Esialgne tõlge
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
ANDREA BIONDI
esitatud 26. märtsil 2026(1)
Kohtuasi C‑505/24 P
Condor Flugdienst GmbH
versus
Ryanair DAC,
Euroopa Komisjon
Apellatsioonkaebus – Riigiabi – Saksa lennutranspordi turg – Lennuettevõtjale seoses COVID-19 pandeemiaga Saksamaa Liitvabariigi antud abi – Riigiabi meetmete ajutine raamistik – Condor Flugdienst GmbH rekapitaliseerimine – Euroopa Komisjoni otsus jätta vastuväited esitamata – Tühistamishagi – ELTL artikli 107 lõike 3 punkt c – Suuniste raskustes olevate mittefinantsettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta punkt 67 – Koormuse jagamine
I.      Sissejuhatus
1.        Päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antav abi (edaspidi „päästmis- ja ümberkorraldusabi“) on liidu õiguses üks enim turgu moonutavaid riigiabi vorme. Raskustes olevate mittefinantsettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi käsitlevate suuniste(2) punktis 6 mööndakse, et vähem tõhusate ettevõtjate väljumine turult on toimivas turumajanduses tavapärane ja soovitav, sest see võimaldab tõhusamatel ja tehnoloogiliselt arenenumatel konkurentidel kasvada. Sellesse protsessi sekkudes võib päästmis- ja ümberkorraldusabi aeglustada turu vajalikku kohanemist ning majanduskasvu asjaomastes sektorites märkimisväärselt pidurdada, avaldades sel moel negatiivset mõju kogu majandusele ja kahjustades siseturgu. Niisuguste võimalike tõsiste konkurentsimoonutuste tõttu on päästmis- ja ümberkorraldusabi õigustatud üksnes rangelt määratletud asjaoludel.
2.        Päästmis- ja ümberkorraldusabi suunistes sätestatakse tingimused, mille alusel võib päästmis- ja ümberkorraldusabi pidada ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivaks, ning tehakse selget vahet päästmisabi ehk ajutise abi ja ümberkorraldusabi vahel, mille eesmärk on taastada ettevõtja pikaajaline elujõulisus(3), et ta oleks suuteline konkureerima turul omal jõul ilma riigi edasise toetuseta(4).
3.        Ümberkorraldusabi kohta on päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste jaos 3.5.2 ette nähtud konkreetsed nõuded tagamaks, et ümberkorraldusabi summa ja osatähtsus piirduks rangelt ettevõetavaks ümberkorraldamiseks vajamineva miinimumiga. Selleks tuleb ümberkorralduskuludesse anda märkimisväärne „omapanus“(5) ja veenduda õiges „koormuse jagamises“.
4.        Koormuse jagamine on riigiabiõiguses suhteliselt uus nõue. Esimest korda mainiti seda 2009. aasta pangandussektorile antava riigiabi suunistes(6), esiplaanile tõusis see 2013. aasta pangandusteatises(7). Seejärel lisati see 2014. aasta muudetud päästmis- ja ümberkorraldusabi suunistesse, mis võeti vastu riigiabi laiema ajakohastamise raames. Viimaste jaos 3.5.2.2 on sätestatud esiteks nõue, et enne avalike vahendite eraldamist peavad osanikud ja vajaduse korral allutatud võlausaldajad täielikult kandma oma kahjud.(8) Koormuse jagamine tagab, et abi ei kasutata investorite kaitsmiseks varasemate äriotsuste tagajärgede eest, kuna see võib tekitada moraaliriski ja kahjustada turudistsipliini.(9) Nimelt on moraaliriski oht ehk ettevõtjate võimalik eeldus, et raskuste korral nad tõenäoliselt päästetakse, mistõttu võidakse kasutada ülemäära riskantseid ja jätkusuutmatuid äristrateegiaid, oluline probleem, mis on päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste raamistiku aluseks.(10)
5.        Päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste kohane õige koormuse jagamine ei nõua mitte ainult seda, et varasem kahju oleks enne riigi sekkumist täielikult kaetud. Suuniste punkti 67 kohaselt nõutakse ka, et riigiabi, mis tugevdab abisaaja omakapitali, „tuleks anda tingimustel, mis võimaldaksid riigile mõistliku osa abisaaja tulevase kasu väärtusest, arvestades riigi omakapitalisüsti suurust võrdluses äriühingu ülejäänud omakapitali suurusega pärast kahjude katmist“. Käesoleva apellatsioonkaebuse keskmes olev vaidlus puudutab just selle nõude kohaldamist.
II.    Vaidluse taust, vaidlusalune otsus, vaidlustatud kohtuotsus ja nõuded
6.        Aastatel 2019–2021 sai apellant Condor Flugdienst GmbH (edaspidi „Condor“) kasu mitmest riigiabi meetmest, mille võib liigitada kahte rühma: esiteks abimeetmed, mille eesmärk oli ületada tema endise emaettevõtja Thomas Cook Group plc (edaspidi „Thomas Cook“) maksejõuetusest tingitud finantsraskused, ning teiseks abimeetmed, mille eesmärk oli hüvitada kahju, mis tal tekkis COVID-19 pandeemiaga seotud reisipiirangute kehtestamise tõttu, ning mis võeti 17. märtsist kuni 31. detsembrini 2020 (edaspidi „2020. aastal antud COVID-19 abi“) ja 1. jaanuarist kuni 31. maini 2021 (edaspidi „2021. aastal antud COVID-19 abi“).(11)
7.        Euroopa Komisjon kiitis 26. aprilli 2020. aasta otsusega ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel heaks 2020. aastal antud COVID-19 abi, mis seisnes kahes riigi tagatisega laenus kogusummas 550 miljonit eurot (edaspidi „2020. aasta COVID-19 laenud“).(12)
8.        Üldkohus tühistas 9. juuni 2021. aasta kohtuotsusega Ryanair vs. komisjon (Condor; COVID-19)(13) selle otsuse põhjenduste puudumise tõttu.
9.        Komisjon kiitis 26. juulil 2021 kõigepealt uuesti heaks 2020. aastal antud COVID-19 abi. Eespool viidatud kohtuotsuse täitmise eesmärgil aga jäeti komisjoni otsusega Condoril tekkinud kahju arvestusest esiteks välja kulud, mis Condoril tekkisid seoses maksejõuetusmenetluse pikendamisega. Teiseks tegi komisjon Saksamaa ametiasutuste tagantjärele esitatud andmete põhjal kindlaks, et Condor sai 91,745 miljonit (millele lisanduvad intressid) eurot ülemäärast hüvitist.(14)
10.      Seejärel kiitis komisjon ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel siseturuga kokkusobivana heaks 2021. aastal antud COVID-19 abi, mis seisnes 2020. aasta COVID-19 laenudest tuleneva võla osalises kustutamises (60 miljoni euro suuruses summas).(15)
11.      Lõpuks kiitis komisjon ELTL artikli 107 lõike 3 punkti c ning päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste alusel heaks ka kahest osast koosneva abimeetme, mille eesmärk oli toetada Condori ümberkorraldamist ja tegevuse jätkamist (edaspidi „kõnealune meede“). Abimeetme esimene osa seisnes 2020. aasta COVID-19 laenude tingimuste muutmises ja nendest laenudest tuleneva 90 miljoni euro suuruse võla osalises kustutamises. Abimeetme teine osa hõlmas 20,2 miljoni euro suuruse võla kustutamist; see vastas intressile, mille Condor pidi tasuma 2020. aastal antud COVID-19 abi kohta tehtud muudetud otsuse(16) alusel (edaspidi „vaidlusalune otsus“). Mõlemad moodustasid osa finantspaketist, mille üle pidasid läbirääkimisi Saksamaa Liitvabariik, Condori uus eraõiguslik aktsionär Attestor Limited (edaspidi „Attestor“) ja Saksamaa avalik-õiguslik arengupank Kreditanstalt für Wiederaufbau (edaspidi „KfW“) eesmärgiga toetada Condori ümberkorraldamist ja tegevuse jätkamist (edaspidi „ostuleping“).
