62021CJ0057_RES
Vec C‑57/21
RegioJet a. s.
proti
Českým dráhám a. s.
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud (Česká republika)]
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. januára 2023
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hospodárska súťaž – Zneužitie dominantného postavenia – Pravidlá upravujúce žaloby podľa vnútroštátneho práva o náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie – Smernica 2014/104/EÚ – Články 5 a 6 – Sprístupňovanie dôkazov – Dôkazy zo spisu orgánu hospodárskej súťaže – Konanie prebiehajúce pred Európskou komisiou týkajúce sa porušenia pravidiel hospodárskej súťaže – Vnútroštátne konanie o žalobe o náhradu škody týkajúce sa rovnakého porušenia – Podmienky týkajúce sa sprístupnenia dôkazov“
Hospodárska súťaž – Žaloby o náhradu škody spôsobenej porušením pravidiel hospodárskej súťaže – Smernica 2014/104 – Uplatnenie z časového hľadiska – Podstatné ustanovenia – Zákaz retroaktívneho uplatnenia vnútroštátnej preberajúcej právnej úpravy – Nepodstatné ustanovenia – Zákaz uplatnenia vnútroštátnej preberajúcej právnej úpravy na žaloby podané pred 26. decembrom 2014
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/104, článok 22)
(pozri body 36 – 39)
Hospodárska súťaž – Žaloby o náhradu škody spôsobenej porušením pravidiel hospodárskej súťaže – Smernica 2014/104 – Uplatnenie z časového hľadiska – Ustanovenia, ktorých cieľom je poskytnúť vnútroštátnym súdom možnosť uložiť povinnosť sprístupniť relevantné dôkazy, ktoré má žalovaný alebo tretia osoba v držbe – Nepodstatné ustanovenia
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/104, článok 5 ods. 1 prvý pododsek, článok 6 a článok 22 ods. 2)
(pozri body 40 – 47)
Hospodárska súťaž – Žaloby o náhradu škody spôsobenej porušením pravidiel hospodárskej súťaže – Smernica 2014/104 – Ustanovenia, ktorých cieľom je priznať vnútroštátnym súdom možnosť uložiť povinnosť sprístupniť dôkazy nachádzajúce sa v spise orgánu hospodárskej súťaže – Možnosť vnútroštátneho súdu nariadiť sprístupnenie dôkazu napriek prerušeniu súdneho konania vo vzťahu ku konaniu prebiehajúcemu pred Komisiou – Prípustnosť – Podmienky
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/104, článok 5 a 6)
(pozri body 48 – 61, 64 – 78, bod 1 výroku)
Hospodárska súťaž – Žaloby o náhradu škody spôsobenej porušením pravidiel hospodárskej súťaže – Smernica 2014/104 – Ustanovenia, ktorých cieľom je priznať vnútroštátnym súdom možnosť uložiť povinnosť sprístupniť dôkazy nachádzajúce sa v spise orgánu hospodárskej súťaže – Sprístupnenie dôkazov uvedených v článku 6 ods. 5 smernice – Podmienky – Skončenie konania prebiehajúceho pred orgánom hospodárskej súťaže – Prerušenie konania vnútroštátnym orgánom hospodárskej súťaže až do prijatia konečného rozhodnutia Komisie – Akt, ktorý nepredstavuje skončenie konania
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/104, článok 6 ods. 5)
(pozri body 82 – 91, bod 2 výroku)
Hospodárska súťaž – Žaloby o náhradu škody spôsobenej porušením pravidiel hospodárskej súťaže – Smernica 2014/104 – Ustanovenia, ktorých cieľom je priznať vnútroštátnym súdom možnosť uložiť povinnosť sprístupniť dôkazy nachádzajúce sa v spise orgánu hospodárskej súťaže – Sprístupnenie dôkazov uvedených v článku 6 ods. 5 smernice – Rozšírenie zoznamu dôkazov, na ktoré sa vzťahuje toto ustanovenie, členskými štátmi – Neprípustnosť
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/104, článok 5 ods. 8 a článok 6 ods. 5 a 9)
(pozri body 103 – 109, 112, bod 3 výroku)
Hospodárska súťaž – Žaloby o náhradu škody spôsobenej porušením pravidiel hospodárskej súťaže – Smernica 2014/104 – Ustanovenia, ktorých cieľom je priznať vnútroštátnym súdom možnosť uložiť povinnosť sprístupniť dôkazy nachádzajúce sa v spise orgánu hospodárskej súťaže – Mechanizmus umožňujúci vnútroštátnym súdom nariadiť sprístupnenie dôkazov na ochranné účely a odložiť preskúmanie povahy dôkazov – Prípustnosť – Podmienky
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/104, článok 5 ods. 8 a článok 6 ods. 5 a 9)
(pozri body 113 – 128, bod 4 výroku)
Zhrnutie
V priebehu roka 2015 spoločnosť RegioJet, ktorá je osobným železničným dopravcom na trati Praha – Ostrava, podala na Městský soud v Praze (Česká republika) žalobu o náhradu škody proti spoločnosti České dráhy, českému národnému železničnému dopravcovi, ktorou sa domáhala náhrady škody spôsobenej porušením práva hospodárskej súťaže, ktorého sa údajne dopustila táto neskôr uvedená spoločnosť.
