62023TJ1081_EXT
BENDROJO TEISMO (ketvirtoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. liepos 23 d. (
*1
)
„Viešasis paslaugų pirkimas – Konkurso procedūra – Saugios telematikos paslaugos tarp visos Europos administracijų – Naujos kartos išplėtimas (TESTA‑ng II Ext) – Direktyva 2014/24/ES – Reglamentas (ES, Euratomas) 2018/1046 – Sprendimas pakeisti galiojančią sutartį nepaskelbus naujo skelbimo apie konkursą – Nenumatytos aplinkybės – Ieškinys dėl panaikinimo – Teisė pareikšti ieškinį – Konkreti sąsaja – Priimtinumas“
Byloje T‑1081/23
BT Global Services Belgium, įsteigta Machelene (Belgija), atstovaujama advokatų V. Dor, A. Lepièce ir M. Vilain XIIII,
ieškovė,
prieš
Europos Komisiją, atstovaujamą L. André, M. Ilkova ir S. Romoli,
atsakovę
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija),
kurį sudaro pirmininkas R. da Silva Passos, teisėjai T. Pynnä (pranešėja) ir H. Cassagnabère,
posėdžio sekretorius P. Cullen, administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
įvykus 2025 m. vasario 27 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą (
1
)
[Praleista]
Dėl teisės
Dėl priimtinumo
22
Komisija teigia, kad ieškinys nepriimtinas, nes ieškovė neturi teisės pareikšti ieškinį ir, konkrečiau kalbant, ji nėra konkrečiai susijusi, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.
[Praleista]
31
Šiuo atveju ginčijamas sprendimas yra skelbimas apie sutarties keitimą, paskelbtas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio priede.
32
Kadangi konstatuotina, kad ginčijamas sprendimas nėra skirtas ieškovei ir kad toks sprendimas nėra visuotinai taikomas reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, reikia nustatyti, ar šis sprendimas tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su ieškove.
33
Pirma, dėl klausimo, ar ginčijamas sprendimas yra tiesiogiai susijęs su ieškove, reikia priminti, kad SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje numatytas reikalavimas, pagal kurį priemonė, dėl kurios pareiškiamas ieškinys, turi būti tiesiogiai susijusi su fiziniu arba juridiniu asmeniu, reiškia, kad turi būti tenkinami du kumuliaciniai kriterijai, t. y. pirma, ginčijama priemonė turi daryti tiesioginį poveikį šio asmens teisinei padėčiai ir, antra, ji neturi palikti jokios diskrecijos ją įgyvendinti turintiems subjektams, nes šis įgyvendinimas yra visiškai automatinis ir išplaukia tik iš Sąjungos teisės aktų, netaikant kitų tarpinių normų (žr. 2024 m. vasario 21 d. Sprendimo Inivos ir Inivos / Komisija, T‑38/21, EU:T:2024:100, 60 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
34
Reikia paeiliui išnagrinėti, ar ieškovė atitinka kiekvieną iš šių reikalavimų.
35
Visų pirma reikia išnagrinėti, ar ginčijamas sprendimas daro tiesioginį poveikį ieškovės teisinei padėčiai.
36
Šiuo klausimu pažymėtina, kad dėl ginčijamo sprendimo galutinai išnyko ieškovės galimybė dalyvauti procedūroje. Taigi ginčijamas sprendimas darė tiesioginį poveikį ieškovės teisinei padėčiai. Be to, ieškovė veikia atitinkamoje rinkoje.
37
Antra, ginčijamame sprendime nedelsiant ir privaloma tvarka buvo galutinai pakeista sutartis DIGIT/A3/PN/2019/026. Kadangi šis sprendimas šiuo aspektu sukelia teisinių pasekmių nereikalaujant jokios papildomos priemonės, antrasis šio sprendimo 33 punkte nurodytas reikalavimas yra įvykdytas.
38
Iš to matyti, kad ginčijamas sprendimas buvo tiesiogiai susijęs su ieškove. Be to, šio aspekto Komisija neginčija.
