61975CJ0043_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED DOM AF 23 . APRIL 1975, INDGAAET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 2 . MAJ S . AA ., HAR COUR DU TRAVAIL I BRUXELLES I MEDFOER AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 177 STILLET TO SPOERGSMAAL VEDROERENDE VIRKNINGEN OG IVAERKSAETTELSEN AF TRAKTATENS ARTIKEL 119 OM PRINCIPPET OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER FOR SAMME ARBEJDE ;
2 DISSE SPOERGSMAAL ER OPSTAAET I FORBINDELSE MED EN SAG MELLEM EN LUFTSTEWARDESSE ( ' HOTESSE DE L ' AIR ' ) OG HENDES ARBEJDSGIVER, S . A . ' SABENA ', I HVILKEN SAGSOEGEREN I HOVEDSAGEN HAR NEDLAGT PAASTAND OM ERSTATNING, FORDI HUN SOM KVINDELIG ARBEJDSTAGER FRA DEN 15 . FEBRUAR 1963 TIL DEN 1 . FEBRUAR 1966 I LOENMAESSIG HENSEENDE VAR UDSAT FOR FORSKELSBEHANDLING I FORHOLD TIL NOGLE MANDLIGE KOLLEGER, SOM UDFOERTE SAMME ARBEJDE I DERES EGENSKAB AF FLYASSISTENTER ( ' COMMIS DE BORD ' );
3 IFOELGE FORELAEGGELSESDOMMEN ER DER MELLEM PARTERNE ENIGHED OM, AT EN LUFTSTEWARDESSES ARBEJDE ER IDENTISK MED EN FLYASSISTENTS, OG DET ER UNDER DE GIVNE OMSTAENDIGHEDER UBESTRIDT, AT DER I DEN OMHANDLEDE PERIODE HAR FORELIGGET EN LOENMAESSIG FORSKELSBEHANDLING TIL SKADE FOR LUFTSTEWARDESSEN,
VEDROERENDE DET FOERSTE SPOERGSMAAL ( ARTIKEL 119 ' S DIREKTE VIRKNING )
4 DET FOERSTE SPOERGSMAAL ER, OM ' PRINCIPPET OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER FOR SAMME ARBEJDE INDFOERES VED SELVE TRAKTATENS ARTIKEL 119 I HVER AF MEDLEMSSTATERNES NATIONALE RET ', OG OM DENNE ARTIKEL ' DERFOR UANSET ENHVER NATIONAL RETSFORSKRIFT GIVER ARBEJDSTAGERE RET TIL AT ANLAEGGE SAG VED DE NATIONALE DOMSTOLE FOR AT FAA DETTE PRINCIP OVERHOLDT ' ;
5 DER SPOERGES I BEKRAEFTENDE FALD OGSAA, FRA HVILKET TIDSPUNKT DENNE VIRKNING SKAL ANERKENDES ;
6 SVARET PAA DENNE SIDSTE DEL AF DET FOERSTE SPOERGSMAAL VIL BLIVE GIVET SAMMEN MED SVARET PAA DET ANDET SPOERGSMAAL .
7 SPOERGSMAALET OM ARTIKEL 119 ' S DIREKTE VIRKNING MAA BEDOEMMES UD FRA KARAKTEREN AF PRINCIPPET OM LIGELOEN, UD FRA DET FORMAAL, DER FORFOELGES MED BESTEMMELSEN, OG UD FRA DENS PLACERING I TRAKTATENS SYSTEM ;
8 ARTIKEL 119 HAR ET DOBBELT FORMAAL ;
9 PAA DEN ENE SIDE SKAL ARTIKEL 119 UNDER HENSYN TIL DEN FORSKEL, DER BESTAAR MELLEM SOCIALLOVGIVNINGERNES UDVIKLINGSTRIN I DE FORSKELLIGE MEDLEMSSTATER, HINDRE, AT VIRKSOMHEDERNE I DE STATER, SOM FAKTISK HAR GENNEMFOERT PRINCIPPET OM LIGELOEN, HANDICAPPES I KONKURRENCEN INDEN FOR FAELLESSKABET I FORHOLD TIL VIRKSOMHEDER, SOM ER PLACERET I STATER, DER ENDNU IKKE HAR FJERNET DEN LOENMAESSIGE FORSKELSBEHANDLING TIL SKADE FOR DEN KVINDELIGE ARBEJDSKRAFT ;
10 PAA DEN ANDEN SIDE SKAL BESTEMMELSEN SES I SAMMENHAENG MED DE SOCIALE MAAL FOR FAELLESSKABET, IDET DETTE IKKE INDSKRAENKER SIG TIL EN OEKONOMISK UNION MEN SAMTIDIG GENNEM FAELLES HANDLING SKAL SIKRE SOCIALE FREMSKRIDT OG STADIGT SOEGE AT FORBEDRE DE EUROPAEISKE FOLKS LEVEVILKAAR OG BESKAEFTIGELSESFORHOLD, SAALEDES SOM DET FREMHAEVES I TRAKTATENS PRAEAMBEL ;
