2021 prijal rozhodnutie, z ktorého vyplýva, že revízori nosia kamery počas celej pracovnej doby a že tieto kamery nepretržite snímajú obraz a zvuk v podobe audiovizuálneho záznamu.
10
Tieto kamery majú tzv. „cirkulárnu pamäť“, čo znamená, že po určitom čase dochádza k automatickému vymazaniu celého zaznamenaného obsahu. Po tomto vymazaní sa zaznamenaný materiál odstráni. Pôvodne sa zaznamenaný materiál uchovával dve minúty, ale počas kontroly vykonanej úradom sa tento čas skrátil na jednu minútu. Stlačením tlačidla však revízori môžu prerušiť automatické vymazávanie a zabezpečiť, aby sa zaznamenané údaje nevymazali. V takom prípade sa prostredníctvom techniky predbežného záznamu v kamere uchovávajú aj informácie, ktoré sú v nej uložené počas jednej minúty pred tým, ako revízor stlačil tlačidlo. Revízori sú poučení, aby odložili automatické vymazanie vždy, keď vystavujú pokutu, a takisto aj v prípade ich ohrozenia.
11
Okrem týchto zistení týkajúcich sa používania a fungovania kamier umiestnených na tele úrad vo svojom rozhodnutí konštatoval, že SL od decembra 2018 až do dňa prijatia tohto rozhodnutia v júni 2021 spracúvala osobné údaje s použitím kamier umiestnených na tele pri kontrole cestovných lístkov v rozpore s viacerými ustanoveniami GDPR. Podľa úradu spoločnosť SL okrem iného neposkytla dotknutým osobám primerané informácie, ako to vyžaduje článok 13 GDPR. V dôsledku toho tento úrad uložil spoločnosti SL správnu pokutu v celkovej výške 16 miliónov švédskych korún (SEK) (približne 1420670 eur), z toho 4 milióny SEK (približne 355188 eur) za neposkytnutie informácií dotknutým osobám.
12
Förvaltningsrätten i Stockholm (Správny súd Štokholm, Švédsko), na ktorý SL podala žalobu proti rozhodnutiu úradu, túto žalobu zamietol v časti týkajúcej sa sankcie uloženej tejto spoločnosti za neinformovanie dotknutých osôb.
13
SL následne podala odvolanie na Kammarrätten i Stockholm (Odvolací správny súd Štokholm, Švédsko), ktorý zrušil rozsudok prvostupňového súdu, ako aj rozhodnutie úradu, pokiaľ ide o uloženie tejto sankcie. Tento súd s odkazom na rozsudok z 11. decembra 2014, Ryneš (C‑212/13, EU:C:2014:2428), rozhodol, že článok 13 GDPR nie je uplatniteľný na spor, ktorý mu bol predložený, a teda že úrad nebol oprávnený uložiť spoločnosti SL správnu peňažnú sankciu za porušenie tohto ustanovenia.
14
Úrad podal proti rozsudku Kammarrätten i Stockholm (Odvolací správny súd Štokholm) opravný prostriedok na Högsta förvaltningsdomstolen (Najvyšší správny súd, Švédsko), ktorý je vnútroštátnym súdom predkladajúcim návrh na začatie prejudiciálneho konania, pričom sa domáhal zrušenia tohto rozsudku v časti týkajúcej sa sankcie uloženej tejto spoločnosti za neinformovanie dotknutých osôb.
15
Vnútroštátny súd v prvom rade spresňuje, že vzniká otázka, ktorý z článkov 13 a 14 GDPR sa uplatňuje pri získavaní osobných údajov prostredníctvom kamery umiestnenej na tele. Podľa jeho názoru je odpoveď na túto otázku nevyhnutná z dvoch hľadísk. Na jednej strane treba určiť, aké informácie sa majú poskytnúť dotknutej osobe, kedy vzniká povinnosť informovať túto osobu a aké sú výnimky z tejto povinnosti. Na druhej strane treba zistiť, či bol úrad oprávnený uložiť spoločnosti SL správnu peňažnú sankciu z dôvodu, že táto spoločnosť nedodržala informačnú povinnosť stanovenú v článku 13 GDPR.
