62023CJ0461
TEISINGUMO TEISMO (septintoji kolegija) SPRENDIMAS
2024 m. spalio 17 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Aplinka – Direktyva 2001/42/EB – Tam tikrų planų ir programų poveikio aplinkai vertinimas – 3 straipsnio 2 dalies b punktas – Direktyva 92/43/EEB – 6 straipsnio 3 dalis – Teisės aktai, kurių poveikį aplinkai reikia vertinti – Nacionalinis aktas, kuriuo įsteigiama speciali saugoma teritorija – Šioje teritorijoje draudžiamų, nebent taikoma išimtis, žmogaus veiklos rūšių išvardijimas“
Byloje C‑461/23
dėl Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Žemutinės Saksonijos aukštesnysis administracinis teismas, Vokietija) 2023 m. liepos 4 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2023 m. liepos 24 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Umweltforum Osnabrücker Land eV
prieš
Landkreis Osnabrück
TEISINGUMO TEISMAS (septintoji kolegija),
kurį sudaro pirmosios kolegijos pirmininkas F. Biltgen, einantis septintosios kolegijos pirmininko pareigas, M. L. Arastey Sahún, penktosios kolegijos pirmininkė, ir teisėjas J. Passer (pranešėjas),
generalinis advokatas M. Campos Sánchez-Bordona,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Umweltforum Osnabrücker Land eV, atstovaujamos Rechtsanwältin F. Heß,
–
Landkreis Osnabrück, atstovaujamos Rechtsanwälte A. Blume ir R. Wiemann,
–
Vokietijos vyriausybės, atstovaujamos J. Möller ir A. Hoesch, padedamų Rechtsanwälte K. Dingemann, F. Fellenberg, K. Reiter ir D. Römling,
–
Airijos, atstovaujamos Chief State Solicitor M. Browne, A. Joyce ir M. Tierney, padedamų SC B. Kennedy ir BL A. Caroll,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos C. Hermes ir M. Noll-Ehlers,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, 2001, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157) išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Umweltforum Osnabrücker Land eV ir Landkreis Osnabrück (Osnabriuko apskritis, Vokietija) ginčą dėl pastarosios priimto nutarimo nustatyti kraštovaizdžio apsaugos zoną kaip esminį teritorijos „Natura 2000“ elementą, teisėtumo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyva 2001/42
3
Direktyvos 2001/42 1 straipsnyje „Tikslai“ numatyta:
„Šios direktyvos tikslas – sukurti aukštą aplinkos apsaugos lygį ir padėti į rengiamus ir priimamus planus bei programas integruoti aplinkos apsaugos klausimus, kad būtų skatinama tvari plėtra, užtikrinant, kad laikantis šios direktyvos būtų atliekamas tam tikrų planų ir programų, kurių pasekmės gali būti reikšmingos aplinkai, [poveikio] aplinkai vertinamas.“
4
Šios direktyvos 2 straipsnis suformuluotas taip:
„Šioje direktyvoje:
a)
„planai ir programos“ – tai planai ir programos, įskaitant tuos, prie kurių finansavimo prisideda Europos bendrija, taip pat visi jų daliniai pakeitimai:
–
kuriuos turi parengti ir (arba) priimti valdžios institucija nacionaliniu, regioniniu arba vietiniu lygiu arba kuriuos parengia valdžios institucija ir kuriuos vėliau priima Parlamentas arba Vyriausybė laikantis įstatymų leidimo procedūros, ir
–
kurių reikia pagal įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas;
<…>“
5
Tos direktyvos 3 straipsnyje „Taikymo sritis“ nustatyta:
„1.   2–4 dalyse nurodytų planų ir programų, kurių pasekmės gali būti reikšmingos aplinkai, poveikio aplinkai vertinimas atliekamas pagal šios direktyvos 4–9 straipsnius.
2.   Laikantis 3 dalies nuostatų, atliekamas toliau išvardytų planų ir programų poveikio aplinkai vertinimas:
a)
kurie rengiami žemės ūkiui, miškininkystei, žuvininkystei, energetikai, pramonei, transportui, atliekų tvarkymui, vandentvarkai, telekomunikacijoms, turizmui, miestų ir kaimų planavimui ar žemės naudojimui ir kurie nustato tolesnio projektų, išvardytų Direktyvos 85/337/EEB I ir II prieduose, vystymo pagrindus, arba [tvarką, pagal kurią ateityje galės būti išduodami leidimai įgyvendinti [1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, 1985, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 248)] I ir II prieduose išvardytus projektus; arba]
b)
kurių atžvilgiu nustatoma, atsižvelgiant į galimas jų pasekmes teritorijai, kad būtina atlikti vertinimą pagal [1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t, p. 102)] 6 ir 7 straipsnius.
3.   2 dalyje nurodytų planų ir programų, taikomų nedideliuose plotuose vietiniu lygiu, ir nedidelių 2 dalyje nurodytų planų ir programų pakeitimų poveikio aplinkai vertinimas atliekamas tik tada, kai valstybės narės nustato, kad jų pasekmės gali būti reikšmingos aplinkai.
4.   Valstybės narės nustato, ar kitų, nenurodytų 2 dalyje, planų ir programų, kurie nustato tolesnio projektų vystymo pagrindus, pasekmės gali būti reikšmingos aplinkai.
5.   Valstybės narės 3 ir 4 dalyse nurodytų planų ar programų galimą pasekmių reikšmingumą aplinkai nustato išnagrinėdamos kiekvieną konkretų atvejį arba patikslindamos planų ir programų rūšis, arba derindamos abu šiuos metodus. Tuo tikslu valstybės narės visais atvejais atsižvelgia į atitinkamus II priede nurodytus kriterijus, užtikrindamos, kad ši direktyva būtų taikoma planams ir programoms, kurių pasekmės gali būti reikšmingos aplinkai.
