62018CJ0808_RES
Asia C-808/18
Euroopan komissio
vastaan
Unkari
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 17.12.2020
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Rajavalvonta-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka – Direktiivit 2008/115/EY, 2013/32/EU ja 2013/33/EU – Kansainvälisen suojelun myöntämismenettely – Tosiasiallinen pääsy menettelyyn – Rajamenettely – Menettelylliset takeet – Pakkosijoittaminen kauttakulkualueille – Säilöönotto – Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen – Muutoksenhaku kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisestä tehtyihin hallintopäätöksiin – Oikeus jäädä jäsenvaltion alueelle
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Unionin tuomioistuimen arviointi siitä, onko kanne perusteltu – Huomioon otettava tilanne – Tilanne perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä
(SEUT 258 artikla)
(ks. 68 ja 156 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälisen suojelun myöntämistä ja poistamista koskevat menettelyt – Direktiivi 2013/32 – Kansainvälisen suojelun hakijan aseman saamisen ajankohta – Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekemisen ajankohta – Hallinnollisen muodollisuuden puuttuminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32 2 artiklan c alakohta ja 6 artiklan 1 kohta)
(ks. 97–100 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälisen suojelun myöntämistä ja poistamista koskevat menettelyt – Direktiivi 2013/32 – Pääsy menettelyyn – Kansallinen säännöstö, jonka mukaan hakijoiden on tehtävä hakemuksensa yhdellä tietyistä rajalla sijaitsevista kauttakulkualueista – Se, että kansalliset viranomaiset ovat rajoittaneet jyrkästi niiden hakijoiden määrää, joiden sallitaan tulla päivittäin kyseisille alueille – Unionin oikeuden vastainen hallintokäytäntö – Kyseisen käytännön olemassaolo, jonka komissio on osoittanut ja josta vastaajana oleva jäsenvaltio on esittänyt riittämätöntä vastanäyttöä – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(SEUT 258 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32 3 ja 6 artikla)
(ks. 93, 94, 102, 103, 106–108, 110, 114–128 ja 315 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteen näyttäminen – Todistustaakka kuuluu komissiolle – Olettamuksia ei voida hyväksyä – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, joka johtuu unionin oikeuden vastaisesta hallintokäytännöstä – Erityiset näyttövaatimukset – Vastanäytön esittämisvelvollisuus kuuluu vastaajana olevalle jäsenvaltiolle
(SEUT 258 artikla)
(ks. 111–113 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa koskevat vaatimukset – Direktiivi 2013/33 – Säilöönoton käsite – Unionin oikeuden itsenäinen käsite – Hakijalle asetettu velvollisuus pysyä kauttakulkualueella – Kuuluminen kyseisen käsitteen soveltamisalaan – Edellytykset
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33 2 artiklan h alakohta)
(ks. 159, 160 ja 162–166 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa koskevat vaatimukset – Direktiivi 2013/33 – Säilöönotto – Perusteet – Hakija, joka on velvollinen pysymään kauttakulkualueella hakemuksensa tutkintamenettelyn ajan – Muita kuin direktiivin 2013/33 8 artiklan 3 kohdassa säädettyjä perusteita ei voida hyväksyä – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32 43 artikla sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33 8 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta)
(ks. 168, 170–180, 185, 186, 209, 226 ja 315 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälisen suojelun myöntämistä ja poistamista koskevat menettelyt – Direktiivi 2013/32 – 43 artikla – Erityiset menettelyt, joista jäsenvaltiot voivat säätää sovellettaviksi rajoillaan tai kauttakulkualueillaan – Hakijan ottaminen säilöön kauttakulkualueella tällaisen menettelyn yhteydessä – Hyväksyttävyys – Rajat – Säilöönoton enimmäiskesto ja tavoite
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32 31 artiklan 8 kohta sekä 33 ja 43 artikla)
