62019CC0054
GENERALINIO ADVOKATO
GIOVANNI PITRUZZELLA IŠVADA,
pateikta 2021 m. sausio 21 d. (
1
)
Byla C‑54/19 P
Axa Mediterranean Holding, SA
prieš
Europos Komisiją
„Apeliacinis skundas – Su pelno mokesčiu susijusios nuostatos, pagal kurias įmonėms, reziduojančioms mokesčių tikslais Ispanijoje, leidžiama amortizuoti prestižą, susidariusį įsigijus bendrovių, reziduojančių mokesčių tikslais užsienyje, akcijų – Valstybės pagalbos sąvoka – Atrankumas“
1.
Šios bylos dalykas yra bendrovės Axa Mediterranean Holding, SA (toliau – Axa) apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2018 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Axa Mediterranean Holding / Komisija (
2
) (toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė SESV 263 straipsniu pagrįstą Axa prašymą panaikinti 2011 m. sausio 12 d. Komisijos sprendimo 2011/282/ES dėl Ispanijos įgyvendintos finansinės prestižo vertės amortizacijos mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų (toliau – ginčijamas sprendimas) (
3
) 1 straipsnio 1 dalį ir papildomai – to paties sprendimo 4 straipsnį.
2.
Byla dėl šio apeliacinio skundo yra viena iš aštuonių lygiagrečiai nagrinėjamų bylų, iškeltų siekiant, kad būtų panaikinti sprendimai, kuriais Bendrasis Teismas atmetė kelių Ispanijos bendrovių pareikštus ieškinius dėl ginčijamo sprendimo arba dėl Komisijos sprendimo 2011/5/EB dėl Ispanijos įgyvendinto perviršinės vertės mokesčio mažinimo įsigyjant didelę užsienio bendrovės akcijų dalį (toliau – 2009 m. spalio 28 d. sprendimas) (
4
).
I. Faktinės aplinkybės, ginčijama priemonė ir ginčijamas sprendimas
3.
2007 m. spalio 10 d., 2005 ir 2006 m. Europos Parlamento nariams raštu pateikus Europos Komisijai keletą klausimų ir 2007 m. jai gavus vieno privataus ūkio subjekto skundą, Europos Komisija nusprendė pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje numatytą oficialią tyrimo procedūrą (
5
) (toliau – sprendimas pradėti procedūrą) dėl Ley del Impuesto sobre Sociedades (Ispanijos pelno mokesčio įstatymas) 12 straipsnio 5 dalyje, į šį įstatymą įtrauktoje 2001 m. gruodžio 27 d.Ley 24/2001, de Medidas Fiscales, Administrativas y del Orden Social (Įstatymas Nr. 24/2001 dėl mokesčių, administracinių ir socialinės tvarkos priemonių priėmimo) (
6
), perkeltoje į 2004 m. kovo 5 d.Real Decreto Legislativo 4/2004, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (Karaliaus įstatyminis dekretas 4/2004 dėl pelno mokesčio įstatymo pertvarkyto teksto patvirtinimo, toliau – TRLIS), įtvirtintos nuostatos (toliau – ginčijama priemonė). Ginčijamoje priemonėje numatyta, kad kai Ispanijoje apmokestinama įmonė įsigyja bent 5 % „užsienio bendrovės“ akcijų ir šios akcijos išlaikomos nepertraukiamą bent vienų metų laikotarpį, iš šio akcijų įsigijimo susidaręs (
7
) prestižas (
8
) gali būti amortizuojant atskaitytas iš įmonės mokėtino pelno mokesčio bazės. Ginčijamoje priemonėje pažymėta, jog tam, kad bendrovė galėtų būti laikoma „užsienio bendrove“, ji turi būti tokio pat mokesčio, koks mokamas Ispanijoje, mokėtoja ir jos pajamos turi būti daugiausia gaunamos iš užsienyje vykdomos veiklos.
4.
2009 m. spalio 28 d. sprendimu Komisija užbaigė oficialią tyrimo procedūrą dėl užsienio bendrovių akcijų įsigijimo Europos Sąjungoje. Šiame sprendime Komisija nurodė, kad pagal ginčijamą priemonę Ispanijos įgyvendinta gavėjų įsigijimams Bendrijoje suteiktos pagalbos schema nesuderinama su bendrąja rinka.
