61993CJ0061_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 11. marts 1993 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i henhold til EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Kongeriget Nederlandene ved at have udstedt anordning af 16. januar 1989 om kilowatt-timemaalere og anordning af 24. august 1988 om styrkekrav til flasker til laeskedrikke samt anordning af 21. oktober 1988 om sammensaetning, klassificering, emballering og maerkning af pesticider, uden at have tilsendt Kommissionen udkastene hertil, har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 8 og 9 i Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 109, s. 8, herefter benaevnt "direktiv 83/189").
2 Artikel 8 i direktiv 83/189 bestemmer i stk. 1, foerste afsnit, foelgende:
"Medlemsstaterne sender straks Kommissionen ethvert udkast til teknisk forskrift, medmindre der blot er tale om gengivelse af en international eller europaeisk standard i dens helhed, i hvilket tilfaelde det vil vaere tilstraekkeligt at oplyse herom; de giver tillige kort Kommissionen underretning om grundene til, at det er noedvendigt at indfoere en saadan teknisk forskrift, medmindre disse grunde allerede fremgaar af udkastet."
3 Artikel 9, stk. 1 og 2, bestemmer foelgende:
"1. Med forbehold af stk. 2 udsaetter medlemsstaterne vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift seks maaneder regnet fra datoen for den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen eller en anden medlemsstat inden tre maaneder efter samme dato afgiver en udfoerlig udtalelse om, at den paataenkte foranstaltning boer aendres for at fjerne eller mindske eventuelle hindringer for den frie vareudveksling, som kunne resultere af foranstaltningen.
2. Den i stk. 1 omtalte frist er paa tolv maaneder, hvis Kommissionen inden tre maaneder efter den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse giver udtryk for, at den agter at foreslaa eller vedtage et direktiv paa omraadet."
4 Efter at have faaet kendskab til, at de nederlandske myndigheder havde udstedt de naevnte anordninger af 16. januar 1989, 24. august 1988 og 21. oktober 1988, besluttede Kommissionen at indlede den i traktatens artikel 169 fastsatte procedure mod Kongeriget Nederlandene. Den fandt nemlig, at disse anordninger var tekniske forskrifter, som faldt inden for anvendelsesomraadet for direktiv 83/189, og at udkastet til dem derfor skulle have vaeret tilsendt den.
5 Ved aabningsskrivelser af henholdsvis 16. oktober 1989, 27. oktober 1989 og 9. februar 1990 opfordrede Kommissionen den nederlandske regering til at fremsaette sine bemaerkninger vedroerende disse anordninger og konkluderede, at der var tale om et aabenbart tilfaelde af tilsidesaettelse af de forpligtelser, direktivet paalagde medlemsstaterne, som noedvendiggjorde en oejeblikkelig udsaettelse af de naevnte foranstaltninger. I samme skrivelser paapegede Kommissionen ligeledes, at denne tilsidesaettelse af direktiv 83/189 havde til foelge, at de paagaeldende tekniske forskrifter ikke kunne goeres gaeldende over for tredjemaend.
6 Ved skrivelse af 17. november 1989 erkendte de nederlandske myndigheder, at anordningen af 16. januar 1989 indeholdt tekniske forskrifter, som faldt ind under anvendelsesomraadet for direktiv 83/189, og at de havde undladt at tilsende Kommissionen udkastet dertil. De meddelte dog, at den naevnte anordning var blevet tilsendt Kommissionen som bilag til en skrivelse af 22. maj 1989, hvorved denne institution blev underrettet om privatiseringen af administrationen af vaegt og maal.
7 Kommissionen fandt, at direktiv 83/189 stadig ikke var blevet anvendt og rettede ved skrivelser af 30. oktober 1991 vedroerende anordningen af 16. januar 1989 og af 2. april 1991 for de to oevrige anordningers vedkommende en begrundet udtalelse til den nederlandske regering, hvori den opfordrede denne til at tilsende Kommissionen udkastene til disse anordninger og til at udsaette deres vedtagelse i den i direktivet fastsatte periode. I denne begrundede udtalelse fremhaevede Kommissionen ligeledes, at de paagaeldende tekniske forskrifter ikke kunne gennemtvinges over for tredjemaend.
8 Ved skrivelser af 9. juli 1991 og af 13. januar 1992 svarede den nederlandske regering, at de paagaeldende tekniske forskrifter faktisk skulle have vaeret meddelt Kommissionen, og at de nationale myndigheder ville bestraebe sig paa at undgaa saadanne undladelser i fremtiden.
9 Ved staevning af 9. marts 1993 anlagde Kommissionen naervaerende sag.
10 Det staar fast, at i henhold til direktivets artikel 8 skulle udkastene til anordningerne af 16. januar 1989, af 24. august 1988 og af 21. oktober 1988 straks have vaeret tilsendt Kommissionen, hvilket ikke skete.
11 Den nederlandske regering har i oevrigt erkendt traktatbruddet fra begyndelsen af den administrative fase i naervaerende sag.
12 Under disse omstaendigheder maa det fastslaas, at Kongeriget Nederlandene ved at have udstedt anordning af 16. januar 1989 om kilowatt-timemaalere og anordning af 24. august 1988 om styrkekrav til flasker til laeskedrikke samt anordning af 21. oktober 1988 om sammensaetning, klassificering, emballering og maerkning af pesticider, uden at have tilsendt Kommissionen udkastene hertil, har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 8 i direktiv 83/189.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, doemmes den tabende part til at betale sagens omkostninger. Da Kongeriget Nederlandene har tabt sagen, doemmes det til at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
1) Ved at have udstedt anordning af 16. januar 1989 om kilowatt-timemaalere og anordning af 24. august 1988 om styrkekrav til flasker til laeskedrikke samt anordning af 21. oktober 1988 om sammensaetning, klassificering, emballering og maerkning af pesticider, uden at have tilsendt Kommissionen udkastene dertil, har Kongeriget Nederlandene undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 8 i Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter.
2) Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger.