TEISINGUMO TEISMO (ketvirtoji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. kovo 19 d.(*)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis – Reglamentas (ES) 2016/679 – 12 straipsnio 5 dalis – 15 straipsnio 1 dalis – Duomenų subjekto teisė susipažinti su jo asmens duomenimis – Duomenų valdytojo teisė atsisakyti patenkinti prašymą leisti susipažinti su duomenimis – Perteklinis prašymo pobūdis – Piktnaudžiavimas teise – Pirmasis prašymas leisti susipažinti su duomenimis – Teisė į kompensaciją ir atsakomybė – 82 straipsnio 1 dalis – Ieškinys dėl teisės susipažinti su duomenimis pažeidimo – Neturtinė žala – Asmens duomenų kontrolės praradimas “
Byloje C‑526/24
dėl Amtsgericht Arnsberg (Arnsbergo apylinkės teismas, Vokietija) 2024 m. liepos 31 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo tą pačią dieną, pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Brillen Rottler GmbH & Co. KG
prieš
TC
TEISINGUMO TEISMAS (ketvirtoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas I. Jarukaitis, ketvirtosios kolegijos teisėjo pareigas einantis Teisingumo Teismo pirmininkas K. Lenaerts, teisėjai M. Condinanzi, N. Jääskinen ir R. Frendo (pranešėja),
generalinis advokatas M. Szpunar,
posėdžio sekretorius I. Illéssy, administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2025 m. birželio 5 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–        Brillen Rottler GmbH & Co. KG, atstovaujamos Rechtsanwalt J. Tröber,
–        TC, atstovaujamo Rechtsanwalt P. Brandt,
–        Europos Komisijos, atstovaujamos A. Bouchagiar, M. Heller ir H. Kranenborg,
susipažinęs su 2025 m. rugsėjo 18 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
1        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas; toliau – BDAR) (OL L 119, 2016, p. 1, klaidų ištaisymas OL L 127, 2018, p. 2) 4 straipsnio 2 punkto, 12 straipsnio 5 dalies ir 82 straipsnio 1 dalies išaiškinimo.
2        Šis prašymas pateiktas nagrinėjant šeimos optikos įmonės Brillen Rottler GmbH & Co KG ginčą su privačiu asmeniu TC dėl šios įmonės atsisakymo patenkinti TC pagal BDAR 15 straipsnį pateiktą prašymą leisti susipažinti su jo asmens duomenimis.
Teisinis pagrindas
3        BDAR 4, 10, 11, 63, 85, 141 ir 146 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(4)      asmens duomenys turėtų būti tvarkomi taip, kad tai pasitarnautų žmonijai. Teisė į asmens duomenų apsaugą nėra absoliuti; ji turi būti vertinama atsižvelgiant į jos visuomeninę paskirtį ir derėti su kitomis pagrindinėmis teisėmis, remiantis proporcingumo principu. Šiuo reglamentu paisoma visų [Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau – Chartija)] pripažintų ir Sutartyse įtvirtintų pagrindinių teisių ir laisvių bei principų, visų pirma teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, būsto neliečiamybę ir komunikacijos slaptumą, teisės į asmens duomenų apsaugą, minties, sąžinės ir religijos laisvės, saviraiškos ir informacijos laisvės, laisvės užsiimti verslu, teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą ir kultūrų, religijų ir kalbų įvairovės;
<…>
(10)      siekiant užtikrinti vienodo ir aukšto lygio fizinių asmenų apsaugą ir pašalinti asmens duomenų judėjimo [Europos] Sąjungoje kliūtis, visose valstybėse narėse turėtų būti užtikrinama lygiavertė asmenų teisių ir laisvių apsauga tvarkant tokius duomenis. Visoje Sąjungoje turėtų būti užtikrintas nuoseklus ir vienodas taisyklių, kuriomis reglamentuojama fizinių asmenų pagrindinių teisių ir laisvių apsauga tvarkant asmens duomenis, taikymas. <…>
(11)      siekiant veiksmingos asmens duomenų apsaugos visoje Sąjungoje, reikia ne tik sustiprinti ir išsamiai nustatyti duomenų subjektų teises ir asmens duomenis tvarkančių ir jų tvarkymą nustatančių subjektų prievoles, bet ir valstybėse narėse suteikti lygiaverčius įgaliojimus stebėti ir užtikrinti asmens duomenų apsaugos taisyklių laikymąsi ir nustatyti lygiavertes sankcijas dėl pažeidimų;
<…>
(63)      duomenų subjektas turėtų turėti teisę susipažinti su apie jį surinktais asmens duomenimis ir galimybę ta teise lengvai ir pagrįstais laiko tarpais pasinaudoti, kad žinotų apie duomenų tvarkymą ir galėtų patikrinti jo teisėtumą. <…>
(85)      dėl asmens duomenų saugumo pažeidimo, jei dėl jo laiku nesiimama tinkamų priemonių, fiziniai asmenys gali patirti kūno sužalojimą [fizinę], materialinę ar nematerialinę [turtinę ar neturtinę] žalą, pavyzdžiui, prarasti savo asmens duomenų kontrolę, patirti teisių apribojimą, diskriminaciją, gali būti pavogta ar suklastota jo [jų] asmens tapatybė, jam [jiems] padaryta finansinių nuostolių, neleistinai panaikinti pseudonimai, būti pakenkta jo [jų] reputacijai, prarastas asmens duomenų, kurie saugomi profesine paslaptimi, konfidencialumas arba padaryta kita ekonominė ar socialinė žala atitinkamam fiziniam asmeniui. <…>
<…>
(141)      kiekvienas duomenų subjektas turėtų turėti teisę pateikti skundą vienai priežiūros institucijai, visų pirma valstybėje narėje, kurioje yra jo įprastinė gyvenamoji vieta, ir turėti teisę į veiksmingą teisminę teisių gynimo priemonę pagal Chartijos 47 straipsnį, jeigu duomenų subjektas mano, kad jo teisės pagal šį reglamentą yra pažeistos <…>
<…>
(146)      bet kokią žalą, kurią asmuo gali patirti dėl duomenų tvarkymo pažeidžiant šį reglamentą, turėtų atlyginti duomenų valdytojas <…>. Duomenų valdytojas <…> turėtų būti atleist[as] nuo atsakomybės, jeigu ji[s] įrodo, kad jokiu būdu nėra atsaking[as] už žalą. Žalos sąvoka turėtų būti aiškinama plačiai, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo praktiką, taip, kad būtų visapusiškai atspindėti šio reglamento tikslai. <…> Duomenų subjektai už patirtą žalą turėtų gauti visą ir veiksmingą kompensaciją. <…>“
4        Šio reglamento 4 straipsnyje „Apibrėžtys“ nustatyta:
„Šiame reglamente:
<…>
2)      duomenų tvarkymas – bet kokia automatizuotomis arba neautomatizuotomis priemonėmis su asmens duomenimis ar asmens duomenų rinkiniais atliekama operacija ar operacijų seka, kaip antai rinkimas, įrašymas, rūšiavimas, sisteminimas, saugojimas, adaptavimas ar keitimas, išgava, susipažinimas, naudojimas, atskleidimas persiunčiant, platinant ar kitu būdu sudarant galimybę jais naudotis, taip pat sugretinimas ar sujungimas su kitais duomenimis, apribojimas, ištrynimas arba sunaikinimas;
<…>“
5        To paties reglamento 12 straipsnio „Skaidrus informavimas, pranešimas ir duomenų subjekto naudojimosi savo teisėmis sąlygos“ 1, 2 ir 5 dalyse nustatyta:
„1.      Duomenų valdytojas imasi tinkamų priemonių, kad visą 13 ir 14 straipsniuose nurodytą informaciją ir visus pranešimus pagal 15–22 ir 34 straipsnius, susijusius su duomenų tvarkymu, [pateiktų] duomenų subjektui <…>
2.      Duomenų valdytojas sudaro palankesnes sąlygas naudotis 15–22 straipsniuose nustatytomis duomenų subjekto teisėmis. <…>
<…>
5.      Pagal 13 ir 14 straipsnius teikiama informacija ir visi pranešimai bei visi veiksmai pagal 15–22 ir 34 straipsnius yra nemokami. Kai duomenų subjekto prašymai yra akivaizdžiai nepagrįsti arba neproporcingi [pertekliniai], visų pirma dėl jų pasikartojančio turinio [pobūdžio], duomenų valdytojas gali arba:
a)      imti pagrįstą mokestį, atsižvelgdamas į informacijos teikimo arba pranešimų ar veiksmų, kurių prašoma, administracines išlaidas; arba
b)      gali atsisakyti imtis veiksmų pagal prašymą.
