62018CC0100
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
YVESA BOTA,
predstavljeni 28. februarja 2019 (
1
)
Zadeva C‑100/18
Línea Directa Aseguradora, SA
proti
Segurcaixa, Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (vrhovno sodišče, Španija))
„Predhodno odločanje – Zavarovanje civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil – Direktiva 2009/103/ES – Člen 3, prvi odstavek – Pojem ‚uporaba vozil‘ – Materialna škoda, nastala na nepremičnini zaradi požara, ki je zajel vozilo, parkirano na zasebnem parkirišču te nepremičnine – Kritje z obveznim zavarovanjem“
I. Uvod
1.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunal Supremo (vrhovno sodišče, Španija), se nanaša na razlago člena 3 Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti. (
2
)
2.
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med dvema zavarovalnicama, to sta Línea Directa Aseguradora, SA (v nadaljevanju: Línea Directa) in Segurcaixa, Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (v nadaljevanju: Segurcaixa), v zvezi s kritjem škode, nastale na enodružinski hiši zaradi požara, ki je zajel vozilo, parkirano v garaži te hiše, iz naslova avtomobilskega zavarovanja.
3.
Predložitveno sodišče želi z vprašanji, ki jih postavlja, ugotoviti, ali je pojem „uporaba vozil“, ki je uporabljen v členu 3, prvi odstavek, Direktive 2009/103, mogoče razlagati tako, da zajema položaj, v katerem je vozilo, medtem ko je bilo več kot 24 ur parkirano na zasebnem parkirnem prostoru, zagorelo, vzrok za to pa je bil po navedbah tega sodišča v mehanizmih, ki so potrebni za opravljanje prevozne funkcije vozila.
4.
Ob koncu svoje analize bom trdil, da je treba ta pojem „uporaba vozil“ razlagati ob upoštevanju udeleženosti vozila, uporabljenega skladno z njegovo funkcijo prevoznega sredstva, v nesreči, ki se je zgodila na parkirnem prostoru, namenjenem temu.
5.
Predlagal bom namreč, naj se ugotovi, da okoliščine postopka v glavni stvari ne utemeljujejo spremembe okvirov tega pojma z določitvijo prostorske meje, s katero bi se izključilo parkiranje v zasebni garaži enodružinske hiše, ali časovne meje med nastopom nevarnosti in predhodnim premikanjem parkiranega vozila ali tudi vzročne meje glede na mehanski vzrok za nesrečo.
II. Pravni okvir
A.
Pravo Unije
6.
Člen 1, točka 1, Direktive 2009/103 določa:
„Za namene te direktive:
1.
‚vozilo‘ pomeni motorno vozilo, ki je namenjeno za potovanje po kopnem in ga poganja mehanska moč, vendar ne vozi po tirih, in priklopnik, s prikolico ali brez“.
7.
Člen 3 te direktive določa:
„Vsaka država članica ob upoštevanju člena 5 sprejme vse ustrezne ukrepe za zagotovitev, da je civilna odgovornost pri uporabi vozil, ki se običajno nahajajo na njenem ozemlju, krita z zavarovanjem.
Na podlagi ukrepov iz prvega pododstavka se določi kritje obveznosti in pogoji kritja.
[…]
Zavarovanje iz [prvega pododstavka] obvezno krije oboje, materialno škodo in telesne poškodbe.“
8.
Člen 13(1), prvi pododstavek, točka (c), navedene direktive določa:
„Vsaka država članica sprejme vse ustrezne ukrepe za zagotovitev[,] da se vsi zakonski predpisi ali pogodbene določbe, ki jih vsebuje zavarovalna polica, izdana v skladu s členom 3[,] štejejo za neveljavne glede odškodninskih zahtevkov tretjih oseb, ki so bili oškodovanci nesreče in, ki [oškodovanci nesreče, kadar ti predpisi ali določbe] izključujejo iz zavarovanja uporabo ali vožnjo:
[…]
(c)
oseb, ki kršijo zakonske tehnične zahteve v zvezi s stanjem in varnostjo tega vozila.“
9.
Člen 29 iste direktive določa:
„Direktive 72/166/EGS[ (
3
)], 84/5/EGS[ (
4
)], 90/232/EGS[ (
5
)], 2000/26/ES[ (
6
)] in 2005/14/ES[ (
7
)] […] se razveljavijo […].
Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se upoštevajo kot sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi II.“
B.
Špansko pravo
10.
Člen 1(1) Ley sobre responsabilidad civil y seguro en la circulación de vehículos a motor (zakon o civilnopravni odgovornosti in zavarovanju pri uporabi motornih vozil), ki je bil kodificiran z Real Decreto Legislativo 8/2004 (kraljeva zakonska uredba 8/2004) z dne 29. oktobra 2004, (
8
) v različici, ki se je uporabljala v času dejanskega stanja, določa:
„Voznik motornega vozila zaradi nevarnosti, ki jo povzroča z vožnjo tega vozila, odgovarja za škodo, povzročeno osebam ali na premoženju med uporabo vozila.
V primeru škode, povzročene osebam, je oproščen te odgovornosti samo, če dokaže, da je odgovornost za škodo mogoče pripisati izključno oškodovancu ali da je bila škoda povzročena zaradi višje sile, ki ni povezana z vožnjo ali delovanjem vozila; za višjo silo se ne štejejo niti napake na vozilu niti okvara katerega od njegovih delov ali mehanizmov.
V primeru škode, povzročene na premoženju, je voznik odgovoren do tretjih oseb, če je civilno odgovoren na podlagi določb člena 1902 in naslednjih Código Civil [civilni zakonik], določb člena 109 in naslednjih Código Penal [kazenski zakonik] ter določb tega zakona.
Če sta bila voznik in oškodovanec oba malomarna, se odgovornost porazdeli pravično in znesek odškodnine se razdeli glede na delež odgovornosti vsakega od njiju.
Lastnik, ki ni voznik, je odgovoren za telesne poškodbe in materialno škodo, ki jih povzroči voznik, če ga s tem voznikom povezuje katero od razmerij iz člena 1903 [civilnega zakonika] in člena 120(5) [kazenskega zakonika]. Ta odgovornost preneha, če navedeni lastnik dokaže, da je uporabil vso skrbnost razumne osebe, da bi preprečil škodo.
Lastnik, ki ni voznik vozila, ki ni krito z obveznim zavarovanjem, je skupaj z voznikom civilno odgovoren za telesne poškodbe in materialno škodo, ki so povzročene z navedenim vozilom, razen če dokaže, da je bilo vozilo ukradeno.“
11.
Člen 2(1) Reglamento del seguro obligatorio de responsabilidad civil en la circulación de vehículos de motor (uredba o obveznem zavarovanju civilnopravne odgovornosti pri uporabi motornih vozil), ki je bila kodificirana z Real Decreto 1507/2008 (kraljeva uredba 1507/2008) z dne 12. septembra 2008, (
9
) določa:
„Za namene civilnopravne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in kritja iz naslova obveznega zavarovanja, urejenega v tej uredbi, se za dogodke ob uporabi vozila štejejo tisti dogodki, ki izhajajo iz nevarnosti, ki izhaja iz vožnje motornega vozila v smislu prejšnjega člena v garažah in na parkiriščih, na javnih in zasebnih poteh in površinah, ki so primerne za krajevni promet ali medkrajevni promet, ter na poteh in površinah, ki sicer niso primerne za to, vendar so v splošni rabi.“
III. Dejansko stanje spora o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
12.
Popoldne 19. avgusta 2013 je Luis Salazar Rodes parkiral svoje vozilo, ki ga je kupil deset dni pred tem, v garaži enodružinske hiše, ki je bila v lasti družbe Industrial Software Indusoft.
13.
L. Salazar Rodes je 20. avgusta 2013 popoldne prižgal motor svojega vozila, ne da bi ga premaknil.
14.
Nekaj ur pozneje, okrog treh zjutraj, je vozilo L. Salazarja Rodesa, ki se ni premikalo več kot 24 ur, zagorelo in povzročilo škodo na hiši zraven garaže. Vzrok za požar je bil v električni napeljavi vozila.
15.
Civilna odgovornost pri uporabi vozila L. Salazarja Rodesa je bila krita z zavarovanjem, sklenjenim z družbo Línea Directa.
16.
Družba Industrial Software Indusoft, katere enodružinska hiša je bila zavarovana pri družbi Segurcaixa, je za povračilo materialne škode, ki jo je na tej nepremičnini povzročil požar, ki je zajel zadevno vozilo, prejela odškodnino v višini 44.704,34 EUR.
