62023TJ0565
РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (четвърти разширен състав)
19 ноември 2025 година (
*1
)
„Продукти за растителна защита — Активно вещество глифозат — Искане за подновяване на активно вещество — Удължаване на срока на одобрението — Забавяне в хода на процедурата по подновяване — Причини, извън контрола на заявителя — Искане за вътрешно преразглеждане — Член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 — Решение за отхвърляне на искането — Член 17 от Регламент (ЕО) № 1107/2009“
По дело T‑565/23,
Aurelia Stiftung, установено в Берлин (Германия), представлявано от A. Willand и A. Mostler, адвокати,
жалбоподател,
срещу
Европейска комисия, представлявана от A. Becker, D. Milanowska и M. ter Haar,
ответник,
подпомагана от
Bayer Agriculture, установено в Антверпен (Белгия), представлявано от H. Posser, F. Geber и T. Römhild, адвокати,
встъпила страна,
ОБЩИЯТ СЪД (четвърти разширен състав),
състоящ се по време на разискванията от: R. da Silva Passos, председател, N. Półtorak, I. Reine, T. Pynnä (докладчик) и H. Cassagnabère, съдии,
секретар: P. Cullen, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
предвид изложеното в съдебното заседание от 13 февруари 2025 г.,
постанови настоящото
Решение
1
С жалбата си на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят, Aurelia Stiftung, иска да бъде отменено Решение Ares (2023) 4611321 на Комисията от 3 юли 2023 г., с което се отхвърля подаденото от него искане за вътрешно преразглеждане на Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/2364 на Комисията от 2 декември 2022 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на удължаване на срока на одобрението на активното вещество глифозат (ОВ L 312, 2022 г., стр. 99) (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
Обстоятелства по спора и факти, настъпили след подаването на жалбата
2
Жалбоподателят е сдружение с нестопанска цел, установено в Берлин (Германия). Неговите цели включват по-специално защитата на животните, природата и околната среда.
3
Глифозатът е активно вещество, което се използва широко в хербицидите.
4
За първи път глифозатът е одобрен с Директива 2001/99/ЕО на Комисията от 20 ноември 2001 година за изменение на приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, с цел в него да бъдат включени като активни вещества глифозат и тифенсулфурон-метил (ОВ L 304, 2001 г., стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 39, стр. 254). В съответствие с приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, 1991 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30) одобрението на глифозата влиза в сила на 1 юли 2002 г. и следва да изтече на 30 юни 2012 г.
5
През 2009 г. влиза в сила Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 309, 2009 г., стр. 1). С Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията от 25 май 2011 година за прилагане на Регламент № 1107/2009 по отношение на списъка на одобрените активни вещества (ОВ L 153, 2011 г., стр. 1) се приема списъкът, предвиден в член 78, параграф 3 от Регламент № 1107/2009. Глифозатът е включен в този списък, като срокът на одобрението изтича на 31 декември 2015 г.
6
На 20 октомври 2015 г. Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1885 на Комисията за изменение на Регламент за изпълнение № 540/2011 по отношение на удължаването на срока на одобренията на активните вещества 2,4-D, ацибензолар-S-метил, амитрол, бентазон, цихалофоп бутил, дикват, есфенвалерат, фамоксадон, флумиоксазин, DPX KE 459 (флупирсулфурон-метил), глифозат, ипроваликарб, изопротурон, ламбда-цихалотрин, металаксил-М, метсулфурон-метил, пиколинафен, просулфурон, пиметрозин, пирафлуфен-етил, тиабендазол, тифенсулфурон-метил и триасулфурон (ОВ L 276, 2015 г., стр. 48), приет на основание член 17, първа алинея от Регламент № 1107/2009, удължава срока на одобрението на глифозата до 30 юни 2016 г., с мотива че оценката на веществото е била забавена по причини, извън контрола на заявителя.
7
На 29 юни 2016 г. Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1056 на Комисията за изменение на Регламент за изпълнение № 540/2011 по отношение на удължаване на срока на одобрението на активното вещество глифозат (ОВ L 173, 2016 г., стр. 52) удължава за втори път срока на одобрение на глифозата на основание член 17, първа алинея от Регламент № 1107/2009, като в него се посочва, че одобрението ще изтече след „по-ранната от двете дати — [шест] месеца от датата на получаване от Комисията на становището на Комитета за оценка на риска на [ECHA] или 31 декември 2017 г.“.
