62003CC0199_SK
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Úvod
1. Žalobou z 13. mája 2003 sa Írsko v zmysle článku 230 ES domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2003) 99 z 27. februára 2003 týkajúceho sa zníženia finančnej pomoci z Európskeho sociálneho fondu (ďalej len „ESF“) pre tri operačné programy týkajúce sa rozvoja ľudských zdrojov, turizmu a priemyselného rozvoja (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
II – Právny rámec
2. Článok 4 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2052/88 z 24. júna 1988 o úlohách štrukturálnych fondov a ich účinnosti a o koordinácii ich činností navzájom, ako aj s činnosťami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi(2), zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 2081/93 z 20. júla 1993(3) (ďalej len „nariadenie č. 2052/88“), znie:
„Činnosť Spoločenstva má dopĺňať príslušné vnútroštátne činnosti alebo k nim prispievať. Vykonáva sa za úzkej spolupráce medzi Komisiou, daným členským štátom, príslušnými orgánmi a inštitúciami – vrátane ekonomických a sociálnych partnerov v rámci podmienok stanovených inštitucionálnymi pravidlami a existujúcou praxou vlastnou každému členskému štátu – určenými členským štátom na vnútroštátnej, regionálnej, miestnej alebo inej úrovni, pričom všetky strany sú považované za partnerov sledujúcich spoločný cieľ. Táto spolupráca sa ďalej označuje ako ‚partnerstvo‘. Partnerstvo sa týka prípravy, financovania, posúdenia ex ante, sledovania a hodnotenia ex post
daných činností.
Partnerstvo sa bude uskutočňovať pri plnom zachovávaní inštitucionálnych, právnych a finančných právomocí každého z partnerov.“ [ neoficiálny preklad ]
3. Článok 13 ods. 3 toho istého nariadenia potom ustanovuje maximálnu hranicu účasti Spoločenstva v rámci rôznych štrukturálnych fondov vo výške 75 % výdavkov verejných orgánov v prospech regionálnych, ktoré môžu byť financované na základe cieľa č. 1(4) . V období programovania od roku 1994 do roku 1999 bolo Írsko oprávnené využívať tento druh opatrení.
4. V tejto súvislosti je pre vykonanie nariadenia č. 2052/88 tiež významné nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988(5), zmenené a doplnené nariadením Rady (EHS) č. 2082/93 z 20. júla 1993(6) (ďalej len „nariadenie č. 4253/88“), pokiaľ ide o koordináciu činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom na jednej strane a ich činností s operáciami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi na strane druhej.
5. Článok 17 ods. 2 tohto nariadenia znie:
„Finančný príspevok z fondov sa vypočíta buď vzhľadom na celkové oprávnené náklady, alebo vzhľadom na oprávnené verejné, resp. im podobné, výdavky (vnútroštátne, regionálne alebo miestne a Spoločenstva) týkajúce sa každého opatrenia (operačný program, režim pomoci, globálny grant, projekt, technická pomoc alebo štúdia)“ [ neoficiálny preklad ].
6. Toto nariadenie potom vo svojej Hlave VI („Finančné ustanovenia“) ustanovuje pravidlá v oblasti finančnej kontroly (článok 23) a zníženia, pozastavenia a zrušenia pomoci (článok 24).
7. Článok 23 znie:
„1. Aby sa zaručila úspešnosť činností vykonávaných verejnými alebo súkromnými subjektami, prijmú členské štáty pri ich vykonávaní nevyhnutné opatrenia, ktorých cieľom bude:
– pravidelne overovať, či sú činnosti financované Spoločenstvom riadne vykonávané,
– predchádzať a postihovať nezrovnalosti,
– získať náhradu za čiastky minuté v nadväznosti na zneužitie alebo nedbanlivosť. Ak členský štát a/alebo sprostredkovateľ a/alebo subjekt nepredloží dôkaz, že nie je zodpovedný za zneužitie alebo nedbanlivosť, je členský štát subsidiárne zodpovedný za úhradu neoprávnene vyplatených čiastok…
Členské štáty informujú Komisiu o opatreniach prijatých na tento účel a najmä poskytujú Komisii popis systémov kontroly a riadenia ustanovených s cieľom zaistiť efektívne vykonanie príslušných činností. Pravidelne Komisiu informujú o priebehu správnych a súdnych konaní. Členské štáty dajú Komisii k dispozícii všetky relevantné vnútroštátne správy týkajúce sa kontroly opatrení ustanovených v príslušných programoch alebo iných činnostiach.
…
2. Bez toho, aby boli dotknuté kontroly vykonávané členskými štátmi v súlade s vnútroštátnymi zákonmi, predpismi a administratívnymi ustanoveniami a bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 206 Zmluvy a akákoľvek kontrola vykonávaná v zmysle článku 209 písm. c) Zmluvy, úradníci alebo zamestnanci Komisie môžu vykonávať kontrolu činností financovaných štrukturálnymi fondmi a systémov riadenia a kontroly na mieste, a to najmä prostredníctvom sondáže.
