61990CC0084_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hr. afdelingsformand,
De herrer dommere,
1. Ved artikel 5c i Raadets forordning (EOEF) nr. 804/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter (EFT L 1968, I, s. 169) - indfoejet ved Raadets forordning nr. 856/84 af 31. marts 1984 (EFT L 90, s. 10) - indfoertes en tillaegsafgift paa produktion af maelk, som skal erlaegges af de producerede maengder, der overstiger en vis referencemaengde (herefter benaevnt "kvote"). Artikel 1 i Raadets forordning (EOEF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 (EFT L 90, s. 13) fastsatte afgiftsbeloebet, mens forordningens artikel 2 fastsatte stoerrelsen af de kvoter, der skulle tildeles hver producent under hensyn til den maengde maelk, han producerede i loebet af et bestemt aar. Som foelge af dommene i Mulder-sagen (sag 120/86, Sml. 1988, s. 2321) og von Deetzen-sagen (sag 170/86, Sml. 1988, s. 2355) har Raadet ved forordning (EOEF) nr. 764/89 af 20. marts 1989 (EFT L 84, s. 2) indfoejet en artikel 3a i forordning nr. 857/84. Formaalet med denne nye bestemmelse var at tildele en kvote til de maelkeproducenter, som havde paataget sig en ikke-markedsfoerings- eller omstillingsforpligtelse i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 1078/77 af 17. maj 1977 om indfoerelse af en praemieordning for ikke-markedsfoering af maelk og mejeriprodukter og for omstilling af malkekvaegsbesaetninger (EFT L 131, s. 1), og som ikke kunne ansoege om tildeling af en kvote paa normalt grundlag, da de ikke havde produceret maelk i referenceaaret.
2. AEgteparret Dent, der er sagsoegere i hovedsagen (herefter benaevnt "sagsoegerne") er maelkeproducenter og driver en bedrift i grevskabet Cumbrien i England. Den 31. januar 1980, paa et tidspunkt, hvor de drev gaarden i form af et personligt sameje under engelsk ret ("partnership"), ansoegte de om at blive omfattet af omstillingsordningen i forordning nr. 1078/77. Deres ansoegning blev imoedekommet, hvorefter de forpligtede sig til at ophoere med maelkeproduktion i fire aar indtil den 30. april 1984 mod udbetalingen af en praemie. Den 6. april 1980 blev deres soen Michael optaget som deltager af samejet.
3. Da sagsoegerne var omfattet af omstillingsordningen, havde de ikke produceret maelk i de relevante aar med henblik paa tildeling af en kvote i henhold til artikel 2 i forordning nr. 857/84. De havde imidlertid efter ansoegning faaet tildelt en kvote paa grund af "saerlige vanskeligheder" i henhold til § 17 i bilag II til Dairy Produce Quotas Regulations 1984 (S.I. 1984, nr. 1047), dvs. en bestemmelse i national ret til gennemfoerelse af artikel 4, stk.1, litra c), i forordning nr. 857/84. I henhold til denne sidstnaevnte bestemmelse kan medlemsstaterne i forbindelse med anvendelsen af artikel 2
"yde de producenter, der udoever landbrugsvirksomhed som hovederhverv, en supplerende referencemaengde, ...".
Paa dette grundlag fik sagsoegerne tildelt en referencemaengde paa 873 600 liter, som jeg herefter vil kalde "exceptionel kvote"; denne kvote blev formodentlig tildelt efter udloebet af aegteparret Dent' s omstillingsforpligtelse. Parterne er enige om, at den exceptionelle kvote er tildelt samejet, bestaaende af hr. Dent, fru Dent og deres soen.
