61982CJ0181_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom af 14 . juli 1982, ingaaet til Domstolen den 20 . juli 1982, har praesidenten for Arrondissementsrechtbank Haag i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af EOEF-traktatens artikler 3, litra f ), 5, 7, 30, 85 og 86 og af visse faellesskabsretlige principper for at kunne afgoere, om en national prisordning for importerede medicinalvarer er forenelig med faellesskabsretten .
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en sag om foreloebige forholdsregler, som er anlagt mod den nederlandske stat af ti farmaceutiske virksomheder samt Nederlandse Associatie Van de Farmaceutische Industrie, med paastand om, at Prijzenbeschikking registergeneesmiddelen 1982 af 8 . juni 1982 ( den nederlandske prisbekendtgoerelse for registrerede medicinalvarer af 1982, Staatscourant nr . 107 af 9 . 6 . 1982, s . 7 ), som er udstedt med hjemmel i Prijzenwet ( den nederlandske prislov ), der bemyndiger vedkommende minsitre til at fastsaette maksimalpriser, hvis de mener, at almindelige socialoekonomiske hensyn kraever det, saettes ud af kraft .
3 Foer juni 1982 fandtes bestemmelserne om priser paa medicinalvarer, hvad enten de blev fremstillet i Nederlandene eller importeret, i Prijzenbeschikking goederen en diensten 1982 ( bekendtgoerelse af 1982 om priser paa varer og tjenesteydelser, Staatscourant nr . 250 af 29 . 12 . 1981, s . 6 ), som fortsat § 1983_SAG181/82
§ LO :
§ 3866
§ LU :
gaelder for indenlandske medicinalvarer . Denne bekendtgoerelse forbyder producenter af varer at saelge nogen vare paa hjemmemarkedet til en pris, der overstiger 100,9 % af den referencepris, der blev beregnet for den 28 . november 1981, forhoejet eller nedsat med et beloeb svarende til svingningerne i koebsprisen for raavarer, hjaelpestoffer og transportkostninger samt punktafgifter og omsaetningsafgift . De handlende er forpligtet til ikke at overskride varens koebspris forhoejet med 105 % af deres fortjenestmargen foer referencedatoen den 28 . november 1981 og forhoejet med omsaetningsafgiften .
4Ved Prijzenbeschikking registergeneesmiddelen 1982 blev der indfoert saerlige bestemmelser for indfoerte medicinalvarer . Det fremgaar af motiverne til denne bekendtgoerelse, som er gengivet i forelaeggelsesdommen, at vedkommende ministre har ment, at de tidligere gaeldende bestemmelser kun gav ufuldstaendige muligheder for at kontrollere priserne paa indfoerte medicinalvarer, da importpriserne paa disse varer ofte var hoejere end priserne i visse oprindelseslande, hvor prisniveauet for medicinalvarer er lavere, idet disse hoeje importpriser kan overvaeltes ifoelge Prijzenbeschikking goederen en diensten . Det blev derfor med Prijzenbeschikking registergeneesmiddelen forbudt at saelge en importeret medicinalvare til en hoejere pris end den sidste basis-ab-fabrik-pris, der gjaldt i oprindelseslandet i et tilsvarende tilfaelde foer den 15 . maj 1982 for en lignende medicinalvare i en emballage af samme stoerrelse, forhoejet eller nedsat med det beloeb, hvormed denne basis-ab-fabrik-pris er steget eller faldet siden denne dato, endvidere forhoejet med de direkte omkostninger og med den fortjenstmargen, der gjaldt foer referencedatoen den 15 . maj 1982, eller den maksimale fortjenstmargen i henhold til Prijzenbeschikking goederen en diensten, og forhoejet med omsaetningsafgiften .
5 Sagsoegerne i hovedsagen har bl.a . gjort gaeldende, at disse bestemmelser er i strid med EOEF-traktatens artikler 30, 7 og 3, litra f ), 85 og 86 samt med almindelige faellesskabsretlige principper om lighed, proportionalitet, retssikkerhed og behoerig og omhyggelig forberedelse af lovgivningsakter . Den nederlandske stat har forsvaret den omtvistede bekendtgoerelse bl.a . under henvisning til, at samhandelen inden for Faellesskabet ikke beroeres, naar de nationale myndigheder traeffer foranstaltninger til at imoedegaa en kunstig opdeling af faellesmarkedet ved et system med dobbelte priser, som det praktiseres af visse farmaceutiske virksomheder .
