TEISINGUMO TEISMO (didžioji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. balandžio 3 d.(*)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Europos Sąjungos bei Europos atominės energijos bendrijos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prekybos ir bendradarbiavimo susitarimas – Asmens perdavimas Jungtinei Karalystei, siekiant vykdyti baudžiamąjį persekiojimą – Grėsmė pažeisti pagrindinę teisę – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalies antras sakinys – Nullum crimen, nulla poena sine lege principas – Nuteistajam nepalankus lygtinio paleidimo tvarkos pakeitimas “
Byloje C‑743/24 (Alchaster II)(i)
dėl Supreme Court (Aukščiausiasis Teismas, Airija) 2024 m. spalio 22 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. spalio 24 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje dėl arešto orderių vykdymo, orderiai išduoti dėl
MA,
dalyvaujant
Minister for Justice and Equality,
TEISINGUMO TEISMAS (didžioji kolegija),
kurį sudaro pirmininkas K. Lenaerts, pirmininko pavaduotojas T. von Danwitz, kolegijų pirmininkai F. Biltgen, C. Lycourgos (pranešėjas), M. L. Arastey Sahún, D. Gratsias ir M. Gavalec, teisėjai A. Arabadjiev, I. Ziemele, J. Passer, Z. Csehi, O. Spineanu-Matei, B. Smulders, M. Condinanzi ir R. Frendo,
generalinis advokatas D. Spielmann,
posėdžio sekretorė M. Krausenböck, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2025 m. sausio 21 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–        MA, atstovaujamo SC M. Lynam, BL S. Brittain ir solicitor C. Mulholland,
–        Minister for Justice and Equality ir Airijos, atstovaujamų Chief State Solicitor M. Browne, D. Curley, S. Finnegan ir A. Joyce, padedamų SC J. Fitzgerald ir SC A. Hanrahan,
–        Jungtinės Karalystės vyriausybės, atstovaujamos S. Fuller, padedamo barristers V. Ailes, J. Pobjoy ir KC J. Eadie,
–        Europos Komisijos, atstovaujamos H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek ir J. Vondung,
susipažinęs su 2025 m. vasario 13 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
1        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 49 straipsnio 1 dalies antro sakinio išaiškinimo.
2        Šis prašymas pateiktas Airijoje vykdant keturis arešto orderius, kuriuos Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės teisminės institucijos išdavė MA baudžiamojo persekiojimo vykdymo tikslais.
Teisinis pagrindas
EŽTK
3        1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK) 7 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Niekas negali būti nuteistas už veiksmus ar neveikimą, kurie pagal jų padarymo metu galiojusius valstybės įstatymus arba tarptautinę teisę nebuvo laikomi nusikaltimais. Taip pat negali būti skiriama sunkesnė bausmė negu ta, kuri galėjo būti taikyta nusikaltimo padarymo metu.“
Sąjungos teisė
4        Europos Sąjungos bei Europos atominės energijos bendrijos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prekybos ir bendradarbiavimo susitarime (OL L 149, 2021, p. 10; toliau – PBS) yra, be kita ko, trečia dalis „Teisėsaugos ir teisminis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose“, kurioje yra PBS 522–702 straipsniai.
5        PBS 524 straipsnyje numatyta:
„1. Šioje dalyje numatytas bendradarbiavimas grindžiamas ilgalaike Šalių ir valstybių narių pagarba demokratijai, teisinei valstybei ir asmenų pagrindinių teisių ir laisvių, įskaitant nustatytąsias [Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 1948 m. gruodžio 10 d. priimtoje] Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje ir [EŽTK], apsaugai ir toje konvencijoje nustatytų teisių ir laisvių įgyvendinimo šalies viduje svarba.