8
На 12 декември 2017 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/2324 на Комисията за подновяване на одобрението на активното вещество глифозат в съответствие с Регламент № 1107/2009 и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение № 540/2011 (ОВ L 333, 2017 г., стр. 10), одобрението на глифозата е подновено до 15 декември 2022 г.
9
На 14 март 2022 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) приканва заявилия подновяването на одобрението на глифозата да предостави допълнителна информация, която той съобщава своевременно.
10
На 10 май 2022 г. ЕОБХ и Европейската агенция по химикали (ECHA) уведомяват Европейската комисия, че заключението относно партньорската проверка на оценката на риска от глифозата ще бъде прието със закъснение.
11
На 2 декември 2022 г. с Регламент за изпълнение 2022/2364 одобрението на глифозата е удължено до 15 декември 2023 г.
12
На 30 януари 2023 г. жалбоподателят подава искане за вътрешно преразглеждане на Регламент за изпълнение 2022/2364 на основание член 10 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
13
На 3 юли 2023 г. с обжалваното решение Комисията отхвърля искането за вътрешно преразглеждане.
14
На 28 ноември 2023 г. одобрението на глифозата е подновено до 15 декември 2033 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) 2023/2660 на Комисията за подновяване на одобрението на активното вещество глифозат в съответствие с Регламент № 1107/2009 и за изменение на Регламент за изпълнение № 540/2011 (ОВ L, 2023/2660).
15
На 24 януари 2024 г. жалбоподателят подава искане за вътрешно преразглеждане на Регламент за изпълнение 2023/2660.
Искания на страните
16
Жалбоподателят иска от Общия съд:
–
да отмени обжалваното решение,
–
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
17
Комисията, подкрепяна от Bayer Agriculture, иска от Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
18
В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет основания, изведени по същество, първото, от нарушение на член 17 от Регламент № 1107/2009, тъй като удължаването на срока на одобрение служи за осъществяването на етап от процедурата, чийто срок не може да бъде удължен, второто, от неправилно прилагане и тълкуване на член 17 от Регламент № 1107/2009, що се отнася до ролята на заявилия подновяването, третото и четвъртото основание, от нарушение на принципа на предпазните мерки и от неправилно претегляне на разглежданите интереси при управлението на рисковете, и петото, от нарушение на задължението за мотивиране.
По запазването на правния интерес
19
Bayer Agriculture твърди, че правният интерес на жалбоподателя е отпаднал след приемането на Регламент за изпълнение 2023/2660, с който се подновява одобрението на глифозата, срещу който регламент жалбоподателят е подал искане за вътрешно преразглеждане, основано на сходни доводи.
20
Общият съд припомня, че правният интерес на жалбоподателя трябва да е възникнал и все още съществуващ. Този интерес трябва да е налице с оглед на предмета на жалбата към момента на подаването ѝ, тъй като в противен случай същата би била недопустима, и да продължава да съществува до обявяването на съдебния акт, тъй като иначе няма да има основание за произнасяне по същество (вж. решение от 17 септември 2015 г., Mory и др./Комисия, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, т. 56 и 57 и цитираната съдебна практика).
21
В случая, както твърди Bayer Agriculture, срокът на удължаване на одобрението на глифозата е изтекъл на 15 декември 2023 г., като с Регламент за изпълнение 2023/2660 одобрението на това активно вещество е подновено.
22
При все това, първо, обжалваното решение не е оттеглено от Комисията, така че спорът е запазил предмета си (вж. в този смисъл решение от 4 септември 2018 г., ClientEarth/Комисия, C‑57/16 P, EU:C:2018:660, т. 45 и цитираната съдебна практика). Както изтъква жалбоподателят, обжалваното решение и искането за вътрешно преразглеждане на Регламент за изпълнение 2023/2660 имат различен предмет.