5.
Komisija neužbaigė oficialios tyrimo procedūros dėl akcijų įsigijimo už Sąjungos teritorijos ribų, nes Ispanijos institucijos buvo įsipareigojusios pateikti jai naujos informacijos. Ši procedūros dalis buvo užbaigta priėmus ginčijamą sprendimą. Šio sprendimo 1 straipsnio 1 dalyje Komisija nurodė, kad pagal ginčijamą priemonę Ispanijos įgyvendinta pagalbos schema „pagalbos, suteiktos naudos gavėjų įsigijimams ne ES, atžvilgiu yra nesuderinama su vidaus rinka“ (
9
). Šio straipsnio 4 dalyje numatyta, kad „mokesčio sumažinimas, kuriuo naudos gavėjai naudojosi iki šio sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje sudarydami sandorius už ES ribų pagal TRLIS 12 straipsnio 5 dalį, susijusius su užsienio bendrovių, turinčių buveinę Kinijoje, Indijoje arba kitose šalyse, akcijų daugumos dalies įsigijimu tiesiogiai arba netiesiogiai, jei buvo įrodyta arba galima įrodyti, kad tose šalyse esama tiesioginių teisinių kliūčių tarpvalstybiniams verslo jungimo sandoriams, gali būti toliau taikomas visą pagal pagalbos schemą nustatytą amortizacijos laikotarpį“. Ginčijamo sprendimo 4 straipsnio 1 dalyje nurodoma susigrąžinti „nesuderinamą pagalbą, atitinkančią 1 straipsnio 1 dalyje nurodytą mokesčio sumažinimą, iš gavėjų, kurių teisės į užsienio bendroves, įgytas vykdant sandorius už Sąjungos ribų, neatitinka 1 straipsnio 2–5 dalyse nustatytų sąlygų“.
II. Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
6.
2011 m. liepos 29 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo Axa ieškinį, kuriame buvo prašoma panaikinti ginčijamą sprendimą. 2011 m. lapkričio 11 d. Komisija atskiru dokumentu pateikė nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą, jį Bendrasis Teismas įtraukė nagrinėdamas bylą iš esmės. Bylos nagrinėjimas buvo sustabdytas nuo 2014 m. kovo 13 d. iki lapkričio 7 d., kai Bendrasis Teismas priėmė 2014 m. lapkričio 7 d. Sprendimą Banco Santander ir Santusa / Komisija (
10
) (toliau – Sprendimas Banco Santander ir Santusa / Komisija), kuriuo panaikino ginčijamą sprendimą remdamasis tuo, kad Komisija netinkamai pritaikė SESV 107 straipsnio 1 dalyje numatytą atrankumo kriterijų. 2014 m. lapkričio 7 d. Sprendimu Autogrill España / Komisija (
11
) (toliau – Sprendimas Autogrill España / Komisija) Bendrasis Teismas taip pat panaikino 2009 m. spalio 28 d. sprendimą.
7.
2015 m. sausio 19 d. Komisija Teisingumo Teismo kanceliarijai pateikė apeliacinį skundą dėl Sprendimo Banco Santander ir Santusa / Komisija. Šis apeliacinis skundas, užregistruotas numeriu C‑21/15 P, buvo prijungtas prie numeriu C‑20/15 P užregistruoto apeliacinio skundo, Komisijos pateikto dėl Sprendimo Autogrill España / Komisija. 2015 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartimis Vokietijos Federacinei Respublikai, Airijai ir Ispanijos Karalystei buvo leista įstoti į sujungtas bylas palaikyti WDFG, Banco Santander ir Santusa reikalavimų. 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimu Komisija / World Duty Free Group ir kt. (
12
) (toliau – Sprendimas WDFG) Teisingumo Teismas panaikino Sprendimą Banco Santander ir Santusa / Komisija, sugrąžino bylą Bendrajam Teismui ir iš dalies atidėjo klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą. Teisingumo Teismas taip pat panaikino Sprendimą Autogrill España / Komisija.
8.
2015 m. kovo 9 d. dar kartą sustabdytas bylos nagrinėjimas Bendrajame Teisme buvo atnaujintas 2016 m. gruodžio 21 d. ir jam pasibaigus Bendrasis Teismas priėmė skundžiamą sprendimą, kuriuo atmetė Axa ieškinį ir nurodė jai padengti bylinėjimosi išlaidas.
III. Procesas Teisingumo Teisme ir šalių reikalavimai
9.
2019 m. sausio 25 d.Axa Teisingumo Teismo kanceliarijai pateikė dokumentą, kuriuo pateikė nagrinėjamą apeliacinį skundą. Jame prašoma panaikinti skundžiamą sprendimą, patenkinus Bendrajam Teismui pateiktą jos skundą panaikinti ginčijamą sprendimą ir nurodyti Komisijai padengti bylinėjimosi išlaidas. Komisija prašo atmesti apeliacinį skundą ir priteisti iš apeliantės bylinėjimosi išlaidas.
IV. Teisinis vertinimas
A.
Pirminės pastabos
10.
Nagrinėdamas dabartinę jurisprudenciją dėl mokestinių priemonių atrankinio pobūdžio ir, visų pirma, siekdamas paaiškinti Teisingumo Teismo parengtą trijų etapų atrankumo analizės metodą, remiuosi argumentais ir kriterijais, nurodytais mano išvados sujungtose bylose World Duty Free Group / Komisija, C‑51/19 P, ir Ispanija / Komisija, C‑64/19 P, 11–21 punktuose. Axa pateikti prieštaravimai bus nagrinėjami atsižvelgiant į šiuos argumentus ir kriterijus. Dėl Sprendimo WDFG poveikio šio apeliacinio skundo nagrinėjimui žr. minėtos išvados 23–27 punktus.
B.
Dėl apeliacinio skundo
11.
Axa savo apeliaciniame skunde nurodė vienintelį pagrindą, susijusį su klaida aiškinant SESV 107 straipsnio 1 dalį, kiek ji susijusi su atrankumo kriterijumi. Šis pagrindas skirstomas į keturias pagrindines ir dvi papildomas dalis.
1. Dėl apeliacinio skundo pagrindo pirmos dalies: klaida nustatant atskaitos sistemą
12.
Axa apeliacinio skundo pagrindo pirmoje dalyje išdėstyti prieštaravimai yra susiję su atrankumo analizės pirmuoju etapu, kuriuo siekiama nustatyti atskaitos sistemą. Nagrinėdamas sąvoką „atskaitos sistema“ ir jos nustatymui taikytinus kriterijus, remiuosi argumentais ir pastabomis, išdėstytais šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose World Duty Free Group / Komisija, C‑51/19 P, ir Ispanija / Komisija, C‑64/19 P, 37–51 punktuose.
a) Dėl apeliacinio skundo pagrindo pirmos dalies pirmo prieštaravimo
13.
Kadangi grindžiant nagrinėjamą prieštaravimą pateikti teiginiai ir juos pagrindžiantys argumentai yra identiški nurodytiesiems World Duty Free Group apeliacinio skundo byloje C‑51/19 P pagrindo pirmos dalies pirmame prieštaravime, siekiant juos išnagrinėti tik mutatis mutandis daroma nuoroda į šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose C‑51/19 P ir C‑64/19 P 52–59 punktus. Remdamasis tais pačiais motyvais, kurie išdėstyti šiuose punktuose, siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinio skundo pagrindo pirmos dalies pirmą prieštaravimą.
b) Dėl apeliacinio skundo pagrindo pirmos dalies antro prieštaravimo
14.
Kadangi grindžiant Axa apeliacinio skundo pagrindo pirmos dalies antrą prieštaravimą pateikti teiginiai ir juos pagrindžiantys argumentai yra identiški nurodytiesiems World Duty Free Group apeliacinio skundo byloje C‑51/19 P pagrindo pirmos dalies antrame prieštaravime, siekiant juos išnagrinėti tik mutatis mutandis daroma nuoroda į šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose C‑51/19 P ir C‑64/19 P 62–82 punktus, kuriuose siūlau visus šiuos teiginius atmesti. Remdamasis tais pačiais motyvais, kurie išdėstyti šiuose punktuose, siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinio skundo pagrindo pirmos dalies antrą prieštaravimą.
c) Dėl apeliacinio skundo pagrindo pirmos dalies trečio prieštaravimo
15.