4. Som jeg allerede har naevnt gav den nye artikel 3a i forordning nr. 857/84, der blev indfoejet ved forordning nr. 764/89 af 20. marts 1989, og som traadte i kraft den 29. marts 1989, de producenter, som havde paataget sig en ikke-markedsfoerings- eller omstillingsforpligtelse, mulighed for at opnaa en specifik kvote. Den 29. juni 1989 ansoegte Dent om en saadan kvote hos det britiske Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (herefter benaevnt "Landbrugsministeriet"); ansoegningen blev indgivet paa vegne af samejet, som paa dette tidspunkt bestod af aegteparret Dent og deres soen. Som svar paa ansoegningen tildelte Landbrugsministeriet den 25. august 1989 Dent en personlig kvote paa 965 693 liter maelk i henhold til artikel 3a, stk. 2, foerste afsnit (herefter benaevnt "specifik kvote"). Den exceptionelle kvote var imidlertid fuldstaendig fratrukket i denne nye tildeling, saaledes at der kun blev tildelt en yderligere maengde paa 92 093 liter. Fradraget var sket i henhold til artikel 3a, andet afsnit, som bestemmer:
"Saafremt producenten har opnaaet en referencemaengde i henhold til artikel 3, stk. 1 og 2, og/eller artikel 4, stk. 1, litra b) og c), nedsaettes den saerlige referencemaengde ... med denne maengde."
Herefter vil jeg kalde denne bestemmelse "antikumulationsreglen". Under hovedsagen har Landbrugsministeriet erkendt, at den specifikke kvote burde vaere tildelt hr. og fru Dent i faellesskab, og ikke til hr. Dent alene. Ministeriet haevder imidlertid fortsat, at antikumulationsreglen giver det ret til i denne kvote at fratraekke den samlede maengde, der er ydet som exceptionel kvote.
5. Under hovedsagen har sagsoegerne gjort gaeldende, at enhver nedsaettelse af denne karakter maa vaere udelukket, da den exceptionelle kvote er ydet paa grundlag af nationale bestemmelser og ikke "i henhold til ... artikel 4, stk. 1, litra b) og c)". Sagsoegerne har tilfoejet, at den exceptionelle kvote under alle omstaendigheder kun er blevet tildelt i henhold til artikel 4, stk. 1, litra c), og ikke artikel 4, stk. 1, litra b) og c), hvilket ogsaa forhindrer en anvendelse af antikumulationsreglen. Endelig har de gjort gaeldende, at nedsaettelsen ikke boer kunne finde sted, da den exceptionelle kvote og den specifikke kvote er tildelt to forskellige grupper af personer, nemlig et sameje bestaaende af tre personer for saa vidt angaar den foerste kvote og aegteparret Dent alene for saa vidt angaar den sidstnaevnte kvote; subsidiaert har de gjort gaeldende, at kun to tredjedele af den exceptionelle kvote boer fratraekkes, nemlig den del, der tilfalder aegteparret Dent, som havde faaet tildelt den specifikke kvote.
6. High Court of Justice, Queen' s Bench Division, har derfor forelagt Domstolen foelgende to praejudicielle spoergsmaal:
"1) Skal artikel 3a, stk. 2, andet afsnit, i Raadets forordning (EOEF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 (indfoejet ved Raadets forordning (EOEF) nr. 764/89 af 20. marts 1989) fortolkes saaledes, at den saerlige referencemaengde i artiklens foerste afsnit skal nedsaettes med den referencemaengde, som producenten har opnaaet i henhold til national lovgivning [in casu § 17 i Schedule 2 til Dairy Produce Quotas Regulations 1984, som alene gennemfoerer artikel 4, stk. 1, litra c), og ikke artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 857/84]?
2) Skal artikel 3a, stk. 2, andet afsnit, i forordning nr. 857/84 (indfoejet ved forordning nr. 764/89) - under hensyn til definitionen af begrebet 'producent' i artikel 12, litra c), i forordning nr. 857/84, og naar en saerlig referencemaengde er tildelt to personer (in casu et aegtepar), som driver en bedrift i sameje med en tredje person (in casu deres soen) - fortolkes saaledes, at denne saerlige referencemaengde skal nedsaettes med en referencemaengde (eller en del heraf), naar sidstnaevnte referencemaengde er blevet tildelt paa grundlag af samme bedrift og i oevrigt falder ind under den naevnte artikel 3a, stk. 2, andet afsnit, men er opnaaet af de tre personer i samejets navn?"
Foerste spoergsmaal
7. Det fremgaar af sagsoegernes skriftlige indlaeg, at de har opgivet argumentet om, at den exceptionelle kvote er blevet tildelt i henhold til § 17 i bilag II til Dairy Produce Quotas Regulations af 1984 og ikke artikel 4, stk. 1, litra c), i Raadets forordning nr. 857/84. § 17' s ordlyd viser nemlig klart, at formaalet med bestemmelsen er at gennemfoere artikel 4, stk. 1, litra c), i forordning nr. 857/84; saafremt kvoten er tildelt i henhold til § 17, er det derfor klart, at den ogsaa er blevet tildelt i henhold til artikel 4, stk. 1, litra c).
