62024CJ0211
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora)
zo 4. septembra 2025 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dizajn Spoločenstva – Nariadenie (ES) č. 6/2002 – Článok 8 ods. 3 – Dizajn, ktorý umožňuje viacnásobné zostavenie alebo spojenie vzájomne zameniteľných výrobkov v rámci stavebnicového systému – Rozsah ochrany vyplývajúcej z takéhoto dizajnu – Článok 10 – Pojem ‚informovaný užívateľ‘ – Článok 89 ods. 1 – Sankcie v prípade konaní o porušení práv – Osobitné dôvody umožňujúce vnútroštátnemu súdu nevydať príkazy stanovené v tomto ustanovení – Porušenie práv v prípade súčiastok stavebnice, ktorých je kvantitatívne málo v porovnaní so všetkými zložkami tejto hry“
Vo veci C‑211/24,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Fővárosi Törvényszék (Súd hlavného mesta Budapešť, Maďarsko) z 5. marca 2024 a doručený Súdnemu dvoru 18. marca 2024, ktorý súvisí s konaním:
LEGO A/S
proti
Pozitív Energiaforrás Kft.,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predseda tretej komory C. Lycourgos, sudcovia S. Rodin, N. Piçarra, O. Spineanu‑Matei (spravodajkyňa) a N. Fenger,
generálny advokát: M. Szpunar,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
LEGO A/S, v zastúpení: Á. György, P. Lukácsi, K. Szamosi, ügyvédek, V. von Bomhard a L. von Gerlach, Rechtsanwälte,
–
Pozitív Energiaforrás Kft., v zastúpení: A. Lendvai, ügyvéd,
–
maďarská vláda, v zastúpení: M. Z. Fehér a R. Kissné Berta, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: P. Němečková a A. Tokár, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní zo 6. marca 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 8 ods. 3, článku 10 a článku 89 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (Ú. v. ES L 3, 2002, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou LEGO A/S (ďalej len „Lego“) na jednej strane a spoločnosťou Pozitív Energiaforrás Kft. na druhej strane v súvislosti s tým, že posledná uvedená spoločnosť sa údajne dopustila porušenia práv vyplývajúcich z dvoch dizajnov Spoločenstva, ktorých majiteľom je Lego.
Právny rámec
3
Nariadenie č. 6/2002 bolo zmenené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2024/2822 z 23. októbra 2024 (Ú. v. EÚ L, 2024/2822). Vzhľadom na dátum skutkových okolností sporu vo veci samej sa však tento návrh na začatie prejudiciálneho konania musí preskúmať z hľadiska pôvodného znenia nariadenia č. 6/2002.
4
Odôvodnenia 7, 10, 11 a 14 nariadenia č. 6/2002 uvádzajú:
„(7)
Zosilnená ochrana dizajnu nielen podporuje príspevok jednotlivých pôvodcov k celkovej znamenitosti v danej oblasti, ale tiež podporuje inovácie a vývoj nových výrobkov a investície na ich výrobu.
…
(10)
Technologickým inováciám by sa nemalo brániť udeľovaním ochrany dizajnu, ktorého znaky sú dané výlučne technickou funkciou. Považuje sa za zrejmé, že toto neznačí, že dizajn musí mať estetickú kvalitu. Podobne vzájomná funkčnosť výrobkov rozličných výrobcov by sa nemala znemožňovať rozšírením ochrany na dizajn mechanického príslušenstva. Preto tie znaky dizajnu, ktoré sú vylúčené z ochrany na základe týchto dôvodov, by sa nemali zohľadňovať pre účely posúdenia, či ostatné znaky dizajnu spĺňajú požiadavky ochrany.
(11)
Mechanické príslušenstvo stavebnicových výrobkov môže napriek tomu tvoriť dôležitý prvok inovačných vlastností stavebnicových výrobkov a predstavovať významné trhové hodnoty, a malo by byť spôsobilé na ochranu.
…
(14)
Posúdenie, či dizajn má osobitý charakter, by malo vychádzať z toho, či celkový dojem, ktorý nadobudne informovaný užívateľ skúmajúci dizajn, sa jasne odlišuje od dojmu, ktorý nadobudne z existujúceho dizajnu, pričom sa zohľadní povaha výrobku, na ktorom je dizajn použitý alebo v ktorom je dizajn stelesnený, a najmä priemyselný sektor, do ktorého patrí a miera tvorivej voľnosti, ktorú má pôvodca pri tvorbe dizajnu.“
5
Článok 3 tohto nariadenia, nazvaný „Definície“, stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
a)
‚dizajn‘ znamená vonkajšiu úpravu celku alebo časti výrobku, ktorá vyplýva zo znakov najmä línií, obrysov, farieb, tvaru, textúry a/alebo materiálov samotného výrobku a/alebo jeho zdobenia;
b)
‚výrobok‘ znamená akýkoľvek priemyselný alebo remeselný predmet vrátane, okrem iného, častí určených na zloženie do výsledného zloženého výrobku, balenia, úpravy, grafických symbolov a typografického písma, s výnimkou počítačových programov;
c)
‚zložený výrobok‘ znamená výrobok, ktorý sa skladá z viacerých častí, ktoré sa môžu nahradiť, pričom sa umožňuje rozobratie a opätovné zostavenie výrobku.“
6
Podľa článku 4 ods. 1 uvedeného nariadenia:
„Dizajn je chránený dizajnom spoločenstva, ak je nový a má osobitý charakter.“
7
Článok 5 toho istého nariadenia s názvom „Novosť“ stanovuje:
„1.   Dizajn sa považuje za nový, ak žiaden zhodný dizajn nebol sprístupnený verejnosti:
a)
v prípade nezapísaného dizajnu spoločenstva, pred dňom, kedy sa dizajn, pre ktorý sa žiada ochrana, po prvý raz sprístupnil verejnosti;
b)
v prípade zapísaného dizajnu spoločenstva, pred dňom podania prihlášky na zápis dizajnu, pre ktorý sa žiada ochrana, alebo ak sa žiada o právo prednosti, pred dňom vzniku práva prednosti.