2.      Nė viena šios dalies nuostata nekeičiama pareiga gerbti pagrindines teises ir teisės principus, įtvirtintus visų pirma [EŽTK], o [Europos] Sąjungos ir jos valstybių narių atveju – [Chartijoje].“
6        PBS 604 straipsnyje nustatyta:
„Vykdančiajai teisminei institucijai vykdant arešto orderį gali būti taikomos šios garantijos:
<…>
c)      jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad yra realus pavojus prašomo perduoti asmens pagrindinių teisių apsaugai, vykdančioji teisminė institucija, prieš nuspręsdama, ar vykdyti arešto orderį, atitinkamai gali reikalauti papildomų garantijų dėl elgesio su prašomu perduoti asmeniu po jo perdavimo.“
7        PBS 613 straipsnio 2 dalyje nurodyta:
„Jei vykdančioji teisminė institucija mano, kad išduodančiosios valstybės perduotos informacijos nepakanka sprendimui dėl perdavimo priimti, ji paprašo, kad būtina papildoma informacija, visų pirma susijusi su <…> 604 <…> straipsni[u], būtų pateikta skubos tvarka, ir gali nustatyti jos gavimo terminus <…>“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
8        2021 m. lapkričio 26 d. Magistrates’ Courts of Northern Ireland (Šiaurės Airijos magistratų teismai, Jungtinė Karalystė) District Judge (apygardos teisėjas) išdavė keturis MA arešto orderius dėl su terorizmu susijusių nusikalstamų veikų, padarytų Šiaurės Airijoje (Jungtinė Karalystė) 2020 m. liepos 18–20 dienomis. Už pirmąją iš šių nusikalstamų veikų baudžiama laisvės atėmimu iki 10 metų, o už kitas tris gali būti skiriama terminuoto laisvės atėmimo bausmė, prailginto laisvės atėmimo bausmė, neterminuoto laisvės atėmimo bausmė arba laisvės atėmimo iki gyvos galvos bausmė.
9        2022 m. spalio 24 d. sprendimu ir tos pačios dienos bei 2022 m. lapkričio 7 d. nutartimis High Court (Aukštasis teismas, Airija) nurodė perduoti MA Jungtinei Karalystei ir neleido jam pateikti apeliacinio skundo Court of Appeal (Apeliacinis teismas, Airija).
10      2023 m. sausio 17 d. sprendimu Supreme Court (Aukščiausiasis Teismas, Airija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, leido MA apskųsti minėtą High Court (Aukštasis teismas) sprendimą ir nutartis.
11      MA prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme tvirtina, kad jo perdavimas Jungtinei Karalystei yra nesuderinamas su nullum crimen, nulla poena sine lege principu, nes tuo atveju, jeigu jam būtų skirta laisvės atėmimo bausmė, jo galimam lygtiniam paleidimui būtų taikomas Jungtinės Karalystės teisinis reglamentavimas, priimtas po nusikalstamų veikų, dėl kurių vykdomas jo baudžiamasis persekiojimas, padarymo ir griežtesnis nei teisinis reglamentavimas, kuris buvo taikomas nusikalstamų veikų padarymo dieną.
12      Atmetęs MA argumentus, grindžiamus tuo, kad yra EŽTK 7 straipsnio pažeidimo grėsmė, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatavo, kad, be to, yra neaiškumų dėl būtinybės išnagrinėti, ar yra Chartijos 49 straipsnio 1 dalies pažeidimo grėsmė, ir prireikus dėl šio nagrinėjimo tvarkos. Todėl 2024 m. kovo 7 d. jis nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui prejudicinį klausimą dėl PBS išaiškinimo.
13      2024 m. liepos 29 d. Sprendime Alchaster (C‑202/24, EU:C:2024:649) Teisingumo Teismas, atsakydamas į šį klausimą, nusprendė, kad PBS 524 straipsnio 2 dalis ir 604 straipsnio c punktas, siejami su Chartijos 49 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad tuo atveju, kai asmuo, dėl kurio pagal PBS išduotas arešto orderis, remiasi tuo, kad jo perdavimo Jungtinei Karalystei atveju kils grėsmė, jog 49 straipsnio 1 dalis bus pažeista dėl tam tikro šiam asmeniui nepalankaus lygtinio paleidimo sąlygų pakeitimo, atlikto po to, kai jis, kaip preziumuojama, padarė nusikalstamą veiką, už kurią yra persekiojamas, vykdančioji teisminė institucija – tuo atveju, kai jau buvo atmetusi EŽTK 7 straipsnio pažeidimo grėsmę atsižvelgdama į Jungtinės Karalystės bendrai suteiktas EŽTK laikymosi garantijas ir į tai, kad tas asmuo turi galimybę pateikti skundą Europos Žmogaus Teisių Teismui, – privalo tokios grėsmės buvimą atskirai įvertinti prieš priimdama sprendimą dėl šio arešto orderio vykdymo. Atlikusi tokį vertinimą vykdančioji teisminė institucija turės atsisakyti vykdyti minėtą arešto orderį tik tuo atveju, jei, paprašiusi išduodančiosios teisminės institucijos papildomos informacijos ir garantijų, gautų objektyvių, patikimų, tikslių ir tinkamai atnaujintų duomenų, patvirtinančių, jog yra reali grėsmė, kad bus pakeista pati bausmės, kuri grėsė nusikalstamos veikos padarymo metu, apimtis ir dėl to bus skirta griežtesnė bausmė nei grėsusi iš pradžių.
