62019CJ0546_RES
Mål C‑546/19
BZ
mot
Westerwaldkreis
(begäran om förhandsavgörande från Bundesverwaltungsgericht)
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 3 juni 2021
”Begäran om förhandsavgörande – Området med frihet, säkerhet och rättvisa – Invandringspolitik – Återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna – Direktiv 2008/115/EG – Artikel 2.1 – Tillämpningsområde – Tredjelandsmedborgare – Brottmålsdom i medlemsstaten – Artikel 3 led 6 – Förbud mot inresa – Skäl som rör allmän ordning eller nationell säkerhet – Återkallande av beslutet om återvändande – Lagenlighet av inreseförbud”
Begäran om förhandsavgörande – Upptagande till prövning – Gränser – Frågor som uppenbarligen saknar relevans och hypotetiska frågor som ställts i ett sammanhang som inte medger ett användbart svar
(Artikel 267 FEUF)
(se punkt 38)
Gränskontroller, asyl och invandring – Invandringspolitik – Återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna – Direktiv 2008/115 – Tillämpningsområde – Förbud mot inresa av hänsyn till allmän säkerhet och allmän ordning – Medlemsstat som inte utnyttjat möjligheten att inte tillämpa detta direktiv på tredjelandsmedborgare som har ådömts att återvända som en straffrättslig påföljd, eller som en följd av en straffrättslig påföljd – Omfattas
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115, artiklarna 2.1 och 3 led 2)
(se punkterna 44–48 samt punkt 1 i domslutet)
Gränskontroller, asyl och invandring – Invandringspolitik – Återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna – Inreseförbud – Tidpunkt då verkningarna av nämnda inreseförbud inträder – Tidpunkt då den berörda personen faktiskt har lämnat den berörda medlemsstaten
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115, artikel 3 led 3)
(se punkt 52)
Gränskontroller, asyl och invandring – Invandringspolitik – Återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna – Beslut om återvändande som riktar sig mot en sådan tredjelandsmedborgare och som åtföljs av ett inreseförbud till följd av en fällande dom i brottmål eller om denne utgör ett allvarligt hot mot allmän ordning eller nationell säkerhet – Tredjelandsmedborgare som inte faktiskt har lämnat medlemsstaternas territorium – Upprätthållande av inreseförbudet efter det att beslutet om återvändande har återkallats – Otillåtet
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115, artiklarna 1, 3 leden 3 och 6 samt 11.1)
(se punkterna 54 och 56–61 samt punkt 2 i domslutet)
Resumé
Tredjelandsmedborgaren BZ vistas sedan år 1990 i Tyskland. Trots att han från och med denna tidpunkt var skyldig att lämna territoriet, fortsatte han att uppehålla sig i denna medlemsstat med stöd av ett ”tillfälligt uppskov med avlägsnandet”, som förlängdes regelbundet och som antagits med stöd av nationell rätt.
År 2013 dömdes BZ till ett frihetsberövande straff för medhjälp till terrorism och i mars 2014 omvandlades den återstående strafftiden till villkorligt straff.
På grund av denna brottmålsdom fastslog Westerwaldkreis (distriktet Westerwald, Tyskland), genom beslut den 24 februari 2014, att BZ skulle utvisas och meddelade ett förbud mot inresa och vistelse i Tyskland under sex år, senare förkortat till fyra år, räknat från den dag då BZ faktiskt lämnade Tyskland, och begränsat till senast den 21 juli 2023. Samtidigt utfärdade Westerwaldkreis ett föreläggande om att BZ skulle lämna landet vid äventyr av att annars bli föremål för ett avlägsnande. Detta föreläggande återkallades emellertid senare i samband med ett administrativt invändningsförfarande.
Sedan överklagandet av de åtgärder som vidtagits mot BZ ogillats, överklagade BZ avslagsbeslutet till Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Förvaltningsöverdomstolen i Rheinland-Pfalz, Tyskland).
Den tyska behöriga myndigheten avslog BZ:s asylansökan år 2017 såsom uppenbart ogrundad. Myndigheten konstaterade även att BZ inte kunde återsändas till Syrien, eftersom villkoren för ett förbud mot utvisning var uppfyllda i fråga om detta land.
