62024TJ0368
PRESUDA OPĆEG SUDA (peto vijeće)
11. lipnja 2025. (
*1
)
„Javna služba – Privremeno osoblje – Ugovor na neodređeno vrijeme – Članak 2. točka (c) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika – Otkaz ugovora – Članak 47. točka (c) podtočka i. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika – Prekid odnosa povjerenja – Obveza obrazlaganja – Članak 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju – Zlouporaba ovlasti ili postupka – Pretpostavka nedužnosti – Pravo na saslušanje – Očita pogreška u ocjeni – Načelo proporcionalnosti – Dužnost brižnog postupanja – Odgovornost – Imovinska i neimovinska šteta”
U predmetu T‑368/24,
EO, kojeg zastupaju L. Levi i P. Baudoux, odvjetnici,
tužitelj,
protiv
Europskog parlamenta, koji zastupaju S. Seyr, I. Lázaro Betancor i K. Zejdová, u svojstvu agenata,
tuženika,
OPĆI SUD (peto vijeće),
u sastavu: J. Svenningsen (izvjestitelj), predsjednik, C. Mac Eochaidh i M. Stancu, suci,
tajnik: A. Marghelis, administrator,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
nakon rasprave održane 4. ožujka 2025.,
donosi sljedeću
Presudu
1
Svojom tužbom na temelju članka 270. UFEU‑a tužitelj, osoba EO, zahtijeva, s jedne strane, poništenje odluke od 15. rujna 2023. kojom mu je Europski parlament otkazao ugovor člana privremenog osoblja (u daljnjem tekstu: pobijana odluka) te, s druge strane, naknadu imovinske i neimovinske štete koju je navodno pretrpio zbog te odluke.
Okolnosti spora
2
Tužitelj je bivši član privremenog osoblja u smislu članka 2. točke (c) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (u daljnjem tekstu: Uvjeti zaposlenja ostalih službenika) Kluba zastupnika Progresivnog saveza socijalista i demokrata u Europskom parlamentu (u daljnjem tekstu: Klub zastupnika S&D‑a).
3
U obavljanju svojih dužnosti političkog savjetnika Kluba zastupnika S&D‑a bio je, među ostalim, uključen u izradu Rezolucije Europskog parlamenta od 24. studenoga 2022. o stanju ljudskih prava u kontekstu Svjetskog prvenstva FIFA‑e u Kataru (SL 2023., C 167, str. 99., u daljnjem tekstu: Rezolucija od 24. studenoga 2022.).
4
U danima nakon donošenja Rezolucije od 24. studenoga 2022. akreditirani parlamentarni asistent jednog zastupnika iz Kluba zastupnika S&D‑a ponudio je tužitelju da prisustvuje utakmici Svjetskog nogometnog prvenstva u Kataru. Taj se dar sastojao od dviju ulaznica za četvrtfinalnu utakmicu između reprezentacija Argentine i Nizozemske te je uključivao pokrivanje putnih troškova i troškova smještaja za dvije osobe.
5
Tužitelj je od 8. do 11. prosinca 2022. bio u Kataru sa svojom partnericom.
6
Belgijska su tijela 9. prosinca 2022. pokrenula istragu o mogućim nezakonitim aktivnostima lobiranja koje je provodio Katar. Ona su, među ostalim, provela pretrage u uredima Parlamenta i uhitila više osoba, uključujući akreditiranog parlamentarnog asistenta iz točke 4. ove presude.
7
Tužitelj je 16. prosinca 2022. obavijestio svojeg načelnika odjela o svojem boravku u Kataru. Zajedno su obavijestili glavnog tajnika Kluba zastupnika S&D‑a.
8
Dana 20. prosinca 2022., nakon što je saslušala tužitelja, predsjednica Kluba zastupnika S&D‑a, u svojstvu tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu (u daljnjem tekstu: tijelo za imenovanje), suspendirala ga je s njegovih dužnosti na neodređeno vrijeme uz uskratu primitaka od rada na temelju članaka 23. i 24. Priloga IX. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju).
9
Istog je dana Predsjedništvo Kluba zastupnika S&D‑a objavilo priopćenje za medije naslovljeno „Nulta tolerancija na korupciju” u kojem se navodi da „u potpunosti podržava suspenziju člana [svojeg] osoblja nakon teške povrede koja je povezana sa sudskom istragom koja je u tijeku” (u daljnjem tekstu: priopćenje za medije od 20. prosinca 2022.).
10
Tijelo za imenovanje obavijestilo je 4. siječnja 2023. tužitelja o pokretanju upravne istrage koja se odnosila na njega, a u vezi s eventualnim povredama obveza navedenih u članku 11. Pravilnika o osoblju.
11
Izvješće o upravnoj istrazi proslijeđeno je 30. siječnja 2023. Tijelu za imenovanje i glavnom tajniku Kluba zastupnika S&D‑a, uz preporuku da se tužitelja pozove na saslušanje u skladu s člankom 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju.
12
Tijelo za imenovanje saslušalo je tužitelja 6. ožujka 2023. u skladu s člankom 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju, u nazočnosti glavnog tajnika Kluba zastupnika S&D‑a, člana pravne službe Parlamenta i službenika koji su sastavili izvješće o upravnoj istrazi.
