62023CO0084
DOMSTOLENS KENDELSE (Ottende Afdeling)
5. oktober 2023 (
*1
)
»Præjudiciel forelæggelse – artikel 99 i Domstolens procesreglement – landbrug – fælles markedsordning – EU-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe af kvæg, svin og får – delegeret forordning (EU) 2017/1182 – undtagelser fra den generelle forpligtelse til at klassificere slagtekroppe – slagterier – artikel 2, stk. 1 – undtagelser indrømmet små virksomheder – national lovgivning, der ikke fastsætter en mulighed for at indrømme sådanne undtagelser – spørgsmålet, om undtagelserne er obligatoriske eller fakultative«
I sag C-84/23,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF, indgivet af Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal (kassationsdomstol – afdelingen for forvaltnings- og skatteretlige sager, Rumænien) ved afgørelse af 5. oktober 2022, indgået til Domstolen den 14. februar 2023, i sagen
SC Dinamel Trade SRL
mod
Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale,
har
DOMSTOLEN (Ottende Afdeling),
sammensat af afdelingsformanden, M. Safjan, og dommerne N. Jääskinen og M. Gavalec (refererende dommer),
generaladvokat: L. Medina,
justitssekretær: A. Calot Escobar,
idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet at træffe afgørelse ved begrundet kendelse i overensstemmelse med artikel 99 i Domstolens procesreglement,
afsagt følgende
Kendelse
1
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 2, stk. 1, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2017/1182 af 20. april 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår EU-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe af kvæg, svin og får samt indberetning af markedspriser for visse kategorier af slagtekroppe og levende dyr (EUT 2017, L 171, s. 74).
2
Denne anmodning er blevet fremsat i forbindelse med en tvist mellem SC Dinamel Trade SRL og Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale (ministeriet for landbrug og udvikling af landdistrikterne, Rumænien) vedrørende undtagelsen til den generelle forpligtelse til at klassificere slagtekroppe af kvæg og svin fastsat i national lovgivning.
Retsforskrifter
EU-retten
Forordning (EU) nr. 1308/2013
3
Artikel 19 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (EUT 2013, L 347, s. 671) med overskriften »Delegerede beføjelser« bestemmer følgende i stk. 6:
»For at tage hensyn til sektorernes tekniske udvikling og behov, jf. artikel 10, og til behovet for at standardisere de forskellige produkters præsentation med henblik på forbedring af gennemsigtigheden på markedet, prisnoteringen og anvendelsen af markedsinterventionsforanstaltningerne tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 227 vedrørende:
a)
tilpasning og ajourføring af bestemmelserne i bilag IV om EU-handelsklasseskemaerne for klassificering, identificering og præsentation af slagtekroppe
b)
vedrørende fastsættelse af supplerende bestemmelser for klassificering, herunder ved kvalificerede kriterier og ved automatiseret klassificering, vedrørende identificering, vejning og mærkning af slagtekroppe og vedrørende beregning af EU-gennemsnitspriser og vedrørende de vejningskoefficienter, der anvendes til beregning af disse priser
c)
vedrørende fastsættelse i oksekødssektoren af undtagelser fra bestemmelser og særlige undtagelser, som medlemsstaterne kan indrømme slagterier, hvor der kun slagtes lidt kvæg, yderligere bestemmelser for de pågældende produkter, herunder vedrørende kropsbygningsklasser og fedningsgrad, og i fårekødssektoren af yderligere bestemmelser om vægt, kødfarve og fedningsgrad og kriterierne for klassificering af lette lam
d)
vedrørende tilladelse til medlemsstaterne til ikke at anvende handelsklasseskemaet for klassificering af svinekroppe og tilladelse til at anvende vurderingskriterier ud over vægt og skønnet indhold af magert kød eller fastsættelse af undtagelser fra dette skema.«
4
Denne forordnings artikel 227 med overskriften »Udøvelse af de delegerede beføjelser« fastsætter:
»1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2.   Beføjelserne til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i denne forordning, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 20. december 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af syvårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3.   Den i denne forordning omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning fra dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Det berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til denne forordning træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«
5
Bilag IV til nævnte forordning med overskriften »EU-handelsklasseskemaer for slagtekroppe, jf. artikel 10« har følgende ordlyd:
»A. EU-handelsklasseskema for slagtekroppe af hornkvæg på mindst otte måneder
[…]
V. Klassificering og identificering
Slagterier, der er autoriseret […], træffer foranstaltninger til at sikre, at alle hele eller halve slagtekroppe af hornkvæg på mindst otte måneder […] klassificeres og identificeres i overensstemmelse med EU-handelsklasseskemaet.
