62022CO0254_INF
Rješenje Suda (deveto vijeće) od 28. veljače 2023. –Caixabank
(predmet C-254/22)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Članci 53. i 99. Poslovnika Suda – Zaštita potrošača – Direktiva 93/13/EEZ – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Direktiva 2014/17/EU – Hipotekarni zajam – Promjenjiva kamatna stopa – Odredba kojom se predviđa primjena kamatne stope izračunane na temelju referentnog indeksa za hipotekarne zajmove (IRPH) uvećane za 0,50 % – Kriteriji ocjene nepoštenosti takve odredbe – Zahtjevi dobre vjere, ravnoteže i transparentnosti – Posljedice utvrđenja nepoštenosti odredbe”
1.
Prethodna pitanja – Dopuštenost – Pitanja postavljena bez dovoljno pojašnjenja o razlozima koji opravdavaju potrebu odgovora na prethodna pitanja – Nepostojanje poveznice između glavnog postupka i odredbe prava Unije na koju se odnose prethodna pitanja – Očita nedopuštenost
(čl. 267. UFEU-a; Poslovnik Suda, čl. 94.)
(t. 30.-35. i t. 1. izreke)
2.
Prethodna pitanja – Nadležnost Suda – Granice – Tumačenje nacionalnog prava – Isključenost
(čl. 267. UFEU-a)
(t. 37.-40., 46.)
3.
Zaštita potrošača – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Direktiva 93/13 – Ugovorna odredba kojom se određuje promjenjiva kamatna stopa – Zahtjev transparentnosti – Doseg – Kriteriji za ocjenu – Prodavatelj robe ili pružatelj usluga koji je na temelju nacionalnog zakonodavstva i sudske prakse oslobođen od obveze da potrošaču pruži informacije o prethodnom kretanju referentnog kreditnog indeksa – Uključenost – Pretpostavka – Informacije koje su prosječnom potrošaču omogućile da shvati konkretno funkcioniranje načina izračuna referentnog indeksa i da procijeni ekonomske posljedice – Provjera koju je dužan provesti nacionalni sud
(Direktiva Vijeća 93/13, čl. 3., 5. i 7.)
(t. 44., 45., 47.-49. i t. 2. izreke)
4.
Zaštita potrošača – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Direktiva 93/13 – Nepoštena ugovorna odredba u smislu članka 3. – Ocjenjivanje nepoštenosti ugovorne odredbe od strane nacionalnog suca – Ugovorna odredba kojom se određuje promjenjiva kamatna stopa – Nacionalno zakonodavstvo i sudska praksa kojima se nepostojanje dobre vjere prodavatelja robe ili pružatelja usluga određuje kao nužan preduvjet za bilo kakav nadzor sadržaja netransparentne odredbe – Nedopuštenost – Prodavatelj robe ili pružatelj usluga za kojeg se smatra da je djelovao u dobroj vjeri pri određivanju kamatne stope hipotekarnog zajma pozivanjem na indeks predviđen zakonom – Znatna neravnoteža na štetu potrošača u pravima i obvezama stranaka koje proizlaze iz ugovora – Provjera koja je na nacionalnom sudu
(Direktiva Vijeća 93/13, čl. 3., 5. i 7.)
(t. 57.-61. i t. 3. izreke)
5.
Zaštita potrošača – Nepoštene odredbe u potrošačkim ugovorima – Direktiva 93/13 – Utvrđenje nepoštenosti ugovorne odredbe – Doseg – Izmjena sadržaja nepoštene ugovorne odredbe koju provodi nacionalni sud – Nedopuštenost – Zamjena nepoštene ugovorne odredbe dispozitivnom odredbom nacionalnog prava odlukom nacionalnog suda – Dopuštenost
(Direktiva Vijeća 93/13, čl. 6. st. 1. i čl. 7. st. 1.)
(t. 63.-77. i t. 4. izreke)
Izreka
1.
Drugi dio prvog prethodnog pitanja, drugi dio jedanaestog pitanja i petnaesto prethodno pitanje Juzgada de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Prvostupanjski sud br. 17 u Palma de Mallorci, Španjolska) očito su nedopušteni.
2.
Članke 3., 5. i 7. Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim odredbama u potrošačkim ugovorima
treba tumačiti na način da im se:
ne protive nacionalno zakonodavstvo i sudska praksa kojima se prodavatelja robe ili pružatelja usluga oslobađa od obveze da potrošaču, prilikom sklapanja ugovora o hipotekarnom kreditu, pruži informacije o prethodnom kretanju referentnog indeksa, najmanje u dvije prethodne godine, provedbom usporedbe s barem jednim različitim indeksom kao što je to indeks Euribor, pod uvjetom da to nacionalno zakonodavstvo i sudska praksa omogućavaju sudu da se uvjeri da je, s obzirom na javno raspoložive i dostupne informacije te informacije koje se, kada je to primjereno, dobivaju od prodavatelja robe ili pružatelja usluga, prosječan potrošač, koji je uobičajeno obaviješten i postupa s dužnom pažnjom i razboritošću, mogao shvatiti konkretno funkcioniranje načina izračuna referentnog indeksa i samim time na osnovi preciznih i razumljivih kriterija procijeniti potencijalno značajne ekonomske posljedice koje bi takva ugovorna odredba mogla imati na njegove financijske obveze.
3.
Članke 3., 5. i 7. Direktive 93/13
treba tumačiti na način da im se:
protive nacionalno zakonodavstvo i sudska praksa u skladu s kojima je nepostojanje dobre vjere prodavatelja robe ili pružatelja usluga nužan preduvjet za bilo kakav nadzor sadržaja netransparentne odredbe potrošačkog ugovora. Na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi treba li se, s obzirom na sve relevantne okolnosti glavnog postupka, smatrati da je prodavatelj robe ili pružatelj usluga postupao u dobroj vjeri kada je odredio kamatnu stopu hipotekarnog zajma prema zakonom predviđenom indeksu te može li odredba kojom se uključuje takav indeks uzrokovati znatnu neravnotežu u pravima i obvezama ugovornih strana na štetu potrošača.
4.
Članak 6. stavak 1. i članak 7. stavak 1. Direktive 93/13
treba tumačiti na način da im se:
ne protivi to da u slučaju ništetnosti nepoštene odredbe kojom se određuje promjenjiva kamatna stopa hipotekarnog zajma primjenom referentnog indeksa nacionalni sud zamijeni taj indeks zakonskim indeksom koji se primjenjuje kad ne postoji suprotni sporazum ugovornih strana, ako dotični ugovor o hipotekarnom kreditu ne može nastaviti postajati u slučaju ukidanja te nepoštene ugovorne odredbe te ako bi utvrđivanje ništetnosti tog ugovora u cijelosti potrošača izložilo osobito štetnim posljedicama.