Privremena verzija
MIŠLJENJE NEZAVISNOG ODVJETNIKA
MANUELA CAMPOSA SÁNCHEZ-BORDONE
od 18. prosinca 2025.(1)
Predmet C-820/24
Strominator Elektro GmbH
protiv
Bundesimmobiliengesellschaft mbH,
uz sudjelovanje:
Fiegl a Spielberger GmbH
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht (Savezni upravni sud, Austrija))
„Prethodni postupak — Javna nabava — Izvršenje ugovora — Direktiva 2014/24/EU — Članak 72. — Izmjena ugovora tijekom njihova trajanja — Trajanje ugovora — Direktiva 2011/7/EU — Borba protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama — Članak 4. — Transakcije između poduzeća i javnih tijela — Rok za plaćanje — Primitak robe ili pružanje usluga”
1.        Sud koji je uputio zahtjev traži tumačenje članka 72. stavka 5. Direktive 2014/24/EU(2) kako bi u sporu koji se pred njim vodi utvrdio je li javni naručitelj izmijenio uvjete ugovora o radovima.
2.        Konkretno, sud koji je uputio zahtjev želi doznati predstavlja li izmjenu ugovora tijekom njegova trajanja(3) izmjena ugovornih uvjeta ako je: (a) ugovoreni rok za izvršenje istekao; (b) ugovaratelj izvršio naručene usluge; i (c) javni naručitelj primio konačni račun, ali ga još nije platio.
I.      Pravni okvir
A.      Pravo Unije
1.      Direktiva 2014/24
3.        Članak 72. („Izmjena ugovora tijekom njihova trajanja”) glasi:
„1.      Ugovore i okvirne sporazume moguće je mijenjati bez novog postupka nabave u skladu s ovom Direktivom u svim sljedećim slučajevima:
(a)      ako su izmjene, bez obzira na njihovu novčanu vrijednost, predviđene u prvotnoj dokumentaciji o nabavi putem jasnih, preciznih i nedvosmislenih revizijskih klauzula, koje mogu uključivati klauzule o izmjeni cijene, ili opcija. U tim klauzulama navodi se opseg i priroda mogućih izmjena ili opcija kao i uvjeti u kojima se mogu upotrijebiti. Njima se ne predviđaju izmjene ili opcije koje bi izmijenile ukupnu prirodu ugovora ili okvirnog sporazuma;
(b)      za dodatne radove, usluge ili robu koju isporučuje početni ugovaratelj, koja se pokazala potrebnom i koja nije uključena u prvotnu nabavu, ako promjena ugovaratelja:
(i)      nije moguća zbog gospodarskih ili tehničkih razloga, kao što su zahtjevi za međuzamjenjivošću i interoperabilnošću s postojećom opremom, uslugama ili instalacijama koje se nabavljaju u okviru prvotne nabave; i
(ii)      prouzročila bi značajne poteškoće ili […] udvostručavanje troškova za javnog naručitelja.
Međutim, bilo koje povećanje cijene ne smije biti veće od 50 % vrijednosti izvornog ugovora. Ako je učinjeno nekoliko uzastopnih izmjena, to se ograničenje primjenjuje na vrijednost svake izmjene. Takve uzastopne izmjene ne smiju imati za cilj zaobilaženje ove Direktive;
(c)      ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
(i)      do potrebe za izmjenom došlo je zbog okolnosti koje pažljivi javni naručitelj nije mogao predvidjeti;
(ii)      izmjenom se ne mijenja cjelokupna priroda ugovora;
(iii)      svako povećanje cijene nije veće od 50 % vrijednosti prvotnog ugovora ili okvirnog sporazuma. Ako je učinjeno nekoliko uzastopnih izmjena, to se ograničenje primjenjuje na vrijednost svake izmjene. Takve uzastopne izmjene ne smiju imati za cilj zaobilaženje ove Direktive;
(d)      ako novi ugovaratelj zamjenjuje onoga kojemu je javni naručitelj prvotno dodijelio ugovor uslijed:
(i)      nedvosmislene revizijske klauzule ili opcije u skladu s točkom (a);
(ii)      općeg ili djelomičnog nasljeđivanja prvotnog ugovaratelja, nakon restrukturiranja poduzeća, uključujući preuzimanje, spajanje, stjecanje ili insolventnost, od strane drugog gospodarskog subjekta koji ispunjava prvotno utvrđene kriterije za kvalitativni odabir, pod uvjetom da to ne znači druge značajne izmjene ugovora te da nema za cilj zaobilaženje primjene ove Direktive; ili
(iii)      u slučaju da sam javni naručitelj preuzme obveze glavnog ugovaratelja prema svojim podugovarateljima, ako je takva mogućnost predviđena u nacionalnom zakonodavstvu u skladu s člankom 71.;
(e)      ako izmjene, bez obzira na njihovu vrijednost, nisu značajne u smislu stavka 4.
Javni naručitelji koji su izmijenili ugovor u slučajevima navedenima u točkama (b) i (c) ovog stavka objavljuju obavijest o tome u Službenom listu Europske unije. Takva obavijest sadrži informacije navedene u Prilogu V. dijelu G i objavljuju se u skladu s člankom 51.
2.      Nadalje, bez bilo kakve potrebe za provjerom jesu li ispunjeni uvjeti iz stavka 4. točaka od (a) do (d), ugovore je jednako moguće izmijeniti bez potrebe za novim postupkom nabave u skladu s ovom Direktivom, ako je vrijednost izmjene manja od sljedećih vrijednosti:
(i)      od pragova iz članka 4.; i
(ii)      od 10 % prvotne vrijednosti ugovora za ugovore o uslugama i nabavi robe i 15 % prvotne vrijednosti ugovora za ugovore o radovima.
Međutim, izmjena ne smije mijenjati cjelokupnu prirodu ugovora ili okvirnog sporazuma. Ako je učinjeno nekoliko uzastopnih izmjena, vrijednost se procjenjuje na temelju neto kumulativne vrijednosti uzastopnih izmjena.
3.      U svrhu izračuna cijene iz ovog članka, stavka 2. i stavka 1. točaka (b) i (c), ažurirana je cijena referentna vrijednost kada ugovor uključuje klauzulu o indeksaciji.
4.      Izmjena ugovora ili okvirnog sporazuma tijekom njegova trajanja smatra se značajnom u smislu stavka 1. točke (e), ako njome ugovor ili okvirni sporazum postaju značajno različiti po svojoj naravi od prvotno zaključenog. U svakom slučaju, ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 2., izmjena se smatra značajnom ako je ispunjen jedan ili više od sljedećih uvjeta:
(a)      izmjenom se unose uvjeti koji bi, da su bili dio prvotnog postupka nabave, dopustili prihvaćanje drugih natjecatelja od onih koji su prvotno odabrani ili prihvaćanje ponude različite od one koja je izvorno prihvaćena ili privlačenje dodatnih sudionika u postupak nabave;
(b)      izmjenom se mijenja gospodarska ravnoteža ugovora ili okvirnog sporazuma u korist ugovaratelja na način koji nije predviđen prvotnim ugovorom ili okvirnim sporazumom, ili
(c)      izmjenom se značajno povećava opseg ugovora ili okvirnog sporazuma;
(d)      ako novi ugovaratelj zamijeni onoga kojemu je prvotno javni naručitelj dodijelio ugovor, osim u slučajevima navedenima u stavku 1. točki (d).
5.      Novi postupak nabave zahtijeva se u skladu s ovom Direktivom za druge izmjene odredaba javnog ugovora ili okvirnog sporazuma za vrijeme njegovog trajanja, osim onih navedenih u stavcima 1. i 2.”
2.      Direktiva 2011/7/EU(4)
4.        U skladu s člankom 2. („Definicije”):
U smislu ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
‚poslovne transakcije’ znači transakcije između poduzeća ili između poduzeća i javnih tijela koje vode do isporuke robe, odnosno pružanja usluga, uz naknadu;
2.
‚javno tijelo’ znači svaki javni naručitelj, definiran u točki (a) članka 2. stavka 1. Direktive 2004/17/EZ i u članku 1. stavku 9. Direktive 2004/18/EZ, bez obzira na predmet ili vrijednost ugovora;
[…]”
5.        U skladu s člankom 4. („Transakcije između poduzeća i javnih tijela”):
„1.      Države članice osiguravaju da u poslovnim transakcijama u kojima je dužnik javno tijelo vjerovnik nakon isteka razdoblja utvrđenog u stavcima 3., 4. ili 6. ima pravo na zakonsku kamatu na zakašnjelo plaćanje, bez potrebe izdavanja požurnice, pri čemu su zadovoljeni sljedeći uvjeti:
(a)      vjerovnik je ispunio svoje ugovorne i pravne obveze; i
(b)      vjerovnik nije primio dospjeli iznos na vrijeme, osim ako dužnik nije odgovoran za kašnjenje.
[…]
3.      Države članice osiguravaju da u poslovnim transakcijama u kojima je dužnik javno tijelo:
(a)      razdoblje plaćanja ne prijeđe neki od sljedećih vremenskih rokova:
(i)      30 kalendarskih dana nakon datuma na koji je dužnik primio račun ili odgovarajući zahtjev za plaćanje;
[…]
(iv)      ako je postupak prihvata, odnosno, provjere kojom se potvrđuje sukladnost robe ili usluga s ugovorom, predviđen zakonom ili ugovorom te ako dužnik primi račun, odnosno, odgovarajući zahtjev za plaćanje prije ili na datum na koji se odvija takav prihvat, odnosno provjera, rok je 30 kalendarskih dana nakon tog datuma.
[…]”
B.      Austrijsko pravo Bundesgesetz über die Vergabe von Aufträgen (Savezni zakon o javnoj nabavi)(5)
6.        U članku 365. navodi se:
„1.      Značajne izmjene ugovorâ i okvirnih sporazuma za vrijeme njihova trajanja dopuštene su samo nakon ponovne provedbe postupka nabave. […]
[…]
3.      Sljedeće izmjene ugovorâ i okvirnih sporazuma smatraju se izmjenama koje nisu značajne:
[…]”.
II.    Činjenice, spor i prethodno pitanje
7.        Opis činjenica i spora, kako je naveden u odluci kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku, podijeljen je u nekoliko odlomaka koje ću redom analizirati.
A.      Predmetni školski kampus
8.        Grad Salzburg (Austrija) ima školski kampus – koji se sastoji od međusobno povezanih dionika među kojima je više obrazovnih ustanova – kojemu pripadaju i Handelsakademie I (Trgovačka škola I.) i Handelsakademie II (Trgovačka škola II.).
9.        Trgovačka škola I. nalazi se u višekatnom paviljonu (paviljon I.) koji se nalazi na južnom dijelu kampusa, a Trgovačka škola II. nalazi se u višekatnom paviljonu (paviljon II.) koji je smješten u istočnom dijelu. Ta dva paviljona međusobno su povezana na različitim razinama.
10.      Bundesmobiliengesellschaft mbH (u daljnjem tekstu: BIG) javni je naručitelj u smislu BVergG-a iz 2018., a stoga i Direktive 2014/24. Obavlja radove na obnovi školskog kampusa, koji iznajmljuje, u cijelosti, Republici Austriji.
B.      Javna nabava iz 2022., požar i izmjena ugovora u 2023.
11.      Godine 2022. BIG je pokrenuo otvoreni postupak javne nabave elektroinstalaterskih radova (ugovor o radovima; CPV oznaka 45311200) primarno za paviljon II. Obavijest o nadmetanju objavljena je 25. svibnja 2022. u Austriji. Zbog procijenjene vrijednosti ugovora obavijest na razini Unije nije bila potrebna.
12.      Oznaka postupka javne nabave bila je „5020 Salzburg, Johann-Brunauer-Straße 2-4, HAK II + 966991 Sanacija elektroinstalacija, elektrotehnika”.
13.      U obavijesti o nadmetanju navedeno je da je razdoblje izvršenja od 11. srpnja 2022. do 31. kolovoza 2023.
14.      Ugovor je 3. kolovoza 2022. dodijeljen društvu Fiegl & Spielberger GmbH te je potpisan ugovor o radovima. Vrijednost ugovora iznosila je 675 107,03 eura, pri čemu je ugovoreno razdoblje izvršenja usluga bilo od 3. kolovoza 2022. do 31. kolovoza 2023.
15.      Međutim, 11. srpnja 2022. (manje od mjesec dana prije sklapanja ugovora) u paviljonu I. školskog kampusa došlo je do požara koji je prouzročio veliku štetu.
