62024CJ0526
SODBA SODIŠČA (četrti senat)
z dne 19. marca 2026 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Uredba (EU) 2016/679 – Člen 12(5) – Člen 15(1) – Pravica posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do dostopa do osebnih podatkov v zvezi z njim – Pravica upravljavca, da zavrne ukrepanje v zvezi z zahtevo za dostop – Pretiranost zahteve – Zloraba pravice – Prva zahteva za dostop – Pravica do odškodnine in odgovornost – Člen 82(1) – Tožba, ki temelji na kršitvi pravice do dostopa – Nepremoženjska škoda – Izguba nadzora nad osebnimi podatki“
V zadevi C‑526/24,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Amtsgericht Arnsberg (okrajno sodišče v Arnsbergu, Nemčija) z odločbo z dne 31. julija 2024, ki je na Sodišče prispela istega dne, v postopku
Brillen Rottler GmbH & Co. KG
proti
TC,
SODIŠČE (četrti senat),
v sestavi I. Jarukaitis, predsednik senata, K. Lenaerts, predsednik Sodišča v funkciji sodnika četrtega senata, M. Condinanzi, N. Jääskinen, sodnika, in R. Frendo (poročevalka), sodnica,
generalni pravobranilec: M. Szpunar,
sodni tajnik: I. Illéssy, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 5. junija 2025,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Brillen Rottler GmbH & Co. KG J. Tröber, Rechtsanwalt,
–
za TC P. Brandt, Rechtsanwalt,
–
za Evropsko komisijo A. Bouchagiar, M. Heller in H. Kranenborg, agenti,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 18. septembra 2025
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 4, točka 2, člena 12(5) ter člena 82(1) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1, in popravek v UL 2018, L 127, str. 2; v nadaljevanju: SUVP).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Brillen Rottler GmbH & Co KG, družinsko optiko, in TC, posameznikom, ker je to podjetje zavrnilo prošnjo za dostop do njegovih osebnih podatkov, ki jo je TC vložil na podlagi člena 15 SUVP.
Pravni okvir
3
V uvodnih izjavah 4, 10, 11, 63, 85, 141 in 146 SUVP je navedeno:
„(4)
Obdelava osebnih podatkov bi morala biti oblikovana tako, da služi ljudem. Pravica do varstva osebnih podatkov ni absolutna pravica; v skladu z načelom sorazmernosti jo je treba obravnavati glede na vlogo, ki jo ima v družbi, in jo uravnotežiti z drugimi temeljnimi pravicami. Ta uredba spoštuje vse temeljne pravice in upošteva svoboščine in načela, priznana z Listino [Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina)], kakor so zajeta v Pogodbah, zlasti spoštovanje zasebnega in družinskega življenja, stanovanja in komunikacij, varstvo osebnih podatkov, svobodo misli, vesti in vere, svobodo izražanja in obveščanja, svobodo gospodarske pobude, pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča ter kulturno, versko in jezikovno raznolikost.
[…]
(10)
Za zagotovitev dosledne in visoke ravni varstva posameznikov ter odstranitev ovir za prenos osebnih podatkov v [Evropski u]niji bi morala biti raven varstva pravic in svoboščin posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov enaka v vseh državah članicah. V vsej Uniji bi bilo treba zagotoviti dosledno in enotno uporabo pravil za varstvo temeljnih pravic in svoboščin posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov. […]
(11)
Za učinkovito varstvo osebnih podatkov po vsej Uniji je treba okrepiti in podrobneje opredeliti pravice posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ter obveznosti tistih, ki obdelujejo osebne podatke in določajo obdelavo osebnih podatkov, pa tudi enakovredna pooblastila za spremljanje in zagotavljanje skladnosti s pravili varstva osebnih podatkov ter enakovredne sankcije za kršitve v državah članicah.
[…]
(63)
Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, bi moral imeti pravico dostopa do osebnih podatkov, ki so bili zbrani v zvezi z njim, in do enostavnega uresničevanja te pravice v razumnih časovnih presledkih, da bi se seznanil z obdelavo in preveril njeno zakonitost. […]
(85)
Kršitev varstva osebnih podatkov lahko, če se ne obravnava ustrezno in pravočasno, zadevnim posameznikom povzroči fizično, premoženjsko ali nepremoženjsko škodo, kot je izguba nadzora nad njihovimi osebnimi podatki ali omejitev njihovih pravic, diskriminacija, kraja ali zloraba identitete, finančna izguba, neodobrena reverzija psevdonimizacije, okrnitev ugleda, izguba zaupnosti osebnih podatkov, zaščitenih s poklicno skrivnostjo, ali katera koli druga znatna gospodarska ali socialna škoda. […]
[…]
(141)
Vsak posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, bi moral imeti pravico, da vloži pritožbo pri enem nadzornem organu, zlasti v državi članici svojega običajnega prebivališča, in pravico do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47 Listine, kadar meni, da so njegove pravice iz te uredbe kršene […]
[…]
(146)
Upravljavec […] bi moral povrniti vso škodo, ki jo oseba lahko utrpi zaradi obdelave, ki krši to uredbo. Upravljavec […] bi moral biti oproščen odgovornosti, če dokaže, da ni v nobenem primeru odgovoren za škodo. Pojem škode bi bilo treba razlagati široko ob upoštevanju sodne prakse Sodišča na način, ki, v celoti odraža cilje te uredbe. […] Posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, bi morali prejeti celotno in učinkovito odškodnino za škodo, ki so jo utrpeli. […]“
4
Člen 4 te uredbe, naslovljen „Opredelitev pojmov“, določa:
„V tej uredbi:
[…]
(2)
‚obdelava‘ pomeni vsako dejanje ali niz dejanj, ki se izvaja v zvezi z osebnimi podatki ali nizi osebnih podatkov z avtomatiziranimi sredstvi ali brez njih, kot je zbiranje, beleženje, urejanje, strukturiranje, shranjevanje, prilagajanje ali spreminjanje, priklic, vpogled, uporaba, razkritje s posredovanjem, razširjanje ali drugačno omogočanje dostopa, prilagajanje ali kombiniranje, omejevanje, izbris ali uničenje;
[…].“
5
Člen 12 navedene uredbe, naslovljen „Pregledne informacije, sporočila in načini za uresničevanje pravic posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki“, v odstavkih 1, 2 in 5 določa:
„1.   Upravljavec sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovi posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, vse informacije iz členov 13 in 14 ter sporočila iz členov 15 do 22 in 34, povezana z obdelavo […]
2.   Upravljavec posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, olajša uresničevanje njegovih pravic iz členov 15 do 22. […]
[…]
5.   Informacije, zagotovljene na podlagi členov 13 in 14, ter vsa sporočila in ukrepi, sprejeti na podlagi členov 15 do 22 in 34, se zagotovijo brezplačno. Kadar so zahteve posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, očitno neutemeljene ali pretirane zlasti ker se ponavljajo, lahko upravljavec:
(a)
zaračuna razumno pristojbino, pri čemer upošteva administrativne stroške posredovanja informacij ali sporočila ali izvajanja zahtevanega ukrepa, ali
(b)
zavrne ukrepanje v zvezi z zahtevo.
