62022CJ0349
SODBA SODIŠČA (osmi senat)
z dne 16. novembra 2023 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Člen 110 PDEU – Notranji davki – Prepoved diskriminatornih davkov – Davek na motorna vozila – Rabljena vozila, uvožena iz drugih držav članic – Uporaba različne davčne stopnje glede na datum registracije vozila na Portugalskem“
V zadevi C‑349/22,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (davčno arbitražno razsodišče (center za upravno arbitražo – CAAD), Portugalska) z odločbo z dne 23. maja 2022, ki je na Sodišče prispela 31. maja 2022, v postopku
NM
proti
Autoridade Tributária e Aduaneira,
SODIŠČE (osmi senat),
v sestavi N. Piçarra, predsednik senata, M. Safjan in N. Jääskinen (poročevalec), sodniki,
generalni pravobranilec: N. Emiliou,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za NM P. Carido, advogado,
–
za portugalsko vlado P. Barros da Costa, A. Pimenta, A. Rodrigues in N. Vitorino, agenti,
–
za Evropsko komisijo M. Björkland in I. Melo Sampaio, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 110 PDEU.
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med osebo NM in Autoridade Tributária e Aduaneira (davčna in carinska uprava, Portugalska, v nadaljevanju: davčna uprava) glede odločbe o odmeri davka na motorna vozila (v nadaljevanju: davek), ki ga določa Código do Imposto sobre Veículos (zakonik o davku na motorna vozila) in ki se nanaša na vozilo, ki ga je oseba NM uvozila na Portugalsko.
Pravni okvir
3
Člen 2(1)(a) zakonika o davku na motorna vozila, naslovljen „Stvarno področje uporabe“, določa:
„Predmet davka so naslednja vozila:
(a)
Lahki osebni avtomobili, ki so motorna vozila, namenjena prevozu potnikov, katerih bruto teža ne presega 3.500 [kilogramov (kg)] in katerih zmogljivost ne presega 9 sedežev, vključno z vozniškim sedežem“.
4
Člen 3(1) tega zakonika, naslovljen „Osebno področje uporabe“, določa:
„Zavezanci za plačilo davka so pooblaščeni gospodarski subjekti, priznani gospodarski subjekti in fizične osebe, kot so opredeljeni v tem zakoniku, ki dajo obdavčena vozila v promet, to je osebe, v imenu katerih je izdana carinska deklaracija za vozila.“
5
Člen 5 navedenega zakonika, naslovljen „Obdavčljivi dogodek“, določa:
„(1)   Obdavčljivi dogodki so proizvodnja, sestavljanje, vnos ali uvoz obdavčenih vozil, za katera je na Portugalskem obvezna registracija, na nacionalno ozemlje.
[…]
(3)   V tem zakoniku se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
‚vnos‘ je vstop vozila, ki izvira iz druge države članice Evropske unije ali je tam v prostem prometu, na nacionalno ozemlje“.
6
Člen 6 tega zakonika, naslovljen „Obračun“, določa:
„(1)   V primerih iz odstavka 1 prejšnjega člena se davek obračuna ob dajanju v promet, ki se šteje za izvedeno:
[…]
(b)
ko osebe zasebnega prava vložijo carinsko deklaracijo za vozila.
[…]
Uporabi se stopnja davka, ki je veljavna ob obračunu.“
7
Člen 7 zakonika o davku na motorna vozila, naslovljen „Splošne stopnje – motorna vozila“, v točki (a) odstavka 1 določa:
„(I) Preglednica A, ki je navedena v nadaljevanju, določa stopnje davka glede na prostornino motorja in okoljski element ter se uporablja za naslednja vozila:
(a)
osebne avtomobile“.
