62002CC0295_LT
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra susijęs su 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos(2) išaiškinimu. Jis pateiktas nagrinėjant bylą dėl ūkininkams taikomų nuobaudų pagal Reglamentu (EEB) Nr. 3508/92(3) ir Reglamentu (EEB) Nr. 3887/92(4) įtvirtintą integruotą administravimo ir kontrolės sistemą nustatymo.
2. Kilusiu klausimu siekiama nustatyti, ar pagalbos paraiškos, dėl kurios pagal Reglamentą Nr. 3887/92 turi būti taikoma nuobauda, atveju Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalis leidžia vėlesnio reglamento nuostatas taikyti atgaline data, remiantis tuo, kad jis už nagrinėjamą pažeidimą numato mažiau griežtas nuobaudas.
I – Pagrindinė byla
3. Pagrindinėje byloje ginčas kilo tarp Verdeno žemės ūkio organizavimo biuro ( Amt für Agrarstruktur, toliau – Amt ), kuris yra viena iš Vokietijos Federacinės Respublikos institucijų, kompetentingų mokėti 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 805/68(5) numatytas priemokas galvijienos gamintojams, ir Giselos Gerken.
4. 1995 m. gruodžio 21 d. G. Gerken, remdamasi Reglamento Nr. 805/68 4b straipsniu, paprašė specialios priemokos už dvylika pirmos ir antros amžių grupių jaučių. Ši paraiška buvo atmesta dėl septynių iš dvylikos galvijų, nes G. Gerken nepateikė įrodymo, kad jie atitinka Bendrijos teisėje nustatytą amžiaus sąlygą. Pritaikęs Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies a punkte numatytas nuobaudas, Amt
taip pat atsisakė suteikti priemoką už kitus penkis galvijus.
5. Po rezultatų nedavusio skundo G. Gerken Verwaltungsgericht
(Vokietija) pareiškė ieškinį. Bylos nagrinėjimo metu jai pavyko pateikti trijų iš septynių atitinkamų galvijų reikalaujamą amžiaus įrodymą. Todėl Amt
pareiškė esantis pasirengęs už šiuos tris ir už penkis kitus gyvulius, kurių amžius jau buvo nustatytas, išmokėti pritaikius Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies a punkte numatytas nuobaudas sumažintas priemokas.
6. 2000 m. vasario 17 d. sprendimu Verwaltungsgericht
atmetė Amt
pateiktą pasiūlymą. Jis nusprendė, kad Amt
teisėtai atmetė G. Gerken paraišką dėl keturių gyvulių, kurių amžius nebuvo nustatytas. Tačiau dėl kitų aštuonių gyvulių teismas nusprendė, kad G. Gerken turi teisę gauti visą, o ne pagal Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies  punktą sumažintą priemoką. Jis nusprendė, kad šioje nuostatoje numatytos nuobaudos šiuo atveju netaikytinos, nes G. Gerken nepateikė jokios suklastotos ar klaidingos deklaracijos. Todėl Amt padavė apeliacinį skundą dėl šio sprendimo Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht
(Vokietija).
II – Teisinis pagrindas
7. Reglamentas Nr. 3508/92 nustato tam tikrų pagalbos, teikiamos Bendros žemės ūkio politikos srityje, schemų integruotą administravimo ir kontrolės sistemą.
8. Reglamentas Nr. 3887/92 nurodo išsamias šios sistemos taikymo taisykles, konkrečiai susijusias su ūkininkų teikiamomis pagalbos paraiškomis, kontrole, skirta nustatyti, ar laikomasi pagalbos teikimo sąlygų, ir nuobaudomis už šių sąlygų nesilaikymą.
9. Šie reglamentai, taikomi Reglamente Nr. 805/68 numatytai pagalbai, teikiamai galvijienos gamintojams, įskaitant šio reglamento 4b straipsnyje numatytą specialią priemoką už jaučius.
10. Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalyje apibūdinamos nuobaudos, taikomos ūkininkui, kurio pagalbos paraiškoje deklaruojamų gyvulių skaičius yra didesnis nei patikrinimo metu nustatytas gyvulių skaičius. Ji(6) išdėstyta taip:
„Jeigu deklaruojamų galvijų skaičius viršija patikrinimo metu nustatytą galvijų skaičių, pagalba skaičiuojama pagal nustatytą galvijų skaičių. Tačiau, išskyrus nenugalimos jėgos atvejus ir pritaikius 5 dalį, pagalbos suma už vienetą yra mažinama:
a) tais atvejais, kai paraiška susijusi daugiausia su 20 galvijų:
– procentine dalimi, atitinkančia nustatytą skirtumą, jeigu šis yra ne daugiau kaip du galvijai,
– dviguba procentine dalimi, atitinkančia nustatytą skirtumą, jeigu šis yra daugiau kaip du, bet ne daugiau kaip keturi galvijai.
Jeigu skirtumas yra didesnis kaip keturi galvijai, pagalba nėra suteikiama;
b) kitais atvejais:
– procentine dalimi, atitinkančia nustatytą skirtumą, jeigu šis yra ne didesnis kaip 5 %,
– dviguba procentine dalimi, jeigu skirtumas yra didesnis kaip 5 %, bet ne didesnis kaip 20 %.
Jeigu nustatytas skirtumas yra didesnis kaip 20 %, pagalba nėra suteikiama.
a punkte nurodytos procentinės dalys apskaičiuojamos pagal deklaruojamą skaičių, o b punkte nurodytos procentinės dalys skaičiuojamos pagal nustatytą skaičių.
Tačiau tokiu atveju, kai sąmoningai arba dėl didelio nerūpestingumo pateikiama klaidinga deklaracija:
– šis ūkininkas pašalinamas iš atitinkamos pagalbos schemos šiais kalendoriniais metais,
ir
– kai sąmoningai pateikiama klaidinga deklaracija, iš tos pačios pagalbos scemos kitais kalendoriniais metais.
< … > “. (Neoficialus vertimas)
11. Reglamentas Nr. 3887/92 buvo panaikintas ir pakeistas 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2419/2001,(7) įsigaliojusiu 2001 m. gruodžio 13 d.
12. Reglamento Nr. 2419/2001 44 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad „šiame reglamente numatytas pagalbos sumažinimas arba jos neskyrimas netaikomi, jeigu ūkininkas pateikė iš esmės teisingą informaciją arba jeigu, priešingu atveju, jis gali įrodyti, kad yra nekaltas.“
13. Pagal Reglamento Nr. 2419/2001 53 straipsnio 1 dalį(8) Reglamentas Nr. 3887/92 toliau taikomas pagalbos paraiškoms, susijusioms su prekybos metais arba priemokų skyrimo laikotarpiais, prasidedančiais iki 2002 m. sausio 1 d. Tačiau Reglamentas Nr. 2419/2001 taikomas pagalbos paraiškoms, susijusioms su prekybos metais arba priemokų skyrimo laikotarpiais, prasidedančiais 2002 m. sausio 1 d.(9)
14. Reglamentas Nr. 2988/95 sukūrė bendras taisykles visose Bendrijos politikų srityse, siekiant veiksmingiau kovoti su Bendrijų finansiniams interesams kenkiančiu sukčiavimu(10) . Todėl jame išdėstytos bendrosios taisyklės, reglamentuojančios nuobaudas už Bendrijos teisės aktų pažeidimus(11) .
15. Pagal reglamento 1 straipsnio 2 dalį „pažeidimas“ – tai „bet kuris Bendrijos teisės aktų nuostatų pažeidimas, susijęs su ekonominės veiklos vykdytojo veiksmais ar neveikimu, dėl kurio Bendrijų < … > biudžetui < … > padaroma žala“.
