61990CO0313_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 12. oktober 1990, har Comité international de la rayonne et des fibres synthétiques (herefter benaevnt "CIRFS"), Akzo NV, Hoechst AG, Imperial Chemical Industries plc og Snia Fibre SpA anlagt sag i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk. 2, med paastand om annullation af Kommissionens beslutning, der meddeltes ved skrivelse af 1. august 1990 fra direktoer R. Sunnen, Generaldirektoratet for Konkurrence, til CIRFS, hvori det anfoertes, for det foerste, at de franske myndigheders stoette til Allied Signal' s investering i Longwy ikke var omfattet af forpligtelsen i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3, til forudgaaende anmeldelse, og for det andet, at indholdet og omfanget af stoetten, der var givet i henhold til den franske regionalstoetteordning "Prime d' Aménagement du Territoire", var tilfredsstillende.
2 Ved saerskilt dokument, indleveret til Domstolens Justitskontor den 12. marts 1991, har sagsoegerne - der anfoerte, at en del af den omhandlede stoette allerede var udbetalt - i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 186 indgivet begaering om foreloebige forholdsregler, hvorved det paalaegges Allied Signal Inc. og Allied Signal Fibers Europe SA at tilbagetale hele den stoette, de har modtaget, til de franske myndigheder, endvidere paalaegges det Den Franske Republik ikke at udbetale nogen stoette paa et senere tidspunkt, subsidiaert paalaegges Den Franske Republik at tilbagesoege den allerede udbetalte stoette, og det forbydes den at udbetale nogen stoette senere.
3 Kommissionen fremsatte sine skriftlige bemaerkninger til begaeringen om foreloebige forholdsregler den 4. april 1991, og parterne fremsatte deres mundtlige bemaerkninger i retsmoedet den 6. maj 1991.
4 Inden der tages stilling til, hvorvidt begaeringen om foreloebige forholdsregler kan tages til foelge, skal der kort redegoeres for sagens baggrund.
5 Ifoelge de franske myndigheders oplysninger til Kommissionen besluttede de den 21. juni 1989 at yde en direkte regionalstoette paa 160 millioner FF til et investeringsprojekt paa 840 millioner FF, som selskabet Allied Signal havde planer om i Longwy.
6 Investeringen vedroerer opfoerelsen af en fabrik til fremstilling af polyesterfibre - til industriel brug - som skal anvendes til forstaerkning af daekmaterialer. Produktionen paa denne fabrik skal erstatte den import, som Allied Signal for oejeblikket foretager fra en af sine fabrikker i De Forenede Stater til Faellesskabet. og som ifoelge Kommissionen aarligt udgoer 10 000 tons polyesterfibre. Fabrikkens kapacitet kan dog med tiden udvides til 28 000 tons pr. aar.
7 Stoetten til denne investering blev ydet i henhold til den franske stoetteordning, den saakaldte "Prime d' Aménagement du Territoire", som Kommissionen er blevet underrettet om i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 3. For departementet Meurthe-et-Moselle' s vedkommende, hvor investeringen skal finde sted, har Kommissionen besluttet, at stoette til industriprojekter dér med en ifoelge denne ordning maksimal andel paa 25% af investeringen, var forenelig med faellesmarkedet, jf. Kommissionens beslutning 85/18/EOEF af 10. oktober 1984 om afgraensning af de omraader i Frankrig, der er stoetteberettiget i henhold til stoetteordningen "Prime d' Aménagement du Territoire" (EFT 1985, L 11, s. 28). Efter at den franske, belgiske og luxembourgske regering havde oprettet en "pôle européen de développement", hvorunder Longwy-omraadet henhoerer, har Kommissionen i skrivelse af 1. december 1986 til de paagaeldende regeringer haevet det tilladte loft for andelen i investeringer i dette omraade til 30%.
8 Det er ubestridt, at den omhandlede stoette ikke overskrider de graenser, Kommissionen har tilladt for stoette i henhold til stoetteordningen "Prime d' Aménagement du Territoire".
9 Sagsoegerne er imidlertid af den opfattelse, at de franske myndigheders stoette strider mod de retningslinjer for stoette til EF-producenter af syntetiske fibre, som Kommissionen indfoerte allerede i juli 1977.