8
Člen 8 zakonika o davku na motorna vozila, naslovljen „Vmesne stopnje – motorna vozila“, je v točki (d) odstavka 1 v različici, ki izhaja iz Lei n.o 82‑D/2014 que procede de alteração das normas fiscais ambientais no sectores da energia e emissões, transportes, água, Resíduos, Ordenamento do território, florestas e Biodiversidade, introduzindo ainda um regime de Tributação dos sacos de plástico e um regime de incentivo ao abate de veículos em FIM de vida, št. quadro de uma reforma da fiscalidade ambiental (zakon št. 82-D/2014 o spremembi davčnih standardov na okoljskem področju v sektorjih energije in emisij, prometa, vode, odpadkov, prostorskega načrtovanja, gozdov in biotske raznovrstnosti, ki uvaja sistem obdavčitve plastičnih vrečk in sistem premij za razrez motornih vozil ob prenehanju uporabe v okviru reforme okoljske obdavčitve) z dne 31. decembra 2014 (Diário da República, 1. serija, št. 252, z dne 31. decembra 2014), ki je veljal med 1. januarjem 2015 in 31. decembrom 2020 (v nadaljevanju: zakon št. 82-D/2014), določal:
„Vmesna stopnja se v skladu s spodaj navedenimi odstotki zneska, ki izhajajo iz preglednice A iz odstavka 1 prejšnjega člena, uporablja za naslednja vozila:
(d)
25 % za lahke osebne avtomobile s hibridnim električnim pogonom, pri katerih se lahko baterije polnijo s povezavo na električno omrežje in ki imajo – v električnem načinu – minimalno avtonomijo 25 kilometrov.“
9
Člen 8 zakonika o davku na vozila, naslovljen „Vmesne stopnje – motorna vozila“, v točki (d) odstavka 1 v različici, ki izhaja iz Lei n.o 75-B/2020, Orçamento do Estado para 2021 (zakon št. 75-B/2020 o državnem proračunu za leto 2021) z dne 31. decembra 2020 (Diário da República, 1. serija, št. 253, z dne 31. decembra 2020), ki je začel veljati 1. januarja 2021 (v nadaljevanju: zakon št. 75-B/2020), določa:
„Vmesna stopnja se v skladu s spodaj navedenimi odstotki zneska, ki izhajajo iz preglednice iz odstavka 1 prejšnjega člena, uporablja za naslednja vozila:
[…]
(d)
25 % za lahke osebne avtomobile s hibridnim električnim pogonom, pri katerih se lahko baterije polnijo s povezavo na električno omrežje in ki imajo – v električnem načinu – minimalno avtonomijo 50 km ter uradne emisije nižje od 50 g CO2/km.“
10
Člen 11 zakonika o davku na motorna vozila, naslovljen „Stopnja – rabljena vozila“, določa:
„Davek na vozila z dokončno registracijo Unije, ki so jo izdale druge države članice Evropske unije, bo začasno odmerjen v skladu z določbami tega zakonika, pri čemer se uporabljajo v preglednici D določeni odstotki znižanja zneska davka, ob upoštevanju prostornine motorja in okoljskega elementa ter vključno z zvišanjem, določenim v odstavku 3 člena 7, pri čemer so ti odstotki vezani na povprečno znižanje tržne vrednosti vozil na nacionalnem trgu in na preostalo povprečno življenjsko dobo vozil:
Preglednica D […].“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
11
V Nemčiji je bilo 14. septembra 2018 prvič registrirano lahko vozilo s hibridnim motorjem z možnostjo ponovnega polnjenja baterije.
12
Oseba NM je 13. septembra 2021 pri pristojnem carinskem organu vložila carinsko deklaracijo za to vozilo, da bi ga dala v promet na Portugalskem.
13
Pristojni carinski organ je izračunal znesek davka, ki ga je morala oseba NM plačati, pri čemer se je oprl na prostornino motorja in okoljski element (preglednica A) navedenega vozila ter na trajanje uporabe tega vozila od prve registracije (preglednica D). Na podlagi tega izračuna je ugotovil, da je treba za to vozilo uporabiti polno stopnjo davka, ki ustreza znesku 2928,28 EUR, in v zvezi s tem izdal odločbo o odmeri.
14
Oseba NM je znesek davka iz odločbe o odmeri, ki jo je nanjo naslovil pristojni carinski organ, plačala. Nato je pri predsedniku Centro de arbitragem Administrativa (center za upravno arbitražo, Portugalska) vložila predlog za rešitev spora pred arbitražnim razsodiščem, s katerim je navedeno odločbo o odmeri izpodbijala.
15
Predlog, ki ga je vložila oseba NM, je bil posredovan Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (davčno arbitražno razsodišče (center za upravno arbitražo – CAAD), Portugalska), ki je predložitveno sodišče.
