62021CJ0116_RES
Spojené veci C‑116/21 P až C‑118/21 P, C‑138/21 P a C‑139/21 P
Európska komisia
proti
VW a i.
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júla 2022
„Odvolanie – Verejná služba – Dôchodok – Služobný poriadok úradníkov Európskej únie – Článok 20 prílohy VIII – Priznanie pozostalostného dôchodku – Pozostalý manželský partner po úradníkovi poberajúcom starobný dôchodok – Manželstvo uzavreté po ukončení služobného pomeru tohto úradníka – Podmienka minimálnej dĺžky trvania manželstva päť rokov ku dňu úmrtia úradníka – Článok 18 prílohy VIII – Manželstvo uzavreté pred ukončením služobného pomeru úradníka – Podmienka minimálnej dĺžky trvania manželstva len jeden rok – Námietka nezákonnosti článku 20 prílohy VIII – Charta základných práv Európskej únie – Článok 20 – Zásada rovnosti zaobchádzania – Článok 21 ods. 1 – Zásada zákazu diskriminácie na základe veku – Článok 52 ods. 1 – Neexistencia svojvoľného alebo zjavne neprimeraného rozlišovania z hľadiska cieľa sledovaného normotvorcom Únie“
Právo Európskej únie – Zásady – Rovnosť zaobchádzania – Objektívne odôvodnené rozdielne zaobchádzanie – Kritériá posúdenia – Uplatnenie na legislatívny akt Únie
(Charta základných práv Európskej únie, článok 20; Služobný poriadok úradníkov, príloha VIII, články 18 a 20)
(pozri body 95 – 97, 140 – 143)
Úradníci – Dôchodky – Pozostalostný dôchodok – Podmienky priznania – Uplatnenie odstupňované podľa dátumu uzavretia manželstva, ku ktorému došlo pred alebo po ukončení služobného pomeru zosnulého úradníka – Porovnateľná povaha oboch situácií z hľadiska predmetu a cieľa pozostalostného dôchodku, ako aj spoločnej podmienky právneho vzťahu medzi manželmi
(Služobný poriadok úradníkov, príloha VIII, články 18 až 20 a 27)
(pozri body 98 – 100, 102 – 108)
Úradníci – Dôchodky – Pozostalostný dôchodok – Podmienky priznania – Minimálna doba trvania manželstva – Rozdielne zaobchádzanie s pozostalými manželmi v závislosti od dátumu uzavretia manželstva, ku ktorému došlo pred alebo po ukončení služobného pomeru zosnulého úradníka – Široká miera voľnej úvahy normotvorcu Únie – Dodržanie zásady proporcionality – Súdne preskúmanie – Hranice – Preskúmanie primeranosti a nevyhnutnosti rozlišovania súdom Únie – Neprípustnosť
[Charta základných práv Európskej únie, článok 20 a článok 52 ods. 1; Služobný poriadok úradníkov, príloha VIII, články 18 a 20]
(pozri body 127 – 130, 144)
Úradníci – Dôchodky – Pozostalostný dôchodok – Podmienky priznania – Minimálna doba trvania manželstva – Rozdielne zaobchádzanie s pozostalými manželmi v závislosti od dátumu uzavretia manželstva, ku ktorému došlo pred alebo po ukončení služobného pomeru zosnulého úradníka – Obmedzenie práva na rovnosť zaobchádzania a nepriama diskriminácia na základe veku – Odôvodnenie – Boj proti podvodom – Prípustnosť – Kontrola proporcionality
[Charta základných práv Európskej únie, článok 20, článok 21 ods. 1 a článok 52 ods. 1; Služobný poriadok úradníkov, článok 1d a príloha VIII, články 18 a 20]
(pozri body 139 – 142, 146 – 156, 172 – 176)
Odvolanie – Odvolacie dôvody – Odvolacie dôvody týkajúce sa návrhov uvedených v rozsudku, ktorý je predmetom odvolania a ktoré neboli predmetom vzájomného odvolania – Právna sila rozhodnutej veci – Zamietnutie
(Rokovací poriadok Súdneho dvora, článok 169 ods. 1 a článok 178 ods. 1)
(pozri bod 180)
Zhrnutie
VW, BT a RN sa vydali prípadne znovu vydali za úradníkov Únie, ktorí v deň uzavretia manželstva alebo nového manželstva už neboli v služobnom pomere s inštitúciou Únie. Menej ako päť rokov po tomto dátume títo traja manželia zomreli.
