PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (apeliacinių skundų kolegija) NUTARTIS
2009 m. birželio 26 d.
Byla T‑114/08 P
Luigi Marcuccio
prieš
Europos Bendrijų Komisiją
„Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Protingas terminas prašymui dėl žalos atlyginimo pateikti – Vėlavimas – Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas“
Dalykas: Apeliacinis skundas dėl 2007 m. gruodžio 14 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutarties Marcuccio prieš Komisiją (F‑21/07, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000), kuriuo siekiama panaikinti šią nutartį.
Sprendimas: Atmesti apeliacinį skundą. Luigi Marcuccio padengia savo ir Europos Bendrijų Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi
išlaidas.
Santrauka
1.      Pareigūnai – Ieškinys – Procesinė teisė – EB 236 straipsnis bei Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai – Terminai
(EB 236 straipsnis; Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)
2.      Pareigūnai – Ieškinys – Terminai – Institucijai pateiktas prašymas atlyginti žalą – Protingo termino laikymasis – Vertinimo
kriterijai
(Teisingumo Teismo statuto 46 straipsnis; Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnis)
3.      Procesas – Motyvuota nutartimi priimtas sprendimas – Sąlygos – Akivaizdžiai nepriimtinas arba akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas
ieškinys
1.      Pareigūno ir institucijos, kurioje jis dirba ar dirbo, ginčui dėl žalos, kilusios iš darbo santykių, kuriais suinteresuotasis
asmuo yra ar buvo susijęs su institucija, atlyginimo taikomi EB 236 straipsnis bei Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai
ir šis ginčas nepatenka, pirmiausia kiek tai susiję su jo priimtinumu, nei į EB 235 straipsnio ir EB 288 straipsnio antros
pastraipos, nei į Teisingumo Teismo statuto 46 straipsnio taikymo sritį. Tai reiškia, kad ieškiniams, grindžiamiems EB 236 straipsniu,
nesvarbu, ar jais siekiama panaikinimo, ar žalos atlyginimo, taikomi Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniuose nustatyti
terminai.
(žr. 12 punktą)
Nuoroda: 1975 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo sprendimo Meyer-Burckhardt prieš Komisiją, 9/75, Rink. p. 1171, 7 punktas; 1977 m. vasario 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo Reinarz prieš Komisiją ir Tarybą, 48/76, Rink. p. 291, 10 punktas; 1985 m. liepos 4 d. Teisingumo Teismo sprendimo Amman ir kt. prieš Tarybą, 174/83, Rink. p. 2133, 12 punktas; 1985 m. liepos 4 d. Teisingumo Teismo sprendimo Culmsee ir kt. prieš ESRK, 175/83, Rink. p. 2149, 12 punktas; 1987 m. balandžio 1 d. Teisingumo Teismo sprendimo Dufay prieš Parlamentą, 257/85, Rink. p. 1561, 21 punktas; 1987 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Schina prieš Komisiją, 401/85, Rink. p. 3911, 9 punktas.
2.      Termino pareikšti ieškinį nustatymas yra teisės klausimas. Taikytini teisės aktai nenumato konkretaus termino prašymui atlyginti
žalą, kilusią iš pareigūno ir institucijos, kurioje jis dirba, darbo santykių, pateikti. Priešingai, terminas prašymui dėl
žalos atlyginimo pateikti nustatomas, vadovaujantis protingo termino principu, pagal bylos aplinkybes, t. y. ypač pagal bylos
svarbą suinteresuotajam asmeniui, bylos sudėtingumą, šalių elgesį ir – papildomai – atsižvelgiant į Teisingumo Teismo statuto
46 straipsnyje nurodytą terminą, kuris laikomas maksimaliu. Šiuo atžvilgiu Tarnautojų teismas konstatuoja ir nepriklausomai
vertina svarbias faktines aplinkybes, išskyrus jų iškraipymo atvejį, o vėliau, vadovaudamasis protingo termino principu, atlieka
teisinį jų vertinimą, kurį kontroliuoja Pirmosios instancijos teismas.
(žr. 25–27 punktus)
3.      Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 111 straipsnyje numatyta galimybe motyvuota nutartimi priimti sprendimą
dėl ieškinio, kuris yra akivaizdžiai nepriimtinas arba akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas, gali būti pasinaudota dar iki atsiliepimo
į ieškinį pateikimo, o pasinaudojimo šia galimybe pagrįstumas nevertinamas pagal tai, kiek klausimų buvo aptarta priimtoje
nutartyje.
(žr. 50 punktą)