Upravljavec nosi dokazno breme, da je zahteva očitno neutemeljena ali pretirana.“
6
Člen 15 iste uredbe, naslovljen „Pravica dostopa posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki“, v odstavku 1 določa:
„Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ima pravico od upravljavca dobiti potrditev, ali se v zvezi z njim obdelujejo osebni podatki, in kadar je temu tako, dostop do osebnih podatkov in naslednje informacije:
[…].“
7
Člen 26 SUVP, naslovljen „Skupni upravljavci“, v odstavku 1 določa:
„Dva ali več upravljavcev, ki skupaj določijo namene in načine obdelave, so skupni upravljavci. […]“
8
Člen 30 te uredbe, naslovljen „Evidenca dejavnosti obdelave“, v odstavku 1 določa:
„Vsak upravljavec in predstavnik upravljavca, kadar ta obstaja, vodi evidenco dejavnosti obdelave osebnih podatkov v okviru svoje odgovornosti. […]“
9
Člen 57 navedene uredbe, naslovljen „Naloge“, v odstavkih 1 in 4 določa:
„1.   Brez poseganja v druge naloge, določene v tej uredbi, vsak nadzorni organ na svojem ozemlju:
[…]
(f)
obravnava pritožbe, ki jih vloži posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, oziroma v skladu s členom 80 telo, organizacija ali združenje, v ustreznem obsegu preuči vsebino pritožbe […];
[…]
4.   Kadar so zahteve očitno neutemeljene ali pretirane, zlasti ker se ponavljajo, lahko nadzorni organ zaračuna razumno pristojbino glede na administrativne stroške ali zavrne ukrepanje v zvezi z zahtevo. Nadzorni organ nosi dokazno breme, da je zahteva očitno neutemeljena ali pretirana.“
10
Člen 79 iste uredbe, naslovljen „Pravica do učinkovitega pravnega sredstva zoper upravljavca ali obdelovalca“, v odstavku 1 določa:
„Brez poseganja v katero koli razpoložljivo upravno ali izvensodno sredstvo, vključno s pravico do vložitve pritožbe pri nadzornem organu na podlagi člena 77, ima vsak posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, pravico do učinkovitega pravnega sredstva, kadar meni, da so bile njegove pravice iz te uredbe kršene zaradi obdelave njegovih osebnih podatkov, ki ni bila v skladu s to uredbo.“
11
Člen 82 SUVP, naslovljen „Pravica do odškodnine in odgovornost“, v odstavkih 1, 2 in 4 določa:
„1.   Vsak posameznik, ki je utrpel premoženjsko ali nepremoženjsko škodo kot posledico kršitve te uredbe, ima pravico, da od upravljavca ali obdelovalca dobi odškodnino za nastalo škodo.
2.   Vsak upravljavec, vključen v obdelavo, je odgovoren za škodo, ki jo povzroči obdelava, ki krši to uredbo. […]
[…]
4.   Kadar so v isto obdelavo vključeni več kot en upravljavec ali obdelovalec ali sta vključena oba, upravljavec in obdelovalec in kadar so ti na podlagi odstavkov 2 in 3 odgovorni za katero koli škodo, nastalo zaradi obdelave, je vsak upravljavec ali obdelovalec odgovoren za celotno škodo, da se zagotovi, da posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, prejme učinkovito odškodnino.“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
12
TC, fizična oseba s prebivališčem v Avstriji, se je marca 2023 prijavila na elektronske novice družbe Brillen Rottler, družinske optike s sedežem v Arnsbergu (Nemčija), pri čemer je svoje osebne podatke navedla na obrazcu za vpis, ki je na voljo na spletnem mestu tega podjetja, in privolila v obdelavo teh podatkov. Trinajst dni pozneje je TC družbi Brillen Rottler poslal zahtevo za dostop na podlagi člena 15 SUVP.
13
Družba Brillen Rottler je v zakonskem roku enega meseca zavrnila zahtevo za dostop, ker je menila, da pomeni zlorabo v smislu člena 12(5), prvi pododstavek, drugi stavek, SUVP. Navedena družba je TC pozvala, naj se dokončno odpove svoji zahtevi.
14
Ker je ta vztrajal pri svoji zahtevi za dostop, pri čemer je dodal odškodninski zahtevek na podlagi člena 82 SUVP v višini 1000 EUR, je družba Brillen Rottler pri Amtsgericht Arnsberg (okrajno sodišče v Arnsbergu, Nemčija), ki je predložitveno sodišče, vložila predlog za ugotovitev, da TC nima pravice do nikakršne odškodnine.
