62023CC0809
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
M. CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA
представено на 19 септември 2024 година (
1
)
Дело C‑809/23
Sumitomo Chemical Agro Europe SAS
срещу
Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (ANSES),
Compagnie européenne de réalisations antiparasitaires SAS France (CERA),
при участието на:
Ministre de la transition écologique et de la cohésion des territoires
(Преюдициално запитване, отправено от Conseil d’État (Държавен съвет, Франция)
„Преюдициално запитване — Биоциди — Разрешение за пускане на пазара — Регламент (ЕС) № 528/2012 — Искане за достъп до информация за разрешен продукт — Директива 2003/4/ЕО — Определяне на приложимата правна уредба — Поверителност — Търговска тайна — Обхват на достъпа до информация“
1.
В хода на процедура за издаване на разрешение за пускане на пазара на биоциди компетентният френски орган (
2
) е изготвил доклад за техническа равностойност между различни активни вещества, който е бил определящ за издаването на поисканото разрешение.
2.
Химическо предприятие, което оспорва оценената техническа равностойност, е поискало достъп до съответния доклад. Тъй като счита, че той съдържа техническа информация, която е търговска тайна, ANSES му предоставя само някои страници от доклада и отказва достъп до останалата му част.
3.
В този контекст се спори, на първо място, дали достъпът до разглежданата информация се урежда от Директива 98/8/ЕО (
3
), в съответствие с която е проведена процедурата за издаване на разрешение, или от Регламент (ЕС) № 528/2012 (
4
), който е бил в сила към момента на искането за достъп до доклада.
4.
Ако, както ще предложа на Съда, е приложим Регламент № 528/2012, трябва да се установи и дали този регламент изключва прилагането на Директива 2003/4/ЕО (
5
) или, обратно, те могат да бъдат хармонично съчетани.
5.
Преюдициалното запитване дава възможност на Съда да обогати практиката си относно постигането на равновесие между правото на достъп до информация, от една страна, и от друга страна, присъщата на защитата на търговската тайна и търговските интереси поверителност.
I. Правна уредба
А.
Регламент № 528/2012
6.
Съображение 61 гласи:
„Ефективното съобщаване на информация за рисковете, произтичащи от биоциди, и за мерките за управление на риска е съществен елемент от системата, която се установява с настоящия регламент. Като улесняват достъпа до информация, компетентните органи, [Европейската агенция по химикали, наричана по-нататък „Агенцията“] и Комисията следва същевременно да зачитат принципа на поверителност и да избягват всяко оповестяване на информация, което би могло да навреди на търговските интереси на съответното лице, освен когато това е необходимо за защита на здравето на човека, за безопасността или за опазването на околната среда, или по други причини от първостепенен обществен интерес“.
7.
Член 3 („Определения“) предвижда:
„1.   За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
[…]
ц)
„техническа равностойност“ означава сходство в химичния състав и рисковия профил на вещество, произведено или от източник, различен от референтния, или от референтния източник, но след промяна в производствения процес и/или мястото на производство, в сравнение с веществото от референтния източник, по отношение на което е осъществена първоначалната оценка на риска, така както е установено в член 54;
[…]“.
8.
Член 66 („Поверителност“), изменен с Регламент (ЕС) № 334/2014 (
6
), предвижда:
„[…]
2.   Агенцията и компетентните органи отказват достъпа до информация, когато разкриването ѝ би накърнило защитата на търговските интереси или личната неприкосновеност или безопасност на заинтересованите лица.
Оповестяването на следната информация обикновено се счита за посегателство върху защитата на търговските интереси или върху личната неприкосновеност или безопасност на заинтересованите лица:
а)
подробна информация за пълния състав на биоцида;
б)
точен тонаж на активното веществото или биоцида, произведени или предоставени на пазара;
[…]
Когато обаче се налагат спешни действия за защита на здравето на хората, здравето на животните, безопасността или за опазване на околната среда, или по други причини от първостепенен обществен интерес, Агенцията или компетентните органи оповестяват информацията, посочена в настоящия параграф.
3.   Независимо от параграф 2, след като бъде издадено разрешение, в никакъв случай не може да се отказва достъп до следната информация:
[…]
й) методите за анализ, посочени в член 19, параграф 1, буква в);
[…]“.
9.
Член 67 („Електронен публичен достъп“), изменен с Регламент № 334/2014, предвижда:
„1.   Считано от датата, на която Комисията е приела регламент за изпълнение, както е посочено в член 9, параграф 1, буква а), при условие че дадено активно вещество е одобрено, следната актуална информация относно това активно вещество, съхранявана в Агенцията или Комисията, следва да бъде предоставена публично, безплатно и по достъпен начин:
[…]
з)
аналитични методи, посочени в раздели 5.2 и 5.3 от дял 1 и раздел 4.2 от дял 2 от приложение II.
2.   Считано от датата, на която е разрешен даден биоцид, Агенцията предоставя безплатен и лесен публичен достъп до следната актуализирана информация:
а)
условията на разрешението;
б)
резюме на характеристиките на биоцида; както и
в)
аналитични методи, посочени в раздели 5.2 и 5.3 от дял 1 и раздел 5.2 от дял 2 от приложение III.
3.   Считано от датата, на която Комисията е приела регламент за изпълнение, както е посочено в член 9, параграф 1, буква а), при условие че дадено активно вещество е одобрено — освен ако подателят на данните представи обосновка в съответствие с член 66, параграф 4, която се приема за валидна от компетентния орган или Агенцията, относно причините, поради които такава публикация е потенциално вредна за търговските му интереси или за тези на друга заинтересована страна — Агенцията предоставя безплатен публичен достъп до следната актуализирана информация относно същото активно вещество:
[…]
д) докладът за оценка.
4.   Считано от датата, на която е разрешен даден биоцид, освен когато доставчикът на данните представи обосновка в съответствие с член 66, параграф 4, която се приема за валидна от компетентния орган или от Агенцията, относно причините, поради които такова публикуване е потенциално вредно за търговските му интереси или за тези на друга заинтересована страна, Агенцията предоставя безплатен публичен достъп до следната актуализирана информация:
[…]
б) доклада за оценка“.
10.
Член 91 („Преходни мерки относно заявленията за разрешения за биоциди, подадени съгласно Директива 98/8/ЕО“) гласи:
„Заявленията за разрешения на биоциди, подадени за целите на Директива 98/8/ЕО, за които оценяването не е приключило към 1 септември 2013 г., продължават да бъдат оценявани от компетентните органи съгласно посочената директива.