12.      Ryanair DAC (edaspidi „Ryanair“) esitas hagi vaidlusaluse otsuse tühistamiseks, väites muu hulgas, et tema kui huvitatud isiku menetluslikke õigusi rikuti sellega, et komisjon ei algatanud ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud menetlust vaatamata tõsistele raskustele abi kokkusobivuse hindamisel.(17) Vaidlustatud kohtuotsuses lükkas Üldkohus tagasi enamiku Ryanairi esitatud väidetest peale kuuenda väite raames esitatud kahe etteheite, mille kohaselt komisjon ei ole tõendanud abi proportsionaalsust. Üldkohus leidis, et Ryanair oli õiguslikult piisavalt tõendanud, et komisjonil oleks pidanud tekkima kahtlused, mis õigustavad ELTL artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamist, esiteks küsimuses, kas kõnealune meede vastab päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktis 67 ette nähtud koormuse õige jagamise nõudele, ja teiseks küsimuses, kas konkurentsimoonutusi piiravad meetmed on oma ulatuselt kooskõlas eelkõige nimetatud suuniste jaos 3.6.2.2 sätestatud nõuetega.
13.      Üldkohus tühistas seega vaidlusaluse otsuse, analüüsimata kahte ülejäänud väidet, mis puudutasid diskrimineerimiskeelu, teenuste osutamise vabaduse ja asutamisvabaduse põhimõtete ning põhjendamiskohustuse rikkumist.(18)
14.      Pärast Üldkohtu otsust esitas Condor 18. juulil 2024 Euroopa Kohtule apellatsioonkaebuse. Condor, Ryanair, Saksamaa Liitvabariik ja komisjon kuulati ära 20. novembri 2025. aasta kohtuistungil.
15.      Oma apellatsioonkaebuses palub Condor Euroopa Kohtul tühistada vaidlustatud kohtuotsus, jätta Ryanairi hagi täies ulatuses rahuldamata ning mõista temalt välja esimese astme ja apellatsioonimenetluse kohtukulud.
16.      Nii komisjon kui ka Saksamaa Liitvabariik paluvad Euroopa Kohtul apellatsioonkaebus rahuldada, vaidlustatud kohtuotsus tühistada ja mõista kohtukulud välja Ryanairilt.
17.      Ryanair palub Euroopa Kohtul jätta apellatsioonkaebus rahuldamata ja mõista Condorilt välja kõik Ryanairi käesolevas menetluses kantavad kohtukulud.
III. Apellatsioonkaebus
18.      Condor põhjendab oma apellatsioonkaebust kolme väitega. Esimeses väites vaidleb ta vastu sellele, kuidas Üldkohus tõlgendab päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 kohaldamisala. Teises väites leiab ta, et vaidlusalune otsus on igal juhul punktiga 67 kooskõlas ja et Üldkohus jättis tegelikult selle otsuse sisu hindamata. Kolmandas väites leiab Condor, et komisjoni väidetav analüüsiviga ei mõjutanud vaidlusaluse otsuse tulemust.
19.      Euroopa Kohtu palvel keskendutakse käesolevas ettepanekus üksnes apellatsioonkaebuse teisele väitele.
A.      Apellatsioonkaebuse teine väide
20.      Teises väites vaidleb Condor, keda toetavad komisjon ja Saksamaa Liitvabariik, vastu vaidlustatud kohtuotsuse punktidele 207, 232 ja 233.
21.      Nendes punktides leidis Üldkohus, et komisjon jättis analüüsimata, kas kõnealune meede oli päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 nõuetega kooskõlas. Üldkohus märkis, et miski vaidlusaluses otsuses ei viita sellele, et komisjon oleks käsitlenud küsimust, kas kõnealune meede võeti tingimustel, mis võimaldaksid Saksamaa Liitvabariigile mõistliku osa Condori tulevase kasu väärtusest.(19) Selle kohtuotsuse punktis 232 lükkas Üldkohus tagasi Condori argumendi, mille kohaselt 2020. aasta COVID-19 laenudest tulenevate võlgade jäägi tagasimaksmist tulevikus võib pidada tingimuseks, mis annab riigile Condoris päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 tähenduses „mõistliku osa […] tulevase kasu väärtusest“. Esiteks täiendas see argument Üldkohtu hinnangul vaidlusaluse otsuse põhjendusi. Teiseks leidis Üldkohus, et Condori argumendiga nõustumine muudaks päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 sisutühjaks. Ta selgitas, et võlgade osaline kustutamine eeldab oma olemuselt nende kustutamata osa tagasimaksmist. Condori argument tähendaks seega, et de facto välistatakse võlgade osaline kustutamine päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 kohaldamisalast.
22.      Condor väidab, et Üldkohus eksis, kui ta leidis, et komisjonil oleks pidanud tekkima kahtlusi, kas kõnealune meede on kooskõlas päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 nõudega. Condori sõnul sisaldab vaidlusalune otsus piisavalt andmeid, mis võimaldavad järeldada, et see nõue on täidetud, ehkki see ei sisalda sõnaselget viidet punktile 67.
23.      Tuletan kõigepealt meelde, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa liidu kohus ELTL artiklis 263 ette nähtud seaduslikkuse kontrolli raames mingil juhul asendada vaidlustatud õigusakti vastuvõtja põhjendust enda omaga.(20) Olles jõudnud järeldusele, et komisjon ei analüüsinud, kas kõnealune meede oli päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktiga 67 kooskõlas, ei pidanud Üldkohus ise hindama, kas vaidlusaluses otsuses sisalduva teabe põhjal oli kõnealune meede võetud tingimustel, mis annaksid Saksamaa Liitvabariigile mõistliku osa Condori tulevase kasu väärtusest.
24.      Euroopa Kohus on tõepoolest, nagu väidab Condor, oma 28. septembri 2023. aasta kohtuotsuses Ryanair vs. komisjon(21) märkinud, et Üldkohus võib tuletada meelde tema menetluses oleva vaidlustatud otsuse sisu ja teha selles sisalduvast teabest järeldusi. See ei anna siiski Üldkohtule pädevust ega pane kohustust teha omal algatusel analüüs, mille komisjon on jätnud tegemata, eriti juhul, kui see eeldab kaalutlusõiguse kasutamist. Kohtupraktika kohaselt on ebapiisav või puudulik uurimine kaudne tõend tõsiste raskuste kohta asjaomase meetme hindamisel, mis iseenesest seab kahtluse alla sellise vastuväidete esitamata jätmise otsuse õiguspärasuse nagu vaidlusalune otsus.(22)
25.      Kuigi Condoril on seega õigus vaidlustada Üldkohtu järeldus, et vaidlusalune otsus ei sisaldanud analüüsi kooskõla kohta päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktiga 67, ei saa ta Üldkohtule ette heita, et viimane ise ei hinnanud, kas vaidlusaluses otsuses sisalduvaid asjaolusid arvestades oli kõnealune meede selle punktiga kooskõlas.
26.      Nüüd, kus olen seda küsimust selgitanud, asun käsitlema kahte erinevat Condori seisukohta. Seejärel analüüsin konkreetseid argumente, mille komisjon ja Saksamaa Liitvabariik on esitanud apellatsioonkaebuse teise väite toetuseks.