15
Družba Brillen Rottler v utemeljitev svojega predloga navaja, da je iz različnih poročil in člankov na odvetniških blogih razvidno, da TC sistematično in zaradi zlorabe vlaga zahteve za dostop do svojih osebnih podatkov zgolj zato, da bi prejel odškodnino za domnevno kršitev pravic, ki jih ima na podlagi SUVP, ki jo sam namerno povzroča. Način delovanja TC naj bi bil tak, da se najprej prijavi na elektronske novice, nato vloži zahtevo za dostop in nazadnje odškodninski zahtevek.
16
TC pred predložitvenim sodiščem trdi, da je zahteva za dostop, ki jo je vložil pri družbi Brillen Rottler, zakonita, da je izraz pravice do dostopa, ki jo ima na podlagi člena 15 SUVP, in da želi ta družba nezakonito omejiti pravice, ki so mu podeljene s to uredbo. Z nasprotno tožbo predlaga, naj se družbi Brillen Rottler naloži, naj mu plača odškodnino v višini najmanj 1000 EUR za nepremoženjsko škodo, ki mu je nastala, ker mu je ta družba zavrnila dostop do njegovih osebnih podatkov.
17
Predložitveno sodišče se na prvem mestu sprašuje, ali je prvo zahtevo za dostop, ki jo je vložil posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, mogoče šteti za „pretirano zahtevo“ v smislu člena 12(5) SUVP in torej za zlorabo pravice ter na podlagi katerih okoliščin je mogoče ugotoviti takšno pretiranost. Zlasti se sprašuje, ali se lahko upravljavec za zavrnitev zahteve za dostop na podlagi te določbe opre na javne informacije, ki razkrivajo obstoj številnih zahtev za dostop in za odškodnino, ki jih je isti posameznik vložil pri drugih upravljavcih.
18
Na drugem mestu, to sodišče sprašuje, ali zahteva za dostop, vložena na podlagi člena 15(1) SUVP, in/ali odgovor na to zahtevo pomenita „obdelavo“ v smislu člena 4, točka 2, te uredbe.
19
Na tretjem mestu, navedeno sodišče dvomi o merilih za opredelitev škode, ki jo je mogoče povrniti na podlagi člena 82(1) SUVP, in zlasti o tem, ali ta člen tudi ob neobstoju obdelave tako pravico podeljuje zgolj na podlagi kršitve pravice do dostopa iz člena 15(1) te uredbe.
20
V teh okoliščinah je Amtsgericht Arnsberg (okrajno sodišče v Arnsbergu) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali je treba člen 12(5), [prvi pododstavek,] drugi stavek, [SUVP] razlagati tako, da zahteva za informacije posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ne more biti pretirana, če gre za prvo zahtevo, ki je naslovljena na upravljavca?
2.
Ali je treba člen 12(5), [prvi pododstavek,] drugi stavek, SUVP razlagati tako, da lahko upravljavec zavrne zahtevo posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, za informacije, če je ta posameznik tako zahtevo vložil z namenom, da bi nato zoper upravljalca vložil odškodninski zahtevek?
3.
Ali je treba člen 12(5), [prvi pododstavek,] drugi stavek, SUVP razlagati tako, da lahko javno dostopne informacije o posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da ta posameznik proti upravljavcem pogosto uveljavlja odškodninske zahtevke zaradi kršitve varstva podatkov, upravičijo zavrnitev dostopa do informacij?
4.
Ali je treba člen 4, točka 2, SUVP razlagati tako, da zahteva za dostop, ki jo v skladu s členom 15(1) te uredbe posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, naslovi na upravljavca, in/ali odgovor nanjo pomeni ‚obdelavo‘ v smislu [prvonavedene določbe]?
5.
Ali je treba člen 82(1) SUVP v povezavi z uvodno izjavo 146, prvi stavek, SUVP razlagati tako, da se lahko povrne le škoda, ki jo posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, utrpi ali jo je utrpel zaradi obdelave? Ali to pomeni, da je pogoj za uveljavljanje pravice do odškodnine na podlagi člena 82(1) navedene uredbe – ob predpostavki obstoja vzročne škode za posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki – ta, da je prišlo do obdelave osebnih podatkov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki?
6.
Če je odgovor na peto vprašanje pritrdilen: ali to pomeni, da posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki – ob predpostavki obstoja vzročne škode – nima pravice do odškodnine na podlagi člena 82(1) SUVP, če je bila kršena le njegova pravica do dostopa iz člena 15(1) te uredbe?
7.
Ali je treba člen 82(1) SUVP razlagati tako, da ugovor upravljavca, da gre pri zahtevi za dostop, ki jo je vložil posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, za zlorabo pravice, glede na pravo Unije ne more temeljiti na dejstvu, da je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, povzročil obdelavo svojih osebnih podatkov izključno ali med drugim zato, da bi uveljavljal odškodninske zahtevke?
8.
Če je odgovor na peto in šesto vprašanje nikalen: ali izguba nadzora in/ali negotovost glede obdelave osebnih podatkov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ki izhajata iz kršitve člena 15(1) SUVP, sami po sebi zadostujeta za to, da posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, nastane nepremoženjska škoda v smislu člena 82(1) SUVP, ali pa morata biti za nastanek take škode podana še dodatna (objektivna ali subjektivna) omejitev in/ali (občuten) poseg v položaj posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo, drugo, tretje in sedmo vprašanje
21
Predložitveno sodišče s prvim, drugim, tretjim in sedmim vprašanjem, ki jih je treba obravnavati skupaj in na prvem mestu, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 12(5) SUVP razlagati tako, da je prvo zahtevo za dostop do osebnih podatkov, ki jo posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, vloži pri upravljavcu na podlagi člena 15 te uredbe, mogoče šteti za „pretirano“ v smislu tega člena 12(5), in če je tako, na podlagi katerih okoliščin je mogoče po potrebi ugotoviti tako pretiranost.
