62002CJ0249_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑249/02,
dėl ieškinio dėl panaikinimo pagal EB 230 straipsnį, pateikto 2002 m. liepos 1 d.,
Portugalijos Respublika,
atstovaujama L. Fernandes, padedamo advogados C. Botelho Moniz ir E. Maia Cadete, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
ieškovė,
prieš
Europos Bendrijų Komisiją,
atstovaujamą L. Visaggio, padedamą advogado
N. Castro Marques, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
atsakovę,
TEISINGUMO TEISMAS (antroji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai C. Gulmann, J.‑P. Puissochet (pranešėjas), R. Schintgen ir J. N. Cunha Rodrigues,
generalinis advokatas D. Ruiz‑Jarabo Colomer,
posėdžio sekretorė M. Múgica Arzamendi, vyriausioji administratorė,
atsižvelgdamas į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2004 m. liepos 1 d. posėdžiui,
susipažinęs su 2004 m. rugsėjo 7 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Portugalijos Respublika savo ieškiniu prašo panaikinti Europos Bendrijų Komisijos Žemės ūkio generalinio direktorato generalinio direktoriaus 2002 m. balandžio 18 d. laišką (toliau – skundžiamas sprendimas) dėl 2002 finansiniams metams suteiktų išankstinių piniginių mokėjimų sumažinimo taikant 1999 m. liepos 23 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1750/1999, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles (OL L 214, p. 31), paskutinį kartą iš dalies pakeisto 2001 m. rugsėjo 6 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1763/2001 (OL L 239, p. 10, toliau – Reglamentas Nr. 1750/1999), 39 straipsnio 3 dalį.
Teisinis pagrindas
2. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies pakeičiančiu bei panaikinančiu tam tikrus reglamentus (OL L 160, p. 80) iš šalių narių reikalaujama sudaryti kaimo plėtros planus septynerių metų laikotarpiui skaičiuojant nuo 2000 m. sausio 1 dienos. Šie planai turi būti pateikti Komisijai, kuri, jais remdamasi, tvirtina kaimo plėtros finansinio programavimo dokumentus.
3. Reglamento Nr. 1257/1999 46 straipsnis nustato:
„1. Vykdomas metinis iš EŽŪOGF Garantijų skyriaus Bendrijos kaimo plėtrai skirtos paramos finansinis planavimas ir apskaita. < ... >
2. Komisija valstybėms narėms perveda kiekvieniems metams numatytus pradinius asignavimus, taikydama objektyvius kriterijus < ... >
3. Pradiniai asignavimai patikslinami atsižvelgiant į faktiškai padarytas išlaidas ir valstybių narių pateiktas pakoreguotas išlaidų prognozes, atsižvelgiant į programos tikslus, ir priklauso nuo turimų lėšų < ... > “
4. Pagal to paties reglamento 47 straipsnio 3 dalį:
„EŽŪOGF Garantijų skyriaus finansinė parama gali būti šių formų: išankstiniai mokėjimai programai įgyvendinti ir mokėjimai patirtoms išlaidoms padengti.“
5. Pagal Reglamento Nr. 1257/1999 56 straipsnio antrąją pastraipą:
„Jis taikomas Bendrijos paramai nuo 2000 m. sausio 1 d.“
6. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 160, p. 103) 7 straipsnio 1–3 dalys nustato:
„1. Pasitarusi su Fondo komitetu, Komisija priima šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nurodytus sprendimus.
2. Komisija priima sprendimus dėl mėnesinių išankstinių mokėjimų išlaidoms, kurias padarė akredituotos mokėjimo agentūros, padengti.
< ... >
3. Komisija iki metų, einančių po atitinkamų finansinių metų, balandžio 30 d. < ... > apmoka mokėjimo agentūrų sąskaitas.
< ... > “
7. To paties reglamento 12 straipsnis numato, kad EŽŪOGF fondo komitetą sudaro valstybių narių ir Komisijos atstovai, o pastarosios atstovas eina pirmininko pareigas.