V roku 2012 začal český orgán ochrany hospodárskej súťaže správne konanie týkajúce sa možného zneužitia dominantného postavenia zo strany spoločnosti České dráhy, ktoré bolo prerušené v roku 2016 po tom, čo Európska komisia začala konanie týkajúce sa tých istých konaní.
V rámci svojej žaloby o náhradu škody RegioJet podala na Městský soud v Praze žiadosť o sprístupnenie viacerých dokumentov, o ktorých predpokladala, že boli v držbe spoločnosti České dráhy. Český orgán ochrany hospodárskej súťaže však uviedol, že požadované dokumenty, ktoré má v rámci správneho konania k dispozícii, rovnako ako ostatné požadované dokumenty, ktoré spolu tvoria ucelený súbor, nemôžu byť sprístupnené, a to až do právoplatného skončenia tohto konania.
Po vypočutí Komisie v tejto veci však Městský soud v Praze vyhovel žiadosti o sprístupnenie dokumentov a nariadil spoločnosti České dráhy, aby založila do spisu dokumenty obsahujúce informácie, ktoré táto spoločnosť výslovne vypracovala na účely konania pred českým orgánom ochrany hospodárskej súťaže, ako aj informácie uchovávané mimo rámca tohto konania. Ten istý súd tiež rozhodol o prerušení konania vo veci samej týkajúce sa žaloby o náhradu škody až do skončenia konania začatého Komisiou.
V odvolacom konaní rozhodnutie nariaďujúce sprístupnenie dokumentov potvrdil Vrchní soud v Praze (Česká republika), ktorý s cieľom zabezpečiť ochranu sprístupnených dôkazov uložil tieto do súdnej úschovy.
Nejvyšší soud (Česká republika), ktorý mal ako súd rozhodujúci o kasačnom opravnom prostriedku rozhodnúť o zákonnosti rozhodnutia Vrchního soudu v Praze, rozhodol položiť Súdnemu dvoru otázku týkajúcu sa výkladu smernice 2014/104 o odškodnení obetí protisúťažných postupov (
1
), ktorej články 5 a 6 stanovujú pravidlá v oblasti sprístupňovania dôkazov požadovaných na účely žaloby podľa vnútroštátneho práva o náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie. (
2
)
Súdny dvor pri výklade článkov 5 a 6 smernice 2014/104 spresnil rozsah právomocí vnútroštátnych súdov v súvislosti so žiadosťou o sprístupnenie dôkazov na účely žaloby o náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia práva hospodárskej súťaže, ako aj rozsah ochrany takýchto dôkazov na základe smernice 2014/104, ak sú súčasťou správneho konania vo veci hospodárskej súťaže, ktoré ešte nebolo skončené.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod Súdny dvor pripomenul, že smernica 2014/104 výslovne uvádza podmienky na uplatnenia svojich ustanovení z časového hľadiska, v závislosti od toho, či ide alebo nejde o hmotnoprávne ustanovenia z hľadiska práva Únie.
V prejednávanej veci Súdny dvor uviedol, že možnosť uložiť povinnosť sprístupniť relevantné dôkazy, ktoré má vo vlastníctve žalovaný alebo tretia osoba za podmienok stanovených v článkoch 5 a 6 smernice 2014/104, sa týka len procesných opatrení uplatniteľných pred vnútroštátnymi súdmi bez toho, aby sa priamo dotýkalo právneho postavenia účastníkov konania.
