61994CJ0019_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-19/94,
jonka Cour administrative d'appel de Nantes on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa,
SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA)
ja
Ministre du Budget,
ennakkoratkaisun sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (EYVL L 177, s. 4) 8 artiklan 2 kohdan, sokerialan varastointikustannusten korvausta koskevista yleisistä säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 750/68 kumoamisesta 20 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1358/77 (EYVL L 156, s. 4) ja sokerialan varastointikustannusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä elokuuta 1978 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1998/78 (EYVL L 231, s. 5) 12 artiklan tulkinnasta,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. J. G Kapteyn, tuomarit C. N. Kakouris (esittelevä tuomari) ja J. L. Murray,
julkisasiamies: M. B. Elmer,
kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau,
ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet:
- SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffayn (SAFBA) puolesta pääjohtaja P. Rousselin,
- Ranskan hallitus, asiamiehinään ulkoasiainministeriön oikeudellisen osaston apulaisjohtaja C. de Salins ja kyseisen osaston kansainvälisten asioiden sihteeri J.-L. Falconi,
- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellinen neuvonantaja E. de March ja oikeudellisen osaston virkamies G. Berscheid,
ottaen huomioon käsittelyä varten laaditun kertomuksen,
kuultuaan SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffayn (SAFBA) edustajan asianajaja O. Laurentin (Pariisi), Ranskan hallituksen asiamiehen J.-L. Falconin ja komission asiamiehen G. Berscheidin esittämät suulliset huomautukset 12.1.1995 pidetyssä suullisessa käsittelyssä,
kuultuaan julkisasiamiehen 21.2.1995 pidetyssä käsittelyssä esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Cour administrative d'appel de Nantes (Ranska) on 31.12.1993 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimen kirjaamoon 18.1.1994 saapuneella päätöksellään esittänyt EY:n perustamissopimuksen 177 artiklaan perustuen ennakkoratkaisukysymyksen, joka koskee sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (EYVL L 177, s. 4)
8 artiklan 2 kohdan, sokerialan varastointikustannusten korvausta koskevista yleisistä säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 750/68 kumoamisesta 20 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvostoston asetuksen (ETY) N:o 1358/77 (EYVL L 156, s. 4) sekä sokerialan varastointikustannusten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä elokuuta 1978 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1998/78 (EYVL L 231, s. 5) 12 artiklan tulkintaa.
2 Ennakkoratkaisukysymys on esitetty SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffayn (jäljempänä SAFBA), kotipaikka Fontaine-le-Dun (Seine-Maritime, Ranska) ja Ranskan Ministre du Budget'n välisen oikeudenkäynnin yhteydessä, joka koskee Ranskan hallintoviranomaisten SAFBAlle määräämää jälkiveroa.
3 Asiakirjoista käy ilmi, että jälkiverojen lainmukaisuus on yhteydessä siihen kysymykseen, ovatko ne määrät, jotka sokeria valmistavien yritysten on maksettava sokerialan varastointimaksuina verosaatavina vähennyskelpoisia jo sen tilikauden verotettavasta tulosta, jonka aikana sokeri on tuotettu vaiko ainoastaan sinä tilikautena, jolloin tuotettu sokeri on myyty.
4 Sokerin tuotanto on kausiluonteista toimintaa, eikä tilikauden aikana tuotettuja määriä voida yleensä myydä kokonaan saman tilikauden aikana, vaan ne varastoidaan. Varastointimaksuista on säädetty yhteisön sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä koskevan sääntelyn yhteydessä. Tällä sääntelyllä on toteutettu varastointikustannusten tasausjärjestelmä. Sen nojalla jäsenvaltiot korvaavat palkkioiden muodossa kiinteämääräisesti tiettyjen sokerilaatujen varastointikustannukset. Näiden palkkoiden maksaminen rahoitetaan
jäsenvaltioiden sokerituottajilta perimillä varastointimaksuilla.
5 SAFBAn toimiala on juurikassokerin tuotanto. Kunkin verovuoden lopussa vuosien 1981 ja 1983 välisenä aikana se vähensi verotettavasta tulostaan varastointimaksun, jonka Ranskan varastointikustannusten tasausjärjestelmän hallinnosta vastaava toimielin oli perinyt siltä sen tilikauden aikana tuottaman sokerimäärän perusteella.
