61999CC0435_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 Genom en talan som väcktes den 12 november 1999 har kommissionen yrkat att domstolen skall förklara att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla vissa skyldigheter enligt gemenskapsrätten. Det rör sig närmare bestämt om de förpliktelser som följer av artikel 13.1 i direktiv 76/464/EEG,(1) artikel 14 i direktiv 78/176/EEG,(2) i dess lydelse enligt direktiv 83/29/EEG,(3) artikel 16 i direktiv 78/659/EEG,(4) artikel 16.1 i direktiv 80/68/EEG,(5) artikel 5.1 och 5.2 första stycket i direktiv 82/176/EEG,(6) artikel 5.1 och 5.2 i direktiv 83/513/EEG,(7) artikel 6.1 i direktiv 84/156/EEG,(8) artikel 5.1 och 5.2 i direktiv 84/491/EEG,(9) och artikel 6.1 och 6.2 i direktiv 86/280/EEG,(10) i dess lydelse enligt direktiv 90/415/EEG,(11) i deras lydelse enligt artikel 2.1 i direktiv 91/692/EEG(12) (nedan kallat direktiv 91/692).
2 I nämnda bestämmelser, i deras lydelse enligt artikel 2.1 i direktiv 91/692 föreskrivs följande: "Vart tredje år skall medlemsstaterna lämna uppgifter till kommissionen om genomförandet av detta direktiv genom en områdesrapport, som även skall omfatta andra relevanta gemenskapsdirektiv. Rapporten skall utarbetas på grundval av frågeformulär eller mallar som kommissionen fastställer enligt förfarandet i artikel 6 i direktiv 91/692/EEG. Frågeformuläret eller mallarna skall lämnas till medlemsstaterna sex månader innan den period börjar som rapporten skall avse. Rapporten skall sändas till kommissionen senast nio månader efter utgången av den treårsperiod som rapporten avser.
Den första rapporten skall omfatta perioden 1993-1995.
Kommissionen skall senast nio månader efter mottagandet av medlemsstaternas rapporter offentliggöra en gemenskapsrapport om genomförandet av direktivet."
3 I enlighet med andra punkten i samma artikel skulle texten enligt den föregående punkten läggas till direktiv 75/440/EEG(13) (nedan kallat direktiv 75/440), där den infogades som artikel 9a, och till direktiv 80/778/EEG(14) där den infogades som artikel 17a.
4 Kommissionen anser även att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10 EG första stycket och artikel 249 EG tredje stycket.
I - Det administrativa förfarandet
5 Republiken Portugal skulle ha skickat sin första rapport till kommissionen före den 30 september 1996. Då så inte skedde inledde kommissionen det förfarande som föreskrivs i artikel 169 i EG-fördraget (nu artikel 226 EG), och tillställde den 30 juni 1998 Republiken Portugal en formell underrättelse med anmodan om att inkomma med ett yttrande inom två månader.
6 Den portugisiska regeringen tillställde kommissionen två rapporter avseende tillämpningen av direktiv 75/440, 79/869(15) och 79/923.(16) I följebreven förklarade den att resterande rapporter skulle sändas så snart de var tillgängliga. Kommissionens talan omfattar inte dessa direktiv.
7 Därefter sände kommissionen ett motiverat yttrande där den framhöll att sagda medlemsstat fortfarande inte hade skickat de rapporter som krävdes enligt resterande direktiv, nämligen direktiven 76/464, 78/176, 78/659, 80/68, 82/176, 83/513, 84/156, 84/491, 86/280 och 80/778, och gav denna en frist på två månader för att åtgärda det påtalade fördragsbrottet. Till svar på detta yttrande översände den portugisiska regeringen den 26 april 1999 den rapport som krävdes enligt direktiv 80/778 avseende åren 1993, 1994 och 1995. Följaktligen omfattar inte kommissionens talan detta direktiv.
