61981CJ0092_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED KENDELSE AF 6 . APRIL 1981, INDGAAET TIL DOMSTOLEN DEN 16 . APRIL S . AA ., HAR BELGIENS COUR DE CASSATION I MEDFOER AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 177 STILLET TRE PRAEJUDICIELLE SPOERGSMAAL VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF RAADETS FORORDNINGER NR . 3 AF 25 . SEPTEMBER 1958 OM VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING ( JO 1958, S . 561 ) OG NR . 4 AF 3 . DECEMBER 1958 OM GENNEMFOERELSE OG SUPPLERING AF FORORDNING NR . 3/1958 ( JO 1958, S . 597 ). DISSE SPOERGSMAAL BLEV REJST UNDER BEHANDLINGEN AF DEN KASSATIONSANKE INDBRAGT MOD EN AF COUR DU TRAVAIL DE BRUXELLES AFSAGT DOM, SOM STADFAESTEDE EN DOM AFSAGT AF TRIBUNAL DU TRAVAIL DE BRUXELLES, DER IKKE HAVDE GIVET ANTONIA CAMERA MEDHOLD I HENDES PAASTAND OM, AT INSTITUT NATIONAL D ' ASSURANCE MALADIE-INVALIDITE ( HEREFTER BENAEVNT INAMI ) SKULLE UDBETALE HENDE EN INVALIDEPENSION .
2 DEN 12 . JULI 1965 BLEV KASSATIONSAPPELLANTEN A . CAMERA ERKLAERET UARBEJDSDYGTIG I BELGIEN . DEN 9 . NOVEMBER 1965 TILLOD DEN LAEGE, DER VAR TILKNYTTET HENDES FORSIKRINGSINSTITUTION ( UNION NATIONALE DES MUTUALITES SOCIALISTES ) HENDE AT TAGE OPHOLD I ITALIEN EN MAANED FRA 15 . NOVEMBER TIL 14 . DECEMBER 1965 . DA HUN IKKE VAR VENDT TILBAGE TIL BELGIEN VED UDLOEBET AF DEN AF TILLADELSEN OMFATTEDE PERIODE, MOEDTE HUN IKKE TIL DEN HELBREDSUNDERSOEGELSE DEN 30 . DECEMBER 1965, SOM VAR FORESKREVET AF HENDES FORSIKRINGSINSTITUTIONS LAEGE . EFTER EN UNDERSOEGELSE, SOM BLEV FORETAGET DEN 5 . JANUAR 1966 AF DEN ITALIENSKE SYGESIKRINGSINSTITUTION, ISTITUTO NAZIONALE DELLA PREVIDENZIA SOCIALE ( HEREFTER BENAEVNT INPS ), DER VAR KOMPETENT IFOELGE DEN DEN 20 . OKTOBER 1950 MELLEM BELGIEN OG ITALIEN INDGAAEDE ADMINISTRATIVE OVERENSKOMST BLEV HUN ATTER ERKLAERET ARBEJDSDYGTIG, OG FRA SAMME DATO OPHOERTE UDBETALINGEN AF YDELSER TIL HENDE . DEN 31 . JANUAR 1966 INDGAV HUN VIA INPS I MEDFOER AF FORORDNINGERNE NR . 3 OG 4 EN ANSOEGNING OM INVALIDEPENSION TIL INAMI . DERIMOD ANFAEGTEDE A . CAMERA IKKE SELVE BESLUTNINGEN OM AT AFBRYDE UDBETALINGEN AF HENDES YDELSER OG HAEVDEDE HELLER IKKE, AT HENDES UARBEJDSDYGTIGHED VAR AF VEDVARENDE KARAKTER . DEN 26 . NOVEMBER 1966 BLEV HENDES INVALIDITET ANERKENDT I ITALIEN . HENDES ANSOEGNING OM UDBETALING AF EN INVALIDEPENSION BLEV IMIDLERTID AFVIST DEN 31 . MAJ 1968 AF INAMI, SOM HAVDE FAAET DEN FORELAGT, MED DEN BEGRUNDELSE, AT HUN HAVDE OPHOLDT SIG I ITALIEN UDEN FORUDGAAENDE TILLADELSE FRA SIN RAADGIVENDE LAEGE . AFVISNINGEN BLEV STADFAESTET DEN 12 . MAJ 1969 MED DEN NYE BEGRUNDELSE, AT ANSOEGEREN IKKE SOM FORSIKRET
EFTER BELGISK LOVGIVNING HAVDE UDNYTTET ELLER UDTOEMT DEN RET TIL UDBETALING AF SYGESIKRINGSYDELSER, HUN HAVDE IFOELGE DEN BELGISKE LOV AF 9 . AUGUST 1963 .