22
V zvezi s tem člen 15(1) SUVP zagotavlja pravico posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, da od upravljavca dobi potrditev, ali se v zvezi z njim obdelujejo osebni podatki, in kadar je to tako, dostop do teh podatkov in do z njimi povezanih informacij (glej v tem smislu sodbo z dne 26. oktobra 2023, FT (Kopije zdravstvene kartoteke), C‑307/22, EU:C:2023:811, točka 31).
23
Poleg tega člen 12(5) SUVP določa načelo, v skladu s katerim uveljavljanje te pravice do dostopa posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, ne povzroči nobenih stroškov. Vendar ta določba določa dva razloga, zaradi katerih lahko upravljavec bodisi zaračuna razumno pristojbino, pri čemer upošteva administrativne stroške, bodisi zavrne ukrepanje v zvezi z zahtevo za dostop. Ta razloga se nanašata na primere zlorabe pravice, v katerih je treba zahteve posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, šteti za „očitno neutemeljene“ ali „pretirane“, zlasti ker se ponavljajo (sodba z dne 26. oktobra 2023, FT (Kopije zdravstvene kartoteke), C‑307/22, EU:C:2023:811, točka 31).
24
Prvič, v zvezi z vprašanjem, ali je prvo zahtevo za dostop, ki jo posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, vloži pri upravljavcu na podlagi člena 15 SUVP, mogoče šteti za „pretirano“, je treba poudariti, da pojem „pretirane zahteve“ v tej uredbi ni opredeljen, zato je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso za njegovo razlago upoštevati tako izraze iz člena 12(5) navedene uredbe glede na njihov običajen pomen v vsakdanjem jeziku kot kontekst te določbe in cilje, ki se uresničujejo z ureditvijo, katere del je (glej sodbi z dne 17. novembra 1983, Merck_292/82, EU:C:1983:335, točka 12, in z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točka 24 in navedena sodna praksa).
25
V zvezi s tem glede besedila tega člena 12(5) in zlasti običajnega pomena pojma „pretirane zahteve“ v vsakdanjem jeziku pridevnik „pretiran“ označuje nekaj, kar presega običajno ali razumno mero ali kar presega želeno ali dovoljeno mero (glej v tem smislu sodbo z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točka 43). Zgolj zaradi uporabe tega pridevnika, ki se nanaša tako na kvalitativne kot kvantitativne značilnosti, torej ni mogoče izključiti, da je prva zahteva za dostop pretirana.
26
Poleg tega je iz člena 12(5), prvi pododstavek, drugi stavek, SUVP sicer razvidno, da so lahko zahteve pretirane, „zlasti ker se ponavljajo“. Veliko število zahtev, ki jih je vložila oseba, je torej lahko indic, da so te zahteve pretirane (glej v tem smislu sodbo z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točka 57). Vendar, kot je generalni pravobranilec v bistvu poudaril v točki 28 sklepnih predlogov, ker je ponavljajoča se narava v tej določbi omenjena le okvirno, opredelitev zahteve za dostop kot „pretirane“ ne terja, da ta zahteva nujno spada v okvir vložitve več zahtev istega posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki.
27
Glede na jezikovno razlago člena 12(5) SUVP torej ni mogoče izključiti, da je prvo zahtevo za dostop mogoče šteti za „pretirano“ v smislu te določbe.
28
To ugotovitev potrjuje kontekst, v katerega je umeščen člen 12(5), prvi pododstavek, drugi stavek, SUVP. V zvezi s tem je treba opozoriti, prvič, da ta člen 12, ki je v poglavju III te uredbe – ki določa pravice posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki – določa splošne obveznosti, ki jih ima upravljavec glede preglednosti informacij in sporočil, ter načine za uresničevanje pravic posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki. V skladu z odstavkom 2, prvi stavek, navedenega člena 12 mora upravljavec posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, olajšati uresničevanje njegovih pravic iz, med drugim, člena 15 navedene uredbe, ki dopolnjuje okvir preglednosti, urejen z isto uredbo, tako da temu posamezniku podeljuje pravico do dostopa do njegovih osebnih podatkov (glej v tem smislu sodbo z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točki 45 in 46).
29
Zato ta člen 12(5) s tem, da določa tudi možnost, da lahko upravljavci, kadar so jim predložene zahteve, ki so očitno neutemeljene ali pretirane, zaračunajo razumno pristojbino glede na administrativne stroške ali zavrnejo ukrepanje v zvezi z zahtevo, uvaja izjemo od obveznosti omogočanja pravice do dostopa, ki jo je treba razlagati ozko (glej v tem smislu sodbo z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točka 33).
30
Ob navedenem je iz sodne prakse Sodišča v zvezi z razlago pojma „pretirane zahteve“ iz člena 57(4) SUVP, ki jo je mogoče prenesti na to zadevo, saj je besedilo te določbe v bistvu podobno besedilu člena 12(5) te uredbe in se z njo uresničuje isti cilj kot z zadnjenavedenim členom, razvidno, da je ta člen izraz splošnega načela prava Unije, v skladu s katerim se pravni subjekti ne morejo sklicevati na predpise Unije zaradi goljufije ali zlorabe (glej v tem smislu sodbo z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točka 49). Uporabe predpisov Unije namreč ni mogoče razširiti tako, da bi zajemala transakcije, ki se izvajajo zaradi zlorabe (glej v tem smislu sodbo z dne 19. septembra 2024, Matmut, C‑236/23, EU:C:2024:761, točka 52 in navedena sodna praksa).
31
Tako število zahtev za dostop, ki jih posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, vloži pri upravljavcu, samo po sebi ne določa pravice tega upravljavca, da uporabi možnost, da ne ugodi zahtevi, ki mu jo daje člen 12(5) SUVP, tako da jo ta upravljavec lahko uporabi tudi v primeru prve zahteve za dostop, kadar glede na vse upoštevne okoliščine vsakega primera dokaže obstoj namena zlorabe pri tem posamezniku (glej v tem smislu sodbo z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točka 50).