Inden identificering ved mærkning kan medlemsstaterne give tilladelse til, at de hele eller halve slagtekroppe afpudses for fedt, såfremt fedningsgraden berettiger hertil.
B. EU-handelsklasseskema til klassificering af svinekroppe
[…]
II. Klassificering
Slagtekroppe inddeles i klasser på grundlag af deres indhold af magert kød og klassificeres i overensstemmelse hermed:
Klasser
Magert kød i procent af slagtet vægt
S
60 eller derover
E
55 eller derover, men under 60
U
50 eller derover, men under 55
R
45 eller derover, men under 50
O
40 eller derover, men under 45
P
under 40«
Delegeret forordning 2017/1182
6
Tredje betragtning til delegeret forordning 2017/1182 er affattet således:
»For at reducere den administrative byrde bør medlemsstaterne have mulighed for at undtage små virksomheder fra den generelle forpligtelse til at klassificere slagtekroppe. Erfaringen med anvendelsen af EU-handelsklasseskemaet viser, at sådanne undtagelser bør indrømmes slagterier, som i årsgennemsnit slagter færre end 150 stykker kvæg om ugen på mindst otte måneder eller færre end 500 svin. Medlemsstaterne kan under hensyntagen til de nationale forhold imidlertid fastsætte lavere tærskler, navnlig med henblik på at sikre at indberetningen af priser er repræsentativ.«
7
Forordningens artikel 1 med overskriften »Bestemmelse af kvægs alder og kategori« foreskriver:
»Kvægs alder med henblik på bestemmelse af kategorier som omhandlet i del A, punkt II, i bilag IV til forordning […] nr. 1308/2013 kontrolleres på grundlag af oplysningerne i den identifikations- og registreringsordning for kvæg, som hver medlemsstat har oprettet i henhold til afsnit I i [Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (EFT 2000, L 204, s. 1)].«
8
Nævnte forordnings artikel 2 med overskriften »Undtagelser fra den obligatoriske klassificering af slagtekroppe« bestemmer:
»1.   Medlemsstaterne kan beslutte, at kravene vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin, der er fastsat i henholdsvis del A, punkt V, og del B, punkt II, i bilag IV til forordning (EU) nr. 1308/2013, ikke er obligatoriske for slagterier, der slagter:
a)
færre end 150 stykker kvæg på mindst otte måneder om ugen i årsgennemsnit
b)
færre end 500 svin om ugen i årsgennemsnit.
Medlemsstaterne kan fastsætte en lavere tærskel, navnlig for at sikre, at prisnoteringerne er repræsentative, jf. artikel 8, stk. 2, i [Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1184 af20. april 2017 om regler for anvendelsen af forordning (EU) nr. 1308/2013 (EUT 2017, L 171, s. 103)].
2.   Medlemsstaterne kan beslutte, at det ikke er obligatorisk at anvende kravene vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin:
a)
for slagtekroppe af kvæg og svin, som ejes af slagteriet, hvis der ikke finder en handelstransaktion sted med henblik på køb af disse dyr
b)
for slagtekroppe af svin af klart definerede lokale racer, eller som afsættes på alternativ vis, hvis deres kropsbygning gør det umuligt at foretage en homogen og standardiseret klassificering af slagtekroppene.
3.   Medlemsstater, der anvender den klassificering af slagtekroppe af får, der er fastsat i artikel 10, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013, kan på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier beslutte, at kravene vedrørende klassificering af slagtekroppe af får ikke er obligatoriske for visse slagterier.