1.      Apellatsioonkaebuse teise väite esimene osa
27.      Apellatsioonkaebuse teise väite esimeses osas leiab Condor, et lükates tagasi argumendi, mille kohaselt võis 2020. aasta COVID-19 laenudest tuleneva ülejäänud võla tagasimaksmist tulevikus pidada tingimuseks, mis annab riigile „mõistliku osa Condori tulevase kasu väärtusest“ päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 tähenduses, moonutas Üldkohus oluliselt nii Condori kui ka komisjoni seisukohti. Üldkohus leidis vääralt, et Condor täiendas „kohtumenetluse käigus“ vaidlusaluse otsuse põhistust.(23) Nii komisjon kui ka Condor väitsid tegelikult oma seisukohtades, et kõnealuse otsuse põhjendusest 126 nähtub selgelt, et Attestori pakkumus riigilaenude tagasimaksmiseks oli tehtud parimatel tingimustel ning et Attestori pakutud finantspakett kajastas ka Condori võimalikku tulevast kasumit.(24)
28.      Selle otsuse eespool nimetatud põhjenduses 126 märkis komisjon pärast kõnealuse meetme erinevate osade lühikest ülevaadet, et ostulepingu tingimused ja 2020. aasta COVID-19 laenude restruktureerimine moodustasid paketi, mille eesmärk oli maksimeerida Attestori kasu ja optimeerida laenu tagasimaksmist, ning et need sõltusid teineteisest. Kuigi restruktureeritud laenult tasumisele kuuluva intressi kogusumma oli esialgse laenu omast väiksem, „moodustas see osa läbiräägitud paketist, mille eesmärk oli maksimeerida nii Attestori kui ka Saksamaa valitsuse tulu, ning seega võib seda pidada abi eest kohaseks tasuks“.
29.      Ma ei mõista, kuidas saaks asuda seisukohale, et selles põhjenduses käsitletakse küsimust, kas kõnealuse meetme osa, mille Üldkohus määratles päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 kohaldamisalasse kuuluvana – nimelt võlgade osaline kustutamine –, oli kooskõlas nimetatud punkti nõudega. Põhjenduses 126 sisalduv analüüs puudutab võla kustutamata osa tasustamise tingimusi. Pigem on see seotud suuniste punktis 54 sätestatud nõudega, et raskustes olevatele ettevõtjatele antav abi peab olema vääriliselt tasustatud. Miski nimetatud põhjenduses ei viita sellele, et komisjon käsitles ka küsimust, kas kõnealuse meetmega ette nähtud võlgade osaline kustutamine annab Saksamaa Liitvabariigile mõistliku osa abisaaja tulevase kasu väärtusest.
30.      Üldkohus ei moonutanud Condori vaidlusaluse otsuse põhjendusel 126 põhinenud argumenti. Ta lihtsalt lükkas selle argumendi tagasi pärast seda, kui oli tuvastanud, et miski vaidlusaluses otsuses, seega ka põhjenduses 126, ei viita sellele, et komisjon käsitles küsimust, kas kõnealune meede, mida käsitati Condori omakapitali tugevdavana, andis riigile mõistliku osa Condori tulevase kasu väärtusest, nagu on nõutud päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktis 67. Seega tuleb apellatsioonkaebuse teise väite esimene osa minu arvates tagasi lükata.
2.      Apellatsioonkaebuse teise väite teine osa
31.      Apellatsioonkaebuse teise väite teises osas väidab Condor, et Üldkohus rikkus õigusnormi, järeldades, et riigilaenude tagasimaksmise parimate tingimuste saavutamist Attestori pakutud paketi kaudu ei saa pidada riigile päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 tähenduses mõistliku osa võimaldamiseks tulevase kasu väärtusest. See pakett hõlmas võlgade osalist kustutamist ja restruktureeritud laenude teatavate osade tulemuspõhist tagasimaksmist, mille kohaselt makstakse juhul, kui äriühingu tulemused on head, laenu tagasi rohkem. Üldkohtu sedastus, mille kohaselt „eeldab võlgade osaline kustutamine oma olemuselt nende kustutamata osa tagasimaksmist“(25), ei vastanud Condori ja komisjoni argumentidele, mis olid esitatud vaidlusaluse otsuse põhjenduse 126 alusel.
32.      Nagu ma käesoleva ettepaneku punktis 29 juba märkisin, ei käsitleta vaidlusaluse otsuse põhjenduses 126 kuidagi küsimust, kas võlgade kustutamine on kooskõlas päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktiga 67. Ainuüksi tõdemus, et Attestoriga kokku lepitud finantspakett kujutas endast väärilist tasu abi eest, ei saa viia Üldkohut järelduseni, et komisjon hindas seda nõuet nõuetekohaselt ja järeldas ilma põhjalikuma uurimise vajaduseta õigesti, et sellega võimaldati Saksamaa Liitvabariigile vastutasuks kõnealuse meetmega hõlmatud võlgade osalise kustutamise eest mõistlik osa Condori tulevase kasu väärtusest.
33.      Mis puudutab eespool nimetatud paketis ette nähtud tulemuspõhist tagasimaksmist, siis ei ole vaidlust selles, et see kujutab endast laenu restruktureerimise ülejäänud osa tagasimaksmisega seotud tingimust, ning järelikult ei ole see asjakohane selle kindlakstegemisel, kas võlgade osaline kustutamine, millega Saksamaa Liitvabariik nõustus, oli kooskõlas päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktiga 67. Teistsugune järeldus tähendaks, nagu märkis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 232, et võlgade osaline kustutamine välistataks de facto päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 kohaldamisalast.
34.      Seega ei ole Üldkohus õigusnormi rikkunud ega jätnud vastamata Condori ja komisjoni argumentidele, mille nood esitasid vaidlusaluse otsuse põhjenduse 126 alusel. Selle väite aktsepteerimine tähendanuks vaidlusaluse otsuse põhjendustes või komisjoni poolt läbi viidud päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste järgimise hindamises esinevate lünkade täitmist. Mõlemad on komisjoni otsuste seaduslikkuse kontrollimisel ELTL artikli 263 alusel keelatud.
35.      Sellest tulenevalt leian, et apellatsioonkaebuse teise väite teine osa tuleb samuti tagasi lükata.
3.      Komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi poolt apellatsioonkaebuse teise väite toetuseks esitatud argumendid
36.      Condori apellatsioonkaebuse teise väite toetuseks märgib komisjon, et hinnang, mis tõendab abi kooskõla päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktiga 67, on esitatud vaidlusaluse otsuse põhjendustes 135 ja 136, milles ta järeldas, et olemasoleva aktsionäri õiguste täieliku kaotamise(26) ja Condori võlausaldajate nõuete peaaegu täieliku kaotamise tõttu(27) kaasnes kõnealuse meetmega koormuse õiget jagamist.(28) Komisjoni sõnul jättis Üldkohus tähelepanuta nii selle hinnangu kui ka peamised argumendid, mis ta sellega seoses kostja vastuses ja vasturepliigis esitas, tõlgendades seega vaidlusalust otsust vääralt(29) ning põhistust esitamata.
37.      Komisjon väidab samuti, et Üldkohus tõlgendas vääralt päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67. Tema sõnul on suuniste punktide 66 ja 67 eesmärk on vähendada moraaliriski ohtu seoses olemasolevate investoritega, takistades ümberkorraldusabi kasutamist nende kaitsmiseks tagajärgede eest, mis kaasnevad nende otsusega investeerida abisaajasse. „Olemasolevad investorid“ on olemasolevad aktsionärid ja teatud määral ka allutatud võlausaldajad. Attestorit, kelle Condori kapitali sisenemine tehti kõnealuse meetme heakskiitmisega võimalikuks, ei saa käsitada aktsionärina päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 tähenduses. Punktiga 67 nõutav koormuse jagamine peab olema proportsionaalne „äriühingu ülejäänud omakapitali suurusega pärast kahjude katmist“. Seega, kui olemasolev aktsionär oma õigused täielikult kaotab ja võlausaldajad kaotavad peaaegu täielikult oma nõuded – nagu käesolevas asjas –, siis on igasugune riigile kuuluv osa ümberkorraldamisega edaspidi saadavast kasust mõistlik, ka 0% suurune osa. Saksamaa Liitvabariik esitab oma vastuses apellatsioonkaebusele sarnase argumendi.