(ks. 181–185 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälisen suojelun myöntämistä ja poistamista koskevat menettelyt – Direktiivi 2013/32 – Erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitsevat hakijat – Säilöönotto menettelyissä, joista jäsenvaltiot voivat säätää sovellettaviksi rajoillaan tai kauttakulkualueillaan – Hyväksyttävyys – Raja – Velvollisuus tutkia tällaisen säilöönoton yhteensopivuus kyseisten hakijoiden erityistarpeiden ja heille annettavan asianmukaisen tuen kanssa – Laiminlyönti – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/32 24 artiklan 3 kohta)
(ks. 191–199, 209, 226 ja 315 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa koskevat vaatimukset – Direktiivi 2013/33 – Haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden ja hakijoiden, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, ottaminen säilöön – Kansallista säännöstöä, jossa alaikäiset hakijat, paitsi alle 14-vuotiaat ilman huoltajaa olevat alaikäiset, velvoitetaan pysymään kauttakulkualueella hakemuksensa tutkintamenettelyn ajan, ei voida hyväksyä – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33 11 artikla)
(ks. 201, 203, 209, 226 ja 315 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa koskevat vaatimukset – Direktiivi 2013/33 – Säilöön otetuille hakijoille tarjottavat takeet – Velvollisuus antaa säilöönottomääräys kirjallisena ja perusteltuna – Laiminlyönti – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33 9 artikla)
(ks. 205, 208, 209, 226 ja 315 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Soveltamisala – Sellaista yleistä varausta ei ole, jolla suljettaisiin unionin oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle yleisen turvallisuuden vuoksi toteutettavat toimenpiteet – Jäsenvaltioiden toimivalta toteuttaa toimenpiteitä turvallisuutensa keskeisten intressien suojaamiseksi – Tällaisiin toimenpiteisiin turvautumisen tarpeen osoittamista koskeva todistustaakka kuuluu asianomaiselle jäsenvaltiolle – Ulottuvuus – Turvapaikkapolitiikka – Vetoaminen kansainvälisen suojelun hakijoiden joukoittaisesta maahantulosta yleiselle järjestykselle ja sisäiselle turvallisuudelle aiheutuvan häiriön riskiin – Sitä, että tarve poiketa tietyistä direktiivin 2013/32 säännöksistä jätetään osoittamatta, ei voida hyväksyä – Jäsenvaltioiden tosiasiallinen mahdollisuus direktiiveissä 2013/32 ja 2013/33 säädettyihin poikkeuksiin – Edellytykset
(SEUT 72 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32 24 artiklan 3 kohta ja 43 artikla sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33 8 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan e alakohta, 10 artiklan 1 kohta ja 18 artiklan 9 kohta)
(ks. 212 ja 214–225 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Maahanmuuttopolitiikka – Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen – Direktiivi 2008/115 – Kansallista säännöstöä, jonka nojalla tällainen kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluva kansalainen voidaan pakkosiirtää noudattamatta ensin direktiivissä säädettyjä menettelyjä ja takeita, ei voida hyväksyä – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115 5 artikla, 6 artiklan 1 kohta, 12 artiklan 1 kohta ja 13 artiklan 1 kohta)
(ks. 248–254, 266 ja 315 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Maahanmuuttopolitiikka – Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen – Direktiivi 2008/115 – Maastapoistaminen – Käsite – Tällaisen kansalaisen siirtäminen pakkokeinoin kapealle maakaistaleelle, jolla ei ole mitään infrastruktuuria, toiselle puolelle asianomaisen jäsenvaltion alueelle pystytettyä raja-aitaa – Kuuluminen kyseisen käsitteen soveltamisalaan
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115 3 artiklan 5 alakohta)
(ks. 255–260 kohta)
Euroopan unionin oikeus – Soveltamisala – Sellaista yleistä varausta ei ole, jolla suljettaisiin unionin oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle yleisen turvallisuuden vuoksi toteutettavat toimenpiteet – Jäsenvaltioiden toimivalta toteuttaa toimenpiteitä turvallisuutensa keskeisten intressien suojaamiseksi – Tällaisiin toimenpiteisiin turvautumisen tarpeen osoittamista koskeva todistustaakka kuuluu asianomaiselle jäsenvaltiolle – Ulottuvuus – Laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen – Vetoaminen riskiin häiriöstä yleiselle järjestykselle ja kansalliselle turvallisuudelle – Sitä, että tarve poiketa tietyistä direktiivin 2008/115 säännöksistä jätetään osoittamatta, ei voida hyväksyä – Jäsenvaltioiden tosiasiallinen mahdollisuus kyseisessä direktiivissä säädettyihin poikkeuksiin – Edellytykset
