62020CJ0151_RES
Kohtuasi C‑151/20
Bundeswettbewerbsbehörde
versus
Agrana Zucker GmbH_Nordzucker AGjaSüdzucker AG
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof)
Euroopa Kohtu (suurkoda) 22. märtsi 2022. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Konkurents – ELTL artikkel 101 – Kartellikokkulepe, mida menetlesid kaks riigisisest konkurentsiasutust – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikkel 50 – Ne bis in idem’i põhimõte – Sama süüteo olemasolu – Artikli 52 lõige 1 – Ne bis in idem’i põhimõtte piiramine – Tingimused – Üldist huvi teeniva eesmärgi taotlemine – Proportsionaalsus
Põhiõigused – Ne bis in idem’i põhimõte – Kohaldamise tingimused – Kriminaalõiguslikku laadi menetluste ja sanktsioonide kumuleerimine – Kriminaalõigusliku laadi hindamise kriteeriumid – Süüteo õiguslik kvalifitseerimine riigisiseses õiguses, süüteo laad ja selle karistuse raskus, mis võidakse määrata
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 50)
(vt punktid 30 ja 31)
Põhiõigused – Ne bis in idem’i põhimõte – Kohaldamise tingimused – Kriminaalõiguslikku laadi menetluste ja sanktsioonide kumuleerimine – Mõiste – Selliste menetluste kumuleerimine, mis kuuluvad konkurentsiõiguse kohaldamisalasse ja mille eesmärk on määrata trahv või üksnes tuvastada rikkumine – Hõlmamine
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 50)
(vt punktid 32 ja 60–67)
Põhiõigused – Ne bis in idem’i põhimõte – Kohaldamise tingimused – Varasema lõpliku otsuse olemasolu – Hindamiskriteeriumid – Lõplik otsus, mis on tehtud pärast asja sisulist hindamist
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 50)
(vt punktid 34 ja 35)
Põhiõigused – Ne bis in idem’i põhimõte – Kohaldamise tingimused – Sama süüteo olemasolu – Hindamiskriteerium – Faktiliste asjaolude identsus – Keelatud kokkulepe, mille suhtes on menetlust alustanud kaks riigisisest konkurentsiasutust – Asjaolude identsuse hindamine lähtuvalt nende asutuste alustatud menetluste esemeks olevast territooriumist, kaubaturust ja ajavahemikust
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 50)
(vt punktid 38–48)
Põhiõigused – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Hartas ette nähtud õiguste ja vabaduste teostamise piiramine – Ne bis in idem’i põhimõtte piiramine – Tingimused – Üldist huvi teeniva eesmärgi taotlemine – Keelatud kokkulepe, mille suhtes on menetlust alustanud kaks riigisisest konkurentsiasutust – Sama rikkumise identseid aspekte puudutavate menetluste kumuleerimine – Lubamatus
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 50 ja artikli 52 lõige 1)
(vt punktid 49–57)
Kokkuvõte
Nordzucker AG ja Südzucker AG on kaks Saksa suhkrutootjat, kellel koos kolmanda suurtootjaga on Saksamaal suhkruturgu valitsev seisund. See turg oli traditsiooniliselt jagatud kolmeks peamiseks geograafiliseks piirkonnaks, millest igaühte kontrollis üks kolmest suurtootjast.
Agrana Zucker GmbH (edaspidi „Agrana“), kes on Südzuckeri tütarettevõtja, on peamine suhkrutootja Austrias.
Alates hiljemalt 2004. aastast leppisid Nordzucker ja Südzucker kokku, et nad ei konkureeri omavahel üksteise peamistesse traditsioonilistesse müügipiirkondadesse sisenemise teel. Selles kontekstis helistas Südzuckeri müügidirektor 2006. aasta alguses Nordzuckeri müügidirektorile, et kaevata selle peale, et Nordzuckeri Slovaki tütarettevõtja tarnis suhkrut Austria turule, ning vihjas tagajärgedele, mis sellega võivad kaasneda Saksa suhkruturule (edaspidi „2006. aasta telefonivestlus“).
