HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PUBLICE
A UNIUNII EUROPENE
(Camera a doua)
6 noiembrie 2014
Cauza F‑4/14
DH
împotriva
Parlamentului European
„Funcție publică – Funcționar aflat în perioada de probă – Articolul 34 din statut – Raport privind perioada de probă care stabilește inaptitudinea vădită a persoanei aflate în perioada de probă – Prelungirea duratei perioadei de probă – Nouă repartizare – Concediere la finalul perioadei de probă – Condiții de desfășurare a perioadei de probă – Incompetență profesională – Obligația de solicitudine – Principiul bunei administrări”
Obiectul:      Acțiune formulată în temeiul articolului 270 TFUE, aplicabil Tratatului CEEA potrivit articolului 106a din acesta, prin intermediul căreia DH solicită anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri din cadrul Parlamentului European (denumită în continuare „AIPN”) din 26 februarie 2013, prin care aceasta l‑a concediat la încheierea perioadei sale de probă în vederea titularizării și, pe cale de consecință, integrarea sa în cadrul Parlamentului, precum și, cu titlu subsidiar, pentru cazul în care reintegrarea sa nu ar fi posibilă, obligarea instituției pârâte la plata sumei de 35 000 de euro, majorată cu dobânzi moratorii, pentru repararea prejudiciului pe care apreciază că l‑a suferit ca urmare a concedierii sale pretins ilegale
Decizia:      Respinge acțiunea. DH suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European.
Sumarul hotărârii
1.      Funcționari – Recrutare – Perioadă de probă – Obiect – Condiții de desfășurare
(Statutul funcționarilor, art. 27 și 34)
2.      Funcționari – Recrutare – Perioadă de probă – Decizie de netitularizare a funcționarului aflat în perioada de probă – Decizie de concediere a funcționarului titular – Diferență de natură juridică – Elemente de apreciere de reținut în fiecare caz
[Statutul funcționarilor, art. 34 alin. (2)]
3.      Funcționari – Recrutare – Perioadă de probă – Aprecierea rezultatelor – Evaluarea aptitudinilor funcționarului stagiar – Reușită la concurs care nu constituie un fapt de care administrația să poată fi ținută în cadrul aprecierii sale
(Statutul funcționarilor, art. 34)
4.      Funcționari – Recrutare – Perioadă de probă – Organizarea serviciilor – Repartizarea personalului – Puterea de apreciere a administrației – Întindere – Sarcini care nu constituie o prelungire a activităților enumerate în anunțul pentru ocuparea unui post vacant, dar care privesc materia vizată de acesta – Validitatea perioadei de probă
(Statutul funcționarilor, art. 34)
5.      Funcționari – Obligația de solicitudine care incumbă administrației – Principiul bunei administrări – Conținut – Obligația de a atribui o nouă repartizare unui funcționar stagiar în cazul prelungirii perioadei sale de probă – Inexistență
[Statutul funcționarilor, art. 34 alin. (3)]
1.      Verificarea condițiilor prevăzute la articolul 27 din statut se efectuează în urma a două proceduri consecutive, și anume susținerea unui concurs de admitere în funcția publică a Uniunii Europene și trecerea cu succes a perioadei de probă, care permite candidatului care a reușit la concurs să fie titularizat în calitate de funcționar. Astfel, un candidat care a reușit la concurs angajat ca funcționar aflat în perioada de probă poate fi numit funcționar titular doar dacă efectuează cu succes perioada de probă prevăzută la articolul 34 din statut. Cu toate că perioada de probă în vederea titularizării, care este destinată să permită aprecierea aptitudinii și a comportamentului funcționarului aflat în perioada de probă, nu poate fi asimilată unei perioade de formare, nu este mai puțin imperativ ca, în perioada de probă, persoanei interesate să i se dea posibilitatea să facă dovada calităților sale. Această condiție, indisociabilă de noțiunea de perioadă de probă, este inclusă implicit în articolul 34 alineatul (3) din statut. Aceasta semnifică în practică faptul că funcționarul aflat în perioada de probă trebuie să beneficieze nu numai de condiții materiale adecvate, ci și de instrucțiuni și de orientări corespunzătoare, ținând seama de natura atribuțiilor exercitate, pentru a fi în măsură să se adapteze la necesitățile specifice ale postului pe care îl ocupă. În această privință, nivelul necesar al instrucțiunilor și al orientărilor menționate trebuie apreciat nu în mod abstract, ci concret, ținând seama de natura atribuțiilor exercitate. Din această perspectivă, experiența anterioară a persoanei aflate în perioada de probă nu poate fi neglijată. Astfel, deși această experiență nu poate, ca atare, să repună în discuție utilitatea perioadei de probă, care este destinată aprecierii aptitudinilor și a comportamentului persoanei interesate, aceeași experiență poate determina însă gradul de îndrumare de care aceasta trebuie să beneficieze pentru ca perioada de probă să își îndeplinească obiectivul.
