62018TJ0598_RES
Predmet T-598/18
Grupo Textil Brownie, SL
protiv
Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 30. siječnja 2020.
„Žig Europske unije – Postupak povodom prigovora – Prijava verbalnog žiga Europske unije BROWNIE – Raniji nacionalni verbalni žigovi BROWNIES, BROWNIE, Brownies i Brownie – Relativni razlog za odbijanje – Vjerojatnost dovođenja u zabludu – Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 (koji je postao članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001) – Stvarna uporaba ranijeg žiga – Članak 42. stavci 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 (koji je postao članak 47. stavci 2. i 3. Uredbe 2017/1001)”
Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Relativni razlozi za odbijanje – Relevantan datum za ispitivanje relativnog razloga za odbijanje – Datum podnošenja prijave za registraciju – Povlačenje dotične države članice iz Unije – Nepostojanje utjecaja
(čl. 50. UEU-a; Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 8. st. 1. i čl. 8. st. 2. t. (a) podtočka (ii) i čl. 42. st. 3.)
(t. 19.)
Žig Europske unije – Očitovanja trećih i prigovor – Ispitivanje prigovora – Dokaz o uporabi ranijeg žiga – Stvarna uporaba – Pojam – Tumačenje s obzirom na ratio legis članka 42. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 207/2009
(Uredba Vijeća br. 207/2009, uvodna izjava 10. i čl. 42. st. 2. i 3.; Uredba Komisije br. 2868/95, čl. 1., pravilo 22. st. 3.)
(t. 30.)
Žig Europske unije – Očitovanja trećih i prigovor – Ispitivanje prigovora – Dokaz o uporabi ranijeg žiga – Stvarna uporaba – Pojam – Kriteriji za ocjenu
(Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 42. st. 2. i 3.; Uredba Komisije br. 2868/95, čl. 1., pravilo 22. st. 3.)
(t. 31.-34., 51.)
Žig Europske unije – Očitovanja trećih i prigovor – Ispitivanje prigovora – Dokaz o uporabi ranijeg žiga – Uporaba tijekom petogodišnjeg razdoblja
(Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 42. st. 2. i 3.)
(t. 37., 38.)
Žig Europske unije – Očitovanja trećih i prigovor – Ispitivanje prigovora – Dokaz o uporabi ranijeg žiga – Stvarna uporaba – Uporaba tijekom petogodišnjeg razdoblja – Uzimanje u obzir dokaza o uporabi izvan tog perioda – Pretpostavke
(Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 42. st. 2. i 3.; Uredba Komisije br. 2868/95, čl. 1., pravilo 22. st. 3.)
(t. 41.)
Žig Europske unije – Očitovanja trećih i prigovor – Ispitivanje prigovora – Dokaz o uporabi ranijeg žiga – Dokazna snaga dokaznih elemenata – Kriteriji za ocjenu
(Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 42. st. 2. i 3. i čl. 78. st. 1. t. (f))
(t. 53., 74., 76.)
Žig Europske unije – Očitovanja trećih i prigovor – Ispitivanje prigovora – Dokaz o uporabi ranijeg žiga – Stvarna uporaba – Uporaba žiga u obliku koji se razlikuje u elementima koji ne mijenjaju razlikovni karakter žiga – Predmet i materijalno područje primjene članka 15. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 207/2009
(Uredba Vijeća br. 207/2009, čl. 15. st. 1. t. 2d podst. (a) i čl. 42. st. 2. i 3.)
(t. 61.-63.)
Žig Europske unije – Odluke Ureda – Načelo jednakog postupanja – Načelo dobre uprave – Ranija praksa Ureda – Načelo zakonitosti – Nužnost strogog i cjelovitog ispitivanja u svakom pojedinom slučaju
(t. 93.)
Kratak prikaz
U presudi Grupo Textil Brownie/EUIPO – The Guide Association (BROWNIE) (T-598/18), donesenoj 30. siječnja 2020., Opći je sud pojasnio određene aspekte u pogledu dokaza stvarne uporabe ranijeg žiga i odbio tužbu podnesenu protiv odluke žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) koja se odnosila na postupak povodom prigovora između The Guide Association (u daljnjem tekstu: intervenijent) i Grupo Textil Brownie (u daljnjem tekstu: tužitelj).
U ovom predmetu, intervenijent je prigovorio registraciji verbalnog žiga BROWNIE oslanjajući se na niz ranijih verbalnih žigova Ujedinjene kraljevine BROWNIES, BROWNIE, Brownies i Brownie (u daljnjem tekstu zajedno: raniji žig). Tužitelj je zahtijevao da intervenijent podnese dokaz stvarne uporabe ranijeg žiga. Budući da je intervenijent takav dokaz dostavio, Odjel za prigovore EUIPO-a je zaključio da postoji opasnost od dovođenja u zabludu između suprotstavljenih žigova u pogledu određenih proizvoda i usluga te je stoga djelomično prihvatio prigovor. Žalbeno vijeće EUIPO-a odbilo je žalbu protiv te odluke.