38.      Condor nõustus nende väidetega nii oma repliigis kui ka kohtuistungil.
39.      Lisaks väidavad komisjon ja Saksamaa Liitvabariik, et Üldkohus eiras komisjoni kaalutlusõigust keeruliste majanduslike ja/või sotsiaalsete hinnangute andmisel. Täpsemalt heidab Saksamaa Liitvabariik Üldkohtule ette, et viimane laiendas nõukogu määruse (EL) 2015/1589 artikli 4 alusel vastuväidete esitamata jätmise otsuste kohtuliku kontrolli piire.(30) Saksamaa Liitvabariigi sõnul ei ole selleks, et vastata küsimusele, kas komisjonil oleks pidanud tekkima kahtlusi kõnealuse abi kooskõla kohta päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktiga 67, oluline, kas või mil määral on vaidlusaluses otsuses nimetatud suuniste punktile 67 sõnaselgelt viidatud. See võiks äärmisel juhul olla asjakohane seoses küsimusega, kas vaidlusalune otsus on piisavalt põhjendatud. Üldkohus ajas need aspektid segi, rikkudes nii õigusnormi. Komisjon omalt poolt väidab, et Üldkohus ei ole arvestanud tema kaalutlusõigust päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste tõlgendamisel.
40.      Euroopa Kohtu istungil esitas Ryanair vastuvõetamatuse vastuväite, asudes seisukohale, et komisjoni argument põhjenduste 135 ja 136 kohta oleks tulnud esitada vastuapellatsioonkaebuses, kuna tegemist on väitega, mida Condor oma apellatsioonkaebuses ei esitanud.
41.      Tuleb märkida, et vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artiklitele 172 ja 174 võivad Üldkohtu kohtuasja pooled, kellel on huvi, et apellatsioonkaebus rahuldataks või jäetaks rahuldamata, esitada apellatsioonkaebusele vastuse, nõudes apellatsioonkaebuse täielikku või osalist rahuldamist või rahuldamata jätmist. Need pooled võivad kodukorra artikli 176 ning artikli 178 lõike 1 ja lõike 3 teise lause alusel esitada vastuapellatsioonkaebuse, mis tuleb vormistada apellatsioonkaebusele esitatud vastusest eraldi dokumendina ning milles nõutakse Üldkohtu lahendi täielikku või osalist tühistamist väidete ja argumentidega, mis erinevad apellatsioonkaebusele esitatud vastuses sisalduvatest väidetest ja argumentidest. Euroopa Kohtu praktika kohaselt tuleneb nendest sätetest, et kodukorra artiklis 172 ette nähtud vastuses apellatsioonkaebusele ei saa nõuda Üldkohtu otsuse tühistamist apellatsioonkaebuses esitatud põhjendustest eraldiseisvatel ja sõltumatutel alustel, kuna selliseid väiteid saab esitada üksnes vastuapellatsioonkaebuses.(31)
42.      Käesolevas asjas ei ole komisjoni väide, et Üldkohus eiras vaidlusaluse otsuse põhjenduses 135 esitatud hinnangut, seotud ühegi väitega, mille Condor oma apellatsioonkaebuse põhjendamiseks esitas. Kuigi see on formaalselt sõnastatud apellatsioonkaebuse teise väite toetusena, vaidlustatakse sellega Üldkohtu põhistus täiesti uuel alusel. Komisjoni sõnul on hinnang päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 järgimise kohta esitatud selle otsuse põhjenduses 135, milles komisjon tuvastas, et üle jäänud omakapitali, mis oleks võimaldanud Saksamaa Liitvabariigil saada mõistliku osa Condori väärtuse tulevasest kasvust, ei olnud. Condor seevastu väidab oma apellatsioonkaebuses, et komisjon käsitles punkti 67 vaidlusaluse otsuse põhjenduses 126 ja et Attestoriga kokku lepitud finantspaketiga nähti Saksamaa Liitvabariigile selline osa ette.
43.      Komisjoni väide põhineb ka päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 tõlgendusel, mis erineb Condori tõlgendusest, olles sellega vastuolus. Kui Condor lükkab oma apellatsioonkaebuse esimeses väites sõnaselgelt tagasi eelduse, et päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 mõte on moraaliriski oht, ning märgib, et Üldkohus kandis selle, tegelikult punktide 65 ja 66 aluseks oleva mõtte õigusvastaselt üle punktile 67, siis komisjon kinnitab endiselt, et viimati nimetatud punkti peamine eesmärk on tõepoolest selle ohu vähendamine. Lisaks väidab komisjon, et päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 67 ei puuduta uusi investoreid, Condor aga märgib oma apellatsioonkaebuses, et Attestori pakutud finantspakett kujutab endast väärilist tasu abi eest ning nägi riigile ette mõistliku osa Condori võimalikust tulevasest kasumist, mööndes kaudselt, et kõnealune punkt 67 võib uusi investoreid mõjutada.
44.      Lõpuks ja eelkõige – vaidlustades Üldkohtu järelduse, et vaidlusalune otsus ei sisalda hinnangut päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 järgimise kohta, viitavad Condor oma apellatsioonkaebuses ja komisjon oma vastuses apellatsioonkaebusele erinevatele õigusnormi rikkumistele. Kui komisjon väidab, et eespool mainitud punkti 67 ja vaidlusaluse otsuse põhjendust 135 on vääralt tõlgendatud, siis Condor leiab, et tema argumenti põhjenduse 126 asjakohasuse kohta on moonutatud ning et Üldkohtu arutluskäik kõnealuse otsuse põhjenduse 126 alusel esitatud argumendi tagasilükkamisel oli ekslik ja ebapiisav või muul moel puudulik.
45.      Olen seega arvamusel, et komisjon on oma vastuses apellatsioonkaebusele esitanud eraldiseisva autonoomse väite, mis tuleb tunnistada vastuvõetamatuks. Sama järeldus kehtib ka Saksamaa Liitvabariigi esitatud analoogse väite ning komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi käesoleva ettepaneku punktis 39 viidatud väidete kohta. Sellega seoses märgin, et Condor tugineb argumendile, mille kohaselt eiras Üldkohus komisjoni kaalutlusruumi, nii oma apellatsioonkaebuse esimeses väites, mis puudutab päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 kohaldatavust võlgade kustutamise suhtes, kui ka oma apellatsioonkaebuse kolmandas väites seoses meetme sobivusega piiramaks konkurentsimoonutusi, kuid mitte oma apellatsioonkaebuse teises väites.
46.      Küll aga on vastuvõetav komisjoni väide, et Üldkohus eiras tema peamist argumenti, mis sisaldus tema kostja vastuses ja esimeses kohtuastmes esitatud vasturepliigis ning puudutas vaidlusaluse otsuse põhjendusi 135 ja 136.
47.      Euroopa Kohus on nimelt täpsustanud, et apellatsioonimenetluses tuleb eelkõige kontrollida seda, kas Üldkohus on õiguslikult piisavalt vastanud kõigile apellandi esitatud argumentidele, ning et väide, mille kohaselt ei ole Üldkohus vastanud esimeses kohtuastmes toodud argumentidele, viitab sisuliselt sellele, et rikutud on põhjendamiskohustust.(32) Põhjenduse puudumine või ebapiisav põhjendamine on avalikul huvil põhinev väide, mille kohus võib või isegi peab tõstatama omal algatusel.(33)
48.      See väide on minu arvates siiski alusetu.
49.      Väite toetuseks viitab komisjon kostja vastuse punktidele 122 ja 123 ning esimeses kohtuastmes esitatud vasturepliigi punktidele 94 ja 95.
50.      Kostja vastuse nendes kahes punktis, milles vastati Ryanairi kuuendale väitele, asus komisjon seisukohale, et koormuse jagamise nõue on täidetud. Täpsemalt märgib ta kõigepealt, et Condori aktsiad on antud üle usaldushaldurile ning Condori eelmine omanik on kaotanud kogu oma osaluse väärtuse ega saa abisaaja edukast ümberkorraldamisest mingil moel kasu. Teiseks märgib ta, et ka abisaaja võlausaldajad on maksejõuetusmenetluses kustutanud peaaegu kõik oma nõuded. Selle argumendi toetuseks mainitakse vaidlusaluse otsuse põhjendust 135 komisjoni kostja vastuses vaid üks kord selle 164. joonealuses märkuses. Ei viide vaidlusaluse otsuse põhjendusele 135 ega argument, mille komisjon esitas kostja vastuse punktides 122 ja 123, käsitle konkreetselt päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67.