23
Второ, съгласно съдебната практика жалбоподателят запазва интереса си да иска отмяната на акт на институция на Европейския съюз, когато това ще позволи в бъдеще да се избегне ново извършване на нарушението, което според него е довело до незаконосъобразност на акта. Такъв правен интерес произтича от член 266, първа алинея ДФЕС, по силата на който институцията, чийто акт е бил отменен, е длъжна да предприеме необходимите мерки за изпълнение на решението на Съда. Такъв правен интерес е възможно обаче да съществува само ако твърдяното нарушение може да се извърши отново и в бъдеще, независимо от обстоятелствата по делото, които са дали основание жалбоподателят да подаде жалба (решения от 7 юни 2007 г., Wunenburger/Комисия, C‑362/05 P, EU:C:2007:322, т. 50—52, и от 27 септември 2018 г., Mellifera/Комисия, T‑12/17, EU:T:2018:616, т. 28).
24
Такъв е случаят по настоящото дело, тъй като твърдяната от жалбоподателя незаконосъобразност се основава по-специално на тълкуване на член 17 от Регламент № 1107/2009, което Комисията рискува да повтори по повод на друго искане за вътрешно преразглеждане относно удължаването на срока на одобрение на дадено активно вещество.
25
От това следва, че независимо от приемането на Регламент за изпълнение 2023/2660, срещу който жалбоподателят също е подал искане за преразглеждане, в случая той запазва правния си интерес.
По допустимостта на жалбата
26
Bayer Agriculture оспорва процесуалната легитимация на жалбоподателя. От една страна, жалбоподателят нямал право да подаде искане за вътрешно преразглеждане на основание член 10 от Регламент № 1367/2006, тъй като основната му цел не била да подпомага опазването на околната среда. Всъщност жалбоподателят извършвал дейността си в секторите на пчеларството и градинарството, а тези дейности не служели за опазване на околната среда. От друга страна, насърчаването на отглеждането на пчели се отнасяло до животни, които не живеят в дивата природа, и не спадало към опазването на околната среда в контекста на екологичното законодателство. Ето защо жалбата следвало да се отхвърли като недопустима.
27
Общият съд припомня, че член 10 от Регламент № 1367/2006 предвижда, че „[в]сяка неправителствена организация […], ко[я]то отговаря[…] на критериите, определени в член 11, има[…] право да представя[…] искане за вътрешно преразглеждане пред институцията или органа на Съюза, които са приели административния акт, […], на основание, че такъв акт […] нарушава закон за околната среда по смисъла на член 2, параграф 1, буква е)“.
28
Член 11, параграф 1, буква б) от Регламент № 1367/2006 предвижда, че дадена неправителствена организация е упълномощена да прави искане за вътрешно преразглеждане, при условие че основната ѝ цел е да подпомага опазването на околната среда в контекста на екологичното законодателство.
29
Член 2 от Регламент № 1367/2006, озаглавен „Определения“, предвижда в параграф 1, буква е), че за целите на посочения регламент закон на околната среда означава „законодателство на Съюза, което независимо от своята правна основа, допринася за преследването на целите на политиката за околна среда на Съюза“.
30
Съгласно член 2, параграф 1, буква е) от Регламент № 1367/2006 въпросът дали даден акт е приет съгласно екологично законодателство не зависи от правното основание, на което той е приет. Понятието „екологично законодателство“ за целите на посочения регламент обхваща всеки законодателен акт на Съюза, който допринася за преследването на целите на политиката на Съюза в областта на околната среда. От текста на този член следва, че по същество законодателят на Съюза препраща към изброените в член 191, параграф 1 ДФЕС цели, за да даде на понятието „екологично законодателство“ в Регламент № 1367/2006 широко значение, което не се свежда до въпросите, свързани с опазването на естествената околна среда в тесен смисъл. Тази констатация впрочем се потвърждава от член 192, параграф 2 ДФЕС, съгласно който екологичното законодателство, като материя на дял ХХ от посочения договор, може да включва също така разпоредби предимно от фискален характер, мерки, които се отнасят до градоустройството и устройството на територията, до земеползването и до количественото управление на водните ресурси или пряко или косвено до наличието на такива ресурси, както и мерки, които съществено влияят върху избора на държавите членки между различни енергоизточници и общата структура на тяхното енергоснабдяване. Ако понятието „екологично законодателство“ се тълкува стеснително, такива разпоредби и мерки в голямата си част биха попаднали извън тази област (решение от 14 март 2018 г., TestBioTech/Комисия, T‑33/16, EU:T:2018:135, т. 42—45).
