62023CJ0228_RES
Cauza C‑228/23
Association AFAÏA
împotriva
Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)
[cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État (Franța)]
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 octombrie 2024
„Trimitere preliminară – Agricultură – Producția ecologică și etichetarea produselor ecologice – Regulamentul (UE) 2018/848 – Utilizarea anumitor produse și substanțe în producția ecologică și lista acestor produse și substanțe – Derogare – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2021/1165 – Anexa II – Noțiunile de «fermă industrială» și «fermă în lipsa terenurilor» – Încredere a consumatorilor – Bunăstarea animalelor – Respectarea mediului și a climei – Criterii”
Agricultură – Politica agricolă comună – Producția ecologică și etichetarea produselor ecologice – Regulamentul 2018/848 – Autorizarea produselor și a substanțelor pentru utilizare în producția ecologică – Îngrășăminte, amelioratori de sol și nutrienți – Interzicerea utilizării efluenților provenind din ferme industriale – Conținut – Fermă industrială – Noțiune – Fermă în lipsa terenurilor – Noțiune
[Regulamentul 2018/848 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 12 și art. 24 alin. (1) lit. (b), și anexa II, partea 1; Regulamentul 2021/1165 al Comisiei, anexa II]
(a se vedea punctele 35, 45, 46, 48, 49, 53, 54, 56-59, 61, 66, 67 și 70 și dispozitiv 1)
Agricultura – Politica agricolă comună – Producția ecologică și etichetarea produselor ecologice – Regulamentul 2018/848 – Autorizarea produselor și a substanțelor pentru utilizare în producția ecologică – Îngrășăminte, amelioratori de sol și nutrienți – Interzicerea utilizării efluenților provenind din ferme industriale – Reglementare națională care interzice utilizarea efluenților provenind din ferme cu cuști, precum și din ferme în sisteme cu grilaje sau cu grătare și care depășesc anumite praguri privind numărul de animale – Admisibilitate – Condiții
[Regulamentul 2021/1165 al Comisiei, anexa II; Directiva 2011/92 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 4, și anexa II pct. 17]
(a se vedea punctele 73, 74 și 79-81 și dispozitiv 2)
Rezumat
Sesizată cu titlu preliminar de Conseil d’État (Consiliul de Stat, Franța), Curtea precizează conținutul interzicerii utilizării, în producția ecologică, a îngrășămintelor, a amelioratorilor de sol și a nutrienților proveniți din ferme industriale, așa cum este prevăzută în anexa II la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165 (
1
), adoptat în vederea aplicării Regulamentului 2018/848 (
2
).
În ceea ce privește fertilizarea solurilor consacrate producției ecologice, aceste regulamente autorizează, prin derogare și numai în măsura în care este necesar, utilizarea anumitor produse și substanțe rezultate din producția neecologică, sub condiția ca acestea să nu provină din ferme „industriale” (
3
).
În 2020, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO), instituție publică administrativă franceză, a modificat Ghidul său de lectură pentru aplicarea reglementării Uniunii în materie de agricultură ecologică pentru a interpreta, în mod special, această interdicție a utilizării îngrășămintelor și a amelioratorilor de sol de origine animală „provenind din ferme industriale” pe terenuri ecologice. El a interpretat‑o în sens larg ca excluzând efluenții provenind de la animale de fermă crescute în sisteme cu grilaje sau cu grătare, precum și de la ferme cu cuști, care depășesc anumite praguri privind numărul de locuri pentru animalele în discuție.
În fața instanței de trimitere, asociația AFAÏA, sindicat profesional pentru apărarea intereselor producătorilor de îngrășăminte organice, a solicitat anularea deciziei prin care INAO a respins cererea ei de modificare a Ghidului de lectură. Potrivit acesteia, criteriul determinant pentru interdicția în cauză este legat de utilizarea solurilor, astfel încât noțiunea de „ferme industriale” nu poate corespunde celei de ferme „în lipsa terenurilor” și să desemneze exploatațiile de producție animalieră fără gestionarea de terenuri agricole.
