62016TJ0903_RES
Sag T-903/16
RE
mod
Europa-Kommissionen
Rettens dom (Niende Udvidede Afdeling) af 14. februar 2019
»Personoplysninger – beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af disse oplysninger – ret til indsigt i disse oplysninger – forordning (EF) nr. 45/2001 – nægtelse af at give indsigt – annullationssøgsmål – skrivelse, der henviser til en tidligere delvis nægtelse af at give indsigt uden at foretage en fornyet prøvelse – begrebet anfægtelig retsakt som omhandlet i artikel 263 TEUF – begrebet rent bekræftende retsakt – anvendelighed på området for indsigt i personoplysninger – nye væsentlige omstændigheder – søgsmålsinteresse – antagelse til realitetsbehandling – begrundelsespligt«
EU-institutioner – beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger – forordning nr. 45/2001 – en persons ret til indsigt i oplysninger vedrørende den pågældende – ny anmodning om indsigt efter en nægtelse af indsigt i de samme oplysninger – institutionens forpligtelse til at undersøge begrundelsen for den tidligere nægtelse – retsakt vedtaget efter denne fornyede prøvelse, som kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål – ikke udelukkende bekræftende karakter
[Art. 263 TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 7 og art. 8, stk. 1; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 45/2001, art. 13, litra c), og art. 20, stk. 1]
(jf. præmis 45-52)
EU-institutioner – beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger – forordning nr. 45/2001 – en persons ret til indsigt i oplysninger vedrørende den pågældende – ny anmodning om indsigt efter en nægtelse af indsigt i de samme oplysninger – institutionens forpligtelse til at undersøge begrundelsen for den tidligere nægtelse – eksistens af nye væsentlige omstændigheder, som begrunder en ny prøvelse – ingen angivelse af nye omstændigheder i den nye anmodning om indsigt – ingen betydning
[Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 45/2001, art. 13 og art. 20, stk. 1, litra a) og c)]
(jf. præmis 56-62)
Annullationssøgsmål – fysiske eller juridiske personer – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – søgsmålsinteresse – søgsmål, der kan tilføre sagsøgeren en fordel
(Art. 263 TEUF)
(jf. præmis 66)
EU-institutioner – beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger – forordning nr. 45/2001 – en persons ret til indsigt i oplysninger vedrørende den pågældende – annullationssøgsmål anlagt af den registrerede til prøvelse af nægtelsen af indsigt i oplysninger vedrørende den pågældende – søgsmålsinteresse – en registreret, som allerede har fået indsigt i alle eller en del af disse oplysninger – ingen betydning
(Art. 263 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 45/2001, art. 13)
(jf. præmis 69-71)
EU-institutioner – beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger – forordning nr. 45/2001 – en persons ret til indsigt i oplysninger vedrørende den pågældende – nægtelse af indsigt – begrundelsespligt – rækkevidde – henvisning til en tidligere nægtelse af at give indsigt uden at foretage en fornyet prøvelse – utilstrækkelig begrundelse
[Art. 296 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 45/2001, art. 13 og art. 20, stk. 1, litra a) og c), og stk. 3]
(jf. præmis 75-82)
Resumé
I dommen i sagen RE mod Kommissionen (sag T-903/16), der blev afsagt den 14. februar 2019, tog Retten stilling til en påstand, der var nedlagt af en ansat i Kommissionen, om annullation af en meddelelse om afslag på en anmodning om indsigt i personoplysninger. I den foreliggende sag havde sagsøgeren været genstand for en administrativ undersøgelse, der var blevet gennemført af Sikkerhedsdirektoratet ved Kommissionen (
1
). Med den anfægtede meddelelse gav dette direktorat afslag på sagsøgerens anmodning om på grundlag af forordning nr. 45/2001 (
2
) at få indsigt i dennes personoplysninger. Kommissionen gjorde bl.a. gældende dels, at denne meddelelse udgjorde en rent bekræftende retsakt i forhold en tidligere nægtelse af indsigt, som ikke var blevet anfægtet af sagsøgeren inden for søgsmålsfristen, dels, at sagsøgeren ikke havde søgsmålsinteresse i forhold til at anfægte den nævnte meddelelse, for så vidt som den vedrørte personoplysninger, som han allerede havde fået indsigt i.
Hvad angik spørgsmålet, om annullationspåstanden kunne antages til realitetsbehandling, fastslog Retten for det første, at inden for rammerne af forordning nr. 45/2001 kan en person til enhver tid fremsætte en ny anmodning om indsigt i personoplysninger, som vedkommende tidligere er blevet nægtet indsigt i. En sådan anmodning forpligter den pågældende institution til at undersøge, om den tidligere nægtelse af indsigt stadig er begrundet. En fornyet prøvelse med henblik på at undersøge, om en tidligere vedtaget nægtelse af indsigt i personoplysninger fortsat er begrundet, fører således til vedtagelsen af en retsakt, som ikke blot er rent bekræftende i forhold til den tidligere retsakt, men udgør en retsakt, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål. Dels følger det nemlig af artikel 13, litra c), i forordning nr. 45/2001, som giver den registrerede ret til indsigt »til enhver tid« i dennes personoplysninger, at denne person har en fortsat og vedvarende ret til indsigt i disse oplysninger. Dels kan de i artikel 20, stk. 1, i forordning nr. 45/2001 omhandlede undtagelser og begrænsninger alene finde anvendelse i den periode, hvori de forbliver nødvendige. Endvidere kan den registreredes faktiske og retlige situation på området for behandling af personoplysninger efter sin art ændre sig med tiden, eftersom den omstændighed alene, at tiden går, kan indebære, at en tidligere tilladt behandling bliver unødvendig eller endda ulovlig.
For det andet bemærkede Retten, at ingen bestemmelse i forordning nr. 45/2001 pålægger den registrerede at begrunde eller retfærdiggøre en anmodning om indsigt i personoplysninger vedrørende den pågældende selv. Heraf følger, at en sagsøger på området for indsigt i personoplysninger kan gøre gældende, at der foreligger nye væsentlige omstændigheder, som begrunder en ny prøvelse, selv om sagsøgeren undlod at nævne dem i sin anmodning. For så vidt som de begrundelser, som udgjorde grundlaget for den tidligere nægtelse af indsigt, var knyttet til den administrative undersøgelse vedrørende sagsøgeren, fandt Retten i det foreliggende tilfælde, at afslutningen af denne administrative undersøgelse udgjorde en ny væsentlig omstændighed, der kunne begrunde en fornyet prøvelse af sagsøgerens ret til indsigt i dennes personoplysninger. Denne prøvelse var så meget desto mere begrundet, som sagsøgeren havde ladet et rimeligt tidsrum forløbe (mere end seks måneder), inden han indgav en ny anmodning om indsigt i sine personoplysninger.
For det tredje fandt Retten, at den registrerede inden for rammerne af forordning nr. 45/2001 har en fortsat og vedvarende ret til indsigt i sine personoplysninger, og at denne ret bl.a. gør det muligt for den pågældende at indgive en anmodning om indsigt, herunder i det tilfælde, hvor vedkommende allerede har haft indsigt i alle eller visse af de nævnte oplysninger. Under disse omstændigheder kunne en annullation af den anfægtede meddelelse, herunder for så vidt som den vedrørte personoplysninger, som sagsøgeren allerede havde fået indsigt i, have retsvirkninger for sidstnævnte og tilføre ham en fordel.
Under hensyn hertil fastslog Retten, at annullationspåstanden kunne antages til realitetsbehandling.
I forbindelse med vurderingen af, om annullationspåstanden havde grundlag, tiltrådte Retten anbringendet om tilsidesættelse af begrundelsespligten. Hvad angår en ny nægtelse, som skal træffes, efter at der er foretaget en fornyet prøvelse, udgør en henvisning til tidligere afgørelser nemlig ikke en tilstrækkelig begrundelse. Følgelig annullerede Retten den anfægtede meddelelse, for så vidt som der hermed blev givet afslag på sagsøgerens anmodning om indsigt i visse af dennes personoplysninger.
(
1
) – Sikkerhedsdirektoratet ved Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed.
(
2
) – Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18.12.2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og ‑organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT 2001, L 8, s. 1).