10 Det fremgaar af sagen, at Kommissionen i en skrivelse af 19. juli 1977 til medlemsstaternes regeringer anfoerte, at Faellesskabets syntetiske fiberindustri var karakteristisk ved, at produktionskapaciteten langt oversteg behovene, og henstillede, at medlemsstaterne i en periode af to aar at regne fra den omhandlede skrivelse afstod fra at traeffe afgoerelser om stoette, som kunne foere til en udvidelse af den bestaaende produktionskapacitet inden for denne industri. Det henstilledes i skrivelsen, at medlemsstaterne afstod fra enhver form for stoette, herunder regionalstoette, ogsaa saafremt stoetten blev ydet automatisk og ikke skulle anmeldes paa forhaand. Under henvisning til EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 1, anmodede Kommissionen medlemsstaterne om at tilkendegive deres tilslutning til disse principper. Det anfoertes endelig i skrivelsen, at Kommissionen forudgaaende skulle have forelagt ethvert forslag om stoette, som medlemsstaterne af social- eller regionalpolitiske hensyn paataenkte at yde, og som indebar en foroeget eller ny produktionskapacitet.
11 Kommissionen forlaengede denne ordning med kontrol af stoetten til producenter af syntetiske fibre i 1979, 1981, 1983, 1987 og 1989. Kommissionen offentliggoer meddelelser om forlaengelserne i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, serie C.
12 Det fremgaar af den anfaegtede beslutning, at denne kontrolordning ikke fandt anvendelse paa den i sagen omhandlede stoette, som vedroerer ny kapacitet til produktion af syntetiske fibre til industriel anvendelse, fordi stoetten var blevet ydet, foer ordningen blev udvidet i forbindelse med den sidste forlaengelse.
13 Ifoelge Kommissionen blev stoettekontrolordningen i forbindelse med, at den fra den 19. juli 1989 blev forlaenget for en periode af to aar, udvidet til at omfatte syntetiske fibre til industriel anvendelse, mens den tidligere kun fandt anvendelse paa syntetiske fibre til tekstilfremstilling. Kommissionen henviser i den forbindelse til meddelelsen om forlaengelsen fra 1989 (EFT 1989, C 173, s. 5), hvori det i en parentes understreges, at der med hensyn til den omhandlede sektor for syntetiske fibre er tale om "fibre og garn af acryl, polyester, polypropylen og polyamid samt teksturering af disse filamenter, uanset produktets art og type og endelige anvendelsesformaal". Ifoelge Kommissionens meddelelse om forlaengelse fra 1987 (EFT 1987, C 183, s. 4) vedroerte den omhandlede sektor "fibre og garn af acryl, polyester, polypropylen og polyamid samt teksturering af dette garn".
14 Sagsoegerne har gjort gaeldende, at kontrolordningen fra indfoerelsen i 1977 omfattede foroegelse eller nyoprettelse af produktionskapacitet for syntetiske fibre uanset deres endelige anvendelsesformaal. Sagsoegerne har herved bl.a. henvist til en meddelelse om kontrolordningen for stoette til producenter af syntetiske fibre fra Kommissionen til Forbundsrepublikken Tyskland i 1977, hvori anvendelsesomraadet for kontrolordningen var beskrevet paa den ovenfor anfoerte maade.
15 Sagsoegerne har ogsaa gjort gaeldende, at den i sagen omhandlede stoette ikke kan anses for ydet allerede i juni 1989, idet selskabet Allied Signal i marts 1990 stadig forhandlede med et oestrigsk selskab om placering af den projekterede fabrik i OEstrig.
16 Det bemaerkes, at efter procesreglementets artikel 83, stk. 2, er det en betingelse for at anordne en foreloebig forholdsregel, at der foreligger omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed. Desuden skal de begaerede foreloebige forholdsregler umiddelbart forekomme berettigede af faktiske og retlige grunde.
17 Det fremgaar af Domstolens faste praksis, at spoergsmaalet om, hvorvidt en begaering om foreloebige forholdsregler er uopsaettelig, skal vurderes paa baggrund af noedvendigheden af, at der traeffes en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at den begaerende part udsaettes for et alvorligt og uopretteligt tab. Det paahviler den begaerende part at godtgoere, at det vil paafoere vedkommende et vaesentligt og uopretteligt tab, saafremt man afventer afgoerelsen af hovedsagen.