[…]“.
11.
Член 96 („Отмяна“), изменен с Регламент № 334/2014, предвижда:
„Без да се засягат разпоредбите на членове 86, 89—93 и 95 от настоящия регламент, Директива 98/8/ЕО се отменя с действие от 1 септември 2013 г.“.
12.
Член 97 („Влизане в сила“) гласи:
„Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник
на Европейския
съюз.
Прилага се от 1 септември 2013 г.
[…]“.
Б.
Директива 2003/4
13.
Член 4 („Изключения“) предвижда:
„[…]
2.   Държавите членки могат да предвидят отказ на искане за предоставяне на информация за околната среда, ако разкриването на информацията би могло да се отрази неблагоприятно върху:
[…]
г)
поверителността на търговска или индустриална информация, когато тази поверителност е регламентирана от националното законодателство или от законодателството на Общността с цел защита на легитимния икономически интерес, включително и обществения интерес за поддържането на статистическата поверителност или данъчната тайна;
[…]
Основанията за отказ, упоменати в параграфи 1 и 2, следва да се тълкуват ограничително, като се взема предвид за конкретния случай обслужвания[т] обществен интерес от разкриването на информацията. Във всеки конкретен случай обслужваният обществен интерес от разкриването се преценява спрямо обслужвания интерес от отказа. Държавите членки не могат да регламентират право на отхвърляне на искане за предоставяне на информация на основание параграф 2, букви а), г), е), ж) и з), в случаите, когато искането се отнася [до информация] за емисии в околната среда.
[…]“.
14.
Член 11 („Отмяна“) предвижда:
„Директива 90/313/ЕИО се отменя, считано от 14 февруари 2005 г.
Позоваванията на отменената директива се тълкуват като позоваване на настоящата директива и се тълкуват съгласно таблицата на съответствието в приложението“.
II. Фактите, спорът и преюдициалните въпроси
15.
Дружество Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (наричано по-нататък „Sumitomo“) предлага на пазара биоцид за борба с комари, наречен „Vectobac“, чието активно вещество (
7
) е включено в списъка на одобрените активни вещества за включване в биоциди, съдържащи се в приложение I към Директива 98/8.
16.
На 30 август 2013 г. (
8
) Compagnie européenne de réalisations antiparasitaires SAS France (CERA) (Европейска компания за продукти с противопаразитно действие) подава до ANSES заявления за разрешение за пускане на националния пазар на три биоцида с едно и също предназначение, наречени „Aquabac XT“, „Aquabac DF3000“ и „Aquabac 200G“.
17.
Активното вещество на тези три биоцида е същият бацил от същия серотип. Техният щам (
9
) обаче не е включен в списъка на одобрените на европейско равнище вещества.
18.
Дружество CERA е поискало поверително обработване на предоставените на ANSES данни за търговската тайна.
19.
На 19 август 2019 г. ANSES издава разрешенията. Тя се основава на доклад за оценка, според който е налице техническа равностойност между активните вещества Bti BMP 144 и Bti AM65 52 (
10
).
20.
Според запитващата юрисдикция на 11 февруари 2021 г. Sumitomo, което оспорва техническата равностойност на разглежданите вещества, иска от ANSES да му предостави този доклад за оценка (
11
).
21.
ANSES дава достъп на Sumitomo само до част от доклада (заглавна страница, резюме и заключение под формата на таблица), по съображение че останалите съдържат техническа информация, която била търговска тайна. По-специално непредставената информация се отнася:
–
от една страна, до част I, посветена на използваната от ANSES методология, за да се определи дали съдържащото се в биоцида Aquabac (
12
) активно вещество е технически равностойно на активното вещество в биоцида Vectobac (
13
), което е одобрено на европейско равнище,
–
от друга страна, до първата подчаст от част II, в която се прилага тази методология за разглежданите активни вещества (
14
).
22.
Sumitomo обжалва решението на ANSES пред Tribunal administratif de Melun (Административен съд Мелюн, Франция), който на 22 септември 2022 г. само частично уважава жалбата му, без обаче да разпореди представянето на доклада в неговата цялост, нито, по-конкретно, на информацията, посочена в предходната точка (
15
).
23.
Sumitomo подава касационна жалба до Conseil d’État (Държавен съвет, Франция), който отправя до Съда четири преюдициални въпроса, от които възпроизвеждам първия, третия и четвъртия:
„1)
Трябва ли компетентният национален орган, който е сезиран със заявление за разрешение за пускане на пазара на биоцид преди 1 септември 2013 г. и който съгласно член 91 от Регламент № 528/2012 е разгледал заявлението въз основа на националните разпоредби, които транспонират Директива [98/8], когато след издаването на въпросното разрешение е сезиран от трето лице с искане за достъп до информация за разрешения от този орган биоцид и за активното вещество, което съдържа, и по специално за техническата му равностойност с одобрено активно вещество, да разгледа това искане за достъп до информация с оглед на правилата за поверителност, предвидени в националните разпоредби, с които се транспонира член 19 от Директива [98/8], или с оглед на правилата, предвидени в членове 66 и 67 от Регламент № 528/2012?
[…]
3)
Обратно, ако такова искане за достъп до информация се урежда от Регламент № 528/2012:
–
Имал ли е за цел законодателят на Съюза да определи с членове 66 и 67 от този регламент, които не се позовават на Директива 2003/4, специален и изчерпателен режим за публично разгласяване на информация за биоцидите и за техните активни вещества и по този начин да остави без приложение разпоредбите на Директива 2003/4, доколкото те предвиждат, от една страна, че търговската тайна не може да се противопоставя на оповестяването на информация за емисии в околната среда и от друга страна, че ако разгласяването на друга информация за околната среда може да накърни търговските интереси на дадено предприятие, преди евентуален отказ да бъде съобщена информация, компетентният административен орган трябва да претегли интереса на предприятието и обществения интерес?
–
Урежда ли се оповестяването на доклада за оценка на техническата равностойност на одобрено активно вещество и активното вещество, което съдържа даден биоцид, който е изготвен във връзка със заявление за разрешение за пускане на пазара на въпросния биоцид, от член 67, параграф 3, буква д) от Регламент № 528/2012, който предвижда публикуването на доклада за оценка на одобрените активни вещества, освен при поверително обработване, поискано от заявителя, от същия член, параграф 4, буква б), който предвижда публикуването на доклада за оценка на биоцид, за който е издадено разрешение, освен при поверително обработване, поискано от заявителя, или се урежда от други правила?