Duomenų valdytojui tenka pareiga įrodyti, kad prašymas yra akivaizdžiai nepagrįstas arba neproporcingas [perteklinis].“
6        To paties reglamento 15 straipsnio „Duomenų subjekto teisė susipažinti su duomenimis“ 1 dalyje nustatyta:
„Duomenų subjektas turi teisę iš duomenų valdytojo gauti patvirtinimą, ar su juo susiję asmens duomenys yra tvarkomi, o jei tokie asmens duomenys yra tvarkomi, turi teisę susipažinti su asmens duomenimis ir toliau nurodyta informacija:
<…>“
7        BDAR 26 straipsnio „Bendri duomenų valdytojai“ 1 dalyje numatyta:
„Kai du ar daugiau duomenų valdytojų kartu nustato duomenų tvarkymo tikslus ir priemones, jie yra bendri duomenų valdytojai. <…>“
8        Šio reglamento 30 straipsnio „Duomenų tvarkymo veiklos įrašai“ 1 dalyje įtvirtinta:
„Kiekvienas duomenų valdytojas ir, kai taikoma, duomenų valdytojo atstovas tvarko duomenų tvarkymo veiklos, už kurią jis atsako, įrašus. <…>“
9        To paties reglamento 57 straipsnio „Užduotys“ 1 ir 4 dalyse numatyta:
„1.      Nedarant poveikio kitoms pagal šį reglamentą nustatytoms užduotims, kiekviena priežiūros institucija savo teritorijoje:
<…>
f)      nagrinėja skundus, kuriuos pagal 80 straipsnį pateikė duomenų subjektas arba įstaiga, organizacija ar asociacija, ir tinkamu mastu tiria skundo dalyką <…>;
<…>
4.      Jeigu prašymai yra akivaizdžiai nepagrįsti arba neproporcingi [pertekliniai], visų pirma dėl jų pasikartojančio turinio [pobūdžio], priežiūros institucija gali imti mokestį, nustatomą atsižvelgiant į administracines išlaidas, arba atsisakyti imtis veiksmų pagal prašymą. Priežiūros institucijai tenka pareiga įrodyti, kad prašymas yra akivaizdžiai nepagrįstas arba neproporcingas [perteklinis].“
10      To paties reglamento 79 straipsnio „Teisė imtis veiksmingų teisminių teisių gynimo priemonių prieš duomenų valdytoją arba duomenų tvarkytoją“ 1 dalyje nurodyta:
„Nedarant poveikio galimybei imtis bet kokių galimų administracinių arba neteisminių teisių gynimo priemonių, įskaitant teisę pateikti skundą priežiūros institucijai pagal 77 straipsnį, kiekvienas duomenų subjektas turi teisę imtis veiksmingų teisminių teisių gynimo priemonių, jeigu mano, kad šiuo reglamentu nustatytos jo teisės buvo pažeistos, nes jo asmens duomenys buvo tvarkomi pažeidžiant šį reglamentą.“
11      BDAR 82 straipsnio „Teisė į kompensaciją ir atsakomybė“ 1, 2 ir 4 dalyse numatyta:
„1.      Bet kuris asmuo, patyręs materialinę ar nematerialinę [turtinę ar neturtinę] žalą dėl šio reglamento pažeidimo, turi teisę iš duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo gauti kompensaciją už patirtą žalą.
2.      Tvarkant duomenis dalyvaujantis duomenų valdytojas atsako už žalą, padarytą dėl vykdyto duomenų tvarkymo pažeidžiant šį reglamentą. <…>
<…>
4.      Jei tame pačiame duomenų tvarkymo procese dalyvauja daugiau nei vienas duomenų valdytojas ar duomenų tvarkytojas arba dalyvauja abu – duomenų valdytojas ir duomenų tvarkytojas – ir kai jie pagal 2 ir 3 dalis yra atsakingi už bet kokią dėl tokio tvarkymo sukeltą žalą, laikoma, kad kiekvienas duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas yra atsakingi už visą žalą, kad būtų užtikrinta veiksminga kompensacija duomenų subjektui.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
12      2023 m. kovo mėn. TC, Austrijoje gyvenantis fizinis asmuo, užsiregistravo gauti Arnsberge (Vokietija) įsteigtos šeimos optikos įmonės Brillen Rottler naujienlaiškį, pateikė savo asmens duomenis šios įmonės interneto svetainėje prieinamoje registracijos formoje ir sutiko, kad šie duomenys būtų tvarkomi. Po trylikos dienų TC pateikė Brillen Rottler prašymą leisti susipažinti su duomenimis pagal BDAR 15 straipsnį.
13      Brillen Rottler per teisės aktuose nustatytą vieno mėnesio terminą atmetė prašymą leisti susipažinti su duomenimis, nes pagal BDAR 12 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos antrą sakinį laikė jį piktnaudžiavimu. Ji pareikalavo, kad TC galutinai atsisakytų savo prašymo.