31
В този контекст Общият съд вече имплицитно е приел, че сдружение с нестопанска цел, осъществяващо дейност за опазване и укрепване на пчелите, има право да подаде искане за вътрешно преразглеждане срещу удължаване на срока на одобрение на дадено активно вещество (вж. в този смисъл решение от 27 септември 2018 г., Mellifera/Комисия, T‑12/17, EU:T:2018:616).
32
В случая от член 2, параграфи 2 и 3 от устава на жалбоподателя следва, че неговата цел е да подпомага по-специално защитата на природата и опазването на ландшафта, опазването на околната среда, животновъдството и отглеждането на растения. Тези цели се постигат по-специално чрез различни действия, свързани със защитата на пчелите.
33
С оглед на широкото разбиране на понятието „екологично законодателство“ в контекста на Регламент № 1367/2006 (вж. съдебната практика, цитирана в т. 30 по-горе), което, противно на твърдяното от Bayer Agriculture, не се ограничава до въпросите, свързани с опазването на естествената околна среда в тесен смисъл, следва да се приеме, че жалбоподателят отговаря на условието, предвидено в член 11, параграф 1, буква б) от Регламент № 1367/2006, а именно да бъде неправителствена организация, чиято основна цел е да подпомага опазването на околната среда в контекста на екологичното законодателство, което впрочем Комисията не оспорва.
34
Следователно доводите на Bayer Agriculture относно допустимостта на жалбата трябва да бъдат отхвърлени.
По второто основание, изведено от неправилно прилагане и тълкуване на член 17 от Регламент № 1107/2009, що се отнася до ролята на заявилия подновяването
По допустимостта на второто основание
35
Без да повдига изрично въпроса за недопустимостта на второто основание, Комисията има съмнения, че твърдените нарушения на член 17 от Регламент № 1107/2009 водели до нарушение на екологичното законодателство по смисъла на член 2, параграф 1, буква е) от Регламент № 1367/2006, както изисква член 10 от същия регламент.
36
Общият съд смята, че с оглед на широкото тълкуване на понятието „екологично законодателство“ в рамките на Регламент № 1367/2006 (вж. т. 30 по-горе), член 17 от Регламент № 1107/2009, чието нарушение е посочено по-специално във второто основание, е разпоредба, която допринася за преследването на целите на политиката за околна среда на Съюза по смисъла на член 10 от Регламент № 1367/2006. Всъщност тази разпоредба позволява да се удължи срокът на одобрението на активните вещества, за да се даде възможност за приключване на процедурата по подновяване, която трябва да отчете по-специално рисковете за околната среда, свързани със съответното вещество.
37
Следователно второто основание на жалбоподателя е допустимо.
По същество
38
По същество жалбоподателят поддържа, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е приела в обжалваното решение, че условието, предвидено в член 17 от Регламент № 1107/2009, според което причините за забавянето трябва да са „извън контрола“ на заявилия подновяването, е изпълнено. Всъщност забавянията при подновяването на одобрението на глифозата се дължали на необходимостта да се поискат документи и информация от заявителя, а след това те да бъдат оценени. Жалбоподателят подчертава пропуските в данните, предоставени от заявителя, както и непълнотата на заявлението за подновяване и на допълнителното досие, които проличавали от големия брой допълнителни сведения, поискани от страна на ЕОБХ от заявителя. Причините за забавянията трябвало да бъдат конкретно проверени.
39
Общият съд припомня, че член 17, първа алинея от Регламент № 1107/2009 гласи, че решението за удължаване на срока се приема, „[к]огато, по причини извън контрола на заявителя, има вероятност срокът на одобрението да изтече, преди да е взето решение за подновяване“.