–
Позволява ли член 66, параграф 3, буква й) от Регламент № 528/2012, който предвижда, че след като бъде издадено разрешение за пускане на пазара на биоцид „в никакъв случай не може да се отказва“ достъп до „методите за анализ, посочени в член 19, параграф 1, буква в)“, да се получава всякаква подробна информация за тези методи, включително ако разкриването ѝ може да постави под въпрос търговската тайна, или само обща информация за естеството на тези методи и евентуално за направените изводи?
–
Трябва ли член 67, параграф 1, буква з) от същия регламент, който предвижда, че от датата на одобряване на дадено активно вещество се предоставя безплатен публичен достъп до „аналитичните методи, посочени в […] раздел 4.2 от дял 2 от приложение II“, да се разбира като отнасящ се на практика до разпоредбите на раздел 4.3 от дял 2 от приложение II, на които се позовава преди приемането на Делегиран регламент на Комисията от 19 октомври 2020 г. за изменение на приложения II и III към Регламента? Ако тези разпоредби трябва да се тълкуват в смисъл, че се отнасят до разпоредбите на раздел 4.2 от дял 2 от приложение II в тяхната действаща понастоящем редакция, и ако се предположи, че тези разпоредби са приложими за активно вещество, което не е било одобрено, но което е признато за технически равностойно на одобрено активно вещество, принципното оповестяване на „аналитичните методи за анализ на произведения микроорганизъм“, посочени в този раздел 4.2, позволява ли на заявителя да получи всякаква подробна информация за тези методи, включително ако разкриването ѝ може да постави под въпрос търговската тайна, или заявителят получава само обща информация за естеството на тези методи и евентуално за направените изводи?
4)
Накрая, ако разпоредбите на Директива 2003/4 се прилагат към настоящия спор, може ли квалифицирането като „информация за емисии в околната среда“ по смисъла на член 4, параграф 2 от тази директива, която включва информация за естеството, състава, количеството, датата и мястото на тези емисии, както и данни за въздействието им върху околната среда за повече или по-малко дълъг срок, да се прилага по отношение на информацията, представена или получена от компетентния орган при преценката за техническата равностойност на дадено активно вещество с одобрено активно вещество, или може да се прилага само за информацията за биоцида, в който се съдържа такова вещество, тъй като именно този биоцид във всичките му компоненти, а не само активното вещество, се изпуска в околната среда?“.
III. Производството пред Съда
24.
Преюдициалното запитване постъпва в Съда на 22 декември 2023 г.
25.
Писмени становища представят Sumitomo, ANSES, френското правителство и Европейската комисия, като Съдът не е счел за необходимо провеждането на съдебно заседание.
26.
По указание на Съда в настоящото заключение няма да разглеждам втория преюдициален въпрос.
IV. Анализ
А.
По първия преюдициален въпрос. Приложима правна уредба
27.
Всички страни са съгласни, че исканията за достъп до информация за биоцид, подадени след 1 септември 2013 г., трябва да се разглеждат в съответствие с Регламент № 528/2012. Това важи по-конкретно и за информацията за биоциди, за които е издадено разрешение за пускане на пазара в съответствие с Директива 98/8.
28.
Споделям това становище с оглед на членове 96 и 97 от Регламент № 528/2012. Съгласно член 96, първа алинея и член 97, втора алинея от Регламент № 528/2012 той се прилага от 1 септември 2013 г., на която дата се отменя Директива 98/8.
29.
Действително член 96, първа алинея от Регламент № 528/2012, изменен с Регламент № 334/2014, предвижда, че Директива 98/8 се отменя „[б]ез да се засягат разпоредбите на членове 86, 89—93 и 95“ от посочения регламент. „Преходните мерки“, предвидени в членове 89—93 и член 95 (
16
) от него, обаче се отнасят до случаи, различни от разглеждания в настоящото преюдициално производство. Всъщност:
–
в член 89 са изброени мерките относно: i) продължаването на изпълнението на работна програма от Комисията (параграф 1); ii) възможността държавите членки да продължат да прилагат временно своите системи на предоставяне на биоциди на пазара (параграф 2) и iii) разрешенията за биоциди, съдържащи активно вещество, одобрено в рамките на определен срок (параграфи 3 и 4),
–
член 90 съдържа мерки относно активните вещества, оценявани съгласно Директива 98/8. Той по-конкретно предвижда, че поради неприключилото им към 1 септември 2013 г. оценяване, те се оценяват по Регламент № 528/2012 и, според случая, по Регламент (ЕО) № 1451/2007 (
17
) въз основа на информацията, представена в съответствие с Директива 98/8,
–
член 91 предвижда, че заявленията за разрешения на биоциди, подадени в съответствие с Директива 98/8, но оценяването им все още не е приключило към 1 септември 2013 г., се оценяват, с някои изключения, по посочената директива,
–
член 92 урежда пускането на пазара и употребата на биоцидите, разрешени/регистрирани съгласно Директива 98/8 преди 1 септември 2013 г. Той предвижда, че и спрямо тях се прилага Регламент № 528/2012 от посочената дата,
–
член 93 съдържа преходни мерки относно биоцидите, които не попадат в приложното поле на Директива 98/8, но попадат в приложното поле на самия Регламент 528/2012, и съдържат или генерират активни вещества, които на 1 септември 2013 г., са били налични на пазара или използвани в биоциди,
–
накрая, член 95 съдържа преходни мерки относно достъпа до досието на активното вещество в контекста на подновяването на неговото одобрение.
30.
В крайна сметка никоя от предвидените в тези разпоредби преходни мерки не се отнася за искания като разглежданото в настоящия случай, т.е. искания за достъп до информация за разрешен биоцид и за активното вещество, което съдържа, по-конкретно за техническата равностойност с одобрено активно вещество.
31.
При липсата на специални преходни разпоредби исканията за достъп до информация трябва да са съобразени с правилата, действащи към момента на подаването им. Този момент в случая е след 1 септември 2013 г., от която дата Директива 98/8 се отменя и се прилага Регламент № 528/2012.
32.
Горното не се променя от обстоятелството, че поисканата информация се отнася за биоциди, разрешени по Директива 98/8. Съгласно член 91 от Регламент № 528/2012 такива са биоцидите, чието оценяване за целите на тяхното разрешение не е приключило към момента, от който се прилага посоченият регламент, а именно 1 септември 2013 г. (
18
)
33.
