62019CC0815
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
J. RICHARD DE LA TOUR
представено на 9 декември 2020 година (
1
)
Дело C‑815/19
Natumi GmbH
срещу
Land Nordrhein-Westfalen,
в присъствието на
Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
(Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Федерален административен съд, Германия)
„Преюдициално запитване — Регламент (ЕО) № 834/2007 — Регламент (ЕО) № 889/2008 — Биологично производство и етикетиране на биологични продукти — Използване на някои небиологични съставки от земеделски произход при преработването на храни — Дълбоководно червено водорасло литотамнион (Lithothamnium calcareum) — Споменаване на „калций“
I. Въведение
1.
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91 (
2
), и на Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола (
3
).
2.
Запитването е отправено в рамките на спор между Natumi GmbH и Land Nordrhein-Westfalen (провинция Северен Рейн-Вестфалия, Германия), представлявана от Landesamt für Natur, Umwelt und Verbraucherschutz Nordrhein-Westfalen (Служба за защита на природата, околната среда и потребителите на провинция Северен Рейн-Вестфалия, Германия), относно оспорената употреба на небиологичен продукт, в случая дълбоководното червено водорасло литотамнион (Lithothamnium calcareum), при преработването на храна и използването на термини, които препращат към производство по биологичен начин и към наличието на калций, при етикетирането на преработената по този начин храна.
3.
Това дело е повод Съдът да обсъди възможността да бъде използвано в преработените биологични храни вещество, което, макар и включено в списъка на разрешените в тази област небиологични съставки от земеделски произход под ограничителен режим, се използва като източник на минерали или микроелементи, които не са разрешени от законодателството на Съюза или на държава членка, което е съвместимо със законодателството на Съюза. Всъщност това е въпросът, поставен по същество на Съда.
4.
В настоящото заключение ще предложа на Съда да отговори на този въпрос отрицателно.
II. Правото на Съюза
А.
Регламент № 834/2007
5.
Съображения 3, 5, 20, 22 и 25 от Регламент № 834/2007 гласят:
„(3)
Правната рамка на [Съюза], регулираща сектора на биологичното производство, следва да бъде насочена към гарантиране на справедлива конкуренция и правилно функциониране на вътрешния пазар на биологични продукти, както и запазване и оправдаване на потребителското доверие по отношение на продуктите, обозначени като биологични […]
[…]
(5)
Ето защо е целесъобразно да се определят по-ясно целите, принципите и правилата, приложими към биологичното производство, с оглед допринасяне за прозрачността и потребителското доверие, както и за хармонизирано възприятие на концепцията за биологично производство.
[…]
(20)
Преработените храни следва да се етикетират като биологични само когато всички или почти всички съставки от земеделски произход са биологични. Същевременно трябва да се предвидят специални разпоредби относно етикетирането на преработени храни, съдържащи съставки от земеделски произход, които не могат да бъдат получени по биологичен начин, както е при рибата и дивеча […]
[…]
(22)
Важно е да се запази доверието на потребителите в биологичните продукти. Ето защо изключенията от изискванията, приложими към биологичното производство, следва да бъдат строго ограничени до случаите, в които се приема за основателно прилагането на не толкова ограничителни разпоредби.
[…]
(25)
[Приема се] за целесъобразно използването на знака [за биологично производство на Европейския съюз] да се ограничи до продукти, които съдържат само или почти само биологични съставки, за да не се подвеждат потребителите относно биологичния характер на целия продукт. Следователно не трябва да се разрешава той да се използва при етикетиране на продукти от преход към биологично производство или преработени храни, при които по-малко от 95 % от съставките от земеделски произход са биологични“.
6.
Член 1 от този регламент, озаглавен „Цел и приложно поле“, гласи:
„1.   Настоящият регламент осигурява основата за устойчивото развитие на биологичното производство, като същевременно осигурява ефективното функциониране на вътрешния пазар, гарантира справедлива конкуренция, осигурява потребителското доверие и защитава интересите на потребителите.
Той въвежда общи цели и принципи, които са в основата на разпоредбите, определени по настоящия регламент относно:
a)
всички етапи на производство, обработка и разпространение на биологични продукти и контрола над тях;
б)
използването на обозначения, позоваващи се на биологичното производство, при етикетиране и реклама.
2.   Настоящият регламент се прилага за следните продукти от земеделски произход, включително аквакултури, когато тези продукти се пускат на пазара или предстои да бъдат пуснати на пазара:
a)
живи или непреработени земеделски продукти;
б)
преработени земеделски продукти, предназначени за храна;
в)
фуражи;
[…]
4.   Настоящият регламент се прилага без да се засягат други [разпоредби на Съюза] или национални разпоредби, в съответствие със законодателството на [Съюза] относно посочените в настоящия член продукти, например разпоредби, регулиращи производството, обработката, търговията, етикетирането и контрола, включително законодателството в областта на храните и храненето на животните“.
7.
Член 6 от Регламент № 834/2007, озаглавен „Принципи, приложими към преработката на биологични храни“, предвижда:
„[П]роизводството на преработени биологични храни се основава на следните специфични принципи:
a)
биологични продукти се произвеждат от биологични съставки от земеделски произход, освен когато дадена съставка не се предлага на пазара в биологична форма;
б)
ограничава се използването на хранителни добавки, небиологични съставки с предимно технологични и органолептични функции, както и микроелементи и технологични спомагателни вещества, така че то да се сведе до минимум и да се прилага само в случай на значителна технологична необходимост или поради особени хранителни цели;
в)
изключват се вещества и методи на преработка, които биха могли да се окажат подвеждащи по отношение на истинската същност на продукта;
г)
храните се преработват грижливо, за предпочитане чрез използване на биологични, механични и физически методи“.
8.
Член 13 от този регламент, озаглавен „Разпоредби за производство на морски водорасли“, гласи:
„1.   Събирането на ядивни морски водорасли и части от тях, които растат естествено в морето, се счита за метод на биологично производство, при условие че:
a)
районите на развъждане са с високо екологично качество […] и не са неподходящи от здравословна гледна точка. До въвеждането на по-подробни разпоредби в законодателството по прилагането, диворастящи ядивни морски водорасли не се събират в райони, които не отговарят на критериите за райони от клас А или клас Б съгласно приложение II към Регламент (ЕО) № 854/2004[ (
4
)];
[…]“.
9.
Член 14, параграф 1, буква г), подточка iv) от Регламент № 834/2007 предвижда:
„[З]а животновъдството се прилагат следните разпоредби:
[…]
г)
по отношение на фуражите:
[…]
iv)
небиологичните фуражни суровини от растителен произход, фуражните суровини от животински и минерален произход, фуражните добавки, определени продукти, използвани в храненето на животните, и технологичните спомагателни вещества се използват единствено ако са разрешени за използване в биологичното производство съгласно член 16“.