16
Napokon podľa vnútroštátneho súdu nie je vôbec jasné, do akej miery sa rozdiely medzi článkami 13 a 14 GDPR, pokiaľ ide o rozsah povinnosti poskytovať informácie zakotvený v týchto ustanoveniach, musia zohľadniť pri určovaní, ktorý z týchto článkov sa uplatní na určitý druh získavania osobných údajov. V tejto súvislosti vnútroštátny sú spresňuje, že účastníci konania sa nezhodujú na závere, ktorý treba vyvodiť z týchto rozdielov.
17
Na záver sa vnútroštátny súd pýta na význam, ktorý treba priznať usmerneniam k transparentnosti podľa nariadenia (EÚ) 2016/679 prijatým 29. novembra 2017, revidovaným 11. apríla 2018 pracovnou skupinou zriadenou podľa článku 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 1995, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355, ďalej len „usmernenia k transparentnosti“), ktoré v bode 26 stanovujú, že článok 13 GDPR sa uplatňuje na sledovanie kamerou.
18
Za týchto podmienok Högsta förvaltningsdomstolen (Najvyšší správny súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Ktorý z článkov 13 a 14 [GDPR] sa uplatní v prípade, ak sa osobné údaje získavajú prostredníctvom kamery na tele?“
O návrhu na opätovné začatie ústnej časti konania
19
Po prednesení návrhov generálnej advokátky 1. augusta 2025 SL návrhom podaným do kancelárie Súdneho dvora 23. septembra 2025 požiadala o opätovné otvorenie ústnej časti konania podľa článku 83 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora.
20
Na podporu tohto návrhu SL uvádza, že Súdnemu dvoru neboli dostatočne objasnené skutkové okolnosti veci samej a význam, ktorý má rozhodnutie, ktoré má byť v tejto veci vydané, pre prevádzkovateľov využívajúcich monitorovanie kamerou. Predovšetkým sa domnieva, že v návrhoch prednesených generálnou advokátkou nebola správne vymedzená pôsobnosť článkov 13 a 14 GDPR.
21
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 252 druhého odseku ZFEÚ generálny advokát, ktorý koná nestranne a nezávisle, predkladá na verejných pojednávaniach odôvodnené návrhy v prípadoch, ktoré si v súlade so Štatútom Súdneho dvora Európskej únie vyžadujú jeho účasť. Súdny dvor nie je viazaný ani týmito návrhmi, ani odôvodnením, na základe ktorého k týmto návrhom generálny advokát dospel (rozsudok zo 4. septembra 2025, Nissan Iberia, C‑21/24, EU:C:2025:659, bod 30 a citovaná judikatúra).
22
V tejto súvislosti treba rovnako uviesť, že Štatút Súdneho dvora Európskej únie ani rokovací poriadok neupravujú možnosť účastníkov konania alebo dotknutých osôb uvedených v článku 23 tohto štatútu podať pripomienky v reakcii na návrhy prednesené generálnym advokátom. Nesúhlas účastníka alebo takejto dotknutej osoby s návrhmi generálneho advokáta bez ohľadu na otázky, ktoré v nich skúmal, nemôže byť sám osebe dôvodom odôvodňujúcim opätovné začatie ústnej časti konania (rozsudok zo 4. septembra 2025, Nissan Iberia.C‑21/24, EU:C:2025:659, bod 31 a citovaná judikatúra).
23
Z toho vyplýva, že tomuto návrhu spoločnosti SL na opätovné začatie ústnej časti konania nemožno vyhovieť vzhľadom na to, že jeho cieľom je to, aby jej bolo umožnené odpovedať na stanovisko, ktoré zaujala generálna advokátka vo svojich návrhoch.