8. 1996 m. vasario 16 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 296/96 dėl valstybių narių teiktinos informacijos ir Žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuojamų išlaidų mėnesinio įskaitymo, bei panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 2776/88 (OL L 39, p. 5) nustato sąlygas, kurioms esant valstybėms narėms iš EŽŪOGF Garantijų skyriaus gali būti paskirta lėšų patirtoms išlaidoms finansuoti.
9. Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 1 dalis numato, kad: „remdamasi (valstybių narių) išsiųstais duomenimis Komisija priima sprendimus ir skiria mėnesinius avansus pagal užregistruotas išlaidas < ... > “.
10. Pagal to paties reglamento 7 straipsnio 1 dalies antrąją pastraipą:
„Už „n“ metus atsižvelgiama į valstybių narių padarytas išlaidas nuo „n-1“ metų spalio 16 d. iki „n“ metų spalio 15 dienos.“
11. Reglamento Nr. 1750/1999 37 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Ne vėliau kaip iki kiekvienų metų rugsėjo 30 d. valstybės narės išsiunčia Komisijai < ... > apie kiekvieną kaimo plėtros programavimo dokumentą < ... > :
a) einamųjų finansinių metų išlaidų ir išlaidų, kurias dar reikia išmokėti iki tų metų pabaigos ir kurioms skiriama Bendrijos parama, < ... > ataskaitas; ir
b) peržiūrėtas pirmiau nurodytų išlaidų prognozes paskesniems finansiniams metams iki atitinkamo programavimo laikotarpio pabaigos pagal kiekvienai valstybei narei nustatytus asignavimus.
< ... > “
12. Reglamento Nr. 1750/1999 38 straipsnio pirmoji pastraipa nustato:
„Už mėnesį, per kurį priimamas sprendimas, patvirtinantis kaimo plėtros programavimo dokumentą < ... >, mokėjimo agentūros gali į sąskaitas kaip išlaidas įskaityti išankstinę išmoką, sudarančią ne daugiau kaip 12,5 % vidutinio metinio EŽŪOGF įnašo, nurodyto programavimo dokumente < ... > “
13. Pagal Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 ir 4 dalis:
„3. Jei atitinkamų finansinių metų valstybės narės faktinės išlaidos sudaro mažiau nei 75 % sumų, nurodytų 1 dalyje, išlaidos, kurias reikia apskaičiuoti kitais finansiniais metais, sumažinamos viena trečiąja skirtumo tarp šios ribinės sumos < ... > ir atitinkamų finansinių metų faktinių išlaidų.
Skaičiuojant po minėtojo sumažinimo einančių finansinių metų faktines išlaidas, į minėtąjį sumažinimą neatsižvelgiama.
4. 3 dalis netaikoma pirmajai deklaracijai, kurioje nurodomos kaimo plėtros programavimo dokumento įgyvendinimo išlaidos < ... > “
14. Reglamento Nr. 1750/1999 50 straipsnyje nurodoma, kad jis taikomas Bendrijos paramai nuo 2000 m. sausio 1 dienos.
15. 2002 m. vasario 26 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr.
445/2002, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles (OL L 74, p. 1), įsigaliojęs 2002 m. kovo 22 d., pakeitė Reglamentą Nr. 1750/1999 ir jį paskelbė negaliojančiu.
16. Reglamento Nr. 445/2002 47 straipsnio 1 dalis atitinka Reglamento Nr. 1750/1999 37 straipsnio 1 dalies nuostatas.
17. Reglamento Nr. 445/2002 48 straipsnio 1 dalis atitinka Reglamento Nr. 1750/1999 38 straipsnio pirmosios pastraipos nuostatas.
18. Reglamento Nr. 445/2002 49 straipsnio 1 ir 4 dalys taip pat atitinka Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 dalies nuostatas.
19. Galiausiai Reglamento Nr. 445/2002 49 straipsnio 5 dalis atitinka Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 4 dalies nuostatas, bet papildomai patikslindama, kad pirmoji ataskaita yra ta, kuri susijusi su „2000 finansiniais metais“.