<…>“
6
2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012, p. 1), įsigaliojusi 2012 m. vasario 17 d., panaikino ir pakeitė Direktyvą 85/337. Remiantis Direktyvos 2011/92 14 straipsnio antra pastraipa, „nuorodos į [Direktyvą 85/337] laikomos nuorodomis į [Direktyvą 2011/92].“
Direktyva 92/43
7
Direktyvos 92/43 4 straipsnio 4 dalyje nustatyta:
„Jei, laikantis 2 dalyje nustatytos tvarkos, yra patvirtinama Bendrijos svarbos teritorija, atitinkama valstybė narė turi kaip galima greičiau, bet ne vėliau kaip per šešerius metus, toje teritorijoje įsteigia specialią saugomą teritoriją, nustatydama prioritetus, atsižvelgdama į teritorijos svarbą palaikant ar atstatant I priede išvardytų natūralių buveinių tipų arba II priede išvardytų rūšių palankią apsaugos būklę bei užtikrinant „Natura 2000“ tinklo vientisumą, taip pat atsižvelgdama į toms vietovėms gresiantį degradavimą ar sunaikinimą.“
8
Tos direktyvos 6 straipsnyje nustatyta:
„1.   Specialioms saugomoms teritorijoms valstybės narės nustato būtinas apsaugos priemones, tarp jų, jei reikia, atitinkamus tvarkymo planus, parengtus specialiai šioms teritorijoms ar integruotus į kitus plėtros planus, ir atitinkamas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones, kurios atitinka teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus.
2.   Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos specialiose saugomose teritorijose išvengti natūralių buveinių ir rūšių buveinių blogėjimo, o taip pat rūšių, kurių apsaugai buvo įsteigtos specialios saugomos teritorijos, trikdymo, jei toks trikdymas galėtų būti reikšmingas šios direktyvos tikslų atžvilgiu.
3.   Bet kokiems planams ir projektams, tiesiogiai nesusijusiems arba nebūtiniems teritorij[ai] tvarky[ti], bet galintiems ją reikšmingai paveikti individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais, turi būti atliekamas jų galimo poveikio teritorijai įvertinimas [atsižvelgiant į šios teritorijos apsaugos tikslus]. Atsižvelgiant į poveikio teritorijai įvertinimo išvadas ir remiantis 4 dalies nuostatomis, kompetentingos nacionalinės institucijos pritaria planui ar projektui tik įsitikinusios, kad jis neigiamai nepaveiks nagrinėjamos teritorijos vientisumui ir, jei reikia, išsiaiškinusios plačiosios visuomenės nuomonę.
<…>“
9
Tos pačios direktyvos 7 straipsnyje numatyta:
„Šios direktyvos 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatyti įpareigojimai pakeičia bet kuriuos [1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos] 79/409/EEB [dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 103, 1979, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 98] 4 straipsnio 4 dalies pirmajame sakinyje nustatytus įpareigojimus teritorijoms, atrinktoms pagal 4 straipsnio 1 dalį arba panašiai pripažintoms pagal jos 4 straipsnio 2 dalį, nuo šios direktyvos įgyvendinimo datos arba nuo valstybės narės atlikto atrinkimo arba pripažinimo datos pagal Direktyvą [79/409], jei pastaroji data yra vėlesnė.“
10
2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 20, 2010, p. 7), įsigaliojusia 2010 m. vasario 15 d., panaikinta ir pakeista Direktyva 79/409. Remiantis Direktyvos 2009/147 18 straipsnio antra pastraipa, „nuorodos į <…> Direktyvą [79/409] laikomos nuorodomis į <…> Direktyvą [2009/147].“
Vokietijos teisė
UVPG
11
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos 1990 m. vasario 12 d.Gesetz über die Umweltverträglichkeitsprüfung (Įstatymas dėl poveikio aplinkai vertinimo) (BGBl. 1990 I, p. 205) (toliau – UVPG) 35 straipsnyje nustatyta:
„1.   Strateginį poveikio aplinkai vertinimą reikia atlikti tuo atveju, kai planai ir programos:
1)
nurodyti 5 priedo 1 punkte arba
2)
nurodyti 5 priedo 2 punkte ir juose nustatyti pagrindai, kuriais remiantis priimami sprendimai išduoti leidimus 1 priede nurodytiems projektams arba projektams, kurių atveju pagal federacinės žemės teisės aktus reikia atlikti poveikio aplinkai vertinimą arba išankstinį konkretaus atvejo tyrimą.
2.   Strateginis 1 dalyje nenurodytų planų ir programų poveikio aplinkai vertinimas reikalingas tik tuo atveju, jei tuose planuose ir programose nustatyti pagrindai, kuriais remiantis priimamas sprendimas išduoti leidimus 1 priede išvardytiems ar kitiems projektams, ir jei atlikus išankstinį konkretaus atvejo tyrimą pagal 4 dalį nustatyta, kad tie planai ir programos gali turėti reikšmingų pasekmių aplinkai. <…>
<…>“
12
UVPG 36 straipsnis suformuluotas taip:
„Strateginis poveikio aplinkai vertinimas turi būti atliekamas planams ir programoms pagal pagrindinėje byloje taikomos redakcijos 2009 m. liepos 29 d.Gesetz über Naturschutz und Landschaftspflege – Bundesnaturschutzgesetz (Gamtos apsaugos ir kraštovaizdžio tvarkymo įstatymas – Federalinis gamtos apsaugos įstatymas) (BGBl. 2009 I, p. 2542) (toliau – BNatSchG) 36 straipsnio pirmo sakinio 2 punktą.“
13
UVPG 37 straipsnyje nurodyta:
„Jeigu 35 straipsnio 1 dalyje arba 36 straipsnyje nurodyti planai ar programos keičiami tik nereikšmingai arba juose apibrėžiamas mažų teritorijų naudojimas vietos lygmeniu, strateginis poveikio aplinkai vertinimas turi būti atliekamas tik tuo atveju, jei remiantis išankstiniu konkretaus atvejo tyrimu pagal 35 straipsnio 4 dalį galima daryti išvadą, kad planas ar programa gali turėti reikšmingų pasekmių aplinkai. <…>“
