Ediție provizorie
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL
DOMNUL MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
prezentate la 10 iulie 2025(1)
Cauza C‑483/23
D,
A,
B,
C,
T
împotriva
Ministero dell’Economia e delle Finanze,
Comitato di Sicurezza Finanziaria,
Agenzia del Demanio
[cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Tribunalul Administrativ Regional din Lazio, Italia)]
„ Trimitere preliminară – Politica externă – Măsuri restrictive împotriva Federației Ruse în raport cu acțiunile acesteia care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei – Regulamentul (UE) nr. 269/2014 – Înghețarea fondurilor sau a resurselor economice plasate într‑un trust – Recunoașterea unui trust înființat într‑o jurisdicție offshore – Constituitorul unui trust desemnat în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 – Proprietatea, posesia și deținerea de resurse economice și de fonduri ale trustului – Controlul asupra resurselor economice și fondurilor trustului – Trust asociat unei persoane sancționate ”
1.        Contextul prezentei trimiteri preliminare îl reprezintă adoptarea de către Uniunea Europeană a unor măsuri restrictive împotriva Federației Ruse, de înghețare a resurselor economice și a fondurilor în scopul de a împiedica acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei.
2.        Instanța de trimitere dorește să se stabilească în esență dacă măsurile de înghețare pot fi extinse la activele și la resursele economice transmise unui trust(2) de către o persoană (constituitorul trustului) desemnată nominal în lista din anexa I la Regulamentul (UE) nr. 269/2014(3).
3.        Curtea trebuie să stabilească în ce măsură trustul poate servi ca instrument pentru eludarea aplicării măsurilor restrictive. Răspunsul va trebui să țină seama de complexitatea și flexibilitatea trustului, construcție juridică admisă în dreptul intern al unora, dar nu al tuturor statelor membre.
I.      Cadrul juridic
A.      Dreptul internațional. Convenția de la Haga din 1 iulie 1985 privind legea aplicabilă trusturilor și recunoașterii acestora(4)
4.        Potrivit articolului 2:
„În sensul prezentei convenții, «trust» înseamnă raporturi juridice create, prin acte inter vivos sau mortis causa, de către o persoană, constituitorul, prin plasarea activelor sub controlul unui trustee în interesul unui beneficiar sau pentru un scop specific.
Trustul are următoarele caracteristici:
(a)      activele trustului constituie un fond separat și nu fac parte din patrimoniul trustee‑ului;
(b)      titlul asupra activelor trustului este stabilit în numele trustee‑ului sau al unei alte persoane în numele trustee‑ului;
(c)      trustee‑ul are puterea și obligația, pentru care este responsabil, de a administra, a utiliza sau a dispune de active în conformitate cu termenii trustului
și în baza obligațiilor speciale care îi sunt impuse prin lege.
Faptul că constituitorul își rezervă anumite atribuții, precum și faptul că trustee‑ul deține el însuși anumite drepturi în calitate de beneficiar nu sunt în mod necesar incompatibile cu existența unui trust.”
5.        Articolul 6 primul paragraf prevede:
„Trustul este reglementat de legea aleasă de constituitor. Alegerea trebuie să fie explicită sau să rezulte din dispozițiile actului constitutiv sau ale înscrisului care face dovada existenței trustului interpretate, dacă este necesar, în lumina circumstanțelor cazului.”
6.        Articolul 11 prevede:
„Un trust creat în conformitate cu legea menționată în capitolul anterior este recunoscut ca atare.
Această recunoaștere implică cel puțin faptul că activele trustului constituie un patrimoniu separat de patrimoniul personal al trustee
și că acesta poate acționa în justiție în calitate de reclamant sau pârât și poate compărea în calitate de trustee în fața unui notar sau a oricărei persoane care acționează în calitate oficială.
În măsura în care legea aplicabilă trustului impune sau prevede acest lucru, recunoașterea implică în special următoarele:
(a)      creditorii personali ai trustee nu pot recurge la măsuri de garanție împotriva activelor trustului;
(b)      activele trustului nu fac parte din patrimoniul trustee în cazul insolvenței sau falimentului acestuia;
(c)      activele trustului nu fac parte din bunurile matrimoniale ale trustee
și nici din masa succesorală a acestuia;
(d)      activele trustului pot fi recuperate în cazul în care trustee, încălcând obligațiile care decurg din trust, a asociat activele trustului cu propriile sale bunuri sau le‑a înstrăinat. Cu toate acestea, drepturile și obligațiile terțului deținător al activelor trustului rămân supuse legii stabilite de normele de alegere a legii forului.”
B.      Dreptul Uniunii
1.      Regulamentul nr. 269/2014
7.        Articolul 1 prevede:
„În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
[…]
(d)      «resurse economice» înseamnă activele de orice fel, corporale sau necorporale, mobiliare sau imobiliare, care nu sunt fonduri, dar pot fi utilizate pentru obținerea de fonduri, bunuri sau servicii;
(e)      «înghețarea resurselor economice» înseamnă împiedicarea utilizării resurselor economice pentru obținerea de fonduri, bunuri sau servicii în orice mod, inclusiv, dar nu exclusiv, prin vânzarea, închirierea sau ipotecarea acestora;
(f)      «înghețarea fondurilor» înseamnă orice acțiune menită să împiedice circulația, transferul, modificarea, utilizarea, accesul sau tranzacțiile cu fonduri susceptibile să aibă ca rezultat modificarea volumului, a valorii, a localizării, a proprietății, a deținerii, a naturii sau a destinației acestora sau orice modificare care ar permite utilizarea fondurilor, inclusiv gestionarea portofoliilor;
(g)      «fonduri» înseamnă activele financiare și beneficiile de orice natură, inclusiv, dar nelimitându‑se la:
[…]”
8.        Articolul 2(5) prevede:
„(1)      Se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate de orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism sau de persoane fizice sau juridice, entități sau organisme asociate acestora, astfel cum figurează în lista din anexa I.
(2)      Se interzice punerea la dispoziție, direct sau indirect, a oricăror fonduri sau resurse economice către sau în beneficiul persoanelor fizice sau juridice, al entităților sau organismelor sau al persoanelor fizice sau juridice, al entităților sau organismelor asociate acestora, care figurează în lista din anexa I.”
9.        Articolul 9 prevede:
„Se interzice participarea în cunoștință de cauză și deliberată la activități care au drept scop sau efect eludarea măsurilor menționate la articolul 2.”
2.      Regulamentul de punere în aplicare 2022/336
10.      În conformitate cu articolul 1 din acesta, „[p]ersoanele și entitatea enumerate în anexa la prezentul regulament se adaugă pe lista prevăzută în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 269/2014”.
3.      Directiva (UE) 2015/849(6)
11.      Articolul 3 prevede:
„În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:
[…]
6.      «beneficiar real» înseamnă orice persoană (persoane) fizică (fizice) care dețin(e) sau controlează în ultimă instanță clientul și/sau persoana fizică (persoanele fizice) în numele căreia (cărora) se realizează o tranzacție sau o activitate și care includ(e) cel puțin:
[…]
(b)      în cazul fiduciilor [de tip «trust»] – toate persoanele următoare:
(i)      constituitorul (constituitorii);
(ii)      fiduciarul (fiduciarii);
(iii)      protectorul (protectorii), dacă există;
(iv)      beneficiarii sau, în cazul în care persoanele care beneficiază de construcția juridică sau entitatea juridică nu au fost încă identificate, categoria de persoane în al căror interes principal se constituie sau funcționează construcția juridică sau entitatea juridică;
(v)      orice altă persoană fizică ce exercită controlul în ultimă instanță asupra fiduciei [de tip «trust»] prin exercitarea directă sau indirectă a dreptului de proprietate sau prin alte mijloace;
(c)      în cazul entităților juridice precum fundațiile și al construcțiilor juridice similare fiduciilor [de tip «trust»], persoana fizică (persoanele fizice) care ocupă poziții echivalente sau similare celor menționate la litera (b);
[…]”
C.      Dreptul italian
1.      Decretul legislativ 109/2007(7)
12.      Prin articolul 3 a fost creat Comitato di Sicurezza Finanziaria (Comitetul de Securitate Financiară, Italia), organism în cadrul Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ministerul Economiei și Finanțelor, Italia), care adoptă măsurile de înghețare dispuse de Organizația Națiunilor Unite, de Uniunea Europeană și de Ministerul Economiei și Finanțelor.
13.      Articolul 5 interzice transferul, înstrăinarea sau utilizarea resurselor înghețate, precum și punerea la dispoziția entităților desemnate sau în beneficiul acestora, în mod direct sau indirect, de fonduri sau resurse economice.
2.      Decretul legislativ 90/2017(8)
14.      Potrivit formulării din cuprinsul deciziei de trimitere, articolul 2 alineatul 1 din acesta, care modifică articolul 22 alineatul 5 din Decretul legislativ 231/2007, prevede:
„Fiduciarii [(trustees)] trusturilor exprese reglementate de Legea nr. 364 din 16 octombrie 1989, precum și persoanele care exercită drepturi, puteri și atribuții echivalente în cadrul construcțiilor juridice similare, în măsura în care sunt stabilite sau își au reședința pe teritoriul Republicii Italiene, au obligația de a obține și de a păstra informații adecvate, exacte și actualizate cu privire la beneficiarii reali ai trustului sau ai construcției juridice similare, prin acestea înțelegându‑se informațiile cu privire la identitatea constituitorului sau constituitorilor, a fiduciarului sau fiduciarilor, a protectorului sau protectorilor sau a altei persoane care acționează în numele fiduciarului, dacă există, a beneficiarului sau a categoriilor de beneficiari și a altor persoane fizice care exercită controlul asupra trustului sau asupra construcției juridice similare și a oricărei alte persoane fizice care exercită, în ultimă instanță, controlul asupra activelor transmise trustului sau construcției juridice similare prin deținerea directă sau indirectă sau prin alte mijloace.”
3.      Legea 364/1989(9)
15.      Prin această lege, Italia a ratificat Convenția de la Haga din 1985.
II.    Situația de fapt, litigiul și întrebările preliminare
16.      Trusturile precum cel care face obiectul litigiului nu sunt publice și nu există un registru public în care să fie consemnate structura și modificările lor. Prin urmare, în cadrul situației de fapt din prezenta cauză, trebuie luate în considerare faptele expuse de instanța de trimitere, completate, dacă este cazul, cu cele care rezultă din documentele atașate la dosarul cauzei și din anchetele autorităților italiene.
17.      Fără a aduce atingere analizei finale care este de competența instanței de trimitere, Curtea trebuie să se bazeze pe faptele astfel constatate pentru a răspunde în mod util la întrebările cu care este sesizată.
18.      Societățile reclamante B, A, C și D desfășoară activități comerciale în Italia, țară în care își au sediul(10). Capitalul lor social este deținut de o societate din Insulele Bermude(11), ale cărei active au fost, la rândul lor, transmise unui trust de către o persoană fizică (constituitorul)(12).
19.      Trustul a fost înființat prin actul din 18 iulie 2007. Acesta este reglementat de dreptul Insulelor Bermude, teritoriu britanic de peste mări. Trustul prevede existența unui trustee(13) (primul a fost societatea H, iar ulterior societatea T)(14) și a unui protector, care este un terț persoană fizică(15). Conducătorii acestor organe s‑au schimbat de‑a lungul timpului. Directorul general al societății H (societate care a acționat în calitate de trustee până la 1 aprilie 2021) a fost de asemenea protectorul trustului din 2014. Anterior, protector fusese o persoană care se bucura de încrederea deplină a constituitorului(16).
20.      Inițial, beneficiarii trustului au fost constituitorul și membri ai familiei sale. De asemenea, trustee‑ul și protectorul trustului au figurat ca beneficiari de la constituirea trustului și până în 2014. După adoptarea de către Uniune a sancțiunilor împotriva Rusiei ca urmare a anexării Crimeii, actul constitutiv al trustului a fost modificat la 28 decembrie 2014. Constituitorul și alți doi membri ai familiei sale au continuat să fie beneficiari. S‑a stipulat că protectorul putea revoca și înlocui trustee‑ul în mod discreționar, că constituitorul putea adăuga alți protectori și că trustee‑ul, cu acordul protectorului, putea adăuga beneficiari, cu condiția ca acești să fie persoane nesancționate de Uniune.
21.      Conform unui act din 19 decembrie 2017, trustee‑ul și protectorul(17) au stabilit că persoanele sancționate de Uniune trebuiau considerate persoane excluse din trust. Prin urmare, sora și un nepot ai constituitorului au fost excluși dintre beneficiarii trustului.
22.      La 19 iunie 2019, directorul general al unei societăți fiduciare cu sediul în Elveția (societatea T) a fost numit în calitate de protector al trustului, iar la 1 aprilie 2021, acesta a fost desemnat trustee.
23.      Constituitorul a fost exclus dintre beneficiari printr‑un act din 7 februarie 2022, cu 21 de zile înainte de includerea sa nominală în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, efectuată în temeiul Deciziei (PESC) 2022/337 și a Regulamentului de punere în aplicare 2022/336.
24.      Protectorul inițial a continuat să fie beneficiarul unic după modificarea trustului din 7 februarie 2022, prin care constituitorul a fost exclus din cercul beneficiarilor. În prezent, guvernul italian nu poate stabili cu certitudine cine sunt beneficiarii trustului. În ședință, avocații societăților reclamante au precizat că beneficiarii în cauză sunt anumite instituții caritabile.
25.      Societățile B, A, C și D aveau conturi deschise la o sucursală a unei bănci din Milano. Între 17 aprilie 2013 și 7 iunie 2017, aceste societăți au indicat entității bancare că beneficiarul lor real era constituitorul trustului.
26.      La 14 martie 2022, Comitetul pentru Securitate Financiară din cadrul Ministerului Economiei și Finanțelor a notificat societăților B, A, C și D faptul că, în conformitate cu articolul 2 din Regulamentul nr. 269/2014 și cu Decretul legislativ nr. 109/2007, a dispus înghețarea participațiilor sociale și a activelor deținute de aceste societăți, în măsura în care acestea „sunt asociate în mod indirect [constituitorului]”.
27.      La 11 mai 2022, societățile B, A, C și D și societatea T (trustee‑ul) au introdus la Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Tribunalul Administrativ Regional din Lazio, Italia) o acțiune împotriva măsurii de înghețare adoptate.
28.      În cadrul acțiunii cu care este sesizată această instanță:
–        societățile reclamante susțin în esență că activele înghețate se află în afara sferei de influență a persoanei desemnate în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, și anume constituitorul trustului. Odată cu includerea societății majoritare în trust, aceasta a fost separată de patrimoniul constituitorului. În temeiul actului constitutiv și al legislației aplicabile, nu există nicio putere (directă sau indirectă) de administrare și control atribuibilă constituitorului, acesta nemaiputând să își exercite influența;
–        în schimb, autoritățile italiene susțin că transmiterea către trust, neavând efect translativ, nu implică o ruptură completă a legăturii dintre constituitor și activele transmise. Acestea invocă de asemenea Directiva 2015/849, al cărei articol 3 punctul 6 litera (b) subpunctul (i) include constituitorii trusturilor în categoria „beneficiarilor reali”. În plus, acestea subliniază că, în pofida faptului că constituitorul nu mai este beneficiarul trustului, activele ar putea să „revină” în proprietatea sau la dispoziția sa în cazul în care acestea nu sunt transferate în cele din urmă beneficiarilor (de exemplu prin renunțarea la ele sau prin dizolvarea anticipată a trustului).
29.      În acest context, Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Tribunalul Administrativ Regional din Lazio) sesizează Curtea cu următoarele întrebări preliminare:
„1)      Articolul 2 [alineatul] (1) din Regulamentul [nr. 269/2014] trebuie interpretat în sensul că măsura de înghețare poate fi luată și în cazul activelor sau al resurselor transmise trustului de către constituitorul menționat în anexa I la regulament (persoana desemnată sau inclusă în listă), care trebuie considerat ca fiind persoana căreia îi aparțin activele sau resursele?
2)      În cazul unui răspuns negativ
[…] articolul 2 [alineatul] (1) din Regulamentul [nr. 269/2014] trebuie interpretat în sensul că măsura de înghețare poate fi luată și în cazul activelor sau al resurselor transmise trustului de către constituitorul menționat în anexa I la regulament (persoana desemnată sau inclusă în listă), care trebuie considerat ca fiind persoana asociată cu persoana căreia îi aparțin activele sau resursele
[…]?
3)      În cazul unui răspuns negativ
[…] articolul 2 [alineatul] (1) din Regulamentul [nr. 269/2014] trebuie interpretat în sensul că măsura de înghețare poate fi luată și în cazul activelor sau al resurselor transmise trustului de către constituitorul menționat în anexa I la regulament (persoana desemnată sau inclusă în listă), care trebuie considerat ca fiind persoana care controlează activele sau resursele
[…]?”
III. Procedura în fața Curții
30.      Cererea de decizie preliminară a fost înregistrată la Curte la 26 iulie 2023.
31.      Societățile reclamante, guvernele belgian, francez, italian, neerlandez și finlandez, precum și Comisia Europeană au prezentat observații scrise.
32.      La ședința care s‑a desfășurat la 8 mai 2025 au participat societățile reclamante, guvernele belgian, german și italian și Comisia.
IV.    Apreciere
33.      Înainte de răspunde la întrebările preliminare(18), considerăm că, pentru o mai bună înțelegere a litigiului, este necesar să trecem în revistă instituția trustului, precum și normele care reglementează trusturile constituite în conformitate cu dreptul Insulelor Bermude.
A.      Considerații generale cu privire la trust
34.      Trustul este o construcție juridică dezvoltată în țările de common law, ale cărui contururi nu sunt întotdeauna ușor de stabilit și a cărui acceptare în alte state a generat controverse(19).
35.      În dreptul Uniunii nu există o reglementare specifică privind trusturile. Cu toate acestea, Curtea s‑a referit la ele în litigii privind fiscalitatea și piața internă. În Hotărârea Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements(20), Curtea a subliniat următoarele trei caracteristici ale trustului:
–        în țările de common law, termenul trust vizează în principiu o operațiune tripartită, prin care constituitorul transmite bunuri unei persoane, trustee‑ul, pentru ca aceasta să le administreze potrivit actului constitutiv al trustului în favoarea unei terțe persoane (beneficiarul);
–        proprietatea asupra bunurilor care constituie trustul se împarte între proprietatea juridică și proprietatea economică („legal ownership and economic ownership”), care revin trustee‑ului și, respectiv, beneficiarului;
–        deși este recunoscut prin lege și produce efecte juridice, trustul este lipsit de personalitate juridică proprie și trebuie să acționeze prin intermediul trustee‑ului său. Bunurile care constituie trustul nu intră în patrimoniul trustee‑ului, care trebuie să le administreze „ca patrimoniu separat, distinct de patrimoniul său”. Obligația esențială a trustee‑ului este de a respecta condițiile și îndatoririle stipulate în actul constitutiv al trustului și dreptul în general.
36.      Această descriere a trustului(21) coincide în esență cu cea din Convenția de la Haga din 1985, al cărei articol 2 a fost transcris mai sus.
37.      Noțiunea de trust care rezultă din articolul 2 din Convenția de la Haga din 1985 este largă(22) și a fost concepută astfel încât să includă construcții similare din țările cu sisteme de drept civil(23), precum fiducia sau Treuhand‑ul german. În acest mod, țările de common law
și‑au asigurat recunoașterea trusturilor în statele cu sisteme de drept civil (acolo unde trusturile nu existau), iar acestea din urmă au obținut recunoașterea construcțiilor lor similare în țările de common law(24).
38.      Convenția de la Haga din 1985 a intrat în vigoare în luna ianuarie 1992, iar la aceasta sunt parte doar 13 state și teritorii de peste mări(25).
