62010CC0224_RO
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Încă o dată, Curtea este chemată să interpreteze dispozițiile Directivei 91/439/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere(2), astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 septembrie 2003(3) .
2. Concret, Landgericht Baden‑Baden (Germania) solicită Curții să interpreteze articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439, care prevede că un permis de conducere pentru categoria D (denumit în continuare „permis de conducere categoria D”) nu poate fi acordat decât unei persoane care a fost deja autorizată să conducă autovehicule din categoria B.
3. În prezenta cauză, pârâtului din acțiunea principală i s‑a emis un permis de conducere pentru categoria B (denumit în continuare „permis de conducere categoria B”) de către autoritățile cehe, deși pe teritoriul german acesta făcea obiectul unei proceduri în vederea verificării aptitudinii sale de a conduce ca urmare a încălcării normelor privind traficul rutier săvârșite înainte de emiterea acestui permis. După retragerea permisului de conducere german și după expirarea măsurii de interdicție de a solicita un nou permis de conducere, pârâtul din acțiunea principală a obținut din partea acelorași autorități cehe un permis de conducere categoria D.
4. Prin urmare, instanța de trimitere solicită Curții să se pronunțe, în esență, cu privire la aspectul dacă, în raport cu dispozițiile Directivei 91/349, și în special cu principiul recunoașterii reciproce a permiselor de conducere, autoritățile germane au obligația de a recunoaște valabilitatea permiselor de conducere categoriile B și D astfel emise.
5. Această cauză oferă Curții ocazia să se pronunțe asupra interacțiunii dintre permisele de conducere categoriile B și D și, în special, să declare dacă nerecunoașterea unui permis de conducere categoria B determină nerecunoașterea permisului de conducere categoria D.
6. În prezentele concluzii vom explica motivele pentru care considerăm că un stat membru are dreptul de a refuza să recunoască valabilitatea unui permis de conducere emis de alt stat membru și pe care se menționează categoriile B și D, atunci când, pe teritoriul primului stat membru, posesorul acestuia face obiectul unei măsuri de retragere a dreptului de a conduce adoptate ulterior emiterii permisului de conducere categoria B, dar care sancționează o încălcare constatată anterior acestei emiteri. Faptul că permisul de conducere categoria D a fost emis după perioada de interdicție de a solicita un nou permis de conducere care însoțește respectiva măsură de retragere este fără relevanță în această privință.
I – Cadrul juridic
A – Dreptul Uniunii
1. Directiva 91/439
7. În scopul facilitării circulației persoanelor în interiorul Comunității Europene sau al stabilirii acestora în alt stat membru decât cel în care aceste persoane și‑au obținut permisul de conducere, Directiva 91/439 a instituit principiul recunoașterii reciproce a permiselor de conducere(4) .
8. Stabilirea, în directiva menționată, a condițiilor minime pentru emiterea unui permis de conducere are de asemenea drept obiectiv îmbunătățirea siguranței rutiere pe teritoriul Uniunii Europene(5) .
9. Astfel, articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439 are următorul cuprins:
„(1) Emiterea permiselor de conducere conform prezentului articol trebuie să respecte următoarele condiții:
(a) permisele pentru categoriile C și D se emit numai conducătorilor auto care au deja dreptul să conducă vehicule din categoria B”
10. Pe de altă parte, articolul 7 alineatul (1) litera (b) din această directivă are următorul cuprins:
„(1) Permisele de conducere mai pot fi emise doar acelor solicitanți:
[…]
(b) care au domiciliul stabil pe teritoriul statului membru care emite licența [a se citi «permisul de conducere»] sau pot prezenta documente doveditoare din care să rezulte că studiază pe teritoriul acestui stat de minimum șase luni[(6) ].”
11. Potrivit articolului 7 alineatul (5) din Directiva 91/439, o persoană nu poate să dețină decât un singur permis de conducere.
12. Articolul 8 alineatul (2) din această directivă prevede că statul membru în care are domiciliul stabil poate să aplice posesorului unui permis de conducere emis de alt stat membru propriile dispoziții de drept intern privind limitarea, suspendarea, retragerea sau anularea dreptului de a conduce.
13. În temeiul articolului 8 alineatul (4) primul paragraf din directiva menționată, un stat membru poate de asemenea să refuze recunoașterea valabilității oricărui permis de conducere emis de alt stat membru unei persoane care este, pe teritoriul primului stat, subiectul uneia dintre măsurile menționate mai sus.