16.      Tek se kasnije u školskoj godini 2022./2023. pokazalo da je zbog štete od požara za daljnji rad školskog kampusa potrebno izmijeniti prostorni i funkcionalni koncept. Zbog toga, radovi koji su dodijeljeni društvu Fiegl & Spielberger nisu bili izvršeni na način koji je prvotno bio predviđen ugovorom:
–        najprije, radovi na električnim instalacijama izvršeni su na drugom i trećem katu paviljona II., u skladu s izvornim ugovorom, do 31. kolovoza 2023.;
–        međutim, u podrumu, prizemlju, na prvom katu i u spojnom krilu paviljona II. nisu izvedeni nikakvi radovi na električnim instalacijama. U svibnju 2023. javni naručitelj odustao je od tih radova čime je opseg ugovora smanjen na trećinu od onoga što je prvotno bilo predviđeno. Izvođenje otkazanih radova bilo je nepotrebno s obzirom na izvršene izmjene prostornog i funkcionalnog koncepta kampusa.
17.      Zbog otkazivanja tog dijela ugovora od 3. kolovoza 2022., društvo Fiegl & Spielberger zatražilo je od BIG-a naknadu pretrpljene štete.
18.      Društvo Fiegl & Spielberger dana 7. rujna 2023. sporazumjelo se s BIG-om da će u zamjenu za odustanak od te tražbine u 2024. izvesti dio otkazanih radova koji prvotno nisu izvršeni, ali ovaj put u paviljonu I.
19.      Društvo Fiegl & Spielberger dostavilo je 13. prosinca 2023. ponudu za radove koje je trebalo izvršiti, izračunanu na temelju prvotne ponude iz poziva na podnošenje ponuda iz 2022.
20.      Društvo Fiegl & Spielberger 15. prosinca 2023. izdalo je konačni račun za izvršene radove na drugom i trećem katu paviljona II. za radove iz izvornog ugovora.
21.      BIG je dana 22. prosinca 2023. društvu Fiegl & Spielberger formalno dodijelio ugovor za usluge „funkcionalna sanacija osvjetljenja” i „osvjetljenje” u paviljonu I. s rokom izvršenja od 15. siječnja 2024. do 30. rujna 2024. i vrijednošću ugovora u ukupnom iznosu od 264 355,80 eura.
C.      Projekt popravka štete prouzročene požarom i funkcionalna sanacija paviljona I.
22.      Nakon požara koji se dogodio u paviljonu I. BIG je morao započeti projekt u svrhu popravka štete prouzročene požarom i funkcionalne sanacije paviljona I.
23.      U okviru tog projekta BIG je pokrenuo otvoreni postupak javne nabave elektroinstalaterskih radova u paviljonu I. Oznaka obavijesti o nadmetanju bila je „5020 Salzburg, Johann-Brunauer-Str. 2-4, HAK I, 977598 E 009159 šteta od požara (odgovornost) – elektroinstalacije”. Vrijednost ugovora iznosila je 832 551,55 eura.
24.      Taj ugovor dana 6. prosinca 2023. BIG je dodijelio društvu Strominator Elektro GmbH.
D.      Deklaratorna tužba (Feststellungsantrag)
25.      Društvo Strominator Elektro sudu koji je uputio zahtjev podnijelo je 9. srpnja 2024. zahtjev za utvrđenje da je „pokretanje postupka javne nabave bez prethodne objave obavijesti o nadmetanju, a radi dodjele društvu [Fiegl & Spielberger] isporuke i postavljanja rasvjete u okviru projekta ‚HAK I Salzburg’ – nezakonito, jer se time povređuje [BVergG 2018], uredbe donesene za njegovu provedbu ili izravno primjenjivo pravo Unije”.
26.      Prema mišljenju društva Strominator Elektro, dodjela radova na električnim instalacijama u prosincu 2023. za paviljon I., a da nije proveden postupak javne nabave s prethodnom objavom obavijesti bila je nezakonita, čime je povrijeđeno njegovo pravo da se provede postupak javne nabave u skladu s odredbama BVergG-a iz 2018. To društvo pozvalo se na pravo da se javni naručitelj suzdrži od nezakonite dodjele ugovora, pravo na sudjelovanje u postupku javne nabave, jednako postupanje prema ponuditeljima i pošteno tržišno natjecanje te na pravo provođenja transparentnog postupaka javne nabave u skladu s pravom Unije i nacionalnim pravom.
27.      BIG je u biti tvrdio da je dodjela ugovora društvu Fiegl & Spielberger u prosincu 2023. predstavljala zakonitu izmjenu dodijeljenog ugovora o javnoj nabavi sklopljenog u kolovozu 2022. u okviru otvorenog postupka javne nabave.
28.      U tom kontekstu sud koji je uputio zahtjev uputio je Sudu nekoliko prethodnih pitanja od kojih navodim samo prvo:
„Treba li članak 72. stavak 5. [Direktive 2014/24] tumačiti na način da izmjenu ugovora o javnoj nabavi nakon završetka ugovorenog razdoblja izvršenja, pružanja neotkazanih usluga i ugovarateljeva izdavanja konačnog računa, ali prije naručiteljeva plaćanja naknade, treba smatrati izmjenom ugovora o javnoj nabavi ‚za vrijeme njegova trajanja’”?
III. Postupak pred Sudom
29.      Tajništvo Suda zaprimilo je zahtjev za prethodnu odluku 29. studenoga 2024.
30.      Pisana očitovanja podnijeli su BIG, češka, francuska i austrijska vlada te Europska komisija.
31.      Na raspravi održanoj 15. listopada 2025. sudjelovali su BIG, francuska i austrijska vlada te Komisija.
32.      Na zahtjev Suda, u ovom mišljenju razmotrit ću samo prvo prethodno pitanje.
IV.    Ocjena
A.      Nadležnost Suda
33.      Prethodno naveden prikaz činjeničnog stanja pokazuje da postoje tri ugovora (pod uvjetom da se prihvati da je drugi ugovor samo obična izmjena prvog ugovora) koje treba razlikovati:
–        ugovor koji su 3. kolovoza 2022. sklopili BIG i društvo Fiegl & Spielberger o obnovi električnih instalacija paviljona II. školskog kampusa;
–        ugovor koji je BIG 22. prosinca 2023. dodijelio društvu Fiegl & Spielberger za radove na rasvjeti paviljona I. školskog kampusa. BIG tvrdi da je ovdje zapravo bila riječ o izmjeni ugovora sklopljenog između istih stranaka 3. kolovoza 2022.;
–        ugovor koji je BIG 6. prosinca 2023. dodijelio društvu Strominator Elektro za radove na električnim instalacijama u paviljonu I. školskog kampusa.
34.      Međutim, od tih triju ugovora (ili dva, prema mišljenju BIG-a), predmet je spora samo onaj od 22. prosinca 2023., jer društvo Strominator Elektro smatra da je dodjela tog ugovora društvu Fiegl & Spielberger bila nezakonita.