Efter det att överklagandet med yrkande om att utvisningsbeslutet skulle upphävas och att inrese- och vistelseförbudet skulle tidsbestämmas ogillades genom dom av den 5 april 2018, överklagade BZ denna dom till Bundesverwaltungsgericht (Federala högsta förvaltningsdomstolen, Tyskland). För det första ogillade nämnda domstol BZ:s överklagande i den del det avsåg utvisningsbeslutet mot honom, vilket således vann laga kraft. För det andra har nämnda domstol gått vidare med den del som avser att förkorta varaktigheten av det inrese- och vistelseförbud som åtföljer den överklagade domen, till fyra år, räknat från det att BZ eventuellt lämnar Tyskland, och som längst till den 21 juli 2023.
Den hänskjutande domstolen vill få klarhet i huruvida återvändandedirektivet (
1
) är tillämpligt på ett sådant inreseförbud som det som är i fråga i det nationella målet, som utfärdats gentemot en tredjelandsmedborgare för ändamål ”som inte har med migration att göra”. Dess tvivel beror på att det i kommissionens ”handbok om återvändande” (
2
) anges att reglerna för inreseförbud i samband med återvändande (
3
) enligt återvändandedirektivet ”[inte] påverkar … inreseförbud som utfärdats för andra ändamål som inte har med migration att göra”. Den hänskjutande domstolen har emellertid påpekat att Tyskland inte har utnyttjat sin möjlighet enligt artikel 2.2 b i direktiv 2008/115 att inte tillämpa detta direktiv på tredjelandsmedborgare som har ådömts att återvända som en straffrättslig påföljd, eller som en följd av en straffrättslig påföljd, i enlighet med den nationella lagstiftningen.
I förekommande fall önskar den hänskjutande domstolen få klarhet i huruvida det är förenligt med EU-rätten att upprätthålla ett inreseförbud (
4
) som en medlemsstat har meddelat mot en tredjelandsmedborgare som befinner sig på dess territorium och som är föremål för ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut, när nämnda medlemsstat har återkallat det beslut om återvändande som fattats med avseende på samma tredjelandsmedborgare. Den hänskjutande domstolen har i detta avseende preciserat att enligt tysk rätt utgör ett utvisningsbeslut inte ett ”beslut om återvändande” (
5
), i den mening som avses i återvändandedirektivet, till skillnad från ett föreläggande att lämna landet vid äventyr av avlägsnande.
Den hänskjutande domstolen har därför beslutat att begära klarlägganden från EU-domstolen avseende tillämpningsområdet för återvändandedirektivet och det samband som där fastställs mellan inreseförbudet och beslutet om återvändande.
Domstolens bedömning
Domstolen finner för det första att tillämpningsområdet för återvändandedirektivet omfattar ett förbud mot inresa och vistelse som en medlemsstat, vilken inte har utnyttjat den möjlighet som föreskrivs i artikel 2.2 b i direktivet, har meddelat, av hänsyn till allmän säkerhet och allmän ordning på grundval av en tidigare fällande brottmålsdom, mot en tredjelandsmedborgare som befinner sig på dess territorium och som är föremål för ett utvisningsbeslut.
Domstolen erinrar i detta avseende om att artikel 2.1 i återvändandedirektivet föreskriver att direktivet är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som vistas olagligt på en medlemsstats territorium. Av definitionen i återvändandedirektivet av begreppet ”olaglig vistelse”, följer därför att varje tredjelandsmedborgare som vistas på en medlemsstats territorium utan att uppfylla villkoren för att resa in i, vistas i eller vara bosatt i den medlemsstaten, redan av den anledningen, vistas olagligt där, och omfattas av tillämpningsområdet för det direktivet.
Härav följer att tillämpningsområdet för detta direktiv definieras enbart med hänvisning till den olagliga vistelse som en tredjelandsmedborgare befinner sig i, oberoende av skälen till denna situation eller de åtgärder som skulle kunna vidtas mot denna tredjelandsmedborgare Tillämpningsområdet för återvändandedirektivet kan inte ändras genom en rekommendation från kommissionen som inte är bindande.