3 DEN DOM, COUR DU TRAVAIL DE BRUXELLES AFSAGDE SOM APPELINSTANS, STADFAESTEDE TRIBUNAL DU TRAVAIL ' S DOM, SOM IKKE HAVDE GIVET A . CAMERA MEDHOLD . COUR DU TRAVAIL UDTALTE I DOMMEN, AT DA HUN IKKE HAVDE MODTAGET YDELSER UNDER SYGE- OG INVALIDEFORSIKRINGSORDNINGEN EFTER DEN 6 . JANUAR 1966, KUNNE HUN IKKE LAENGERE ANSES FOR AT VAERE OMFATTET AF DEN ADMINISTRATIVE OVERENSKOMST AF 20 . OKTOBER 1950 MELLEM BELGIEN OG ITALIEN, DER FORTSAT VAR GAELDENDE I MEDFOER AF ARTIKEL 6, STK . 1 OG 2, I FORORDNING NR . 4, SOM FASTLAEGGER BETINGELSERNE FOR ERKLAERING OM UARBEJDSDYGTIGHED . SOM FOELGE HERAF VAR HUN EFTER COUR DU TRAVAIL ' S OPFATTELSE UDELUKKENDE UNDERGIVET DEN BELGISKE LOVGIVNING, DA HUN INDGAV SIN ANSOEGNING OM INVALIDEPENSION TIL INPS . COUR DU TRAVAIL UDTALTE ENDVIDERE, AT EFTER BELGISK LOV VAR ANSOEGNINGEN OM INVALIDEPENSION IKKE FORSKRIFTSMAESSIG, IDET ANSOEGEREN IKKE HAVDE MEDDELT SIN NYE UARBEJDSDYGTIGHED TIL SIN FORSIKRINGSINSTITUTION I BELGIEN, OG IDET HUN UNDER ALLE OMSTAENDIGHEDER IKKE VAR BERETTIGET TIL AT MODTAGE YDELSER FOR UARBEJDSDYGTIGHED I MEDFOER AF ARTIKEL 70, STK . 1, I DEN PAAGAELDENDE BELGISKE LOV, SOM FOELGER TERRITORIALITETSPRINCIPPET FOR SAA VIDT ANGAAR SYGESIKRINGSYDELSER .
4 I KASSATIONSANKESAGEN HAR A . CAMERA BLANDT ANDET GJORT GAELDENDE, AT I MEDFOER AF ARTIKEL 83 I FORORDNING NR . 4 MAATTE ANSOEGNINGEN OM INVALIDEPENSION, SOM HUN INDGAV TIL INPS, OG SOM INDEHOLDT ERKLAERINGEN OM UARBEJDSDYGTIGHED, SIDESTILLES MED EN ERKLAERING TIL DEN KOMPETENTE BELGISKE MYNDIGHED, SAMT AT TERRITORIALITETSPRINCIPPET VAR BLEVET UANVENDELIGT, IDET DET VAR I STRID MED ARTIKEL 10, STK . 1, I FORORDNING NR . 3 .
5 FOR AT AFGOERE DETTE PROBLEM HAR COUR DE CASSATION FORELAGT DOMSTOLEN FOELGENDE TRE PRAEJUDICIELLE SPOERGSMAAL :
1 . MAA DET, MED HENBLIK PAA DET FORHOLD, AT EN ARBEJDSTAGER, SOM MODTAGER KONTANTYDELSER I MEDFOER AF SYGE- OG INVALIDEFORSIKRINGEN I EN AF DET EUROPAEISKE FAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, HAR FAAET TILLADELSE TIL AT TAGE OPHOLD I EN ANDEN MEDLEMSSTAT FOR DER AT MODTAGE BEHANDLING OG FORBLIVER I DENNE ANDEN MEDLEMSSTAT EFTER UDLOEBET AF DEN FASTSATTE FRIST UNDER OMSTAENDIGHEDER, DER ER UFORENELIGE MED HJEMLANDETS LOVGIVNING OG EN ADMINISTRATIV OVERENSKOMST, SOM ER AFSLUTTET MELLEM DE TO STATER, OG SOM I HENHOLD TIL
EOEF-FORORDNINGERNE NR . 3 OG 4 OM VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING FORTSAT VAR GAELDENDE, ANTAGES, AT ARTIKEL 83 I NAEVNTE FORORDNING NR . 4 SKAL FORTOLKES SAALEDES, AT BESTEMMELSEN IKKE ALENE ER GAELDENDE FOR DEN DATO, PAA HVILKEN EN ERKLAERING ELLER EN ANKESKRIVELSE MAA ANSES FOR AT VAERE INDGIVET TIL RETTE MYNDIGHED, INSTITUTION ELLER ORGAN, MEN OGSAA FOR, OM ANSOEGNINGEN ER FORSKRIFTSMAESSIGT INDGIVET, NAAR DEN RETTES TIL EN MYNDIGHED, EN INSTITUTION, ELLER ET ORGAN I EN ANDEN MEDLEMSSTAT END DEN, HVIS MYNDIGHED, INSTITUTION ELLER ORGAN HAR KOMPETENCE TIL AT TAGE STILLING TIL ANSOEGNINGEN?
2 . HVIS DET FOERSTE SPOERGSMAL BESVARES BEKRAEFTENDE : SKAL BESTEMMELSEN FORTOLKES SAALEDES, AT EN ANSOEGNING, SOM ER INDGIVET UNDER OMSTAENDIGHEDER SOM OVENFOR ANFOERT, SKAL ANSES FOR AT VAERE GYLDIG, SKOENT ANSOEGEREN IFOELGE LOVGIVEREN I DEN STAT, HVORUNDER DEN KOMPETENTE MYNDIGHED HOERER, OPHOLDT SIG UBEFOEJET I DEN ANDEN STAT?
3 . ER BESTEMMELSERNE I ARTIKEL 10, STK . 1, I FORORDNING NR . 3 OM VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING I SAMME TILFAELDE TIL HINDER FOR, AT HJEMLANDETS FORSIKRINGSINSTITUTION BRINGER DET TERRITORIALITETSPRINCIP FOR YDELSERNE, DER ER FASTSAT I DEN NATIONALE LOVGIVNING, I DET FORELIGGENDE TILFAELDE I ARTIKEL 70, STK . 1, I DEN BELGISKE LOV AF 9 . AUGUST 1963, I ANVENDELSE?
FOERSTE OG ANDET SPOERGSMAAL
6 ARTIKEL 83 I FORORDNING NR . 4, SOM COUR DE CASSATION ' S FOERSTE SPOERGSMAAL VEDROERER, LYDER SAALEDES : "DEN DATO, PAA HVILKEN ANSOEGNINGER, ERKLAERINGER ELLER ANKESKRIVELSER ER INDGIVET TIL EN MYNDIGHED, EN INSTITUTION ELLER I OEVRIGT TIL ET ORGAN I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, SKAL ANSES SOM DATOEN FOR INDGIVELSE TIL RETTE MYNDIGHED, INSTITUTION ELLER ORGAN" .
7 DET FREMGAAR AF SELVE FORMULERINGEN AF DENNE BESTEMMELSE, AT DEN VEDROERER ANSOEGNINGER INDGIVET AF VANDRENDE ARBEJDSTAGERE . FORMAALET ER DELS AT FORENKLE DE ADMINISTRATIVE FORMALITETER FOR DE VANDRENDE ARBEJDSTAGERE, IDET DE ADMINISTRATIVE PROCEDURER I DE ENKELTE MEDLEMSSTATER ER MEGET KOMPLICEREDE, DELS AT UNDGAA, AT DE PAAGAELDENDE ARBEJDSTAGERE FRATAGES DERES RETTIGHEDER UDELUK
KENDE PAA GRUND AF ADMINISTRATIVE FORMALITETER . I MEDFOER AF ARTIKEL 83 I FORORDNING NR . 4 HAR INDGIVELSEN AF EN ANSOEGNING TIL EN MYNDIGHED, EN INSTITUTION ELLER ET ORGAN I EN ANDEN MEDLEMSSTAT END DEN, SOM SKAL PRAESTERE YDELSEN, SAMME VIRKNING, SOM HVIS ANSOEGNINGEN VAR BLEVET INDGIVET DIREKTE TIL SIDSTNAEVNTE STATS KOMPETENTE MYNDIGHED .
8 DERIMOD KAN MAN IKKE TILLAEGGE ARTIKLEN EN SAADAN BETYDNING, AT DEN UDOVER DE ADMINISTRATIVE FORMELLE SPOERGSMAAL OGSAA GAELDER FOR DE MATERIELLE REGLER, DER ANVENDES PAA OMRAADET .
9 DISSE SPOERGSMAAL MAA ALTSAA BESVARES SAALEDES, AT ARTIKEL 83 I FORORDNING NR . 4 SKAL FORTOLKES SAALEDES, AT INDGIVELSEN AF EN ANSOEGNING TIL EN MYNDIGHED, EN INSTITUTION ELLER ET ORGAN I EN ANDEN MEDLEMSSTAT END DEN, DER SKAL PRAESTERE YDELSEN, HAR SAMME VIRKNING, SOM HVIS ANSOEGNINGEN VAR INDGIVET DIREKTE TIL SIDSTNAEVNTE STATS KOMPETENTE MYNDIGHED . EN SAADAN FORTOLKNING ER I OEVRIGT I OVERENSSTEMMELSE MED SYSTEMET I FORORDNING NR . 4, SOM PAA DETTE PUNKT BLOT HAR TIL FORMAAL AT UNDGAA, AT VANDRENDE ARBEJDSTAGERE FORTABER DERES RETTIGHEDER UDELUKKENDE PAA GRUND AF ADMINISTRATIVE FORMALITETER . DET FOELGER HERAF, AT ARTIKEL 83 I FORORDNING NR . 4 IKKE VEDROERER DE MATERIELLE REGLER, DER ANVENDES PAA OMRAADET .
10 DEN OMSTAENDIGHED, AT ANSOEGEREN IFOELGE DEN KOMPETENTE STATS LOVGIVNING HAR OPHOLDT SIG UBEFOEJET I DEN STAT, HVOR ANSOEGNINGEN INDGIVES, HAR INGEN BETYDNING FOR DEN OVENFOR GIVNE BESVARELSE .
TREDJE SPOERGSMAAL
11 DEN NATIONALE RETS TREDJE SPOERGSMAAL ER, OM ARTIKEL 10, STK . 1, I FORORDNING NR . 3 ER TIL HINDER FOR, AT INSTITUTIONEN I DEN KOMPETENTE STAT, SOM SKAL PRAESTERE YDELSEN, ANVENDER DET TERRITORIALITETSPRINCIP, DER ER FASTSAT I DENNE STATS NATIONALE LOVGIVNING, DVS ., IFOELGE DEN NATIONALE RET, I ARTIKEL 70, STK . 1, I DEN BELGISKE LOV AF 9 . AUGUST 1963, HVORI DET HEDDER :
"MEDMINDRE ANDET FASTSAETTES VED KGL . ANORDNING TILKENDES DE YDELSER, DER ER FASTSAT I DENNE LOV, IKKE, NAAR DEN BEGUNSTIGEDE RENT FAKTISK IKKE BEFINDER SIG PAA BELGISK OMRAADE PAA DET TIDSPUNKT, DA HAN ANSOEGER OM YDELSERNE, ELLER NAAR DEN BEGUNSTIGEDE HAR MODTAGET YDELSER I ANLEDNING AF SYGDOM UDEN FOR DET NATIONALE OMRAADE . . . "
12 I HENHOLD TIL ARTIKEL 10, STK . 1, I FORORDNING NR . 3 "KAN PENSIONER OG YDELSER VED DOEDSFALD, DER UDBETALES I HENHOLD TIL LOVGIVNINGEN I EN ELLER FLERE MEDLEMSSTATER, IKKE NEDSAETTES, AENDRES, STILLES I BERO . . . SOM FOELGE AF, AT MODTAGEREN ER BOSAT PAA EN ANDEN MEDLEMSSTATS OMRAADE END DEN, HVORI DEN INSTITUTION, SOM DET PAAHVILER AT UDREDE YDELSEN, ER BELIGGENDE" .
13 I MEDFOER AF ARTIKEL 26, STK . 1, I FORORDNING NR . 3 FINDER DENNE BESTEMMELSE ANALOG ANVENDELSE PAA YDELSER VED INVALIDITET .
14 SOM ALLEREDE FASTSLAAET I DOMSTOLENS PRAKSIS, BLANDT ANDET I DOM AF 7 . NOVEMBER 1973 ( SMIEJA, SAG 51/73, SML . 1973, S . 1213 ) ER FORMAALET MED ARTIKEL 10 AT BEGUNSTIGE ARBEJDSKRAFTENS FRIE BEVAEGELIGHED VED AT BESKYTTE DE PAAGAELDENDE MOD DEN FORSKELSBEHANDLING, SOM FLYTNINGEN AF DERES BOPAEL FRA EN MEDLEMSSTAT TIL EN ANDEN KUNNE MEDFOERE . DET FREMGAAR AF DETTE PRINCIP, AT DEN PAAGAELDENDE IKKE BLOT BEVARER SIN RET TIL AT MODTAGE PENSION OG ANDRE YDELSER, SOM HAN HAR ERHVERVET RET TIL I MEDFOER AF LOVGIVNINGEN I EN ELLER FLERE MEDLEMSSTATER, SELV EFTER AT HAVE TAGET BOPAEL I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, MEN LIGELEDES AT HAN IKKE KAN NAEGTES EN SAADAN RET, UDELUKKENDE FORDI HAN IKKE HAR BOPAEL PAA OMRAADET I DEN STAT, HVORI DEN INSTITUTION, SOM DET PAAHVILER AT UDREDE YDELSEN, ER BELIGGENDE .