Kadangi grindžiant Axa apeliacinio skundo vienintelio pagrindo pirmosios dalies trečią prieštaravimą pateikti teiginiai ir juos pagrindžiantys argumentai yra identiški nurodytiesiems World Duty Free Group apeliacinio skundo byloje C‑51/19 P pagrindo pirmos dalies trečiame prieštaravime, siekiant juos išnagrinėti tik mutatis mutandis daroma nuoroda į šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose C‑51/19 P ir C‑64/19 P 85–87 punktus. Remdamasis tais pačiais motyvais, kurie išdėstyti šiuose punktuose, siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinio skundo pagrindo pirmos dalies trečią prieštaravimą.
2. Dėl apeliacinio skundo pagrindo antros dalies: klaida nustatant tikslą, kuriuo remiantis galima ištirti panašumą
16.
Axa apeliacinio skundo pagrindo antroje dalyje remiamasi skundžiamo sprendimo 139–160 punktais ir siekiama užginčyti šio sprendimo motyvus, kuriais Bendrasis Teismas nustatė atskaitos sistemos tikslą ir, atsižvelgdamas į tą tikslą, palygino įmonių, kurioms taikyta ginčijama priemone nustatyta lengvata, ir tos lengvatos negavusių įmonių padėtį.
17.
Kadangi grindžiant šią Axa apeliacinio skundo pagrindo dalį pateikti teiginiai ir juos pagrindžiantys argumentai yra identiški nurodytiesiems World Duty Free Group apeliacinio skundo byloje C‑51/19 P pagrindo antroje dalyje, siekiant juos išnagrinėti tik mutatis mutandis daroma nuoroda į šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose C‑51/19 P ir C‑64/19 P 91–106 punktus. Remdamasis tais pačiais motyvais, kurie išdėstyti šiuose punktuose, siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinio skundo pagrindo antrą dalį.
3. Dėl apeliacinio skundo pagrindo trečios dalies: teisės klaida paskirstant įrodinėjimo pareigą
18.
Kadangi grindžiant Axa apeliacinio skundo pagrindo trečią dalį pateikti teiginiai ir juos pagrindžiantys argumentai yra identiški nurodytiesiems World Duty Free Group apeliacinio skundo byloje C‑51/19 P pagrindo trečioje dalyje, siekiant juos išnagrinėti tik mutatis mutandis daroma nuoroda į šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose C‑51/19 P ir C‑64/19 P 109–110 punktus. Remdamasis tais pačiais motyvais, kurie išdėstyti šiuose punktuose, siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinio skundo pagrindo trečią dalį.
4. Dėl apeliacinio skundo pagrindo ketvirtos dalies: proporcingumas
19.
Kadangi grindžiant Axa apeliacinio skundo pagrindo ketvirtą dalį pateikti teiginiai ir juos pagrindžiantys argumentai yra identiški nurodytiesiems World Duty Free Group apeliacinio skundo byloje C‑51/19 P pagrindo ketvirtoje dalyje, siekiant juos išnagrinėti tik mutatis mutandis daroma nuoroda į šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose C‑51/19 P ir C‑64/19 P 112 ir 113 punktus. Remdamasis tais pačiais motyvais, kurie išdėstyti šiuose punktuose, siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinio skundo pagrindo ketvirtą dalį.
5. Dėl apeliacinio skundo pagrindo penktos dalies: priežastinis ryšys
20.
Kadangi grindžiant Axa apeliacinio skundo penktą dalį pateikti teiginiai ir juos pagrindžiantys argumentai yra identiški nurodytiesiems World Duty Free Group apeliacinio skundo byloje C‑51/19 P pagrindo penktoje dalyje, siekiant juos išnagrinėti tik mutatis mutandis daroma nuoroda į šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose C‑51/19 P ir C‑64/19 P 114–117 punktus. Remdamasis tais pačiais motyvais, kurie išdėstyti šiuose punktuose, siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinio skundo pagrindo penktą dalį.
