62021TJ0195_RES
Byla T‑195/21
Oleksandr Viktorovych Klymenko
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas
„Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Lėšų įšaldymas – Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti, sąrašas – Ieškovo pavardės palikimas sąraše – Tarybos pareiga patikrinti, ar trečiosios valstybės institucijos sprendimas buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą“
Europos Sąjunga – Teisminė institucijų aktų teisėtumo kontrolė – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Asmenų, susijusių su valstybės lėšų pasisavinimu, ir su jais susijusių fizinių ar juridinių asmenų, subjektų ar įstaigų lėšų įšaldymas – Kontrolės apimtis
(SESV 275 straipsnio antra pastraipa; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsniai; Tarybos sprendimas (BUSP) 2021/394; Tarybos reglamentas 2021/391)
(žr. 65–67 punktus)
Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Sprendimas įšaldyti lėšas – Nustatymas ir tolesnis taikymas remiantis trečiosios valstybės valdžios institucijų vykdomu teismo procesu dėl viešųjų lėšų pasisavinimo ar valstybės pareigūno piktnaudžiavimo tarnyba – Priimtinumas – Sąlyga – Nacionalinis sprendimas, priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą – Tarybai tenkanti pareiga patikrinti – Pareiga motyvuoti – Apimtis – Trečioji valstybė, prisijungusi prie Europos žmogaus teisių konvencijos – Poveikio nebuvimas – Ribojamųjų priemonių tikslas – stiprinti teisinę valstybę ir žmogaus teises
(Sprendimo 2014/119/BUSP, iš dalies pakeisto Sprendimu (BUSP) 2021/394, priedas; Tarybos reglamento Nr. 208/2014 I priedas ir Tarybos reglamentas 2021/391)
(žr. 69–74 punktus)
Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Esminis procedūrinis reikalavimas, kuris skiriasi nuo sprendimo pagrįstumo
(SESV 296 straipsnis)
(žr. 77 punktą)
Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Sprendimas įšaldyti lėšas – Nustatymas ir tolesnis taikymas remiantis trečiosios valstybės valdžios institucijų vykdomu teismo procesu dėl viešųjų lėšų pasisavinimo ar valstybės pareigūno piktnaudžiavimo tarnyba – Sąlygos – Nacionalinis sprendimas, priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą – Sąjungos kompetentingos institucijos pareiga kilus ginčui įrodyti motyvų, nurodytų dėl atitinkamų asmenų ar subjektų, pagrįstumą – Tarybai tenkanti pareiga patikrinti kaip paisoma minėtų teisių – Pažeidimas
(Sprendimo 2014/119/BUSP, iš dalies pakeisto Sprendimu (BUSP) 2021/394, priedas; Tarybos reglamento Nr. 208/2014 I priedas ir Tarybos reglamentas 2021/391)
(žr. 79-87, 89-96, 100 punktus)
Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Sprendimas įšaldyti lėšas – Priėmimas arba palikimas remiantis trečiosios valstybės valdžios institucijos nacionaliniu sprendimu įšaldyti lėšas – Priimtinumas – Sąlyga – Nacionalinis sprendimas, priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą – Tarybai tenkanti pareiga patikrinti – Patikrinimo įrodymai – Įrodinėjimo pareiga
(Sprendimo 2014/119/BUSP, iš dalies pakeisto Sprendimu (BUSP) 2021/394, priedas; Tarybos reglamento Nr. 208/2014 I priedas ir Tarybos reglamentas 2021/391)
(žr. 97 ir 98 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Principai – Teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Protingo termino laikymasis – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Teismo procesas trečiojoje šalyje, kuriuo grindžiamas sprendimas dėl ribojamųjų priemonių taikymo – Tarybos pareiga patikrinti – Apimtis
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis ir 52 straipsnio 3 dalis)
(žr. 101–108 punktus)
Santrauka
2014 m. vasario mėn. Nepriklausomybės aikštėje Kijeve (Ukraina) numalšinus demonstracijas, 2014 m. kovo 5 d. Europos Sąjungos Taryba priėmė Sprendimą 2014/119/BUSP (
1
) ir Reglamentą Nr. 208/2014 (
2
). Šiais aktais, be kita ko, siekiama įšaldyti už valstybės lėšų pasisavinimą atsakingais pripažintų asmenų lėšas. Ieškovo pavardė į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos šios priemonės, sąrašą įtraukta 2014 m. balandžio 14 d., motyvuojant tuo, kad jis buvo asmuo, kurio atžvilgiu Ukrainoje vykdomas tyrimas dėl pažeidimų, susijusių su valstybės lėšų pasisavinimu ir neteisėtu jų pervedimu už Ukrainos ribų. Paskui Taryba šį įtraukimą pratęsė kelis kartus (
3
) motyvuodama tuo, kad Ukrainos valdžios institucijos ieškovo atžvilgiu vykdė baudžiamąjį procesą dėl viešųjų lėšų ar turto pasisavinimo.