§ ROUSSELLABORATORIA/NEDERLANDENE
§ LO :
§ 3867
§ LU :
6 Praesidenten for Arrondissementsrechtbank fandt, at sagens afgoerelse afhaenger af fortolkningen af forskellige faellesskabsbestemmelser, og forelagde derfor Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
1 . Skal den nederlandske Prijzenbeschikking registergeneesmiddelen 1982 ( prisbekendtgoerelse om registrerede medicinalvarer ) paa baggrund af det af medlemsstaten Nederlandene fremfoerte betragtes som :
, en i medfoer af EOEF-traktatens artikel 30 forbudt foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion?
, en i medfoer af EOEF-traktatens artikel 7 forbudt forskelsbehandling?
2 . Har EOEF-traktatens artikel 3, litra f ), og artikel 5, jfr . artiklerne 85 og 86, direkte virkning?
3.I bekraeftende fald, har medlemsstaten Nederlandene da ved at udstede Prijzenbeschikking registergeneesmiddelen 1982 handlet i strid med disse artikler?
4.Har principperne om :
, lighed,
, proportionalitet,
, retssikkerhed og
, behoerig og omhyggelig forberedelse af lovgivningsakter
direkte virkning i en sag som den foreliggende?
5.I bekraeftende fald, har medlemsstaten Nederlandene da ved at udstede Prijzenbeschikking registergeneesmiddelen 1982 handlet i strid med et eller flere af disse principper?
Markedet for medicinalvarer i
Nederlandene
7 Foer disse spoergsmaal besvares, maa der henvises til visse karakteristiske traek ved markedet for medicinalvarer i Nederlandene, som de i hovedsagen omtvistede nationale bestemmelser angaar .
8 Det staar fast, at priserne paa medicinalvarer er meget forskellige fra medlemsstat til medlemsstat . Mens prisniveauet er lavt i visse medlemsstater, navnlig i Frankrig, Belgien og Italien, hoerer Nederlandene til de medlemsstater, der har et hoejt prisniveau, saavel for indenlandske som for indfoerte medicinalvarer . Disse prisforskelle skyldes navnlig bestemmelser, hvorved visse medlemsstater enten direkte eller ved foranstaltninger paa omraadet for social sikring griber ind i prisdannelsen .
9 Det er karakteristisk for markedet for medicinalvarer, at der findes meget store virksomheder, hvis aktivitet udstraekker sig til flere stater eller endog paa verdensplan, og som er i stand til at tilpasse deres prispolitik efter forholdene paa et givet nationalt marked . Den endelige forbruger af en medicinalvare har i almindelighed kun en meget begraenset indfyldelse paa valget af medicinalvare, som han som oftest forbruger efter laegeordination, og han har normalt kun en begraenset oekonomisk interesse i at forbruge billige medicinalvarer, fordi hans omkostninger daekkes af den sociale sikring . Herefter vedroerer konkurrencen mellem de farmaceutiske virksomheder naeppe medicinalvarernes pris, og de prisforskelle, som producenterne praktiserer alt efter medicinalvarernes bestemmelsesland, kan i princippet let overvaeltes paa forbrugeren .
10 Paa Nederlandenes marked er omkring 80 % af de medicinalvarer, der forbruges, importeret fra andre medlemsstater . De medicinalvarer, der fremstilles i Nederlandene, er for 80 % ' s vedkommende bestemt til eksport .
11 De omtvistede bestemmelser i Prijzenbeschikking registergeneesmiddelen har til formaal at nedsaette de hoeje priser, der anvendes paa det nederlandske marked for importerede medicinalvarer, ved at udelukke, at producenter i medlemsstater, hvor priserne paa medicinalvarer er lave, kan lade deres priser variere fra medlemsstat til medlemsstat alt efter medicinalvarernes bestemmelsessted, i dette tilfaelde det nederlandske marked . De udenlandske producenter saettes i den situation, at den enten maa acceptere en nedsaettelse af deres pris til niveauet i oprindelsesstaten eller afstaa fra at saelge paa det nederlandske marked .