51.      Vasturepliigi punktides 94 ja 95 väitis komisjon, et Ryanair ei esitanud tõendeid oma väite kohta, et Condori müügihind ei kajasta abisaaja võimalikku tulevast kasumit, ning tuletas meelde, et „koormuse jagamise eesmärk on tagada, et olemasolevad omanikud (ja allutatud võlausaldajad) ei saaks riigi omakapitalitoetusest põhjendamatult kasu, vaid kataksid kahjumi võimaluse korral täies ulatuses ise“.(34)
52.      Tuletan meelde, et kohtupraktika kohaselt ei ole Üldkohus kohustatud esitama ammendavat ning üksikasjalikku ülevaadet menetluse poolte kõigist arutluskäikudest. Nii võib Üldkohtu põhjendus olla tuletatav, tingimusel et see võimaldab asjasse puutuvatel isikutel teada saada põhjused, miks Üldkohus nende argumentidega ei nõustunud, ning annab Euroopa Kohtule piisavalt teavet oma kontrolli teostamiseks.(35)
53.      Käesoleval juhul ei saa komisjoni esimese astme kirjalikes seisukohtades esitatud pelka viidet vaidlusaluse otsuse põhjendusele 135 mõistlikult pidada „peamiseks argumendiks“. Sellises olukorras ei olnud Üldkohtul kohustust teha midagi muud, kui vaid tõdeda, et vaidlusalune otsus ei sisaldanud hinnangut selle kohta, kas päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 67 on täidetud.
54.      Samuti tuleb märkida, et päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 tõlgendust, millele komisjon tugineb apellatsioonkaebusele esitatud vastuses, mille kohaselt see punkt ei ole kohaldatav uutele investoritele ja võimaldab riigile jätta 0% osa, kui pärast kahjumi arvessevõtmist ei ole äriühingul ülejäävat omakapitali, ei sisaldu ei vaidlusaluses otsuses ega komisjoni poolt Üldkohtule esitatud menetlusdokumentides. Näib, et see on esitatud alles käesoleva menetluse käigus. Selle asemel, et vaidlustada Üldkohtu järeldusi või põhjenduste puudumist, paistab komisjoni argument tegelikult olevat mõeldud vaidlusaluse otsuse põhjenduste täiendamiseks, mis ei ole lubatud olukorras, kus Üldkohtule on esitatud tühistamishagi, veel vähem Euroopa Kohtus toimuvas apellatsioonimenetluses.
55.      Niisugustel asjaoludel ei saa Üldkohtule ette heita seda, et ta ei esitanud konkreetseid põhjendusi punktide kohta, mida sealses menetluses selgelt ei esitatud ega sisuliselt ei käsitletud. Samuti ei saa talle ette heita asjaolu, et ta keskendus väitele, mille kohaselt ei ole päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 67 kohaldatav võlgade kustutamise suhtes ning mille komisjon esitas esimese astme menetluse jooksul.(36)
56.      Eeltoodust tuleneb, et väited, mille komisjon ja Saksamaa Liitvabariik apellatsioonkaebuse teise väite toetuseks esitasid, tuleb osalt vastuvõetamatutena ja osalt põhjendamatutena minu arvates tagasi lükata.
57.      Järgnevad kaalutlused nende väidete (mis minu arvates tuleks tunnistada vastuvõetamatuks) sisulise põhjendatuse kohta esitatakse puhuks, kui Euroopa Kohus minu ettepanekuga ei nõustu.
58.      Kõigepealt soovin vastata kahele Saksamaa Liitvabariigi ja komisjoni väitele, mida on mainitud käesoleva ettepaneku punktis 39.
59.      Saksamaa Liitvabariik kritiseerib vaidlustatud kohtuotsuse punktis 35 toodud Üldkohtu seisukohta, et kohtulik kontroll selle üle, kas esineb „kahtlusi“(37) kõnealuse meetme siseturuga kokkusobivuse kohta, kuivõrd see jääb ELTL artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse, läheb oma olemuselt kaugemale ilmse hindamisvea tuvastamisest. Saksamaa Liitvabariik väidab, et sellise lähenemisviisi tulemusel kontrollitaks komisjoni otsust mitte algatada määruse 2015/1589 artikli 4 alusel ametlikku uurimismenetlust põhjalikumalt kui sellist komisjoni otsust, mis võetaks vastu pärast asjaomast menetlust.
60.      Tuletan meelde, et abimeetmete siseturuga kokkusobivuse hindamine ELTL artikli 107 lõike 3 alusel kuulub komisjoni ainupädevusse(38), kellel on muu hulgas konkreetse meetme esialgsel uurimisel ulatuslik kaalutlusõigus, mille kasutamisel tuleb anda keerulisi majanduslikke ja sotsiaalseid hinnanguid. Seega on Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt nende hinnangute kontrollimine piiratud.(39)
61.      Siiski ei tohi unustada, et küsimus, kas esialgse uurimise etapis esines tõsiseid raskusi, mis õigustavad otsust algatada ametlik uurimismenetlus, erineb sisulisest hinnangust meetme siseturuga kokkusobivuse kohta. Nagu Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 35 õigesti märkis, on määruse 2015/1589 artikli 4 lõigetes 3 ja 4 sisalduv mõiste „kahtlused“ oma olemuselt objektiivne ning tähendab, et komisjonil on tekkinud tõsiseid raskusi selle hindamisel, kas asjaomane meede kujutab endast abi või kas see on siseturuga kokkusobiv.(40) Euroopa Liidu kohtutel peab olema võimalik objektiivselt kindlaks teha, kas komisjonil oli võimalik lahendada kõik asjakohased küsimused ametlikku uurimismenetlust algatamata, võrreldes vastuväidete esitamata jätmise otsuse põhjendusi teabega, mis oli komisjoni käsutuses otsuse vastuvõtmise ajal. Kui sisulisi majanduslikke või sotsiaalseid hinnanguid, mis toetavad järeldust, et ametliku uurimismenetluse algatamine ei ole vajalik, saab piiratud ulatuses kohtulikult kontrollida, siis seda, kas kõnealune järeldus vastab „tõsiste raskuste puudumise“ õiguslikule kriteeriumile, ei saa. See Saksamaa Liitvabariigi etteheide tuleb seega minu arvates tagasi lükata.
62.      Mis puudutab Saksamaa Liitvabariigi väidet, et Üldkohus ajas piisava põhjenduse puudumise vaidlusaluses otsuses ekslikult segi tõsiste raskuste olemasoluga, siis, nagu ma juba mainisin, seab ebapiisava või mittetäieliku uurimise tuvastamine kohtupraktika kohaselt kahtluse alla vastuväidete esitamata jätmise otsuse õiguspärasuse, kuna see viitab tõsistele raskustele kõnealuse meetme hindamisel.(41) Seetõttu tuleb ka see väide tagasi lükata.
63.      Komisjon väidab aga, et suunised on liidu õiguse siduvatest aktidest olemuslikult erinevad(42) ning ei ole õige tõlgendada neid samade tõlgendusmeetoditega. Kui komisjon leiab suuniste kohaldamisel, et nende sõnastust on võimalik tõlgendada mitut moodi, peaks ta kasutama oma kaalutlusõigust ja tõlgendama suuniseid nii, et see peegeldaks kõige paremini tema riigiabipoliitikat. Järelikult peaks Euroopa Liidu kohtute tehtav kohtulik kontroll piirduma selle tuvastamisega, kas komisjoni tõlgenduses esineb ilmne viga. Kui leitakse, et komisjonipoolne suuniste tõlgendus on vähemalt usutav, ei saa asuda seisukohale, et komisjon on ületanud oma kaalutlusõiguse piire.
