62024CJ0401
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (първи състав)
20 ноември 2025 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Държавни помощи — Споразумение, сключено преди присъединяването на Кралство Швеция към Европейския съюз — Компенсиране на загубата на приходи вследствие на премахването на таксите за преминаване през шлюз — Понятие за помощ — Понятие за предприятие — Икономическа дейност — Съществуваща или нова помощ“
По дело C‑401/24
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Stockholms tingsrätt (Първоинстанционен съд Стокхолм, Швеция) с акт от 29 май 2024 г., постъпил в Съда на 7 юни 2024 г., в рамките на производство по дело
Staten genom Sjöfartsverket
срещу
Stockholms Hamn AB,
СЪДЪТ (първи състав),
състоящ се от: F. Biltgen, председател на състава, T. von Danwitz, заместник-председател на Съда, изпълняващ функциите на съдия от първи състав, I. Ziemele, A. Kumin и S. Gervasoni (докладчик), съдии,
генерален адвокат: A. Biondi,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
като има предвид становищата, представени:
–
за Staten genom Sjöfartsverket, от H. Nilsson и B. Thomaeus, advokater,
–
за Stockholms Hamn AB, от K. Stålnacke и G. Swedlund, stadsadvokater,
–
за Европейската комисия, от C. Faroghi, I. Georgiopoulos и A. Steiblytė, в качеството на представители,
след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 5 юни 2025 г.,
постанови настоящото
Решение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 107 ДФЕС и на член 1, буква б), подточка i) от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 [ДФЕС] (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9), както и на член 144 от Акта относно условията за присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция и промените в Учредителните договори на Европейския съюз (ОВ C 241, 1994 г., стр. 21 и ОВ L 1, 1995 г., стр. 1, наричан по-нататък „Актът за присъединяване“).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между Staten genom Sjöfartsverket (Национална морска администрация, Швеция) (наричана по-нататък „морската администрация“) и Stockholms Hamn AB относно връщането от последното на сумите, платени от първата като компенсация за премахването на таксите за преминаване през шлюз.
Правна уредба
Правото на Съюза
Договорът за функционирането на ЕС
3
Член 107, параграф 1 ДФЕС гласи:
„Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
Актът за присъединяване
4
Съгласно член 144 от Акта за присъединяване:
„В областта на помощите по смисъла на членове [107 и 108 ДФЕС]:
a)
сред схемите за помощи, прилагани в новите държави членки преди присъединяването, само тези, за които Комисията [на Европейските общности] е уведомена до 30 април 1995 г., ще се смятат за „съществуващи помощи“ по смисъла на член [108], параграф 1 [ДФЕС];
б)
съществуващите помощи и плановете за предоставяне или изменение на помощи, за които Комисията е уведомена преди присъединяването, се считат за съобщени в деня на присъединяването“.
Регламент 2015/1589
5
Член 1, буква б), подточка i) от Регламент 2015/1589 определя понятието „съществуваща помощ“ по следния начин:
„За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
[…]
б)
„съществуваща помощ“ означава:
i)
без да се засягат членове 144 и 172 от [Акта за присъединяване,] всяка помощ, която съществува в съответната държава членка преди влизането в сила на [Договора за функционирането на ЕС], т.е. схеми за помощ и индивидуална помощ, които са били въведени в действие преди и продължават да се прилагат след влизането в сила на [Договора за функционирането на ЕС] в съответната държава членка“.
6
Понятието „нова помощ“ е определено в член 1, буква в) от Регламент 2015/1589 като „всяка помощ, т.е. схеми за помощ и индивидуална помощ, които не са съществуваща помощ, включително измененията на съществуваща помощ“.
Регламент (ЕО) № 794/2004
7
Член 4 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член [108 ДФЕС] (ОВ L 140, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 42), чието заглавие е изменено с Регламент (ЕС) 2015/2282 на Комисията от 27 ноември 2015 г. (ОВ L 325, 2015 г., стр. 1) и понастоящем се отнася до прилагането на Регламент 2015/1589, гласи:
„1.   За целите на член 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета промяна на съществуваща помощ означава всякакво изменение, различно от промени от чисто формален или административен характер, което не оказва влияние върху оценката на съвместимостта на мярката за помощ с общия пазар. Увеличение на първоначалния бюджет на дадена съществуваща схема за помощ до 20 % няма да се счита за промяна на съществуваща помощ.
2.   Следните промени на съществуваща помощ трябва да бъдат съобщени на Комисията, като се използва опростената форма на уведомление, посочена в приложение II:
a)
увеличение на бюджета на разрешена схема за помощ, което превишава 20 %;
б)
удължаване на срока на съществуваща разрешена схема за помощ до най-много шест години, независимо дали това става със или отделно от увеличението на бюджета ѝ;
в)
затягане на критериите за прилагане на една разрешена схема за помощ, намаляване на интензитета на помощта или намаляване на приемливите разходи.
