61973O0006
KENDELSE AFSAGT AF DOMSTOLENS PRÆSIDENT
AF 14. MARTS 1973 (
1
)
Istituto Chemioterapico Italiano SpA og Commercial Solvents Corporation
mod Kommissionen for De europæiske Fællesskaber
Forenede sager 6 og 7/73 R
I de forenede sager nr. 6 og 7/73 R,
ISTITUTO CHEMIOTERAPICO ITALIANO SPA med hjemsted i Milano, repræsenteret af J. J. A. Ellis, advokat i Haag, med valgt adresse i Luxembourg på advokat J. Loesch's kontor 2, rue Goethe,
og
COMMERCIAL SOLVENTS CORPORATION, med hjemsted i New York (N.Y.) USA, repræsenteret af B. H. ter Kuile, advokat i Haag, med valgt adresse i Luxembourg på advokat J. Loesch's kontor 2, rue Goethe,
sagsøger,
mod
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER, repræsenteret af sine juridiske rådgivere B. van der Esch og A. Marchini Camia,
sagsøgt,
støttet af
LABORATORIO CHIMICO FARMACEUTICO — GIORGIO ZOJA SPA, med hjemsted i Milano, repræsenteret af A. Grisoli, advokat i Palermo, med valgt adresse i Luxembourg på advokat E. Arendts kontor, 34/B/IV, rue Philippe-II,
intervenient.
1
Ved beslutning af 14. december 1972 pålagde Kommissionen efter at have fastslået, at selskaberne CSC og ICI havde overtrådt EØF-traktatens artikel 86, disse selskaber under trussel om tvangsbøde dels straks at levere en vis mængde af de omhandlede produkter til selskabet Zoja, dels inden to måneder fra forkyndelsen af beslutningen at forelægge Kommissionen forslag til den fremtidige forsyning af Zoja; ved nævnte beslutning idømtes selskaberne CSC og ICI desuden som solidarisk ansvarlige en bøde på 200000 regningsenheder, der forfalder tre måneder efter forkyndelsen;
2
de nævnte selskaber anlagde den 17. februar 1973 sag ved Domstolen til annullation af denne beslutning;
3
samme dato indgav de begge hver for sig begæring om en foreløbig forholdsregel med henblik på udsættelse af denne beslutnings fuldbyrdelse;
4
ved særskilte stævninger af 22. februar 1973 anmodede begge selskaber under henvisning til spørgsmålets uopsættelige karakter om udsættelse af beslutningens fuldbyrdelse, indtil der var afsagt kendelse om begæringerne om foreløbige forholdsregler;
5
ved kendelse af 28. februar 1973 blev denne begæring imødekommet;
6
selskabet Zoja har interveneret i sagen om foreløbige forholdsregler.
7
De to begæringer om foreløbige forholdsregler vedrører den samme beslutning, og de angår begge udsættelse af fuldbyrdelsen af de forpligtelser, som denne beslutning har pålagt dem solidarisk;
8
følgelig, kan disse sager, idet parterne er hørt, forenes med henblik på nærværende kendelse.
9
Da selskabet Zojas interesser vil blive direkte berørt ved en eventuel kendelse om udsættelse af fuldbyrdelsen af visse bestemmelser i nævnte beslutning, og parterne, efter at de er blevet hørt, ikke har modsat sig intervention, kan begæringen om intervention tages til følge.
Vedrørende den øjeblikkelige levering af de omhandlede produkter
10
Det er ikke bestridt, at den forpligtelse, som ved artikel 2 i beslutningen er blevet pålagt CSC og ICI til straks at levere 60 tons nitropropan eller 30 tons aminobutanol er ved at blive opfyldt;
11
dette føres til retsbogen.
