62023CC0247
MIŠLJENJE NEZAVISNOG ODVJETNIKA
ANTHONYJA COLLINSA
od 12. rujna 2024. (
1
)
Predmet C‑247/23 [Deldits] (
i
)
VP
protiv
Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti, Mađarska))
„Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba (EU) 2016/679 – Članak 16. – Pravo na ispravak netočnih osobnih podataka – Podaci o rodu transrodnog izbjeglice – Opseg”
I. Uvod
1.
Može li članak 16. Opće uredbe o zaštiti podataka (
2
) – koji se odnosi na pravo na ispravak – u vezi s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) te uredbe – koji se odnosi na načelo točnosti – obvezivati tijelo koje vodi nacionalnu evidenciju izbjeglica da ispravi podatak koji je upisalo u pogledu roda osobe? Ako ono ima takvu obvezu, koje dokaze može zahtijevati od osobe koja traži ispravak tog upisa? Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti, Mađarska) traži odgovore na ta pitanja.
II. Pravni okvir
A.
OUZP
2.
Članak 5. OUZP‑a, naslovljen „Načela obrade osobnih podataka”, predviđa:
„1.   Osobni podaci moraju biti:
[…]
(d)
točni i prema potrebi ažurni; mora se poduzeti svaka razumna mjera radi osiguravanja da se osobni podaci koji nisu točni, uzimajući u obzir svrhe u koje se obrađuju, bez odlaganja izbrišu ili isprave (‚točnost’);
[…]”
3.
Prema članku 16. OUZP‑a, naslovljenom „Pravo na ispravak”:
„Ispitanik ima pravo bez nepotrebnog odgađanja ishoditi od voditelja obrade ispravak netočnih osobnih podataka koji se na njega odnose. Uzimajući u obzir svrhe obrade, ispitanik ima pravo dopuniti nepotpune osobne podatke, među ostalim i davanjem dodatne izjave.”
4.
Članak 23. OUZP‑a, naslovljen „Ograničenja”, propisuje:
„1.   Na temelju prava Unije ili prava države članice kojem podliježu voditelj obrade podataka ili izvršitelj obrade zakonskom mjerom može se ograničiti opseg obveza i prava iz članaka od 12. do 22. i članka 34. te članka 5. ako te odredbe odgovaraju pravima i obvezama predviđenima u člancima od 12. do 22., ako se takvim ograničenjem poštuje bit temeljnih prava i sloboda te ono predstavlja nužnu i razmjernu mjeru u demokratskom društvu za zaštitu:
(a)
nacionalne sigurnosti;
(b)
obrane;
(c)
javne sigurnosti;
(d)
sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenopravnih sankcija, uključujući zaštitu od prijetnji javnoj sigurnosti i njihovo sprečavanje;
(e)
drugih važnih ciljeva od općeg javnog interesa Unije ili države članice, osobito važnog gospodarskog ili financijskog interesa Unije ili države članice, što uključuje monetarna, proračunska i porezna pitanja, javno zdravstvo i socijalnu sigurnost;
(f)
zaštite neovisnosti pravosuđa i sudskih postupaka;
(g)
sprečavanja, istrage, otkrivanja i progona kršenja etike za regulirane struke;
(h)
funkcije praćenja, inspekcije ili regulatorne funkcije koja je, barem povremeno, povezana s izvršavanjem službene ovlasti u slučajevima iz točaka od (a) do (e) i točke (g);
(i)
zaštite ispitanika ili prava i sloboda drugih;
(j)
ostvarivanja potraživanja u građanskim sporovima.
[…]”
B.
Mađarsko pravo
5.
Članak 81. menedékjogról szóló 2007. évi LXXX. törvényja (Zakon br. LXXX iz 2007. o pravu na azil) (u daljnjem tekstu: Zakon o azilu) (
3
) predviđa sljedeće:
„Nadležno tijelo u području azila u evidenciji u tom području obrađuje osobne podatke koji se odnose na izbjeglice, strance pod supsidijarnom zaštitom, prihvaćenike, korisnike privremene zaštite, kao i osobe koje traže međunarodnu zaštitu i osobe na koje se primjenjuje dublinski postupak (u daljnjem tekstu zajedno: osobe na koje se primjenjuje ovaj zakon), podatke koji se odnose na njihov boravak te na pomoć i potpore na koje imaju pravo, kao i naknadne izmjene tih podataka, a sve s ciljem:
(a)
provjere njihova statusa izbjeglice, stranca pod supsidijarnom zaštitom, korisnika privremene zaštite ili prihvaćenika te osiguravanja da smiju ostvarivati prava koja proizlaze iz tog statusa;
(b)
provjere da imaju pravo na pomoć i potpore utvrđene u ovom zakonu i drugim pravnim pravilima;
(c)
njihove osobne identifikacije;
(d)
izbjegavanja udvostručavanja postupaka i
(e)
utvrđivanja je li zahtjev podnesen više puta.”
6.
Članak 82. točka (f) tog zakona propisuje:
„Za potrebe ovog poglavlja, sljedeći se podaci osoba na koje se primjenjuje ovaj zakon smatraju identifikacijskim podacima fizičkih osoba:
[…]
(f) [spol/rod].”
7.
U skladu s člankom 83. stavkom 1. točkom (a) tog zakona:
„Evidencija u području azila sadržava sljedeće podatke o osobama na koje se primjenjuje ovaj zakon:
(a)
identifikacijske podatke fizičkih osoba;
[…]”
8.
Članak 83/A. stavak 5. Zakona o azilu predviđa:
„Nadležno tijelo u području azila po službenoj je dužnosti obvezno izbrisati zapise koji su protivni propisima, ispraviti netočne zapise i nadodati ispuštene zapise u službenoj evidenciji koju vodi.”
III. Spor u glavnom postupku i prethodna pitanja
9.
Nadležno tijelo u Mađarskoj dodijelilo je 2014. osobi V. P. (u daljnjem tekstu: tužitelj) (
4
) – iranskom državljaninu koji je „rođen kao žena” – status izbjeglice. Tužitelj je u postupku u kojem je donesena ta odluka isticao svoju transseksualnost kao razlog da ga se prizna kao izbjeglicu te je podnio potvrde specijalista psihijatrije i ginekologije kao dokaz svoje transseksualnosti. Nakon što mu je odobren status izbjeglice, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság (Glavno državno ravnateljstvo policije za migracije, Mađarska; u daljnjem tekstu: tuženik) tužiteljeve je osobne podatke, uključujući rod, radi njegove lakše identifikacije upisao u evidenciju u području azila koju je vodio. Tužitelj je upisan kao ženska osoba.
10.
Tužitelj je 2022. na temelju članka 16. OUZP‑a tuženiku podnio zahtjev za dvjema izmjenama u evidenciji u području azila: promjenom imena pod kojim je upisan i promjenom upisanog roda iz ženskog u muški. Tužitelj je u prilog tom zahtjevu dostavio liječničku dokumentaciju koju je podnio u postupku azila. Tuženik je odlukom od 11. listopada 2022. (u daljnjem tekstu: sporna odluka) odbio taj zahtjev. Naveo je da je dostavljena dokumentacija potvrđivala samo tužiteljevu transrodnost. Ona nije dokazivala da se tužitelj podvrgnuo operaciji prilagodbe spola te da je time promijenjen njegov rod.
11.
Tužitelj je pred sudom koji je uputio zahtjev pokrenuo postupak radi poništenja sporne odluke. Tužitelj se cijelo relevantno vrijeme identificirao kao muškarac. Tvrdi da s pojmovnog gledišta transseksualnost podrazumijeva prilagodbu spola. Dostavljeni liječnički nalazi potvrđuju da tužitelj izgleda kao muškarac te da, prema Međunarodnoj klasifikaciji bolesti, ima dijagnozu F64.0, koja se odnosi na transseksualizam. Pozivajući se na sudsku praksu ESLJP‑a (
5
), tužitelj tvrdi da za prilagodbu spola nije potrebno podvrgnuti se operaciji. Postupak ispravljanja podataka na temelju članka 16. OUZP‑a ne zahtijeva da osoba pruži „prekomjerne dokaze”, a osobito ne potvrdu da se podvrgnula operaciji prilagodbe spola. U svakom slučaju, takav se zahtjev protivi sudskoj praksi ESLJP‑a. On usto povređuje članak 1. (pravo na ljudsko dostojanstvo), članak 3. (pravo na integritet osobe), članak 7. (pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života) i članak 52. stavak 3. (načelo jednake zaštite temeljnih prava) Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja). Tužitelj usto skreće pozornost na činjenicu da nekoliko država članica (
6
) priznaje izjavu transrodne osobe kao pravni dokaz njezina rodnog identiteta.
12.
Tuženik ističe da tužbu treba odbiti. Ističe da tužitelj nije pružio ni javnu ispravu ni liječničku dokumentaciju koja bi dokazivala navodnu prilagodbu spola.
13.
Sud koji je uputio zahtjev smatra da je potrebno tumačenje članka 16. OUZP‑a kako bi se pojasnili uvjeti pod kojima ispitanik može tražiti ispravljanje podataka upisanih o svojem rodu. Iako Zakon o azilu predviđa obradu izmjena upisanih podataka i ispravljanje pogrešnih upisa, njime nisu uređeni ni postupak ni uvjeti prema kojima se u evidenciji može promijeniti podatak o rodu te izvršiti posljedična promjena upisanog imena.
14.
Alkotmánybíróság (Ustavni sud, Mađarska) je presudom od 27. lipnja 2018. (
7
) činjenicu da mađarski zakonodavac nije uspostavio postupak na temelju kojeg bi stranci sa zakonitim boravkom u Mađarskoj mogli promijeniti podatak o rodu i ime upisano u evidenciji, dok je mađarskim državljanima to omogućio, proglasio neustavnom jer povređuje članak II. (nepovredivost ljudskog dostojanstva) i članak XV. stavak 2. (zabrana diskriminacije) Magyarország Alaptörvényja (Temeljni zakon Mađarske). Alkotmánybíróság (Ustavni sud) pozvao je mađarski parlament da tu povredu ispravi najkasnije do 31. prosinca 2018. ESLJP je u presudi od 16. srpnja 2020., Rana protiv Mađarske (
8
), utvrdio da je Mađarska povrijedila članak 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, potpisane u Rimu 4. studenoga 1950. (u daljnjem tekstu: EKLJP), time što izbjeglici nije omogućila pristup postupku pravnog priznavanja prilagodbe spola.
15.
Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti) podsjeća na to da, unatoč presudama Alkotmánybírósága (Ustavni sud) i ESLJP‑a, stranci koji zakonito borave u Mađarskoj nemaju na temelju mađarskog zakonodavstva na raspolaganju postupak pravnog priznavanja prilagodbe spola. Nakon presude Alkotmánybírósága (Ustavni sud), Mađarska ni svojim državljanima ne omogućuje pravno priznanje prilagodbe spola. Shodno tomu, sud koji je uputio zahtjev smatra da ne može „popuniti pravnu prazninu analognom primjenom odredbi koje se odnose na mađarske državljane”.
16.
S obzirom na te okolnosti, Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti) odlučio je prekinuti postupak i Sudu uputiti sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Treba li članak 16. OUZP‑a tumačiti na način da je tijelo nadležno za evidenciju u skladu s nacionalnim pravom obvezno, radi ostvarivanja ispitanikovih prava, ispraviti osobni podatak koji se odnosi na rod te osobe i koji je evidentiralo to tijelo ako se taj podatak promijenio nakon njezina upisa u evidenciju i stoga nije u skladu s načelom točnosti utvrđenim u članku 5. stavku 1. točki (d) OUZP‑a?
2.
U slučaju potvrdnog odgovora na prvo prethodno pitanje, treba li članak 16. OUZP‑a tumačiti na način da se njime od osobe koja traži ispravak podatka o svojem rodu zahtijeva da podnese dokaze koji opravdavaju njezin zahtjev za ispravak?
3.
U slučaju potvrdnog odgovora na drugo prethodno pitanje, treba li članak 16. OUZP‑a tumačiti na način da je podnositelj zahtjeva obvezan dokazati da se podvrgnuo operaciji prilagodbe spola?”
IV. Postupak pred Sudom
17.
Tužitelj, estonska, španjolska, francuska, mađarska, nizozemska i portugalska vlada te Europska komisija podnijeli su pisana očitovanja.
18.
Iz tužiteljevih pisanih očitovanja proizlazi da je on „u međuvremenu” stekao mađarsko državljanstvo te da više ne mora biti upisan u evidenciji u području azila. Sud je, u skladu s člankom 101. stavkom 1. svojeg Poslovnika, zatražio od suda koji je uputio zahtjev da pojasni utjecaj te promjene okolnosti na glavni postupak. Sud koji je uputio zahtjev odgovorio je da ona ne utječe na ishod tog postupka jer, u skladu s člankom 85. stavkom 2. közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. törvényja (Zakon br. I iz 2017. o Zakoniku o upravnom postupku) (
9
), taj sud „zakonitost upravne radnje ocjenjuje s obzirom na činjenice koje su postojale u vrijeme njezina poduzimanja”.
19.
Tužitelj, španjolska, francuska, mađarska i nizozemska vlada te Europska komisija iznijeli su usmena očitovanja i odgovorili na pitanja Suda na raspravi održanoj 3. lipnja 2024.
V. Ocjena
A.
Prvo pitanje
1. Stajališta o prvom pitanju
20.
Tužitelj navodi da se, u skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) OUZP‑a, točnost podataka mora ocijeniti s obzirom na svrhu njihove obrade. Svrha evidencije u području azila je identifikacija osoba koje Mađarska priznaje kao izbjeglice. Ako upisani rod transrodne osobe ne odgovara identitetu po kojem se tu osobu poznaje u javnosti, bez obzira na njezin pravni identitet, taj upis ne omogućuje njezinu identifikaciju te je čak može izložiti diskriminaciji i uznemiravanju. Članak 16. OUZP‑a treba tumačiti na taj način kako bi se omogućilo ispravljanje podataka o rodu transrodnih osoba.