6. Dėl apeliacinio skundo pagrindo šeštos dalies: priemonės dalomumas
21.
Kadangi grindžiant Axa apeliacinio skundo pagrindo šeštą dalį pateikti teiginiai ir juos pagrindžiantys argumentai yra identiški nurodytiesiems World Duty Free Group apeliacinio skundo byloje C‑51/19 P pagrindo šeštoje dalyje, siekiant juos išnagrinėti tik mutatis mutandis daroma nuoroda į šiandien pateiktos mano išvados sujungtose bylose C‑51/19 P ir C‑64/19 P 119–122 punktus. Remdamasis tais pačiais motyvais, kurie išdėstyti šiuose punktuose, siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinio skundo pagrindo šeštą dalį.
7. Išvada dėl apeliacinio skundo
22.
Atsižvelgdamas į išdėstytus argumentus, siūlau Teisingumo Teismui visiškai atmesti apeliacinį skundą.
C.
Dėl Komisijos prašymo pakeisti motyvus
23.
Jeigu Axa apeliacinis skundas būtų pripažintas pagrįstu, Komisija prašo Teisingumo Teismo pakeisti jo motyvus ir paskelbti, kad Bendrajam Teismui pareikštas ieškinys yra nepriimtinas. Komisija pateikė nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą dėl Axa apeliacinio skundo nepriimtinumo ir šis prieštaravimas buvo įtrauktas bylą nagrinėjant iš esmės. Remdamasis 2002 m. vasario 26 d. Sprendimu Taryba / Boehringer (
13
) (toliau – Sprendimas Boehringer), skundžiamo sprendimo 28 punkte Bendrasis Teismas vis dėlto pripažino, kad pagrįsta skundą nagrinėti iš esmės prieš tai nepriėmus preliminaraus sprendimo dėl šio prieštaravimo (
14
).
24.
Kadangi siūlau Teisingumo Teismui apeliacinį skundą atmesti, toliau tik trumpai iš esmės apžvelgsiu Komisijos prašymą išnagrinėti jos Bendrajam Teismui pateiktą nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą.
25.
Tame prieštaravime Komisija teigė, kad Axa neturėjo teisės pareikšti ieškinio ir nebuvo suinteresuota pareikšti ieškinį dėl ginčijamo sprendimo, nes neįrodė, kad taikė ginčijamą priemonę, taigi faktiškai pasinaudojo joje numatyta teise į atskaitymą, neprivalėjo sugrąžinti pagalbos pagal minėtą sprendimą ir nepatyrė rizikos, kad teks ją sugrąžinti, todėl ji neatitinka jurisprudencijoje nustatytų reikalavimų (
15
). Bendrajam Teismui pateiktose pastabose dėl nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo Axa nurodė, kad ginčijamoje priemonėje numatytą teisę į atskaitymą buvo įgijusi 2008 m., kai įsigijo dviejų įmonių akcijų daugumos dalis – vienos Turkijos bendrovės ir vienos Meksikos bendrovės. Ji teigė, kad taikant ginčijamą priemonę nereikalaujama, kad atskaitymas būtų atliktas iškart po operacijos įvykdymo pateiktoje mokesčio deklaracijoje, ir kad lengvatos gavėjai gali laisvai pasirinkti, kada jį taikyti. Tose pastabose Axa teigė, kad dėl atsargumo aptariamo atskaitymo galutinai nepritaikė iš karto, bet į ginčijamą priemonę atsižvelgė, kai, apskaičiuodama 2009 m. avansu mokėtiną mokestį, sumažino mokesčio bazę (
16
). Tokiomis aplinkybėmis Axa įrodė, kad ji iš esmės yra pakankamai suinteresuota ginčijamo sprendimo panaikinimu, nes dėl to sprendimo, pirma, ji neteko teisės taikyti ginčijamą priemonę jau įvykdytoms operacijoms – nebent pagal šio sprendimo 200 konstatuojamąją dalį būtų įrodžiusi, kad Meksikoje ir Turkijoje yra kliūčių tarpvalstybiniam įmonių jungimuisi, – ir, antra, jai kilo pavojus, kad turės mokėti delspinigius nuo avansu mokėtino 2009 m. mokesčio (
17
). Atsakydama į klausimą Teisingumo Teisme Axa pažymėjo, kad ginčijamą priemonę pritaikė savarankiškai apskaičiuodama ir mokėdama mokesčius už 2013 metus, o vėliau dar kartą po to, kai buvo priimtas 2014 m. lapkričio 7 d. Sprendimas Banco Santander ir Santusa / Komisija (
18
). Papildydama savo atsakymą ji pateikė 2018 m. sausio 18 d. pranešimą apie mokėtiną mokestį, išduotą vykdant pagal ginčijamą priemonę suteiktos pagalbos išieškojimo procedūrą, kuri buvo taikoma būtent dėl finansinės prestižo vertės amortizacijos 2014 m. ir 2015 m., susijusios su 2008 m. Axa įsigytomis vienos Turkijos bendrovės akcijomis.
