Ideiglenes változat
A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE (nyolcadik tanács)
2025. december 18.(*)
„ Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Olyan válasz, amely nem enged teret semmilyen észszerű kétségnek – Mezőgazdaság és halászat – Ökológiai termékek – (EU) 2018/848 rendelet – A 3. cikk 52. pontja – A »jelölés« fogalma – A »címke« fogalma – A 3. cikk 53. pontja – A »reklámozás« fogalma – A 30. cikk (1) bekezdése – Ökológiai termelésre utaló kifejezésekkel megjelölt termékek – A 32. cikk (1) bekezdésének a) pontja – Arra vonatkozó kötelezettség, hogy fel kell tüntetni a jelölésen a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát – Az e termékeket népszerűsítő reklámfüzetekre való alkalmazhatóság hiánya ”
A C‑745/24. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Landgericht Saarbrücken (saarbrückeni regionális bíróság, Németország) a Bírósághoz 2024. október 24‑én érkezett, 2024. szeptember 24‑i határozatával terjesztett elő
a
Verband Sozialer Wettbewerb eV
és
a GLOBUS Handelshof GmbH & Co. KG
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (nyolcadik tanács),
tagjai: O. Spineanu‑Matei tanácselnök, S. Rodin és N. Piçarra (előadó) bírák,
főtanácsnok: T. Ćapeta,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–        a Verband Sozialer Wettbewerb eV képviseletében R. Welzel Rechtsanwalt,
–        a GLOBUS Handelshof GmbH & Co. KG képviseletében M. Grube Rechtsanwalt,
–        az Európai Bizottság képviseletében A. Dawes és M. Zerwes, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint a Bíróság az eljárási szabályzatának 99. cikke alapján, indokolt végzéssel határoz,
meghozta a következő
Végzést
1        Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek jelöléséről, valamint a 834/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. május 30‑i (EU) 2018/848 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 150., 1. o.) 32. cikke (1) bekezdése a) pontjának, 3. cikke 52. és 53. pontjának, valamint 30. cikke (1) bekezdésének az értelmezésére vonatkozik.
2        E kérelmet a Verband Sozialer Wettbewerb eV (a továbbiakban: VSW), egy tisztességtelen verseny ellen küzdő egyesület, a több hipermarketet üzemeltető GLOBUS Handelshof GmbH & Co. KG (a továbbiakban: Globus) ellen indított, jogsértés megszüntetése iránti kereset keretében terjesztették elő, amely arra irányult, hogy tiltsák meg ez utóbbi számára, hogy „a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámának – az e rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett – megjelölése nélkül népszerűsítse az ökológiai termékeket a reklámfüzeteiben.
Jogi háttér
3        A 2018/848 rendelet (6), (9), (15), (17) és (73) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„(6)      Az ökológiai termelésre vonatkozó [európai] uniós szakpolitika célkitűzéseinek fényében az említett szakpolitika végrehajtását szolgáló jogi keretnek a tisztességes verseny és az ökológiai termékek belső piaca megfelelő működésének elősegítésére, az ökológiaiként jelölt termékekbe vetett fogyasztói bizalom fenntartására és igazolására, valamint olyan feltételek biztosítására kell törekednie, amelyek mellett a szakpolitika a termelési és piaci fejleményekkel összhangban tud fejlődni.
[…]
(9)      Az ökológiai ágazat lendületes fejlődésére tekintettel [az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről és a 2092/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. június 28‑i] 834/2007/EK tanácsi rendelet [(HL 2007. L 189., 1. o.)] megállapította, hogy felül kell vizsgálni az ökológiai termelésre vonatkozó uniós szabályokat, és ennek során figyelembe kell venni az említett szabályok alkalmazása révén szerzett tapasztalatokat. A Bizottság által elvégzett felülvizsgálat szerint az ökológiai termelés uniós jogi keretét fejleszteni kell annak érdekében, hogy szabályai megfeleljenek a fogyasztók magas elvárásainak, és kellően egyértelműek legyenek azok számára, akiket érintenek. Ezért a 834/2007/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni, és helyébe egy új rendeletnek kell lépnie.