Pred vykonaním kontroly na mieste oznámi Komisia dotknutému členskému štátu svoj zámer s cieľom získať potrebnú pomoc. Prípadné kontroly na mieste vykonané Komisiou bez predchádzajúceho upozornenia sa spravujú dohodami uzavretými v súlade s ustanoveniami finančného nariadenia v rámci partnerstva. Úradníci alebo zamestnanci členského štátu sa môžu kontrol zúčastniť.
Komisia môže členský štát požiadať o vykonanie kontroly na mieste s cieľom overiť oprávnenosť žiadosti o platbu. Úradníci alebo pracovníci Komisie sa môžu na takýchto kontrolách zúčastniť a sú povinní to urobiť, ak o to členský štát požiada.
Komisia dbá na to, aby sa kontroly, ktoré vykonáva, uskutočňovali koordinovane tak, aby sa zabránilo opakovaným kontrolám v tej istej veci počas toho istého obdobia. Dotknutý členský štát a Komisia si bezodkladne poskytujú všetky dôležité informácie o výsledkoch vykonaných kontrol.
3. Počas trojročného obdobia nasledujúceho po poslednej platbe vykonanej v súvislosti s činnosťou ponechajú zodpovedné orgány a inštitúcie Komisii k dispozícii všetky dokumenty týkajúce sa výdavkov a kontrol súvisiacich s danou činnosťou.“ [ neoficiálny preklad ]
8. Článok 24 znie:
„1. Ak existuje podozrenie, že vykonanie činnosti alebo opatrenia neodôvodňuje pridelenú finančnú pomoc čiastočne alebo v celom rozsahu, Komisia preskúma prípad v rámci partnerstva a najmä vyzve členský štát alebo orgány ním poverené na vykonanie činnosti, aby predložili svoje pripomienky v stanovenej lehote.
2. Po takomto preskúmaní je Komisia oprávnená znížiť alebo pozastaviť finančnú pomoc na danú činnosť alebo opatrenie, ak preskúmanie potvrdí existenciu nezrovnalosti alebo podstatnej zmeny ovplyvňujúcej povahu alebo podmienky vykonania činnosti alebo opatrenia, na ktorú nebol vyžiadaný súhlas Komisie.
3. Každá neoprávnene prijatá čiastka bude vrátená Komisii.
…“[ neoficiálny preklad ]
9. Ďalej je potrebné odkázať na nariadenie Komisie (ES) č. 2064/97 z 15. októbra 1997, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88, pokiaľ ide o finančnú kontrolu operácií spolufinancovaných štrukturálnymi fondmi zo strany členských štátov(7) (ďalej len „nariadenie č. 2064/97“).
10. Najmä článok 2 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia ustanovuje, že systémy riadenia a kontroly členských štátov musia „poskytovať dostatočné podklady pre audit“, a teda pre jasný a presný postup, ktorý umožní „sledovať údaje od okamihu ich vstupu do systému riadenia a vnútornej kontroly až do okamihu ich výstupu“(8) .
11. Podľa článku 2 ods. 2 tohto nariadenia je „revízny záznam vyhovujúci, ak umožní:
„a) overiť súlad súhrnných čiastok potvrdených Komisii so záznamami o jednotlivých výdavkoch a s podpornými dokumentmi na rôznych administratívnych úrovniach a taktiež u konečných príjemcov,
b) kontrolovanie pridelenia a prevodov disponibilných fondov Spoločenstva a fondov členských štátov“ [ neoficiálny preklad ].
12. Napokon je potrebné spomenúť nariadenie Komisie (EHS) č. 1866/90 z 2. júla 1990(9) o podrobnostiach používania ECU na účely vykonávania rozpočtov štrukturálnych fondov (ďalej len „nariadenie č. 1866/90“). Pokiaľ ide o to, čo je teraz dôležité, článok 5 ods. 2 tohto nariadenia znie:
„Členské štáty, ktoré predkladajú výkazy o výdavkoch v ECU, prepočítavajú čiastky výdavkov, ktoré im vznikli v národných menách, na ECU za použitia kurzov platných v mesiaci, počas ktorého bol výdavok zaznamenaný v účtovníctve platobného orgánu zodpovedného za programy. Na tieto účely Komisia mesačne oznámi členským štátom uplatniteľný kurz.“ [ neoficiálny preklad ]
III – Skutkový stav a konanie
13. Rozhodnutím 94/626/ES z 13. júla 1994 Komisia zaviedla komunitárny rámec podpory pre štrukturálnu pomoc Spoločenstva v regiónoch Írska, na ktoré sa vzťahuje cieľ 1, teda na celé územie Írska(10), na programové obdobie od 1. januára 1994 do 31. decembra 1999.
14. Pri vykonávaní tohto opatrenia pridelila Komisia v roku 1994 troma rôznymi rozhodnutiami, pokiaľ ide o to, čo nás teraz zaujíma, finančnú pomoc z ESF a z operačných programov týkajúcich sa rozvoja ľudských zdrojov(11), turizmu(12) a priemyselného rozvoja(13) v celkovej sume vo výške 1 897 206 226 eur.