2.   Dizajny sa považujú za zhodné, ak sa ich znaky odlišujú iba v nepodstatných detailoch.“
8
Podľa článku 6 nariadenia č. 6/2002, nazvaného „Osobitý charakter“:
„1.   O dizajne platí, že má osobitý charakter, ak celkový dojem, ktorý vyvoláva u informovaného užívateľa, sa odlišuje od celkového dojmu vyvolaného u takéhoto užívateľa akýmkoľvek iným dizajnom, ktorý už bol sprístupnený verejnosti:
a)
v prípade nezapísaného dizajnu spoločenstva, pred dňom, kedy sa dizajn, pre ktorý sa žiada ochrana, po prvý raz sprístupnil verejnosti;
b)
v prípade zapísaného dizajnu spoločenstva, pred dňom podania prihlášky na zápis dizajnu, pre ktorý sa žiada ochrana, alebo ak sa žiada o právo prednosti, pred dňom vzniku práva prednosti.
2.   Pri posudzovaní osobitého charakteru sa zohľadňuje miera tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu.“
9
Článok 8 tohto nariadenia s názvom „Dizajny dané ich technickou funkciou a dizajny vzájomného prepojenia“ znie:
„1.   Dizajn spoločenstva nespočíva v znakoch vonkajšej úpravy výrobku, ktoré sú dané výlučne jeho technickou funkciou.
2.   Dizajn spoločenstva nespočíva v znakoch vonkajšej úpravy výrobku, ktoré sa nevyhnutne musia reprodukovať v ich presnej forme a rozmeroch, aby sa umožnilo, že výrobok, na ktorom je dizajn použitý alebo na ktorom je dizajn stelesnený, sa môže mechanicky spojiť s akýmkoľvek iným výrobkom, alebo sa môže umiestniť do akéhokoľvek iného výrobku, okolo akéhokoľvek iného výrobku alebo oproti akémukoľvek inému výrobku tak, aby každý výrobok mohol plniť svoju funkciu.
3.   Bez ohľadu na odsek 2, dizajn spoločenstva spočíva za podmienok uvedených v článkoch 5 a 6 v dizajne, ktorý slúži pre účely umožnenia viacnásobného zostavenia alebo spojenia vzájomne zameniteľných výrobkov v rámci stavebnicového systému.“
10
Článok 10 uvedeného nariadenia, nazvaný „Rozsah ochrany“, stanovuje:
„1.   Rozsah ochrany, ktorú udeľuje dizajn spoločenstva, zahrňuje akýkoľvek dizajn, ktorý nevyvoláva u informovaného užívateľa odlišný celkový [vizuálny] dojem.
2.   Pri posudzovaní rozsahu ochrany sa zohľadňuje miera tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu.“
11
Článok 19 ods. 1 toho istého nariadenia s názvom „Práva vyplývajúce z dizajnu spoločenstva“ stanovuje:
„Majiteľ zapísaného dizajnu spoločenstva má výlučné právo využívať ho a brániť akejkoľvek tretej strane, ktorá nemá jeho súhlas, aby dizajn využívala. Vyššie uvedené využívanie sa vzťahuje najmä na vytvorenie, ponúkanie, uvedenie na trh, dovoz, vývoz alebo používanie výrobku, na ktorom je dizajn použitý, alebo na ktorom je dizajn stelesnený, alebo skladovanie tohto výrobku pre takéto účely.“
12
Článok 89 nariadenia č. 6/2002, nazvaný „Sankcie v prípade [konaní o porušení práv]“, znie:
„1.   Ak v prípade žaloby o porušenie [v rámci konania o porušení práv – neoficiálny preklad] alebo hroziacom porušení [konania o hroziacom porušení práv – neoficiálny preklad] súd pre dizajn spoločenstva zistí, že žalovaná strana porušila alebo hrozilo, že poruší dizajn spoločenstva, nariadi [vydá – neoficiálny preklad], ak neexistujú zvláštne [osobitné – neoficiálny preklad] dôvody pre opak, nasledujúce opatrenia [príkazy – neoficiálny preklad]:
a)
príkaz, aby žalovaná strana nepokračovala v konaní, ktoré porušuje alebo ohrozuje dizajn spoločenstva;
b)
príkaz zabaviť výrobky, ktoré predstavujú porušenie;
c)
príkaz zabaviť materiál a súčasti, ktoré sa hlavne používali na výrobu tovaru, ktorý predstavoval porušenie, ak ich majiteľ vedel o následku, na ktorý bolo takéto používanie určené, alebo ak by bol takýto následok zrejmý za daných okolností;
d)
príkaz, ktorým sa ukladajú iné sankcie primerané za daných okolností a predpokladané zákonom členského štátu, kde došlo k porušeniu alebo ohrozeniu, vrátane medzinárodného súkromného práva.
2.   Súd pre dizajn spoločenstva prijme také opatrenia v súlade s vnútroštátnym právom, ktoré sú zamerané na zabezpečenie toho, aby sa príkazy uvedené v odseku 1 dodržali.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
13
Spoločnosť Lego je majiteľkou dizajnu Spoločenstva č. 001950981‑0001, zapísaného s dátumom prednosti 22. novembra 2011, ktorého predmetom je spojovací prvok v stavebnici. Tento spojovací prvok pozostáva z valca s výčnelkami a dvoch priečnych osí, ktoré sú kolmé navzájom a k valcu, pričom tieto osi sú spojené s valcom pomocou valcového základu. Vyobrazenie tohto dizajnu Spoločenstva je takéto:
14
Lego je tiež majiteľkou dizajnu Spoločenstva č. 002137190‑0002, zapísaného s dátumom prednosti 16. novembra 2012 (ďalej spoločne s dizajnom Spoločenstva uvedeným v predchádzajúcom bode len „dizajny Lego“). Predmetom tohto dizajnu je stavebný prvok stavebnice v tvare kocky, ktorá má na hornej strane dva výstupky, na spodnej strane dve rúrky a na bočnej strane dva duté výstupky. Vyobrazenie tohto dizajnu Spoločenstva je takéto:
15
Stavebnicové hračky, ktorých súčasťou sú tieto dva prvky, sú stavebnicové systémy, v rámci ktorých možno jednotlivé plastové stavebnicové súčiastky ľahko spájať a rozpájať, čo umožňuje ľubovoľne vytvárať a rozpájať stavebnicové štruktúry, ktorých tvar sa môže meniť.
