62024CJ0367
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kahdeksas jaosto)
10 päivänä heinäkuuta 2025 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Sähköinen viestintä – Asetus (EU) 2015/2120 – Avointa internetyhteyttä koskevat toimenpiteet – 3 artiklan 3 kohta – Internetyhteyspalvelujen tarjoajien velvollisuus kohdella liikennettä yhdenvertaisesti, syrjimättömästi, rajoituksitta ja häiriöttömästi – Palveluntarjoajien mahdollisuus soveltaa kohtuullisia liikenteenhallintatoimenpiteitä – Hinnoitteluvaihtoehto, johon liittyy videoiden suoratoiston (streaming) kaistanleveyden rajoittaminen
Asiassa C‑367/24,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Înalta Curte de Casație și Justiție (ylin tuomioistuin, Romania) on esittänyt 4.4.2024 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 23.5.2024, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Autoritatea Națională pentru Administrare și Reglementare în Comunicații
vastaan
Telekom România Mobile Communications,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. Rodin sekä tuomarit O. Spineanu-Matei ja N. Fenger (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: A. Rantos,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
Autoritatea Națională pentru Administrare și Reglementare în Comunicații, asiamiehinään M.‑R. Rudnic, A. Vasile ja V. Ș. Zgonea,
–
Telekom România Mobile Communications, edustajanaan I. A. Hrisafi-Josan, avocată,
–
Romanian hallitus, asiamiehinään R. Antonie, E. Gane ja M. Chicu,
–
Saksan hallitus, asiamiehinään J. Möller ja R. Kanitz,
–
Unkarin hallitus, asiamiehinään D. Csoknyai ja Z. Fehér,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään G. Conte, O. Gariazzo ja E. A. Stamate,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee avointa internetyhteyttä koskevista toimenpiteistä ja yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja ‑palvelujen alalla annetun direktiivin 2002/22/EY sekä verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa unionin alueella annetun asetuksen (EU) N:o 531/2012 muuttamisesta 25.11.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/2120 (EUVL 2015, L 310, s. 1) 3 artiklan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä Autoritatea Națională pentru Administrare și Reglementare în Comunicații (viestinnän hallinnoinnista ja sääntelystä vastaava kansallinen viranomainen, Romania) (jäljempänä ANCOM) ja toisaalta Telekom România Mobile Communications S.A. ja jossa on kyse päätöksestä, jolla kyseinen viranomainen totesi kyseisen yhtiön tarjoaman hinnoitteluvaihtoehdon olevan ristiriidassa unionin oikeudesta johtuvien velvoitteiden kanssa ja määräsi yhtiön lopettamaan suoratoistona välitettävien videoiden kaikenlaisen syrjivän kohtelun muihin tietoliikenteen luokkiin nähden.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
3
Asetuksen 2015/2120 johdanto-osan 6–9, 11 ja 15 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(6)
Loppukäyttäjillä olisi oltava oikeus saada ja välittää tietoa ja sisältöjä sekä käyttää ja tarjota valitsemiaan sovelluksia ja palveluja syrjimättömästi internetyhteyspalvelujensa kautta. – –
(7)
Jotta loppukäyttäjät voivat harjoittaa oikeuksiaan saada ja välittää tietoa ja sisältöjä sekä käyttää ja tarjota valitsemiaan sovelluksia ja palveluja, heidän olisi oltava vapaita sopimaan internetyhteyspalvelujen tarjoajien kanssa tiettyjä datansiirtomääriä ja internetyhteyspalvelujen nopeuksia koskevista hinnoista. Tällaisten sopimusten, samoin kuin mahdollisten internetyhteyspalvelujen tarjoajien soveltamien kaupallisten käytäntöjen, ei tulisi rajoittaa näiden oikeuksien harjoittamista ja siten kiertää tämän asetuksen avoimen internetyhteyden turvaamista koskevia säännöksiä. Kansallisille sääntelyviranomaisille ja muille toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava valta puuttua sopimuksiin tai kaupallisiin käytäntöihin, jotka mittakaavansa takia johtavat tilanteisiin, joissa loppukäyttäjien valintamahdollisuudet heikkenevät käytännössä merkittävästi. Tätä varten sopimusten ja kaupallisten käytäntöjen arvioinnissa olisi muun muassa otettava huomioon asianomaisten internetyhteyspalvelujen tarjoajien sekä sisältöjen, sovellusten tai palvelujen tarjoajien markkina-asema. Kansallisilta sääntely‑ ja muilta toimivaltaisilta viranomaisilta olisi edellytettävä osana niiden seuranta‑ ja täytäntöönpanotehtäviä puuttumista tilanteeseen silloin, kun sopimukset tai kaupalliset käytännöt heikentäisivät olennaisesti loppukäyttäjien oikeutta.