39.      Trustul implică crearea de „fonduri separate”(26) de cele ale deținătorilor activelor, ca urmare a exercitării voinței autonome a creatorului acestuia (constituitorul). Aceste fonduri separate, a căror administrare corespunde trustees, sunt, în principiu și cu câteva excepții, imune în fața creditorilor constituitorilor, ai trustees
și ai beneficiarilor(27).
40.      Trustul implică separarea între proprietatea, administrarea și beneficiul economic al unui bun. Prin urmare, trustul permite să se diferențieze între dreptul de proprietate, exploatarea proprietății și răspunderea patrimonială(28).
41.      Ca urmare a acestor caracteristici (pragmatismul în definirea lor, natura lor de fond separat, imunitatea față de creditori, flexibilitatea în constituirea lor și confidențialitatea pe care o pot avea), trusturile au fost utilizate atât pentru atingerea unor obiective legitime(29), cât și pentru evaziune fiscală, spălare de bani sau eludarea sancțiunilor internaționale(30).
42.      De fapt, anumite trusturi pot fi calificate drept pur aparente („sham trust”), atunci când cei care intervin în constituirea lor intenționează să dea o impresie falsă terților, disimulând faptul că constituitorul rămâne în realitate proprietarul activelor transmise trustului.
43.      Riscul utilizării abuzive a acestei construcții juridice este cu atât mai mare în cazul trusturilor constituite în anumite jurisdicții în conformitate cu dreptul unei țări terțe(31) și care trebuie să fie recunoscute în temeiul Convenției de la Haga din 1985(32). În astfel de trusturi, caracteristicile lor sunt „adaptate” la nevoile și dorințele constituitorului(33).
44.      Utilizarea abuzivă a trusturilor este motivul pentru care Directiva 2015/849 le‑a inclus în reglementarea măsurilor destinate prevenirii utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului. Articolul 3 punctul 6 din aceasta include printre „beneficiarii reali” ai activelor toate persoanele care intervin în cadrul unui trust (constituitorul, trustee, protectorul, beneficiarul), precum și orice altă persoană fizică care controlează în ultimă instanță trustul prin exercitarea directă sau indirectă a dreptului de proprietate sau prin alte mijloace.
45.      În ceea ce privește măsurile restrictive impuse în cadrul Regulamentului nr. 269/2014, utilizarea trustului în scopul eludării aplicării acestui regulament de către persoanele incluse în lista din anexa I la acesta a fost dovedită de mai multe analize(34). Cel puțin unul dintre aceste cazuri a condus la pronunțarea Hotărârii Tribunalului din 8 mai 2024(35).
B.      Trustul în dreptul Insulelor Bermude
46.      Litigiul principal nu poate fi disociat de recunoașterea în Italia, în temeiul Convenției de la Haga din 1985, a unui trust constituit în conformitate cu dreptul Insulelor Bermude. Prin urmare, normele de fond aplicabile acestui trust sunt cele ale Insulelor Bermude.
47.      Normele Insulelor Bermude privind trustul se bazează pe dreptul englez și se materializează într‑o legislație specifică: Trust (Special Provisions) Act din 1989 și Trustee Act din 1975, modificate de mai multe ori, împreună cu Trust (Regulation of Trust Business) Act din 2011 și Exemption Order din 2002(36).
48.      Potrivit secțiunii a doua subsecțiunea a doua din Trust (Special Provision) Act din 1989, caracteristicile trustului în Insulele Bermude sunt următoarele:
–        activele trustului constituie un fond separat, care nu face parte din patrimoniul trustee‑ului;
–        proprietatea asupra bunurilor trustului aparține trustee‑ului sau unei alte persoane desemnate de acesta;
–        trustee‑ul este învestit cu puterea și are obligația de a administra bunurile trustului în interesul beneficiarilor, potrivit termenilor actului constitutiv al trustului, în conformitate cu obligațiile impuse de lege trustee‑ului.
49.      Secțiunea a doua subsecțiunea a treia, adăugată în urma modificării din 2014, îi permite constituitorului să fie cobeneficiar al trustului și cotrustee(37). Niciuna dintre aceste două situații nu determină invaliditatea trustului, nu împiedică trustul să producă efecte conform propriilor termeni și nici nu determină integrarea activelor trustului în patrimoniul constituitorului (secțiunea 2A, subsecțiunea 1).
50.      Dreptul Insulelor Bermude oferă, așadar, o flexibilitate sporită trustului și favorizează și protejează în mod considerabil poziția constituitorilor.
C.      Prima întrebare preliminară
1.      Precizare preliminară
51.      Instanța de trimitere dorește să se stabilească dacă poate fi luată o măsură de înghețare a activelor și resurselor economice transmise unui trust de către constituitorul (desemnat în lista din anexa I la Regulamentul nr. 269/2014), „care trebuie considerat ca fiind persoana căreia îi aparțin activele sau resursele”.
52.      Autoritățile italiene afirmă că constituitorul este deținătorul real al societății‑mamă și că aceasta este controlată în continuare de constituitor. Avocații societăților reclamante nu sunt de acord cu această apreciere(38).
53.      Revine instanței de trimitere sarcina de a stabili dacă, în măsura în care este un fapt relevant în speță, constituitorul a transmis trustului activele societății‑mamă (cu sediul în Insulele Bermude), căreia îi aparțin societățile ale căror active și resurse au fost înghețate.
54.      Pentru a putea răspunde la întrebarea preliminară, Curtea nu poate decât să pornească de la această premisă (transmiterea către trust a activelor societății‑mamă). La aceasta conduc cel puțin doi factori:
–        pe de o parte, societățile care operează în Italia au recunoscut, între 17 aprilie 2013 și 7 iunie 2017, că beneficiarul lor real era constituitorul trustului;
–        pe de altă parte, instanța de trimitere precizează că persoana fizică menționată în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 (constituitorul) a constituit trustul căruia i‑a transmis societatea‑mamă, care controlează societățile reclamante. Prin urmare, instanța de trimitere constată că constituitorul a transmis trustului activele și resursele economice în litigiu. Odată stabilită această premisă, instanța de trimitere dorește să se stabilească dacă constituitorul menține cu aceste active și resurse un raport de proprietate (prima întrebare preliminară)(39).
2.      Răspunsul la întrebare
55.      Diferendul fiind delimitat în acești termeni, trebuie să ne pronunțăm cu privire la teza formulată de guvernul german în ședință, asupra căreia s‑au pronunțat și celelalte părți și intervenienții.
56.      Potrivit guvernului german, măsurile restrictive pot fi impuse societăților controlate de constituitorul trustului numai în cazul în care aceste societăți sunt incluse în mod explicit în lista persoanelor, entităților și organismelor din anexa I la Regulamentul nr. 269/2014. Această teză este sprijinită de argumente similare celor formulate în Hotărârea Tribunalului Melli Bank/Consiliul(40), care, în opinia noastră, nu a fost confirmată ulterior de Curte(41).
57.      Teza guvernului german ar putea eventual să fie acceptată în ceea ce privește societățile cu participații minoritare (control parțial) ale persoanelor care fac obiectul unor măsuri restrictive. În schimb, aceasta nu poate fi acceptată atunci când este vorba despre aplicarea unor măsuri restrictive societăților deținute în totalitate de persoana inclusă în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 sau care sunt controlate de aceasta.
58.      Suntem de părere că, în cazul societăților deținute în totalitate (sau controlate) de o persoană fizică desemnată în lista din anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, includerea în listă a denumirii fiecăreia dintre aceste societăți este superfluă în scopul aplicării articolului 2 din Regulamentul nr. 269/2014. Includerea lor ar îngreuna considerabil activitatea legiuitorului Uniunii și ar afecta rapiditatea și efectul surpriză cu care trebuie aplicate măsurile restrictive(42).
59.      În opinia noastră, este suficient ca întregul capital al unei societăți să aparțină (sau să fie controlat de) persoana fizică desemnată în lista din anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 pentru ca activul respectiv să fie inclus, fără nicio altă formalitate, în categoria tuturor fondurilor și resurselor economice ale persoanei fizice în cauză care pot face obiectul înghețării(43).
60.      Dispoziția determinantă pentru a răspunde la prima întrebare preliminară este articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014: „[s]e îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate de orice persoane fizice sau de persoane fizice sau juridice, entități sau organisme asociate cu acestea, astfel cum sunt enumerate în lista din anexa I”.
61.      Această dispoziție are un domeniu de aplicare foarte larg, atât din punct de vedere material (active și resurse susceptibile de a fi înghețate), cât și personal (persoane fizice sau juridice al căror raport cu aceste active se traduce prin proprietate, posesie, deținere sau control). Sunt de asemenea foarte largi și definiția „îngheț[ării] resurselor economice” și cea a „îngheț[ării] fondurilor”, de la articolul 1 literele (e) și (f) din Regulamentul nr. 269/2014.
62.      În definirea atât de largă a legăturii dintre persoana (împotriva căreia se adoptă măsura restrictivă) și active, scopul legiuitorului Uniunii este acela de a garanta înghețarea tuturor fondurilor și a resurselor economice. Măsura va împiedica persoana în cauză să obțină beneficii economice (din aceste fonduri și resurse), precum și să recurgă la instrumente care i‑ar permite eludarea impactului acesteia(44).
63.      Este necesar să se stabilească dacă, într‑o situație precum cea din prezenta cauză, constituitorul trustului, care transmite trustului anumite active și resurse economice aflate până atunci în proprietatea sa, menține în continuare cu acestea raporturi juridice care, în conformitate cu Regulamentul nr. 269/2014, determină înghețarea lor obligatorie.
64.      În mod logic, este de competența instanței de trimitere să stabilească care este în mod exact poziția constituitorului trustului în prezentul litigiu. Întrucât configurarea trustului este deosebit de eterogenă, flexibilă și variabilă, este necesară o analiză pentru fiecare caz în parte. Opacitatea și lipsa de înregistrare a trusturilor îngreunează în mod cert această evaluare. Cu toate că aprecierea este de competența instanței de trimitere, Curtea îi poate oferi acesteia anumite orientări utile.