14      Kadangi TC savo prašymo leisti susipažinti su duomenimis neatsiėmė ir pagal BDAR 82 straipsnį papildomai pateikė prašymą sumokėti 1 000 EUR dydžio kompensaciją, Brillen Rottler kreipėsi į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį Amtsgericht Arnsberg (Arnsbergo apylinkės teismas, Vokietija) su prašymu pripažinti, kad TC neturi teisės į kompensaciją.
15      Grįsdama prašymą Brillen Rottler teigia, kad iš įvairių pranešimų, tinklaraščių įrašų ir advokatų naujienlaiškių matyti, jog TC nuolat ir piktnaudžiaudamas teikia prašymus leisti susipažinti su jo asmens duomenimis, siekdamas vienintelio tikslo – gauti kompensaciją, remdamasis tariamu BDAR numatytų teisių pažeidimu, kurį jis sąmoningai išprovokavo. TC taikė tokį modus operandi: pirmiausia užsisakyti naujienlaiškį, tada pateikti prašymą leisti susipažinti su duomenimis ir galiausiai pateikti prašymą dėl kompensacijos.
16      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme TC teigia, kad prašymas leisti susipažinti su duomenimis, kurį jis pateikė Brillen Rottler, yra teisėtas ir atspindi jam BDAR 15 straipsniu suteiktą teisę susipažinti su duomenimis, o ši bendrovė siekia neteisėtai apriboti jam šiuo reglamentu suteiktas teises. Pateiktu priešieškiniu TC prašo įpareigoti Brillen Rottler jam sumokėti mažiausiai 1 000 eurų dydžio kompensaciją neturtinei žalai, patirtai dėl šios bendrovės atsisakymo leisti susipažinti su jo asmens duomenimis, atlyginti.
17      Pirma, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar pirmasis duomenų subjekto prašymas leisti susipažinti su duomenimis gali pagal BDAR 12 straipsnio 5 dalį būti laikomas „pertekliniu prašymu“, taigi – ir piktnaudžiavimu teise, ir kokiomis aplinkybėmis galima konstatuoti tokį perteklinį pobūdį. Konkrečiai jam kyla klausimas, ar atmesdamas pagal šią nuostatą pateiktą prašymą leisti susipažinti su duomenimis duomenų valdytojas gali vadovautis viešai prieinama informacija, iš kurios matyti, kad tas pats asmuo kitiems duomenų valdytojams yra pateikęs daugybę prašymų leisti susipažinti su duomenimis ir atlyginti žalą.
18      Antra, šis teismas siekia išsiaiškinti, ar pagal BDAR 15 straipsnio 1 dalį pateiktas prašymas leisti susipažinti su duomenimis ir (arba) atsakymas į tą prašymą yra „duomenų tvarkymas“, kaip tai suprantama pagal nurodyto reglamento 4 straipsnio 2 punktą.
19      Trečia, minėtam teismui kyla abejonių dėl žalos, už kurią pagal BDAR 82 straipsnio 1 dalį mokėtina kompensacija, nustatymo kriterijų, o konkrečiai dėl to, ar pagal šį straipsnį tokiai teisei atsirasti pakanka vien šio reglamento 15 straipsnio 1 dalyje numatytos teisės susipažinti su duomenimis pažeidimo, net jei asmens duomenys nebuvo tvarkomi.
20      Tokiomis aplinkybėmis Amtsgericht Arnsberg (Arnsbergo apylinkės teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar [BDAR] 12 straipsnio 5 dalies [pirmos pastraipos] antras sakinys turi būti aiškinamas taip, kad duomenų subjekto prašymas leisti susipažinti su duomenimis negali būti perteklinis, kai jį duomenų subjektas duomenų valdytojui teikia pirmą kartą?
2.      Ar BDAR 12 straipsnio 5 dalies [pirmos pastraipos] antras sakinys turi būti aiškinamas taip, kad duomenų valdytojas gali atsisakyti tenkinti duomenų subjekto prašymą leisti susipažinti su duomenimis, kai duomenų subjektas šiuo prašymu siekia sudaryti palankias sąlygas tam, kad galėtų pareikšti duomenų valdytojui reikalavimą atlyginti žalą?
3.      Ar BDAR 12 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos antras sakinys turi būti aiškinamas taip, kad atsisakymą leisti susipažinti su duomenimis galima pateisinti viešai prieinama informacija apie duomenų subjektą, iš kurios galima daryti išvadą, jog jis daugybę kartų reiškė duomenų valdytojams reikalavimus atlyginti žalą dėl duomenų apsaugos pažeidimų?
4.      Ar BDAR 4 straipsnio 2 punktas turi būti aiškinamas taip, kad duomenų valdytojui pateiktas duomenų subjekto prašymas leisti susipažinti su duomenimis pagal šio reglamento 15 straipsnio 1 dalį ir (arba) atsakymas į tą prašymą yra „duomenų tvarkymas“, kaip tai suprantama pagal [pirmąją iš šių nuostatų]?
5.      Ar BDAR 82 straipsnio 1 dalis, atsižvelgiant į BDAR 146 konstatuojamosios dalies pirmą sakinį, turi būti aiškinama taip, kad kompensacija mokėtina tik už žalą, kurią duomenų subjektas patiria ar patyrė dėl duomenų tvarkymo? Ar tai reiškia, kad reikalavimas atlyginti žalą pagal nurodyto reglamento 82 straipsnio 1 dalį gali būti reiškiamas tik jei buvo tvarkomi duomenų subjekto asmens duomenys, su sąlyga, kad yra priežastinis ryšys tarp duomenų subjekto patirtos žalos ir duomenų tvarkymo?
6.      Jei į penktąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar tai reiškia, kad duomenų subjektas negali reikšti reikalavimo atlyginti žalą pagal BDAR 82 straipsnio 1 dalį remdamasis vien tuo, kad buvo pažeista jo teisė susipažinti su duomenimis pagal BDAR 15 straipsnio 1 dalį, jei yra priežastinis ryšys tarp žalos ir pažeidimo?
7.      Ar BDAR 82 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad piktnaudžiavimu teise grindžiamas prieštaravimas, kurį duomenų valdytojas reiškia dėl duomenų subjekto prašymo leisti susipažinti su duomenimis, pagal Sąjungos teisę negali būti motyvuojamas tuo, kad duomenų subjektas inicijavo savo asmens duomenų tvarkymą vien arba, be kita ko, siekdamas pareikšti reikalavimą atlyginti žalą?