Každá z troch dotknutých žien podala ako pozostalá manželka bývalého úradníka Únie žiadosť o priznanie pozostalostného dôchodku.
Európska komisia tieto žiadosti zamietla (ďalej len „sporné rozhodnutia“) z dôvodu, že VW, BT a RN nespĺňajú podmienky stanovené v článku 20 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“). Podľa tohto ustanovenia pozostalí manželskí partneri, ktorí sa po ukončení služobného pomeru zosobášili s úradníkom, sú vylúčení z poberania pozostalostného dôchodku, ak manželstvo trvalo menej ako päť rokov. Naopak v súlade s článkom 18 prílohy VIII služobného poriadku pozostalí manželskí partneri, ktorí sa zosobášili s úradníkom pred ukončením jeho služobného pomeru, majú nárok na pozostalostný dôchodok, ak manželstvo trvalo aspoň jeden rok.
Všeobecný súd, ktorý rozhodoval o žalobách o neplatnosť podaných VW, BT a RN proti sporným rozhodnutiam, dospel k záveru, že článok 20 prílohy VIII služobného poriadku porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania zakotvenú v článku 20 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), ako aj vo veci týkajúcej sa VW zásadu proporcionality a vo veciach týkajúcich sa BT a RN zásadu zákazu diskriminácie na základe veku zakotvenú v článku 21 ods. 1 Charty. Za týchto podmienok vyhovel námietkam nezákonnosti vzneseným VW, BT a RN a zrušil každé zo sporných rozhodnutí.
Na základe odvolaní, ktoré podali Komisia a Rada Európskej únie, Súdny dvor zrušil rozsudky Všeobecného súdu a zamietol žaloby podané VW, BT a RN. Súdny dvor uvádza, že normotvorca Únie tým, že v článkoch 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku stanovil rozdielne minimálne doby trvania manželstva na účely vzniku nároku na pozostalostný dôchodok pozostalých manželských partnerov zosnulých úradníkov alebo zosnulých bývalých úradníkov, nevyužil svojvoľne ani zjavne neprimerane širokú mieru voľnej úvahy, ktorou v tejto súvislosti disponuje.
Posúdenie Súdnym dvorom
Hoci Súdny dvor potvrdil analýzu Všeobecného súdu, podľa ktorej sú situácie, na ktoré sa vzťahujú články 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku porovnateľné, a zohľadnil skutočnosť, že normotvorca Únie tým, že v týchto ustanoveniach stanovil odlišné minimálne dĺžky manželstva, zaobchádzal odlišným spôsobom s porovnateľnými situáciami, Súdny dvor pripomenul, že vzhľadom na širokú mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje normotvorca Únie pri prijímaní pravidiel služobného poriadku, zásada rovnosti zaobchádzania, ako je zakotvená v článku 20 Charty, je porušená len vtedy, keď normotvorca pristúpi k svojvoľnému alebo zjavne neprimeranému rozlišovaniu vo vzťahu k cieľu, ktorý sleduje predmetné ustanovenie služobného poriadku. Táto judikatúra je uplatniteľná aj v rámci overovania požiadavky proporcionality uloženej v článku 52 ods. 1 Charty.
Z toho vyplýva, že v prejednávanej veci sa Všeobecný súd mal obmedziť na overenie toho, či rozlišovanie medzi pozostalými manželmi úradníkov alebo bývalých úradníkov v závislosti od dátumu uzavretia manželstva, vykonané v článku 20 prílohy VIII služobného poriadku v spojení s článkom 18 tejto prílohy, sa nezdá byť „svojvoľné“ alebo „zjavne neprimerané“ vzhľadom na cieľ všeobecného záujmu sledovaný týmito ustanoveniami. Tým, že v napadnutých rozsudkoch overoval, či sa toto rozlišovanie nezdá byť „nerozumné“ vzhľadom na sledovaný cieľ všeobecného záujmu a navyše preskúmaval, či podmienka minimálnej dĺžky trvania manželstva v trvaní piatich rokov stanovená v článku 20 prílohy VIII služobného poriadku, posudzovaná samostatne a nezávisle od podmienky jedného roka stanovenej v článku 18 tejto prílohy, bola v rámci článku 52 ods. 1 Charty primeraná v tom zmysle, že zjavne neprekračovala rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa všeobecného záujmu, Všeobecný súd nesprávne vyložil rozsah svojho súdneho preskúmania a z tohto dôvodu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
Súdny dvor preto zrušil napadnuté rozsudky Všeobecného súdu a po tom, čo konštatoval, že stav konania dovoľuje rozhodnúť vo veci, sám s konečnou platnosťou rozhodol o týchto sporoch.