17.
Družba Segurcaixa je 5. marca 2014 pri Juzgado de Primera Instancia de Vitoria-Gasteiz (sodišče prve stopnje v Vitoria-Gasteizu, Španija) zoper družbo Línea Directa vložila tožbo, s katero je zahtevala, naj se tej zavarovalnici naloži plačilo zneska 44.704,34 EUR, povečanega za zakonske obresti, z obrazložitvijo, da je nesreča izvirala iz dogodka ob uporabi vozila, ki je krit z avtomobilskim zavarovanjem vozila L. Salazarja Rodesa. To sodišče je presodilo, da požara ni mogoče opredeliti kot „dogodek ob uporabi vozila“, ki bi bil krit z avtomobilskim zavarovanjem, in zavrnilo zahtevek družbe Segurcaixa.
18.
Audiencia Provincial de Álava (sodišče pokrajine Álava, Španija), pri katerem je družba Segurcaixa zoper to sodbo vložila pritožbo, je razveljavilo to odločbo in ugodilo zahtevku družbe Segurcaixa, pri čemer je sprejelo široko razlago pojma „dogodek ob uporabi vozila“ (
10
), v skladu s katero gre za tak dogodek v primeru „požara, ki je zajel vozilo, ki ga lastnik ni trajno parkiral na parkirnem mestu v garaži, če je vzrok za gorenje nastal v vozilu, ne da bi šlo za dejanje tretje osebe“.
19.
Družba Línea Directa je zoper to sodbo vložila kasacijsko pritožbo pri Tribunal Supremo (vrhovno sodišče).
20.
To sodišče navaja, da španska zakonodaja, s katero je prenesena Direktiva 2009/103, določa področje uporabe civilne odgovornosti pri uporabi vozil, na katero se nanaša člen 3 te direktive, in opredeljuje „dogodke ob uporabi vozila“ kot „dogodke, ki izhajajo iz nevarnosti, ki izhaja iz vožnje motornega vozila“ v garažah in na parkiriščih, na javnih in zasebnih poteh in površinah, ki so primerne za krajevni promet ali medkrajevni promet, ter na poteh in površinah, ki sicer niso primerne za to, vendar so v splošni rabi.
21.
Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) dodaja, da je v skladu s široko razlago nevarnosti, ki izhaja iz uporabe, presodilo, da sta z obveznim zavarovanjem krita primer vozila, ki je v mirovanju ali katerega motor je ugasnjen, če je nesreča povezana s prevozno funkcijo vozila, in primer vozila, ki med vožnjo zagori.
22.
Vendar je izključilo primer požara, ki je zajel vozilo, ki je bilo parkirano in pokrito z odejami za zaščito pred zmrzaljo.
23.
Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) pojasnjuje, da na podlagi španskega prava voznik vozila ni odgovoren za škodo, ki je posledica višje sile, da pa se napake na vozilu ali okvara katerega od njegovih mehanizmov ne štejejo za dogodke, ki pomenijo višjo silo. Poleg tega naj okoliščina, da bi bila nesreča posledica napake na vozilu, ne bi izključevala kritja z obveznim zavarovanjem in nato vložitve pravnega sredstva zoper proizvajalca, če bi bili za to izpolnjeni pogoji.
24.
To sodišče se zato sprašuje, ali je združljivo z Direktivo 2009/103, če se ugotovi, da avtomobilsko zavarovanje krije nesrečo, v kateri je bilo udeleženo vozilo, katerega motor je bil ugasnjen in ki je bilo parkirano v garaži enodružinske hiše, pri čemer ni bilo nobene povezave z uporabo in to vozilo ni pomenilo nevarnosti za uporabnike prometne poti. Ta položaj naj bi lahko spadal bolj v okvir odgovornosti lastnika potencialno nevarne stvari.
25.
Kljub temu predložitveno sodišče navaja, da bi cilj, ki mu sledi ureditev Unije, in sicer varstvo oškodovancev nesreč, ki jih povzročijo vozila, lahko upravičeval kritje posledic požara, ki zajame vozilo v mirovanju, če je vzrok požara v funkciji, ki je nujna oziroma potrebna za premikanje tega vozila, saj je ta položaj potem lahko povezan z običajno prevozno funkcijo vozila.
26.