II - Bedömning
8 Kommissionen mottog inte någon ytterligare rapport och har förklarat att detta handlande från en medlemsstats sida förhindrar den från att fullgöra sin skyldighet enligt artikel 2.1 tredje stycket i direktiv 91/692, en skyldighet som innebär att senast nio månader efter mottagandet av medlemsstaternas rapporter offentliggöra en gemenskapsrapport om genomförandet av direktivet. På grund av detta har kommissionen yrkat att det skall fastställas att Republiken Portugal har gjort sig skyldig till fördragsbrott.
9 Till sitt försvar har den portugisiska regeringen hänvisat till de insatser som har genomförts inom detta område, nämligen att kommissionen, avseende de substanser som avses i direktiven 76/464, 82/176, 83/513, 84/156, 84/491 och 86/280, har tillställts samtliga tillgängliga uppgifter för perioden 1993-1998, som insamlats av de myndigheter som ansvarar för övervakningen av vattenmiljön. Den har tillagt att ett program som inom kort skall möjliggöra ett fullständigt genomförande av direktiv 76/464 i Portugal är under utarbetande. Den är övertygad om att det med utgångspunkt från de insamlade uppgifterna, även om de inte är fullständiga, är möjligt att utarbeta de rapporter som avses enligt dessa direktiv.
Rapporten avseende direktiv 80/68 är under utarbetande och kommer att tillställas kommissionen så snart den är färdig. Direktiv 78/176 om avfall från titandioxidindustrin, i dess lydelse enligt direktiv 83/29, definierar förorening som "utsläpp till miljön av restprodukter från framställning av titandioxid, vilket utsläpp direkt eller indirekt härrör från människan och medför risker för människors hälsa, skadar levande resurser eller ekosystem, begränsar rekreationsmöjligheter eller stör annat berättigat nyttjande av den miljö som berörs". Eftersom det i Portugal inte finns någon industrianläggning som framställer titan, kan det inte konstateras att denna typ av avfall släpps ut eller sänks i havet. Det har inte heller konstaterats att det skulle ha förekommit utsläpp till ytvatten eller lagring, deponering eller införande av avfall av detta slag. Därför anser den portugisiska regeringen inte att det är nödvändigt att besvara frågeformuläret avseende direktiv 78/176. Svaret på detta frågeformulär fogades dock som bilaga till svaromålet.
Vad slutligen beträffar direktiv 78/659 har den portugisiska regeringen förklarat att de uppgifter som skall ligga till grund för utarbetandet av en rapport om dess tillämpning har samlats in och att man endast avvaktar godkännandet på nationell nivå av klassificeringen av laxfiskvatten och karpfiskvatten, som beräknas ske under första kvartalet år 2000. Den ber domstolen att vänta till den 30 maj, när rapporterna har presenterats och det kan förklaras att talan har förlorat sitt föremål.
10 Kommissionen har i sin replik invänt mot denna begäran, och förklarat att Portugal vid den tidpunkt då talan väcktes inte hade skickat rapporterna om genomförandet av direktiven 76/464, 78/176, 78/659, 80/68, 82/176, 83/513, 84/156, 84/491 och 86/280 för perioden 1993-1995. Den har därför yrkat att domstolen skall fastställa att Republiken Portugal har gjort sig skyldig till fördragsbrott.
11 I dupliken har Republiken Portugal förklarat att den, tack vare det arbete som har lagts ned på att samla in uppgifter, redan nu kan tillställa kommissionen de rapporter som krävs enligt bestämmelserna i de direktiv som medlemsstaten har anklagats för att ha åsidosatt, och den har bifogat dem som bilaga I, II, III respektive IV. Därmed anser Republiken Portugal att direktivet har genomförts i sin helhet, och att orsaken till förseningen var oenighet med kommissionen angående tolkningen av bestämmelserna i ett fall och en allmän brist på personal, materiel och tekniker. Därför har den begärt att domstolen skall förklara att tvisten inte längre har något föremål och förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
12 Dupliken samt de fyra nämnda bilagorna inkom till domstolens kansli den 30 mars 2000. Med hänsyn till att kommissionen inte har återkallat sin talan, drar jag slutsatsen att den fortfarande önskar att domstolen skall förklara att Republiken Portugal har gjort sig skyldig till fördragsbrott.
