62022TJ0181_RES
Asia T-181/22
Pharol, SGPS SA
vastaan
Euroopan komissio
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 2.10.2024
Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Portugalin ja Espanjan televiestintämarkkinat – Iberian niemimaan markkinoita koskeva kilpailukieltolauseke, joka on lisätty sopimukseen, jolla Telefónica osti Portugal Telecomin osakkuuden brasilialaisessa matkapuhelinoperaattorissa Vivossa – Alkuperäisen päätöksen osittainen kumoaminen – Päätös sakon määrän muuttamisesta – Oikeusvoima – Täydentävää väitetiedoksiantoa ei ole annettu – Myynnin arvon määrittäminen – Sellaisten palvelujen myynnin poissulkeminen, joiden osalta osapuolet eivät ole potentiaalisia kilpailijoita
Tuomioistuinmenettely – Oikeusvoima – Ulottuvuus
(ks. 23–29 kohta)
Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen – Väitetiedoksianto – Sellaisen päätöksen osittainen kumoaminen, jolla määrätään sakko – Se, että päätös, jolla muutetaan osittain kumottua päätöstä, annetaan ilman täydentävää väitetiedoksiantoa – Hyväksyttävyys – Edellytykset – Se, että toimitetaan tosiseikkoja koskevalla kirjeellä täsmennyksiä sakon muutetun määrän laskemisessa käytettävään menetelmään liittyvästä uudesta seikasta – Hyväksyttävyys – Velvollisuutta järjestää uusi suullinen kuuleminen ei ole
(Neuvoston asetuksen N:o 1/2003 27 artiklan 1 kohta; komission asetuksen N:o 773/2004 12 artiklan 1 kohta; komission tiedonannon 2011/C 308/06, 111 kohta)
(ks. 33–53 kohta)
Kilpailu – Sakkojen määrän määrittäminen – Perusmäärän vahvistaminen – Myynnin arvon määrittäminen – Rikkomiseen välittömästi tai välillisesti liittyvät myynnit – Rajoittuminen ainoastaan myyntiin, johon kartelli on todellisuudessa vaikuttanut – Myynnin arvon määrittäminen ei rajoitu ainoastaan tähän – Kartellin osapuolten toteuttama myynti markkinoilla, joilla ei ole edes potentiaalista kilpailua – Myynnin arvon poissulkeminen – Potentiaalisen kilpailun olemassaolon arviointi – Arviointiperuste – Ylitsepääsemättömien esteiden puuttuminen – Todistustaakka
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 13 kohta)
(ks. 69–73, 79–87, 98, 100, 102, 113, 126, 132, 137, 156, 169, 177, 191, 201 kohta)
Kilpailu – Sakkojen määrän määrittäminen – Tuomioistuinvalvonta – Unionin tuomioistuinten täysi harkintavalta – Ulottuvuus – Määrätyn sakon määrän määrittäminen – Arviointiperusteet
(SEUT 101 artiklan 1 kohta ja SEUT 261 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohta ja 31 artikla)
(ks. 212 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin hylkää tuomiollaan Pharol, SGPS SA:n nostaman kumoamiskanteen Euroopan komission antamasta päätöksestä (
1
), jolla muutettiin päätöstä, jolla komissio määräsi kahdelle matkapuhelinoperaattorille, mukaan lukien kantajalle, sakon SEUT 101 artiklan rikkomisesta. Näin tehdessään unionin yleinen tuomioistuin täsmentää sakon perusmäärän laskentamenetelmää hyväksymällä komission lähestymistavan, jossa myynnin arvoa määritettäessä laskennan ulkopuolelle jätetään sellaisten palvelujen myynti, joiden osalta osapuolet eivät ole potentiaalisia kilpailijoita. Unionin yleinen tuomioistuin täsmentää myös olosuhteita, joissa komission on annettava täydentävä väitetiedoksianto, ja aikaisemmin antamansa tuomion (
2
), jolla se kumosi osittain samaa kilpailunvastaista menettelytapaa koskevan alkuperäisen komission päätöksen (
3
), oikeusvoimaa.
