Определение на Съда (седми състав) от 22 юни 2021 г. — Mitliv Exim
(Дело C‑81/20)(1)
„Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/EО — Основни права — Принцип ne bis in idem — Кумулиране на наказателноправни и административноправни санкции — Неприложимост — Акцесорни данъчни задължения — Лихви върху сума, платена от данъчнозадължено лице в рамките на наказателно производство“
Преюдициални въпроси — Допустимост — Необходимост от предоставяне на Съда на достатъчно точни сведения за фактическия и правен контекст — Обхват — Запитване, в което фактическият и правен контекст не е представен достатъчно подробно — Липса на възможност за Съда да даде полезен отговор на запитващата юрисдикция — Явна недопустимост
(член 267 ДФЕС; член 23 от Статута на Съда; член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда)
(вж. т. 28—36)
Диспозитив
Членове 2 и 63 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че след като са извършени облагаеми операции и свързаният с тях данък върху добавената стойност е станал изискуем, плащане, макар и временно, с което се цели погасяване на съответното данъчно вземане, не може да се счита за недължимо и не поражда лихви в полза на данъчнозадълженото лице, което го е изпълнило.
1 ОВ C 279, 24.8.2020 г.