Byla C‑529/09
Europos Komisija
prieš
Ispanijos Karalystę
„Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Valstybės pagalba, nesuderinama su bendrąja rinka – Pareiga susigrąžinti – Neįvykdymas – Nepriimtinumu pagrįstas prieštaravimas – Pirmesnio Teisingumo Teismo sprendimo res judicata galia“
Santrauka – 2013 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas
1.        Procedūra – „Res judicata“ galia – Apimtis – Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo valstybės pagalbos srityje
(SESV 108 straipsnio 2 dalies antra pastraipa ir 258 straipsnis)
2.        Valstybių teikiama pagalba – Neteisėtos pagalbos susigrąžinimas – Pareiga – Pareiga nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti Komisijos sprendimą
(SESV 108 straipsnio 2 dalis ir 288 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalis)
3.        Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo – Komisijos sprendimo dėl valstybės pagalbos nesilaikymas – Pareiga susigrąžinti suteiktą pagalbą – Referencinis terminas – Neįvykdytame sprendime arba vėliau Komisijos nustatytas terminas
(SESV 108 straipsnio 2 dalies antra pastraipa ir 288 straipsnis)
4.        Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo – Pareigos susigrąžinti neteisėtą pagalbą nesilaikymas – Gynybos priemonės – Absoliutus negalėjimas vykdyti – Vertinimo kriterijai – Įvykdymo sunkumai – Valstybės narės pareiga imtis tikrų veiksmų nagrinėjamoje įmonėje ir pasiūlyti Komisijai alternatyvių sprendimų, kuriais remiantis būtų galima išspręsti tokius sunkumus
(SESV 108 straipsnio 2 dalis)
5.        Valstybių teikiama pagalba – Neteisėtos pagalbos susigrąžinimas – Bankrutuojanti įmonė pagalbos gavėja – Naujos įmonės įsteigimas tęsti jos veiklą – Susigrąžinimas iš naujos įmonės – Sąlygos
(SESV 108 straipsnio 2 dalis)
1.        Res judicata principas, kuris taip pat taikomas bylose dėl įsipareigojimų neįvykdymo, reiškia, kad dėl res judicata galios, susijusios su sprendimu, ieškinys gali būti nepriimtinas, jei atsižvelgiant į faktines ir teisines atitinkamų dviejų bylų dėl įsipareigojimų neįvykdymo aplinkybes jos yra iš esmės faktiškai ir teisiškai tapačios.
Konkrečiai kalbant apie valstybės pagalbos sritį, SESV 108 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje numatyta teisminės gynybos priemonė yra tik ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo forma, specialiai pritaikyta prie konkrečių problemų, kurių valstybės pagalba sukelia konkurencijai vidaus rinkoje. Bylų, pradėtų taikant SESV 258 straipsnį, srityje įsipareigojimo neįvykdymas turi būti vertinamas atsižvelgiant į padėtį valstybėje narėje pasibaigus pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, o į vėlesnius pakeitimus atsižvelgti negalima. Data, svarbi vertinti pažeidimą, dėl kurio pareikštas ieškinys pagal SESV 108 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, iš principo yra nustatytoji Komisijos sprendime, kurio neįvykdymas ginčijamas. Iš tiesų šioje nuostatoje, priešingai nei SESV 258 straipsnyje, nenumatyta ikiteisminė procedūra, todėl Komisija nepriima pagrįstos nuomonės, nustatančios valstybei narei terminą įvykdyti įsipareigojimus pagal Sąjungos teisę.
Jei Komisija nustatė valstybei narei terminą įvykdyti savo pareigas pagal sprendimą valstybės pagalbos srityje ir kai po pirmo ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo per ilgas šalių diskusijas dėl nagrinėjamos pagalbos susigrąžinimo Komisija nustato naują terminą, pastarasis taikytinas vertinant įsipareigojimų neįvykdymą antroje byloje.
Todėl negalima pagrįstai tvirtinti, kad antros bylos ir bylos, kurioje priimtas ankstesnis Teisingumo Teismo sprendimas, dalykas yra tas pats, nes antroje byloje taikytina data yra daug vėlesnė nei ta, kurią buvo priimtas ankstesnis sprendimas.
(žr. 64, 65, 67–71, 74–78 punktus)
2.        Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 90–92 punktus)
3.        Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 95 punktą)
4.        Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 99, 101 punktą)
5.        Jei įmonei, neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka pripažintos pagalbos gavėjai, iškeliama bankroto byla, ankstesnė padėtis iš esmės gali būti atkurta, o dėl neteisėtai suteiktos pagalbos atsiradęs konkurencijos iškraipymas panaikintas, įtraukus į kreditorinių reikalavimų sąrašą reikalavimą, susijusį su atitinkamos pagalbos grąžinimu. Tačiau toks įtraukimas leidžia įvykdyti įpareigojimą susigrąžinti pagalbą, tik jei, valstybės valdžios institucijoms negalint susigrąžinti visos pagalbos sumos, bankroto procedūra baigiasi įmonės, neteisėtos pagalbos gavėjos, likvidavimu, t. y. galutiniu jos veiklos nutraukimu.
Taigi, kai neteisėtą pagalbą gavusi įmonė bankrutuoja ir sukuriama nauja bendrovė tam, kad tęstų šios bankrutuojančios įmonės veiklą, šios veiklos tęsimas nesusigrąžinus visos atitinkamos pagalbos gali reikšti, kad dėl šios įmonės konkurencinio pranašumo, turėto jos konkurentų atžvilgiu, iškraipytos konkurencijos situacija tęsiasi. Šiuo atveju iš tokios naujai įsteigtos bendrovės, jeigu ji ir toliau turi šį pranašumą, gali būti reikalaujama grąžinti nagrinėjamą pagalbą. Taip yra, be kita ko, tuo atveju, kai nustatoma, kad ši bendrovė faktiškai išsaugo su šia pagalba susijusį konkurencinį pranašumą, ypač kai įsigyja likviduojamos bendrovės turtą mainais nepervesdama sumos, atitinkančios rinkos sąlygas, ar kai įsteigus tokią bendrovę buvo išvengta pareigos grąžinti minėtą pagalbą. Tai ypač taikytina tuomet, kai sumos, atitinkančios rinkos sąlygas, pervedimo nepakanka neutralizuoti konkurencinio pranašumo, susijusio su neteisėtos pagalbos gavimu.
(žr. 103, 104, 107, 109 punktus)