32
Ta kontekstualna razlaga je v skladu s cilji SUVP. V zvezi s tem je treba navesti, da je cilj te uredbe, kot je navedeno v njenih uvodnih izjavah 10 in 11, zagotoviti dosledno in visoko raven varstva posameznikov v Uniji ter okrepiti in podrobneje opredeliti pravice posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki. Tako so obveznosti upravljavca iz člena 12 navedene uredbe, ki se nanašajo zlasti na obveščanje na podlagi člena 15 te uredbe, zasnovane kot mehanizem, ki lahko učinkovito varuje pravice in interese posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki (glej v tem smislu sodbo z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točki 38 in 39 ter navedena sodna praksa).
33
Vendar je v uvodni izjavi 4 SUVP navedeno, da pravica do varstva osebnih podatkov ni absolutna pravica, saj jo je treba v skladu z načelom sorazmernosti obravnavati glede na vlogo, ki jo ima v družbi, in jo uravnotežiti z drugimi temeljnimi pravicami. Poleg tega je Sodišče že poudarilo, da so mehanizmi, ki omogočajo vzpostavitev pravičnega ravnovesja med različnimi zadevnimi pravicami in interesi, navedeni v sami SUVP (sodba z dne 21. decembra 2023, Krankenversicherung Nordrhein, C‑667/21, EU:C:2023:1022, točka 54 in navedena sodna praksa).
34
Zato je za zagotovitev vzpostavitve tega pravičnega ravnovesja s to izjemo in polnega učinka tega odstopanja upoštevno merilo za ugotovitev zlorabe pretiranost zahteve za dostop, ocenjene s kvalitativnega vidika v skladu s točko 26 te sodbe, ki ne more biti odvisna zgolj od števila zahtev za dostop, ki jih je vložil posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, in torej od tega, ali gre za prvo zahtevo tega posameznika.
35
Iz tega sledi, da je prvo zahtevo za dostop, vloženo pri upravljavcu na podlagi člena 15 SUVP, mogoče šteti za „pretirano“ v smislu člena 12(5) te uredbe. Hkrati pa, ker je treba pojem „pretirane zahteve“ razlagati ozko, kot je razvidno iz točke 29 te sodbe, se lahko upravljavec na tako pretiranost sklicuje le izjemoma in, kot je generalni pravobranilec navedel v točki 34 sklepnih predlogov, morajo biti merila za opredelitev prve prošnje za dostop kot „pretirane“ visoka. Poudariti je treba tudi, da je iz člena 12(5), drugi pododstavek, SUVP izrecno razvidno, da mora to pretiranost dokazati upravljavec.
36
Drugič, v zvezi z okoliščinami, v katerih je mogoče prvo zahtevo za dostop posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, opredeliti kot „pretirano“ v smislu člena 12(5) SUVP in torej takšno, ki pomeni zlorabo pravice v smislu sodne prakse, navedene v točkah 23 in 30 te sodbe, je treba poudariti, da je za dokaz zlorabe na eni strani potreben skupek objektivnih okoliščin, iz katerih izhaja, da kljub formalnemu spoštovanju pogojev, ki jih določa ureditev Unije, cilj te ureditve ni bil dosežen, in na drugi strani subjektivni element, to je namen posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, pridobiti korist, ki izhaja iz ureditve Unije, z umetno ustvaritvijo pogojev, potrebnih za njeno pridobitev. Takšna opredelitev poleg tega zahteva upoštevanje vseh dejstev in okoliščin primera (glej v tem smislu sodbo z dne 21. decembra 2023, BMW Bank in drugi, C‑38/21, C‑47/21 in C‑232/21, EU:C:2023:1014, točki 285 in 286 ter navedena sodna praksa).
37
Na prvem mestu, v zvezi z objektivnim elementom zlorabe je treba poudariti, da je namen člena 15 SUVP v povezavi z njeno uvodno izjavo 63 posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, podeliti pravico do dostopa do osebnih podatkov, ki so bili zbrani v zvezi z njim, in do enostavnega uveljavljanja te pravice v razumnih časovnih presledkih, zlasti da se seznani z obdelavo teh podatkov in preveri njeno zakonitost, da bi tako lahko po potrebi uresničeval svojo pravico do popravka, pravico do izbrisa, pravico do omejitve obdelave ter pravico do ugovora in pravico do pravnega sredstva v primeru nastale škode(glej v tem smislu sodbo z dne 12. januarja 2023, Österreichische Post (Informacije o prejemnikih osebnih podatkov), C‑154/21, EU:C:2023:3, točki 37 in 38).
38
V obravnavanem primeru je TC, kot je razvidno iz spisa, ki je na voljo Sodišču, zahtevo za dostop iz postopka v glavni stvari vložil po tem, ko se je prijavil na elektronske novice družbe Brillen Rottler, in ji ob tem vpisu posredoval nekatere osebne podatke, tako da bi ta prošnja za dostop formalno lahko pomenila izvajanje pravice TC do dostopa, da bi se dosegel cilj te ureditve.
39
Vendar glede na sodno prakso, navedeno v točki 36 te sodbe, zgolj na podlagi formalnega spoštovanja pogojev za uporabo člena 15 SUVP ni mogoče izključiti „pretirane“ narave zahteve za dostop in torej obstoja zlorabe pravice.
40
V zvezi s tem je treba na drugem mestu v zvezi s subjektivnim elementom zlorabe poudariti, da mora upravljavec, da bi lahko zahtevo za dostop opredelil kot „pretirano“ v smislu člena 12(5) SUVP, glede na vse upoštevne okoliščine vsakega primera dokazati obstoj posameznikovega namena zlorabe, na katerega se nanašajo osebni podatki, pri čemer je tak namen mogoče ugotoviti, kadar ta posameznik to zahtevo vloži za drug namen, kot je seznaniti se z obdelavo teh podatkov, in preveriti njeno zakonitost, da bi lahko nato dosegel varstvo pravic, ki jih ima na podlagi te uredbe (glej v tem smislu sodbo z dne 9. januarja 2025, Österreichische Datenschutzbehörde (Pretirane zahteve), C‑416/23, EU:C:2025:3, točki 50 in 56).