[…]
(15)      A kutatások azt bizonyítják, hogy az ökológiai élelmiszerek piacán alapvetően fontos a fogyasztói bizalom. A nem kellően megbízható szabályok hosszú távon alááshatják a közbizalmat és a piac összeomlásához vezethetnek. Az uniós ökológiai termelés fenntartható fejlődéséhez ezért uniós szinten összehangolt, következetes termelési szabályokra van szükség, amelyeknek meg kell felelniük a gazdasági szereplők és a fogyasztók azon elvárásainak, amelyek az ökológiai termékek minőségével és az e rendeletben megállapított elveknek és szabályoknak való megfelelésével kapcsolatosak.
[…]
(17)      E rendeletnek az ökológiai termelés fenntartható fejlődésének és pozitív környezeti hatásainak alapját kell képeznie, és egyúttal garantálnia kell az ökológiai termékek belső piacának hatékony működését és a tisztességes versenyt, segítve ezáltal a mezőgazdasági termelőket a tisztességes jövedelem elérésében, biztosítva a fogyasztók bizalmát, védve a fogyasztók érdekeit, valamint előmozdítva a rövid ellátási láncokat és a helyi termelést. Ezeket a célokat az ökológiai termelésre vonatkozó általános és konkrét elveknek, valamint általános és részletes termelési szabályoknak megfelelően kell megvalósítani.
[…]
(73)      A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek jelölésére alkalmazni kell [a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25‑i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (HL 2011. L 304., 18. o.)] foglalt általános szabályokat, különösen a fogyasztók félrevezetésére és megtévesztésére alkalmas jelölés kizárását szolgáló rendelkezéseket. E rendeletnek továbbá külön rendelkezéseket kell tartalmaznia az ökológiai és az átállási termékek jelölésére vonatkozóan. E rendelkezéseknek egyrészt a gazdasági szereplők azon érdekét kell szolgálniuk, hogy termékeik megfelelően azonosíthatóak legyenek a piacon és egyenlő versenyfeltételeket élvezzenek, másrészt a fogyasztóknak a megalapozott döntésekhez fűződő érdekét is védeniük kell.”
4        A 2018/848 rendelet „Tárgy” című 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Ez a rendelet meghatározza az ökológiai termelés elveit és megállapítja az ökológiai termelésre, a kapcsolódó tanúsításra és az ökológiai termelésre utaló jelzések jelöléseken és a reklámozásban való használatára, valamint az [élelmiszer‑ és takarmányjog, valamint az állategészségügyi és állatjóléti szabályok, a növényegészségügyi szabályok, és a növényvédő szerekre vonatkozó szabályok alkalmazásának biztosítása céljából végzett hatósági ellenőrzésekről és más hatósági tevékenységekről, továbbá a 999/2001/EK, a 396/2005/EK, az 1069/2009/EK, az 1107/2009/EK, az 1151/2012/EU, a 652/2014/EU, az (EU) 2016/429 és az (EU) 2016/2031 európai parlamenti és tanácsi rendelet, az 1/2005/EK és az 1099/2009/EK tanácsi rendelet, valamint a 98/58/EK, az 1999/74/EK, a 2007/43/EK, a 2008/119/EK és a 2008/120/EK tanácsi irányelv módosításáról, és a 854/2004/EK és a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 89/608/EGK, a 89/662/EGK, a 90/425/EGK, a 91/496/EGK, a 96/23/EK, a 96/93/EK és a 97/78/EK tanácsi irányelv és a 92/438/EGK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. március 15‑i (EU) 2017/625 európai parlamenti és tanácsi] rendeletben [(a hatósági ellenőrzésekről szóló rendelet) (HL 2017. L 95., 1. o.)] megállapított ellenőrzéseket kiegészítő további ellenőrzésekre vonatkozó szabályokat.”