40
Най-напред следва да се констатират несъответствията между текстовете на различните езици на член 17, първа алинея от Регламент № 1107/2009. Всъщност, макар в текстовете на някои езици, включително на френски, да се използва изразът „raisons indépendantes de la volonté du demandeur [буквално: причини, независещи от волята на заявителя]“, понятието „volonté [воля]“ не се открива в текстовете на други езици. Всъщност в текстовете на някои други езици, включително английски, се използва понятието „контрол“. В текстовете на други езици, като немски, се използва понятието „отговорност“ или понятието за влияние. В текстовете на други езици обаче се посочва само причини, които „не зависят от заявителя“.
41
Съгласно установената практика на Съда формулировката, използвана в текста на правна разпоредба на Съюза на един от езиците, не може да служи като единствена основа за тълкуването на разпоредбата или в това отношение да ѝ се отдава предимство пред текстовете на останалите езици. Разпоредбите на правото на Съюза трябва да се тълкуват и прилагат по еднакъв начин с оглед на текстовете, изготвени на всички езици на Съюза. В случай на несъответствие между текстовете на дадена разпоредба от правото на Съюза на различните езици въпросната разпоредба трябва да се тълкува в зависимост от контекста и целите на правната уредба, от която е част (вж. решение от 12 септември 2019 г., A и др., C‑347/17, EU:C:2019:720, т. 38 и цитираната съдебна практика),
42
Така член 17, първа алинея от Регламент № 1107/2009, и по-точно изразът „причини извън контрола на заявителя“, трябва да се тълкува, като се вземат предвид както целта на тази разпоредба, така и контекстът, в който тя се вписва.
43
Що се отнася до контекста, в който се вписва това правило, първо, следва да се припомни, че то е част от раздела от Регламент № 1107/2009, който се отнася до одобрението на активни вещества. Тези одобрения, както и тяхното подновяване, са предмет на редица разпоредби, които уреждат как протича приложимата процедура.
44
Одобрение може да бъде предоставено само за срок, не по-дълъг от десет години (член 5 от Регламент № 1107/2009). Както е обяснено в съображение 15 от посочения регламент, от съображения за безопасност срокът на одобрението на активните вещества е ограничен във времето и трябва да бъде пропорционален на възможните рискове, присъщи на употребата на веществата. Подновяването е валидно за срок, не по-дълъг от петнадесет години (член 14, параграф 2 от Регламент № 1107/2009).
45
От това следва, че законодателят се е погрижил да предвиди ограничени срокове за одобрение или подновяване, за да се избегне оставането на пазара на активни вещества, които биха се оказали свързани с неприемливи рискове по смисъла на член 4 от Регламент № 1107/2009. Постигането на тази цел в светлината на принципа на предпазните мерки изисква преоценката на веществата да се извършва периодично, както правилно подчертава Комисията, когато обяснява периодичния подход на Регламент № 1107/2009.
46
Второ, следва да се разгледа ролята на заявилия подновяването в рамките на член 17 от Регламент № 1107/2009.
47
Всъщност както процедурата по одобрение, така и процедурата по подновяване започват по инициатива на производителя на активното вещество, впоследствие евентуално заявилия подновяването, както следва съответно от член 7 от Регламент № 1107/2009 и от член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 844/2012 на Комисията от 18 септември 2012 година за определяне на разпоредбите, необходими за изпълнението на процедурата по подновяване по отношение на активните вещества в съответствие с Регламент № 1107/2009 (ОВ L 252, 2012 г., стр. 26). Производителят на активното вещество, впоследствие евентуално заявилият подновяването, е централен участник в хода на процедурите за одобряване и подновяване и основен партньор на органите, участващи в тези процедури.
48
Що се отнася по-конкретно до процедурата по подновяване, заявилият подновяването отговаря за съдържанието на заявлението (член 3 от Регламент за изпълнение № 844/2012), за представянето на допълнителните досиета (членове 6 и 7 от Регламент за изпълнение № 844/2012) и за предоставянето на допълнителна информация на докладващата държава членка или на ЕОБХ (член 11, параграф 5 и член 13, параграф 3 от Регламент за изпълнение № 844/2012), като може да представи на ЕОБХ становища относно проекта на доклад за оценка на държавата членка докладчик или доклада за подновяване (член 12, параграф 3 и член 14, параграф 1 от Регламент за изпълнение № 844/2012). Всички тези взаимодействия със заявилия подновяването са подчинени на конкретни срокове.