65.      Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 nu definește, ci enumeră anumite noțiuni juridice și nici nu face trimitere la alte norme ale Uniunii sau la legislațiile naționale. Este vorba, așadar, despre noțiuni autonome ale dreptului Uniunii, care necesită o interpretare uniformă aplicabilă în toate statele membre.
66.      În scopul acestei interpretări uniforme, trebuie să se țină seama de formularea și de contextul acestei dispoziții și de obiectivele urmărite de reglementarea din care face parte dispoziția menționată(45).
3.      Criteriul literal
67.      Interpretarea gramaticală a articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 nu rezultă în mod neechivoc, din cauza diferențelor dintre versiunile lingvistice(46). Unele dintre acestea utilizează patru tipuri de raporturi (versiunea în limba italiană utilizează termenii „appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati”, iar versiunea în limba franceză utilizează termenii „appartenant aux, possèdent, détiennent, contrôlent”), în timp ce altele le reduc la trei (versiunea în limba spaniolă vorbește doar despre „propiedad, tenencia o control”).
68.      Din punctul nostru de vedere, nu există antinomie, ci complementaritate între aceste versiuni lingvistice. În toate există cel puțin trei tipuri de raporturi între persoane și activele sau resursele economice care trebuie să facă obiectul înghețării: proprietatea („appartenant à”, „belonging to”, „appartenenti à”), posesia sau simpla deținere („possèdent”, „détiennent”, „owned”, „held”, „posseduti”, „detenuti”) și controlul („contrôllent”, „controlled”, „controllati”).
69.      Noțiunile de proprietate și posesie sunt apropiate și strâns legate între ele, întrucât implică un raport juridic direct între persoane și bunurile lor, în timp ce controlul poate fi indirect. Toate aceste categorii coincid totuși în extinderea legăturii pe care o persoană o poate avea cu bunurile, dincolo de simpla lor apartenență, astfel încât să se poată dispune înghețarea acestora(47).
4.      Criteriile contextual și teleologic
70.      În stabilirea aspectului dacă, în scopul aplicării Regulamentului nr. 269/2014, activele sau resursele economice transmise unui trust sunt în continuare deținute sau se află în posesia constituitorului, trebuie să se țină seama de obiectivul regulamentului menționat și de legătura dintre acesta și alte instrumente din dreptul Uniunii.
71.      Din perspectiva finalității sale, interpretarea pe care o vom propune este în conformitate cu obiectivul normelor adoptate de Uniune pentru impunerea de măsuri restrictive persoanelor legate de liderii ruși ca urmare a
agresiunii împotriva Ucrainei(48). Acest obiectiv ar fi compromis dacă s‑ar autoriza folosirea unor instrumente juridice care, prin tehnici mai mult sau mai puțin sofisticate, ar permite acestor persoane să eludeze aplicarea efectivă a unor astfel de măsuri.
72.      Prin urmare, criteriul interpretării teleologice permite o interpretare extensivă a categoriilor care figurează în articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014, de natură să garanteze înghețarea activelor persoanelor enumerate în anexa I la acesta.
73.      Analiza sistematică trebuie să pornească de la aspectul că în general trusturile permit o separare sau disociere între proprietatea legală
și cea reală(49) a activelor. Structura complexă și opacitatea acestor instrumente îngreunează identificarea beneficiarilor reali ai activelor transmise trustului și necesită eforturi suplimentare pentru a stabili adevărata natură a raporturilor protejate de această construcție juridică. În plus, riscurile abuzului de trusturi cresc atunci când acestea sunt înființate în jurisdicții străine(50).
74.      Prin urmare, va fi esențial să se țină seama de normele specifice ale dreptului Uniunii privind eventuala eludare a măsurilor restrictive prin intermediul trusturilor sau al construcțiilor juridice similare. Din punct de vedere sistematic, pot fi de asemenea utile normele adoptate de Uniune împotriva spălării banilor. Le vom analiza pe rând în continuare.
a)      Trustul ca mijloc de eludare a măsurilor restrictive
75.      Articolul 9 din Regulamentul nr. 269/2014 interzice participarea în cunoștință de cauză și deliberată la activități care au drept scop sau efect eludarea măsurilor restrictive de înghețare a resurselor financiare și a fondurilor, adoptate împotriva persoanelor fizice și juridice incluse în anexa I la regulamentul menționat.
76.      Astfel cum am precizat, trusturile pot fi utilizate relativ ușor pentru a evita înghețarea resurselor economice și a fondurilor. Acest lucru a fost constatat de Comisie în Ghidul pentru operatorii economici privind eludarea sancțiunilor impuse Rusiei(51).
77.      Această situație explică adoptarea unor norme specifice ale dreptului Uniunii care tind să împiedice utilizarea trusturilor ca mijloc de eludare a aplicării măsurilor restrictive:
–        articolul 1j alineatele (1) și (2) din Decizia 2014/512/PESC(52) interzice înregistrarea, furnizarea unui sediu social și a unei adrese comerciale sau administrative, precum și furnizarea de servicii de administrare unei fiducii sau oricărei construcții juridice similare care are drept constituitor sau beneficiar mai multe categorii de persoane (printre care resortisanți ruși sau persoane care își au reședința în Rusia, persoane juridice sau entități stabilite în Rusia sau controlate direct sau indirect de resortisanți ruși). Se interzice de asemenea ca aceste persoane să poată acționa în calitate de trustee sau o funcție similară;
–        articolul 3 alineatul (1) din Directiva (UE) 2024/1226(53) stabilește norme minime de definire a infracțiunilor și a sancțiunilor pentru încălcarea măsurilor restrictive ale Uniunii. Potrivit acestei dispoziții, constituie infracțiune eludarea unei măsuri restrictive a Uniunii(54) prin utilizarea sau transferul către o parte terță sau prin dispunerea în alt mod de fondurile sau resursele economice care, în mod direct sau indirect, se află în proprietatea unei persoane, entități sau organism desemnat sau sunt deținute sau controlate de aceste persoane, entități sau organism desemnat și care trebuie să facă obiectul înghețării în temeiul unei măsuri restrictive a Uniunii, pentru a disimula respectivele fonduri și resurse economice. În opinia noastră, acest tip de infracțiune a fost conceput, printre alte motive, în scopul de a combate utilizarea trustului și a altor construcții juridice similare ca instrument de facilitare a eludării măsurilor restrictive.
b)      Norme privind spălarea banilor
78.      Interpretarea sistematică și teleologică a articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 este înlesnită, în ceea ce privește trustul, de normele dreptului Uniunii care, deși au fost adoptate în afara domeniului specific al măsurilor restrictive, au drept obiectiv prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor.
79.      Acest lucru se datorează faptului că eludarea măsurilor restrictive poate fi realizată utilizând aceleași artificii, structuri și tehnici juridice la care se referă Directiva 2015/849. Aceasta urmărește să împiedice posibilitatea ca fluxuri de bani iliciți să deterioreze integritatea, stabilitatea și reputația sectorului financiar al Uniunii și să amenințe piața sa internă, precum și dezvoltarea internațională(55).
80.      Una dintre noțiunile‑cheie ale Directivei 2015/849(56) este cea de „beneficiar real” al activelor. Astfel, articolul 3 punctul 6 litera (b)(57) impune calificarea drept „beneficiari reali”, în cazul trusturilor, a cinci categorii de persoane, printre care se află, în primul rând, constituitorul sau constituitorii. Potrivit articolului 31 alineatul (1) din această directivă, astfel cum a fost modificat prin Directiva 2019/2177, această obligație se aplică și construcțiilor juridice care au o structură sau funcții similare trusturilor.
81.      Într‑adevăr, articolul 3 din Directiva 2015/849 include aceste definiții în scopul aplicării acesteia, iar obiectivul său se limitează la combaterea spălării banilor. Cu toate aceste, dintr‑o perspectivă sistematică a dreptului Uniunii, identificarea constituitorului unui trust în calitate de „beneficiar real” al activelor(58) poate servi pentru interpretarea noțiunilor similare din legislația destinată combaterii unui alt comportament la fel de ilicit precum spălarea banilor, și anume acela de a fi acordat în mod activ sprijin material sau financiar politicienilor ruși responsabili de anexarea Crimeii sau de agresiunea împotriva Ucrainei(59).
c)      Concluzie intermediară
82.      În esență, interpretarea sistematică și teleologică a articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014, în lumina altor dispoziții privind acest tip de măsuri restrictive și a normelor mai generale privind spălarea banilor, permite să se afirme că constituitorul trustului se poate încadra în principiu în situațiile juridice menționate de această dispoziție.
83.      Pornind de la această premisă, vor trebui analizate împrejurările de fapt ale fiecărui trust și ale persoanelor care intervin în el, în scopul de a stabili dacă acesta a fost utilizat ca mijloc de eludare a măsurilor restrictive. Această apreciere, subliniem din nou, este de competența instanței naționale, căreia Curtea îi poate oferi orientările pe care le vom propune în continuare.
5.      Raportul dintre constituitor și resursele economice transmise trustului
84.      Este de competența instanței de trimitere să aprecieze raportul pe care constituitorul îl menține cu activele transmise trustului și să stabilească dacă această construcție a putut fi utilizată pentru eludarea măsurilor restrictive impuse în aplicarea Regulamentului nr. 269/2014.
85.      În litigiul principal se ridică o problemă clasică de drept internațional privat, și anume recunoașterea în Italia, în temeiul Convenției de la Haga din 1985, a unui trust constituit în conformitate cu dreptul Insulelor Bermude.
86.      Dreptul aplicabil trustului este cel al Insulelor Bermude, aspect pe care părțile nu îl contestă. Articolul 6 din Convenția de la Haga stipulează că „[t]rustul este reglementat de legea aleasă de constituitor”, iar articolul 8 din aceasta prevede că această lege „reglementează validitatea trustului, interpretarea și efectele acestuia, precum și administrarea sa”.