41
Tako mora v obravnavanem primeru upravljavec zlasti ob upoštevanju tega, kar izhaja iz točke 35 te sodbe, nedvoumno dokazati, da posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, zahteve za dostop na podlagi člena 15 SUVP ni vložil zato, da bi se seznanil s to obdelavo, ampak zato, da bi umetno ustvaril pogoje za pridobitev odškodnine od navedenega upravljavca.
42
V zvezi s tem bo treba upoštevati vse okoliščine obravnavane zadeve, zlasti dejstvo, da je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, zagotovil osebne podatke, ne da bi bil k temu prisiljen, namen posredovanja teh podatkov, čas, ki je pretekel med tem posredovanjem in zahtevo za dostop, ter ravnanje tega posameznika.
43
V okviru spora, ki mu je predložen, se predložitveno sodišče sprašuje o možnosti, da se pri presoji obstoja zlorabe pravice upoštevajo javne informacije, iz katerih naj bi bilo razvidno, da je TC sistematično vlagal zahteve za dostop do svojih osebnih podatkov in odškodninske zahtevke pri različnih upravljavcih v skladu z načinom delovanja, primerljivim s tistim v obravnavani zadevi. V zvezi s tem je treba poudariti, da se ta element sicer lahko upošteva pri dokazovanju posameznikovega namena zlorabe, na katerega se nanašajo osebni podatki, če je ta namen potrjen z drugimi upoštevnimi elementi.
44
Tako mora v obravnavanem primeru predložitveno sodišče preveriti, ali je družba Brillen Rottler ob upoštevanju vseh upoštevnih okoliščin dokazala obstoj namena zlorabe od TC v zvezi z vložitvijo zadevne zahteve za dostop.
45
Glede na zgornje preudarke je treba na prvo, drugo, tretje in sedmo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 12(5) SUVP razlagati tako, da je prvo zahtevo za dostop do osebnih podatkov, ki jo posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, vloži pri upravljavcu na podlagi člena 15 te uredbe, mogoče šteti za „pretirano“ v smislu tega člena 12(5), če ta upravljavec glede na vse upoštevne okoliščine obravnavanega primera dokaže, da posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, kljub formalnemu spoštovanju pogojev iz teh določb te zahteve ni vložil, da bi se seznanil z obdelavo teh podatkov in preveril njeno zakonitost, da bi lahko nato pridobil varstvo pravic, ki jih ima na podlagi navedene uredbe, ampak zaradi zlorabe, kot je umetno ustvarjanje pogojev, potrebnih za pridobitev koristi, ki izhaja iz te iste uredbe. Dejstvo, da je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, glede na javno dostopne informacije vložil več zahtev za dostop do svojih osebnih podatkov, ki jim sledijo odškodninski zahtevki pri različnih upravljavcih, se lahko upošteva pri ugotavljanju obstoja takega namena zlorabe.
Peto in šesto vprašanje
46
Predložitveno sodišče s petim in šestim vprašanjem, ki ju je treba obravnavati skupaj in na drugem mestu, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 82(1) SUVP razlagati tako, da posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, podeljuje pravico do odškodnine za škodo, nastalo zaradi kršitve pravice do dostopa iz člena 15(1) te uredbe.
47
Kot je bilo opozorjeno v točki 24 te sodbe, je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le izraze iz te določbe, ampak tudi njen kontekst in cilje, ki jim sledi ureditev, katere del je.
48
Iz besedila člena 82(1) SUVP je razvidno, da ima vsak posameznik, ki je utrpel premoženjsko ali nepremoženjsko škodo „kot posledico kršitve te uredbe“, pravico, da od upravljavca ali obdelovalca dobi odškodnino za nastalo škodo. Ugotoviti je treba, da ta določba ne vsebuje nobenega sklicevanja na „obdelavo“, tako da te pravice do odškodnine ni mogoče omejiti na škodo, nastalo zaradi obdelave osebnih podatkov.
49
To ugotovitev potrjuje, prvič, kontekstualna analiza navedene določbe v povezavi z uvodno izjavo 141 SUVP, v kateri je navedeno, da bi moral imeti vsak posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, pravico do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s členom 47 Listine, „kadar meni, da so njegove pravice iz [navedene] uredbe kršene“. Člen 82(1) SUVP je namreč v poglavju VIII te uredbe, ki ureja pravna sredstva, pravila o odgovornosti in sankcije, ki omogočajo varstvo teh pravic. Te pravice pa zajemajo tako pravico posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do obveščenosti, določeno v členu 12 navedene uredbe, kot njegovo pravico do dostopa na podlagi člena 15(1) iste uredbe, tako da ju je treba varovati s členom 82 zadnjenavedene uredbe, ki ga je torej treba razlagati tako, da se uporablja tudi za škodo, nastalo zaradi kršitev teh členov 12 in 15.
50
Take razlage ne more omajati dejstvo, da je, prvič, iz uvodne izjave 146 SUVP razvidno, da mora upravljavec povrniti vso škodo, ki jo lahko posameznik utrpi „zaradi obdelave“, ki je v nasprotju s to uredbo, in drugič, da je v odstavkih 2 in 4 člena 82 navedene uredbe navedena „škoda, ki jo povzroči obdelava“.