26.
Savo ruožtu primenu, kad 2018 m. birželio 28 d. Sprendime Andres / Komisija (
19
) (toliau – Sprendimas Andres) Teisingumo Teismas išaiškino, kad tai, ar ieškovas gali priklausyti faktiniams arba potencialiems individualios pagalbos gavėjams pagal schemą, Komisijos sprendimu pripažintą nesuderinama su vidaus rinka, negali būti lemiamas kriterijus sprendžiant, ar ieškovas yra konkrečiai susijęs su šiuo sprendimu, kai bet kuriuo atveju yra nustatyta, kad jis kitaip padarė įtaką ieškovui dėl tam tikrų jo ypatingų savybių ar faktinių aplinkybių, kurios jį išskiria iš kitų asmenų. Todėl, jeigu Teisingumo Teismas priimtų sprendimą dėl Komisijos pateikto nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo ir padarytų išvadą, kad tuo metu, kai buvo pareikštas ieškinys Bendrajam Teismui, Axa, kuri ginčijamą priemonę pradėjo taikyti tik 2014 m., negali būti pagal analogiją laikoma faktine ginčijamoje priemonėje numatytos lengvatos gavėja, jis turėtų įvertinti, ar jos padėtis vis dėlto skiriasi nuo kitų ekonominės veiklos vykdytojų padėties, nes jie yra suinteresuoti tik kaip potencialūs šios priemonės gavėjai, ir, konkrečiai kalbant, ar tokia padėtis gali susiklostyti dėl aplinkybės, kad, apskaičiuodama 2009 m. avansu mokėtiną mokestį, Axa atliko minėtoje priemonėje numatytą amortizaciją. Tačiau nemanau, kad vien aplinkybės, jogAxa įvykdė operaciją, kuri galėtų būti priskirta prie ginčijamos priemonės taikymo srities (
20
), galėtų pakakti, kad jos padėtis taptų išskirtinė, kaip nurodyta jurisprudencijoje. Šiuo klausimu tik pažymiu, kad byloje, kurioje priimtas Sprendimas Andres, Bendrasis Teismas nustatė, jog, pirma, ieškovė toje byloje finansiniais metais, ėjusiais prieš oficialios tyrimo procedūros pradžią, buvo gavusi apmokestinamojo pelno, iš kurio atėmė pagal minėtoje byloje nagrinėtą sanavimo sąlygą perkeltus nuostolius, ir, antra, iš Vokietijos mokesčių institucijų pateiktos privalomos informacijos buvo matyti, jog ji atitiko šios sąlygos taikymo sąlygas (
21
).
V. Dėl bylinėjimosi išlaidų
27.
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra nepagrįstas, bylinėjimosi išlaidų klausimą sprendžia Teisingumo Teismas. Pagal šio reglamento 138 straipsnio 1 dalį, mutatis mutandis taikomą apeliaciniam procesui, kai Teisingumo Teisme nagrinėjamas apeliacinis skundas dėl Bendrojo Teismo sprendimo, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi siūlau Teisingumo Teismui atmesti Axa apeliacinį skundą, mano nuomone, reikėtų nurodyti jai padengti bylinėjimosi išlaidas remiantis Komisijos prašymu.
VI. Išvada
28.
Atsižvelgdamas į visa tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui atmesti apeliacinį skundą ir priteisti iš Axa bylinėjimosi išlaidas.
