61989CC0218_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol.
1. Jeg mener, at jeg allerede nu kan fremsaette forslag til afgoerelse i den sag, der netop er behandlet.
2. Som vi har hoert, skal Bundesfinanzhof traeffe afgoerelse om, hvorvidt seks bindende tariferingsoplysninger er korrekte. De apparater, oplysningerne drejer sig om, foretager med henblik paa kromatografi navnlig maalinger af elektriske stoerrelser, men noejes ikke med at angive de maalte vaerdier. Som Kommissionen har forklaret, er kromatografi en kemisk analysemetode, som indebaerer, at man kan fastlaegge de forskellige bestanddele af et sammensat stof. Dette sker i form af et farvebillede (kromatogram), som giver saavel kvantitative som kvalitative oplysninger om et stofs sammensaetning, og apparatet fungerer paa den maade, at elektriske signaler registreres (og dermed maales) paa grundlag af deres spaending, sammenlignes derefter med forprogrammerede data, dvs. analyseres. Denne sidste arbejdsgang gaar saaledes ud over den blotte gengivelse af en maalt vaerdi.
3. Sagsoegte, Oberfinanzdirektion Berlin, er af den opfattelse, at apparaterne skal henfoeres under pos. 9030 81 90 i Den Kombinerede Nomenklatur (1). Denne position omfatter blandt andet apparater til maaling eller kontrollering af elektriske stoerrelser, med registreringsanordning. Ifoelge sagsoegeren henhoerer apparaterne derimod under pos. 8471 20, som blandt andet omtaler digitale automatiske databehandlingsmaskiner.
4. Den forelaeggende retsinstans har bemaerket, at baade paa grundlag af de paagaeldende bestemmelsers ordlyd og efter almindelig sprogbrug er det naeppe rimeligt at henfoere apparaterne under pos. 9030, idet maaleapparater kun kan vaere apparater, hvis funktion det er at maale bestemte stoerrelser og angive dem.
5. Det sagsoegende selskab har netop henvist til de bemaerkninger, det fremkom med for Bundesfinanzhof. Selskabet anfoerte her, at de paagaeldende apparater ikke egner sig til maaling af elektriske stoerrelser, men derimod har som funktion at overfoere de relevante fysiske stoerrelser. Ogsaa en telefon anvender f.eks. elektrisk spaending til overfoersel af akustiske signaler. Ingen vil vel haevde, at en telefon er et apparat til maaling af en elektrisk spaending. Saafremt man foelger sagsoegtes synspunkt, vil modtagersiden ved enhver elektrisk eller elektromagnetisk overfoersel af data vaere et apparat til maaling af en elektrisk stoerrelse. En saadan opfattelse svarer dog ikke til virkeligheden.
6. Kommissionen har ikke villet afvise en fortolkning af den naevnte position, hvorefter den ikke omfatter de apparater, der omtvistes i hovedsagen. Der er ganske vist foretaget tariferinger, der ikke svarer hertil, af tilsvarende eller lignende apparater, i tariferingsforordninger fra Kommissionen [(EOEF) nr. 2054/83, 2334/83 og 1368/87] samt i en tariferingsafgoerelse fra Kommissionen (2), som er truffet efter udtalelse fra Nomenklaturudvalget. For to af de naevnte forordninger (3), som ogsaa vedroerer en underpos. 90.28 A II a) i Den Faelles Toldtarif, fastsloges det i forordning (EOEF) nr. 646/89, at der fremover skulle anvendes koden paa grundlag af Den Kombinerede Nomenklatur.
7. Kommissionen har imidlertid selv indroemmet, at dette synspunkt ikke er holdbart efter dommen i sag 19/88 (4). I denne dom fastslog Domstolen i forbindelse med en fortolkning af underpos. 90.28 A i Den Faelles Toldtarif, at apparater til maaling af elektriske stoerrelser kun er saadanne apparater, hvis egentlige formaal det er at foretage saadanne maalinger, men ikke apparater, som kun foretager saadanne maalinger i forbindelse med kvalitetskontrol af elektroniske komponenter.
8. Paa grundlag af den dom kan de importerede varer efter min opfattelse ikke antages at vaere apparater til maaling af elektriske stoerrelser.
9. Under sagen er der ikke fremfoert argumenter, hvorefter der kan herske tvivl med hensyn til rigtigheden af den naevnte dom. Det maa derfor faktisk antages, at de naevnte tariferingsbestemmelser - som ogsaa den forelaeggende retsinstans har antaget - ikke er gyldige, eftersom de ikke er omfattet af Raadets forordning (EOEF) nr. 97/69 om de noedvendige foranstaltninger for ensartet anvendelse af Den Faelles Toldtarifs Nomenklatur. I henhold til forordningen maa de forklarende bemaerkninger til Den Faelles Toldtarif ikke vaere i strid med dennes ordlyd (5).
10. Som jeg allerede har fastslaaet, fungerer de omtvistede apparater paa den maade, at de maaler elektriske signaler, der udsendes af analyseapparater, og omsaetter dem til digitale signaler, der sammenlignes med forprogrammerede data. Derimod angives de maalte elektriske stoerrelser ikke. De anvendes paa en anden maade. Det kan derfor ikke antages, at de er apparater til maaling af elektriske stoerrelser efter pos. 9030 i Den Kombinerede Nomenklatur.
11. Som Kommissionen har anfoert, kan det derfor heller ikke antages, at de har til formaal at kontrollere elektriske stoerrelser, fordi deres funktion netop ikke er at undersoege, om der findes elektriske stoerrelser, og at fastslaa disses egenskaber.
12. Jeg skal derfor foreslaa, at det forelagte spoergsmaal besvares med, at en korrekt fortolkning af pos. 9030 i Den Kombinerede Nomenklatur ikke hjemler mulighed for at tarifere mikrostyrede analyseapparater til kromatografi som de i forelaeggelseskendelsen beskrevne under den position.
(*) Originalsprog: tysk.
(1) Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3174/88 om aendring af bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 om Told- og Statistiknomenklaturen og Den Faelles Toldtarif (EFT L 298 af 31.10.1988).
(2) EFT 1986, C 102, s. 8.
(3) Forordning (EOEF) nr. 2054/83 af 17.8.1983 (EFT L 224, s. 4) og forordning (EOEF) nr. 2334/83 af 26.7.1983 (EFT L 202, s. 7).
(4) Dom af 28.2.1989, International Container et Transport (ICT) m.fl. mod Direction générale des douanes et droits indirects de Roissy (19/88, Sml. s. 577) (summarisk offentliggoerelse).
(5) EFT 1969 I, s. 10.