51
Kot namreč v bistvu trdi Komisija v pisnem stališču, zatrjevana kršitev v primeru kršitve pravic iz določb poglavja III SUVP, zlasti pravic do dostopa do podatkov in popravka ter pravic do izbrisa, omejitve obdelave in prenosljivosti, lahko izhaja ne le iz dejanske obdelave osebnih podatkov kot take, temveč tudi iz zavrnitve ukrepanja na zahtevo posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, v zvezi z uveljavljanjem teh pravic. Zato bi pogojevanje pravice do odškodnine na podlagi člena 82(1) SUVP z obstojem škode, nastale zaradi obdelave kot take, povzročilo izključitev takih primerov s področja uporabe te določbe in s tem poseglo v njen polni učinek.
52
Poleg tega je Sodišče že razsodilo, da to, da je upravljavec kršil člena 26 in 30 SUVP, ki se nanašata, prvi, na sklenitev dogovora, ki določa vloge upravljavcev in njihove odnose s posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, drugi pa na vodenje evidence dejavnosti obdelave, ne pomeni „nezakonite obdelave“, ki posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, daje pravico do izbrisa ali omejitve obdelave. Tako kršitev je torej treba odpraviti z uporabo drugih ukrepov, določenih v SUVP, zlasti z odškodnino za škodo, ki jo je morda povzročil upravljavec v skladu s členom 82 te uredbe (glej v tem smislu sodbo z dne 4. maja 2023, Bundesrepublik Deutschland (Elektronski predal sodišča), C‑60/22, EU:C:2023:373, točki 66 in 67).
53
Ugotovitev iz točke 48 te sodbe je potrjena, drugič, s teleološko razlago člena 82(1) SUVP, saj je namen tega člena zagotoviti izvajanje ciljev te uredbe, med katerimi je zlasti cilj krepitve pravic posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ter obveznosti tistih, ki obdelujejo in določajo obdelavo osebnih podatkov, naveden v uvodni izjavi 11 navedene uredbe. Kot pa je generalni pravobranilec v bistvu navedel v točki 72 sklepnih predlogov, bi bile te pravice, med katerimi je prav pravica do dostopa, na katero se sklicuje predložitveno sodišče, znatno oslabljene, če bi bilo treba ta člen 82(1) razlagati tako, da je omejen le na škodo, nastalo zaradi nezakonitih dejanj, ki vključujejo obdelavo podatkov.
54
Iz tega sledi, da lahko posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, tudi ob kršitvi SUVP, ki kot taka ne vključuje obdelave podatkov, uveljavlja pravico do odškodnine iz člena 82 te uredbe.
55
Glede na navedeno je treba na peto in šesto vprašanje odgovoriti, da je treba člen 82(1) SUVP razlagati tako, da posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, podeljuje pravico do odškodnine za škodo, nastalo zaradi kršitve pravice do dostopa iz člena 15(1) te uredbe.
Četrto vprašanje
56
Glede na odgovor na peto in šesto vprašanje za predhodno odločanje na četrto vprašanje ni treba odgovoriti.
Osmo vprašanje
57
Predložitveno sodišče z osmim vprašanjem, ki ga je treba obravnavati na tretjem in zadnjem mestu, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 82(1) SUVP razlagati tako, da nepremoženjska škoda, ki jo je utrpel posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, zajema izgubo nadzora nad njegovimi osebnimi podatki ali njegovo negotovost glede tega, ali so bili ti podatki obdelani.
58
Ker SUVP ne napotuje na pravo držav članic glede pomena in obsega izrazov iz navedene določbe, zlasti v zvezi s pojmoma „premoženjska ali nepremoženjska škoda“ in „odškodnina za nastalo škodo“, je treba pri uporabi te uredbe za ta izraza šteti, da sta avtonomna pojma prava Unije, ki ju je treba razlagati enotno v vseh državah članicah (glej v tem smislu sodbi z dne 4. maja 2023, Österreichische Post (Nepremoženjska škoda v zvezi z obdelavo osebnih podatkov) (C‑300/21, EU:C:2023:370, točka 30), in z dne 4. septembra 2025, Quirin Privatbank, C‑655/23, EU:C:2025:655, točka 55 in navedena sodna praksa).
59
V zvezi s tem je treba opozoriti, da ni mogoče šteti, da vsaka „kršitev“ določb SUVP sama po sebi posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, daje pravico do odškodnine. Člen 82(1) SUVP namreč določa, da ima „[v]sak posameznik, ki je utrpel premoženjsko ali nepremoženjsko škodo kot posledico kršitve te uredbe, […] pravico, da od upravljavca ali obdelovalca dobi odškodnino za nastalo škodo“. Iz tega je jasno razvidno, da je obstoj „škode“, ki je „nastala“, eden od pogojev za pravico do odškodnine iz navedene določbe, in sicer poleg obstoja kršitve SUVP in vzročne zveze med to škodo in to kršitvijo, pri čemer so ti trije pogoji kumulativni (glej v tem smislu sodbi z dne 4. maja 2023, Österreichische Post (Nepremoženjska škoda v zvezi z obdelavo osebnih podatkov) (C‑300/21, EU:C:2023:370, točke od 31 do 33), in z dne 4. septembra 2025, Quirin Privatbank, C‑655/23, EU:C:2025:655, točka 56 in navedena sodna praksa).
60
Tako mora oseba, ki zahteva povračilo nepremoženjske škode na podlagi te določbe, dokazati ne le kršitev določb SUVP, ampak tudi, da ji je bila s to kršitvijo povzročena taka škoda. Take škode torej ni mogoče domnevati samo zaradi nastanka navedene kršitve (sodba z dne 4. oktobra 2024, Agentsia po vpisvaniyata, C‑200/23, EU:C:2024:827, točka 141 in navedena sodna praksa).
61
Ob tem je Sodišče že razsodilo, da je iz neizčrpnega seznama „škode“, ki bi lahko nastala posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, iz uvodne izjave 85, prvi stavek, SUVP razvidno, da je želel zakonodajalec Unije v ta pojem med drugim vključiti že preprosto „izgubo nadzora“ nad njihovimi osebnimi podatki zaradi kršitve te uredbe, tudi če do zlorabe zadevnih podatkov dejansko ne bi prišlo (sodba z dne 4. oktobra 2024, Agentsia po vpisvaniyata, C‑200/23, EU:C:2024:827, točka 145 in navedena sodna praksa).