(8)
Internetyhteyspalveluja tarjotessaan näiden palvelujen tarjoajien olisi kohdeltava kaikkea liikennettä yhdenvertaisesti, syrjimättömästi, rajoituksitta ja häiriöittä, riippumatta lähettäjästä tai vastaanottajasta, sisällöstä, sovelluksesta tai palvelusta taikka päätelaitteesta. Unionin oikeuden yleisten periaatteiden ja vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toisiinsa rinnastettavia tilanteita ei tulisi kohdella eri tavoin eikä erilaisia tilanteita kohdella samalla tavoin, ellei tällainen kohtelu ole objektiivisesti perusteltua.
(9)
Kohtuullisen liikenteenhallinnan tavoitteena on edistää tehokasta verkkoresurssien käyttöä ja optimoida siirron kokonaislaatua vastaten tietoliikenteen tiettyjen luokkien objektiivisesti erilaisiin teknisiin palvelun laatua koskeviin vaatimuksiin ja näin ollen siirrettävien sisältöjen, sovellusten ja palvelujen laatua koskeviin vaatimuksiin. Internetyhteyspalvelujen tarjoajien soveltamien kohtuullisten liikenteenhallintatoimenpiteiden olisi oltava avoimia, syrjimättömiä ja oikeasuhteisia, eikä niiden tulisi perustua kaupallisiin näkökohtiin. Liikenteenhallinnan syrjimättömyyttä koskeva vaatimus ei sulje pois sitä, että internetyhteyspalvelujen tarjoajat toteuttavat siirron kokonaislaadun optimoimiseksi liikenteenhallintatoimenpiteitä, joissa eriytetään objektiivisesti erilaiset tietoliikenteen luokat. Kokonaislaadun ja käyttäjäkokemuksen optimoimiseksi kaikenlainen eriyttäminen olisi sallittava ainoastaan perustuen liikenteen tiettyjen luokkien palvelun laatua koskeviin objektiivisesti erilaisiin teknisiin vaatimuksiin (esimerkiksi viive, viivevaihtelu, pakettihävikki ja kaistanleveys) eikä kaupallisiin näkökohtiin. Tällaisten eriyttämistoimenpiteiden olisi oltava oikeassa suhteessa kokonaislaadun optimoinnin tavoitteeseen, ja toisiaan vastaavia liikenteen tyyppejä olisi niiden puitteissa kohdeltava yhdenvertaisesti. Tällaisia toimenpiteitä olisi sovellettava vain välttämättömän ajan.
– –
(11)
Olisi kiellettävä liikenteenhallintakäytännöt, jotka menevät tällaisia kohtuullisia liikenteenhallintatoimenpiteitä pidemmälle sillä, että ne estävät pääsyn tiettyihin sisältöihin, sovelluksiin tai palveluihin taikka sisältöjen, sovellusten tai palvelujen tiettyihin luokkiin tai hidastavat, muuttavat, rajoittavat tai häiritsevät niitä taikka heikentävät niiden laatua tai syrjivät niitä, ellei tässä asetuksessa vahvistetuista perustelluista ja määritellyistä poikkeuksista muuta johdu. Näitä poikkeuksia olisi tulkittava suppeasti, ja niihin olisi sovellettava suhteellisuusvaatimuksia. Tiettyjä sisältöjä, sovelluksia ja palveluja olisi suojeltava, samoin kuin niiden tiettyjä luokkia, koska pääsyn estämisellä ja muilla perusteltujen poikkeusten soveltamisalan ulkopuolelle jäävillä rajoittavilla toimenpiteillä on kielteisiä vaikutuksia loppukäyttäjien valintamahdollisuuksiin ja innovointiin. – –
– –
(15)
– – toimenpiteet, jotka menevät tällaisia kohtuullisia liikenteenhallintatoimenpiteitä pidemmälle, saattavat olla välttämättömiä uhkaavan verkon ruuhkautumisen estämiseksi eli tilanteissa, joissa ruuhkautuminen on toteutumaisillaan, ja verkon ruuhkautumisen vaikutusten lievittämiseksi, jos ruuhkautuminen on vain väliaikaista tai tapahtuu poikkeuksellisissa olosuhteissa. Suhteellisuusperiaate edellyttää, että tähän poikkeukseen perustuvilla liikenteenhallintatoimenpiteillä toisiaan vastaavia tietoliikenteen luokkia kohdellaan yhdenvertaisesti. Väliaikaisen ruuhkautumisen olisi katsottava tarkoittavan erityisiä lyhytkestoisia toimia tilanteissa, joissa säännöllisten käyttäjien määrän väliaikainen lisääntyminen tai tietyn sisällön taikka tiettyjen sovellusten tai palvelujen kysynnän yhtäkkinen lisääntyminen voi ylittää verkon tiettyjen elementtien siirtokapasiteetin ja heikentää muun verkon reagointikykyä. – – Poikkeuksellisen ruuhkautumisen olisi katsottava viittaavan tilanteisiin, joissa ruuhkautuminen on ennakoimatonta eikä sitä voida välttää mobiili‑ ja kiinteissä verkoissa. – – Tarve soveltaa kohtuullisia toimenpiteitä pidemmälle meneviä liikenteenhallintatoimenpiteitä tilapäisen tai poikkeuksellisen verkon ruuhkautumisen vaikutusten estämiseksi tai lievittämiseksi ei saisi antaa internetyhteyspalvelujen tarjoajille mahdollisuutta kiertää yleistä kieltoa pääsyn estämisestä tiettyihin sisältöihin, sovelluksiin tai palveluihin taikka sisältöjen, sovellusten tai palvelujen tiettyihin luokkiin tai hidastaa, muuttaa, rajoittaa tai häiritä niitä taikka heikentää niiden laatua tai syrjiä niitä. Toistuvaan ja pitkäkestoisempaan verkon ruuhkautumiseen, joka ei ole poikkeuksellista eikä väliaikaista, ei saisi soveltaa tätä poikkeusta, vaan siihen olisi pikemminkin puututtava laajentamalla verkkokapasiteettia.”