Vendar naj zaradi časovne oddaljenosti med predhodno uporabo tega vozila in nesrečo oziroma zaradi načina, kako je prišlo do nesreče, ne bi bilo mogoče izključiti, da ker ni neposredne povezave med nevarnostjo in uporabo vozila, položaj, v katerem je vozilo parkirano, ni zajet s pojmom „uporaba vozil“.
27.
Predložitveno sodišče v zvezi s tem poudarja, da bi razlaga, pri kateri se ne bi upoštevala časovna povezava med predhodno uporabo vozila in nastopom nesreče, lahko pripeljala do izenačitve obveznega zavarovanja civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in zavarovanja lastnika proti odgovornosti, ki izhaja iz same posesti vozila oziroma lastninske pravice na vozilu.
28.
V teh okoliščinah je Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali je razlaga, v skladu s katero se z obveznim zavarovanjem krije škoda, ki je nastala zaradi požara, ki je zajel parkirano vozilo, če je vzrok za požar v mehanizmih, ki so potrebni za opravljanje prevozne funkcije vozila, v nasprotju s členom 3 Direktive [2009/103]?
2.
Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali je razlaga, v skladu s katero se z obveznim zavarovanjem krije škoda, ki je nastala zaradi požara, ki je zajel parkirano vozilo, če požara ni mogoče povezati s predhodnim gibanjem vozila in torej ni mogoče šteti, da je povezan s potjo, v nasprotju s členom 3 Direktive [2009/103]?
3.
Če je odgovor na drugo vprašanje nikalen, ali je razlaga, v skladu s katero se z obveznim zavarovanjem krije škoda, ki je nastala zaradi požara, ki je zajel parkirano vozilo, če je vozilo parkirano v zaprti zasebni garaži, v nasprotju s členom 3 Direktive [2009/103]?“
IV. Analiza
A.
Dopustnost prvega vprašanja za predhodno odločanje
29.
Družba Línea Directa trdi, da je prvo vprašanje za predhodno odločanje nedopustno, ker je hipotetično. Ta zavarovalnica v bistvu meni, da predložitveno sodišče izhaja iz načela, da je bil vzrok za požar v mehanizmih, ki so potrebni za opravljanje prevozne funkcije vozila, medtem ko to ni podprto z elementi spora o glavni stvari. Po mnenju družbe Línea Directa je ugotovljeno samo, da je bil vzrok za požar v električni napeljavi tega vozila.
30.
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča „je le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in ki mora prevzeti odgovornost za sodno odločitev, pristojno, da ob upoštevanju posebnosti zadeve presodi potrebo po sprejetju predhodne odločbe, da bi lahko izdalo sodbo, in tudi upoštevnost vprašanj, ki jih predloži Sodišču. Zato je Sodišče, kadar se predložena vprašanja nanašajo na razlago pravila prava Unije, načeloma dolžno odločati […]. Iz tega sledi, da za vprašanja, ki se nanašajo na pravo Unije, velja domneva upoštevnosti. Sodišče lahko odločanje o vprašanju za predhodno odločanje, ki ga postavi nacionalno sodišče, zavrne le, če zahtevana razlaga pravila Unije očitno nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če gre za hipotetičen problem ali če Sodišče nima na voljo potrebnih dejanskih in pravnih elementov, da bi lahko koristno odgovorilo na postavljena vprašanja […]“. (
11
)
31.
V obravnavani zadevi ne gre za tak primer. Dejanske okoliščine spora, ki jih opisuje Tribunal Supremo (vrhovno sodišče) in zaradi katerih to dvomi o obsegu področja uporabe obveznega avtomobilskega zavarovanja, niso omejene na vzrok za požar, ki je zajel zadevno vozilo. Predlagana razlaga pojma „uporaba vozil“ je nujna za rešitev spora. Njena upoštevnost je glede na sodbe, ki jih je Sodišče že izreklo, izkazana.
32.
V teh okoliščinah Sodišču predlagam, naj ugotovi, da je to prvo vprašanje za predhodno odločanje dopustno.
B.
Vsebinska presoja
33.
Predložitveno sodišče z vprašanji za predhodno odločanje, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je člen 3, prvi odstavek, Direktive 2009/103 treba razlagati tako, da je s pojmom „uporaba vozil“ zajet položaj, v katerem je požar, ki je zajel vozilo, parkirano v zasebni garaži več kot 24 ur, in katerega vzrok je bil v električni napeljavi tega vozila, povzročil škodo na hiši zraven garaže.