16. Reglamento 2 straipsnio 2 dalis numato:
„Administracinių nuobaudų skirti negalima, jeigu jos nėra numatytos Bendrijos teisės akte, priimtame iki tol, kol buvo padarytas pažeidimas. Jeigu Bendrijos taisyklių nuostatos, pagal kurias skiriamos administracinės nuobaudos, buvo vėliau pakeistos, atgaline data taikomos mažiau griežtos nuostatos.“
III – Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
17. Nagrinėdamas apeliacinį skundą, Niedersächsisches Oberverwaltungsgerht konstatavo, kad ginčijama priemokos paraiška padarytas pažeidimas, dėl kurio turi būti taikoma Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta nuobauda.
18. Jis nurodė, kad G. Gerken nepateikė keturių iš dvylikos deklaruojamų galvijų reikalaujamo amžiaus įrodymo ir kad pagal Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies a punkto antrąją įtrauką pagalbos suma turi būti sumažinta dviguba procentine dalimi, atitinkančia skirtumą, jeigu šis yra ne daugiau kaip keturi gyvuliai. Be to, prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas priminė, kad 2002 m. gegužės 16 d. sprendimu Schilling ir Nehring (12) Teisingumo Teismas nusprendė, jog 10 straipsnio 2 dalyje numatytos nuobaudos taikomos net tada, jeigu deklaruojamų gyvulių skaičius, didesnis už nustatytą jų skaičių, nėra pagrįstas klaidinga pareiškėjo deklaracija, o tik tuo, kad kai kurių galvijų atžvilgiu nėra įvykdytos priemokos suteikimo sąlygos. Todėl iš esmės Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies a punkte numatytos nuobaudos G. Gerken turi būti taikomos.
19. Tačiau prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas pažymėjo, kad G. Gerken kaltės pagal Reglamento Nr. 2419/2001 44 straipsnio 1 dalį nėra.
20. Iš tiesų, grįsdama savo priemokos paraišką, ji pateikė Verdeno apskrities ( Landkreis Verden ) oficialaus veterinaro pažymą, patvirtinančią, kad gyvuliai neserga leukoze. Taigi prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusiame teisme buvo nustatyta, kad iki 1996 m. pradžios Amt
priimdavo tokias pažymas kaip tinkamą gyvulių amžiaus įrodymą. Taip pat buvo nustatyta, kad G. Gerken jau pateikus paraišką remdamasis dviem 1996 m. kovo mėn. ir birželio mėn. priimtais ministerijos nutarimais pirmąjį kartą Amt pirmą kartą pakeitė šią administracinę praktiką. Todėl prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas mano, kad G. Gerken pateikė „iš esmės teisingą informaciją“ Reglamento Nr. 2419/2001 44 straipsnio 1 dalies prasme.
21. Esant tokioms aplinkybėms jis abejoja, ar turi taikyti Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies a punkte numatytas nuobaudas. Pagal Reglamento Nr. 2419/2001 53 ir 54 straipsnius, kadangi ginčijama paraiška susijusi su prekybos metais, prasidedančiais iki 2002 m. sausio 1 d., Reglamentas Nr. 3887/92 yra taikytinas. Tačiau Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalis aiškiai numato, kad jeigu Bendrijos taisyklių nuostatos, pagal kurias skiriamos administracinės nuobaudos, vėliau pakeičiamos, mažiau griežtos nuostatos taikomos atgaline data. Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht
abejoja, ar šioje byloje mažiau griežtų nuobaudų taikymo atgaline data principui turi būti teikiama pirmenybė Reglamento Nr. 2419/2001 53 ir 54 straipsniuose numatytų pereinamojo laikotarpio nuostatų atžvilgiu. Todėl jis nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį klausimą:
„Ar, remiantis Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies a punkto antrąja įtrauka, pagalbos suma taip pat turi būti sumažinta, jeigu speciali priemoka už jaučius negali būti suteikta ūkininkui remiantis teisiniais pagrindais, nors jis pateikė iš esmės teisingą informaciją Reglamento < … > Nr. 2419/2001 44 straipsnio 1 dalies prasme, arba jeigu, priešingu atveju, jis gali įrodyti, kad yra nekaltas?“
IV – Klausimo nagrinėjimas
22. Pateikdamas šį klausimą, Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht
siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad kai pagalbos „už gyvulius“ paraiška, patenkančia į Reglamento Nr. 3887/92 taikymo sritį, padarytas pažeidimas, už kurį pagal šį reglamentą turi būti taikoma nuobauda, kompetentingos valdžios institucijos gali Reglamento Nr. 2419/2001 nuostatas taikyti atgaline data, nors jos įsigaliojo po to, kai atsirado bylos aplinkybės, remiantis tuo, kad šio reglamento nuostatos yra mažiau griežtos nagrinėjamo elgesio atžvilgiu.