8.      Jei į penktąjį ir šeštąjį klausimus būtų atsakyta neigiamai, ar tai, kad dėl BDAR 15 straipsnio 1 dalies pažeidimo duomenų subjektas praranda savo asmens duomenų tvarkymo kontrolę ir (arba) dėl to tvarkymo jam kyla neaiškumas, yra duomenų subjekto patiriama neturtinė žala, kaip tai suprantama pagal BDAR 82 straipsnio 1 dalį, ar tokiai žalai pagrįsti dar reikia, kad duomenų subjekto teisės būtų labiau (objektyviai arba subjektyviai) apribojamos ir (arba) (iš esmės) pažeidžiamos?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo–trečiojo ir septintojo klausimų
21      Pirmuoju–trečiuoju ir septintuoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu ir pirmiausia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar BDAR 12 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad pirmasis duomenų subjekto duomenų valdytojui pagal šio reglamento 15 straipsnį pateiktas prašymas leisti susipažinti su asmens duomenimis gali būti laikomas „pertekliniu“, kaip tai suprantama pagal BDAR 12 straipsnio 5 dalį, ir, jei taip, kokiomis aplinkybėmis galima konstatuoti tokį perteklinį pobūdį.
22      Šiuo klausimu pažymėtina, kad BDAR 15 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta duomenų subjekto teisė iš duomenų valdytojo gauti patvirtinimą, kad su juo susiję asmens duomenys yra tvarkomi arba ne, o jei tokie asmens duomenys yra tvarkomi, jis turi teisę susipažinti su šiais duomenimis ir su jais susijusia informacija (šiuo klausimu žr. 2023 m. spalio 26 d. Sprendimo FT (Medicinos dokumentų kopijos), C‑307/22, EU:C:2023:811, 31 punktą).
23      Be to, BDAR 12 straipsnio 5 dalyje įtvirtintas principas, pagal kurį duomenų subjektas nepatiria jokių išlaidų, kai įgyvendina šią teisę susipažinti su duomenimis. Tačiau šioje nuostatoje numatytos dvi priežastys, dėl kurių duomenų valdytojas gali rinkti pagrįstus mokesčius, atsižvelgdamas į administracines išlaidas, arba atsisakyti patenkinti prašymą leisti susipažinti su duomenimis. Šios priežastys susijusios su piktnaudžiavimo teise atvejais, kai duomenų subjekto prašymai turi būti vertinami kaip „akivaizdžiai nepagrįsti“ arba „pertekliniai“, visų pirma dėl jų pasikartojančio pobūdžio (2023 m. spalio 26 d. Sprendimo FT (Medicinos dokumentų kopijos), C‑307/22, EU:C:2023:811, 31 punktas).
24      Pirma, dėl klausimo, ar pirmasis duomenų subjekto duomenų valdytojui pagal BDAR 15 straipsnį pateiktas prašymas leisti susipažinti su duomenimis gali būti laikomas „pertekliniu“, reikia pažymėti: kadangi sąvoka „pertekliniai prašymai“ šiame reglamente neapibrėžta, pagal suformuotą jurisprudenciją ją aiškinant reikia atsižvelgti tiek į minėto reglamento 12 straipsnio 5 dalyje vartojamų žodžių įprastą reikšmę, tiek į teisės akto, kuriame ši nuostata įtvirtinta, tikslus ir kontekstą (žr. 1983 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Merck, 292/82, EU:C:1983:335, 12 punktą ir 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 24 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
25      Šiuo klausimu, kalbant apie 12 straipsnio 5 dalies formuluotę ir ypač apie įprastą sąvokos „pertekliniai prašymai“ reikšmę bendrinėje kalboje, pažymėtina, kad būdvardis „perteklinis“ (versijoje prancūzų kalba „excessif“) reiškia kažką, kas viršija įprastą ar protingą priemonę arba pageidaujamą ar leidžiamą priemonę (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 43 punktą). Taigi vien šio būdvardžio, susijusio tiek su kokybinėmis, tiek su kiekybinėmis savybėmis, vartojimas neleidžia atmesti galimybės, kad pirmasis prašymas leisti susipažinti su duomenimis yra perteklinis.
26      Be to, iš BDAR 12 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos antro sakinio formuluotės matyti, kad prašymai gali būti pertekliniai „visų pirma dėl jų pasikartojančio turinio [pobūdžio]“. Vieno asmens pateiktų prašymų skaičius gali būti jų perteklinio pobūdžio požymis (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 57 punktą). Vis dėlto, kaip išvados 28 punkte iš esmės pažymėjo generalinis advokatas, kadangi pasikartojantis pobūdis šioje nuostatoje nurodytas tik kaip pavyzdys, tam, kad prašymas leisti susipažinti su duomenimis būtų laikomas „pertekliniu“, nėra būtina, kad tas pats duomenų subjektas būtų pateikęs daug prašymų.
27      Taigi, atsižvelgiant į pažodinį BDAR 12 straipsnio 5 dalies aiškinimą, negalima atmesti galimybės, kad pirmasis prašymas leisti susipažinti su duomenimis gali būti laikomas „pertekliniu“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
28      Tokią išvadą patvirtina BDAR 12 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos antro sakinio kontekstas. Šiuo klausimu reikia priminti, kad BDAR 12 straipsnyje, kuris įtvirtintas šio reglamento III skyriuje, apibrėžiančiame duomenų subjekto teises, nustatytos bendrosios duomenų valdytojo pareigos, susijusios su informacijos ir pranešimų skaidrumu, bei duomenų subjekto naudojimosi savo teisėmis sąlygos. Pagal 12 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį duomenų valdytojas turi sudaryti palankesnes sąlygas naudotis duomenų subjekto teisėmis, nustatytomis, be kita ko, minėto reglamento 15 straipsnyje, kuris papildo šiame reglamente nustatytą skaidrumo sistemą, nes pagal jį duomenų subjektui suteikiama teisė susipažinti su asmens duomenimis (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 45 ir 46 punktus).
29      Taigi šio reglamento 12 straipsnio 5 dalyje numatant galimybę duomenų valdytojams, kai jie nagrinėja prašymus, kurie yra akivaizdžiai nepagrįsti ar pertekliniai, reikalauti sumokėti administracinėmis išlaidomis grindžiamus pagrįstus mokesčius arba atsisakyti imtis veiksmų pagal tokius prašymus, įtvirtinama reikalavimo sudaryti palankesnes sąlygas pasinaudoti, be kita ko, teise susipažinti su duomenimis, išimtis, kuri turi būti aiškinama siaurai (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 33 punktą).