35.      S obzirom na njegovu vrijednost (264 355,80 eura), taj ugovor nije obuhvaćen područjem primjene Direktive 2014/24, što u načelu čini zahtjev za prethodnu odluku nedopuštenim(6).
36.      Međutim, Sud prihvaća nadležnost za davanje odgovora na zahtjeve za prethodnu odluku koji se odnose na ugovore o javnoj nabavi koji ne dosežu zahtijevani minimalni prag kada se nacionalno zakonodavstvo izravno i bezuvjetno nastoji uskladiti s odgovarajućom odredbom Direktive 2014/24(7).
37.      To je ovdje slučaj. Sud koji je uputio zahtjev u prikazu nacionalnog prava navodi da je BVergG-om iz 2018., među ostalim, prenesena Direktiva 2014/24 i da je članak 365. tog zakona u potpunosti u skladu s člankom 72. Direktive 2014/24. Dodaje da mora primijeniti članak 365. BVergG-a iz 2018. na isti način na koji bi ga primijenio da je vrijednost ugovora veća od relevantnog praga iz Direktive 2014/24(8).
B.      Prvo prethodno pitanje
38.      Sud koji je uputio zahtjev traži tumačenje članka 72. stavka 5. Direktive 2014/24 kako bi utvrdio traje li ugovor o javnoj nabavi (u tijeku je) i nakon proteka ugovorenog razdoblja izvršenja te nakon što su ugovorene usluge pružene(9) i ugovaratelj je izdao konačni račun, ali ga naručitelj još nije platio.
1.      Primjenjiva odredba
39.      Kao što to pravilno ističe francuska vlada(10), relevantno je proširiti analizu na cijeli članak 72. Direktive 2014/24. Iako je točno da stavak 5. tog članka upućuje na trajanje ugovora, on je usko povezan sa stavcima 1. i 2. istog članka.
40.      Ta povezanost naglašava iscrpnost slučajeva u kojima zakonodavac Unije dopušta izmjenu ugovora, a da pritom nije potrebno pokrenuti novi postupak javne nabave. U članku 72. stavku 5. Direktive 2014/24 na drugi se način izražava ono što se navodi u stavcima 1. i 2. tog članka(11).
41.      Sam naslov članka 72. („Izmjena ugovora tijekom njegova trajanja”) ograničava primjenjivost cijele te odredbe na trajanje ugovora.
2.      Izvršenje ugovora i ugovarateljevo ispunjenje obveze
42.      Prema mišljenju suda koji je uputio zahtjev, postoje dva načina na koji se može shvatiti kada prestaje trajanje ugovora.
43.      S jedne strane, moglo bi se tvrditi da se trajanje odnosi na izvršenje činidaba obiju ugovornih strana. Prema toj tezi:
–        zahtjev naplatnosti predviđen člankom 2. stavkom 1. točkom 5. Direktive 2014/24 podrazumijeva da javni naručitelj na temelju sklopljenog ugovora u zamjenu za protučinidbu prima uslugu za koju ima izravan financijski interes;
–        razdoblje trajanja iz članka 72. Direktive 2014/24 razdoblje je u kojem se ispunjavaju glavne uzajamne obveze (ugovaratelj pruža uslugu, a javni naručitelj plaća cijenu);
–        iz sudske prakse Suda proizlazi da izmjene mogu utjecati i na činidbu koju mora izvršiti javni naručitelj(12). Cijena ugovora mogla bi se znatno izmijeniti „tijekom njegova trajanja”, iako je ugovaratelj pružio svoju uslugu i čak dostavio konačni račun, pod uvjetom da ga javni naručitelj još nije platio(13).
44.      Osim toga, sud koji je uputio zahtjev dodaje da se na temelju različitih dijelova Direktive 2014/24 može zaključiti da se trajanje ugovora odnosi samo na ugovarateljeve činidbe:
–        U uvodnoj izjavi 107. navode se uvjeti za izmjenu ugovora „tijekom njegova izvršavanja” a, u istom smislu, uvodna izjava 110. odnosi se na izvršenje. U tim se uvodnim izjavama navodi da se referentna točka nalazi unutar razdoblja u kojem ugovaratelj pruža (izvršava) usluge.
–        Definicija pojma „ugovori o javnoj nabavi” iz članka 2. stavka 1. točke 5. Direktive 2014/24 temelji se, među ostalim, na „izvođenju” radova. Članak 70. te direktive, u skladu s njezinom uvodnom izjavom 104., koristeći pojam „izvršenje” ugovora, upućuje na pružanje usluga od strane gospodarskog subjekta.
–        U prilog tom tumačenju ide i članak 58. Direktive 2014/24: gospodarski subjekti moraju dokazati potrebne sposobnosti za „izvršenje” ugovora.
–        U istom smjeru idu i članak 67., u kojem se navodi osoblje angažirano za „izvršenje” ugovora te članak 32. stavak 3. točka (b) i članak 77. stavak 3. Direktive 2014/24. Iz toga proizlazi da je „razdoblje trajanja” istovjetno „razdoblju izvršenja”, odnosno razdoblju tijekom kojeg ugovaratelj mora pružiti usluge. Međutim, nije jasno mora li javni naručitelj izvršiti plaćanje tijekom tog istog razdoblja.
45.      Vlade koje su intervenirale u postupak tvrde da je ugovor u tijeku sve dok obje strane ne ispune uzajamne obveze(14), što znači da je u ovom slučaju došlo do izmjene ugovora od 3. kolovoza 2022. Komisija osporava tu tezu.
46.      Odgovor na te dvije teorije suda koji je uputio zahtjev može se dati ili s apstraktnog gledišta, kojim se zanemaruju posebne okolnosti spora, ili s obzirom na te posebne okolnosti.
47.      Iz ustaljene sudske prakse proizlazi da u okviru članka 267. UFEU-a nije na Sudu da daje savjetodavna mišljenja o općenitim ili hipotetskim pitanjima. Naprotiv, njegova je zadaća sudu koji je uputio zahtjev dati tumačenje prava Unije koje je nužno za učinkovito rješavanje spora(15).
48.      S apstraktnog gledišta koje sam upravo naveo, i gledajući vrlo široko, može se smatrati da ugovor traje sve dok obje strane ne ispune svoje obveze, u skladu s onim što je dogovoreno u tom ugovoru(16).