13
Tijelo za imenovanje obavijestilo je 31. svibnja 2023. tužitelja o svojoj namjeri da otkaže njegov ugovor na temelju članka 47. točke (c) podtočke i. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, pri čemu ga je oslobodilo službe tijekom otkaznog roka od deset mjeseci, pozivajući se na prekid odnosa povjerenja između njega i Kluba zastupnika S&D‑a. To tijelo ga je pozvalo na razgovor predviđen za 7. lipnja 2023. kako bi ga se saslušalo prije donošenja odluke. U slučaju da nije želio prisustvovati tom razgovoru, tužitelj je bio pozvan podnijeti svoja očitovanja u pisanom obliku.
14
Tužiteljeva odvjetnica zatražila je 2. lipnja 2023. odgodu tog razgovora jer nije bio slobodan na predloženi datum. Također je od tijela nadležnog za sklapanje ugovora zatražila da joj dostavi sve dokumente na kojima se temeljila namjera otkaza tužiteljeva ugovora.
15
Tužitelj je 15. lipnja 2023. pozvan na razgovor predviđen za 29. lipnja 2023. Sljedećeg dana tužiteljeva odvjetnica odgovorila je da na taj dan nije dostupan. Zatražila je odgodu razgovora te je ponovila svoj zahtjev za pristup dokumentima na kojima se temeljila namjera tijela za imenovanje da otkaže tužiteljev ugovor.
16
Tijelo za imenovanje pojasnilo je 10. srpnja 2023. elemente na kojima je temeljilo svoju namjeru da otkaže tužiteljev ugovor te ga je pozvalo na razgovor predviđen za 18. srpnja 2023. U slučaju da nije dostupan na taj datum, od njega se tražilo da dostavi svoja pisana očitovanja najkasnije do 24. srpnja.
17
Dana 13. srpnja 2023. tužiteljeva odvjetnica odgovorila je da nije dostupan 18. srpnja 2023. Navela je da će tužitelj dostaviti svoja pisana očitovanja najkasnije do 24. srpnja 2023. te je predložila odgodu razgovora do njegova povratka s dopusta te je ponovila svoj zahtjev za pristup dokumentima na kojima se temeljila namjera tijela za imenovanje da otkaže tužiteljev ugovor.
18
Tužitelj je 20. srpnja 2023. podnio svoja pisana očitovanja o namjeri tijela za imenovanje da otkaže njegov ugovor.
19
Tijelo za imenovanje ukinulo je tužiteljevu suspenziju 7. rujna 2023. te ga je obavijestilo da odluka na temelju članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju još nije donesena zbog postojanja kaznene istrage koja je u tijeku, ukupne složenosti situacije i njegove obveze da uzme u obzir sve relevantne elemente spisa.
20
Tijelo za imenovanje donijelo je 15. rujna 2023. pobijanu odluku na temelju članka 47. točke (c) podtočke i. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika zbog gubitka povjerenja između Kluba zastupnika S&D‑a i tužitelja.
21
Tužitelj je 8. prosinca 2023. na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju podnio žalbu protiv pobijane odluke.
22
Tijelo za imenovanje obavijestilo je tužitelja 15. ožujka 2024., u dopisu koji se odnosio na „[u]pravnu istragu i saslušanje iz ožujka 2023. i „[n]amjeru upućivanja upozorenja na temelju članka 3. stavka 1. točke (b) Priloga IX. Pravilniku o osoblju”, da je odlučilo odgoditi donošenje odluke na temelju članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju i da će se konačna odluka donijeti tek nakon što odluka koju je donio nacionalni sud pred kojim se vodi postupak postane konačna kako bi se mogla uzeti u obzir činjenična utvrđenja belgijskih tijela.
23
Budući da na žalbu od 8. prosinca 2023. nije odgovoreno u roku od četiri mjeseca predviđenom u članku 90. stavku 2. Pravilnika o osoblju, ona je najprije prešutno odbijena 8. travnja 2024. Odlukom od 17. travnja iste godine Predsjedništvo Kluba zastupnika S&D‑a ipak je u roku od tri mjeseca iz članka 91. stavka 3. druge alineje Pravilnika o osoblju izričito odbilo tu žalbu.
Zahtjevi stranaka
24
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
–
poništi pobijanu odluku i, po potrebi, izričitu odluku o odbijanju žalbe;
–
naloži Parlamentu naknadu pretrpljene imovinske i neimovinske štete;
–
naloži Parlamentu snošenje troškova čak i ako tužbu treba odbiti.
25
Parlament od Općeg suda zahtijeva da:
–
odbije zahtjev za poništenje kao neosnovan;
–
odbaci zahtjev za naknadu štete kao djelomično nedopušten i, u svakom slučaju, odbije kao neosnovan;
–
naloži tužiteljici snošenje troškova.
Pravo
Zahtjev za poništenje
26
Budući da izričita odluka o odbijanju žalbe nema samostalan sadržaj jer se njome samo potvrđuje pobijana odluka, valja smatrati da se ovaj zahtjev za poništenje odnosi samo na poništenje pobijane odluke, čija će se zakonitost ocijeniti uzimajući u obzir obrazloženje iz te odluke o odbijanju žalbe (vidjeti u tom smislu presude od 17. siječnja 1989., Vainker/Parlament, 293/87, EU:C:1989:8, t. 8. i od 6. srpnja 2022., MZ/Komisija, T‑631/20, EU:T:2022:426, t. 21.).
Peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja
27
Tužitelj tvrdi da pobijana odluka nije obrazložena jer tijelo za imenovanje nije objasnilo razloge zbog kojih je u tom trenutku odlučilo otkazati njegov ugovor ni razloge zbog kojih nije donijelo blažu sankciju. Nije opravdalo ni odbijanje davanja pristupa svim dokumentima korištenima za donošenje pobijane odluke.
28
Parlament osporava tu argumentaciju.
29
U tom pogledu, kada gubitak povjerenja dovede do otkaza ugovora članu privremenog osoblja, na tijelu za imenovanje je da pojasni činjenične okolnosti koje objašnjavaju ili opravdavaju taj gubitak povjerenja kako bi se zainteresiranoj osobi omogućilo da ocijeni je li otkaz njegova ugovora osnovan, a Općem sudu da provede nadzor zakonitosti (vidjeti u tom smislu presudu od 7. studenoga 2019., WN/Parlament, T‑431/18, neobjavljena, EU:T:2019:781, t. 31. i navedenu sudsku praksu).
30
U ovom slučaju iz pobijane odluke proizlazi da je tijelo za imenovanje tužitelju otkazalo ugovor s otkaznim rokom nakon što je utvrdilo da je odnos povjerenja između tužitelja i Kluba zastupnika S&D‑a u cjelini nepovratno izgubljen. Tijelo ovlašteno za imenovanje smatra da je taj gubitak povjerenja posljedica ponašanja tužitelja koji je prihvatio dar iz točke 4. ove presude i otišao u Katar, što je ponašanje koje je, u kontekstu istrage belgijskih tijela o eventualnim nezakonitim aktivnostima lobiranja koje je provodio Katar, naštetilo ugledu te političke skupine.
31
U izričitoj odluci o odbijanju žalbe Predsjedništvo Kluba zastupnika S&D‑a dodalo je da gubitak povjerenja proizlazi i iz činjenice da je tužitelj prekasno obavijestio svoje nadređene o svojem putovanju u Katar, što je učinio tek tjedan dana nakon objave novinskih članaka o istrazi koju su vodile belgijske vlasti i uhićenju akreditiranog parlamentarnog asistenta koji mu je poklonio ulaznice za predmetnu nogometnu utakmicu i snosio njegove putne troškove i troškove smještaja.
32
Na taj je način tijelo za imenovanje u dovoljnoj mjeri pojasnilo činjenične okolnosti koje opravdavaju gubitak povjerenja zbog kojeg je tužiteljev ugovor otkazan. Stoga je obrazloženje pobijane odluke dovoljno kako bi se potonjem omogućilo da se upozna s razlozima koje je pružilo tijelo za imenovanje u pogledu otkaza njegova ugovora u tom trenutku i razlozima nedonošenja blaže mjere.
33
Taj zaključak nije doveden u pitanje tvrdnjom prema kojoj tijelo za imenovanje nije opravdalo svoje odbijanje davanja pristupa dokumentima na kojima je temeljilo donošenje pobijane odluke.
34
Naime, obveza obrazlaganja odluke o otkazu ugovora na neodređeno vrijeme zahtijeva samo da tijelo za imenovanje navede razloge koji opravdavaju tu odluku (vidjeti u tom smislu presudu od 8. rujna 2009., ETF/Landgren, T‑404/06 P, EU:T:2009:313, t. 156.), što je ono i učinilo u ovom slučaju. Stoga okolnost, pod pretpostavkom da je dokazana, prema kojoj tijelo za imenovanje nije opravdalo svoje odbijanje davanja pristupa svim relevantnim dokumentima, ne utječe na dostatnost obrazloženja pobijane odluke.
35
Stoga treba odbiti peti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja.
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju i zlouporabi ovlasti ili postupka
36
Tužitelj tvrdi da je tijelo za imenovanje povrijedilo članak 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju i da je stoga zlouporabilo ovlasti ili postupak donošenjem pobijane odluke. U tom pogledu tvrdi da bi članak 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju bio lišen korisnog učinka ako bi uprava bila ovlaštena otkazati njegov ugovor bez poduzimanja daljnjih koraka u vezi s upravnom istragom koja je protiv njega pokrenuta i provođenja saslušanja pred tijelom za imenovanje koje je predviđeno tim člankom. Budući da tijelo za imenovanje nije donijelo odluku na temelju navedenog članka, pobijana odluka stoga je prikrivena stegovna sankcija.
37
Parlament osporava tu argumentaciju.
38
U ovom slučaju tijelo za imenovanje odlučilo je otkazati tužiteljev ugovor uz otkazni rok na temelju članka 47. točke (c) podtočke i. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, a ne primijeniti članak 49. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika koji predviđa da se, nakon okončanja stegovnog postupka predviđenog u Prilogu IX. Pravilniku o osoblju, radni odnos može raskinuti bez otkaznog roka iz stegovnih razloga zbog teške povrede obveza člana osoblja. Osim toga, tijelo za imenovanje u pobijanoj odluci nije prigovorilo tužitelju da je povrijedio svoje obveze koje proizlaze iz članka 11. Pravilnika o osoblju.
39
U tom kontekstu, argumentacija na koju se tužitelj poziva u prilog prvom tužbenom razlogu može se prihvatiti samo u slučaju da je tijelo za imenovanje bilo dužno donijeti odluku na temelju članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju prije razmatranja mogućnosti otkaza njegova ugovora pod uvjetima predviđenima u članku 47. Uvjeta zaposlenja.
40
Doista, sud Unije u više je navrata presudio da, čak i u slučaju povrede koja može opravdati otkaz članu privremenog osoblja iz stegovnih razloga, ništa ne obvezuje tijelo za imenovanje da pokrene stegovni postupak protiv osobe o kojoj je riječ, umjesto da iskoristi mogućnost jednostranog otkaza ugovora iz članka 47. točke (c) podtočke i. Uvjeta zaposlenja (vidjeti u tom smislu presude od 7. srpnja 2011., Longinidis/Cedefop, T‑283/08 P, EU:T:2011:338, t. 100. i od 8. svibnja 2024., UF/Komisija, T‑24/23, EU:T:2024:293, t. 54. i navedenu sudsku praksu).
41
Točno je da je tijelo za imenovanje nakon primitka izvješća sastavljenog nakon završetka istrage pokrenute na temelju članka 2. Priloga IX. Pravilniku o osoblju dužno postupiti po jednoj od mogućnosti navedenih u članku 3. tog priloga (vidjeti u tom smislu presudu od 12. prosinca 2024., DD/FRAC‑587/21 P, EU:C:2024:1017, t. 40.). U ovom slučaju iz dopisa tijela za imenovanje od 7. rujna 2023. i 15. ožujka 2024., navedenih u točkama 19. i 22. ove presude, proizlazi da ono namjerava postupiti po izvješću o istrazi, u skladu s člankom 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju, kada činjenična utvrđenja belgijskih tijela postanu konačna.
42
Međutim, postojanje odluke koju treba donijeti na temelju članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju ne zabranjuje tijelu za imenovanje da otkaže ugovor na neodređeno vrijeme osobe o kojoj je riječ uz otkazni rok, u skladu s člankom 47. točkom (c) podtočkom i. Uvjeta zaposlenja, kada utvrdi da elementi koji su mu priopćeni svjedoče o gubitku povjerenja koji sprečava nastavak radnog odnosa i to neovisno o pitanju mogu li ti elementi također potvrditi da je osoba o kojoj je riječ povrijedila svoje obveze iz Pravilnika o osoblju.
43
Prema tome, činjenica da je tužiteljev ugovor raskinut na temelju članka 47. točke (c) podtočke i. Uvjeta zaposlenja ne predstavlja povredu članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju.
44
Osim toga, tužitelj je na raspravi priznao da spis kojim raspolaže Opći sud ne sadržava objektivne, relevantne i usklađene indicije kojima se može dokazati da je pobijana odluka donesena s isključivom svrhom, ili barem odlučujućom, postizanja drugih ciljeva od onih na koje se poziva, tako da se ne može utvrditi nikakva zlouporaba ovlasti ili postupka (vidjeti u tom smislu presudu od 25. siječnja 2023., NS/Parlament, T‑805/21, neobjavljenu, EU:T:2023:22, t. 119. i navedenu sudsku praksu).
45
Suprotno onomu što tvrdi tužitelj, taj zaključak ne lišava članak 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju korisnog učinka.
46
Naime, otkaz ugovora osobi o kojoj je riječ ne sprečava tijelo za imenovanje da izabere između triju mogućnosti predviđenih u članku 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju, što je izbor koji se mora učiniti najkasnije kada činjenična utvrđenja belgijskih tijela postanu konačna.
47
U najboljem slučaju, ako tijelo za imenovanje smatra da su činjenice koje se tužitelju stavljaju na teret dovoljno ozbiljne da opravdaju pokretanje stegovnog postupka, uz ili bez savjetovanja sa stegovnim povjerenstvom, u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (c) Priloga IX. Pravilniku o osoblju, jedina posljedica otkaza njegova ugovora prije eventualnog pokretanja stegovnog postupka jest ograničenje izbora sankcije koju joj tijelo za imenovanje može, prema potrebi, izreći (vidjeti u tom smislu presudu od 26. travnja 2017., OU/Komisija, T‑569/16, EU:T:2017:285, t. 35.).
48
S obzirom na prethodno navedeno, treba odbiti prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju i zlouporabi ovlasti ili postupka.
Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane
49
Tužiteljeva argumentacija sadržava u biti dva dijela kojima prigovara Parlamentu, s jedne strane, da je povrijedio njezinu pretpostavku nedužnosti i, s druge strane, da ju nije saslušao prije donošenja pobijane odluke.
– Prvi dio četvrtog tužbenog razloga, koji se temelji na povredi prava na poštovanje pretpostavke nedužnosti
50
Tužitelj tvrdi da se otkazom njegova ugovora, priopćenjem za medije od 20. prosinca 2022. i brisanjem njegova profila iz organigrama Kluba zastupnika S&D‑a objavljenog na internetu povređuje njegova pretpostavka nedužnosti.
51
Parlament osporava tu argumentaciju.
52
Najprije, kad je riječ o nezakonitosti objave priopćenja za medije od 20. prosinca 2022. i brisanja tužiteljeva profila iz organigrama objavljenog na internetskoj stranici Kluba zastupnika S&D‑a, dovoljno je istaknuti da cilj tih akata nije priprema otkaza njegova ugovora i da stoga kao takvi nisu povezani s predmetom ove tužbe. Stoga, pod pretpostavkom da su ti akti nezakoniti, ta nezakonitost ne može dovesti do poništenja pobijane odluke.