16
Spoločnosť Pozitív Energiaforrás sa pod ochrannou známkou Qman snažila dovážať do Maďarska stavebnicové hračky pozostávajúce tiež z plastových stavebnicových prvkov (ďalej len „predmetné stavebnice“), ktoré okrem iného zahŕňajú jeden alebo viaceré stavebnicové prvky, ktorých zobrazenie je uvedené nižšie (ďalej len „dotknuté prvky“):
17
V nadväznosti na sťažnosť, ktorú podala Lego, Nemzeti Adó‑ és Vámhivatal Veszprém Megyei Adó‑ és Vámigazgatósága (Daňová a colná správa vo Vespréme, súčasť Štátnej daňovej a colnej správy, Maďarsko) nariadila zaistenie predmetných stavebníc a následne začala proti konateľovi spoločnosti Pozitív Energiaforrás konanie o porušení práv, keďže mala podozrenie, že boli porušené práva duševného vlastníctva spoločnosti Lego.
18
Dňa 22. júna 2022 Lego podala na základe článkov 10 a 89 nariadenia č. 6/2002 na Fővárosi Törvényszék (Súd hlavného mesta Budapešť, Maďarsko) návrh na nariadenie predbežného opatrenia, ktorým sa domáhala ponechania tohto zaistenia v platnosti.
19
Tento súd uznesením tento návrh zamietol. Domnieval sa, že na dizajny Lego sa vzťahuje ochrana podľa článku 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002 a že spojovacie prvky chránené týmito dizajnmi – keďže ich tvar je daný výlučne ich technickou funkciou – musia byť nevyhnutne reprodukované v ich presnom tvare a rozmeroch, aby mohli plniť svoju funkciu spojovníkov v stavebnici, ktorej sú súčasťou, takže miera voľnosti dizajnéra pri tvorbe takéhoto tvaru je veľmi obmedzená. Keďže „informovaným užívateľom“, ktorého treba zohľadniť na účely posúdenia rozsahu ochrany, je užívateľ, ktorý vníma takéto dizajny mimoriadne pozorne do najmenšieho detailu, uvedený súd na základe porovnania zapísaných vyobrazení dizajnov Lego a fotografických reprodukcií dotknutých prvkov dospel k záveru, že tieto prvky vyvolávajú u informovaného užívateľa celkový dojem, ktorý je odlišný od dojmu, ktorý vyvolávajú dizajny Lego.
20
Pokiaľ ide o dizajn Spoločenstva č. 001950981‑0001, uvedený v bode 13 tohto rozsudku, v tomto uznesení sa konštatovalo, že odlišnosti na úrovni valcového základu, spojovacích plôch, prvku v tvare kríža a niektorých línií vedú k rozdielom v celkovom dojme, ktorý uvedený dizajn vyvoláva u informovaného užívateľa. Pokiaľ ide o dizajn Spoločenstva č. 002137190‑0002, uvedený v bode 14 tohto rozsudku, usúdilo sa, že kocky dovážané spoločnosťou Pozitív Energiaforrás so zakrivenou zadnou stenou a zaoblenými tvarmi namiesto pravých uhlov kociek spoločnosti Lego vyvolávajú u informovaného používateľa tiež odlišný celkový dojem.
21
Fővárosi Ítélőtábla (Odvolací súd hlavného mesta Budapešť, Maďarsko), na ktorý Lego podala odvolanie, zmenil uvedené uznesenie a nariadil zaistenie predmetných stavebníc z dôvodu, že dizajny Lego nevyvolávali u informovaného užívateľa celkový dojem, ktorý by bol odlišný od dojmu, ktorý vyvolávajú dotknuté prvky.
22
Toto rozhodnutie potvrdil Kúria (Najvyšší súd, Maďarsko), na ktorý Pozitív Energiaforrás podala opravný prostriedok. Najmä vzhľadom na judikatúru Súdneho dvora tento súd rozhodol, že na rozdiel od toho, čo uviedol prvostupňový súd, nemožno od informovaného užívateľa očakávať, že na účely posúdenia rozsahu ochrany vyplývajúcej z dizajnov Lego zohľadní takú úroveň koncentrácie, akú si vyžaduje starostlivé a pozorné sledovanie každého detailu kolidujúcich výrobkov. Kúria (Najvyšší súd) preto rozhodol, že dotknuté prvky nevyvolávajú u informovaného užívateľa celkový dojem, ktorý by bol odlišný od dojmu, ktorý vyvolávajú dizajny Lego, keďže sa výrazne nelíšili veľkosťou ani koncepciou.
23
Lego následne podala na Fővárosi Törvényszék (Súd hlavného mesta Budapešť), ktorý je vnútroštátnym súdom, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, žalobu pre porušenie práv proti spoločnosti Pozitív Energiaforrás.
24
Podľa vnútroštátneho súdu sa na dizajny Lego vzťahuje výnimka stanovená v článku 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002, pretože ich cieľom je umožniť viacnásobné zostavenie alebo spojenie vzájomne zameniteľných výrobkov v rámci stavebnicového systému.