10.
Член 19 от този регламент, озаглавен „Общи разпоредби за производството на преработени храни“, гласи в параграф 2:
„Прилагат се следните условия към състава на преработените биологични храни:
a)
продуктът е произведен главно от съставки от земеделски произход; за да се определи дали даден продукт е произведен главно от съставки от земеделски произход, няма да се вземат предвид добавени вода и готварска сол;
б)
могат да се използват само добавки, технологични спомагателни вещества, аромати, вода, сол, продукти от микроорганизми и ензими, минерали, олигоелементи, витамини, както и аминокиселини и други микроелементи в хранителните продукти с конкретно хранително приложение, стига да са разрешени за употреба в биологичното производство в съответствие с член 21;
в)
небиологични растителни съставки могат да се използват само ако са разрешени за употреба в биологичното производство в съответствие с член 21 или са били разрешени временно в държавата членка;
[…]“.
11.
Член 21 от посочения регламент, озаглавен „Критерии за някои продукти и вещества, използвани в преработката“, има следния текст:
„1.   Разрешението за използване на продукти и вещества в биологично производство и включването им в списъка на продукти и вещества под ограничителен режим на ползване, посочен в член 19, параграф 2, букви б) и в), е предмет на целите и принципите, определени в дял II, и на следните критерии, които се оценяват цялостно:
i)
няма разрешени алтернативи съгласно тази глава;
ii)
без да се прибегне до тях, е невъзможно да се произвеждат или запазват храните, или да се изпълняват дадени изисквания към хранителния режим, предвидени съгласно законодателството на [Съюза].
[…]
2.   [Европейската к]омисия[…], съгласно процедурата, посочена в член 37, параграф 2, взема решение относно разрешаването на продукти и вещества и включването им в списъка на продукти и вещества под ограничителен режим на ползване, посочен в параграф 1 от настоящия член, и определя конкретните условия и ограничения за употребата им и, ако е необходимо, изтеглянето на продуктите.
[…]“.
12.
Член 23 от Регламент № 834/2007, озаглавен „Използване на термини, отнасящи се до биологичното производство“, гласи:
„1.   По смисъла на настоящия регламент един продукт се смята, че съдържа термини за биологичен метод на производство, ако в етикетирането, рекламните материали или търговските документи продуктът, неговите съставки или фуражни суровини са характеризирани с термини, които указват на купувача, че продуктът, неговите съставки или фуражните суровини са получени в съответствие с постановените в настоящия регламент разпоредби. По-специално, термините, посочени в приложението, техните производни или умалителни форми, като „био“ и „еко“, самостоятелно или в комбинация, могат да се използват в [целия Европейски съюз] и на всеки език на [Съюза] за етикетиране и рекламиране на продукт, който отговаря на изискванията, посочени в настоящия регламент или приети в съответствие с него.
При етикетирането и рекламирането на живи или непреработени земеделски продукти термините, отнасящи се до биологичен метод на производство, могат да се използват само когато всички съставки на този продукт също са произведени в съответствие с изискванията от настоящия регламент.
2.   Термините, посочени в параграф 1, не се използват никъде в [Съюза] и на никой от езиците на [Съюза] за етикетиране, рекламиране и в търговски документи на продукт, който не отговаря на изискванията, определени в настоящия регламент, освен ако те не се отнасят за земеделски продукти в храни или фуражи или ако явно нямат връзка с биологично производство.
Освен това не се използват никакви термини, включително такива, използвани за търговски марки, или практики, използвани за етикетиране или рекламиране, които могат да подведат купувача или потребителя, като създадат впечатлението, че даден продукт или съставките му отговарят на изискванията на настоящия регламент.
[…]
4.   Що се отнася до преработените храни, термините, посочени в параграф 1, могат да се използват:
a)
в търговско описание, стига:
i)
преработените храни да са в съответствие с член 19;
ii)
най-малко 95 тегловни процента от съставките от земеделски произход да са биологични;
б)
само в списъка на съставките, стига храните да са в съответствие с член 19, параграф 1, член 19, параграф 2, буква а), член 19, параграф 2, буква б) и член 19, параграф 2, буква г);
[…]“.
Б.
Регламент № 889/2008
13.
Съображения 20 и 21 от Регламент № 889/2008 гласят:
„(20)
Определени продукти и вещества с небиологично производство са необходими за гарантиране на производството на някои обработени биологични храни и фуражи. Хармонизирането на разпоредбите за винифициране на нивото на [Съюза] ще изисква[…] повече време. Следователно споменатите продукти трябва да бъдат изключени за винифицирането, докато не се установят специални разпоредби в последваща процедура.
(21)
За преработването на биологични храни се разрешава, при добре формулирани условия, използването на някои съставки от неземеделски произход, помощни средства, използвани при преработката на храните, и някои небиологични съставки от неземеделски произход в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2092/91[ (
5
)]. С цел гарантиране на непрекъснатостта на биологичното производство съответните продукти и вещества следва да продължат да бъдат разрешени в съответствие с разпоредбите, определени в член 21, параграф 2 от Регламент […] № 834/2007. Освен това за повече яснота е уместно да се изброят в приложенията към настоящия регламент продуктите и веществата, които са разрешени в съответствие с Регламент […] № 2092/91. В бъдеще към тези списъци могат да се добавят нови продукти и вещества с различна правна основа, а именно член 21, параграф 2 от Регламент […] № 834/2007. Следователно е уместно да се определи отличителният статус на всяка категория продукти и вещества посредством символ в списъка“.
14.
Дял II, глава 1а от Регламент № 889/2008, която се отнася до „[п]роизводство[то] на морски водорасли“, предвижда в член 6а, озаглавен „Обхват“:
„В настоящата глава се определят подробни правила за производство на морски водорасли.
За целите на настоящата глава понятието „морски водорасли“ включва многоклетъчни морски водорасли, фитопланктон и микроводорасли“.
15.
Член 22, буква г) от този регламент гласи:
„За целите на член 14, параграф 1, буква г), подточка iv) от Регламент […] № 834/2007 при преработката на биологични фуражи и храненето на отглежданите по биологичен начин животни могат да бъдат използвани само следните вещества:
[…]
г)
фуражни суровини от минерален произход, изброени в раздел 1 от приложение V“.
16.