15. Riadiacim orgánom povereným v Írsku vykonať projekty financované z ESF bol Department of Enterprise, Trade and Employment (ďalej len „DETE“).
16. V období od 6. do 10. novembra a od 4. do 6. decembra 2000 vykonávali v Dubline pracovníci Komisie v súlade s článkom 23 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 kontroly na mieste a šetrenia činností spolufinancovaných ESF v rokoch 1994 až 1998. Tieto kontroly sa týkali najmä činností, ktoré vykonávali National Training and Development Institute (ďalej len „NTDI“) a Central Remedial Clinic, oba na zodpovednosť National Rehabilitation Board. V priebehu týchto overovaní Komisia tiež kontrolovala „revízny záznam“ dodaný DETE s cieľom overiť, či sumy uhradené Komisiou zodpovedajú sumám, ktoré žiadali jednotliví koneční príjemcovia zúčastnení na troch dotknutých operačných programoch.
17. V nadväznosti na tieto kontroly zistila Komisia v žiadostiach o finančnú pomoc od ESF v prípade troch operačných programov niekoľko nezrovnalostí.
18. Najmä uvádza, že:
a) NTDI v rámci operačného programu týkajúceho sa rozvoja ľudských zdrojov nedeklarovala všetky skutočne disponibilné vnútroštátne fondy, ale iba vnútroštátne zdroje financovania vo výške 25 % celkových nákladov, teda minimálnu percentuálnu sumu, ktorá musí byť spolufinancovaná z vnútroštátnych zdrojov pre možnosť získania spolufinancovania z ESF na základe cieľa 1. Táto nezrovnalosť preto bola dôvodom žiadosti o nadmerné financovanie projektu Spoločenstvom;
b) DETE po správnom uplatnení mechanizmu konverzie stanoveného článkom 5 ods. 2 nariadenia č. 1866/90 zmenila sumy získané po konverzii prevodom k spolufinancovaným výdavkom časti verejných výdavkov, ktoré neboli spolufinancované. Takto maximalizovala účasť ESF, ktorá bola pôvodne určená pre tri operačné programy, a preto predložila nadmerné žiadosti o spolufinancovanie;
c) obe vyššie uvedené nezrovnalosti mali na úrovni činností, ktoré vykonali NTDI a DETE, za následok pozmenenie revízneho záznamu, keďže neumožňovali overiť súlad uskutočnených výdavkov a žiadostí o financovanie.
19. Na základe týchto zistení vypracovala Komisia správu o audite, ktorej kópiu zaslala írskym orgánom listom z 13. februára 2001, a vyzvala DETE, aby k nej predložila pripomienky.
20. DETE po skončení svojich šetrení týkajúcich sa nedostatkov uvedených v spomínanej správe odpovedala na námietky Komisie listom z 20. decembra 2001.
21. Keďže podľa Komisie sa šetreniami nezistila žiadna nová skutková okolnosť, začala konanie uvedené v článku 24 nariadenia č. 4253/88 a listom z 28. februára 2002 vyzvala írske orgány, aby predložili svoje pripomienky.
22. V odpovedi z 18. júna 2002 doplnenej listom z 25. júla 2002 DETE uviedla, že:
a) pôvodné žiadosti o spolufinancovanie z ESF podané NTDI neboli vypracované v súlade so zaužívanými postupmi ESF, a preto boli opravené v nadväznosti na presné overenia, aspoň pre roky 1998 a 1997. Na druhej strane oprava žiadostí o spolufinancovanie pre roky, ktoré predchádzali roku 1997, nemohla byť vykonaná s rovnakou presnosťou najmä z dôvodu zmeny informačného rozpočtového systému NTDI, ktorý spôsobil stratu množstva údajov. V dôsledku toho Írsko na opätovné vytvorenie finančného rámca od roku 1994 do roku 1996 použilo techniky extrapolácie, ktoré umožňovali overiť správnosť poskytnutej finančnej pomoci;
b) hoci mechanizmus opravy žiadostí o spolufinancovanie z ESF, ktorý uskutočnila DETE, nebol vhodný, neviedol k žiadnemu neoprávnenému ani nadmernému financovaniu Spoločenstvom;
c) overenia, ktoré vykonali írske orgány, preukázali, že súhrnná suma žiadostí o financovanie zodpovedala oprávneným výdavkom, pričom sa tak napravili neúmyselné zmeny „revízneho záznamu“, ktoré vytýkala Komisia.
23. Po preskúmaní odpovede írskych orgánov napokon Komisia 27. februára 2003 prijala napadnuté rozhodnutie, ktorým na základe nezrovnalostí, ktoré boli zistené pri vykonávaní dotknutých projektov a v príslušných žiadostiach o financovanie, znížila celkovú sumu pomoci pridelenej z ESF pre tri operačné programy o 15 614 261 eur.