5        A 2018/848 rendelet „Fogalommeghatározások” című 3. cikkének 52. és 53. pontja a következőket írja elő:
„52.      »jelölés«: valamely termékre vonatkozó olyan szó, leírás, védjegy, márkanév, képi információ vagy jel, amely a terméket kísérő vagy arra utaló csomagoláson, iraton, feliraton, címkén, gyűrűn vagy fémgyűrűn található;
53.      »reklámozás«: a termékeknek a nyilvánosság részére történő bemutatása a címkétől eltérő bármely olyan eszközzel, amely a fogyasztói hozzáállást, meggyőződést és viselkedést szándékoltan vagy valószínűsíthetően befolyásolja és formálja annak érdekében, hogy közvetlen vagy közvetett módon előmozdítsa a termékek eladását”.
6        E rendeletnek az „Ökológiai termelésre utaló kifejezések használata” című 30. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)      E rendelet alkalmazásában egy termék akkor tekintendő ökológiai termelésre utaló kifejezéssel megjelöltnek, ha jelölésén, reklámanyagaiban vagy kereskedelmi okmányaiban a terméket, annak az előállításához használt összetevőit vagy takarmány‑alapanyagait olyan kifejezésekkel írják le, amelyek a vásárló számára azt sugallják, hogy a terméket, az összetevőket vagy a takarmány‑alapanyagokat e rendelettel összhangban állították elő. A 2. cikk (1) bekezdésében említett, e rendeletnek megfelelő termékek jelölésére és reklámozására az Unió egészében különösen a IV. mellékletben felsorolt kifejezések, valamint az azokból képzett szavak és rövidítések – például a »bio« és az »öko« – használhatók önmagukban vagy összetételben, a mellékletben felsorolt bármely nyelven.
(2)      Az Unió területén a 2. cikk (1) bekezdésében említett termékek jelölésén, reklámanyagaiban és kereskedelmi okmányain nem tüntethetők fel a IV. mellékletben említett nyelveken az e cikk (1) bekezdése szerinti kifejezések abban az esetben, ha a termék nem felel meg e rendeletnek.
A jelölésen vagy a reklámozásban nem alkalmazhatók továbbá olyan kifejezések – beleértve a védjegyekben vagy a vállalatnevekben használt kifejezéseket is – vagy gyakorlatok, amelyek megtéveszthetik a fogyasztót vagy a felhasználót, azt sugallva, hogy a termék vagy annak összetevői megfelelnek e rendeletnek.
[…]”
7        Az említett rendelet „Kötelező megjelölések” című 32. cikke előírja:
„(1)      Ha egy termék a 30. cikk (1) bekezdésében említett kifejezésekkel van megjelölve, ideértve a 30. cikk (3) bekezdésének megfelelően átállási termékként jelölt termékeket is:
a)      fel kell tüntetni a jelölésen a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát; és
[…]
(3)      Az e cikk (1) és (2) bekezdésében, valamint a 33. cikk (3) bekezdésében említett megjelöléseket szembetűnő helyen, jól látható, tisztán olvasható és kitörölhetetlen módon kell elhelyezni.
[…]”
8        Ugyanezen rendeletnek „Az Európai Unió ökológiai termelés jelölésére szolgáló logója” című 33. cikke az (1) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„Az e rendeletnek megfelelő termékek jelölésén, megjelenítésében és reklámozásában használható az Európai Unió ökológiai termelés jelölésére szolgáló logója.
[…]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
9        A Globus, a Globus St. Wendel forgalmazási csoport egyik társasága, hipermarketeket üzemeltet Németországban. 2024 januárjában és februárjában e társaság Gera (Németország) és környékén reklámfüzeteket terjesztett, amelyek többek között számos olyan élelmiszert népszerűsítettek, amelyek a „bio” megjelöléssel és az Unió ökológiai termelés jelölésére szolgáló logójával voltak ellátva, azonban a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszáma nélkül, amelyet a 2018/848 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontja előír.