53
Ta je argumentacija stoga bespredmetna.
54
Kad je riječ o pitanju povređuje li se pobijanom odlukom tužiteljeva pretpostavka nedužnosti, valja podsjetiti na to da povreda pretpostavke nedužnosti može proizlaziti iz izjava ili odluka tijela javne vlasti koje odražavaju osjećaj da je osoba kriva, koje potiču javnost da vjeruje u njezinu krivnju ili koje prejudiciraju ocjenu činjenica u kaznenom postupku (vidjeti u tom smislu presudu od 9. lipnja 2021., DI/ESB, T‑514/19, EU:T:2021:332, t. 117. i navedenu sudsku praksu). Kao što to tužitelj podsjeća u tužbi, u sudskoj se praksi u tom pogledu naglašava važnost terminoloških odabira javnih tijela. U tom pogledu važno je uzeti u obzir stvarni smisao predmetnih izjava, a ne njihov doslovni oblik, kao i posebne okolnosti u kojima su sastavljene (vidjeti presudu od 30. studenoga 2022., KN/Parlament, T‑401/21, EU:T:2022:736, t. 73. i navedenu sudsku praksu).
55
U ovom slučaju otkaz tužiteljeva ugovora proizlazi iz nespornih činjenica o kojima je on sam obavijestio tijelo za imenovanje. Usto, u pobijanoj se odluci samo utvrđuje da je prestao odnos povjerenja nužan za nastavak radnog odnosa, a da se pritom ne odlučuje o zasebnom pitanju je li tužitelj povrijedio obveze koje ima na temelju članka 11. Pravilnika o osoblju. Stoga ta odluka ne prejudicira ishod eventualnog stegovnog postupka i sama po sebi ne povređuje njegovo pravo na poštovanje pretpostavke nedužnosti.
56
Također je važno provjeriti odražavaju li izrazi koje je tijelo za imenovanje upotrijebilo kako bi opravdalo otkaz tužiteljeva ugovora osjećaj da je on kriv, potiču li javnost da vjeruje u njegovu krivnju i prejudiciraju li ocjenu činjenica u kaznenom postupku.
57
Upitan na raspravi o tome koji su izrazi upotrijebljeni u pobijanoj odluci, a koji su prema njegovu mišljenju povrijedili njegovu pretpostavku nedužnosti, tužitelj se ograničio na pozivanje na točku pobijane odluke u kojoj se navodi priopćenje za medije od 20. prosinca 2022. i upućivanje na izraze upotrijebljene u tom priopćenju za medije prema kojima je član osoblja tog kluba zastupnika suspendiran „zbog teške povrede povezane sa sudskom istragom koja je u tijeku”.
58
Međutim, u tom odlomku pobijane odluke tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora o radu samo navodi priopćenje za medije od 20. prosinca 2022. kada sažima tužiteljeve argumente na koje se potonji pozivao u svojim pisanim očitovanjima od 20. srpnja 2023., a koja su navedena u točki 18. ove presude. Usto, tijelo za imenovanje nije preuzelo izraze koje je u tom priopćenju za medije upotrijebilo Predsjedništvo Kluba zastupnika S&D‑a.
59
Stoga, taj odlomak pobijane odluke ne otkriva nikakvu povredu tužiteljeve pretpostavke nedužnosti.
60
Slijedom toga, treba odbiti prvi dio četvrtog tužbenog razloga, koji se temelji na povredi prava na poštovanje pretpostavke nedužnosti.
– Drugi dio četvrtog tužbenog razloga, koji se temelji na povredi prava na saslušanje
61
Tužitelj tvrdi, kao prvo, da je tijelo za imenovanje povrijedilo njegovo pravo na saslušanje time što mu je, unatoč njegovim ponovljenim zahtjevima, odbilo dostaviti relevantne dokumente na kojima se temelji pobijana odluka. Kao drugo, tijelo za imenovanje odbilo mu je pravo na saslušanje tijekom razgovora. Kao treće, nije raspolagao dovoljnim rokom za pripremu svojih pisanih očitovanja, s obzirom na činjenicu da je imao pristup svojoj elektroničkoj pošti samo između 11. i 17. srpnja 2023. i da je tijekom cijelog dana 14. srpnja 2023. imao probleme s pristupom toj pošti.
62
Parlament osporava tu argumentaciju.
63
Kao prvo, ne može se prihvatiti tužiteljeva argumentacija koja se temelji na navodnom odbijanju tijela za imenovanje da mu dostavi sve dokumente koji idu u prilog pobijanoj odluci.
64
Naime, tijelo za imenovanje najprije je u dopisu od 31. svibnja 2023. obavijestilo tužitelja da se njegova namjera da otkaže njegov ugovor temelji na informacijama koje je on sam proslijedio Klubu zastupnika S&D‑a 16. prosinca 2022. Nadalje, u dopisu od 10. srpnja 2023. tijelo za imenovanje odgovorilo je na tužiteljev zahtjev za pristup svim relevantnim dokumentima potvrdivši mu da se njegova namjera da mu otkaže ugovor temelji na činjenicama o kojima je glavni tajnik Kluba zastupnika S&D‑a obaviješten 16. prosinca 2022. Naposljetku, kako bi potkrijepilo postojanje štete nanesene ugledu Kluba zastupnika S&D‑a, tijelo za imenovanje tom je dopisu priložilo članke objavljene u talijanskom tisku u kojima je tužitelj poimence naveden kao jedna od osoba koje su bile uključene u aktivnosti koje su predmet istrage koju su vodila belgijska tijela.