4.   Medlemsstaterne underretter Kommissionen herom, hvis de beslutter at anvende en eller flere af de undtagelser, der er fastsat i denne artikels stk. 1, 2 og 3.«
Rumænsk ret
9
Artikel 2, stk. 1, i Ordonanța Guvernului nr. 4/2019 privind reorganizarea sistemului național de clasificare a carcaselor de bovine, porcine și ovine, precum și monitorizarea, controlul și raportarea prețurilor de piață ale carcaselor și ale animalelor vii (regeringsdekret nr. 4/2019 om ændring af det nationale system til klassificering af slagtekroppe af kvæg, svin og får samt overvågning af, kontrol med og meddelelse om markedspriserne for slagtekroppe og levende dyr) af 30. januar 2019 (Monitorul Oficial al României, del I, nr. 81 af 31.1.2019, herefter »regeringsdekret nr. 4/2019«) bestemmer, at det nationale klassificeringssystem sikrer den obligatoriske anvendelse af EU-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe af kvæg, svin og får i overensstemmelse med Unionens forordninger om klassificering af slagtekroppe og af gældende national lovgivning med henblik på at forbedre gennemsigtigheden på markedet og fastsætte sammenlignelige markedspriser for slagtekroppe på såvel nationalt plan som EU-plan, idet skemaerne er grundlaget for forvaltningen af de dertil knyttede foranstaltninger og for anvendelsen af Kommissionens interventionsmekanismer i denne sektor.
10
Det fremgår af ordlyden af artikel 3, stk. 1, i Hotărârea Guvernului nr. 842/2021 privind modul de organizare și funcționare a sistemului național de clasificare a carcaselor de bovine, porcine și ovine (regeringsafgørelse nr. 842/2021 om tilrettelæggelse og anvendelse af det nationale system til klassificering af slagtekroppe af kvæg, svin og får) af 11. august 2021 (Monitorul Oficial al României, del I, nr. 810 af 24.8.2021, herefter »regeringsafgørelse nr. 842/2021«), at anvendelsen af EU-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe og meddelelsen af markedspriserne for visse kategorier af slagtekroppe og levende dyr som fastsat ved Unionens forordninger er obligatorisk og er:
»a)
nødvendig for overvågning på et sammenligneligt grundlag af markedspriserne for kød i alle medlemsstaterne og for at beregne de gennemsnitlige markedspriser på EU-plan, idet overvågningen er påkrævet i sektoren for oksekød og sektoren for svinekød med henblik på at forvalte de dertil knyttede foranstaltninger, såsom offentlig intervention, privat oplagring og eksportrestitutioner
b)
en betingelse for offentlig intervention i sektoren for oksekød
c)
et vigtigt værktøj til fastlæggelse af slagtekroppes værdi, hvilket bidrager til gennemsigtighed på markedet […]«
11
I henhold til artikel 5 i regeringsafgørelse nr. 842/2021 er slagterier i det væsentlige underlagt følgende forpligtelser:
»[…]
b)
alene at indgå en kontrakt om levering af tjenesteydelser med klassificering af slagtekroppe for hver dyreart, de slagter, med personer, der er befuldmægtigede til at klassificere slagtekroppe, eller uafhængige personer, der er er autoriserede til at klassificere slagtekroppe […]
[…]
d)
vedvarende sikre, at virksomheden opfylder de fornødne betingelser for tjenesteyderens afvikling og gennemførelse af aktiviteten med klassificering af alle slagtekroppe i henhold til de tekniske forskrifter for klassificering af slagtekroppe, registrering og angivelse af resultaterne af klassificeringen og kødprisen
[…]
g)
træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre virksomhedens fortsatte udøvelse af aktiviteterne med klassificering af slagtekroppe, når [den person], med hvem kontrakten om levering af tjenesteydelser med klassificering af slagtekroppe er indgået, er blevet pålagt en sanktion af tilsynet med klassificering af slagtekroppe i form af en ophævelse/annullation af godkendelsen til klassificering eller i ethvert andet tilfælde af ændring/opsigelse af kontrakten om levering af tjenesteydelser med klassificering