11 DETTE MAAL FREMHAEVES YDERLIGERE AF, AT ARTIKEL 119 ER INDFOEJET I KAPITLET OM SOCIALPOLITIKKEN, HVIS INDLEDENDE BESTEMMELSE, ARTIKEL 117, FASTSLAAR, ' AT DET ER NOEDVENDIGT AT FREMME EN FORBEDRING AF ARBEJDERNES LEVE - OG ARBEJDSVILKAAR FOR HERIGENNEM AT MULIGGOERE EN UDJAEVNING AF DISSE VILKAAR PAA ET STADIGT STIGENDE NIVEAU ' ;
12 DET FOELGER AF DETTE DOBBELTE OEKONOMISKE OG SOCIALE MAAL, AT PRINCIPPET OM LIGELOEN HOERER TIL FAELLESSKABETS GRUNDLAG ;
13 DENNE BETRAGTNING KAN I OEVRIGT FORKLARE, HVORFOR DET I TRAKTATEN BESTEMMES, AT PRINCIPPET SKAL ANVENDES FULDT UD FRA UDLOEBET AF OVERGANGSPERIODENS FOERSTE ETAPE ;
14 VED FORTOLKNINGEN AF BESTEMMELSEN KAN MAN DERFOR IKKE LAEGGE VAEGT PAA DEN LANGSOMMELIGHED OG MODSTAND, SOM HAR FORSINKET DEN FAKTISKE GENNEMFOERELSE AF DETTE VAESENTLIGE PRINCIP I VISSE MEDLEMSSTATER ;
15 I SAERDELESHED KAN MAN, FORDI ARTIKEL 119 ER KAEDET SAMMEN MED UDJAEVNINGEN AF ARBEJDSVILKAARENE PAA ET STADIGT STIGENDE NIVEAU, SE BORT FRA INDVENDINGEN OM, AT DENNE ARTIKEL KAN OVERHOLDES PAA ANDEN MAADE END GENNEM EN STIGNING I DE LAVESTE LOENNINGER .
16 I HENHOLD TIL ARTIKEL 119, STK . 1 HAR MEDLEMSSTATERNE PLIGT TIL AT GENNEMFOERE OG OPRETHOLDE ' PRINCIPPET OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER FOR SAMME ARBEJDE ' ;
17 SAMME ARTIKELS STK . 2 OG 3 PRAECISERER DE I STK . 1 ANVENDTE BEGREBER LOEN OG ARBEJDE ;
18 VED ANVENDELSEN AF DISSE BESTEMMELSER MAA MAN INDEN FOR ARTIKEL 119 ' S SAMLEDE ANVENDELSESOMRAADE SONDRE MELLEM PAA DEN ENE SIDE DIREKTE OG AABEN FORSKELSBEHANDLING, SOM KAN KONSTATERES ALLEREDE VED HJAELP AF DE I ARTIKLEN OPSTILLEDE KRITERIER SAMME ARBEJDE OG LIGE LOEN, OG PAA DEN ANDEN SIGE INDIREKTE OG SKJULT FORSKELSBEHANDLING, SOM KUN KAN PAAVISES PAA GRUNDLAG AF MERE UDTRYKKELIGE GENNEMFOERELSESBESTEMMELSER AF FAELLESSKABSRETLIG ELLER NATIONAL KARAKTER ;
19 DET KAN NEMLIG IKKE LADES UDE AF BETRAGTNING, AT EN FULDSTAENDIG GENNEMFOERELSE AF ARTIKEL 119 ' S MAAL GENNEM FJERNELSE AF ENHVER DIREKTE ELLER INDIREKTE FORSKELSBEHANDLING MELLEM MAEND OG KVINDER IKKE BLOT INDEN FOR DE ENKELTE VIRKSOMHEDER MEN INDEN FOR HELE VIRKSOMHEDSBRANCHER OG ENDOG INDEN FOR DET SAMLEDE OEKONOMISKE SYSTEM I VISSE TILFAELDE KAN HAVE TIL FORUDSAETNING, AT DER FASTSAETTES KRITERIER, HVIS GENNEMFOERELSE KRAEVER UDSTEDELSE AF PASSENDE FAELLESSKABSRETLIGE ELLER NATIONALE FORANSTALTNINGER ;
20 DENNE SYNSMAADE GOER SIG SAA MEGET DESTO MERE GAELDENDE, SOM FAELLESSKABETS RETSAKTER HEROM, SOM VIL BLIVE BEHANDLET UNDER BESVARELSEN AF DET ANDET SPOERGSMAAL, GENNEMFOERER ARTIKEL 119 VED AT UDVIDE DET SNAEVRE KRITERIUM ' SAMME ARBEJDE ', NAVNLIG I OVERENSSTEMMELSE MED BESTEMMELSERNE I DEN INTERNATIONALE ARBEJDSORGANISATIONS KONVENTION NR . 100 AF 1951 OM LIGELOEN, HVIS ARTIKEL 2 ANGAAR LIGELOEN FOR ARBEJDE ' AF SAMME VAERDI ' .