24
Podľa článku 83 rokovacieho poriadku môže Súdny dvor kedykoľvek po vypočutí generálneho advokáta rozhodnúť o opätovnom začatí ústnej časti konania, najmä ak usúdi, že nemá dostatok informácií, alebo ak účastník konania uviedol po skončení tejto časti konania novú skutočnosť, ktorá môže mať rozhodujúci vplyv na rozhodnutie Súdneho dvora, alebo ak sa má vo veci rozhodnúť na základe tvrdenia, ku ktorému sa nemali možnosť vyjadriť účastníci konania alebo subjekty oprávnené podľa článku 23 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie.
25
V prejednávanej veci Súdny dvor po vypočutí generálnej advokátky dospel k záveru, že má k dispozícii všetky informácie potrebné na zodpovedanie otázok položených vnútroštátnym súdom a že prejednávaná vec si nevyžaduje, aby sa o nej rozhodlo na základe tvrdenia, ku ktorému sa dotknuté osoby nevyjadrili. Návrh na opätovné začatie ústnej časti konania okrem toho nepoukazuje na nijakú novú skutočnosť, ktorá by mohla mať rozhodujúci vplyv na rozhodnutie, ktoré má Súdny dvor prijať v prejednávanej veci.
26
Za týchto podmienok nie je potrebné nariadiť opätovné začatie ústnej časti konania.
O prejudiciálnej otázke
27
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa články 13 a 14 GDPR majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď sa osobné údaje získavajú prostredníctvom kamier umiestnených na tele, ktoré nosia revízori vo verejnej doprave, sa informovanie dotknutých osôb riadi článkom 13 GDPR alebo článkom 14 GDPR.
28
Na účely odpovede na túto otázku treba podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora zohľadniť nielen znenie týchto ustanovení, ale aj ich kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej sú súčasťou (rozsudok z 28. novembra 2024, Másdi, C‑169/23, EU:C:2024:988, bod 39).
29
Pokiaľ ide v prvom rade o znenie článkov 13 a 14 GDPR, treba uviesť, že vecná pôsobnosť článku 14 GDPR je vymedzená negatívne vo vzťahu k článku 13 tohto nariadenia. Ako vyplýva zo samotného názvu týchto ustanovení, tento článok 13 sa týka informácií, ktoré sa majú poskytnúť pri získavaní osobných údajov od dotknutej osoby, zatiaľ čo tento článok 14 sa týka informácií, ktoré sa majú poskytnúť, ak osobné údaje neboli získané od dotknutej osoby (rozsudok z 28. novembra 2024, Másdi, C‑169/23, EU:C:2024:988, bod 48).
30
Na účely rozlíšenia pôsobnosti týchto ustanovení nie je rozhodujúca okolnosť, že v niektorých jazykových verziách článku 14 GDPR, okrem iného vo švédskej jazykovej verzii, sa výraz „sa… získavajú“ („samlas in“) uvedený v článku 13 tohto nariadenia nepreberá do článku 14.
31
Z ustálenej judikatúry pritom vyplýva, že ustanovenia práva Únie sa majú vykladať a uplatňovať jednotným spôsobom so zreteľom na verzie vyhotovené vo všetkých jazykoch Európskej únie a v prípade rozdielu medzi týmito verziami sa má predmetné ustanovenie vykladať podľa všeobecnej systematiky a účelu právnej úpravy, ktorej je súčasťou [rozsudok z 13. februára 2025, Verbraucherzentrale Berlin (Pojem Úvodná viazanosť), C‑612/23, EU:C:2025:82, bod 31 a citovaná judikatúra].