Za týchto podmienok na jednej strane články 5 a 6 smernice 2014/104 nepatria medzi hmotnoprávne ustanovenia tejto smernice v zmysle jej článku 22 ods. 1 a sú preto súčasťou iných ustanovení uvedených v článku 22 ods. 2 uvedenej smernice, ktoré sa podľa tohto ustanovenia uplatňujú na žaloby podané po 26. decembri 2014. Na druhej strane vzhľadom na to, že český normotvorca rozhodol, že vnútroštátne ustanovenia, ktorými sa preberajú procesné ustanovenia smernice 2014/104, sa priamo a bezpodmienečne uplatňujú aj na žaloby podané pred dátumom jej prebratia do vnútroštátneho práva, avšak po 26. decembri 2014, vyplýva z toho, že články 5 a 6 uvedenej smernice sú uplatniteľné na žalobu, o ktorej vnútroštátny súd rozhoduje, keďže bola podaná v roku 2015.
Pokiaľ ide o vec samu, Súdny dvor na úvod zdôraznil, že vnútroštátne súdy majú pri rozhodovaní o sporoch týkajúcich sa odškodnenia obetí protisúťažných postupov doplnkovú úlohu k úlohe orgánov hospodárskej súťaže členských štátov. Pri prijímaní smernice 2014/104 vychádzal normotvorca EÚ z toho, že je potrebné, aby uplatňovanie pravidiel Únie v oblasti hospodárskej súťaže orgánmi verejnej moci („public enforcement“) a žaloby o náhradu škody spôsobenej porušením týchto pravidiel súkromnoprávnymi prostriedkami („private enforcement“) pôsobili vzájomne jednotným spôsobom, najmä pokiaľ ide o mechanizmy prístupu k dokumentom, ktoré majú orgány hospodárskej súťaže v držbe.
Pokiaľ ide o žaloby o náhradu škody spôsobenej porušením pravidiel hospodárskej súťaže, ustanovenia uplatniteľné na sprístupňovanie dokumentov uvedené v článkoch 5 až 8 smernice 2014/104 odrážajú rovnováhu medzi účinnosťou žalôb orgánov na ochranu hospodárskej súťaže na jednej strane a účinnosťou žalôb o náhradu škody podaných osobami, ktoré sa považujú za poškodené protisúťažným konaním, na strane druhej. Vzhľadom na asymetriu informácií, ktorá je často charakteristická pre spory vyplývajúce zo žalôb o náhradu škody spôsobenej porušením práva hospodárskej súťaže, je teda cieľom smernice 2014/104 zlepšiť osobám poškodeným v dôsledku protisúťažného konania prístup k dôkazom, avšak pre tento prístup stanovuje takisto striktný rámec.
Vzhľadom na tieto spresnenia Súdny dvor v prvom rade skúmal prejudiciálnu otázku, či vnútroštátny súd, ktorému bola predložená žaloba o náhradu škody týkajúca sa porušenia práva hospodárskej súťaže, môže nariadiť sprístupnenie dôkazov a zároveň prerušiť súdne konanie v súvislosti so správnym konaním Komisie, ktoré ešte nebolo skončené.
V tejto súvislosti Súdny dvor konštatoval, že článok 16 ods. 1 nariadenia 1/2003 (
3
) skutočne ukladá vnútroštátnym súdom povinnosť, aby sa vyhli prijímaniu rozhodnutí, ktoré by boli v rozpore s rozhodnutím, ktoré Komisia zamýšľa prijať v konaní, ktoré začala, a aby na tento účel posúdili, či je potrebné konanie prerušiť. Okrem toho z ustanovení smernice 2014/104 v ich vzájomnom spojení vyplýva, že táto smernica neukladá vnútroštátnym súdom povinnosť prerušiť svoje konanie o žalobách o náhradu škody v súvislosti s porušením pravidiel hospodárskej súťaže, z dôvodu začatia konania pred Komisiou týkajúceho sa tých istých porušení.
V tejto súvislosti Súdny dvor spresnil, že ak vnútroštátny súd nariadi účastníkom konania alebo tretím osobám sprístupniť dôkazy v rámci konania o náhradu škody, ktoré bolo prerušené z dôvodu začatia konania Komisiou, uvedený súd v zásade neprijíma rozhodnutie, ktoré by mohlo byť v rozpore s rozhodnutím, ktoré Komisia zamýšľa prijať.
Vnútroštátny súd však musí obmedziť sprístupnenie dôkazov na to, čo je striktne relevantné, primerané a nevyhnutné, pričom však musí zabrániť tomu, aby takéto sprístupnenie mohlo neprimerane zasahovať do prebiehajúceho vyšetrovania vedeného Komisiou. Na tento účel musí vykonať náročné preskúmanie relevantnosti požadovaných dôkazov, vzťah medzi týmito dôkazmi a podaným nárokom na náhradu škody, dostatočnú mieru presnosti týchto dôkazov a ich primeranosti. V tejto súvislosti musí vnútroštátny súd zohľadniť aj skutočnosť, či konanie o žalobe o náhradu škody bolo alebo nebolo prerušené.
