62000CJ0151_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-151/00,
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av B. Mongin, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
sökande,
mot
Republiken Frankrike, företrädd av K. Rispal-Bellanger och A. Lercher, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
svarande,
angående en talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet (EGT L 24, 1998, s. 1), genom att inte inom den föreskrivna fristen sätta i kraft nationella bestämmelser för införlivande av artiklarna 4.2, 6.1, 6.3, 6.4, 7, 8.2, 8.3, 8.4, 8.6, 11.2 och 12 i nämnda direktiv samt genom att inte inom den föreskrivna fristen underrätta kommissionen om sådana åtgärder,
meddelar
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden A. La Pergola samt domarna D.A.O. Edward (referent) och S. von Bahr,
generaladvokat: S. Alber,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 26 oktober 2000 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 19 april 2000, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet (EGT L 24, 1998, s. 1), genom att inte inom den föreskrivna fristen sätta i kraft nationella bestämmelser för införlivande av artiklarna 4.2, 6.1, 6.3, 6.4, 7, 8.2, 8.3, 8.4, 8.6, 11.2 och 12 i nämnda direktiv samt genom att inte inom den föreskrivna fristen underrätta kommissionen om sådana åtgärder.
2 Enligt artikel 15.1 i direktiv 97/66 skall medlemsstaterna senast den 24 oktober 1998 eller, vad gäller artikel 5 i direktivet, senast den 24 oktober 2000 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv. Vidare skall medlemsstaterna enligt artikel 15.4 till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av nämnda direktiv.
3 Eftersom kommissionen inte hade fått något meddelande från den franska regeringen om att åtgärder vidtagits för att införliva direktiv 97/66, sände den genom en skrivelse av den 3 februari 1999 en formell underrättelse till den franska regeringen och uppmanade den att inom två månader från delgivningen av skrivelsen inkomma med ett yttrande rörande denna fråga.
4 Frankrikes ständiga representation vid Europeiska unionen meddelade genom en skrivelse av den 12 april 1999 kommissionen att direktiv 97/66 redan delvis hade införlivats med fransk rätt. De franska myndigheterna uppgav vidare att de artiklar i direktiv 97/66 som ännu inte hade införlivats skulle införlivas genom ett dekret om ändring av artikel D.98-1 i Code des postes et télécommunications (post- och telekommunikationslagen). Detta dekret skulle antas före utgången av det första halvåret 1999. De franska myndigheterna tillade vidare att artikel 12 i direktiv 97/66 skulle införlivas samtidigt som Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal (EGT L 144, s. 19) och att man höll på att undersöka om det var nödvändigt att hänvisa till bestämmelserna i artikel 3.3 i direktiv 97/66.
5 Eftersom den franska regeringen inte antagit de angivna åtgärderna eller i vart fall inte underrättat kommissionen om detta, sände kommissionen den 23 juli 1999 ett motiverat yttrande till Republiken Frankrike och uppmanade denna stat att slutföra införlivandet av direktiv 97/66 inom två månader från delgivningen av yttrandet. De franska myndigheterna angav i ett svar av den 22 oktober 1999 som var gemensamt för flera förfaranden om fördragsbrott att förberedelser för att införliva direktiv 97/66 pågick.
6 Eftersom kommissionen inte hade erhållit några nya upplysningar från den franska regeringen som gjorde att den kunde dra slutsatsen att nödvändiga åtgärder för införlivande av direktiv 97/66 slutgiltigt hade antagits och trätt i kraft, väckte den förevarande talan.
7 Den franska regeringen har inte bestritt att den är skyldig att införliva bestämmelserna i direktiv 97/66 med nationell rätt och har medgett att den införlivat nämnda direktiv för sent. Den har anfört att införlivandet av direktiv 97/66 medför att Code des postes et télécommunications måste ändras, att förfarandet för införlivande har inletts och att det kommer att slutföras så snart som möjligt.
8 Eftersom direktiv 97/66 inte har införlivats inom den frist som föreskrivits, skall kommissionens talan bifallas.
9 Domstolen konstaterar således att Republiken Frankrike har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 15 i direktiv 97/66, genom att inte inom den föreskrivna fristen sätta i kraft nationella bestämmelser för införlivande av artiklarna 4.2, 6.1, 6.3, 6.4, 7, 8.2, 8.3, 8.4, 8.6, 11.2 och 12 i nämnda direktiv.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
10 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Republiken Frankrike skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Frankrike har tappat målet, skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)
följande dom:
1) Republiken Frankrike har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet, genom att inte inom den föreskrivna fristen sätta i kraft nationella bestämmelser för införlivande av artiklarna 4.2, 6.1, 6.3, 6.4, 7, 8.2, 8.3, 8.4, 8.6, 11.2 och 12 i nämnda direktiv.
2) Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna.