SODBA SODIŠČAz dne 26. januarja 1993(*)„Predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 177 Pogodbe EGS – Pogoji“V združenih zadevah C-320/90, C-321/90 in C-322/90_zaradi
predlogov, ki jih je Pretura di Frascati (Italija) naslovilo na Sodišče
na podlagi člena 177 Pogodbe EGS, naj v postopkih pred tem sodiščem medTelemarsicabruzzo SpAinCircostel, Ministero delle Poste e Telecomunicazioni in Ministero della Difesain medTelaltitalia SrlinCircostel, Ministero delle Poste e Telecomunicazioni in Ministero della Difesain medTelelazio SpAinCircostel, Ministero delle Poste e Telecomunicazioni in Ministero della Difesa_sprejme
predhodno odločbo o razlagi členov 85, 86 in 90 Pogodbe EGS v zvezi s
postopanjem italijanske vlade pri dodelitvi kanalov UHF­, namenjenih za
razširjanje televizijskih programov_SODIŠČE_v
sestavi O. Due, predsednik, C. N. Kakouris, G. C. Rodríguez Iglesias,
M. Zuleeg in J. L. Murray (predsedniki senatov), G. F. Mancini, R.
Joliet, F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de Almeida, F. Grévisse, M.
Díez de Velasco, P. J. G. Kapteyn in D. A. O. Edward, sodniki_generalni pravobranilec: C. Gulmann_sodni tajnik: H. A. Rühl, glavni administrator_ob upoštevanju pisnih stališč, ki so jih predložili:–        za Telemarsicabruzzo SpA Giorgio Rubini, odvetnik v Frascatiju_–        za Telelazio SpA Fabrizio Paoletti, odvetnik pri odvetniški zbornici v Rimu_–        za
italijansko vlado profesor Luigi Ferrari Bravo, vodja službe za
diplomatske zadeve pri ministrstvu za zunanje zadeve, zastopnik, skupaj s
Sergiom Laportom, avvocato dello Stato_–        za Komisijo Evropskih skupnosti Enrico Traversa, član pravne službe, zastopnik_na podlagi poročila za obravnavo_po predstavitvi ustnih stališč italijanske vlade in Komisije na obravnavi 9. junija 1992_po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 6. oktobra 1992izreka naslednjoSodbo1        Vice
Pretore iz Frascatija (Italija) je s sklepi z dne 4. septembra 1990, ki
so prispeli na Sodišče 22. oktobra 1990, na podlagi člena 177 Pogodbe
EGS postavilo vprašanji za predhodno odločanje v zvezi z razlago določb
Pogodbe s področja konkurence, da bi presodilo, ali so določeni vidiki
nacionalnega sistema za dodelitev frekvenc za storitev razširjanja
televizijskih programov združljivi s pravom Skupnosti.2        Ti
vprašanji sta bili predloženi v okviru posameznih sporov med družbami
Telemarsicabruzzo, Telaltitalia in Telelazio, ki so lastnice
televizijskih oddajnikov, na eni strani in Circostel (Circolo
Costruzioni Telegrafiche e Telefoniche iz Rima) (oddelek za gradnjo
telegrafskih in telefonskih omrežij v Rimu), ministrstvom za pošto in
telekomunikacije ter ministrstvom za obrambo na drugi strani.3        Pri
obrazložitvi teh vprašanj je Vice Pretore iz Frascatija v zadevah
C-320/90 in C-322/90, potem ko je citiralo določbo člena 86 Pogodbe EGS,
le navajalo, da ta določba prepoveduje vse oblike monopola. V zadevi
C-321/90 nacionalno sodišče dodaja, da mu je bil predložen ugovor glede
pristojnosti. Vendar meni, da tega ugovora zaradi prednosti prava
Skupnosti ne more preizkusiti, preden Sodišču ne predloži vprašanj za
predhodno odločanje. Dalje pojasnjuje, da čeprav nima pristojnosti, sta
ti vprašanji upravičeni iz razlogov ekonomičnosti postopka.4        Vprašanji
za predhodno odločanje, ki ju je postavilo Vice Pretore iz Frascatija,
sta: „1.      Ali
dejstvo, da si je italijanska vlada pridržala uporabo različnih kanalov
za razširjanje televizijskih programov, s čimer je zasebnemu sektorju
preprečeno, da uporabljajo te kanale med frekvencami 67 in 99 UHF,
zlasti kanalov 67, 68 in 69, in da ni sprejela pravil o koordinaciji
uporabe teh kanalov, pomeni kršitev členov 85(3) in 86 Pogodbe? 2.      Ali je tako postopanje v skladu z Rimsko pogodbo in pravili o konkurenci?“5        Komisija
najprej ugotavlja, da so predložitveni sklepi še zlasti lakonični in
vsebujejo redka pojasnila glede dejanskih in pravnih okoliščin, ki bi
omogočala določitev predmeta postavljenih vprašanj in tako razumevanje
njunega smisla in obsega. 6        Opozoriti
je treba, da nujnost, da se zagotovi razlaga prava Skupnosti, ki bo
koristna za nacionalno sodišče, zahteva, da le-to opredeli dejanski in
pravni okvir, v katerega sta umeščeni vprašanji, ki ju postavlja, ali da
vsaj pojasni dejanske domneve, na katerih temeljijo ta vprašanja.7        Te
zahteve na poseben način veljajo za področje konkurence, za katero so
značilne kompleksne dejanske in pravne situacije.8        Predložitveni sklepi ne vsebujejo nobene navedbe v tej zvezi.9        Res
je, da je Sodišče določene informacije pridobilo iz spisa, ki ga je
predložilo nacionalno sodišče, in iz pisnih stališč, tako kot to izhaja
iz poročila za obravnavo, kot tudi iz stališč strank na obravnavi.
Vendar niso popolne in Sodišču ne dopuščajo, da brez zadostnega
poznavanja dejanskega stanja spora v glavni stvari poda razlago pravil
Skupnosti o konkurenci ob upoštevanju stanja, ki je predmet tega spora,
kot ga je pozvalo predložitveno sodišče. 10      V
teh okoliščinah ni treba odločiti o vprašanjih, ki ju je postavilo Vice
Pretore iz Frascatija. Stroški11      Stroški,
ki sta jih priglasili italijanska vlada in Komisija Evropskih
skupnosti, ki sta predložili stališča Sodišču, se ne povrnejo. Ker je ta
postopek za stranke v postopkih v glavni stvari ena od stopenj v
postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških.Iz teh razlogov jeSODIŠČEv odgovor na vprašanji, ki mu ju je predložilo Vice Pretore iz Frascatija s sklepi z dne 4. septembra 1990, razsodilo:O postavljenih vprašanjih ni treba odločiti.DueKakourisRodríguez IglesiasZuleegMurrayManciniJolietSchockweilerMoitinho de AlmeidaGrévisseDíez de VelascoKapteynEdwardRazglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 26. januarja 1993.Sodni tajnik       PredsednikJ.‑G. Giraud       O. Due* Jezik postopka: italijanščina.