13 Det följer av fast rättspraxis att om ett direktiv inte har införlivats inom den föreskrivna fristen, skall talan om fördragsbrott anses välgrundad.(17) I förevarande mål har det bevisats att Republiken Portugal inte, inom den föreskrivna fristen, uppfyllde de förpliktelser som följer av de nämnda direktiven.
14 Av domstolens fasta rättspraxis följer även att förekomsten av ett fördragsbrott skall bedömas mot bakgrund av den situation som rådde vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet och att domstolen inte skall beakta senare förändringar.(18) Enligt vad som har visats hade Republiken Portugal vid utgången av den frist som föreskrevs i det motiverade yttrandet inte tillställt kommissionen den begärda informationen.
15 Beträffande de svårigheter som medlemsstaten har haft vid genomförandet av direktivet, har domstolen slagit fast att tillämpningssvårigheter som uppkommer vid genomförandet av en gemenskapsrättsakt inte kan rättfärdiga att en medlemsstat underlåter att uppfylla sina skyldigheter,(19) och att en medlemsstat inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att iaktta förpliktelser och tidsfrister som föreskrivs i ett direktiv.(20)
16 Jag instämmer inte i den portugisiska regeringens tolkning av artikel 13.1 i direktiv 78/176, att den skulle vara undantagen från skyldigheten att tillställa kommissionen någon rapport över huvud taget på grund av att det inom dess territorium inte förekommer avfall från titandioxidindustrin. I artikel 4 görs nämligen klar skillnad mellan förhandstillstånd som medges av en behörig myndighet i den medlemsstat inom vilkens territorium avfallet uppkommer och förhandstillstånd som utfärdas av den behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vilkens territorium avfallet släpps ut, lagras, deponeras eller förs in, eller från vilkens territorium avfallet släpps ut eller dumpas. Enligt min uppfattning är den omtvistade bestämmelsen bindande i samma mån för alla medlemsstater och för det fall ingen av åtgärderna under den relevanta perioden har ägt rum inom en medlemsstats territorium, skall den meddela kommissionen detta i sin rapport, vars utarbetande inte under några omständigheter får underlåtas.
17 Mot bakgrund av ovanstående överväganden anser jag att kommissionens talan är välgrundad och att domstolen skall förklara att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten, genom att inte inom den tidsfrist som föreskrevs i det motiverade yttrandet ha tillställt kommissionen information om genomförandet av direktiven 76/464/EEG, 78/176/EEG, 78/659/EEG, 80/68/EEG, 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG.
III - Rättegångskostnader
18 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om motparten har begärt det. Eftersom jag föreslår att kommissionens talan skall bifallas och den har begärt att Republiken Portugal skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, bör nämnda medlemsstat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
IV - Förslag till avgörande
Mot bakgrund av ovanstående överväganden föreslår jag att domstolen skall
1) förklara att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10 EG första stycket, artikel 249 EG tredje stycket, artikel 13.1 i rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö, artikel 14 i rådets direktiv 78/176/EEG av den 20 februari 1978 om avfall från titandioxidindustrin, i dess lydelse enligt rådets direktiv 83/29/EEG, artikel 16 i rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden, artikel 16.1 i rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen, artikel 5.1 och 5.2 första stycket i rådets direktiv 82/176/EEG av den 22 mars 1982 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från klor-alkaliindustrin, artikel 5.1 och 5.2 i rådets direktiv 83/513/EEG av den 26 september 1983 om gränsvärden och kvalitetsmål för kadmiumutsläpp, artikel 6.1 i rådets direktiv 84/156/EEG av den 8 mars 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från andra källor än klor-alkaliindustrin, artikel 5.1 och 5.2 i rådets direktiv 84/491/EEG av den 9 oktober 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av hexaklorcyklohexan, artikel 6.1 och 6.2 i rådets direktiv 86/280/EEG av den 12 juni 1986 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa farliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan till rådets direktiv 76/464/EEG, i dess lydelse enligt direktiv 90/415/EEG, i deras lydelse enligt artikel 2.1 i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön, och
2) förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna.