21.
Pozivajući se na članak 5. stavak 1. točku (d), članak 6. stavak 2. i članak 16. OUZP‑a, estonska vlada navodi da države članice moraju uvesti nacionalna postupovna pravila koja osobi koja je prilagodila spol daju pravo da traži ispravljanje podataka u javnoj evidenciji koji su postali netočni s obzirom na svrhu njihove obrade.
22.
Španjolska vlada ističe da nacionalno zakonodavstvo o pravnom priznavanju transrodnog identiteta koje uvjetuje pravo osoba da traže ispravljanje osobnih podataka o svojem rodu upisanih u javnim evidencijama ograničava ostvarivanje prava na ispravak predviđenog u članku 16. OUZP‑a. Iako se takvo ograničenje može opravdati nužnošću zaštite interesa o kojima se govori u članku 23. OUZP‑a, Mađarska se ne može pozivati na tu odredbu jer nije usvojila zakonodavstvo za priznavanje roda transrodnih osoba. U svakom slučaju, razni interesi o kojima ta odredba govori nisu primjenjivi na okolnosti predmetnog slučaja.
23.
Budući da tužitelj ima status izbjeglice, španjolska vlada dalje ističe da su za predmetni zahtjev za prethodnu odluku relevantne odredbe prava Unije različite od OUZP‑a te da bi Sud stoga trebao preoblikovati prvo pitanje. Neke od mjera koje bi Sud trebao protumačiti u predmetnom kontekstu čine članci 7. i 21. Povelje te članak 24. stavak 1. (
10
) i članak 25. stavak 1. (
11
) Direktive 2011/95 (
12
). Španjolska vlada tvrdi da se tim odredbama protivi nacionalni pravni sustav koji ne „predviđa nikakav postupak na temelju kojeg transrodna osoba sa statusom izbjeglice može u evidenciji u području azila promijeniti podatak koji se odnosi na njezin rod”. Nepostojanje takvog postupka povređuje i sudsku praksu ESLJP‑a (
13
). Španjolska vlada poziva se, po analogiji, na presudu Freitag (
14
), koja se odnosila na odbijanje države članice da prizna promjenu imena koju je izvršila druga država članica. Sud je u toj presudi utvrdio da su zabune i nepovoljnosti koje su bile posljedica primjene dvaju različitih imena na istu osobu činile prepreku izvršavanju prava na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica, zajamčenog člankom 21. UFEU‑a. Prema navodu španjolske vlade, odstupanje ženskog roda zapisanog na dozvoli boravka ili putnim ispravama izdanima na temelju članka 24. stavka 1. i članka 25. stavka 1. Direktive 2011/95 od činjenice da se tužitelj identificira kao muškarac – što je sud koji je uputio zahtjev utvrdio dosljednim njegovu ponašanju i fizičkom izgledu – može dovesti do zabuna i dvojbi u pogledu tužiteljeva identiteta i vjerodostojnosti tih isprava.
24.
Francuska vlada pravi razliku između podataka koji su bili netočni u trenutku kada su upisani i podataka koji su naknadno postali netočni. Ističe da se, u skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) i člankom 16. OUZP‑a, podaci o rodu mogu retroaktivno ispraviti ako su bili netočni kada su upisani. Kada je riječ o evidencijama koje bilježe građanski status, tijela javne vlasti mogu imati interes pratiti razvoj podataka o identitetu osobe. Shodno tomu, eventualni postupak ispravljanja tih podataka može biti osmišljen na način da ostavlja trag svih podataka upisanih u te evidencije (
15
).
25.
Mađarska vlada smatra da članak 16. OUZP‑a, u vezi s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) te uredbe i člankom 8. stavkom 2. Povelje, daje osobi pravo da ispravi podatke o rodu koji ne odgovaraju stvarnosti. Nikakvi problemi ne bi nastali da su podaci o rodu čije ispravljanje tužitelj traži otpočetka pravilno evidentirani. Budući da, prema mišljenju mađarske vlade, tužitelj traži ispravljanje pravilno zapisanih podataka, članak 16. OUZP‑a nije primjenjiv. Ta vlada u prilog tom pristupu ističe, radi usporedbe, presudu Nowak (
16
), u kojoj je Sud utvrdio da netočne odgovore na ispitnom radu nije moguće ispraviti.
26.
Nizozemska vlada ističe da nepostojanje djelotvornog postupka pravnog priznavanja prilagodbe spola osobe čini povredu članka 3. (pravo na integritet osobe) i članka 7. (poštovanje privatnog i obiteljskog života) Povelje. Nepostojanje takvog postupka prepreka je ostvarenju tužiteljeva prava na ispravak podataka o njegovu rodu, predviđenog člankom 16. OUZP‑a.
27.
Portugalska vlada smatra da članak 16. OUZP‑a, tumačen u vezi s člancima 1., 3., 7., 8. i 21. Povelje, zahtijeva da se ispitaniku omogući ispravljanje podataka o njegovu rodu upisanih za potrebe njegove identifikacije ako su se ti podaci promijenili od kada su prvotno evidentirani.
28.
Komisija ističe da se prvo pitanje temelji na pretpostavci da su podaci koji se u evidenciji u području azila odnose na tužitelja možda netočni. Ta pretpostavka otvara pitanje ovisi li točnost podataka koji se tiču roda osobe o pravnom priznanju prilagodbe spola. S obzirom na članak 8. EKLJP‑a, članke 7. i 8. Povelje i sudsku praksu ESLJP‑a (
17
), Komisija smatra da nepostojanje sustava priznavanja prilagodbe spola ne smije onemogućiti ispravljanje netočnih podataka o rodu osobe sadržanih u javnoj evidenciji. U takvim okolnostima, članak 16. OUZP‑a, u vezi s člancima 7. i 8. i člankom 52. stavkom 1. Povelje, zahtijeva da tijelo odgovorno za vođenje te evidencije ispravi osobne podatke o rodu ispitanika kada ti podaci postanu netočni.
2. Opseg prvog pitanja
29.
Prvo pitanje koje je uputio Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti) temelji se na pretpostavci da su podaci o tužiteljevu rodu koji se nalaze u evidenciji u području azila bili točni kada su upisani te da su u međuvremenu postali netočni zbog promjene okolnosti. Shodno tomu, sud koji je uputio zahtjev pita daje li članak 16. OUZP‑a pravo na ispravak tih podataka kako bi oni odražavali prilagođeni spol transrodne osobe.
30.