64.      Ma ei ole selle arutluskäiguga nõus. Õigusakti tõlgendamine, olenemata selle laadist, erineb selle kontrollimisest, kas akti on kohaldatud järjepidevalt ja õiguspäraselt. Tõlgendamisprotsess seisneb tõlgendatava tähenduse kindlaksmääramises, sealhulgas juhul, kui sellega väljendatakse autori kaalutlusõigust.
65.      Kui nõustuda, et Euroopa Liidu kohtutel on õigus tõlgendada komisjoni suuniseid ELTL artikli 107 lõike 3 kohaldamise kohta – mida ma pean õigeks –, tuleb seda ülesannet täita eelnevalt kindlaks määratud objektiivsete kriteeriumide alusel, isegi juhul, kui selleks tuleb taastada suuniste autori tahe. Need kriteeriumid leiab kohtupraktikast.
66.      Euroopa Kohus on järjepidevalt otsustanud, et liidu õiguse sätte tõlgendamisel tuleb arvesse võtta mitte üksnes selle sõnastust, vaid ka konteksti ning selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osa säte on.(43) Sellele kohtupraktikale on tuginetud – minu arvates õigesti – nii komisjoni otsuste(44) kui ka suuniste tõlgendamisel just riigiabi valdkonnas; sealhulgas on seda teinud Euroopa Kohus ise.(45) Samamoodi tuleks komisjoni suuniste suhtes võrdväärselt kohaldatavaks pidada muidki liidu õigusnormide tõlgendamise väljakujunenud põhimõtteid. See hõlmab põhimõtet, et juhul, kui liidu õiguse sätet saab tõlgendada mitut moodi, tuleb eelistada tõlgendust, mis tagab selle sätte soovitava toime.(46)
67.      Erinevalt komisjoni väidetust mitmetimõistetavus pigem suurendab kui vähendab vajadust kohtuliku tõlgenduse järele, isegi kui tegemist on selliste aktidega nagu päästmis- ja ümberkorraldusabi suunised. Euroopa Liidu kohtute ülesanne on kõrvaldada sõnastuse ebaselgus või järjekindlusetus süstemaatilise ja eelkõige teleoloogilise tõlgendamisega. Viimane tähendab, et arvesse tuleb võtta mitte ainult selliste aktide eesmärki ja üldist ülesehitust, vaid ka ELTL artikli 107 lõikega 3 ja üldisemalt riigiabi eeskirjadega taotletavaid eesmärke, et tagada kooskõla nimetatud eesmärkidega ja nende tõhusus. Seisukoht, et komisjonil on täielik kaalutlusruum iga kord, kui suuniste sõnastust on võimalik tõlgendada mitut moodi, ja ta võib valida oma tõlgenduse, kui see on usutav, vähendaks minu arvates kohtuliku kontrolli tõhusust ja õõnestaks õiguskindlust, võimaldades komisjonil ebamäärasuse abil vältida omaenda kehtestatud eeskirjade järgimist.
68.      Analüüsin nüüd komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi käesoleva ettepaneku punktides 36 ja 37 kirjeldatud väidete põhjendatust. Need väited põhinevad päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 tõlgendusel, mille kohaselt selles punktis sätestatud nõue puudutab ainult olemasolevaid aktsionäre või allutatud võlausaldajaid, mitte aga uusi investoreid või abisaajat ennast.
69.      Päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 67 kehtib „igasuguse riigiabi [kohta], mis tugevdab abisaaja omakapitali“ ning nõuab, et sellistes olukordades „tuleks“ riigile anda „mõistlik osa abisaaja tulevase kasu väärtusest“, mis määratakse kindlaks „arvestades riigi omakapitalisüsti suurust võrdluses äriühingu ülejäänud omakapitali suurusega pärast kahjude katmist” (kohtujuristi kursiiv). Võib väita, et päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 67 on mõeldud kohaldamiseks pärast seda, kui on rakendatud kõnealuste suuniste punktis 66 sätestatud koormuse jagamise nõudeid ja üle jäänud omakapital on positiivne, võimaldades niisugust võrdlust. Punkt 67 on seega täiendav samm, mis sõltub pärast punkti 66 järgimist üle jäänud omakapitali olemasolust. Viide „ülejäänud omakapitalile“ ei ole aga kaugeltki ühemõtteline, eriti kui arvestada, et nõue, mis puudutab „mõistlikku osa tulevase kasu väärtusest“, on seotud kahjumi katmise ajast erineva ajahetkega ja rakendub alles siis, kui abisaaja elujõulisus on taastatud. See viide iseenesest ei võimalda järeldada, et päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 67 puudutab üksnes olemasolevaid aktsionäre ja allutatud võlausaldajaid, mitte aga investoreid, kes osalevad ümberkorralduskavas koos riigiga.
70.      Kontekstipõhise analüüsi kohta tuleb märkida, et punkt 67 asub päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste jaos 3.5.2.2, mis käsitleb koormuse jagamist, ning järgneb punktidele 65 ja 66, milles on sõnaselgelt sätestatud, et neid kohaldatakse olemasolevate investorite suhtes. Nendes punktides on selgelt märgitud, et kahjumi katmise esmane vastutus enne riigiabi andmist lasub olemasolevatel osanikel ja allutatud võlausaldajatel. Siiski lisatakse punktiga 67 punkti 66 nõuetele veel eraldiseisev ja kumulatiivne nõue, nagu nähtub üheselt selle sissejuhatavatest sõnadest „[õ]ige kulude jagamine tähendab ka“ (kohtujuristi kursiiv).(47) Lisaks kuuluvad punktid 65–67 päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste jakku 3.5 „Abi proportsionaalsus/abi piiramine miinimumini“. Selle jao punktis 61 on täpsustatud, et ümberkorraldusabi summa ja osatähtsus peavad rangelt piirduma ettevõetavaks ümberkorraldamiseks vajamineva miinimumiga ning et tagada tuleb piisav omapanus ümberkorralduse kuludesse ja kulude jagamine. Seega ei saa kontekstist, millesse punkt 67 asetub, järeldada, et see punkt piirdub üksnes olemasolevate aktsionäride ja allutatud võlausaldajatega samamoodi nagu piirduvad punktid 65 ja 66.
71.      Mis puudutab päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktis 67 sisalduva nõudega taotletavaid eesmärke, siis suuniste punkti 65 järgi on jaos 3.5.2.2 sätestatud koormuse jagamise eesmärk vähendada moraaliriski ohtu, tagades, et olemasolevad investorid ei pääseks riiklike vahendite abil oma varasemate riskantsete otsuste tagajärgedest. Siiski on minu meelest selge – ja see on lisaks sõnaselgelt kirjas ka päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktis 11(48) –, et punkti 67 eesmärk ei ole ainult (ega isegi peamiselt) moraaliriskiga seotud probleemide lahendamine. Esiteks näitab selle paigutamine koos omapanuse sätetega suuniste proportsionaalsust käsitlevasse jakku, et koormuse jagamisel on täiendav ja üldisem eesmärk tagada riigiabi piirdumine minimaalselt vajalikuga ja vähendada maksumaksjate koormust.(49) Teiseks erineb punkti 67 aluseks olev loogika pisut punkti 66 omast. Selle asemel, et kehtestada kohustusi abisaaja eraõiguslike aktsionäride või võlausaldajate teatavatele kategooriatele, reguleeritakse punktiga 67 tingimusi, mille alusel tuleb anda omakapitali tugevdavat riigiabi. Selles mõttes näib, et pigem kehtestatakse omapanuse kui koormuse jagamise nõue ning selle eesmärk on eelkõige piirata taotletava ümberkorraldusabi summat.(50) Seega ei saa minu arvates täielikult välistada, et päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 67 on sarnaselt omapanust käsitleva punktiga 62 ja erinevalt punktist 66 kohaldatav ka uutele investoritele, kes osalevad ümberkorraldamises ja saavad osa abisaaja tulevase kasu väärtusest, mis on vähemalt osaliselt loodud tänu riigiabile. Nagu rõhutab Saksamaa Liitvabariik, ei oleks Attestor saanud Condori kapitali siseneda ilma kõnealuse meetme alusel antud abita. Seega on mõistlik eeldada, et Condori tulevast kasumit jagatakse õiglaselt maksumaksjatega.