34.
Predložitveno sodišče je glede na sodno prakso Sodišča poudarilo posebnost spora, ki izhaja iz tega, da je bilo vozilo udeleženo v nesreči, ki se je zgodila na zasebnem parkirnem prostoru, pri čemer se to vozilo pred tem ni premikalo.
35.
Čeprav je namreč nekatere elemente odgovora mogoče razbrati iz predhodnih odločitev Sodišča, je treba ponovno podati razlago določb člena 3, prvi odstavek, Direktive 2009/103, da bi se ugotovilo, ali je s pojmom „uporaba vozil“ zajet požar, ki nastane spontano in v katerem je udeleženo vozilo v mirovanju, ne da bi se to neposredno pred tem premikalo.
36.
Tako je treba spomniti, prvič, da je pojem „uporaba vozil“ samostojen pojem prava Unije, katerega razlaga ne more biti prepuščena presoji vsake države članice ter ki ga je treba razlagati ob upoštevanju njegovega okvira in ciljev, ki jim sledi ureditev na področju zavarovanja civilne odgovornosti pri uporabi vozil. (
12
)
37.
Drugič, ugotoviti je mogoče, da se je razlaga tega pojma spreminjala glede na različne položaje, na katere je bilo opozorjeno Sodišče.
38.
Sodišče je namreč presodilo, da pojem „uporaba vozil“ zajema vsakršno uporabo vozila, ki je skladna z običajno funkcijo tega vozila, in sicer s funkcijo prevoznega sredstva. (
13
)
39.
Ta razlaga je omogočila presojo, da so z obveznim zavarovanjem kriti položaji, v katerih je vozilo v mirovanju in na parkirišču, (
14
) pri čemer ni pomembno, ali je bil v trenutku, ko se je nesreča zgodila, motor prižgan ali ne. (
15
)
40.
Sodišče je tudi odločilo, da uporaba vozila, ki je skladna z njegovo funkcijo prevoznega sredstva, ni omejena na vožnjo vozil, temveč vključuje tudi dejanja, ki so z njo povezana, kot je uporaba vrat s strani potnikov, ki izstopajo iz parkiranega vozila. (
16
)
41.
Poleg tega pojem „uporaba vozil“ zajema vsak položaj, v katerem je bilo vozilo uporabljeno, ne samo na javni površini, ampak tudi na javnem ali zasebnem zemljišču, (
17
) ker obseg tega pojma ni odvisen od značilnosti zemljišča, na katerem se to vozilo uporablja. (
18
)
42.
Tako glede na sedanje stanje sodne prakse Sodišča ni nobenega dvoma, da ta pojem zajema položaje, v katerih je bila škoda povzročena, medtem ko je bilo vozilo parkirano na zasebnem prostoru, namenjenem temu.
43.
Vendar je treba navesti, da imajo različne zadeve, o katerih je moralo odločati Sodišče, za skupno točko udeleženost vozila, ki se uporablja ali ki se je pred kratkim uporabljalo.
44.
Zato se edino težavno vprašanje, ki ga je treba rešiti, glasi, ali to, da se vozilo ni uporabljalo dovolj neposredno pred nesrečo, lahko pomeni razlog za izključitev iz varstva, zagotovljenega z ureditvijo Unije na področju civilne odgovornosti pri uporabi vozil, in podredno, v primeru nikalnega odgovora, ali je treba zahtevati tehnično vzročno zvezo.
45.
Zdi se mi, da trije razlogi utemeljujejo nikalen odgovor na to glavno vprašanje. Prvič, navesti je treba, da kar zadeva izvajanje varstva oškodovancev nesreč, ki jih povzročijo vozila, zakonodajalec Unije ni določil časovnih mej za nastop nesreče.
46.
Drugič, razvoj sodne prakse Sodišča kaže, da se z njo želi zagotoviti, da ta cilj varstva, za katerega izpolnitev in krepitev si je zakonodajalec Unije stalno prizadeval, (
19
) pride do izraza, takoj ko se vozilo, na katerega opredelitev je Sodišče pred kratkim spomnilo, (
20
) uporablja ali se namerava uporabiti skladno z njegovo funkcijo prevoznega sredstva.