23. Kaip prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas konstatavo, nagrinėjimą reikia pradėti 1997 m. liepos 17 d. sprendimu National Farmers’ Union ir kiti (13) .
24. Šioje byloje Teisingumo Teismas nagrinėjo tokį patį klausimą, susijusį su pagalbos „už plotus“ paraiška, numatyta Reglamente Nr. 3887/92. Jis turėjo konkrečiai nuspręsti, ar Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalis leidžia pagalbos „už plotus“ paraiškos, dėl kurios pagal Reglamento Nr. 3887/92 9 straipsnį turėjo būti taikoma nuobauda, atveju atgaline data taikyti vėlesnio reglamento nuostatas, t. y. Reglamentą Nr. 1648/95, remiantis tuo, kad jis tam tikra apimtimi sumažino Reglamento Nr. 3887/92 9 straipsnyje numatytas nuobaudas.
25. Teisingumo Teismas į šį klausimą atsakė teigiamai, inter alia, motyvuodamas tuo, kad:
„iš Reglamento Nr. 2988/95 dešimtos konstatuojamosios dalies išplaukia, kad vienas iš šio reglamento tikslų yra numatyti „atitinkamas nuostatas“, „norint išvengti, kad Bendrijos piniginės nuobaudos ir nacionalinės baudžiamosios sankcijos nebūtų skiriamos tiems patiems asmenims dėl tų pačių priežasčių < … >, kartu gerbiant acquis communautaire
bei konkrečių šio reglamento įsigaliojimo metu galiojusių Bendrijos taisyklių nuostatas“. Todėl iš šio reglamento matyti, kad jis taip pat taikomas ir jo įsigaliojimo metu egzistuojantiems Bendrijos reglamentams, įskaitant Reglamentą Nr. 3887/92.“(14)
26. Taigi remiantis principais Reglamentas Nr. 2988/95 taikomas Reglamento Nr. 3887/92 atžvilgiu, ir todėl leidžia pagalbos paraiškų, pateiktų pagal šį reglamentą, atžvilgiu taikyti atgaline data vėlesniais reglamentais nustatytas mažiau griežtas nuobaudas.
27. Tačiau iš Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalies matyti,(15) jog siekiant, kad konkrečiu atveju teisės aktas būtų taikomas atgaline data, šioje nuostatoje reikalaujama, kad būtų įgyvendintos šios keturios sąlygos:
– ūkio subjektas turi būti padaręs „pažeidimą“ Reglamento Nr. 2988/95 1 straipsnio 2 dalies prasme,
– už pažeidimą turi būti taikoma „nuobauda“ Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalies prasme,
– nuobaudą įtvirtinančios Bendrijos nuostatos turi būti „vėliau pakeistos“ ir
– naujosiose nuostatose numatyta priemonė turi būti „mažiau griežta“ nei iš pradžių nustatyta nuobauda.
28. Taigi akivaizdu, kad šioje byloje šios keturios sąlygos yra įgyvendintos.
29. Pirma, žinome, kad integruotos administravimo ir kontrolės sistemos srityje, kai ūkininkas pateikia pagalbos „už gyvulius“ paraišką, jis privalo deklaruoti tik tuos gyvulius, kurie atitinka įvairias Bendrijos teisės aktuose nustatytas nagrinėjamos pagalbos suteikimo sąlygas(16) . Pateikdama priemokos už galvijus paraišką ir neįrodydama, kad jie atitinka reikalaujamo amžiaus sąlygą, G. Gerken padarė pažeidimą Reglamento Nr. 2988/95 1 straipsnio 2 dalies prasme, nes ji padarė „Bendrijos teisės nuostatų pažeidimą, susijusį su < … > veiksmais ar neveikimu, dėl kurio Bendrijų < … > biudžetui < … > padaroma žala < … > darant nepagrįstas išlaidas.“
30. Antra, akivaizdu, kad pagalbos sumos už vienetą sumažinimas ar netgi visiškas pagalbos neskyrimas yra „administracinės nuobaudos“ pagal Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalį. Ši aplinkybė išplaukia iš Reglamento Nr. 3887/92 devintosios konstatuojamosios dalies ir iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos(17), kur, nurodant pagal Reglamento Nr. 3887/92 9 straipsnį ir 10 straipsnio 2 dalį taikomas priemones, konkrečiai vartojamas žodis „nuobauda“(18) .
31. Trečia, kaip jau matėme, Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalis buvo „vėliau pakeista“, t. y. ji buvo panaikinta ir pakeista Reglamentu Nr. 2419/2001.
32. Galiausiai, kalbant apie ketvirtąją sąlygą, akivaizdu, kad naujos Bendrijos nuostatos yra mažiau griežtos nei iš pradžių numatytosios. Nors dėl nagrinėjamo pažeidimo pagal Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalies a punkto antrąją įtrauką pagalbos suma už vienetą mažinama, Reglamento Nr. 2419/2001 44 straipsnio 1 dalis numato, kad negali būti taikomas joks pagalbos sumažinimas ar neskyrimas. Taigi Reglamentu Nr. 3887/92 numatyta nuobauda paprasčiausiai neskiriama.
33. Todėl atsižvelgiant į šias įvairias aplinkybes Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalis turi leisti nacionaliniam teismui, G. Gerken pateikus priemokos paraišką, Reglamente Nr. 2419/2001 išdėstytas palankesnes nuostatas taikyti atgaline data.
34. Tačiau prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas abejoja dėl galimybės priimti tokį sprendimą.(19) Jo nuomone, taip pat reikia atsižvelgti į šias aplinkybes.
35. Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht
nurodo, kad Reglamente Nr. 2419/2001 išdėstytos aiškios nuostatos, reglamentuojančios Reglamento Nr. 3887/92 ir Reglamento Nr. 2419/2001 taikymą laiko atžvilgiu. Pagal šio teisės akto 53 ir 54 straipsnius Reglamentas Nr. 3887/92 taikomas pagalbos paraiškoms, susijusioms su prekybos metais, prasidedančiais iki 2002 m. sausio 1 d., o Reglamentas Nr. 2419/2001 taikomas paraiškoms, pateiktoms prekybos metais, prasidedančiais 2002 m. sausio 1 d. Todėl prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas abejoja, ar nėra kolizijos tarp šių nuostatų ir Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalies, dėl kurios, atvirkščiai, pagalbos paraiškoms, susijusioms su prekybos metais, ankstesniais nei 2002 m. sausio 1 d. būtų taikomas Reglamentas Nr. 2419/2001.