2. Directiva 2006/126/CE
14. Directiva 2006/126/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 2006 privind permisele de conducere(7) realizează reformarea Directivei 91/439, aceasta fiind modificată de mai multe ori(8) .
15. Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2006/126 prevede că un stat membru refuză să recunoască valabilitatea oricărui permis de conducere emis de alt stat membru unei persoane al cărei permis de conducere face obiectul unei restricții, suspendări sau retrageri pe teritoriul statului membru anterior.
16. În temeiul articolului 17 primul paragraf din această directivă, Directiva 91/439 se abrogă de la 19 ianuarie 2013.
17. Articolul 18 al doilea paragraf din Directiva 2006/126 prevede că articolul 11 alineatul (4) din aceasta se aplică de la 19 ianuarie 2009.
B – Dreptul național
18. Articolul 28 alineatul 1 prima teză din Regulamentul privind accesul persoanelor la traficul rutier (Verordnung über die Zulassung von Personen zum Straβenverkehr) prevede că posesorii unui permis de conducere valabil al Uniunii sau al Spațiului Economic European (SEE), cu domiciliul stabil, în sensul articolului 7 alineatul 1 sau 2 din acest regulament, în Germania, sunt autorizați – sub rezerva limitărilor prevăzute la alineatele 2-4 ale articolului 28 menționat – să conducă autovehicule pe teritoriul național, în limita autorizată în baza permisului lor de conducere.
19. Potrivit articolului 28 alineatul 4 din regulamentul respectiv, autorizația menționată la alineatul 1 din acest articol nu se aplică posesorilor unui permis de conducere al Uniunii sau al SEE care în Germania au făcut obiectul unei măsuri de retragere provizorie sau definitivă adoptate de un tribunal ori al unei măsuri executorii de retragere cu efect imediat sau al unei măsuri definitive adoptate de o autoritate administrativă.
20. În temeiul articolului 21 alineatul 1 punctul 1 din Legea privind traficul rutier (Straβenverkehrsgesetz), se pedepsește cu închisoare de până la un an sau cu amendă cel care conduce un autovehicul deși nu deține permisul de conducere necesar în acest sens sau căruia i s‑a interzis conducerea unui autovehicul în conformitate cu articolul 44 din Codul penal sau cu articolul 25 din această lege.
II – Situația de fapt din acțiunea principală
21. Domnul Apelt, resortisant german, a obținut la 14 decembrie 1998 un permis de conducere german pentru categoriile 1a, 1b, 3, 4 și 5(9) .
22. La 23 ianuarie 2006, cu ocazia unui control rutier, autoritățile germane au constatat că domnul Apelt conducea sub influența alcoolului. Permisul acestuia a fost retras a doua zi, la 24 ianuarie 2006.
23. Prin intermediul ordonanței penale din 31 mai 2006, rămasă definitivă la 2 iunie 2006, Amtsgericht Osterholz‑Scharmbeck l‑a condamnat pe domnul Apelt la o pedeapsă cu amendă pentru conducerea unui autovehicul în stare de ebrietate. I‑a fost retras de asemenea dreptul de a conduce și i s‑a aplicat o interdicție de a solicita un nou permis de conducere, interdicție care a expirat la 29 noiembrie 2006.
24. Încă înainte de decizia de retragere a dreptului său de a conduce, autoritățile cehe au emis domnului Apelt, la 1 martie 2006, un permis de conducere categoria B, în care este menționată o adresă de domiciliu în Germania.
25. La 30 aprilie 2007, autoritățile cehe au emis domnului Apelt un permis de conducere categoria D, pe care figurează o reședință în Republica Cehă, precum și data emiterii permisului de conducere categoria B.
26. Cu ocazia unui control rutier, la 11 iulie 2009, domnul Apelt, care conducea în acel moment un autocar pe teritoriul german, a prezentat autorităților permisul său de conducere categoria D emis de autoritățile cehe. În urma acestui control, Staatsanwaltschaft Baden‑Baden a solicitat Amtsgericht Achern să îl condamne pe domnul Apelt pentru conducerea unui autovehicul fără permis de conducere.
27. Printr‑o decizie din 30 decembrie 2009, Amtsgericht Achern a respins această cerere pentru motivul că permisul de conducere, care fusese emis domnului Apelt în Republica Cehă pentru vehicule de categorie D, era valabil și în Germania. Acesta a arătat printre altele că autoritățile germane nu aveau dreptul să verifice respectarea condițiilor de emitere prevăzute de Directiva 91/439. Pe de altă parte, Amtsgericht Achern a subliniat că permisul de conducere categoria D fusese emis domnului Apelt după perioada de interdicție de a solicita un nou permis de conducere. Prin urmare, potrivit acestei instanțe, permisul de conducere respectiv este valabil.