Postupak predviđen člankom 267. UFEU‑a je instrument suradnje između Suda i nacionalnih sudova putem kojeg prvonavedeni pruža tumačenje prava Unije koje potonjima omogućuje donošenje odluka u postupcima koji se pred njima vode. Sud u okviru te suradnje pretpostavlja da su pitanja nacionalnih sudova koja se odnose na pravo Unije relevantna. Shodno tomu, Sud na takva pitanja ne odgovara samo ako je očito da traženo tumačenje prava Unije nije povezano sa stvarnim činjeničnim stanjem glavnog postupka ili s njegovom svrhom, ako je problem hipotetski ili ako Sud ne raspolaže svim činjeničnim ili pravnim elementima potrebnima da pruži koristan odgovor. Budući da je uloga Suda u prethodnim postupcima da pomogne u sudovanju u državama članicama, a ne da daje savjetodavna mišljenja o općenitim ili hipotetskim pitanjima, on može preoblikovati upućena mu pitanja (
18
).
31.
U predmetnom slučaju primjećujem značajnu razliku između činjeničnog stanja kako ga sud koji je uputio zahtjev opisuje u odluci kojom je taj zahtjev uputio i teksta prvog pitanja. To činjenično stanje otkriva da je tužitelj promijenio rodni identitet prije nego što mu je 2014. priznat status izbjeglice te da je Mađarska, prema svemu sudeći, upravo na temelju te promjene rodnog identiteta priznala tužitelju status izbjeglice (
19
). Također se čini da tužitelj nakon 2014. nije prilagođavao svoj spol. Dakle, podatak o tužiteljevu rodu sadržan u evidenciji u području azila netočan je otkad je upisan u tu evidenciju. Shodno tomu, slučaj koji sud koji je uputio zahtjev razmatra odnosi se na situaciju u kojoj su podaci čije se ispravljanje traži otpočetka nepravilno upisani, a ne na situaciju u kojoj su postali netočni „nakon” (
20
) njihova upisivanja. Shodno tomu, tužbom pred sudom koji je uputio zahtjev traži se ispravljanje prvotne pogreške, a ne izmjena upisanog podatka kako bi on odražavao promjenu okolnosti.
32.
Kako bi izbjegao davanje odgovora na hipotetsko pitanje i posljedično prekoračenje nadležnosti koju ima na temelju članka 267. UFEU‑a, savjetujem Sudu da se, kada bude odgovarao na prvo pitanje, vodi činjenicama koje čine kontekst odluke kojom je upućen zahtjev (
21
).
33.
Protivno navodima španjolske vlade, smatram da Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti) svojim pitanjima ne želi doznati zahtijeva li pravo Unije od države članice da uspostavi pravni okvir koji omogućuje priznavanje promjene rodnog identiteta osobe koju priznaje kao izbjeglicu. On se zahtjevom za prethodnu odluku izričito raspituje o prirodi i opsegu prava na ispravak netočnih podataka u skladu s člancima 5. i 16. OUZP‑a. Tumačenje tih odredbi s obzirom na činjenice kako ih sud koji je uputio zahtjev opisuje stoga je dovoljno da tom sudu omogući donošenje odluke u glavnom postupku. U tom kontekstu ističem da Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti) nije uputio nijedno pitanje u pogledu zahtjeva za ispravak tužiteljeva imena u evidenciji u području azila pa se čini da je taj zahtjev sporedan zahtjevu za promjenu podatka o tužiteljevu rodu. Shodno tomu, zahtjev za prethodnu odluku ne odnosi se na moguću primjenu članka 16. OUZP‑a u kontekstu zahtjeva za promjenu upisanog imena (
22
). Osim toga, predmetni postupak ne pruža Sudu priliku da protumači članak 24. stavak 1. i članak 25. stavak 1. Direktive 2011/95. Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti) u svojoj odluci nije spomenuo te odredbe niti je pružio ikakve pojedinosti o dozvolama boravka ili putnim ispravama koje su možda izdane u skladu s tim odredbama (
23
).
3. Pravo na ispravak
34.
Iz članka 1. stavka 2. OUZP‑a, u vezi s uvodnim izjavama 4. i 10. te uredbe, proizlazi da je svrha OUZP‑a, među ostalim, osigurati visoku razinu zaštite temeljnih prava i sloboda pojedinaca u pogledu obrade njihovih osobnih podataka unutar Europske unije. OUZP uspostavlja pravni okvir namijenjen provedbi, među ostalim, zahtjeva iz članka 8. Povelje koji se odnose na zaštitu osobnih podataka. On je usko povezan s pravom na poštovanje privatnog života, zajamčenog člankom 7. Povelje (
24
).
35.
OUZP ima veoma široko materijalno područje primjene. Ta se uredba, kako je propisano u njezinu članku 2. stavku 1., primjenjuje „na obradu osobnih podataka koja se u cijelosti obavlja automatizirano te na neautomatiziranu obradu osobnih podataka koji čine dio sustava pohrane ili su namijenjeni biti dio sustava pohrane”, bez obzira na identitet osobe koja provodi tu obradu. Podložno iznimkama predviđenima u članku 2. stavku 2. OUZP‑a, na koje se tuženik, prema svemu sudeći, ne poziva, ta se uredba primjenjuje na obradu osobnih podataka koju provode fizičke osobe i tijela javne vlasti (
25
).
36.
Definicija „osobnih podataka” u članku 4. točki 1. OUZP‑a ne spominje „spol” ili „rod” osobe kao čimbenik koji može, izravno ili neizravno, identificirati pojedinca. Međutim, izraz „svi podaci” sadržan u definiciji „osobnih podataka” koja se nalazi u navedenoj odredbi daje tom pojmu široko značenje (
26
). Spominjanje „čimbenika svojstvenih za fizički, fiziološki, genetski, mentalni, ekonomski, kulturni ili socijalni identitet tog pojedinca” čini se dovoljno širokim da obuhvati rod pojedinca (
27
). Iz toga proizlazi da upisivanje tužiteljevih osobnih podataka, uključujući rod, u javnu evidenciju osoba kojima je priznat status izbjeglice čini „obradu” osobnih podataka u smislu članka 4. točke 2. OUZP‑a.
37.
Prema članku 5. stavku 1. točkama (a), (b), (c) i (d) OUZP‑a, osobni podaci moraju biti zakonito, pošteno i transparentno obrađivani s obzirom na ispitanika; prikupljeni u posebne, izričite i zakonite svrhe; primjereni, relevantni i ograničeni na ono što je nužno u odnosu na te svrhe; te točni i prema potrebi ažurni (
28
). U skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) OUZP‑a, osobni podaci „moraju” biti točni. Mora se poduzeti svaka razumna mjera radi osiguravanja da se osobni podaci koji nisu točni, uzimajući u obzir svrhe u koje se obrađuju, bez odlaganja izbrišu ili isprave.
38.