4
Kyseisen asetuksen 1 artiklan, jonka otsikko on ”Kohde ja soveltamisala”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteiset säännöt tietoliikenteen yhdenvertaisen ja syrjimättömän kohtelun varmistamiseksi internetyhteyspalvelujen tarjoamisessa ja tähän liittyvien loppukäyttäjien oikeuksien turvaamiseksi.”
5
Mainitun asetuksen 3 artiklan 1–3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Loppukäyttäjillä on oikeus saada ja välittää tietoa ja sisältöjä, käyttää ja tarjota valitsemiaan sovelluksia ja palveluja sekä käyttää valitsemiaan päätelaitteita riippumatta loppukäyttäjän tai palveluntarjoajan sijaintipaikasta taikka tiedon, sisällön, sovelluksen tai palvelun alkuperästä tai määränpäästä, internetyhteyspalvelunsa kautta.
– –
2.   Internetyhteyspalvelujen tarjoajien ja loppukäyttäjien väliset sopimukset internetyhteyspalvelujen kaupallisista ja teknisistä ehdoista ja ominaisuuksista, kuten hinnasta, datansiirron määristä ja nopeuksista, ja mahdolliset internetyhteyspalvelujen tarjoajien soveltamat kaupalliset käytännöt eivät saa rajoittaa 1 kohdassa vahvistetun loppukäyttäjien oikeuden käyttämistä.
3.   Internetyhteyspalvelujen tarjoajien on kohdeltava internetyhteyspalveluja tarjotessaan kaikkea tietoliikennettä yhdenvertaisesti, syrjimättömästi, rajoituksitta ja häiriöittä ja riippumatta lähettäjästä, vastaanottajasta, saadusta tai jaetusta sisällöstä, käytetyistä tai tarjotuista sovelluksista tai palveluista tai käytetystä päätelaitteesta.
Ensimmäinen alakohta ei estä internet-palvelujen tarjoajia panemasta täytäntöön kohtuullisia liikenteenhallintatoimenpiteitä. Kohtuullisten liikenteenhallintatoimenpiteiden on oltava läpinäkyviä, syrjimättömiä ja oikeasuhteisia eivätkä ne saa perustua kaupallisiin näkökohtiin, vaan tietoliikenteen tiettyjen luokkien objektiivisesti erilaisiin teknisiin palvelun laatua koskeviin vaatimuksiin. Tällaisilla toimenpiteillä ei saa valvoa tiettyä sisältöä eikä niitä saa pitää voimassa pidempään kuin on välttämätöntä.
Internetyhteyspalvelujen tarjoajat eivät saa suorittaa liikenteenhallintatoimenpiteitä, jotka menevät toisessa alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä pidemmälle, eivätkä varsinkaan saa estää pääsyä tiettyihin sisältöihin, sovelluksiin tai palveluihin taikka niiden tiettyihin luokkiin tai hidastaa, muuttaa, rajoittaa tai häiritä niitä tai heikentää niiden laatua tai syrjiä niitä, paitsi siinä määrin, kuin se on välttämätöntä ja vain niin pitkään kuin se on välttämätöntä, jotta voidaan:
a)
noudattaa – – lainsäädäntöä – –;
b)
säilyttää verkon – – eheys ja turvallisuus;
c)
estää uhkaava verkon ruuhkautuminen ja lieventää poikkeuksellisen tai väliaikaisen verkon ruuhkautumisen vaikutuksia, edellyttäen, että toisiaan vastaavia tietoliikenteen luokkia kohdellaan yhdenvertaisesti.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
6
Telekom România Mobile Communications on televiestintäalalla toimiva yritys.