[…]“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
8
Два плавателни пътя, единият през каналa Сьодертеле (Швеция), а другият през Стокхолм (Швеция) и неговия шлюз Хамарби (Hammarby), свързват Балтийско море с езерото Меларен, третото по големина езеро в Швеция.
9
Шведската морска администрация е публичният орган, който отговаря за преминаването на плавателни съдове през каналa Сьодертеле и управлява шлюза му. Stockholms Hamn е общинско дружество, изяло притежавано от Община Стокхолм, което стопанисва шлюза Хамарби. Таксите, които се събират за преминаване през шлюза Сьодертеле и шлюза Хамарби, са съгласувани по размер, за да се осигури балансирано разпределение на трафика по двата маршрута, свързващи Балтийско море и езерото Меларен.
10
С правна уредба от 26 октомври 1978 г. шведските органи решават да премахнат, считано от 1979 г., някои такси за преминаване през шлюза на канала Сьодертеле и за да продължат да съгласуват размера на таксите за преминаване, да предприемат стъпки за премахване и на таксите, които се събират за преминаване през шлюза Хамарби. Ето защо същата година морската администрация и Община Стокхолм сключват споразумение (наричано по-нататък „споразумението“), съгласно което Община Стокхолм се отказва да събира такси за преминаване през шлюза Хамарби от плавателни съдове, освен от плавателни съдове за развлекателни цели, в замяна на изплащана от морската администрация годишна компенсация (наричана по-нататък „разглежданата в главното производство компенсация“).
11
Съгласно условията на споразумението разглежданата в главното производство компенсация трябва да се адаптира ежегодно въз основа на индекса на потребителските цени. Споразумението трябва да се подновява за периоди от по пет години, освен ако не бъде прекратено с предизвестие, отправено най-малко шест месеца преди изтичане на споразумението. За всеки нов петгодишен период се определя нов размер на годишната компенсация в зависимост от промените в обема на трафика през шлюза Хамарби през предходния период на споразумението.
12
Първоначално, разглежданата в главното производство компенсация се изплаща на Община Стокхолм, а след това, от началото на 90‑те години на миналия век — на Stockholms Hamn. От 2014 г. размерът ѝ варира между 3 и 4 милиона шведски крони (SEK) (около 260000 и 360000 евро) годишно.
13
В края на 2021 г. морската администрация прекратява предсрочно споразумението. Спор относно това прекратяване е висящ пред шведските юрисдикции.
14
На 4 май 2023 г. морската администрация предявява иск срещу Stockholms Hamn пред запитващата юрисдикция, Stockholms tingsrätt (Първоинстанционен съд Стокхолм, Швеция). Тя иска да ѝ бъде възстановена, ведно с лихвите, сумата от 38086436 SEK (около 3378242 евро), която съответства на извършените по силата на споразумението плащания в рамките на десетгодишния национален давностен срок.
15
Морската администрация твърди, че разглежданата в главното производство компенсация отговаря на всички условия, за да бъде квалифицирана като държавна помощ. По-специално, според нея компенсацията предоставя предимство за Stockholms Hamn, тъй като му гарантира редовни приходи, които не зависят от колебания в трафика или от други експлоатационни рискове. Квалификацията на компенсацията като държавна помощ се потвърждавала и от прилагането на принципа на инвеститора в условията на пазарна икономика, тъй като нито един частен инвеститор не би плащал компенсация на Stockholms Hamn, за да се въздържа от начисляване на такси за преминаване през шлюз. Освен това според морската администрация не са изпълнени критериите, установени от Съда с решение от 24 юли 2003 г., Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415) (наричани по-нататък „критериите Altmark“), за да се счете, че насрещната престация на задълженията за извършване на обществена услуга не представлява държавна помощ. Накрая, като се позовава на член 144 от Акта за присъединяване, морската администрация поддържа, че изключението за съществуващите помощи не се прилага по отношение на разглежданата компенсация, тъй като Комисията не е била уведомена за нея, както и че при всички положения компенсацията не може да се квалифицира като съществуваща помощ поради преговорите, които се провеждат преди всеки нов петгодишен договорен период.
16
Stockholms Hamn възразява, че дейността му по стопанисване на шлюз не е икономическа дейност, която попада в обхвата на правилата на правото на Съюза относно държавните помощи. При всички положения ставало въпрос за услуга от общ икономически интерес, която не водела до свръхкомпенсация. Stockholms Hamn добавя, че дори да се приеме, че е налице държавна помощ, тя би била разрешена като съществуваща помощ съгласно Регламент 2015/1589 и независимо от член 144 от Акта за присъединяване, който в случая не бил релевантен. Освен това разглежданата в главното производство помощ не можела да се счита за нова или за изменена, тъй като страните не са предоговаряли условията на споразумението, и по-специално размера на разглежданата в главното производство компенсация.