65
Doista, tijelo za imenovanje potvrdilo je u pobijanoj odluci da je uzrok otkaza tužiteljeva ugovora samo nemogućnost zadržavanja odnosa uzajamnog povjerenja s obzirom na činjenice koje potonji nije osporio i štetu nanesenu ugledu Kluba zastupnika S&D‑a.
66
U tim okolnostima treba smatrati da je tužitelj raspolagao svim relevantnim elementima kako bi učinkovito iznio svoja očitovanja o namjeri tijela za imenovanje da otkaže njegov ugovor.
67
Kao drugo, činjenica da tužitelj nije bio saslušan usmeno prije donošenja pobijane odluke ne može predstavljati povredu njegova prava na saslušanje.
68
Naime, iz sudske prakse proizlazi da do provedbe prava na saslušanje može doći u okviru usmene i/ili pisane razmjene koju je pokrenulo tijelo za imenovanje i na kojem je da to i dokaže (vidjeti u tom smislu presude od 30. studenoga 2023., MG/EIB, C‑173/22 P, EU:C:2023:932, t. 32. i od 3. lipnja 2015., BP/FRA, T‑658/13 P, EU:T:2015:356, t. 54.).
69
U ovom slučaju tijelo za imenovanje pozvalo je tužitelja da podnese pisana očitovanja u slučaju da ne može prisustvovati usmenom razgovoru, a potonji je 20. srpnja 2023. podnio svoja pisana očitovanja o nacrtu pobijane odluke. Slijedom toga, tijelu za imenovanje ne može se prigovoriti da je tu odluku donijelo a da ga prethodno nije saslušalo.
70
Taj zaključak nije doveden u pitanje člankom 19. stavkom 2. Općih provedbenih odredbi koje se odnose na natječaje i odabire, zapošljavanje i razvrstavanje dužnosnika i ostalih službenika Parlamenta, a kojim se zahtijeva da tijelo za imenovanje pozove zainteresiranu osobu na razgovor prije otkaza njegova ugovora o radu.
71
Naime, tijelo za imenovanje pozvalo je tužitelja na razgovor koji je prethodio njegovu otkazu, i to u tri navrata – 31. svibnja, 15. lipnja i 10. srpnja 2023., što su sve pozivi koje je odbio zbog nedostupnosti svoje odvjetnice.
72
Prema tome, izostanak usmene razmjene zbog razloga koji nisu pripisivi upravi ne može dovesti do poništenja pobijane odluke.
73
Kao treće, suprotno onomu što tvrdi, tužitelj je raspolagao dovoljnim rokom za učinkovito iznošenje svojih očitovanja prije donošenja pobijane odluke.
74
Naime, između 31. svibnja 2023., dana kada mu je tijelo za imenovanje priopćilo svoju namjeru da otkaže njegov ugovor, i 15. rujna 2023., dana donošenja pobijane odluke, tužitelj je saslušan u okviru pisane razmjene koju je pokrenulo tijelo za imenovanje te je u tom razdoblju raspolagao dostatnim rokom za podnošenje očitovanja o nacrtu odluke o otkazu i pripremu svoje obrane. Taj je rok tim više dovoljan jer se činjenične okolnosti koje su dovele do otkaza ugovora sastoje od činjenica o kojima je tužitelj imao precizna saznanja, s obzirom na to da je o njima sam obavijestio svoje nadređene.
75
Okolnost da je pristup svojoj elektroničkoj pošti imao tek između 11. i 17. srpnja 2023. kao i činjenica da je tijekom cijelog dana 14. srpnja 2023. imao probleme s povezivanjem ne mogu dovesti u pitanje to utvrđenje.
76
Naime, razdoblje od šest dana tijekom kojeg je tužitelj mogao pristupiti svojoj elektroničkoj pošti ne može se kvalificirati kao kratko. Usto, ne tvrdi da je zatražio da mu se pristup produlji i da je Parlament odbio taj zahtjev.
77
U svakom slučaju, na tužitelju je bilo da objasni koje je argumente i dokaze mogao istaknuti da je raspolagao duljim rokom i da, prema potrebi, dokaže da su ti argumenti i dokazi u njegovu slučaju mogli dovesti do drukčijeg ishoda (vidjeti u tom smislu presudu od 3. srpnja 2019., PT/EIB, T‑573/16, EU:T:2019:481, t. 269. (neobjavljena) i navedenu sudsku praksu), a što nije učinio.
78
Stoga treba odbiti drugi dio četvrtog tužbenog razloga, koji se temelji na povredi prava na saslušanje. Dakle, treba odbiti u cijelosti četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane.