47.
Tretjič, zdi se mi, da če bi se v vsakem primeru posebej analiziral čas predhodne uporabe vozila, bi bil to vir pravne negotovosti, ki bi bila v nasprotju z zgoraj omenjenim ciljem.
48.
Iz tega sklepam, da samo položaji, v katerih se nesreča zgodi, medtem ko se vozilo uporablja ali se je uporabljalo za druge namene, in ne za prevoz, na primer kot delovni stroj (
21
) ali kot orožje ali tudi kot bivališče, niso zajeti s pojmom „uporaba vozil“.
49.
Če Sodišče v skladu s svojo sodno prakso presodi, da dejstvo, da se nesreča ni zgodila neposredno po uporabi vozila kot prevoznega sredstva, ni pomembno, pri čemer se šteje, da je parkiranje samo po sebi zajeto s pojmom „uporaba vozil“, je treba za odgovor na prvo vprašanje, ki ga postavlja predložitveno sodišče, ugotoviti še, ali je treba določiti meje glede vzroka za škodo, to je glede mehanizmov vozila, ki so potrebni za njegovo prevozno funkcijo.
50.
Po eni strani je treba ugotoviti, da zakonodajalec Unije ni določil takih pogojev. Po drugi strani je ob upoštevanju posebnih dejanskih okoliščin postopka v glavni stvari, to je požara, ki ga je spontano povzročilo vozilo, po mojem mnenju dovolj ugotoviti udeleženost tega vozila, kot bi lahko veljalo tudi, če bi vozilo po nesreči eksplodiralo ali če bi bila škoda povzročena zaradi iztekanja proizvoda ali tekočine iz vozila (
22
).
51.
Ker je tovrstna nevarnost neločljivo povezana s prevozno funkcijo vozila, ni treba iskati nobenega konkretnega dejanja ali vzroka za škodo glede na določen mehanizem ali del vozila, ki je potreben za njegovo funkcijo prevoznega sredstva.
52.
Taka razlaga (
23
) je v skladu s ciljem, ki mu sledi zakonodajalec Unije za zagotovitev, da bodo oškodovanci nesreč, ki jih povzročijo vozila, enako obravnavani ne glede na to, kje v Uniji se je nesreča zgodila, (
24
) zaradi katerega poleg tega ni določil mej glede nevarnosti, ki se krijejo z avtomobilskim zavarovanjem, med drugim v primeru, ko vozilo ni skladno z zakonskimi tehničnimi zahtevami v zvezi s stanjem in varnostjo tega vozila, kot izhaja iz člena 13(1), prvi pododstavek, točka (c), Direktive 2009/103.
53.
V teh okoliščinah se mi zdi, da udeleženost vozila, uporabljenega skladno z njegovo funkcijo prevoznega sredstva, lahko izhaja zgolj iz ugotovitve, da je to vozilo na neki način prispevalo k nastopu nesreče.
54.
Posledično se mi zdi, da je člen 3, prvi odstavek, Direktive 2009/103 mogoče razlagati tako, da je s pojmom „uporaba vozil“ zajet položaj, v katerem je vozilo, uporabljeno skladno z njegovo funkcijo prevoznega sredstva, udeleženo v požaru, do katerega je prišlo na mestu, namenjenem parkiranju, pri čemer ni pomembno, da je požar nastopil v zasebni garaži enodružinske hiše ali po daljšem obdobju mirovanja.
V. Predlog
55.
Glede na vse navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je postavilo Tribunal Supremo (vrhovno sodišče, Španija), odgovori:
Člen 3, prvi odstavek, Direktive 2009/103/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornost je treba razlagati tako, da je s pojmom „uporaba vozil“ iz te določbe zajet položaj, v katerem je vozilo, uporabljeno skladno z njegovo funkcijo prevoznega sredstva, udeleženo v požaru, do katerega je prišlo na mestu, namenjenem parkiranju, pri čemer ni pomembno, da je požar nastopil v zasebni garaži enodružinske hiše ali po daljšem obdobju mirovanja.
(
1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
2
)	UL 2009, L 263, str. 11.
(
3
)	Direktiva Sveta z dne 24. aprila 1972 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil in o izvajanju obveznosti zavarovanja takšne odgovornosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 10).
(
4
)	Druga direktiva Sveta z dne 30. decembra 1983 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 7. str. 3).