49
От това следва, че заявилият подновяването е участник, който участва във всички етапи на процедурата, като предоставя данни или становища, което му дава възможност да повлияе на начина, по който протича процедурата. Поради това законодателят е решил да постави удължаването на срока на одобрение в зависимост от условието евентуалното забавяне да е „извън контрола на заявителя“ на подновяването.
50
За разлика от това, що се отнася до удължаването на срока на одобрение, заявилият подновяването не трябва да подава заявление, а освен това не е предвидена процедура за консултиране с него. Процедурата се инициира служебно, като Комисията трябва да провери дали забавянето на процедурата по подновяване не се дължи на причини „извън контрола на заявителя“.
51
Следователно действията на заявителя трябва да се преценяват с оглед на различните етапи на процедурата по подновяване, които предхождат евентуалното удължаване на срока на одобрение, в които той участва.
52
В това отношение член 17 от Регламент № 1107/2009 е израз на претегляне на различните разглеждани интереси, което съответства на целите на посочения регламент и на принципа на предпазните мерки.
53
Що се отнася до целите, посочени в член 17, първа алинея от Регламент № 1107/2009, следва да се припомни, че по силата на член 1, параграф 3 от Регламент № 1107/2009 той има за цел да се гарантира високо равнище на защита на здравето на хората и животните и на околната среда, както и да се подобри функционирането на вътрешния пазар посредством хармонизация на правилата относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, като същевременно се подобри земеделското производство. Следователно Комисията правилно твърди, че целта на Регламент № 1107/2009 е многостранна.
54
С изискването за поддържане на високо равнище на защита на околната среда чрез Регламент № 1107/2009 се прилагат член 11 ДФЕС, който предвижда, че изискванията за защита на околната среда трябва да бъдат включени в определянето и изпълнението на политиките и действията на Съюза, в частност за да се насърчи устойчивото развитие, и член 114, параграф 3 ДФЕС, който конкретизира това задължение. В последния член действително се посочва, че в предложенията си по-специално в областта на защита на околната среда, направени за сближаване на законодателствата, които имат за цел създаването или функционирането на вътрешния пазар, Комисията приема за база високо равнище на защита, като взема под внимание по-специално всяко ново развитие, основаващо се на научните факти, и че в рамките на съответните си правомощия Европейският парламент и Съветът също ще полагат усилия да постигнат тази цел. Тази защита има по-голямо значение от икономическите съображения, така че може да оправдае настъпването на отрицателни икономически последици — които може да са дори значителни — за някои оператори (вж. решение от 17 март 2021 г., FMC/Комисия, T‑719/17, EU:T:2021:143, т. 59 и цитираната съдебна практика).
55
От това следва, че сред различните цели на Регламент № 1107/2009 Комисията трябва да отдаде особено значение на целта да се гарантира високо равнище на защита на здравето на хората и животните и на околната среда, когато провежда процедура по подновяване на одобрението на активно вещество, a fortiori когато тази процедура надхвърля предвидената за нейното провеждане времева рамка, и когато разрешава удължаване на срока на одобрението по силата на член 17 от посочения регламент.
56
Когато разглежда ролята на заявилия подновяването във връзка със забавянията, наблюдавани в хода на процедурата по подновяване, Комисията трябва да се увери не само че заявителят е действал, спазвайки сроковете, но и че забавянето в хода на процедурата по подновяване не зависи от действията му, т.е. че не е действал по начин, който да причинява забавяния или да води до забавяния.
57
От това следва, че подход, който изисква елемент на умисъл от страна на заявителя във връзка със забавянията в хода на процедурата, е твърде ограничителен и рискува да наруши постигнатия от законодателя баланс в полза на интересите на заявилия подновяването. Подобен ограничителен подход в полза на заявилия подновяването би бил също в противоречие със съдебната практика, която изисква високото равнище на защита на човешкото здраве и околната среда да има по-голямо значение от икономическите съображения (вж. в този смисъл решение от 17 март 2021 г., FMC/Комисия, T‑719/17, EU:T:2021:143, т. 59 и цитираната съдебна практика), както и с контекста, в който се вписва правилото, предвидено в член 17, първа алинея от Регламент № 1107/2009, който контекст от своя страна се състои от правна уредба, определяща подробно участието на заявилия подновяването в процедурата.