14      Atsižvelgdamas į šį atsakymą, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, remdamasis PBS 613 straipsnio 2 dalimi, paprašė Jungtinės Karalystės valdžios institucijų pateikti papildomos informacijos apie Jungtinės Karalystės teisinį reglamentavimą, kuris būtų taikomas MA tuo atveju, jeigu jis būtų nuteistas už vieną ar kelias nusikalstamas veikas, už kurias yra persekiojamas. 2024 m. rugsėjo 17 d. Magistrates’ Courts of Northern Ireland (Šiaurės Airijos magistratų teismai) District Judge (apygardos teisėjas) atsakė į šį prašymą.
15      Remdamasis, be kita ko, šiuo atsakymu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad pagal teisinį reglamentavimą, kuris Šiaurės Airijoje buvo taikomas pagrindinėje byloje nagrinėjamų nusikalstamų veikų preziumuojamo padarymo dieną, teismas, skirdamas terminuoto laisvės atėmimo bausmę, turėjo nustatyti pusės paskirtos bausmės neviršijantį „kalinimo laikotarpį“, kuriam pasibaigus nuteistasis būtinai turėjo būti paleistas lygtinai.
16      Pagal naująjį teisinį reglamentavimą, Šiaurės Airijoje taikomą nuo 2021 m. balandžio 30 d., įskaitant iki šios datos padarytas nusikalstamas veikas, terminuoto laisvės atėmimo bausmė už „konkrečią teroristinę nusikalstamą veiką“ (angl. specified terrorism offence) apima teismo nustatytą „tinkamą kalinimo laikotarpį“ ir papildomą vienų metų laikotarpį, per kurį nuteistasis paleidžiamas lygtinai, o bendra šių laikotarpių trukmė negali viršyti gresiančios laisvės atėmimo bausmės maksimalios trukmės. Be to, šiam asmeniui gali būti taikomas lygtinis paleidimas po to, kai jis atliko du trečdalius „tinkamo kalinimo laikotarpio“, su sąlyga, kad Parole Commissioners (lygtinio paleidimo komisarai, Jungtinė Karalystė) mano, kad tolesnis jo kalinimas nėra būtinas siekiant apsaugoti visuomenę.
17      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas paaiškina, kad kaltinimai MA susiję tik su teisinio reglamentavimo, skirto terminuoto laisvės atėmimo bausmėms, daliniais pakeitimais, todėl su asmens, nuteisto prailginto laisvės atėmimo bausme, neterminuoto laisvės atėmimo bausme arba laisvės atėmimo iki gyvos galvos bausme, lygtiniu paleidimu susijusios taisyklės pagrindinėje byloje neturi reikšmės.
18      Tas teismas mano, kad yra reali galimybė, jog perdavimo į Jungtinę Karalystę atveju MA bus nuteistas terminuoto laisvės atėmimo bausme. Nurodęs, kad bausmės, gresiančios už pirmąją pagrindinėje byloje nagrinėjamą nusikalstamą veiką, maksimali trukmė išlieka dešimt metų, jis pažymi, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamos lygtinio paleidimo tvarkos daliniai pakeitimai, be kita ko, reiškia, kad asmenys, nuteisti tokia bausme už „konkrečią teroristinę nusikalstamą veiką“, liks kalėti ilgiau.
19      MA ir Minister for Justice and Equality (teisingumo ir lygybės ministras, Airija) nesutinka su tuo, kad šie daliniai pakeitimai yra suderinami su nulla poena sine lege principu, nes jais buvo kvestionuota tvarka, pagal kurią lygtinis paleidimas būdavo automatiškas. Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar minėti daliniai pakeitimai vis dėlto gali būti laikomi susijusiais tik su bausmių vykdymu, ar, priešingai, jie turi būti laikomi atgaline data iš dalies pakeičiančiais pačią bausmės, kuri grėstų MA perdavimo Jungtinei Karalystei atveju, apimtį.
20      Tokiomis aplinkybėmis Supreme Court (Aukščiausiasis Teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar iš dalies pakeistų normų taikymas asmeniui, nuteistam už nusikalstamą veiką ar nusikalstamas veikas terminuoto laisvės atėmimo bausme (‑ėmis), pagal kurias jis turės atlikti ne mažiau kaip du trečdalius tokios bausmės ir vėliau turės tik sąlyginę lygtinio paleidimo teisę, taikomą atsižvelgiant į jo pavojingumo vertinimą, nors pagal nusikalstamų veikų, kuriomis įtariama, padarymo metu galiojusias normas šis asmuo, atlikęs pusę tokios bausmės, būtų turėjęs automatinę lygtinio paleidimo teisę, reiškia, kad nuteistajam skiriama „griežtesnė bausmė“ nei ta, kuri grėsė nusikalstamų veikų, kuriomis įtariama, padarymo metu, prilygstanti Chartijos 49 straipsnio 1 dalies pažeidimui?“
Procesas Teisingumo Teisme
21      2024 m. lapkričio 26 d. Nutartimi MA (C‑743/24, EU:C:2024:983) Teisingumo Teismo pirmininkas nutarė šį prašymą priimti prejudicinį sprendimą nagrinėti pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 105 straipsnyje numatytą pagreitintą procedūrą.
Dėl prejudicinio klausimo
22      Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Chartijos 49 straipsnio 1 dalies antras sakinys turi būti aiškinamas taip, kad tvarkos, numatančios, kad asmuo turi iškalėti bent du trečdalius nustatyto įkalinimo laikotarpio prieš tai, kai galėtų būti lygtinai paleistas, kad toks paleidimas siejamas su sąlyga, jog specializuota institucija mano, kad tolesnis minėto asmens kalinimas nebėra būtinas siekiant apsaugoti visuomenę, ir kad tas asmuo būtinai turi būti lygtinai paleistas likus vieniems metams iki paskirtos bausmės pabaigos, nors pagal taisykles, galiojusias atitinkamų nusikalstamų veikų preziumuojamo padarymo dieną, jis automatiškai turėjo būti lygtinai paleistas po to, kai atliko pusę šios bausmės, taikymas asmeniui, kuriam skirta terminuoto laisvės atėmimo bausmė, reiškia griežtesnės bausmės skyrimą.
23      Chartijos 49 straipsnio 1 dalies antrame sakinyje numatyta, kad negali būti skiriama griežtesnė bausmė nei ta, kuri buvo taikoma nusikalstamos veikos padarymo metu.
24      Iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad Chartijos 49 straipsnyje numatytos bent jau tos pačios garantijos kaip ir EŽTK 7 straipsnyje, į kurias pagal Chartijos 52 straipsnio 3 dalį reikia atsižvelgti kaip į užtikrinančias minimalią apsaugą (2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, 92 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
25      Kadangi pateiktas klausimas susijęs su lygtinio paleidimo tvarkos pakeitimų taikymu asmeniui, kuriam už nusikalstamą veiką, padarytą iki šių pakeitimų įsigaliojimo, skirta terminuoto laisvės atėmimo bausmė, reikia priminti, kad iš Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudencijos matyti, jog, taikant EŽTK 7 straipsnį, priemonę, kuri iš esmės yra „bausmė“, reikia atskirti nuo priemonės, susijusios su bausmės „vykdymu“ ar „taikymu“. Taigi, kai priemonės pobūdis ir tikslas yra susiję su atleidimu nuo bausmės arba lygtinio paleidimo sistemos pakeitimu, ši priemonė nėra sudedamoji „bausmės“ dalis, kaip tai suprantama pagal šį 7 straipsnį (2013 m. spalio 21 d. EŽTT sprendimo Del Río Prada prieš Ispaniją, CE:ECHR:2013:1021JUD004275009, 83 punktas ir 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, 94 punktas).
26      Kadangi praktikoje ne visada galima aiškiai atskirti priemonę, kuri yra „bausmė“, nuo priemonės, susijusios su bausmės „vykdymu“, siekiant priimti sprendimą dėl to, ar priemonė susijusi tik su bausmės vykdymo tvarka, ar, priešingai, daro poveikį jos apimčiai, kiekvienu atveju reikia išsiaiškinti, ką skirta ar grėsusi „bausmė“ realiai reiškė pagal vidaus teisę atitinkamu laikotarpiu, arba, kitaip tariant, koks buvo jos pobūdis (2013 m. spalio 21 d. EŽTT sprendimo Del Río Prada prieš Ispaniją, CE:ECHR:2013:1021JUD004275009, 85 ir 90 punktai, taip pat 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, 95 punktas).
