Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
ANDREE BIONDIJA,
predstavljeni 15. januarja 2026(1)
Združeni zadevi C‑52/25 in C‑53/25 (Binanrier)(i)
RZ,
GT (C‑52/25),
AX,
UI (C‑53/25)
proti
Région wallonne
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Cour d’appel de Mons (višje sodišče v Monsu, Belgija))
„ Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Državne pomoči – Uredba (EU) št. 702/2014 – Skupinska izjema za nekatere podpore iz kmetijskega in gozdarskega sektorja – Pomoč za nadomestilo škode zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami – Znižanje zneska pomoči v primeru nesklenitve zavarovanja – Nezmožnost upravičenca do pomoči, da sklene zaprošeno zavarovanje “
I.      Uvod
1.        Cour d’appel de Mons (višje sodišče v Monsu, Belgija, predložitveno sodišče) s predlogoma za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je vložilo v teh združenih zadevah, Sodišču postavlja tri vprašanja v zvezi z razlago člena 25 Uredbe št. 702/2014(2), določbe o pomoči za nadomestilo malim in srednje velikim podjetjem (MSP), dejavnim v primarni kmetijski proizvodnji, za škodo zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami. Pomoči, ki izpolnjujejo vse pogoje iz tega člena in poglavja I iste uredbe, so izvzete iz obveznosti priglasitve Komisiji iz člena 108(3) PDEU.
2.        Natančneje, tri vprašanja, ki jih je postavilo predložitveno sodišče, se nanašajo na odstavek 9 navedenega člena, ki določa, da se odškodnina, ki sestavlja te vrste pomoči, „zmanjša za 50 %, razen če se dodeli upravičencem, ki so sklenili zavarovanje, ki krije najmanj 50 % njihove povprečne letne proizvodnje ali dohodka od proizvodnje in statistično najpogostejša podnebna tveganja v zadevni državi članici ali regiji, za katera je zagotovljeno zavarovalno kritje“.(3)
3.        Vprašanja za predhodno odločanje so postavljena v okviru sporov v zvezi z odškodninskimi zahtevki, ki so jih vložili nekateri podjetniki (RZ, GT AX in UI; v nadaljevanju: tožeče stranke), ki so utrpeli škodo zaradi suše, ki je v Belgiji trajala od avgusta 2016 do junija 2017. Belgijski organi so to sušo priznali kot kmetijsko nesrečo, ki daje pravico do odškodnine. Belgijska uprava je za izračun odškodnine uporabila nacionalno določbo(4) za izvajanje člena 25(9) Uredbe št. 702/2014, v skladu s katero se znesek odškodnine zmanjša za 50 %, „če oškodovanec ni sklenil zavarovanja, ki vsaj petdeset odstotkov njegove proizvodnje krije pred podnebnimi tveganji“.
4.        Ker v obravnavanem primeru tožeče stranke niso sklenile nobenega zavarovanja pred podnebnimi tveganji, so pristojni belgijski organi na podlagi zgoraj navedene nacionalne določbe svojo odškodnino znižali za 50 %.
5.        Vendar so tožeče stranke pri belgijskih sodiščih vložile tožbo, v kateri so trdile, da niso mogle skleniti zavarovalne police, ker v času nastanka škode v Belgiji njihovih gospodarstev ni bilo mogoče zavarovati pred nekaterimi podnebnimi tveganji, kot je na primer suša.
6.        Po uvedbi več postopkov je Cour d’appel de Mons (višje sodišče v Monsu) odločalo o sporih o glavni stvari. Iz predložitvene odločbe je razvidno: prvič, ker tveganje suše ni med najpogostejšimi podnebnimi tveganji v Belgiji, saj je najpogostejše podnebno tveganje v tej državi članici toča; drugič, da v času dejanskega stanja ni bilo zavarovanja za primer suše v Belgiji, temveč proti toči; in tretjič, da so tožeče stranke trdile, da so njihova kmetijska gospodarstva trajno in začasno travinje ter travnate površine, namenjene krmljenju živine, in da teh travinj ter površin kot takih ni mogoče zavarovati pred tveganjem toče.