Riigisisestes leebusprogrammides osalemiseks teavitas Nordzucker seejärel nii Bundeskartellamti (föderaalne konkurentsiasutus, Saksamaa) kui ka Bundeswettbewerbsbehördet (föderaalne konkurentsiasutus, Austria) oma osalemisest kartellikokkuleppes Saksa ja Austria suhkruturul. Mõlemad asutused alustasid korraga uurimismenetlust.
Saksa konkurentsiasutus tuvastas 2014. aastal lõpliku otsusega, et Nordzucker, Südzucker ja kolmas Saksa tootja osalesid konkurentsivastases kokkuleppes ning rikkusid seeläbi ELTL artiklit 101 ja Saksa õiguse vastavaid sätteid, ning määras teiste hulgas Südzuckerile 195500000 euro suuruse trahvi. Otsuses toodi ära ka 2006. aasta telefonivestluse sisu, mis puudutas Austria suhkruturgu.
Seevastu Austria konkurentsiasutuse nõude esiteks tuvastada, et Nordzucker, Südzucker ja Agrana rikkusid ELTL artiklit 101 ja Austria õiguse vastavaid sätteid, ning teiseks mõista Südzuckerile kaks trahvi, millest üks solidaarselt Agranaga, jättis Oberlandesgericht Wien (liidumaa kõrgeim kohus Viinis, Austria) rahuldamata.
Austria konkurentsiasutus esitas selle otsuse peale Oberster Gerichtshofile (Austria kõrgeim üldkohus) ehk eelotsusetaotluse esitanud kohtule apellatsioonkaebuse. Sellega seoses tekkis viimasel küsimus, kas Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklis 50 tunnustatud ne bis in idem’i põhimõte keelab tal 2006. aasta telefonivestlust tema menetluses arvesse võtta, kuna seda vestlust mainiti sõnaselgelt Saksa konkurentsiasutuse 2014. aasta otsuses. Lisaks tekkis eelotsusetaotluse esitanud kohtul küsimus, kas Euroopa Kohtu praktikat silmas pidades on ne bis in idem’i põhimõte kohaldatav rikkumise tuvastamise menetluses, mille tulemusel trahvi ei määrata, kuna ettevõtja osales riigisiseses leebusprogrammis.
Vastuseks nendele küsimustele täpsustas Euroopa Kohtu suurkoda ne bis in idem’i põhimõtte kohaldamist konkurentsiõigust käsitlevates paralleelsetes või üksteisele järgnevates menetlustes, mis puudutavad sama konkurentsivastast tegevust mitmes liikmesriigis.
Euroopa Kohtu hinnang
Alustuseks tuletas Euroopa Kohus meelde, et harta artikliga 50 tagatud ne bis in idem’i põhimõte keelab samadel asjaoludel ja sama isiku suhtes kumuleerida nii menetlusi kui ka sanktsioone, mis on selle artikli tähenduses kriminaalõiguslikku laadi.
Konkurentsi valdkonnas keelab see põhimõte täpsemalt ettevõtjale uuesti sanktsiooni määrata või tema suhtes uuesti menetlust alustada sellise konkurentsivastase tegevuse tõttu, mille eest on talle juba sanktsioon määratud või mille puhul on tuvastatud tema vastutuse puudumine varasema otsusega, mille peale ei saa enam edasi kaevata. Ne bis in idem’i põhimõtte kohaldamise suhtes konkurentsiõigust käsitlevates menetlustes kehtib seega kaks tingimust: esiteks peab olema tehtud varasem lõplik otsus (bis‑tingimus) ning teiseks peavad varasem otsus ja hilisemad menetlused või otsused puudutama sama tegevust (idem‑tingimus).
Kuna Saksa konkurentsiasutuse 2014. aasta otsus kujutas endast varasemat lõplikku otsust, mis tehti pärast asja sisulist hindamist, oli bis‑tingimus Austria konkurentsiasutuse menetluse puhul täidetud.