58
За да се спази извършеното от законодателя претегляне, член 17, първа алинея от Регламент № 1107/2009 следва да се тълкува в смисъл, че изисква обективен и конкретен анализ на причините за забавянето, за да се установи, че това забавяне е извън контрола на заявителя, който трябва да е спазил надлежно всички правила, приложими по отношение на подновяването. В това отношение фактът, че забавянето се дължи, поне отчасти, на късното предаване на доклад или на заключения от един или няколко органа, участващи в процедурата по подновяване, не може да е достатъчен, за да се изключи каквато и да е роля на заявителя, тъй като самият той може да е в основата на такова забавяне, макар да е спазил наложените му с Регламент № 1107/2009 срокове. Такъв може да бъде по-специално случаят, когато качеството на предоставените в хода на производството данни се окаже недостатъчно.
59
В случая, в точка 61 от обжалваното решение Комисията разглежда доводите на жалбоподателя, че заявилият подновяването не представил пълно досие в началото на процедурата по подновяване, че бил отговорен за пропуските в данните и че не представил цялата релевантна научна информация, налична към момента на подаване на заявлението за подновяване. Комисията обяснява, че когато докладваща държава членка смята, че дадено заявление и допълнителните досиета са допустими, това означава, че заявлението е пълно и е подадено в определения срок. Последващи забавяния по други причини не можели да се дължат на допустимо заявление. Исканията за допълнителна информация били обичайна част от процедурата по подновяване, по-специално когато се преценяват рисковете, и не означавали, че заявлението е непълно или че не е трябвало да бъде прието.
60
В точка 62 от обжалваното решение Комисията разглежда довода на жалбоподателя, че заявилият подновяването представил голям брой сведения, които изисквали много време и персонал от страна на органите. Тя обяснява, че това не е обстоятелство, което подлежи на контрол от страна на заявилия подновяването, който само е предоставил информацията, изисквана от приложимата правна уредба. Комисията отбелязва, че в случая с глифозата обемът на литературата е безпрецедентен. Въпреки това фактът, че заявителят е предоставил много данни, показвал, че той е действал с дължимата грижа и в съответствие със законовите изисквания. Забавянията, произтичащи от сложността на оценката, която трябва да се извърши от докладващата държава членка или ЕОБХ, били сред най-общите случаи на забавяния, които са извън контрола на заявилия подновяването.
61
В точки 30—33 от обжалваното решение Комисията обяснява, че с оглед на обема на новата информация, получена по време на обществената консултация, на броя на установените от групата за оценка на глифозата въпроси и на необходимостта да се направи оценка на новата информация, поискана от страна на ЕОБХ от заявилия подновяването, групата за оценка на глифозата е посочила, че е необходим допълнителен срок, за да представи проект на доклад. Комисията посочва, че след това ЕОБХ и ECHA са обявили, че поради забавянето, предвидено за представянето на проекта на доклад на групата за оценка на глифозата и за завършване на процеса на партньорска проверка, представянето на заключенията на ЕОБХ ще се забави и ще се състои през юли 2023 г. Именно с оглед на това съобщение Комисията решава да удължи срока на одобрение на глифозата, който е трябвало да изтече на 15 декември 2022 г.
62
В отговор на доводите на жалбоподателя относно твърдени пропуски в данните, в точки 65—68 от обжалваното решение Комисията обяснява, че от една страна, заявителят не носи отговорност за тези пропуски, тъй като той е подал пълно заявление в срок и тъй като исканията за допълнителна информация са обичайна част от всяка процедура по подновяване. От друга страна, наличието на пропуски в данните не било релевантно за прилагането на член 17 от Регламент № 1107/2009, когато са изпълнени условията за прилагане на този член, а именно фактът, че изглежда, одобрението ще изтече, преди да може да бъде прието решение за подновяване, и че причините за това забавяне са извън контрола на заявителя. Комисията добавя, че съображенията относно пропуските в данните и в оценката на рисковете, както и новите данни, представени от заявителя, са евентуално релевантни, за да се прецени законосъобразно ли е решението за подновяване, но не и в рамките на процедура, която се отнася до това законосъобразно ли е удължаването на срока на одобрението.