7
Telekom România Mobile Communications tarjosi 15.10.2017 alkaen tietyissä mobiililiittymissä tarjotun internetyhteyspalvelun yhteydessä ja 13.11.2017 alkaen tiettyjen ennalta maksettujen korttien tarjonnassa niin sanottua ”Bonus Net Nelimitat” ‑vaihtoehtoa (rajaton internet‑bonus).
8
Tällaisten liittymien tai korttien perushintaan sisältyy kuukausittainen datamäärä, jota voidaan käyttää kaikentyyppiseen tietoliikenteeseen, mukaan lukien suoratoistovideot, siten, että siirtonopeus voi olla jopa 150 megabittiä sekunnissa. Se, että kyseinen asiakas aktivoi ”rajattoman internetbonuksen”, merkitsee paitsi pääsyä rajoittamattomaan datamäärään, jonka käyttö ei kuluta perushintaan sisältyvää datamäärää, myös sitä, että suoratoistona tapahtuvan videoliikenteen nopeus rajoitetaan enintään 1,5 megabittiin sekunnissa. Tämä rajoitus puolestaan alentaa videoiden resoluutiota. Jos kyseinen asiakas poistaa tämän bonuksen käytöstä, kaikki tietoliikenteen luokat toimivat alkuperäisellä nopeudella mutta käytetty kuukausittainen datamäärä kuluttaa kyseisen tariffin mukaista datamäärää tai siitä laskutetaan.
9
ANCOM katsoi 8.8.2018 tekemässään päätöksessä, että hinnoitteluvaihtoehto ”rajaton internetbonus” oli asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan vastainen liikenteenhallintatoimenpide ja että Telekom România Mobile Communicationsin oli lopetettava se. Kyseisen päätöksen mukaan erityyppistä liikennettä kohdeltiin eri tavalla ilman objektiivista perustelua, koska suoratoistona välitettäviä videoita syrjittiin rajoittamalla tämäntyyppisen liikenteen siirtonopeus enintään 1,5 megabitiksi sekunnissa, kun taas muuntyyppisen liikenteen siirtonopeudet saattoivat olla jopa 150 megabittiä sekunnissa. Yhtäältä tämä tiettyyn luokkaan kuuluvan liikenteen siirtonopeuden rajoittaminen ei kuitenkaan perustu kyseisen asetuksen 3 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuihin teknisiin näkökohtiin, ja toisaalta kyseinen rajoitus ei voi kuulua mihinkään mainitun asetuksen 3 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyistä poikkeuksista.
10
Curtea de Apel București (Bukarestin ylioikeus, Romania) hyväksyi 26.5.2021 antamallaan tuomiolla Telekom România Mobile Communicationsin kyseisestä päätöksestä nostaman kumoamiskanteen. Kyseinen tuomioistuin katsoi lähinnä, että suoratoistovideot olivat muista tietoliikenteen luokista objektiivisesti eroava tietoliikenteen luokka ja että rajaton internetbonus oli avoin, syrjimätön, oikeasuhteinen ja väliaikainen liikenteenhallintatoimenpide, joka perustui tiettyjen objektiivisesti erilaisten tietoliikenteen luokkien palvelun laatua koskeviin teknisiin vaatimuksiin eikä kaupallisiin näkökohtiin.
11
ANCOM valitti tästä tuomiosta Înalta Curte de Casație și Justițieen (ylin tuomioistuin, Romania), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
12
Kyseinen tuomioistuin katsoo, että 15.9.2020 annetussa tuomiossa Telenor Magyarország (C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708), 2.9.2021 annetussa tuomiossa Vodafone (C‑854/19, EU:C:2021:675), 2.9.2021 annetussa tuomiossa Vodafone (C‑5/20, EU:C:2021:676) ja 2.9.2021 annetussa tuomiossa Telekom Deutschland (C‑34/20, EU:C:2021:677) selvitetään jo riittävästi Telekom România Mobile Communicationsin esittämiä kysymyksiä, jotka koskevat asetuksen 2015/2120 3 artiklan 2 kohdan tulkintaa, luettuna asetuksen johdanto-osan seitsemännen perustelukappaleen valossa, ja kyseisen säännöksen ja saman asetuksen 3 artiklan 3 kohdan keskinäistä suhdetta.