27      Europos Žmogaus Teisių Teismas yra patvirtinęs, kad aplinkybė, jog dėl to, kad lygtinio paleidimo po apkaltinamojo nuosprendžio galimybė atsiranda praėjus ilgesniam laikui, kalinimo situacija gali tapti mažiau palanki, buvo susijusi su bausmės vykdymu, o ne su pačia bausme, todėl iš tokios aplinkybės nebuvo galima daryti išvados, jog skirta bausmė yra didesnė už tą, kurią paskyrė bylą iš esmės nagrinėjęs teismas (2021 m. rugpjūčio 31 d. EŽTT sprendimo Devriendt prieš Belgiją, CE:ECHR:2021:0831DEC003556719, 29 punktas ir 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, 96 punktas).
28      Vis dėlto Europos Žmogaus Teisių Teismas yra nusprendęs, kad priemonės, pagal kurią iki gyvos galvos paskirta bausmė, kuri gali būti trumpinama, transformuojama į iki gyvos galvos paskirtą bausmę, kuri negali būti trumpinama, taikymas atgaline data prieštarauja EŽTK 7 straipsniui (2022 m. lapkričio 10 d. EŽTT sprendimo Kupinskyy prieš Ukrainą, CE:ECHR:2022:1110JUD000508418, 56 ir 64 punktai).
29      Taigi bausmės vykdymo priemonė su Chartijos 49 straipsnio 1 dalies antru sakiniu bus nesuderinama tik tuo atveju, jeigu dėl jos atgaline data pasikeis pati bausmės, kuri grėsė atitinkamos nusikalstamos veikos preziumuojamo padarymo dieną, apimtis ir dėl to skirta bausmė bus griežtesnė nei grėsusi iš pradžių. Jeigu bet kuriuo atveju taip nėra, kai šia priemone tik pratęsiamas laikotarpis, po kurio galima tikėtis lygtinio paleidimo, kitaip gali būti, be kita ko, tuo atveju, jeigu minėta priemone iš esmės panaikinama lygtinio paleidimo galimybė arba jeigu ji yra viena iš priemonių, dėl kurių sugriežtinamas iš pradžių grėsusios bausmės pobūdis (2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Alchaster, C‑202/24, EU:C:2024:649, 97 punktas).
30      Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad aplinkybė, jog nacionaliniame teisiniame reglamentavime, kiek tai susiję su iki jo įsigaliojimo padarytomis nusikalstamomis veikomis, numatytas laisvės atėmimo bausmės dalies, kuri būtinai turi būti atlikta kalinimo vietoje prieš taikant lygtinį paleidimą, pratęsimas, vertinama atskirai, negali lemti Chartijos 49 straipsnio 1 dalies antro sakinio pažeidimo.
31      Vis dėlto pateiktas klausimas susijęs su lygtinio paleidimo tvarkos pakeitimais, kurie yra platesni nei vien laikotarpio, po kurio galima tikėtis tokio paleidimo, pratęsimas. Šių pakeitimų ypatumas yra tas, kad jais kvestionuojama taisyklė, pagal kurią lygtinis paleidimas turėjo įvykti automatiškai, kai įvykdoma pusė bausmės. Taigi jais ši taisyklė pakeičiama sistema, pagal kurią lygtinis paleidimas, pirma, priklauso nuo to, kaip specializuota institucija vertina nuteistojo pavojingumą po to, kai buvo įvykdyta iš anksto nustatyta paskirtos bausmės dalis, ir, antra, turi būti atliekamas automatiškai likus metams iki bausmės pabaigos.
32      Žinoma, dėl tokio pakeitimo sugriežtinama kalinimo situacija. Taigi šis pakeitimas sukelia netikrumą dėl laiko, kada nuteistasis bus lygtinai paleistas į laisvę, ir tam tikrais atvejais gali reikšti, kad toks paleidimas įvyks tik paskutiniaisiais skirtos bausmės metais, nors pagal sistemą, taikytiną aptariamų nusikalstamų veikų preziumuojamo padarymo dieną, šis asmuo buvo tikras, kad automatiškai pasinaudos šia tvarka anksčiau nei paskutiniaisiais metais.
33      Vis dėlto iš šio sprendimo 27 ir 29 punktuose nurodytos jurisprudencijos matyti, kad aplinkybė, jog lygtinio paleidimo tvarkos pakeitimai lemia kalinimo situacijos sugriežtinimą, nebūtinai turi būti laikoma kaip reiškianti griežtesnės bausmės skyrimą, kaip tai suprantama pagal Chartijos 49 straipsnio 1 dalies antrą sakinį.
34      Ši išvada grindžiama sąvokos „bausmė“, kuri suprantama kaip priimtas arba galintis būti priimtas apkaltinamasis nuosprendis, ir priemonių, susijusių su bausmės „vykdymu“ ar „taikymu“, sąvokos atskyrimu. Ji taikoma ne tik tiek, kiek tai susiję su laikotarpio, po kurio galima tikėtis lygtinio paleidimo, pratęsimu, bet kalbant ir apie kitų sąlygų, su kuriomis siejamas lygtinio paleidimo taikymas, arba šį taikymą reglamentuojančių procesinių taisyklių pakeitimus.
35      Taigi, tiek, kiek šiais pakeitimais iš esmės nepanaikinama tokio paleidimo galimybė ir dėl jų nepasunkėja bausmė, kuri grėsė atitinkamų nusikalstamų veikų preziumuojamo padarymo dieną, minėtų pakeitimų taikymas nusikalstamoms veikoms, padarytoms iki jų įsigaliojimo, nepažeidžia Chartijos 49 straipsnio 1 dalies antro sakinio.
36      Dėl pirmosios iš šių dviejų sąlygų reikia pažymėti, kad toks pakeitimas, koks nurodytas šio sprendimo 31 punkte, nei pagal įstatymą, nei praktiškai nelemia galimybės būti lygtinai paleistam panaikinimo iš esmės.
37      Viena vertus, tokiu pakeitimu išsaugoma galimybė taikyti nuteistojo lygtinį paleidimą, atsižvelgiant į atliktą jo pavojingumo vertinimą, suėjus atitinkamoje nacionalinės teisės normoje nustatytam laikui, kai tai gali būti daroma.
38      Iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos nematyti, kad lygtinio paleidimo komisarų naudojimasis kompetencija praktiškai galėtų lemti tokio paleidimo galimybės panaikinimą, nes jam nebūtų taikomos tinkamos procesinės garantijos, įskaitant garantiją dėl lygtinio paleidimo prašymų nagrinėjimo termino.
39      Kita vertus, po tokio pakeitimo, kaip nurodytas šio sprendimo 31 punkte, lygtinis paleidimas bet kuriuo atveju turi būti automatiškai atliekamas likus vieniems metams iki paskirtos bausmės pabaigos, todėl negalima teigti, kad nuo šiol visa ši bausmė sistemingai turi būti vykdoma taikant kalinimą.
40      Kalbant apie antrąją sąlygą, primintą šio sprendimo 35 punkte, neatrodo, kad toks pakeitimas, koks nurodytas šio sprendimo 31 punkte, yra viena iš priemonių, dėl kurių sugriežtinamas iš pradžių grėsusios bausmės pobūdis.
41      Pažymėtina, kad tokiu pakeitimu nepratęsiama terminuoto laisvės atėmimo bausmės, grėsusios už nusikalstamą veiką, kurios vykdymui bus taikoma iš šio pakeitimo išplaukianti lygtinio paleidimo tvarka, maksimali trukmė. Be to, iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad maksimali bausmės, gresiančios už pirmąją pagrindinėje byloje nagrinėjamą nusikalstamą veiką, trukmė ir toliau lieka dešimt metų.
42      Tiek pagal pastarąją tvarką, tiek pagal lygtinio paleidimo taisykles, kurios buvo taikomos atitinkamų nusikalstamų veikų preziumuojamo padarymo dieną, baudžiamojo teismo skirtos laisvės atėmimo bausmės trukmė yra maksimali trukmė, kurią nuteistasis galiausiai galėtų būti įkalintas.