28. Staatsanwaltschaft Baden‑Baden a atacat această decizie în fața instanței de trimitere.
III – Întrebările preliminare
29. Întrucât a avut îndoieli în ceea ce privește interpretarea anumitor dispoziții ale Directivei 91/439, Landgericht Baden‑Baden a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1) Având în vedere articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439[…], conform căruia permisul de conducere pentru vehicule din categoria D poate fi emis numai șoferilor care au fost deja autorizați să conducă autovehicule din categoria B, un stat membru poate să refuze, în conformitate cu articolul 1 și cu articolul 8 alineatele (2) și (4) din aceeași directivă, recunoașterea valabilității unui permis de conducere emis de alt stat membru, care cuprinde categoriile B și D, în special în ceea ce privește categoria D, dacă posesorului permisului de conducere i‑a fost acordat dreptul de a conduce autovehicule de categoria B înainte de adoptarea unei măsuri de retragere pe cale judiciară a dreptului de a conduce autovehicule, în condițiile în care dreptul de a conduce autovehiculele din categoria D i‑a fost acordat abia după retragerea pe cale judiciară a dreptului de a conduce și după expirarea perioadei de interdicție a emiterii unui nou permis de conducere, stabilită concomitent cu retragerea dreptului?
2) În cazul unui răspuns negativ la această întrebare:
Primul stat membru poate să refuze recunoașterea permisului de conducere menționat, în special în ceea ce privește categoria D, în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din Directiva 2006/126[…], în temeiul căruia un stat membru refuză recunoașterea valabilității oricărui permis de conducere care a fost acordat unei persoane de alt stat membru, al cărei permis de conducere a fost reținut pe teritoriul primului stat membru unde este valabil permisul de conducere, dacă dreptul de a conduce autovehicule din categoria B a fost acordat la 1 martie 2006 și cel de a conduce autovehicule din categoria D la 30 aprilie 2007, iar permisul de conducere a fost emis la cea de a doua dată menționată?”
IV – Analiza noastră
30. Înainte de a examina întrebările adresate de instanța de trimitere, este necesar, în opinia noastră, să se amintească sistemul instituit de legiuitorul Uniunii pentru emiterea unui permis de conducere.
A – Sistemul instituit de Directiva 91/439
31. Directiva 91/439 are drept obiectiv armonizarea condițiilor de eliberare a permisului de conducere pentru a contribui la îmbunătățirea siguranței traficului rutier, precum și pentru a facilita circulația persoanelor stabilite în alt stat membru decât cel în care au luat examenul pentru permis de conducere(10) .
32. În acest sens, legiuitorul Uniunii a instituit categorii și subcategorii de permise de conducere. Astfel, de exemplu, permisul de conducere categoria B autorizează conducerea autovehiculelor care au maximum opt locuri, în afara conducătorului auto, iar permisul de conducere categoria D autorizează conducerea autovehiculelor utilizate pentru transportul de persoane și care au mai mult de opt locuri, în afară de cel al conducătorului auto(11) .
33. Această repartizare în categorii și subcategorii permite adaptarea, pentru fiecare dintre acestea, a condițiilor minime pentru emiterea permisului de conducere.
34. Astfel, în temeiul articolului 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439, emiterea permisului de conducere categoria D este subordonată condiției ca un conducător auto să aibă deja dreptul să conducă vehicule din categoria B. Solicitantul unui permis de conducere care dorește să obțină categoria D trebuie, așadar, în primul rând, să facă dovada că are dreptul să conducă vehicule care intră în categoria B, cu alte cuvinte, că a fost recunoscut apt să conducă aceste vehicule. În opinia noastră, proba poate fi prezentată numai prin obținerea permisului de conducere categoria B, singura garanție a respectării condițiilor minime necesare.
35. De asemenea, există condiții de vârstă minimă pentru emiterea unui permis de conducere. Această vârstă variază în funcție de categoria căreia îi aparține permisul de conducere. Astfel, pentru categoria D, vârsta minimă necesară este 21 de ani(12) .
36. În continuare, în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439, solicitantul trebuie să reușească la probele de aptitudini și de cunoștințe practice, precum și la proba de cunoștințe teoretice și trebuie să îndeplinească anumite norme medicale.