30      Iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos, susijusios su BDAR 57 straipsnio 4 dalyje vartojamos sąvokos „pertekliniai prašymai“ aiškinimu (ji taikytina nagrinėjamoje byloje, nes ši nuostata suformuluota iš esmės taip pat, kaip šio reglamento 12 straipsnio 5 dalis, ir ja siekiama to paties tikslo kaip ir šiuo straipsniu), matyti, kad paminėta nuostata yra bendrojo Sąjungos teisės principo, pagal kurį teisės subjektai negali sukčiaudami arba piktnaudžiaudami remtis Sąjungos teisės normomis, išraiška (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 49 punktą). Iš tiesų Sąjungos teisės aktų taikymas negali būti išplėstas tiek, kad apimtų piktnaudžiaujant atliekamus veiksmus (šiuo klausimu žr. 2024 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Matmut, C‑236/23, EU:C:2024:761, 52 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
31      Taigi duomenų subjekto duomenų valdytojui pateiktų prašymų leisti susipažinti su duomenimis skaičius savaime nelemia duomenų valdytojo teisės pasinaudoti BDAR 12 straipsnio 5 dalyje jam suteikta galimybe atsisakyti imtis veiksmų pagal prašymą, todėl šis duomenų valdytojas gali ja pasinaudoti net ir pirmojo prašymo leisti susipažinti su duomenimis atveju, jei, atsižvelgdamas į visas svarbias kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes, įrodo duomenų subjekto ketinimą piktnaudžiauti (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 50 punktą).
32      Toks kontekstinis aiškinimas atitinka BDAR siekiamus tikslus. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad šiuo reglamentu, kaip nurodyta jo 10 ir 11 konstatuojamosiose dalyse, siekiama užtikrinti vienodo ir aukšto lygio fizinių asmenų apsaugą Sąjungoje, taip pat sustiprinti ir išsamiai nustatyti duomenų subjektų teises. Taigi minėto reglamento 12 straipsnyje numatytos duomenų valdytojo pareigos, susijusios, be kita ko, su pranešimais pagal to paties reglamento 15 straipsnį, veikia kaip mechanizmas, galintis veiksmingai apsaugoti duomenų subjektų teises ir interesus (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 38 ir 39 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
33      Vis dėlto BDAR 4 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad teisė į asmens duomenų apsaugą nėra absoliuti, ji turi būti vertinama atsižvelgiant į jos visuomeninę paskirtį ir derėti su kitomis pagrindinėmis teisėmis, remiantis proporcingumo principu. Be to, Teisingumo Teismas jau yra pabrėžęs, kad mechanizmai, leidžiantys rasti teisingą pusiausvyrą tarp šių įvairių teisių ir interesų, yra įtvirtinti pačiame BDAR (2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Krankenversicherung Nordrhein, C‑667/21, EU:C:2023:1022, 54 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
34      Taigi, siekiant užtikrinti, kad šia išimtimi būtų pasiekta tokia teisinga pusiausvyra, taip pat šios išimties veiksmingumą, reikšmingas kriterijus piktnaudžiavimui konstatuoti yra prašymo leisti susipažinti su duomenimis perteklinis pobūdis, vertinamas, atsižvelgiant į šio sprendimo 26 punktą, pagal kokybinį aspektą, t. y. jis neturėtų priklausyti vien nuo duomenų subjekto pateiktų prašymų leisti susipažinti su duomenimis skaičiaus, taigi ir nuo aplinkybės, ar tai yra pirmasis jo pateiktas prašymas.
35      Darytina išvada, kad pirmasis duomenų valdytojui pagal BDAR 15 straipsnį pateiktas prašymas susipažinti su duomenimis gali būti laikomas „pertekliniu“, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 12 straipsnio 5 dalį. Kadangi, kaip matyti iš šio sprendimo 29 punkto, sąvoka „pertekliniai prašymai“ turi būti aiškinama siaurai, duomenų valdytojas gali remtis tokiu pertekliniu pobūdžiu tik išimtiniais atvejais, ir, kaip išvados 34 punkte nurodė generalinis advokatas, kriterijai, kuriais remiantis pirmasis prašymas leisti susipažinti su duomenimis būtų laikomas „pertekliniu“, turi būti griežti. Taip pat svarbu pabrėžti, kad iš BDAR 12 straipsnio 5 dalies antros pastraipos aiškiai matyti, jog duomenų valdytojui tenka pareiga įrodyti, kad prašymas yra perteklinis.
36      Antra, dėl aplinkybių, kurioms esant pirmasis duomenų subjekto prašymas leisti susipažinti su duomenimis gali pagal BDAR 12 straipsnio 5 dalį būti laikomas „pertekliniu“, taigi – ir piktnaudžiavimu teise, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 23 ir 30 punktuose nurodytą jurisprudenciją, pažymėtina, kad, siekiant įrodyti piktnaudžiavimą, reikia, pirma, kad būtų visuma objektyvių aplinkybių, iš kurių būtų matyti, kad, nepaisant formalaus Sąjungos teisės aktuose numatytų sąlygų laikymosi, šiais teisės aktais užsibrėžtas tikslas nebuvo pasiektas, ir, antra, kad būtų subjektyvus aspektas, pasireiškiantis duomenų subjekto siekiu gauti naudos iš Sąjungos teisės aktų, dirbtinai sukuriant sąlygas, kurių reikia jai gauti. Konstatuojant piktnaudžiavimą teise, turi būti atsižvelgta, be kita ko, į visus konkretaus atvejo faktus ir aplinkybes (šiuo klausimu žr. 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo BMW Bank ir kt., C‑38/21, C‑47/21 ir C‑232/21, EU:C:2023:1014, 285 ir 286 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
37      Pirma, dėl objektyviojo piktnaudžiavimo požymio reikia pažymėti, kad BDAR 15 straipsniu, siejamu su jo 63 konstatuojamąja dalimi, siekiama duomenų subjektui suteikti teisę susipažinti su apie jį surinktais asmens duomenimis ir galimybę ta teise lengvai ir pagrįstais laiko tarpais pasinaudoti, kad jis, be kita ko, žinotų apie duomenų tvarkymą ir galėtų patikrinti jo teisėtumą, ir prireikus galėtų pasinaudoti teise ištaisyti duomenis, teise ištrinti duomenis ir teise apriboti duomenų tvarkymą, taip pat teise nesutikti, kad jo asmens duomenys būtų tvarkomi, ir teise pateikti ieškinį, kai patiriama žalos (šiuo klausimu žr. 2023 m. sausio 12 d. Sprendimo Österreichische Post (Informacija apie asmens duomenų gavėjus), C‑154/21, EU:C:2023:3, 37 ir 38 punktus).
38      Nagrinėjamu atveju, kaip matyti iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos, TC pateikė pagrindinėje byloje nagrinėjamą prašymą leisti susipažinti su duomenimis po to, kai užsisakė Brillen Rottler naujienlaiškį ir užsakymo metu pateikė tam tikrus asmens duomenis, todėl šis prašymas leisti susipažinti su duomenimis formaliai galėtų būti laikomas TC teisės susipažinti su duomenimis įgyvendinimu, siekiant šiuo reguliavimu numatyto tikslo.
39      Vis dėlto, atsižvelgiant į šio sprendimo 36 punkte nurodytą jurisprudenciją, vien dėl to, jog formaliai buvo laikytasi BDAR 15 straipsnio taikymo sąlygų, negalima atmesti galimybės, kad prašymas leisti susipažinti su duomenimis yra „perteklinis“, taigi – ir piktnaudžiavimas teise.