Članak 6. stavak 1. OUZP‑a sadržava iscrpan popis slučajeva u kojima je obrada osobnih podataka zakonita (
29
). Obrada osobnih podataka sadržanih u evidenciji u području azila načelno je zakonita na temelju članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (e) OUZP‑a. U skladu s člankom 6. stavkom 2. OUZP‑a, države članice mogu zadržati ili uvesti posebne odredbe kako bi se primjena pravila te uredbe prilagodila obradi predviđenoj u članku 6. stavku 1. prvom podstavku točki (e), a s ciljem da se osigura da je takva obrada zakonita i poštena. Prema članku 6. stavku 3. OUZP‑a, obrada predviđena u članku 6. stavku 1. prvom podstavku točki (e) mora se temeljiti na pravu Unije ili na pravu države članice kojem voditelj obrade podliježe. Ta pravna osnova usto mora biti u javnom interesu i razmjerna zakonitom cilju koji se njome želi postići (
30
). Ništa u spisu pred Sudom ne sugerira da upisivanje i zadržavanje podatka o izbjegličinu rodu u mađarskoj evidenciji u području azila nije u skladu s člankom 6. OUZP‑a (
31
).
39.
Članak 8. stavak 2. Povelje predviđa, među ostalim, da „[s]vatko ima pravo na pristup prikupljenim podacima koji se na njega ili nju odnose i pravo na njihovo ispravljanje”. Članak 16. OUZP‑a odražava to pravo (
32
). Pravo na ispravak i njegovo ostvarivanje na inicijativu pojedinaca (
33
) pomažu u usklađivanju s načelom točnosti, utvrđenim u članku 5. stavku 1. točki (d) OUZP‑a.
40.
Budući da točnost osobnih podataka može varirati ovisno o kontekstu u kojem ih se obrađuje, svrha prikupljanja podataka izravno utječe na ocjenu njihove točnosti (
34
). Jedna od proklamiranih svrha mađarske evidencije u području azila jest identifikacija osobe (
35
), a „rod” se smatra „podatkom koji identificira fizičku osobu” (
36
). Tužitelj se, kada mu je Mađarska 2014. priznala status izbjeglice, identificirao kao transrodni muškarac. Nadležna mađarska tijela prihvatila su dokaze koje je tužitelj dostavio u prilog tom rodnom identitetu. Stoga se čini da je upisivanje njegova roda kao „ženskog” u evidenciji u području azila bilo netočno u smislu članka 5. stavka 1. točke (d) OUZP‑a.
41.
Osnovno je načelo da se takav podatak mora moći ispraviti na temelju članka 16. OUZP‑a, u vezi s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) te uredbe (
37
). Bez obzira na dvojbe koje potencijalno postoje u pogledu primjene tih odredbi na ispravljanje podatka koji je bio točan kada je upisan (što otvara pitanje opsega obveze ažuriranja i dinamične obrade podataka koju OUZP nameće voditeljima obrade), te bi odredbe, prema svemu sudeći, bile bespredmetne kad ispitanicima ne bi davale pravo na ispravljanje podatka koji je dokazivo bio pogrešan kada je upisan.
42.
Unatoč tomu, mađarska vlada ističe da se, u skladu s člankom 6. stavcima 2. i 3. OUZP‑a, ispitanikovo pravo na ispravak podatka sadržanog u službenom registru, kao što je evidencija u području azila, može ostvariti samo na temelju prava države članice, a ne izravno na temelju članka 16. OUZP‑a.
43.
Dok članak 6. stavak 1. prvi podstavak točka (e), članak 6. stavak 2. i članak 6. stavak 3. OUZP‑a zajedno državama članicama daju „prostor za djelovanje” (
38
) kako bi mogle zadržati ili uvesti konkretnije odredbe radi „prilagodbe” (
39
) pravila OUZP‑a na temelju kojih voditelji obrade mogu zakonito obrađivati osobne podatke u okviru izvršavanja zadaće od javnog interesa ili izvršavanja službene ovlasti (
40
), iz članka 16. OUZP‑a, protivno navodima mađarske vlade, jasno proizlazi da zakonita obrada podataka na temelju članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (e) te uredbe podliježe pravu na ispravak. Za razliku od drugih odredbi OUZP‑a koje se odnose na prava ispitanikâ, članak 16. OUZP‑a ne precizira na koji se način pravo na ispravak treba ostvarivati s obzirom na određene odredbe članka 6. te uredbe (
41
). U svakom slučaju, ovlasti država članica da zadrže ili uvedu takve odredbe ne smiju odstupati od prava na ispravak utvrđenog u članku 8. stavku 2. Povelje. Mogućnost država članica da uspostave pravni okvir namijenjen osiguravanju praktične primjene prava na ispravak iz članka 16. OUZP‑a u pogledu, među ostalim, javnih evidencija koje se vode zbog razloga općeg javnog interesa u skladu s člankom 6. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (e) te uredbe ne smije ni na koji način ograničiti pristup pravu na ispravak ili njegovo uživanje (
42
).
44.
Međutim, pravo na ispravak, promatrano u vezi s načelom točnosti iz članka 5. stavka 1. točke (d) OUZP‑a, nije apsolutno te se njegovo ostvarivanje može ograničiti pod određenim uvjetima (
43
). U članku 23. OUZP‑a navedene su neke okolnosti u kojima je to pravo, među drugim pravima koja ispitanici uživaju, moguće ograničiti. U zahtjevu za prethodnu odluku ne upućuje se na tu odredbu niti je mađarska vlada u svojim pisanim očitovanjima ističe kako bi ograničila primjenu članka 16. OUZP‑a u okolnostima predmetnog slučaja. Članak 23. stavak 1. točka (e) (
44
) i uvodna izjava 73. OUZP‑a predviđaju, među ostalim, da se na temelju prava Unije ili prava države članice kojem podliježu voditelj obrade podataka ili izvršitelj obrade može ograničiti opseg obveza i prava koja članci 5. i 16. te uredbe predviđaju s ciljem „zaštit[e] […] drugih važnih ciljeva od općeg javnog interesa Unije ili države članice”, kao što je „vođenje javne evidencije u svrhu općeg javnog interesa” (
45
). Takvo ograničenje mora biti sadržano u zakonskoj mjeri, poštovati bit temeljnih prava i sloboda te činiti nužnu i razmjernu mjeru u demokratskom društvu (
46
). Shodno tomu, država članica može na temelju članka 23. stavka 1. točke (e) OUZP‑a u određenim okolnostima ograničiti pravo na ispravak kako bi osigurala pouzdanost i dosljednost javnih evidencija, uključujući evidencije o građanskom statusu (
47
). To samo po sebi ne može biti prepreka prihvaćanju zahtjeva za ispravak tužiteljeva roda upisanog u evidenciji u području azila kako bi podatak o njegovu rodu bio u skladu s načinom na koji se tužitelj rodno identificirao u trenutku upisa tog podatka. Prihvaćanje takvog zahtjeva povećava pouzdanost te evidencije i točnost u njoj sadržanih podataka (
48
).
45.
Stoga predlažem Sudu da članak 16. OUZP‑a, u vezi s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) te uredbe, protumači na način da nacionalno tijelo nadležno za vođenje evidencija izbjeglica mora, na zahtjev, ispraviti osobni podatak o rodu izbjeglice koji je to tijelo netočno unijelo u trenutku upisa izbjeglice u tu evidenciju.
B.
Drugo i treće pitanje
46.