Faktinės aplinkybės
20. 2000 m. lapkričio 22 d., 2001 m. kovo 1 d. ir balandžio 30 d. sprendimais Komisija atitinkamai patvirtino kontinentinės Portugalijos, Azorų ir Madeiros autonominių regionų kaimo plėtros planus 2000–2006 m. programavimo laikotarpiui. Šių sprendimų priede yra bendroji orientacinė finansavimo lentelė, kurioje nurodomos nacionalinės išlaidos, skirtos kaimo plėtros plane nurodytų priemonių įgyvendinimui, ir EŽŪOGF Garantijų skyriaus įnašas. Kiekvieno iš šių sprendimų 2 straipsnio 2 dalis numato, kad 2000 finansiniai metai apima mokėjimo agentūrų išmokas nuo 1999 m. spalio 16 dienos. Pagal šių sprendimų 3 straipsnio 1 dalį išlaidos atitinka paramos skyrimo sąlygas nuo tos dienos, kai atitinkami kaimo plėtros planai buvo pateikti Komisijai, tai yra atitinkamai nuo 2000 m. sausio 6 d. bei vasario 4 ir 22 dienos.
21. 2000 m. rugsėjo 30 d. Portugalijos Respublika pranešimu pagal Reglamento Nr. 1750/1999 37 straipsnio 1 dalies b punktą Komisijai pateikė peržiūrėtas išlaidų prognozes paskesniems programavimo laikotarpio finansiniams metams ir dėl kiekvieno kaimo plėtros programavimo dokumento. Šiame pranešime nurodyta, kad išlaidų prognozės 2001 finansiniams metams, tai yra nuo 2000 m. spalio 16 d. iki 2001 m. spalio 15 d., yra 281 430 000 EUR.
22. Tačiau Komisija, remdamasi kiekvieną mėnesį Portugalijos kompetetingų institucijų teikiamais duomenimis, nusprendė, kad 2001 finansiniais metais Portugalijos Respublikos patirtos faktinės išlaidos buvo tik 197 323 332,52 EUR, ir tai sudaro 70,11 % išlaidų prognozių šiems finansiniams metams.
23. Kadangi Portugalijos Respublikos, kaip ir kitų valstybių narių, faktinės išlaidos buvo mažesnės nei Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 dalyje numatyti 75 % išlaidų prognozių, šiose nuostatose numatyto sumažinimo klausimas buvo svarstomas 2002 m. sausio 22 d. ir vasario 19 d. EŽŪOGF komiteto posėdžiuose. Pastarojo susirinkimo protokolo 6 punkte nurodyta, kad „(su sumažinimu susijusios šešios) valstybės narės bus informuotos tos dienos, kurią nuobaudų sumos bus išskaičiuotos iš jų mėnesinių išankstinių mokėjimų, laišku < ... > “.
24. Komisijos Žemės ūkio generalinio direktorato generalinis direktorius skundžiamu sprendimu informavo Instituto Nacional de Garantia Agrícola
(toliau – INGA), tai yra įstaigą, kuri Portugalijoje atsakinga už EŽŪOGF Garantijų fondo finansuojamų išlaidų koordinavimą, kad:
„Per 2001 m. EŽŪOGF finansinius metus bendra Portugalijos išlaidų, priskirtų 1b skyriui (Kaimo plėtra), suma buvo 197 323 332, 52 EUR.
Išlaidų prognozės 2001 metams, apie kurias Komisija buvo informuota 2000 m. rugsėjo 30 d. remiantis Reglamento Nr. 1750/1999 37 straipsniu, buvo 281 430 000 EUR.
Kadangi bendrosios išlaidos nesudarė 75 % pateiktų išlaidų prognozių, taikytina Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 dalis. Mes pridedame dokumentą AGRI/46059/2001- Rev . 2, kurį 2002 m. vasario 19 d. svarstė EŽŪOGF komitetas ir kuriame nurodyti detalūs skaičiavimai.
Remiantis minėtu straipsniu, 2002 m. išankstiniams mokėjimams bus taikomas 4 583 055,83 EUR sumažinimas.