V tejto súvislosti Súdny dvor uvádzal, že hoci normotvorca Únie zaobchádzal s porovnateľnými situáciami rozdielne, keď v článkoch 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku stanovil rozdielne minimálne dĺžky manželstva, toto rozdielne zaobchádzanie je napriek tomu odôvodnené na základe článku 52 ods. 1 Charty.
Podľa článku 52 ods. 1 Charty možno práva a slobody priznané Chartou obmedziť len vtedy, ak po prvé sú tieto obmedzenia stanovené zákonom, po druhé rešpektujú podstatu týchto práv a slobôd a po tretie sú nevyhnutné a skutočne zodpovedajú cieľom všeobecného záujmu, ktoré sú uznané Úniou alebo ak je to potrebné na ochranu práv a slobôd iných.
V prejednávanej veci je nesporné, že rozdielne zaobchádzanie medzi pozostalými manželskými partnermi úradníkov je stanovené zákonom, keďže vyplýva z článku 20 prílohy VIII služobného poriadku v spojení s článkom 18 tejto prílohy. Tieto ustanovenia presne stanovujú podmienky minimálneho trvania manželstva, ktoré vymedzujú rozsah obmedzenia výkonu práva na rovnosť zaobchádzania.
Podľa Súdneho dvora obmedzenie režimu pozostalostných dôchodkov prostredníctvom predmetného rozdielneho zaobchádzania rešpektuje, okrem iného, podstatu zásady rovnosti zaobchádzania. Toto obmedzenie totiž nespochybňuje samotnú zásadu rovnosti zaobchádzania, keďže sa týka len otázky podmienky minimálnej dĺžky manželstva, ktorú musia pozostalý manželskí partneri zosnulých úradníkov alebo bývalých úradníkov splniť, aby mohli poberať pozostalostný dôchodok bez toho, aby boli títo manželskí partneri zbavení možnosti poberať takýto dôchodok v každom z prípadov uvedených v článkoch 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku.
Uvedené obmedzenie navyše zodpovedá cieľu všeobecného záujmu, a to cieľu predchádzať zneužívaniu práva a podvodom. V tomto rámci podmienka, podľa ktorej manželstvo musí trvať určitý čas, aby pozostalý manželský partner získal pozostalostný dôchodok, má za cieľ zabezpečiť existenciu a stabilitu vzťahov medzi dotknutými osobami. Ide o jednotné kritérium bez rozdielu uplatniteľné na všetkých pozostalých manželských partnerov, na ktorých sa vzťahujú ustanovenia článkov 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku, ktorého cieľom nie je predpokladať existenciu zneužívania alebo podvodu zo strany pozostalých manželských partnerov, ale predchádzať páchaniu takýchto zneužití alebo podvodov.
Napokon pokiaľ ide o preskúmanie proporcionality, Súdny dvor rozhodol, že sa nezdá ani svojvoľné, ani zjavne neprimerané vyžadovať v článku 20 prílohy VIII služobného poriadku minimálnu dĺžku trvania manželstva, ktorá je dlhšia ako dĺžka trvania stanovená v článku 18 tejto prílohy. V prípade uvedenom v tomto článku 20, ktorý sa vyznačuje tým, že manželstvo je uzavreté po ukončení služobného pomeru úradníka, totiž môže pohnútku k zneužitiu alebo podvodu zosilňovať väčšia predvídateľnosť a blízkosť úmrtia úradníka, ak k tomuto ukončeniu služobného pomeru dôjde, ako v tomto prípade, odchodom do dôchodku.
Vzhľadom na vyššie uvedené Súdny dvor dospel k záveru, že keďže rozdielne zaobchádzanie stanovené v článku 20 prílohy VIII služobného poriadku zodpovedá kritériám uvedeným v článku 52 ods. 1 Charty, článok 20 prílohy VIII služobného poriadku je v súlade so zásadou rovnosti zaobchádzania zakotvenou v článku 20 Charty.
Hoci Súdny dvor z rovnakých dôvodov konštatoval, že uvedené rozdielne zaobchádzanie predstavuje tiež rozdielne zaobchádzanie nepriamo založené na veku, rozhodol, že toto rozdielne zaobchádzanie je tiež v súlade so zásadou zákazu diskriminácie na základe veku zakotvenou v článku 21 ods. 1 Charty.