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni
79
Tužitelj tvrdi da se pobijana odluka temelji na očito pogrešnim razlozima. Najprije, tijelo za imenovanje pogrešno je smatralo da je prihvatio dar od izvora izvan Parlamenta jer je taj dar primio od svojeg kolege te da on nije mogao razumno znati da je potonji navodno korumpiran. Stoga javnost ne može smatrati da činjenica da je dobio dvije ulaznice za nogometnu utakmicu predstavlja sukob interesa ili nepostojanje neovisnosti. Nadalje, ne postoji ništa na temelju čega bi se moglo pretpostaviti da je putovanje u Katar koje mu je poklonio njegov kolega bilo namijenjeno nagrađivanju njegova rada u Parlamentu, osobito s obzirom na činjenicu da on nije imao ovlast utjecati na postupak odlučivanja. Naprotiv, prilikom sastavljanja prijedloga rezolucije o stanju ljudskih prava u kontekstu Svjetskog prvenstva FIFA‑e u Kataru iznio je nekoliko kritika u tom pogledu. Naposljetku, postoji proturječje između pobijane odluke, koja se, prema mišljenju tijela za imenovanje, temelji na utvrđenim činjenicama koje potvrđuju gubitak povjerenja, i odluke o odgodi donošenja odluke na temelju članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju zbog toga što činjenice još nisu dovoljno dokazane.
80
Parlament osporava tu argumentaciju.
81
U tom pogledu, prema sudskoj praksi, postojanje odnosa povjerenja ne temelji se na objektivnim elementima te po svojoj prirodi ne može biti predmet sudskog nadzora s obzirom na to da Opći sud ne može svojom ocjenom zamijeniti ocjenu uprave. Međutim, kada institucija izričito mora navesti razloge gubitka povjerenja upućivanjem na precizne materijalne činjenice, sud Unije mora provjeriti da se ti razlozi temelje na materijalno točnim činjenicama (vidjeti u tom smislu presude od 27. listopada 2022., CE/Odbor regija, C‑539/21 P, neobjavljenu, EU:C:2022:840, t. 110. i od 8. svibnja 2024., UF/Komisija, T‑24/23, EU:T:2024:293, t. 58.).
82
U ovom slučaju tužitelj ne osporava da su činjenice na kojima se temelji pobijana odluka materijalno točne.
83
U tom pogledu, utvrđeno je da je nekoliko dana nakon donošenja rezolucije od 24. studenoga 2022. tužitelj prihvatilo dar od kolege koji se sastojao od dvije ulaznice za utakmicu Svjetskog nogometnog prvenstva i da je od 8. do 11. prosinca 2022. s partnericom bio u Kataru kako bi prisustvovao toj nogometnoj utakmici. Osim toga, taj je kolega snosio njegove troškove putovanja i smještaja. Isto tako, nesporno je da je tužitelj obavijestio svoje nadređene o tom putovanju tek 16. prosinca 2022., odnosno tjedan dana nakon što je javno objavljena istraga koju su vodila belgijska tijela.
84
S obzirom na dužnosti koje je tužitelj obavljao u Klubu zastupnika S&D‑a, tijelo za imenovanje nije počinilo očitu pogrešku u ocjeni time što je utvrdilo da je njegovo ponašanje moglo kod javnosti stvoriti predodžbu o nepostojanju neovisnosti s obzirom na utjecaj koji su izvršavali izvori izvan Kluba zastupnika S&D‑a i stoga ugroziti ugled te političke skupine. Doista, u takvom političkom okruženju gubitak povjerenja može valjano proizaći iz štete nanesene ugledu kluba zastupnika u kojem osoba o kojoj je riječ obavlja svoje dužnosti.
85
Usto, valja još naglasiti da su određeni novinski članci u kojima se navodi tužiteljevo ime u vezi sa skandalom „Katargate” objavljeni prije 16. prosinca 2022., odnosno prije nego što je obavijestio svoje nadređene o svojem boravku u Kataru i o uvjetima pod kojima je otišao u tu zemlju, tako da ni Predsjedništvo Kluba zastupnika S&D‑a nije počinilo očitu pogrešku u ocjeni time što je utvrdilo da je na odnos povjerenja utjecala okolnost da je tužitelj prekasno obavijestio svoje nadređene o činjenicama o kojima je riječ.
86
S obzirom na te elemente, treba zaključiti da tužitelj nije dokazao da je tijelo za imenovanje počinilo očitu pogrešku u ocjeni time što je utvrdilo nepopravljivi gubitak povjerenja.
87
Tužitelj taj zaključak nije doveo u pitanje svojim argumentima.
88
Kao prvo, činjenica da dar koji je tužitelj prihvatio ne potječe od „osobe izvan” Parlamenta ne utječe na zakonitost pobijane odluke kojom se tužitelju ne stavlja na teret povreda članka 11. prvog stavka Pravilnika o osoblju. Osim toga, iako je akreditirani parlamentarni asistent koji je tužitelju poklonio sporni dar član osoblja Parlamenta, tužitelj ipak nije mogao razumno smatrati da dar koji mu je poklonjen dolazi od same institucije kao poslodavca.
89
Kao drugo, također nije relevantna okolnost da dar koji je prihvatio nije namijenjen tomu da ga se nagradi za njegov rad. Naime, tijelo za imenovanje nije se oslonilo ni na to razmatranje kako bi došlo do zaključka o gubitku povjerenja.
90
Kao treće, s obzirom na to da postupak otkaza ugovora člana privremenog osoblja s otkaznim rokom nema isti predmet kao stegovni postupak, nije proturječno zaključiti da su činjenice na kojima se temelji pobijana odluka dovoljno dokazane kako bi se utvrdio gubitak povjerenja, pri čemu valja odgoditi donošenje odluke na temelju članka 3. Priloga IX. Pravilniku o osoblju kako bi se mogla uzeti u obzir činjenična utvrđenja belgijskih tijela prije donošenja odluke o daljnjem postupanju u upravnoj istrazi pokrenutoj na temelju članka 2. tog priloga.