24. Žalobou podanou 13. mája 2003 sa Írsko domáha zrušenia napadnutého rozhodnutia a žiada zaviazať Komisiu na náhradu trov konania. Komisia samozrejme proti tejto žiadosti namietala a žiadala zamietnuť žalobu ako úplne nedôvodnú a zaviazať žalobcu na náhradu trov konania.
25. Po skončení písomnej časti konania, v rámci ktorej bola predložená aj jedna replika a jedna duplika, boli účastníci konania vypočutí na pojednávaní 13. januára 2005.
IV – Právny rozbor
A – O zjavne nesprávnom posúdení
26. Prvým žalobným dôvodom írska vláda tvrdí, že Komisia sa tým, že použila finančnú úpravu, ktorá je predmetom sporu, dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkových a právnych okolností.
27. Najmä zdôrazňuje, že údajné nezrovnalosti, ktoré vytýka Komisia, sú v skutočnosti pochybeniami čisto „technickej“ alebo „procesnej“ povahy a bez podstatného dosahu na rozpočet Spoločenstva. Inými slovami, táto „nedbanlivosť“ by sa nemala zamieňať za skutočné a vlastné „nezrovnalosti“, ktoré odôvodňujú zníženie pomoci Spoločenstva.
28. Írske orgány napokon tvrdia, že Komisia neodôvodnene odmietla prihliadať na nimi predložené vysvetlenia a opravné výpočty, ktoré mali preukázať, že namietané nezrovnalosti neviedli k žiadnemu neoprávnenému ani nadmernému financovaniu z ESF.
29. Hneď poviem, že o argumentoch írskej vlády nie som presvedčený.
30. Komisia totiž rozhodla, že zníži finančnú pomoc z ESF na základe správy o audite(14), ktorá ako som predtým spomenul, poukázala na tri druhy nezrovnalosti pri vykonávaní operačných programov (bod 17 vyššie). Počas správneho konania, ako aj počas konania pred Súdnym dvorom írske orgány nenamietali ani existenciu, ani systematický charakter týchto nezrovnalosti, ale sa iba snažili preukázať ich obmedzený finančný dosah.
31. Je teda možné sa domnievať, že žalujúca vláda prijala výsledky overovania, ktoré vykonala Komisia. V každom prípade je isté, že Komisia sa nedopustila omylu pri zisťovaní systematických nedostatkov v časti vykonávania uvedených programov, keďže ako opakujem, tieto nedostatky sama írska vláda výslovne uznala.
32. Ako už pri viacerých príležitostiach Súdny dvor pripomenul, keď Komisia zistí existenciu nedostatkov pri správe fondov Spoločenstva zo strany členského štátu, „je povinná vykonať úpravu účtovníctva, ktoré tento členský štát predložil“(15) . Napokon toto výslovne vyžaduje zásada „riadneho finančného hospodárenia“ uvedená v článku 274 ES, ako aj presnejšie, v článku 24 nariadenia č. 4253/88, ktorý upravuje „zníženie, pozastavenie alebo zrušenie“ pomoci v prípade nezrovnalosti.
33. Írska vláda však sústreďuje svoju obhajobu na údajnom „technickom“ charaktere dotknutých nedostatkov. Keďže podľa nej by tieto nezrovnalosti nespôsobili finančné škody ESF, nemožno hovoriť v tejto súvislosti o „nezrovnalostiach“ v zmysle článku 24 nariadenia č. 4253/88.
34. Bez toho, aby bolo potrebné preskúmať tvrdenia o obmedzenom rozsahu vlastnej „nedbanlivosti“, ktoré rozvíja Írsko a ktoré v konečnom dôsledku spočívajú v podstate na čisto skutkovom posúdení, stačí zdôrazniť, že navrhovaný výklad článku 24 nie je podložený jeho znením ani jeho účelom.
35. Doslovné znenie ustanovenia totiž ustanovuje, že Komisia je oprávnená znížiť alebo pozastaviť priznanie finančnej pomoci Spoločenstva v prípade existencie „nezrovnalosti alebo podstatnej zmeny ovplyvňujúcej povahu alebo podmienky vykonania činnosti alebo opatrenia, na ktorú nebol vyžiadaný súhlas Komisie“. Nestanovuje totiž žiaden rozdiel v súvislosti s úlohou „finančnej hodnoty“ nezrovnalosti alebo dotknutej zmeny.
36. Napokon je známe a tiež je to potvrdené rozsiahlou judikatúrou Spoločenstva v tejto oblasti(16), že aj nezrovnalosti alebo nepresnosti (napríklad v konaní pri riadení alebo kontrole fondov), ktoré nemajú konkrétny finančný dosah, sa môžu vážne dotknúť finančných záujmov Únie a dodržiavania práva Spoločenstva, a preto teda odôvodňujú uplatnenie finančných úprav Komisiou. Je to tak najmä vtedy, keď ide tak ako v tomto prípade o systematické porušenie príslušnej právnej úpravy, akým je okrem iného nepresné vyhlásenie a úpravy ex post medzi výdavkami, ktoré sa majú spolufinancovať, a tými, ktoré sa nemajú spolufinancovať, ktoré ako také sú spôsobilé narušiť transparentnosť finančných tokov a správnosť činností, a teda v konečnom dôsledku aj správne financovanie celého systému.