25
Podľa tohto súdu totiž článok 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002 umožňuje poskytnúť ochranu ako dizajnu Spoločenstva znakom vonkajšej úpravy výrobku, ktoré sú dané výlučne jeho technickou funkciou, a zaručiť majiteľovi takéhoto dizajnu práva rovnocenné s právami, ktoré bežne poskytuje patent. Takáto situácia by však mohla viesť k tomu, že by sa tomuto majiteľovi, ktorý sa opiera o po sebe nasledujúce dizajny Spoločenstva získané po skončení platnosti patentu chrániaceho jeho výrobok, podarilo zabrániť konkurentom v tom, aby ponúkali výrobok obsahujúci niektoré funkčné znaky jeho výrobku, alebo obmedziť možné technické riešenia. Tak je to aj v prípade spoločnosti Lego, ktorá sa vo veci samej odvoláva na ochranu získanú na základe výnimky pre dizajny, na ktoré sa vzťahujú patenty, ktorých platnosť uplynula, a ktoré boli vytvorené prostredníctvom bežných technických koncepčných prác, aby zabránila dovozu predmetných stavebníc z dôvodu, že sa v nich nachádzajú prvky, v prípade ktorých Fővárosi Ítélőtábla (Odvolací súd hlavného mesta Budapešť) a Kúria (Najvyšší súd) usúdili, že u informovaného užívateľa nevyvolávajú celkový dojem, ktorý by bol odlišný od dojmu, ktorý vyvolávajú dizajny Lego.
26
Vnútroštátny súd sa pýta, aké schopnosti má mať „informovaný užívateľ“ uvedený v článku 10 nariadenia č. 6/2002, pokiaľ ide o posúdenie celkového dojmu, ktorý u neho vyvolávajú takéto dizajny. Konkrétne chce vedieť, či rozsah tohto pojmu, ako vyplýva najmä z rozsudku z 20. októbra 2011, PepsiCo/Grupo Promer Mon Graphic (C‑281/10 P, EU:C:2011:679), teda rozsah pojmu užívateľ, ktorý nie je odborníkom ani majstrom vo svojom odbore schopným vnímať rôzne minimálne odlišnosti, ktoré môžu medzi kolidujúcimi dizajnmi existovať, možno uplatniť v kontexte článku 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002. Podľa tohto súdu nemožno vylúčiť, že vzhľadom na to, že ochrana vyplývajúca z článku 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002 má povahu výnimky, takýto užívateľ by sa mal považovať za užívateľa, ktorý má technické znalosti, ako aj pozorovacie a analytické schopnosti porovnateľné s tými, ktoré v patentovom práve prevládajú pri posudzovaní inovačného charakteru určitej činnosti.
27
V tejto súvislosti vnútroštátny súd zastáva názor, že ak by pojem „informovaný užívateľ“ na účely článku 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002 nemal byť definovaný najmä odkazom na schopnosť takéhoto užívateľa detailne vnímať – vzhľadom na jeho technické znalosti – kolidujúce dizajny a odhaliť minimálne odlišnosti, ktoré medzi nimi môžu existovať, mohlo by to viesť k tomu, že takéto odlišnosti by sa v kontexte celkového vnímania týchto dizajnov považovali za také, ktoré nemožno zistiť, takže dizajny Spoločenstva, ktoré ich chránia, by sa stali de facto nenahraditeľnými.
28
Vnútroštátny súd sa tiež pýta na rozsah pojmu „celkový dojem“, ktorý u informovaného užívateľa vyvoláva dizajn, ktorého znaky sú dané výlučne jeho technickou funkciou a nemajú žiadny prvok čisto estetického charakteru. V tejto súvislosti zastáva názor, že vizuálny účinok takéhoto dizajnu má vo vzťahu k jeho funkčným vlastnostiam druhoradý význam. Podobnosti a rozdiely medzi takýmito dizajnmi totiž nemožno zistiť ani pozorovaním ani využitím koncepcií, ktoré patria do vizuálneho dojmu, ale prostredníctvom technických analýz a úvah. Bolo by preto možné uvažovať o rozšírení pojmu „celkový dojem“ tak, aby zahŕňal nielen vizuálne vnímanie vonkajšej úpravy dizajnu, ale aj technické stanovisko majstra vo svojom odbore.
29
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa ďalej týka výkladu článku 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 a konkrétnejšie rozsahu pojmu „osobitné dôvody“, ktorý umožňuje súdu pre dizajn Spoločenstva prípadne nevydať jeden z príkazov uvedených v tomto ustanovení.
30
V kontexte veci, ktorá mu bola predložená, sa vnútroštátny súd pýta, či za predpokladu, že by musel konštatovať, že Pozitív Energiaforrás porušila práva vyplývajúce z dizajnov Lego, by mohol na jednej strane vzhľadom najmä na čiastočnú povahu porušenia práv, pretože sa netýka všetkých predmetných stavebníc, ale len dotknutých prvkov, ktoré sa v nich nachádzajú len v minimálnom množstve, a na druhej strane vzhľadom na cieľ, ktorým je zabrániť vzniku zbytočných prekážok legitímneho obchodu, rozhodnúť, že vyhovie návrhu majiteľa dizajnu len v obmedzenom rozsahu, alebo ho dokonca zamietne.
31
Za týchto podmienok Fővárosi Törvényszék (Súd hlavného mesta Budapešť) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
V prípade, o aký ide v spore vo veci samej, v ktorom sa majiteľ dizajnu Spoločenstva (žalobkyňa) dovoláva práv poskytovaných podľa článku 8 ods. 3 [nariadenia č. 6/2002] vo vzťahu k jednej alebo niekoľkým stavebným kockám zo stavebnice žalovanej, ktoré plnia rovnakú stavebnú funkciu ako kocky, na ktoré sa vzťahuje dizajn žalobkyne, je v súlade s právom Únie súdna prax, na základe ktorej súdy pri určovaní rozsahu ochrany v zmysle článku 10 nariadenia č. 6/2002:
–
vychádzajú z pohľadu informovaného užívateľa, ktorý má technické vedomosti o funkcii dizajnu a funkcii výrobku, ktoré možno očakávať od odborníka v danom odvetví,
–
považujú za informovaného užívateľa takého užívateľa, ktorý porovná dizajn žalobkyne a výrobok žalovanej prostredníctvom dôkladnej, technickej a metodickej kontroly, a
–
predpokladajú, že tento informovaný užívateľ si vytvorí celkový dojem o dizajne a o výrobku predovšetkým ako technický názor?
2.