h)
meddele programmet for slagtning af dyr til [den person], med hvem kontrakten om levering af tjenesteydelser med klassificering er indgået, således at denne person er til stede på slagteriet, når slagtningen af dyr påbegyndes, med henblik på at klassificere slagtekroppene ved fastlæggelsen af deres vægt før afblødning og senest i den periode, der er fastsat i de tekniske forskrifter for klassificering på grundlag af de forskellige arter
i)
forud for påbegyndelsen af klassificeringen give den person, der foretager klassificeringen, adgang til dokumenter med oplysninger, der afspejler de reelle forhold, med henblik på registrering af disse oplysninger i it-applikationen og udarbejdelse af klassificeringsrapporten […]
[…]
m)
føre arkiver med fuldstændige dokumenter i kronologisk orden efter angivelsesugen i to år efter afslutningen af det kalenderår, hvor de er udarbejdet, i overensstemmelse med de tekniske klassificeringsforskrifter på grundlag af de forskellige arter
n)
give leverandører/producenter af dyr, som har leveret dyr til slagtning i slagteriet, adgang til den klassificeringsrapport, som er udarbejdet af den person, der har klassificeret slagtekroppene, og hvis autenticitet er bekræftet med underskrift, inden for maksimalt 48 timer efter slagtningen af dyrene
[…]
p)
underrette den regionale tjeneste for tilsyn med klassificering af slagtekroppe om alle uregelmæssigheder, som konstateres ved, at den person, der foretager klassificeringen, anvender de tekniske regler for klassificering af slagtekroppe, og/eller når denne ikke overholder bestemmelserne i kontrakten om levering af tjenesteydelser, og/eller når denne opsiger kontrakten om levering af tjenesteydelserne
[…]
r)
tillade gennemførelsen af kontrolundersøgelser […] med henblik på at gøre det muligt at kontrollere, at den primære registrering af oplysningerne fra klassificeringsrapporterne afspejler de reelle forhold, og at samle oplysningerne i den nationale klassificeringsdatabase.«
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
12
Dinamel Trade, som driver et lille slagteri, blev pålagt at indgå kontrakter om levering af tjenesteydelser med klassificering af slagtekroppe i medfør af regeringsdekret nr. 4/2019 og regeringsafgørelse nr. 842/2021 for at opfylde den generelle forpligtelse til at klassificere slagtekroppe af kvæg og svin.
13
Dinamel Trade anlagde sag ved Tribunalul Brăila (retten i første instans i Brăila, Rumænien) med påstand om, at ministeriet for landbrug og udvikling af landdistrikterne blev pålagt at udstede en forvaltningsakt, der bl.a. skulle fritage den pågældende for forpligtelsen til at foretage klassificering.
14
Eftersom ministeriet blev frifundet ved dom af 9. april 2014, iværksatte Dinamel Trade appel til prøvelse heraf ved Curtea de Apel Galați (appeldomstolen i Galați, Rumænien), som ophævede nævnte dom og hjemviste sagen til Tribunalul Brăila (retten i første instans i Brăila).
15
Ved den fornyede behandling af denne sag afviste denne retsinstans sin kompetence til fordel for Curtea de Apel Galați (appeldomstolen i Galați), som ved dom af 30. juni 2016 frifandt ministeriet i Dinamel Trades søgsmål.
16
Dinamel Trade iværksatte appel til prøvelse af denne dom ved den forelæggende ret, Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal (kassationsdomstol – afdelingen for forvaltnings- og skatteretlige sager, Rumænien), som forkastede appellen som ugrundet ved dom af 4. februar 2020.
17
Dinamel Trade har anlagt et revisionssøgsmål ved den forelæggende ret med den begrundelse, at denne ved dommen af 4. februar 2020 ikke havde taget hensyn til delegeret forordning 2017/1182, idet forordningen ikke var trådt i kraft, da Curtea de Apel Galați (appeldomstolen i Galați) afsagde sin dom den 30. juni 2016.