21 TIL DEN DIREKTE FORSKELSBEHANDLING, SOM KAN KONSTATERES ALLEREDE VED HJAELP AF DE I ARTIKEL 119 ANGIVNE KRITERIER, MAA MAN NAVNLIG REGNE FORSKELSBEHANDLING, SOM SKYLDES LOVBESTEMMELSER ELLER KOLLEKTIVE ARBEJDSOVERENSKOMSTER, DA DENNE FORSKELSBEHANDLING KAN PAAVISES VED RENT RETLIGE UNDERSOEGELSER ;
22 DET SAMME GAELDER I TILFAELDE AF ULIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER FOR SAMME ARBEJDE, SOM UDFOERES I EN OG SAMME PRIVATE ELLER OFFENTLIGE VIRKSOMHED ELLER TJENESTE ;
23 I DISSE TILFAELDE KAN DOMMEREN - SOM DET ER PAAVIST I SELVE FORELAEGGELSESDOMMEN - TILVEJEBRINGE ALLE DE FAKTISKE MOMENTER, SOM KAN BIDRAGE TIL AT AFGOERE, OM EN KVINDELIG ARBEJDSTAGER FAAR LAVERE LOEN END EN MANDLIG ARBEJDSTAGER MED SAMME ARBEJDE ;
24 ARTIKEL 119 KAN I HVERT FALD UNDER SAADANNE FORUDSAETNINGER ANVENDES UMIDDELBART OG KAN SAALEDES FOR DE RETSUNDERGIVNE AFFOEDE RETTIGHEDER, SOM DOMSTOLENE SKAL BESKYTTE ;
25 I OEVRIGT GENTAGER DE FLESTE AF DE NATIONALE LOVBESTEMMELSER, SOM ER TRUFFET TIL GENNEMFOERELSE AF PRINCIPPET OM LIGELOEN, I REALITETEN BLOT ORDENE I ARTIKEL 119 FOR SAA VIDT ANGAAR DIREKTE FORSKELSBEHANDLING, NAAR DER ER TALE OM SAMME ARBEJDE ;
26 I DEN HENSEENDE ER DEN BELGISKE LOVGIVNING SAERLIG BETEGNENDE, EFTERSOM ARTIKEL 14 I KGL . ANORDNING NR . 40 AF 24 . OKTOBER 1967 OM KVINDERS ARBEJDE BEGRAENSER SIG TIL AT FASTSLAA KVINDELIGE ARBEJDSTAGERES RET TIL AT ANLAEGGE SAG VED DEN KOMPETENTE DOMSTOL MED HENBLIK PAA EN GENNEMFOERELSE AF ARTIKEL 119 ' S PRINCIP OM LIGELOEN, SOM DER BLOT HENVISES TIL .
27 ORDLYDEN I ARTIKEL 119 TALER IKKE IMOD DENNE SLUTNING ;
28 FOR DET FOERSTE KAN MAN IKKE IMOD DEN DIREKTE VIRKNING ANFOERE, AT NAEVNTE ARTIKEL ANVENDER ORDET ' PRINCIP ', EFTERSOM DETTE UDTRYK I TRAKTATENS SPROG NETOP BRUGES TIL AT FREMHAEVE VISSE BESTEMMELSERS FUNDAMENTALE KARAKTER, SAALEDES SOM DET FOR EKSEMPEL FREMGAAR AF OVERSKRIFTEN TIL TRAKTATENS FOERSTE DEL, ' PRINCIPPERNE ', OG AF ARTIKEL 113, HVOREFTER DER LAEGGES ' ENSARTEDE PRINCIPPER '
TIL GRUND FOR FAELLESSKABETS FAELLES HANDELSPOLITIK ;
29 VED AT UDVANDE DETTE BEGREB TIL EN VAG ANVISNING VILLE MAN DERFOR INDIREKTE RAMME SELVE FAELLESSKABETS GRUNDLAG OG SAMMENHAENGEN I DETS FORBINDELSER UDADTIL ;
30 DER KAN HELLER IKKE LAEGGES VAEGT PAA, AT ARTIKEL 119 UDTRYKKELIGT OMHANDLER ' MEDLEMSSTATERNE ' ;
31 SOM DOMSTOLEN ALLEREDE HAR FASTSLAAET DET I ANDRE SAMMENHAENGE, UDELUKKER DEN OMSTAENDIGHED, AT VISSE AF TRAKTATENS BESTEMMELSER FORMELT ER RETTET TIL MEDLEMSSTATERNE, NEMLIG IKKE, AT DER SAMTIDIG TILLAEGGES DE PRIVATPERSONER RETTIGHEDER SOM HAR INTERESSE I DE SAALEDES FASTSATTE FORPLIGTELSERS OVERHOLDELSE ;
32 DET FREMGAAR AF SELVE ARTIKEL 119 ' S ORDLYD, AT DEN PAABYDER STATERNE AT NAA TIL ET RESULTAT INDEN FOR EN VIS FRIST ;