37. Žalujúca vláda napokon uvádza, že Komisia nesprávne odmietla prihliadnuť na úpravy žiadostí o spolufinancovanie pre tri operačné programy, ktoré írske orgány vykonali v roku 2001 ako reakciu na námietky, ktoré boli uvedené v správe o audite. Tieto úpravy mali v podstate preukázať, že nezrovnalosti, ktoré zistila Komisia, nevyvolali žiadnu žiadosť o neoprávnené alebo nadmerné financovanie, keďže ich súhrnná suma nepresiahla najvyššiu mieru spolufinancovania ESF (v tomto prípade 75 %).
38. Bez ohľadu na otázku spoľahlivosti výpočtov írskych orgánov(17) sa mi zdá, že Komisia odpovedala správne, že tieto úpravy boli neprípustné, keďže boli predložené po uplynutí lehoty. Tým, že sa určili výdavky a/alebo vnútroštátne zdroje spolufinancovania, ktoré neboli predtým deklarované, uvedené úpravy vyvolali nevyhnutnosť zmeny plánov záväzkov ESF, ktoré boli stanovené na základe ročných vyhlásení írskych orgánov v programovom období od roku 1994 do roku 1999. Z príslušnej právnej úpravy(18) jasne vyplýva, že po 31. decembri 1999 nie je prípustná žiadna zmena finančných plánov, pričom ide o posledný deň lehoty ustanovenej pre finančné záväzky Spoločenstva, pokiaľ ide o tri dotknuté operačné programy. Inými slovami, po tomto dni boli finančné plány s konečnou platnosťou uzavreté a nemohli sa už zmeniť, aby sa mohlo prípadne prihliadať na úpravy, ktoré predložilo Írsko.
39. Vzhľadom na predchádzajúce úvahy sa zdá, že môžem dospieť k záveru, že Komisia sa nedopustila zjavného nesprávneho posúdenia tým, že znížila finančnú pomoc z ESF, o ktorú ide, a teda že prvý žalobný dôvod sa musí zamietnuť.
B – O porušení právnych predpisov týkajúcich sa uplatnenia Zmluvy
40. Druhým žalobným dôvodom namieta írska vláda porušenie troch ustanovení sekundárnych právnych predpisov v oblasti štrukturálnych fondov.
41. a) V prvom rade tvrdí, že Komisia porušila článok 23 ods. 1 nariadenia č. 4253/88, keďže:
– v rozpore s týmto ustanovením neprijala potrebné vykonávacie opatrenia v oblasti finančnej kontroly do nadobudnutia účinnosti nariadenia (3. augusta 1993), ale až v apríli 1997 prostredníctvom nariadenia č. 2064/97,
– napadnuté rozhodnutie uplatňuje na projekty spolufinancovania z ESF v rokoch 1994 – 1997 nariadenie č. 2064/97 so spätnou účinnosťou, najmä pojem „revízny záznam“ uvedený v jeho článku 2, hoci v čase, keď nastal skutok, ktorý je predmetom tohto konania, nebol tento pojem ešte jasne vymedzený (bod 10 vyššie).
42. Pokiaľ ide o prvý bod domnievam sa, že musím súhlasiť s Komisiou, ktorá tvrdí, že neskoré prijatie vykonávacích predpisov k nariadeniu č. 4253/88 sa mohlo namietať iba prostredníctvom žaloby na nečinnosť na základe článku 232 ES alebo prostredníctvom žaloby o neplatnosť na základe článku 230 ES v lehote dvoch mesiacov po prijatí nariadenia č. 2064/97. Dotknuté omeškanie však nemožno namietať pri priamej žalobe, aby sa ním dosiahlo zrušenie rozhodnutia o znížení spolufinancovania Spoločenstvom, ako je to v tomto prípade.
43. Pokiaľ ide o údajné uplatňovanie nariadenia č. 2064/97 so spätnou účinnosťou, predovšetkým podotýkam, že napadnuté rozhodnutie sa na žiadne ustanovenie tohto nariadenia neodvoláva.
44. Konkrétne, pokiaľ ide o pojem „vyhovujúci revízny záznam“, zdôrazňujem, že hoci sa formalizoval iba v roku 1997, to neznamená, že predtým mohol členský štát vykonávať operačné programy spolufinancované zo štrukturálnych fondov bez uplatnenia jasného a presného záznamu, ktorý by umožnil „sledovať údaje od okamihu ich vstupu do vnútorného systému riadenia a kontroly až po ich výstup“(19), a teda vyhodnotiť správne finančné riadenie dotknutých projektov. Ako totiž vyplýva z bodu 16 napadnutého rozhodnutia, už pred aprílom 1997 sa akýkoľvek mechanizmus, ktorý neumožňoval overenie súladu medzi súhrnnými sumami predloženými Komisii a jednotlivými dokumentmi odôvodňujúcimi výdavky, ako aj kontrolu všetkých finančných tokov, ktoré sa vzťahujú na poskytnutie pomoci Spoločenstva, považoval za mechanizmus v rozpore s článkom 4 ods. 1 a článkom 13 ods. 3 nariadenia č. 2052/88, ako aj s článkom 17 ods. 2 nariadenia č. 4253/88.