37. În conformitate cu anexele II și III la această directivă, există o bază comună pentru toate categoriile de permis de conducere(13) . Emiterea oricărui permis de conducere este subordonată îndeplinirii unor condiții minime care aparțin acestei baze comune. De exemplu, este vorba despre deținerea controlului suficient al vehiculului pentru a nu crea situații periculoase și pentru a reacționa corespunzător în cazul apariției acestor situații(14) sau chiar despre respectarea distanței de siguranță dintre vehicule, a distanței de frânare și a ținutei de drum a vehiculului în cauză(15) .
38. În afara acestor condiții minime, există probe specifice la fiecare categorie, în special la categoria D(16) . Astfel, probele și normele medicale variază în funcție de categoria căreia îi aparține permisul de conducere, condițiile minime care trebuie îndeplinite pentru categoriile precum categoria D fiind mai stricte decât cele impuse pentru emiterea permisului de conducere categoria B.
39. Aceste divergențe se explică cu ușurință. Un autocar nu se va conduce la fel ca o mașină sau ca o motocicletă. Manevrele sunt mai dificile, ținuta de drum este foarte diferită. De asemenea, răspunderea șoferului de autocar crește în funcție de numărul de pasageri transportați.
40. În consecință, dacă solicitantul unui permis de conducere categoria D a demonstrat deja, în principiu, că îndeplinește condițiile minime ale bazei comune, întrucât acesta trebuie să dețină permisul de conducere categoria B, mai este necesar și ca acesta să reușească la probele specifice înainte de a i se elibera un permis de conducere categoria D.
41. În această privință, trebuie observat că Directiva 91/439 prevede că orice solicitant al unei categorii de permis de conducere care este deja posesorul unei alte categorii de permis de conducere poate fi scutit de dispozițiile comune prevăzute la punctele 2-4 din anexa II la această directivă(17) . În opinia noastră, legiuitorul Uniunii a pornit de la principiul că, din momentul în care baza comună este dobândită, nu este necesar să se promoveze un examen nou privind această bază.
42. În sfârșit, articolul 7 alineatul (1) litera (b) din directiva menționată prevede că emiterea permisului de conducere este condiționată de asemenea de existența unui domiciliu stabil pe teritoriul statului membru care emite permisul.
B – Cu privire la întrebările preliminare
43. Prin intermediul primei sale întrebări, instanța de trimitere ridică, în esență, problema dacă articolul 1 alineatul (2) și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439 coroborate cu articolul 5 alineatul (1) litera (a) din această directivă trebuie interpretate în sensul că un stat membru are dreptul să refuze recunoașterea valabilității unui permis de conducere eliberat de alt stat membru și în care se menționează categoriile B și D, atunci când, pe teritoriul primului stat membru, posesorul acestuia face obiectul măsurii de retragere a dreptului de a conduce, adoptată ulterior eliberării permisului de conducere categoria B, dar care sancționează o încălcare constatată anterior acestei eliberări, iar permisul de conducere categoria D a fost eliberat după perioada de interdicție de a solicita un nou permis de conducere care însoțește această măsură de retragere.
44. Întrebarea menționată ne determină, în realitate, să examinăm succesiv două aspecte. În primul rând, trebuie să se stabilească dacă, în raport cu dispozițiile Directivei 91/439, autoritățile germane au dreptul să refuze recunoașterea permisului de conducere categoria B eliberat de autoritățile cehe. În al doilea rând, în cazul unui răspuns afirmativ, trebuie să se ridice problema privind impactul pe care această nerecunoaștere îl poate avea asupra valabilității permisului de conducere categoria D, ținând seama de termenii utilizați la articolul 5 alineatul (1) litera (a) din această directivă.
45. Ca și instanța de trimitere(18), considerăm că autoritățile germane au dreptul de a nu recunoaște permisul de conducere categoria B eliberat de autoritățile cehe.
46. Din precizările formulate de aceasta rezultă că, la 23 ianuarie 2006, domnul Apelt a încălcat normele privind siguranța rutieră pe teritoriul german. Permisul său de conducere german i‑a fost retras încă de a doua zi de autoritățile de poliție. La 31 mai 2006, Amtsgericht Osterholz‑Scharmbeck a pronunțat împotriva acestuia o măsură de retragere a dreptului de a conduce și i‑a interzis să solicite un nou permis de conducere până la 29 noiembrie 2006. Aceste măsuri au rămas definitive la 2 iunie 2006.