16
Oseba NM v bistvu trdi, da se je ob prvi registraciji vozila iz postopka v glavni stvari, to je 14. septembra 2018, uporabljal člen 8(1)(d) zakonika o davku na motorna vozila, kakor izhaja iz zakona št. 82-D/2014, in da se je v skladu s tem členom nižja stopnja v višini 25 % davka uporabljala za lahka motorna vozila, ki imajo hibridni motor z možnostjo ponovnega polnjenja baterije in ki imajo – v električnem načinu – minimalno avtonomijo 25 kilometrov. Na datum, ko je ta oseba vložila carinsko deklaracijo za to vozilo, pa naj bi se, nasprotno, uporabljal člen 8(1)(d) zakonika o davku na motorna vozila, kakor izhaja iz zakona št. 75‑B/2020. V nasprotju z različico tega člena, ki je veljala leta 2018, naj na podlagi te določbe za vozila s podobnimi značilnostmi, kot jih ima vozilo iz postopka v glavni stvari, ne bi bilo več mogoče uporabiti nižje stopnje v višini 25 % tega davka. Navedena oseba trdi, da bi bilo zato vozilo s takimi značilnostmi, ki je bilo sprva registrirano v drugi državi članici Unije, nato pa vneseno na Portugalsko, obravnavano manj ugodno kot vozilo s podobnimi značilnostmi, ki je bilo kupljeno in registrirano na Portugalskem, ker naj za prvonavedeno vozilo ne bilo mogoče uporabiti nižje stopnje v višini 25 % navedenega davka. Tako naj bi se za vozila, ki so bila prvotno registrirana v drugi državi članici Unije, naložilo večje finančno breme kot za vozila s podobnimi značilnostmi, ki so bila prvotno registrirana na Portugalskem, kar naj ne bi bilo v skladu s členom 110 PDEU.
17
Davčni organ pa, nasprotno, poudarja, da je obdavčljivi dogodek vnos vozila, za katero je obvezna registracija, na portugalsko ozemlje in da obveznost obračuna tega davka nastane, ko se to vozilo da v promet na Portugalskem. Tako naj bi bilo treba šele na ta datum presoditi, ali neko vozilo izpolnjuje merila, na podlagi katerih se zanj lahko uporabi nižja stopnja v višini 25 % davka. Poleg tega davčni organ trdi, da ne gre za kršitev člena 110 PDEU, če znesek davka, obračunanega ob vnosu rabljenega vozila iz druge države članice na portugalsko ozemlje, ne presega preostalega zneska tega davka, ki je vključen v ceno podobnih rabljenih vozil, ki so že registrirana na nacionalnem ozemlju, kar naj bi veljalo za znesek davka, ki se je zahteval za vozilo iz postopka v glavni stvari.
18
V teh okoliščinah je Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (davčno arbitražno razsodišče (center za upravno arbitražo – CAAD)) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je v nasprotju s členom 110 [PDEU], da nacionalna določba, kot je člen 8(1)(d) [zakonika o davku na motorna vozila], ki za lahke osebne avtomobile, ki izpolnjujejo določena okoljska merila, določa olajšavo v obliki 25‑odstotnega znižanja zneska davka na dajanje motornih vozil v promet [ISV], ostaja veljavna in se uporablja v različici, veljavni od 1. januarja 2021 – in bolj omejujoči, kot je bila dotedanja – tako za nova nacionalna vozila kot tudi za rabljena vozila, ki izvirajo iz drugih držav članic Evropske unije, ki so bila od tega datuma prvič registrirana na Portugalskem, ter ta vozila enako davčno obravnava, vendar ustvarja položaj, ki se lahko šteje za neenako obravnavanje rabljenih vozil z enakim obdobjem uporabe, ki izpolnjujejo manj zahtevna in predhodno veljavna okoljska merila, vendar niso v skladu z merili iz novega zakona, glede na to, ali (a) so bila dana v promet in registrirana prvotno na Portugalskem pred datumom začetka veljavnosti nove različice zakona in so v tem primeru upravičena do olajšave v obliki 25‑odstotnega znižanja zneska davka, kar se bo odrazilo v nakupni ceni rabljenih vozil, oziroma glede na to, ali (b) so bila med veljavnostjo prejšnje različice zakona registrirana v drugi državi članici in so bila dana v promet na Portugalskem po tem datumu ter so v tem primeru obdavčena s 100‑odstotno stopnjo davka?“
Vprašanje za predhodno odločanje
19
Predložitveno sodišče z vprašanjem za predhodno odločanje v bistvu sprašuje, ali je treba člen 110 PDEU razlagati tako, da nasprotuje temu, da se je na dan, ko je bilo vozilo dano v promet v državi članici, davek na motorna vozila za to vozilo, ki je bilo prvič registrirano v neki drugi državi članici, izračunal v skladu s pravili, ki so se uporabljala na ta dan, medtem ko se je na dan, ko je bilo to vozilo prvič registrirano, za motorna vozila s podobnimi upoštevnimi značilnostmi, kot jih ima to vozilo, ki pa so bila prvič registrirana v tej prvonavedeni državi članici, uporabljala predhodna različica zakonodaje o tem davku, na podlagi katere se je uporabila nižja davčna stopnja.