18
Den forelæggende ret har tiltrådt revisionssøgsmålet, ophævet sin dom af 4. februar 2020 og indskrevet sagen i registret med henblik på stillingtagen til appellen under et nyt retsmøde.
19
Den 24. maj 2022 har Dinamel Trade indgivet en anmodning til den forelæggende ret om, at denne forelægger Domstolen en anmodning om præjudiciel afgørelse. Dinamel Trade har gjort gældende, at regeringsdekret nr. 4/2019 og regeringsafgørelse nr. 842/2021 ikke fastsætter undtagelser for små virksomheder, idet klassificeringen af slagtekroppe af kvæg og svin er obligatorisk, uanset hvor mange dyr der slagtes ugentligt, selv om det følger af betragtningerne til delegeret forordning 2017/1182, at medlemsstaterne ikke er forpligtede hertil, skal de kunne indrømme små virksomheder undtagelser til den generelle forpligtelse til at klassificere slagtekroppene med henblik på at reducere deres administrative byrde.
20
Den forelæggende ret har, idet den har anført, at den er en retsinstans, hvis afgørelser ikke kan appelleres, hvilket bevirker, at artikel 267, stk. 3, TEUF finder anvendelse, og at der foreligger en forpligtelse til at forelægge Domstolen sagen, konstateret, at det forekommer den åbenbart, at EU-lovgiver har overladt hver medlemsstat et skøn til at beslutte i national ret at fastsætte undtagelser til forpligtelsen til at klassificere slagtekroppe af kvæg og svin eller ej, og at Rumænien har valgt en generel klassificeringsforpligtelse uden undtagelser.
21
Den forelæggende ret har anført, at selv om Kommissionen i tredje betragtning til delegeret forordning 2017/1182, har anført, at »medlemsstaterne [bør] have mulighed for at undtage små virksomheder fra den generelle forpligtelse til at klassificere slagtekroppe«, hvilket rent faktisk antyder, at medlemsstaterne frit kan indrømme sådanne undtagelser, har denne institution heri ligeledes præciseret, at »sådanne undtagelser bør indrømmes slagterier, som i årsgennemsnit slagter færre end 150 stykker kvæg om ugen på mindst otte måneder eller færre end 500 svin«, hvilket snarere må forstås som en forpligtelse for dem.
22
Den forelæggende ret er af den opfattelse, at regeringsdekret nr. 4/2019 og regeringsafgørelse nr. 842/2021 ved udøvelsen af skønsbeføjelsen med hensyn til indrømmelsen af undtagelser til forpligtelsen til at klassificere slagtekroppe, idet det valgtes ikke at indrømme undtagelser og konkret at se bort fra analysekriterierne i delegeret forordning 2017/1182, afviger fra principperne i EU-retten.
23
Det skal således afgøres, om den nationale lovgivning, for så vidt som den ikke fastsætter en undtagelse til nævnte forpligtelse, er forenelig med delegeret forordning 2017/1182, samt om den måde, hvorpå de nationale myndigheder har udøvet deres skønsbeføjelser, er i overensstemmelse med denne forordning.