Portugal Telecom, SGPS SA, josta tuli myöhemmin Pharol, SGPS SA, ja Telefónica, SA allekirjoittivat heinäkuussa 2010 sopimuksen, jolla Telefónica osti Portugal Telecomin osakkuuden brasilialaisessa matkapuhelinoperaattorissa Vivo Participações, SA:ssa. Tämän sopimuksen erään lausekkeen mukaan osapuolet pidättyivät osallistumasta tai sijoittamasta, suorasti tai epäsuorasti tytäryhtiön välityksellä, mihinkään televiestintäalan hankkeeseen, jota voidaan pitää toisen kanssa kilpailuna Iberian niemimaan markkinoilla ajanjaksolla, joka kesti sopimuksen lopullisesta hyväksymispäivästä 31.12.2011 asti (jäljempänä lauseke). Koska komissio katsoi, että lauseke muodosti SEUT 101 artiklan vastaisen kilpailukieltosopimuksen, se antoi vuonna 2013 päätöksen, jossa osapuolille määrättiin sakko.
Kyseinen päätös kumottiin osittain kahdella unionin yleisen tuomioistuimen 28.6.2016 antamalla tuomiolla (
4
) siltä osin kuin määrättyjen sakkojen määrä oli vahvistettu komission huomioon ottaman myynnin arvon perusteella. Unionin yleinen tuomioistuimen mukaan komission olisi pitänyt myynnin arvon määrittämiseksi määrittää palvelut, joiden osalta osapuolet eivät olleet potentiaalisia kilpailijoita Iberian niemimaan markkinoilla, tutkimalla seikkoja, joita osapuolet olivat esittäneet vastauksissaan väitetiedoksiantoon sen osoittamiseksi, ettei niiden välillä ollut tällaista kilpailua tiettyjen palveluiden osalta lausekkeen olemassaoloaikana.
Näiden tuomioiden jälkeen komissio antoi uuden päätöksen, jossa se laski myynnin arvon uudelleen ja muutti kantajalle määrätyn sakon määrää. Kantaja nosti tässä asiayhteydessä unionin yleisessä tuomioistuimessa kumoamiskanteen mainitusta päätöksestä.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Kantaja väittää ensinnäkin, että tulkitessaan riidanalaisessa päätöksessä lauseketta siten, että siinä kielletään osapuolia toteuttamasta markkinoille tuloa koskevia valmistelutoimia, komissio loukkasi tuomion Portugal Telecom v. komissio (
5
) oikeusvoimaa, koska tällaista tulkintaa ei esitetty vuoden 2013 päätöksessä, eikä tällaisesta tulkinnasta myöskään keskusteltu mainittuun tuomioon johtaneen asian yhteydessä.
Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa tältä osin yhtäältä, että oikeusvoimavaikutus ulottuu ainoastaan niihin tosiasia- ja oikeuskysymyksiin, jotka kyseisellä tuomioistuinratkaisulla on tosiasiallisesti tai väistämättä ratkaistu, ja toisaalta, että tämä oikeusvoima ei liity vain kyseisen ratkaisun ratkaisuosaan vaan se ulottuu sen perusteluihin, jotka ovat ratkaisun ratkaisuosan tarpeellinen tuki ja joita ei tämän takia voida erottaa siitä.
Unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan lausunut tuomiossa Portugal Telecom v. komissio siitä kysymyksestä, kiellettiinkö lausekkeessa valmistelutoimet, koska lausekkeen soveltamisalaa ei ollut määritelty suhteessa siinä kiellettyihin toimenpiteisiin vaan suhteessa lausekkeen kattamiin palveluihin. Komission ei näin ollen voida katsoa loukanneen mainitun tuomion oikeusvoimaa, kun se tulkitsi lauseketta siten, että siinä kielletään valmistelutoimet.