87.      Prin urmare, trebuie să se țină seama de condițiile pe care Convenția de la Haga din 1985 le impune pentru recunoașterea trusturilor, în special cele de la articolele 2 și 11 din aceasta. Această din urmă dispoziție obligă Italia să recunoască o serie de efecte ale trusturilor în măsura în care le stipulează dreptul Insulelor Bermude.
88.      În opinia noastră, dreptul italian și jurisprudența acestei țări în materie de trust, pe care instanța de trimitere le menționează în ordonanță, nu pot ignora faptul că normele de fond aplicabile trustului sunt în speță cele ale Insulelor Bermude. În conformitate cu acestea trebuie să se analizeze, ca aspect de fapt, raportul dintre constituitor și activele trustului.
89.      Potrivit secțiunii a doua subsecțiunea a doua din Trust (Special Provision) Act, în Insulele Bermude trusturile au caracteristicile obișnuite ale acestei instituții. Cu toate acestea, legislația din Insulele Bermude este foarte flexibilă și protejează constituitorul, conferindu‑i o serie de prerogative care, în opinia noastră, îi permit să rămână „beneficiarul real” al activelor transmise trustului.
90.      Dintre aceste prerogative, care nu împiedică constituirea unui trust(60), recunoscute de legislația Insulelor Bermude(61), instanța de trimitere poate lua în considerare (și verifica dacă au fost puse în practică de către constituitor) următoarele:
–        constituitorul are puterea de a revoca trustul în tot sau în parte. În acest caz, activele intră din nou în patrimoniul constituitorului(62). Astfel cum susține guvernul italian, această prevedere legală demonstrează că constituitorul este „beneficiarul real” al activelor trustului;
–        constituitorul păstrează puterea de a da instrucțiuni obligatorii cu privire la achiziționarea, deținerea, vânzarea sau alte operațiuni comerciale sau de investiții cu activele trustului sau orice investiție sau reinvestiție a acestor active, precum și de a exercita orice putere sau drept care decurge din aceste active.
–        constituitorul are posibilitatea de a desemna, adăuga, retrage sau înlocui orice trustee sau protector al trustului;
–        constituitorul are puterea de a adăuga, elimina sau exclude un beneficiar sau o categorie de beneficiari, precum și posibilitatea ca constituitorul însuși să fie cobeneficiar al trustului.
91.      Ansamblul acestor caracteristici evidențiază faptul că constituitorul unui trust reglementat de dreptul din Bermuda poate menține, cu privire la activele și resursele economice pe care le‑a transmis trustului, un raport care poate transforma această persoană în „beneficiarul real” al activelor transmise. Un astfel de raport se încadrează la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014, în scopul aplicării unei măsuri de înghețare a acestor active și resurse.
92.      Considerațiile expuse până la acest moment ne permit să propunem următorul răspuns la prima întrebare preliminară: nimic nu se opune ca, în funcție de clauzele specifice ale actului constitutiv sau de modificările acestuia și de dreptul aplicabil unui anumit trust, să se considere că resursele economice și fondurile transmise trustului se află în continuare în proprietatea sau în posesia constituitorului, în sensul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014.
D.      A doua întrebare preliminară
93.      Întrucât răspunsul pe care îl propunem la prima întrebare a instanței de trimitere este afirmativ, nu este necesară analiza celei de a doua întrebări preliminare, formulată în ipoteza în care răspunsul la prima ar fi negativ. Vom face totuși acest lucru, cu titlu subsidiar.
94.      Prin intermediul celei de a doua întrebări preliminare, instanța de trimitere dorește să se stabilească dacă, în cazul în care constituitorul nu are calitatea de persoană care deține activul (transmis trustului), articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 ar fi aplicabil, în măsura în care activul ar aparține unei alte persoane, „asociată” cu aceea (constituitorul).
95.      În opinia instanței de trimitere, sintagma persoane fizice asociate poate fi interpretată ca vizând „situații precum cea din speță, în care activul, cu toate că nu este înregistrat pe numele persoanei desemnate în anexa I [la Regulamentul nr. 269/2014], menține cu aceasta din urmă o legătură semnificativă, cel puțin până la momentul transferului său către beneficiari”.
96.      Instanța de trimitere adaugă că, „în cazul trustului, persoana asociată ar fi, în mod evident, trustee, care administrează bunurile transmise în interesul constituitorului. Perioada continuă de valabilitate a programului inclus în actul constitutiv nu modifică faptul că acest program a fost dorit de constituitor în scopul realizării unui interes propriu și că administratorii trustului […] sunt aleși de constituitor sau, în orice caz, de persoanele desemnate de constituitor în actul constitutiv”.
97.      În opinia instanței de trimitere, din aceste considerații rezultă că poate exista o legătură juridică semnificativă între constituitor și trustee, care ar permite calificarea ambilor drept persoane asociate, în sensul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014.
98.      Criteriul „asocierii” este utilizat adeseori în actele Consiliului privind măsurile restrictive, însă nu este definit ca atare, iar semnificația sa depinde de diferitele contexte și împrejurări. Se poate interpreta că acesta vizează persoane fizice sau juridice unite în general de interese comune, fără a fi necesar ca acestea să exercite o activitate economică în comun. În mod obișnuit, această noțiune implică existența unei legături care depășește relația de familie(63).
99.      Cu toate acestea, astfel cum subliniază Comisia și mai multe dintre guvernele care au participat la procedură, atunci când face referire la „persoane fizice sau juridice, entități sau organisme asociate”, articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 impune ca acestea să „figure[ze] în lista din anexa I”.
100. Includerea în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 este, așadar, determinantă pentru adoptarea unei măsuri de înghețare a fondurilor și resurselor economice ale unui „asociat” al unei persoane fizice sau juridice(64).
101. Cu toate acestea, se poate ridica întrebarea dacă cerința ca persoanele asociate să figureze de asemenea pe lista din anexa I este în concordanță cu obiectivele care stau la baza extinderii domeniului de aplicare personal al măsurilor restrictive, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014.
102. Interpretarea propusă de guvernul italian poate fi înțeleasă din această perspectivă: includerea unei persoane în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 permite, fără îndoială, aplicarea în mod automat a măsurilor restrictive, însă acestea din urmă pot fi de asemenea puse în practică demonstrând existența unei legături de asociere, chiar și în absența unei astfel de includeri.
103. Oricât de atractivă ar fi această interpretare, de lege lata, formularea normei nu o permite: legătura de asociere necesită includerea în mod explicit a persoanei sau entității asociate în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
104. În cazul trustului în litigiu există, potrivit instanței de trimitere, asocierea între constituitor și trustee, însă acesta din urmă nu figurează ca fiind inclus în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
105. În absența acestei includeri explicite, legătura strânsă dintre constituitor și trustee sau protector ar trebui canalizată prin noțiunile de proprietate sau posesie, analizate în răspunsul la prima întrebare preliminară, ori de control, la care ne vom referi în răspunsul la a treia întrebare preliminară.
106. Prin urmare, considerăm că măsura de înghețare poate fi adoptată cu privire la resursele economice sau fondurile transmise unui trust dacă persoana „asociată” este, la rândul ei, desemnată în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014.
E.      A treia întrebare preliminară
107. Instanța de trimitere dorește să se stabilească de asemenea, cu titlu subsidiar, în ipoteza în care răspunsul la prima și la a doua întrebare ar fi negativ, dacă articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 ar fi aplicabil în măsura în care constituitorul controlează activele sau resursele pe care le‑a transmis trustului.
108. Întrucât am propus un răspuns afirmativ la prima întrebare preliminară, examinarea celei de a treia nu este necesară. Vom face totuși acest lucru, pentru eventualitatea în care Curtea ar avea o altă poziție cu privire la prima întrebare.
109. Includerea în articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 a noțiunii de „control” asupra fondurilor și resurselor economice completează criteriile privind proprietatea și posesia acestor active și resurse. Includerea sa răspunde intenției legiuitorului Uniunii de a închide cercul posibilelor situații și de a evita astfel eludarea măsurilor restrictive.
110. Criteriul controlului asupra activelor permite să se evite utilizarea unor artificii și construcții juridice prin intermediul cărora deținătorul activelor sau resurselor transferă proprietatea asupra acestora către părți terțe, dar continuă să decidă cu privire la utilizarea și destinația lor. În plus, este adecvat în special pentru a evita utilizarea trusturilor constituite în jurisdicții străine ca mijloc de eludare a măsurilor restrictive ale Uniunii.
111. Comisia și Consiliul au furnizat orientări interpretative autorităților competente din statele membre pentru aplicarea măsurilor restrictive de înghețare. Mai concret, Comisia a indicat o serie de factori sau criterii(65) care trebuie luate în considerare pentru a stabili dacă o entitate este controlată de o altă persoană sau entitate, și anume dacă aceasta din urmă poate exercita și exercită în mod efectiv o influență decisivă asupra comportamentului entității în cauză(66).
112. Ne vom axa pe analiza unora dintre aceste criterii, pe care le considerăm relevante. Aplicarea lor în cazul trustului nu va fi întotdeauna posibilă, însă unele dintre ele sunt utile în stabilirea aspectului dacă constituitorul menține controlul asupra fondurilor și resurselor economice pe care le‑a transmis trustului. Din nou, instanța de trimitere este cea care va trebui în cele din urmă să stabilească dacă aceasta este situația în speță.
113. Primul dintre aceste criterii este „puterea de a numi sau destitui majoritatea membrilor organului de administrare, conducere sau supraveghere” al persoanei juridice sau al entității controlate. În cazul trusturilor, în funcție de configurația lor, constituitorul controlează persoanele care intervin în acestea: numește și poate schimba trustee‑ul, la fel cum poate numi și schimba protectorul. Cu alte cuvinte, „umbra lungă” sau longa manus a constituitorului îi va permite acestuia, după caz, să își exercite influența asupra persoanelor care administrează trustul, care vor depinde de voința constituitorului pentru a‑și menține funcțiile.
