Жалба, подадена на 23 юли 2019 г. от Armando Carvalho и др. срещу определението, постановено от Общия съд (втори състав) на 8 май 2019 г. по дело T-330/18, Carvalho и др./Парламент и Съвет
(Дело C-565/19 P)
Език на производството: английски
Страни
Жалбоподатели: Armando Carvalho и др. (представители: G. Winter, Professor, R. Verheyen, Rechtsanwältin, H. Leith, Barrister)
Други страни в производството: Европейски парламент и Съвет на Европейския съюз
Искания на жалбоподателите
Жалбоподателите молят Съда:
да отмени обжалваното определение;
да обяви жалбата и иска пред Общия съд за допустими;
да върне делото на Общия съд, за да може последният да се произнесе по същество по жалбата за отмяна;
да върне делото на Общия съд, за да може последният се произнесе по същество по иска за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Съюза и
да осъди ответниците да заплатят разноските в настоящото производство и в производството пред Общия съд.
Основания и основни доводи
Жалбоподателите оспорват определението на Общия съд, с което претенциите им се отхвърлят като недопустими, на изложените по-долу основания.
Първо основание: Общият съд е приел неправилно, че жалбоподателите не отговарят на принципите, установени в съдебната практика, произтичаща от решение Plaumann/Комисия, с оглед на установяване на индивидуално засягане. Трите акта относно емисиите на парникови газове1 допускат изпускането на газове, които засягат всеки от жалбоподателите по различен начин. Освен това критерият, установен в решение Plaumann/Комисия, бил изпълнен, тъй като трите акта относно емисиите на парникови газове нарушават личните основни права на жалбоподателите.
Второ основание: При условията на евентуалност Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е приспособил критерия, установен в решение Plaumann/Комисия, с оглед на неоспоримото предизвикателство, което съставлява изменението на климата, и с оглед на обстоятелството, че претенциите на жалбоподателите се основават на индивидуалните ми основни права, в това число на гаранцията за ефективна съдебна защита на посочените права. Съдът на Европейския съюз е приел, че за да бъде ефикасно едно право, то трябва да бъде придружено от правно средство за защита, а Общият съд е приел неправилно, че системата на националните съдилища (и преюдициалното производство по член 267 ДФЕС) или жалбата срещу актовете за изпълнение на Комисията съставляват адекватни средства за защита в настоящия случай.
Следователно Съдът трябва да приеме, че когато (както в настоящия случай) жалбоподателят не разполага с никакво друго ефективно правно средство за защита на своите основни права, изискването за „индивидуално засягане“ е изпълнено, когато се твърди и бъде доказано, че законодателен акт нарушава в голяма степен основно лично право на жалбоподателя или, при условията на евентуалност, нарушава основното съдържание на това право. Посоченото условие е изпълнено в конкретния случай.
Трето основание: В допълнение към първото и второто основание се посочва, че Общият съд е приел неправилно, че Saminuorra association (сдружение на младите Sami) няма процесуална легитимация, без да вземе предвид (и без да изложи мотиви в това отношение) доказателствата, че повечето членове на сдружението са лично засегнати и имат собствена процесуална легитимация. При условията на евентуалност Съдът трябвало да смекчи критериите за установяване на locus standi, когато става въпрос за сдружения, които представляват местна общност.
Четвърто основание: При отхвърлянето на иска за реализиране на извъндоговорна отговорност Общият съд е приложил погрешен правен критерий, като е въвел ново изискване относно процесуалната легитимация за целите на член 263 ДФЕС. Това изискване не се основава нито на разпоредби от Договора, нито на съдебната практика.
____________
1 Директива (ЕС) 2018/410 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2018 година за изменение на Директива 2003/87/ЕО с цел засилване на разходоефективните намаления на емисии и на нисковъглеродните инвестиции, и на Решение (ЕС) 2015/1814 (ОВ 2018, L 76, стр. 3).
2 Регламент (ЕС) 2018/841 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 година за включването на емисиите и поглъщанията на парникови газове от земеползването, промените в земеползването и горското стопанство в рамката в областта на климата и енергетиката до 2030 г. и за изменение на Регламент (ЕС) № 525/2013 и Решение № 529/2013/ЕС (ОВ 2018, L 156, стр. 1).
3 Регламент (ЕС) 2018/842 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 година за задължителните годишни намаления на емисиите на парникови газове за държавите членки през периода 2021—2030 г., допринасящи за действията в областта на климата в изпълнение на задълженията, поети по Парижкото споразумение, и за изменение на Регламент (ЕС) № 525/2013 (ОВ 2018, L 156, стр. 26).