Kantaja väittää toiseksi, että tulkitessaan lauseketta siten, että siinä kielletään valmistelutoimet, komissio loukkasi muun muassa sen puolustautumisoikeuksia sen johdosta, että komissio ei antanut täydentävää väitetiedoksiantoa. Kantaja väittää, että lausekkeen tällaisella tulkinnalla laajennetaan sen soveltamisalaa ja muutetaan vuoden 2013 päätöstä, mikä merkitsee uutta kantajan vastaista seikkaa, josta sillä olisi pitänyt olla mahdollisuus esittää huomautuksia.
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa aluksi, että täydentävää väitetiedoksiantoa edellytetään ainoastaan, jos esitetään uusia väitteitä tai jos kyseessä olevan rikkomisen ominaisluonne muuttuu. Pelkkä asiaseikkoja koskeva kirje on sitä vastoin riittävä silloin, kun asianomaisia yhtiöitä vastaan jo alkuperäisessä väitetiedoksiannossa esitetyt väitteet ainoastaan osoitetaan oikeiksi uusien todisteiden avulla ja komissio aikoo tukeutua näihin todisteisiin.
Käsiteltävässä asiassa komissio antoi väitetiedoksiannon (jäljempänä vuoden 2011 väitetiedoksianto) vuoden 2013 päätökseen johtaneen menettelyn yhteydessä. Sen jälkeen, kun unionin yleinen tuomioistuin oli kumonnut kyseisen päätöksen osittain, komissio ei antanut täydentävää väitetiedoksiantoa ennen riidanalaisen päätöksen antamista vaan lähetti asianomaisille yhtiöille asiaseikkoja koskevan kirjeen. Tältä osin on niin, ettei unionin toimen kumoaminen välttämättä vaikuta valmistelutoimien pätevyyteen. On kuitenkin niin, ettei vuoden 2011 väitetiedoksiannon pätevyyttä voida kyseenalaistaa tuomiolla Portugal Telecom v. komissio, koska sillä kumottiin vuoden 2013 päätös ainoastaan siltä osin kuin siinä vahvistettiin kantajalle määrätyn sakon määrä komission huomioon ottaman myynnin arvon perusteella. Mainittu tuomio ei näin ollen ole esteenä sille, että vuoden 2011 väitetiedoksiantoon sisältyvät tiedot lausekkeen soveltamisalasta otetaan huomioon kantajan puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen tutkimiseksi.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo, ettei lausekkeen tulkintaa siten, että siinä kielletään valmistelutoimet, voida kuitenkaan pitää uutena väitteenä vuoden 2011 väitetiedoksiannossa ilmoitettuihin väitteisiin nähden, viimeksi mainittujen väitteiden muuttamisena tai rikkomisen ominaisluonteen muuttamisena. Vaikkei vuoden 2011 väitetiedoksiannossa täsmennetäkään, että lausekkeessa kielletään valmistelutoimet, tällaista tulkintaa edellyttävät yhtäältä lausekkeen voimassaoloaika, joka on liian lyhyt mahdollistamaan tosiasiallisen tulon kyseisille markkinoille, ja toisaalta lausekkeen englanninkielinen sanamuoto.
Komissio tulkitsi lisäksi lauseketta siten, että siinä kielletään valmistelutoimet, voidakseen laskea myynnin arvon tuomion Portugal Telecom v. komissio mukaisesti. Myynnin arvon määrittäminen ei kuitenkaan kuulu niihin seikkoihin, joista komission on kuultava osapuolia, koska kuulluksi tulemista koskeva oikeus ei kata tällaista sakon määrän määrittämismenetelmään liittyvää seikkaa.