13
Kyseinen tuomioistuin toteaa kuitenkin, että sen on ratkaistava ensinnäkin, merkitseekö Telekom România Mobile Communicationsin ”rajattoman internetbonuksen” aktivoinnin yhteydessä toteuttama suoratoistovideoiden ja muiden tietoliikenteen luokkien erilainen kohtelu asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua epäyhdenvertaista kohtelua. Toiseksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, onko Telekom România Mobile Communicationsin tämän aktivoinnin yhteydessä toteuttama liikenteenhallinta kyseisen asetuksen 3 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaan, luettuna yhdessä sen johdanto-osan yhdeksännen perustelukappaleen kanssa, kohtuullinen liikenteenhallintatoimenpide. Kolmanneksi kyseinen tuomioistuin pohtii, voiko tällainen hallintatoimenpide kuulua mainitun asetuksen 3 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdassa säädetyn poikkeuksen, joka perustuu tilapäisen ruuhkautumisen välttämistarpeeseen, piiriin, koska se merkitsee tiettyyn tietoliikenteen luokkaan liittyvän nopeuden rajoittamista ja videosisällön resoluution alentamista enintään 480 pikseliksi.
14
Mainittu tuomioistuin katsoo, että pääasiassa kyseessä oleva tilanne eroaa tämän tuomion 12 kohdassa mainituilla tuomioilla ratkaistuissa asioissa kyseessä olleista tilanteista. Viimeksi mainituissa asioissa oli nimittäin kyse hinnoitteluvaihtoehdoista, joilla syrjittiin eri sisällöntarjoajia suosimalla asianomaisen televiestintäyrityksen yhteistyökumppaneita tai rajoittamalla siirtonopeutta niiden sovellusten tai palvelujen osalta, jotka eivät sisältyneet kyseessä olevaan hintatarjoukseen, kun taas nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva erilainen kohtelu toteutetaan riippumatta siitä, ketkä tarjoavat videoiden suoratoistopalveluja eli ovatko ne Telekom România Mobile Communicationsin yhteistyökumppaneita vai eivät.
15
Tässä tilanteessa Înalta Curte de Casație și Justiție päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko asetuksen 2015/2120 3 artiklaa tulkittava siten, että tietoliikennepalveluyrityksen käyttöön ottama hinnoitteluvaihtoehto, jonka avulla sen valinneet loppuasiakkaat voivat käyttää kaikkia videosuoratoistopalveluja maksutta riippumatta siitä, miltä palveluntarjoajalta ne tulevat ja ovatko ne tietoliikennepalveluyrityksen sisältöyhteistyökumppaneita, ilman, että näiden palvelujen käytöstä kulutettu datamäärä vähennetään matkapuhelimien käyttömaksuun sisältyvästä kuukausittain tarjottavasta datamäärästä, mutta kuitenkin niin, että kyseiselle sisältötyypille on asetettu kaistanleveyden rajoitus, on yhteensopiva näistä säännöksistä johtuvien velvoitteiden kanssa?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
16
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään lähinnä, onko asetuksen 2015/2120 3 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä internetyhteyspalvelujen tarjoajan asiakkailleen tarjoamalle sellaiselle internetyhteyttä koskevalle lisämaksuttomalle rajoittamattomalle palveluvaihtoehdolle, jossa asiakkaat voivat sen aktivoituaan käyttää videoiden suoratoistopalveluja ilman, että näin käytetty datamäärä kuluttaa peruskuukausimaksuun sisältyvää datamäärää, mutta jossa siitä riippumatta, ketkä ovat kyseisten sisältöjen levittäjiä tai toimittajia, rajoitetaan näihin sisältöihin sovellettavaa kaistanleveyttä verrattuna kaikkiin muihin tietoliikenteen luokkiin sovellettuun kaistanleveyteen, kun taas silloin, kun kyseiset asiakkaat eivät aktivoi tätä vaihtoehtoa, kaikkeen tietoliikenteeseen, mukaan lukien suoratoistovideot, sovelletaan samantasoista kaistanleveyttä mutta käytetty datan määrä kuluttaa samojen asiakkaiden liittymäsopimuksen mukaista datamäärää.
17
Asetuksen 2015/2120 3 artiklan eri säännöksillä pyritään, kuten sen 1 artiklasta ilmenee, takaamaan tietoliikenteen yhdenvertainen ja syrjimätön kohtelu internetyhteyspalvelujen tarjoamisen yhteydessä sekä tähän liittyvät loppukäyttäjien oikeudet (tuomio 15.9.2020, Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, 27 kohta ja tuomio 2.9.2021, Telekom Deutschland, C‑34/20, EU:C:2021:677, 24 kohta).
18
Asetuksen 2015/2120 3 artiklan 1 kohdassa, luettuna kyseisen asetuksen johdanto-osan kuudennen perustelukappaleen valossa, vahvistetaan loppukäyttäjien oikeudet, mukaan lukien oikeus saada ja levittää tietoa ja sisältöjä sekä käyttää ja tarjota sovelluksia ja palveluja. Kyseisen 3 artiklan 2 kohdan mukaan näiden oikeuksien käyttöä ei saa rajoittaa internetyhteyspalvelujen tarjoajien ja loppukäyttäjien välisillä sopimuksilla tai näiden palveluntarjoajien kaupallisilla käytännöillä.