Drugo i treće pitanje odnose se na dokaze koje osoba koja u skladu s člankom 16. OUZP‑a želi ispraviti podatak o svojem rodu mora podnijeti u prilog tom zahtjevu te na to može li se od te osobe zahtijevati da dostavi dokaze o tome da se podvrgnula operaciji prilagodbe spola. Ta je pitanja moguće razmotriti zajedno.
47.
Članak 16. OUZP‑a ne predviđa koje dokaze ispitanik mora podnijeti, ako uopće mora ikakve, kako bi ishodio „od voditelja obrade ispravak netočnih osobnih podataka koji se na njega odnose”. To odražava stvarnost da (ne)točnost podataka i potrebu za njihovih ispravljanjem treba ocijeniti s obzirom na okolnosti konkretnog slučaja, zbog čega se dokazi koji mogu biti potrebni u tu svrhu razlikuju. S obzirom na široku definiciju „voditelja obrade” u članku 4. točki 7. OUZP‑a, koja uključuje tijela javne vlasti i fizičke osobe, pravila i modaliteti koji se tiču prava na ispravak mogu se odrediti u zakonodavstvu (
49
) ili ad hoc kako bi odgovarali pojedinačnim okolnostima. Iz toga proizlazi da se od osobe koja traži ispravljanje podataka može zahtijevati da podnese dokaze koji mogu razumno biti potrebni za utvrđivanje netočnosti tih podataka s obzirom na svrhe zbog kojih su prikupljeni ili obrađeni (
50
). Mora se naglasiti da ispitanik ne mora navoditi ili dokazati poseban interes za ispravljanje netočnih podataka ili da navodna netočnost uzrokuje bilo kakvu štetu. U predmetnom slučaju, što mora provjeriti sud koji je uputio zahtjev, smatram dovoljnim da tužitelj dostavi dokaze o tome da mu je Mađarska 2014. priznala status izbjeglice na temelju njegova postojećeg transrodnog identiteta te da evidencija u području azila ne odražava pravilno taj identitet (
51
).
48.
OUZP ni na koji način ne obvezuje tužitelja da dokaže da se podvrgnuo operaciji prilagodbe spola. ESLJP je više puta osudio nametanje takve obveze, utvrdivši da „uvjetovanje priznanja rodnog identiteta transrodne osobe time da se ona podvrgne sterilizacijskoj operaciji ili terapiji – odnosno operaciji ili terapiji koja vrlo vjerojatno dovodi do sterilnosti – kojoj se ona ne želi podvrgnuti stoga uvjetuje puno ostvarivanje njezina prava na poštovanje njezina privatnog života u skladu s člankom 8. [EKLJP‑a] time da se ona odrekne punog uživanja svojeg prava na poštovanje svojeg tjelesnog integriteta, kako je zaštićeno tom odredbom kao i člankom 3. [EKLJP‑a]” (
52
). Nametanje takve obveze u mnogim slučajevima može negirati pravo na ispravljanje netočnih podataka o rodu transrodne osobe u skladu s člankom 16. OUZP‑a (
53
). Obveza pružanja takvih dokaza usto bi, prema mojem mišljenju, narušila ljudsko dostojanstvo, koje je, u skladu s člankom 1. Povelje, nepovredivo te ga se mora poštovati i zaštititi. Takva se obveza protivi i članku 3. stavku 1. Povelje, prema kojem „[s]vatko ima pravo na poštovanje tjelesnog i duhovnog integriteta”, i članku 7. Povelje (poštovanje privatnog i obiteljskog života). U tom kontekstu, dodao bih da nacionalni sudovi moraju poštovati prava priznata Poveljom kada primjenjuju OUZP.
VI. Zaključak
49.
S obzirom na navedeno, predlažem Sudu da na pitanja koja je uputio Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti, Mađarska) odgovori na sljedeći način:
Članak 16. Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka), u vezi s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) te uredbe,
treba tumačiti na način da nacionalno tijelo nadležno za vođenje evidencije izbjeglica:
1.
mora, na zahtjev, ispraviti osobni podatak o rodu izbjeglice koji je to tijelo netočno unijelo u trenutku upisa izbjeglice u tu evidenciju;
2.
može od osobe koja traži ispravljanje podataka zahtijevati dostavu dokaza o netočnosti tih podataka s obzirom na svrhe zbog kojih su oni prikupljeni ili obrađeni, ali ne može od nje zahtijevati dokaze o tome da se podvrgnula operaciji prilagodbe spola.
(
1
)	Izvorni jezik: engleski
(
i
)	Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.
(
2
)	Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1. i ispravci SL 2018., L 127. str. 2. i SL 2021., L 74, str. 35.; u daljnjem tekstu: OUZP)
(
3
)	Magyar Közlöny, 2007/83
(
4
)	Prema Oxford Dictionary of English, drugo, izmijenjeno izdanje (2005.), rodno neutralne zamjenice „they”, „them” i „their” mogu se koristiti „za upućivanje na osobu neodređena spola”. Kako se ne bi dovela u pitanje zadaća utvrđivanja činjenica suda koji je uputio zahtjev na temelju članka 267. UFEU‑a, u ovom se mišljenju stoga, u njegovoj izvornoj verziji, upućuje na tužitelja. To je svjesno odstupanje od prakse Europskog suda za ljudska prava (u daljnjem tekstu: ESLJP), u čijim se presudama o pitanjima spolnog identiteta prihvaćaju zamjenice kojima se tužitelji koriste u svojim podnescima, bez obzira na ishod postupka koji se pred njim vodi.
(
5
)	Vidjeti, osobito, presude od 6. travnja 2017., A. P., Garçon i Nicot protiv Francuske (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512) i od 11. listopada 2018., S. V. protiv Italije (CE:ECHR:2018:1011JUD005521608).
(
6
)	Kraljevina Belgija, Kraljevina Danska, Irska, Helenska Republika, Republika Malta, Portugalska Republika i Kraljevina Švedska
(
7
)	Presuda 6/2018, (VI. 27.)
(
8
)	CE:ECHR:2020:0716JUD004088817
(
9
)	Magyar Közlöny 2017/30
(
10
)	Koji predviđa da države članice osobama sa statusom izbjeglice izdaju dozvolu boravka
(
11
)	Prema kojem države članice osobama sa statusom izbjeglice izdaju putne isprave u svrhu putovanja izvan njihova državnog područja
(
12
)	Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (preinačena) (SL 2011., L 337, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 13., str. 248. i ispravci SL 2020., L 76, str. 37. i SL L, 2023./90216)
(
13
)	Vidjeti, osobito, presude od 16. srpnja 2020., Rana protiv Mađarske (CE:ECHR:2020:0716JUD004088817) i od 22. lipnja 2023., R. K. protiv Mađarske (CE:ECHR:2023:0622JUD005400620).
(
14
)	Presuda od 8. lipnja 2017., Freitag (C‑541/15, EU:C:2017:432) (u daljnjem tekstu: presuda Freitag)
(
15
)	Vidjeti, po analogiji, presudu od 17. veljače 2022., Y protiv Poljske (CE:ECHR:2022:0217JUD007413114).