(1) - Rådets direktiv av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö (EGT L 129, s. 23; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 46).
(2) - Rådets direktiv av den 20 februari 1978 om avfall från titandioxidindustrin (EGT L 54, s. 19; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 79).
(3) - Rådets direktiv av den 24 januari 1983 om ändring av direktiv 78/176 (EGT L 32, s. 28; svensk specialutgåva, område 15, volym 4, s. 120).
(4) - Rådets direktiv av den 18 juli 1978 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden (EGT L 222, s. 1; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 93).
(5) - Rådets direktiv av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen (EGT L 20, s. 43; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 211).
(6) - Rådets direktiv av den 22 mars 1982 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från klor-alkaliindustrin (EGT L 81, s. 29; svensk specialutgåva, område 15, volym 3 s. 211).
(7) - Rådets direktiv av den 26 september 1983 om gränsvärden och kvalitetsmål för kadmiumutsläpp (EGT L 291, s. 1; svensk specialutgåva, område 15, volym 4, s. 140).
(8) - Rådets direktiv av den 8 mars 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från andra källor än klor-alkaliindustrin (EGT L 74, s. 49; svensk specialutgåva, område 15, volym 4, s. 183).
(9) - Rådets direktiv av den 9 oktober 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av hexaklorcyklohexan (EGT L 274, s. 11; svensk specialutgåva, område 15, volym 6, s. 159).
(10) - Rådets direktiv av den 12 juni 1986 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa farliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan till direktiv 76/464 (EGT L 181, s. 16; svensk specialutgåva, område 15, volym 7, s. 134).
(11) - Rådets direktiv av den 27 juli 1990 om ändring av bilaga 2 till direktiv 86/280 (EGT L 219, s. 49; svensk specialutgåva, område 15, volym 9, s. 245).
(12) - Rådets direktiv av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (EGT L 377, s. 48; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 208).
(13) - Rådets direktiv av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna (EGT L 194, s. 26; svensk specialutgåva, område 15, volym 1, s. 232).
(14) - Rådets direktiv av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten (EGT L 229, s. 11; svensk specialutgåva, område 15, volym 3, s. 3).
(15) - Rådets direktiv av den 9 oktober 1979 om mätmetoder samt provtagnings- och analysfrekvenser avseende ytvatten för dricksvattenframställning i medlemsstaterna (EGT L 271, s. 44; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 190).
(16) - Rådets direktiv av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvatten (EGT L 281, s. 47; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 200).
(17) - Dom av den 23 mars 1994 i mål C-268/93, kommissionen mot Spanien (REG 1994, s. I-947), punkt 6 och av den 12 februari 1998 i mål C-139/97, kommissionen mot Italien (REG 1998, s. I-605), punkt 11.
(18) - Dom av den 25 november 1998 i mål C-214/96, kommissionen mot Spanien (REG 1998, s. I-7661), punkt 25, av den 11 juni 1998 i de förenade målen C-232/95 och C-233/95, kommissionen mot Grekland (REG 1998, s. I-3343), punkt 38 och av den 17 september 1996 i mål C-289/94, kommissionen mot Italien (REG 1996, s. I-4405), punkt 20.
(19) - Dom av den 23 mars 2000 i mål C-327/98, kommissionen mot Frankrike (REG 2000, s. I-0000), punkt 21, dom av den 19 februari 1991 i mål C-374/89, kommissionen mot Belgien (REG 1991, s. I-367), punkt 10 och av den 7 februari 1979 i mål 128/78, kommissionen mot Förenade kungariket (REG 1979, s. 419), punkt 10.
(20) - Dom av den 18 mars 1999 i mål C-166/97, kommissionen mot Frankrike (REG 1999, s. I-1719), punkt 13, av den 25 november 1998 i mål C-214/96, kommissionen mot Spanien (REG 1998, s. I-7661), punkt 18 och av den 6 juli 1995 i mål C-259/94, kommissionen mot Grekland (REG 1995, s. I-1947), punkt 5.