18 Med hensyn til dette forhold har sagsoegerne gjort gaeldende, at de franske myndigheders stoette medfoerer en uoprettelig skade for konkurrencen inden for sektoren for syntetiske fibre. Ved hjaelp af denne stoette faar selskabet Allied Signal en vaesentlig fordel i form af lavere omkostninger, som goer det muligt for selskabet at saelge fibrene billigere end konkurrenterne, herunder sagsoegerne. Skaden forsvinder ikke noedvendigvis ved, at den anfaegtede beslutning annulleres. Det er tvivlsomt, om stoetten faktisk vil blive tilbagebetalt. Men selv i tilfaelde af tilbagebetaling vil der vaere lidt et tab som foelge af foroegelsen af EF-producenternes nuvaerende overskudskapacitet. Dette vil modarbejde den indsats, de paagaeldende virksomheder med Kommissionens stoette siden 1971 har gjort for at begraense kapaciteten og gennemfoere en strukturomlaegning. Det er i den forbindelse uden betydning, om der er tale om en produktion af syntetiske fibre til industriel brug eller til tekstilfremstilling, da produktionsmetoderne i det store og hele er identiske. Sagsoegerne har desuden gjort gaeldende, at selskabet Allied Signal, selv hvis tilbagebetaling sker, gennem flere aar vil have haft raadighed over et betydeligt beloeb uden at skulle betale renter.
19 Det bemaerkes, som sagsoegerne i oevrigt selv har anfoert, at annullationen af den af dem anfaegtede beslutning ikke i sig selv kan forhindre det paaberaabte tab.
20 Den anfaegtede beslutning fastslaar nemlig blot, at den omhandlede stoette ikke var omfattet af forpligtelsen til forudgaaende anmeldelse, og at den ikke gaar ud over de rammer for stoetteordninger med regionalt sigte, som Kommissionen har godkendt.
21 Heraf foelger, at saafremt den omhandlede beslutning annulleres, skal Kommissionen herefter undersoege, om stoetten var forenelig med faellesmarkedet, og indlede den med henblik herpaa fastsatte procedure i EOEF-Traktatens artikel 93, stk. 2.
22 Saafremt beslutningen annulleres, er det ikke dermed fastslaaet, at den omhandlede stoette er ulovlig, og der saaledes er grundlag for, at de allerede udbetalte beloeb kan kraeves tilbagebetalt.
23 De begaerede foreloebige forholdsregler er ganske vist egnede til at forhindre det paaberaabte tab, men de gaar ud over rammerne for det annullationssoegsmaal, sagsoegerne har anlagt.
24 De forholdsregler, som Domstolen kan traeffe efter reglerne om de saerlige rettergangsformer, er nemlig foreloebige, og i medfoer af procesreglementets artikel 86, stk. 3, ophoerer de med at have retsvirkninger ved afsigelsen af den endelige dom i sagen. Disse foreloebige forholdsregler kan derfor kun havde det formaal at sikre en procesparts interesse i, at afgoerelsen i hovedsagen ikke bliver illusorisk, idet den fratages sin praktiske betydning.
25 I oevrigt bemaerkes, at Domstolen ikke under en sag om foreloebige forholdsregler, naar henses til indholdet af den ved annullationssoegsmaalet anfaegtede beslutning, kan foretage en bedoemmelse af, om den omhandlede stoette er forenelig med faellesmarkedet, og saaledes fastslaa, om der eventuelt foreligger grunde, som goer de begaerede foreloebige forholdsregler umiddelbart berettigede.
26 Det foelger heraf, at sagsoegernes begaering under alle omstaendigheder er for tidligt fremsat.
27 Det er herefter ufornoedent at tage stilling til Kommissionens anbringender om, at risikoen for det paaberaabte tab ikke er overhaengende, eftersom det foerst ville indtraede, naar den nye fabrik tages i brug, og tabet heller ikke er uopretteligt, fordi Kommissionen kan kraeve stoetten tilbagebetalt, saafremt den ved afslutningen af proceduren i artikel 93, stk. 2, fastslaar, at stoetten er uforenelig med faellesmarkedet.
28 Begaeringen om foreloebige forholdsregler kan herefter ikke tages til foelge.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
PRAESIDENTEN
1) Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
2) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 17. maj 1991.