Mis puudutab idem‑tingimust, siis sama rikkumise olemasolu hindamiseks asjakohane kriteerium on identsed faktilised asjaolud, olenemata sellest, milline on nende õiguslik kvalifikatsioon riigisiseses õiguses ja kaitstav õigushüve. Identseid konkurentsivastaseid tegusid tuleb analüüsida lähtuvalt asjasse puutuvast territooriumist ja kaubaturust ning perioodist, mille vältel nende tegude eesmärk või tagajärg oli konkurentsi takistada, piirata või kahjustada.
Seega peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kõiki asjakohaseid asjaolusid hinnates kontrollima, kas Saksa konkurentsiasutuse 2014. aasta otsusega tuvastati kõnealune kartellikokkulepe ja määrati selle eest sanktsioon mitte ainult selle konkurentsivastase eesmärgi või tagajärje tõttu Saksamaa territooriumil, vaid ka Austria territooriumil. Kui see oleks nii, kujutaksid muud menetlused ning olenevalt olukorrast ka sanktsioonid ELTL artikli 101 ja Austria õiguse vastavate sätete rikkumise eest seoses kartellikokkuleppega Austria territooriumil endast harta artikliga 50 tagatud põhiõiguse piiramist.
Niisugune piirang ei saa pealegi olla harta artikli 52 lõike 1 alusel põhjendatud. Selles sättes on muu hulgas ette nähtud, et hartaga tunnustatud õigustele ja vabadustele võib piiranguid seada üksnes juhul, kui need vastavad tegelikult liidu poolt tunnustatud üldist huvi teenivatele eesmärkidele või kui on vaja kaitsta teiste isikute õigusi ja vabadusi.
Kuivõrd ELTL artiklis 101 ette nähtud kartellikokkulepete keeld taotleb üldist huvi teenivat eesmärki tagada, et konkurentsi siseturul ei kahjustata, võib harta artikliga 50 tagatud ne bis in idem’i põhimõtte piirang, mis tuleneb kriminaalõiguslikku laadi menetluste ja sanktsioonide kumuleerimisest kahe riigisisese konkurentsiasutuse poolt, tõepoolest olla harta artikli 52 lõike 1 alusel põhjendatud, kui nende menetluste ja sanktsioonidega taotletakse täiendavaid eesmärke, mis olenevalt olukorrast puudutavad sama süüteo eri aspekte. Kui aga kaks riigisisest konkurentsiasutust menetlevad samu tegusid ja määravad nende eest sanktsioone, et tagada kartellikokkulepete keelu järgimine ELTL artikli 101 ja riigisisese konkurentsiõiguse vastavate sätete alusel, mille kohaselt on keelatud kartellikokkulepped, mis võivad mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ELTL artikli 101 tähenduses, taotlevad need kaks asutust sama eesmärki tagada, et konkurentsi siseturul ei kahjustata. Selline menetluste ja sanktsioonide kumuleerimine ei vasta liidu poolt tunnustatud üldist huvi teenivale eesmärgile, mistõttu ei saa see ka olla harta artikli 52 lõike 1 alusel põhjendatud.
Mis puudutab Nordzuckeri suhtes Austria konkurentsiasutuse läbiviidud menetlust, siis kinnitas Euroopa Kohus lõpuks, et niisugune konkurentsiõiguse rakendamise menetlus, milles tulenevalt Nordzuckeri osalemisest riigisiseses leebusprogrammis saab selle õiguse rikkumise üksnes tuvastada, võib samuti kuuluda ne bis in idem’i põhimõtte kohaldamisalasse.
Ne bis in idem’i põhimõtte kui res judicata põhimõtte otsese järelmi eesmärk on nimelt tagada õiguskindlus ja õiglus, kindlustades, et kui füüsilise või juriidilise isiku suhtes on menetlus läbi viidud ja olenevalt olukorrast on talle sanktsioon määratud, saab ta olla kindel, et seoses sama rikkumisega tema suhtes uuesti menetlust ei alustata. Sellest järeldub, et kriminaalõiguslikku laadi menetluse alustamine kui selline võib kuuluda ne bis in idem’i põhimõtte kohaldamisalasse sõltumata sellest, kas selle menetluse tulemusel tegelikult sanktsioon määratakse.