Член 27, параграф 1, буква е) от Регламент № 889/2008 има следния текст:
„За целите на член 19, параграф 2, буква б) от Регламент […] № 834/2007 само следните вещества могат да бъдат използвани при преработката на биологични храни, с изключение на продуктите от лозаро-винарския сектор, за които се прилага глава 3а:
[…]
е)
минерали (включително микроминерали), витамини, аминокиселини и микроелементи, при условие че:
i)
употребата им в храни за нормална консумация „се изисква пряко от закона“, т.е. се изисква пряко съгласно разпоредби на правото на Съюза или разпоредби на националното право, съвместими с правото на Съюза, вследствие на което дадената храна по никакъв начин не може да бъде пусната на пазара като храна за нормална консумация, ако не се добавят тези минерали, витамини, аминокиселини или микроелементи; или
ii)
по отношение на храните, пуснати на пазара като имащи характеристики или последици във връзка със здравето или храненето или във връзка с потребностите на конкретни групи потребители:
–
в продуктите, посочени в член 1, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 609/2013 на Европейския парламент и на Съвета[ (
6
)], тяхната употреба е разрешена от посочения регламент и от актовете, приети въз основа на член 11, параграф 1 от посочения регламент за въпросните продукти,
–
в продуктите, уредени от Директива 2006/125/ЕО на Комисията[ (
7
)], тяхната употреба е разрешена от посочената директива, или
–
в продуктите, уредени от Директива 2006/141/ЕО на Комисията[ (
8
)], тяхната употреба е разрешена от посочената директива“.
17.
Член 28 от Регламент № 889/2008 гласи:
„За целите на член 19, параграф 2, буква в) от Регламент […] № 834/2007, небиологичните съставки, изброени в приложение IX към настоящия регламент, могат да се използват при преработката на биологични храни“.
18.
Приложение V към Регламент № 889/2008 се отнася до „[ф]уражни суровини, посочени в член 22, буква г), член 24, параграф 2 и член 25м, параграф 1“. В част 1 от него се съдържа списък на „[ф]уражни[те] суровини от минерален произход“, в който са включени по-специално варовити морски раковини, мерл, литотамнион, калциев глюконат и калциев карбонат.
19.
Приложение VIII, част А към този регламент, във връзка с което трябва да бъде прилаган член 27, уточнява, че калциевият карбонат (Е 170) не се използва като оцветител или за калциево обогатяване на продуктите.
20.
Приложение IX към посочения регламент, озаглавено „Съставки от земеделски произход, които не са произведени по метода на биологичното земеделие, посочени в член 28“, съдържа част 1, която се отнася до „[н]епреработени[те] растителни продукти и производните им продукти“. В точка 1.3 от него са включени „[в]одорасли, включително морски водорасли, разрешени при небиологичните методи на производство на храни“.
В.
Регламент № 1925/2006
21.
Член 3 от Регламент (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно влагането на витамини, минерали и някои други вещества в храните (
9
), озаглавен „Изисквания по отношение на влагането на витамини и минерали“, гласи в параграф 1:
„Единствено витамините и/или минералите, изброени в приложение I, и във формите, посочени в приложение II, могат да бъдат влагани в храните в съответствие с правилата, установени в настоящия регламент“.
22.
Приложение I към Регламент № 1925/2006, озаглавено „Витамини и минерали, които могат да бъдат влагани в храни“, в точка 2, отнасяща се до „[м]инерали[те]“, споменава по-специално калция.
23.
Приложение II към този регламент, озаглавено „Витаминни форми и минерални вещества, които могат да бъдат влагани в храни“, в точка 2, отнасяща се до „[м]инерални[те] вещества“, посочва по-специално калциев карбонат, калциев хлорид, калциев цитрат малат, калциеви соли на лимонената киселина, калциев глюконат, калциев глицерофосфат, калциев лактат, калциеви соли на ортофосфорната киселина, калциев хидроксид, калциев малат, калциев оксид, калциев сулфат и калциева сол на фосфорилирани олигозахариди.
Г.
Регламент (ЕС) № 1169/2011
24.
Член 2, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕС) № 1169/2011 (
10
) дава определение за „съставка“ като „всяко вещество или продукт, включително ароматизанти, добавки в храната и ензими в храната, както и всяка съставна част на сложна съставка, използвана за производство или приготвяне на храна и все още налична в крайния продукт, дори и в изменен вид; остатъчните вещества не се смятат за съставки“.
25.
Член 2, параграф 2, буква т) от този регламент дава определение за „хранително вещество“ като „белтъци, въглехидрати, мазнини, хранителни влакнини, натрий, витамини и минерали, изброени в приложение XIII, част А, точка 1 към настоящия регламент, както и вещества, които принадлежат или са част от някоя от посочените категории“.
III. Фактите по главното производство и преюдициалните въпроси
26.
Жалбоподателят по главното производство, Natumi, е производител на соеви и оризови напитки, които предлага на пазара предварително опаковани. То добавя в напитките литотамнион — червено коралово водорасло под формата на прах, получен от почистени, смлени и изсушени седименти от това мъртво водорасло. Посоченото водорасло съдържа основно калциев карбонат и магнезиев карбонат.
27.
Natumi предлага на пазара по-конкретно напитка, наречена „Soja-Drink-Calcium“, с етикет „био“ и следните означения: „калций“, „с богати на калций морски водорасли“ и „с висококачествен калций от морските водорасли Lithothamnium“.
28.
С писмо от 16 февруари 2005 г. ответникът по главното производство, Land Nordrhein-Westfalen (провинция Северен Рейн-Вестфалия), указва на Natumi, че употребата на калциев карбонат като минерал в биологични продукти е забранено, като уточнява, че това е така и когато обогатяването на тези продукти с калций е извършено чрез добавяне на водорасли.
29.
Ответникът по главното производство образува административнонаказателно производство срещу Natumi, след което на 14 юли 2005 г. последното подава установителен иск пред Verwaltungsgericht Düsseldorf (Административен съд Дюселдорф, Германия).
30.
Тъй като тази юрисдикция отхвърля иска, Narumi подава жалба пред Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Висш административен съд на провинция Северен Рейн-Вестфалия, Германия). Производството е спряно по съвместно искане на страните до приемане на нови регламенти на Съюза.
31.
С решение от 19 май 2016 г. тази юрисдикция отхвърля жалбата на Natumi, като приема, че добавянето на водораслото литотамнион в биологична храна не се разрешава от влязлото междувременно в сила законодателство на Съюза. Според посочената юрисдикция приложение IX, точка 1.3 от Регламент № 889/2008 се отнася единствено до ядивните водорасли. Макар тези разпоредби да не съдържат изрична препратка към ядивния характер на водораслите, това тълкуване било подкрепено от факта, че другите вещества, посочени в приложение IX, точки 1.1 и 1.2 от този регламент, трябва да бъдат ядивни, също както и водораслите, посочени в член 13, параграф 1, буква а) от Регламент № 834/2007. Водораслото литотамнион обаче не било ядивно поради характерното отлагане на калций в неговите клетъчни стени. При всички случаи калцифицираните останки от мъртвото водорасло литотамнион не били съставки от земеделски произход, а минерали, чието добавяне в биологични продукти по принцип не е позволено.
32.
Natumi подава пред Bundesverwaltungsgericht (Федерален административен съд, Германия) ревизионна жалба срещу въззивното решение.