33 DENNE BESTEMMELSES VIRKEEVNE KAN IKKE BEROERES AF DEN OMSTAENDIGHED, AT VISSE MEDLEMSSTATER IKKE HAR OVERHOLDT DEN FORPLIGTELSE SOM TRAKTATEN PAALAEGGER DEN, OG AT DE FAELLES INSTITUTIONER IKKE I TILSTRAEKKELIGT OMFANG HAR REAGERET MOD DENNE PASSIVITET ;
34 ANTOG MAN DET MODSATTE, VILLE MAN RISIKERE, AT RETSKRAENKELSEN BLEV OPHOEJET TIL FORTOLKNINGSREGEL, HVAD DOMSTOLEN IKKE KAN GOERE UDEN AT KOMME I STRID MED DEN OPGAVE, SOM ER PAALAGT DEN VED TRAKTATENS ARTIKEL 164 ;
35 NAAR ARTIKEL 119 ENDELIG HENVISER TIL ' MEDLEMSSTATERNE ', OMHANDLER DEN DISSE STATERS UDOEVELSE AF ALLE SAADANNE FUNKTIONER, SOM EFFEKTIVT KAN BIDRAGE TIL GENNEMFOERELSEN AF PRINCIPPET OM LIGELOEN ;
36 I MODSAETNING TIL, HVAD DER ER HAEVDET UNDER SAGEN, RAEKKER DENNE BESTEMMELSE DERFOR LANGT VIDERE END TIL EN HENVISNING TIL DE NATIONALE LOVGIVNINGSMYNDIGHEDERS KOMPETENCE ;
37 HENVISNINGEN I ARTIKEL 119 TIL ' MEDLEMSSTATERNE '
KAN DERFOR IKKE FORTOLKES SAALEDES, AT DEN UDELUKKER DEN DOEMMENDE MYNDIGHEDS MELLEMKOMST I FORM AF UMIDDELBAR ANVENDELSE AF TRAKTATEN .
38 DER KAN HELLER IKKE LAEGGES VAEGT PAA DEN INDVENDING, AT DE NATIONALE DOMSMYNDIGHEDERS GENNEMFOERELSE AF PRINCIPPET OM LIGELOEN VIL BEVIRKE EN AENDRING AF AFTALER, SOM PARTERNE HAR INDGAAET I KRAFT AF DERES PRIVATE ELLER FAGLIGE SELVBESTEMMELSESRET, SOM FOR EKSEMPEL INDIVIDUELLE KONTRAKTER OG KOLLEKTIVE ARBEJDSOVERENSKOMSTER ;
39 DA ARTIKEL 119 ER UFRAVIGELIG, GAELDER FORBUDET MOD FORSKELSBEHANDLING MELLEM MANDLIGE OG KVINDELIGE ARBEJDSTAGERE NEMLIG IKKE BLOT FOR DE OFFENTLIGE MYNDIGHEDER MEN TILLIGE FOR ALLE OVERENSKOMSTER, SOM KOLLEKTIVT REGULERER ARBEJDSLOENNEN, OG FOR AFTALER MELLEM PRIVATE .
40 DET FOERSTE SPOERGSMAAL SKAL DERFOR BESVARES SAALEDES, AT PRINCIPPET I ARTIKEL 119 OM LIGELOEN KAN PAABERAABES VED DE NATIONALE DOMSTOLE, OG AT DISSE DOMSTOLE HAR PLIGT TIL AT SIKRE BESKYTTELSEN AF DE RETTIGHEDER, SOM DENNE BESTEMMELSE TILLAEGGER BORGERNE, NAVNLIG I TILFAELDE AF FORSKELSBEHANDLING, SOM UMIDDELBART SKYLDES LOVBESTEMMELSER ELLER KOLLEKTIVE ARBEJDSOVERENSKOMSTER, OG I TILFAELDE AF FORSKELLIG LOEN TIL KVINDER OG MAEND FOR SAMME ARBEJDE, NAAR DETTE UDFOERES I SAMME PRIVATE ELLER OFFENTLIGE VIRKSOMHED ELLER TJENESTE .
VEDROERENDE ANDET SPOERGSMAAL ( IVAERKSAETTELSEN AF ARTIKEL 119 OG GRAENSEN MELLEM FAELLESSKABETS OG MEDLEMSSTATERNES BEFOEJELSER )
41 DET ANDET SPOERGSMAAL ER, OM ARTIKEL 119 HAR FAAET ' VIRKNING I MEDLEMSSTATERNES NATIONALE RET I MEDFOER AF RETSAKTER UDSTEDT AF FAELLESSKABETS MYNDIGHEDER ', ELLER OM DER ' PAA DETTE OMRAADE MAA ANERKENDES EN ENEKOMPETENCE FOR DEN NATIONALE LOVGIVER ' ;
42 SOM TIDLIGERE NAEVNT BOER DETTE SPOERGSMAAL BEHANDLES SAMMEN MED PROBLEMET OM, FRA HVILKET TIDSPUNKT DER SKAL TILLAEGGES ARTIKEL 119 DIREKTE VIRKNING .