7.        V teh okoliščinah je predložitveno sodišče prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo tri vprašanja, ki se nanašajo na razlago člena 25(9) Uredbe št. 702/2014.
8.        Na zahtevo Sodišča se ti sklepni predlogi osredotočajo na tretje vprašanje za predhodno odločanje, s katerim predložitveno sodišče sprašuje:
„Ali [člen 25(9) Uredbe št. 702/2014] zadevni državi članici dovoljuje, da ne zmanjša pomoči, namenjene nadomestilu za škodo, ki jo kmetom povzročijo vremenske razmere, ki se štejejo za naravno nesrečo, če upravičenec do pomoči dokaže, da vrste proizvodnje, s katero se ukvarja (v tem primeru trajno in začasno travinje ter travnate površine, namenjene krmljenju živine, in ne poljščine), v zadevni državi članici (v tem primeru Belgiji) ni mogoče zavarovati pred statistično najpogostejšimi podnebnimi tveganji do višine najmanj 50 % povprečne letne proizvodnje ali dohodka od proizvodnje njegove kmetije?“
II.    Analiza
9.        Predložitveno sodišče s tretjim vprašanjem za predhodno odločanje v bistvu sprašuje, ali je treba člen 25(9) Uredbe št. 702/2014 razlagati tako, da je državi članici mogoče dovoliti, da za 50 % ne zmanjša pomoči za nadomestilo škode, ki so jo povzročile slabe vremenske razmere, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, če upravičenec do pomoči dokaže, da vrste proizvodnje, s katero se ukvarja, ni bilo mogoče pokriti z zavarovalno polico, ker v tej državi članici ni mogoče zavarovati te vrste proizvodnje pred statistično najpogostejšimi podnebnimi tveganji.
10.      Za odgovor na tretje vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je postavilo predložitveno sodišče, je treba podati razlago člena 25(9) Uredbe št. 702/2014.
11.      V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi njen kontekst in cilje, ki se želijo doseči z ureditvijo, katere del je.(5)
12.      Najprej, kar zadeva besedilo člena 25(9) Uredbe št. 702/2014, na katero je bilo opozorjeno v točki 2 teh sklepnih predlogov, ta določba določa, da se zadevna pomoč zmanjša za 50 %, razen če je upravičenec sklenil zavarovalno polico, ki mora izpolnjevati dva pogoja.
13.      Prvič, ta zavarovalna polica mora zajemati vsaj 50 % povprečne letne proizvodnje ali relativnega dohodka; drugič, ta polica mora kriti statistično najpogostejša podnebna tveganja v zadevni državi članici ali regiji, za katera je zagotovljeno zavarovalno kritje.
14.      V zvezi z drugim pogojem iz besedila zadevne določbe izrecno izhaja (v večini jezikovnih različic, kot je navedeno spodaj v točki 17 teh sklepnih predlogov), da mora biti zavarovalno kritje za najpogostejša podnebna tveganja „zagotovljeno“. Iz tega po mojem mnenju a contrario izhaja, da če za taka pogostejša podnebna tveganja ni zagotovljeno zavarovalno kritje, pogoja v zvezi z nujnostjo sklenitve zavarovalne police ni mogoče uporabiti, in da zato tudi ni mogoče uporabiti znižanja pomoči. Po drugi strani se zdi, da je ta pogoj razumna zahteva: zdi se namreč nelogično, da se kot pogoj za pridobitev dela odškodnine zahteva sklenitev zavarovalne pogodbe, ki je ni mogoče skleniti, ker kritje tveganja, ki ga je treba zavarovati, ni zagotovljeno.