33.
Bundesverwaltungsgericht (Федерален административен съд) счита, първо, че изходът на спора по главното производство зависи от въпроса дали член 28 от Регламент № 889/2008 във връзка с точка 1.3 от приложение IX към този регламент позволява използването на живо и/или мъртво водорасло литотамнион като съставка при приготвянето на биологични храни.
34.
Тъй като според запитващата юрисдикция точка 1.3 не съдържа ограничение относно ядивния характер на водораслите, достатъчно е водораслото да се използва като съставка. Тя счита, че становището на Комисията от 30 март 2015 г., представено от Natumi, трябва да се разбира в този смисъл.
35.
Тази юрисдикция обаче изразява съмнение дали водораслите отговарят на условията по член 21, параграф 1, подточка ii) от Регламент № 834/2007, тъй като не изглежда да е невъзможно храните да се произвеждат или запазват, или да се спазват изисквания към хранителния режим, предвидени от законодателството на Съюза, без добавянето на тези водорасли.
36.
Все пак запитващата юрисдикция счита, че дори и мъртво, водораслото продължават да бъде съставка от земеделски произход, независимо от съдържанието на калций в него, и че класифицирането на литотамниона като суровина от минерален произход в приложение V към Регламент № 889/2008, отнасящо се до фуражите, не може да се пренесе към производството на храни.
37.
При това положение запитващата юрисдикция счита, че използването на водораслото литотамнион, и по-специално на прах, получен от седименти на това мъртво водорасло, които се събират, изсушават и смилат, като съставка при производството на биологични храни, е разрешено съгласно член 19, параграф 2, буква в) от Регламент № 834/2007 във връзка с член 28 и точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008.
38.
На второ място, запитващата юрисдикция си поставя въпроса дали при етикетирането на продукт, съдържащ такава съставка, може да се посочва калцият, който е минерал.
39.
Запитващата юрисдикция припомня, че по силата на член 23, параграф 1, първа алинея, второ изречение от Регламент № 834/2007 термините „биологичен“ и „био“ могат да се използват само когато се отнасят до продукт, който отговаря на изискванията, посочени в този регламент или приети в съответствие с него. Член 19 от Регламент № 834/2007 обуславя използването на добавки като минерали и олигоелементи (член 19, параграф 2, буква б) от този регламент) и небиологични растителни съставки (член 19, параграф 2, буква в) от посочения регламент) от наличието на разрешение в съответствие с член 21 от същия регламент. Решението дали да бъдат разрешени, е от компетентността на Комисията.
40.
Регламент № 889/2008, който въвежда в изпълнение Регламент № 834/2007, предвижда в член 27, параграф 1, буква е), че по принцип минералите могат да бъдат използвани само при ограничителни условия, по-специално когато тяхната употреба в храни за нормална консумация се изисква пряко от закона. По силата на член 28 от Регламент № 889/2008 небиологичните съставки от земеделски произход могат да се използват, ако са изброени в приложение IX към този регламент.
41.
Запитващата юрисдикция счита, че макар по принцип с оглед на член 19, параграф 2, буква б) от Регламент № 834/2007 във връзка с член 27, параграф 1, буква е) от Регламент № 889/2008, който ограничава употребата на минерали при строго определени условия, всяко обозначаване на минерал, какъвто е калцият, може да се счита за подвеждащо, това не е така, когато този калций е от съставка, която — доколкото нейната употреба е разрешена — има естествено високо съдържание на калций.
42.
При тези условия Bundesverwaltungsgericht (Федерален административен съд) решава да спре производството и да сезира Съда със следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли член 28 във връзка с точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008 да се тълкува в смисъл, че водораслото литотамнион може да се използва като съставка при преработката на биологични храни?
2)
При утвърдителен отговор на първия въпрос: разрешена ли е употребата и на мъртви водорасли?
3)
При утвърдителен отговор и на втория въпрос: може ли за продукт, който е етикетиран с означението „био“ и съдържа като съставка (мъртво) водорасло литотамнион, да се използват термините „съдържа калций“, „с богати на калций морски водорасли“ или „с висококачествен калций от морското водорасло Lithothamnium“?“.
43.
Natumi, Land Nordrhein-Westfalen (провинция Северен Рейн-Вестфалия), гръцкото и италианското правителство и Комисията представят писмени становища. Същите страни, с изключение на италианското правителство, отговарят на поставените от Съда въпроси за писмен отговор в определения срок.
IV. Анализ
44.
Според запитващата юрисдикция няма съмнение, че литотамнионът е водорасло и че въпросът за запазването на етикета „биологичен“ върху биологична храна, към която то е добавено, трябва да се разглежда от гледна точка на влагането на небиологична растителна съставка. Въпреки това и аз, както Комисията, мисля, че е уместно този въпрос да бъде разгледан от перспективата на добавянето на минерали в биологична храна.
45.
Следователно ще разгледам приложимата правна уредба в зависимост от това дали добавеният продукт се определя като „минерал“, или като „небиологична растителна съставка“, след което ще се спра на минералния или растителния характер на литотамниона по смисъла на тази правна уредба.
46.
Преди всичко ми се струва, че с оглед на почти идентичния състав на литотамниона в живо и в мъртво състояние първият и вторият въпрос към Съда трябва да бъдат разгледани заедно и че тъй като на тях трябва да се отговори отрицателно, няма да е необходимо да се отговаря на третия въпрос.
А.
По законодателството, приложимо към добавянето на небиологични продукти или вещества в преработени биологични храни
47.
Да припомним, че етикетирането на храни като биологични е уредено в Регламент № 834/2007, а Регламент № 889/2008 определя подробните правила за прилагането на първия.
48.
Регламент № 834/2007 въвежда известен брой принципи, приложими към всички храни, които претендират да се наричат „биологични“:
–
гарантиране на справедлива конкуренция, осигуряване на потребителското доверие и защита на интересите на потребителите (съображение 3 и член 1, параграф 1, първа алинея от Регламент № 834/2007);
–
ограничаване на използването на хранителни добавки, небиологични съставки с предимно технологични и органолептични функции, както и микроелементи и технологични спомагателни вещества, така че то да се сведе до минимум и да се прилага само в случай на значителна технологична необходимост или поради особени хранителни цели (член 6, буква б) от Регламент № 834/2007);
–
разрешаване на прибавянето, от една страна, по-конкретно на добавки, минерали и други микроелементи в хранителните продукти с конкретно хранително приложение и от друга страна, на небиологични растителни съставки в преработените биологични храни и тяхното включване в списък на продукти и вещества под ограничителен режим, ако няма разрешени биологични алтернативи и ако, без да се прибегне до тях, е невъзможно да се произвеждат или запазват храните (съображение 22, член 19, параграф 2, букви б) и в) и член 21, параграф 1, подточки i) и ii) от Регламент № 834/2007); и
–
използване на термини, които препращат към биологично производство, е позволено само когато всички съставки на продукта са получени в съответствие с изискванията на Регламент № 834/2007, като по-специално за преработените храни използването е при условие че преработката е в съответствие с член 19 и при положение че най-малко 95 тегловни процента от техните съставки от земеделски произход са биологични (съображения 20 и 25 и член 23, параграф 1 и параграф 4, буква а) от този регламент).