24
På denne baggrund har Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal (kassationsdomstol – afdelingen for forvaltnings- og skatteretlige sager) besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Er artikel 2, stk. 1, i [regeringsdekret nr. 4/2019], artikel 3, stk. 1, og artikel 5 i [regeringsafgørelse nr. 842/2021], der regulerer det nationale system til klassificering af slagtekroppe, og som fastsætter, at klassificeringen [af slagtekroppe af kvæg og svin] er obligatorisk uanset antallet af slagtede dyr, […] i strid med artikel 2, stk. 1, litra a) og b), i [delegeret forordning 2017/1182], hvori det anses for hensigtsmæssigt og nødvendigt at ophæve den obligatoriske klassificering af slagtekroppe for små slagterier, der slagter færre end 150 stykker kvæg om ugen i årsgennemsnit og færre end 500 svin om ugen i årsgennemsnit, ved anvendelse af [formuleringen]: »Medlemsstaterne kan beslutte, at det ikke er obligatorisk at anvende kravene vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin for slagterier, der slagter et begrænset antal svin«?«
Om det præjudicielle spørgsmål
25
I henhold til procesreglementets artikel 99 kan Domstolen, bl.a. såfremt besvarelsen af et præjudicielt spørgsmål klart kan udledes af retspraksis, eller såfremt besvarelsen af et sådant spørgsmål ikke giver anledning til nogen rimelig tvivl, til enhver tid på forslag fra den refererende dommer og efter at have hørt generaladvokaten beslutte at træffe afgørelse ved begrundet kendelse.
26
Denne bestemmelse skal anvendes i forbindelse med den foreliggende sag.
27
Det fremgår af Domstolens faste praksis, at det som led i den samarbejdsprocedure mellem de nationale retter og Domstolen, som er indført ved artikel 267 TEUF, tilkommer denne at give den nationale ret et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den. Ud fra denne synsvinkel påhviler det Domstolen i givet fald at omformulere de spørgsmål, der forelægges den (dom af 26.10.2021, PL Holdings, C-109/20, EU:C:2021:875, præmis 34 og den deri nævnte retspraksis).
28
Det skal ligeledes bemærkes, at det inden for rammerne af den præjudicielle procedure ikke tilkommer Domstolen at udtale sig om, hvorvidt bestemmelser i national ret er forenelige med reglerne i EU-retten (kendelse af 16.5.2022, Staatsanwaltschaft Köln (Barn, der er blevet bragt til Rumænien), C-724/21, EU:C:2022:393, præmis 18 og den deri nævnte retspraksis).
29
Det skal på denne baggrund fastslås, at den forelæggende ret med spørgsmålet nærmere bestemt ønsker oplyst, om artikel 2, stk. 1, første afsnit, litra a) og b), i delegeret forordning 2017/1182 skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning, hvorefter de krav vedrørende klassificering af slagtekroppe kvæg og svin, som er fastsat i henholdsvis del A, punkt V, og del B, punkt II, i bilag IV til forordning nr. 1308/2013, gælder for samtlige slagterier på det nationale område, uanset hvor mange dyr de slagter ugentligt.
30
Det fremgår af artikel 2, stk. 1, første afsnit, i delegeret forordning 2017/1182, at medlemsstaterne kan beslutte, at de krav vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin, som er fastsat i henholdsvis del A, punkt V, og del B, punkt II, i bilag IV til forordning nr. 1308/2013, ikke er obligatoriske for slagterier, der enten slagter færre end 150 stykker kvæg på mindst otte måneder om ugen i årsgennemsnit eller færre end 500 svin om ugen i årsgennemsnit.
31
Denne forordnings artikel 2, stk. 1, andet afsnit, bestemmer, at medlemsstaterne kan fastsætte en lavere tærskel, navnlig for at sikre, at prisnoteringerne er repræsentative, jf. artikel 8, stk. 2, i gennemførelsesforordning 2017/1184.
32
Det følger af Domstolens faste praksis, at der ved fortolkningen af en EU-retlig bestemmelse ikke blot skal tages hensyn til dennes ordlyd, men også til den sammenhæng, hvori den indgår, og til de mål, der forfølges med den ordning, som den udgør en del af (dom af 28.1.2020, Kommissionen mod Italien (Direktivet om bekæmpelse af forsinket betaling), C-122/18, EU:C:2020:41, præmis 39 og den deri nævnte retspraksis).
33
Hvad indledningsvis angår ordlyden af artikel 2, stk. 1, i delegeret forordning 2017/1182 fremgår det utvetydigt af vendingen »[m]edlemsstaterne kan beslutte, at kravene […] ikke er obligatoriske«, i første afsnit, at denne bestemmelse ikke foreskriver en forpligtelse, men en mulighed for medlemsstaterne for i deres nationale lovgivning ikke at gøre disse krav vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin obligatoriske.
