62022TJ0246_RES
T‑246/22. sz. ügy
PGTEX Morocco
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (kibővített tizedik tanács), 2024. december 4.
„Támogatások – A Kínából származó egyes szőtt vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára kivetett végleges kiegyenlítő vámok kiterjesztése a Marokkóban feladott ilyen termékek behozatalára – Kijátszásellenes vizsgálat – Az intézkedések kijátszása – EK–Marokkó euro‑mediterrán társulási megállapodás – Az (EU) 2016/1037 rendelet 33. cikkének a) pontja – Hatáskörrel való visszaélés – A kijátszás megállapításának feltételei – A 2016/1037 rendelet 23. cikkének (3) bekezdése – Olyan gyakorlat, eljárás vagy munka eredményeként eredő változás, amelynek a vám kivetésén kívül semmilyen más megfelelő magyarázata vagy gazdasági indoka nincs – Összeszerelési műveletek – Befejezési műveletek – A »hozzáadott érték« fogalma – Továbbra is támogatásban részesülő importált hasonló termék vagy annak részei – Téves jogalkalmazás – Nyilvánvaló értékelési hiba – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – Egyenlő bánásmód – A megfelelő ügyintézés elve – A 2016/1037 rendelet 28. cikkének (1) és (3) bekezdése – A rendelkezésre álló tények felhasználása”
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Megkerülés – Kiegyenlítő vám kiterjesztése – Az azon országban feladott behozatalra kiterjesztett végleges kiegyenlítő vám, amely az Unióval társulási megállapodást kötött – Megengedhetőség – Feltételek
(2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (18) preambulumbekezdés, és 23. cikk; 2022/301 bizottsági rendelet)
(lásd: 37–39., 41–48. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Megkerülés – Fogalom – Harmadik országok és az Unió közötti kereskedelem szerkezetének változása – Megfelelő magyarázat nélküli vagy gazdaságilag nem indokolt gyakorlat, eljárás vagy munka eredményeként előállt változás – A kiegyenlítő vámmal érintett termékekhez hasonló termékeket előállító gyártóüzem létrehozása az említett termék származási országától eltérő országban – Időbeli egybeesés a vámok kivetéséhez vezető szubvencióellenes vizsgálat megindítása és az említett gyártóüzem létrehozása között – A hatályban lévő kiegyenlítő vámok alkalmazásának elkerülésére irányuló szándék vélelme – Bizonyítási teher
(2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés; 2022/301 bizottsági rendelet, (67) preambulumbekezdés)
(lásd: 74–85. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Megkerülés – Hatály – Összeszerelési műveletek – Bennfoglaltság
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 13. cikk, (1) bekezdés, negyedik albekezdés; 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés, második albekezdés; 2022/301 bizottsági rendelet, (33) preambulumbekezdés)
(lásd: 106–116. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Megkerülés – Összeszerelési művelet – Fogalom – Befejezési művelet – Bennfoglaltság
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 13. cikk, (1) bekezdés, negyedik albekezdés, és (2) bekezdés, b) pont; 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés, második albekezdés; 2022/301 bizottsági rendelet, (76), (77) és (79) preambulumbekezdés)
(lásd: 131–138. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Megkerülés – Összeszerelési művelet – Fogalom – Értékelési szempontok
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 13. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés, (2) bekezdés; 2022/301 bizottsági rendelet, (76), (77) és (79) preambulumbekezdés)
(lásd: 141., 142. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Megkerülés – Összeszerelési művelet – Az összeszerelt termék alkatrészei összértékének legalább 60%‑át képező, az intézkedések által érintett országból érkező alkatrészek – Kivétel – A behozott alkatrészeknek az előállítási költség 25%‑ánál magasabb hozzáadott értéke – A hozzáadott érték fogalma – Terjedelem – Kiszámítás – Előállítási költségek – Kiigazítás – Szempontok – A tényleges termelés kapacitáskihasználása mértékének figyelembevétele
