62004TO0445_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi T-445/04,
Energy Technologies ET S.A., s sedežem v Fribourgu (Švica), ki jo zastopa A. Boman,
tožeča stranka,
proti
Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT),
tožena stranka,
druga stranka v postopku pred odborom za pritožbe UUNT je bila
Aparellaje eléctrico, SL, s sedežem v Hospitalet de Llobregat (Španija),
zaradi razveljavitve odločbe četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 7. julija 2004 (zadeva R 366/2002-4) glede zahteve za registracijo besedne znamke UNEX kot znamke Skupnosti,
SODIŠČE PRVE STOPNJE EVROPSKIH SKUPNOSTI (četrti senat)
v sestavi H. Legal, predsednik, P. Mengozzi, sodnik, in I. Wiszniewska-Białecka, sodnica,
sodni tajnik: H. Jung,
sprejema naslednji
Sklep
Razlogi za odločitev
Dejansko stanje in postopek
1. Z vlogo, vloženo v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje 10. novembra 2004, je tožeča stranka vložila tožbo zoper odločbo četrtega odbora za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (UUNT) z dne 7. julija 2004 (zadeva R 366/2002‑4).
2. V vlogi je kot zastopnica tožeče stranke navedena Angela Boman, odvetnica („Attorney at Law“). Vlogi je priloženo potrdilo predsednika upravnega sodišča okrožja Gothenburg (Švedska) o tem, da je A. Boman odvetnica, ki lahko zastopa stranke in se samostojno udeležuje postopkov pred vsemi švedskimi sodišči. Vlogo je podpisala A. Boman.
3. 3. decembra 2004 je Sodišče prve stopnje skladno s členom 44(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje od A. Boman zahtevalo dokaz, da ima, kot to predpisuje člen 19 Statuta Sodišča, pravico do opravljanja poklica odvetnika pred sodišči države članice, se pravi, da lahko na Švedskem opravlja poklic kot „Advokat“. V odgovoru z dne 10. decembra 2004 je A. Boman navedla, da, čeprav ni članica švedske odvetniške zbornice („Advokatsamfundet“), ima zaradi svoje diplome iz prava („juris kandidatexamen“) pravico do opravljanja prakse na švedskih sodiščih, kjer je opravila dvoletno pripravništvo („notarietjänstgöring“).
Pravno stanje
4. Člen 111 Poslovnika Sodišča prve stopnje določa, da lahko, če je tožba očitno nedopustna ali očitno brez pravne podlage, ne da bi nadaljevalo postopek, odloči z obrazloženim sklepom.
5. V tem primeru je Sodišče prve stopnje skladno s tem členom odločilo brez nadaljevanja postopka.
6. Skladno s členom 19, tretji odstavek, Statuta Sodišča, ki se na podlagi svojega člena 53 uporablja tudi za postopek pred Sodiščem prve stopnje, mora neprivilegirane stranke pred sodišči Skupnosti zastopati odvetnik, tj. v švedski različici „advokat“. Po švedski zakonodaji je naziv „advokat“ pridržan za imetnike diplome iz prava, ki so člani zbornice.
7. Poleg tega iz člena 19, četrti odstavek, Statuta Sodišča jasno izhaja, da morata biti za to, da lahko nekdo pred sodišči Skupnosti zastopa stranke, ki niso države članice ali institucije Skupnosti, kumulativno izpolnjena dva pogoja, in sicer, da je ta oseba odvetnik (po švedsko „advokat“) in da je vpisana v imenik odvetnikov v eni od držav članic ali drugi državi, ki je podpisnica sporazuma EGP. To sta bistveni postopkovni zahtevi, njuna kršitev pa povzroči nedopustnost tožbe.
8. Razlog za zahtevo iz člena 19 Statuta Sodišča izhaja iz dejstva, da se odvetnik šteje za sodelavca v službi pravice, ki je pozvan, da neodvisno in v tem smislu v višjem interesu nudi pravno pomoč, ko jo stranka potrebuje. Protiutež tega varstva je strokovna disciplina, ki jo v splošnem interesu nalagajo in nadzirajo institucije, pooblaščene v ta namen (po analogiji glej sodbo Sodišča z dne 18. maja 1982 v zadevi AM & S proti Komisiji, 155/79, Recueil, str. 1575, točka 24).
9. Glede na to, da A. Boman ni vpisana v
odvetniško zbornico, ni odvetnik („advokat“) v smislu člena 19 Statuta Sodišča. Zato, čeprav lahko po švedski zakonodaji zastopa stranke v sporih pred švedskimi sodišči, ne izpolnjuje prvega od dveh kumulativnih pogojev iz člena 19, četrti odstavek, in zato ne more zastopati tožeče stranke pred Sodiščem prve stopnje.
10. Iz predhodnih razmislekov izhaja, da je treba to tožbo zavreči kot očitno nedopustno, ne da bi bilo treba o njej obvestiti toženo stranko.
Stroški
11. Ker je bil ta sklep sprejet pred vročitvijo tožbe toženi stranki in ji tako niso mogli nastati stroški, se v skladu s členom 87(1) Poslovnika tožeči stranki naloži plačilo njenih stroškov.
Izrek
Iz teh razlogov je
SODIŠČE PRVE STOPNJE (četrti senat)
sklenilo:
1) Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.
2) Tožeča stranka nosi lastne stroške.
V Luxembourgu, 28. februarja 2005.