Domstolens kendelse (Første Afdeling) af 24. oktober 2019 – Topaz
(Sag C-211/17) (1)
»Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EØF – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – foreløbig købskontrakt udarbejdet af bygherren og bekræftet af en notar – artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 1 – bevis for, at vilkårene er forhandlede – formodning – forbrugerens underskrivelse af kontrakten – artikel 3, stk. 3 – bilag, punkt 1, litra d)-f) og i) – udtrykkelig opsigelsesklausul – bødevilkår – karakter af misbrug – artikel 6 og 7 – den nationale rets mulighed for at ændre det konstaterede urimelige kontraktvilkår«
1.      Præjudicielle spørgsmål – formaliteten – nødvendigheden af en præjudiciel afgørelse og relevansen af de forelagte spørgsmål – den nationale rets vurdering – formodning om, at de forelagte spørgsmål er relevante
(Art. 267 TEUF)
(jf. præmis 37 og 38)
2.      Præjudicielle spørgsmål – besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis – anvendelse af procesreglementets artikel 99
(Domstolens procesreglement, art. 99)
(jf. præmis 41 og 42)
3.      Forbrugerbeskyttelse – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – direktiv 93/13 – urimeligt kontraktvilkår i artikel 3’s forstand – vilkår i foreløbig købskontrakt, der forinden er blevet udarbejdet af den erhvervsdrivende – formodning for, at der ikke foreligger en individuel forhandling af disse vilkår – kontraktens underskrivelse af forbrugeren – den nævnte formodning ikke afkræftet – kontrakten attesteret af en notar og fremsendt til forbrugeren inden indgåelse –ikke bindende
(Rådets direktiv 93/13, art. 3, stk. 2, og art. 4, stk. 1)
(jf. præmis 47-51 og konkl. 1)
4.      Forbrugerbeskyttelse – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – direktiv 93/13 – urimeligt kontraktvilkår i artikel 3’s forstand – begreb – udtrykkelig opsigelsesklausul og bødevilkår i en foreløbig købskontrakt, der udelukkende er udfærdiget til fordel for den erhvervsdrivende og udarbejdet af denne på forhånd – omfattet – de nationale retsinstansers efterprøvelse af urimelighed
[Rådets direktiv 93/13, art. 3, stk. 1; bilag, stk. 1, litra d), e) og f)]
(jf. præmis 55, 57, 59, 61, 65 og 66 samt konkl. 2)
5.      Forbrugerbeskyttelse – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – direktiv 93/13 – konstatering af, at et vilkår er urimeligt – rækkevidde – den nationale rets ændring af indholdet af et urimeligt vilkår – ulovlighed – erstatning af et urimeligt kontraktvilkår med den nationale rets afgørelse –ulovlighed – undtagelse
(Rådets direktiv 93/13, 24. betragtning og art. 6)
(jf. præmis 75-78 og konkl. 3)
Konklusion
1)
Artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende medfører den blotte underskrift af en kontrakt indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, hvori det bestemmes, at denne forbruger ved kontrakten accepterer alle de kontraktvilkår, der forinden er blevet udarbejdet af den erhvervsdrivende, ikke en afvisning af formodningen for, at sådanne bestemmelser ikke har været genstand for en individuel forhandling.
2)
Artikel 3, stk. 3, i direktiv 93/13, sammenholdt med bilaget til direktivet, skal fortolkes således, at en udtrykkelig opsigelsesklausul og et bødevilkår som de i hovedsagen omhandlede, som er indeholdt i en kontrakt indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, som udelukkende er udfærdiget til fordel for sidstnævnte, og som sidstnævnte har udarbejdet på forhånd, kan udgøre urimelige kontraktvilkår som omhandlet i dette bilags nr. 1), litra d)-f), hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.
3)
Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at i tilfælde af, at det fastslås, at en udtrykkelig opsigelsesklausul og et bødevilkår, der er indeholdt i en købskontrakt indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, er urimelige, kan den nationale ret kun afhjælpe sådanne urimelige kontraktvilkårs nullitet og sætte sin egen afgørelse i stedet herfor, hvis denne kontrakt ikke kan vedblive at eksistere i tilfælde af en fjernelse af disse urimelige kontraktvilkår, og hvis en annullation af den nævnte kontrakt i sin helhed udsætter forbrugeren for særligt skadelige konsekvenser.
1 –      EUT C 249 af 31.7.2017.