62003CO0268_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-268/03
angående en begäran enligt artikel 234 EG, från Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgien), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan
Jean-Claude De Baeck
och
Belgische Staat
angående tolkningen av artiklarna 43 EG, 46 EG, 48 EG, 56 EG och 58 EG,
meddelar
DOMSTOLEN (andra avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden C.W.A. Timmermans (referent) samt domarna
C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues och N. Colneric,
generaladvokat: F.G. Jacobs,
justitiesekreterare: R. Grass,
efter att ha meddelat den domstol som hänskjutit frågan att domstolen har för avsikt att avgöra frågan genom att meddela ett motiverat beslut i enlighet med artikel 104.3 i rättegångsreglerna,
efter att ha berett parter och övriga som avses i artikel 20 i EG-stadgan för domstolen tillfälle att yttra sig i denna fråga,
efter att ha hört generaladvokaten,
följande
Beslut
Domskäl
1. Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen har, genom beslut av den 13 juni 2003 som inkom till domstolens kansli den 19 juni samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt en fråga om tolkningen av artiklarna 43 EG, 46 EG, 48 EG, 56 EG och 58 EG.
2. Frågan har uppkommit i en tvist mellan Jean-Claude De Baeck och Belgische Staat (belgiska staten) beträffande beskattningen av den värdeökning Jean-Claude De Baeck realiserade vid försäljningen av aktier i belgiska bolag till ett franskt bolag.
Nationell lagstiftning
3. Artikel 67.8 i den belgiska Code des impôts sur les revenus (lag om inkomstbeskattning) av den 26 februari 1964, i den lydelse som var tillämplig när omständigheterna i målet vid den nationella domstolen inträffade, har följande lydelse:
”Med diverse inkomster avses kapitalvinst som uppkommer i samband med en överlåtelse mot vederlag, som inte sker under utövandet av en sådan yrkesverksamhet som avses i artikel 20 och som avser aktier eller andelar motsvarande vissa rättigheter i bolag, föreningar, institutioner eller organisationer som har sitt säte eller sin huvudsakliga verksamhet i Belgien, eller vars styrelse eller ledning är inrättad där, om överlåtaren eller, om aktierna eller andelarna hade förvärvats utan vederlag, den som dessförinnan innehade dennes rättigheter, vid någon tidpunkt under de fem år som föregick överlåtelsen, ensam eller tillsammans med sin make eller maka, sina avkomlingar, sina släktingar i uppstigande led, sina egna och makens eller makans syskon, direkt eller indirekt har ägt mer än 25 procent i det bolag avseende vilket överlåtelse av aktier eller andelar har skett.”
4. I artikel 67b i samma lag föreskrivs följande:
”De kapitalvinster som avses i artikel 67.8 är inte beskattningsbara om de uppkommer vid fördelning av tillgångarna i det bolag där överlåtaren har rättigheter, bolagets köp av egna andelar, eller överlåtelse av aktier eller andelar till en inom landet bosatt person som är underkastad personbeskattningen eller till en person som inte är bosatt inom landet och som är underkastad beskattningen av utomlands bosatta personer eller till en sådan skattskyldig som avses i artiklarna 94.1 och 136.”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
5. Den nationella domstolen har förklarat att enligt de belgiska myndigheterna skulle Jean-Claude De Baeck, som uppträdde i eget namn och som ombud för andra, under 1989 till ett franskt bolag ha sålt andelar i de belgiska bolagen inom koncernen Antverpia för ett belopp på 1 705 000 000 BEF.
6. Eftersom aktierna hade sålts till ett utländskt bolag och eftersom Jean-Claude De Baecks släkt ägde en betydande andel i de belgiska bolagen inom koncernen Antverpia fann myndigheterna att kapitalvinsten var beskattningsbar.
7. Enligt den nationella domstolen framgår det av den nationella lagstiftningen att kapitalvinsten inte är beskattningsbar om aktierna eller andelarna överlåts till belgiska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer, medan den är beskattningsbar om aktierna eller andelarna överlåts till utländska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer.
8. I lagstiftningen föreskrivs således att kapitalvinster på aktier eller andelar skall behandlas olika beroende på var det förvärvande bolaget, föreningen, institutionen eller organisationen har etablerat sig.
9. Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen hyser tvivel om huruvida en sådan lagstiftning är förenlig med gemenskapsrätten och har därför beslutat att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfråga till EG-domstolen:
”Utgör artiklarna 43 [EG], 46 [EG], 48 [EG], 56 [EG] och 58 EG hinder mot de belgiska nationella bestämmelserna i artiklarna 67.8 och 67b i Code des impôts sur les revenus, i 1964 års lydelse, enligt vilka en kapitalvinst som uppkommer vid en överlåtelse mot vederlag som inte sker under utövandet av en yrkesverksamhet och som avser aktier eller andelar motsvarande vissa rättigheter i belgiska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer, är beskattningsbar när överlåtelsen sker till utländska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer, medan en sådan kapitalvinst under samma omständigheter inte är beskattningsbar om överlåtelsen sker till belgiska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer?”
Tolkningsfrågan
Yttranden som har inkommit till domstolen
10. Sökanden har yrkat att domstolen skall besvara tolkningsfrågan jakande. Han har med hänvisning till bland annat domen av den 21 november 2002 i mål C-436/00, X och Y (REG 2002, s. I-10829), anfört att en sådan regel som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen utgör en begränsning såväl av etableringsfriheten som av den fria rörligheten för kapital.
11. En sådan regel försvårar nämligen för en skattskyldig person att utöva den rätt som han enligt artikel 43 EG har att utvidga sin verksamhet genom ett bolag i en annan medlemsstat eller att överlåta aktier eller andelar till ett sådant bolag. Regeln i fråga avskräcker också invånarna i en medlemsstat från att ta lån eller göra investeringar i andra medlemsstater. Jean-Claude De Baeck anser att det inte föreligger några skäl som kan motivera dessa inskränkningar.
12. Även Europeiska gemenskapernas kommission anser att en sådan nationell lagstiftning som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen är oförenlig med gemenskapsrätten. Med hänvisning till domen av den 13 april 2000 i mål C-251/98, Baars (REG 2000, s. I-2787), och domen i det ovannämnda målet X och Y, har kommissionen påpekat att en åtskillnad skall göras mellan etableringsfriheten och den fria rörligheten för kapital.
13. Kommissionen har gjort gällande att om sökandens andel ger honom ett obestridligt inflytande över detta bolags beslut och möjlighet att bestämma över bolagets verksamhet skall tolkningsfrågan undersökas med utgångspunkt i etableringsfriheten. I annat fall skall frågan undersökas med utgångspunkt i den fria rörligheten för kapital. Det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera vilken av dessa två hypoteser som är den riktiga.
14. Vad beträffar etableringsfriheten har kommissionen med hänvisning till domen i det ovannämnda målet X och Y gjort gällande att det föreligger en risk för att den beskattning som ifrågasätts i målet vid den nationella domstolen har en avskräckande verkan vad gäller utövandet av den rätt som ett bolag i en annan medlemsstat enligt artikel 43 EG har att utöva sin verksamhet i Belgien genom ett bolag. Det skulle nämligen vara mer intressant för Jean-Claude De Baeck att sälja sin andel till ett belgiskt bolag eftersom han i det fallet inte skulle vara skyldig att betala skatt. En sådan skillnad i behandling utgör en inskränkning i etableringsfriheten.
15. Vad beträffar den fria rörligheten för kapital har kommissionen, även härvid med hänvisning till domen i det ovannämnda målet X och Y, påpekat att den nationella lagstiftningen i fråga avskräcker de personer som är skyldiga att erlägga belgisk inkomstskatt från att sälja aktier till förvärvande bolag i andra medlemsstater. Dessutom inskränks genom denna lagstiftning också den frihet som invånare i andra medlemsstater har att investera sitt kapital i vissa belgiska bolag, eftersom dessa invånare måste övertyga den belgiska säljaren att välja dem som förvärvare, trots beskattningen i fråga. Således utgör lagstiftningen en inskränkning i den fria rörligheten för kapital i den mening som avses i artikel 56 EG.