10      A VSW a Landgericht Saarbrücken (saarbrückeni regionális bíróság, Németország) előtt, amely
a kérdést előterjesztő bíróság, a Globus ellen jogsértés megszüntetése iránti keresetet indított, amely arra irányult, hogy e bíróság tiltsa meg a számára, hogy a reklámfüzeteiben ökológiai termékeket reklámozzon e kódszám feltüntetése nélkül. A VSW arra hivatkozott, hogy a „jelölésnek” a 2018/848 rendelet 30. cikkének (1) bekezdésében szereplő tág fogalma, amelyre e rendelet 32. cikkének (1) bekezdése utal, magában foglalja mind az e rendelet 3. cikkének 52. pontja szerinti szigorú értelemben vett „jelölést”, mind pedig az említett rendelet 3. cikkének 53. pontja értelmében vett „reklámozást”. Ez az utalás ily módon az említett kódszám feltüntetésére vonatkozó, ugyanezen rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt kötelezettséget kiterjeszti az ökológiai termékek reklámozására. E rendelkezések angol és francia nyelvi változata e tekintetben egyértelműbb, mint a német nyelvi változat.
11      A Globus a maga részéről azt állítja, hogy a 2018/848 rendelet 3. cikkének 52. és 53. pontja egyértelműen különbséget tesz a jelölés és a reklámozás között, és hogy e rendelet 30. cikkének (1) bekezdése nem teszi lehetővé, hogy e két fogalom azonos megítélés alá essen. Az ökológiai termelésből származóként leírt termékekre vonatkozó kötelezettségeket csak az áruk fizikai áramlására és kísérő dokumentumaira kell alkalmazni, a reklámfüzetekre viszont nem. Következésképpen az említett rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát kizárólag magán a terméken kell feltüntetni. A Globus hozzáteszi, hogy ha e kötelezettség kiterjedne az alapügyben szóban forgóhoz hasonló reklámfüzetekre is, a gyakorlatban lehetetlen lenne annak végrehajtása. E füzetek elkészítésekor ugyanis még nem ismeri az ökológiai termelésből származóként leírt termékek szállításáért felelős gazdasági szereplőt vagy gazdasági szereplőket, és így nem tudja azonosítani azt az ellenőrző hatóságot vagy szervezetet, amely e gazdasági szereplőt vagy gazdasági szereplőket felügyeli.
12      A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a „vagy arra utaló” kifejezés, amely a „terméket kísérő” kifejezéssel együtt a „jelölés” fogalmának a 2018/848 rendelet 3. cikkének 52. pontjában szereplő meghatározásában szerepel, a VSW állításának megfelelően magában foglalhatja az e rendelet 3. cikkének 53. pontja értelmében vett „reklámozást”. Amennyiben ugyanis az olyan reklámfüzetek, mint amelyekről az alapügyben szó van, az ott bemutatott ökológiai termékekre „utalnak”, azok a „jelölés” egy formájának tekinthetők.
13      Annak érdekében, hogy az alapügyben szóban forgó reklámfüzeteket kizárja a „jelölésnek” a 2018/848 rendelet 3. cikkének 52. pontja értelmében vett fogalmából, e bíróság különbséget tesz az érintett terméktől távol eső általános reklám és az ahhoz közeli konkrét reklám között, amely különbségtételt többek között e rendelet 32. cikkének (3) bekezdésére alapítja. Az említett bíróság az e cikkben előírt azon kötelezettségből, hogy az e cikk (1) bekezdésében említett megjelöléseket szembetűnő helyen, jól látható, tisztán olvasható és kitörölhetetlen módon kell elhelyezni, azt a következtetést vonja le, hogy ez utóbbi rendelkezés jellemzően magának a terméknek a jelölésére vonatkozik, nem pedig az e füzetekhez hasonló, a terméktől fizikailag távol eső reklámozásra.