62
Sodišče je tudi menilo, da pojma „nepremoženjska škoda“ ni mogoče omejiti zgolj na škodo, ki je dovolj resna. Natančneje, nacionalna ureditev ali nacionalna praksa ne more veljavno določiti „praga de minimis“ za opredelitev nepremoženjske škode, povzročene s kršitvijo SUVP. Vendar mora posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, na eni strani dokazati, da je dejansko utrpel tako škodo, tudi če je minimalna, in na drugi strani, da posledice te kršitve, ki naj bi jo utrpel, pomenijo škodo, ki se loči od zgolj kršitev določb te uredbe (glej v tem smislu sodbo z dne 14. decembra 2023, Gemeinde Ummendorf, C‑456/22, EU:C:2023:988, točki 22 in 23).
63
Tako zgolj trditev posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, o strahu zaradi izgube nadzora nad njegovimi osebnimi podatki ne more biti podlaga za odškodnino na podlagi člena 82(1) SUVP (glej v tem smislu sodbo z dne 20. junija 2024, PS (Napačen naslov), C‑590/22, EU:C:2024:536, točki 33 in 35). Zato kadar se oseba, ki zahteva odškodnino na podlagi te določbe, sklicuje na strah, da bo zaradi kršitve te uredbe v prihodnosti prišlo do zlorabe njenih osebnih podatkov, mora nacionalno sodišče, ki odloča o zadevi, preveriti, ali je ta strah v posebnih okoliščinah zadeve in v zvezi s posameznikom, na katerega se nanašajo osebni podatki, mogoče šteti za utemeljen (glej v tem smislu sodbo z dne 4. oktobra 2024, Agentsia po vpisvaniyata, C‑200/23, EU:C:2024:827, točka 143 in navedena sodna praksa).
64
Preudarki iz točk od 59 do 63 te sodbe se uporabljajo tudi v položaju, v katerem posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, meni, da obstaja negotovost glede tega, ali so bili njegovi osebni podatki obdelani.
65
Da bi se predložitvenemu sodišču dal koristen odgovor, je treba še poudariti, da lahko vzročno zvezo med zatrjevano kršitvijo in domnevno škodo pretrga ravnanje posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, če se to ravnanje izkaže za odločilni vzrok za škodo. Tako ravnanje ima lahko med drugim obliko oškodovančeve odločitve, vendar le če mu ta odločitev ni bila vsiljena (glej po analogiji sodbo z dne 18. decembra 2025, WS in drugi/Frontex (Skupna operacija vračanja), C‑679/23 P, EU:C:2025:976, točki 151 in 152 ter navedena sodna praksa).
66
Poleg tega je iz sodne prakse, navedene v točki 59 te sodbe, razvidno, da je obstoj vzročne zveze med zatrjevano kršitvijo SUVP in škodo, ki naj bi nastala posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, pogoj sine qua non za pravico do odškodnine na podlagi člena 82(1) te uredbe. Zato posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, na podlagi te določbe ni mogoče dodeliti odškodnine za škodo, ki naj bi nastala zaradi izgube nadzora nad njegovimi osebnimi podatki ali negotovosti glede obstoja njihove obdelave, če je vzročna zveza prekinjena zaradi ravnanja tega posameznika, ker je bila ta izguba nadzora ali ta negotovost povzročena z odločitvijo navedenega posameznika, da te podatke predloži upravljavcu, da bi umetno ustvaril pogoje, ki se zahtevajo za uporabo navedene določbe.
67
Glede na zgornje preudarke je treba na osmo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 82(1) SUVP razlagati tako, da nepremoženjska škoda, ki jo je utrpel posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, zajema izgubo nadzora nad njegovimi osebnimi podatki ali njegovo negotovost glede tega, ali so bili njegovi podatki obdelani, če je med drugim dokazano, da je ta posameznik dejansko utrpel tako škodo in da njegovo ravnanje ni bilo odločilni vzrok za to škodo.
Stroški
68
Ker je ta postopek za stranki iz postopka v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški navedenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
1.
Člen 12(5) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov)
je treba razlagati tako, da
je prvo zahtevo za dostop do osebnih podatkov, ki jo posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, vloži pri upravljavcu na podlagi člena 15 te uredbe, mogoče šteti za „pretirano“ v smislu tega člena 12(5), če ta upravljavec glede na vse upoštevne okoliščine obravnavanega primera dokaže, da posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, kljub formalnemu spoštovanju pogojev iz teh določb te zahteve ni vložil, da bi se seznanil z obdelavo teh podatkov in preveril njeno zakonitost, da bi lahko nato pridobil varstvo pravic, ki jih ima na podlagi navedene uredbe, ampak zaradi zlorabe, kot je umetno ustvarjanje pogojev, potrebnih za pridobitev koristi, ki izhaja iz te iste uredbe. Dejstvo, da je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, glede na javno dostopne informacije vložil več zahtev za dostop do svojih osebnih podatkov, ki jim sledijo odškodninski zahtevki, pri različnih upravljavcih, se lahko upošteva pri ugotavljanju obstoja takega namena zlorabe.
2.
Člen 82(1) Uredbe 2016/679
je treba razlagati tako, da
posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, podeljuje pravico do odškodnine za škodo, nastalo zaradi kršitve pravice do dostopa iz člena 15(1) te uredbe.
3.
Člen 82(1) Uredbe 2016/679
je treba razlagati tako, da
nepremoženjska škoda, ki jo je utrpel posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, zajema izgubo nadzora nad njegovimi osebnimi podatki ali njegovo negotovost glede tega, ali so bili njegovi podatki obdelani, če je med drugim dokazano, da je ta posameznik dejansko utrpel tako škodo in da njegovo ravnanje ni bilo odločilni vzrok za to škodo.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.