16. Kommissionen har anfört att den nationella domstolen inte har nämnt något skäl som skulle kunna motivera de inskränkningar som kommissionen har beskrivit. Kommissionen kan heller inte se att det skulle föreligga något sådant skäl.
Domstolens bedömning
17. Eftersom det klart kan utläsas av rättspraxis hur tolkningsfrågan skall besvaras har domstolen i enlighet med artikel 104.3 i rättegångsreglerna meddelat den domstol som hänskjutit frågan att domstolen har för avsikt att avgöra saken genom att meddela ett motiverat beslut, och berett parter och övriga som avses i artikel 23 i stadgan för domstolen tillfälle att yttra sig i denna fråga.
18. Endast Jean-Claude De Baeck har valt att yttra sig. Han har anfört att det ovannämnda målet X och Y inte är identiskt med det förevarande målet, men uppvisar vissa likheter med det. Han överlåter dock åt domstolen att bedöma huruvida svaret på frågan i det föreliggande fallet kan härledas ur denna dom. Han tror att så är fallet.
19. Trots att den direkta beskattningen omfattas av medlemsstaternas behörighet skall dessa likväl enligt fast rättspraxis utöva denna behörighet på ett sätt som inte strider mot gemenskapsrätten (se bland annat dom av den 11 december 2003 i mål C-364/01, Barbier, REG I-0000, punkt 56, och där angiven rättspraxis).
20. I punkt 36 i domen i det ovannämnda målet X och Y har domstolen uttalat att det finns en risk för att överlåtaren – om denne nekas en skatteförmån som består i att han vägras uppskov med beskattning av kapitalvinster på aktier som överlåtits till underpris av den anledningen att det förvärvande bolag i vilket den skattskyldige äger andelar har sitt säte i en annan medlemsstat – avskräcks från att utöva den rätt han enligt artikel 43 EG har att genom ett bolag bedriva sin verksamhet i denna andra medlemsstat.
21. Domstolen slog fast att en sådan särbehandling således utgör en inskränkning i etableringsfriheten för medborgare i den berörda medlemsstaten, liksom för övrigt för medborgare i andra medlemsstater som har hemvist i den nämnda medlemsstaten, vilka äger andelar i ett bolag som är etablerat i en annan medlemsstat, dock under förutsättning att de genom andelarna har ett obestridligt inflytande över detta bolags beslut och kan bestämma över bolagets verksamhet. Domstolen uppgav att det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera huruvida detta villkor är uppfyllt i det mål som är anhängigt vid den (se domen i det ovannämnda målet X och Y, punkt 37, och där angiven rättspraxis).
22. Även om de kontroller som det ankommer på den nationella domstolen att utföra skulle visa att artikel 43 EG inte är tillämplig, eftersom den andel som säljaren äger i det förvärvande bolaget med säte i en annan medlemsstat inte är tillräckligt stor, kan ett nekande av en skatteförmån avskräcka personer som är skyldiga att betala skatt på kapitalvinster från att till underpris överlåta aktier till förvärvande bolag med hemvist i andra medlemsstater i vilka bolag överlåtaren direkt eller indirekt äger andel och utgör det följaktligen en inskränkning i den fria rörligheten för dessa skattskyldiga personers kapital, i den mening som avses i artikel 56 EG (se domen i det ovannämnda målet X och Y, punkt 70, och där angiven rättspraxis).
23. I målet vid den nationella domstolen står det klart att kapitalvinsten inte är beskattningsbar om aktierna eller andelarna överlåts till bolag, föreningar, institutioner eller organisationer som är belgiska, medan den är beskattningsbar om aktierna eller andelarna överlåts till bolag, föreningar, institutioner eller organisationer i en annan medlemsstat.
24. Nekandet av skatteförmån är i det förevarande fallet emellertid ännu mer markant än i det ovannämnda målet X och Y, där det bestod i att överlåtaren vägrades uppskov med beskattning av kapitalvinsten på de aktier som överlåtits till underpris, vilket för honom sålunda medförde en likviditetsmässig nackdel (se domen i det ovannämnda målet X och Y, punkt 36). I det förevarande fallet leder den nationella lagstiftningen nämligen till att den som överlåter sina andelar till ett bolag i en annan medlemsstat beskattas för kapitalvinsten, medan den som överlåter sina andelar till ett belgiskt bolag inte beskattas.