47. Or, deși permisul de conducere german al domnului Apelt îi fusese retras temporar și măsurile menționate nu fuseseră pronunțate încă, autoritățile cehe i‑au eliberat, la 1 martie 2006, un permis de conducere categoria B.
48. Potrivit jurisprudenței Curții, într‑o asemenea situație nu se poate considera că Directiva 91/439 impune autorităților germane obligația de recunoaștere a valabilității unui permis de conducere eliberat de autoritățile cehe(19) .
49. Astfel, posibilitatea autorităților competente, precum și a instanțelor unui stat membru de a refuza recunoașterea valabilității permisului de conducere obținut în alt stat membru de o persoană aflată sub incidența unei măsuri de suspendare temporară a permisului său de conducere în primul stat membru trebuie să fie recunoscută în temeiul dispozițiilor Directivei 91/439, și în special al articolului 8 alineatul (4), în mod absolut și definitiv atunci când măsura de suspendare temporară este urmată de o măsură de retragere a dreptului de a conduce prin care sunt sancționate aceleași fapte. Împrejurarea că măsura de retragere a dreptului de a conduce este adoptată ulterior datei emiterii noului permis de conducere este fără relevanță în această privință, din moment ce motivele care justifică o astfel de măsură existau la acea dată(20) .
50. Prin urmare, având în vedere aceste elemente, apreciem că, în prezenta cauză, autoritățile germane au dreptul să refuze recunoașterea permisului de conducere categoria B eliberat domnului Apelt de autoritățile cehe.
51. Acest aspect fiind stabilit, problema care se ridică în prezent este dacă autoritățile germane au de asemenea dreptul să refuze recunoașterea permisului de conducere categoria D eliberat de autoritățile cehe după perioada de interdicție de a solicita un nou permis de conducere, în măsura în care articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439 prevede că permisul de conducere categoria D nu poate fi eliberat decât șoferilor deja autorizați să conducă autovehicule din categoria B.
52. Cu alte cuvinte, nerecunoașterea permisului de conducere B poate avea consecințe asupra valabilității permisului de conducere categoria D eliberat de autoritățile cehe, împiedicându‑l astfel pe domnul Apelt să se prevaleze de acest permis?
53. Comisia Europeană apreciază că permisul de conducere categoria D eliberat de autoritățile cehe trebuie recunoscut de autoritățile germane pentru motivul că, spre deosebire de permisul de conducere categoria B, acest permis a fost eliberat după expirarea perioadei de interdicție de a solicita un nou permis și menționează o reședință pe teritoriul ceh.
54. În plus, aceasta consideră că, deși este, desigur, adevărat că permisul de conducere categoria D nu poate fi eliberat decât șoferilor autorizați să conducă autovehicule din categoria B, doar în raport cu dreptul ceh, domnul Apelt era apt să conducă vehicule din această din urmă categorie în momentul în care permisul de conducere categoria D i‑a fost eliberat.
55. Înțelegem că, potrivit Comisiei, deși emiterea permisului de conducere categoria B este afectată de neregularități, iar un stat membru are dreptul să nu recunoască acest permis, permisul de conducere categoria D trebuie recunoscut întrucât posesorul acestuia a reușit la probele de aptitudini și de cunoștințe practice, precum și la proba de cunoștințe teoretice, care sunt, în orice caz, cel puțin la fel de dificile precum cele impuse pentru permisul de conducere categoria B, toate verificările necesare fiind, așadar, efectuate. În consecință, nerecunoașterea permisului de conducere categoria B nu ar avea nicio influență asupra recunoașterii permisului de conducere categoria D.
56. Nu împărtășim această opinie pentru motivele expuse în cele ce urmează.
57. Am văzut deja că emiterea permisului de conducere categoria D este subordonată în special condiției ca șoferul să fie deja autorizat să conducă autovehicule din categoria B, ca acesta să reușească la probele de aptitudini și de cunoștințe practice, precum și de cunoștințe tehnice, ca acesta să îndeplinească anumite norme medicale și să aibă un domiciliu stabil pe teritoriul statului membru care emite permisul.