Priėmus Sprendimą 2021/394 (
4
) ir Reglamentą Nr. 2021/391 (
5
), kuriais Taryba pratęsė jo pavardės įtraukimą į ginčijamą sąrašą palikdama galioti tuos pačius motyvus, ieškovas pareiškė ieškinį dėl šių aktų panaikinimo.
Savo sprendimu Bendrasis Teismas panaikino šiuos du aktus, kiek jie susiję su ieškovu, ir priminė, kad Taryba, grįsdama ribojamąsias priemones trečiosios valstybės sprendimais, pati turi įsitikinti, kad priimdamos minėtus sprendimus atitinkamos trečiosios valstybės valdžios institucijos paisė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau – Chartija) pripažintų pagrindinių teisių ir ypač asmens, kuriam taikomos šios priemonės, teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirmiausia Bendrasis Teismas priminė, kad Europos Sąjungos teismai turi užtikrinti visų Sąjungos teisės aktų teisėtumo, atsižvelgiant į minėtas pagrindines teises, kontrolę. Sąjungos teismas turi įsitikinti, be kita ko, kad ginčijamas aktas pagrįstas pakankamai svariais faktais. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, nors ribojamųjų priemonių nustatymą ar jų tolesnį taikymą Taryba gali grįsti trečiosios valstybės sprendimu pradėti ir vykdyti baudžiamąjį tyrimą dėl nusikaltimo, susijusio su valstybės lėšų pasisavinimu, ji turi patikrinti, ar tas sprendimas priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą. Ši pareiga yra dar svarbesnė dėl to, kad Tarybos sprendimai dėl padėties Ukrainoje buvo priimti vykdant politiką, kuria siekiama įtvirtinti ir remti teisinę valstybę ir pagarbą žmogaus teisėms šioje šalyje.
Be to, nors aplinkybė, kad trečioji valstybė yra prisijungusi prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK), reiškia, kad Europos Žmogaus Teisių Teismas (toliau – EŽTT) atlieka pagal EŽTK garantuojamų pagrindinių teisių kontrolę, tačiau dėl tokios aplinkybės Tarybai tenkantis reikalavimas patikrinti netampa perteklinis.
Šiuo atveju dėl 2017 m. kovo 1 d. ir 2018 m. spalio 5 d. Kijevo Petčersko teismo ikiteisminio tyrimo teisėjo sprendimų, kurie jau nagrinėti Bendrojo Teismo sprendimuose bylose Klymenko / Taryba (T‑295/19 ir T‑258/20), Bendrasis Teismas pažymi, pirma, kad remiantis vien tais sprendimais negalima įrodyti, jog Ukrainos valdžios institucijų sprendimas vykdyti baudžiamuosius procesus, kuriais grindžiamas ribojamųjų priemonių tolesnis taikymas, buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą. Iš tiesų vienas iš jų priimtas daugiau kaip dveji su puse metų, o kitas – daugiau nei ketveri metai prieš priimant ginčijamus aktus. Bendrasis Teismas taip pat pažymi, kad jie kaip procesiniai dokumentai yra tik prijungti prie baudžiamųjų bylų, kuriomis remiantis ieškovo pavardė buvo įtraukta į sąrašą ir jame palikta. Galiausiai vien Tarybos nuorodos į Ukrainos institucijų pakartotinai išreikštą poziciją dėl ieškovo pagrindinių teisių paisymo ir paprastos galimybės jam remtis savo teisių pažeidimu Ukrainos teismuose nepakanka.