114. Același lucru se întâmplă cu criteriul „influențării strategiei comerciale, politicii operaționale, planurilor comerciale, investițiilor, capacității, finanțării, resurselor umane și aspectelor juridice”. Constituitorul poate predetermina aceste elemente în actul constitutiv, care obligă trustee‑ul în privința gestionării
și administrării activelor trustului. În plus, este obișnuit ca constituitorul să numească un trustee în care are încredere absolută, astfel încât nimic nu îl împiedică să dea instrucțiuni privind administrarea trustului fără a fi necesar ca acestea să fie cunoscute. Constituitorul poate de asemenea să includă în actul constitutiv obligația de a i se furniza periodic informații privind administrarea trustului.
115. Astfel cum am precizat deja, dreptul Insulelor Bermude conferă puteri largi constituitorului unui trust, care poate coadministra trustul împreună cu trustee
și poate schimba persoana sau societatea pe care o desemnează pentru a exercita această funcție. Intră în sarcina instanței de trimitere să stabilească dacă în speță există astfel de circumstanțe care indică faptul că constituitorul controlează administrarea activelor trustului.
116. Un indiciu suplimentar (și indirect) al controlului exercitat de constituitor este faptul că resursele economice și activele trustului sunt destinate unor activități al căror principal sau unic destinatar sau beneficiar este, de facto, el însuși(67).
117. Controlul se manifestă și în posibilitatea constituitorului de a stabili mecanisme suplimentare de supraveghere. În special, acesta poate desemna un protector al trustului care să vegheze la administrarea corectă a resurselor și a fondurilor. Prevederea revocării trustului în cazul în care obiectivele actului constitutiv nu sunt îndeplinite conferă în final constituitorului un control de ultimă instanță.
118. În ansamblu, dreptul Insulelor Bermude, în special după modificarea din 2014 a Trusts (Special Provisions) Act din 1989, conferă prerogative semnificative constituitorului, care își poate rezerva puteri importante pentru a controla trustul.
119. Adăugăm că, astfel cum sugerează instanța de trimitere(68), modificările survenite în cadrul trustului care face obiectul litigiului ulterior constituirii sale, chiar dacă sunt orientate înspre reducerea puterilor constituitorului, par să depindă de voința acestuia și evidențiază, o dată în plus, puterile sale de control. Aceste modificări nu ar schimba, ci ar confirma capacitatea constituitorului de a controla, direct sau indirect, activele pe care le‑a transmis trustului, înlocuind trustees sau protectorii cu alte persoane de încredere.
120. Prin urmare, nimic nu îl împiedică pe constituitor să mențină, în sensul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014, controlul asupra fondurilor și resurselor economice pe care le transmite trustului și să exercite o influență decisivă(69) asupra acestora. Dacă aceasta este situația în speță, acest aspect va trebui stabilit, subliniem din nou, de instanța de trimitere.
V.      Concluzie
121. În temeiul considerațiilor care precedă, propunem să se răspundă Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Tribunalul Administrativ Regional din Lazio, Italia) după cum urmează:
„Articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014 al Consiliului din 17 martie 2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 476/2014 al Consiliului din 12 mai 2014 și aplicat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/336 al Consiliului din 28 februarie 2022,
trebuie interpretat în sensul că
nimic nu se opune ca, în funcție de clauzele specifice ale actului constitutiv sau de modificările acestuia și de dreptul aplicabil unui anumit trust, să se considere că resursele economice și fondurile transmise trustului se află în continuare în proprietatea ori în simpla posesie a constituitorului, în sensul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 269/2014.”
1      Limba originală: spaniola.
2      Vom folosi termenul „trust” din limba engleză în mod preferențial față de alți termeni care fac referire la noțiuni proxime, însă nu în mod necesar similare (de exemplu fiduciile).
3      Regulamentul Consiliului din 17 martie 2014 privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2014, L 78, p. 6), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 476/2014 al Consiliului din 12 mai 2014 (JO 2014, L 137, p. 1) și aplicat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/336 al Consiliului din 28 februarie 2022 (JO 2022, L 58, p. 1). Includerea constituitorului în lista din anexa I a avut loc în temeiul Deciziei (PESC) 2022/337 a Consiliului din 28 februarie 2022 de modificare a Deciziei 2014/145/PESC privind măsuri restrictive în raport cu acțiunile care subminează sau amenință integritatea teritorială, suveranitatea și independența Ucrainei (JO 2022, L 59, p. 1) și al Regulamentului de punere în aplicare 2022/336.
4      Denumită în continuare „Convenția de la Haga din 1985”.
5      Astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 476/2014.
6      Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei (JO 2015, L 141, p. 73), astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2019/2177 a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2019 (JO 2019, L 334, p. 155).
7      Decreto legislativo 22 giugno 2007, n. 109 – Misure per prevenire, contrastare e reprimere il finanziamento del terrorismo e l’attività dei Paesi che minacciano la pace e la sicurezza internazionale, in attuazione della direttiva 2005/60/CE (Decretul legislativ nr. 109 din 22 iunie 2007 privind măsuri de prevenire, combatere și reprimare a finanțării terorismului și a activității țărilor care amenință pacea și securitatea internațională, pentru punerea în aplicare a Directivei 2005/60/CE) (GURI nr. 172 din 26 iulie 2007).
8      Decreto legislativo 25 maggio 2017, n. 90 – Attuazione della direttiva (UE) 2015/849 relativa alla prevenzione dell’uso del sistema finanziario a scopo di riciclaggio dei proventi di attività criminose e di finanziamento del terrorismo e recante modifica delle direttive 2005/60/CE e 2006/70/CE e attuazione del regolamento (UE) n. 2015/847 riguardante i dati informativi che accompagnano i trasferimenti di fondi e che abroga il regolamento (CE) n. 1781/2006 [Decretul legislativ nr. 90 din 25 mai 2017, de punere în aplicare a Directivei (UE) nr. 2015/849 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului și de modificare a Directivelor 2005/60/CE și 2006/70/CE și a Regulamentului (UE) nr. 2015/847 privind informațiile care însoțesc transferurile de fonduri și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1781/2006] (GURI nr. 140 din 19 iunie 2017, suplimentul ordinar nr. 28).
9      Legge 16 ottobre 1989, n. 364 – Ratifica ed esecuzione della convenzione sulla legge applicabile ai trusts e sul loro riconoscimento, adottata a L’Aja il 1º luglio 1985 (Legea nr. 364 din 16 octombrie 1989 de ratificare și punere în aplicare a Convenției de la Haga din 1 iulie 1985 privind legea aplicabilă trusturilor și recunoașterii acestora) (GURI nr. 261 din 8 noiembrie 1989, suplimentul ordinar nr. 84).
10      Societățile B și A, împreună cu societatea cipriotă N, sunt proprietarele unor vile de lux în Arzachena, pe Coasta de Smarald, în Sardinia. Societatea C desfășoară activitatea de închiriere de autoturisme, iar societatea D pe cea de prestare de servicii turistice. Până la adoptarea măsurii de înghețare, vilele de lux menționate au fost închiriate în mod sistematic și exclusiv constituitorului trustului.
11      Acest lucru este recunoscut de societățile reclamante în observațiile lor scrise (punctul 1): societatea‑mamă, cu sediul în Insulele Bermude, deține toate participațiile sociale ale celor patru societăți.
12      Denumit și „settlor”. În ceea ce privește relația dintre constituitor și activele societății‑mamă, a se vedea punctele 51-54 din prezentele concluzii.
13      Utilizăm această denumire în loc de cea de fiduciar (care figurează în versiunea în limba spaniolă a Directivei 2015/849). Astfel cum vom preciza ulterior, trustee‑ul gestionează și administrează activele transmise trustului, în conformitate cu dispozițiile actului constitutiv, și transferă beneficiarilor, la încetarea existenței trustului sau în conformitate cu acesta, activele transmise trustului.
14      Societatea T a deținut funcția de trustee de la 1 aprilie 2021, iar anterior această funcție a fost deținută de societatea H, astfel cum precizează guvernul italian în observațiile sale scrise, punctele 4 și 10.
15      Protectorul este responsabil cu supravegherea punerii în aplicare corespunzătoare a programului trustului.
16      Această persoană a ocupat, între 2006 și 2013, postul de administrator delegat într‑o societate rusă deținută de constituitorul trustului, care operează în sectoarele siderurgic și minier. Din anul 2013, persoana în cauză este administrator delegat al unei alte societăți ruse, care controlează societățile în care constituitorul trustului și rudele acestuia sunt acționarii principali.
17      O altă persoană de încredere a constituitorului a ocupat funcția de protector între 2014 și 2021.
18      În observațiile sale scrise, guvernul italian a invocat inadmisibilitatea trimiterii preliminare în temeiul articolului 275 TFUE. Cu toate acestea, în ședință a renunțat în mod expres la obiecția sa de inadmisibilitate, în lumina jurisprudenței stabilite de Curte în Hotărârea din 10 septembrie 2024, Neves 77 Solutions (C‑351/22, EU:C:2024:723), punctul 39.
19      Hayton, David, „Trust in Private International Law”, Recueils de cours, Académie de droit international, 2013, p. 9-98, Hayton, D. și alții (ed.), Principles of European Trust Law, Kluwer, 1999, Noseda, F., „Unpacking the trust concept: closing the common law‑civil law gap”, Trust & Trustees, 2024, p. 1-9.
20      Hotărârea din 14 septembrie 2017 (C‑646/15, EU:C:2017:682), punctele 3-5.
21      Articolul X.-1:201 din Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law. Draft Common Frame of Reference (DCFR) oferă următoarea definiție: „Trustul este un raport juridic în cadrul căruia o persoană, trustee‑ul, are obligația de a administra sau de a înstrăina unul sau mai multe active (fondul trustului) în conformitate cu termenii care reglementează raportul juridic respectiv (termenii trustului) în beneficiul unei alte persoane, beneficiarul, sau pentru interesul public.”