Vedrørende den fremtidige forsyning af Zoja
12
Til støtte for sin begæring om udsættelse af fuldbyrdelsen af påbudet om at forelægge forslag til forsyningen af Zoja inden to måneder efter forkyndelsen, anfører selskabet CSC, at det er rede til at imødekomme enhver aminobutanolordre fra Zoja på betingelse af, at de rekvirerede mængder udelukkende anvendes til fremstilling af artikler til fællesmarkedet, idet enhver anden yderligere leverance vil kunne få indflydelse på disse produkters distribution på verdensmarkedet;
13
det spørgsmål, om en virksomhed for at unddrage sig konsekvenserne af en beslutning, der er truffet med hjemmel i traktatens artikel 86, kan påberåbe sig sin hensigt at begrænse sine leveringer, og pålægge den virksomhed, den forsyner i fællesmarkedet, en sådan begrænsning samt forpligte den til at godtgøre, at det leverede produkt forbliver der, henhører under realiteten, idet spørgsmålets uopsættelige karakter ikke kan udledes af nødvendigheden af at beskytte en sådan adfærd.
14
Selskabet ICI anfører for sin del til støtte for sin begæring dels, at det er umuligt for det at indgive forslag til Kommissionen, idet det ikke kan tvinge CSC til at levere de omtvistede produkter, og dels, at den tvangsbøde, der er pålagt selskabet, vil påføre det uoprettelig skade;
15
hvor betydelig denne skade end er, kan dommeren, der skal tage stilling til spørgsmålets uopsættelige karakter, kun bedømme den i forhold til den skade, som virksomheden Zoja ville blive tilføjet, hvis den blev berøvet sine forsyninger eller forpligtet til en rationering, der ville kunne true dens autonomi;
16
det følger ikke af sagens omstændigheder, at ICI i sine nuværende relationer til CSC sammen med dette selskab ikke disponerer over noget middel til for Kommissionen at kunne forelægge forslag til den fremtidige forsyning af Zoja;
17
det forekommer imidlertid hensigtsmæssigt under hensyntagen til varigheden af nærværende procedure om foreløbige forholdsregler at udskyde den frist, der er fastsat i beslutningens artikel 2, og inden for hvilken CSC og ICI for Kommissionen skal forelægge forslag til Zojas fremtidige forsyning, til den 2. april, hvorefter sidstnævnte selskab såvel som Kommissionen inden 2. maj skal gøre Domstolen bekendt med deres opfattelser af de således fremsatte forslag.
Vedrørende udsættelse med bødens fuldbyrdelse
18
CSC gør gældende, at fuldbyrdelsen af bøden, der for en længere periode berøver selskabet 200000 regningsenheder, vil få ugunstige virkninger for selskabets forhold til offentligheden og til aktionærerne og vil kunne medføre uheldige tilbageslag for selskabets aktier på markedet;
19
ICI har på sin side påberåbt sig den »uudholdelige« økonomiske byrde, som betalingen af denne bøde ville betyde for dette selskab.
20
Under hensyntagen til den tidligere fastsatte frist og med forbehold for fuldbyrdelsen af de tidligere bestemte foranstaltninger udsættes afgørelsen for så vidt angår dette punkt i begæringen om foreløbige forholdsregler til 2. maj, og fuldbyrdelsen af artikel 3 i beslutningen suspenderes indtil samme dato.
På grundlag af disse præmisser,
og under henvisning til processkrifterne;
og efter at parterne har fremsat deres mundtlige bemærkninger;
under henvisning til procesreglementet, særlig artikel 83, 84, 85 og 86,
AFSIGER PRÆSIDENTEN FØLGENDE KENDELSE:
1.
Den frist, der er fastsat i beslutningens artikel 2, og inden for hvilken forslag til fremtidig forsyning af Zoja skal fremlægges, udsættes til 2. april 1973;
2.
Kommissionen og selskabet Zoja meddeler inden 2. maj 1973 Domstolen deres opfattelser af de således fremsatte forslag;
3.
med forbehold af fuldbyrdelsen af disse foranstaltninger udsættes afgørelsen om begæring om udsættelse af bødens fuldbyrdelse til 2. maj 1973.
Der tages forbehold for sagsomkostningerne.
Afsagt i Luxembourg den 14. marts 1973.
Justitssekretæren
A. Van Houtte
Præsidenten
R. Lecourt
(
1
) – Processprog: Engelsk og Hollandsk.