40      Antra, kalbant apie subjektyvųjį piktnaudžiavimo požymį, reikia pažymėti, jog tam, kad prašymą leisti susipažinti su duomenimis būtų galima laikyti „pertekliniu“, kaip tai suprantama pagal BDAR 12 straipsnio 5 dalį, duomenų valdytojas, atsižvelgdamas į visas svarbias kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes, turi nustatyti duomenų subjekto ketinimą piktnaudžiauti, o toks ketinimas gali būti konstatuotas, kai šis asmuo pateikia tą prašymą kitu tikslu nei sužinoti apie duomenų tvarkymą ir patikrinti jo teisėtumą, kad vėliau turėtų galimybę pasinaudoti teisių, kurias jam suteikia šis reglamentas, apsauga (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 9 d. Sprendimo Österreichische Datenschutzbehörde (Pertekliniai prašymai), C‑416/23, EU:C:2025:3, 50 ir 56 punktus).
41      Taigi nagrinėjamu atveju, atsižvelgiant, be kita ko, į šio sprendimo 35 punktą, duomenų valdytojas turi nedviprasmiškai įrodyti, kad duomenų subjektas pateikė prašymą leisti susipažinti su duomenimis pagal BDAR 15 straipsnį siekdamas ne sužinoti apie duomenų tvarkymą, bet dirbtinai sukurti sąlygas, kurių reikia kompensacijai iš minėto duomenų valdytojo gauti.
42      Šiuo klausimu reikia atsižvelgti į visas bylos aplinkybes, be kita ko, į tai, kad duomenų subjektas pateikė asmens duomenis, nors nebuvo įpareigotas to daryti, šių duomenų pateikimo tikslą, nuo šio pateikimo iki prašymo leisti susipažinti su duomenimis pateikimo praėjusį laiką ir šio asmens elgesį.
43      Nagrinėjamo ginčo aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar vertinant, ar buvo piktnaudžiaujama teise, galima atsižvelgti į viešai prieinamą informaciją, iš kurios matyti, kad TC sistemingai įvairiems duomenų valdytojams teikė prašymus leisti susipažinti su savo asmens duomenimis ir reikalavimus atlyginti žalą pagal modus operandi, kuris panašus į taikytą šiuo atveju. Šiuo klausimu pažymėtina, kad, nustatant duomenų subjekto ketinimus piktnaudžiauti, į šią aplinkybę gali būti atsižvelgta, jeigu ją patvirtina kiti reikšmingi veiksniai.
44      Taigi nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar, atsižvelgiant į visas reikšmingas aplinkybes, Brillen Rottler įrodė, kad TC ketino piktnaudžiauti, kiek tai susiję su atitinkamo prašymo leisti susipažinti su duomenimis pateikimu.
45      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pirmąjį–trečiąjį ir septintąjį klausimus reikia atsakyti taip: BDAR 12 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad pirmasis duomenų subjekto duomenų valdytojui pagal šio reglamento 15 straipsnį pateiktas prašymas leisti susipažinti su asmens duomenimis gali būti laikomas „pertekliniu“, kaip tai suprantama pagal BDAR 12 straipsnio 5 dalį, jeigu šis duomenų valdytojas, atsižvelgdamas į visas reikšmingas bylos aplinkybes, įrodo, kad, nepaisant formalaus šiose nuostatose numatytų sąlygų laikymosi, tą prašymą duomenų subjektas pateikė ne siekdamas sužinoti apie duomenų tvarkymą ir patikrinti jo teisėtumą tam, kad vėliau turėtų galimybę pasinaudoti teisių, kurios jam suteikiamos pagal šį reglamentą, apsauga, bet ketindamas piktnaudžiauti, pavyzdžiui, dirbtinai sukurdamas sąlygas, kurių reikia iš to paties reglamento kylančioms naudoms gauti. Nustatant tokį ketinimą piktnaudžiauti, gali būti atsižvelgta į tai, kad, remiantis viešai prieinama informacija, duomenų subjektas įvairiems duomenų valdytojams yra pateikęs daug prašymų leisti susipažinti su savo asmens duomenimis, po kurių pateikdavo prašymus atlyginti žalą.
Dėl penktojo ir šeštojo klausimo
46      Penktuoju ir šeštuoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu ir antrus, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar BDAR 82 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją duomenų subjektas turi teisę į kompensaciją už žalą, patirtą dėl šio reglamento 15 straipsnio 1 dalyje numatytos teisės susipažinti su duomenimis pažeidimo.
47      Kaip minėta šio sprendimo 24 punkte, pagal suformuotą jurisprudenciją aiškinant Sąjungos teisės nuostatą reikia atsižvelgti ne tik į joje vartojamus žodžius, bet ir į jos kontekstą bei ja siekiamus tikslus.
48      Iš BDAR 82 straipsnio 1 dalies matyti, kad asmuo, patyręs turtinę ar neturtinę žalą „dėl šio reglamento pažeidimo“, turi teisę iš duomenų valdytojo gauti kompensaciją už patirtą žalą. Reikia konstatuoti, kad šioje nuostatoje nėra jokios nuorodos į „duomenų tvarkymą“, todėl teisė į kompensaciją negali apsiriboti atvejais, kai žala atsiranda dėl asmens duomenų tvarkymo.
49      Pirma, šią išvadą patvirtina minėtos nuostatos, siejamos su BDAR 141 konstatuojamąja dalimi, kontekstinė analizė; šioje konstatuojamojoje dalyje numatyta, kad kiekvienas duomenų subjektas turėtų turėti teisę į veiksmingą teisminę teisių gynimo priemonę pagal Chartijos 47 straipsnį, „jeigu <…> mano, kad jo teisės pagal [minėtą] reglamentą yra pažeistos“. Iš tiesų BDAR 82 straipsnio 1 dalis yra šio reglamento VIII skyriuje, kuriame reglamentuojamos teisių gynimo priemonės, taisyklės dėl atsakomybės ir šių teisių apsaugą užtikrinančios sankcijos. Šios teisės apima tiek BDAR 12 straipsnyje numatytą duomenų subjekto teisę į informaciją, tiek jo teisę susipažinti su duomenimis pagal šio reglamento 15 straipsnio 1 dalį, todėl jos turi būti saugomos pagal to paties reglamento 82 straipsnį, o pastarąjį reikia aiškinti taip, kad jis taikomas ir tuo atveju, kai žala patirta dėl šių 12 ir 15 straipsnių pažeidimų.
50      Tokio aiškinimo negali paneigti, pirma, tai, kad iš BDAR 146 konstatuojamosios dalies matyti, jog duomenų valdytojas turėtų atlyginti bet kokią žalą, kurią asmuo gali patirti „dėl duomenų tvarkymo“ pažeidžiant šį reglamentą, ir, antra, tai, kad minėto reglamento 82 straipsnio 2 ir 4 dalyse nurodyta „dėl duomenų tvarkymo sukelta žala“.
51      Iš tiesų, kaip Komisija iš esmės teigia savo rašytinėse pastabose, tuo atveju, kai pažeidžiamos BDAR III skyriaus nuostatose numatytos teisės, be kita ko, teisė susipažinti su duomenimis ir teisė reikalauti juos ištaisyti, taip pat teisė reikalauti ištrinti duomenis, teisė apriboti jų tvarkymą ir teisė į perkeliamumą, tariamas pažeidimas gali atsirasti ne dėl paties faktinio asmens duomenų tvarkymo, o veikiau dėl atsisakymo patenkinti duomenų subjekto prašymą dėl šių teisių įgyvendinimo. Taigi, jeigu teisė į kompensaciją pagal BDAR 82 straipsnio 1 dalį būtų susieta su dėl paties duomenų tvarkymo atsiradusia žala, tai reikštų, kad tokie atvejai nepatektų į šios nuostatos taikymo sritį ir taip būtų pakenkta jos veiksmingumui.
52      Be to, Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad tai, jog duomenų valdytojas pažeidė BDAR 26 ir 30 straipsnius, iš kurių pirmasis susijęs su susitarimo, kuriame apibrėžiamos atitinkamos faktinės duomenų valdytojų funkcijos bei santykiai subjektų atžvilgiu, sudarymu, o antrasis – su duomenų tvarkymo veiklos įrašų tvarkymu, nelemia „neteisėto duomenų tvarkymo“, suteikiančio duomenų subjektui teisę reikalauti ištrinti duomenis arba apriboti jų tvarkymą. Taigi toks pažeidimas turi būti ištaisytas taikant kitas BDAR numatytas priemones, be kita ko, duomenų valdytojo galimai padarytos žalos atlyginimą pagal šio reglamento 82 straipsnį (šiuo klausimu žr. 2023 m. gegužės 4 d. Sprendimo Bundesrepublik Deutschland (Teismo elektroninio pašto dėžutė), C‑60/22, EU:C:2023:373, 66 ir 67 punktus).
53      Antra, šio sprendimo 48 punkte pateiktą išvadą patvirtina BDAR 82 straipsnio 1 dalies teleologinis aiškinimas; šiuo straipsniu siekiama užtikrinti, kad būtų įgyvendinti šio reglamento tikslai, tarp kurių, be kita ko, šio reglamento 11 konstatuojamojoje dalyje numatytas tikslas sustiprinti duomenų subjektų teises ir asmens duomenis tvarkančių ir jų tvarkymą nustatančių subjektų prievoles. Kaip išvados 72 punkte iš esmės nurodė generalinis advokatas, šios teisės, tarp kurių yra būtent prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodyta teisė susipažinti su duomenimis, būtų labai susilpnintos, jei 82 straipsnio 1 dalis būtų aiškinama kaip apimanti tik žalą, atsiradusią dėl su duomenų tvarkymu susijusių neteisėtų veiksmų.
54      Darytina išvada, kad net jeigu padarytas BDAR pažeidimas neapima duomenų tvarkymo, duomenų subjektas gali remtis šio reglamento 82 straipsnyje numatyta teise į kompensaciją.
55      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į penktąjį ir šeštąjį klausimus reikia atsakyti: BDAR 82 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją duomenų subjektas turi teisę į kompensaciją už žalą, patirtą dėl šio reglamento 15 straipsnio 1 dalyje numatytos teisės susipažinti su duomenimis pažeidimo.
Dėl ketvirtojo klausimo
56      Atsižvelgiant į atsakymą, pateiktą į penktąjį ir šeštąjį prejudicinius klausimus, į ketvirtąjį klausimą atsakyti nereikia.
Dėl aštuntojo klausimo
57      Aštuntuoju klausimu, kurį reikia nagrinėti trečią ir paskutinį, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar BDAR 82 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad duomenų subjekto patiriama neturtinė žala apima atvejus, kai jis praranda savo asmens duomenų tvarkymo kontrolę arba dėl šių duomenų tvarkymo jam kyla neaiškumas.
58      Kadangi BDAR nėra nuorodos į valstybių narių teisę, kiek tai susiję su šioje nuostatoje vartojamų sąvokų reikšme ir apimtimi, visų pirma kalbant apie sąvokas „materialinė ar nematerialinė žala“ ir „kompensacija už patirtą žalą“, taikant šį reglamentą šios sąvokos turi būti laikomos savarankiškomis Sąjungos teisės sąvokomis, kurios visose valstybėse narėse turi būti aiškinamos vienodai (šiuo klausimu žr. 2023 m. gegužės 4 d. Sprendimo Österreichische Post (Neturtinė žala, susijusi su asmens duomenų tvarkymu), C‑300/21, EU:C:2023:370, 30 punktą ir 2025 m. rugsėjo 4 d. Sprendimo Quirin Privatbank, C‑655/23, EU:C:2025:655, 55 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
59      Šiuo klausimu reikia priminti, kad negalima teigti, jog duomenų subjektas dėl bet kurio BDAR nuostatų „pažeidimo“ savaime įgyja teisę į kompensaciją. Iš tiesų BDAR 82 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „[b]et kuris asmuo, patyręs materialinę ar nematerialinę žalą dėl šio reglamento pažeidimo, turi teisę iš duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo gauti kompensaciją už patirtą žalą“. Iš šios nuostatos formuluotės aiškiai matyti, kad „patirtos“ „žalos“ buvimas yra viena iš šioje nuostatoje numatytos teisės į kompensaciją sąlygų, kaip ir BDAR pažeidimo buvimas ir priežastinis ryšys tarp šios žalos ir šio pažeidimo; šios trys sąlygos yra kumuliacinės (šiuo klausimu žr. 2023 m. gegužės 4 d. Sprendimo Österreichische Post (Neturtinė žala, susijusi su asmens duomenų tvarkymu), C‑300/21, EU:C:2023:370, 31–33 punktus ir 2025 m. rugsėjo 4 d. Sprendimo Quirin Privatbank, C‑655/23, EU:C:2025:655, 56 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
60      Taigi asmuo, prašantis atlyginti neturtinę žalą pagal šią nuostatą, turi įrodyti ne tik BDAR nuostatų pažeidimą, bet ir tai, kad dėl šio pažeidimo patyrė tokią žalą. Todėl žala negali būti preziumuojama vien dėl to, kad buvo padarytas minėtas pažeidimas (2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Agentsia po vpisvaniyata, C‑200/23, EU:C:2024:827, 141 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
61      Teisingumo Teismas jau yra konstatavęs, kad iš BDAR 85 konstatuojamosios dalies pirmame sakinyje pateikto pavyzdinio „žalos“, kurią gali patirti duomenų subjektai, sąrašo matyti, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas ketino į šią sąvoką įtraukti, be kita ko, paprastą jų pačių duomenų „kontrolės praradimą“ dėl šio reglamento pažeidimo, net jeigu aptariamais duomenimis nebuvo konkrečiai piktnaudžiaujama (2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Agentsia po vpisvaniyata, C‑200/23, EU:C:2024:827, 145 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
62      Teisingumo Teismas taip pat yra nusprendęs, kad sąvoka „neturtinė žala“ negali būti aiškinama kaip apimanti tik tam tikro dydžio žalą. Konkrečiai kalbant, nacionalinės teisės aktuose arba praktikoje negalima nustatyti „de minimis ribos“, skirtos BDAR reglamento pažeidimu padarytai neturtinei žalai apibrėžti. Vis dėlto duomenų subjektas turi įrodyti, pirma, kad iš tikrųjų patyrė tokią žalą, nors ir minimalią, ir, antra, kad šio pažeidimo pasekmės, kurių jis teigia patyręs, yra žala, o ši skiriasi nuo paprasto šio reglamento nuostatų pažeidimo (šiuo klausimu žr. 2023 m. gruodžio 14 d. Sprendimo Gemeinde Ummendorf, C‑456/22, EU:C:2023:988, 22 ir 23 punktus).
63      Taigi vien duomenų subjekto nuogąstavimas dėl asmens duomenų kontrolės praradimo negali suteikti teisės į kompensaciją pagal BDAR 82 straipsnio 1 dalį (šiuo klausimu žr. 2024 m. birželio 20 d. Sprendimo PS (Blogas adresas), C‑590/22, EU:C:2024:536, 33 ir 35 punktus). Todėl, kai asmuo, prašantis atlyginti žalą pagal šią nuostatą, nurodo nuogąstaujantis, kad dėl šio reglamento pažeidimo ateityje gali būti piktnaudžiaujama jo asmens duomenimis, nacionalinis teismas, į kurį kreiptasi, turi patikrinti, ar toks nuogąstavimas konkrečiomis nagrinėjamomis aplinkybėmis ir atsižvelgiant į duomenų subjektą gali būti laikomas pagrįstu (šiuo klausimu žr. 2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Agentsia po vpisvaniyata, C‑200/23, EU:C:2024:827, 143 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
64      Šio sprendimo 59–63 punktuose išdėstyti argumentai taip pat taikomi tuo atveju, kai, duomenų subjekto manymu, kyla neaiškumas, ar jo asmens duomenys buvo tvarkomi.
65      Siekiant prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pateikti naudingą atsakymą, taip pat reikia pažymėti, kad priežastinį ryšį tarp tariamo pažeidimo ir tariamos žalos gali nutraukti duomenų subjekto veiksmai, jei paaiškėja, kai jie yra lemiama žalos atsiradimo priežastis. Tokie veiksmai gali būti, be kita ko, nukentėjusio asmens sprendimas, tačiau su sąlyga, kad tas sprendimas jam nebuvo privalomas (pagal analogiją žr. 2025 m. gruodžio 18 d. Sprendimo WS ir kt. / Frontex (Bendra grąžinimo operacija), C‑679/23 P, EU:C:2025:976, 151 ir 152 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
66      Be to, iš šio sprendimo 59 punkte nurodytos jurisprudencijos matyti, kad priežastinio ryšio tarp tariamo BDAR pažeidimo ir duomenų subjekto tariamai patirtos žalos buvimas yra teisės į kompensaciją pagal šio reglamento 82 straipsnio 1 dalį conditio sine qua non. Taigi pagal šią nuostatą duomenų subjektui negali būti priteista kompensacija už žalą, tariamai patirtą dėl to, kad jis prarado savo asmens duomenų kontrolę, arba dėl to, kad jam kilo neaiškumas, ar jo asmens duomenys buvo tvarkomi, jei priežastinį ryšį nutraukia šio asmens veiksmai, nes šį kontrolės praradimą ar neaiškumą sukėlė minėto asmens sprendimas pateikti šiuos duomenis duomenų valdytojui, siekiant dirbtinai sukurti sąlygas, kurių reikia minėtai nuostatai taikyti.
67      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į aštuntąjį klausimą reikia atsakyti: BDAR 82 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad duomenų subjekto patiriama neturtinė žala apima atvejus, kai jis praranda savo asmens duomenų tvarkymo kontrolę arba dėl šių duomenų tvarkymo jam kyla neaiškumas, jeigu įrodoma, be kita ko, kad šis asmuo iš tikrųjų patyrė tokią žalą, o jo veiksmai nebuvo lemiama šios žalos atsiradimo priežastis.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
68      Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:
1.      2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) 12 straipsnio 5 dalis
turi būti aiškinama taip:
pirmasis duomenų subjekto duomenų valdytojui pagal šio reglamento 15 straipsnį pateiktas prašymas leisti susipažinti su asmens duomenimis gali būti laikomas „pertekliniu“, kaip tai suprantama pagal BDAR 12 straipsnio 5 dalį, jeigu šis duomenų valdytojas, atsižvelgdamas į visas reikšmingas bylos aplinkybes, įrodo, kad, nepaisant formalaus šiose nuostatose numatytų sąlygų laikymosi, tą prašymą duomenų subjektas pateikė ne siekdamas sužinoti apie duomenų tvarkymą ir patikrinti jo teisėtumą tam, kad vėliau turėtų galimybę pasinaudoti teisių, kurios jam suteikiamos pagal šį reglamentą, apsauga, bet ketindamas piktnaudžiauti, pavyzdžiui, dirbtinai sukurdamas sąlygas, kurių reikia iš to paties reglamento kylančioms naudoms gauti. Nustatant tokį ketinimą piktnaudžiauti, gali būti atsižvelgta į tai, kad, remiantis viešai prieinama informacija, duomenų subjektas įvairiems duomenų valdytojams yra pateikęs daug prašymų leisti susipažinti su savo asmens duomenimis, po kurių pateikdavo prašymus atlyginti žalą.
2.      Reglamento 2016/679 82 straipsnio 1 dalis
turi būti aiškinama taip:
pagal ją duomenų subjektas turi teisę į kompensaciją už žalą, patirtą dėl šio reglamento 15 straipsnio 1 dalyje numatytos teisės susipažinti su duomenimis pažeidimo.
3.      Reglamento 2016/679 82 straipsnio 1 dalis
turi būti aiškinama taip:
duomenų subjekto patiriama neturtinė žala apima atvejus, kai jis praranda savo asmens duomenų tvarkymo kontrolę arba dėl šių duomenų tvarkymo jam kyla neaiškumas, jeigu įrodoma, be kita ko, kad šis asmuo iš tikrųjų patyrė tokią žalą, o jo veiksmai nebuvo lemiama šios žalos atsiradimo priežastis.
Parašai.
*      Proceso kalba: vokiečių.