15.      Analiza besedila zadevne določbe bi zato vodila k razlagi, da se znižanje nadomestila ne uporabi, če se dokaže, da ni bilo mogoče skleniti zavarovalne police, od katere je odvisna neuporaba tega znižanja, ker za upravičenca ni zagotovljeno zavarovalno kritje za statistično pogostejša podnebna tveganja.
16.      V zvezi s tem sta upoštevni še dve nadaljnji ugotovitvi.
17.      Na prvem mestu, vse jezikovne različice zadevne določbe se ne ujemajo popolnoma. Vendar italijansko različico določbe, iz katere sem izpeljal to razlago, potrjuje besedilo več drugih jezikovnih različic, med katerimi je angleška različica, ki se nanaša na „risks […] for which insurance coverage is provided“, nemška različica, v kateri je navedeno „risiken […] für die Versicherungsschutz gegeben ist“, in španska različica, katere besedilo se nanaša na „riesgos […] para los que se proporciona cobertura de seguros“. Tudi več drugih jezikovnih različic določbe gre v isto smer.(6) Francoska različica je glede tega manj jasna, vendar njeno besedilo ni nezdružljivo z razlago zadevne določbe iz točke 15 zgoraj.(7)
18.      Na drugem mestu, to razlago potrjuje Sporočilo Komisije o smernicah o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju.(8)
19.      Točka 363 Smernic iz leta 2014, ki se nanaša na pomoč za nadomestilo škode v kmetijski proizvodnji ali na sredstvih za kmetijsko proizvodnjo in za preprečevanje škode, izrecno določa, da je „[o]dstopanje od tega pogoja […] možno le, če lahko država članica prepričljivo dokaže, da kljub ustreznemu prizadevanju cenovno sprejemljivo zavarovanje za statistično najpogostejša podnebna tveganja v zadevni državi članici ali regiji v času, ko je bila škoda povzročena, ni bilo na voljo“.(9)
20.      Iz te točke navedenih smernic je torej razvidno, da je edino možno odstopanje od pogoja sklenitve zavarovalne police, da bi se izognili 50‑odstotnemu znižanju nadomestila, to, da ob nastanku škode ni bilo na voljo zavarovanje za kritje zadevnih tveganj, ne glede na to, da si je oškodovanec na vse mogoče razumne načine prizadeval skleniti tako polico.
21.      Čeprav dokument, kot so Smernice, zavezuje le Komisijo(10) in torej pri razlagi zadevne določbe ni nujno zavezujoč za Sodišče ali nacionalna sodišča, pa je pomemben vir razlage. To velja zlasti v primeru, kot je obravnavani, v katerem se razlaga uredba, ki jo je sprejela Komisija. V takih okoliščinah namreč dokument, kot so smernice, pomeni razlago akta, ki jo poda institucija, ki ga je sprejela.
22.      Zdi se, da razlago člena 25(9) Uredbe št. 702/2014, navedeno v točki 15 teh sklepnih predlogov, potrjujeta sistematična in teleološka analiza.
23.      S kontekstualnega vidika je treba to določbo umestiti v splošni okvir skupne kmetijske politike (SKP), v kateri je obvladovanje tveganj postalo bistven element, da bi se povečala odpornost kmetijskih gospodarstev na vse večja tveganja, zlasti zaradi vse pogostejših katastrofalnih dogodkov, povezanih s podnebnimi spremembami, hkrati pa bi se spodbujalo širjenje praks, ki krepijo preprečevanje tveganj in prilagajanje nanje. Ti cilji so se šteli za bistvene tako v sedanjem programskem obdobju 2023–2027, ki zagotavlja integriran sistem za obvladovanje tveganj,(11) kot v prejšnjem obdobju (2014–2022).(12) Poleg tega se prilagajanje podnebnim spremembam in izboljšanje odpornosti kmetij v zvezi s tem štejeta za ključni prednostni nalogi SKP, ob upoštevanju katerih je treba upoštevati obvladovanje tveganja.(13)
24.      Uredba št. 702/2014 in nova Uredba
2022/2472 spadata v ta okvir in pomenita izvajanje teh ciljev politike. V okviru teh uredb pomoči za nadomestilo izgub zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, iz člena 25 Uredbe št. 702/2014 spadajo v okvir „pomoči za obvladovanje tveganj in krizno upravljanje“, skupaj s pomočjo za nadomestilo stroškov preprečevanja in izkoreninjenja bolezni živali in škodljivih organizmov na rastlinah ter pomoč za zavarovalne premije.(14)
25.      V tem okviru je s teleološkega vidika, kot so poudarile zainteresirane stranke, ki so Sodišču predložile stališča,(15) poseben namen člena 25(9) Uredbe št. 702/2014 spodbuditi kmete k sklepanju zavarovanj proti podnebnim tveganjem, ki so vzrok za večino škode, ki jo je treba povrniti, da bi se zmanjšalo finančno breme, naloženo skupnosti s kmetijsko pomočjo, dodeljeno iz naslova nadomestila za škodo, povezano s slabimi vremenskimi razmerami.
26.      Ta cilj zadevne določbe je razviden iz uvodne izjave 54 Uredbe št. 702/2014, iz katere je razvidno, da sta glede na to, da je „[p]rimarna kmetijska proizvodnja […] izpostavljena posebnim naravnim [in] podnebnim […] tveganjem […][,]
[d]obro obvladovanje tveganja in krizno upravljanje […] ključna za trajnostni in konkurenčen kmetijski sektor“. V zvezi s tem bi morala biti „državna pomoč za nadomestilo izgub zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami […] omejen[a] na pomoč upravičencem, ki se spoprijemajo z določenimi težavami kljub ustreznemu prizadevanju, da bi ta tveganja čim bolj omejili“.
27.      V istem smislu je v smernicah Komisije(16) poudarjeno, da je treba „za nadaljnje izboljšanje obvladovanja tveganja upravičence spodbujati k sklenitvi zavarovanja, kadar je to mogoče“.
28.      Glede na ta cilj je za to, da se zmanjšanje ne uporabi, potrebno, da so upravičenci do pomoči storili vse razumno potrebno za omejitev tveganj, povezanih s škodo, ki je nastala zaradi slabih vremenskih razmer. Vendar pa bi morala biti, ko je to dokazano, kot je razvidno iz navedenih smernic Komisije, podjetju, ki ne more skleniti zavarovanja za takšne izgube, odobrena najvišja intenzivnost pomoči.(17)
29.      Analiza namena člena 25(9) Uredbe št. 702/2014 potrjuje razlago, v skladu s katero se znižanje nadomestila ne uporabi, če se dokaže, da zadevne zavarovalne police ni bilo mogoče skleniti, ker za statistično pogostejša podnebna tveganja ni bilo predvideno nobeno zavarovalno kritje. Vendar dodaja dodatni pogoj, da je treba dokazati tudi, da so upravičenci do pomoči storili vse, kar je razumno potrebno, da bi sklenili takšno zavarovalno polico, da bi omejili tveganja, povezana s škodo, ki je nastala zaradi neugodnih vremenskih razmer.
30.      Trditve, ki jih je Komisija navedla v svojih pripombah, ne nasprotujejo tej razlagi člena 25(9) Uredbe št. 702/2014.
31.      Na prvem mestu, kot je razvidno iz točk od 12 do 21 teh sklepnih predlogov, je namreč ta razlaga v skladu z normativnim besedilom določbe, ki, čeprav se, kot poudarja Komisija, ne sklicuje na razloge za neobstoj zavarovanja, vseeno izrecno določa, da je treba zagotoviti zavarovalno kritje.