(
16
)	Presuda od 20. prosinca 2017., Nowak (C‑434/16, EU:C:2017:994) (u daljnjem tekstu: presuda Nowak)
(
17
)	Vidjeti, osobito, presudu od 11. srpnja 2002., Christine Goodwin protiv Ujedinjene Kraljevine (CE:ECHR:2002:0711JUD002895795, t. 86. do 93.).
(
18
)	Presude od 15. rujna 2011., Unió de Pagesos de Catalunya (C‑197/10, EU:C:2011:590, t. 16. do 18.) i od 26. rujna 2019., UTEP 2006. (C‑600/18, EU:C:2019:784, t. 17.)
(
19
)	Spis koji je sud koji je uputio zahtjev proslijedio Sudu sadržava dokumentaciju i dokaze podnesene tijekom postupka azila koji opsežno govore o tužiteljevu transrodnom identitetu. Iako u odluci kojom je tužitelju priznat status izbjeglice nisu navedeni konkretni razlozi na kojima je ona utemeljena, čini se, pod uvjetom da to provjeri sud koji je uputio zahtjev, da je tužitelju status izbjeglice priznat zbog djela proganjanja temeljenih na njegovu transrodnom identitetu. Vidjeti, po analogiji, članak 10. stavak 1. točku (d) Direktive 2011/95.
(
20
)	Vidjeti tekst prvog pitanja.
(
21
)	Vidjeti presudu od 16. prosinca 1981., Foglia (244/80, EU:C:1981:302, t. 18. i 19.).
(
22
)	Tužiteljev zastupnik na raspravi je naveo da je zahtjev za promjenu upisanog imena sporedan zahtjevu za promjenu podatka o spolu. Mađarska vlada u svojim pisanim očitovanjima navodi da promjena upisanog imena nije sporedna promjeni podatka o spolu. Nezavisni odvjetnik J. Richard de la Tour u svojem je mišljenju u predmetu Asociaţia Accept i dr. (C‑4/23, EU:C:2024:385, t. 59. do 64.) zauzeo stajalište da je promjenu imena moguće odvojiti od promjene roda, „čak i ako je ime povezano s rodom različitim od roda s kojim sociološki povezujemo spol upisan pri rođenju”.
(
23
)	Presudu Freitag teško je po analogiji primijeniti na okolnosti predmetnog slučaja. Ta se presuda odnosila na temeljno pravo građana Unije na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica u skladu s člankom 21. UFEU‑a. Kako se čini iz točke 18. ovog mišljenja, sud koji je uputio zahtjev izričito isključuje relevantnost tužiteljeva građanstva Unije za spor koji se pred njim vodi. Osim toga, čini se da predmetni slučaj ne sadržava prekogranični element. S obzirom na to da se o tom pitanju nije raspravljalo, predlažem Sudu da utvrdi da nije u mogućnosti o njemu odlučiti. Vidjeti također mišljenje nezavisnog odvjetnika J. Richarda de la Toura u predmetu Asociaţia Accept i dr. (C‑4/23, EU:C:2024:385, t. 40., 89. i 90.) i presudu od 14. prosinca 2021., Stolichna obshtina, rayon Pancharevo (C‑490/20, EU:C:2021:1008, t. 42. i navedenu sudsku praksu), u kojima se naglašava relevantnost građanstva Unije u usporedivim kontekstima.
(
24
)	Presuda od 5. lipnja 2023., Komisija/Poljska (Neovisnost i privatan život sudaca) (C‑204/21, EU:C:2023:442, t. 332.)
(
25
)	Presuda od 2. ožujka 2023., Norra Stockholm Bygg (C‑268/21, EU:C:2023:145, t. 26. i navedena sudska praksa). Članak 2. stavak 3. OUZP‑a dodatno sadržava iznimku u pogledu obrade osobnih podataka koju obavljaju institucije, tijela, uredi i agencije Unije. Članak 2. stavak 2. OUZP‑a usko se tumači: vidjeti presudu od 16. srpnja 2020., Facebook Ireland i Schrems (C‑311/18, EU:C:2020:559, t. 84. i navedenu sudsku praksu).
(
26
)	Presuda od 4. svibnja 2023., Österreichische Datenschutzbehörde i CRIF (C‑487/21, EU:C:2023:369, t. 23.)
(
27
)	Vidjeti, po analogiji, presudu od 17. srpnja 2014., YS i dr. (C‑141/12 i C‑372/12, EU:C:2014:2081, t. 38. i navedenu sudsku praksu).
(
28
)	U početku zakonita obrada točnih podataka može s vremenom postati neusklađena s OUZP‑om ako se, s obzirom na vrijeme koje je proteklo, čini da su podaci neprimjereni, irelevantni odnosno ne više relevantni ili pretjerani u odnosu na svrhe u koje se obrađuju. Presuda od 24. rujna 2019., GC i dr. (Uklanjanje poveznica na osjetljive podatke) (C‑136/17, EU:C:2019:773, t. 74. i navedena sudska praksa)
(
29
)	Presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti uporabe društvene mreže) (C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 90. i navedena sudska praksa)
(
30
)	Presuda od 5. lipnja 2023., Komisija/Poljska (Neovisnost i privatan život sudaca) (C‑204/21, EU:C:2023:442, t. 335. do 337.)
(
31
)	Tužiteljevi podaci koji su predmet obrade i njegov spol naveden u evidenciji u području azila, prema svemu sudeći, ne spadaju u posebne kategorije osobnih podataka čija je obrada zabranjena člankom 9. stavkom 1. OUZP‑a. Podatke o spolu osobe ne treba, prema mojemu mišljenju, izjednačiti s „genetskim podacima” ili „podacima o spolnom životu ili seksualnoj orijentaciji pojedinca”.
(
32
)	Vidjeti, u tom pogledu, presudu od 12. siječnja 2023., Österreichische Post (Informacije koje se odnose na primatelje osobnih podataka) (C‑154/21, EU:C:2023:3, t. 44.).
(
33
)	Članak 79. stavak 1. OUZP‑a propisuje da, ne dovodeći u pitanje nijedan dostupan upravni ili izvansudski pravni lijek, ispitanik čiji se osobni podaci obrađuju ima pravo na učinkovit sudski pravni lijek ako smatra da su mu zbog obrade njegovih osobnih podataka protivno OUZP‑u prekršena njegova prava iz te uredbe.
(
34
)	Vidjeti, po analogiji, presudu Nowak, t. 53. Točnost podataka pojedinačno se ocjenjuje, uzimajući u obzir sve relevantne okolnosti.
(
35
)	Vidjeti članak 81. točku (c) Zakona o azilu.
(
36
)	Vidjeti članak 82. točku (f) Zakona o azilu.
(
37
)	Nedosljednost između razlogâ za priznavanje tužiteljeva statusa izbjeglice i upisivanja njegova spola kao „ženskog” u evidenciji u području azila usto se protivi pravu na dobru upravu. Iako članak 41. stavak 1. Povelje nije upućen državama članicama, pravo na dobru upravu, utvrđeno u toj odredbi, odražava opće načelo prava Unije koje se primjenjuje na države članice kada provode to pravo, uključujući Direktivu 2011/95. Presuda od 10. veljače 2022., Bezirkshauptmannschaft Hartberg‑Fürstenfeld (Rok zastare) (C‑219/20, EU:C:2022:89, t. 36. i 37.)