49.
Регламент № 889/2008 уточнява условията за включване в списъците, предвидени в член 19, параграф 2, букви б) и в) от Регламент № 834/2007.
1. Влагането на добавки, минерали и други микроелементи, посочени в член 19, параграф 2, буква б) от Регламент № 834/2007
50.
На първо място, що се отнася по-специално до добавките, минералите и другите микроелементи, посочени в член 19, параграф 2, буква б) от Регламент № 834/2007, член 27, параграф 1, буква е), подточка i) от Регламент № 889/2008 предвижда, че тяхната употреба в храните за нормална консумация трябва да се изисква пряко от закона, т.е. да е пряко наложена от разпоредби на правото на Съюза или разпоредби на националното право, съвместими с правото на Съюза. Вследствие на това храните не могат в никакъв случай да бъдат пуснати на пазара като храни за нормална консумация, ако към тях не се добавят тези минерали, витамини, аминокиселини или микроелементи.
51.
Член 27, параграф 1, буква е), подточка ii) от този регламент предвижда също така хипотезата на храни, пуснати на пазара като храни с характеристики или последици във връзка със здравето или храненето или във връзка с потребностите на конкретни групи потребители, за които добавянето на минерали, витамини, аминокиселини или микроелементи е възможно само ако е позволено от различни разпоредби на вторичното право.
52.
Както произтича от съображение 2 от Регламент за изпълнение 2018/1584, текстът на член 27 е изменен, за да бъде взето предвид решението на Съда от 5 ноември 2014 г., Herbaria Kräuterparadies (
11
). Това решение осъжда всяка възможност да бъде запазен етикетът „биологичен“ след добавянето на минерали или други микроелементи, ако това добавяне не се изисква от националното законодателство или законодателството на Съюза, като припомня, че фактът, че използването на хранителна или здравна претенция изисква например добавяне на минерали, не представлява изискване, наложено от националния законодател или от законодателя на Съюза.
53.
За да стигне до този извод, Съдът се обосновава с телеологично и систематично тълкуване на член 21 от Регламент № 834/2007 и на член 27, параграф 1, буква е) от Регламент № 889/2008, което потвърждава, че вещества като минералите и витамините могат да се използват в преработката на биологични храни само при условие че разпоредба на правото на Съюза или съответстваща на правото на Съюза разпоредба на националното право пряко изисква тяхното използване, за да може тези храни да се предлагат на пазара (
12
).
54.
Съдът припомня, че член 21 от Регламент № 834/2007 овластява Комисията да разрешава вещества и да ги включва в списъка на вещества под ограничителен режим на ползване, посочен в този член, само при строго определени условия, а именно когато тези вещества не могат да бъдат заменени с разрешени алтернативи съгласно глава 4 от дял III от този регламент и ако тяхната употреба не може да бъде избегната (
13
).
55.
В решение от 5 ноември 2014 г., Herbaria Kräuterparadies (
14
) Съдът по-нататък формулира принципа, че правото на Съюза не гарантира, че икономическият оператор може да предлага на пазара продуктите си с всякакви обозначения, които той счита за изгодни с оглед на предлагането им (
15
).
56.
Така на този етап мога да обобщя, че Съдът тълкува член 27, параграф 1, буква е) от Регламент № 889/2008 ограничително в светлината на член 21 от Регламент № 834/2007.
2. Влагането на небиологични растителни съставки, посочени в член 19, параграф 2, буква в) от Регламент № 834/2007
57.
На второ място, в случаите на добавяне на небиологични растителни съставки член 28 от Регламент № 889/2008 уточнява, че „[з]а целите на член 19, параграф 2, буква в) от Регламент […] № 834/2007, небиологичните съставки, изброени в приложение IX към [Регламент № 889/2008], могат да се използват при преработката на биологични храни“.
58.
Приложение IX, точка 1.3 към този регламент гласи: „Разни: Водорасли, включително морски водорасли, разрешени при небиологичните методи на производство на храни“.
59.
Въпреки това предвид ограничителното тълкуване на приложимото в областта на биологичното производство законодателство, и по-конкретно на член 21 от Регламент № 834/2007, на което Съдът основава своето ограничително тълкуване на добавянето на минерали в биологичните храни в решение от 5 ноември 2014 г., Herbaria Kräuterparadies (
16
), е позволено да си поставим въпроса за взаимовръзката между този член 21 и включването в ограничителния списък по приложение IX към Регламент № 889/2008.
60.
Всъщност член 21, параграф 1, първа алинея от Регламент № 834/2007 гласи, че „[р]азрешението за използване на продукти и вещества в биологично производство и включването им в списъка на продукти и вещества под ограничителен режим на ползване, посочен в член 19, параграф 2, букви б) и в), е предмет на целите и принципите, определени в дял II, и на следните критерии, които се оценяват цялостно:
i)
няма разрешени алтернативи съгласно тази глава;
ii)
без да се прибегне до тях, е невъзможно да се произвеждат или запазват храните, или да се изпълняват дадени изисквания към хранителния режим, предвидени съгласно законодателството на [Съюза]“.
61.
Следва ли от текста на член 21 от Регламент № 834/2007 изводът, че самото включване в списъка по приложение IX към Регламент № 889/2008 е равностойно на разрешение за използване на съставката при всички случаи и във всички храни, или обратното, преценката на критериите по член 21 трябва да се извършва за всяка храна в зависимост от целта на употребата на съставката, включена в ограничителния списък?
62.
С други думи, дали преценката на критериите по член 21 от Регламент № 834/2007, а именно да няма други разрешени алтернативи в областта на биологичното производство и да е невъзможно да се произвеждат или запазват храните или да се изпълняват изисквания към хранителния режим без влагането, трябва да се прави в момента на включване на съставката в ограничителния списък, или в момента на изработка на всяка храна?
63.
Необходимостта от предвидимост на правилото, което се прилага към хранително-вкусовите производства, би могла да обоснове извода, че включването в ограничителния списък е достатъчно, за да се приемат за изпълнени критериите по член 21 от Регламент № 834/2007.
64.
Въпреки това философията на наименованието „биологично“ е ясна: влагането на небиологични елементи трябва да бъде строго ограничено до минимум.
65.