(SEU 4 artiklan 2 kohta; SEUT 72 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115 6 artiklan 2 kohta, 7 artiklan 4 kohta, 11 artiklan 2 ja 3 kohta, 12 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ja 18 artikla)
(ks. 261–264 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälisen suojelun myöntämistä ja poistamista koskevat menettelyt – Direktiivi 2013/32 – Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa – Muutoksenhaku kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisestä tehtyyn päätökseen – Oikeus jäädä asianomaisen jäsenvaltion alueelle tällaisen muutoksenhaun määräajan päättymiseen saakka tai oikeus jäädä odottamaan kyseisen muutoksenhaun tulosta – Kyseisen jäsenvaltion tällaisen oikeuden käytölle vahvistamat yksityiskohtaiset säännöt – Edellytykset – Yksityiskohtaiset säännöt, jotka ovat direktiiveissä 2013/32 ja 2013/33 taattujen oikeuksien mukaiset – Yksityiskohtaiset säännöt, jotka ovat riittävän selvät ja täsmälliset – Tällaisten sääntöjen puuttuminen – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32 46 artiklan 5 kohta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/33)
(ks. 286, 287, 289, 291–302, 314 ja 315 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Direktiivit – Täytäntöönpano jäsenvaltioissa – Selkeän ja täsmällisen täytäntöönpanon vaatimus
(SEUT 288 artiklan kolmas kohta)
(ks. 288 kohta)
Tiivistelmä
Unkari on jättänyt noudattamatta unionin oikeudesta johtuvia velvoitteitaan siltä osin kuin kyse on menettelyistä, jotka koskevat kansainvälisen suojelun myöntämistä ja laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamista. Erityisesti kansainvälistä suojelua koskevaan menettelyyn pääsyn rajoittaminen, tämän suojelun hakijoiden sääntöjenvastainen säilöönotto kauttakulkualueilla ja laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten siirtäminen rajavyöhykkeelle noudattamatta palauttamismenettelyyn liittyviä takeita merkitsevät unionin oikeuden noudattamatta jättämistä.
Unkari on reagoinut muuttoliikekriisiin ja sitä vastaavaan lukuisten kansainvälisen suojelun hakijoiden saapumiseen mukauttamalla säännöstöään turvapaikkaoikeudesta ja laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamisesta. Niinpä vuoden 2015 laissa (
1
) on muun muassa säädetty perustettaviksi Serbian ja Unkarin rajalle kauttakulkualueita (
2
), joilla sovelletaan turvapaikkamenettelyjä. Tällä lailla on myös otettu käyttöön käsite ”laajamittaisen maahantulon aiheuttama kriisitilanne”, joka johtaa silloin, kun hallitus on julistanut tällaisen tilanteen, poikkeussääntöjen soveltamiseen yleisten sääntöjen asemesta. Vuonna 2017 uudella lailla (
3
) on laajennettu tapauksia, joiden perusteella tällaisen kriisitilanteen olemassaolo voidaan julistaa, ja muutettu säännöksiä, joiden nojalla yleisistä säännöksistä saadaan poiketa.
Euroopan komissio oli jo vuonna 2015 ilmoittanut Unkarille epäilevänsä sen turvapaikkasäännöstön yhteensopivuutta unionin oikeuden kanssa. Vuoden 2017 laki herätti lisähuolia. Komissio väittää muun muassa, että Unkari on menettelydirektiivissä (
4
), vastaanottodirektiivissä (
5
) ja palauttamisdirektiivissä (
6
) säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten takeiden vastaisesti rajoittanut pääsyä kansainvälistä suojelua koskevaan menettelyyn, ottanut käyttöön tämän suojelun hakijoiden yleistä säilöönottoa koskevan järjestelmän ja pakkosiirtänyt laittomasti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia rajalla olevalle maakaistaleelle noudattamatta palauttamisdirektiivissä säädettyjä takeita. Tässä asiayhteydessä se nosti unionin tuomioistuimessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen sen toteamiseksi, että merkittävässä osassa asiaa koskevasta Unkarin säännöstöstä jätetään kyseisten direktiivien tietyt säännökset huomiotta.
Unionin tuomioistuin on suuren jaoston kokoonpanossa hyväksynyt pääosan komission nostamasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin korostaa aluksi, että se on jo ratkaissut jotkin tässä kanteessa esiin tuoduista problematiikoista äskettäisessä tuomiossaan, (
7
) jonka se antoi unkarilaisen tuomioistuimen esittämän ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä. Se panee myös merkille, että Unkari on tämän tuomion noudattamiseksi sittemmin sulkenut molemmat kauttakulkualueensa. Unionin tuomioistuin kuitenkin täsmentää, ettei tällä sulkemisella ole vaikutusta nyt käsiteltävään kanteeseen, koska tilannetta on arvioitava sellaisena kuin se oli ajankohtana, jonka komissio oli perustellussa lausunnossaan vahvistanut todettujen puutteiden korjaamiseksi, eli 8.2.2018.
Unionin tuomioistuin katsoo ensinnäkin, että Unkari on jättänyt noudattamatta velvollisuuttaan varmistaa tosiasiallinen pääsy kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevaan menettelyyn, (
8
) koska niille kolmansien maiden kansalaisille, jotka haluavat päästä Serbian ja Unkarin rajalta tähän menettelyyn, on ollut tosiasiassa lähes mahdotonta tehdä hakemuksensa. Tämä noudattamatta jättäminen johtuu sekä kansallisesta säännöstöstä, jonka mukaan kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset voidaan pääsääntöisesti tehdä vain jommallakummalla kauttakulkualueella, että Unkarin viranomaisten seuraamasta vakiintuneesta ja yleisestä hallintokäytännöstä, jossa rajoitetaan jyrkästi niiden hakijoiden määrää, joiden sallitaan tulla päivittäin näille alueille. Unionin tuomioistuimen mielestä tällaisen käytännön olemassaolon on komissio riittävästi osoittanut useiden kansainvälisten kertomusten perusteella. Tässä yhteydessä unionin tuomioistuin muistuttaa, että kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tekeminen ennen sen rekisteröintiä, jättämistä ja käsittelyä on olennainen vaihe tämän suojelun myöntämismenettelyssä ja että jäsenvaltiot eivät voi viivästyttää sitä perusteettomasti. Jäsenvaltioiden on päinvastoin taattava, että asianomaiset voivat tehdä hakemuksen, myös rajoilla, heti kun he ilmaisevat siihen tahtonsa.
Toiseksi unionin tuomioistuin vahvistaa sen, minkä se jo on äskettäin todennut, (
9
) että kansainvälisen suojelun hakijoille asetettu velvollisuus pysyä jommallakummalla kauttakulkualueella hakemuksensa koko tutkintamenettelyn ajan merkitsee vastaanottodirektiivissä tarkoitettua säilöönottoa (
10
). Tämän täsmennyksen tehtyään unionin tuomioistuin katsoo, että kyseinen säilöönottojärjestelmä on otettu käyttöön muissa kuin unionin oikeudessa säädetyissä tapauksissa ja noudattamatta takeita, joilla sitä on tavallisesti rajoitettava.
Unionin tuomioistuin nimittäin palauttaa mieleen yhtäältä, että tapaukset, joissa kansainvälisen suojelun hakijan ottaminen säilöön on sallittua, luetellaan vastaanottodirektiivissä tyhjentävästi. (
11
) Kunkin näistä tapauksista analysoituaan unionin tuomioistuin katsoo, ettei Unkarin järjestelmä kuuluu yhteenkään niistä. Unionin tuomioistuin tutkii erityisesti tilanteen, jossa jäsenvaltio voi ottaa kansainvälisen suojelun hakijan säilöön tehdäkseen ratkaisun hakijan maahantulo-oikeudesta, sillä säilöönotto voidaan toteuttaa rajalla toimitettavien menettelyjen yhteydessä sen selvittämiseksi ennen maahantulo-oikeuden myöntämistä, onko hakemus jätettävä tutkimatta tai onko se tietyistä määritetyistä syistä perusteeton. (
12
) Unionin tuomioistuimen mielestä edellytykset, joilla säilöönotto on sallittu näiden rajamenettelyjen yhteydessä, eivät täyty nyt kyseessä olevassa asiassa.
Toisaalta unionin tuomioistuin korostaa, että menettelydirektiivissä ja vastaanottodirektiivissä säädetään muun muassa, että säilöönottomääräys on annettava kirjallisena ja perusteltuna, (
13
) että haavoittuvassa asemassa oleviksi ja erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitseviksi henkilöiksi yksilöityjen hakijoiden erityistarpeet on otettava huomioon, jotta he saavat ”asianmukaista tukea”, (
14
) tai että alaikäiset saadaan ottaa säilöön vain viimeisenä keinona. (
15
) Unkarin säännöstössä kauttakulkualueille säädetty säilöönottojärjestelmä, joka koskee kaikkia hakijoita alle 14-vuotiaita ilman huoltajaa olevia alaikäisiä lukuun ottamatta, ei muun muassa yleisyytensä ja automaattisuutensa takia mahdollista, että hakijat saavat kyseiset takeet.
Lisäksi unionin tuomioistuin hylkää Unkarin argumentin, jonka mukaan muuttoliikekriisi on oikeuttanut poikkeamisen tietyistä menettely- ja vastaanottodirektiivien säännöistä yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseksi SEUT 72 artiklan (
16
) nojalla. Tältä osin se palauttaa mieleen, että mainittua artiklaa on tulkittava suppeasti, ja katsoo, ettei Unkari osoita riittävästi tarvettaan turvautua siihen. Lisäksi unionin tuomioistuin korostaa, että menettely- ja vastaanottodirektiiveissä otetaan jo huomioon tilanne, jossa jäsenvaltion on selviydyttävä kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten määrän erittäin huomattavasta kasvusta, koska niissä säädetään nimenomaisesti mahdollisuudesta poiketa tietyistä tavanomaisesti noudatettavista säännöistä.
Kolmanneksi unionin tuomioistuin katsoo, että Unkari on jättänyt noudattamatta palauttamisdirektiivin mukaisia velvoitteitaan siltä osin kuin Unkarin säännöstön nojalla on mahdollista, että sen alueella laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset poistetaan maasta noudattamatta ensin kyseisessä direktiivissä säädettyjä menettelyjä ja takeita (
17
). Tältä osin unionin tuomioistuin toteaa, että poliisiviranomaiset vievät nämä kansalaiset pakkokeinoin toiselle puolelle aitaa, joka on pystytetty muutaman metrin päähän Serbian rajasta, maakaistaleelle, jolla ei ole mitään infrastruktuuria. Unionin tuomioistuimen mukaan tällainen pakkosiirtäminen rinnastuu palauttamisdirektiivissä tarkoitettuun maastapoistamiseen, koska asianomaisilla ei käytännössä ole muuta vaihtoehtoa kuin poistua tämän jälkeen Unkarin alueelta mennäkseen Serbiaan. Unionin tuomioistuin muistuttaa tässä asiayhteydessä, että palauttamisdirektiivin soveltamisalaan kuuluvaan laittomasti oleskelevaan kolmannen maan kansalaiseen on kohdistettava palauttamismenettely noudattaen tässä direktiivissä säädettyjä aineellisia ja menettelyllisiä takeita ennen kuin hänet tarvittaessa poistetaan maasta, kuitenkin niin, että maastapoistaminen pakkokeinoin toteutetaan vasta viimeisenä keinona. Lisäksi unionin tuomioistuin hylkää jo esitettyjä syitä vastaavista syistä Unkarin argumentaation, jonka mukaan sillä oli SEUT 72 artiklan nojalla oikeus poiketa palauttamisdirektiivillä käyttöön otetuista aineellisista ja menettelyllisistä takeista.