6 Vuosien 1981, 1982 ja 1983 kesäkuun 30 päivänä päättyneitä tilikausia koskevan, vuonna 1984 suoritetun verotarkastuksen seurauksena veroviranomaiset määräsivät SAFBAlle jälkiveroa sillä perusteella, että se oli virheellisesti vähentänyt sokerin tuontantoon liittyvästä tilikauden tulostaan varastointimaksun.
7 Hallintoviranomaisten mukaan kyseiset maksut voidaan vähentää sen tilikauden tulosta, jonka aikana sokeri on saatu kaupaksi, sillä velvoite maksun suorittamiseen ei perustu sokerin tuotantoon vaan sen myymiseen. Conseil d'État'n oikeuskäytännön mukaisesti maksuihin liittyvät summat muuttuvat tietyn velan luonteiseksi vasta myyntiajankohtana.
8 SAFBA nosti Tribunal administratif de Rouenissa kanteen jälkiveron kumoamiseksi. Kyseinen tuomioistuin hylkäsi 5.11.1991 antamassaan tuomiossa sen vaatimuksen. SAFBA valitti tästä päätöksestä Cour administrative d'appel de Nantesiin.
9 Cour administrative d'appel de Nantes arvioi asian ratkaisemisessa tarvittavan yhteisöoikeuden tulkintaa ja päätti pyytää yhteisöjen tuomioistuinta vastaamaan seuraavaan ennakkoratkaisukysymykseen:
"Mikä on edellä mainituissa säädöksissä säädetyn suoritusvelvollisuuden aiheuttava tapahtuma?"
10 Kansallisen tuomioistuimen antamasta tuomiosta käy ilmi, että "edellä mainitut säädökset" ovat: a) edellä mainitun asetuksen N:o 1785/81
8 artiklan 2 kohta; b) edellä mainitun asetuksen N:o 1358/77 johdanto-osan kymmenes perustelukappale ja c) edellä mainitun asetuksen N:o 1998/78
12 artikla.
11 Ensinnäkin on muistettava, että varastointimaksun "aiheuttava tapahtuma", johon kansallinen tuomioistuin viittaa, ei ole yhteisöoikeuden kyseisiin säädöksiin kuuluva käsite, vaan Ranskan vero-oikeuden käsite. Yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan ei kuulu kansallisen oikeuden käsitteen sisällöstä lausuminen. Sitä vastoin yhteisöjen tuomioistuimen on yhteistoiminnassa kansallisten tuomioistuinten kanssa tulkittava asianomaisia yhteisöoikeuden säännöksiä sen selvittämiseksi, mistä hetkestä alkaen näissä säännöksissä vaaditut suoritusvelvollisuuden edellytykset ovat täyttyneet. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on tämän jälkeen kansallisen vero-oikeuden soveltaminen yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan mukaisesti.
Yhteisön sääntely
12 Pääasiaa koskevien tosiseikkojen tapahtuma-aikana (verovuodet 1981-1983) oli voimassa peräkkäisesti kaksi säädöstä.
13 Sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä säänneltiin 30.6.1981 asti 19 päivänä joulukuuta 1974 annetulla neuvoston perusasetuksella (ETY) N:o 3330/74 (EYVL L 359, s. 1).
14 Kyseisten tosiseikkojen tapahtuma-aikana voimassaolleen asetuksen (katso sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 3330/74 muuttamisesta 20 päivänä kesäkuuta 1978 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1396/78 [EYVL L 170, s. 1] 1 artikla) 8 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädettiin:
"Jäsenvaltioiden on perittävä maksu tapauksen mukaan: a) kultakin sokerinvalmistajalta: - tuotetun sokerin painoyksikköä kohti,
- ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen ennen sokerin jähmettämistä tuotettujen ja sellaisenaan myytyjen siirappien painoyksikköä kohti;
[...]"