V druhom rade Súdny dvor odpovedal na prejudiciálnu otázku, či prerušenie správneho konania začatého vnútroštátnym orgánom hospodárskej súťaže z dôvodu začatia konania Komisiou o rovnakých skutočnostiach možno považovať za ukončenie konania „iným spôsobom“ v zmysle článku 6 ods. 5 smernice 2014/104, čo oprávňuje vnútroštátny súd nariadiť sprístupnenie dokumentov týkajúcich sa tohto konania, na ktoré sa vzťahuje uvedené ustanovenie. (
4
)
V tejto súvislosti Súdny dvor uvádza, že keď teda smernica 2014/104 odkazuje na ukončenie konania prijatím rozhodnutia alebo „iným spôsobom“, odkazuje na opatrenia, ktorými vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže rozhodne, že na základe informácií získaných v rámci konania je možné, či dokonca nutné rozhodnúť a konanie ukončiť. Naopak, prerušenie vnútroštátneho správneho konania až do ukončenia vyšetrovania Komisie v dotknutej veci preto predstavuje len predbežné opatrenie, ktoré nemožno považovať za ukončenie tohto konania.
V treťom rade Súdny dvor konštatoval, že vnútroštátna právna úprava, ktorá dočasne obmedzuje sprístupňovanie všetkých informácií predložených v priebehu správneho konania vo veciach hospodárskej súťaže nie je v súlade s článkom 6 ods. 5 písm. a) a článkom 6 ods. 9 smernice 2014/104.
Zo znenia článku 6 ods. 5 smernice 2014/104 v spojení s jej odôvodnením 25 jednoznačne vyplýva, že dočasná ochrana poskytnutá podľa tohto ustanovenia sa netýka všetkých informácií, ktoré boli predložené orgánu hospodárskej súťaže, ale iba informácií, ktoré boli osobitne vypracované na účely konania vedeného týmto orgánom.
Tento záver potvrdzuje systémový výklad smernice 2014/104. V tejto súvislosti Súdny dvor najmä zdôraznil, že umožniť členským štátom rozšíriť rozsah informácií, ktorých sprístupnenie možno nariadiť až po skončení konania v zmysle článku 6 ods. 5 tejto smernice, by viedlo k obmedzenejšiemu sprístupňovaniu dôkazov, v rozpore s logikou článku 5 ods. 8 uvedenej smernice, ktorý výslovne oprávňuje členské štáty prijať pravidlá vedúce k širšiemu sprístupňovaniu dôkazov.
Vo štvrtom a poslednom rade Súdny dvor uviedol, že smernica 2014/104 nebráni tomu, aby vnútroštátny súd na základe procesného nástroja vnútroštátneho práva nariadil sprístupnenie dôkazov výlučne na účely ich uloženia do súdnej úschovy a ich sprístupnenia až potom, ako si overí, či takéto sprístupnenie musí počkať na ukončenie prebiehajúceho správneho konania. Za predpokladu, že takýto procesný nástroj spĺňa požiadavky vyplývajúce zo zásady primeranosti, môže skutočne prispieť k účinnosti nárokov na náhradu škody za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže a zároveň zachovať ochranu poskytovanú určitým dôkazom podľa článku 6 ods. 5 smernice 2014/104.
(
1
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 26. novembra 2014 o určitých pravidlách upravujúcich žaloby podľa vnútroštátneho práva o náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie (Ú. v. EÚ L 349, 2014, s. 1).
(
2
)	Článok 5 tejto smernice stanovuje pravidlá, ktoré spoločne tvoria všeobecný systém v oblasti sprístupňovania dôkazov požadovaných na účely žaloby podľa vnútroštátneho práva o náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Únie. Článok 6 uvedenej smernice dopĺňa toto ustanovenie o osobitné pravidlá týkajúce sa sprístupňovania dôkazov zo spisov orgánov poverených presadzovaním pravidiel hospodárskej súťaže.
(
3
)	Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch [101] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).
(
4
)	Článok 6 ods. 5 smernice 2014/104 umožňuje vnútroštátnym súdom, aby po skončení správneho konania začatého orgánom hospodárskej súťaže nariadili sprístupnenie informácií vypracovaných fyzickou alebo právnickou osobou osobitne na účely tohto konania, informácií, ktoré boli vypracované touto neskôr uvedenou a zaslané účastníkom konania v rámci tohto konania, ako aj návrhy na urovnanie, ktoré boli vzaté späť.