32.      Na drugem mestu, razlaga člena 25(9) Uredbe št. 702/2014, ki jo predlagam, ni v nasprotju z ustaljeno sodno prakso Sodišča, v skladu s katero je treba določbe uredbe o skupinskih izjemah na področju državnih pomoči in pogoje iz te uredbe razlagati ozko.(18) Ta razlaga namreč normativni določbi in pogojem, ki jih določa, ne daje širšega obsega od tistega, ki izhaja iz njenega besedila. Nasprotno, predlagana razlaga v skladu z besedilom te določbe preprečuje možno razlago, ki bi, kot je bilo navedeno v točki 14 teh sklepnih predlogov, privedla do nerazumne uporabe pogojev iz te določbe.
33.      Na tretjem mestu, ta razlaga ni v nasprotju z zahtevo, ki jo poudarja Komisija, da se zagotovi enotna razlaga zadevne uredbe v različnih državah članicah. Zagotavlja namreč uporabo določbe na podlagi objektivnih meril (in sicer dokazovanja nezmožnosti in izpolnitev vseh razumnih prizadevanj upravičenca), ki se enako uporabljajo v državah članicah, vendar se lahko dejanski položaji (kot je možnost sklenitve zavarovalne police v danem primeru) razlikujejo.
34.      Na četrtem mestu, Komisija v svojih stališčih opozarja na obveznost države članice, da Komisiji priglasi pomoč, ki je ugodnejša za kmete, da bi se upoštevalo dejstvo, da se ti ne morejo zavarovati proti statistično najpogostejšim podnebnim tveganjem.
35.      V zvezi s tem ugotavljam, da je Sodišče navedlo, da Uredba št. 702/2014, ki je bila sprejeta na podlagi člena 108(4) PDEU, v členu 3 določa, da se ne glede na splošno obveznost priglasitve vseh ukrepov, s katerimi se podeli ali spremeni „nova pomoč“ v smislu člena 108(3) PDEU, ki je eden od temeljnih elementov sistema nadzora državnih pomoči, država članica lahko sklicuje na izvzetje iz te obveznosti na podlagi te uredbe, če ukrep pomoči, ki ga sprejme, ali načrt pomoči, ki ga namerava sprejeti, izpolnjuje pogoje iz te uredbe.(19)
36.      Zato bi bila razlaga člena 25 Uredbe št. 702/2014, ki bi v primeru nepriglasitve države članice upravičencu, ki izpolnjuje pogoje iz te določbe za dodelitev pomoči, zavrnila nadomestilo, ki je v njem določeno, v nasprotju s sistematiko te uredbe.
37.      V zvezi s tem ugotavljam, da poleg tega pogoj v zvezi s sklenitvijo zavarovalne pogodbe iz odstavka 9 tega člena ni pogoj v zvezi z dodelitvijo pomoči, temveč se nanaša na višino dodeljene pomoči.
38.      Z istega vidika razlaga te določbe v smislu, da ob nepriglasitvi države članice upravičenec, ki izpolnjuje vse pogoje iz te določbe, ne bi mogel prejeti celotne pomoči, tudi če se pred sodiščem ugotovi, da temu upravičencu v času nastanka škode objektivno ni bilo na voljo zavarovanje za kritje najpogostejših podnebnih tveganj, ne bi bila le v nasprotju z njenim besedilom, kot je razvidno iz točk od 12 do 21 zgoraj. Prav tako bi bila v nasprotju s sistematiko Uredbe št. 702/2014, ker naj bi bilo z njo upravičencu, ki izpolnjuje pogoje iz člena 25(1) te uredbe za prejem pomoči, zavrnjeno celotno nadomestilo. Takšna razlaga naj bi presegala tudi cilje te uredbe, navedene v točkah od 25 do 29 zgoraj, in naj bi bila v nasprotju z načelom sorazmernosti, navedenim v uvodni izjavi 8 Uredbe št. 702/2014.