19
Mainitun asetuksen 3 artiklan 3 kohdan osalta on aluksi muistutettava, että kyseisen säännöksen ensimmäisessä alakohdassa, luettuna saman asetuksen johdanto-osan kahdeksannen perustelukappaleen valossa, asetetaan internetyhteyspalvelujen tarjoajille yleinen velvollisuus kohdella liikennettä yhdenvertaisesti, syrjimättä, rajoituksitta tai häiriöittä, eikä tästä velvollisuudesta voida missään tapauksessa poiketa näiden palveluntarjoajien kaupallisilla käytännöillä tai niiden loppukäyttäjien kanssa tekemillä sopimuksilla (tuomio 15.9.2020, Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, 47 kohta).
20
Tämän jälkeen asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan toisesta alakohdasta ja johdanto-osan yhdeksännestä perustelukappaleesta, jonka valossa tätä toista alakohtaa on luettava, ilmenee, että vaikka internetyhteyspalvelujen tarjoajien on noudatettava tätä yleistä velvollisuutta, niillä on kuitenkin mahdollisuus toteuttaa kohtuullisia liikenteenhallintatoimenpiteitä. Tämä mahdollisuus edellyttää kuitenkin muun muassa sitä, ettei tällaisia toimenpiteitä pidetä voimassa pidempään kuin on välttämätöntä ja että tällaiset toimenpiteet perustuvat ”tietoliikenteen tiettyjen luokkien objektiivisesti erilaisiin teknisiin palvelun laatua koskeviin vaatimuksiin” eivätkä ”kaupallisiin näkökohtiin” (ks. vastaavasti tuomio 15.9.2020, Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, 48 kohta).
21
Lopuksi asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan kolmannesta alakohdasta ilmenee, että mitään sellaisia toimenpiteitä, joilla estetään, hidastetaan, muutetaan, rajoitetaan, häiritään tai heikennetään tai kohdellaan syrjivästi varsinkin tiettyjä sisältöjä, sovelluksia tai palveluja, ei voida pitää kyseisen säännöksen toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla kohtuullisina vaan niitä on siten pidettävä sellaisinaan kyseisen säännöksen vastaisina, paitsi jos niistä on päätetty määräajaksi ja ne ovat välttämättömiä, jotta internetyhteyspalvelujen tarjoaja voi joko noudattaa lakisääteistä velvoitetta, säilyttää verkon eheyden ja turvallisuuden taikka ehkäistä verkon ruuhkautumista tai lieventää sen vaikutuksia (ks. vastaavasti tuomio 15.9.2020, Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, 49 kohta).
22
Näiden seikkojen perusteella on todettava, että asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetyn yleisen velvollisuuden tarkoituksena ei ole ainoastaan varmistaa, että internetyhteyspalvelujen tarjoajat pidättyvät toteuttamasta toimenpiteitä, joilla syrjitään erilaisten sisältöjen, sovellusten tai palvelujen levittäjiä tai tarjoajia, vaan varmistaa yleisemminkin, että kaikkia internetyhteyspalvelun kautta haettuja tai levitettyjä sisältöjä ja kaikkia sen kautta käytettyjä tai tarjottuja sovelluksia tai palveluja kohdellaan yhdenvertaisesti.
23
Näin ollen pelkästään sen seikan perusteella, että internetyhteyspalvelujen tarjoajan soveltamalla toimenpiteellä ei pyritä takaamaan tietyille sisältöjen, sovellusten tai palvelujen levittäjille tai tarjoajille, jotka olisivat sen yhteistyökumppaneita, erilaista kohtelua kuin muille sisältöjen, sovellusten tai palvelujen levittäjille tai tarjoajille, jotka eivät ole sen yhteistyökumppaneita, ei voida päätellä suoralta kädeltä, että tätä yleistä velvollisuutta olisi noudatettu.
24
Tästä seuraa, että toimenpiteellä, jolla siinä tapauksessa, että hinnoitteluvaihtoehto aktivoidaan, rajoitetaan videoiden suoratoistoon sovellettavaa kaistanleveyttä verrattuna muihin tietoliikenteen luokkiin sovellettavaan kaistanleveyteen, mutta siinä tapauksessa, että tämä vaihtoehto poistetaan käytöstä, kaikkeen internetliikenteeseen, mukaan lukien videoiden suoratoisto, sovelletaan samantasoista kaistanleveyttä, tehdään liikenteen suhteen erottelu, joka voi olla mainitun yleisen velvollisuuden vastainen.