Kantajan argumentista, jonka mukaan komissio ei antanut sille mahdollisuutta esittää perustelujaan suullisessa kuulemisessa, unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa, että oikeus suulliseen kuulemiseen on olemassa vasta sen jälkeen, kun komissio on antanut väitetiedoksiannon (
6
). Näin ollen on niin, että koska komissiolla ei ollut velvollisuutta antaa täydentävää väitetiedoksiantoa asiaseikkoja koskevan kirjeen asemesta, sillä ei ollut velvollisuutta järjestää suullista kuulemista ennen riidanalaisen päätöksen antamista.
Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio teki oikeudellisen virheen arvioidessaan osapuolten välisen potentiaalisen kilpailun olemassaoloa sen kriteerin perusteella, joka koskee markkinoille tuloa koskevia ylitsepääsemättömiä esteitä. Unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että komissio ei ole tehnyt tällaista virhettä.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi näet tuomiossa Portugal Telecom v. komissio, jolla vuoden 2013 päätös kumottiin, että myynnit, jotka eivät liittyneet suoraan tai epäsuorasti rikkomiseen, eli myynnit, joiden osalta osapuolet eivät olleet potentiaalisia kilpailijoita, oli jätettävä myynnin arvon määrittämisen ulkopuolelle. Unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan täsmentänyt, minkä kriteerin nojalla voidaan arvioida tällaisen kilpailun olemassaoloa sakon laskemista varten, vaikka se totesi, että kriteeri, jonka nojalla voitiin arvioida tällaisen kilpailun olemassaoloa rikkomisen toteamiseksi, olivat markkinoille tulemista koskevat ylitsepääsemättömät esteet.
Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että markkinoille tulemista koskevia ylitsepääsemättömiä esteitä koskevaa kriteeriä oli käytettävä myös sakon määrän laskemista varten. On näet niin, että jos komissiolta vaadittaisiin, että sen pitäisi myynnin arvon määrittämistä varten mennä markkinoille tuloa koskevien ylitsepääsemättömien esteiden tarkastelua pidemmälle sen määrittämiseksi, onko osapuolilla tosiasialliset ja konkreettiset mahdollisuudet tulla markkinoille, merkitsisi tämä sitä, että komissiolle asetettaisiin sakon laskemisen yhteydessä velvollisuus, jota sillä ei ole rikkomisen toteamisen yhteydessä, kun kyseessä olevalla kilpailusääntöjen rikkomisella on kilpailunvastainen tarkoitus.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkää näin ollen tämän viimeksi mainitun kanneperusteen.
(
1
)	SEUT 101 artiklan mukaisesta menettelystä 23.1.2013 annetun päätöksen C(2013) 306 final muuttamisesta 25.1.2022 annetun komission päätöksen C(2022) 324 final (asia AT.39839 - Telefónica/Portugal Telecom) (jäljempänä riidanalainen päätös).
(
2
)	Tuomio 28.6.2016, Portugal Telecom v. komissio (T-208/13, EU:T:2016:368). Kyseisestä tuomiosta ei valitettu.
(
3
)	SEUT 101 artiklan mukaisesta menettelystä 23.1.2013 annettu komission päätös C(2013) 306 final (asia AT.39.839 - Telefónica/Portugal Telecom) (jäljempänä vuoden 2013 päätös).
(
4
)	Tuomio 28.6.2016, Portugal Telecom v. komissio (T-208/13, EU:T:2016:368) ja tuomio 28.6.2016, Telefónica v. komissio (T-216/13, EU:T:2016:369). Tuomiosta Telefónica v. komissio tehtiin valitus, jonka unionin tuomioistuin hylkäsi 13.12.2017 antamallaan tuomiolla Telefónica v. komissio (C-487/16 P, ei julkaistu, EU:C:2017:961).
(
5
)	Ks. alaviite 2.
(
6
)	[SEUT 101] ja [SEUT 102] artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta 7.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 773/2004 (EUVL 2004, L 123, s. 18) 12 artikla.