58. Potrivit unei jurisprudențe constante a Curții, articolul 1 alineatul (2) din Directiva 91/431 prevede recunoașterea reciprocă, fără nicio formalitate, a permiselor de conducere eliberate de statele membre(21) . Astfel, din moment ce autoritățile unui stat membru au eliberat un permis de conducere în conformitate cu articolul 1 alineatul (1) din directiva menționată, celelalte state membre nu au dreptul să verifice respectarea condițiilor de eliberare prevăzute de această directivă, întrucât deținerea unui astfel de permis de conducere trebuie considerată ca reprezentând dovada că, la momentul la care i‑a fost emis permisul, posesorul acestuia îndeplinea condițiile menționate(22) .
59. Cu toate acestea, există o atenuare a acestui principiu al recunoașterii reciproce. Astfel, Curtea a reținut, în Hotărârile din 26 iunie 2008, Wiedemann și Funk(23) și Zerche și alții(24), că un stat membru are dreptul să refuze recunoașterea pe teritoriul său a dreptului de a conduce care rezultă dintr‑un permis de conducere emis ulterior de alt stat membru în cazul în care se stabilește, pe baza unor mențiuni din acesta sau a altor informații incontestabile care provin de la statul membru care a emis permisul, că, la momentul la care acesta a fost emis, posesorul său, care a făcut obiectul unei măsuri de retragere a unui permis anterior pe teritoriul primului stat membru, nu avea domiciliul stabil pe teritoriul statului membru care a emis permisul(25) .
60. În aceste hotărâri, Curtea a considerat că condiția privind domiciliul are o importanță deosebită, în măsura în care este indispensabilă pentru controlul respectării condiției privind aptitudinea de a conduce, fiind și condiția prealabilă care permite verificarea respectării de către un solicitant a celorlalte condiții impuse prin Directiva 91/439(26) . Prin urmare, din momentul în care condiția privind domiciliul nu a fost respectată cu ocazia eliberării permisului de conducere, principiul recunoașterii reciproce a permiselor de conducere nu este repus în discuție(27) .
61. Considerăm că, precum condiția privind domiciliul, condiția impusă la articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439 are o importanță deosebită și că, atunci când este dovedită lipsa acestei condiții, un stat membru are dreptul să refuze recunoașterea permisului de conducere categoria D eliberat de alt stat membru.
62. Astfel, am văzut că obținerea permisului de conducere categoria B constituie prima dintre condițiile minime care trebuie respectate în vederea obținerii permisului de conducere categoria D. În opinia noastră, legiuitorul Uniunii pornește de la principiul că permisul de conducere categoria B constituie o bază indispensabilă și prealabilă pentru obținerea categoriei D(28) .
63. În această privință, pare cu totul coerent ca, înainte ca o persoană să pretindă că poate conduce un vehicul care aparține categoriei autocare, aceasta să poată fi în măsură să conducă vehicule care aparțin unor categorii mai mici. Permisul de conducere categoria D este, într‑o oarecare măsură, o extindere a permisului de conducere categoria B, dând acces la conducerea vehiculelor de categorie superioară.
64. Prin urmare, obținerea permisului de conducere categoria B constituie în această situație o bază care garantează respectarea condițiilor minime impuse de Directiva 91/439 statului membru care emite permisul și, prin urmare, aptitudinea de a conduce, precum și nepericulozitatea posesorului acestui permis.
65. Or, în situația care ne este prezentată în prezenta cauză, această bază, pe care o constituie permisul de conducere categoria B, este afectată de neregularități. Astfel, după cum am văzut, permisul de conducere categoria B a fost eliberat de autoritățile cehe în contextul în care s‑a stabilit cu privire la permisul respectiv că nu a fost respectată condiția privind domiciliul, iar posesorul acestuia făcea obiectul unei măsuri temporare de retragere a primului permis, pentru conducere periculoasă. În această privință, amintim că domiciliul are o importanță deosebită, întrucât permite controlul respectării de către solicitant a celorlalte condiții impuse prin Directiva 91/439.
66. În consecință, este perfect rezonabil să se considere că autoritățile cehe, în momentul eliberării permisului de conducere categoria B, nu erau în măsură să verifice dacă domnul Apelt, care făcea obiectul retragerii dreptului său de a conduce pe teritoriul german, avea aptitudinile și cunoștințele necesare pentru a conduce și nu constituia un risc pentru siguranța rutieră, ținând seama de împrejurările din trecutul acestuia.
67. Comisia susține faptul că, dat fiind că permisul de conducere categoria D a fost eliberat după perioada de interdicție de a solicita un nou permis de conducere și că cerințele pentru obținerea acestui permis sunt mai stricte decât cele necesare pentru permisul de conducere categoria B, posesorul era autorizat, a fortiori, să conducă autovehicule din categoria B. Prin urmare, în opinia acesteia, condițiile necesare sunt îndeplinite.