72.      Komisjon ja Condor väidavad siiski, et päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 laiendamine uutele investoritele võib heidutada erainvestoreid osalemast riigiabi saavates ümberkorraldustes. Sellest tulenevalt oleks kadunud investeeringute kompenseerimiseks vaja rohkem, mitte vähem abi ja see ei oleks kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Sellise ohu vältimiseks peab komisjon punkti 67 kohaldamisel niisuguses olukorras, nagu on kõne all käesolevas asjas, leidma tasakaalu vajaduse vahel anda riigile mõistlik osa abisaaja tulevase kasu väärtusest ja vajaduse vahel hoiduda uute investorite ebaproportsionaalsest kahjustamisest.
73.      Kuna vaidlusaluse otsuse põhjendus 135 sellist analüüsi ei sisalda, arvan, et kui Euroopa Kohus peaks leidma, et komisjoni ja Saksamaa Liitvabariigi sellekohased väited on vastuvõetavad, tuleb need tagasi lükata sisulistel kaalutlustel.
B.      Järeldus apellatsioonkaebuse teise väite kohta
74.      Kogu eeltoodud arutluskäigu tulemusena leian, et apellatsioonkaebuse teine väide tuleb tagasi lükata.
IV.    Ettepanek
75.      Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku apellatsioonkaebuse teine väide tagasi lükata.
1      Algkeel: inglise.
2      ELT 2014, C 249, lk 1; edaspidi „päästmis- ja ümberkorraldusabi suunised“.
3      Päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktid 26 ja 27.
4      Vt päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 52.
5      Vt päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktid 62–64. Kõnealune panus peab tulema abisaaja, tema osanike, võlausaldajate või kontserni omavahenditest või uutelt investoritelt ning see peab olema tegelik ja ajakohane, ei tohi kujutada endast abi ning peab olema piisav, s.t moodustama tavaliselt vähemalt 50% ümberkorralduskuludest.
6      Komisjoni teatis finantssektori elujõulisuse taastamise ja praeguse kriisi olukorras riigiabi eeskirjade kohaste ümberkorraldamismeetmete hindamise kohta (ELT 2009, C 195, lk 9).
7      Komisjoni teatis riigiabieeskirjade kohaldamise kohta alates 1. augustist 2013 finantskriisi kontekstis pankade kasuks võetavate toetusmeetmete suhtes („Pangandusteatis“) (ELT 2013, C 216, lk 1).
8      Päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 66 järgi „[tähendab] õige koormuse jagamine […] tavaliselt seda, et olemasolevad osanikud ja allutatud võlausaldajad peavad täielikult kandma oma kahjud. Allutatud võlausaldajad peaksid aitama kahjumit katta kas omakapitaliks üleviimisega või asjaomaste vahendite põhisumma allahindamisega. Riigi sekkumine peaks seega toimuma alles pärast seda, kui kahjud on täielikult arvesse võetud ja jagatud olemasolevate osanike ja allutatud võlakirjade omanikele. […]“
9      Vt päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkt 65.
10      Vt eelkõige päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktid 9 ja 11.
11      Vt 8. mai 2024. aasta kohtuotsus Ryanair vs. komisjon (Condor; ümberkorraldusabi) (T‑28/22 EU:T:2024:301, punktid 3–9; edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus“).
12      26. aprilli 2020. aasta otsus C(2020) 2795 (final) riigiabi SA.56867 (2020/N, ex 2020/PN) kohta – Saksamaa – Condorile COVID-19 pandeemia tekitatud kahju hüvitamine.
13      T‑665/20, EU:T:2021:344.
14      26. juuli 2021. aasta otsus C(2021) 5731 (final) riigiabi SA.63617 (2021/N) kohta – Saksamaa COVID-19 – Condorile tekitatud kahju hüvitamine II.
15      26. juuli 2021. aasta otsus C(2021) 5731 (final) riigiabi SA.63617 (2021/N) kohta – Saksamaa COVID-19 – Condorile tekitatud kahju hüvitamine II.
16      26. juuli 2021. aasta otsus C(2021) 5729 (final) riigiabi SA. 63203 (2021/N) kohta – Saksamaa – Ümberkorraldusabi Condorile.
17      Condor ja Saksamaa Liitvabariik astusid Üldkohtu menetlusse komisjoni nõuete toetuseks.
18      Pärast vaidlustatud kohtuotsuse tegemist teavitas komisjon 29. juulil 2024 Saksamaa Liitvabariiki oma otsusest algatada ametlik uurimismenetlus, et võtta vastu uus otsus Condori ümberkorraldusabi kohta; vt 29. juuli 2024. aasta otsus C(2024) 5322 (final) riigiabi SA.63203 (2024/C) (ex 2021/N) kohta – Saksamaa – Ümberkorraldusabi ettevõtjale Condor (ELT C, C/2024/5533). Pärast seda, aprillis 2025, võeti vastu uus heakskiitmisotsus; vt 28. aprilli 2025. aasta otsus C(2025) 2294 (final) riigiabi SA.63203 (2024/C) (ex 2021/N) kohta, mille Saksamaa on andnud lennuettevõtjale [Condor] (ELT L, 2025/2178) (edaspidi „uus otsus“). Uut otsust Üldkohtus ei vaidlustatud.
19      Vt vaidlustatud kohtuotsuse punktid 207 ja 232. Selle kohtuotsuse punktis 212 järeldas Üldkohus, et kõnealune meede, mis seisnes eelkõige võlgade osalises kustutamises, tuleb kvalifitseerida päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punkti 67 tähenduses „riigiabiks, mis tugevdab abisaaja omakapitali“. Oma apellatsioonkaebuse esimese väitega vaidleb Condor sellele järeldusele vastu.
20      Vt muu hulgas 6. oktoobri 2021. aasta kohtuotsus World Duty Free Group ja Hispaania vs. komisjon (C‑51/19 P ja C‑64/19 P, EU:C:2021:793) ning 28. septembri 2023. aasta kohtuotsus Ryanair vs. komisjon (C‑321/21 P, EU:C:2023:713).
21      C‑321/21 P, EU:C:2023:713, punkt 104 jj.
22      Vt muu hulgas 2. septembri 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Tempus Energy ja Tempus Energy Technology (C‑57/19 P, edaspidi „kohtuotsus Tempus“, EU:C:2021:663, punkt 41).
23      Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 232.
24      Kostja vastuses väitis komisjon seoses põhjendusega 126, et koormuse jagamise nõue oli täidetud, kuna Attestor omandas Condori pakkumismenetluses, milles kolmest tehtud pakkumusest valiti tema pakkumus, kuna selle tingimused riigilaenude tagasimaksmiseks olid parimaid. Komisjoni poolt Üldkohtus esitatud väidete toetuseks märkis Condor oma menetlusse astuja seisukohtades, et ilma Attestori pakkumuseta, mille hind kajastas võimalikku tulevast kasumit, oleks Saksamaa Liitvabariigi antud varasemate laenude tagasimaksmise tõenäosus olnud palju väiksem või sootuks ebatõenäoline. Sellises olukorras ning arvestades kogu tekkinud ja võimalikku kahju, võib kõigi varasemate laenude tagasimaksmist pidada Saksamaa Liitvabariigi mõistlikuks osaks Condori tulevase kasu väärtusest. Condori sõnul kajastuvad need kaalutlused vaidlusaluse otsuse põhjenduses 126. Kuigi see argument oli Condori menetlusse astuja seisukohtades kesksel kohal, mainiti vaidlusaluse otsuse põhjendust 126 komisjoni kostja vastuses vaid üks kord selle 165. joonealuses märkuses.
