62018TJ0573_RES
Cauza T‑573/18
Hickies, Inc.
împotriva
Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
Hotărârea Tribunalului (Camera a șasea) din 5 februarie 2020
„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene tridimensionale – Forma unui șiret de încălțăminte – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Protecția unui drept referitor la un desen sau model industrial anterior – Elemente de probă prezentate pentru prima dată în fața Tribunalului”
Marcă a Uniunii Europene – Definiția și dobândirea mărcii Uniunii Europene – Motive absolute de refuz – Mărci lipsite de caracter distinctiv – Mărci tridimensionale constituite din forma unui produs – Caracter distinctiv – Criterii de apreciere – Noutatea formei produsului – Criteriu insuficient pentru a concluziona în sensul caracterului distinctiv – Existența unui drept referitor la un desen sau model industrial protejat – Lipsa incidenței
[Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 7 alin. (1) lit. (b)]
(a se vedea punctele 62-65)
Rezumat
Prin Hotărârea din 5 februarie 2020, Hickies/EUIPO (Forma unui șiret de încălțăminte) (T‑573/18), Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva deciziei Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) prin care s‑a refuzat înregistrarea unei mărci tridimensionale constituite din forma unui șiret de încălțăminte pentru motivul că era lipsită de caracter distinctiv.
Hickies, reclamanta, a solicitat înregistrarea unui semn tridimensional care se prezintă sub forma unei legături, care este reprezentată, în patru ilustrații, din unghiuri diferite. La una dintre extremitățile legăturii menționate se află o cheotoare în care poate fi introdusă capsa plasată la cealaltă extremitate, pentru a închide legătura respectivă. Marca solicitată a fost considerată de EUIPO ca fiind lipsită de caracter distinctiv (
1
) având în vedere o parte dintre produsele pentru care fusese solicitată înregistrarea, în special pentru șireturile de încălțăminte.
Reclamanta a susținut printre altele că marca solicitată constituia un tip de sistem de închidere a încălțămintei total nou și care diferă în mod semnificativ de normele și de uzanțele sectorului încălțămintei. În această privință, pentru a contrazice exemplele citate de EUIPO, reclamanta a susținut că produsele în cauză erau imitații și că niciunele dintre site‑urile internet menționate nu erau site‑uri ale unor titulari de mărci, ci platforme de vânzare online cunoscute pentru faptul că sunt utilizate drept instrument de vânzare de autorii de contrafaceri. În această privință, Tribunalul a arătat că faptul că poate fi vorba despre platforme de vânzare online nu diminuează în niciun fel valoarea probantă a elementelor prezentate de examinatoare, care încearcă să demonstreze existența pe piața Uniunii a unor forme similare celei care constituie marca solicitată. În plus, chiar presupunând că unele dintre aceste site‑uri ar putea fi utilizate pentru vânzarea de produse contrafăcute, numai această eventualitate nu dovedește că produsele la care fac trimitere linkurile citate de EUIPO sunt contrafaceri. În orice caz, Tribunalul nu are competența de a se pronunța cu privire la contrafacerea invocată.
Pe de altă parte, reclamanta a invocat caracterul de noutate al produsului a cărui formă corespundea formei care constituia marca solicitată. Tribunalul a considerat că, presupunând chiar că respectivul caracter de noutate este dovedit, acest fapt nu implică în mod necesar că marca menționată este distinctivă. Acesta a amintit că semnele care sunt utilizate în mod obișnuit pentru comercializarea produselor sau a serviciilor vizate sunt considerate incapabile să permită identificarea originii produselor sau a serviciilor respective. Această afirmație nu poate fi însă interpretată a contrario pentru a constata existența caracterului distinctiv al mărcii solicitate atunci când aceasta este puțin utilizată pentru produsele și serviciile în cauză. Astfel, aprecierea caracterului distinctiv al unei mărci a Uniunii Europene nu se întemeiază pe originalitatea sau pe lipsa utilizării mărcii respective în domeniul în care se încadrează produsele și serviciile vizate.
În plus, Tribunalul a precizat că încălcarea, invocată de reclamantă, a drepturilor asupra a două desene sau modele industriale ale Uniunii Europene ca urmare a comercializării unor produse care prezintă o formă similară celei a produsului reclamantei a cărui formă corespunde celei care constituie marca solicitată nu a avut incidență asupra analizei caracterului distinctiv intrinsec al mărcii solicitate. Astfel, protecția unui drept referitor la un desen sau la un model industrial nu implică caracterul distinctiv al formei în cauză, întrucât criteriile de examinare a acestor două drepturi diferă în mod fundamental. Protecția unui drept referitor la un desen sau la un model industrial privește aspectul unui produs care se îndepărtează de patrimoniul existent și se întemeiază pe caracterul de noutate al respectivului desen sau model industrial, și anume lipsa divulgării către public a unui desen sau model industrial identic, precum și pe caracterul său individual. În schimb, în cazul unei mărci, deși forma care constituie marca solicitată trebuie în mod necesar să se deosebească în mod semnificativ de norma sau de uzanțele sectorului în cauză pentru ca ea să poată prezenta un caracter distinctiv, simpla noutate a formei respective nu este suficientă pentru a concluziona în sensul existenței unui asemenea caracter, întrucât criteriul determinant este capacitatea formei menționate de a îndeplini funcția de indicare a originii comerciale.
Potrivit Tribunalului, de asemenea, în mod întemeiat camera de recurs a EUIPO a minimalizat în mod întemeiat importanța premiilor pentru design invocate de reclamantă. Astfel, împrejurarea că produsele au un design de calitate nu implică în mod necesar că o marcă constituită din forma tridimensională a acestor produse permite ab initio să se distingă produsele respective de cele ale altor întreprinderi. În plus, experții care atribuie aceste premii pot fi chemați să se concentreze pe diferențe infime, în timp ce publicul relevant, dotat cu o atenție medie în speță, nu va proceda la o examinare analitică a formei în cauză.
(
1
)	În sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene (JO 2009, L 78, p. 1), cu modificările ulterioare [înlocuit prin Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene (JO 2017, L 154, p. 1)].