Ak vo veci s uvedenými vlastnosťami treba konštatovať, že ochrana poskytovaná dizajnu Spoločenstva, ktorého majiteľkou je žalobkyňa, sa vzťahuje na jeden alebo niekoľko prvkov, ktoré sa síce nachádzajú v stavebniciach žalovanej, avšak kvantitatívne predstavujú malé množstvo v porovnaní s celou stavebnicou, treba usúdiť, že právo [Únie] umožňuje súdu – vzhľadom na čiastočnú povahu porušenia práv, obmedzený rozsah a obmedzenú závažnosť uvedeného porušenia vo vzťahu k výrobku ako celku, ako aj záujem spojený s neobmedzeným obchodovaním so stavebnicou, ktorý z väčšej časti nie je sporný –, aby podľa článku 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 rozhodol, že existujú ‚[osobitné] dôvody‘ na to, aby nevyhovel návrhu na zákaz dovozu uvedenej stavebnice?“
O prejudiciálnych otázkach
O prípustnosti
32
Lego tvrdí, že obe prejudiciálne otázky možno vyhlásiť za neprípustné, keďže výklad nariadenia č. 6/2002 uvedený v návrhu na začatie prejudiciálneho konania spočíva nielen v porušení relevantných ustanovení tohto nariadenia a zásad, na ktorých je založené, ale aj v porušení ustálenej judikatúry Súdneho dvora.
33
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v rámci konania podľa článku 267 ZFEÚ prináleží výlučne vnútroštátnemu súdu, ktorý vec prejednáva a ktorý musí prevziať zodpovednosť za rozhodnutie sporu, aby s prihliadnutím na osobitosti jednotlivého prípadu posúdil tak potrebu prejudiciálneho rozhodnutia na vydanie svojho rozhodnutia, ako aj relevantnosť otázok položených Súdnemu dvoru. Preto v prípade, že sa predložené otázky týkajú výkladu práva Únie, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť. Z toho vyplýva, že pre otázky týkajúce sa výkladu práva Únie platí prezumpcia relevantnosti. Súdny dvor môže odmietnuť návrh predložený vnútroštátnym súdom len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Únie nijako nesúvisí s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, ak ide o hypotetický problém alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými a právnymi podkladmi nevyhnutnými na poskytnutie užitočnej odpovede na otázky, ktoré mu boli položené (rozsudok z 29. júla 2024, LivaNova, C‑713/22, EU:C:2024:642, bod 53 a citovaná judikatúra).
34
V prejednávanej veci má vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o žalobe pre porušenie práv, určiť na účely posúdenia dôvodnosti tejto žaloby rozsah ochrany poskytovanej majiteľovi dizajnov uvedených v článku 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002, a prípadne mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje, pokiaľ ide o sankcie stanovené týmto nariadením, ak by sa konštatovalo porušenie práv. Na tento účel sa tento súd pýta na výklad článku 8 ods. 3, článku 10 a článku 89 ods. 1 uvedeného nariadenia.
35
Nezdá sa teda, že by ustanovenia práva Únie, o ktorých výklad žiada uvedený súd, nijako nesúviseli s predmetom sporu vo veci samej alebo že by problematika nastolená týmito otázkami nebola relevantná na vyriešenie tohto sporu.
36
Za týchto podmienok sa námietka založená na tom, že vnútroštátny súd nerešpektoval rozsah práva Únie, netýka prípustnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ale je neoddeliteľne spojená s odpoveďou, ktorú treba poskytnúť na položené otázky, v dôsledku čoho nemôže spôsobiť neprípustnosť týchto otázok [pozri analogicky rozsudky z 28. júna 1984, Moser, 180/83, EU:C:1984:233, bod 10, a z 15. júla 2021, Latvijas dzelzceļš (Zariadenia služieb železničnej dopravy), C‑60/20, EU:C:2021:610, bod 27].
37
Položené otázky sú preto prípustné.
O veci samej
O prvej otázke
38
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 10 nariadenia č. 6/2002 vykladať v tom zmysle, že rozsah ochrany, ktorú poskytuje dizajn Spoločenstva podľa článku 8 ods. 3 tohto nariadenia, sa má posudzovať na základe vnímania informovaného užívateľa, ktorý – vzhľadom na to, že disponuje technickými znalosťami, ktoré sú porovnateľné s tými, ktoré možno očakávať od odborníka – preskúma dotknutý dizajn do najmenších podrobností a ktorého celkový dojem vychádza predovšetkým z technických úvah.
39
Na úvod treba pripomenúť, že podľa článku 3 písm. a) nariadenia č. 6/2002 je dizajn definovaný ako „vonkajši[a] úprav[a] celku alebo časti výrobku, ktorá vyplýva zo znakov najmä línií, obrysov, farieb, tvaru, textúry a/alebo materiálov samotného výrobku a/alebo jeho zdobenia“. Z toho vyplýva, že v rámci systému stanoveného týmto nariadením predstavuje vonkajšia úprava rozhodujúci prvok dizajnu (rozsudky z 21. septembra 2017, Easy Sanitary Solutions a EUIPO/Group Nivelles, C‑361/15 P a C‑405/15 P, EU:C:2017:720, bod 62, ako aj z 2. marca 2023, Papierfabriek Doetinchem, C‑684/21, EU:C:2023:141, bod 19).
40
V súlade s článkom 10 uvedeného nariadenia výlučné právo uvedené v článku 19 toho istého nariadenia, ktoré priznáva dizajn Spoločenstva, zahŕňa akýkoľvek dizajn, ktorý nevyvoláva u informovaného užívateľa „celkový [vizuálny] dojem“, ktorý je odlišný od tohto dizajnu Spoločenstva. Pri posudzovaní rozsahu tejto ochrany sa zohľadňuje „miera tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu“.
41
Článok 8 nariadenia č. 6/2002 vo svojom odseku 1 vylučuje z uvedenej ochrany znaky vonkajšej úpravy výrobku, ktoré sú dané výlučne jeho technickou funkciou, a vo svojom odseku 2 znaky vonkajšej úpravy výrobku, ktoré sa nevyhnutne musia reprodukovať v ich presnej forme a rozmeroch, aby sa umožnilo, že výrobok, na ktorom je dizajn použitý alebo na ktorom je dizajn stelesnený, sa môže mechanicky spojiť s akýmkoľvek iným výrobkom, alebo sa môže umiestniť do akéhokoľvek iného výrobku, okolo akéhokoľvek iného výrobku alebo oproti akémukoľvek inému výrobku tak, aby každý výrobok mohol plniť svoju funkciu.