17
Тъй като счита, че в практиката на Съда не съществуват ясни насоки за начина, по който трябва да се прилага правото на Съюза в положение като разглежданото в главното производство, що се отнася по-специално до наличието на икономическо предимство, до приложимостта на Акта за присъединяване и до квалифицирането на помощта като нова или съществуваща помощ, Stockholms tingsrätt (Първоинстанционен съд Стокхолм) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1.
Следва ли критерият за поставяне в по-благоприятно положение по член 107, параграф 1 [ДФЕС] да се тълкува в смисъл, че годишна компенсация, изплащана от държавен орган на общинско акционерно дружество чрез държавни ресурси въз основа на споразумение като компенсация за задължението на дружеството да предоставя безвъзмездно определена услуга, в случая дейности по експлоатация на шлюз, за която до сключването на споразумението са били събирани такси:
a)
трябва да се счита в своята цялост за помощ, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на получателя,
б)
трябва да се счита за помощ, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на получателя, доколкото компенсацията надвишава предишните годишни приходи на получателя от такси за услугата, като се отчитат например промените в индекса на потребителските цени и в обема на трафика при дейностите по експлоатация на шлюза,
в)
трябва да се счита за помощ, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на получателя, доколкото компенсацията надвишава годишните разходи на получателя за предоставяне на услугата,
г)
трябва да се счита за помощ, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на получателя въз основа на друг метод на изчисление,
д)
не трябва да се счита в никаква степен за помощ, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на получателя?
2)
Следва ли да се счита, че споразумение за годишна компенсация, изплащана от държавен орган на общинско акционерно дружество от държавни ресурси като компенсация за задължението на това дружество да предоставя безвъзмездно услуга с неселскостопански характер, в случая дейности по експлоатация на шлюз, когато споразумението е сключено преди присъединяването на Швеция към Европейския съюз и Комисията не е била уведомена за него, представлява съществуваща помощ, която, по смисъла на член 1, буква б), подточка i) от [Регламент 2015/1589], трябва да се счита за правомерна, доколкото Комисията не е установила, че помощта е несъвместима с вътрешния пазар?
3)
Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, следва ли да се счита, че тази годишна компенсация все пак представлява нова помощ, ако след присъединяването на Швеция към Европейския съюз споразумението е било удължавано няколко пъти с по пет години в съответствие с първоначалните условия, без да е било отправяно предизвестие за прекратяване, и годишната компенсация за всеки нов петгодишен период е била променяна отчасти с оглед на индекса на потребителските цени и отчасти с оглед на обема на услугата, която е била предоставяна безвъзмездно през предходния период на споразумението, в настоящия случай обема на трафика при дейностите по експлоатация на шлюза?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
18
С първия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 107, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че компенсация, изплащана от държавен орган на общинско акционерно дружество чрез държавни ресурси въз основа на споразумение като компенсация за задължението на дружеството да предоставя безвъзмездно услуга по преминаване през шлюз на плавателен канал, за която до сключването на споразумението са събирани такси, представлява държавна помощ.
19
Съгласно постоянната съдебна практика квалифицирането на национална мярка като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС изисква да са изпълнени всички посочени по-долу условия. Първо, трябва да е налице намеса на държавата или чрез ресурси на държавата. Второ, тази намеса трябва да е в състояние да засегне търговията между държавите членки. Трето, тя трябва да предоставя селективно предимство на своя получател. Четвърто, тя трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията (решение от 8 ноември 2022 г., Fiat Chrysler Finance Europe/Комисия, C‑885/19 P и C‑898/19 P, EU:C:2022:859, т. 66 и цитираната съдебна практика).
20
В случая запитващата юрисдикция иска от Съда да установи дали общинското акционерно дружество, което е получавало разглежданата в главното производство компенсация, представлява „предприятие“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, дали е налице икономическо предимство и дали са засегнати търговията и конкуренцията.
По наличието на предприятие
21
За да се даде полезен отговор на запитващата юрисдикция, следва да се припомни, че за целите на квалифицирането на дадена мярка като държавна помощ член 107, параграф 1 ДФЕС предполага по-специално наличието на предимство, предоставено на дадено предприятие. В това отношение следва да се подчертае, от една страна, че за целите на прилагането на разпоредбите на правото на Съюза в областта на конкуренцията предприятие е всяко образувание, което извършва икономическа дейност, независимо от правния си статут и начина си на финансиране. От друга страна, всяка дейност, която се състои в предлагане на стоки или услуги на даден пазар, представлява икономическа дейност (вж. в този смисъл решение от 22 октомври 2015 г., EasyPay и Finance Engineering, C‑185/14, EU:C:2015:716, т. 36 и 37 и цитираната съдебна практика).