8. Sagsoegerne holder imidlertid fast ved, at antikumulationsreglen ikke finder anvendelse, idet den exceptionelle kvote er blevet tildelt i henhold til artikel 4, stk. 1, litra c), og ikke "i henhold til ... artikel 4, stk. 1, litra b) og c)". De goer derfor gaeldende, at ordet "og" i udtrykket "artikel 4, stk. 1, litra b) og c)" udtrykker en konjunktion og ikke en disjunktion. Jeg mener ikke, at bestemmelserne kan laeses paa denne maade. Jeg skal paapege, at kvoter, der er tildelt i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b) og c), er forskellige kvoter, der er tildelt under forskellige omstaendigheder. Med andre ord kan en bestemt kvote ikke vaere tildelt i henhold til begge bestemmelser, selv om en bestemt producent ganske vist kan opnaa kvoter paa grundlag af begge bestemmelser. Dernaest er, som den britiske regering har fremhaevet i sit skriftlige indlaeg for Domstolen, gennemfoerelsen af artikel 4, stk. 1, litra b) og c), valgfri for medlemsstaterne. Det er imidlertid klart, at antikumulationsreglen finder anvendelse, selv om en medlemsstat har valgt alene at gennemfoere en af bestemmelserne (og situationen er den samme for saa vidt angaar artikel 3, stk. 1 og 2). Efter min opfattelse er henvisningen i antikumulationsreglen til producenter, som har faaet tildelt en kvote i henhold til "artikel 4, stk. 1, litra b) og c)" ganske enkelt en lidt ufuldstaendig henvisning baade til producenter, som har faaet tildelt en kvote i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), og dem, som har faaet tildelt en kvote i henhold til artikel 4, stk. 1, litra c). I oevrigt anvendes udtrykket "og" - hvilket Det Forenede Kongerige har fremhaevet i sit skriftlige indlaeg - paa samme maade et andet sted i Raadets forordning nr. 847/84 for at forbinde to stykker eller afsnit i den samme artikel, hvorimod "og/eller" anvendes som forbindelse mellem to eller flere artikler.
9. Det foerste spoergsmaal, som High Court har forelagt, boer derfor besvares bekraeftende. Lad mig tilfoeje, at dette resultat er klart i overensstemmelse med formaalet med den paagaeldende lovgivning. Der er efter min opfattelse ikke nogen begrundelse for under omstaendigheder som i denne sag at lade en producent nyde fordel baade af en exceptionel og en specifik kvote.
Andet spoergsmaal
10. Som anfoert ovenfor kan antikumulationsreglen finde anvendelse, ogsaa naar en exceptionel kvote er blevet tildelt i henhold til en national lovgivning om gennemfoerelse alene af artikel 4, stk. 1, litra c), i forordning nr. 857/84. Det naeste spoergsmaal er derfor, om reglen ligeledes finder anvendelse, naar de myndigheder, der er ansvarlige for tildelingen af den specifikke kvote, har tildelt denne kvote til et sameje af to personer og ikke det sameje af tre personer, som havde faaet tildelt den tidligere kvote. Jeg skal henvise til, at den exceptionelle kvote i denne sag blev tildelt et sameje bestaaende af tre personer (sagsoegerne og deres soen), hvorimod Landbrugsministeriet havde til hensigt at tildele den specifikke kvote alene til aegteparret Dent.
11. Sagsoegerne haevder, at da den specifikke kvote er tildelt samejet af to personer, hvorimod den exceptionelle kvote er tildelt samejet bestaaende af tre personer, er de to kvoter blevet tildelt forskellige "producenter", saaledes som dette udtryk er defineret i artikel 12, litra c), i forordning nr. 857/84. Heraf foelger efter sagsoegernes opfattelse, at der ikke skal ske fradrag af den exceptionelle kvote i den specifikke referencemaengde. Subsidiaert goer de gaeldende, at fradraget kun skal ske for saa vidt angaar to tredjedele af den exceptionelle kvote, da alene denne del af kvoten er tildelt modtagerne af den specifikke kvote.
