62021CJ0321_RES
Cauza C‑321/21 P
Ryanair DAC
împotriva
Comisiei Europene
Hotărârea Curții (Camera a patra) din 28 septembrie 2023
„Recurs – Ajutor de stat – Articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE – Piața daneză a transportului aerian – Ajutor acordat de Regatul Danemarcei în favoarea unei companii aeriene în cadrul pandemiei de COVID-19 – Cadru temporar pentru măsuri de ajutor de stat – Garanție publică pentru o linie de credit de tip revolving – Decizie a Comisiei Europene de a nu ridica obiecții – Ajutor destinat reparării pagubelor suferite de o singură victimă – Principiile proporționalității și nediscriminării – Libertatea de stabilire și libera prestare a serviciilor”
Ajutoare acordate de state – Interzicere – Derogări – Ajutoare compatibile cu piața internă – Ajutoare destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare – Garanție aferentă unei linii de credit de tip revolving în favoarea unei singure companii aeriene în cadrul pandemiei de Covid-19 – Includere – Garanție de care nu beneficiază toate companiile aeriene prejudiciate – Lipsă de relevanță
[art. 107 alin. (2) lit. (b) TFUE]
(a se vedea punctele 18-33)
Recurs – Motive – Apreciere eronată a faptelor și a elementelor de probă – Inadmisibilitate – Controlul exercitat de Curte cu privire la aprecierea faptelor și a elementelor de probă – Excludere, cu excepția cazurilor de denaturare – Motiv întemeiat pe denaturarea faptelor – Necesitatea de a indica în mod precis elementele denaturate și de a demonstra erorile de analiză care au condus la această denaturare – Necesitatea unei denaturări care să rezulte în mod vădit din înscrisurile din dosar
[art. 256 alin. (1) al doilea paragraf TFUE; Statutul Curții de Justiție, art. 58 primul paragraf; Regulamentul de procedură al Curții, art. 168 alin. (1) lit. (d)]
(a se vedea punctele 53-59)
Ajutoare acordate de state – Interzicere – Derogări – Ajutoare compatibile cu piața internă – Ajutoare destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare – Garanție aferentă unei linii de credit de tip revolving în favoarea unei singure companii aeriene în cadrul pandemiei de Covid-19 – Aprecierea proporționalității ajutorului în raport cu cuantumul ajutorului
[art. 107 alin. (2) lit. (b) TFUE]
(a se vedea punctele 63-67 și 71-74)
Ajutoare acordate de state – Interzicere – Derogări – Ajutoare compatibile cu piața internă – Ajutoare destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare – Garanție aferentă unei linii de credit de tip revolving în favoarea unei singure companii aeriene în cadrul pandemiei de Covid-19 – Compatibilitatea garanției cu piața internă în pofida caracterului său exclusiv – Condiții
(art. 107 TFUE)
(a se vedea punctele 89-96)
Dreptul Uniunii Europene – Principii – Egalitate de tratament – Discriminare pe motiv de cetățenie sau naționalitate – Interzicere în temeiul articolului 18 TFUE – Caracter subsidiar în raport cu normele specifice privind nediscriminarea prevăzute de Tratatul FUE – Articolul 107 alineatele (2) și (3) TFUE care prevede astfel de norme specifice
[art. 18 și art. 107 alin. (2) și (3) TFUE]
(a se vedea punctele 97-100)
Ajutoare acordate de state – Interzicere – Derogări – Ajutoare compatibile cu piața internă – Ajutoare destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare – Garanție aferentă unei linii de credit de tip revolving în favoarea unei singure companii aeriene în cadrul pandemiei de Covid-19 – Ajutor compatibil cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE – Aprecierea ajutorului în raport cu libera prestare a serviciilor și cu libertatea de stabilire – Condiții
[art. 49, art. 56 și art. 107 alin. (2) lit. (b) TFUE]
(a se vedea punctele 118-124)
Ajutoare acordate de state – Interzicere – Derogări – Ajutoare compatibile cu piața internă – Ajutoare destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare – Garanție aferentă unei linii de credit de tip revolving în favoarea unei singure companii aeriene în cadrul pandemiei de Covid-19 – Apreciere în raport cu articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE – Decizie a Comisiei prin care se constată compatibilitatea ajutorului cu piața internă fără deschiderea procedurii formale de investigare – Încălcarea drepturilor procedurale ale părților interesate – Condiții – Părți interesate care trebuie să demonstreze existența unor îndoieli cu privire la compatibilitatea ajutorului cu piața internă