Confruntată cu această problemă privind originea îngrășămintelor susceptibile să fie utilizate în agricultura ecologică, instanța de trimitere ridică problema în fața Curții referitoare la noțiunea de „fermă industrială” și solicită să se stabilească care este întinderea derogării prevăzute în anexa II la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165.
Aprecierea Curții
În primul rând, în ceea ce privește echivalența dintre noțiunile de „fermă industrială” și de „fermă în lipsa terenurilor”, Curtea constată că, deși fac trimitere, ambele, la mecanizarea procedeelor de producție, precum și la caracterul masiv al acesteia, ele nu au aceeași semnificație.
Astfel, potrivit sensului său obișnuit, termenul „industrial” sau „intensiv” face referire la o formă de fermă la scară largă, care urmărește optimizarea randamentului acestei activități, în special prin creșterea densității animalelor pe fiecare exploatație sau prin îndepărtarea mai mult sau mai puțin de mediul înconjurător, prin izolarea acestor animale. Ferma industrială necesită în general investiții importante, recurgerea la alimente îmbogățite și la utilizarea preventivă a antibioticelor. Ea poate determina o poluare semnificativă a mediului. De altfel, protecția concretă a bunăstării animalelor nu se numără neapărat printre prioritățile acesteia.
În schimb, potrivit accepțiunii sale obișnuite, o fermă „în lipsa terenurilor” corespunde unei metode de creștere „industrială” sau „intensivă” în care aprovizionarea cu hrană a animalelor nu provine, în esență sau în totalitate, din exploatația agricolă în care se află ferma.
Rezultă că noțiunea de „fermă industrială” este mult mai largă decât cea de „fermă în lipsa terenurilor” și, prin urmare, aceste noțiuni trebuie considerate ca fiind diferite.
În ceea ce privește noțiunea care trebuie reținută în vederea interpretării anexei II la Regulamentul 2021/1165 și, prin urmare, întinderea interdicției în cauză, Curtea concluzionează că interdicția vizează toate fermele „industriale”, iar nu numai fermele „în lipsa terenurilor”.
Examinând economia generală a acestei anexe, ea amintește, pe de o parte, că autorizarea prin derogare prevăzută în aceasta trebuie să facă obiectul unei interpretări stricte, ceea ce înseamnă că limitele prevăzute în privința acestei autorizații, și anume în special interdicția de a utiliza preparate „provenind din ferme industriale”, trebuie, dimpotrivă, să fie interpretate în sens larg.
Or, o interpretare potrivit căreia noțiunea de „fermă industrială” corespunde numai noțiunii de „fermă în lipsa terenurilor” conduce la autorizarea efluenților care provin de la toate „fermele industriale”, altele decât cele „în lipsa terenurilor”, în scopul aplicării lor în agricultura ecologică. Această interpretare echivalează, așadar, cu o interpretare largă a domeniului de aplicare al derogării menționate și este, așadar, contrară principiului enunțat.
Pe de altă parte, în ceea ce privește argumentul potrivit căruia motivul pentru interdicția în cauză este legat exclusiv de utilizarea terenului, Curtea precizează că este adevărat că, conform abordării globale care caracterizează agricultura ecologică, producția animalieră trebuie să fie adaptată tipului de teren. Totuși, aceasta implică numai faptul că metoda de creștere „în lipsa terenurilor” nu este compatibilă cu principiile agriculturii ecologice și, prin urmare, este pur și simplu interzisă în acest cadru.
În plus, agricultura ecologică se bazează de asemenea pe aplicarea unor practici de creștere a animalelor care stimulează sistemul imunitar al animalelor, inclusiv mișcare periodică și accesul la zone în aer liber. Pe de altă parte, Regulamentul 2018/848 interzice organismele modificate genetic în hrana pentru animale și restricționează în mod semnificativ utilizarea produselor de protecție a plantelor.