22      Cu toate acestea, articolul 3 din Convenția de la Haga din 1985 limitează aplicarea sa la trusturile constituite în mod voluntar și a căror existență este dovedită în scris.
23      Von Overbeck, A. E., „Rapport explicatif sur la Convention de La Haye de 1985 relative au trust” (raport explicativ), în Actes et documents de la Quinzième session (1984), volumul II, Trusts – loi applicable et reconnaissance, Haga, Imprimerie Nationale, 1985, p. 370-415.
24      Convenția de la Haga din 1985 nu avea drept obiectiv introducerea instituției trustului în țările în care acesta nu exista, ci doar promovarea recunoașterii sale.
25      Printre statele care aplică convenția se află cinci state membre ale Uniunii Europene (Cipru, Italia, Luxemburg, Malta și Țările de Jos). Franța a semnat convenția, însă nu a ratificat‑o, iar Uniunea Europeană nu este parte la aceasta. În schimb, sunt părți Regatul Unit și Insulele Bermude în calitate de teritorii britanice de peste mări. Pe lângă alte state cu sisteme de common law (Australia, Canada și Statele Unite, care au semnat convenția, însă nu au ratificat‑o încă) sunt de asemenea parte la această convenție statele sau microstatele care operează drept centre financiare (Liechtenstein, Monaco, Panama, San Marino și Elveția). Statele părți în care se aplică convenția pot fi consultate la adresa:
https://www.hcch.net/es/instruments/conventions/status‑table/?cid= 59
26      Acesta este termenul pe care îl utilizează articolul 2 din Convenția de la Haga din 1985.
27      Activul este scos din sfera de acțiune a creditorilor personali atât ai constituitorului, cât și ai trustee‑ului și ai beneficiarului. Creditorii acestuia din urmă pot să pună sechestru numai asupra drepturilor sale față de trust, iar acest lucru numai în cazul în care nu este vorba despre un trust discretionary, protective sau spendthrift. În ceea ce privește administrarea acestui patrimoniu separat, și anume raporturile dintre constituitor, trustee
și beneficiar, trustul este guvernat de norme mai mult sau mai puțin asemănătoare cu cele care reglementează contractele de mandat, comision și agenție.
28      A se vedea Hansmann, H., și Mattei, U., „The Functions of Trust Law: A Comparative Legal and Economic Analysis”, New York University Law Review, vol. 73, 1998, p. 434.
29      Transferul administrării unui activ către un terț în scopul organizării unei succesiuni, protejarea bunurilor minorilor sau a anumitor categorii de rude sau adulți vulnerabili, administrarea în comun a unui bun pentru un grup de societăți de capital, finanțarea unui proiect caritabil printr‑un intermediar însărcinat cu strângerea de fonduri sau realizarea de investiții în vederea finanțării unei cheltuieli viitoare (de exemplu cheltuieli legate de studii sau pensia pentru limita de vârstă). A se vedea GAFI și Egmont Group, Ocultación de la identidad de los beneficiarios finales, iulie 2018, disponibil la adresa: https://www.fatf‑gafi.org/content/dam/fatf‑gafi/translations/reports/SPANISH‑FATF‑Egmont‑Concealment‑Beneficial‑Ownership.pdf
30      A se vedea lucrările Grupului de Acțiune Financiară Internațională (GAFI) și în special GAFI, Guía sobre beneficiario final y transparencia de otras estructuras jurídicas, Paris, 2024, disponibil la adresa: https://www.fatf‑gafi.org/content/dam/fatf‑gafi/translations/reports/Spanish‑Guidance%20on%20Beneficial%20Ownership%20and%20Transparency%20of%20Legal%20Arrangements.pdf.coredownload.inline.pdf
31      GAFI și Egmont Group, Ocultación de la identidad de los beneficiarios finales, iulie 2018, punctul 50.
32      Doctrina vorbește despre „offshore‑inspired trusts” și subliniază utilizarea abuzivă a trustului pentru eludarea plății impozitelor și pentru spălarea de bani. A se vedea printre altele Samet, I., „On trust, hypocrisy and conscience”, The Cambridge Law Journal, vol. 83, issue 1, 2024, p. 158-183, Dagan, H., și Samet, I., „What’s Wrong with Massively Discretionary Trusts”, Law Quarterly Review, vol. 138, 2022, p. 624, și Smith, L., „Massively Discretionary Trusts”, Trusts & Trustees, vol. 25, 2019, p. 397.
33      Chiar și juriștii din anumite jurisdicții offshore promovează acest tip de avantaje, după cum se poate vedea de exemplu în „Best Offshore Trust Jurisdiction – a Comparison”, disponibil la adresa: https://www.offshorecorporation.com/trust/
34      Potrivit Multilateral Repo Task Force, „Global Advisory on Russian Sanctions Evasion” din 9 martie 2023, p. 3, disponibil la adresa https://finance.ec.europa.eu/system/files/2023-03/230309-repo‑global‑advisory_en.pdf, „specifically, REPO members have discovered trust arrangements that may have been designed to thwart sanctions enforcement. These arrangements may indicate that everyone involved in the trust – including law firms, grantors (also defined as protectors), trustees, settlors, and beneficiaries – may be involved in sanctions evasion. In some instances, sanctioned Russians individuals and entities and their proxies may involve relatives and close associates in these legal structures and arrangements to further obfuscate their ownership or relation to the assets. It is not uncommon for these legal entities and arrangements to be located in jurisdictions that are tax or corporate formation havens, which may afford a degree of secrecy to Russian elites and their proxies”.
35      Cauza Ismailova/Consiliul (T‑234/22, EU:T:2024:287), punctele 136-153. Această hotărâre a fost atacată cu recurs în cauza C‑506/24 P, încă pendinte.
36      Versiunile actualizate ale acestor norme sunt disponibile la adresa https://www.bermudalaws.bm/search/*/SPContentType:%C7 %82 %C7 %82436f6e736f6c696461746564204c6177.
37      Secțiunea a doua subsecțiunea a treia, modificată prin 2014: 22 s. 2, în vigoare de la 16 iulie 2014: „The reservation or grant by the settlor of certain rights and powers, and the fact that the trustee may himself have rights as a beneficiary, are not necessarily inconsistent with the existence of a trust.”
38      Potrivit avocaților societăților reclamante, societatea‑mamă este la rândul ei deținută de societatea T, o societate fiduciară de drept elvețian cu sediul în Elveția și actualul trustee al trustului.
39      A se vedea în special decizia de trimitere (pagina 8 din originalul în limba italiană în versiunea anonimizată): „problema ridicată în cadrul prezentei trimiteri preliminare vizează posibilitatea ca activele, resursele și raporturile care fac obiectul transmiterii [către trust] să fie totuși considerate ca «aparținând» constituitorului, chiar dacă acesta nu este utilizatorul sau administratorul activelor transmise și nici beneficiarul final al acestora, sau ca «aparținând» unei persoane asociate constituitorului sau, în ultimă instanță, ca fiind «controlate» de constituitor însuși, astfel încât, în cazul activelor transmise trustului de către constituitorul desemnat (sau inclus în listă), să poată fi aplicate măsurile de înghețare prevăzute la articolul 2 alineatul (1) din [Regulamentul nr. 269/2014]”.
40      Hotărârea din 9 iulie 2009, Melli Bank/Consiliul (T‑246/08 și T‑332/08, EU:C:2009:266), punctul 146.
41      Hotărârea din 13 martie 2012, Melli Bank/Consiliul (C‑380/09 P, EU:C:2012:137), punctul 76 și următoarele.
42      Necesitatea includerii în lista din anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 a societăților deținute în totalitate (sau controlate) de o persoană fizică ar determina că această regulă ar trebui aplicată și altor tipuri de active, astfel încât ar trebui de asemenea identificate și menționate în liste fiecare dintre activele deținute sau controlate de persoana în cauză. În mod logic, această interpretare a articolului 2 din Regulamentul nr. 269/2014 trebuie respinsă.
43      În ședință, guvernul german a recunoscut că înghețarea activelor unei societăți care nu este inclusă în lista din anexa I la Regulamentul nr. 269/2014 este viabilă atunci când, la rândul ei, o persoană inclusă în această listă exercită proprietatea, posesia sau controlul acestor active.
44      Hotărârea din 11 noiembrie 2021, Bank Sepah (C‑340/20, EU:C:2021:903), punctul 56, precizează că, pentru a atinge scopurile măsurilor restrictive, este nu doar legitim, ci și indispensabil ca definiția noțiunilor de „înghețare a fondurilor” și „înghețare a resurselor economice” să primească o interpretare largă, deoarece „se are în vedere împiedicarea oricărei utilizări a activelor înghețate care ar permite eludarea regulamentelor în cauză și exploatarea lacunelor sistemului”.
45      Hotărârea din 16 ianuarie 2025, VB II (Informare privind dreptul la un nou proces) (C‑400/23, EU:C:2025:14), punctul 40, și Hotărârea din 30 noiembrie 2021, LR Ģenerālprokuratūra (C‑3/20, EU:C:2021:969), punctul 79.
46      Versiunile în limbile engleză („belonging to, owned, held, controlled”), germană („Eigentum”, „Besitz”, „gehalten”, „kontrolliert”), franceză („appartenant aux, possèdent, détiennent, contrôlent”), italiană („appartenenti a, posseduti, detenuti, controllati”), portugheză („pertencentes, na posse ou que se encontram à disposição ou sob controlo”), română („aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate”) și neerlandeză („toebehoren aan, eigendom, bezit, zeggenschap”) utilizează patru termeni diferiți. Versiunea în limba spaniolă menționează doar trei termeni: „propiedad”, „tenencia” și „control”. În plus, versiunile în limbile germană și spaniolă nu conțin un termen în mod clar echivalent cu „appartenenti a”, care este prezent în versiunile în limbile engleză, portugheză și franceză.