25      Vt vaidlustatud kohtuotsuse punkt 232.
26      Vaidlusaluse otsuse põhjendus 19 jj ning põhjendus 135.
27      Vaidlusaluse otsuse põhjendus 33 ning põhjendus 132 jj.
28      Põhjenduses 135 on märgitud, et „[m]is puudutab ümberkorraldamisega kaasneva koormuse jagamist endiste aktsionäride ja allutatud võlausaldajate vahel, siis ilmneb, et Condori endise enamusaktsionäri TCG tegevus lõpetatakse ja see likvideeritakse ning Condori aktsiad on antud üle usaldushaldurile (põhjendused 12 ja 19). TCG kaotab kogu oma osaluse ega saa mingil juhul kasu Condori edukast ümberkorraldamisest. Samamoodi kustutavad Condori võlausaldajad maksejõuetusmenetluse käigus peaaegu kõik oma nõuded ning annavad seega panuse ümberkorralduskavva. Nõuete kustutamisest tulenev panus ületab ümberkorraldusabi summat nii võlgade osalise kustutamise kui ka Condorile antud KfW restruktureeritud laenude jätkumise osas. Condori endised aktsionärid ja võlausaldajad panustavad tõhusalt ümberkorraldamisse, vähendades seega nii vajadust riigiabi järele kui ka moraaliriski“. Seetõttu järeldas komisjon põhjenduses 136, et abiga kaasnes koormuse õige jagamine.
29      Vaidlustatud akti väär tõlgendamine kujutab endast õigusnormi rikkumist ja on apellatsioonimenetluses vastuvõetav; vt 10. märtsi 2022. aasta kohtuotsus komisjon vs.
Freistaat Bayern jt (C‑167/19 P ja C‑171/19 P, EU:C:2022:176, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 10. septembri 2024. aasta kohtuotsus komisjon vs. Iirimaa jt (C‑465/20 P, EU:C:2024:724, punkt 112).
30      13. juuli 2015. aasta määrus, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [ELTL] artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9).
31      Vt 14. septembri 2023. aasta kohtuotsus Land Rheinland-Pfalz vs. Deutsche Lufthansa (C‑466/21 P, EU:C:2023:666, punktid 50 ja 51 ning seal viidatud kohtupraktika) ning 1. augusti 2025. aasta kohtuotsus Prantsusmaa ja komisjon vs. CWS Powder Coatings jt (C‑71/23 P ja C‑82/23 P, EU:C:2025:601, punkt 57).
32      Vt selle kohta 14. septembri 2023. aasta kohtuotsus Land Rheinland Pfalz vs. Deutsche Lufthansa (C‑466/21 P, EU:C:2023:666, punkt 93 ja seal viidatud kohtupraktika).
33      Vt 9. märtsi 2023. aasta kohtuotsus Les Mousquetaires ja ITM Entreprises vs. komisjon (C‑682/20 P, EU:C:2023:170, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).
34      Komisjon viitas sõnaselgelt ainult päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktidele 65 ja 66. Ta lisas, viidates uuesti kostja vastuse punktidele 122 ja 123, et Ryanair ei olnud „väitnud (ega veel vähem tõendanud), et Condori olemasolevad omanikud või allutatud võlausaldajad said põhjendamatut kasu“.
35      Vt 14. septembri 2023. aasta kohtuotsus Land Rheinland-Pfalz vs. Deutsche Lufthansa (C‑466/21 P, EU:C:2023:666, punkt 94 ja seal viidatud kohtupraktika).
36      See argument, mis ei sisaldu komisjoni esimeses kohtuastmes esitatud menetlusdokumentides, esitati Saksamaa Liitvabariigi vastuse kohaselt Üldkohtu kohtuistungil 22. septembril 2023.
37      Mõiste „kahtlused“ esineb määruse 2015/1589 artikli 4 lõigetes 3 ja 4 ning näitab, et komisjonil on asjaomase meetme uurimisel tekkinud tõsiseid raskusi.
38      Vt muu hulgas 19. juuli 2016. aasta kohtuotsus Kotnik jt (C‑526/14, EU:C:2016:570, punkt 37).
39      Kõnealuse kontrolli käigus piirdutakse selle kindlakstegemisega, kas järgitud on menetlusnorme ja põhjendamisnõuet, kas tuginetud on õigetele asjaoludele ning kas ei ole rikutud õigusnormi, tehtud ilmset viga asjaolude hindamisel ega ületatud pädevust. Vt 4. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus E. Breuninger vs. komisjon (C‑124/23 P, EU:C:2024:860, punkt 30).
40      Vt muu hulgas 2. aprilli 2009. aasta kohtuotsus Bouygues ja Bouygues Télécom vs. komisjon (C‑431/07 P, EU:C:2009:223, punkt 63).
41      Vt muu hulgas kohtuotsus Tempus, punkt 41.
42      On üldteada, et komisjon võib talle ELTL artikli 107 lõikega 3 antud kaalutlusõigust kasutades võtta vastu pehme õiguse akte, et selgitada kriteeriumeid, mida ta kavatseb kohaldada hindamaks riigisiseste meetmete kokkusobivust siseturuga riigiabi eeskirjade alusel, järgides samas kindlasti kõrgemalseisvaid õigusnorme (nii liidu esmast kui ka teisest õigust). Suunised on komisjoni enda kaalutlusõiguse piirang. Komisjon ei saa neist reeglitest põhimõtteliselt kõrvale kalduda, ilma et tema suhtes olenevalt olukorrast rakendataks sanktsioone selliste õiguse üldpõhimõtete rikkumise eest nagu võrdne kohtlemine või õiguspärase ootuse kaitse (vt 19. juuli 2016. aasta kohtuotsus Kotnik jt, C‑526/14, EU:C:2016:570, punktid 39, 40 ja 43). Kuigi suunised ei saa panna liikmesriikidele autonoomseid kohustusi, võivad nende sätted muutuda siduvaks neid kohaldava komisjoni otsuse kaudu (vt selle kohta 12. oktoobri 2023. aasta kohtuotsus Est Wind Power, C‑11/22, EU:C:2023:765, punktid 30–38, ning kohtujurist Rantose ettepanek kohtuasjas Est Wind Power, C‑11/22, EU:C:2023:241, punktid 28–32).
43      Vt muu hulgas 17. novembri 1983. aasta kohtuotsus Merck (292/82, EU:C:1983:335, punkt 12), 7. märtsi 2018. aasta kohtuotsus SNCF Mobilités vs.
komisjon (C‑127/16 P, EU:C:2018:165, punkt 29) ning 12. oktoobri 2023. aasta kohtuotsus Est Wind Power (C‑11/22, EU:C:2023:765, punkt 46).
44      Vt selle kohta 7. märtsi 2018. aasta kohtuotsus SNCF Mobilités vs.
komisjon (C‑127/16 P, EU:C:2018:165, punkt 29 jj) ning 17. detsembri 2015. aasta kohtuotsus SNCF vs. komisjon (T‑242/12, EU:T:2015:1003, punkt 88 jj).
45      Vt selle kohta 12. oktoobri 2023. aasta kohtuotsus Est Wind Power (C‑11/22, EU:C:2023:765, punkt 46 jj).
46      Vt muu hulgas 22. septembri 1988. aasta kohtuotsus Land de Sarre jt (187/87, EU:C:1988:439, punkt 19); 10. septembri 2014. aasta kohtuotsus Holger Forstmann Transporte (C‑152/13, EU:C:2014:2184, punkt 26 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 15. juuni 2000. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa (C‑348/97, EU:C:2000:317, punkt 53).
47      Nagu Üldkohus on õigesti märkinud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 223.
48      Vastavalt päästmis- ja ümberkorraldusabi suuniste punktile 11 on „[k]asutusele […] võetud mõiste „koormuse jagamine“, muu hulgas selleks, et paremini lahendada moraaliriski küsimust“.
49      Vt analoogia alusel 19. juuli 2016. aasta kohtuotsus Kotnik jt (C‑526/14, EU:C:2016:570, punktid 55–58).
50      Vt selle kohta Soltész, U., ja Maier-Rigaud, F., „Rescue and Restructuring Aid“, teoses Werner, P., ja Verouden, V. (toim), EU State Aid Control: Law and Economics, 2025, lk 553 ja 554.