49.      Međutim, taj apstraktni odgovor(17) samo predstavlja opće razmatranje koje nije povezano s posebnim okolnostima spora. Kao takav ne bi pomogao sudu koji je uputio zahtjev, koji želi doznati je li došlo do izmjene tijekom trajanja ugovora o radovima u situaciji koja je konkretno obilježena trima posebnim okolnostima: (a) ugovoreni rok za izvršenje je istekao; (b) ugovaratelj je izvršio svoje obveze i dostavio konačni račun; i (c) javni naručitelj još nije platio cijenu dogovorenu u ugovoru.
50.      U scenariju koji je opisao sud koji je uputio zahtjev, a u okviru kojeg Sud mora ostati, odlučujući faktor je trenutak u kojem se smatra da su obveze obiju strana ispunjene.
51.      U ugovoru o radovima zasebna analiza uzajamnih obveza ugovaratelja i javnog naručitelja pokazuje da: (a) kad je riječ o ugovaratelju, nakon izvršenja usluge logično slijedi isporuka ili predaja rezultata radova javnom naručitelju; (b) kad je riječ o javnom naručitelju, njegova je obveza povezana s plaćanjem cijene.
52.      U sporu pred sudom koji je uputio zahtjev rasprava se usredotočila na izmjenu ugovarateljevih obveza. Nije se raspravljalo o mogućnosti izmjene uvjeta plaćanja javnog naručitelja nakon primitka već izvršenih radova.
53.      Naime, BIG nije odbio platiti cijenu koju je ugovorio, a koja je već bila snižena na trećinu prvotno predviđene cijene, u skladu sa smanjenjem opsega radova na električnim instalacijama paviljona II. koje je dogovoreno u svibnju 2023(18).
54.      Postojat će podudarnost između činidaba obiju strana ako javni naručitelj potvrdi, nakon postupka prihvata, predaje ili provjere, da je ugovaratelj ispunio svoje obveze u skladu s odredbama ugovora.
55.      Činjenica da je javni naručitelj prihvatio da je druga strana pravilno izvršila radove koje se obvezala izvršiti određuje da je ugovaratelj završio s pružanjem usluge i da to dovodi do, eo ipso, obveze plaćanja.
56.      Do tog prihvaćanja u pravilu dolazi putem akta o primitku radova(19) od strane javnog naručitelja. Riječ je o ključnoj fazi u dinamici te vrste ugovora jer označava trenutak u kojem javni naručitelj potvrđuje da su radovi pravilno izvršeni i da su u skladu s dogovorenim zahtjevima.
57.      U ovom predmetu, smatram da je ugovor prestao trajati kada su se obje strane složile da je strana koja se obvezala izvesti radove u cijelosti ih izvršila u skladu sa zahtjevima javnog naručitelja, kako u materijalnom tako i u vremenskom pogledu(20). Ako je to slučaj, potonjem preostaje samo izvršiti plaćanje. Nakon primitka uredno izvršenih radova, javni naručitelj više ne može izmijeniti ugovor.
58.      Priroda ugovorne izmjene takva je da će javni naručitelj izmijeniti ugovorne uvjete, što je izraz njegova prevladavajućeg stajališta, prije nego što ugovaratelj u potpunosti izvrši ugovorenu uslugu i prije nego što javni naručitelj primi uredno izvršene radove.
59.      U suprotnom, kao što to pravilno ističe Komisija(21), „ako bi bilo moguće izmijeniti ugovore do izvršenja plaćanja u cijelosti, javni naručitelj mogao bi na umjetan način izmijeniti ugovor, čak i nakon što je ugovaratelj ispunio svoje obveze”.
60.      Ugovorne izmjene koje se dopuštaju stavcima 1. i 2. članka 72. Direktive 2014/24, a da pritom nije potrebno pokrenuti novi postupak javne nabave, prema mojem mišljenju, potkrepljuju tu ocjenu.
61.      Naime, nakon što javni naručitelj primi uredno izvršene radove, ne bi imalo smisla provesti naknadnu izmjenu ugovornih uvjeta koja je valjana samo u slučajevima predviđenima u točkama članka 72. stavaka 1. i 2. Direktive 2014/24. Svi ti slučajevi osmišljeni su za situacije do kojih dolazi prije nego što javni naručitelj primi radove. Nakon što su ti radovi primljeni (i, prema potrebi, plaćeni u prekluzivnim rokovima iz Direktive 2011/7), u ugovoru ne postoji ništa više što bi se moglo mijenjati.
62.      Francuska vlada skrenula je na raspravi pozornost na mogućnost ugovornih izmjena u slučaju činjenica nastalih nakon primitka radova u dvama slučajevima: ako se pojave nedostaci i ako nastupe okolnosti koje se nisu mogle predvidjeti(22). Njezin je argument razumljiv jer se njime nastoji izbjeći da vrlo usko shvaćanje pojma „izmjena ugovora” dovede do negativnih posljedica za javne interese.
63.      Međutim, kao što je to Komisija pravilno odgovorila, kako bi se izbjegle takve negativne posljedice, ugovori o radovima općenito sadržavaju odredbe kojima se uređuju rokovi za jamstvo i odgovornost ugovaratelja za nedostatke u radovima. Stoga nije potrebno izmijeniti ugovor čije je izvršenje okončano s obzirom na to da:
–        nedostatak koji nije utvrđen u aktu o primitku može dovesti do obveze ugovaratelja da popravi nedostatke u jamstvenom roku kojim su obuhvaćeni rezultati njegovih radova (ili, ako je tako predviđeno nacionalnim pravom, u zakonski utvrđenom roku)(23);
–        nepredvidiva okolnost(24) koja nastupi nakon primitka radova koji su izvršeni u skladu s izvornim ugovorom, a koja bi obvezivala na obavljanje novih radova, u pravom smislu riječi dovodi do novog ugovora(25).
3.      Primjena tih razmatranja na glavni postupak
64.      Prema mojem mišljenju, „izmjena” koju je proveo BIG, o kojoj sud koji je uputio zahtjev pita Sud, zapravo je bila dodjela novog ugovora (od 22. prosinca 2023.) koji je različit od izvornog ugovora (od 3. kolovoza 2022.).
65.      Novi ugovor odnosio se čak i na paviljon koji nije bio isti kao i onaj iz izvornog ugovora: odnosio se na Handelsakademie I (Trgovačka škola I.), dok se izvorni ugovor odnosio na Handelsakademie II (Trgovačka škola II.).
66.      Čini mi se da je odluka BIG-a bila nadahnuta razlozima koji su više praktične nego strogo pravne prirode(26). Zapravo, čini se da sve upućuje na to da je donesena na temelju nagodbe(27) u skladu s kojom je BIG, u zamjenu za to što je društvo Fiegl & Spielberger povuklo svoju tužbu za naknadu štete (zbog toga što je BIG smanjio opseg usluga iz izvornog ugovora), „kompenzirao” to društvo tako što mu je dodijelio novi ugovor, a koji je predstavljen kao izmjena izvornog ugovora.
67.      Naime, zastupnica BIG-a na raspravi priznala je da je u pozadini ugovora (koji je prema njezinu mišljenju bio izmjena) od 22. prosinca 2023., koji je dodijeljen društvu Fiegl & Spielberger i koji je predmet spora, bio cilj neutraliziranja tužbe za naknadu štete koju je podnijelo to društvo.
68.      Međutim, BIG je ustrajao na tome da je „izmjena” bila uzročno povezana s požarom, iako nije mogao na zadovoljavajući način objasniti zašto je, ako je to slučaj, popravljanje štete zbog požara dovelo do drugog ugovora (od 6. prosinca 2023.) dodijeljenog društvu Strominator Elektro(28).
69.      Kada je dogovorena dodjela novih radova društvu Fiegl & Spielberger na paviljonu I. školskog kampusa, to je društvo već bilo izdalo konačni račun za radove izvršene u paviljonu II., čime je bio izvršen izvorni ugovor, kako ga je odredio BIG (odnosno, nakon što je smanjio opseg radova koje je trebalo izvršiti u paviljonu II.).
70.      Sud koji je uputio zahtjev polazi od pretpostavke, kao što sam na to već podsjetio, da je društvo Fiegl & Spielberger u ugovorenom roku izvršilo usluge na koje se obvezalo (one koje javni naručitelj nije otkazao) i da je izdalo konačni račun.
71.      Relevantna je činjenica, koja se ne može zaključiti sa sigurnošću iz odluke kojom se upućuje prethodno pitanje i o kojoj se na raspravi raspravljalo, a koja se odnosi se na primitak radova koji su bili predmet ugovora sklopljenog 3. kolovoza 2022. između BIG-a i društva Fiegl & Spielberger:
–        Komisija tvrdi da je javni naručitelj primio radove u kolovozu 2023.;
–        BIG tvrdi da je prilikom prvog primitka u kolovozu-rujnu 2023. (točan datum ostaje nejasan) bilo primjedbi(29).
72.      Budući da je to činjenično pitanje, na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi u kojem je točno trenutku došlo do primitka radova. Od tog trenutka valja smatrati ne samo da je ugovaratelj u potpunosti izvršio ugovorenu uslugu, u skladu sa svim zahtjevima javnog naručitelja, nego i da javni naručitelj mora platiti radove te da nema mogućnost izmjene ugovora.
73.      Stoga, kao međuzaključak, smatram da u okolnostima koje je opisao sud koji je uputio zahtjev nije bilo moguće izmijeniti izvorni ugovor (od 3. kolovoza 2022.), nego dodijeliti novi ugovor o radovima.
4.      Utjecaj Direktive 2011/7
74.      Austrijska vlada tvrdi da ugovor traje sve dok javni naručitelj ne plati cijenu, što znači da se može izmijeniti u skladu s člankom 72. Direktive 2014/24.
75.      Međutim, dodaje, valja uzeti u obzir činjenicu da članak 4. Direktive 2011/7 javnom naručitelju nalaže stroge zahtjeve u pogledu rokova plaćanja nakon primitka računa. Stoga javni naručitelj nema „mogućnost da produlji primjenu članka 72. Direktive 2014/24, primjerice tako da izvrši zakašnjelo plaćanje”(30).
76.      Prema mojem mišljenju, Direktiva 2011/7, na koju se francuska vlada također pozvala na raspravi, ne podupire tezu austrijske vlade u pogledu dopuštenosti ugovorne izmjene.
77.      Direktiva 2011/7, u skladu s člankom 1. stavkom 2., primjenjuje se na plaćanja koja su izvršena kao protučiniba u „poslovnim transakcijama”(31). Ovaj potonji pojam obuhvaća ugovore koji uključuju javno tijelo u smislu članka 2. stavka 2. Direktive 2011/7, odredbe koja uspostavlja izričitu vezu s Direktivom 2014/24(32).
78.      Članak 4. Direktive 2011/7 odnosi se na mogućnost da u poslovnim transakcijama dužnik bude javno tijelo. U takvom slučaju države članice moraju osigurati da „razdoblje plaćanja ne prijeđe neki od […] vremenskih rokova” navedenih u nastavku.
79.      Rokovi plaćanja koje javni naručitelji moraju poštovati uključuju:
–        rok od 30 kalendarskih dana nakon datuma „primitka robe” (članak 4. stavak 3. točka (a) podtočka (iii.) Direktive 2011/7);
–        rok od 30 kalendarskih dana nakon datuma prihvata ili provjere „ako je postupak prihvata, odnosno, provjere kojom se potvrđuje sukladnost robe […] predviđen zakonom ili ugovorom te ako dužnik primi račun, odnosno, odgovarajući zahtjev za plaćanje prije ili na datum na koji se odvija takav prihvat, odnosno provjera” (članak 4. stavak 3. točka (a) podtočka (iv.) Direktive 2011/7).
80.      U objema podtočkama članka 4. stavka 3. točke (a) Direktive 2011/7 naglašava se važnost trenutka primitka radova i, prema potrebi, provjere njihove usklađenosti s ugovornim uvjetima, kao relevantnog datuma za izbjegavanje kašnjenja u plaćanju.
81.      Stoga se Direktiva 2011/7 samo posredno odnosi na ono što je predmet ovog zahtjeva za prethodnu odluku (postojanje ugovorne izmjene). Naime, osim ako ne griješim, sud koji je uputio zahtjev nigdje ne upućuje na nju u odluci kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku.
82.      U svakom slučaju, mogući utjecaj odredbi Direktive 2011/7 na ovaj predmet potvrđuje relevantnost niječnog odgovora na prvo prethodno pitanje.
83.      Naime, obveza plaćanja bez kašnjenja u roku od 30 dana (nakon primitka radova ili dovršetka postupka prihvata ili provjere, ako je tako predviđeno zakonom ili ugovorom) potvrđuje činjenicu da se u skladu s Direktivom 2011/7 to plaćanje duguje upravo zato što je ugovor već istekao.
84.      Drugim riječima, Direktiva 2011/7 podupire tezu prema kojoj javni naručitelj ne raspolaže manevarskim prostorom za izmjenu izvornog ugovora o radovima nakon što ih je izvođač izvršio kako je dogovoreno i u skladu sa svim zahtjevima javnog naručitelja koji ih prima te mu je dostavio konačni račun.