25
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että tällaista erilaista kohtelua ei voida perustella asetuksen 2015/2120 3 artiklan 2 kohdassa tunnustetulla sopimusvapaudella eikä asianomaisten internetyhteyspalvelujen tarjoajien ja loppukäyttäjien, kuten kuluttajien, välisillä sopimuksilla eikä myöskään kaupallisilla menettelyillä, joilla pyritään tyydyttämään asianomaisen asiakkaan kysyntä (ks. vastaavasti tuomio 15.9.2020, Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, 36 ja 47 kohta ja tuomio 2.9.2021, Telekom Deutschland, C‑34/20, EU:C:2021:677, 26 ja 32 kohta).
26
Kuten kyseisen asetuksen 3 artiklan 3 kohdan toisesta alakohdasta ilmenee, toimenpide, jolla erotetaan toisistaan objektiivisesti erilaiset tietoliikenteen luokat, voidaan sitä vastoin toteuttaa, jos se täyttää edellytykset sille, että sitä voidaan pitää kyseisessä säännöksessä tarkoitettuna ”kohtuullisena liikenteenhallintatoimenpiteenä”. Jos nämä edellytykset eivät täyty, tällainen toimenpide voidaan toteuttaa myös, jos se kuuluu johonkin mainitun asetuksen 3 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tyhjentävästi luetelluista kolmesta poikkeuksesta, tässä tapauksessa viimeksi mainitun säännöksen c alakohdassa säädettyyn poikkeukseen.
27
Ensinnäkin asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan toisesta alakohdasta on todettava, että kyseisestä säännöksestä, luettuna mainitun asetuksen johdanto-osan yhdeksännen perustelukappaleen valossa, ilmenee, että internetyhteyspalvelujen tarjoajat voivat toteuttaa liikenteenhallintatoimenpiteitä, joissa tehdään ero tiettyjen tietoliikenteen luokkien välillä, edellyttäen erityisesti, että näillä toimenpiteillä pyritään optimoimaan siirron kokonaislaatu ja käyttäjien kokemukset ja että ne perustuvat objektiivisiin eroihin näille ryhmille ominaisten palvelun laatua koskevien teknisten vaatimusten välillä eivätkä kaupallisiin näkökohtiin.
28
Liikenteenhallintatoimenpiteen voidaan siis katsoa perustuvan tällaisiin objektiivisiin eroihin vain, jos tekniset edellytykset, joita kyseisessä toimenpiteessä sovelletaan tiettyyn tietoliikenteen luokkaan, täyttävät tälle liikenteen erityisluokalle ominaiset palvelun laatua koskevat tekniset vaatimukset.
29
Sitä vastoin asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuihin ”kaupallisiin näkökohtiin” perustuvina on pidettävä kaikkia toimenpiteitä, joita internetyhteyspalvelujen tarjoaja soveltaa kaikkiin loppukäyttäjiin ja jotka tällaisiin objektiivisiin eroihin perustumatta johtavat siihen, ettei eri sisältöjen, sovellusten tai palvelujen tarjoajien tarjoamia sisältöjä, sovelluksia tai palveluja kohdella yhdenvertaisesti ja syrjimättömästi (ks. vastaavasti tuomio 15.9.2020, Telenor Magyarország, C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708, 48 kohta). Tällaisiin kaupallisiin näkökohtiin perustuu erityisesti toimenpide, joka merkitsee liikenteeseen kohdistuvaa erottelua, jonka internetyhteyspalvelujen tarjoaja perustelee pelkällä tietoliikenteen luokkien välillä olemassa olevalla erolla, kun toimenpiteen tarkoitus ei kuitenkaan liity tähän eroon.
30
Sama pätee myös toimenpiteeseen, jossa ei tehdä pelkästään eroa eri tietoliikenteen luokkien välillä hinnoitteluvaihtoehtoa aktivoitaessa vaan jossa kohdellaan samaa tietoliikenteen luokkaa eri tavalla loppukäyttäjän tietystä datamäärästä maksaman hinnan mukaan.
31
Tästä seuraa, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa hinnoitteluvaihtoehdossa, jolla rajoitetaan videoiden suoratoiston kaistanleveyttä muihin tietoliikenteen luokkiin verrattuna, kun taas siinä tapauksessa, että tämä vaihtoehto poistetaan käytöstä, samaa kaistanleveyden tasoa sovelletaan kaikkeen liikenteeseen, mukaan lukien videoiden suoratoisto, tehdään internetliikenteessä ero kaupallisten näkökohtien perusteella. Näin on sitäkin suuremmalla syyllä, koska ei ole väitetty, että videoiden levittäminen ja katselu suoratoistona edellyttäisi kaistanleveyden rajoittamista siirron kokonaislaadun ja käyttäjien kokemuksen optimoimiseksi. Kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, tällainen rajoitus päinvastoin alentaa videosisällön resoluutiota ja heikentää siten sen laatua.