Reikia pridurti, kad šis 4 583 055,83 EUR sumažinimas bus įrašytas į B01‑41 skirsnį (apmokėjimas ir išankstinių mokėjimų sumažinimai/koregavimai) < ... > “
25. 2002 m. balandžio 19 d. susirinkime EŽŪOGF komitetas buvo konsultuojamas apie išankstinius mokėjimus, mokėtinus valstybėms narėms 2002 m. gegužės mėn. pagal 2002  m. kovo mėn. jų turėtas išlaidas. Dar kartą buvo aptartas sumažinimo taikymo klausimas, nustatytas Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 dalyje (dabar – Reglamento Nr. 445/2002 49 straipsnio 4 dalis). Šio susirinkimo protokolo 7.5.3 punkte „Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 dalyje numatytas sumažinimas“ išdėstyta:
„Danijos delegacijos prašymu pirmininkas pareiškia, kad Komisijos teisės tarnyba patvirtino, jog minėtas sumažinimas yra įprasto finansinio koregavimo pobūdžio, kuris atskaitomas iš atitinkamoms valstybėms narėms apskaitytų mokėtinų išankstinių mokėjimų 2002 m. birželio arba rugpjūčio mėn. < ... > “
26. 2002 m. gegužės 22 d. ir birželio 19 d. susirinkimuose EŽŪOGF komitetas buvo konsultuojamas apie išankstinius mokėjimus, mokėtinus valstybėms narėms 2002 m. birželio ir liepos mėn. pagal jų 2002 m. balandžio ir gegužės mėn. turėtas išlaidas. Šio susirinkimo protokole nurodyta, kad išankstinių mokėjimų sumose „atsižvelgta į daugelio valstybių narių deklaruotų išlaidų koregavimus – teigiamus ir neigiamus.“
27. 2002 m. gegužės 27 d. ir birželio 24 d. sprendimuose, pasirašytuose Žemės ūkio komisaro, Komisija nustatė valstybėms narėms mokėtinus išankstinius mokėjimus 2002 m. balandžio ir gegužės mėnesiams.
28. Galiausiai Komisija 2002 m. birželio 12 d. Sprendimu 2002/461/EB dėl valstybių narių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus 2001 finansiniais metais finansuojamų išlaidų sąskaitų apmokėjimo (OL L 160, p. 28), priimtu pagal Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 3 dalį, atliko šį apmokėjimą.
Šalių reikalavimai
29. 2002 m. liepos 1 d. ieškinys buvo užregistruotas Teisingumo Teismo kanceliarijoje.
30. Portugalijos Respublika Teisingumo Teismo prašo:
– panaikinti skundžiamą sprendimą ir
– priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
31. Komisija Teisingumo Teismo prašo:
– atmesti ieškinį ir
– priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
32. Šalių atitinkamai pateiktuose dublike ir triplike buvo nurodyti tie patys reikalavimai.
Dėl ieškinio
Dėl priimtinumo
33. Komisija tvirtina, kad ieškinys pateiktas dėl akto, kuris nesukelia teisinių pasekmių, todėl jis yra nepriimtinas. Ji teigia, kad prieš mėnesinių išankstinių mokėjimų, išmokėtų Portugalijos Respublikai, sumažinimą Komisija su ieškove – kaip ir su kitomis valstybėmis narėmis – glaudžiai bendradarbiavo EŽŪOGF komitete, kuris šiuo klausimu diskutavo 2002 m. sausio 22 d. ir vasario 19 d. susirinkimuose. Per šį pastarąjį susirinkimą Komisijos atstovas valstybėms narėms, susijusioms su sumažinimu, nurodė, kad jos bus informuotos tos dienos, kurią bus pritaikytas sumažinimas, laišku. 2002 m. balandžio 19 d. ir gegužės 22 d. EŽŪOGF komiteto susirinkimuose taip pat įvyko kitų diskusijų šiuo klausimu. Skundžiamas sprendimas yra tik laiškas, apie kurio išsiuntimą buvo pranešta 2002 m. vasario 19 dieną. Šis laiškas yra tik paprastas pasikeitimas informacija tarp Komisijos tarnybų ir Portugalijos Respublikos tarnybų. Jis yra tik informatyvaus pobūdžio ir nesukelia teisinių pasekmių.