39
Antra, dėl klausimo, ar ginčijamas sprendimas yra konkrečiai susijęs su ieškove, iš suformuotos jurisprudencijos matyti, jog subjektai, kurie nėra sprendimo adresatai, gali tik tada teigti, kad šis sprendimas su jais susijęs konkrečiai, kai tas sprendimas jiems daro poveikį dėl tam tikrų būdingų savybių arba dėl juos iš kitų asmenų išskiriančios faktinės padėties, todėl juos individualizuoja taip, kaip ir adresatus (žr. 2024 m. vasario 21 d. Sprendimo Inivos ir Inivos / Komisija, T‑38/21, EU:T:2024:100, 68 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
40
Taigi reikia patikrinti, ar ginčijamas sprendimas daro poveikį ieškovei dėl tam tikrų jai būdingų savybių arba dėl faktinės situacijos, kuri ją išskiria iš kitų asmenų, kaip tai suprantama pagal 39 punkte nurodytą jurisprudenciją.
41
Šiuo klausimu iš suformuotos jurisprudencijos išplaukia, kad jei sprendimas paveikia grupę asmenų, kurie buvo nustatyti arba kuriuos buvo galima nustatyti priimant šį aktą dėl šios grupės nariams būdingų kriterijų, šis aktas gali būti konkrečiai susijęs su tais asmenimis tiek, kiek jie sudaro apibrėžtą ūkio subjektų grupę (žr. 2024 m. vasario 21 d. Sprendimo Inivos ir Inivos / Komisija, T‑38/21, EU:T:2024:100, 70 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
42
Viešųjų pirkimų srityje Teisingumo Teismas yra nusprendęs, jog iš 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (OL L 395, 1989, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 246), iš dalies pakeistos 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo (OL L 94, 2014, p. 1), nuostatų matyti, kad dėl veiksmingos teisminės gynybos reikalaujama, kad konkurso nelaimėję konkurso dalyviai turėtų realią galimybę pareikšti ieškinį (šiuo klausimu žr. 2022 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Telefónica de España / Komisija, C‑478/22 P(R), EU:C:2022:914, 47 punktą).
43
Be to, 2007 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/66/EB, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 89/665 ir 92/13/EEB dėl viešųjų sutarčių suteikimo peržiūros procedūrų veiksmingumo didinimo (OL L 335, 2007, p. 31), 17 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad „[k]iekvienas asmuo, kuris yra arba buvo suinteresuotas sudaryti konkrečią sutartį ir kuris patyrė žalą arba jam kilusi žalos rizika dėl tariamo pažeidimo, turėtų turėti galimybę pasinaudoti peržiūros procedūra“.
44
Ypatingomis aplinkybėmis, kai perkančioji organizacija taiko derybas be išankstinio skelbimo apie pirkimą, ūkio subjektas, kuris nebuvo pakviestas dalyvauti šioje procedūroje, nors galėjo atitikti perkančiosios organizacijos taikomus kriterijus atrenkant įmones, kurioms siunčiamas kvietimas teikti pasiūlymus, turi būti laikomas priklausančiu ribotam konkurentų, galinčių pateikti pasiūlymą, jeigu jie būtų pakviesti dalyvauti procedūroje, ratui (2024 m. vasario 21 d. Sprendimo Inivos ir Inivos / Komisija, T‑38/21, EU:T:2024:100, 71 punktas).
45
Šiuo atveju ginčijamas sprendimas yra skelbimas apie sutarties keitimą. Todėl ieškovė negali įrodyti, kaip derybų be išankstinio skelbimo apie pirkimą atveju ji prireikus būtų galėjusi padaryti, kad atitinka perkančiosios organizacijos taikomus kriterijus atrenkant įmones, kurioms siunčiamas kvietimas pateikti pasiūlymus, ir kad dėl to ji priklauso uždaram konkurentų, galinčių pateikti pasiūlymus, jei būtų pakviesti dalyvauti procedūroje, ratui.
46
Vis dėlto ieškovė dalyvavo ribotame konkurse DIGIT/R2/PR/2011/039 „Saugios telematikos paslaugos tarp visos Europos administracijų – nauja karta (TESTA‑ng)“ (pradėtas 2011 m.). Be to, ji dalyvavo ribotame konkurse DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 „Saugios telematikos paslaugos tarp visos Europos administracijų (TESTA)“, kuris jai buvo skirtas (žr. šio sprendimo 3 ir 5 punktus). Nepaisant Komisijos nurodytos aplinkybės, kad tikrai negalima būti tikram, jog ieškovė laimės vėlesnį konkursą, vis dėlto išlieka faktas, kaip teigia ieškovė, kad ji vienintelė yra laimėjusi paskutinę konkurencijai atvirą viešojo pirkimo procedūrą dėl TESTA tinklo paslaugų.
47
Antra, yra glaudus ryšys tarp konkurso DIGIT/A3/PR/2019/RP/010, kurį laimėjo ieškovė, ir ginčijamu sprendimu pakeistos sutarties DIGIT/A3/PN/2019/026. Iš tiesų sutarties DIGIT/A3/PN/2019/026 tikslas buvo užtikrinti TESTA tinklo paslaugų tęstinumą, kol bus pereita prie naujo rangovo, užbaigus procedūrą DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 (žr. šio sprendimo 6 punktą).
48
Trečia, egzistuoja tiesioginis ryšys tarp konkurso DIGIT/A3/PR/2019/RP/010, kurį ieškovė laimėjo, panaikinimo ir ginčijamo sprendimo pakeisti sutartį DIGIT/A3/PN/2019/026 priėmimo. Iš tiesų Komisija ginčijamo sprendimo priėmimą motyvavo nenumatytomis aplinkybėmis, kaip antai nurodytomis 2022 m. balandžio 1 d. Nutartyje Telefónica de España / Komisija (T‑170/22 R, nepaskelbta Rink.), 2022 m. liepos 22 d. Nutartyje Telefónica de España / Komisija (C‑478/22 P(R)-R, nepaskelbta Rink., EU:C:2022:598) ir 2023 m. kovo 14 d. Nutartyje Telefónica de España / Komisija (C‑141/23 P(R)-R, nepaskelbta Rink., EU:C:2023:292), kurias priėmė Sąjungos teismai ir dėl kurių buvo panaikintas konkursas DIGIT/A3/PR/2019/RP/010, todėl pasibaigus sutarties galiojimo terminui nebuvo galima pereiti prie naujo tinklo arba gauti naujo visiškai veikiančio tinklo pasibaigus sutarčiai (žr. šio sprendimo 18 punktą).
49
Ši faktinė situacija, išskirianti ieškovę iš visų kitų asmenų, leidžia ją individualizuoti remiantis šio sprendimo 39 punkte nurodyta jurisprudencija.
50
Triplike ir per teismo posėdį Komisija nurodė, kad ieškovė galėjo turėti teisę pareikšti ieškinį dėl ginčijamo sprendimo, jeigu prieš tai būtų ginčijusi sprendimą skirti sutartį DIGIT/A3/PN/2019/026. Šį argumentą reikia atmesti. Iš tiesų, nepaisant to, ar ieškovė yra nusprendusi pareikšti ieškinį dėl to sprendimo, ar ne, ji yra individualizuota dėl šio sprendimo 46–48 punktuose nurodytų faktinių aplinkybių.
51
Darytina išvada, kad Komisijos argumentas, jog ieškinys nepriimtinas dėl ieškovės locus standi nebuvimo ir, konkrečiai kalbant, dėl to, kad ji nėra konkrečiai susijusi, turi būti atmestas ir kad ieškinys yra priimtinas.
[Praleista]
Dėl esmės
[Praleista]
Dėl pirmojo pagrindo, grindžiamo Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto ir Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkto pažeidimu
[Praleista]
– Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies
80
Pirmojo pagrindo pirmoje dalyje ieškovė nurodo Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto i papunkčio, kurio turinys atitinka Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkto i papunktį, pažeidimą. Ji teigia, kad būtinybė daryti pakeitimą atsirado dėl aplinkybių, kurių pareiginga perkančioji organizacija negalėjo numatyti.
81
Šiuo aspektu primintina, kad pagal Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto i papunktį ir Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkto i papunktį sutartį galima keisti nevykdant naujos pirkimo procedūros, kai „būtinybė daryti pakeitimą atsirado dėl aplinkybių, kurių pareiginga perkančioji organizacija negalėjo numatyti“, ir kai įvykdytos tam tikros kitos šiose nuostatose numatytos sąlygos, kurios nėra pirmojo pagrindo pirmos dalies dalykas.