Anvendelsen af artikel 30
12 Foerste del af det foerste spoergsmaal fra praesidenten for Arrondissementsrechtbank gaar i det vaesentlige ud paa, om traktatens artikel 30 skal fortolkes saaledes, at den er til hinder for en national prisordning for importerede varer af en art som beskrevet ovenfor .
13 Ifoelge sagsoegerne i hovedsagen skal artikel 30 fortolkes saaledes, at en ordning som den i sagen omtvistede er en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, fordi den hindrer samhandelen ved at goere det umuligt for leverandoeren af medicinalvarer at saelge disse til rentable priser, da de kunstige indgreb i visse medlemsstater til begraensning af priserne paa medicinalvarer ikke goer det muligt i disse medlemsstater at anvende priser, som daekker de virkelige omkostninger .
14 Den nederlanske regering har bemaerket, at medlemsstaterne i mangel af faellesskabsbestemmelser kan regulere varepriserne . Den omtvistede bekendtgoerelse er en del af en generel ordning for medicinalvarepriserne . Den stiller ikke importerede medicinalvarer mindre fordelagtigt, fordi importoererne kan overvaelte de basis-ab-fabrik-priser, der gaelder for varer bestemt til forbrug paa produktionsmedlemsstatens omraade, og oppebaere uaendrede avancer . En medlemsstat har ret til at bekaempe prisforskelle fra medlemsstat til medlemsstat, som er et resultat af faellessmarkedets daarlige funktion og af visse fabrikanters praksis med et dobbelt prissystem .
15 Kommissionen mener, at nationale foranstaltninger til regulering af priserne paa importerede varer paa grundlag af de basis-ab-fabrik-priser, der anvendes for de varer, der er bestemt til forbrug paa produktionsmedlemsstatens omraade, ikke i sig selv udgoer foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner . Noget andet gaelder imidlertid, hvis afsaetningen af importerede varer bliver gjort umulig eller betydeligt vanskeligere end afsaetningen af indenlandske varer, fordi den i produktionsmedlemsstaten fastsatte pris ikke er tilstraekkelig til at daekke den reelle kostpris . Det tilkommer den nationale domstol at undersoege, om dette er tilfaeldet her, naar henses til de karakteristiske traek ved det faelles marked for farmaceutiske produkter .
16 Traktatens artikel 30 forbyder i samhandelen mellem medlemsstaterne enhver foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion . Ifoelge Domstolens faste praksis anses som saadanne alle foranstaltninger, som direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt kan hindre samhandelen mellem medlemsstater .
17 Domstolen har gentagne gange anvendt disse principper paa prisreguleringsordninger, der gjaldt uden forskel for indenlandske og indfoerte varer ( jfr . dommene af 26 . 2 . 1976, Tasca, sag 62/75, Sml ., s . 291, og Sadam, sagerne 88-90/75, Sml ., s . 323 ; dom af 24 . 1 . 1978, Van Tiggele, sag 82/77, Sml ., s .
25 ; dom af 6 . 11 . 1979, Danis, sagerne 16-20/79, Sml ., s . 3327 ). Den har fastslaaet, at saadanne ordninger ikke i sig selv er foranstaltninger med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, men kan fremkalde en saadan virkning, naar priserne ligger paa et saadant niveau, at afsaetningen af indfoerte varer enten bliver umulig eller vanskeligere end afsaetningen af indenlandske varer .
18 I et tilfaelde, som det i spoergsmaalet omhandlede, er der imidlertid ikke tale om en ordning, der gaelder uden forskel for indenlandske og indfoerte varer, men om forskellige bestemmelser for de to varegrupper, som findes i forskellige bekendtgoerelser og ligeledes er materielt forskellige . Mens bestemmelserne om indenlandske varer fastfryser priserne paa en bestemt dato med forbehold af stigninger, der er tilladt under visse omstaendigheder, fastsaetter bestemmelserne om indfoerte varer priserne paa det niveau, der anvendes af producenterne for salg i produktionsstaten .