68. Cu toate acestea, am văzut că legiuitorul Uniunii a prevăzut că orice solicitant al unei categorii de permis care este deja posesorul unei alte categorii poate fi scutit de dispozițiile comune prevăzute la punctele 2-4 din anexa II la Directiva 91/439(29) . În prezenta cauză, acest lucru ar însemna ca solicitantul permisului de conducere categoria D să nu mai fie supus unor probe comune cu permisul de conducere categoria B, întrucât se pleacă de la principiul că aceste probe au fost susținute deja cu succes atunci când i s‑a eliberat permisul de conducere categoria B.
69. Prin urmare, este cu atât mai important ca permisul de conducere categoria B să fi fost eliberat cu respectarea strictă a condițiilor minime necesare.
70. Or, încă o dată, în cazul în care, astfel cum am văzut, condițiile de obținere a permisului de conducere categoria B nu au fost respectate, nu există nicio garanție a respectării condițiilor minime comune celor două categorii de permis(30) .
71. Prin urmare, ar fi contrar obiectivului privind siguranța rutieră ca un stat membru să fie obligat să recunoască un permis de conducere categoria D eliberat în aceste condiții, în pofida faptului că nu s‑a stabilit că statul membru care emite permisul a avut posibilitatea să se asigure că posesorul permisului de conducere îndeplinea condițiile minime necesare.
72. În consecință, din momentul în care un stat membru are dreptul, în temeiul articolului 8 alineatul (4) din Directiva 91/439, să nu recunoască valabilitatea unui permis de conducere categoria B eliberat de autoritățile din alt stat membru, apreciem că acesta are de asemenea dreptul să nu recunoască valabilitatea permisului de conducere categoria D eliberat pe baza primului permis.
73. Nu ar fi coerent să se admită că retragerea dreptului de a conduce nu este valabilă, în această situație, decât pentru permisul de conducere categoria B, iar nu pentru conducerea autocarelor sau a autobuzelor, în condițiile în care nerecunoașterea acestui permis are la bază un comportament periculos din partea posesorului acestuia, care a condus în stare de ebrietate.
74. În consecință, în raport cu toate elementele de mai sus, apreciem că articolul 1 alineatul (2) și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439 coroborate cu articolul 5 alineatul (1) litera (a) din această directivă trebuie interpretate în sensul că un stat membru are dreptul să refuze recunoașterea valabilității unui permis de conducere eliberat de alt stat membru și în care se menționează categoriile B și D, atunci când, pe teritoriul primului stat membru, posesorul acestuia face obiectul unei măsuri de retragere a dreptului de a conduce, adoptată ulterior eliberării permisului de conducere categoria B, dar care sancționează o încălcare constatată anterior acestei eliberări. Faptul că permisul de conducere categoria D a fost eliberat după perioada de interdicție de a solicita un nou permis de conducere care însoțește respectiva măsură de retragere este fără relevanță în această privință.
75. În măsura în care propunem să se răspundă afirmativ la prima întrebare adresată de instanța de trimitere, nu este necesar să se răspundă la a doua întrebare.
76. În orice caz, considerăm că Curtea nu este competentă să se pronunțe cu privire la această a doua întrebare.
77. Astfel, am văzut că articolul 11 alineatul (4) din Directiva 2006/126 se aplică de la 19 ianuarie 2009(31) .
78. Or, faptele din acțiunea principală au avut loc în 2006 în ceea ce privește retragerea permisului de conducere german categoria B al domnului Apelt, precum și emiterea permisului de conducere ceh categoria B și în 2007 în ceea ce privește emiterea permisului de conducere ceh categoria D.
79. Prin urmare, întrucât faptele sunt anterioare datei de aplicare a articolului 11 alineatul (4) din Directiva 2006/126, considerăm că Curtea nu este competentă să se pronunțe cu privire la a doua întrebare preliminară.
V – Concluzie
80. Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, propunem Curții să răspundă la întrebările adresate de Landgericht Baden‑Baden după cum urmează:
„Articolul 1 alineatul (2) și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 septembrie 2003, coroborate cu articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 91/439, cu modificările ulterioare, trebuie interpretate în sensul că un stat membru are dreptul să refuze recunoașterea valabilității unui permis de conducere emis de alt stat membru și în care se menționează categoriile B și D, atunci când, pe teritoriul primului stat membru, posesorul acestuia face obiectul măsurii de retragere a dreptului de a conduce, adoptată ulterior emiterii permisului de conducere pentru categoria B, dar care sancționează o încălcare constatată anterior acestei emiteri.
