Foreløbig udgave
DOMSTOLENS BESLUTNING (Afdelingen for Fornyet Prøvelse)
12.
marts 2026 (*)
» Fornyet prøvelse «
I sag C-108/26 RX,
angående et forslag om fornyet prøvelse fremsat den 20.
februar 2026 af førstegeneraladvokaten i henhold til artikel 62 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol,
har
DOMSTOLEN (Afdelingen for Fornyet Prøvelse),
sammensat af afdelingsformanden, K.
Jürimäe (refererende dommer), og dommerne K.
Lenaerts, Domstolens præsident, som fungerende dommer i Afdelingen for Fornyet Prøvelse, F.
Schalin, M.
Gavalec og Z.
Csehi,
truffet følgende
Beslutning
1        Forslaget om fornyet prøvelse, der er blevet fremsat af førstegeneraladvokaten, vedrører Den Europæiske Unions Rets dom af 21. januar 2026, D (Beslutning, der træffes som led i lufttrafikstyringen) (T-134/25, EU:T:2026:35), hvori
Retten traf afgørelse om en anmodning om præjudiciel afgørelse, der blev indgivet af
Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (retten i første instans i
Warszawa, Polen), og mere præcist besvarelsen af det første og det andet spørgsmål, der blev stillet af den forelæggende ret.
2        I
den nævnte dom fastslog
Retten nærmere bestemt
som svar på disse spørgsmål, at »artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF)
nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 [(EUT 2004, L 46, s. 1)], skal fortolkes således, at en beslutning, der træffes som led i lufttrafikstyringen, kan udgøre en »usædvanlig omstændighed« som omhandlet i denne bestemmelse, uanset varigheden af den forsinkelse, som den medfører, og begrundelsen herfor, hvis det godtgøres, at denne beslutning faldt uden for det pågældende luftfartsselskabs faktiske kontrol, bl.a. når det kan udelukkes, at luftfartsselskabet har bidraget til af denne beslutning, hvilket det påhviler den forelæggende ret at vurdere«.
3        Det fremgår af artikel 256, stk. 3, tredje afsnit, TEUF, at de afgørelser, der træffes af Retten om præjudicielle spørgsmål, på de betingelser og med de begrænsninger, der er fastsat i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, undtagelsesvis kan underkastes fornyet prøvelse ved Domstolen, hvis der er alvorlig risiko for, at EU-rettens ensartede anvendelse eller sammenhæng kan påvirkes.
4        I henhold til artikel 62 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol kan førstegeneraladvokaten, når denne finder, at der er en alvorlig risiko for, at EU-rettens ensartede anvendelse eller sammenhæng kan påvirkes, foreslå Domstolen at foretage en fornyet prøvelse af den afgørelse, der er truffet af Retten.
5        I denne henseende fremgår det af artikel 194, stk. 5, i Domstolens procesreglement, at Afdelingen for Fornyet Prøvelse, når den bliver forelagt et sådant forslag til fornyet prøvelse, beslutter, om Rettens afgørelse skal undergives fornyet prøvelse. I beslutningen om at undergive Rettens afgørelse fornyet prøvelse anføres alene de spørgsmål, som skal gøres til genstand for fornyet prøvelse.
6        I det foreliggende tilfælde finder Afdelingen
for Fornyet Prøvelse, at dom af 21.
januar 2026, D (Beslutning, der træffes som led i lufttrafikstyringen) (T-134/25, EU:T:2026:35), skal undergives fornyet prøvelse.
7        Det spørgsmål, som skal gøres til genstand for denne fornyede prøvelse, fremgår af punkt 2 i nærværende beslutnings konklusion.
På grundlag af disse præmisser beslutter Domstolen (Afdelingen for Fornyet Prøvelse):
1)      Den Europæiske Unions Rets dom af 21. januar 2026, D (Beslutning, der træffes som led i lufttrafikstyringen) (T-134/25, EU:T:2026:35), skal undergives fornyet prøvelse.
2)      Den fornyede prøvelse skal vedrøre spørgsmålet om, hvorvidt Den Europæiske Unions Rets dom af 21. januar 2026, D (Beslutning, der træffes som led i lufttrafikstyringen) (T-134/25, EU:T:2026:35), henset bl.a. til Domstolens dom af 31. januar 2013, McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), og af 23. marts 2021, Airhelp (C-28/20, EU:C:2021:226), påvirker EU-rettens ensartede anvendelse eller sammenhæng, idet Retten fastslog, at
–        en beslutning, der træffes som led i lufttrafikstyringen, ikke efter sin karakter eller sin oprindelse er uløseligt forbundet med det pågældende transporterende luftfartsselskabs sædvanlige aktivitetsudøvelse, for så vidt som beslutningen ikke udgør en del af det pågældende luftfartsselskabs aktiviteter, men henhører under lufttrafikstyringstjenesternes aktiviteter og kompetence
–        en sådan beslutning ligger uden for luftfartsselskabets faktiske kontrol, uanset begrundelsen herfor, når det kan udelukkes, at luftfartsselskabet har bidraget til vedtagelsen af denne beslutning, og
–        artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 derfor skal fortolkes således, at en sådan beslutning kan udgøre en »usædvanlig omstændighed« som omhandlet i denne bestemmelse, uanset varigheden af den forsinkelse, som den medfører, og begrundelsen herfor, hvis det godtgøres, at denne beslutning faldt uden for det pågældende luftfartsselskabs faktiske kontrol, bl.a. når det kan udelukkes, at luftfartsselskabet har bidraget til denne beslutning.
3)      De berørte, der er omfattet af artikel 23 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, opfordres til at indgive deres skriftlige bemærkninger til Domstolen om dette spørgsmål inden for en frist på en måned fra forkyndelsen af denne beslutning.
Underskrifter
*      Processprog: polsk.