BNatSchG
14
BNatSchG 20 straipsnio 2 dalyje numatyta:
„Gamtos ir kraštovaizdžio dalys gali būti saugomos:
<…>
4) pagal 26 straipsnį, kaip saugomos kraštovaizdžio teritorijos;
<…>“
15
BNatSchG 22 straipsnyje nustatyta:
„(1)   Gamtos ir kraštovaizdžio dalių apsauga nustatyta priimant deklaraciją dėl klasifikacijos. <…>
<…>
(2a)   1 dalyje minima klasifikacija, kuri:
1)
atliekama priimant įstatymus ir kitus teisės aktus arba įstatus ir
2)
neatitinka Direktyvos [2001/42] reikalavimų, nes pagal tą nuostatą reikalaujamo strateginio poveikio aplinkai vertinimo nebuvo atlikta,
taikoma toliau, jei nesuderinamumą su tais reikalavimais lėmė Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimas ir jei (ir kol) tuo sprendimu buvo leidžiama ją taikyti. Reikiamų veiksmų nesuderinamumui su Direktyva [2001/42] ištaisyti turi būti imamasi kuo greičiau ir taikant papildomą procedūrą. <…>
<…>“
16
BNatSchG 26 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Saugomos kraštovaizdžio teritorijos – tai pagal privalomus teisės aktus nustatytos teritorijos, kuriose speciali gamtos ir kraštovaizdžio apsauga turi būti vykdoma:
1)
siekiant išsaugoti, plėtoti ar atkurti ekosistemų funkcionavimą ir gyvybingumą arba gebėjimą atsikurti, taip pat stengiantis tausiai naudoti gamtos išteklius, įskaitant buveinių, tam tikrų laukinės faunos ir floros rūšių apsaugą;
<…>“
17
BNatSchG 32 straipsnis suformuluotas taip:
„<…>
(2)   Į Direktyvos [92/43] 4 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje nurodytą sąrašą įtrauktos teritorijos, remiantis tos direktyvos 4 straipsnio 4 dalimi <…> ir atsižvelgiant į atitinkamus apsaugos planus, klasifikuojamos kaip saugomos gamtos ir kraštovaizdžio dalys, kaip tai suprantama pagal 20 straipsnio 2 dalį.
(3)   Klasifikacijos deklaracijoje apsaugos tikslas apibrėžiamas atsižvelgiant į atitinkamus apsaugos tikslus, taip pat į teritorijos ribas. Joje turi būti nurodyta, ar reikia saugoti prioritetinius natūralių buveinių tipus ar prioritetines rūšis. Nustačius pareigas ir draudimus, taip pat tinkamas tvarkymo ir plėtros priemones, reikia užtikrinti, kad būtų laikomasi Direktyvos [92/43] 6 straipsnio reikalavimų. <…>
<…>“
18
BNatSchG 33 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Bet kokie pakeitimai ar trikdymai, galintys reikšmingai pabloginti tinklo „Natura 2000“ teritorijos būklę, atsižvelgiant į jos esminius išsaugojimo ar apsaugos tikslus, yra draudžiami. <…>“
19
BNatSchG 34 straipsnyje nustatyta:
„(1)   Prieš suteikiant leidimą vykdyti projektą ar prieš jį vykdant turi būti atliekamas jo poveikio tinklo „Natura 2000“ teritorijos apsaugos tikslams vertinimas, jeigu jis atskirai arba kartu su kitais planais ar projektais gali reikšmingai paveikti teritoriją ir nėra tiesiogiai skirtas teritorijai tvarkyti. Jeigu tinklas „Natura 2000“ yra saugoma gamtos ir kraštovaizdžio dalis, kaip tai suprantama pagal 20 straipsnio 2 dalį, poveikio vertinimo kriterijai nustatomi pagal apsaugos tikslą ir tam priimtas nuostatas, jeigu jau buvo atsižvelgta į įvairius apsaugos tikslus. <…>
<…>
(6)   Jeigu remiantis kitomis nuostatomis dėl projekto, kaip jis suprantamas pagal 1 dalies pirmą sakinį, kurį įgyvendina ne valdžios institucija, nereikia priimti administracinio sprendimo ar apie jį pranešti valdžios institucijai, apie jį turi būti pranešta valdžios institucijai, turinčiai kompetenciją gamtos apsaugos ir kraštovaizdžio išsaugojimo srityje. <…>
7.   Saugomoms gamtos ar kraštovaizdžio dalims, kaip tai suprantama pagal 20 straipsnio 2 dalį, <…>, 1–6 dalys taikomos tik jeigu pagal nuostatas dėl apsaugos, įskaitant nuostatas dėl išimčių ir netaikymo, leidimų projektams išdavimui netaikomos griežtesnės taisyklės. <…>
<…>“
20
BNatSchG 36 straipsnyje nustatyta:
34 straipsnio 1–5 dalys taikomos mutatis mutandis:
<…>
2)
planams, kurių valdžios institucijos turi laikytis ar į kuriuos turi atsižvelgti, kai priima sprendimus.
<…>“
Žemutinės Saksonijos įstatymas dėl gamtos apsaugos
21
Pagrindinėje byloje taikomos redakcijos 2010 m. vasario 19 d.Niedersächsisches Naturschutzgesetz (Žemutinės Saksonijos įstatymas dėl gamtos apsaugos) 19 straipsnyje nustatyta:
„Pagal BNatSchG 26 straipsnio 1 dalį gamtos apsaugos srityje kompetenciją turinti valdžios institucija gali priimti teisės aktus dėl teritorijų klasifikavimo kaip kraštovaizdžio apsaugos teritorijų.“
Nagrinėjamas nutarimas
22
2019 m. rugsėjo 30 d.Verordnung über das Landschaftsschutzgebiet „Bäche im Artland“ in den Städten Quakenbrück, Fürstenau und Bersenbrück sowie den Gemeinden Menslage, Nortrup, Badbergen, Berge, Bippen, Eggermühlen, Kettenkamp, Ankum und Merzen, Landkreis Osnabrück (Nutarimas dėl saugomos kraštovaizdžio teritorijos „Bäche im Artland“ Kvakenbriuko, Fiurstenau ir Berzenbriuko miestuose ir Menslagės, Nortrupo, Badbergeno, Bergės, Bipeno, Egermiūleno, Ketenkampo, Ankumo ir Merceno savivaldybėse, Osnabriuko apskrityje, toliau – nagrinėjamas nutarimas) 1 straipsnyje „Kraštovaizdžio apsaugos teritorija“ nustatyta:
„(1)   Išsamiau 2 ir 3 dalyse apibūdinta teritorija klasifikuojama kaip kraštovaizdžio apsaugos teritorija, kuri vadinama „Bäche im Artland“.