42
V súlade s článkom 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002 a odchylne od článku 8 ods. 2 tohto nariadenia je však dizajn, ktorý slúži na účely umožnenia viacnásobného zostavenia alebo spojenia vzájomne zameniteľných výrobkov v rámci stavebnicového systému, chránený pod podmienkou, že spĺňa požiadavky novosti a osobitého charakteru, ktoré sú stanovené v článkoch 5 a 6 uvedeného nariadenia.
43
Vnútroštátny súd sa pýta, či sa výklad pojmu „informovaný užívateľ“, ktorý je uvedený v článku 10 nariadenia č. 6/2002 a nie je definovaný týmto nariadením, tak ako vyplýva z judikatúry Súdneho dvora, uplatní, ak ide o posúdenie rozsahu ochrany, ktorá sa vzťahuje na dizajny Spoločenstva patriace do pôsobnosti článku 8 ods. 3 uvedeného nariadenia, alebo či sa úroveň pozornosti očakávanej od informovaného užívateľa musí vo vzťahu k tomuto druhu dizajnov približovať úrovni, ktorú možno očakávať od odborníka.
44
Podľa tohto súdu je v prípade dizajnov uvedených v tomto poslednom uvedenom ustanovení miera tvorivej voľnosti pôvodcu veľmi obmedzená. Preto je opodstatnené zohľadniť „informovaného užívateľa“, ktorý je schopný do najmenších podrobností preskúmať dizajny, ktoré môžu byť chránené. Okrem toho v takom prípade by mal výraz „celkový dojem“ podľa uvedeného súdu zahŕňať nielen vizuálne vnímanie vonkajšej úpravy uvedených dizajnov takýmto užívateľom, ale aj jeho technické stanovisko ako majstra vo svojom odbore, pokiaľ ide o ich funkčné vlastnosti.
45
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že zo samotného znenia článku 10 nariadenia č. 6/2002 vyplýva, že ochrana, ktorú poskytuje dizajn Spoločenstva, sa vzťahuje na akýkoľvek dizajn, ktorý nevyvoláva u „informovaného užívateľa“„odlišný celkový [vizuálny] dojem“, pričom tento rozsah ochrany sa musí posúdiť s prihliadnutím na „mieru tvorivej voľnosti pôvodcu“.
46
Toto ustanovenie nevylučuje zo svojej pôsobnosti dizajny uvedené v článku 8 ods. 3 tohto nariadenia, ktorý je ustanovením osobitne venovaným stavebnicovým systémom, medzi ktoré patria stavebnicové hračky. V dôsledku toho sa článok 10 uvedeného nariadenia uplatňuje na taký prípad, o aký ide vo veci samej, keď majiteľ dizajnov Spoločenstva uvedených v tomto článku 8 ods. 3 podá žalobu pre porušenie práv proti tretej osobe s cieľom zakázať tejto tretej osobe používanie dizajnov, ktoré podľa tohto majiteľa nevyvolávajú u informovaného užívateľa odlišný celkový vizuálny dojem.
47
Po prvé, pokiaľ ide o „celkový dojem“ uvedený v článku 10 nariadenia č. 6/2002, ako aj v článku 6 tohto nariadenia, na ktorý výslovne odkazuje jeho článok 8 ods. 3, treba poznamenať, že tento dojem spočíva vo vizuálnom vnímaní vonkajšej úpravy dotknutého výrobku informovaným užívateľom, pričom táto úprava je daná najmä znakmi vymenovanými v článku 3 písm. a) uvedeného nariadenia.
48
Po druhé, pokiaľ ide o pojem „informovaný užívateľ“, ktorý sa nachádza tiež v článkoch 6 a 10 nariadenia č. 6/2002 a ktorý – ako uviedol generálny advokát v bode 21 svojich návrhov – treba vykladať rovnako v prípade oboch týchto ustanovení, z ustálenej judikatúry vyplýva, že rozsah tohto pojmu sa nachádza medzi pojmom priemerný spotrebiteľ, ktorý je uplatniteľný v oblasti ochranných známok, pričom od tohto priemerného spotrebiteľa, ktorý vo všeobecnosti priamo neporovnáva kolidujúce ochranné známky, sa nevyžadujú nijaké špecifické znalosti, a pojmom majster vo svojom odbore, ktorý disponuje podrobnými technickými znalosťami. Pojem „informovaný užívateľ“ preto označuje užívateľa, ktorý nie je priemerne pozorný, ale osobitne obozretný, či už z dôvodu svojej osobnej skúsenosti alebo rozsahu svojich vedomostí v danej oblasti. Prívlastok „informovaný“ tak naznačuje, že užívateľ bez toho, aby bol návrhárom alebo technickým odborníkom, pozná rozličné dizajny existujúce v dotknutom sektore, disponuje určitou úrovňou znalostí, pokiaľ ide o prvky, ktoré tieto dizajny obvykle obsahujú, a z dôvodu svojho záujmu o predmetné výrobky vynakladá pri ich používaní pomerne vysokú úroveň pozornosti (pozri v tomto zmysle rozsudky z 20. októbra 2011, PepsiCo/Grupo Promer Mon Graphic, C‑281/10 P, EU:C:2011:679, body 53 a 59, ako aj z 21. septembra 2017, Easy Sanitary Solutions a EUIPO/Group Nivelles, C‑361/15 P a C‑405/15 P, EU:C:2017:720, body 124 a 125).
49
Zo znenia ani kontextu nariadenia č. 6/2002 nevyplýva nič, čo by naznačovalo, že by sa tento pojem „informovaný užívateľ“ mal vykladať odlišne, ak sa na ochranu, ktorá vyplýva z dizajnu Spoločenstva, vzťahuje článok 8 ods. 3 tohto nariadenia.