V.      Zaključak
85.      S obzirom na sve prethodno navedeno, predlažem da se na prvo prethodno pitanje Bundesverwaltungsgerichta (Savezni upravni sud, Austrija) odgovori na sljedeći način:
„Članak 72. Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ
treba tumačiti na način da:
postupanje javnog naručitelja kojim se ugovaratelju dodjeljuje ugovor za izvršenje novih radova na drugoj nekretnini, različitoj od one predviđene u izvornom ugovoru, ne predstavlja izmjenu ugovora o radovima koji je u tijeku ako: (a) ugovoreni je rok za izvršenje iz
izvornog ugovora istekao; (b) ugovaratelj je u skladu sa zahtjevima javnog naručitelja izvršio usluge koje je bio dužan izvršiti na temelju tog izvornog ugovora; i (c) ugovaratelj je dostavio konačni račun, ali javni naručitelj još nije platio u njemu utvrđenu cijenu.”
1      Izvorni jezik: španjolski
2      Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci SL 2015., L 275, str. 68., SL 2016., L 311, str. 26., SL 2020., L 406, str. 67. i SL 2023./90063, L)
3      Sintagma iz članka 72. Direktive 2014/24 „izmjena ugovora tijekom njegova trajanja” koja se nalazi, među ostalim, u španjolskoj („modificación del contrato durante su vigencia”), talijanskoj („modificação de contrati dui duro y tiempo di validità”), portugalskoj („modificação de contratos contrao o seu temporía de vigência”) i rumunjskoj („modificarea contractului in cursul perioadei sale de valabilitate”) jezičnoj verziji, u drugim jezičnim verzijama ima malo drukčiju formulaciju. Tako francuska verzija glasi „modification de marchés en cours”; engleska „modification of contracts during their term”; njemačka „Auftragsänderungen während der Vertragslaufzeit”, a nizozemska „Wijziging van opdrachten gedurende de looptijd”.
4      Direktiva
2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (SL 2011., L 48, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 200.)
5      Bundesvergabegesetz 2018. (BGBl. I, 65/2018. U daljnjem tekstu: BVergG iz 2018.)
6      „[P]osebni i strogi postupci predviđeni direktivama […] o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnoj nabavi primjenjuju se samo na ugovore čija vrijednost prelazi prag koji je izričito predviđen u svakom od njih […] Stoga se pravila navedena u tim direktivama ne primjenjuju na ugovore čija vrijednost ne doseže prag utvrđen tim direktivama […]” Presuda od 15. svibnja 2008., SECAP i Santorso (C-147/06 i C-148/06, EU:C:2008:277, t. 19.); i rješenje od 12. studenoga 2020., Novart Engineering (C-170/20, EU:C:2020:908, t. 25. i navedena sudska praksa).
7      Presuda
od 7. prosinca 2023., Obština Razgrad (C-441/22 i C-443/22, EU:C:2023:970), koja se odnosi na ugovore čija je vrijednost bila niža od praga od kojeg se primjenjuje Direktiva 2014/24, u skladu s njezinim člankom 4. točkom (a). U točki 39. te presude navodi se: „[…] kada se nacionalno zakonodavstvo izravno i bezuvjetno usklađuje, u pogledu rješenja koja se njime uvode za situacije koje nisu obuhvaćene pravnim aktom Unije, s rješenjima prihvaćenim u tom aktu, postoji nedvojbeni interes Unije da se preuzete odredbe navedenog akta tumače ujednačeno. Time se, naime, omogućuje izbjegavanje budućih odstupanja u tumačenju i osiguravanje jednakog postupanja s tim situacijama i onima koje su obuhvaćene područjem primjene navedenih odredbi […]”
8      Točke 3. i 4. prikaza nacionalnog prava u odluci kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku
9      Iako je BIG otkazao dvije trećine ponuditeljevih usluga predviđenih u izvornom ugovoru od 3. kolovoza 2022., odluka kojom se upućuje prethodno pitanje izričita je u smislu da „predmet spora u ovom postupku nije to što je javni naručitelj u svibnju 2023. otkazao naručene usluge” (točka 1.6. odjeljka koji se odnosi na obrazloženje odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku).
10      Točke 11. do 16. pisanih očitovanja francuske vlade
11      Presuda od 7. prosinca 2023., Obština Razgrad (C-441/22 i C-443/22, EU:C:2023:970, t. 51.); „[…] u članku 72. stavcima 1. i 2. Direktive 2014/24 navedeni su slučajevi kad se ugovori o nabavi i okvirni sporazumi mogu mijenjati a da pritom nije potrebno pokrenuti novi postupak nabave u skladu s tom direktivom. Prema odredbama stavka 5. tog članka, pokretanje novog postupka zahtijeva se kada dođe do izmjena različitih od onih iz stavaka 1. i 2. navedenog članka”.
12      Presuda od 19. lipnja 2008., pressetext Nachrichtenagentur (C-454/06, EU:C:2008:351), t. 87.
13      Iako se u točki 18. odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku navode presude od 19. lipnja 2008., pressetext Nachrichtenagentur (C-454/06, EU:C:2008:351, t. 34.) i od 26. ožujka 2020., Hungeod i dr. (C-496/18 i C-497/18, EU:C:2020:240, t. 89.), u tim točkama ne postoji nikakvo upućivanje na plaćanje cijene od strane javnog naručitelja.
14      Među tim obvezama su, ovisno o predmetu ugovora, obveze ugovaratelja, odnosno izvođenje radova, isporuka roba ili pružanje usluga; dok je obveza javnog naručitelja da plati cijenu. Tim zajedničkim stajalištem naglašava se priroda dvostranoobveznih ugovora i naplatna priroda svojstvena definiciji ugovora o javnoj nabavi.
15      Presude od 16. prosinca 1981., Foglia (244/80, EU:C:1981:302) t. 18. i od 6. ožujka 2025., ONB i dr. (C-575/23, EU:C:2025:141), t. 52.
16      Upravo se s tog apstraktnog gledišta raspravlja (kako je navedeno u pisanim očitovanjima intervenijenata u prethodnom postupku) o tumačenju uvodne izjave 107. Direktive 2014/24, na koju upućuje sud koji je uputio zahtjev. U toj se uvodnoj izjavi umjesto izraza „izmjena ugovora tijekom njegova trajanja”, koristi izraz „izmjena ugovora tijekom njegova izvršavanja” (što se čini da se odnosi na razdoblje izvršenja radova, u ugovorima o radovima). Smatram da nije potrebno iskoristiti taj dio preambule Direktive 2014/24 kako bi se isključila bilo koja od teza koje su istaknute u sporu.