[art. 107 alin. (2) lit. (b) TFUE]
(a se vedea punctele 131-140)
Ajutoare acordate de state – Decizie a Comisiei de a nu ridica obiecții cu privire la o schemă de ajutor sau o măsură de ajutor – Obligația de motivare – Conținut
[art. 107 alin. (2) lit. (b) și art. 296 TFUE]
(a se vedea punctele 144-149)
Rezumat
În luna aprilie 2020, Regatul Danemarcei și Regatul Suediei au notificat Comisiei Europene două măsuri de ajutor distincte în favoarea companiei aeriene SAS AB, constând fiecare într‑o garanție aferentă unei linii de credit de tip revolving în cuantum maxim de 1,5 miliarde de coroane suedeze (denumită în continuare „măsura în cauză”). Aceste măsuri vizau acordarea în favoarea SAS a unor compensații parțiale pentru pagubele rezultate din anularea sau din reprogramarea zborurilor sale ca urmare a instituirii unor restricții de călătorie în contextul pandemiei de COVID-19.
Notificarea măsurii de ajutor suedeze a constituit urmarea directă a aprobării de către Comisie, în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE (
1
), a unei scheme suedeze de garanții pentru împrumuturi care viza să susțină anumite companii aeriene în contextul pandemiei de COVID-19 (
2
). În această privință, Suedia confirmase că SAS, care întâmpina dificultăți în obținerea de împrumuturi de la instituțiile de credit în cadrul schemei de ajutor suedeze de garanții pentru împrumuturi, urma să beneficieze fie de un ajutor în temeiul acestei scheme, fie de noua garanție notificată, însă nu de ambele măsuri în același timp.
Prin Deciziile din 15 aprilie 2020 (
3
) și din 24 aprilie 2020 (
4
), Comisia a calificat măsurile în cauză drept ajutoare de stat compatibile cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE. Conform acestei dispoziții, ajutoarele destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau de alte evenimente extraordinare sunt compatibile cu piața internă.
Compania aeriană Ryanair a introdus acțiuni prin care a solicitat anularea acestor decizii, care au fost însă respinse prin două hotărâri ale Tribunalului (
5
).
Recursurile formulate de Ryanair împotriva hotărârilor respective au fost respinse de Curte (
6
), care confirmă, în acest context, că măsurile de ajutor adoptate pentru a răspunde consecințelor pandemiei de COVID-19 pot fi rezervate în mod legal unei singure întreprinderi, chiar dacă și concurenții acesteia sunt afectați de pandemia menționată.
Aprecierea Curții
Mai întâi, Curtea confirmă analiza Tribunalului potrivit căreia un ajutor acordat în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE și destinat să facă față unui eveniment extraordinar poate, precum în speță, să fie limitat la o singură întreprindere, cu excluderea tuturor celorlalte întreprinderi prejudiciate.
În această privință, Curtea arată că nu reiese nicidecum din modul de redactare a articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE, interpretat în lumina obiectivului său, că ar putea fi declarat compatibil cu piața internă numai un ajutor care ar fi acordat tuturor întreprinderilor care au suferit pagube provocate de un eveniment extraordinar.
Desigur, dacă, în cadrul examinării unei măsuri de ajutor în temeiul acestei dispoziții, Comisia ar trebui să constate printre altele că selectarea beneficiarului nu este conformă cu obiectivul constând în compensarea dezavantajelor cauzate în mod direct de un eveniment extraordinar și că răspunde astfel altor considerații care sunt străine de acesta, măsura respectivă nu poate fi declarată compatibilă cu piața internă.
Cu toate acestea, simplul fapt că un ajutor nu este acordat decât unei singure întreprinderi dintre mai multe întreprinderi potențial prejudiciate de un eveniment extraordinar nu implică totuși că ajutorul respectiv urmărește în mod necesar alte obiective, cu excluderea celui urmărit de articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE, sau că este acordat în mod arbitrar.