Както посочват Sumitomo и френското правителство (
19
), заявлението за разрешение за пускане на пазара на биоцид, от една страна, и от друга страна, исканията за достъп до информацията за разрешен биоцид се разглеждат по две различни процедури:
–
спрямо заявленията за разрешение за пускане на пазара на биоцид се прилага Директива 98/8, ако съответното им оценяване не е приключило към 1 септември 2013 г.,
–
исканията за достъп до информация като подаденото от Sumitomo (на 11 февруари 2021 г.) трябва да са съобразени с Регламент № 528/2012, който по онова време е бил в сила и изцяло приложим.
34.
В противен случай, както посочва френското правителство (
20
), ще се наруши необосновано принципът на равно третиране при упражняването на правото на информация. Действието и обхватът на това право следва да са произтичащите от правилата, действащи към момента на упражняването му, независимо от деня, в който е възникнал обектът на поисканата информация.
Б.
По третия и четвъртия преюдициален въпрос. Режим на достъп до информация за биоциди по Регламент № 528/2012 и Директива 2003/4
35.
Изхождайки от предпоставката, че искането за достъп до информация се урежда в настоящия случай от Регламент № 528/2012, ще разгледам третия и четвъртия преюдициален въпрос заедно, като променя отчасти реда на отправянето им.
1. Връзка между Регламент № 528/2012 и Директива 2003/4 (първата част на третия преюдициален въпрос)
36.
Запитващата юрисдикция иска да се установи дали с членове 66 и 67 от Регламент № 528/2012 е установен специален и изчерпателен режим за достъп до информация за биоцидите и за техните активни вещества.
37.
Въпросът се поставя, тъй като членове 66 и 67 от Регламент № 528/2012 не се позовават на Директива 2003/4 (
21
). Това непозоваване можело да се тълкува в смисъл, че се „остав[ят] без приложение разпоредбите на Директива 2003/4, доколкото предвиждат, от една страна, че търговската тайна не може да се противопоставя на оповестяването на информация за емисии в околната среда, и от друга страна, че ако разгласяването на друга информация за околната среда може да накърни търговските интереси на дадено предприятие, преди евентуален отказ да бъде съобщена информация компетентният административен орган трябва да претегли интереса на предприятието и обществения интерес“ (
22
).
38.
Както отбелязва Комисията, въпросът на запитващата юрисдикция препраща имплицитно към член 4, параграф 2, втора алинея от Директива 2003/4, въпреки че тя не го цитира. В него се съдържа както задължението за претегляне на обществения и търговския интерес, така и забраната за отказ на искане за предоставяне на информация за емисии в околната среда.
39.
Следователно въпросът е дали членове 66 и 67 от Регламент № 528/2012 изключват прилагането на член 4, параграф 2, втора алинея от Директива 2003/4.
40.
Съгласен съм със страните, които изразяват становището, че мълчанието на членове 66 и 67 от Регламент № 528/2012 не предполага неприложимост на Директива 2003/4 към исканията за достъп до документите, изготвени за целите на посочения регламент.
41.
По-конкретно, както твърдят френското правителство и Комисията, обратното би означавало да не се спазят международните ангажименти, поети от Европейския съюз с подписването на Орхуската конвенция (
23
). Съгласно съображение 5 от Директива 2003/4 тя е приета именно в отговор на необходимостта от гарантиране на съпоставимостта на правото на Съюза с посочената конвенция.
42.
Съдът е приел, че „като предвижда, че поверителността на търговска или индустриална информация не може да се противопостави на оповестяването на „информация за емисии в околната среда“, член 4, параграф 2, втора алинея от Директива 2003/4 позволява конкретно прилагане на това общо правило и на принципа за възможно най-широк достъп до информация за околната среда, съхранявана от или за публичните власти“ (
24
).
43.
От тази констатация и от останалите констатации в точки 53—58 от решение Bayer CropScience и Stichting De Bijenstichting следва, че:
–
с член 4, параграф 2, втора алинея от Директива 2003/4 се извършва „конкретно прилагане“ на член 4, параграф 4, втора алинея от Орхуската конвенция,
–
оповестяването на информация за емисии в околната среда е задължително дори когато се прави позоваване на защитата на търговската тайна,
–
основанията за отказ на искане за предоставяне на информация за околната среда следва да се тълкуват ограничително.
44.
„Конкретното прилагане“ на член 4, параграф 4, втора алинея от Орхуската конвенция се извършва с установяването в Директива 2003/4 на „общи правила, с които да [се] гарантира, че всяко физическо и юридическо лице от държавите — членки на Съюза, ще има право на достъп до информацията за околната среда, съхранявана от или за публичните органи, без съответното лице да трябва да декларира интерес“ (
25
).
45.
Както следва от заглавието ѝ, Директива 2003/4 урежда „обществения достъп до информация за околната среда“. Регламент № 528/2012, от своя страна, урежда „предоставянето на пазара и употребата на биоциди“.
46.
Следователно става въпрос за два законодателни акта, които засягат по различен начин предмета на главното производство, а именно достъпа до доклад, изготвен в рамките на процедура за издаване на разрешение за пускане на пазара на три биоцида.
47.
Предвид съответния им предмет, двата акта обслужват цели, които изглеждат различни:
–
член 66 от Регламент № 528/2012 гарантира поверителността на информацията, изготвена в хода на процедурите за издаване на разрешение и пускане на пазара на биоцидите. За тази цел той предвижда, че по принцип (
26
) се отказва достъпът до информация, когато разкриването ѝ би накърнило защитата на търговските интереси,
–
спрямо общия принцип на отказ на достъпа до информация поради защита на търговските интереси член 4, параграф 2 от Директива 2003/4 утвърждава ирелевантността на тези интереси за достъпа до информация за емисии в околната среда.
48.
Считам обаче, подобно на Комисията, че двете разпоредби допускат съответстващо тълкуване. Според мен настоящият случай доказва, че те изобщо не се изключват, а се допълват взаимно.
49.
Интересът на Sumitomo в главното производство е чисто търговски. С достъпа до доклада, който е поискал (и му е отказан), то иска да оспори техническата равностойност на активни вещества, използвани в биоциди, за които е издадено разрешение за пускане на пазара на конкурентно предприятие. Следователно неговото искане попада в приложното поле на член 66 от Регламент № 528/2012.
50.
При все това, ако и само доколкото поисканата от Sumitomo информация е свързана с „емисии в околната среда“, компетентният орган трябва да спази член 4, параграф 2 от Директива 2003/4. Следователно той трябва да предостави достъп до тази информация дори когато на противоположната страна стои поверителността на търговска информация.