(a se vedea punctele 52, 53, 55 și 56)
Trimitere la:
Curte: Hotărârea Mirossevich/Înalta Autoritate, 10/55, EU:C:1956:14, p. 387-389, și Hotărârea Patrinos/CES, 3/84, EU:C:1985:202, punctele 20 și 21
Tribunalul de Primă Instanță: Hotărârea Rozand‑Lambiotte/Comisia, T‑96/95, EU:T:1997:25, punctul 95
Tribunalul Funcției Publice: Hotărârea Krcova/Curtea de Justiție, F‑112/06, EU:F:2007:178, punctul 48, Hotărârea Doktor/Consiliul, F‑73/07, EU:F:2008:42, punctele 31 și 33-36, și Hotărârea Giannini/Comisia, F‑49/08, EU:F:2009:76, punctul 65
2.      Atunci când, la încheierea perioadei de probă, fie că activitatea funcționarului aflat în perioada de probă fie se dovedește, în mod evident, necorespunzătoare în sensul articolului 34 alineatul (2) din statut, fie că funcționarul nu a făcut dovada unor calități profesionale suficiente pentru a fi titularizat în sensul articolului 34 alineatul (3) al treilea paragraf din statut, el este concediat. O astfel de decizie de concediere constituie în realitate o decizie de netitularizare, care se distinge, prin natura sa, de o decizie de concediere propriu‑zisă a unei persoane care a beneficiat de o numire în calitate de funcționar titular. În timp ce, în acest din urmă caz, este necesară o examinare minuțioasă a motivelor care justifică încetarea unui raport de muncă stabilit, în cadrul deciziilor referitoare la titularizarea persoanelor aflate în perioada de probă, examinarea trebuie să fie în mai mare măsură globală și să se refere la existența sau la inexistența unui ansamblu de elemente pozitive și/sau negative evidențiate în perioada de probă din care să reiasă dacă titularizarea persoanei aflate în perioada de probă este sau nu este în interesul serviciului.
(a se vedea punctul 57)
Trimitere la:
Curte: Hotărârea Tréfois/Curtea de Justiție, 290/82, EU:C:1983:334, punctele 24 și 25
Tribunalul Funcției Publice: Hotărârea BW/Comisia, F‑2/11, EU:F:2012:194, punctul 78
3.      Autoritatea împuternicită să facă numiri nu este ținută de împrejurarea că un candidat care a reușit la concurs figurează în grupa de merit 1 de pe lista de rezervă în ceea ce privește aprecierea aptitudinilor profesionale ale unui astfel de candidat, aptitudini care, în sensul articolului 34 din statut, sunt cele care trebuie să fie evidențiate în cadrul activităților sale profesionale în calitate de funcționar aflat în perioada de probă.
(a se vedea punctul 61)
Trimitere la:
Tribunalul Funcției Publice: Hotărârea Da Silva Pinto Branco/Curtea de Justiție, F‑52/09, EU:F:2010:98, punctul 59
4.      Deși este adevărat că administrația are tot interesul să repartizeze funcționarii sau agenții în funcție de aptitudinile lor și de preferințele lor personale, acestora nu li se poate recunoaște însă dreptul de a exercita sau de a păstra anumite atribuții. Pe de altă parte, împrejurarea că sarcini administrative, care nu constituie prelungirea directă și necesară a activităților tehnice pe teren enumerate în anunțul pentru ocuparea unui post vacant referitor la postul în cauză, au fost încredințate funcționarului aflat în perioada de probă nu poate invalida perioada sa de probă, cu condiția ca aceste sarcini administrative să aparțină domeniului vizat în anunțul pentru ocuparea unui post vacant, și anume informatica.
Pentru aceleași motive, acest funcționar aflat în perioada de probă nu poate să reproșeze autorității împuternicite să facă numiri că nu i‑a încredințat un ansamblu de sarcini corespunzătoare diferitor rubrici menționate în anunțul pentru ocuparea unui post vacant sau că nu a privilegiat atribuirea de sarcini tehnice pe teren.
În această privință, chiar dacă este adevărat că anunțul pentru ocuparea unui post vacant în cauză avea ca obiect recrutarea unui tehnician de exploatare în domeniul informaticii, ceea ce putea lăsa să se subînțeleagă că postul implica în special executarea de lucrări cu caracter tehnic și pe teren în domeniul informaticii, trebuie constatat că modul în care anunțul descria funcțiile aferente postului în discuție preciza cu claritate că sarcinile inerente acestui post aparțineau domeniului îndrumării și coordonării echipelor de exploatare în domeniul informaticii, precum și, între altele, pregătirii și monitorizării cererilor de ofertă cu conținut tehnic pronunțat.
(a se vedea punctele 68-70)
Trimitere la:
Curte: Hotărârea Nagels/Comisia, 52/70, EU:C:1971:49, punctele 5 și 14
Tribunalul de Primă Instanță: Hotărârea Campoli/Comisia, T‑100/00, EU:T:2001:75, punctul 71
5.      Rezultă din articolul 34 alineatul (3) al treilea paragraf din statut că administrația are posibilitatea, iar nu obligația, de a acorda o nouă repartizare funcționarului căruia a hotărât să îi prelungească perioada de probă. Dacă obligația de solicitudine ar avea ca efect să transforme această posibilitate într‑o obligație pentru administrație, respectiva obligație ar modifica echilibrul dintre drepturile și obligațiile create de statut în relațiile dintre autoritatea publică și agenții serviciului public, deși acesta, în temeiul jurisprudenței instanței Uniunii, urmărește să reflecte echilibrul menționat.
(a se vedea punctul 76)