<…>
(4)   Kraštovaizdžio apsaugos teritorija yra esminis teritorijos [„Natura 2000“] „Bäche im Artland“ elementas <…>, klasifikuojamas pagal Direktyvą [92/43]. Remiantis BNatSchG 32 straipsnio 2 dalimi, šiuo klasifikavimu siekiama teritoriją apsaugoti kaip teritoriją [„Natura 2000“] ir užtikrinti Europos ekologinio tinklo „Natura 2000“ nuoseklumą.
(5)   Kraštovaizdžio apsaugos teritorijos dydis yra maždaug 1095 ha.
<…>“
23
Nagrinėjamo nutarimo 2 straipsnis „Teritorijos savybės“ suformuluotas taip:
„(1)   Gamtinis regionas ir vietovės savybės
Kraštovaizdžio apsaugos teritorija „Bäche im Artland“ yra geografiniame regione „Ems-Hunte-Geest und Dümmer-Geestniederung“. Upeliai laikomi tekančio vandens telkiniais su povandenine augmenija, kurie sudaro gamtinį regioną ir, be kita ko, yra svarbi į Direktyvos 92/43 II priedą įtrauktų žuvų ir bežandžių rūšių buveinė. Išilgai upelių esantys alksnynai (uosynai) ir prie jų esantys pelkėti beržynai yra prioritetinės natūralios buveinės pagal Direktyvą 92/43. Kitos esančios neprioritetinės natūralios buveinės, kaip antai hidrofilinių pakrančių aukštųjų žolių bendrijų, tarpinio tipo pelkių ir nedidelių liulančių pelkių, mišrių bukų ir ąžuolų acidofilinių miškų, taip pat į II priedą įtraukto skiauterėtojo tritono (Triturus cristatus) ir paprastojo elniavabalio (Lucanus cervus) buveinės teritorijai suteikia vertės.
<…>“
24
Nagrinėjamo nutarimo 3 straipsnio „Konkretus apsaugos tikslas“ 4 dalyje nustatyta:
„Be šio nutarimo 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytų tikslų, kraštovaizdžio apsaugos teritorijoje esančios tinklo [„Natura 2000“] teritorijos konkretus apsaugos tikslas (apsaugos tikslai, kaip jie suprantami pagal BNatSchG 7 straipsnio 1 dalies 9 punktą) yra išsaugoti ar atkurti palankią Bendrijos svarbos natūralių buveinių, įtrauktų į Direktyvos 92/43 I priedą, ir teritorijoje esančios gyvūnų rūšies, nurodytos II priede, kurios yra reikšmingi elementai atsižvelgiant į apsaugos tikslą, apsaugos būklę, kaip ji suprantama remiantis BNatSchG 7 straipsnio 1dalies 10 punktu:
1)
būtent prioritetinės natūralios buveinės (Direktyvos 92/43 I priedas):
<…>
2)
būtent kitos natūralios buveinės (Direktyvos 92/43 I priedas):
<…>
3)
būtent gyvūnų rūšys (Direktyvos 92/43 II priedas):
<…>“
25
Nagrinėjamo nutarimo 4 straipsnyje „Draudimai“ nurodyta:
„Remiantis BNatSchG 26 straipsnio 2 dalimi draudžiami bet kokie veiksmai, kuriais keičiamos šio nutarimo 2 straipsnyje apibrėžtos teritorijos savybės ar kurie prieštarauja bendrajam tikslui arba šio nutarimo 3 straipsnyje aprašytam konkrečiam apsaugos tikslui. Remiantis BNatSchG 33 straipsnio 1 dalimi, draudžiami bet kokie veiksmai, kurie gali reikšmingai pabloginti tinklo „Natura 2000“ teritorijos būklę, atsižvelgiant į jos esminius išsaugojimo tikslus ar šio nutarimo apsaugos tikslą.
Taigi kraštovaizdžio apsaugos teritorijoje draudžiami tokie veiksmai:
<…>
10) pirminis apželdinimas mišku;
11) miškų pertvarkymas kitam panaudojimui;
<…>“
26
Nagrinėjamo nutarimo 5 straipsnyje „Išimtys“ nurodyta:
„(1)   2–7 dalyse nurodytiems veiksmams ar panaudojimui netaikomi 4 straipsnyje išdėstyti draudimai.
<…>
(3)   Nedraudžiama tinkamai prižiūrėti vandens telkinius laikantis [Wasserhaushaltsgesetz (Vandentvarkos ir vandensaugos įstatymas), Niedersächsisches Wassergesetz (Žemutinės Saksonijos įstatymas dėl vandens)] ir BNatSchG principų, taip pat toliau išdėstytų reikalavimų, išplaukiančių iš apsaugos tikslo:
1.
Jeigu už priežiūrą atsakingas asmuo ne vėliau kaip iki kiekvienų metų sausio 31 d. kompetentingai apskričiai pateikia antros kategorijos vandens telkinių priežiūros planą, kuriame nurodytos konkrečiais priežiūros metais planuojamos visos į šio nutarimo taikymo sritį patenkančios priežiūros priemonės, šio nutarimo 5 straipsnio 3 dalies 2 punkto, b–c, e ir h punktuose nustatyti reikalavimai netaikomi su sąlyga, kad kompetentinga apskritis patvirtins šį planą.
2.