14      Egyébiránt a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy a 2018/848 rendelet 30. cikkének (1) bekezdése, amelyet úgy értelmez, hogy „a termékeken fel kell tüntetni a szükséges információkat”, nem követeli meg, hogy a reklámfüzetek, amelyek fizikailag elkülönülnek az ott „bio” vagy „öko” kifejezésekkel leírt termékektől, feltüntessék az e rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett kódszámot, mivel a fogyasztók e termékek megvásárlásakor hozzájuthatnak az ilyen információhoz. Hozzáteszi, hogy ez a következtetés egyértelműen következik ez utóbbi rendelkezés angol nyelvű változatából, mivel a „labelling” kifejezés nem a reklámozásra vonatkozik.
15      A Globushoz hasonlóan a kérdést előterjesztő bíróság is rámutat arra, hogy a reklámfüzet elkészítésének időpontjában az eladó nem feltétlenül ismeri az ökológiai termékeket szállító gazdasági szereplő kilétét, következésképpen az e 32. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kilétét sem.
16      E körülmények között a Landgericht Saarbrücken (saarbrückeni regionális bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„(1)      Úgy kell‑e értelmezni az uniós jogot – különösen [a 2018/848 rendelet] vonatkozásában –, hogy valamely kereskedelmi lánc fogyasztói háztartások között terjesztett olyan reklámfüzetes reklámjában, amely sok más áru mellett az uniós ökológiai rendelet értelmében vett ökológiai termékeket is reklámoz, fel kell tüntetni a felelős ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát, tehát a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő szervezet kódszámát?
(2)      a)      Úgy kell‑e értelmezni [a 2018/848] rendelet 3. cikkének 52. pontját, hogy valamely ökológiai terméknek az uniós ökológiai rendelet 3. cikkének 53. pontja értelmében vett „reklámozása” e terméknek az uniós ökológiai rendelet 3. cikkének 52. pontja értelmében vett „jelölésének” is minősül egyben?
b)      Az a kötelezettség következik‑e az uniós ökológiai rendelet 32. cikkének az uniós ökológiai rendelet 30. cikkének (1) bekezdésére hivatkozó (1) bekezdéséből, hogy az ellenőrző szervezet kódszámát a terméktől térben elkülönülő reklámanyagokban is fel kell tüntetni, amennyiben a jelölésen, a reklámanyagokban vagy a kereskedelmi okmányokban a terméket olyan kifejezésekkel írják le, amelyek a vásárló számára azt sugallják, hogy az élelmiszert ökológiai termelés útján állították elő?
c)      Akkor is így van‑e ez, ha valamely reklámozó kiskereskedő egy gyártó olyan termékeit reklámozza, amelyek különböző üzemekből származnak (illetve származhatnak), és amelyeket különböző ellenőrző szervezetek ellenőriznek?
d)      Amennyiben a második kérdés a)‑c) pontjára nem adható egyértelmű igenlő vagy nemleges válasz: Milyen szempontok alapján kell adott esetben különbséget tenni a második kérdés a) pontja, illetve a második kérdés b) pontja esetében?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
17      Eljárási szabályzatának 99. cikke értelmében a Bíróság az előadó bíró javaslatára és a főtanácsnok meghallgatását követően az eljárás során bármikor indokolt végzéssel határozhat, ha az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre a válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból, vagy ha a válasz nem enged teret semmilyen észszerű kétségnek.
18      A jelen ügyben ezt a rendelkezést kell alkalmazni, mivel a kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdésekre adandó válasz nem enged teret semmilyen észszerű kétségnek.