În acest context, Curtea respinge de asemenea argumentația Ryanair întemeiată pe faptul că scopul dispoziției menționate presupune ca statul membru în cauză să acționeze în calitate de „asigurător în ultimă instanță” care oferă aceeași protecție tuturor întreprinderilor expuse anumitor evenimente extraordinare, având în vedere că o asemenea interpretare nu reiese nici din modul de redactare, nici din obiectivul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE.
Prin urmare, Tribunalul a considerat fără a săvârși o eroare de drept că, în pofida faptului că de măsurile în cauză nu au beneficiat toate întreprinderile care au suferit pagube provocate de pandemia de COVID 19, Comisia avea dreptul să le califice drept ajutoare compatibile cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE.
Pe de altă parte, contrar celor susținute de Ryanair, faptul că Comisia declarase schema suedeză de garanții pentru împrumuturi compatibilă cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) TFUE nu o împiedica să declare noua garanție notificată de Regatul Suediei compatibilă cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE. Astfel, întrucât un eveniment precum pandemia de COVID-19 poate fi calificat atât drept „eveniment extraordinar”, în sensul acestei din urmă dispoziții, cât și drept eveniment care determină „perturbări grave ale economiei”, în sensul primei dispoziții, Tratatul FUE nu se opune unei aplicări concomitente a dispozițiilor menționate, în măsura în care condițiile lor de aplicare respective sunt îndeplinite.
În continuare, în cadrul controlului proporționalității, confirmând în același timp că un ajutor individual acordat în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE nu poate fi mai mare decât pierderile suferite de beneficiarul său ca urmare a evenimentului extraordinar în cauză, Curtea respinge criticile Ryanair potrivit cărora Tribunalul ar fi trebuit să țină seama de o posibilă supracompensare a SAS în raport cu pagubele suferite de celelalte companii aeriene care operează în Suedia și în Danemarca. Cu privire la acest aspect, Curtea subliniază, pe de o parte, că aspectul dacă sau în ce măsură alte companii au suferit de asemenea pagube ca urmare a pandemiei de COVID-19 este în mod clar lipsit de relevanță pentru aprecierea unei eventuale supracompensări în beneficiul SAS. Întrucât Regatul Danemarcei și Regatul Suediei nu erau obligate, pe de altă parte, să ia în considerare totalitatea pagubelor provocate de pandemia de COVID-19 sau să acorde beneficiul ajutorului tuturor întreprinderilor prejudiciate, autorizația de a acorda, în temeiul articolului 107 alineatul (2) litera (b) TFUE, un ajutor numai în favoarea SAS nu poate fi condiționată de demonstrarea de către Comisie a faptului că paguba provocată de această pandemie nu afecta decât această întreprindere.
În plus, Tribunalul a apreciat în mod întemeiat că, în cazul unui ajutor sub forma unei garanții pentru o linie de credit, cuantumul ajutorului acordat beneficiarului pe care Comisia trebuie să îl ia în considerare pentru a stabili existența unei eventuale supracompensări corespunde în principiu diferenței în ceea ce privește ratele dobânzii acordate beneficiarului respectiv în prezența sau în lipsa garanției la data adoptării deciziei sale. În schimb, în vederea acestei determinări, Comisia nu trebuie să aibă în vedere un eventual avantaj pe care beneficiarul l‑ar fi obținut indirect din aceasta, precum avantajul concurențial rezultat, dacă este cazul, din faptul că era singurul beneficiar al ajutorului.
Curtea confirmă de asemenea concluzia Tribunalului potrivit căreia măsurile în cauză nu sunt contrare principiului nediscriminării prin simplul fapt că prezintă un caracter intrinsec exclusiv, având în vedere că dreptul Uniunii permite statelor membre să acorde ajutoare individuale, cu condiția ca toate cerințele prevăzute la articolul 107 TFUE să fie îndeplinite.