34
I nævnte bestemmelses andet afsnit præciseres udtrykkeligt den skønsmargen, som er tillagt de medlemsstater, der beslutter i deres nationale lovgivning at fastsætte undtagelser til nævnte klassificeringsforpligtelse, hvilket yderligere bekræfter undtagelsernes fakultative karakter.
35
Det følger således af ordlyden af artikel 2, stk. 1, i delegeret forordning 2017/1182, at medlemsstaterne frit kan indføre sådanne undtagelser i deres nationale lovgivning eller ej inden for de ved denne bestemmelse fastlagte grænser.
36
Denne fortolkning, som følger af den klare ordlyd af artikel 2, stk. 1, i delegeret forordning 2017/1182, styrkes desuden af den sammenhæng, hvori denne bestemmelse indgår, og den ordning, som den udgør en del af.
37
For det første fremgår det af nævnte artikel 2, stk. 2 og 3, at medlemsstaterne på de heri fastsatte betingelser frit kan undtage visse typer af slagterier fra forpligtelserne til at klassificere slagtekroppe af kvæg, svin og får.
38
For det andet skal der henvises til artikel 2, stk. 4, i delegeret forordning 2017/1182, hvoraf fremgår, at medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres beslutning om at anvende en eller flere af de undtagelser, der er fastsat i denne artikels stk. 1-3.
39
Det følger nemlig klart af denne ordlyd, at det er medlemsstaterne, der beslutter, om de vil anvende en eller flere af de undtagelser, der er fastsat i denne artikel 2.
40
Såfremt medlemsstaterne måtte anses for at have en pligt til at fastsætte sådanne undtagelser, ville deres anmeldelse desuden ikke give nogen mening.
41
For det tredje skal det bemærkes, at Kommissionen vedtog delegeret forordning 2017/1182 i henhold til den bemyndigelse, som den er tillagt ved artikel 227 i forordning nr. 1308/2013. Sidstnævnte forordnings artikel 19, stk. 6, litra c), bestemmer bl.a., at »Kommissionen [tillægges] beføjelse til at vedtage delegerede retsakter […] vedrørende fastsættelse […] af særlige undtagelser […], som medlemsstaterne kan indrømme slagterier, hvor der kun slagtes lidt kvæg«.
42
Denne bemyndigelse foreskriver derimod ikke, at Kommissionen kan vedtage en delegeret forordning, hvis bestemmelser fastsætter, at medlemsstaterne har pligt til at indrømme sådanne undtagelser.
43
Grænserne for nævnte bemyndigelse bekræfter følgelig fortolkningen af artikel 2, stk. 1, første afsnit, litra a) og b), i delegeret forordning 2017/1182, sådan som den fremgår af bestemmelsens ordlyd.
44
For det fjerde skal det tilføjes, at denne fortolkning også bekræftes af ordlyden af visse bestemmelser i Kommissionens forordning (EF) nr. 1249/2008 af 10. december 2008 om gennemførelsesbestemmelser til EF-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe af voksent kvæg, svin og får og for indberetning af priser (EUT 2008, L 337, s. 3). Denne forordnings artikel 5 og 20 bestemmer nemlig for henholdsvis kvæg og svin, at medlemsstaterne kan beslutte, at bestemmelserne om klassificering af slagtekroppe ikke er obligatoriske inden for de i denne forordning fastlagte grænser.
45
Forordning nr. 1249/2008 er ganske vist blevet ophævet og erstattet af delegeret forordning 2017/1182 og finder ikke tidsmæssig anvendelse på tvisten i hovedsagen, således som det fremgår af anmodningen om præjudiciel afgørelse.
46
Det forholder sig imidlertid således, at den klare ordlyd af bestemmelserne i forordning nr. 1249/2008, hvoraf det på ingen måde fremgår, at medlemsstaterne skulle være forpligtede til i deres nationale lovgivning at fastsætte undtagelser til kravene vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin, er et indicium for rækkevidden af de tilsvarende bestemmelser i delegeret forordning 2017/1182.
47
Hvad endelig angår det formål, der forfølges med artikel 2, stk. 1, i delegeret forordning 2017/1182, er den af Kommissionen udtrykte hensigt, således som den fremgår af affattelsen af tredje betragtning til denne delegerede forordning, heller ikke til hinder for en fortolkning, hvorefter medlemsstaterne frit kan indføre undtagelser til kravene vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin inden for de i denne bestemmelse fastsatte grænser.
48
I denne betragtning har Kommissionen nemlig anført de situationer, hvor den fandt det hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne benyttede den mulighed, som de er tillagt for i deres nationale lovgivning at fastsætte undtagelser til forpligtelserne til at klassificere slagtekroppe.
49
I nævnte betragtnings første punktum anførte Kommissionen nærmere bestemt, at medlemsstaterne bør »have mulighed for at undtage små virksomheder fra den generelle forpligtelse til at klassificere slagtekroppe« med henblik på at reducere den administrative byrde. Denne ordlyd vidner således utvetydigt om Kommissionens hensigt om at give medlemsstaterne mulighed for at fastsætte undtagelser. Det er derimod korrekt, at institutionen i denne betragtnings andet punktum præciserede, at sådanne undtagelser »bør indrømmes«»slagterier, som i årsgennemsnit slagter færre end 150 stykker kvæg om ugen på mindst otte måneder eller færre end 500 svin«, og at medlemsstaterne under hensyntagen til de nationale forhold »kan […] fastsætte« lavere tærskler, hvilket giver indtryk af noget andet.
50
Det kan imidlertid ikke udledes heraf, at Kommissionen ved vedtagelsen af artikel 2, stk. 1, i delegeret forordning 2017/1182 ikke tilsigtede at indføre en mulighed, men en forpligtelse for medlemsstaterne til at fastsætte undtagelser til kravene vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin.
51
Det skal nemlig bemærkes, at ud over, hvad der fremgår klart af ordlyden af tredje betragtning, første punktum, til forordningen, er præamblen til en EU-retsakt ikke retligt bindende og kan ikke påberåbes til støtte for at fravige bestemmelserne i den pågældende retsakt eller for at fortolke dem i åbenbar strid med bestemmelsens ordlyd (dom af 13.9.2018, Česká pojišťovna, C-287/17, EU:C:2018:707, præmis 33 og den deri nævnte retspraksis).
52
Som det er anført i de foregående præmisser i denne kendelse, fastsætter artikel 2, stk. 1, første afsnit, i delegeret forordning 2017/1182 ingen forpligtelse for medlemsstaterne i det foreliggende tilfælde. Denne bestemmelse kan dermed ikke fortolkes i anden retning med den begrundelse, at tredje betragtning, andet punktum, for sin del kan forstås således.
53
Henset til ovenstående betragtninger skal artikel 2, stk. 1, første afsnit, litra a) og b), i delegeret forordning 2017/1182 fortolkes således, at denne bestemmelse ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter de krav vedrørende klassificering af slagtekroppe af kvæg og svin, som er fastsat i henholdsvis del A, punkt V, og del B, punkt II, i bilag IV til forordning nr. 1308/2013, gælder for samtlige slagterier på det nationale område, uanset hvor mange dyr de slagter ugentligt.
Sagsomkostninger
54
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne.
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Ottende Afdeling) for ret:
Artikel 2, stk. 1, første afsnit, litra a) og b), i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2017/1182 af 20. april 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår EU-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe af kvæg, svin og får samt indberetning af markedspriser for visse kategorier af slagtekroppe og levende dyr
skal fortolkes således, at
denne bestemmelse ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter de krav vedrørende klassificering af slagtekroppe kvæg og svin, som er fastsat i henholdsvis del A, punkt V, og del B, punkt II, i bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007, gælder for samtlige slagterier på det nationale område, uanset hvor mange dyr de slagter ugentligt.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: rumænsk.