Neljänneksi unionin tuomioistuin katsoo, että Unkari ei ole kunnioittanut menettelydirektiivissä lähtökohtaisesti kullekin kansainvälisen suojelun hakijalle annettua oikeutta jäädä hakemuksensa hylkäämisen jälkeen asianomaisen jäsenvaltion alueelle tällaiseen hylkäykseen kohdistettavan muutoksenhaun määräajan päättymiseen saakka tai, jos muutoksenhaku on tehty, tämän ratkaisuun saakka. (
18
) Unionin tuomioistuin nimittäin toteaa, että mikäli ”laajamittaisen maahantulon aiheuttama kriisitilanne” on julistettu, Unkarin säännöstössä asetetaan kyseisen oikeuden käytölle unionin oikeuden vastaisia yksityiskohtaisia sääntöjä, muun muassa kauttakulkualueilla pysymisen velvollisuus, joka muistuttaa menettely- ja vastaanottodirektiivien vastaista säilöönottoa. Toisaalta on niin, että mikäli tällaista tilannetta ei ole julistettu, kyseisen oikeuden käytölle on asetettu edellytyksiä, jotka eivät välttämättä ole unionin oikeuden vastaisia mutta joista ei ole säädetty riittävän selvästi ja täsmällisesti, jotta asianomaiset voivat saada selville oikeutensa täsmällisen laajuuden ja jotta voidaan arvioida näiden edellytysten yhteensopivuutta menettely- ja vastaanottodirektiivien kanssa.
(
1
)	Egyes törvényeknek a tömeges bevándorlás kezelésével összefüggő módosításáról szóló 2015. évi CXL. törvény (vuoden 2015 laki nro CXL tiettyjen lakien muuttamisesta laajamittaisen maahantulon hallinnoinnin yhteydessä) (Magyar Közlöny 2015/124).
(
2
)	Röszken ja Tompan kauttakulkualueet.
(
3
)	Határőrizeti területen lefolytatott eljárás szigorításával kapcsolatos egyes törvények módosításáról szóló 2017. évi XX. törvény (vuoden 2017 laki nro XX valvotulla rajavyöhykkeellä sovellettavan menettelyn vahvistamista koskevien tiettyjen lakien muuttamisesta) (Magyar Közlöny 2017/39).
(
4
)	Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60) (jäljempänä menettelydirektiivi).
(
5
)	Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/33/EU (EUVL 2013, L 180, s. 96) (jäljempänä vastaanottodirektiivi).
(
6
)	Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY (EUVL 2008, L 348, s. 98) (jäljempänä palauttamisdirektiivi).
(
7
)	Tuomio 14.5.2020, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság (C-924/19 PPU ja C-925/19 PPU, EU:C:2020:367).
(
8
)	Tämä velvollisuus ilmenee menettelydirektiivin 6 artiklasta, luettuna yhdessä sen 3 artiklan kanssa.
(
9
)	Em. tuomio 14.5.2020.
(
10
)	Kyseisen direktiivin 2 artiklan h alakohta.
(
11
)	Mainitun direktiivin 8 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta.
(
12
)	Vastaanottodirektiivin 8 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohta ja menettelydirektiivin 43 artikla.
(
13
)	Vastaanottodirektiivin 9 artiklan 2 kohta.
(
14
)	Menettelydirektiivin 24 artiklan 3 kohta.
(
15
)	Vastaanottodirektiivin 11 artiklan 2 kohta.
(
16
)	Tässä artiklassa määrätään, että EUT-sopimuksen V osastoon, joka koskee turvallisuuden, vapauden ja oikeuden aluetta, sisältyvät määräykset, joihin kuuluvat säännöt kansainvälisestä suojelusta, eivät vaikuta niihin velvollisuuksiin, joita jäsenvaltioilla on yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseksi.
(
17
)	Näistä takeista säädetään muun muassa palauttamisdirektiivin 5 artiklassa, 6 artiklan 1 kohdassa, 12 artiklan 1 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdassa.
(
18
)	Menettelydirektiivin 46 artiklan 5 kohta.