43 MED HENBLIK PAA ALLE DISSE SPOERGSMAAL ER DET HENSIGTSMAESSIGT FOERST AT OPSTILLE EN TIDSFOELGE OVER DE RETSAKTER, DER ER TRUFFET INDEN FOR FAELLESSKABET MED HENBLIK PAA IVAERKSAETTELSEN AF DEN BESTEMMELSE, SOM SKAL FORTOLKES HER ;
44 EFTER ARTIKEL 119 ' S EGEN ORDLYD SKULLE PRINCIPPET OM LIGELOEN VAERE ENSARTET GENNEMFOERT SENEST VED UDLOEBET AF OVERGANGSPERIODENS FOERSTE ETAPE ;
45 DET FREMGAAR AF OPLYSNINGERNE FRA KOMMISSIONEN, AT IVAERKSAETTELSEN AF DETTE PRINCIP IMIDLERTID HAR VAERET PRAEGET AF BETYDELIGE AFVIGELSER OG FORSKYDNINGER I DE FORSKELLIGE STATER ;
46 SELV OM PRINCIPPET ALLEREDE FOER TRAKTATENS IKRAFTTRAEDEN I DET VAESENTLIGE VAR GENNEMFOERT I NOGLE MEDLEMSSTATER DELS I MEDFOER AF UDTRYKKELIGE FORFATNINGS - OG LOVBESTEMMELSER, DELS I MEDFOER AF DEN SOCIALE PRAKSIS, SOM DE KOLLEKTIVE ARBEJDSOVERENSKOMSTER HAR FULGT, ER DENS FULDE GENNEMFOERELSE BLEVET KRAFTIGT FORHALET I ANDRE MEDLEMSSTATER ;
47 UNDER DISSE OMSTAENDIGHEDER VEDTOG MEDLEMSSTATERNE DEN 30 DECEMBER 1961, DAGEN FOR UDLOEBET AF DEN I ARTIKEL 119 FASTSATTE FRIST, EN RESOLUTION OM UDLIGNING AF LOENNEN TIL MAEND OG KVINDER MED DET FORMAAL I VISSE HENSEENDER AT PRAECISERE DET MATERIELLE INDHOLD AF PRINCIPPET OM LIGELOEN, SAMTIDIG MED AT IVAERKSAETTELSEN BLEV UDSAT I HENHOLD TIL EN TIDSTABEL ;
48 I HENHOLD TIL DENNE RESOLUTION SKULLE AL DIREKTE OG INDIREKTE FORSKELSBEHANDLING VAERE FULDSTAENDIGT FJERNET INDEN DEN 31 . DECEMBER 1964 ;
49 DET FREMGAAR IMIDLERTID AF KOMMISSIONENS OPLYSNINGER, AT EN RAEKKE AF DE GAMLE MEDLEMSSTATER IKKE OVERHOLDT FRISTERNE I DENNE RESOLUTION, OG AT KOMMISSIONEN DERFOR I HENHOLD TIL DE OPGAVER, SOM ER TILDELT DEN I TRAKTATENS ARTIKEL 155, MAATTE SAMMENKALDE REGERINGSREPRAESENTANTERNE OG ARBEJDSMARKEDETS PARTER FOR AT UNDERSOEGE SITUATIONEN OG TRAEFFE AFTALE OM DE FORANSTALTNINGER, SOM SKULLE FREMME UDVIKLINGEN MOD EN FULD GENNEMFOERELSE AF ARTIKEL 119 ' S MAAL ;
50 DETTE ARBEJDE FOERTE TIL, AT DER EFTERHAANDEN BLEV UDARBEJDET FLERE BERETNINGER OM SITUATIONEN I DE OPRINDELIGE MEDLEMSSTATER, HVORAF DEN SENESTE, SOM INDEHOLDER EN SAMLET OVERSIGT, ER DATERET DEN 18 . JULI 1973 ;
51 I DENNE BERETNINGS KONKLUSION MEDDELTE KOMMISSIONEN, AT DEN HAVDE TIL HENSIGT I MEDFOER AF TRAKTATENS ARTIKEL 169 AT INDLEDE PROCEDURER OM OVERTRAEDELSE OVER FOR DE MEDLEMSSTATER, SOM PAA DET PAAGAELDENDE TIDSPUNKT ENDNU IKKE HAVDE OPFYLDT DERES FORPLIGTELSER EFTER ARTIKEL 119, UDEN AT DENNE ADVARSEL DOG FIK FOELGER ;
52 EFTER LIGNENDE DROEFTELSER MED DE NYE MEDLEMSSTATERS KOMPETENTE MYNDIGHEDER ERKLAEREDE KOMMISSIONEN I SIN BERETNING AF 17 . JULI 1974, AT ARTIKEL 119 FOR DISSE STATERS VEDKOMMENDE HAVDE FULD VIRKNING FRA 1 . JANUAR 1973, OG AT DISSE STATER DERFOR FRA NAEVNTE TIDSPUNKT HAR BEFUNDET SIG I SAMME SITUATION SOM DE OPRINDELIGE MEDLEMSSTATER ;
53 DEN 10 . FEBRUAR 1975 VEDTOG RAADET FOR SIT VEDKOMMENDE FOR AT FREMSKYNDE DEN FULDSTAENDIGE GENNEMFOERELSE AF ARTIKEL 119 DIREKTIV NR . 75/117 OM INDBYRDES TILNAERMELSE AF MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNINGER OM GENNEMFOERELSE AF PRINCIPPET OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER ( EFT L 45, S . 19 );
54 DETTE DIREKTIV PRAECISERER I VISSE HENSEENDER ARTIKEL 119 ' S SAGLIGE ANVENDELSESOMRAADE OG INDEHOLDER DESUDEN FORSKELLIGE BESTEMMELSER, SOM I DET VAESENTLIGE SKAL FORBEDRE RETSBESKYTTELSEN FOR DE ARBEJDSTAGERE, SOM MAATTE LIDE TAB VED TILSIDESAETTELSEN AF DET I ARTIKEL 119 FASTSATTE LIGELOENSPRINCIP ;
55 I DETTE DIREKTIVS ARTIKEL 8 INDROEMMES MEDLEMSSTATERNE EN FRIST PAA L AAR TIL AT SAETTE EGNEDE ADMINISTRATIVT ELLER VED LOV FASTSATTE BESTEMMELSER I KRAFT .