36. Tiesa, kad Reglamento Nr. 2419/2001 53 ir 54 straipsniai įtvirtina pereinamojo laikotarpio nuostatas, reglamentuojančias Reglamento Nr. 3887/92 ir Reglamento Nr. 2419/2001 taikymą laiko atžvilgiu. Kaip jau matėme, Reglamento Nr. 2419/2001 53 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad Reglamentas Nr. 3887/92 panaikinamas, tačiau jis toliau taikomas pagalbos paraiškoms, susijusioms su prekybos metais arba priemokų skyrimo laikotarpiais, prasidedančiais iki 2002 m. sausio 1 d. 54 straipsnyje numatyta, kad Reglamentas Nr. 2419/2001 įsigalioja kitą dieną nuo jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (20) ir taikomas pagalbos paraiškoms, susijusioms su prekybos metais arba priemokų skyrimo laikotarpiais, kurie prasideda 2002 m. sausio 1 d.
37. Tačiau, skirtingai nei prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas, nemanyčiau, kad šios nuostatos gali sudaryti kliūtis taikyti pagrindinėje byloje Reglamento Nr. 2419/2001 44 straipsnio 1 dalį.
38. Primintina, kad Reglamentu Nr. 2988/95 siekiama panaikinti Bendrijų finansiniams interesams kenkiančius teisės aktus visose srityse.(21) Todėl jame įtvirtinamos bendros visose Bendrijos politikos srityse, įskaitant Bendrą žemės ūkio politiką, taisyklės ir principai.(22) Be to, Reglamento Nr. 2988/95 preambulė aiškiai nurodo, kad neteisėtą veiką ir jai taikomas administracines priemones bei už ją skiriamas nuobaudas nustato atskirų sektorių taisyklės „ pagal šį reglamentą
(Nr. 2988/95) “.(23)
39. Iš to išplaukia, kad kontrolės ir nuobaudų už Bendrijos teisės pažeidimus srityje teisės aktų leidėjas nustatė bendrus principus ir pareikalavo, kad visos atskirų sektorių taisyklės juos atitiktų.
40. Reglamente Nr. 2419/2001, kuris buvo priimtas vėliau nei Reglamentas Nr. 2988/95, nėra jokios nuostatos, nukrypstančios nuo šio teisės akto 2 straipsnio 2 dalies. Jame nėra jokios aiškios ar numanomos nuostatos, kuri leistų manyti, jog Bendrijos teisės aktų leidėjas nukrypo ar ketino nukrypti nuo mažiau griežtų nuobaudų taikymo atgaline data principo.
41. Esant šioms aplinkybėms manyčiau, kad Reglamento Nr. 2419/2001 53 ir 54 straipsnių pereinamojo laikotarpio nuostatos turi būti aiškinamos, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalį. Nesant priešingų nuorodų, jos turi būti aiškinamos taip, kad jų taikymas „nepažeidžia“ mažiau griežtų nuobaudų taikymo atgaline data principo.
42. Kaip pabrėžė Komisija,(24) bet koks priešingas aiškinimas padarytų Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalį beprasmišką. Kadangi dauguma (jeigu ne visi) Bendrijos reglamentų apima nuostatas, susijusias su jų taikymu laiko atžvilgiu, priešingas sprendimas būtų nuolatinis neatsižvelgimas į mažiau griežtų nuobaudų taikymo atgaline data principą. Aišku, kad toks sprendimas visiškai prieštarautų teisės aktų leidėjo ketinimui suteikti principui kiek įmanoma platesnę taikymo sritį.
43. Atsižvelgdamas į šias įvairias aplinkybes, siūlyčiau Teisingumo Teismui atsakyti, jog Reglamento Nr. 2988/95 2 straipsnio 2 dalis reikalauja, kad nacionalinis teismas G. Gerken priemokos paraiškos atžvilgiu Reglamento Nr. 2419/2001 44 straipsnio 1 dalies palankesnes nuostatas taikytų atgaline data.