15 Asetuksen N:o 3330/74 soveltamiseksi hyväksyttiin edellä mainittu asetus N:o 1358/77.
16 Tämän asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa säädetään:
"Jäsenvaltion on perittävä maksu jokaiselta sokerinvalmistajalta hänen enimmäiskiintiönsä rajoissa tuotettujen ja myytyjen ... valkoisen sokerin ja raakasokerin ja siirappien osalta. Maksua ei kuitenkaan peritä, kun interventioelin ostaa valkoisen sokerin tai raakasokerin."
17 Tämän säännöksen perusteluna asetuksen johdanto-osan kymmenennessä perustelukappaleessa todetaan:
"... valmistusta voidaan tehokkaasti valvoa sokerin myynnin yhteydessä; maksu olisi perittävä valmistajalta myynnin yhteydessä".
18 Edellä mainittu komission asetus N:o 1998/78 on myöskin annettu neuvoston perusasetusta N:o 3330/74 soveltaen.
19 Asetuksen N:o 1998/78
12 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään:
"Asetuksen (ETY) N:o 3330/74
8 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta maksu erääntyy niiden myyntiajankohtana."
20 Tämän säännöksen toisen alakohdan mukaisesti "myyntiajankohtana" pidetään sokerin poistumista tehtaasta tai hyväksytystä valmistajan varastosta, sokerin omistusoikeuden siirtämistä ilman, että sokeri poistuu hyväksytystä valmistajan varastosta sekä sokerin jalostusta eri tuotteiksi ja sen denaturointia.
21 Perusasetus N:o 3330/74 on korvattu 1.7.1981 edellä mainitulla perusasetuksella N:o 1785/81.
22 Tämän asetuksen 8 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdan sisältö on samanlainen kuin aikaisemman perusasetuksen N:o 3330/74
8 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdan sisältö sellaisena kuin se oli muutettuna edellä mainitulla asetuksella N:o 1396/78 (katso edellä 14 kohta).
23 Lisäksi uuden perusasetuksen N:o 1785/81
49 artiklan 4 kohdan perusteella viitteitä ja viittauksia, jotka sisältyvät erityisesti asetuksen N:o 3330/74 täytäntöön panemiseksi annettuihin säädöksiin, pidetään viittauksina asetukseen N:o 1785/81. Tämän vuoksi edellä mainittu asetus N:o 1358/77 ja asetus N:o 1998/78 on pidetty voimassa.
Ennakkoratkaisukysymys
24 Ottaen huomioon edellä todetut seikat, kansallisen tuomioistuimen esittämä kysymys on ymmärrettävä niin, että sillä halutaan selvittää, onko asetuksen N:o 3330/74
8 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen N:o 1396/78
8 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdalla, asetusta N:o 1785/81 sekä asetuksen N:o 1358/77
6 artiklan 4 kohtaa tulkittava niin, että varastointimaksun suoritusvelvollisuuden edellytykset täyttyvät ainoastaan sokerin myyntiajankohtana.
25 SAFBA huomauttaa, että on tehtävä ero suoritusvelvollisuuden aiheuttavan tapahtuman ja maksun erääntymisen välillä.
26 Asetuksen N:o 3330/74
8 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdasta, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 1396/78 ja asetuksen N:o 1785/81
8 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdasta seuraisi, että sokerin valmistus on suoritusvelvollisuuden aiheuttava tapahtuma.
27 Asetuksen N:o 1998/78
12 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta sitä vastoin koskisi maksun erääntymistä, joka taas valvonnan tehokkuuden vuoksi on sidoksissa sokerin myyntiin. Asetuksen N:o 1358/77 johdanto-osan kymmenennessä kappaleessa vahvistettaisiin tämä väite.
28 Ranskan hallitus ja komissio sitä vastoin katsovat asetusten N:o 3330/74 ja 1785/81 edellä mainittujen säännösten tarkoituksena olevan ainoastaan verovelvollisten ja maksun perusteen määrittämisen. Suoritusvelvollisuuden aiheuttava tapahtuma olisi määritelty asetuksen N:o 1358/77 6 artiklan 4 kohdassa, ja se olisi näin ollen sokerin myyntiajankohta.