20
Najprej je treba spomniti, da razen nekaterih izjem, ki za obravnavano zadevo niso upoštevne, obdavčitev motornih vozil na ravni Unije ni bila harmonizirana. Države članice so torej svobodne pri izvajanju svojih davčnih pristojnosti na tem področju, če jih izvajajo ob upoštevanju prava Unije (sodba z dne 19. septembra 2017, Komisija/Irska (Dajatev za registracijo), C‑552/15, EU:C:2017:698, točka 71 in navedena sodna praksa).
21
Poleg tega davek na motorna vozila, ki ga država članica pobere pri registraciji takšnih vozil za začetek njihove uporabe na ozemlju te države članice, v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča ni niti carina niti dajatev z enakim učinkom kot carina v smislu členov 28 in 30 PDEU. Takšen davek se tudi ne more presojati glede na člen 34 PDEU, ki vsebuje prepoved količinskih omejitev pri uvozu in ukrepov z enakim učinkom, kot ga imajo take omejitve. Davek, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari, spada med notranje davke in ga je torej treba preizkusiti glede na člen 110 PDEU (sodbi z dne 7. aprila 2011, Tatu, C‑402/09, EU:C:2011:219, točki 32 in 33, in z dne 17. decembra 2015, Viamar, C‑402/14, EU:C:2015:830, točka 33, in navedena sodna praksa).
22
Cilj člena 110 PDEU je zagotoviti prosti pretok blaga med državami članicami v normalnih pogojih konkurence. S to določbo se želijo odpraviti vse oblike zaščite, ki bi lahko izhajale iz uporabe notranjih davkov, zlasti tistih, ki so diskriminatorni do izdelkov iz drugih držav članic (sodba z dne 14. aprila 2015, Manea, C‑76/14, EU:C:2015:216, točka 28). Za kršitev tega člena gre, kadar se davek na uvoženi izdelek in davek na podoben nacionalni izdelek izračunata na različna načina in po različnih postopkih, kar – tudi če le v nekaterih primerih – vodi do višjega davka na uvožene izdelke (sodba z dne 2. septembra 2021, Komisija/Portugalska (Davek na vozila), C‑169/20, EU:C:2021:679, točka 34 in navedena sodna praksa).
23
Natančneje, na področju obdavčitve uvoženih rabljenih motornih vozil je namen člena 110 PDEU zagotoviti popolno nevtralnost notranjih davkov z vidika konkurence med izdelki, ki so že na nacionalnem trgu, in uvoženimi izdelki, in zato ta člen države članice zavezuje, da izberejo in uredijo dajatve za motorna vozila na tak način, da te dajatve ne učinkujejo tako, da bi nacionalnim rabljenim vozilom dajale prednost pri prodaji in tako odvračale od uvoza enakovrstnih rabljenih vozil (glej v tem smislu sodbo z dne 7. aprila 2011, Tatu, C‑402/09, EU:C:2011:219, točka 56, in sklep z dne 17. aprila 2018, dos Santos, C‑640/17, EU:C:2018:275, točka 17).