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, (5) bekezdés, és 13. cikk, (2) bekezdés, b) pont; 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés; 2022/301 bizottsági rendelet, (80)–(82), (85), (86) és (91)–(94) preambulumbekezdés)
(lásd: 171–179. pont)
Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Megkerülés – Összeszerelési művelet – A behozott alkatrészek hozzáadott értékének meghatározása – A gyártási költségek kiigazítása – Megengedhetőség – Az előállítási költségek kiigazításának hiánya a kárkülönbözet dömpingellenes vizsgálat során való meghatározásakor – Az egyenlő bánásmód elvének megsértése – Hiány
(2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, (5) bekezdés, 13. cikk, (2) bekezdés, b) pont; 2022/301 bizottsági rendelet, (77)–(80), (82), (83), (88), (90) és (91) preambulumbekezdés)
(lásd: 202. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Megkerülés – Fogalom – Továbbra is támogatásban részesülő importált hasonló termék vagy annak részei – A támogatások egymással kapcsolatban álló felek közötti továbbgyűrűzésének jogi vélelme – Bizonyítási teher
(2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés; 2022/301 bizottsági rendelet, (105) preambulumbekezdés)
(lásd: 225–229. pont)
Közös kereskedelempolitika – A harmadik államok szubvenciós gyakorlata elleni védekezés – Megkerülés – A vizsgálat lefolytatása – A rendelkezésre álló adatok felhasználása a vállalkozás együttműködésének megtagadása esetén – Feltételek – A szükséges információkhoz való hozzáférés megtagadása
(2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 23. cikk, (1) bekezdés, 28. cikk, (1) és (4) bekezdés; 2022/301 bizottsági rendelet, (38), (39) és (41)–(43) preambulumbekezdés)
(lásd: 244–247., 255–257. pont)
Összefoglalás
Egy, a kínai PGTEX csoporthoz tartozó marokkói társaság által indított kereset tárgyában eljáró Törvényszék elutasítja a Kínai Népköztársaságból származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek (a továbbiakban: üvegrost szövetek) behozatalára vonatkozóan bevezetett végleges kiegyenlítő vámnak a Marokkóban feladott üvegrost szövetek behozatalára történő kiterjesztéséről szóló 2022/301 végrehajtási rendelet (
1
) megsemmisítése iránti keresetet. A Törvényszék ennek alkalmával pontosítja az Európai Bizottság azon lehetőségét, hogy a Kínai Népköztársasággal szemben kivetett kiegyenlítő vámokat kiterjessze az olyan más harmadik országból származó hasonló termékek behozatalára, amellyel az Európai Unió társulási megállapodást írt alá, amennyiben a hatályban lévő intézkedéseket kijátsszák. Ebben az összefüggésben a Törvényszék többek között megerősíti, hogy az összeszerelési műveletek minősülhetnek olyan kijátszásnak, amely igazolhatja a kiegyenlítő vámok kiterjesztését a 2016/1037 rendelet (
2
) 23. cikke alapján.
2020‑ban a szolgálatai által lefolytatott szubvencióellenes vizsgálatot követően a Bizottság elfogadta a Kínai Népköztársaságból és az Egyiptomból származó egyes üvegrost szövetek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámok kivetéséről szóló 2020/776 végrehajtási rendeletet (
3
).
2021‑ben az üvegrostszövet‑gyártók egyik uniós szövetsége, a Tech‑Fab Europe eV kérelme alapján a Bizottság vizsgálatot indított arra vonatkozóan, hogy e kiegyenlítő intézkedéseket esetlegesen kijátsszák‑e a Marokkóban feladott, akár Marokkóból származóként, akár nem ilyenként bejelentett ugyanezen termék behozatalával. E vizsgálat végén a Bizottság elfogadta a megtámadott végrehajtási rendeletet.
Keresetében a felperes, a PGTEX Morocco, egy üvegrost szöveteket gyártó és az Unióba exportáló marokkói társaság a megtámadott végrehajtási rendeletnek az őt érintő részében történő megsemmisítését kéri. Többek között az Európai Unió és a Marokkói Királyság között létrejött társulási megállapodás (
4
) megsértésére hivatkozik. Vitatja továbbá a marokkói gyártóüzeme létrehozásának a kiegyenlítő vámok kivetésén kívüli gazdasági indokának hiányára vonatkozó következtetéseket, az általa Marokkóban végzett gyártási folyamat „összeszerelési műveletnek” minősítését, valamint a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikke szerinti kijátszási gyakorlatokban való részvételét.