39.      Skratka, iz zgornjih preudarkov izhaja, da je treba člen 25(9) Uredbe št. 702/2014 po mojem mnenju razlagati tako, da se znižanje nadomestila za 50 % pomoči za nadomestilo škode zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, iz te določbe ne uporablja, če upravičenec do pomoči dokaže, da čeprav si je razumno prizadeval za sklenitev zavarovalne police za omejitev tveganj, povezanih s škodo, nastalo zaradi slabih vremenskih razmer, zavarovalne police ni bilo mogoče skleniti, saj za vrsto proizvodnje, s katero se ukvarja, za statistično najpogostejša podnebna tveganja ni bilo zagotovljeno nobeno zavarovanje.
40.      V obravnavanem primeru tožeče stranke trdijo, da čeprav je bila v času, ko je v Belgiji prišlo do škodnega dogodka, na splošno predvidena možnost pridobitve zavarovalnega kritja za najpogostejša podnebna tveganja, in sicer za točo, tako kritje ni bilo mogoče za posebno vrsto proizvodnje, s katero se ukvarjajo tožeče stranke.
41.      Predložitveno sodišče mora preveriti te dejanske okoliščine in ugotoviti, ali so si tožeče stranke razumno prizadevale za sklenitev zavarovalne police, da bi omejile tveganja, povezana s škodo, ki je nastala zaradi slabih vremenskih razmer, in da vrste proizvodnje tožečih strank v zadevni državi članici dejansko ni bilo mogoče zavarovati proti statistično najpogostejšim podnebnim tveganjem.
III. Predlog
42.      Glede na vse navedeno Sodišču predlagam, naj na tretje vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je postavilo cour d’appel de Mons (višje sodišče v Monsu, Belgija), odgovori:
Člen 25(9) Uredbe Komisije (EU) št. 702/2014 z dne 25. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za združljive z notranjim trgom z uporabo členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije je treba razlagati tako, da
se znižanje nadomestila za 50 % pomoči za nadomestilo škode zaradi slabih vremenskih razmer, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, iz te določbe ne uporablja, če upravičenec do pomoči dokaže, da čeprav si je razumno prizadeval za sklenitev zavarovalne police za omejitev tveganj, povezanih s škodo, nastalo zaradi slabih vremenskih razmer, zavarovalne police ni bilo mogoče skleniti, saj za vrsto proizvodnje, s katero se ukvarja, za statistično najpogostejša podnebna tveganja ni bilo zagotovljeno nobeno zavarovanje. Predložitveno sodišče mora konkretno preveriti te dejanske okoliščine.
1      Jezik izvirnika: italijanščina.
i      Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.
2      Uredba Komisije (EU) št. 702/2014 z dne 25. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za združljive z notranjim trgom z uporabo členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2014, L 193, str. 1). Ta uredba se je uporabljala do 31. decembra 2022 in je bila od 1. januarja 2023 nadomeščena z Uredbo Komisije (EU) 2022/2472 z dne 14. decembra 2022 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za združljive z notranjim trgom z uporabo členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL 2022, L 327, str. 1).
3      Ta določba je skoraj dobesedno povzeta v členu 25(10) nove Uredbe 2022/2472 (ob upoštevanju spremembe francoske različice, navedene v točki 7 spodaj). Iz tega sledi, da za namene te zadeve odgovor na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je postavilo predložitveno sodišče, v ničemer ne spremeni vprašanja, ali se za dejansko stanje v obravnavani zadevi uporablja stara ali nova uredba.
4      Člen 6
Arrêté du Gouvernement wallon considérant comme une calamité agricole la sécheresse d’août 2016 à juin 2017, délimitant l’étendue géographique de cette calamité et déterminant l’indemnisation des dommages (odlok valonske vlade, ki sušo med avgustom 2016 in junijem 2017 obravnava kot kmetijsko nesrečo, omejuje geografski obseg te nesreče in določa odškodnino za škodo).
