Cauza C‑523/13
Walter Larcher
împotriva
Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd
(cerere de decizie preliminară formulată de Bundessozialgericht)
„Trimitere preliminară – Securitatea socială a lucrătorilor migranți – Articolul 45 TFUE – Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 – Prestații pentru limită de vârstă – Principiul nediscriminării – Lucrător care beneficiază, într‑un stat membru, de un regim de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării – Luare în considerare pentru acordarea dreptului la o pensie pentru limită de vârstă în alt stat membru”
Sumar – Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 decembrie 2014
1.        Securitate socială – Lucrători migranți – Egalitate de tratament – Asigurare pentru limită de vârstă și pentru deces – Reglementare națională care condiționează acordarea unei asigurări pentru limită de vârstă după o perioadă de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării de faptul ca regimul de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării să se fi desfășurat exclusiv în temeiul dispozițiilor naționale ale statului membru în cauză – Inadmisibilitate – Justificare – Lipsă
[Regulamentul nr. 1408/71 al Consiliului, art. 3 alin. (1)]
2.        Acte ale instituțiilor – Regulamente – Aplicare de către statele membre – Obligație de interpretare conformă dreptului național
(art. 288 al doilea paragraf TFUE)
3.        Securitate socială – Lucrători migranți – Egalitate de tratament – Asigurare pentru limită de vârstă și pentru deces – Acordarea unei asigurări pentru limită de vârstă după o perioadă de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării – Recunoașterea unei perioade de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării care s‑a desfășurat conform legislației unui alt stat membru – Obligație de a efectua o examinare comparativă a condițiilor de aplicare a regimurilor de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării ale celor două state membre
[Regulamentul nr. 1408/71 al Consiliului, art. 3 alin. (1)]
1.        Principiul egalității de tratament consacrat la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1992/2006, se opune unei dispoziții a unui stat membru potrivit căreia acordarea unei pensii pentru limită de vârstă după o perioadă de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării presupune ca regimul de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării să se fi desfășurat exclusiv în temeiul dispozițiilor naționale ale acestui stat membru.
Astfel o asemenea dispoziție, pe de o parte, i‑ar putea defavoriza în special pe lucrătorii care și‑au exercitat dreptul la liberă circulație, în măsura în care îl pune pe un lucrător migrant care, după ce și‑a desfășurat cea mai mare parte a activității profesionale în acest stat membru, este încadrat în muncă în alt stat membru în care beneficiază de un regim cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării, ca urmare a acestui fapt, într‑o situație mai puțin favorabilă decât cea a lucrătorului care și‑a desfășurat întreaga activitate profesională în statul membru în care se solicită pensia și beneficiază în acesta de regimul de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării, și, pe de altă parte, ar putea descuraja angajatorii stabiliți în alt stat membru să angajeze în cadrul regimului lor național de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării o persoană care și‑a desfășurat o mare parte din activitatea profesională în statul membru în care se solicită pensia, în cazul în care normele acestui regim național sunt diferite de cele care reglementează regimul național de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării din acest ultim stat membru.
Pe de altă parte, dispoziția citată anterior nu se poate justifica, întrucât depășește ceea ce este necesar pentru atingerea scopurilor urmărite, și anume să asigure lucrătorilor, la cererea acestora, trecerea la pensie în condiții optime și să promoveze angajarea de șomeri sau de ucenici.
Astfel, a exclude, pur și simplu, posibilitatea luării în considerare a unui regim de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării efectuat în alt stat membru pentru obținerea pensiei pentru limită de vârstă naționale echivalează cu a face abstracție de faptul că regimul de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării din acest alt stat membru poate urmări, după caz, obiective identice sau similare celor din dreptul statului membru în care se solicită pensia, potrivit unor modalități de asemenea identice sau similare celor prevăzute de acest drept, astfel încât aplicarea acestui regim este de natură să realizeze în același mod obiectivul sau obiectivele legitime în cauză.
(a se vedea punctele 35-37, 39, 41, 42 și 46 și dispozitiv 1)
2.        A se vedea textul deciziei.
(a se vedea punctele 44 și 45)
3.        Principiul egalității de tratament consacrat la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul nr. 118/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1992/2006, trebuie interpretat în sensul că, în vederea recunoașterii, într‑un stat membru, a unui regim de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării care s‑a desfășurat în conformitate cu legislația altui stat membru, este necesar să se procedeze la o analiză comparativă a condițiilor de aplicare a regimurilor de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării din aceste două state membre pentru a se determina, de la caz la caz, dacă diferențele identificate sunt de natură să compromită realizarea obiectivelor urmărite în mod legitim de legislația în cauză a acestui prim stat membru.
În această privință, deși articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1408/71 se opune ca un stat membru să refuze în mod sistematic luarea în considerare, în vederea acordării unei pensii pentru limită de vârstă pe teritoriul său, a unui regim de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării care s‑a desfășurat potrivit dispozițiilor legislative ale altui stat membru, această dispoziție nu obligă însă primul stat membru să recunoască în mod automat un astfel de regim de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării ca fiind echivalent cu regimul de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării prevăzut de legislația sa națională.
Astfel, orice interpretare a acestei dispoziții care ar obliga statele membre să procedeze la o asemenea asimilare automată ar echivala cu privarea acestora de competența lor în materie de protecție socială.
Rezultă că autoritățile naționale trebuie să procedeze la o analiză comparativă a celor două regimuri respective.
Având în vedere că această analiză a autorităților unui stat membru trebuie să permită îndeosebi să se evalueze dacă condițiile de aplicare a măsurii regimului de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării desfășurat în alt stat membru permit realizarea obiectivelor legitime urmărite, în primul stat membru, prin regimul de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării, autoritățile respective nu pot impune ca aceste condiții să fie identice.
Astfel, pe de o parte, nu este exclus ca unul și același obiectiv să poată fi realizat prin mijloace diferite, iar condițiile de aplicare a măsurii regimului de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării să difere, prin urmare, unele de altele.
Pe de altă parte, cerința identității acestor condiții ar echivala, de facto, cu a priva de efect util analiza în cauză, întrucât este puțin probabil ca dispozițiile legislative din două state membre să fie identice sub toate aspectele.
Mai concret, în ceea ce privește aprecierea similitudinii dintre diferitele condiții ale regimurilor de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării stabilite în două state membre distincte, aceasta trebuie efectuată de la caz la caz și diferențele minore care nu au o influență notabilă asupra realizării obiectivelor urmărite nu pot fi reținute pentru a refuza recunoașterea drept echivalent cu un regim național de muncă cu timp parțial în vederea pregătirii pensionării a celui desfășurat în temeiul dispozițiilor legislative ale altui stat membru.
(a se vedea punctele 50-55, 57 și 59 și dispozitiv 2)