24
Motorna vozila, ki so na trgu v neki državi članici, so namreč njeni domači izdelki v smislu člena 110 PDEU. Če so ti izdelki dani v prodajo na trgu rabljenih vozil v tej državi članici, jih je treba šteti za podobne izdelke kot so uvožena rabljena vozila istega tipa z enakimi značilnostmi, ki so enako ohranjena. Rabljena vozila, ki so kupljena na trgu te države članice, in tista, ki so z namenom uvoza in uporabe v tej državi članici kupljena v drugih državah članicah, so namreč konkurenčni izdelki (sodba z dne 7. aprila 2011, Tatu, C‑402/09, EU:C:2011:219, točka 55, in sklep z dne 17. aprila 2018, dos Santos, C‑640/17, EU:C:2018:275, točka 16).
25
Zato gre za kršitev člena 110 PDEU, če znesek davka, ki ga je treba plačati za rabljeno vozilo iz druge države članice, presega preostali znesek navedenega davka, ki je vštet v vrednost enakovrstnih rabljenih vozil, ki so že registrirana na nacionalnem ozemlju. V takem primeru obstaja nevarnost, da bi se dajala prednost prodaji domačih rabljenih vozil in da bi se torej odvračalo od uvoza enakovrstnih rabljenih vozil (sodba z dne 19. decembra 2013, X, C‑437/12, EU:C:2013:857, točki 31 in 32 in navedena sodna praksa).
26
V obravnavanem primeru je iz podatkov, ki jih ima na voljo Sodišče, razvidno, prvič, da je ta davek davek na potrošnjo, ki se zlasti obračuna za vsako vozilo, ki ga je na Portugalskem obvezno registrirati, in da ta davek nastane, ko se to vozilo na Portugalskem da v promet. Ta davek se tako uporablja za nova vozila in uvožena rabljena vozila, saj se pobere le enkrat, in sicer ko se zadevno vozilo da v promet na portugalskem ozemlju.
27
Drugič, predložitveno sodišče pojasnjuje, da je bil člen 8 zakonika o davku na motorna vozila spremenjen po datumu, ko je bilo vozilo iz postopka v glavni stvari prvič registrirano v Nemčiji, vendar preden je bilo dano v promet na Portugalskem. Z navedeno spremembo so se poostrili pogoji, ki morajo biti izpolnjeni, da se za vozilo lahko uporabi nižja stopnja v višini 25 % davka.
28
Kot je namreč razvidno iz predloga za sprejetje predhodne odločbe, se je za tako vozilo v okviru ureditve, ki se je na Portugalskem uporabljala na podlagi člena 8(1)(d) zakonika o davku na motorna vozila v različici, ki izhaja iz zakona št. 82-D/2014, na dan, ko je bilo vozilo iz postopka v glavni stvari prvič registrirano v Nemčiji, lahko uporabila nižja stopnja v višini 25 % davka. Navedeno vozilo pa, nasprotno, na dan, ko je bilo dano na trg na Portugalskem, ni izpolnjevalo pogojev, določenih za uporabo take nižje stopnje v okviru ureditve iz člena 8(1)(d) zakonika o davku na motorna vozila v različici, ki izhaja iz zakona št. 75-B/2020.
29
Iz tega sledi, da se lahko za rabljena vozila z enakimi značilnosti in enako obrabo, ki so torej podobni izdelki v smislu sodne prakse, navedene v točki 24 te sodbe, uporabi davek po različni stopnji glede na to, ali so bila na Portugalskem dana v promet pred zakonodajno spremembo, opisano v točkah 27 in 28 te sodbe, ali po njej.
30
V tem okviru mora predložitveno sodišče preveriti, ali taka uporaba davčne zakonodaje ob sprostitvi rabljenega vozila iz druge države članice v promet na Portugalskem ne povzroči, da davek, ki ga je treba plačati za navedeno rabljeno vozilo, presega preostali znesek navedenega davka, ki je vštet v vrednost enakovrstnih rabljenih vozil, ki so že registrirana na nacionalnem ozemlju, in tako ne pomeni nevarnosti, da se spodbuja prodaja domačih rabljenih vozil in da se odvrača od uvoza enakovrstnih rabljenih vozil v smislu sodne prakse, navedene v točki 25 te sodbe.