82
Direktyvos 2014/24 109 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„[P]erkančiosios organizacijos gali susidurti su išorinėmis aplinkybėmis, kurių jos negalėjo numatyti skirdamos sutartį, visų pirma, kai sutartis vykdoma ilgą laikotarpį. Tokiu atveju reikės tam tikro lankstumo, kad sutartį būtų galima pritaikyti prie tų aplinkybių nevykdant naujos pirkimo procedūros. Sąvoka „nenumatytos aplinkybės“ reiškia aplinkybes, kurių nebuvo įmanoma nuspėti, nepaisant to, kad perkančioji organizacija pagrįstai apdairiai rengėsi pradiniam sutarties skyrimui, atsižvelgdama į visas jos turimas priemones, konkretaus projekto pobūdį ir charakteristikas, gerąją praktiką atitinkamoje srityje ir poreikį užtikrinti tinkamą rengiantis sutarties skyrimui panaudotų išteklių ir numatomos jos vertės santykį.<…>“
83
Kaip matyti iš pačios Direktyvos 2014/24 109 konstatuojamosios dalies formuluotės, nenumatytos aplinkybės yra išorinės aplinkybės, kurių nebuvo įmanoma nuspėti, nepaisant to, kad perkančioji organizacija pagrįstai apdairiai rengėsi pradiniam sutarties sudarymui, atsižvelgdama į visas turimas priemones, konkretaus projekto pobūdį ir charakteristikas, gerąją praktiką atitinkamoje srityje ir poreikį užtikrinti tinkamą rengiantis sutarties sudarymui panaudotų išteklių ir numatomos jos vertės santykį (2023 m. gruodžio 7 d. Sprendimo Obshtina RazgradC‑441/22 ir C‑443/22, EU:C:2023:970, 68 punktas).
84
Nagrinėjamu atveju procedūra dėl sutarties DIGIT/A3/PN/2019/026 skyrimo buvo pradėta 2019 m. birželio 26 d., o sutartis skirta – 2020 m. gegužės 29 d.
85
Ginčijamame sprendime numatyta:
„Dėl įvykių, kurių perkančioji organizacija negali kontroliuoti (pvz., COVID‑19 pandemijos ir trijų vėlesnių [Sąjungos] teismų 2022 m. balandžio 1 d., 2022 m. liepos 22 d. ir 2023 m. kovo 14 d. nutarčių, kuriomis nurodoma sustabdyti preliminariosios sutarties pasirašymą), sekos, dėl kurios 2023 m. balandžio mėn. TESTA RP galiausiai buvo panaikinta, neįmanoma pereiti į naują tinklą ir (arba) sukurti naują visiškai veikiantį tinklą pasibaigus preliminariosios sutarties galiojimui. Šiomis aplinkybėmis akivaizdu, kad šis konkurso procedūros užbaigimas yra išimtinė aplinkybė, kurios pareiginga perkančioji organizacija negalėjo numatyti prieš pasirašydama preliminariąją sutartį. Dėl poreikio toliau veikti dabartiniame TESTA‑ng tinkle, kol bus parengtas alternatyvus sprendimas ir jis pradės veikti visu pajėgumu, daromi VII.2.1 skirsnyje aprašyti pakeitimai.“
86
Rengdamasi atitinkamai sutarčiai, dėl kurios procedūra buvo pradėta 2019 m. birželio mėn., ir šios sutarties skyrimo momentu – 2020 m. gegužės mėn. – Komisija negalėjo numatyti nė vienos iš ginčijamame sprendime nurodytų išorinių aplinkybių, t. y. nei COVID‑19 pandemijos, kuri tuo metu, kai buvo skirta sutartis, buvo ką tik paskelbta, rimtumo, nei šio sprendimo 8–15 punktuose primintų ankstesnių procedūrinių aplinkybių sekos, kas yra itin neįprastas atvejis.
87
Taigi iš Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto i papunkčio ir Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkto i papunkčio, siejamų su Direktyvos 2014/24 109 konstatuojamąja dalimi, matyti, kad, kaip teigia Komisija, COVID‑19 pandemija ir nuo 2022 m. balandžio mėn. iki 2023 m. kovo mėn. Bendrojo Teismo ir Teisingumo Teismo priimti sprendimai sustabdyti ankstesnės preliminariosios sutarties pasirašymą gali būti laikomi aplinkybėmis, kurių pareiginga perkančioji organizacija negalėjo numatyti, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas.
88
Be to, dėl išsamaus patikrinimo, kurį perkančioji organizacija turi atlikti rengdama pradinę sutartį, kad galėtų remtis Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto i papunkčiu arba Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkto i papunkčiu, nereikalaujama, kad Komisija, rengdamasi atitinkamai viešojo pirkimo sutarčiai, atsižvelgtų į tai, kad dėl šių nenumatytų aplinkybių neįmanoma pereiti į naują tinklą arba sukurti naujo visiškai veikiančio tinklo pasibaigus preliminariajai sutarčiai.