19      Kérdéseivel, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, e bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2018/848 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontját e rendelet 3. cikkének 52. és 53. pontjával, valamint 30. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell‑e értelmezni, hogy az arra vonatkozó kötelezettség, hogy fel kell tüntetni a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát, nem terjed ki azon reklámfüzetekre, amelyek fizikailag elkülönülnek az általuk népszerűsített ökológiai termékektől.
20      A 2018/848 rendelet 32. cikke (1) bekezdése a) pontjának francia nyelvi változata előírja azt a kötelezettséget, hogy az e rendelet 30. cikkének (1) bekezdésében említett kifejezéseket – például „bio” vagy „öko” – viselő termékek „étiquette‑jén [címkéjén]” fel kell tüntetni a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát.
21      Amint az a rendelet 3. cikkének 52. pontjából kitűnik, az „étiquette [címke]” a francia nyelvi változatban („Etikett” a német nyelvi változatban, illetve „label” az angol nyelvi változatban) ugyanúgy, mint bármely csomagolás, irat, felirat, gyűrű vagy fémgyűrű, a „jelölés” egy hordozójának vagy formájának minősül. Ez utóbbi fogalom magában foglalja az e hordozókon szereplő termékre vonatkozó szót, leírást, védjegyet, márkanevet, képi információt vagy jelet. A „jelölés” fogalmát tehát tágabban határozták meg, mint a „címke” fogalmát, és az nem tévesztendő össze azzal.
22      Ezzel szemben a 2018/848 rendelet 32. cikke (1) bekezdése a) pontjának német, illetve angol nyelvi változata a „Kennzeichnung”, illetve a „labelling” kifejezéseket használja, ugyanakkor e két kifejezés az e rendelet 3. cikkének 52. pontja értelmében vett „étiquetage [jelölés]” fogalmának, nem pedig az
„étiquette [címke]” fogalmának felel meg.
23      Egyébiránt a „reklámozás” fogalmát a 2018/848 rendelet 3. cikke 53. pontjának francia nyelvi változata úgy határozza meg, mint „toute présentation de produits à l’attention du public, par tout moyen autre que l’étiquetage, qui vise ou est de nature à influencer et façonner les attitudes, les opinions et les comportements afin de promouvoir directement ou indirectement la vente [a termékeknek a nyilvánosság részére történő bemutatása a jelöléstől eltérő bármely olyan eszközzel, amely a fogyasztói hozzáállást, meggyőződést és viselkedést szándékoltan vagy valószínűsíthetően befolyásolja és formálja annak érdekében, hogy közvetlen vagy közvetett módon előmozdítsa a termékek eladását]. Közelebbről „par tout moyen autre que l’étiquetage [a jelöléstől eltérő bármely eszközzel]” kifejezésből kitűnik, hogy a „reklámozásnak” az e rendelkezés értelmében vett fogalma és az e cikk 52. pontja értelmében vett „jelölés” fogalma kölcsönösen kizárja egymást.
24      Mindazonáltal a 2018/848 rendelet 3. cikke 53. pontjának német és angol nyelvi változata csak az „Etikett”‑et(„mit anderen Mitteln als einem Etikett”) és a „label”‑t („by any means other than a label”) zárja ki a „reklámozás” fogalmából. Márpedig, amint az a jelen végzés 21. pontjában megállapításra került, e kifejezések megfelelnek az „étiquette [címke]” kifejezésnek, amely az e cikk 52. pontjában felsorolt „jelölés” egyik hordozója vagy formája. E rendelet 3. cikke 53. pontjának e két nyelvi változatban szereplő szövegére tekintettel a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy az olyan reklámfüzet, mint amelyről az alapügyben szó van, a jelölés egy formájának tekinthető, mivel még ha nem is „kíséri” az ökológiai terméket, ilyen termékre „utal”.
25      A Bíróság több alkalommal megállapította, hogy egy uniós jogi rendelkezés valamely nyelvi változatának megfogalmazása nem szolgálhat e rendelkezés értelmezésének kizárólagos alapjául, illetve e tekintetben nem élvezhet elsőbbséget más nyelvi változatokkal szemben. Az uniós jog rendelkezéseit ugyanis egységesen kell értelmezni és alkalmazni az Unió valamennyi nyelvén készült változatok figyelembevételével. Valamely uniós jogi szöveg egyes nyelvi változatai közötti eltérés esetén a szóban forgó rendelkezést a szövegkörnyezete, és azon szabályozás célkitűzései alapján kell értelmezni, amelynek az részét képezi (2015. február 5‑i M. és társai ítélet, C‑627/13 és C‑2/14, EU:C:2015:59, 48. és 49. pont; 2019. szeptember 18‑i VIPA ítélet, C‑222/18, EU:C:2019:751, 37. pont).
26      E tekintetben először is meg kell állapítani, hogy a 2018/848 rendelet egyik nyelvi változatában sem szerepel a „reklámozás” kifejezés – függetlenül annak formájától – a jelölésnek az e rendelet 3. cikkének 52. pontjában felsorolt hordozói vagy formái, vagyis a „csomagolás[…], irat[…], felirat[…], címk[e], gyűrű[…] vagy fémgyűrű[…]” között. Következésképpen e rendelkezés szövege nem teszi lehetővé, hogy a „reklámozás” a „jelölés” egy formájának minősüljön, sem pedig azt, hogy e két fogalom azonos megítélés alá essen.
27      Másodszor, a „jelölés” és a „reklámozás” kifejezéseknek a 2018/848 rendelet számos rendelkezésében, különösen annak 1. cikkében, 30. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint 33. cikkének (1) bekezdésében való egyidejű használata arra utal, hogy e rendelet szisztematikus különbséget tesz e két fogalom között, anélkül hogy úgy lehetne tekinteni, hogy az előbbi magában foglalja az utóbbit.
28      Ebből következik, hogy a „reklámozás” tehát nem képezheti az említett rendelet 3. cikkének 52. pontja értelmében vett „jelölés” egy formáját, amint az ugyanezen rendelet 3. cikke 53. pontjának francia nyelvi változatából egyértelműen következik, amely azt úgy határozza meg, mint „tout moyen autre que l’étiquetage [a jelöléstől eltérő bármely eszköz]”.
29      Harmadszor, amint arra a kérdést előterjesztő bíróság rámutat, a 2018/848 rendelet 32. cikkének (3) bekezdésében előírt azon követelmény, amely szerint az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát szembetűnő helyen, jól látható, tisztán olvasható és kitörölhetetlen módon kell elhelyezni, szükségszerűen magának a terméknek az e rendelet 3. cikkének 52. pontja értelmében vett „jelölésére” vonatkozik, és így kizárja az alapügyben szóban forgó reklámfüzetekhez hasonló, e terméktől fizikailag elkülönülő reklámozást.
30      Negyedszer, a VSW állításaival ellentétben a 2018/848 rendelet 30. cikkének (1) bekezdése nem terjesztheti ki a „jelölés” fogalmát az e rendelet 3. cikkének 52. pontjában szereplő fogalommeghatározáson túlra. E 30. cikk (1) bekezdése ugyanis az „ökológiai termelésre utaló kifejezéssel megjelölt” termék fogalmának pontosítására szorítkozik, akár a jelölésben, reklámanyagokban vagy kereskedelmi okmányokban. Az említett 30. cikk (1) bekezdésére való, az említett rendelet 32. cikkének (1) bekezdésében szereplő utalás tehát nem járhat azzal a hatással, hogy kiterjessze az ellenőrző hatóság vagy az ellenőrző szervezet kódszámának feltüntetésére vonatkozó kötelezettséget minden olyan reklámozásra, amely ökológiai termelésre utaló kifejezésekkel népszerűsíti a leírt terméket.
31      E körülmények között a 2018/848 rendelet 3. cikkének 52. pontjában szereplő „[e termékre] utaló” kifejezést nem lehet úgy értelmezni, hogy az a „reklámozást” a „jelölés” fogalmának alkalmazási körébe vonja, sem pedig úgy, hogy az lehetővé teszi a jelölésre vonatkozó sajátos kötelezettségeknek a reklámozásra való kiterjesztését.
32      Ezen értelmezést a 2018/848 rendelet célkitűzései is megerősítik. E rendelet (6), (9), (15), (17) és (73) preambulumbekezdése szerint e rendelet célja az ökológiai termékek belső piacán a tisztességes versenyfeltételek biztosítása és az ökológiai termékekként leírt termékek iránti fogyasztói bizalom fenntartása. E célból egyértelmű szabályokat ír elő a gazdasági szereplők és a fogyasztók érdekeinek védelmére, többek között a jelölésre vonatkozó rendelkezések révén, annak érdekében, hogy a gazdasági szereplők élvezhessék a tisztességes versenyfeltételeket, a fogyasztók pedig megalapozott döntéseket hozhassanak (lásd ebben az értelemben: 2024. október 4‑i „Herbaria Kräuterparadies II” ítélet, C‑240/23, EU:C:2024:852, 71. és 72. pont).
33      A jelen ügyben, amint azt a Bizottság hangsúlyozta, a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámának az ökológiai termékek címkéjén való feltüntetése azon ellenőrzések nyomonkövethetőségének biztosítására irányul, amelyek alá e termékek a 2018/848 rendelet alapján tartoznak, összhangban a jelen végzés előző pontjában meghatározott, az ökológiai termékként jelölt termékekbe vetett fogyasztói bizalom erősítésére irányuló célkitűzéssel.
34      Márpedig ezen ellenőrzések nyomonkövethetőségének biztosításához elegendő e kódszámot feltüntetni akár az ökológiai termékek címkéjén, akár a csomagoláson, iraton, feliraton, gyűrűn vagy fémgyűrűn, mint a jelölés e rendelet 3. cikkének 52. pontja értelmében vett hordozóján, anélkül hogy azt fel kellene tüntetni az ilyen termékektől fizikailag elkülönülő reklámozásokban is.
35      Ráadásul, amint arra a Globus és a Bizottság rámutatott, az a kötelezettség, hogy ezt a kódszámot minden reklámozásban fel kell tüntetni, jelentős gyakorlati nehézségeket okozna abban az esetben, ha több gazdasági szereplő szállíthatja az ökológiai terméket a reklámozó személynek. Az alapügyben szóban forgó reklámfüzetek helyzetéhez hasonló esetben ugyanis a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplő kiléte, és ennélfogva a 2018/848 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kiléte főszabály szerint nem ismert e füzetek elkészítésének időpontjában.
36      A fenti indokokra tekintettel az előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 2018/848 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontját az e rendelet 3. cikkének 52. és 53. pontjával, valamint 30. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy az arra vonatkozó kötelezettség, hogy fel kell tüntetni a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát, nem terjed ki azon reklámfüzetekre, amelyek fizikailag elkülönülnek az általuk népszerűsített ökológiai termékektől.
A költségekről
37      Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről.
A fenti indokok alapján a Bíróság (nyolcadik tanács) a következőképpen határozott:
Az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek jelöléséről, valamint a 834/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. május 30‑i (EU) 2018/848 európai parlamenti és tanácsi rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontját e rendelet 3. cikke 52. és 53. pontjával, valamint 30. cikke (1) bekezdésével összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
az arra vonatkozó kötelezettség, hogy fel kell tüntetni a legutolsó termelési vagy elkészítési műveletet végző gazdasági szereplőt felügyelő ellenőrző hatóság vagy ellenőrző szervezet kódszámát, nem terjed ki azon reklámfüzetekre, amelyek fizikailag elkülönülnek az általuk népszerűsített ökológiai termékektől.
Aláírások
*      Az eljárás nyelve: német.