31
Na prvem mestu, to sodišče bo moralo upoštevati, prvič, da se davek pobere po polni stopnji, ko se tako vozilo iz druge države članice uvozi in da v promet, tudi če je navedeno vozilo, ko je bilo prvič registrirano v tej drugi državi članici, izpolnjevalo pogoje za uporabo nižje stopnje v višini 25 % tega davka. Drugič, upoštevati bo moralo, da mora kupec podobnega rabljenega vozila, ki je že na portugalskem trgu, plačati le znesek preostanka davka, ki je vštet v tržno vrednost vozila, ki ga kupuje, pri čemer je vrednost tega davka poleg tega vezana na to nižjo stopnjo, ki je bila plačana, ko je bilo to vozilo prvič dano v promet.
32
V zvezi s tem je treba spomniti, da je Sodišče pojasnilo, da države članice ne smejo uvesti novih davkov ali uvesti sprememb obstoječih davkov, katerih cilj ali posledica je odvračanje od prodaje uvoženih izdelkov v korist prodaje podobnih izdelkov, ki so razpoložljivi na nacionalnem trgu in so bili na ta trg vneseni pred začetkom veljavnosti navedenih davkov ali sprememb (sodba z dne 19. decembra 2013, X, C‑437/12, EU:C:2013:857, točka 35).
33
Na drugem mestu, iz pojasnil predložitvenega sodišča je razvidno, da se je način izračuna davka spreminjal postopoma z več zakonodajnimi reformami, da bi se pri okoljskem elementu tega davka odtlej upoštevalo zmanjšanje vrednosti zaradi obdobja uporabe rabljenih vozil, uvoženih na Portugalsko.
34
Vendar se s temi zakonskimi reformami – kar bo moralo preveriti predložitveno sodišče – očitno ni zagotovila uporaba davka, ki bi bila združljiva s členom 110 PDEU. Kot je namreč v bistvu razvidno iz točke 31 te sodbe, je v tržno vrednost vozil, ki so podobna vozilu, kot je to iz postopka v glavni stvari, in ki se prav tako tržijo na portugalskem trgu rabljenih vozil ter za katera se je, ko so bila dana v promet, uporabila nižja stopnja v višini 25 % davka, vštet preostali znesek navedenega davka. Tak preostali znesek pa je treba oceniti glede na stopnjo, po kateri je bil ta davek plačan.
35
Na podlagi vseh zgoraj navedenih razlogov je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 110 PDEU razlagati tako, da nasprotuje temu, da se je na dan, ko je bilo vozilo dano v promet v državi članici, davek na motorna vozila za to vozilo, ki je bilo prvič registrirano v neki drugi državi članici, izračunal v skladu s pravili, ki so se uporabljala na ta dan, medtem ko se je na dan, ko je bilo to vozilo prvič registrirano, za enakovrstna motorna vozila s podobnimi upoštevnimi značilnostmi, kot jih ima to vozilo, ki pa so bila prvič registrirana v prvonavedeni državi članici, uporabljala predhodna različica zakonodaje o tem davku, na podlagi katere se je uporabila nižja davčna stopnja, če in v delu, v katerem znesek obračunanega davka na navedeno uvoženo vozilo presega preostanek vrednosti davka, vštetega v vrednost podobnih domačih vozil na nacionalnem trgu rabljenih vozil.
Stroški
36
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:
Člen 110 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje temu, da se je na dan, ko je bilo vozilo dano v promet v državi članici, davek na motorna vozila za to vozilo, ki je bilo prvič registrirano v neki drugi državi članici, izračunal v skladu s pravili, ki so se uporabljala na ta dan, medtem ko se je na dan, ko je bilo to vozilo prvič registrirano, za enakovrstna motorna vozila s podobnimi upoštevnimi značilnostmi, kot jih ima to vozilo, ki pa so bila prvič registrirana v prvonavedeni državi članici, uporabljala predhodna različica zakonodaje o tem davku, na podlagi katere se je uporabila nižja davčna stopnja, če in v delu, v katerem znesek obračunanega davka na navedeno uvoženo vozilo presega preostanek vrednosti davka, vštetega v vrednost podobnih domačih vozil na nacionalnem trgu rabljenih vozil.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: portugalščina.