89
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pirmojo pagrindo pirma dalis turi būti atmesta.
– Dėl pirmojo pagrindo antros dalies
90
Pirmojo pagrindo antroje dalyje ieškovė nurodo Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunkčio pažeidimą, nes vėlesniais pradinės sutarties pakeitimais buvo siekiama išvengti minėtos direktyvos taikymo.
91
Šiuo klausimu reikia pažymėti, jog Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktyje, susijusiame su tuo, kad bet koks kainos padidėjimas neturi viršyti 50 % pradinės sutarties vertės, nustatyta, kad „[j]ei daromi keli pakeitimai iš eilės, ta riba taikoma kiekvieno pakeitimo vertei“ ir kad „šiais vėlesniais pakeitimais nesiekiama išvengti [minėtos] direktyvos taikymo“. Vis dėlto analogiškoje Reglamento 2018/1046 nuostatoje, t. y. šio reglamento 172 straipsnio 3 dalies b punkto ii papunktyje, tokio patikslinimo nėra.
92
Kadangi Direktyva 2014/24 netaikoma Komisijai, nagrinėjamu atveju negalima konstatuoti Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunkčio pažeidimo.
93
Bet kuriuo atveju, kaip teisingai teigia Komisija, Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunkčio paskutiniame sakinyje numatyto apribojimo tikslas yra užkirsti kelią bet kokiam piktnaudžiavimui šia nuostata ir visų pirma išvengti situacijos, kai perkančioji organizacija atlieka kelis to paties pirkimo pakeitimus iš eilės, siekdama apeiti iš Direktyvos 2014/24 kylančius įsipareigojimus. Taigi šis apribojimas taikomas vėlesniems konkrečios sutarties pakeitimams. Jis netaikomas anksčiau vykdytoms viešųjų pirkimų procedūroms.
94
Vis dėlto šioje byloje Komisija sutartį iš dalies pakeitė tik vieną kartą. Taigi reikia atmesti pirmojo pagrindo antrą dalį.
[Praleista]
Dėl antrojo pagrindo, susijusio su Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies a punkto pažeidimu
97
Antrajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad nebuvo įvykdytos sutarties pakeitimo sąlygos pagal Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies a punktą. Ginčijamame sprendime Komisija nepatikslino, kaip šioje byloje tenkinamos šioje nuostatoje numatytos sąlygos.
[Praleista]
105
Pirmiausia reikia pažymėti, kad ginčijamame sprendime kaip teisinis pagrindas yra nurodytas Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies a punktas ir 172 straipsnio 3 dalies b punktas. Be to, atrodo, kad jame papildomai remiamasi Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies a punktu (žr. šio sprendimo 74 ir 75 punktus).
106
Iš tiesų ginčijamo sprendimo VII.2.2 skirsnyje „Pakeitimo priežastys“ nurodyta, kad tai yra „pakeitimas, būtinas dėl aplinkybių, kurių pareiginga perkančioji organizacija (subjektas) negalėjo numatyti“, nustatytas Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies c punkte ir beveik identiškai – Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkte.
107
Taigi Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkte numatytas atvejis nurodytas kaip pagrindinė priežastis. Be to, ginčijamame sprendime kaip papildomas teisinis pagrindas yra siūlomas Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies a punktas, nurodant, kad „kai kurie būtini pakeitimai taip pat grindžiami [Reglamento 2018/1046] 172 straipsnio 3 dalies [a punktu]“.
108
Kitaip tariant, kadangi sutarties pakeitimai gali būti grindžiami tik Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkte numatytomis aplinkybėmis, nes Komisija pirmajame ieškinio pagrinde nustatė, kad šios aplinkybės nagrinėjamu atveju egzistavo, antrasis pagrindas, grindžiamas Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies a punkto pažeidimu, turi būti atmestas kaip nereikšmingas.
Dėl trečiojo pagrindo, susijusio su lygybės ir skaidrumo principų pažeidimu
109
Trečiajame pagrinde apeliantė teigia, kad Komisija, padidindama preliminariosios sutarties maksimalią ribą nuo 121,9 mln. EUR iki 160,9 mln. EUR ir nepaskelbusi naujo konkurso, pažeidė pagrindinius lygybės, konkurencijos ir skaidrumo principus, įtvirtintus Direktyvos 2014/24 18 straipsnio 1 dalyje ir Teisingumo Teismo jurisprudencijoje.