În această privință, Curtea amintește că, deși articolul 107 alineatul (1) TFUE stabilește principiul incompatibilității cu piața internă a măsurilor care îndeplinesc condițiile prevăzute de această dispoziție, printre care figurează cerința selectivității, nu este mai puțin adevărat că alineatele (2) și (3) ale aceluiași articol prevăd anumite derogări de la principiul menționat. Rezultă că ajutoarele de stat care sunt acordate în vederea unui obiectiv recunoscut prin derogările respective și în limitele a ceea ce este necesar și proporțional pentru realizarea acestui obiectiv nu pot fi declarate incompatibile cu piața internă numai în considerarea caracteristicilor sau a efectelor care sunt inerente oricărui ajutor de stat, și anume în special pentru motive legate de faptul că ajutorul este selectiv sau de faptul că acesta ar denatura concurența.
În acest context, Curtea respinge, în plus, afirmația Ryanair potrivit căreia Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a aplicat principiul nediscriminării pe motiv de naționalitate consacrat la articolul 18 TFUE, ci a examinat măsurile în cauză în raport cu articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE. Astfel, potrivit unei jurisprudențe constante, articolul 18 TFUE nu are vocație de a se aplica în mod autonom decât în situații guvernate de dreptul Uniunii pentru care Tratatul FUE nu prevede norme specifice privind nediscriminarea. Or, potrivit Curții, derogările prevăzute la articolul 107 alineatele (2) și (3) TFUE constituie astfel de norme specifice.
Tribunalul nu a săvârșit o eroare de drept nici atunci când a respins criticile formulate de Ryanair întemeiate pe o încălcare a dispozițiilor privind libera prestare a serviciilor și libertatea de stabilire. În această privință, Curtea arată că, pentru a stabili că măsurile în cauză constituiau, ca urmare a faptului că de ele beneficia numai SAS, un obstacol în calea libertății de stabilire și a liberei prestări a serviciilor, Ryanair ar fi trebuit să demonstreze că acestea produceau efecte restrictive care le depășeau pe cele inerente unui ajutor de stat acordat în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 107 alineatul (2) litera (b) TFUE. Totuși, în argumentația sa, Ryanair s‑a limitat să critice alegerea SAS ca beneficiar unic al măsurilor în cauză și consecințele alegerii respective, deși aceasta din urmă este inerentă caracterului selectiv al măsurilor menționate.
În sfârșit, Curtea respinge motivul întemeiat pe faptul că Tribunalul ar fi încălcat cerințele de motivare a deciziilor Comisiei de a nu ridica obiecții cu privire la măsurile în cauză și, pe cale de consecință, respinge cele două recursuri formulate de Ryanair în totalitate.
(
1
)	Conform acestei dispoziții, ajutoarele destinate să promoveze realizarea unui proiect important de interes european comun sau să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru pot fi considerate compatibile cu piața internă.
(
2
)	Decizia C(2020) 2366 final privind ajutorul de stat SA.56812 (2020/N) – Suedia – COVID-19: schemă de garanții pentru împrumuturi în favoarea companiilor aeriene (JO 2020, C 269, p. 1).
(
3
)	Decizia C(2020) 2416 final a Comisiei din 15 aprilie 2020 privind ajutorul de stat SA.56795 (2020/N) – Danemarca – Compensarea pagubelor provocate SAS de pandemia de COVID-19 (JO 2020, C 220, p. 7).
(
4
)	Decizia C(2020) 2784 final a Comisiei din 24 aprilie 2020 privind ajutorul de stat SA.57061 (2020/N) – Suedia – Compensarea pagubelor provocate SAS de pandemia de COVID-19 (JO 2020, C 220, p. 9).
(
5
)	Hotărârile din 14 aprilie 2021, Ryanair/Comisia (SAS, Danemarca; Covid-19) (T‑378/20, EU:T:2021:194) și Ryanair/Comisia (SAS, Suedia; Covid-19) (T‑379/20, EU:T:2021:195).
(
6
)	Recursul formulat împotriva Hotărârii pronunțate în cauza T‑379/20 este respins prin Hotărârea Curții pronunțată în cauza C‑320/21 P. Recursul introdus împotriva Hotărârii pronunțate în cauza T‑378/20 este respins prin Hotărârea Curții pronunțată în cauza C‑321/21 P.