Faptul că permisul de conducere pentru categoria D a fost emis după perioada de interdicție de a solicita un nou permis de conducere care însoțește respectiva măsură de retragere este fără relevanță în această privință.”
(1) .
(2)
–	JO L 237, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 2, p. 62.
(3)
–	JO L 284, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 213, denumită în continuare „Directiva 91/439”.
(4)
–	A se vedea articolul 1 din această directivă.
(5)
–	A se vedea al patrulea considerent al aceleiași directive.
(6)
– Potrivit articolului 9 primul paragraf din directiva menționată, domiciliul stabil reprezintă locul unde o persoană locuiește permanent, adică cel puțin 185 de zile din fiecare an calendaristic. Dacă posesorul permisului de conducere este student în acest stat membru, este necesar ca acesta să prezinte dovada că este stabilit de cel puțin șase luni în statul respectiv.
(7)
–	JO L 403, p. 18, Ediție specială, 07/vol. 17, p. 216.
(8)
–	A se vedea considerentul (1) al Directivei 2006/126.
(9)
–	Aceste categorii de permise de conducere corespund în special permiselor de conducere categoriile A, A1 și B [a se vedea Decizia 2008/766/CE a Comisiei din 25 august 2008 privind echivalența între categoriile de permise de conducere (JO L 270, p. 31)].
(10)
–	A se vedea primul considerent al acestei directive.
(11)
–	A se vedea articolul 3 alineatul (1) din directiva menționată.
(12)
–	A se vedea articolul 6 alineatul (1) litera (c) din Directiva 91/439.
(13)
–	A se vedea titlul I punctele 1 și 2, precum și titlul II din anexa II la directiva menționată.
(14)
–	A se vedea titlul II primul paragraf a doua liniuță din această anexă II.
(15)
–	A se vedea titlul I punctul 2.1.3 din anexa menționată.
(16)
–	A se vedea titlul I punctele 4 și 8 din anexa II la Directiva 91/439.
(17)
–	A se vedea titlul I punctul 1 al doilea paragraf din această anexă.
(18)
–	A se vedea decizia de trimitere (punctul 8).
(19)
–	A se vedea în acest sens Hotărârea din 20 noiembrie 2008, Weber (C‑1/07, Rep., p. I‑8571, punctele 30 și 31).
(20)
–	Ibidem
(punctul 36 și jurisprudența citată).
(21)
–	A se vedea Hotărârea din 19 mai 2011, Grasser (C‑184/10, nepublicată încă în Repertoriu, punctul 19).
(22)
–	Ibidem
(punctul 21).
(23)
–	C‑329/06 și C‑343/06, Rep., p. I‑4635.
(24)
–	C‑334/06-C‑336/06, Rep., p. I‑4691.
(25)
–	Hotărârile Wiedemann și Funk (punctul 73) și Zerche și alții (punctul 70), citate anterior.
(26)
–	Hotărârile Wiedemann și Funk (punctele 69 și 70) și Zerche și alții (punctele 66 și 67), citate anterior.
(27)
–	A se vedea Hotărârea Grasser, citată anterior (punctul 24).
(28)
–	Observăm în această privință că, în Republica Cehă, în temeiul articolului 82 alineatul 2 din Legea privind traficul pe căile de legătură terestră și de modificare a anumitor legi (Legea privind traficul rutier) [zákon o provozu na pozemních komunikacích a o změnách některých zákonů (zákon o silničním provozu), 361/2000 Sb.], astfel cum fusese modificată la momentul faptelor din acțiunea principală, coroborat cu articolul 82 alineatul 1 litera (e) și cu articolul 91 alineatul 1 litera (a) din această lege, șoferul, pentru a fi autorizat să conducă un vehicul categoria D, trebuie să continue în mod imperativ să dețină permisul pentru categoria B.
(29)
–	A se vedea punctul 41 din prezentele concluzii.
(30)
–	Potrivit Legii cehe privind traficul rutier, dreptul de a conduce un vehicul, de exemplu, de categoria D, poate face obiectul unei restricții, în special dacă șoferul nu mai deține categoria de bază necesară pentru eliberarea permisului de conducere pentru o categorie superioară.
(31)
–	A se vedea punctele 15-17 din prezentele concluzii.