51.
Това важи и когато Sumitomo се позовава на ползата от тази информация за защитата на интересите му в хода на производство, в което оспорва разглежданата техническа равностойност: Директива 2003/4 гарантира достъпа до информацията за околната среда, без да е необходимо позоваването на определен интерес (
27
).
52.
На принципа на поверителност поради защита на търговски интереси (който се прилага към процедурите по Регламент № 528/2012) се противопоставя принципът на оповестяване на информация за емисии в околната среда (гарантиран от Директива 2003/4).
53.
Следователно взаимодействието между двата принципа се проявява в зависимост от значението на поисканата информация за околната среда. По-конкретно то зависи от това дали поисканата информация, представена в процедура за издаване на разрешение за пускане на пазара на биоцид, е тясно свързана с емисиите в околната среда от биоцида, за който се провежда процедурата.
54.
Освен това би могло да се твърди, че от своя страна, член 66 от Регламент № 528/2012 допуска да се претегли общественият интерес от оповестяването на определена информация спрямо частния интерес от запазване на нейната поверителност по търговски съображения.
55.
От тази гледна точка, без да е необходимо да бъде изрично предвидено (както е в член 4, параграф 2 от Директива 2003/4), претеглянето на двете категории интереси е необходимо при разглеждането на искане за достъп до информацията, представена в съответствие с Регламент № 528/2012.
56.
Член 66, параграф 2 от Регламент № 528/2012 действително предвижда, че „обикновено“ оповестяването на определена информация е посегателство върху защитата на търговските интереси. Същевременно обаче той позволява тази информация да бъде разкрита, когато се налагат спешни действия за опазване по-специално на околната среда.
57.
Доколкото става въпрос за „общо правило“ (от което следователно са възможни отделни изключения) и не се изключва необходимостта от оповестяване при определени обстоятелства, компетентният орган е длъжен да прецени обществения интерес от достъпа до информацията спрямо частния интерес от запазване на нейната поверителност. Нищо не го задължава да даде автоматично приоритет на последния.
58.
В крайна сметка предлагам на първата част на третия преюдициален въпрос да се отговори, че членове 66 и 67 от Регламент № 528/2012 не изключват прилагането на Директива 2003/4.
2. Информация за емисии в околната среда по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2003/4 (четвърти преюдициален въпрос)
59.
Запитващата юрисдикция иска да се установи накратко дали „информацията за емисии в околната среда“ по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2003/4 включва съдържащата се в доклада за оценка на техническата равностойност на активните вещества, за които се отнася спорът.
60.
Както отбелязва Комисията (
28
), запитващата юрисдикция, която разполага с доклада относно равностойността и искането на CERA за поверителност, следва да провери какъв вид данни се съдържат в доклада и в искането.
61.
Съдът обаче може да даде на запитващата юрисдикция някои указания, за да установи кога като цяло информацията, представена в процедура за проверка на техническата равностойност между активни вещества, може да се квалифицира като „информация за емисии в околната среда“.
62.
На първо място, „емисиите в околната среда“ по смисъла на член 4, параграф 2, втора алинея от Директива 2003/4, „включва[т] по-специално изпускания в околната среда на продукти и вещества като […] биоцидите и съдържащите се в тях вещества, при условие че изпускането е действително или предвидимо при нормални или реалистични условия на използване“ (
29
).
63.
На второ място, „информацията за емисии в околната среда“ обхваща не само „информацията за самите емисии, а именно сведенията за естеството, състава, количеството, датата и мястото на тези емисии, но и данните за въздействието на тези емисии върху околната среда в относително дългосрочен план“ (
30
).
64.
На трето място, от понятието „информация за емисии в околната среда“ се изключва както информацията, която не се отнася до емисиите от съответния продукт, така и данните относно хипотетични емисии (
31
).
65.
Изхождайки от тези предпоставки (като припомням, че запитващата юрисдикция следва да установи дали разглежданият в главното производство доклад съдържа същински данни за емисии в околната среда), споделям становището на Комисията и френското правителство (
32
): по принцип не изглежда, че тези данни се съдържат в досие, предназначено за проверка на техническата равностойност между различни активни вещества, т.е. за сравнение на вещество, одобрено на европейско равнище, с вещество, съдържащо се в друг биоцид, който е в процес на издаване на разрешение.
66.
Както посочва и френското правителство (
33
), одобрението на активно вещество само по себе си не разрешава емисията му в околната среда. Това одобрение се предоставя за продукта, който съдържа веществото с оглед на рисковете или опасностите, които може да породи „при нормални или реалистични условия на използване“ (
34
). Тези условия се отнасят не до емисията на самото вещество, а до биоцида, в който то се съдържа.
67.
Следователно на четвъртия преюдициален въпрос може да се отговори, че информацията, представена в процедурата за проверка на техническата равностойност между активно вещество и друго по-рано одобрено вещество, по принцип не представлява „информация за емисии в околната среда“ по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2003/4. Запитващата юрисдикция има последната дума в това отношение с оглед на действително получената информация в посочената процедура.
3. Оповестяване на докладите за оценка на техническата равностойност на активни вещества (втора част на третия преюдициален въпрос)
68.
Запитващата юрисдикция се нуждае от тълкуването на член 67, параграфи 3 и 4 от Регламент № 528/2012. Тя иска да се установи накратко дали разглежданият доклад представлява „доклад за оценка“ по смисъла на член 67, параграф 3, буква д) от Регламент № 528/2012, поради което той трябва да бъде предоставен публично и безплатно, освен ако не е уговорено поверителното му обработване.
69.
Съгласно член 67, параграф 3 от Регламент № 528/2012, считано от датата, на която е одобрено дадено активно вещество, Европейската агенция по химикали предоставя безплатен публичен достъп до определена актуализирана информация относно активните вещества, освен при поверително обработване, поискано от подателя на данните. Сред информацията, за която по правило трябва да бъде предоставен публичен достъп, е „докладът за оценка“ (член 67, параграф 3, буква д).
70.
Безспорно разглежданият доклад е изготвен във връзка с процедура за издаване на разрешение за биоциди, провеждана от национален орган. Поради това би могло да се помисли, че не се прилага разпоредба като член 67, параграф 3 от Регламент № 528/2012, който по принцип се отнася само до информацията, която се предоставя от Европейската агенция по химикали.
71.
Считам обаче, че за целите на настоящото производство и доколкото става въпрос за информация, изготвена във връзка с процедура по Директива 98/8, чиито условия за достъп до информацията са установени в Регламент № 528/2012, член 67, параграф 3 от посочения регламент е приложим по аналогия към националния орган (
35
).
72.
Разглеждан буквално, „докладът за оценка“, предвиден в член 67, параграф 3, буква д) от Регламент № 528/2012, е изрично посоченият в член 8 от същия регламент. Става въпрос за доклада, който съгласно член 8, параграф 1 от Регламент № 528/2012 „оценяващият компетентен орган“ изпраща на Агенцията, след като извърши оценката на заявление за одобрение на активно вещество (
36
).
73.
Оценяването на техническата равностойност между активни вещества представлява евентуално етап, предхождащ издаването на разрешение за определен биоцид, ако е подадено заявление за това (
37
). При все това, както посочват ANSES (
38
) и френското правителство (
39
), в член 54 от Регламент № 528/2012 не се посочва никакъв официален доклад, който трябва да бъде изготвен в хода на процедурата за установяване на посочената равностойност.
74.
Както посочва Комисията (
40
), просто член 54 от Регламент № 528/2012 се отнася до оценката, която следва да води до вземане на решение относно техническата равностойност между активните вещества. В никой параграф от него не се посочва, че тази оценка трябва да се съдържа именно в доклад.
75.
Процедурата по член 54 от Регламент № 528/2012 започва със заявление (параграф 1), придружено от данните, изисквани от Агенцията за оценяване на техническата равностойност (параграф 2). Ако е необходима допълнителна информация към предоставената от заявителя, Агенцията я изисква от него (параграф 5). Агенцията може и да се консултира с компетентния орган на държавата членка (параграф 6). Процедурата приключва с решение за установяване или неустановяване на заявената равностойност, което може да бъде обжалвано (параграф 7).
76.
Очевидно заявителят има право да се запознае с решението и неговите мотиви и следователно с причините, обосноваващи взетото решение относно техническата равностойност. Тъй като в тази процедура не е необходим доклад за оценка, за него не се прилага правото на достъп, гарантирано от член 67 от Регламент № 528/2012. Ако има такъв доклад, достъпът до него ще попада в обхвата на правото на ефективна съдебна защита, а не на правото на достъп до обществена информация.
77.
В обобщение оповестяването на доклад за техническа равностойност между активни вещества не се урежда от член 67, параграф 3, буква д) от Регламент № 528/2012. Това е отговорът, който предлагам да се даде на втората част на третия преюдициален въпрос.
4. Оповестяване на методите за анализ, отнасящи се до техническата равностойност на активни вещества, след издаване на разрешението (трета част на третия преюдициален въпрос)
78.
Запитващата юрисдикция се нуждае от тълкуването на член 66, параграф 3 от Регламент № 528/2012. Тя по-конкретно иска да се установи дали съгласно тази разпоредба може да се получи всякаква подробна информация за определени методи за анализ, дори ако разкриването ѝ може да наруши търговската тайна, или „само обща информация за естеството на тези методи и евентуално за направените изводи“.
79.
Член 66, параграф 3, буква й) от Регламент № 528/2012 предвижда, че след като бъде издадено разрешение, не може да се отказва достъп по-специално до „информацията за методите за анализ, посочени в член 19, параграф 1, буква в)“ от посочения регламент.
80.
От своя страна, член 19, параграф 1 от Регламент № 528/2012 определя условията за издаване на разрешение за биоцид, за който не е допустима опростената процедура за издаване на разрешение в съответствие с член 25 от посочения регламент. По-конкретно посоченият параграф 1, буква в) се отнася до възможността „[…] техническата равностойност на активните вещества в състава на биоцида […] да бъд[е] определен[а] съгласно съответните изисквания в приложения II и III“.
81.
От връзката между член 66, параграф 3, буква й) и член 19, параграф 1, буква в) от Регламент № 528/2012 следва, че след като бъде издадено разрешение, не може да се отказва достъп до информацията за методите за анализ, които са позволили да се установи техническата равностойност на активните вещества в състава на разрешения биоцид.
82.
По мое мнение, което отново съвпада със становището на Комисията и френското правителство (
41
), задължението за предоставяне на достъп до информацията е строго ограничено до методите за анализ и следователно не обхваща получените резултати или направените изводи посредством прилагането на тези методи. Разбира се, предоставянето на обща информация за естеството на методите за анализ не е достатъчно, а е необходима пълна информация за тези методи.
83.
От недвусмисления израз („в никакъв случай“) в член 66, параграф 3 от Регламент № 528/2012 следва, че информацията за методите за анализ не може да се отказва при никакви обстоятелства и следователно дори ако разкриването ѝ може да наруши търговската тайна.
84.
Член 66, параграф 3 представлява изрично изключение от принципа на поверителност, установен в параграф 2 от посочената разпоредба. Ако параграф 2 задължава да се отказва достъп до информация, когато разкриването ѝ би накърнило защитата на търговските интереси или личната неприкосновеност или безопасност на заинтересованите лица, тази забрана престава да се прилага при всички случаи, „след като бъде издадено разрешение“, както е предвидено в параграф 3 („[н]езависимо от параграф 2“).
85.
С оглед на горното предлагам да се отговори на третата част на третия преюдициален въпрос, че след като бъде издадено разрешение за пускане на пазара на биоцид, не може да се отказва достъп до подробна информация за методите за анализ, които са позволили да се установи техническата равностойност на активните вещества в състава на разрешения биоцид.
5. Достъп до аналитичните методи, посочени в член 67, параграф 1, буква з) от Регламент № 528/2012 (четвърта част на третия преюдициален въпрос)
86.
Сред информацията, до която съгласно член 67, параграф 1 от Регламент № 528/2012 трябва да се предостави публичен достъп от датата на одобряване на дадено активно вещество, са съдържащите се в буква з) „аналитични методи, посочени в раздели 5.2 и 5.3 от дял 1 и раздел 4.2 от дял 2 от приложение II“.
87.
Що се отнася до раздел 4.2 от дял 2 от приложение II, в първоначалната му редакция се посочват „[м]етоди, които се използват за наблюдение с цел да се определят и измерят остатъчните вещества (жизнеспособни или нежизнеспособни)“. След адаптирането на приложение II с Делегиран регламент (ЕС) 2021/525 (
42
) съдържанието на раздел 4.2 се променя по следния начин: „Аналитични методи за анализ на произведения микроорганизъм“, докато първоначалният му текст е възпроизведен в нов раздел: 4.3.