(
1
)	Originalo kalba: italų.
(
2
)	T-405/11, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:780.
(
3
)	Sprendimas Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (OL L 135, 2011, p. 1). Šis sprendimas buvo pataisytas du kartus – 2011 m. kovo 3 d. ir 2011 m. lapkričio 26 d.
(
4
)	C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (OL L 7, 2011, p. 48). Kitos bylos, dėl kurių šiandien teikiu išvadą, yra sujungtos bylos World Duty Free Group / Komisija, C‑51/19 P, ir Ispanija / Komisija, C-64/19 P; Banco Santander ir Santusa / Komisija, C-53/19 P, ir Ispanija / Komisija, C-65/19 P; taip pat bylos Sigma Alimentos Exterior / Komisija, C-50/19 P, Banco Santander / Komisija, C-52/19 P, ir Proseguor Compañía de Seguridade / Komisija, C-55/19 P.
(
5
)	OL C 311, 2007, p. 21 (toliau – sprendimas pradėti procedūrą).
(
6
)	BOE, Nr. 61, 2004 m. kovo 11 d., p. 10951.
(
7
)	Ginčijamo sprendimo 27 konstatuojamojoje dalyje prestižo vertė apibrėžta kaip „labai gerbiamo verslo pavadinimo vertė, geri ryšiai su klientais, darbuotojų įgūdžiai ir kiti tokie veiksniai, kurie, kaip tikimasi, ateityje leis gauti didesnes negu akivaizdžios pajamas“, ir atitinka „kainą, mokamą įsigyjant verslą, viršijančią verslo turto rinkos vertę“, kuri pagal Ispanijos apskaitos principus turėtų būti įtraukiama į apskaitą kaip atskiras nematerialusis turtas iškart, kai tik įsigyjančioji bendrovė perima įsigytosios bendrovės kontrolę.
(
8
)	Ginčijamo sprendimo 29 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad Ispanijos mokesčių sistemoje „finansinio prestižo vertė“ yra prestižo vertė, kuri būtų įtraukta į apskaitą, jei investuojančioji bendrovė ir tikslinė bendrovė susijungtų.
(
9
)	Pagal ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 2 dalį pareiškimas dėl nesuderinamumo ir nurodymas išieškoti dėl akcijų įsigijimų už Sąjungos ribų taikytą mokesčių sumažinimą, kuriuo gavėjai pasinaudojo taikant ginčijamą priemonę, netaikomas, kai gavėjai pasinaudojo „užsienio bendrovėse tiesiogiai ar netiesiogiai turimomis teisėmis, kurios atitiko atitinkamas pagalbos schemos sąlygas iki 2007 m. gruodžio 21 d., išskyrus sąlygą, kad akcijas naudos gavėjai turėtų nepertraukiamą bent metų laikotarpį“. Iš tikrųjų Komisija nusprendė, kad iki šios datos (atitinkančios sprendimo pradėti formalią tyrimo procedūrą paskelbimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje) pagalbos gavėjai turėjo teisėtų lūkesčių, kad ši priemonė yra teisėta (žr. ginčijamo sprendimo 186–199 konstatuojamąsias dalis). Pagal ginčijamo sprendimo 200 konstatuojamąją dalį tos pačios sąlygos taikomos tiems naudos gavėjams, kurie sudarė sandorius kitose trečiosiose šalyse, įsigijo akcijų daugumos dalį ir gali pateikti pakankamai įrodymų, kad susidūrė su tos trečiosios šalies teisės aktuose nustatyta tiesiogine teisine kliūtimi tame sprendime apibrėžta prasme.
(
10
)	T-399/11, EU:T:2014:938.
(
11
)	T-219/10, EU:T:2014:939.
(
12
)	C-20/15 P ir C-21/15 P, EU:C:2016:981.
(
13
)	C-23/00 P, EU:C:2002:118, 52 punktas.