5      Sodba z dne 19. septembra 2024, Agrarmarkt Austria (C‑350/23, EU:C:2024:771, točka 57 in navedena sodna praksa).
6      Poleg zgoraj navedenih jezikovnih različic se zdi, da so bolgarska, hrvaška, malteška, slovaška, slovenska in finska različica skladne tudi z italijansko različico. Zdi se, da češka, poljska, portugalska in švedska različica ustrezajo spremenjeni francoski različici, navedeni v naslednji opombi, in se ujemajo s predlagano razlago.
7      Francoska različica člena 25(10) Uredbe 2022/2472 je bila v zadnjem stavku spremenjena glede na besedilo člena 25(9) Uredbe št. 702/2014. Te spremembe ni v drugih jezikovnih različicah. Medtem ko se je različica določbe Uredbe št. 702/2014 nanašala na „risques climatiques statistiquement les plus fréquents dans l’État membre ou la région concernés, couverte par une assurance“, se nova različica nanaša na „risques climatiques statistiquement les plus fréquents dans l’État membre ou la région concernés que couvre l’assurance“. Ta sprememba je v skladu z razlago določbe, ki jo predlagam.
8      Sporočilo Komisije „Smernice Evropske unije o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za obdobje od 2014 do 2020“ (UL 2014, C 204, str. 1, v nadaljevanju: Smernice iz leta 2014); glej tudi Sporočilo Komisije „Smernice o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju“ (UL 2022, C 485, str. 1, v nadaljevanju: Smernice iz leta 2022).
9      Glej točko 363 Smernic iz leta 2014. Glej v tem smislu tudi točko 358 Smernic iz leta 2022.
10      Sodba z dne 8. marca 2016, Grčija/Komisija (C‑431/14 P, EU:C:2016:145, točki 69 in 70).
11      Glej Evropska komisija, „Approved 28 CAP Strategic Plans (2023-2027) Summary overview for 27 Member States Facts and figures“, junij 2023, na voljo na: https://agriculture.ec.europa.eu/system/files/2023-06/approved-28-cap-strategic-plans-2023-27.pdf, zlasti oddelek 4.2, „Better Market Orientation, Increased Competitiveness and Improved Position in the Value Chain“, str. 27, in oddelek „Risk Management“, str. 38.
12      Glej med drugim Uredbo (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL 2013, L 347, str. 487), zlasti člen 36, naslovljen „Obvladovanje tveganj“, in Prilogo VI.
13      Glej v zvezi s tem uvodni izjavi 29 in 30 Uredbe (EU) 2021/2115 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 2. decembra 2021 o določitvi pravil o podpori za strateške načrte, ki jih pripravijo države članice v okviru skupne kmetijske politike (strateški načrti SKP) in se financirajo iz Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada (EKJS) in Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), ter o razveljavitvi uredb (EU) št. 1305/2013 in (EU) št. 1307/2013 (UL 2021, L 435, str. 1).
14      Glej uvodni izjavi 42 in 54 Uredbe št. 702/2014. Glej tudi uvodno izjavo 43 Uredbe 2022/2472.
15      In sicer Komisija in Kraljevina Belgija.
16      Glej točko 94 smernic iz leta 2014 (glej tudi točko 97 Smernic iz leta 2022).
17      V točkah smernic, navedenih v prejšnji opombi, je namreč določeno, da „[se] [g]lede pomoči za nadomestitev izgub, ki so jih povzročile slabe vremenske razmere, ki jih je mogoče enačiti z naravnimi nesrečami, […] lahko za preprečitev tveganja izkrivljanja konkurence pomoč z največjo intenzivnostjo pomoči dodeli le podjetju, ki za takšne izgube ne more biti krito z zavarovanjem“.
18      Glej sodbo z dne 20. maja 2021, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania (C‑128/19, EU:C:2021:401, točka 42 in navedena sodna praksa).
19      Glej sodbo z dne 20. maja 2021, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania (C‑128/19, EU:C:2021:401, točka 42), in po analogiji sodbo z dne 5. marca 2019, Eesti Pagar (C‑349/17, EU:C:2019:172, točka 59 in navedena sodna praksa).