32
Lisäksi on niin, että kun tällainen vaihtoehto jättää internetyhteyspalvelujen tarjoajan asianomaisten asiakkaiden harkintavaltaan kyseisen vaihtoehdon aktivoinnin ja käytöstä poistamisen, mikä estää palveluntarjoajaa määräämästä käyttöön ottamansa liikenteenhallintatoimenpiteen tosiasiallisesta soveltamisajasta, ei voida katsoa, että kyseistä toimenpidettä ei pidettäisi voimassa asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla ”pidempään kuin on välttämätöntä”.
33
Toiseksi kyseisen asetuksen 3 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdasta on todettava, että tässä säännöksessä, jota on mainitun asetuksen johdanto-osan 11 perustelukappaleessa todetuin tavoin tulkittava suppeasti, sallitaan sellaisten liikenteenhallintatoimenpiteiden toteuttaminen, jotka eivät välttämättä täytä saman asetuksen 3 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädettyjä vaatimuksia, edellyttäen, että nämä toimenpiteet ovat tarpeen, ja ainoastaan niin kauan kuin on tarpeen uhkaavan verkon ruuhkautumisen estämiseksi tai verkon poikkeuksellisen tai tilapäisen ylikuormituksen vaikutusten lieventämiseksi. Koska internetyhteyspalvelujen tarjoaja ei voi määrätä liikenteenhallintatoimenpiteen tosiasiallisesta soveltamisajasta, kuten tämän tuomion edellisessä kohdassa on selitetty, kyseisen toimenpiteen ei myöskään voida katsoa rajoittuvan pelkästään siihen aikaan, joka on tarpeen verkon uhkaavan ruuhkautumisen estämiseksi tai verkon poikkeuksellisen tai tilapäisen ruuhkautumisen vaikutusten lieventämiseksi, kuten asetuksen 2015/2120 3 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdassa edellytetään.
34
Kaikesta edellä todetusta seuraa, että hinnoitteluvaihtoehto, jossa tehdään kaupallisten näkökohtien perusteella videoiden suoratoistoon sovellettavasta kaistanleveyden rajoituksesta johtuva liikenteen erottelu ja joka ei kuulu minkään 3 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamisalaan, on vastoin saman 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä yleistä velvollisuutta yhdenvertaiseen kohteluun ilman syrjintää, rajoitusta tai häiriötä.
35
Esitettyyn kysymykseen on näin ollen vastattava, että asetuksen 2015/2120 3 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä internetyhteyspalvelujen tarjoajan asiakkailleen tarjoamalle sellaiselle internetyhteyttä koskevalle lisämaksuttomalle rajoittamattomalle palveluvaihtoehdolle, jossa asiakkaat voivat sen aktivoituaan käyttää videoiden suoratoistopalveluja ilman, että näin käytetty datamäärä kuluttaa peruskuukausimaksuun sisältyvää datamäärää, mutta jossa siitä riippumatta, ketkä ovat kyseisten sisältöjen levittäjiä tai toimittajia, rajoitetaan näihin sisältöihin sovellettavaa kaistanleveyttä verrattuna kaikkiin muihin tietoliikenteen luokkiin sovellettuun kaistanleveyteen, kun taas silloin, kun kyseiset asiakkaat eivät aktivoi tätä vaihtoehtoa, kaikkeen tietoliikenteeseen, mukaan lukien suoratoistovideot, sovelletaan samantasoista kaistanleveyttä mutta käytetty datan määrä kuluttaa samojen asiakkaiden liittymäsopimuksen mukaista datamäärää.
Oikeudenkäyntikulut
36
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Avointa internetyhteyttä koskevista toimenpiteistä ja yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja ‑palvelujen alalla annetun direktiivin 2002/22/EY sekä verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa unionin alueella annetun asetuksen (EU) N:o 531/2012 muuttamisesta 25.11.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/2120 3 artiklaa
on tulkittava siten, että
se on esteenä internetyhteyspalvelujen tarjoajan asiakkailleen tarjoamalle sellaiselle internetyhteyttä koskevalle lisämaksuttomalle rajoittamattomalle palveluvaihtoehdolle, jossa asiakkaat voivat sen aktivoituaan käyttää videoiden suoratoistopalveluja ilman, että näin käytetty datamäärä kuluttaa peruskuukausimaksuun sisältyvää datamäärää, mutta jossa siitä riippumatta, ketkä ovat kyseisten sisältöjen levittäjiä tai toimittajia, rajoitetaan näihin sisältöihin sovellettavaa kaistanleveyttä verrattuna kaikkiin muihin tietoliikenteen luokkiin sovellettuun kaistanleveyteen, kun taas silloin, kun kyseiset asiakkaat eivät aktivoi tätä vaihtoehtoa, kaikkeen tietoliikenteeseen, mukaan lukien suoratoistovideot, sovelletaan samantasoista kaistanleveyttä mutta käytetty datan määrä kuluttaa samojen asiakkaiden liittymäsopimuksen mukaista datamäärää.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: romania.