56 DET FREMGAAR UDTRYKKELIGT AF ARTIKEL 119, AT PRINCIPPET OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER SKULLE VAERE FULDSTAENDIGT OG UIGENKALDELIGT GENNEMFOERT VED UDLOEBET AF OVERGANGSPERIODENS FOERSTE ETAPE, DVS . DEN 1 . JANUAR 1962 ;
57 UDEN AT DER SKAL TAGES STILLING TIL DE VIRKNINGER, SOM MEDLEMSSTATERNES RESOLUTION AF 30 . DECEMBER 1961 KAN HAVE HAFT MED HENBLIK PAA AT BEFORDRE OG FREMSKYNDE EN FULDSTAENDIG GENNEMFOERELSE AF ARTIKEL 119, HAR DENNE RESOLUTION DOG IKKE GYLDIGT KUNNET AENDRE DEN I TRAKTATEN FASTSATTE FRIST ;
58 TRAKTATEN KAN NEMLIG - MED FORBEHOLD AF SAERLIGE BESTEMMELSER - KUN AENDRES I OVERENSSTEMMELSE MED FREMGANGSMAADEN I ARTIKEL 236 ;
59 DET FREMGAAR DESUDEN AF OVENSTAAENDE, AT PRINCIPPET I ARTIKEL 119 I MANGEL AF OVERGANGSBESTEMMELSER HAR FULD VIRKNING FOR DE NYE MEDLEMSSTATER FRA TILTRAEDELSESTRAKTATENS IKRAFTTRAEDEN, DVS . DEN 1 . JANUAR 1973 ;
60 DENNE RETSSTILLING HAR IKKE KUNNET AENDRES AF DIREKTIV NR . 75/107, SOM ER UDSTEDT I HENHOLD TIL ARTIKEL 100 OM HARMONISERING AF LOVGIVNINGERNE, OG SOM HAR TIL FORMAAL AT FREMME GENNEMFOERELSEN AF ARTIKEL 119 VED HJAELP AF EN RAEKKE FORANSTALTNINGER, DER SAERLIG MED HENBLIK PAA AT FJERNE INDIREKTE FORSKELSBEHANDLING SKAL TRAEFFES PAA NATIONALT PLAN, UDEN AT DIREKTIVET DOG KAN AFSVAEKKE DENNE ARTIKELS VIRKEEVNE ELLER AENDRE DENS TIDSMAESSIGE GYLDIGHED .
61 SELV OM ARTIKEL 119 UDTRYKKELIGT ER RETTET TIL MEDLEMSSTATERNE OG PAALAEGGER DISSE EN PLIGT TIL INDEN FOR EN GIVEN FRIST AT GENNEMFOERE OG DEREFTER OPRETHOLDE PRINCIPPET OM LIGE LOEN, UDELUKKER DEN FORPLIGTELSE, SOM STATERNE HAR PAATAGET SIG, IKKE FAELLESSKABETS KOMPETENCE PAA DETTE OMRAADE ;
62 FAELLESSKABETS KOMPETENCE FREMGAAR TVAERTIMOD AF, AT ARTIKEL 119 INDGAAR I OPREGNINGEN AF TRAKTATENS MAAL INDEN FOR ' SOCIALPOLITIKKEN ', SOM ER OMHANDLET I AFSNIT III, HVILKET AFSNIT PAA SIN SIDE INDGAAR I TREDJE DEL AF ' FAELLESSKABETS POLITIK ' ;
63 DA ARTIKEL 119 IKKE UDTRYKKELIGT HENVISER TIL DE FUNKTIONER, SOM FAELLESSKABET I GIVET FALD SKAL UDOEVE MED HENBLIK PAA GENNEMFOERELSEN AF SOCIALPOLITIKKEN, MAA MAN HENHOLDE SIG TIL DET ALMINDELIGE SYSTEM I TRAKTATEN OG DE HERI HJEMLEDE MIDLER, SOM FREMGAAR AF ARTIKEL 100, 155 OG I PAAKOMMENDE TILFAELDE 235 ;
64 INGEN GENNEMFOERELSESBESTEMMELSE KAN IMIDLERTID, HVAD ENTEN DEN ER TRUFFET AF FAELLESSKABETS INSTITUTIONER ELLER AF DE NATIONALE MYNDIGHEDER, GOERE INDGREB I ARTIKEL 119 ' S DIREKTE VIRKNING, SAALEDES SOM DENNE ER BESKREVET UNDER BESVARELSEN AF DET FOERSTE SPOERGSMAAL .
65 DET ANDET SPOERGSMAAL SKAL DERFOR BESVARES SAALEDES, AT ARTIKEL 119 SKULLE VAERE GENNEMFOERT FULDT UD AF DE GAMLE MEDLEMSSTATER FRA DEN 1 . JANUAR 1962, INDLEDNINGEN AF OVERGANGSPERIODENS ANDEN ETAPE, OG AF DE NYE MEDLEMSSTATER FRA DEN 1 . JANUAR 1973, TIDSPUNKTET FOR IKRAFTTRAEDELSEN AF TILTRAEDELSESTRAKTATEN ;
66 DEN FOERSTE AF DISSE FRISTER ER IKKE AENDRET VED MEDLEMSSTATERNES RESOLUTION AF 30 . DECEMBER 1961 ;
67 RAADETS DIREKTIV NR . 75/117 ER IKKE EN HINDRING FOR ARTIKEL 119 ' S DIREKTE VIRKNING, SAALEDES SOM DENNE ER BESKREVET UNDER BESVARELSEN AF DET FOERSTE SPOERGSMAAL, OG DEN I DETTE DIREKTIV FASTSATTE TIDSGRAENSE HAR INGEN VIRKNING FOR DE FRISTER, SOM OPSTILLET I HENDHOLDSVIS EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 119 OG TILTRAEDELSESTRAKTATEN ;
68 SELV PAA OMRAADER, HVOR ARTIKEL 119 IKKE MAATTE HAVE DIREKTE VIRKNING, KAN MAN IKKE FORTOLKE DENNE BESTEMMELSE SAALEDES, AT DEN FORBEHOLDER DEN NATIONALE LOVGIVER EN ENEKOMPETENCE MED HENSYN TIL AT GENNEMFOERE PRINCIPPET OM LIGELOEN, DA DENNE GENNEMFOERELSE OM NOEDVENDIGT KAN SKE GENNEM ET SAMSPIL MELLEM FAELLESSKABS - OG NATIONALE BESTEMMELSER .
VEDROERENDE DEN FORELIGGENDE DOMS TIDSMAESSIGE VIRKNING
69 REGERINGERNE FOR IRLAND OG DET FORENEDE KONGERIGE HAR HENLEDT OPMAERKSOMHEDEN PAA DE OEKONOMISKE FOELGER, DET KAN FAA, HVIS DOMSTOLEN TILLAEGGER BESTEMMELSERNE I ARTIKEL 119 DIREKTE VIRKNING, IDET EN SAADAN AFGOERELSE I ADSKILLIGE AF ERHVERVSLIVETS BRANCHER VILLE KUNNE UDLOESE KRAV, SOM STRAKTE SIG TILBAGE TIL DET TIDSPUNKT, HVOR NAEVNTE VIRKNING ER INDTRAADT ;
70 I BETRAGTNING AF DET STORE ANTAL BEROERTE PERSONER VILLE SAADANNE FOR VIRKSOMHEDERNE UFORUDSEELIGE KRAV KUNNE FAA SAA ALVORLIGE FOELGER FOR DISSES OEKONOMISKE SITUATION, AT VISSE AF DEM VILLE BLIVE BRAGT PAA FALLITTENS RAND .
71 SELV OM DE PRAKTISKE FOELGER AF ENHVER RETSAFGOERELSE OMHYGGELIGT MAA VURDERES, KAN MAN DOG IKKE GAA SAA LANGT SOM TIL AT GRIBE IND I RETTENS OBJEKTIVITET OG BRINGE DENS FREMTIDIGE ANVENDELSE I FARE, BLOT FORDI EN RETSAFGOERELSE KAN FAA VIRKNINGER FOR FORTIDEN ;
72 MAN MAA DOG I BETRAGTNING AF DEN ADFAERD, SOM FLERE MEDLEMSSTATER HAR UDVIST, OG DEN HOLDNING, SOM KOMMISSIONEN HAR INDTAGET OG GENTAGNE GANGE MEDDELT DE BEROERTE KREDSE, UNDTAGELSESVIS TAGE HENSYN TIL, AT DE INTERESSEREDE PARTER I EN LAENGERE PERIODE HAR SET SIG FORANLEDIGET TIL AT OPRETHOLDE EN PRAKSIS, SOM STRED IMOD ARTIKEL 119, SKOENT DEN ENDNU IKKE VAR FORBUDT EFTER NATIONAL RET ;
73 DEN OMSTAENDIGHED, AT KOMMISSIONEN TRODS DE GIVNE ADVARSLER IKKE HAR ANLAGT SAG MOD DE PAAGAELDENDE MEDLEMSSTATER OM IKKE-OVERHOLDELSE EFTER ARTIKEL 169, KAN HAVE BESTYRKET DEN FEJLAGTIGE OPFATTELSE AF ARTIKEL 119 ' S VIRKNINGER ;
74 DA MAN IKKE KENDER DET SAMLEDE BELOEB, SOM LOENNINGERNE VILLE HAVE ANDRAGET, MAA DET UNDER DISSE OMSTAENDIGHEDER KONSTATERES, AT BYDENDE RETSSIKKERHEDSBETRAGTNINGER MED HENSYN TIL SAMTLIGE DE INTERESSER, SOM GOER SIG GAELDENDE, OFFENTLIGE SAAVEL SOM PRIVATE, PRINCIPIELT ER TIL HINDER FOR NU AT BESTRIDE DE LOENNINGER, SOM ANGAAR TIDLIGERE PERIODER ;
75 BORTSET FRA TILFAELDE HVOR ARBEJDSTAGERE ALLEREDE HAR ANLAGT RETSSAG ELLER REJST EN TILSVARENDE ADMINISTRATIV KLAGE, KAN DEN DIREKTE VIRKNING AF ARTIKEL 119 DERFOR IKKE PAABERAABES TIL STOETTE FOR KRAV VEDROERENDE LOENPERIODER, DER LIGGER FORUD FOR NAERVAERENDE DOMS DATO .