34. Komisija teigia, kad vieninteliai teisiškai įpareigojantys sprendimai, darantys įtaką Portugalijos Respublikos interesams, buvo 2002 m. gegužės 27 d. ir birželio 24 d. sprendimai dėl 2002 m. balandžio ir gegužės mėn. išankstinių mokėjimų, kuriais Žemės ūkio komisaras Komisijos delegavimu teisėtai priėmė ginčijamą išankstinių mokėjimų sumažinimo priemonę.
35. Šiuo atveju, siekiant nustatyti, ar priemonės yra aktai EB 230 straipsnio prasme, reikia įvertinti jų esmę, o jų forma šiuo atveju nėra svarbi. Tik teisiškai privalomo poveikio priemonės, kurios daro įtaką ieškovo interesams individualiai pakeisdamos pastarojo teisinę padėtį, yra laikomos aktais ar sprendimais, kurie gali būti ieškinio dėl panaikinimo pagal EB 230 straipsnį dalyku (šiuo klausimu žr. 1981 m. lapkričio 11 d. Sprendimo IBM prieš Komisiją, 60/81, Rink. p. 2639, 9 punktą ir 1999 m. spalio 5 d. Sprendimo Nyderlandai prieš Komisiją, C‑308/95
, Rink. p. I-6513, 26 punktą).
36. Šiuo atveju iš 2002 m. vasario 19 d. EŽŪOGF komiteto 583-ojo susirinkimo protokolo 6 punkto „Informacija dėl nuobaudų, taikytinų tam tikroms valstybėms narėms dėl išlaidų kaimo plėtrai prognozių, susijusių su EŽŪOGF 2001 finansiniais metais, nesilaikymo (Reglamento (EB) Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 dalies taikymas)“ matyti, kad šiame susirinkime Komisijos atstovas surinko šešių valstybių narių atstovų pastabas, susijusias su Komisijos ketinimu joms taikyti koreguojančias finansines priemones, numatytas minėtame 39 straipsnyje.
37. To paties protokolo 6 punkto pirmosios pastraipos pabaigoje patikslinta, kad „minėtos valstybės narės bus informuotos tos dienos, kurią nuobaudų sumos bus išskaičiuotos iš jų mėnesinių išankstinių mokėjimų, laišku“. Šio 6 punkto pabaigoje nurodytas Liuksemburgo delegacijos pareiškimas, kuriame ji „apgailestauja“, kad Komisija „nepratęsė pereinamojo laikotarpio, nurodyto Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnyje, < ... > juo labiau kad Komisija Liuksemburgo KPP priėmė 2000 m. pabaigoje < ... > “
38. Iš šio protokolo 6 punkto išplaukia, kad finansiniai koregavimai būtų taikomi kai kurių valstybių narių išankstiniams mokėjimams ir kad šios šalys būtų atitinkamai informuotos laišku.
39. Be to, iš skundžiamo sprendimo, kuris yra tas pats laiškas, apie kurio išsiuntimą EŽŪOGF komitetas pranešė per 2002 m. vasario 19 d. susirinkimą, aišku, kad šiuo sprendimu buvo siekiama sukelti teisinių pasekmių. Jo antraštė yra „Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 dalies taikymas – Išankstiniams mokėjimams taikomas koregavimas“. Ji nurodo to paties akto kitą sprendžiamojo pobūdžio pastraipą, tai yra: „kadangi bendra išlaidų suma neviršija 75 % išlaidų prognozių, Reglamento Nr. 1750/1999 39 straipsnio 3 dalis taikoma. Pridedame dokumentą AGRI/46059/2001- Rev . 2, kuris buvo svarstytas 2002 m. vasario 19 d. EŽŪOGF komiteto susirinkime ir kuriame nurodyti detalūs apskaičiavimai“.
40. Galiausiai, kaip teisingai teigia ieškovė, skundžiamas sprendimas yra vienintelis aktas, kuriame nurodyta, kad Portugalijos Respublikai įskaitomos išlaidos 2002 finansiniams metams bus sumažintos 4 583 055,83 EUR, vienintelis aktas, kuriuo ieškovė buvo tinkamai informuota, kad faktinės išlaidos nesiekia 75 % išlaidų prognozių, ir vienintelis, nurodantis biudžeto skirsnį, kuriam bus priskirta minėta suma.