12. Det Forenede Kongeriges regering har i sit skriftlige indlaeg anfoert, at selv om den specifikke kvote af navn alene er tildelt aegteparret Dent, er den i praksis tildelt den gruppe personer, der driver ejendommen paa datoen for tildelingen, og den skal derfor anses for tilhoerende samejet bestaaende af de tre personer. Selv om det antages, at de to kvoter er tildelt forskellige samejer, goer Det Forenede Kongerige gaeldende, at eftersom bedriften blev drevet af den samme gruppe personer paa de to tidspunkter, skal den samlede exceptionelle kvote fratraekkes i den specifikke kvote. Som svar paa et skriftligt spoergsmaal fra Domstolen har Det Forenede Kongerige dog bekraeftet, at de to kvoter efter regeringens opfattelse retligt set skal anses som tilhoerende det sameje, der bestaar af aegteparret Dent og deres soen.
13. Med henblik paa anvendelsen af antikumulationsreglen kan en kvote efter min opfattelse ikke anses som vaerende tildelt en bestemt gruppe personer samtidig med, at den i andre sammenhaenge anses som tilhoerende en anden gruppe personer. Saafremt Michael Dent i henhold til national ret faktisk er blevet behandlet, som om han ikke har nogen ejendomsret til den specifikke kvote, har jeg vanskeligt ved at se, hvorfor hans ret til den exceptionelle kvote skal tages i betragtning ved anvendelsen af antikumulationsreglen. Efter min opfattelse maa man i denne sag betragte baade den exceptionelle og den specifikke kvote som vaerende tildelt de tre personer, som drev bedriften i faellesskab paa det tidspunkt, hvor hver af kvoterne blev tildelt.
14. I artikel 12, litra c), i forordning nr. 857/84 defineres en producent som "landmand, fysisk eller juridisk person eller sammenslutning af fysiske eller juridiske personer, hvis bedrift ligger paa Faellesskabets geografiske omraade....". Det er derfor naturligt at antage, at kvoten skal tildeles den gruppe personer, som driver ejendommen paa det paagaeldende tidspunkt. Det er imidlertid noedvendigt at stille spoergsmaalet, om denne forudsaetning ogsaa er gyldig ved tildelingen af en specifik kvote i henhold til artikel 3a, stk. 1, i forordningen. Det fremgaar af denne bestemmelse, at den producent,
"- hvis ikke-markedsfoerings- eller omstillingsperiode i overensstemmelse med den forpligtelse, der er indgaaet i henhold til forordning (EOEF) nr. 1078/77, udloeber efter den 31. december 1983 ...
tildeles midlertidigt efter ansoegning ... en specifik referencemaengde...".
Denne bestemmelse kan laeses, som om en specifik kvote kun kan tildeles producenter, som reelt har paataget sig en forpligtelse i henhold til forordning nr. 1078/77. I denne sag er det saaledes aegteparret Dent, som har paataget sig den relevante forpligtelse, idet deres soen foerst blev deltager i samejet paa et senere tidspunkt. Det kunne derfor antages, at den specifikke kvote skulle tildeles dem, og ikke samejet af tre personer, som drev gaarden paa tidspunktet for kvotens tildeling; det sagsoegte landbrugsministerium synes i oevrigt ogsaa at have forfaegtet dette synspunkt under hovedsagen.
15. Det skal imidlertid paapeges, at selv efter optagelsen af Michael Dent i samejet, ville den af aegteparret Dent paatagne forpligtelse alligevel vaere overtraadt, saafremt samejet havde paabegyndt en maelkeproduktion foer udloebet af omstillingsperioden. Det bestemmes saaledes i artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 1078/77:
"Omstillingspraemien ydes paa betingelse af, at producenten forpligter sig til at overholde foelgende:
a) I omstillingsperioden maa hverken maelk eller mejeriprodukter, der stammer fra den paagaeldende bedrift, afstaas mod vederlag eller vederlagsfrit.
b) Fra dagen for ansoegningens indgivelse og indtil omstillingsperiodens udloeb skal betingelserne i artikel 2, stk. 2, foerste afsnit, litra b), overholdes ..."
Blandt betingelserne i artikel 2, stk. 2, litra b), fremgaar bl.a. i foerste led foelgende:
" - maa den paagaeldende ikke tillade, at hans bedrift eller en del af denne anvendes af andre til opdraet af malkekvaeg".
Den specifikke kvote i artikel 3a, stk. 1, i forordning nr. 857/84 blev indfoert med henblik paa at tildele en referencemaengde til de producenter, som ikke kunne opnaa en kvote i henhold til artikel 2 i forordningen, fordi de var bundet af en ikke-markedsfoerings- eller omstillingsforpligtelse. Efter min opfattelse skal artikel 3a, stk. 1, derfor fortolkes saaledes, at den ogsaa gaelder for producenter, hvis retsstilling er blevet beroert paa tilsvarende maade af saadanne forpligtelser, uanset om de var medejere paa det tidspunkt, da man paatog sig forpligtelserne, og uanset om de er personligt ansvarlige efter national ret for en eventuel overtraedelse af en saadan forpligtelse. Det er klart, at virkningen af en omstillingsforpligtelse, som et sameje har paataget sig, ikke kan beroeres f.eks. af en aendring af deltagerkredsen i loebet af omstillingsperioden. For mig at se er den "producent", der kan paaberaabe sig artikel 3a, stk. 1, i en saadan situation, den kreds af personer, der driver ejendommen paa det tidspunkt, hvor den specifikke kvote tildeles, og som paa grund af forpligtelsen ikke har haft mulighed for at faa tildelt en kvote i henhold til artikel 2.
16. I oevrigt er situationen efter min opfattelse den samme for en person, som er blevet deltager i samejet efter omstillingsperiodens udloeb. Den nye deltager er nemlig ogsaa i denne situation beroert af omstillingsforpligtelsen, idet han er blevet deltager i et sameje, som har vaeret udelukket fra at faa tildelt en kvote paa grund af forpligtelsen.
17. Jeg konkluderer derfor, at der heller ikke i forbindelse med en specifik kvote er nogen grund til at fravige reglen om, at en kvote er tildelt en person eller et sameje af personer, som driver ejendommen paa det tidspunkt, hvor kvoten tildeles. Det foelger heraf, at den specifikke kvote, der er tildelt efter Dent' s ansoegning, burde have vaeret tildelt samejet af de tre personer og ikke alene de to personer, som var de oprindelige deltagere i omstillingsforpligtelsen.
18. Saavel den exceptionelle som den specifikke kvote skal derfor behandles, som om de retligt set tilhoerer den samme gruppe personer, nemlig samejet med tre deltagere, aegteparret Dent og deres soen, og derfor som om de tilhoerer den samme "producent", som omhandlet i artikel 12, litra c), i forordning nr. 857/84. Det foelger heraf, at den specifikke kvote, der er tildelt samejet af disse tre personer, skal nedsaettes under anvendelse af antikumulationsreglen med den kvote, som tidligere er tildelt samme producent. Ogsaa i dette tilfaelde er resultatet efter min mening i fuld overensstemmelse med formaalet med lovgivningen, og ethvert modsat synspunkt foerer til en kunstig fordel for producenterne.
Sammenfatning
19. Efter min opfattelse maa de spoergsmaal, High Court har forelagt, besvares som foelger:
"1) Artikel 3a, stk. 2, andet afsnit, i Raadets forordning (EOEF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 skal fortolkes saaledes, at naar en producent har opnaaet en referencemaengde i henhold til nationale gennemfoerelsesbestemmelser til forordningens artikel 4, stk. 1, litra c), skal denne referencemaengde fratraekkes i en specifik referencemaengde, som er opnaaet i henhold til artikel 3a, stk. 1.
2) Naar en landbrugsbedrift drives af et sameje, skal den specifikke referencemaengde i henhold til artikel 3a, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 857/84 tildeles samejet, saaledes som det var sammensat paa datoen for tildelingen. Den omstaendighed, at myndighederne har oensket at tildele enkelte af deltagerne den paagaeldende maengde frem for samejet som saadan, kan ikke paaberaabes som begrundelse for at undgaa nedsaettelsen i henhold til artikel 3a, stk. 2, andet afsnit, af den samlede referencemaengde, der tidligere er tildelt samejet i medfoer af forordningens artikel 4, stk. 1, litra c)."
(*) Originalsprog: engelsk.