32
V tejto súvislosti už Súdny dvor spresnil, že pokiaľ ide o použitie pojmu „získanie“ („erhållande“) v článku 14 ods. 5 písm. c) GDPR, ktorý sa vo švédskej jazykovej verzii používa aj v názve tohto článku 14, ako aj v jeho odseku 1 („erhållits“), tento pojem sa skutočne vzťahuje na údaje „získané“ od inej osoby, než je dotknutá osoba, a na údaje, ktoré samotný prevádzkovateľ vytvoril v rámci plnenia svojich úloh na základe takýchto údajov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. novembra 2024, Másdi, C‑169/23, EU:C:2024:988, bod 47).
33
Okrem toho, ako uviedla generálna advokátka v bode 28 svojich návrhov, pojem údaje, ktoré sa „získavajú“ od dotknutej osoby v zmysle článku 13 ods. 1 GDPR, si nevyžaduje osobitný úkon zo strany dotknutej osoby, ale výlučne zo strany prevádzkovateľa údajov, takže na účely vymedzenia pôsobnosti tohto ustanovenia vo vzťahu k pôsobnosti článku 14 tohto nariadenia je miera aktívnej činnosti dotknutej osoby irelevantná.
34
Táto úvaha je zdôraznená aj v usmerneniach k transparentnosti uvedených v bode 17 tohto rozsudku, z ktorých vyplýva, že článok 13 GDPR sa uplatňuje buď vtedy, keď dotknutá osoba vedome poskytne osobné údaje prevádzkovateľovi, alebo keď prevádzkovateľ získava údaje na základe sledovania, najmä prostredníctvom kamier.
35
Vzhľadom na znenie článku 14 ods. 2 písm. f) GDPR v spojení s odôvodnením 61 tohto nariadenia treba konštatovať, že relevantným kritériom na účely vymedzenia pôsobnosti článkov 13 a 14 GDPR je len zdroj získaných osobných údajov. Podľa uvedeného článku 14 ods. 2 písm. f) ak údaje neboli získané od dotknutej osoby, prevádzkovateľ musí dotknutú osobu informovať o zdroji, z ktorého osobné údaje pochádzajú.
36
Z toho vyplýva, že doslovný výklad článkov 13 a 14 GDPR v spojení s odôvodnením 61 tohto nariadenia svedčí v prospech uplatnenia tohto článku 13 na získavanie osobných údajov prostredníctvom kamery umiestnenej na tele, keďže v tomto prípade sa tieto údaje nezískavajú z iného zdroja než od dotknutej osoby, ale naopak sú získané priamo od nej.
37
V druhom rade je takýto výklad podporený kontextom, do ktorého patria tieto ustanovenia.
38
Z článku 5 nariadenia GDPR teda vyplýva, že spracúvanie osobných údajov musí najmä spĺňať konkrétne požiadavky v oblasti transparentnosti vo vzťahu k osobe, ktorej sa takéto spracúvanie týka [rozsudok z 11. júla 2024, Meta Platforms Ireland (Žaloba v zastúpení), C‑757/22, EU:C:2024:598, bod 53].
39
Ako v podstate uviedla Komisia vo svojich písomných pripomienkach, článok 13 GDPR tým, že ukladá povinnosť oznámiť dotknutej osobe informácie uvedené v tomto ustanovení v čase ich získavania, priznáva tejto osobe konkrétne vyjadrenie práva na informácie. Naopak článok 14 tohto nariadenia bol prijatý s cieľom reagovať na situácie, v ktorých prevádzkovateľ nie je v priamom kontakte s dotknutou osobou, ale získava osobné údaje z iného zdroja, takže poskytnutie informácií, ktorých sa týka toto ustanovenie, v okamihu, keď sú tieto informácie získané, je v praxi sťažené alebo dokonca nemožné. Nepriama povaha takéhoto získavania teda odôvodňuje, že toto posledné uvedené ustanovenie stanovuje možnosť odkladu splnenia informačnej povinnosti, ktorá prislúcha tomuto prevádzkovateľovi.
40
V treťom rade treba články 13 a 14 GDPR vykladať vo svetle cieľa tohto nariadenia spočívajúceho najmä v zabezpečení vysokej úrovne ochrany základných práv a slobôd fyzických osôb, najmä ich práva na ochranu osobných údajov zakotveného v článku 16 ZFEÚ a zaručeného ako základné právo článkom 8 Charty základných práv Európskej únie, ktoré dopĺňa právo na súkromný život zaručené v jej článku 7 (rozsudok z 27. februára 2025, Dun & Bradstreet Austria a i., C‑203/22, EU:C:2025:117, bod 51 a citovaná judikatúra).
41
Ak by sa však pripustilo, že článok 14 GDPR sa uplatní na prípad získavania osobných údajov prostredníctvom kamery umiestnenej na tele, dotknutá osoba by nebola v priebehu tohto získavania informovaná, hoci je zdrojom týchto údajov, čo by prevádzkovateľovi umožnilo, aby uvedenej osobe okamžite neposkytol informácie. Takýto výklad by preto znamenal riziko, že sa dotknutá osoba o získavaní osobných údajov nedozvie a dôjde k skrytému sledovaniu. Takýto dôsledok by bol nezlučiteľný s cieľom uvedeným v predchádzajúcom bode, ktorým je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany základných práv a slobôd fyzických osôb.
42
Treba však uviesť, že tento cieľ nebráni tomu, aby sa informačné povinnosti podľa článku 13 GDPR uplatňovali v rámci viacúrovňového prístupu, ako to stanovujú usmernenia Európskeho výboru pre ochranu údajov (EDPS) č. 3/2019 k spracúvaniu osobných údajov prostredníctvom kamerových zariadení, ktoré boli prijaté 29. januára 2020. Podľa týchto usmernení najdôležitejšie informácie určené dotknutej osobe môžu byť na primárnej úrovni zobrazené na samotnom varovnom označení, zatiaľ čo ďalšie povinné údaje sa môžu poskytnúť dotknutej osobe na druhej úrovni vhodným a úplným spôsobom na ľahko prístupnom mieste.
43
Napokon v odpovedi na pochybnosť Kammarrätten i Stockholm (Odvolací správny súd Štokholm, Švédsko), pokiaľ ide o dosah bodu 34 rozsudku z 11. decembra 2014, Ryneš (C‑212/13, EU:C:2014:2428), uvedeného v bode 13 tohto rozsudku, treba ešte spresniť, že Súdny dvor sa v uvedenom bode 34 nevyjadril k pôsobnosti článku 11 smernice 95/46, ktorému zodpovedá článok 14 nariadenia GDPR, vo vzťahu k článku 10 tejto smernice, ktorému zodpovedá článok 13 tohto nariadenia, ale len ilustroval, že z dôvodu rôznych obmedzení a výnimiek, ktoré uvedená smernica stanovuje, jej uplatnenie umožňuje zohľadniť oprávnené záujmy prevádzkovateľa.
44
Z bodu 34 uvedeného rozsudku preto nemožno vyvodiť, že Súdny dvor sa už vyjadril k rozlišovaniu medzi pôsobnosťou článku 13 GDPR na jednej strane a pôsobnosťou článku 14 tohto nariadenia na druhej strane.
45
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na položenú otázku odpovedať tak, že články 13 a 14 GDPR sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď sa osobné údaje získavajú prostredníctvom kamier umiestnených na tele, ktoré nosia revízori vo verejnej doprave, sa informovanie dotknutých osôb riadi článkom 13 GDPR, a nie jeho článkom 14.
O trovách
46
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
Články 13 a 14 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov),
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
v prípade, keď sa osobné údaje získavajú prostredníctvom kamier umiestnených na tele, ktoré nosia revízori vo verejnej doprave, sa informovanie dotknutých osôb riadi článkom 13 GDPR, a nie jeho článkom 14.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: švédčina.