61984CJ0146_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens justitskontor den 12 . juni 1984 har tjenestemand ved Revisionsretten for De europaeiske Faellesskaber, Giovanni De Santis, anlagt sag med paastand om, at han indplaceres i loenklasse B 2, og at der ved indplaceringen paa loentrin tages hensyn til en yderligere anciennitet paa 54 maaneder .
2 Sagsoegeren blev udnaevnt til tjenestemand paa proeve i loenklasse B 3, loentrin 3, med virkning fra 1 . januar 1983 efter en udvaelgelsesproeve til en stilling som overassistent i stillingsgruppe B 3/2, som han bestod . Foer denne udnaevnelse havde sagsoegeren siden 1978, altsaa i 54 maaneder, vaeret ansat ved Revisionsretten som midlertidigt ansat, foerst i loenklasse A 4, derefter i loenklasse A 6, og han havde deltaget i en raekke udvaelgelsesproever til stillinger paa forskellige niveauer for at blive udnaevnt til tjenestemand . Ved skrivelse af 21 . december 1982 tilboed Revisionsrettens formand ham efter den naevnte udvaelgelsesproeve udnaevnelse til tjenestemand paa proeve i loenklasse B 3, loentrin 3, og han accepterede dette tilbud af 22 . december 1982 .
3 Ved proeveperiodens udloeb den 29 . september 1983 blev det med virkning fra 1 . oktober 1983 besluttet, at sagsoegeren skulle fastansaettes i sin stilling . Denne beslutning, som blev truffet i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 34, naevner ikke sagsoegerens loentrin .
4 Den 20 . december 1983 indgav sagsoegeren klage i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 90, stk . 2, for at opnaa en bedre indplacering i loenklasse og loentrin . Ifoelge sagsoegeren kraevede de saerlige omstaendigheder ved hans situation, at der blev gjort brug af den i vedtaegtens artikel 31, stk . 2, omhandlede mulighed for at udnaevne ham i den hoejeste loenklasse i hans stillingsgruppe ; desuden skulle der, uanset den anciennitetsforbedring, som han havde opnaaet i kraft af sin faglige erfaring i henhold til vedtaegtens artikel 32, stk . 2, ved hans indplacering paa loentrin tages hensyn til en yderligere anciennitet paa 54 maaneder paa grund af hans anciennitet som midlertidigt ansat ved Revisionsretten .
5 Denne klage blev afvist ved beslutning af 15 . marts 1984 med den begrundelse, at sagsoegeren havde accepteret den indplacering, som var blevet ham tilbudt, at denne indplacering var i overensstemmelse med vedtaegtens artikel 32, stk . 2, og at loenklasse B 2 ifoelge artikel 3 i Revisionsrettens beslutning nr . 81-5 om kriterierne for udnaevnelse i loenklasse og placering paa loentrin var reserveret til forfremmelser inden for stillingsgruppen, og at det saaledes var udelukket at anvende vedtaegtens artikel 31, stk . 2, for denne loenklasse .
6 Under denne sag har sagsoegeren fastholdt sit krav om at opnaa en aendring af sin indplacering i loenklasse og loentrin .
7 Sagsoegeren har foerst gjort gaeldende, at Revisionsretten paa grund af hans saerlige kvalifikationer og karriere skulle have anvendt vedtaegtens artikel 31, stk . 2, og udnaevnt ham i den hoejeste loenklasse i hans stillingsgruppe .
8 Revisionsretten har bestridt, at der i sagsoegerens tilfaelde er saerlige omstaendigheder, som kan berettige, at der goeres brug af den i vedtaegtens artikel 31, stk . 2, omhandlede mulighed, og har i oevrigt henvist til sin tidligere naevnte interne beslutning nr . 81-5 af 3 . december 1981, hvorefter ansaettelse i loenklasse B 2 er udelukket .
9 Herved bemaerkes, at efter tjenestemandsvedtaegtens artikel 31, stk . 1, som den kompetente myndighed kan fravige inden for visse graenser i henhold til samme artikels stk . 2, skal tjenestemaend i kategori B udnaevnes »i den laveste loenklasse svarende til den stilling, i hvilken de er ansat«, altsaa i dette tilfaelde loenklasse B 3 . Som Domstolen allerede har statueret i dommen af 28 . marts 1968 ( Kurrer mod Raadet, sag 33/67, Sml . 1965-1968, s . 473, org . ref .: Rec . s . 187 ), skal den kompetente myndighed forene brugen af den kompetence, som er givet den ved artikel 31, stk . 2, med overholdelse af de krav, som foelger af begrebet stillingsgruppe i henhold til vedtaegtens artikel 5 og dens bilag I . Det er foelgelig kun lovligt at foretage ansaettelser i den hoejeste loenklasse i en stillingsgruppe rent undtagelsesvis, naar anvendelse af defoernaevnte bestemmelser er berettiget af tjenestens saerlige behov, som kraever ansaettelse af en saerligt kvalificeret tjenestemand .
10 Ved sin interne beslutning nr . 81-5 om kriterierne for dets personales udnaevnelse i loenklasse og indplacering paa loentrin har Revisionsretten bestemt, at for visse stillingsgrupper kan saerlige omstaendigheder og en faglig erfaring af en given varighed berettige udnaevnelse i den hoejere loenklasse, men den har i beslutningens artikel 3, stk . 2, bestemt, at der »ikke kan ske udnaevnelse i loenklasserne B 2, C 2 og D 2, idet disse loenklasser er forbeholdt forfremmelser inden for stillingsgruppen« . Revisionsretten har under retsmoedet forklaret, at den sidstnaevnte bestemmelse er blevet indfoert for i en vis periode efter institutionens oprettelse at sikre opretholdelse af mulighederne for forfremmelse og et harmonisk forloeb af tjenestemaendenes karriere .
11 Herved bemaerkes, at intet i princippet forbyder ansaettelsesmyndigheden via en generel intern beslutning at fastsaette regler for udoevelsen af det skoen, som vedtaegten giver den . Inden for rammerne af udoevelsen af det skoen, som vedtaegtens artikel 31, stk . 1, forbeholder ansaettelsesmyndigheden, er oensket om at sikre de ansatte tjenestemaend et harmonisk forloeb af deres karriere et formaal, som denne lovligt kan forfoelge .
12 Det er dog ikke noedvendigt i det foreliggende tilfaelde at undersoege, om artikel 3, stk . 2, i Revisionsrettens beslutning nr . 81-5 uden undtagelse, selv for saerlige tilfaelde, forboed ansaettelsesmyndigheden at foretage udnaevnelser i den hoejeste loenklasse i stillingsgrupperne B 2, C 2 og D 2 . Der er nemlig intet i sagens akter, der lader formode, at ansaettelsesmyndigheden har overskredet sit skoen ved at antage, at hverken sagsoegerens kvalifikationer eller tjenestens krav med hensyn til den paagaeldende stilling var saa exceptionelle, at en undtagelse fra reglen om udnaevnelse i den laveste loenklasse i stillingsgruppe B 3/B 2 blev berettiget .
13 Med hensyn til sin indplacering paa loentrin mener sagsoegeren, at Revisionsretten ud over hans faglige erfaring, som berettiger en loentrinsanciennitetsforbedring paa 48 maaneder i henhold vedtaegtens artikel 32, stk . 2, skulle have taget hensyn til hans 54 maaneders ansaettelse som midlertidigt ansat ved Revisionsretten og opretholdt den saaledes erhvervede anciennitet .
14 Revisionsretten har gjort gaeldende, at sagsoegeren har opnaaet den maksimale loentrinsanciennitet, som vedtaegtens artikel 32 goer det muligt at give ham, og at det efter denne bestemmelse ikke med hensyn til midlertidigt ansatte, der ansaettes som tjenestemaend, er muligt at sondre mellem deres faglige erfaring i almindelighed og deres anciennitet i institutionen .
15 Det bemaerkes, at ifoelge vedtaegtens artikel 44 stiger en tjenestemand med to aars anciennitet paa et loentrin inden for sin loenklasse automatisk til naermeste hoejere loentrin inden for samme loenklasse . Medmindre andet bestemmes, regnes den i denne bestemmelse omhandlede anciennitet fra udnaevnelsen af tjenestemanden i hans stilling .
16 Om tjenestemandens udnaevnelse ved hans ansaettelse bestemmer artikel 32, foerste punktum, at »den ansatte tjenestemand indplaceres paa 1 . loentrin i sin loenklasse« . I andet punktum tilfoejes det, at »ansaettelsesmyndigheden kan dog under hensyn til den paagaeldendes uddannelse og saerlige faglige erfaringer give tjenestemanden en anciennitetsforbedring inden for denne loenklasse«, som dog er begraenset til 48 maaneder eller to loentrin i den paagaeldende loenklasse . Sagsoegeren har ikke bestridt, at han har faaet den i denne bestemmelse fastsatte maksimale anciennitet .
17 Der er ingen bestemmelse i vedtaegten, hvorefter der i form af opretholdelse af anciennitet i den i artikel 44 forudsatte betydning kan tages hensyn til en periode, i hvilken en tjenestemand tidligere har vaeret ansat ved sin institution som midlertidigt ansat . Som Domstolen allerede har statueret i dommen af 12 . juli 1984 ( Angelides mod Kommissionen, sag 17/83, Sml . 1984, s . 2907 ), omfattes en ansat, der efter en periode som midlertidigt ansat opnaar sin foerste endelige udnaevnelse, derimod af vedtaegtens artikel 32 .
18 Sagsoegerens faglige erfaring foer hans ansaettelse som tjenestemand, herunder hans erfaring som midlertidigt ansat ved Revisionsretten, kan foelgelig kun tages i betragtning i henhold til vedtaegtens artikel 32 .
19 Det foelger af det foregaaende, at sagsoegerens krav om aendring af hans indplacering ikke kan tages til foelge, hverken med hensyn til loenklasse eller med hensyn til loentrin .
20 Under disse omstaendigheder er det ikke noedvendigt, at Domstolen af egen drift undersoeger det spoergsmaal, som Revisionsretten ikke har rejst, om sagen skal afvises paa grund af, at vedtaegtens artikel 91 ikke er overholdt, idet sagsoegeren ikke rettidigt har anfaegtet beslutningen af 21 . december 1982 om at udnaevne ham til tjenestemand og om hans indplacering i loenklasse og loentrin .
21 Sagsoegte vil foelgelig vaere at frifinde .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
22 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, bliver den part, der taber sagen, doemt til at afholde sagsomkostningerne . Ifoelge procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de af dem afholdte udgifter i tjenestemandssager . Da sagsoegeren har tabt sagen, vil han vaere at doemme til at baere sine egne omkostninger .
23 Det bemaerkes, at der i dette tilfaelde ikke er anledning til at goere brug af den i procesreglementets artikel 70 og artikel 69, stk . 3, omhandlede mulighed for at doemme sagsoegeren til, som Revisionsretten har nedlagt paastand om, at godtgoere denne udgifter, som skoennes forvoldt unoedvendigt eller af ond vilje .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Hver part baerer sine omkostninger .