45. Inými slovami, všetky tieto ustanovenia, ktoré platili pred rokom 1997, vyžadovali, aby členský štát zabezpečil, aby výdavky skutočne vynaložené v rámci projektov spolufinancovaných zo štrukturálnych fondov presne zodpovedali príslušným žiadostiam o pomoc Spoločenstva, a už samotné ustanovenia dostačujú na postihovanie nezrovnalostí, ktorých sa dopustili írske orgány.
46. b) V druhom rade Komisia podľa írskej vlády porušila článok 24 ods. 1 a 2 nariadenia č. 4253/88, keďže:
– riadne nepreskúmala všetky okolnosti prípadu a najmä neprihliadala na vykonané úpravy žiadostí o účasť Spoločenstva,
– namietané nezrovnalosti neboli také závažné, aby odôvodnili zníženie finančnej pomoci.
47. Zdá sa mi, že toto tvrdenie je jednoduchým opakovaním toho, čo žalujúca vláda tvrdila v prvom žalobnom dôvode o dosahu nezrovnalosti, ktoré jej boli vytýkané. Z tohto dôvodu odkazujem na úvahy, ktoré sú už k tomuto bodu uvedené (body 29 až 32 vyššie).
48. c) Írsko napokon tvrdí, že Komisia porušila zásadu partnerstva uvedenú v článku 4 ods. 1 nariadenia č. 2052/88.
49. Musím však zdôrazniť, že žalobkyňa vôbec tento žalobný dôvod neodôvodňuje. Rovnako ako Komisia sa teda domnievam, že tento dôvod je neprípustný, pretože porušuje článok 21 Štatútu Súdneho dvora a článok 40 rokovacieho poriadku, v zmysle ktorých musí žaloba obsahovať zhrnutie dôvodov, na ktorých je návrh založený(20), aby umožnili žalovanému pripraviť si svoju obhajobu a Súdnemu dvoru vykonať súdnu kontrolu(21) .
50. Vzhľadom na uvedené sa teda domnievam, že druhý žalobný dôvod je čiastočne nedôvodný a čiastočne neprípustný.
C – O porušení zásady proporcionality
51. Tretím žalobným dôvodom Írsko tvrdí, že Komisia porušila zásadu proporcionality, keďže znížila pomoc z ESF, pričom mohla zaujať menej reštriktívny prístup tým, že by prijala vysvetlenia a úpravy, ktoré predložili írske orgány a ktoré mali za cieľ preukázať čisto „technickú“ povahu a obmedzený dosah nedostatkov, o ktoré ide. Komisia mala tiež prihliadať na povahu príjemcov financovania, keďže NTDI je neziskovou organizáciou, a na skutočnosť, že tieto tri operačné programy sa stále vykonávali efektívne a dodržiavali sa všetky podstatné podmienky, ktoré ukladá právo Spoločenstva.
52. V tejto súvislosti predovšetkým podotýkam, že aj v tomto prípade sa žalujúca vláda z veľkej časti obmedzuje na uvádzanie tvrdení, ktoré už boli uvedené v prvej polovici žaloby týkajúcej sa povahy a rozsahu vlastných „omylov“ pri riadení a vykonávaní programov. V tomto ohľade som sa však už vyjadril (body 28 až 32 vyššie).
53. Ďalej, pokiaľ ide konkrétne o dodržiavanie zásady proporcionality, zdá sa mi vhodné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry je zníženie príspevkov Spoločenstva, ktoré „sú priamo spojené so zistenými nezrovnalosťami a majú za cieľ vylúčiť iba náhradu nezákonných alebo neúčelných výdavkov“(22), v súlade s touto zásadou.
54. Z napadnutého rozhodnutia jasne vyplýva, že zníženie uplatnené v tomto prípade presne zodpovedá sumám finančnej pomoci Spoločenstva, na ktoré mali podľa výpočtov Komisie dosah zistené nezrovnalosti a ktoré, ešte raz opakujem, žalujúca vláda nenamietala.
55. Preto sa domnievam, že aj tretí žalobný dôvod sa musí zamietnuť.
D – O porušení zásady legitímnej dôvery a právnej istoty
56. Štvrtým a posledným žalobným dôvodom žalujúca vláda tvrdí, že v priebehu kontaktov počas rokov 2001 a 2002 nasledujúcich po kontrole, ktorú vykonali pracovníci Komisie, títo pracovníci požiadali írske orgány o overenie žiadostí o financovanie, ktorých sa týkalo uvedené šetrenie. To podľa tejto vlády vyvolalo legitímnu dôveru, že Komisia prijme požadované objasnenia a opravné výpočty a nezníži pomoc z ESF. K posilneniu tejto legitímnej dôvery prispel aj iný a menej reštriktívny prístup Komisie pri posudzovaní účtovných postupov pri predchádzajúcich kontrolách vykonávania programov financovaných z ESF v Írsku.
57. Žalujúca vláda dodáva, že tým, že sa nenaplnili tieto očakávania, sa Komisia dopustila aj porušenia zásady právnej istoty. Podľa tejto vlády bola táto zásada navyše porušená tým, že sa v napadnutom rozhodnutí uplatnili pravidlá, ktoré neboli upravené právnymi predpismi platnými v okamihu, keď nastal skutok, ktorý je predmetom tohto konania, najmä tým, že sa vyžadovalo, aby boli účty z ESF s konečnou platnosťou uzavreté 31. decembra 1999, a teda že po tomto termíne už nebolo možné vykonať žiadnu opravu alebo úpravu.
58. Pripomínam predovšetkým, že podľa ustálenej judikatúry sa môže dovolávať zásad y legitímnej dôvery ten, kto „sa nachádza v situácii, z ktorej vyplýva, že správne orgány Spoločenstva tým, že poskytli presné ubezpečenia, vyvolali v ňom dôvodné očakávania“(23) .
59. Z dokumentov, ktoré vyhotovila samotná írska vláda, nemožno vyvodiť žiadny druh ubezpečenia zo strany Komisie týkajúceho sa neexistencie nedostatkov v dotknutých finančných a účtovných postupoch a/alebo neuplatnenia zníženia pomoci Spoločenstva. Naopak, už v spomínanej správe o audite dospeli pracovníci Komisie k jednoznačnému záveru, že zistené nezrovnalosti boli dôvodom nadmernej žiadosti o spolufinancovanie z ESF, ktoré by malo byť predmetom finančnej úpravy.
60. Ďalej je vylúčené, že by nejaká legitímna dôvera mohla byť odôvodnená skutočnosťou, že pracovníci Komisie v priebehu predchádzajúcich kontrol v Írsku nezistili nezrovnalosti v správe príspevkov z ESF, ako sa zdá, že naopak navrhuje írska vláda. Súdny dvor totiž viackrát vyhlásil, „že ak Komisia tolerovala nezrovnalosti z dôvodu spravodlivosti, dotknutý členský štát nenadobúda na základe zásady právnej istoty alebo zásady rešpektovania legitímnej dôvery žiadne právo vyžadovať rovnaký prístup k nezrovnalostiam vzniknutým za nasledujúci rozpočtový rok“(24) . Ešte viac to platí v prípade, keď Komisia v minulosti nezistila dotknutý druh nezrovnalosti(25) .
61. Preto sa domnievam, že Komisia napadnutým rozhodnutím neporušila zásadu legitímnej dôvery.
62. Napokon, pokiaľ ide o zásadu právnej istoty, pripomínam, že jej uplatňovanie predpokladá, aby „[príslušné] právne pravidlá boli jasné a presné“, a že „smeruje k zabezpečeniu predvídateľnosti situácií a právnych vzťahov v pôsobnosti práva Spoločenstva“(26) . Nevidím, ako mohla byť táto zásada porušená v tomto prípade, keďže ako som už predtým uviedol, platná právna úprava jasne ustanovovala na jednej strane možnosť zníženia finančnej pomoci v prípade nezrovnalostí, akými boli nezrovnalosti zistené Komisiou v prípade správy štrukturálnych fondov (body 30 až 36 a 44 až 45 vyššie), a na druhej strane, že po 31. decembri 1999 sa už finančné plány nemohli zmeniť, pretože ako bolo uvedené v bode 38, tieto plány boli s konečnou platnosťou uzavreté.
63. Domnievam sa teda, že aj štvrtý žalobný dôvod je nedôvodný a že sa žaloba musí zamietnuť v celom rozsahu.
V – O trovách
64. Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia urobila návrh v tomto zmysle a vzhľadom na to, čo som práve uviedol o žalobe, domnievam sa, že návrhu je potrebné vyhovieť.
VI – Návrh
Vzhľadom na dosiaľ uvedené úvahy preto navrhujem, aby Súdny dvor zamietol žalobu a zaviazal Írsko na náhradu trov konania.
(1) .
(2)
–	Ú. v. ES L 185, s. 9. Toto nariadenie už neplatí a bolo nahradené nariadením Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31).
(3)
–	Ú. v. ES L 193, s. 5.
(4)
–	Článok 1 nariadenia č. 2052/88 definuje tento cieľ takto: „podpora rozvoja a štrukturálnych zmien regiónov, ktorých rozvoj zaostáva“.
(5)
–	Ú. v. ES L 374, s. 1. Toto nariadenie už neplatí a bolo nahradené nariadením Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31).
(6)
–	Ú. v. ES L 193, s. 20.