91
S obzirom na prethodno navedeno, treba odbiti drugi tužbeni razlog, koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni.
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela proporcionalnosti
92
Tužitelj tvrdi da je otkaz njegova ugovora neproporcionalna mjera s obzirom na činjenicu da je postupao u dobroj vjeri time i da je brzo obavijestio svoje nadređene o činjenicama te u potpunosti surađivao s belgijskim tijelima.
93
Parlament osporava tu argumentaciju.
94
U tom je pogledu dovoljno podsjetiti na to da, kada razmatranje ponašanja člana privremenog osoblja dovede do toga da tijelo za imenovanje smatra da je prekinut odnos povjerenja koji je neophodan za nastavak radnog odnosa, to tijelo ima pravo otkazati njegov ugovor u skladu s člankom 47. točkom (c) podtočkom i. Uvjeta zaposlenja (vidjeti u tom smislu presude od 29. travnja 2004., Parlament/Reynolds, C‑111/02 P, EU:C:2004:265, t. 56. i od 21. lipnja 2023., UG/Komisija, T‑571/17 RENV, EU:T:2023:351, t. 384. (neobjavljena)).
95
Budući da tijelo za imenovanje nije počinilo očitu pogrešku u ocjeni ili zlouporabu ovlasti time što je smatralo da je odnos povjerenja definitivno prekinut, moglo je raskinuti tužiteljev ugovor a da pritom ne povrijedi načelo proporcionalnosti.
96
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja, stoga treba odbiti.
Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela brižnog postupanja
97
Tužitelj tvrdi da tijelo za imenovanje nije uzelo u obzir utjecaj koji će pobijana odluka imati na njegove izglede za zapošljavanje, zdravstveno stanje, ugled kao i na njegovu profesionalnu i financijsku situaciju.
98
Parlament osporava tu argumentaciju.
99
U ovom slučaju, iako interes člana osoblja da ostane na dužnosti ne može sam po sebi spriječiti otkaz njegova ugovora, činjenica je da dužnost brižnog postupanja prema svojim članovima osoblja tijelu za imenovanje nalaže da uzme u obzir osobni interes osobe o kojoj je riječ (vidjeti u tom smislu presudu od 10. listopada 2014., EMA/BU, T‑444/13 P, EU:T:2014:865, t. 35. i 36.).
100
U tom pogledu, iz pobijane odluke proizlazi da je tijelo za imenovanje čak i prekoračilo ono što zahtijeva njegova dužnost brižnog postupanja jer je razmotrilo prijedlog koji je tužitelj iznio u svojim pisanim očitovanjima, a to je da se pronađe alternativno rješenje otkazu njegova ugovora, na način da se ocijeni bi li se preraspoređivanjem na drugo radno mjesto unutar Kluba zastupnika S&D‑a mogao ponovno uspostaviti odnos povjerenja.
101
Takvo je razmatranje dovoljno kako bi se dokazalo da je tijelo za imenovanje uzelo u obzir tužiteljev osobni interes da ga se zadrži na dužnosti. Na taj je način tijelo za imenovanje odvagnulo postojeće interese, a što je podrazumijevala njegova dužnost brižnog postupanja prema tužitelju.
102
Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi dužnosti brižnog postupanja, stoga treba odbiti i, slijedom toga, zahtjev za poništenje u cijelosti.
Zahtjev za naknadu štete
103
Tužitelj zahtijeva naknadu imovinske i neimovinske štete pretrpljene zbog pobijane odluke.
104
Parlament osporava tu argumentaciju.
105
Budući da razmatranje zahtjeva za poništenje nije otkrilo nikakvu nezakonitost koju je tijelo za imenovanje počinilo donošenjem pobijane odluke, prvi uvjet za utvrđivanje odgovornosti Parlamenta, koji se odnosi na nezakonitost ponašanja koje mu se stavlja na teret, nije ispunjen. Prema tome, zahtjeve za naknadu štete treba odbiti kao neosnovane, a da pritom nije potrebno razmotriti njihovu dopuštenost (vidjeti točku 25. ove presude) ili druge uvjete za utvrđivanje odgovornosti Parlamenta u pogledu postojanja štete i uzročne veze između te štete i nezakonitosti koja se stavlja na teret.
106
S obzirom na sve prethodno navedeno, tužbu valja odbiti u cijelosti.
Troškovi
107
U skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Osim toga, na temelju članka 135. stavka 2. Poslovnika, Opći sud može jednoj stranci, čak i ako je uspjela u postupku, naložiti snošenje troškova djelomično ili u potpunosti, ako se to čini opravdanim na temelju njegova ponašanja, uključujući ponašanje prije pokretanja postupka, a posebno ako je drugoj stranci prouzročila troškove koje Opći sud smatra nepotrebnima ili nastalima zloupotrebom prava.
108
U ovom slučaju tužitelj nije uspio sa svojim zahtjevom i nije pojasnio koje je to bilo „ponašanje” Parlamenta zbog kojeg je morao podnijeti ovu tužbu. Stoga mu valja naložiti snošenje troškova sukladno zahtjevu Parlamenta.
Slijedom navedenog,
OPĆI SUD (peto vijeće)
proglašava i presuđuje:
1.
Tužba se odbija.
2.
Osobi EO nalaže se snošenje troškova.
Svenningsen
Mac Eochaidh
Stancu
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 11. lipnja 2025.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski