62021TJ0618_RES
Sag T-618/21
WV
mod
Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions organer (CdT)
Rettens dom (Syvende Afdeling) af 5. oktober 2022
»Personalesag – midlertidigt ansatte – sygeorlov – ubegrundede fravær – opsigelse af kontrakten uden varsel – ansættelsesvilkårenes artikel 16 – ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b) – ansvar«
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – opsigelse af en tidsubegrænset kontrakt efter en sygeorlov – betingelser – kumulativ karakter
[Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 16, stk. 2, og art. 48, litra b)]
(jf. præmis 29)
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – opsigelse af en tidsubegrænset kontrakt efter en sygeorlov – betingelser – overskridelse af den frist, der er fastsat for sygeorlov med løn – administrationens undersøgelsespligt – manglende overholdelse på grund af den ansattes uberettigede fravær – ikke tilladt
[Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 16, stk. 2, og art. 48, litra b)]
(jf. præmis 35, 36 og 41)
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – opsigelse af en tidsubegrænset kontrakt efter en sygeorlov – betingelser – umuligt for den ansatte at genoptage arbejdet – dato, der skal tages i betragtning – dato, der ligger efter udløbet af den frist, der er fastsat for sygeorlov med løn
[Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 16, stk. 2, og art. 48, litra b)]
(jf. præmis 40)
Resumé
WV blev ansat af Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer (CdT) i 1997 og underskrev en tidsubegrænset kontrakt i 2004. Fra den 23. juli 2019 til den 15. november 2019 havde WV sygeorlov med løn. CdT anså WV’s fravær fra den 18. november 2019 til den 7. februar 2020 for uberettiget. Hans fravær fra den 8. februar til den 10. april 2020 og fra den 29. april til den 4. maj 2020 blev anerkendt af CdT som berettiget. Fra den 5. maj 2020 blev sagsøgerens fravær anset for uberettiget.
WV’s advokat anmodede om, at WV fik tilkendt invaliditetsydelse. Advokaten anførte, at en tilbagevenden til en normal situation i nær fremtid ikke kunne påregnes, henset til WV’s helbredstilstand. Ved skrivelse af 14. september 2020 afslog CdT denne ansøgning og oplyste WV om, at CdT påtænkte at anvende artikel 48, litra b), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (herefter »ansættelsesvilkårene«) med henblik på at bringe hans ansættelsesforhold til ophør.
Den 26. november 2020 blev der vedtaget en afgørelse om at bringe WV’s ansættelsesforhold til ophør uden varsel på grundlag af den førnævnte bestemmelse, der fastsætter mulighed for at bringe et ansættelsesforhold til ophør uden varsel, hvis den ansatte ikke kan genoptage sit arbejde efter udløbet af en sygeorlov med løn. Herefter anlagde WV et annullationssøgsmål ved Retten til prøvelse af denne afgørelse (herefter »den anfægtede afgørelse«).
Retten gav sagsøgeren medhold og annullerede den anfægtede afgørelse. Retten tog i sin dom stilling til det spørgsmål, som endnu ikke er afgjort i retspraksis, om, hvorvidt administrationen kan opsige en ansats ansættelsesforhold på grundlag af ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), idet den alene baserer sig på dennes ubegrundede fravær og på tjenestens interesse, uden at undersøge, om de betingelser, der er fastsat i ansættelsesvilkårenes artikel 16, stk. 2, hvortil ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), henviser, er opfyldt.
Rettens bemærkninger
Retten præciserede, at det fremgår af ansættelsesvilkårenes artikel 16, stk. 2, og artikel 48, litra b), at en ansats kontraktmæssige ansættelse kan bringes til ophør, når to betingelser er opfyldt, nemlig overskridelse af den frist, der er fastsat for sygeorlov med løn, og den ansattes manglende mulighed for at genoptage sit arbejde ved udløbet af den nævnte frist.
Hvad angår den første betingelse om overskridelse af den frist, der er fastsat for sygeorlov med løn, bemærkede Retten, at den sygeorlov med løn, der er nævnt i ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), efter udløbet af hvilken den ansattes mulighed for at genoptage sit arbejde skal vurderes, er den, der er fastsat i ansættelsesvilkårenes artikel 16, stk. 2.
Det fremgår af ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), sammenholdt med ansættelsesvilkårenes artikel 16, stk. 2, at en ansats ansættelsesforhold kan bringes til ophør uden varsel ved udløbet af vedkommendes sygeorlov med løn, såfremt denne orlov enten overstiger en periode på tre måneder eller varigheden af det af den pågældende ansatte udførte arbejde, når denne er længere.
For at bringe sagsøgerens ansættelsesforhold til ophør på grundlag af ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), var CdT herefter forpligtet til at kontrollere, at denne betingelse var opfyldt.
Retten konstaterede i denne henseende, at CdT var af den opfattelse, at WV’s uberettigede fravær, ved at bringe hans ret til sygeorlov med løn til ophør, fritog administrationen fra at efterprøve, at betingelsen om overskridelse af den frist, der var fastsat for den sygeorlov med løn, der var tildelt sagsøgeren, var opfyldt. Imidlertid fastsætter hverken ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), som den anfægtede afgørelse er baseret på, eller bestemmelserne i ansættelsesvilkårenes artikel 16, stk. 2, som fastsætter sidstnævnte betingelse, at der ville kunne vedtages en afgørelse om opsigelse uden varsel uden foretagelse af en forudgående undersøgelse af overskridelsen af den frist, der er fastsat for den sygeorlov med løn, der er tildelt den pågældende ansatte i henhold til de nærmere regler, der er fastsat i ansættelsesvilkårenes artikel 16, stk. 2. Det følger desuden ikke af nogen af disse bestemmelser, eller af vedtægtens artikel 59, som bl.a. fastsætter den retlige ordning for sygeorlov og uberettiget fravær, at efterprøvelsen af betingelsen om overskridelse af den frist, der er fastsat for sygeorlov med løn i ansættelsesvilkårenes artikel 16, stk. 2, i tilfælde af uberettiget fravær på datoen for den omtvistede opsigelse samt før denne dato ville kunne erstattes af konstateringen af disse fravær. Følgelig anvendte CdT ved den anfægtede afgørelse en betingelse om uberettiget fravær, som ikke er fastsat i ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), og artikel 16, stk. 2, og bragte WV’s tidsubegrænsede ansættelsesforhold til ophør uden at have undersøgt, om den første betingelse, der er fastsat i disse bestemmelser, var opfyldt.
Hvad angår den anden betingelse vedrørende den ansattes manglende mulighed for at genoptage sit arbejde ved udløbet af den frist, der er fastsat for sygeorlov med løn, konstaterede Retten, at det fremgår af skrivelserne fra WV’s advokat, at sidstnævnte anerkendte, at han var ude af stand til at genoptage sit arbejde, hvilket CdT tog hensyn til i den anfægtede afgørelse ved at gengive indholdet af de nævnte skrivelser.
Da den dato, hvorpå denne umulighed skulle konstateres, ifølge ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), ligger efter den frist, der var fastsat for sygeorlov med løn, hvilken frist – således som det tidligere er bemærket – ikke blev vurderet af CdT, kan den anden betingelse imidlertid ikke anses for at være opfyldt. Retten konkluderer derfor, at CdT med vedtagelsen af den anfægtede afgørelse har tilsidesat ansættelsesvilkårenes artikel 48, litra b), og artikel 16, stk. 2.