(7)
–	Ú. v. ES L 290, s. 1. Toto nariadenie už neplatí a bolo nahradené nariadením Komisie (ES) č. 438/2001 z 2. marca 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999, pokiaľ ide o systémy riadenia a kontroly pre pomoc poskytovanú v rámci štrukturálnych fondov (Ú. v. ES L 63, s. 21; Mim. vyd. 14/001, s. 132).
(8)
–	Toto je definícia pojmu „revízny záznam“, ktorú vypracoval Európsky dvor audítorov (Glosár vonkajšej kontroly verejných financií, Európsky dvor audítorov, 1989).
(9)
–	Ú. v. ES L 170, s. 36. Toto nariadenie už neplatí a bolo nahradené nariadením Komisie (ES) č. 643/2000 z 28. marca 2000 o podrobnostiach používania eura na účely vykonávania rozpočtov štrukturálnych fondov (Ú. v. ES L 78, s. 4; Mim. vyd. 14/001, s. 113).
(10)
–	Ú. v. ES L 250, s. 12.
(11)
–	K(94) 3226 z 29. novembra 1994.
(12)
–	K(94) 1972 z 29. júla 1994.
(13)
–	K(94) 2613 z 15. novembra 1994.
(14)
–	Jeho znenie priložené k napadnutému rozhodnutiu je uvedené v prílohe č. 4 žaloby.
(15)
–	Rozsudok zo 6. októbra 1993, Taliansko/Komisia, C‑55/91, Zb. s. I‑4813, bod 67. Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(16)
–	Judikatúra Spoločenstva priznala Komisii právomoc znížiť alebo zrušiť príspevok Spoločenstva okrem iného v prípade použitia fondov v rozpore so všeobecnou zásadou „riadneho finančného hospodárenia“ (pozri napríklad rozsudok z 15. septembra 1998, Branco/Komisia, T‑142/97, Zb. s. II‑3567, bod 66), v prípade porušenia „informačnej povinnosti a povinnosti lojality voči Komisii“ (rozsudok z 11. marca 2003, Conserve Italia/Komisia, T‑186/00, Zb. s. II‑719, bod 50) a v prípade nepresnosti alebo nedostatočnosti vnútroštátnych kontrolných systémov (pozri napríklad rozsudok z 18. septembra 2003, Spojené kráľovstvo/Komisia, C‑346/00, Zb. s. I‑9293, body 35 až 37).
(17)
–	Podotýkam napríklad, že pre rozpočtové roky 1994 až 1996 sa tieto výpočty vykonávali pomocou techník extrapolácie a nie na základe určitých údajov.
(18)
–	Pozri Komunitárny rámec podpory 1994 – 1999: Írsko – Cieľ 1, bod 19, prvá zarážka, príloha rozhodnutia Komisie č. 94/626; Usmernenie k finančnej závierke operačných opatrení (1994 – 1999) štrukturálnych fondov, SEC(1999) 1316, konečné znenie, bod 6.1, a rozhodnutia Komisie K(94) 3226, článok 5, K (94)1975, článok 5, a K(94) 2613, článok 6.
(19)
–	Európsky dvor audítorov (Glosár vonkajšej kontroly verejných financií, už citovaný).
(20)
–		Pozri tiež rozsudky Súdu prvého stupňa z 12. januára 1995, Branco/Komisia, T‑85/94, Zb. s. II‑43, bod 30; z 25. mája 2004, Distilleria Palma/Komisia, T‑154/01, II‑0000, bod 58; z 5. marca 2003, Ineichein/Komisia, T‑293/01, Zb. VS s. I‑A83 a II‑441, bod 84, a z 30. septembra 2003, Atlantic Container Line a i./Komisia, T‑191/98, T‑212/98 až T‑214/98, Zb. s. II‑3275, bod 281.
(21)
–	Pozri rozsudok z 12. januára 1995, Branco/Komisia, už citovaný, bod 31.
(22)
–	Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. septembra 1998, Banco/Komisia, už citovaný v poznámke pod čiarou 16, bod 110. V prípade závažných nedostatkov Súdny dvor dokonca uznal možnosť postihnúť príjemcu finančného príspevku „nie znížením príspevku až do výšky sumy zodpovedajúcej takémuto nedostatku, ale úplným zrušením samotného príspevku“, keďže iba toto opatrenie môže „vyvolať odrádzajúci účinok potrebný na účely riadnej správy“ fondov Spoločenstva (rozsudok z 24. januára 2002, Conserve Italia/Komisia, C‑500/99 P, Zb. s. I‑867, bod 101).
(23)
–	Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. marca 1999, Hamptaux/Komisia, T‑76/98, Zb. VS s. I‑A 59 a II‑303, bod 47). Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(24)
–	Pozri najmä rozsudky zo 16. októbra 2003, Írsko/Komisia, C‑339/00, Zb. s. I‑11757, bod 81, a z 21. januára 1999, Nemecko/Komisia, C‑54/95, Zb. s. I‑35, bod 12.
(25)
–	Pozri rozsudok Írsko/Komisia, už citovaný, bod 81.
(26)
–	Rozsudok z 15. februára 1996, Duff a i., C‑63/93, Zb. s. I‑569, bod 20.