[Praleista]
113
Direktyvos 2014/24 107 konstatuojamoji dalis suformuluota taip:
„[R]eikia paaiškinti sąlygas, kuriomis dėl sutarties keitimo jos vykdymo laikotarpiu reikalinga nauja pirkimo procedūra, atsižvelgiant į atitinkamą [Teisingumo Teismo] praktiką. Nauja pirkimo procedūra reikalinga, jeigu daromi esminiai pradinės sutarties pakeitimai, visų pirma susiję su šalių tarpusavio teisių ir pareigų taikymo sritimi ir turiniu, įskaitant intelektinės nuosavybės teisių paskirstymą. Tokie pakeitimai rodo šalių ketinimą iš naujo derėtis dėl esminių tos sutarties sąlygų. Visų pirma taip yra tuo atveju, jeigu iš dalies pakeistos sąlygos, jei jos būtų buvusios įtrauktos į pradinę procedūrą, būtų dariusios įtaką procedūros baigčiai.
Daryti sutarties pakeitimus, dėl kurių nežymiai iki tam tikros vertės padidėja sutarties vertė, visada turėtų būti galima ir tam nereikia organizuoti naujos pirkimo procedūros. Šiuo tikslu ir siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, šioje direktyvoje turėtų būti numatytos de minimis vertės ribos, kurių neviršijus nauja pirkimo procedūra nėra būtina. Daryti sutarties, kurios vertė viršija šias ribas, pakeitimus turėtų būti galima neorganizuojant naujos pirkimo procedūros tada, kai jie tenkina atitinkamas šioje direktyvoje nustatytas sąlygas.“
114
Kitaip tariant, Direktyvoje 2014/24 yra numatytos sąlygos, kuriomis dėl sutarties pakeitimų jos vykdymo laikotarpiu nereikalaujama vykdyti naujos viešojo pirkimo procedūros, laikantis jos 18 straipsnio 1 dalyje primintų lygybės ir skaidrumo principų. Tie patys argumentai pagal analogiją gali būti taikomi ir Reglamento 2018/1046 atveju.
115
Ieškovės nurodyto 2021 m. birželio 17 d. Sprendimo Simonsen & Weel (C‑23/20, EU:C:2021:490) 68–72 punktuose Teisingumo Teismas, pirma, paaiškino, kad perkančioji organizacija, kuri nuo pat pradžių buvo preliminariosios sutarties šalis, gali prisiimti įsipareigojimus tik neviršydama didžiausio kiekio ar vertės ir kad pasiekus šią ribą minėtas susitarimas nebeturi poveikio. Taip buvo nagrinėjamu atveju, nes sutartyje nustatyta viršutinė riba buvo 121,9 mln. EUR (žr. šio sprendimo 6 punktą).
116
Antra, Teisingumo Teismas patikslino, kad pagal Direktyvos 2014/24 72 straipsnį vis dėlto leidžiami preliminariojo susitarimo pakeitimai, kurie nėra esminiai, o šių sąlygų įvykdymas turi užtikrinti Direktyvos 2014/24 18 straipsnio 1 dalyje įtvirtintų skaidrumo ir vienodo požiūrio principų laikymąsi. Nors atrodo, kad Teisingumo Teismas daro nuorodą į Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies e punktą, pagal kurį „sutartys ir preliminariosios sutartys gali būti iš dalies keičiamos nevykdant naujos pirkimo procedūros pagal šią direktyvą, kai pakeitimai, neatsižvelgiant į jų vertę, nėra esminiai“, tie patys argumentai pagal analogiją gali būti taikomi situacijoms, numatytoms Direktyvos 2014/24 72 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose ir Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies a ir b punktuose.
117
Vis dėlto nagrinėjamu atveju Komisija, pateikdama pirmąjį pagrindą, nustatė, kad iš tikrųjų egzistavo Reglamento 2018/1046 172 straipsnio 3 dalies b punkte numatytos išimtinės aplinkybės. Darytina išvada, kad sutarties pakeitimas patenka į vieną iš Reglamento 2018/1046 172 straipsnyje numatytų situacijų.
[Praleista]
119
Šiomis aplinkybėmis negalima konstatuoti jokio skaidrumo ir vienodo požiūrio principų pažeidimo.
[Praleista]
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Priteisti iš BT Global Services Belgium bylinėjimosi išlaidas.
da Silva Passos
Pynnä
Cassagnabère
Paskelbtas 2025 m. liepos 23 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.
(
1
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti.