61992CO0424_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 21. december 1992 har Ladbroke Racing Ltd i medfoer af EOEF-traktatens artikel 175 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Kommissionen i strid med traktatens bestemmelser har undladt at tage stilling til Ladbroke Racing Ltd' s klage, der tager sigte paa at opnaa, at forskellige overtraedelser af flere traktatbestemmelser i henhold til artikel 3 i forordning nr. 17 og artikel 90, stk. 3, i traktaten bringes til ophoer, og navnlig har undladt at tage stilling til Ladbroke Racing Ltd' s anmodning om, at Kommissionen giver selskabet underretning pr. brev i medfoer af artikel 6 i forordning nr. 99/63 samt om, at den i en skrivelse svarende til et saadant brev meddeler selskabet sit standpunkt vedroerende den indgriben, sagsoegeren har anmodet om paa grundlag af traktatens artikel 90, stk. 3.
2 Ladbroke Racing Ltd har anlagt sag med de samme paastande ved Retten i Foerste Instans (sag T-110/92, kendelse afsagt den 2.7.1993, endnu ikke trykt i Samling af Afgoerelser).
3 Kommissionen har ved et dokument, der er indgivet til Domstolens Justitskontor den 10. februar 1993, fremsat en formalitetsindsigelse, idet den herved har fremsat begaering om, at Domstolen henviser sagen til Retten i Foerste Instans for saa vidt angaar paastandene vedroerende forordning nr. 17/62 og nr. 99/63, og i oevrigt afviser sagen for saa vidt angaar paastanden vedroerende traktatens artikel 90.
4 Sagsoegeren har ved skrivelse indgivet til Domstolens Justitskontor den 15. marts 1993 fremsat begaering om, at Domstolen erklaerer sig kompetent til at behandle sagen i dens helhed, herunder sagsoegerens paastande vedroerende forordning nr. 17/62, samt om, at den forlaenger den frist, inden for hvilken sagsoegeren kan fremsaette bemaerkninger til Kommissionens formalitetsindsigelse. Sagsoegeren har indgivet disse bemaerkninger den 15. april 1993.
5 I henhold til artikel 3, stk. 1, litra c), i Raadets afgoerelse af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans (EFT L 319, s. 1, herefter benaevnt "Raadets afgoerelse") udoever Retten i Foerste Instans de befoejelser, der er tillagt Domstolen i henhold til traktaterne om oprettelse af Faellesskaberne og de retsakter, der er udstedt til disses gennemfoerelse i sager, der indbringes mod en af Faellesskabernes institutioner af fysiske eller juridiske personer i medfoer af EOEF-traktatens artikel 175, stk. 3, og som vedroerer gennemfoerelsen af de for virksomhederne gaeldende konkurrenceregler.
6 Kommissionen har anfoert, at Domstolen har kompetence til at behandle sagen i det omfang, denne vedroerer traktatens artikel 90. Den har, idet den har erkendt, at Domstolen tidligere er naaet til et andet resultat (jf. kendelse af 4.6.1991, sag C-66/90, Koninklijke PTT Nederland NV og PTT Post BV mod Kommissionen, Sml. I, s. 2723), fremsat begaering om, at Domstolen tager denne praksis op til fornyet overvejelse.
7 Kommissionen har til stoette for denne begaering gjort gaeldende, at traktatens artikel 90 indeholder et forbud mod, at medlemsstaterne for saa vidt angaar offentlige virksomheder, som de indroemmer saerlige eller eksklusive rettigheder, traeffer eller opretholder foranstaltninger, som er i strid med traktatens bestemmelser, og at Kommissionen efter artiklens stk. 3 kan udfaerdige almindelige regler vedroerende det naermere indhold af medlemsstaternes forpligtelser for saa vidt angaar de i artikel 90 naevnte virksomhedskategorier. Disse bestemmelser vedroerer altsaa ikke virksomheders adfaerd.
8 Denne argumentation kan ikke laegges til grund.
9 Foerst bemaerkes, at de naevnte bestemmelser hoerer hjemme i en afdeling i traktaten, der baerer overskriften "Regler for virksomhederne". Det er imidlertid disse regler, som artikel 3, stk. 1, litra c), i Raadets afgoerelse tager sigte paa.
10 Dernaest bemaerkes det, at selv om artikel 90, stk. 1, og de almindelige bestemmelser, som Kommissionen kan udstede i henhold til denne artikels stk. 3, angiver indholdet af medlemsstaternes forpligtelser, er det dog utvivlsomt, at disse bestemmelser vedroerer anvendelsen af de for virksomhederne gaeldende konkurrencebestemmelser, for saa vidt som de indeholder et forbud mod vedtagelse eller opretholdelse af statslige foranstaltninger, som vil kunne laegge sig i vejen for anvendelsen af disse bestemmelser paa virksomheder, der har en saerlig stilling.
11 Kommissionen har yderligere fremhaevet, at traktatens artikel 90, stk. 1, kan opfattes som en saerlig udformning af principperne i traktatens artikel 5, og at artikel 90, stk. 3, har det samme formaal som traktatens artikel 169. Dersom det laegges til grund, at soegsmaal paa grundlag af artikel 90 henhoerer under Retten i Foerste Instans' kompetence, mens dette ikke er tilfaeldet for sager, der haenger sammen med artikel 5 og 169, faas efter Kommissionens opfattelse det utilfredsstillende resultat, at afgoerelsen vedroerende kompetencen kommer til at bero paa, om de virksomheder, der beroeres af de omhandlede statslige foranstaltninger, kan karakteriseres som offentlige eller private virksomheder.
12 Heller ikke denne argumentation kan laegges til grund.
13 For efter artikel 3, stk. 1, litra c), i Raadets afgoerelse, henhoerer soegsmaal vedroerende EOEF-traktatens artikel 90 kun under Retten i Foerste Instans' kompetence, for saa vidt som de er anlagt af fysiske eller juridiske personer i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk. 2, og artikel 175, stk. 3, mens soegsmaal vedroerende samme bestemmelse, naar de er anlagt af en af Faellesskabets institutioner eller en medlemsstat, fortsat henhoerer under Domstolens kompetence.
14 Efter artikel 47, stk. 2, i statutten for EOEF-Domstolen, henviser Domstolen, naar den finder, at en sag henhoerer under Rettens kompetence, sagen til Retten, der i saa fald ikke kan erklaere sig inkompetent.
15 Sag C-424/92 er i det hele en sag, hvorved en juridisk person i medfoer af EOEF-traktaten har sagsoegt en faellesskabsinstitution, og sagen vedroerer anvendelsen af de for virksomhederne gaeldende konkurrencebestemmelser, der er omhandlet i kapitel 1 i afsnit 1 i EOEF-traktatens tredje del, og Domstolen skal derfor i medfoer af EOEF-statuttens artikel 47, stk. 2, fastslaa, at den henhoerer under Rettens kompetence, hvorfor den skal henvises til Retten.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN
1) Sag C-424/92, Ladbroke Racing Limited mod Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, henvises til Retten i Foerste Instans.
2) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 3. maj 1993.