Afgørelse om sagsomkostninger
VEDROERENDE SAGSOMKOSTNINGERNE
76 DE UDGIFTER, DER ER AFHOLDT AF KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, SOM HAR AFGIVET INDLAEG FOR DOMSTOLEN, KAN IKKE GODTGOERES ;
77 DA RETSFORHANDLINGERNE I FORHOLD TIL HOVEDSAGENS PARTER UDGOER ET LED I DEN SAG, DER VERSERER FOR COUR DU TRAVAIL I BRUXELLES, TILKOMMER DET DENNE AT TRAEFFE AFGOERELSE OM SAGSOMKOSTNINGERNE .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER,
KENDER
DOMSTOLEN
VEDROERENDE DE SPOERGSMAAL, DER ER FORELAGT DEN AF COUR DU TRAVAIL I BRUXELLES VED DOM AF 23 . APRIL 1975, FOR RET :
1 . PRINCIPPET I ARTIKEL 119 OM LIGE LOEN TIL MAEND OG KVINDER KAN PAABERAABES VED DE NATIONALE DOMSTOLE . DISSE HAR PLIGT TIL AT SIKRE BESKYTTELSEN AF DE RETTIGHEDER, SOM DENNE BESTEMMELSE TILLAEGGER BORGERNE, NAVNLIG I TILFAELDE AF FORSKELSBEHANDLING, SOM UMIDDELBART SKYLDES LOVBESTEMMELSER ELLER KOLLEKTIVE ARBEJDSOVERENSKOMSTER, OG I TILFAELDE AF FORSKELLIG LOEN TIL KVINDER OG MAEND FOR SAMME ARBEJDE, NAAR DETT UDFOERES I SAMME PRIVATE ELLER OFFENTLIGE VIRKSOMHED ELLER TJENESTE .
2 . ARTIKEL 119 SKULLE GENNEMFOERES FULDT UD AF DE GAMLE MEDLEMSSTATER FRA DEN 1 . JANUAR 1962, INDLEDNINGEN AF OVERGANGSPERIODENS ANDEN ETAPE, OG AF DE NYE MEDLEMSSTATER FRA DEN 1 . JANUAR 1973, TIDSPUNKTET FOR IKRAFTTRAEDELSEN AF TILTRAEDELSESTRAKTATEN . DEN FOERSTE AF DISSE FRISTER BLEV IKKE AENDRET VED MEDLEMSTATERNES RESOLUTION AF 30 . DECEMBER 1961 .
3 . RAADETS DIREKTIV NR . 75/117 ER IKKE EN HINDRING FOR ARTIKEL 119 ' S DIREKTE VIRKNING, OG DEN I DETTE DIREKTIV FASTSATTE TIDSGRAENSE HAR INGEN VIRKNING FOR DE FRISTER, SOM ER OPSTILLET I HENHOLDSVIS EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 119 OG TILTRAEDELSESTRAKTATEN .
4 . SELV PAA OMRAADER, HVOR ARTIKEL 119 IKKE MAATTE HAVE DIREKTE VIRKNING, KAN MAN IKKE FORTOLKE DENNE BESTEMMELSE SAALEDES, AT DEN FORBEHOLDER DEN NATIONALE LOVGIVER EN ENEKOMPETENCE MED HENSYN TIL AT GENNEMFOERE PRINCIPPET OM LIGE LOEN, DA DENNE GENNEMFOERELSE OM NOEDVENDIGT KAN SKE GENNEM ET SAMSPIL MELLEM FAELLESSKABS- OG NATIONALE BESTEMMELSER .
5 . BORTSET FRA TILFAELDE HVOR ARBEJDSTAGERE SOM ALLEREDE HAR ANLAGT RETSSAG ELLER REJST EN TILSVARENDE ADMINISTRATIV KLAGE, KAN DEN DIREKTE VIRKNING AF ARTIKEL 119 IKKE PAABERAABES TIL STOETTE FOR KRAV VEDROERENDE LOENPERIODER, DER LIGGER FORUD FOR NAERVAERENDE DOMS DATO .