ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (tretia komora)
z 25. októbra 2007
Vec T‑27/05
Carmela Lo Giudice
proti
Komisii Európskych spoločenstiev
„Úradníci – Správa o služobnom postupe – Hodnotené obdobie 2003 – Vady konania – Článok 43 služobného poriadku – Právo byť vypočutý – Nemocenská dovolenka – Lekárske potvrdenie“
Predmet: Žaloba, ktorej predmetom je návrh na zrušenie hodnotenia týkajúceho sa obdobia od 1. januára do 31. decembra 2003 a subsidiárne,
zrušenie rozhodnutia zo 4. mája 2004 týkajúceho sa vypracovania konečnej správy o služobnom postupe žalobkyne za predmetné
obdobie
Rozhodnutie: Rozhodnutie Komisie zo 4. mája 2004 týkajúce sa vypracovania konečnej správy o služobnom postupe žalobkyne za hodnotené obdobie
2003 sa zrušuje. Komisia je povinná nahradiť trovy konania.
Abstrakt
1.      Úradníci – Žaloba – Akt spôsobujúci ujmu – Pojem – Hodnotenie zamestnancov – Vylúčenie
(Služobný poriadok úradníkov, články 90 a 91)
2.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Vypracovanie bez akejkoľvek účasti dotknutej osoby na postupe
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
3.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Neschopnosť úradníka zúčastniť sa postupu týkajúceho sa vypracovania
4.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Lehota na napadnutie
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
1.      Len opatrenia, ktoré majú také právne záväzné účinky, že ovplyvňujú záujmy žalobcu tým, že výrazne menia jeho právne postavenie,
a ktoré s konečnou platnosťou vymedzujú stanovisko inštitúcie, predstavujú akty, ktoré môžu byť predmetom žaloby.
Hodnotenie nepredstavuje akt spôsobujúci ujmu v zmysle článkov 90 a 91 služobného poriadku, pretože nevyvoláva právne účinky,
ktoré by mohli priamo ovplyvniť záujmy úradníka. Predmetné hodnotenie pozostáva z celého radu prípravných úkonov, ktorých
výsledkom je správa o služobnom postupe, ale ktoré v porovnaní so správou nemajú žiadne právne účinky voči žalobcovi.
(pozri body 27 a 28)
Odkaz: Súd prvého stupňa, 24. júna 1993, Seghers/Rada, T‑69/92, Zb. s. II‑651, bod 28; Súd prvého stupňa, 28. septembra 1993,
Yorck von Wartenburg/Parlament, T‑57/92 a T‑75/92, Zb. s. II‑925, bod 36; Súd prvého stupňa, 25. októbra 2005, Fardoom a Reinard/Komisia,
T‑43/04, Zb. VS s. I‑A‑329, II‑1465, body 26 a 27
2.      Správa o služobnom postupe nemôže byť prijatá s konečnou platnosťou bez toho, aby bola uvedenému úradníkovi ponúknutá možnosť
účelného vypočutia. Vada konania týkajúca sa vypracovania správy o služobnom postupe, ako je opomenutie uskutočniť pohovor
s úradníkom, pričom je tento pohovor kľúčovým v systéme hodnotenia, predstavuje porušenie práva byť vypočutý.
Z toho vyplýva, že skutočnosť, že menovací orgán uskutočnil celý postup vypracovania správy o služobnom postupe a ukončil
ho v priebehu obdobia, keď bol hodnotený úradník úplne práceneschopný a bez akejkoľvek jeho účasti, predstavuje porušenie
jeho práva byť vypočutý a teda článku 43 služobného poriadku.
Tento záver nemožno spochybniť skutočnosťou, že vo všeobecných vykonávacích ustanoveniach k článku 43 služobného poriadku
prijatých Komisiou neexistuje nijaké ustanovenie umožňujúce úradníkovi na nemocenskej dovolenke, ktorý má ale prístup k informačnému
systému Komisie uplatniť nárok na pozastavenie lehôt na účely zúčastniť sa na postupe vypracovania správy o služobnom postupe.
Aj za predpokladu, že by boli uvedené ustanovenia vykladané správne, nemôžu sa odchýliť od ustanovení služobného poriadku
a práva byť vypočutý.
(pozri body 46 – 48, 52, 74 a 75)
Odkaz: Súd prvého stupňa, 30. septembra 2004, Ferrer de Moncada/Komisia, T‑16/03, Zb. VS s. I‑A-261, II‑1163, bod 40; Súd
prvého stupňa, 14. septembra 2006, Laroche/Komisia, T‑115/04, Zb. VS s. I‑A-2-173, II‑A-2-845, bod 36; Súd prvého stupňa,
25. októbra 2006, Carius/Komisia, T‑173/04, Zb. VS s. I‑A-2-243, II‑A-2-1269, bod 69
3.      Pokiaľ Komisia uznala, že úradník bol úplne práceneschopný v priebehu celého obdobia vypracovania jeho správy o služobnom
postupe, nemôže bez predloženie opačného dôkazu platne poprieť, že uvedený úradník takisto bol neschopný plniť svoje osobitné
úlohy spojené s hodnotením a že ho táto neschopnosť zbavila možnosti účinne vykonať svoje právo byť vypočutý. Tieto úlohy
sú úzko spojené s povinnosťami vykonávanými úradníkom na jeho pracovisku a v zásade vyžadujú rovnaké telesné a duševné schopnosti
ako sú schopnosti nevyhnutné na plnenie každodenných úloh.
V tejto súvislosti skutočnosť, že hodnotený úradník otvoril elektronickú poštu týkajúcu sa postupu hodnotenia a že vstúpil
do informačného systém Komisie, nemôže preukázať, že bol schopný zúčastniť sa postupu vypracovania správy o služobnom postupe.
Skutočnosť, že hodnotený úradník mal telesné a duševné schopnosti nevyhnutné na plnenie týchto informačných operácií, ktoré
neznamenajú žiadne posúdenie jeho profesionálnej situácie ani komunikáciu s nadriadenými na účely ochrániť svoje záujmy, nepostačuje
na preukázanie, že bol schopný vypracovať svoje samohodnotenie, zúčastniť sa pohovoru alebo odôvodniť svoju žiadosť o úpravu
svojej správy o služobnom postupe, ako to stanovuje článok 8 ods. 9 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného
poriadku prijatých Komisiou.
(pozri body 59, 60, 63 a 65)
Odkaz: Súd prvého stupňa, 26. januára 1995, O/Komisia, T‑527/93, Zb. VS s. I‑A‑9, II‑29
4.      Lehoty stanovené vo všeobecných vykonávacích ustanoveniach k článku 43 služobného poriadku, ktoré prijala Komisia, na namietanie
správy o služobnom postupe v rôznych fázach má za cieľ nielen zaručiť riadne spravovanie početných správ o služobnom postupe,
ktoré má Komisia každoročne na starosti, ale aj zabezpečiť, aby hodnotený úradník mal po konzultácii o správe o jeho služobnom
postupe k dispozícii dostatočnú lehotu na premyslenie, či má súhlasiť so správou alebo ju napadnúť pre príslušným orgánom.
V dôsledku toho treba prerušiť lehotu piatich pracovných dní na predloženie žiadosti o úpravu správy o služobnom postupe v prípade
ospravedlnenej neprítomnosti úradníka preto, aby nebol zbavený práva na lehotu na premyslenie.
(pozri bod 68)
Odkaz: Súd prvého stupňa, 15. decembra 2005, Bauwens/Komisia, T‑154/04, Zb. VS s. I‑A‑425, II‑1933, body 40 a 42