V – Išvada
44. Taigi siūlyčiau Teisingumo Teismui nuspręsti:
„1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos 2 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad kai pagalbos „už gyvulius“ paraiška, patenkančia į 1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3887/92, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles, taikymo sritį, padarytas pažeidimas, už kurį pagal šį reglamentą gali būti taikoma nuobauda, kompetentingos valdžios institucijos turi 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2419/2001, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles, nuostatas taikyti atgaline data, jeigu šis reglamentas numato mažiau griežtas nuostatas nagrinėjamo elgesio atžvilgiu.“
(1) .
(2)
–	OL L 312, p. 1.
(3)
–	1992 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3508/92, nustatantis tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų integruotą administravimo ir kontrolės sistemą (OL L 355, p. 1).
(4)
–	1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 3887/92, nustatantis išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (OL L 391, p. 36).
(5)
–	Reglamentas dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (OL L 148, p. 24). Bylai reikšminga šio reglamento redakcija yra su pakeitimais, padarytais 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2066/92, iš dalies keičiančiu Reglamentą Nr. 805/68 ir panaikinančiu Reglamentą (EEB) Nr. 468/87, išdėstantį bendrąsias taisykles, taikomas suteikiant specialią priemoką galvijienos gamintojams, ir Reglamentą (EEB) Nr. 1357/80, nustatantį priemokų sistemą už karvių žindenių laikymą (OL L 215, p. 49, toliau – Reglamentas Nr. 805/68).
(6)
–	1995 m. liepos 6 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1648/95 (OL L 156, p. 27) redakcija.
(7)
–	Reglamentas, nustatantis išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Reglamente Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (OL L 327, p.  11).
(8)
–	Su pataisymais, paskelbtais OL L 7 2002, p. 48.
(9)
–	Reglamento Nr. 2419/2001 54 straipsnio 2 dalis.
(10)
–	Ketvirtoji konstatuojamoji dalis.
(11)
–	1 straipsnio 1 dalis.
(12)
–	C-63/00, Rink. p. I-4483.
(13)
–	1997 m. liepos 17 d. sprendimas National Farmers’ Union ir kiti, C‑354/95, Rink., p. I-4559.
(14)
– Nurodytas sprendimas National Farmers’ Union ir kiti
(39 punktas). Teisingumo Teismas patvirtino šią analizę 2002 m. lapkričio 19 d. sprendime Strawson ir Gagg & Sons
(C‑304/00, Rink., p. I‑10737, 46 punktas).
(15)
–	Šiuo klausimu taip pat žr. nurodytą sprendimą National Farmers’ Union ir kiti
(40 punktas) ir nurodytą sprendimą Strawson ir Gagg & Sons
(46 punktas).
(16)
–	Žr. nurodytus sprendimą Schilling ir Nehring
(33 punktas) ir sprendimą Strawson ir Gagg & Sons
(38 punktas).
(17)
–	Dėl pagal Reglamento Nr. 3887/92 9 straipsnį taikomų pagalbos už plotus paraiškoms priemonių žr. nurodytus sprendimą National Farmers’ Union ir kiti
(40 punktas) ir sprendimą Strawson ir Gagg & Sons
(46 punktas). Dėl pagal Reglamento Nr. 3887/92 10 straipsnio 2 dalį taikomų pagalbos už gyvulius paraiškoms priemonių žr. nurodytą sprendimą Schilling ir Nehring
(26 ir 27 punktai).
(18)
–	Šiuo klausimu taip pat žr. išvadą nurodytoje byloje Schilling ir Nehring
(37−40 punktai).
(19)
–	Žr. prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nutartį (10 p.)
(20)
–	T. y. 2001 m. gruodžio 13 d.
(21)
–	Trečioji konstatuojamoji dalis.
(22)
–	Ketvirtoji konstatuojamoji dalis.
(23)
–	Penktoji konstatuojamoji dalis (mano išskirta).
(24)
–	Rašytinės pastabos (15 ir 16 punktai).