Prin urmare, nu se poate afirma că agricultura ecologică se caracterizează numai printr‑un anumit mod de gestionare a terenurilor și, în consecință, că motivul interdicției în discuție este legat exclusiv de utilizarea terenurilor. Acest mod de agricultură constă într‑un sistem global de gestionare agricolă și de producție alimentară care combină cele mai bune practici de mediu și de acțiune climatică, un nivel înalt al biodiversității, conservarea resurselor naturale, precum și aplicarea unor standarde înalte privind bunăstarea animalelor și a unor standarde de producție ridicate care îndeplinesc cerințele tot mai multor consumatori care doresc produse obținute cu ajutorul unor substanțe și procese naturale. Acesta este, în concret, legat de metodele etice de producție și în special de condițiile de adăpostire a animalelor, atât în ceea ce privește libertatea de a se mișca și de a avea acces în spații exterioare, cât și în ceea ce privește densitatea efectivelor.
Având în vedere aceste cerințe, nu se poate admite ca efluenții proveniți din fermele „industriale” sau „intensive” să fie autorizați ca efluenți din agricultura ecologică.
Această interpretare este confirmată de obiectivele Regulamentului 2018/848, cum ar fi protecția mediului, a bunăstării animale și a încrederii consumatorilor. Astfel, o derogare care permite în mod larg utilizarea unor produse care provin din ferme intensive ar contraveni în mod vădit acestor obiective și ar contraveni cerințelor de coerență, precum și principiilor etice și de mediu care constituie înseși fundamentele agriculturii ecologice.
Astfel, așteptările legitime ale consumatorilor, potrivit cărora produsele care poartă sigla ecologică a Uniunii au fost obținute în mod efectiv cu respectarea celor mai înalte standarde, în special în materie de respectare a mediului și de bunăstare a animalelor, sunt garantate dacă efluenții utilizați în agricultura ecologică provin din surse ecologice sau, atunci când acestea nu sunt suficiente și numai în acest caz, dacă sunt utilizați efluenți neecologici, dar aceștia din urmă nu provin din ferme industriale.
În al doilea rând, Curtea subliniază că, în stadiul actual al dreptului Uniunii, criteriile care trebuie luate în considerare pentru a stabili dacă o fermă trebuie calificată drept „industrială” în sensul anexei II la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165 nu fac obiectul unor măsuri generale de armonizare. Ea precizează însă că dreptul Uniunii nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia interdicția utilizării pe terenuri ecologice a îngrășămintelor și a amelioratorilor de sol de origine animală „provenind din ferme industriale” vizează de asemenea efluenții care provin de la ferme în sisteme cu grilaje sau cu grătare și care depășesc pragurile definite în anexa I la Directiva EEM (
4
), precum și pe cei provenind din ferme cu cuști care depășesc aceleași praguri. Totuși, în vederea acestei calificări, trebuie să se aibă în vedere un ansamblu de indicii care se referă cel puțin la menținerea bunăstării animalelor, la respectarea biodiversității, precum și la protecția mediului și a climei.
(
1
)	Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2021/1165 al Comisiei din 15 iulie 2021 de autorizare a anumitor produse și substanțe pentru utilizarea în producția ecologică și de stabilire a listelor acestora (JO 2021, L 253, p. 13, rectificare în JO 2022, L 115, p. 230).
(
2
)	Regulamentul (UE) 2018/848 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului (JO 2018, L 150, p. 1, rectificare în JO 2019, L 305, p. 59).
(
3
)	În conformitate cu punctul 1.9.3 din partea I a Regulamentului 2018/848, în cazul în care nevoile nutritive ale plantelor nu pot fi satisfăcute prin practicile de gestionare a solului și prin aplicarea de efluenți provenind din producția ecologică, se pot folosi numai îngrășămintele și amelioratorii de sol care au fost autorizați în temeiul articolului 24 din Regulamentul 2018/848 pentru utilizare în producția ecologică și numai în măsura în care este necesar. Îngrășămintele, amelioratorii de sol și nutrienții autorizați de Comisie în temeiul articolului 24 fac obiectul anexei II la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165, care precizează la alineatul (3) că în producția ecologică este interzisă „proveniența din ferme industriale” a produselor precum gunoiul de grajd, compostul și excrementele lichide de animale.
(
4
)	Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO 2012, L 26, p. 1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2014/52/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 aprilie 2014 (JO 2014, L 124, p. 1).