(
14
)	Kritikos sulaukė ieškinio pagrindų loginės arba natūralios tvarkos inversija pritaikant vadinamąjį Sprendimą Boehringer tuo atveju, jeigu Sąjungos teismas atmestų ieškinį iš esmės, net jeigu būtų pateiktas nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas – ypač jei jis pateiktas pagal viešosios teisės normas ir atskiru aktu, kuriuo prašoma sprendimą priimti nerengiant diskusijos dėl bylos esmės; žr., pvz. generalinio advokato N. Jääskinen išvadą byloje Šveicarija / Komisija (C-547/10 P, EU:C:2012:565, 46–54 punktai), generalinio advokato Y. Bot išvadą byloje Philips Lighting Poland ir Philips Lighting / Taryba (C-511/13 P, EU:C:2015:206, 50–67 punktai), generalinio advokato P. Mengozzi išvadą byloje SNCF Mobilités / Komisija (C-127/16 P, EU:C:2017:577, 163 punktas) ir generalinio advokato D. Ruiz-Jarabo Colomer išvadą toje pačioje byloje Taryba /Boehringer (C-23/00 P, EU:C:2001:511, 30-36 punktai). Nepaisant šios kritikos, Sprendimu Boehringer toliau remiasi tiek Bendrasis Teismas (žr. pastarąjį 2020 m. lapkričio 11 d. Sprendimą AV ir AW / Parlamentas, T-173/19, nepaskelbtas Rink., EU:T:2020:535, 42 punktas), tiek Teisingumo Teismas (neseniai jis pritaikytas vienoje byloje dėl apeliacinio skundo, žr. 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Club Hotel Loutraki ir kt. / Komisija, C‑131/15 P, EU:C:2016:989, 68 punktą).
(
15
)	Pagal suformuotą jurisprudenciją dėl šios aplinkybės faktiniai pagal schemą suteiktos individualios pagalbos, kurią Komisija nurodė išieškoti, gavėjai yra konkrečiai susiję su sprendimu, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą (žr., be kita ko, 2011 m. birželio 9 d. Sprendimo Comitato Venezia vuole vivere ir kt. / Komisija, C-71/09 P, C-73/09 P ir C-76/09 P, EU:C:2011:368 (toliau – Sprendimas Comitato „Venezia vuole vivere“), 53 punktą), net jeigu išieškojimas vykdomas tik vėlesniame etape, kuriame reikės nustatyti, ar gauta nauda yra grąžintina pagalba (žr. Sprendimo Comitato „Venezia vuole vivere“ 55 punktą). Iš tikrųjų, Teisingumo Teismo teigimu, nurodymas išieškoti pagalbą yra konkrečiai susijęs su visais pagalbos pagal atitinkamą schemą gavėjais, „nes nuo [Komisijos] sprendimo priėmimo momento jiems kyla grėsmė, kad jų gauta pagalba gali būti išieškota, ir taip daromas poveikis jų teisinei padėčiai“ (žr. Sprendimo Comitato „Venezia vuole vivere“ 56 punktą). Taigi tokie pagalbos gavėjai sudaro apibrėžtą grupę, kaip tai suprantama pagal 1985 m. sausio 17 d. Sprendime Piraiki-Patraiki ir kt. / Komisija (11/82, EU:C:1985:18, 31 punktas) suformuotą jurisprudenciją.
(
16
)	Atitinkama deklaracija buvo pridėta prie pastabų Bendrajam Teismui dėl nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo.
(
17
)	Axa taip pat nurodė, kad, jeigu ginčijamas sprendimas būtų panaikintas, ji neprivalėtų pateikti Komisijai įrodymų, reikalingų siekiant įrodyti, kad Turkijoje ir Meksikoje esama kliūčių tarpvalstybiniam įmonių jungimuisi, kaip to reikalaujama pagal to sprendimo 200 konstatuojamąją dalį (žr. šios išvados 9 išnašą).
(
18
)	T-399/11, EU:T:2014:938.
(
19
)	C-203/16 P, EU:C:2018:505, 48 punktas.
(
20
)	Pažymiu, kad, atrodo, iš prie atsakymo Teisingumo Teismui pridėto pranešimo apie mokėtiną mokestį matyti, jog dėl 2008 m. atliktų įsigijimo operacijų Axa iš tikrųjų turėjo teisę į ginčijamoje priemonėje numatytą amortizaciją.
(
21
)	Žr_. be kita ko, Sprendimo Andres 13 ir 55 punktus.