(
5
)	Tretja Direktiva Sveta z dne 14. maja 1990 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 1, str. 249).
(
6
)	Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. maja 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o zavarovanju avtomobilske odgovornosti, ki spreminja Direktivi Sveta 73/239/EGS in 88/357/EGS (Četrta direktiva o zavarovanju avtomobilske odgovornosti) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 6, zvezek 3, str. 331).
(
7
)	Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2005 o spremembi direktiv Sveta 72/166/EGS, 84/5/EGS, 88/357/EGS in 90/232/EGS ter Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/26/ES o zavarovanju civilne odgovornosti pri uporabi motornih vozil (UL 2005, L 149, str. 14).
(
8
)	BOE št. 267 z dne 5. novembra 2004, str. 36662.
(
9
)	BOE št. 222 z dne 13. septembra 2008, str. 37487.
(
10
)	V zvezi s tem pojmom, določenim v španskem pravu, glej točko 11 teh sklepnih predlogov.
(
11
)	Glej med drugim sodbo z dne 10. decembra 2018, Wightman in drugi (C‑621/18, EU:C:2018:999, točki 26 in 27 ter navedena sodna praksa).
(
12
)	Glej sodbo z dne 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, točka 31 in navedena sodna praksa).
(
13
)	Glej sodbo z dne 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, točka 44). Člen 3(1), prvi stavek, Direktive 72/166, na katerega se nanaša ta točka, v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II k Direktivi 2009/103 ustreza členu 3, prvi odstavek, te direktive, ki se uporablja v obravnavanem primeru (glej točko 9 teh sklepnih predlogov). Glej tudi predlog Evropske komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2009/103 (COM(2018) 336 final) in zlasti njegov člen 1, s katerim se želi v člen 1 Direktive 2009/103 vstaviti točka 1a, ki bi vsebovala opredelitev „uporabe vozila“, da bi se zaradi pravne varnosti upoštevala sodna praksa Sodišča.
(
14
)	Glej sodbo z dne 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, točke 37, 38 in 40 ter navedena sodna praksa).
(
15
)	Glej sodbo z dne 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, točka 39 in navedena sodna praksa).
(
16
)	Glej sodbo z dne 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, točki 36 in 45).
(
17
)	Glej dejanske okoliščine v sodbah z dne 4. septembra 2014, Vnuk (C‑162/13, EU:C:2014:2146, točki 19 in 59; šlo je za premik vozila na dvorišču kmetije), in z dne 28. novembra 2017, Rodrigues de Andrade (C‑514/16, EU:C:2017:908, točki 7 in 9; nesreča se je zgodila v vinogradu, ki je pripadal kmetom).
(
18
)	Glej sodbo z dne 20. decembra 2017, Núñez Torreiro (C‑334/16, EU:C:2017:1007, točka 30 in navedena sodna praksa).
(
19
)	Glej sodbo z dne 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, točka 33 in navedena sodna praksa).
(
20
)	Glej sodbo z dne 4. septembra 2018, Juliana (C‑80/17, EU:C:2018:661, točki 39 in 42).
(
21
)	Glej sodbo z dne 28. novembra 2017, Rodrigues de Andrade (C‑514/16, EU:C:2017:908, točki 40 in 42).
(
22
)	Za ponazoritev glej še nerešeno zadevo Bueno Ruiz (C‑431/18), ki se nanaša na škodo, povzročeno voznici zaradi iztekanja olja iz vozila, parkiranega poleg njenega, zaradi česar je ta voznica padla.
(
23
)	Primerjaj s pisnim stališčem Evropske komisije in špansko zakonodajo (glej točko 23 teh sklepnih predlogov).
(
24
)	Glej sodbo z dne 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, točka 32 in navedena sodna praksa). Glej tudi uvodno izjavo 20 Direktive 2009/103 in obrazložitveni memorandum predloga Komisije, navedenega v opombi 13 teh sklepnih predlogov, katerega namen je prav tako povečati varstvo oškodovancev prometnih nesreč v primeru insolventnosti zavarovatelja in izboljšati priznavanje izjav o škodnem dogajanju, zlasti v čezmejnem okviru. Poleg tega sta v tem predlogu obravnavana preverjanje zavarovanj za boj proti vožnji brez zavarovanja in uskladitev minimalnih zneskov kritja (str. 2).