Jei priežiūros plano nepateikiama pagal šio nutarimo 5 straipsnio 3 dalies 1 punktą, 2 straipsnyje nurodytų antros kategorijos vandens telkinių ir jų prieigų priežiūrai taikomos tokios taisyklės:
<…>
b)
iš dalies šienauti palei tėkmės liniją leidžiama ištisus metus. Jei upės vagos plotis nėra pakankamas, kad būtų galima atlikti dalinį pjovimą palei tėkmės liniją, šienaujama tik vienoje pusėje arba salelėmis; kad būtų galima nesilaikyti pirma nurodytų taisyklių, turi būti gautas kompetenciją gamtos apsaugos srityje turinčios valdžios institucijos išankstinis sutikimas;
<…>
(4)   Nedraudžiama tinkama žvejyba laikantis [Niedersächsisches Fischereigesetz (Žemutinės Saksonijos žvejybos įstatymas) ir Binnenfischereiordnung (Žvejybos gėluose vandenyse reglamentas)], kiek įmanoma saugant teritorijoje esančias natūralias sąlygas ir biocenozę, ypač vandens augaliją ir augalus, kurių lapai plūduriuoja, taip pat pakrančių augalus, ir paisant toliau nurodytų reikalavimų, kylančių iš apsaugos tikslo:
1)
įžuvinti leidžiama tik natūraliai 2 straipsnyje nurodytame vandens telkinyje gyvenančias rūšis, jei pagal įžuvinimo metu galiojančios redakcijos žvejybos gėluose vandenyse reglamentą toms rūšims įžuvinti nereikia gauti leidimo ir jeigu užtikrinama, kad toks įžuvinimas neturės įtakos ar neišstums 3 straipsnyje nurodytų prioritetinių arba tipinių buveinės rūšių.
<…>
(5)   Nedraudžiama dirvožemį tinkamai naudoti žemdirbystei, laikantis 5 straipsnio 2 dalyje nurodytos gerosios praktikos ir toliau išvardytų reikalavimų, kylančių iš apsaugos tikslo:
<…>
(6)   Nedraudžiama miškus tinkamai naudoti miškininkystei, laikantis [Niedersächsischen Gesetz über den Wald und die Landschaftsordnung (Žemutinės Saksonijos įstatymas dėl miškų, kuriuo organizuojamas kraštovaizdžio panaudojimas)] 11 straipsnio ir BNatSchG 5 straipsnio 3 dalies, taip pat toliau išdėstytų reikalavimų, kylančių iš apsaugos tikslo:
<…>
(7)
Naujų miško plotų kūrimas apželdinant mišku leidžiamas tik gavus kompetenciją gamtos apsaugos srityje turinčios valdžios institucijos sutikimą.
<…>
(8)   2, 3, 5 ir 6 dalyse nurodytais atvejais kompetenciją gamtos apsaugos srityje turinti valdžios institucija duoda prašomą sutikimą <…>, jeigu ir tiek, kiek nėra priežasčių tikėtis kokios nors įtakos saugomos kraštovaizdžio teritorijos apsaugos tikslams ir šio nutarimo apsaugos tikslui arba esminių tos teritorijos elementų sutrikdymo. <…>
(9)   2, 4, 6 ir 7 dalyje nurodytais atvejais, kai pranešti yra privaloma, kompetenciją gamtos apsaugos srityje turinti valdžios institucija gali imtis reikiamų priemonių, kad užtikrintų šio nutarimo apsaugos tikslo laikymąsi. <…> Kompetenciją gamtos apsaugos srityje turinti valdžios institucija kiekvienu konkrečiu atveju gali uždrausti imtis veiksmų ar taikyti priemones, apie kurias pranešta, jeigu daromas neigiamas poveikis šio nutarimo apsaugos tikslui.
<…>“
27
Nagrinėjamo nutarimo 7 straipsnio „Reglamentavimo įgaliojimai“ 1 dalyje nustatyta:
„<…> Kompetentinga už gamtos apsaugą atsakinga valdžios institucija gali nurodyti atkurti ankstesnę padėtį, jei buvo pažeisti šio nutarimo 4 straipsnyje nustatyti draudimai arba 5 straipsnyje įtvirtinta pareiga gauti patvirtinimą arba pranešti ir jeigu gamta arba kraštovaizdis buvo neteisėtai sunaikinti, sugadinti ar pakeisti.“
28
Nagrinėjamo nutarimo 9 straipsnio „Išsaugojimo ir atkūrimo priemonių įgyvendinimas“ 1 dalyje nustatyta:
„Šio nutarimo 4 ir 5 straipsniuose išdėstytos nuostatos iš esmės atitinka priemones, kuriomis siekiama palaikyti [kraštovaizdžio apsaugos teritorijoje] esančių Direktyvos [92/43] I priede nurodytų buveinių tipų ir II priede nurodytų gyvūnų rūšių tinkamą būklę.“
29
Nagrinėjamo nutarimo 10 straipsnio „Administraciniai pažeidimai“ 1 dalyje nustatyta:
„Pažeidimą daro <…> bet kuris asmuo, kuris, nesant pagal 5 straipsnį nustatytos išimties arba pagal 6 straipsnį – nukrypti leidžiančios nuostatos, tyčia arba dėl nerūpestingumo pažeidžia šio nutarimo 4 straipsnyje nurodytus draudimus.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
30
2019 m. rugsėjo 30 d. Osnabriuko apskritis priėmė nagrinėjamą nutarimą – juo nustatė kraštovaizdžio apsaugos teritoriją „Bäche im Artland“ kaip to paties pavadinimo esminį teritorijos „Natura 2000“ elementą (toliau – nagrinėjama teritorija).
31
Per šio nutarimo priėmimo procedūrą Osnabriuko apskritis užtikrino visuomenės, taip pat pareiškėjos pagrindinėje byloje, dalyvavimą ir sudarė sąlygas visuomenei susipažinti su nutarimo projektu ir įvairiais su juo susijusiais žemėlapiais, taip pat su aiškinamuoju memorandumu. Tačiau prieš priimdama nagrinėjamą nutarimą Osnabriuko apskritis neatliko poveikio aplinkai vertinimo pagal Direktyvą 2001/42 ir išankstinio tyrimo dėl tokio vertinimo poreikio.
32
2020 m. spalio 13 d. pareiškėja pagrindinėje byloje pateikė pareiškimą, kad būtų patikrintas nagrinėjamo nutarimo teisėtumas, remdamasi nuostatų, susijusių su aplinkosauga, konkrečiai – nuostatų, kuriomis perkeliama Sąjungos teisė, pažeidimu.
33
Gavęs šį pareiškimą Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Žemutinės Saksonijos aukštesnysis administracinis teismas, Vokietija), kuris šioje byloje yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į 2022 m. vasario 22 d. Sprendimą Bund Naturschutz in Bayern (C‑300/20, EU:C:2022:102, 60–69 punktai), remiantis UVPG 35 straipsniu, kuris grindžiamas Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies a punktu, nenustatyta jokios pareigos prieš priimant nagrinėjamą nutarimą atlikti poveikio aplinkai vertinimą.
34
Pasak to teismo, vis dėlto gali būti, kad prieš priimant tą nutarimą reikėjo atlikti poveikio aplinkai vertinimą remiantis kartu taikomomis UVPG 36 straipsnio ir BNatSchG 36 straipsnio pirmo sakinio 2 punkto ir 34 straipsnio 1 dalies pirmo sakinio nuostatomis, kurios grindžiamos kartu taikomomis Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalies nuostatomis.
35
Dėl šio aspekto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, pirma, atsižvelgdamas, be kita ko, į 2019 m. birželio 12 d. Sprendimą CFE (C‑43/18, EU:C:2019:483, 49 ir 50 punktai), kelia klausimą, ar toks aktas, kaip nagrinėjamas nutarimas, kuriuo valstybė narė įsteigia specialią saugomą teritoriją pagal Direktyvą 92/43, turi būti bet kuriuo atveju laikomas tiesiogiai susijusiu ar būtinu teritorijai tvarkyti, neatsižvelgiant į jo norminį turinį.
36
Kadangi yra nemažai duomenų, kuriais remiantis, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nuomone, galima paneigti tokį aiškinimą, jis siekia išsiaiškinti, antra, ar ir kokiomis sąlygomis tokios taisyklės, kaip nagrinėjamo nutarimo 5 straipsnio 3–6 dalyse nustatytos išimtys, turi būti laikomos tiesiogiai susijusiomis ar būtinomis nagrinėjamai teritorijai tvarkyti.
37
Trečia, jeigu tos išimtys turėtų būti suprantamos ne kaip tik patikslinančios nagrinėjamo nutarimo 4 straipsnyje nustatytų draudimų apimtį, o kaip tiesiogiai nesusijusios ar nebūtinos nagrinėjamai teritorijai tvarkyti savarankiškos taisyklės, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, kokį poveikį pareigai atlikti poveikio aplinkai vertinimą pagal Direktyvą 2001/42 daro, pirma, aplinkybė, kad kiekvienu konkrečiu atveju nebebus atliekamas veiklos, kuriai taikomos tos išimtys, poveikio vertinimas pagal Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį prieš įgyvendinant tą veiklą, ir tai, kad jei toks vertinimas vis dėlto bus atliekamas, jis bus vykdomas atsižvelgiant į tose išimtyse nustatytus kriterijus ir tvarką, antra, faktas, kad veikla, kuriai išduotas leidimas pagal tas išimtis, jau seniai vykdoma nagrinėjamoje teritorijoje, ir, trečia, tai, kad nagrinėjamas nutarimas turi būti laikomas, nelygu atvejis, planu, taikomu nedideliuose plotuose vietos lygiu, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 3 dalį.
38
Galiausiai, ketvirta, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kelia klausimą dėl tvarkos, kuri turi būti taikoma, jei reikia, poveikio aplinkai vertinimui.
39
Tokiomis aplinkybėmis Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Žemutinės Saksonijos aukštesnysis administracinis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktas, siejamas su Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad visos teisės akto, kuriuo pagal Direktyvą 92/43 valstybė narė teritorijoje įsteigia specialią saugomą teritoriją, nuostatos, neatsižvelgiant į atitinkamą norminį jų turinį, turi būti laikomos tiesiogiai susijusiomis su teritorijos tvarkymu arba būtinomis teritorijai tvarkyti, todėl šiam teisės aktui, kaip planui, netaikomas poveikio aplinkai vertinimas pagal Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktą, siejamą su Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalimi, ar, priklausomai nuo atskirų teisės akto nuostatų turinio, gali būti taikomas diferencijuotas vertinimas, kad atskiros tokio teisės akto, kaip plano (plano dalies), nuostatos turėtų būti laikomos tiesiogiai susijusiomis su teritorijos tvarkymu arba būtinomis teritorijai tvarkyti, o kitos šio teisės akto, kaip plano (plano dalies), nuostatos tokiomis nelaikomos?
2.
Jei atsakant į pirmąjį klausimą būtų pritarta antrai jame nurodytai alternatyvai, ar Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktas, siejamas su Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad valstybės narės teisės akte, kuriuo įsteigiama speciali saugoma teritorija, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 92/43, taip pat nustatomi apsaugos tikslai ir reikalavimai bei draudimai, esanti atskira nuostata neturi būti laikoma planu (plano dalimi), tiesiogiai susijusiu su teritorijos tvarkymu arba jam būtinu, jei šia nuostata, kuria įvedami konkretūs kriterijai ir sąlygos, tam tikra veikla toje teritorijoje pašalinama iš nustatytų draudimų ir reikalavimų taikymo srities ir jei ši veikla nėra tiesiogiai skirta apsaugos tikslams pasiekti, bet laikytina tvarkymo ar priežiūros priemonėmis, skirtomis kitiems tikslams, ir pripažintina projektu, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį?
3.
Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktas, siejamas su Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad reikšmingo poveikio teritorijai atsiradimas negali būti laikomas neįmanomu remiantis tokia teisės akto, kuriuo teritorijoje įsteigiama speciali saugoma teritorija, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 92/43, nuostata, kokia aprašyta antrajame klausime, kurioje pakankamai konkrečiai nustatomi veiklos, kuriai ši nuostata taikoma, vykdymo kriterijai ir sąlygos ir kuri pripažintina projektu, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį, jei nacionalinėje teisėje nenumatyta reikalavimo gauti leidimą šiai veiklai ir jei kompetentinga institucija, remdamasi aptariama teisės akto nuostata, atskirais atvejais taip pat atsisako išankstinio pranešimo ir su projektu susijusio poveikio vertinimo pagal Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį arba atskirais atvejais atlieka su projektu susijusį poveikio vertinimą ir tai darydama projekto poveikio vertinimo kriterijumi laiko tai, ar tenkinami antrajame klausime aprašytoje nuostatoje numatyti kriterijai ir sąlygos?
4.
Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktas kartu su Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalimi turi būti aiškinamas taip, kad nėra pagrindo manyti, jog dėl teisės akto, kuriuo teritorijoje įsteigiama speciali saugoma teritorija, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 92/43, nuostatos, kaip ji aprašyta antrajame klausime, teritorijai gali būti padarytas reikšmingas poveikis, jei veikla, kuriai taikoma tokia nuostata, iš esmės jau seniai vykdoma ir jei dėl šioje nuostatoje nustatytų šios veiklos vykdymo kriterijų ir sąlygų bet kokiu atveju nėra galimybių suaktyvinti ar išplėsti tokią veiklą šioje teritorijoje?
5.
Jei remiantis atsakymais į pirma pateiktus klausimus galima daryti prielaidą, kad pareiga atlikti poveikio aplinkai vertinimą pagal Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktą, siejamą su Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalimi, kyla dėl atskirų teisės akto, kuriuo teritorijoje įsteigiama speciali saugoma teritorija, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 92/43, nuostatų turinio, ar Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad tais atvejais, kai teritorijos įsteigimu laikytinas nedidelių plotų naudojimo vietiniu lygiu apibrėžimas, valstybės narės kompetentinga institucija, remdamasi ankstesniu teritorijos priskyrimu Bendrijos svarbos teritorijai, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 92/43 4 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, paprastai turi daryti prielaidą, kad saugomos teritorijos įsteigimas gali turėti reikšmingą poveikį aplinkai?
6.
Jei remiantis atsakymais į pirma pateiktus klausimus galima daryti prielaidą, kad pareiga atlikti poveikio aplinkai vertinimą kyla dėl atskirų teisės akto, kuriuo teritorijoje įsteigiama speciali saugoma teritorija, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 92/43, nuostatų turinio, ar Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktas, siejamas su Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad poveikio aplinkai vertinimas turi būti atliekamas tik dėl atskirų nuostatų, ar toks poveikio aplinkai vertinimas turi būti atliekamas dėl viso teisės akto turinio?
7.
Jei remiantis atsakymais į pirma pateiktus klausimus galima daryti prielaidą, kad pareiga atlikti poveikio aplinkai vertinimą kyla dėl atskirų teisės akto, kuriuo teritorijoje įsteigiama speciali saugoma teritorija, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 92/43, nuostatų turinio, ar Direktyvos 2001/42 4 straipsnio 1 dalis, pagal kurią šios direktyvos 3 straipsnyje nurodytas poveikio aplinkai vertinimas turi būti atliekamas rengiant ir prieš priimant planą ar programą, turi būti aiškinama taip, kad padėties, kai neatliktas plano ar plano dalių poveikio aplinkai vertinimas, negalima ištaisyti vykdant papildomą procedūrą po to, kai jau priimtas planas ar plano dalys, ir taip ištaisyti procedūros klaidas, susijusias su neatliktu poveikio aplinkai vertinimu?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo ir antrojo klausimų
40
Pirmuoju ir antruoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktas atsižvelgiant į Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį turi būti aiškinamas taip, kad teisės aktui, kuriuo suinteresuotoji valstybė narė įsteigia specialią apsaugos teritoriją pagal Direktyvą 92/43 ir kuriame išvardijamos toje teritorijoje draudžiamos žmogaus veiklos rūšys, išskyrus tame teisės akte taip pat nustatytas išimtis, taikoma sąvoka „planai ir programos“, kaip ji suprantama pagal Direktyvą 2001/42, kurių poveikio aplinkai vertinimą atlikti privaloma.
41
Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punkte nustatyta, kad pareiga atlikti konkretaus plano ar programos poveikio aplinkai vertinimą pagal tą direktyvą taikoma su sąlyga, jei tokio vertinimo reikalaujama pagal Direktyvos 92/43 6 ir 7 straipsnius.
42
Remiantis Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalimi reikalaujama tinkamai įvertinti visus planus ar projektus, tiesiogiai nesusijusius ar nebūtinus teritorijai tvarkyti, tačiau galinčius reikšmingai ją paveikti individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais.
43
Vis dėlto Teisingumo Teismas jau nusprendė, kad teisės aktas, kuriuo valstybė narė įsteigia specialią saugomą teritoriją pagal Direktyvą 92/43, pagal savo pobūdį yra tiesiogiai susijęs arba būtinas teritorijai tvarkyti. Tos direktyvos 4 straipsnio 4 dalyje reikalaujama įsteigti tokią teritoriją, kad būtų galima įgyvendinti tą direktyvą (2019 m. birželio 12 d. Sprendimo CFE, C‑43/18, EU:C:2019:483, 49 punktas).
44
Tiesa, toks vertinimas negali būti išplėstas ir automatiškai taikomas visoms tokio teisės akto nuostatoms, nepatikrinus jų turinio. Konkrečiai kalbant, a priori negalima atmesti galimybės, kad tame teisės akte taip pat yra nuostatų, kurios niekaip nesusijusios su valstybės narės vykdoma Direktyvos 92/43 4 straipsnio 4 dalyje nustatyta pareiga ir kurios nėra tiesiogiai susijusios ar būtinos nagrinėjamai teritorijos tvarkyti kitais būdais.