19 Saadanne differentierede bestemmelser for de to varegrupper maa anses for en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, naar de, uanset paa hvilken maade, kan stille afsaetningen af indfoerte varer mindre fordelagtigt .
20 Det maa afgoeres paa baggrund af forholdene paa markedet i indfoerselsmedlemsstaten, om bestemmelser som de her foreliggende er forenelige med de ovenfor udstukne regler .
21 Ganske vist tages der ved en ordning med fastfrysning af priserne paa en bestemt dato i det vaesentlige for de indenlandske varers vedkommende hensyn til den basis-ab-fabrik-pris for disse varer, der anvendes paa denne dato ved salg i produktionsmedlemsstaten, og som i dette tilfaelde ligeledes er kriteriet for fastsaettelsen af prisen for de indfoerte varer . Dette kriterium, nemlig basis-ab-fabrik-prisen, har imidlertid forskellig betydning fra den ene produktionsmedlemsstat til den anden paa grund af lovbestemmelser og oekonomiske forhold, som dér bestemmer dannelsen af denne pris . Bestemmelser, som de i sagen omhandlede, har saaledes forskellige virkninger, dels for producenterne i en medlemsstat, som fastfryser priserne paa et niveau, der tidligere er fastsat af producenterne selv, dels for producenterne i en medlemsstat, som selv autoritativt fastsaetter paabudte priser .
22 Mens producenterne af indenlandske varer og af importerede varer, indtil saadanne differentierede bestemmelser traadte i kraft, kunne drage de fordele, som forholdene paa importmarkedet tillod, kan kun producenterne af indenlandske varer fortsat goere det efter denne ikrafttraeden ; producenterne af indfoerte varer er derimod bundet af de priser, der er fastsat i den medlemsstat, hvor produktionen finder sted .
23 En saadan situation kan stille afsaetningen af indfoerte varer mindre fordelagtig ved at goere den vanskeligere eller umulig eller i hvert fald mindre indbringende end afsaetningen af indenlandske varer, hver gang det prisniveau, som bestemmelserne i indfoerselsmedlemsstaten henviser til, for saa vidt angaar varer fra andre medlemsstater, er lavere end det prisniveau, der gaelder for varer fra indfoerselsmedlemsstaten . I dette tilfaelde kan de altsaa hindre samhandelen mellem medlemsstaterne .
24 Denne konstatering medfoerer intet indgreb i medlemsstaternes mulighed for at bekaempe inflationen og traeffe foranstaltninger til at bremse stigningen i priserne paa medicinalvarer, uanset deres oprindelse, forudsat det goeres ved foranstaltninger, som ikke stiller indfoerte medicinalvarer mindre fordelagtigt .
25 Foerste del af det foerste spoergsmaal maa derfor besvares med, at EOEF-traktatens artikel 30 er til hinder for, at en medlemsstat for importerede medicinalvarer indfoerer saerlige bestemmelser, der henviser til den basis-ab-fabrik-pris, der saedvanligvis anvendes for de varer, der er bestemt til forbrug paa den medlemsstats omraade, hvor produktionen finder sted, naar de bestemmelser, der gaelder for den indenlandske produktion, er baseret paa en simpel fastfrysning af prisniveauet paa en vis referencedato .
26 I betragtning af dette svar paa foerste del af det foerste spoergsmaal er det ikke noedvendigt at besvare de oevrige spoergsmaal, der er stillet af praesidenten for Arrondissementsrechtbank .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale domstol, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt den af praesidenten for Arrondissementsrechtbank Haag ved dom af 14 . juli 1982, for ret :
EOEF-traktatens artikel 30 er til hinder for, at en medlemsstat for importerede medicinalvarer indfoerer saerlige bestemmelser, der henviser til den basis-ab-fabrik-pris, der saedvanligvis anvendes for de varer, der er bestemt til forbrug paa den medlemsstats omraade, hvor produktionen finder sted, naar de bestemmelser, der gaelder for den indenlandske produktion, er baseret paa en simpel fastfrysning af prisniveauet paa en vis referencedato .