43      Pateiktame klausime nurodytos lygtinio paleidimo tvarkos (tiek viena, tiek kita) apima galimybę, kad asmuo, kuris buvo taip paleistas, vėl bus įkalintas, neviršijant priimant apkaltinamąjį nuosprendį nustatytos įkalinimo trukmės, jeigu šio asmens elgesys pateisina šio paleidimo panaikinimą. Taigi nė viena iš šių tvarkų minėtam asmeniui negarantuoja, kad jis iš anksto nustatytą laisvės atėmimo bausmės, kurią paskirs baudžiamasis teismas, dalį liks laisvėje.
44      Be to, kiek tai susiję su lygtinio paleidimo sąlygomis, kurias lemia toks pakeitimas, koks nurodytas šio sprendimo 31 punkte, pažymėtina, kad nuteistojo pavojingumo, vertinamo galimo lygtinio paleidimo metu, kriterijus yra, kaip savo išvados 96 punkte pažymėjo generalinis advokatas, įprastas kriterijus penitencinėje politikoje. Toks kriterijus – kadangi pagal jį reikia atlikti perspektyvinį nuteistojo numatomo elgesio vertinimą, atsižvelgiant į jo situaciją po to, kai jis kalinamas atliko didelę dalį bausmės, – apima kitokio pobūdžio vertinimą nei tas, kuris iš pradžių buvo atliktas priimant apkaltinamąjį nuosprendį, ir kartu yra susijęs su bausmės vykdymu.
45      Iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos nematyti, kad lygtinio paleidimo komisarai turėtų vien diskrecinius įgaliojimus, kurie viršytų diskreciją vertinti, be kita ko, nuteistojo pavojingumą po to, kai jis kalinamas atliko didelę dalį bausmės. Konkrečiai kalbant, iš bylos medžiagos nematyti, kad šie komisarai galėtų remtis nuo šio vertinimo nepriklausomais baudžiamosios politikos motyvais.
46      Esant šioms sąlygoms nei aplinkybė, kad tokie lygtinio paleidimo tvarkos pakeitimai, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, susiję tik su tam tikromis nuteistųjų kategorijomis, nei šiuos pakeitimus pagrindžiantys motyvai negali reikšti, kad jie nesuderinami su Chartijos 49 straipsnio 1 dalies antru sakiniu. Ši aplinkybė ir šie motyvai neturi įtakos minėtų pakeitimų poveikiui objektyviai šių asmenų situacijai, todėl jie savaime negali lemti išvados, kad tie pakeitimai lemia griežtesnės bausmės taikymą minėtiems asmenims.
47      Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti: Chartijos 49 straipsnio 1 dalies antras sakinys turi būti aiškinamas taip, kad tvarkos, numatančios, kad asmuo turi iškalėti bent du trečdalius nustatyto įkalinimo laikotarpio prieš tai, kai galėtų būti lygtinai paleistas, kad toks paleidimas siejamas su sąlyga, jog specializuota institucija mano, kad tolesnis minėto asmens kalinimas nebėra būtinas siekiant apsaugoti visuomenę, ir kad tas asmuo būtinai turi būti lygtinai paleistas likus vieniems metams iki paskirtos bausmės pabaigos, nors pagal taisykles, galiojusias atitinkamų nusikalstamų veikų preziumuojamo padarymo dieną, jis automatiškai turėjo būti lygtinai paleistas po to, kai atliko pusę šios bausmės, taikymas asmeniui, kuriam skirta terminuoto laisvės atėmimo bausmė, nereiškia griežtesnės bausmės skyrimo.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
48      Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nusprendžia:
Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalies antras sakinys turi būti aiškinamas taip, kad tvarkos, numatančios, kad asmuo turi iškalėti bent du trečdalius nustatyto įkalinimo laikotarpio prieš tai, kai galėtų būti lygtinai paleistas, kad toks paleidimas siejamas su sąlyga, jog specializuota institucija mano, kad tolesnis minėto asmens kalinimas nebėra būtinas siekiant apsaugoti visuomenę, ir kad tas asmuo būtinai turi būti lygtinai paleistas likus vieniems metams iki paskirtos bausmės pabaigos, nors pagal taisykles, galiojusias atitinkamų nusikalstamų veikų preziumuojamo padarymo dieną(1), jis automatiškai turėjo būti lygtinai paleistas po to, kai atliko pusę šios bausmės, taikymas asmeniui, kuriam skirta terminuoto laisvės atėmimo bausmė, nereiškia griežtesnės bausmės skyrimo.
Parašai.
*      Proceso kalba: anglų.
i      Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.
1      Jeigu nebus pasikeitimų.