50
Je pravda, že úroveň pozornosti takéhoto užívateľa, ktorá je v každom prípade relatívne vysoká, sa môže líšiť v závislosti od dotknutého odvetvia (pokiaľ ide o právo ochranných známok, pozri analogicky rozsudok zo 14. novembra 2024, Compass Banca, C‑646/22, EU:C:2024:957, bod 55), a to aj v prípade dizajnov, na ktoré sa vzťahuje článok 8 ods. 3 uvedeného nariadenia. V dôsledku toho nemožno vylúčiť, že v tejto poslednej uvedenej situácii bude potrebné zohľadniť úroveň pozornosti alebo náležitú obozretnosť primeranú dotknutému odvetviu. Ani v takejto situácii však nie je potrebné zohľadniť vnímanie užívateľa, ktorý by bol odborníkom v danom odvetví s podrobnými technickými znalosťami rovnako ako majster vo svojom odbore, ani domnievať sa, že celkový dojem vyvolaný u tohto užívateľa by mal vyplývať hlavne z technického stanoviska.
51
Po tretie podľa článku 10 ods. 2 nariadenia č. 6/2002 pri posudzovaní rozsahu ochrany, ktorá vyplýva z dizajnu Spoločenstva, sa musí zohľadniť „miera tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu“, a to na základe pojmov „informovaný užívateľ“ a „celkový [vizuálny] dojem“ uvedených v odseku 1 tohto článku.
52
Ako zdôraznil generálny advokát v bodoch 36 a 37 svojich návrhov, čím je tvorivá voľnosť pôvodcu pri tvorbe dizajnu obmedzenejšia, tým viac môžu menšie rozdiely medzi kolidujúcimi dizajnmi vyvolať u informovaného užívateľa odlišný celkový dojem. Naopak, čím je tvorivá voľnosť pôvodcu pri tvorbe dizajnu väčšia, tým menej môžu menšie rozdiely medzi kolidujúcimi dizajnmi vyvolať u informovaného užívateľa odlišný celkový dojem. Ak je teda tvorivá voľnosť pôvodcu obmedzená veľkým počtom znakov vonkajšej úpravy dotknutého výrobku alebo časti výrobku, ktoré sú dané výlučne technickou funkciou tohto výrobku alebo jeho časti, prítomnosť menších rozdielov medzi kolidujúcimi dizajnmi môže postačovať na to, aby u informovaného užívateľa vyvolala celkový odlišný dojem.
53
Podobne ako pojmy „celkový dojem“ a „informovaný užívateľ“, pripomenuté v bodoch 47 a 48 tohto rozsudku, sa pojem „miera tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu“, ako je vyložený v bode 52 tohto rozsudku, uplatňuje v prípade žaloby pre porušenie práv podanej majiteľom dizajnov Spoločenstva, na ktoré sa vzťahuje článok 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002.
54
Z potrebného účinku článku 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002 však vyplýva, že na rozdiel od znakov vonkajšej úpravy uvedených v článku 8 ods. 2 tohto nariadenia sa znaky vonkajšej úpravy umožňujúce prepojenie, ktoré sú chránené týmto odsekom 3, musia zohľadniť pri posúdení „celkového [vizuálneho] dojmu“ v zmysle článku 10 uvedeného nariadenia. Preto prítomnosť prvkov vzájomného prepojenia, ktoré sú chránené článkom 8 ods. 3 toho istého nariadenia, v dotknutom dizajne Spoločenstva môže byť v neprospech konštatovania odlišného celkového vizuálneho dojmu v zmysle tohto článku 10, takže v prípade neexistencie dostatočne významných rozdielov v celkovej vonkajšej úprave kolidujúcich dizajnov môže existencia spojovacích bodov, ktoré majú rovnaký tvar a rovnaké rozmery, na účely zostavenia alebo spojenia vzájomne zameniteľných výrobkov v rámci stavebnicového systému vylúčiť takéto konštatovanie.
55
Tento výklad rozsahu ochrany v prípade dizajnu Spoločenstva, na ktorý sa vzťahuje článok 8 ods. 3 nariadenia č. 6/2002, je podporený účelom tohto nariadenia, ktorý – ako sa uvádza v jeho odôvodnení 7 – spočíva najmä v podpore inovácie a vývoja nových výrobkov.
56
V tejto súvislosti na jednej strane z odôvodnenia 11 uvedeného nariadenia vyplýva, že normotvorca Únie po tom, čo konštatoval, že mechanické príslušenstvo stavebnicových výrobkov môže tvoriť dôležitý prvok inovačných vlastností stavebnicových výrobkov a predstavovať významné trhové hodnoty, mal v úmysle – pod podmienkou dodržania podmienok novosti a osobitého charakteru – priznať im ochranu, ktorú dizajnom poskytuje nariadenie č. 6/2002.
57
Na druhej strane táto vôľa normotvorcu Únie – ako je vyjadrená v tomto odôvodnení 11 a v článku 8 ods. 3 tohto nariadenia – poskytnúť zvýšenú ochranu hospodárskemu subjektu, ktorý vytvoril nový vzhľad prvkov spojenia alebo zostavenia v rámci stavebnicového systému, neobmedzila rovnako významnú vôľu tohto normotvorcu vyjadrenú v prvej vete odôvodnenia 10 uvedeného nariadenia a v článku 8 ods. 1, a to umožniť každému inému hospodárskemu subjektu inovovať tiež tým, že vytvorí nový vzhľad takých prvkov spojenia alebo zostavenia, ktoré nemajú vo svojich prepojovacích bodoch rovnaké tvary a rozmery a majú určité vlastnosti, ktoré u informovaného užívateľa vyvolávajú odlišný celkový dojem.