För det andra finner domstolen att återvändandedirektivet utgör hinder för att upprätthålla ett förbud mot inresa och vistelse, som en medlemsstat har meddelat mot en tredjelandsmedborgare som befinner sig på dess territorium och som är föremål för ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut, vilket antagits av hänsyn till allmän säkerhet och allmän ordning på grundval av en tidigare fällande brottmålsdom, när nämnda medlemsstat har återkallat det beslut om återvändande som fattats med avseende på samma tredjelandsmedborgare.
För att komma fram till denna slutsats har domstolen påpekat att det framgår av återvändandedirektivet (
6
) att ett inreseförbud är avsett att komplettera ett beslut om återvändande genom att förbjuda den berörda personen att under en viss tidsperiod efter dennes ”återvändande”, i den mening det begreppet definierats i direktivet – det vill säga efter dennes avresa från medlemsstaternas territorium – på nytt resa in och därefter vistas inom detta territorium. Ett inreseförbud träder följaktligen i kraft först när den berörda personen faktiskt lämnar medlemsstaternas territorium.
I förevarande fall åtföljer det inreseförbud som meddelats mot BZ inte längre något beslut om återvändande. I den mån som ett inreseförbud som omfattas av detta direktiv endast kan medföra rättsverkningar till följd av verkställighet av beslutet om återvändande, kan det inte upprätthållas efter det att detta beslut har återkallats.
Av detta följer att när en medlemsstat har att göra med en tredjelandsmedborgare som befinner sig på dess territorium utan ett giltigt uppehållstillstånd, måste nämnda medlemsstat avgöra om det finns anledning att utfärda ett nytt uppehållstillstånd till denna medborgare. Om så inte är fallet är den berörda medlemsstaten skyldig att avseende denne tredjelandsmedborgare anta ett beslut om återvändande som, i enlighet med artikel 11.1 i återvändandedirektivet, kan eller ska åtföljas av ett inreseförbud, i den mening som avses i artikel 3 led 6 i detta direktiv.
Domstolen anser att det skulle strida mot återvändandedirektivet att godta att en tredjelandsmedborgare som befinner sig i en medlemsstat utan vare sig uppehållsrätt eller uppehållstillstånd och som i förekommande fall skulle bli föremål för ett inreseförbud men mot vilken det inte finns något giltigt beslut om återvändande, ges en intermediär status. Den omständigheten att ett utvisningsbeslut, såsom det som fattats gentemot BZ, har vunnit laga kraft kan inte motivera upprätthållandet av ett inrese- och vistelseförbud när BZ inte är föremål för något beslut om återvändande.
Dessa överväganden gäller även tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i en medlemsstat och som, i likhet med BZ, inte kan avlägsnas, eftersom principen om non-refoulement utgör hinder för detta. Enligt direktivet motiverar denna omständighet nämligen inte att medlemsstaten i en sådan situation inte fattar något beslut om återvändande gentemot tredjelandsmedborgaren, utan enbart skjuter upp avlägsnandet av honom eller henne, som verkställighet av nämnda beslut.
(
1
)	Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (EUT L 348, 2008, s. 98) (nedan kallat återvändandedirektivet).
(
2
)	Kommissionens rekommendation (EU) 2017/2338 av den 16 november 2017 om upprättande av en gemensam ”Handbok om återvändande” som ska användas av medlemsstaternas behöriga myndigheter när de utför uppgifter i samband med återvändande (EUT L 339, 2017, s. 83).
(
3
)	Vilket avser inreseförbud i samband med överträdelse av bestämmelserna om migration i medlemsstaterna.
(
4
)	I artikel 3 led 6 i återvändandedirektivet definieras inreseförbud som ett administrativt eller rättsligt beslut om förbud mot inresa och vistelse på medlemsstaternas territorium under en viss period, som åtföljer ett beslut om återvändande.
(
5
)	I artikel 3 led 4 i återvändandedirektivet definieras beslut om återvändande som ett administrativt eller rättsligt beslut enligt vilket en tredjelandsmedborgares vistelse är olaglig och som ålägger eller fastställer en skyldighet att återvända.
(
6
)	Närmare bestämt artikel 3 leden 4 och 6 samt artikel 11.1 i direktivet.