15 DET SKAL YDERLIGERE TILFOEJES, AT FOR SAA VIDT ANGAAR SYGESIKRINGSYDELSERNE, ER DETTE SPOERGSMAAL REGULERET I ARTIKEL 19, STK . 2, I FORORDNING NR . 3, SOM BESTEMMER, AT EN ARBEJDSTAGER ELLER DERMED LIGSTILLET PERSON, NAAR HAN TAGER BOPAEL PAA EN ANDEN MEDLEMSSTATS TERRITORIUM, BEVARER SIN RET TIL YDELSERNE, MEN SOM SAMTIDIG STILLER KRAV OM "SAMTYKKE FRA DEN KOMPETENTE MYNDIGHED, SOM SKAL TAGE BEHOERIGT HENSYN TIL BEGRUNDELSEN FOR FLYTNINGEN" . DET SKAL
IMIDLERTID UNDERSTREGES, AT DENNE BESTEMMELSE KUN ANVENDES PAA YDELSER VED SYGDOM, MEN IKKE PAA YDELSER VED INVALIDITET .
16 DET FREMGAAR AF DET OVENFOR ANFOERTE, AT ARTIKEL 10, STK . 1, I RAADETS FORORDNING NR . 3 SKAL FORTOLKES SAALEDES, AT HJEMLANDETS FORSIKRINGSINSTITUTION IKKE KAN ANVENDE DET I DEN NATIONALE LOVGIVNING INDEHOLDTE TERRITORIALITETSPRINCIP PAA INVALIDEPENSION .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
17 DE UDGIFTER, DER ER AFHOLDT AF KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, SOM HAR AFGIVET INDLAEG FOR DOMSTOLEN, KAN IKKE GODTGOERES .
18 DA RETSFORHANDLINGERNE I FORHOLD TIL HOVEDSAGENS PARTER UDGOER ET LED I DEN SAG, DER VERSERER FOR DEN NATIONALE DOMSTOL, TILKOMMER DET DENNE AT TRAEFFE AFGOERELSE OM SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
KENDER
DOMSTOLEN ( ANDEN AFDELING )
VEDROERENDE DE SPOERGSMAAL, SOM ER FORELAGT DEN AF BELGIENS COUR DE CASSATION VED KENDELSE AF 6 . APRIL 1981, FOR RET :
1 . ARTIKEL 83 I RAADETS FORORDNING NR . 4 AF 3 . DECEMBER 1958 SKAL FORTOLKES SAALEDES, AT INDGIVELSEN AF EN ANSOEGNING TIL EN MYNDIGHED, EN INSTITUTION, ELLER ET ORGAN I EN ANDEN MEDLEMSSTAT END DEN, DER SKAL PRAESTERE YDELSEN, HAR SAMME VIRKNING, SOM HVIS ANSOEGNINGEN VAR INDGIVET DIREKTE TIL SIDSTNAEVNTE STATS KOMPETENTE MYNDIGHED .
2 . DEN OMSTAENDIGHED, AT ANSOEGEREN IFOELGE DEN KOMPETENTE STATS LOVGIVNING HAR OPHOLDT SIG UBEFOEJET I DEN STAT, HVOR ANSOEGNINGEN INDGIVES,
HAR INGEN BETYDNING FOR DET FORHOLD, AT INDGIVELSEN AF ANSOEGNINGEN HAR SAMME VIRKNING, SOM HVIS DEN VAR INDGIVET DIREKTE TIL HJEMLANDETS KOMPETENTE MYNDIGHED .
3 . ARTIKEL 10, STK . 1, I RAADETS FORORDNING NR . 3 AF 25 . SEPTEMBER 1958 SKAL FORTOLKES SAALEDES, AT HJEMLANDETS FORSIKRINGSINSTITUTION IKKE KAN ANVENDE DET I DEN NATIONALE LOVGIVNING INDEHOLDTE TERRITORIALITETSPRINCIP PAA INVALIDEPENSION .