58
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 10 nariadenia č. 6/2002 sa má vykladať v tom zmysle, že rozsah ochrany dizajnu podľa článku 8 ods. 3 tohto nariadenia sa má posudzovať s ohľadom na celkový vizuálny dojem, ktorý tento dizajn vyvoláva u informovaného užívateľa, ktorý bez toho, aby bol návrhárom alebo technickým odborníkom, pozná rôzne dizajny existujúce v dotknutom sektore a disponuje určitou mierou znalosti, pokiaľ ide o prvky, ktoré tieto dizajny obvykle obsahujú, pričom z dôvodu svojho záujmu o dotknuté výrobky je jeho miera pozornosti relatívne vysoká, keď tieto výrobky používa ako prvky stavebnicového systému, ktorého sú súčasťou, a nie u užívateľa, ktorý – vzhľadom na to, že disponuje technickými znalosťami, ktoré sú porovnateľné s tými, ktoré možno očakávať od odborníka – preskúma dotknutý dizajn do najmenších podrobností a ktorého celkový dojem vychádza predovšetkým z technických úvah.
O druhej otázke
59
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 vykladať v tom zmysle, že pojem „osobitné dôvody“ v zmysle tohto ustanovenia, ktoré umožňujú súdu pre dizajny Spoločenstva nevydať jeden alebo viaceré príkazy uvedené v tomto ustanovení, sa vzťahuje na okolnosť, keď sa porušenie práv týka len niektorých súčiastok stavebnicového systému, ktorých je kvantitatívne málo v porovnaní so všetkými zložkami tohto systému.
60
Článok 89 nariadenia č. 6/2002 týkajúci sa sankcií, ktoré sa majú uložiť v prípade porušenia alebo hroziaceho porušenia práv, vo svojom odseku 1 vymenúva druhy príkazov, ktoré je súd pre dizajn Spoločenstva v takomto prípade povinný vydať. Toto ustanovenie však spresňuje, že tento súd vydá tieto príkazy, „ak neexistujú [osobitné] dôvody pre opak“.
61
Pojem „osobitné dôvody“ v zmysle tohto článku 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 sa má v právnom poriadku Únie vykladať jednotne a reštriktívne.
62
Na jednej strane ak by sa totiž tento pojem mal v jednotlivých členských štátoch vykladať odlišne, rovnaké okolnosti by mohli viesť k zákazu stíhania porušenia práv alebo hrozby porušenia práv v niektorých členských štátoch a v iných nie, čo by malo za následok, že ochrana zaručená dizajnom by nebola jednotná na celom území Únie (pozri analogicky rozsudok zo 14. decembra 2006, Nokia, C‑316/05, EU:C:2006:789, bod 27).
63
Na druhej strane na základe kogentného znenia, v ktorom je formulovaný článok 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002, možno dospieť k záveru, že pojem „osobitné dôvody“ zahŕňa výnimku z povinnosti súdu vydať príkazy stanovené v tomto ustanovení. Z toho vyplýva, že tento pojem sa musí vykladať reštriktívne (pozri analogicky rozsudok zo 14. decembra 2006, Nokia, C‑316/05, EU:C:2006:789, body 29 a 30).
64
Súdny dvor tiež konštatoval, že pojem „osobitné dôvody“ v zmysle článku 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 sa týka skutkových okolností daných pre konkrétny prípad (rozsudok z 13. februára 2014, H. Gautzsch Großhandel, C‑479/12, EU:C:2014:75, bod 48).
65
Uvedený pojem sa teda týka len výnimočných situácií, v ktorých vzhľadom na osobitné charakteristiky správania vytýkaného tretej osobe, najmä vzhľadom na to, že tretia osoba nemôže pokračovať v úkonoch, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv a ktoré sú jej vytýkané, súd pre dizajn Spoločenstva nie je povinný vydať príkaz zakazujúci tejto tretej osobe pokračovať v takýchto úkonoch (pozri analogicky rozsudok z 22. júna 2016, Nikolajeva, C‑280/15, EU:C:2016:467, bod 33).
66
Okolnosť, že porušenie sa týka len niektorých prvkov stavebnicového systému, akými sú v prejednávanej veci dotknuté súčiastky predmetnej stavebnice, ktorých je kvantitatívne málo v porovnaní so všetkými zložkami tohto systému, však ako taká nepatrí pod takúto výnimočnú situáciu, ktorá by vnútroštátnemu súdu umožňovala nevydať jeden alebo viaceré príkazy stanovené v článku 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002.
67
Vzhľadom na tieto dôvody treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „osobitné dôvody“ v zmysle tohto ustanovenia, ktoré umožňujú súdu pre dizajny Spoločenstva nevydať jeden alebo viaceré príkazy uvedené v tomto ustanovení, sa nevzťahuje na okolnosť, keď sa porušenie práv týka len niektorých súčiastok stavebnicového systému, ktorých je kvantitatívne málo v porovnaní so všetkými zložkami tohto systému.
O trovách
68
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:
1.
Článok 10 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva
sa má vykladať v tom zmysle, že:
rozsah ochrany dizajnu podľa článku 8 ods. 3 tohto nariadenia sa má posudzovať s ohľadom na celkový vizuálny dojem, ktorý tento dizajn vyvoláva u informovaného užívateľa, ktorý bez toho, aby bol návrhárom alebo technickým odborníkom, pozná rôzne dizajny existujúce v dotknutom sektore a disponuje určitou mierou znalosti, pokiaľ ide o prvky, ktoré tieto dizajny obvykle obsahujú, pričom z dôvodu svojho záujmu o dotknuté výrobky je jeho miera pozornosti relatívne vysoká, keď tieto výrobky používa ako prvky stavebnicového systému, ktorého sú súčasťou, a nie u užívateľa, ktorý – vzhľadom na to, že disponuje technickými znalosťami, ktoré sú porovnateľné s tými, ktoré možno očakávať od odborníka – preskúma dotknutý dizajn do najmenších podrobností a ktorého celkový dojem vychádza predovšetkým z technických úvah.
2.
Článok 89 ods. 1 nariadenia č. 6/2002
sa má vykladať v tom zmysle, že:
pojem „osobitné dôvody“ v zmysle tohto ustanovenia, ktoré umožňujú súdu pre dizajny Spoločenstva nevydať jeden alebo viaceré príkazy uvedené v tomto ustanovení, sa nevzťahuje na okolnosť, keď sa porušenie práv týka len niektorých súčiastok stavebnicového systému, ktorých je kvantitatívne málo v porovnaní so všetkými zložkami tohto systému.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: maďarčina.