88.
При това положение запитващата юрисдикция отправя два въпроса:
–
дали член 67, параграф 1, буква з) от Регламент № 528/2012 се отнася на практика до сегашния раздел 4.3 от приложение II,
–
дали, ако се приеме, че разпоредбата се отнася до сегашния раздел 4.2 от приложение II, правото на достъп до информацията за „аналитичните методи за анализ на произведения микроорганизъм“ позволява да се получи подробна информация за тези методи дори ако търговската тайна може да бъде нарушена или може да бъде получена само обща информация за естеството на тези методи и евентуално за направените изводи.
89.
Между страните не се спори, че член 67, параграф 1, буква з) от Регламент № 528/2012 препраща както преди, така и сега, към първоначалното съдържание на раздел 4.2, което понастоящем е поместено в раздел 4.3 от приложение II от посочения регламент: т.е. към „методи[те], които се използват за наблюдение с цел да се определят и измерят остатъчните вещества (жизнеспособни или нежизнеспособни)“.
90.
Както отбелязва Sumitomo (
43
), в съображение 16 от Делегиран регламент 2021/525 се посочва, че волята на Комисията не е била да измени обекта на информацията, до който се предоставя достъп, посочен в член 67, параграф 1, буква з) от Регламент № 528/2012. Новата редакция е имала за цел да се премахнат „припокривания и неприложимите“ изисквания за предоставяне на информация за микроорганизмите, включени в първоначалния текст на дял 2 от приложения II и III.
91.
Правомощията, предоставени в член 85 от Регламент № 528/2012, не са разрешавали на Комисията да излезе извън техните рамки, тъй като с тях ѝ е дадена само възможност „разпоредбите на настоящия регламент да бъдат адаптирани към научно-техническия прогрес“. За това адаптиране не е било необходимо да се изменя член 67 по отношение на определянето на съдържанието на информацията, до което се предоставя публичен достъп (
44
).
92.
Така вторият от въпросите, отправени от запитващата юрисдикция с тази част на третия преюдициален въпрос, се оказва безпредметен, доколкото методите, за които трябва да се предостави информация по член 67, параграф 1, буква з) от Регламент № 528/2012, не са посочените в раздел 4.2 „аналитични методи за анализ на произведения микроорганизъм“, до които се свежда въпросът.
93.
При всички случаи отговорът няма да е различен от този, който предложих за въпроса относно тълкуването на член 66, параграф 3, буква й) от Регламент № 528/2012, по съображенията, изложени при неговото разглеждане.
94.
В обобщение член 67, параграф 1, буква з) от Регламент № 528/2012 трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася до сегашния раздел 4.3 от дял 2 от приложение II към посочения регламент.
V. Заключение
95.
С оглед на гореизложеното предлагам на Съда да отговори на първия, третия и четвъртия въпрос на Conseil d’État (Държавен съвет) по следния начин:
„Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди и Директива 2003/4/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета
трябва да се тълкуват в смисъл, че
исканията за достъп до информация за разрешени биоциди, подадени след 1 септември 2013 г. в съответствие с Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно пускането на пазара на биоциди, следва да се разглеждат в съответствие с членове 66 и 67 от Регламент № 528/2012.
Членове 66 и 67 от Регламент № 528/2012 не изключват прилагането на Директива 2003/4.
Информацията, представена в процедура за оценка на техническата равностойност между активно вещество и друго одобрено вещество, по принцип не представлява „информация за емисии в околната среда“ по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2003/4.
Предоставянето на публичен достъп до доклад за техническа равностойност между активно вещество и друго одобрено вещество не се урежда от член 67, параграф 3, буква д) от Регламент № 528/2012.
Съгласно член 66, параграф 3, буква й) от Регламент № 528/2012, след като бъде издадено разрешение за пускане на пазара на биоцид, не може да се отказва достъп до подробна информация за методите за анализ, които са позволили да се установи техническата равностойност на активното вещество в състава на разрешения биоцид. Задължението за оповестяване на тази информация не обхваща резултатите или изводите от прилагането на тези методи.
Член 67, параграф 1, буква з) от Регламент № 528/2012 се отнася до сегашния раздел 4.3 от дял 2 от приложение II към посочения регламент“.
(
1
)	Език на оригиналния текст: испански.
(
2
)	Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (Национална агенция за безопасност на храните, околната среда и труда, Франция). Наричана по-нататък „ANSES“.
(
3
)	Директива на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно пускането на пазара на биоциди (ОВ L 123, 1998 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 24, стр. 67).
(
4
)	Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 167, 2012 г., стр. 1).
(
5
)	Директива на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 година относно обществения достъп до информация за околната среда и за отмяна на Директива 90/313/ЕИО на Съвета (ОВ L 41, 2003 г., стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).
(
6
)	Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 година за изменение на Регламент (ЕС) № 528/2012 относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди по отношение на някои условия за достъп до пазара (ОВ L 103, 2014 г., стр. 22).
(
7
)	Активното вещество се нарича Bacillus thuringiensis israelensis, серотип H14, щам AM65 52 (Bti AM65 52).
(
8
)	Sumitomo твърди, че е подало заявленията на 6 септември 2013 г. Вж. в това отношение бележка под линия 18 от настоящото заключение.
(
9
)	Щам BMP 144 (Bti-BMP 144).
(
10
)	Според изложението на фактите в акта за преюдициално запитване (т. 1) става въпрос за „un rapport d’évaluation qui conclut à l’équivalence technique des substances actives“ („доклад за оценка, в който се заключава, че е налице техническа равностойност на активните вещества“). Sumitomo посочва, че докладът е изготвен от ANSES.
(
11
)	В писменото си становище (т. 14) Sumitomo твърди, че е поискало „да му се предостави копие от частите, отнасящи се до активното вещество Bti-BMP 144 на CERA“.
(
12
)	Bacillus thuringiensis israelensis, серотип H14, щам BMP 144 (Bti-BMP 144).
(
13
)	Bacillus thuringiensis israelensis, серотип H14, щам AM65‑52 (BtiAM65‑52).