Kao prvo, kada je riječ o učinku povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije (
1
), Opći je sud podsjetio da se u svrhu ocjene postojanja relevantnog razloga za prigovor, treba uzeti u obzir trenutak podnošenja prijave za registraciju žiga Europske unije protiv koje je prigovor podnesen na temelju ranijeg žiga. Stoga, valja ispitati razne aspekte ranijeg žiga kakvi su oni bili u trenutku podnošenja prijave za tu registraciju. Činjenica da raniji žig može izgubiti status žiga koji je registriran u jednoj državi članici (
2
) u trenutku nakon podnošenja prijave za registraciju žiga Europske unije protiv koje je podnesen prigovor pozivanjem na taj raniji žig, osobito nakon mogućeg povlačenja dotične države članice iz Europske unije u skladu s člankom 50. UEU‑a, a da pritom posebne odredbe u tom pogledu u eventualnom sporazumu sklopljenom u skladu s člankom 50. stavkom 2. UEU‑a nisu bile predviđene, nije stoga, u načelu, relevantna za ishod postupka povodom prigovora. U načelu, to ne utječe na postojanje pravnog interesa za podnošenje žalbe pred Općim sudom protiv odluke žalbenih vijeća EUIPO‑a kojima je takav prigovor usvojen na temelju takvog ranijeg nacionalnog žiga ili potvrđivanjem odluke Odjela za prigovore u tom pogledu.
Kao drugo, Opći je sud naveo da, s obzirom na to da tužitelj tvrdi da određeni dokazi ne spadaju u relevantno razdoblje, valja primijetiti da iz članka 42. stavaka 2. i 3. Uredbe br. 207/2009 nedvojbeno proizlazi da se radi samo o stvarnoj uporabi koja se mora dogoditi tijekom relevantnog razdoblja. Pod uvjetom da se dokazi na koje se poziva kako bi se dokazala stvarna uporaba odnose na uporabu tijekom relevantnog razdoblja, ne može se zahtijevati da su i sami ti dokazi utvrđeni tijekom tog relevantnog razdoblja. Stoga se tužiteljevim argumentom, prema kojem određeni dokazi ne spadaju u relevantno razdoblje samo zato što su utvrđeni izvan navedenog razdoblja, ne može kao takvim oduzeti njihova dokazna vrijednost s obzirom na članak 42. stavke 2. i 3. Uredbe br. 207/2009.
Kao treće, kada je riječ o dokazima uporabe prije ili nakon relevantnog razdoblja, Opći je sud podsjetio da iz sudske prakse proizlazi da je uzimanje u obzir takvih dokaza moguće jer se njima omogućuje potvrđivanje ili bolje ocjenjivanje dosega uporabe ranijeg žiga kao i stvarnih namjera nositelja žiga tijekom tog razdoblja. Međutim, takvi dokazi mogu se uzeti u obzir samo ako su podneseni drugi dokazi koji se odnose na relevantno razdoblje.
Kao četvrto, kada je riječ o reklamnom materijalu na koji se poziva kao dokaz stvarne uporabe, Opći je sud, s jedne strane, priznao da je već bilo presuđeno da je u načelu potrebno dokazati da se reklamni materijal, u kojem se navodi raniji žig čiju se stvarnu uporabu mora dokazati, dostatno distribuirao u relevantnoj javnosti kako bi se utvrdilo da je uporaba predmetnog žiga stvarna. Međutim, Opći je sud, s druge strane, naveo da iz sudske prakse također proizlazi da se, u okviru ocjene dokaza o stvarnoj uporabi žiga, ne radi o analizi svakog dokaza zasebno, već zajedno, kako bi utvrdio najvjerojatniji i najdosljedniji smisao. Dakle, iako je dokazna vrijednost dokaza ograničena, s obzirom na to da se njime, pojedinačno, sa sigurnošću ne dokazuje jesu li i kako dotični proizvodi stavljeni na tržište i, iako taj dokaz sam po sebi nije odlučujuć, on se ipak može uzeti u obzir prilikom sveobuhvatne ocjene je li uporaba predmetnog žiga stvarna. To je, na primjer, slučaj kada se taj dokaz dopunjava drugim dokazom. U ovom slučaju, Opći je sud smatrao da je reklamni materijal jedan od dokaza tako da ga je žalbeno vijeće moglo uzeti u obzir.
Kao peto i posljednje, kada je riječ o dokaznoj vrijednosti izjave pod prisegom kako bi se dokazala stvarna uporaba ranijeg žiga, Opći je sud podsjetio da iz članka 78. stavka 1. točke (f) Uredbe br. 207/2009 (
3
) proizlazi da su izjave pisane pod prisegom ili svečane izjave ili izjave sa sličnim učinkom sukladno zakonu države u kojoj je izjava sastavljena dio mjera izvođenja dokaza koje EUIPO, među ostalim, može donijeti. U ovom slučaju, izjava pod prisegom dana je u obliku izjave svjedoka, pri čemu je oblik opisan pravilima o parničnom postupku primjenjivima u Engleskoj i Walesu. Nadalje, Opći je sud naveo, da iz sudske prakse proizlazi da, kada je kao u ovom slučaju u smislu članka 78. stavka 1. točke (f) Uredbe br. 207/2009 član osoblja zadužen za izvršavanje upravljačkih funkcija stranke sastavio izjavu kako bi se dokazala stvarna uporaba ranijeg žiga, navedenoj se izjavi dokazna vrijednost može pripisati samo ako je potkrijepljena drugim dokazima, što je bio slučaj u ovom predmetu.
(
1
)	Sporazum o povlačenju još uvijek nije bio konačno donesen u trenutku zaključenja rasprave.
(
2
)	U smislu članka 8. stavka 2. točke (a) podtočke (ii) i članka 42. stavka 3. Uredbe (CE) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (JO 2009., L 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.), kako je izmijenjena (zamijenjena Uredbom (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)).
(
3
)	Koji je postao članak 97. stavak 1. točka (f) Uredbe 2017/1001