29 Tässä suhteessa on todettava, että asetuksen N:o 3330/74 8 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdassa sekä asetuksen N:o 1785/81
8 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan a alakohdassa suoritusvelvolliseksi määritellään sokerinvalmistaja. Sokerintuotanto on siis suoritusvelvollisuuden välttämätön edellytys.
30 Sääntely ei kuitenkaan rajoitu tähän edellytykseen. On välttämätöntä määritellä maksun määrä velvoitteen täsmällisen laajuuden rajaamiseksi, koska velvoitetta ei muutoin voida pitää syntyneenä.
31 Asetuksen N:o 1358/77
6 artiklan 4 kohdassa vahvistetaankin näin ollen toinen edellytys. Tässä säännöksessä edellytetään, että maksu peritään tuotettujen "ja myytyjen" sokerien osalta. Saman asetuksen johdanto-osan kymmenennessä kappaleessa todetaan, että maksu olisi perittävä valmistajalta myynnin yhteydessä, koska valmistusta voidaan tällöin tehokkaasti valvoa.
32 Tästä seuraa, että sokerin myyntihetkellä toteutuvat kaikki maksun suoritusvelvollisuuden edellytykset.
33 Juuri tästä toteamuksesta lähtien asetuksen N:o 1998/78 12 artiklan 1 kohdassa säädetään yhtäältä, että maksun alaisten tuotteiden maksu erääntyy niiden myyntiajankohtana (ensimmäinen alakohta) ja toisaalta määritellään, mitä pidetään "myyntinä" (toinen alakohta).
34 Samasta syystä erityisesti neuvoston asetuksen N:o 3330/74 täytäntöönpanemiseksi annetun sokeri- ja isoglukoosialan vaihtokurssien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 20 päivänä joulukuuta 1978 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3016/78 (EYVL L 359, s. 11) liitteen I kohdassa vahvistetaan myyntipäivänä sovellettavaksi edustavaksi verokannaksi varastointimaksun kansalliseksi valuutaksi vaihtamisessa sovellettava vaihtokurssi.
35 Kuten julkisasiamies toteaa ratkaisuehdotuksensa 10 kohdassa, sokerin tuontantoon ja myyntiin liittyvä rahavirta puhuu myös edellä mainitun tulkinnan puolesta. Sokerintuotantoa eivät itse asiassa rasitakaan ylimääräiset kustannukset, vaan varastointikulut, joita niihin liittyvien maksujen korvaukset pienentävät. Nämä korvaukset rahoitetaan valmistajilta sokerin myynnin yhteydessä perityillä maksuilla, jotka kuitenkin hintojen yleisjärjestelmän vinoutumisen vuoksi joutuvat kuluttajien kannettaviksi. Näissä olosuhteissa on tavanomaista, että suoritusvelvollisuuden syntyminen on sidoksissa sokerin myyntiin eikä ainoastaan sen tuotantoon.
36 Edellä esitetyt näkökohdat huomioon ottaen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 3330/74
8 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1396/78, asetuksen N:o 1785/81
8 artiklan 2 kohdan kolmannnen alakohdan a alakohtaa sekä asetuksen N:o 1358/77 6 artiklan 4 kohtaa on tulkittava niin, että varastointimaksun suoritusvelvollisuuden edellytykset täyttyvät sokerin myyntiajankohtana.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
37 Ranskan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle, jotka ovat esittäneet huomautuksensa tuomioistuimelle, aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Koska esitetty oikeudenkäyntikuluvaatimus kuuluu pääasian asianosaisten osalta kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevaan oikeudenkäyntiin, kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(neljäs jaosto),
on ratkaissut Cour administrative döappel de Nantesin 31 päivänä joulukuuta 1993 esittämän kysymyksen seuraavasti:
Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19 päivänä joulukuuta 1974 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/74
8 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä kesäkuuta 1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1396/78, sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81
8 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan a alakohtaa sekä sokerialan varastointikustannusten korvausta koskevista yleisistä säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 750/68 kumoamisesta 20 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvoston asetuksen 6 artiklan 4 kohtaa on tulkittava siten, että varastointimaksun suoritusvelvollisuuden edellytykset täyttyvät sokerin myyntiajankohtana.