47      A se vedea prin analogie Hotărârea din 10 septembrie 2019, HTTS/Consiliul (C‑123/18 P, EU:C:2019:694), punctul 69: „[u]tilizarea în Regulamentul nr. 961/2010 a termenilor «deținut» și «controlat» răspunde necesității de a permite Consiliului să ia măsuri eficiente împotriva tuturor persoanelor, entităților sau organismelor legate de societățile implicate în proliferarea nucleară. Rezultă că deținerea sau controlul pot fi directe sau indirecte. Astfel, dacă această legătură ar trebui stabilită numai pe baza deținerii sau a controlului direct al persoanelor menționate, măsurile ar putea fi eludate printr‑o multitudine de posibilități de control contractuale sau de fapt, care ar conferi unei societăți posibilități de a exercita o influență asupra altor entități la fel de extinse precum o deținere sau un control direct”. Curtea a continuat precizând (punctul 70) că noțiunea de „societate deținută sau controlată” nu are, în domeniul măsurilor restrictive, același conținut precum cel avut în vedere în general de dreptul societăților, atunci când este vorba despre identificarea răspunderii comerciale a unei societăți care este plasată din punct de vedere juridic sub controlul decizional al unei alte entități comerciale.
48      Astfel cum a declarat Curtea, „importanța obiectivelor urmărite de actele în litigiu, și anume protejarea integrității teritoriale, a suveranității și a independenței Ucrainei, precum și promovarea unei soluționări pașnice a crizei din această țară, care se înscriu […] în obiectivul mai larg al menținerii păcii și securității internaționale, în conformitate cu obiectivele acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 TUE, este de natură să justifice consecințe negative, chiar considerabile, pentru anumiți operatori”. Hotărârea din 28 martie 2017, Rosneft (C‑72/15, EU:C:2017:236), punctul 150, și Hotărârea din 17 septembrie 2020, Rosneft ș.a./Consiliul (C‑732/18 P, EU:C:2020:727), punctul 85.
49      Articolul 3 punctul 6 litera (b) din Directiva 2015/849 utilizează tocmai noțiunea de „beneficiar real” al activelor transmise unui trust.
50      Documentul COM(2020) 560 final din 16 septembrie 2020, Raport al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu prin care se evaluează dacă statele membre au identificat corespunzător și au supus obligațiilor stabilite în Directiva (UE) 2015/849 toate trusts
și construcțiile juridice similare reglementate în conformitate cu dreptul lor național, p. 4.
51      Comisia Europeană, Guidance for EU operators: Implementing enhanced due diligence to shield against Russia sanctions circumvention, 7 septembrie 2023, p. 9. Comisia Europeană consideră drept un indiciu clar de eludare („red flag”) utilizarea unui „complex corporate or trust structures linked to countries friendly to Russia or whose complexity is not justified by the business profile of the customer. Use of trust arrangements or complex corporate structures involving offshore companies”. Document disponibil la adresa: https://finance.ec.europa.eu/system/files/2023-12/guidance‑eu‑operators‑russia‑sanctions‑circumvention_en.pdf.
52      Decizia Consiliului din 31 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere acțiunile Rusiei de destabilizare a situației în Ucraina (JO 2014, L 229, p. 13), astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2022/884 a Consiliului din 3 iunie 2022 (JO 2022, L 153, p. 128).
53      Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 24 aprilie 2024 privind definirea infracțiunilor și a sancțiunilor pentru încălcarea măsurilor restrictive ale Uniunii și de modificare a Directivei (UE) 2018/1673 (JO L, 2024/1226). Termenul de transpunere a acesteia în sistemele juridice naționale s‑a încheiat la 20 mai 2025.
54      Considerentul (15) al acesteia stipulează: „Un exemplu de comportament care eludează măsurile restrictive ale Uniunii tot mai larg răspândit este practica persoanelor, entităților și organismelor desemnate de a utiliza, de a transfera către o parte terță sau de a dispune în alt mod de fonduri sau resurse economice care se află în proprietatea persoanelor, entităților sau organismelor desemnate sau sunt deținute sau controlate de aceste persoane, entități și organisme desemnate pentru a disimula respectivele fonduri sau resurse economice. […] Prin urmare, acel comportament care eludează măsurile restrictive ale Uniunii ar trebui să constituie o infracțiune în temeiul prezentei directive.”
55      Hotărârea din 18 aprilie 2024, Citadeles nekustamie īpašumi (C‑22/23, EU:C:2024:327), punctul 32, și Hotărârea din 17 noiembrie 2022, Rodl & Partner (C‑562/20, EU:C:2022:883), punctul 34.
56      Directiva 2015/849 se va aplica până la 10 iulie 2027, dată la care va fi înlocuită de Regulamentul (UE) 2024/1624 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 mai 2024 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului (JO L, 2024/1624) și de Directiva (UE) 2024/1640 a Parlamentului European și a Consiliului din 31 mai 2024 privind mecanismele care trebuie instituite de statele membre pentru prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Directivei (UE) 2019/1937 și de modificare și abrogare a Directivei (UE) 2015/849 (JO L, 2024/1640). Aceste norme mențin aceeași concepție largă în stabilirea beneficiarului real în cadrul trusturilor. Mai concret, articolul 58 alineatul (1) din Regulamentul 2024/1624 preia în mod aproape identic conținutul articolului 3 punctul 6 litera (b) din Directiva 2015/849.
57      A se vedea transcrierea acestuia la punctul 11 din prezentele concluzii.
58      Reamintim că societățile reclamante au informat entitatea bancară cu care operau că beneficiarul lor real era constituitorul trustului.
59      În această privință, a se vedea motivele includerii în anexa I la Regulamentul nr. 269/2014, astfel cum acestea sunt expuse în Decizia (PESC) 2022/337.
60      Trust (Special Provision) Act 1989, secțiunea a doua subsecțiunea a treia, modificată prin 2014: 22 s. 2, în vigoare de la 16 iulie 2014: „The reservation or grant by the settlor of certain rights and powers, and the fact that the trustee may himself have rights as a beneficiary, are not necessarily inconsistent with the existence of a trust.”
61      În Trust (Special Provision) Act 1989, secțiunea 2A subsecțiunea a doua, prerogativele constituitorului trustului sunt menționate ca fiind „reserved powers”.
62      Instanța de trimitere va trebui să stabilească dacă, în ipoteza în care trustul s‑a constituit ca fiind irevocabil, subzistă vreo posibilitate de a recurge la această prevedere legală, de exemplu atunci când obiectivele actului constitutiv nu sunt îndeplinite.
63      În privința regimului măsurilor restrictive impuse împotriva Birmaniei, Curtea a statuat că o persoană fizică nu poate face obiectul unor măsuri restrictive pentru simplul motiv al legăturii sale familiale cu persoane care, la rândul lor, fac obiectul unor astfel de măsuri și independent de comportamentul personal (Hotărârea din 13 martie 2012, Tay Za/Consiliul, C‑376/10 P, EU:C:2012:138, punctul 66). În Concluziile sale prezentate în cauza Timchenko/Consiliul (C‑703/23 P, EU:C:2025:273), punctul 48, avocata generală Medina precizează că, pentru a putea fi calificate drept „asociate” în sensul articolului 1 alineatul (1) in fine din Decizia 2014/145 (astfel cum a fost modificată), persoanele fizice vizate de articolul menționat trebuie „să prezinte o legătură care depășește o simplă relație de familie”, astfel încât, atunci când două persoane sunt legate printr‑o asemenea relație, trebuie stabilită „existența obiectivă a unei întrepătrunderi de interese comune”. În cauzele menționate, persoanele asociate erau desemnate nominal pe listele regulamentelor respective.
64      Potrivit Comisiei Europene, Consolidated FAQs on the implementation of Council Regulation No 833/2014 and Council Regulation No 269/2014, 14 mai 2024, p. 22, „strictly speaking, only the persons and entities who/which appear under the column «Name» in Annex I to Council Regulation (EU) 269/2014 are directly subject to an asset freeze and a prohibition to make funds and economic resources available to them or for their benefit. However, these restrictions can affect transactions with natural or legal persons, entities or bodies associated with them, some of which happen to be mentioned in the «Identifying information» and/or «Reasons» columns of Annex I to Council Regulation (EU) 269/2014”.
65      Comisia Europeană, Raport privind articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 269/2014 al Consiliului, documentul C(2021) 4223 final din 8 iunie 2021. Acești factori coincid în mod substanțial cu cei indicați de Consiliul Uniunii Europene, Măsuri restrictive (sancțiuni) – Actualizare a bunelor practici ale Uniunii Europene pentru punerea în aplicare eficientă a măsurilor restrictive din 27 iunie 2022, punctul 62, disponibil la adresa: https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST‑10572-2022-INIT/ro/pdf
66      Cu privire la aplicarea măsurilor restrictive împotriva Iranului, în Hotărârea din 10 septembrie 2019, HTTS/Consiliul (C‑123/18 P, EU:C:2019:694), punctul 75, s‑a afirmat că societatea putea fi calificată drept „societate deținută sau controlată de o altă entitate”, din moment ce aceasta din urmă se află într‑o situație în care este în măsură să influențeze alegerile societății în cauză, chiar în lipsa oricărei legături juridice, de proprietate sau de participare la capital între cele două entități economice.
67      În cazul în care trustului îi este transmisă o societate al cărei obiect este proprietatea asupra unei vile de lux, iar aceasta este închiriată în exclusivitate constituitorului, ne aflăm în fața unui fapt care evidențiază controlul pe care acesta îl exercită asupra societății și asupra vilei.
68      La ultimul punct din decizia de trimitere.
69      A se vedea prin analogie Hotărârea din 31 mai 2018, Ernst & Young (C‑633/16, EU:C:2018:371), punctul 45, și Hotărârea din 4 martie 2020, Marine Harvest/Comisia (C‑10/18 P, EU:C:2020:149), punctul 49, care definesc noțiunea de „control” ca fiind „posibilitatea, conferită de drepturi, contracte sau alte mijloace, a exercitării unei influențe decisive asupra unei întreprinderi”. În acest scop, se ține seama de articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi [„Regulamentul (CE) privind concentrările economice”] (JO 2004, L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201).