63
От обжалваното решение става ясно, че Комисията не е извършила никаква конкретна, нито дори бегла проверка каква е ролята на заявилия подновяването, що се отнася до факта, че решението за подновяване не е могло да бъде взето в предвидените срокове. Тя идентифицира единствено други фактори за забавянето, като сложността на оценката, която трябва да се извърши от докладващата държава членка или ЕОБХ, или обема на новата информация, получена чрез обществена консултация, като стига до извода, че забавянето не се дължи на заявителя.
64
Обясненията на Комисията във връзка с факта, че заявлението за подновяване е допустимо и че исканията за допълнителна информация не означават, че заявлението за подновяване е непълно, или че обемът на предоставената информация означава, че заявителят е положил дължимата грижа и е изпълнил задълженията си, показват, че тя не е разгледала нито естеството на липсващата информация, нито релевантността на предоставената в конкретния случай информация. Освен това обясненията на Комисията, изложени в точка 62 по-горе, показват, че тя не е извършила никакъв анализ за това какви са естеството и отражението върху продължителността на процедурата на посочените от жалбоподателя пропуски в данните, като по този начин не е изпълнила задължението си да провери дали са изпълнени условията, предвидени в член 17 от Регламент № 1107/2009.
65
От друга страна, в писмените си изявления Комисията твърди, че член 17 от Регламент № 1107/2009 изобщо не изисква да се установи дали или в каква степен заявителят би могъл да носи отговорност за риска одобрението, предмет на заявлението за подновяване, да изтече преди приемането на решение за подновяване, или дали забавянето на процедурата по подновяване се основава изключително на причини, за които заявителят не може да носи отговорност. Според Комисията тази разпоредба не изисква да се разглежда и евентуалният принос на заявителя за забавяне, причинено от други участници.
66
Като не е извършила конкретен анализ за ролята на заявителя, като е приложила ограничителен подход за ролята на заявилия подновяването в евентуалните забавяния на процедурата по подновяване и като е освободила последния, когато друг участник е допринесъл дори отчасти за забавянето, Комисията е допуснала грешка при тълкуването на член 17 от Регламент № 1107/2009 и не е спазила извършеното от законодателя претегляне (вж. т. 52 и 57 по-горе). Фактът, както поддържа Bayer Agriculture, че много страни участват в процедурата по подновяване, по никакъв начин не освобождава Комисията от задължението да провери всички фактори за забавяне, включително тези, които са свързани със заявилия подновяването.
67
Този извод не може да бъде поставен под въпрос и от довода на Bayer Agriculture, че жалбоподателят не доказва, че ако заявилият подновяването е представил документи на по-ранен етап, процедурата е щяла да протече по-бързо.
68
Всъщност Комисията е допуснала грешка при тълкуването на условието за прилагане на член 17 от Регламент № 1107/2009, което се отнася до ролята на заявителя за забавянето на процедурата по подновяване, независимо от истинността на фактите, на които се позовава жалбоподателят.
69
От това следва, че второто основание трябва да бъде уважено.
70
Поради това обжалваното решение следва да бъде отменено, без да е необходимо да се разглеждат останалите основания, изтъкнати от жалбоподателя.
По съдебните разноски
71
Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като Комисията е загубила делото, тя следва да бъде осъдена да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя в съответствие с искането му.
72
Съгласно член 138, параграф 3 от Процедурния правилник встъпилата страна понася направените от нея съдебни разноски.
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (четвърти разширен състав)
реши:
1)
Отменя Решение Ares (2023) 4611321 на Комисията от 3 юли 2023 г., с което се отхвърля подаденото от Aurelia Stiftung искане за вътрешно преразглеждане на Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/2364 на Комисията от 2 декември 2022 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 по отношение на удължаване на срока на одобрението на активното вещество глифозат.
2)
Европейската комисия понася освен направените от нея съдебни разноски и тези на Aurelia Stiftung.
3)
Bayer Agriculture понася направените от него съдебни разноски.
da Silva Passos
Półtorak
Reine
Pynnä
Cassagnabère
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 19 ноември 2025 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.