(
38
)	Vidjeti uvodnu izjavu 10. OUZP‑a.
(
39
)	Uporaba riječi „prilagodila” u članku 6. stavku 2. OUZP‑a otkriva da je cilj te odredbe omogućiti državama članicama zadržavanje ili uvođenje posebnih odredbi o obradi osobnih podataka koja se obavlja u okviru izvršavanja zadaće od javnog interesa ili izvršavanja službene ovlasti. Ta odredba stoga ne može ograničiti koristan učinak prava i obveza predviđenih u drugim dijelovima te uredbe: vidjeti uvodnu izjavu 10. OUZP‑a.
(
40
)	Presuda od 20. listopada 2022., Koalitsia Demokratichna Bulgaria – Obedinenie (C‑306/21, EU:C:2022:813, t. 50.)
(
41
)	Vidjeti, osobito, članak 21. stavak 1. OUZP‑a, koji se odnosi na pravo na prigovor u kontekstu obrade osobnih podataka na temelju članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (e) ili (f) te uredbe. Vidjeti također članak 13. stavak 1. točku (d) i stavak 2. točku (b), članak 17. stavak 1. točku (b) i članak 20. stavak 1. točku (a) OUZP‑a, koji se odnose na pojedine točke članka 6. stavka 1. prvog podstavka OUZP‑a.
(
42
)	Vidjeti uvodnu izjavu 59. OUZP‑a, prema kojoj bi „[t]rebalo […] predvidjeti modalitete kojima se olakšava ostvarivanje prava ispitanika iz ove Uredbe, uključujući mehanizme za podnošenje zahtjeva te, ako je primjenjivo, besplatno ostvarivanje, osobito zahtjeva za pristup osobnim podacima, njihovo ispravljanje ili brisanje i ostvarivanje prava na prigovor. Voditelj obrade trebao bi također pružiti sredstva za elektroničku predaju zahtjeva, osobito ako se osobni podaci obrađuju elektronički. Voditelj obrade trebao bi biti dužan odgovoriti na zahtjev ispitanika bez nepotrebnog odgađanja i najkasnije u roku od mjesec dana te iznijeti razloge ako voditelj obrade nema namjeru ispuniti bilo koji takav zahtjev.”
(
43
)	Vidjeti, po analogiji, presudu od 21. lipnja 2022., Ligue des droits humains (C‑817/19, EU:C:2022:491, t. 112.), u kojoj je Sud podsjetio da temeljna prava propisana člancima 7. i 8. Povelje nisu apsolutna prava, nego ih treba promatrati imajući na umu njihovu funkciju u društvu.
(
44
)	Vidjeti mišljenje nezavisnog odvjetnika M. Bobeka u predmetu J & S Service (C‑620/19, EU:C:2020:649, t. 130.) u pogledu „neodređene definicije” članka 23. stavka 1. točke (e) OUZP‑a. Iako ograničenja treba usko tumačiti, uporaba riječi „osobito” u članku 23. stavku 1. točki (e) OUZP‑a govori da ta odredba nije ograničena na pitanja koja su u njoj opisana, već da obuhvaća „druge važne ciljeve od općeg javnog interesa Unije ili države članice”. U pogledu uskog tumačenja ograničenja predviđenih člankom 23. OUZP‑a, vidjeti presudu od 6. listopada 2020., La Quadrature du Net i dr. (C‑511/18, C‑512/18 i C‑520/18, EU:C:2020:791, t. 210.). Vidjeti također točku 3. Smjernica Europskog odbora za zaštitu podataka 10/2020 o ograničenjima na temelju članka 23. OUZP‑a, verziju 2.1. Te su smjernice usvojene 13. listopada 2021. https://www.edpb.europa.eu/system/files/2021‑10/edpb_guidelines202010_on_art23_adopted_after_consultation_en.pdf
(
45
)	Prema uvodnoj izjavi 73. OUZP‑a „[p]ravom Unije ili pravom države članice mogu se uvesti ograničenja s obzirom na posebna načela te s obzirom na […] prava na informacije, pristup i ispravak […] osobnih podataka […], u mjeri u kojoj je to nužno i proporcionalno u demokratskom društvu kako bi se zaštitil[o] vođenje javne evidencije u svrhu općeg javnog interesa […]. Ta ograničenja trebala bi biti u skladu sa zahtjevima utvrđenima u Povelji i [EKLJP‑u].”
(
46
)	To u bitnome odražava članak 52. stavak 1. Povelje.
(
47
)	Vidjeti, po analogiji, presudu od 31. siječnja 2023., Y protiv Francuske (CE:ECHR:2023:0131JUD007688817, t. 89.).
(
48
)	Pod uvjetom da to provjeri sud koji je uputio zahtjev
(
49
)	Vidjeti, po analogiji, presudu od 14. prosinca 2023., Natsionalna agentsia za prihodite (C‑340/21, EU:C:2023:986, t. 60.).
(
50
)	Vidjeti, po analogiji, presudu od 8. prosinca 2022., Google (Uklanjanje poveznica na osjetljive podatke) (C‑460/20, EU:C:2022:962, t. 68.).
(
51
)	Iz spisa koji je dostavio sud koji je uputio zahtjev čini se da taj sud raspolaže s dovoljno dokaza da utvrdi da je podatak u evidenciji u području azila koji se odnosi na tužiteljev spol netočan.
(
52
)	Vidjeti presudu od 6. travnja 2017., A. P., Garçon i Nicot protiv Francuske, (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512, t. 131.). Vidjeti također presudu od 19. siječnja 2019., X i Y protiv Rumunjske (CE:ECHR:2021:0119JUD000214516 t. 165.). Presude ESLJP‑a ne obvezuju Sud jer EU nije stranka EKLJP‑a. Prema članku 52. stavku 3. Povelje, Sud mora članak 3. stavak 1. i članak 7. Povelje tumačiti na način koji pruža razinu zaštite koja nije niža od one uspostavljene člancima 3. i 8. EKLJP‑a, kako ih tumači ESLJP. Vidjeti, po analogiji, presudu od 6. listopada 2021., W. Ż. (Vijeće za izvanrednu kontrolu i javne poslove pri Vrhovnom sudu – imenovanje) (C‑487/19, EU:C:2021:798, t. 123. i navedenu sudsku praksu). Standard koji je ESLJP postavio u, među ostalim, svojoj pravomoćnoj presudi od 6. travnja 2017., A. P., Garçon i Nicot protiv Francuske (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512) stoga je relevantan za postupak pred sudom koji je uputio zahtjev.
(
53
)	Vidjeti, po analogiji, presudu od 8. prosinca 2022., Google (Uklanjanje poveznica na osjetljive podatke) (C‑460/20, EU:C:2022:962, t. 68.).