17      Mogu postojati brojni čimbenici na temelju kojih bi se mogao ublažiti taj odgovor. Trajanje ugovora razlikovat će se, na primjer, ovisno o tome je li riječ o jednokratnim ili višekratnim obvezama, je li riječ o jednoj činidbi ili o odgođenim ili ponovljenim činidbama.
18      U točki 1.11. svojih pisanih očitovanja BIG priznaje da je zasebno dodijelio dodatni ugovor, a prije toga platio „smanjeni ugovor”, smatrajući da je takvo postupanje bilo pravilno.
19      Na „primitak robe”, ako je dužnik javno tijelo, upućuje se u članku 4. Direktive 2011/7 koji ću razmotriti u nastavku. Kao što je to istaknuto na raspravi, javni naručitelji za ugovore o radovima sklopljene u Austriji koriste protokole kojima se uređuje njihov primitak.
20      Ugovaratelj mora ispuniti svoju obvezu do roka utvrđenog u ugovoru. Međutim, rok za izvršenje može biti produljen tijekom trajanja ugovora, pod uvjetom da se njegovo produljenje ne može kvalificirati kao bitna izmjena. Vidjeti presudu od 7. prosinca 2023., Obština Razgrad (C-441/22 i C-443/22, EU:C:2023:970), t. 53.
21      Točka 17. pisanih očitovanja Komisije.
22      Francuska je vlada također navela mogućnost ex post izmjene uvjeta plaćanja ali, kao što sam to već naveo, ništa u glavnom postupku ne upućuje na to: nije bilo revizije ili indeksacije cijena ni primjene sličnih mehanizama.
23      U pogledu klauzula o jamstvu za ugovore o radovima i primjeni dispozitivnih pravila nacionalnog prava na te ugovore vidjeti presudu od 5. lipnja 2025., Veolia Water Technologies i dr. (C-82/24, EU:C:2025:396). Točka 40. te presude glasi: Kad je konkretnije riječ o trajanju jamstva i bitnim uvjetima za njegovu provedbu, […] uzimajući u obzir njihovu važnost za određivanje financijskih uvjeta ponuda koje su podnijeli predmetni ponuditelji, valja smatrati da se ti elementi prethodno moraju jasno utvrditi i objaviti kako bi se tim ponuditeljima omogućilo da točno razumiju pravne i ekonomske uvjete o kojima ovisi dodjela predmetnog ugovora i načini njegova izvršenja te da budu sigurni da isti zahtjevi vrijede za sve konkurente. To osobito vrijedi u području ugovora o javnoj nabavi radova u kojima provedba jamstva, kao što to proizlazi iz činjenica u glavnom postupku, može predstavljati znatan financijski rizik za odabranog subjekta s kojim je sklopljen ugovor.
24      Kako postupati u slučaju nepredvidivih okolnosti koje zahtijevaju izmjenu koncesije analizirano je u presudi od 29. travnja 2025., Fastned Deutschland (C-452/23, EU:C:2025:284), t. 75.: „[…] kako bi se smatralo da je izmjena koncesije ‚postala potrebna’ zbog nastanka nepredvidivih okolnosti, potrebno je i da te okolnosti zahtijevaju prilagodbu prvotne koncesije kako bi se osiguralo da se pravilno izvršavanje obveza koje iz nje proizlaze može nastaviti”. Moje isticanje
25      Naime, u ovom predmetu, BIG je 6. prosinca 2023. društvu Strominator Elektro dodijelio novi ugovor o radovima za postavljanje električnih instalacija u paviljonu I. radi popravljanja štete nastale požarom koji se dogodio na školskom kampusu 11. srpnja 2022.
26      U svojim pisanim očitovanjima (točka 1.11., na koju sam prethodno uputio) BIG tvrdi da je pravilan postupak za izvršenje sporazuma sklopljenog s društvom Fiegl & Spielberger, uz poštovanje tehničkih zahtjeva informatičkog sustava koji je bio na snazi unutar grupe (osobito u pogledu narudžbi i izdavanja računa), bio sklapanje dodatnog ugovora i izdavanje računa za „smanjeni ugovor”.
27      U tom kontekstu, pod „nagodbom” shvaćam sporazum dviju strana koje, prihvaćanjem uzajamnih ustupaka, okončavaju trenutni spor ili izbjegavaju budući spor.
28      BIG je tvrdio da je ugovor od 6. prosinca 2023. bio različit od ugovora (koji je prema njegovu mišljenju izmjena) od 22. prosinca 2023. Oba se zapravo odnose na paviljon I. školskog kampusa i predmet im je rasvjeta (ugovor od 22. prosinca 2023.) ili postavljanje električnih instalacija (ugovor od 6. prosinca 2023.). Ništa nije sprečavalo da se jednim ugovorom obuhvate obje vrste radova.
29      U tom slučaju ne bi bila riječ o konačnom primitku, do kojeg je došlo prije nego što je izdan i prihvaćen račun od 15. prosinca 2023.
30      Točka 15. pisanih očitovanja austrijske vlade. Češka vlada smatra da „trenutak u kojem javni naručitelj plati nije odlučujući […] Kašnjenje javnog naručitelja u plaćanju nakon [što ugovaratelj] izvrši uslugu ne može utjecati na opseg margine prosudbe [javnog naručitelja] u pogledu eventualne izmjene ugovora u smislu članka 72. Direktive 2014/24” (stavak 7. posljednja tri podstavka njezinih pisanih očitovanja). Prema mišljenju te vlade, takva bi izmjena bila moguća ako bi se razlozi na kojima se ona temelji pojavili prije potpunog izvršenja predmeta ugovora.
31      Poslovne transakcije široko su definirane u članku 2. točki 1. Direktive 2011/7: „transakcije između poduzeća ili između poduzeća i javnih tijela koje vode do isporuke robe, odnosno pružanja usluga, uz naknadu”.
32      Presuda od 28. siječnja 2020., Komisija/Italija (Direktiva o borbi protiv kašnjenja u plaćanju) (C-122/18, EU:C:2020:41), t. 56.: „Ta odredba [članka 2. točke 2. Direktive 2011/7] za potrebe definicije pojma ‚javno tijelo’, upućuje na pojam ‚javni naručitelj’, koji se nalazi, među ostalim, u članku 1. stavku 9. Direktive 2004/18, pri čemu se tim upućivanjem djeluje u interesu dosljednosti zakonodavstva Unije, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 14. Direktive 2011/7.”