25. Det kan således klart utläsas av domen i det ovannämnda målet X och Y att den skillnad i behandling som föreskrivs genom den ifrågavarande nationella bestämmelsen, till nackdel för en skattskyldig person som överlåter aktier eller andelar till bolag, föreningar, institutioner eller organisationer i en annan medlemsstat, utgör en inskränkning i etableringsfriheten. Genom att göra det mindre attraktivt att överlåta aktierna eller andelarna till förvärvare i en annan medlemsstat skapas en risk för att de senares etableringsfrihet inskränks, under förutsättning att de överlåtna andelarna ger innehavaren ett obestridligt inflytande över detta bolags beslut och möjlighet att bestämma över bolagets verksamhet. Det ankommer på den nationella domstolen att kontrollera om detta villkor är uppfyllt i det förevarande målet.
26. Om så inte är fallet skall den skillnad i behandling som föreskrivs i den ifrågavarande nationella bestämmelsen anses utgöra en inskränkning i den fria rörligheten för kapital i den mening som avses i artikel 56 EG, i den mån det görs mindre attraktivt att överlåta de ifrågavarande aktierna eller andelarna till en förvärvare i en annan medlemsstat.
27. Inga skäl som skulle kunna motivera de ovannämnda inskränkningarna har anförts. Det saknas därför anledning att undersöka om dessa inskränkningar tjänar något legitimt syfte som är förenligt med EG-fördraget eller om de kan motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset.
28. Tolkningsfrågan skall sålunda besvaras enligt följande:
– Artiklarna 43 EG och 48 EG utgör hinder mot nationella bestämmelser såsom artiklarna 67.8 och 67b i Code des impôts sur les revenus, i den lydelse som var tillämplig när omständigheterna i målet vid den nationella domstolen inträffade, enligt vilka en kapitalvinst, som uppkommer vid en överlåtelse mot vederlag som inte sker under utövandet av en yrkesverksamhet, och som avser aktier eller andelar motsvarande vissa rättigheter i belgiska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer, är beskattningsbar när överlåtelsen sker till bolag, föreningar, institutioner eller organisationer i en annan medlemsstat, medan en sådan kapitalvinst under samma omständigheter inte är beskattningsbar om överlåtelsen sker till belgiska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer, under förutsättning att de överlåtna andelarna ger innehavaren ett obestridligt inflytande över detta bolags beslut och möjlighet att bestämma över bolagets verksamhet.
– Artikel 56 EG utgör hinder för nationella bestämmelser såsom de ovannämnda, när de överlåtna andelarna inte ger innehavaren något obestridligt inflytande över detta bolags beslut eller någon möjlighet att bestämma över bolagets verksamhet.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
29. De kostnader som har förorsakats kommissionen, vilken har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder fattar
DOMSTOLEN (andra avdelningen)
– angående den fråga som genom beslut av den 13 juni 2003 har ställts av Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – följande beslut:
1) Artiklarna 43 EG och 48 EG utgör hinder mot nationella bestämmelser såsom artiklarna 67.8 och 67b i Code des impôts sur les revenus, i den lydelse som var tillämplig när omständigheterna i målet vid den nationella domstolen inträffade, enligt vilka en kapitalvinst som uppkommer vid en överlåtelse mot vederlag som inte sker under utövandet av en yrkesverksamhet och som avser aktier eller andelar motsvarande vissa rättigheter i belgiska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer, är beskattningsbar när överlåtelsen sker till bolag, föreningar, institutioner eller organisationer i en annan medlemsstat, medan en sådan kapitalvinst under samma omständigheter inte är beskattningsbar om överlåtelsen sker till belgiska bolag, föreningar, institutioner eller organisationer, under förutsättning att de överlåtna andelarna ger innehavaren ett obestridligt inflytande över detta bolags beslut och möjlighet att bestämma över bolagets verksamhet.
2) Artikel 56 EG utgör hinder för nationella bestämmelser såsom de ovannämnda, när de överlåtna andelarna inte ger innehavaren något obestridligt inflytande över detta bolags beslut eller någon möjlighet att bestämma över bolagets verksamhet.