Тази насока е прогласена в съображения 3, 5, 20, 22 и 25 от Регламент № 834/2007. Така представеният принцип е закрепен в член 6 от този регламент, който, да припомним, посочва по-конкретно, че производството на преработени биологични храни се основава на редица принципи, сред които уточнения в буква б) принцип на ограничаване на използването на хранителни добавки, на небиологични съставки с предимно технологични и органолептични функции, както и на микроелементи и технологични спомагателни вещества, така че то да се сведе до минимум и да се прилага само в случай на значителна технологична необходимост или особени хранителни цели.
66.
В точка 42 от заключението си по дело Herbaria Kräuterparadies (
17
) генералният адвокат Sharpston твърди, че „[о]т текста на тези разпоредби (
18
) е ясно, че те следва да се тълкуват ограничително, като това се потвърждава и от съображение 22 от Регламент № 834/2007, което гласи, че за да се запази доверието на потребителите, изключенията от изискванията, приложими за биологичното производство, следва да бъдат строго ограничени до случаи, в които това е основателно“.
67.
Елементите, на които се основава генералният адвокат Sharpston, са приложими и в случаите на влагане на небиологични растителни съставки, което позволява да се приеме, че съставка, включена в ограничителния списък по приложение IX към Регламент № 889/2008, може да бъде използвана в дадена храна само ако за тази конкретна храна отговаря на условията по член 21 от Регламент № 834/2007, а именно да няма биологична алтернатива и да е абсолютно необходима за производството или за запазването на храните.
68.
Наистина този анализ би имал за предмет най-вече да определи рамките при използване на посочените водорасли без разграничение в приложение IX към Регламент № 889/2008, но той би позволил също така да се избегне заобикалянето на строгите правила относно добавянето на продукти или вещества в биологичното производство чрез използването на водорасли, които имат важни технологични качества.
Б.
По квалифицирането на литотамниона
69.
Класификацията на разглеждания продукт, литотамнион, познат също под името Phymatolithon calcareum (
19
), по настоящото дело може да изглежда неопределена от гледна точка на правото на Съюза.
70.
Тази класификация като „минерал“ или „небиологична съставка от земеделски произход“ е съществена, за да се определи, както уточних по-горе, приложимият режим в случай на влагане в биологична храна, по-конкретно с възможността или невъзможността тя да бъде обозначена с наименованието „биологична“.
71.
Всъщност, ако това водорасло трябва да бъде квалифицирано като „минерал“ по смисъла на член 19, параграф 2, буква б) от Регламент № 834/2007, прилагането на член 27, параграф 1, буква е) от Регламент № 889/2008 би довело до забрана на всякаква възможност за запазване на етикета „биологичен“ след добавянето на литотамнион, тъй като нито една разпоредба от правото на Съюза или от националното право не изисква такова обогатяване с калций за растителна напитка.
72.
Обратно, ако литотамнионът трябва да се счита за водорасло по смисъла на приложение IX към Регламент № 889/2008, неговото добавяне би било възможно, без да засегне квалифицирането на преработената храна като биологична чрез прилагане на член 19, параграф 2, буква в) от Регламент № 834/2007 във връзка с член 28 от Регламент № 889/2008, при условие че критериите по член 21 от Регламент № 834/2007 са изпълнени.
1. Опит за квалифициране само с оглед на Регламент № 834/2007 и Регламент № 889/2008
73.
Ако се придържаме към Регламент № 889/2008, литотамнионът е цитиран само в приложение V към този регламент, озаглавено „Фуражни суровини, посочени в член 22, буква г), член 24, параграф 2 и член 25м, параграф 1“ (
20
), като минерал, на същото основание като мерл или варовитите морски раковини (
21
), с уточнението, че в първоначалния текст на това приложение тези вещества са били групирани в една категория — „калций“.
74.
Обратно, както бе споменато по-горе в точка 58 от настоящото заключение, приложение IX, точка 1.3 от посочения регламент се ограничава до споменаване на водораслите, включително морските водорасли, чиято употреба е разрешена при приготвянето на небиологични храни.
75.
При това положение са възможни две тълкувания за естеството на литотамниона:
–
тъй като законодателят на Съюза счита литотамниона за минерал, не е необходимо това водорасло да бъде изключено от точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008 относно небиологичните съставки от земеделски произход. В същия смисъл може да се добави, от една страна, че приложение IX към този регламент уточнява в точки 1.1 и 1.2, че последните се отнасят до ядивни продукти, и от друга страна, че ядивните водорасли са посочени специално в член 13, параграф 1, буква а) от Регламент № 834/2007. Следователно литотамнионът трябва да се считат за минерал, или
–
в обратния смисъл, тъй като законодателят на Съюза познава особеностите на литотамниона, фактът, че всички водорасли без разграничение, включително морските, са разрешени при биологичното производство с единственото условие да бъдат разрешени при приготвянето на небиологични храни, не позволява да бъде изключено водораслото литотамнион, което при това положение трябва да се счита за небиологична съставка от земеделски произход.
76.
Вследствие на това изглежда, че доводите в полза на едното или другото качество на литотамниона, които се основават само на текста на Регламент № 834/2007 и Регламент № 889/2008, са твърде слаби, за да бъде направен еднозначен извод в единия или в другия смисъл.
2. Опит за квалифициране с оглед на други разпоредби от правото на Съюза
77.
Когато се споменава в други разпоредби от правото на Съюза, литотамнионът се квалифицира или само като „съставка“ (
22
), или като „водорасло“ (растение) (
23
), или като „минерал“ (
24
).
78.
Трябва обаче да се отбележи, че в областта на храните, макар и за животинска употреба, литотамнионът е квалифициран като „минерал“, докато в областта на козметиката е квалифициран просто като „съставка“, а в областта на опазването на околната среда е квалифициран като „водорасло“, следователно като растение. Тези разлики в квалификацията биха могли да се обяснят с различните цели, които преследва съответната правна уредба.
79.
Така, що се отнася до Директива 92/43, литотамнионът следва да бъде привързан към определен животински или растителен вид, докато в областта на фуражите той се разглежда в зависимост от неговия хранителен принос. За разлика от тях, в областта на козметиката квалификацията на продукта като минерал или растение няма голямо значение, стига да може да се използва като съставка.
80.
Тази телеологична преценка на сложното естество на литотамниона съвпада с преценката, предложена от Комисията в отговора ѝ на поставените от Съда писмени въпроси.
81.
Комисията се позовава на определението за „микроелемент“, произтичащо от функцията на веществото, дадено от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ): „елемент, който е необходим на тялото в много малки количества, за да гарантира нормален растеж и развитие и да поддържа здравето; например витамини и минерални вещества“.
82.
Да се разсъждава по друг начин би означавало да се позволи обогатяването на биологичните храни с калций чрез добавяне на литотамнион, състоящ се главно от калциев карбонат, въпреки че приложение VIII към Регламент № 889/2008, озаглавено „Употреба на някои продукти и вещества в производството на преработени биологични храни, дрожди и продукти от дрожди (по член 27, параграф 1, буква а) и член 27а, буква а)“, предвижда в раздел А, озаглавен „Хранителни добавки, включително носители“, калциевият карбонат „да не се използва като оцветител или за калциево обогатяване на продуктите“.
83.
При това положение се проявява цялото двусмислие на становището на Natumi, тъй като в своите претенции за хранителната стойност на крайния продукт то иска да се позове на обогатяване с калций, като в същото време отрича на литотамниона качеството на минерал при влагането му в храната.
84.
Припомням, че приложение II към Регламент № 1925/2006, озаглавено „Витаминни форми и минерални вещества, които могат да бъдат влагани в храни“, в точка 2, отнасяща се до „[м]инерални[те] вещества“, споменава по-конкретно калциевия карбонат, калциевия хлорид, калциевия цитрат малат, калциевите соли на лимонената киселина, калциевия глюконат, калциевият глицерофосфат, калциевия лактат, калциевите соли на ортофосфорната киселина, калциевия хидроксид, калциевия малат, калциевият оксид, калциевия сулфат и калциевата сол на фосфорилирани олигозахариди. Така в храните като калций могат да бъдат влагани само тези минерални вещества: литотамнионът не е сред тях. Следователно е добре, че за това добавяне Natumi счита, че става въпрос за калций под формата на калциев карбонат.
85.
В заключение считам, че литотамнионът трябва да се квалифицира като „минерал“ в рамките на законодателството относно наименованието „биологичен“, което прави невъзможно неговото добавяне в биологична храна, освен ако отпадне наименованието „биологичен“, тъй като влагането му не се изисква нито от правото на Съюза, нито от германското право. Всъщност литотамнион може да се използва в небиологичните храни, даже с цел обогатяване с калций.
3. Допълнителни пояснения
86.
От една страна, като информация е интересно да се отбележи, че за един от продуктите, споменати от Natumi в неговия отговор на поставените от Съда писмени въпроси и в приложенията към същия, пуснат на пазара от Marigot Ltd с наименованието „AquaminTM F“, е имало искане за вписване в списъка на веществата, които са разрешени за използване в биологичното производство в Съединените американски щати.
87.
Искане, отнасящо се до Phymatolithon calcareum или Lithothamnium corallioide, е получено на 2 март 2007 г. в National Organic Standards Board (NOSB, Национален съвет за биологичните стандарти, Съединени американски щати) (
25
). Тъй като е трябвало да докаже, че продуктът е „общопризнат за безопасен“ („Generally Recognized as Safe“ (GRAS), Marigot представя в приложение 2 към своето искане писмо от 21 април 2000 г. от компетентната служба на US Food and Drug Administration (Администрация за храните и лекарствата, САЩ), която за целите на производството променя наименованието на продукта и го квалифицира като „калций, получен от морски водорасли“ заради неговото съдържание, тъй като счита, че използваният израз „калцифицирани морски водорасли“ не описва адекватно въпросното вещество, понеже неточно внушава, че характерното свойство на веществото е по-скоро водорасло, отколкото калций (
26
).
88.
След като разглежда въпроса, на 19 ноември 2008 г. (
27
) NOSB приема, че не е необходимо да добавя „AquaminTM F“ в списъка на разрешените в биологичното производство продукти, тъй като той вече е разрешен в съответствие със списъка на хранителните минерали (
28
).
89.
Така от 2008 г. „AquaminTM F“ е разрешен в САЩ в биологичното производство, тъй като е минерал. Това е в подкрепа на идеята, че класифицирането на литотамниона като растение или като минерал може да зависи от съответната правна уредба.
90.
От друга страна, не е излишно да се отбележи, че е приет Регламент (ЕС) № 2018/848 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (
29
), който в член 24, параграф 2, букви а) и б) възпроизвежда принципа на механизма на разрешаване от Комисията на някои продукти и вещества в производството на преработени биологични храни и за вписване в списъци под ограничителен режим като хранителни добавки и спомагателни вещества или като небиологични растителни съставки, които се използват за производство на преработени биологични храни. Параграф 4 от този член възпроизвежда изискванията на настоящия член 21 от Регламент № 834/2007.
91.
Проектът за регламент за изпълнение на Комисията на основание член 24, параграф 9 от Регламент 2018/848, който е изготвен през октомври 2020 г. (
30
) и чието приемане предстои скоро (
31
), изброява в приложение V, част Б продуктите и веществата, които са разрешени на това основание, като запазва само два изрично посочени вида водорасли (водораслите аrame и hijiki) в качеството им на небиологични растителни съставки, които могат да бъдат добавяни към биологичните храни. Natumi представя проект в по-ранна редакция (който е включвал три вида водорасли: водораслите wakame, arame и hijiki).
92.
По-нататък, член 7 от този проект за регламент за изпълнение предвижда в своята втора алинея, че разрешението за добавяне на небиологични растителни съставки към преработените биологични храни няма да се прилага, ако последните се използват като хранителни добавки, технологични спомагателни вещества или продукти или вещества, посочени в приложение II, част IV, точка 2.2.2 от Регламент № 2018/848, т.е. по-конкретно минерали.
93.
Наистина Регламент № 2018/848 и посоченият проект на регламент за изпълнение, включително приложенията към него, не се прилагат в случая, но те показват развитието, настъпило в областта на биологичните храни, което е да се ограничи възможно най-много влагането на небиологични елементи в биологичните храни. Освен това водораслото литотамнион вече не е посочено в приложение като небиологична растителна съставка, поради което след влизането в сила на тези нови регламенти неговото използване в биологична храна като растителна напитка вече няма да е разрешено.
94.
Така тези допълнителни данни само засилват моето убеждение, че в хранителната област литотамнионът трябва да бъде квалифициран като „минерал“ по смисъла на член 19, параграф 2, буква б) от Регламент № 834/2007 и че неговата употреба в дадена храна води до загуба на правото тя да носи наименованието „биологична“, при липсата на норма от правото на Съюза или на националното право, съвместимо с правото на Съюза, която да изисква неговата употреба.
V. Заключение
95.
Предвид гореизложените съображения предлагам на Съда да отговори на отправените от Bundesverwaltungsgericht (Федерален административен съд, Германия) преюдициални въпроси по следния начин:
„Член 28 от Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 203/2012 на Комисията от 8 март 2012 г., Регламент (ЕС) № 505/2012 на Комисията от 14 юни 2012 г., Регламент (ЕС) № 354/2014 на Комисията от 8 април 2014 г., Регламент (ЕС) 2016/673 на Комисията от 29 април 2016 г. и Регламент (ЕС) 2018/1584 на Комисията от 22 октомври 2018 г., във връзка с точка 1.3 от приложение IХ към този регламент трябва да се тълкува в смисъл, че с оглед на неговия състав водораслото литотамнион (Lithothamnium calcareum) не може да бъде използвано като съставка при преработването на биологични храни поради неговото съдържание, когато неговото влагане има за основна цел обогатяване с калций. При тази хипотеза то трябва да бъде квалифицирано като „минерал“ по смисъла на член 19, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91, както и на член 27, параграф 1 от Регламент № 889/2008, изменен, за който не е налице разрешение съгласно член 27, параграф 1, буква е) от този регламент“.
(
1
)	Език на оригиналния текст: френски.
(
2
)	ОВ L 189, 2007 г., стр. 1.
(
3
)	ОВ L 250, 2008 г., стр. 1, изменен с регламенти за изпълнение (ЕС) № 203/2012 на Комисията от 8 март 2012 г. (ОВ L 71, 2012 г., стр. 42), (ЕС) № 505/2012 на Комисията от 14 юни 2012 г. (ОВ L 154, 2012 г., стр. 12), (ЕС) № 354/2014 на Комисията от 8 април 2014 г. (ОВ L 106, 2014 г., стр. 7), (ЕС) 2016/673 на Комисията от 29 април 2016 г. (ОВ L 116, 2016 г., стр. 8) и (ЕС) 2018/1584 на Комисията от 22 октомври 2018 г. (ОВ L 264, 2018 г., стр. 1) (наричан по-нататък „Регламент № 889/2008“).
(
4
)	Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (ОВ L 139, 2004 г., стр. 206; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 132).
(
5
)	Регламент на Съвета от 24 юни 1991 година относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни (ОВ L 198, 1991 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 56), който е заменен от Регламент № 834/2007 (вж. член 39 от този регламент).
(
6
)	Регламент от 12 юни 2013 година относно храните, предназначени за кърмачета и малки деца, храните за специални медицински цели и заместителите на целодневния хранителен прием за регулиране на телесното тегло и за отмяна на Директива 92/52/ЕИО на Съвета, директиви 96/8/ЕО, 1999/21/ЕО, 2006/125/ЕО и 2006/141/ЕО на Комисията, Директива 2009/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и регламенти (ЕО) № 41/2009 и (ЕО) № 953/2009 на Комисията (ОВ L 181, 2013 г., стр. 35).
(
7
)	Директива от 5 декември 2006 година относно преработени храни на зърнена основа и детски храни за кърмачета и малки деца (ОВ L 339, 2006 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 73).
(
8
)	Директива от 22 декември 2006 година относно храните за кърмачета и преходните храни и за изменение на Директива 1999/21/ЕО (ОВ L 401, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 59, стр. 68).
(
9
)	ОВ L 404, 2006 г., стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 59, стр. 102, изменен с Регламент (ЕО) № 1170/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 г. (ОВ L 314, 2009 г., стр. 36) и с Регламент (ЕС) № 2017/1203 на Комисията от 5 юли 2017 г. (ОВ L 173, 2017 г., стр. 9) (наричан по-нататък „Регламент № 1925/2006“).
(
10
)	Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (ОВ L 304, 2011 г., стр. 18).
(
11
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
12
)	Решение от 5 ноември 2014 г., Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, т. 41).
(
13
)	Решение от 5 ноември 2014 г., Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, т. 43).
(
14
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
15
)	Решение от 5 ноември 2014 г., Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, т. 46).
(
16
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
17
)	C‑137/13, EU:C:2014:318.
(
18
)	„Вж. също член 6 от Регламент № 834/2007 […], в който се използват термини като „ограничава“, „да се сведе до минимум“, „само“, „значителна“ и „изключват се“.
(
19
)	Вж. точка „11.1.5 Дълбоководно червено водорасло“, отбелязана в бележка под линия 24 от настоящото заключение.
(
20
)	Приложение, последно изменено с Регламент за изпълнение № 354/2014.
(
21
)	В рамките на част 1, озаглавена „Фуражни суровини от минерален произход“.
(
22
)	Вж. приложение към Решение (ЕС) 2019/701 на Комисията от 5 април 2019 година за създаване на справочник на общоприетите наименования на съставките, които да се използват при етикетирането на козметични продукти (ОВ L 121, 2019 г., стр. 1), озаглавено „Справочник на общоприетите наименования на съставките“, в което са включени 13532 Lithothamnion calcareum extract; 13533 Lithothamnion calcareum powder; и 18371 Phymatolithon calcareum extract.
(
23
)	Вж. приложение V към Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109), изменена с Директива 2006/105/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 година (ОВ L 363, 2006 г., стр. 368; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 147) (наричана по-нататък „Директива 92/43“), озаглавено „Растителни и животински видове от интерес за Общността, чието вземане от дивата природа и експлоатация могат да бъдат предмет на мерки за управление“, в точка б) от което, отнасяща се до „[р]астения[та]“, в категорията „Algae“ са включени „Rhodophyta“, „Corallinaceae“, „Lithothamnium coralloides Crouan frat.“ и „Phymat[o]lithon calcareum (Poll.) Adey & McKibbin“.
(
24
)	Вж. приложение към Регламент (ЕС) № 68/2013 на Комисията от 16 януари 2013 година относно каталога на фуражните суровини (ОВ L 29, 2013 г., стр. 1), изменен с Регламент (ЕС) 2017/1017 на Комисията от 15 юни 2017 година за изменение на Регламент (ЕС) № 68/2013 относно каталога на фуражните суровини (ОВ L 159, 2017 г., стр. 48), озаглавено „Каталог на фуражните суровини“, част В от което съдържа „Списък на фуражните суровини“. Този списък включва в точка 11, отнасяща се до „[м]инерали[те] и получавани[те] от тях продукти“, точки 11.1.4 Мерл и 11.1.5 Дълбоководно червено водорасло.
(
25
)	Вж. това искане на следния интернет адрес: https://www.ams.usda.gov/sites/default/files/media/Calcium%20Seaweed%20Petition.pdf.
(
26
)
(
27
)	Вж. отговора на NOSB, който може да бъде намерен на следния интернет адрес: https://www.ams.usda.gov/sites/default/files/media/Calcium%20Seaweed%20Final%20Rec.pdf.
(
28
)
(
29
)	ОВ L 150, 2018 г., стр. 1.
(
30
)	Вж. проект за регламент за изпълнение и приложенията към него (код D067068/03), които могат да бъдат намерени на следния интернет адрес: https://ec.europa.eu/transparency/comitology-register/screen/documents/067068/3/consult.
(
31
)	Вж. точка Б.2 от протокола от заседанието на Комитета по биологично производство на 28 и 29 октомври 2020 г., който може да бъде намерен на следния интернет адрес: https://ec.europa.eu/transparency/comitology-register/screen/documents/070018/1/consult.