Antra, Bendrasis Teismas nusprendė, kad Taryba taip pat nepateikė įrodymų, kad jos turima informacija apie gynybos susipažinimo su bylos medžiaga procesą baudžiamosiose bylose ir su jomis susijusius teismo sprendimus, leido jai manyti, jog nagrinėjamų teisių apsauga buvo užtikrinta. Iš tiesų jis konstatuoja, kad Taryba tik pateikė lakoniškus Generalinio prokuroro biuro paaiškinimus, nors Ukrainos baudžiamasis procesas vis dar buvo ikiteisminio tyrimo stadijoje ir nagrinėjamos bylos, susijusios su 2011-2014 m. tariamai padarytomis veikomis, dar nebuvo pateiktos Ukrainos teismui, kad būtų nagrinėjamos iš esmės. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas rėmėsi EŽTK (
6
) ir Chartija (
7
), pagal kurias teisė į veiksmingą teisminę gynybą, be kita ko, apima teisę į bylos išnagrinėjimą per protingą terminą. Bendrasis Teismas pabrėžė, kad EŽTT yra nusprendęs, jog šio principo pažeidimas gali būti nustatytas, be kita ko, tuomet, kai ikiteisminio tyrimo stadijoje yra tam tikrų neveiklumo etapų, dėl kurių yra kaltos atlikti šį tyrimą kompetentingos institucijos, arba jį atliekant pasiekta nepakankama pažanga. Kai asmeniui kelerius metus buvo taikomos ribojamosios priemonės dėl to paties baudžiamojo proceso atitinkamoje trečiojoje valstybėje, prieš priimdama ginčijamus aktus, Taryba privalo užtikrinti, kad būtų paisoma šio asmens teisės būti teisiamam per pagrįstą laiką. Atsižvelgdama į ieškovo lėšų įšaldymo apsauginį pobūdį ir į Teisingumo Teismo jurisprudenciją šiuo klausimu (
8
), Taryba turi vengti situacijos, kai tokios priemonės taikymas be reikalo pratęsiamas, pažeidžiant ieškovo teises ir laisves, vien dėl to, kad baudžiamosios bylos, kuriose dar vyksta ikiteisminis tyrimas ir kuriomis ta priemonė grindžiama, iš esmės nebaigiamos nagrinėti neribotą laiką. Taigi Taryba turėjo bent jau nurodyti priežastis, dėl kurių savarankiškai ir išsamiai išanalizavusi generalinio prokuroro ir pareiškėjo pateiktą medžiagą galėjo manyti, kad šių teisių buvo paisoma, kiek tai susiję su ieškovo teise į bylos išnagrinėjimą per protingą terminą
Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad nenustatyta, jog Taryba užtikrino, kad Ukrainos valdžios institucijos paisė ieškovo teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą, vykdydamos baudžiamuosius procesus, kuriais ji rėmėsi, todėl panaikino Sprendimą 2021/394 ir Reglamentą 2021/391 tiek, kiek jie susiję su ieškovu.
(
1
)	2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 66, 2014, p. 26).
(
2
)	2014 m. kovo 5 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 66, 2014, p. 1).
(
3
)	Žr. 2016 m. birželio 10 d. Nutartį Klymenko / Taryba (T‑494/14, EU:T:2016:360); 2017 m. lapkričio 8 d. Sprendimą Klymenko / Taryba (T‑245/15, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:792); 2019 m. liepos 11 d. Sprendimą Klymenko / Taryba (T‑274/18, EU:T:2019:509); 2019 m. rugsėjo 26 d. Sprendimą Klymenko / Taryba (C‑11/18 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2019:786), 2020 m. birželio 25 d. Sprendimą Klymenko / Taryba (T‑295/19, EU:T:2020:287) ir 2021 m. vasario 3 d. Sprendimą Klymenko / Taryba (T-258/20, EU:T:2021:52).
(
4
)	2021 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2021/394, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 77, 2021, p. 29).
(
5
)	2021 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2021/391, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 77, 2015, p. 2).
(
6
)	EŽTK 6 straipsnio 1 dalis.
(
7
)	Chartijos 47 straipsnis.
(
8
)	Šiuo klausimu žr. 2018 m. gruodžio 19 d.Azarov / Taryba (C‑530/17 P, EU:C:2018:1031).