45
Vis dėlto nagrinėjamame nutarime tikriausiai nėra tokių nuostatų, tačiau tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
46
Šiuo klausimu reikia priminti, kad, pagal Direktyvos 92/43 4 straipsnio 4 dalį patvirtinus Bendrijos svarbos teritoriją, suinteresuotoji valstybė narė kaip įmanoma greičiau, bet ne vėliau kaip per šešerius metus, įsteigia specialią saugomą teritoriją ir nustato prioritetus, atsižvelgdama į teritorijų svarbą palaikant ar atkuriant natūralių buveinių tipų arba rūšių palankią apsaugos būklę, taip pat užtikrinant „Natura 2000“ tinklo vientisumą. Ši valstybė narė taip pat privalo, viena vertus, pagal tą pačią Direktyvos 92/43 nuostatą, kaip ją aiškina Teisingumo Teismas, per tą patį laikotarpį ir prieš nustatydama tuos prioritetus apibrėžti apsaugos tikslus, kurie turi būti konkretūs, ir, kita vertus, pagal tos direktyvos 6 straipsnio 1 dalį nustatyti apsaugos priemones (šiuo klausimu žr. 2023 m. birželio 29 d. Sprendimo Komisija / Airija (Specialių saugomų teritorijų apsauga), C‑444/21, EU:C:2023:524, 45, 53, 65 ir 66 punktus).
47
Remiantis Direktyvos 92/43 6 straipsnio 1 dalimi, apsaugos priemonės apima, jei reikia, „atitinkamas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones“.
48
Taigi apsaugos priemonėmis, kurias turi nustatyti suinteresuotoji valstybė narė pagal minėtą 6 straipsnio 1 dalį, gali būti, be kita ko, nustatyta teisinė tvarka, kuria siekiama aptariamoje teritorijoje ir atsižvelgiant į nustatytus apsaugos tikslus riboti žmogaus veiklą, palyginti su tuo, kas iki tol buvo leidžiama toje teritorijoje.
49
Teisės akto, kuriuo įsteigiama speciali apsaugos teritorija, nuostatos, kuriomis valstybė narė nustato tokią teisinę tvarką, dėl tos priežasties turi būti laikomos „tiesiogiai susijusiomis ar būtinomis [aptariamai] teritorij[ai] tvarky[ti]“.
50
Kadangi Direktyvoje 92/43 nieko tiksliau nepasakyta šiuo klausimu, valstybės narės gali savo teisės sistemoje laisvai apibrėžti, kokios normos, kaip jos mano, yra tinkamiausios tokiai teisinei tvarkai nustatyti.
51
Šiuo atveju nagrinėjamame nutarime nustatyta teisinė tvarka sudaryta iš visumos nuostatų, tarp kurių yra to nutarimo 4 straipsnis, kur nustatyti draudimai, ir jo 5 straipsnis, kur išvardyti „veiksmai ir panaudojimas“, kuriems tas draudimas netaikomas.
52
Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, be kita ko, nurodo, kad nagrinėjamo nutarimo 5 straipsnyje numatytomis išimtimis siekiama tam tikromis aplinkybėmis leisti būtent komerciniais tikslais tęsti žuvininkystės, žemės ūkio ir miškininkystės veiklą, kuri jau buvo vykdoma nagrinėjamoje teritorijoje ir kuri šiuo metu tebevykdoma, taip pat taikyti tam tikras vandentvarkos priemones, kad būtų išvengta neproporcingo poveikio savininkų ir teisių perėmėjų teisėms dėl sprendimo saugoti nagrinėjamą teritoriją.
53
Vis dėlto tai nereiškia, kad nagrinėjamo nutarimo 5 straipsnis nepriskiriamas prie nuostatų, kuriomis, kaip visuma, siekiama nustatyti teisinę tvarką, laikomą reikalinga siekiant apsaugoti, be kita ko, įsteigtą specialią saugomą teritoriją, t. y. šiuo atveju, nagrinėjamą teritoriją, tačiau tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
54
Tai patvirtinta nagrinėjamo nutarimo 9 straipsnyje, kurio 1 dalyje nustatyta, kad to nutarimo 4 ir 5 straipsniuose išdėstytos nuostatos „iš esmės atitinka priemones, kuriomis siekiama palaikyti [nagrinėjamoje teritorijoje] esančių Direktyvos [92/43] I priede nurodytų buveinių tipų ir II priede nurodytų gyvūnų rūšių tinkamą būklę“, taip pat to nutarimo 7 straipsnio 1 dalies ir 10 straipsnio 1 dalies formuluotėse.
55
Tuo remiantis darytina išvada, kad visas nagrinėjamas nutarimas turi būti laikomas tiesiogiai susijusiu ar būtinu nagrinėjamai teritorijai tvarkyti, tačiau ir tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
56
Atsižvelgiant į visus šiuos motyvus, į pirmąjį ir antrąjį klausimus reikia atsakyti, kad Direktyvos 2001/42 3 straipsnio 2 dalies b punktas atsižvelgiant į Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį turi būti aiškinamas taip, kad teisės aktui, kuriuo suinteresuotoji valstybė narė įsteigia specialią apsaugos teritoriją pagal Direktyvą 92/43 ir kuriame išvardijamos toje teritorijoje draudžiamos žmogaus veiklos rūšys, išskyrus tame teisės akte taip pat nustatytas išimtis, netaikoma sąvoka „planai ir programos“, kaip ji suprantama pagal Direktyvą 2001/42, kurių poveikio aplinkai vertinimą atlikti privaloma.
Dėl trečiojo–septintojo klausimų
57
Atsižvelgiant į pateiktą atsakymą į pirmąjį ir antrąjį klausimus, į trečiąjį–septintąjį klausimus atsakyti nereikia.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
58
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendžia:
2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo 3 straipsnio 2 dalies b punktas atsižvelgiant į 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 3 dalį
turi būti aiškinamas taip:
teisės aktui, kuriuo suinteresuotoji valstybė narė įsteigia specialią apsaugos teritoriją pagal Direktyvą 92/43 ir kuriame išvardijamos toje teritorijoje draudžiamos žmogaus veiklos rūšys, išskyrus tame teisės akte taip pat nustatytas išimtis, netaikoma sąvoka „planai ir programos“, kaip ji suprantama pagal Direktyvą 2001/42, kurių poveikio aplinkai vertinimą atlikti privaloma.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.