Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Zaragoza (Испания), постъпило на 9 януари 2019 г. — Ibercaja Banco, S.A./TJ и UK
(Дело C-13/19)
Език на производството: испански
Запитваща юрисдикция
Audiencia Provincial de Zaragoza
Страни в главното производство
Жалбоподател: Ibercaja Banco, S.A.
Ответници: TJ и UK
Преюдициални въпроси
Може ли изменението на клаузата за минимален праг във вида, в който е било сключено споразумението съгласно фактическата обстановка, да бъде квалифицирано като общо договорно условие с оглед на член 3 от Директива 93/131 ?
Може ли при същите обстоятелства отказът от предявяване на иск срещу банката да бъде квалифициран като общо договорно условие, т.е. може ли договорно условие, съставено от продавач или доставчик като общо условие и за чието съдържание не е дадено каквото и да било обяснение на потребителя, да бъде квалифицирано като общо договорно условие?
Изпълнени ли са при тези условия предвидените в членове 3 и 4 от Директива 93/13 изисквания за яснота, прозрачност, реална разбираемост на икономическата тежест, преддоговорна информация и индивидуално договаряне, когато последиците от въпросното общо условие са от съществено значение за потребителя?
Трябва ли изискването за преддоговорна информация, с цел да се извърши преценка за неравноправност на дадена договорна клауза (членове 4 и 5 от Директивата), да бъде еднакво или дори по-високо, когато се договаря смекчаване на предвидимо нищожно условие (конкретни икономически последици от смекчаването, уведомяване за установената по този въпрос съдебна практика и конкретните последици от нея, и т.н.)?
Достатъчно ли е направеното от потребителя ръкописно копие относно смекчаването на потенциална нищожна клауза, за да бъдат изпълнени предвидените в членове 4 и 5 от Директивата изисквания за преддоговорна информация и яснота, за да се смекчи една предвидимо нищожна клауза?
Трябва ли фактът, че инициативата за смекчаване на условие или за спогодба тръгва от банковата институция и забраната за изнасяне на документа извън банковия офис, освен ако не е бил подписан от потребителя, да имат особена релевантност при преценката за евентуална неравноправност на клауза за смекчаване на условие (членове 4 и 5 от Директивата)?
Може ли да бъде смекчена една предвидимо нищожна поради неравноправност клауза (принцип на необвързваща сила)?
Допуска ли се положение, при което по отношение на предвидимо нищожна клауза поради неравноправност спрямо потребителя последният [може да заяви] отказ от предявяване на иск (член 3 от Директива [93/13] във връзка с приложението към Директива 93/13, т. 1, буква „р“ и принципа на необвързваща сила съгласно член 6 от Директивата)?
При утвърдителен отговор, трябва ли изискването за преддоговорна информация да бъде еднакво или по-високо от това за информацията към момента на първоначалното споразумение?
Допуска ли се, в съответствие с изискването за преддоговорна информация (членове 4 и 5 от Директива [93/13]), клаузата за отказ от предявяване на иск да не може да подлежи на вторично и допълнително документно третиране (членове 3, 4 и 5 от Директива [93/13])?
Допуска ли възпиращото действие по отношение на предприемача (член 7 от Директива [93/13] и [решение от 21 декември 2016 г., Gutiérrez Naranjo и др., C-154/152 ]) действителност на клаузата за смекчаване на предвидимо нищожни клаузи и отказ от предявяване на иск за обявяване на тяхната нищожност и последиците от тях?
Може ли, с оглед на прилагането на членове 3 и 4 от Директива 93/13, дадена предвидимо нищожна поради неравноправност договорна клауза да обвърже засегнатия от нея потребител чрез процедурата на договаряне на институцията с клиента след сключването на съдържащия я договор, ако неравноправната клауза не бъде приложена от продавача или доставчика в замяна на друга престация от потребителя? С други думи, клаузата за минимален праг става ефективна чрез споразумението с потребителя за нейната замяна с друга, по-благоприятна за него клауза. Допуска ли член 6, параграф 1 от Директива [93/13] подобно споразумение?
Попада ли поведение на банковата институция като описаното във фактическата обстановка в обхвата на забраната за нелоялно поведение и нелоялни търговски практики към потребителите, съдържаща се в съображение 14 и в членове 6 и 7 от Директива 2005/293 ?
____________
1 Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).
2 Решение от 21 декември 2016 г., Gutiérrez Naranjo и др. (C-154/15, C-307/15 и C-308/15, EU:C:2016:980).
3 Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).