41. Priešingai nei skundžiamas sprendimas, 2002 m. gegužės 27 d. ir birželio 24 d. sprendimai, susiję su išankstiniais mokėjimais, mokėtinais valstybėms narėms už 2002 m. balandžio ir gegužės mėn. bei skirti visoms valstybėms narėms, nurodo tik bendrą mėnesinių išankstinių mokėjimų sumą, mokėtiną kiekvienai iš jų, ir juose nėra jokių nuorodų į finansinių koregavimų sumą, taikytiną jų adresatams. Be to, šiuose dvejuose sprendimuose Komisija tiksliai nenurodė atitinkamų finansinių koregavimų, kurie turėtų būti taikomi Portugalijos Respublikai.
42. Taigi, skundžiamas sprendimas yra vienintelė priemonė, aiškiai nustatanti ginčijamo finansinio koregavimo turinį ir apimtis. Todėl ieškovė pagrįstai teigia, kad 2002 m. gegužės 27 d. ir birželio 24 d. sprendimai yra tik skundžiamo sprendimo įgyvendinimo priemonės. Tai išplaukia ir iš paties minėto akto teksto, kuriame nurodyta, kad bus priimti minėti sprendimai.
43. Iš viso to, kas pirmiau išdėstyta, yra aišku, kad skundžiamas sprendimas yra aktas, kuriuo buvo nustatytas ginčijamas finansinis koregavimas ir kuriuo Portugalijos institucijoms buvo pranešta apie šį koregavimą. Taigi šis aktas yra teisiškai įpareigojančio pobūdžio, todėl ieškovės prašymas jį panaikinti yra priimtinas. Komisijos pateiktas prieštaravimas dėl priimtinumo yra atmestinas.
Dėl esmės
44. Pirmojo teisinio pagrindo pirmąja dalimi, kuriame nurodoma, kad skundžiamo sprendimo autorius buvo nekompetentingas, ieškovė teigia, kad, remiantis pagrindiniais administracinės teisės principais, kompetencijos delegavimas ir subdelegavimas negali būti numanomas, o juo turi būti aiškiai remiamasi, nes akto autorius neveikia savos kompetencijos ribose. Šioje byloje generalinis direktorius, pasirašęs skundžiamą sprendimą, pats nebuvo kompetentingas priimti šį sprendimą ir nesirėmė jokiu delegavimo ar subdelegavimo aktu, priimtu Komisijos vidaus darbo tvarkos 13 ar 14 straipsnio pagrindu.
45. Vieninteliame argumente dėl teisinio pagrindo pirmos dalies Komisija atsiliepimo į ieškinį 38 punkte ir tripliko 88 punkte teigia, kad ginčijamas finansinis koregavimas buvo priimtas ne skundžiamu sprendimu, o Žemės ūkio komisaro, kuris veikė Komisijos deleguotos kompetencijos ribose, 2002 m. gegužės 27 d. ir birželio 24 d. sprendimais.
46. Taigi Komisija neginčija, kad skundžiamą sprendimą pasirašęs generalinis direktorius neturėjo deleguotos kompetencijos priimti ginčijamą finansinio koregavimo priemonę.
47. Todėl skundžiamas sprendimas, kuris, kaip minėta, yra aktas, kuriuo buvo priimtas finansinis koregavimas ir informuotos Portugalijos institucijos, yra priimtas neturint įgaliojimų ir tuo remiantis, neišnagrinėjus kitų šešių ieškinio teisinių pagrindų, yra naikintinas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
48. Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Portugalijos Respublika prašė priteisti išlaidas iš Komisijos ir pastaroji pralaimėjo bylą, ji turi jas padengti.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1. Panaikinti Europos Bendrijų Komisijos Žemės ūkio generalinio direktorato generalinio direktoriaus 2002 m. balandžio 18 d. laišką dėl 2002 finansiniams metams suteiktų išankstinių piniginių mokėjimų sumažinimo pagal 1999 m. liepos 23 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1750/1999, nustatančio išsamias Tarybos reglamento Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles, paskutinį kartą iš dalies pakeisto 2001 m. rugsėjo 6 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1763/2001, 39 straipsnio 3 dalį.
2. Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.