22
Следователно в случая запитващата юрисдикция трябва да установи дали в качеството си на оператор на шлюза Хамарби общинското акционерно дружество Stockholms Hamn извършва икономическа дейност и трябва да бъде квалифицирано като „предприятие“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
23
В това отношение, на първо място, следва да се подчертае, че съгласно практиката на Съда въпросът дали извършващият съответната дейност субект има, или не качеството на „предприятие“, не зависи от това дали той е публичноправен, или частноправен. Всъщност самата държава или държавен орган могат да действат като предприятие. Освен това даден правен субект, и в частност публичноправно образувание, може да се счита за предприятие само по отношение на част от своите дейности, ако дейностите, които формират тази част, трябва да се квалифицират като икономически (вж. в този смисъл решения от 12 юли 2012 г., Compass-Datenbank, C‑138/11, EU:C:2012:449, т. 35 и 37, и от 27 юни 2017 г., Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, т. 42). Следователно статутът на субекта по националното право не е определящ.
24
От това следва, че обстоятелството, че разглежданата в главното производство услуга по преминаване през шлюз се предоставя от Stockholms Hamn — изцяло притежавано от Община Стокхолм дружество, не пречи да се приеме, че е налице предприятие, което извършва икономическа дейност.
25
На второ място, следва да се уточни, че дейностите, свързани с упражняването на властнически правомощия, нямат икономически характер, който да обосновава прилагането на правилата за конкуренция, предвидени в Договора за функционирането на ЕС (решение от 12 юли 2012 г., Compass-Datenbank, C‑138/11, EU:C:2012:449, т. 36 и цитираната съдебна практика), по-специално когато експлоатацията на дадена инфраструктура е неразривно свързана с изпълнението на функции, които попадат в обхвата на възложената на органа, който осъществява експлоатацията, публична мисия, и когато последният действа при упражняването на властнически правомощия (вж. в този смисъл решения от 19 декември 2012 г., Mitteldeutsche Flughafen и Flughafen Leipzig-Halle/Комисия, C‑288/11 P, EU:C:2012:821, т. 44, и от 22 октомври 2015 г., EasyPay и Finance Engineering, C‑185/14, EU:C:2015:716, т. 40).
26
Както отбелязва генералният адвокат в точка 18 от заключението си, икономическият характер на разглежданата в главното производство услуга по преминаване през шлюз не може да се изключи с мотива, че тя включва упражняването на властнически правомощия. Всъщност нито от акта за преюдициално запитване, нито от преписката, с която разполага Съдът, следва, че разглежданата в главното производство услуга по преминаване през шлюз включва или е неразривно свързана с упражняването от Stockholms Hamn на такива правомощия, като например контрола и безопасността на морския трафик, полицейски функции, свързани с корабоплаването, или наблюдение с цел предотвратяване на замърсяване.
27
На трето място, съгласно практиката на Съда квалифицирането на дадена дейност като икономическа винаги е свързано с конкретна дейност (вж. в този смисъл решение от 27 юни 2017 г., Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, т. 44 и цитираната съдебна практика).
28
В случая разглежданата в главното производство услуга по преминаване през шлюз, която е предмет на споразумението и за която Stockholms Hamn получава разглежданата в главното производство компенсация, се състои в извършване на всички необходими маневри за осигуряване на преминаването на плавателни съдове, без плавателните съдове за развлекателни цели, през шлюза Хамарби. Освен ако не се приеме, че с оглед по-специално на условията за предоставянето ѝ тази услуга не може да бъде отделена от услугата по преминаване през шлюз на плавателни съдове за развлекателни цели, което запитващата юрисдикция следва да установи, проверката за наличие на икономическа дейност трябва да се отнася само до услугата за преминаване на плавателни съдове, без плавателните съдове за развлекателни цели.
29
На четвърто място, следва да се припомни, че съгласно цитираната в точка 21 от настоящото решение практика на Съда, за да бъде квалифицирана като икономическа дейност, разглежданата услуга по преминаване през шлюз трябва да се състои в предлагане на стоки или услуги на даден пазар.
30
В това отношение съгласно постоянната съдебна практика обстоятелството, че предлагането на стоки или услуги се осъществява без стопанска цел, не е пречка за това субектът, който извършва тези сделки на пазара, да трябва да се счита за предприятие, след като неговите оферти се конкурират с офертите на други оператори, които имат стопанска цел. Освен това като „икономически дейности“ могат да бъдат квалифицирани услугите, които обикновено се предоставят срещу възнаграждение. Основната характеристика на възнаграждението се състои в това, че то представлява насрещната икономическа престация за разглежданата услуга (вж. решение от 27 юни 2017 г., Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, т. 46 и 47 и цитираната съдебна практика).
31
В случая може да се отбележи, че съгласно шведската правна уредба разглежданата в главното производство услуга по преминаване през шлюз се предоставя безвъзмездно.
32
Както обаче подчертава генералният адвокат в точка 16 от заключението си, по принцип една дейност не може да бъде квалифицирана като „икономическа“, ако не предвижда, поне в дългосрочен план, приходи, които да позволят реализиране на печалба или най-малкото покриване на разходите.
33
От това следва, че обстоятелството, че разглежданата в главното производство услуга по преминаване през шлюз се предоставя безвъзмездно, може да е индикация за липсата на икономическа дейност.
34
Запитващата юрисдикция обаче следва да провери дали разглежданата в главното производство услуга по преминаване през шлюз се извършва на пазар, тоест в конкуренция с други икономически оператори.
35
В това отношение от акта за преюдициално запитване е видно, че тази услуга позволява свързването на Балтийско море с езерото Меларен и че единственият друг плавателен път, който позволява това свързване, е каналът Сьодертеле, през който преминаването се управлява от шведската държава и по време на действие на споразумението също е било безвъзмездно. Така изглежда, че не е налице заместимост с друг оператор, който преследва стопанска цел по смисъла на припомнената в точка 30 от настоящото решение съдебна практика, и следователно не съществува конкуренция между услугите по преминаване през шлюз по посочените два плавателни пътя, което запитващата юрисдикция следва да провери.
36
При това положение запитващата юрисдикция трябва да провери дали въпреки безвъзмездния характер на предоставяната от Stockholms Hamn услуга по преминаване през шлюз тази услуга се предоставя на даден пазар в конкуренция с други икономически оператори и дали с оглед на контекста на предоставяне на услугата Stockholms Hamn може да се квалифицира като предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
По наличието на предимство
37
Следва да се припомни, че съгласно цитираната в точка 19 от настоящото решение съдебна практика, за да може дадена национална мярка да бъде квалифицирана като „държавна помощ“ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тя трябва да предоставя селективно предимство на предприятието или предприятията, които са нейни получатели.
38
За отговаряща на това изискване следва да се счита всяка държавна мярка, която, каквато и да е формата или целта ѝ, може да постави пряко или непряко в по-благоприятно положение едно или повече предприятия или която предоставя на същите предимство, което не биха могли да получат при нормални пазарни условия (решение от 17 ноември 2022 г., Volotea и easyJet/Комисия, C‑331/20 P и C‑343/20 P, EU:C:2022:886, т. 107 и цитираната съдебна практика).
39
Преценката на условията, при които се предоставя такова предимство, по принцип се извършва чрез прилагане на принципа на частния оператор, освен ако няма никаква възможност да се сравнява разглежданото в случая поведение на държавата с това на частен оператор, по-специално защото държавата е действала в качеството си на носител на публична власт (решение от 17 ноември 2022 г., Volotea и easyJet/Комисия, C‑331/20 P и C‑343/20 P, EU:C:2022:886, т. 108 и цитираната съдебна практика). Следователно приложимостта на критерия за частния оператор зависи от това дали съответната държава членка предоставя икономическо предимство на дадено предприятие в качеството си на частен оператор, а не в качеството си на носител на публична власт. За целите на тази преценка са от значение по-специално естеството и предметът на разглежданата мярка, контекстът, в който тя се вписва, както и преследваната цел и правилата, уреждащи посочената мярка (вж. в този смисъл решения от 5 юни 2012 г., Комисия/EDF, C‑124/10 P, EU:C:2012:318, т. 81 и 86, и от 13 март 2025 г., Cividale и др., C‑746/23 и C‑747/23, EU:C:2025:171, т. 42).
40
В случая от акта за преюдициално запитване е видно, че споразумението е сключено вследствие на решението на шведските органи да премахнат на регионално равнище някои такси, налагани за преминаването по някои вътрешни плавателни пътища, с цел да се запази балансираното разпределение на трафика между съответните плавателни пътища. От това следва, че както отбелязва генералният адвокат в точка 21 от заключението си, информацията, с която разполага Съдът относно причините за изплащането на разглежданата в главното производство компенсация на Stockholms Hamn, трябва да се тълкува по-скоро в смисъл, че намесата на шведската държава е осъществена в качеството ѝ на носител на публична власт, а не на частен оператор.
41
Що се отнася до критериите, изведени от Съда в решение от 24 юли 2003 г., Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415), на които се позовава Stockholms Hamn пред запитващата юрисдикция, трябва да се припомни, че в точка 87 от това решение Съдът уточнява, че държавната намеса, доколкото трябва да се счита за компенсация, която представлява насрещна престация за услугите, осъществени от предприятията получатели за изпълнението на задължения за обществена услуга, не попада в приложното поле на член 107, параграф 1 ДФЕС.
42
Съдът е предвидил четири кумулативни условия, на които трябва да отговаря такава компенсация, за да се изключи наличието на предимство. Първо, предприятието получател трябва действително да е натоварено с изпълнението на задължения за извършване на обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени. Второ, параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да са установени предварително по обективен и прозрачен начин, за да се избегне възможността тя да осигури икономическо предимство, което да постави предприятието получател в по-благоприятно положение спрямо конкурентните предприятия. Трето, компенсацията не може да надвишава необходимото за покриване на всички или на част от разходите по изпълнението на задълженията за обществена услуга, при отчитане на свързаните с тях приходи, както и на разумна печалба за изпълнението на тези задължения. Четвърто, когато изборът на предприятието, което в конкретния случай да бъде натоварено да изпълнява задължения за обществена услуга, не е направен в рамките на процедура по възлагане на обществена поръчка, позволяваща да се избере кандидат, който може да предоставя тези услуги на най-ниската за териториалната общност цена, равнището на необходимата компенсация трябва да бъде определено въз основа на анализ на разходите, които добре управлявано и подходящо оборудвано, с цел да може да удовлетвори необходимите изисквания за обществена услуга, средно предприятие би направило, за да изпълни тези задължения, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба (решение от 24 юли 2003 г., Altmark Trans и Regierungspräsidium Magdeburg, C‑280/00, EU:C:2003:415, т. 89—93).
43
В случая следва да се отбележи, че безвъзмездното извършване от Stockholms Hamn на шлюзовите операции за търговски плавателни съдове през релевантния период, изглежда, представлява задължение, наложено със закона и впоследствие формализирано в споразумение, сключено с административния орган, натоварен с тази задача, с което шведските власти са преследвали целта за осигуряване на оптимално разпределение на морския търговски трафик в общ интерес. Както отбелязва генералният адвокат в точка 25 от заключението си, при това положение не може да се изключи възможността през този период Stockholms Hamn да е било натоварено със задължение за обществена услуга по смисъла на критериите Altmark, което обаче следва да се прецени от запитващата юрисдикция с оглед на всички релевантни обстоятелства.
44
Що се отнася до останалите три критерия Altmark, следва да се подчертае, както прави генералният адвокат в точки 26 и 27 от заключението си, че предоставената от запитващата юрисдикция информация не позволява да се определи в каква степен тези други три критерия, които целят да не се допусне свръхкомпенсация, са изпълнени в случая. Всъщност, макар размерът на разглежданата в главното производство компенсация да се основава главно на размера на таксите, които са били събирани, преди да бъдат премахнати, от преписката, с която разполага Съдът, не следва, че тези такси са обвързани с разходите по предоставяне на разглежданата услуга по преминаване през шлюз.
45
Следователно запитващата юрисдикция трябва да прецени с оглед на всички релевантни обстоятелства, и по-специално на изложените по-горе съображения, дали критерият за частния оператор в условията на пазарна икономика или критериите Altmark позволяват да се направи извод, че Stockholms Hamn е получило предимство в резултат на изплащането на разглежданата в главното производство компенсация.
По засягането на търговията между държавите членки и нарушаването на конкуренцията
46
Съгласно постоянната съдебна практика, за да се квалифицира дадена национална мярка като държавна помощ, не е необходимо да се установи наличието на действително въздействие на въпросната помощ върху търговията между държавите членки и действително нарушаване на конкуренцията, а само да се провери дали помощта би могла да засегне тази търговия и да наруши конкуренцията. В частност, когато предоставена от държава членка помощ укрепва позицията на определени предприятия спрямо тази на други конкурентни предприятия в рамките на вътреобщностната търговия, последната трябва да се счита за повлияна от помощта (решение от 14 януари 2015 г., Eventech, C‑518/13, EU:C:2015:9, т. 65 и 66 и цитираната съдебна практика).
47
В това отношение не е необходимо самите предприятия получатели да участват във вътреобщностната търговия. Всъщност, когато държава членка предоставя помощ на предприятия, дейността на националния ѝ пазар може да се запази или да нарасне, което като последица намалява възможностите на установените в други държави членки предприятия да навлязат на пазара на тази държава членка. Освен това не съществува праг или процент, под който може да се приеме, че търговията между държавите членки не е засегната. Всъщност относително малкият размер на помощта или относително неголемите мащаби на предприятието получател не изключват a priori възможността търговията между държавите членки да бъде засегната. Следователно условието помощта да засяга търговията между държавите членки, не зависи от местния или регионалния характер на предоставяните транспортни услуги или от мащаба на въпросната сфера на дейност (решение от 14 януари 2015 г., Eventech, C‑518/13, EU:C:2015:9, т. 67—69 и цитираната съдебна практика).
48
От това следва, че що се отнася до разглежданата в главното производство мярка, въздействието върху търговията между държавите членки и върху конкуренцията зависи от наличието на пазар, на който се предлага разглежданата в главното производство услуга по преминаване през шлюз. В това отношение трябва да се вземе предвид по-специално наложеното от шведските органи изискване разглежданата услуга да се предоставя безвъзмездно, което може да е пречка установени в други държави членки предприятия да искат да предоставят разглежданата в главното производство услуга.
49
С оглед на гореизложеното на първия въпрос следва да се отговори, че член 107, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че годишна компенсация, изплащана от държавен орган на общинско акционерно дружество чрез държавни ресурси въз основа на споразумение като компенсация за задължението на дружеството да предоставя безвъзмездно услуга по преминаване през шлюз на плавателен канал, за която до сключването на споразумението са били събирани такси, представлява държавна помощ, ако посоченото дружество може да се счита за предприятие и ако тази компенсация му предоставя предимство, което то не би получило при нормални пазарни условия.
По втория и третия въпрос
50
С втория и третия си преюдициален въпрос, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали, в случай че представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, компенсацията, предвидена в споразумение, сключено преди присъединяването на дадена държава към Съюза, следва да се квалифицира като „съществуваща помощ“ по смисъла на член 1, буква б), подточка i) от Регламент 2015/1589 и дали, в случай на утвърдителен отговор, тя следва да се смята за „нова помощ“ след присъединяването, доколкото нейното прилагане е било многократно удължавано, а размерът ѝ е бил адаптиран в съответствие с първоначалните условия на споразумението, с което е въведена.
51
Следва да се припомни, че квалифицирането на държавна помощ като съществуваща или като нова помощ поражда различни процесуални последици. Всъщност съгласно член 108, параграф 1 ДФЕС съществуващите помощи могат правомерно да се привеждат в действие, при положение че Комисията не е установила несъвместимостта им с вътрешния пазар (решения от 15 март 1994 г., Banco Exterior de España, C‑387/92, EU:C:1994:100, т. 19 и 20, и от 18 юли 2013 г., P, C‑6/12, EU:C:2013:525, т. 36 и цитираната съдебна практика). За разлика от това член 108, параграф 3 ДФЕС предвижда, че Комисията трябва да бъде уведомявана своевременно за плановете за предоставяне на нови помощи или за изменение на съществуващи помощи, като те не могат да бъдат приведени в действие, преди процедурата по разследване да приключи с окончателно решение (решение от 20 май 2021 г., Azienda Sanitaria Provinciale di Catania, C‑128/19, EU:C:2021:401, т. 30 и цитираната съдебна практика).
52
Съгласно член 1, буква б), подточка i) от Регламент 2015/1589 понятието „съществуваща помощ“ обхваща, „без да се засягат членове 144 и 172 от Акта за присъединяване […], всяка помощ, която съществува в съответната държава членка преди влизането в сила на [Договора за функционирането на ЕС], т.е. схеми за помощ и индивидуална помощ, които са били въведени в действие преди и продължават да се прилагат след влизането в сила на [Договора за функционирането на ЕС] в съответната държава членка“.
53
В случая е безспорно, че разглежданата в главното производство компенсация е започнала да се изплаща и следователно е съществувала преди влизането в сила на Договора за функционирането на ЕС в Швеция по смисъла на член 1, буква б), подточка i) от Регламент 2015/1589.
54
От акта за преюдициално запитване е видно, че Комисията не е била уведомена за разглежданата в главното производство компенсация, и поради това запитващата юрисдикция иска да се установи дали член 144 от Акта за присъединяване — който в буква а) предвижда, че „в областта на помощите по смисъла на [членове 107 и 108 ДФЕС]“„сред схемите за помощи, прилагани в новите държави членки преди присъединяването, само тези, за които Комисията е уведомена до 30 април 1995 г., ще се смятат за „съществуващи помощи“ по смисъла на [член 108, параграф 1 ДФЕС]“ — е приложим в случая.
55
От Акта за присъединяване, и по-специално от член 137, параграф 1 следва, че дял VI от този акт, който включва член 144, се прилага за селскостопанските продукти (вж. в този смисъл решение от 18 юли 2013 г., P, C‑6/12, EU:C:2013:525, т. 44). Следователно член 144 от Акта за присъединяване не се прилага по отношение на разглежданата в главното производство компенсация, която се отнася до услуги по експлоатация на шлюзове.
56
От това следва, че макар Комисията да не е била уведомена за разглежданата в главното производство компенсация, последната трябва да се квалифицира като съществуваща помощ, тъй като отговаря на условията, които член 1, буква б), подточка i) от Регламент 2015/1589 предвижда за такава квалификация.
57
Следва обаче да се установи дали тази квалификация може да се постави под въпрос поради удължаванията и измененията на разглежданата в главното производство компенсация. Всъщност от акта за преюдициално запитване е видно, че запитващата юрисдикция иска да се установи дали измененията на продължителността и размера на разглежданата в главното производство компенсация, направени след изтичането на споразумението, сключено през 1979 г. първоначално за период от пет години, могат да се считат за „изменение на съществуваща помощ“, така че в крайна сметка тази компенсация да трябва да се квалифицира като нова помощ по смисъла на член 1, буква в) от Регламент 2015/1589.
58
Съгласно член 4, параграф 1, първо изречение от Регламент № 794/2004 „всякакво изменение, различно от промени от чисто формален или административен характер, което не оказва влияние върху оценката на съвместимостта на мярката за помощ с [вътрешния] пазар“, представлява изменение на съществуваща помощ. Освен това съгласно постоянната съдебна практика само съществена промяна на съществуваща помощ — тоест промяна от субективно, обективно или времево естество — която засяга основополагащите елементи на помощта и оказва влияние върху оценката на съвместимостта ѝ с вътрешния пазар, води до възникването на нова помощ (вж. решения от 20 септември 2018 г., Carrefour Hypermarchés и др., C‑510/16, EU:C:2018:751, т. 41, и от 13 декември 2018 г., Rittinger и др., C‑492/17, EU:C:2018:1019, т. 57).
59
В случая от акта за преюдициално запитване е видно, че срокът на действие на споразумението е бил удължаван автоматично на всеки пет години до прекратяването му през 2021 г. Автоматичното удължаване на всеки пет години на срока на споразумението, освен ако то не бъде прекратено, и адаптирането на размера на разглежданата в главното производство компенсация както ежегодно въз основа на индекса на потребителските цени, така и на всеки пет години въз основа на развитието на трафика са били предвидени в посоченото споразумение и следователно са могли да бъдат взети предвид още при сключването на споразумението за целите на оценката на съвместимостта.
60
Съгласно постоянната съдебна практика обаче само удължаванията, въведени с актове, приети след акта, с който е предвидена съответната помощ, евентуално след одобряването ѝ от Комисията (вж. в този смисъл решения от 11 септември 2003 г., Белгия/Комисия, C‑197/99 P, EU:C:2003:444, т. 109, и от 20 май 2010 г., Todaro Nunziatina & C., C‑138/09, EU:C:2010:291, т. 47), или удължаванията, които надхвърлят времевите рамки, предвидени в договора, с който е въведена помощта, а не просто нормалното функциониране на този договор (вж. в този смисъл решение от 26 октомври 2016 г., DEI и Комисия/Alouminion tis Ellados, C‑590/14 P, EU:C:2016:797, т. 59), представляват промени в съществуваща помощ.
61
Що се отнася до адаптирането на размера на разглежданата в главното производство компенсация, както констатира генералният адвокат в точка 37 от заключението си, от една страна, годишното адаптиране на размера на разглежданата в главното производство компенсация въз основа на индекса на потребителските цени представлява автоматично изменение на размера на парична помощ в условията на инфлация, а не съществено изменение на размера на тази компенсация. От друга страна, що се отнася до преизчисляването на основния размер на разглежданата в главното производство компенсация при всяко петгодишно подновяване, запитващата юрисдикция ще трябва да прецени дали това преизчисляване, макар да е извършено въз основа на формула, останала непроменена във времето, фактически е довело до поредица от предоговаряния, които могат да бъдат квалифицирани като „изменения“. Такъв би могъл да бъде по-специално случаят, ако преизчисляването е изисквало страните да се споразумеят относно обема на трафика, който следва да се вземе предвид.
62
Ако това действително е така, запитващата юрисдикция ще трябва да провери дали тези изменения могат да бъдат квалифицирани като „съществени“, като се има предвид, че съгласно член 4, параграф 1 от Регламент № 794/2004 прагът от 20 %, над който изменение на първоначалния бюджет се счита за изменение на съществуваща помощ, се прилага само за схемите за помощ, но не и за индивидуалните помощи като разглежданата в главното производство.
63
С оглед на гореизложеното на втория и третия въпрос следва да се отговори, че член 1, буква б), подточка i) и буква в) от Регламент 2015/1589 трябва да се тълкува в смисъл, че ако се приеме, че представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, компенсация, чието изплащане съгласно първоначалните условия на споразумението, с което е въведена, е било удължавано за периоди от по пет години, без това споразумение да е било прекратявано, и чийто размер е бил променян, от една страна, ежегодно въз основа на индекса на потребителските цени и от друга страна, при всяко петгодишно удължаване в зависимост от обема на съответния трафик чрез формула, определена в първоначалното споразумение и останала непроменена във времето, представлява съществуваща помощ.
По съдебните разноски
64
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (първи състав) реши:
1)
Член 107, параграф 1 ДФЕС
трябва да се тълкува в смисъл, че
годишна компенсация, изплащана от държавен орган на общинско акционерно дружество чрез държавни ресурси въз основа на споразумение като компенсация за задължението на дружеството да предоставя безвъзмездно услуга по преминаване през шлюз на плавателен канал, за която до сключването на споразумението са били събирани такси, представлява държавна помощ, ако посоченото дружество може да се счита за предприятие и ако тази компенсация му предоставя предимство, което то не би получило при нормални пазарни условия.
2)
Член 1, буква б), подточка i) и буква в) от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 [ДФЕС]
трябва да се тълкува в смисъл, че
ако се приеме, че представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, компенсация, чието изплащане съгласно първоначалните условия на споразумението, с което е въведена, е било удължавано за периоди от по пет години, без това споразумение да е било прекратявано, и чийто размер е бил променян, от една страна, ежегодно въз основа на индекса на потребителските цени и от друга страна, при всяко петгодишно удължаване в зависимост от обема на съответния трафик чрез формула, определена в първоначалното споразумение и останала непроменена във времето, представлява съществуваща помощ.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: шведски.