(
14
)	Тази подчаст съдържа информация за идентичността и данните за контакт на заявителя и на производителя на активното вещество BMP 144, местоположението на завода, в който се произвежда, наименованието на активния микроорганизъм, класификацията на активното вещество, производствения процес, съдържанието на активно вещество в разглежданите биоциди, идентичността на съответните токсини и метаболити, ферментационните остатъчни вещества и заразители, „аналитичния профил“, който се изразява в сравнение на състава на пет партиди от разглежданите биоциди, аналитичните методи за идентифициране на чистия микроорганизъм в произведения активен микроорганизъм и аналитичните методи за определяне на примеси и токсини, ферментационни остатъчни вещества и заразители в този микроорганизъм.
(
15
)	Според акта за преюдициално запитване, след като първоинстанционният съд се е запознал с целия документ, приема че „освен предоставените три страници, може да бъде предоставена и точка 2.2 на страници 21 и 22 от него“.
(
16
)	Член 86 не съдържа никаква преходна мярка. В него само се посочва, че активните вещества, включени в приложение I към Директива 98/8, се считат за одобрени по Регламент № 528/2012.
(
17
)	Регламент на Комисията от 4 декември 2007 година относно втората фаза на 10‑годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (ОВ L 325, 2007 г., стр. 3).
(
18
)	Запитващата юрисдикция не оставя място за съмнение относно датата, на която CERA подава заявленията за разрешение за пускане на пазара на трите разглеждани биоцида: 30 август 2013 г. От тази информация е установено въз основа на член 91 от Регламент № 528/2012, че разрешенията са издадени на 19 август 2019 г. в съответствие с Директива 98/8. Обратно, Sumitomo твърди, че заявленията са подадени на 6 септември 2013 г., т.е. на дата, на която е трябвало да бъдат разгледани в съответствие с Регламент № 528/2012 (т. 12 от писменото му становище). Съдът обаче следва да се придържа към фактите, така както са представени от запитващата юрисдикция.
(
19
)	Точки 19 и 16 от съответните им писмени становища.
(
20
)	Точка 38 от писменото му становище. Посоченото правителство изтъква и „оперативната сложност“, до която би довело разглеждането на исканията на информация за биоцид в зависимост от правната уредба, приложена при издаване на разрешението за пускането им на пазара.
(
21
)	Обратно, в член 19, параграф 1 от Директива 98/8 се посочва изрично актът, който е заменен с Директива 2003/4, а именно Директива 90/313/ЕИО на Съвета от 7 юни 1990 година относно свободата на достъпа до информация за околната среда (ОВ L 158, 1990 г., стр. 56).
(
22
)	Акт за преюдициално запитване, точка 17.
(
23
)	Конвенция на ИКЕ на ООН за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси, подписана в Орхус, Дания, на 25 юни 1998 г., сключена от името на Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. (ОВ L 124, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 201).
(
24
)	Решение от 23 ноември 2016 г., Bayer CropScience и Stichting De Bijenstichting (C‑442/14, EU:C:2016:890), наричано по-нататък „решение Bayer CropScience и Stichting De Bijenstichting“, точка 57.
(
25
)	Решение от 22 декември 2010 г., Ville de Lyon (C‑524/09, EU:C:2010:822, т. 36).
(
26
)	Само по принцип, тъй като, както посочвам в анализа си по-нататък, член 66, параграф 2, последна алинея установява задължение за оповестяване „когато […] се налагат спешни действия за […] опазване на околната среда, или по други причини от първостепенен обществен интерес“.
(
27
)	Решение от 19 декември 2013 г., Fish Legal и Shirley (C‑279/12, EU:C:2013:853, т. 36).
(
28
)	Точка 75 от писменото становище на Комисията.
(
29
)	Решение Bayer CropScience и Stichting De Bijenstichting, точка 81.
(
30
)	Решение Bayer CropScience и Stichting De Bijenstichting, точка 87.
(
31
)	Решение Bayer CropScience и Stichting De Bijenstichting, точка 100.
(
32
)	Точка 53 от съответните им писмени становища.
(
33
)	Точка 54 от писменото становище на френското правителство.
(
34
)	Решение Bayer CropScience и Stichting De Bijenstichting, точка 81.
(
35
)	Оценката на техническа равностойност между все още неодобрено активно вещество и друго вещество, за което вече е издадено разрешение, е алтернатива на пълната оценка на активно вещество в процес на издаване на разрешение. От горното следва, също по аналогия, че правилата за одобрение на активни вещества могат да се прилагат по отношение на процедурите за одобрение на биоциди, в рамките на които е проверена техническата равностойност на активни вещества.
(
36
)	Понятието „доклад за оценка“ се съдържа в други разпоредби на Регламент № 528/2012: в член 67, параграф 4, буква б), отнасящ се до оценката преди издаване на разрешение за даден биоцид; в член 30, параграф 3, буква а), който го изисква в рамките на националната процедура за издаване на разрешение за биоцид; в член 34, параграф 4, втора алинея, отнасящ се до паралелно взаимно признаване за биоциди, които още не са разрешени в никоя държава членка; в член 44, параграф 1, който изисква изготвянето му в рамките на процедурата за издаване на разрешения на Съюза за биоциди, и в член 71, параграф 6, буква в), който предвижда въвеждането на „доклада за оценка на биоцида“ в Регистъра за биоциди.
(
37
)	Според Комисията (т. 53 от писменото ѝ становище) за издаване на разрешение за биоцид се изисква или съдържащото се в него активно вещество да фигурира в приложение I към Регламент № 528/2012, или да е одобрено в съответствие с член 9 от посочения регламент, или да е счетено за равностойно на друго активно вещество в съответствие с член 54 също от Регламент № 528/2012.
(
38
)	Точки 17 и 23 от писменото ѝ становище.
(
39
)	Точка 61 от писменото му становище.
(
40
)	Точка 49 от писменото ѝ становище.
(
41
)	Точки 66 и 76 от съответните им писмени становища.
(
42
)	Делегиран регламент на Комисията от 19 октомври 2020 година за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕС) № 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 106, 2021 г., стр. 3). Регламент, приет въз основа на правомощията, делегирани на Комисията с член 85 от Регламент № 528/2012, за адаптиране на приложения II, III и IV от посочения регламент към постиженията на науката и техниката.
(
43
)	Точка 55 от писменото становище на Sumitomo.
(
44
)	В крайна сметка, както посочва френското правителство в точки 85 и 87 от писменото му становище, всичко сочи, че става въпрос за „разминаване“, възникнало поради това че Комисията не е променила в член 67, параграф 1, буква з) от Регламент № 528/2012 номерацията на първоначалното съдържание на раздел 4.2 след приемането на Делегиран регламент 2021/525. Няма нищо, което да не може бъде поправено с нов делегиран регламент.