A Törvényszék álláspontja
A társulási megállapodásról és a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikke szerinti kijátszásellenes szabályok alkalmazásának lehetőségéről
Először is a Törvényszék azt vizsgálja, hogy a Bizottság alkalmazhatta‑e a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikkében előírt kijátszásellenes szabályokat abból a célból, hogy kiterjessze a Kínából származó üvegrost szövetek behozatalára kivetett kiegyenlítő vámokat a Marokkóból származó hasonló termékek behozatalára is, figyelmen kívül hagyva azt, hogy az Unió társulási megállapodást írt alá Marokkóval.
A társulási megállapodás és a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikke az Unió kereskedelempolitikájának két olyan eszköze, amelyek eltérő céloknak és logikának felelnek meg. Az első ugyanis olyan együttműködési eszköz, amelynek célja a Marokkóból származó áruk Unión belüli szabad mozgásának előmozdítása, többek között a vámok és az azokkal azonos hatású díjak megszüntetése révén. A második olyan kereskedelemvédelmi eszköz, amelynek célja az olyan tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok szankcionálása, amelyek veszélyeztethetik a harmadik országokkal szemben már hatályban lévő szubvencióellenes intézkedések hatékonyságát, mivel lehetővé teszik az intézmények számára, hogy bizonyos feltételek mellett kiterjesszék e szubvencióellenes intézkedéseket a többek között egy másik országból származó hasonló termékek behozatalára annak elkerülése érdekében, hogy a szubvencióellenes intézkedéseket kijátsszák.
A jelen ügyben a Bizottság – mivel úgy ítélte meg, hogy a PGTEX‑csoport az üvegrost szövetek kínai behozatalára kivetett kiegyenlítő vám megkerülése érdekében hivatkozott Marokkó területére – a megtámadott végrehajtási rendelettel kiterjesztette a kiegyenlítő vámot a Marokkóban feladott üvegrost szövetekre is. A vám kiterjesztésével – aminek egyetlen célja a Kínai Népköztársasággal szemben kivetett kiegyenlítő vám hatékonyságának biztosítása – így nem különböztethető meg ez utóbbitól, amelyet kiegészít. Így a Bizottság megtámadott végrehajtási rendelete a PGTEX‑csoport kínai vállalkozásaira irányul, hogy azokat megakadályozza abban, hogy Marokkó területére hivatkozzanak annak érdekében, hogy kivonják magukat az üvegrost szövetek kínai behozatalára kivetett kiegyenlítő vám alól.
A Törvényszék e tekintetben megjegyzi, hogy a Marokkó és az Unió által aláírt társulási megállapodás nem akadályozza meg az Uniót abban, hogy kijátszásellenes intézkedéseket alkalmazzon a fentiekben leírtakhoz hasonló magatartások megakadályozása érdekében, amennyiben a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikkének valamennyi alkalmazási feltétele teljesül. Az ettől eltérő értelmezés megfoszthatná az Uniót egy olyan kereskedelemvédelmi eszköztől, amely alapvető fontosságú az uniós gazdasági ágazat hatékony védelmének biztosításához, és Marokkót olyan „szabad területté” alakíthatná át, amelyben a gazdasági szereplők a szubvencióellenes intézkedések kijátszására irányuló bármilyen műveletet végrehajthatnának, ami ellentétes lenne a Marokkó és az Unió által e megállapodás keretében tett kölcsönös kötelezettségvállalásokkal.
A Törvényszék szerint ezért a Bizottság nem követett el hibát, amikor a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikkében előírt kijátszásellenes szabályokat alkalmazta.
A szubvencióellenes alaprendelet 23. cikke alkalmazási feltételeinek a jelen ügybeli értékeléséről
Másodszor a Törvényszék emlékeztet arra, hogy a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikke (3) bekezdésének megfelelően négy feltétel szükséges a kijátszás fennállásának megállapításához. Először is a valamely harmadik ország és az Unió, vagy az intézkedések hatálya alá tartozó ország egyes vállalkozásai és az Unió közötti kereskedelem szerkezetének meg kell változnia. Másodszor e változásnak olyan gyakorlat, eljárás vagy munka eredményeként kell előállnia, amelynek a kiegyenlítő vám kivetésén kívül semmilyen más megfelelő magyarázata vagy gazdasági indoka nem volt, Harmadszor bizonyítékot kell szolgáltatni arra vonatkozóan, hogy az uniós gazdasági ágazatot kár érte, vagy a kiegyenlítő vám javító hatását aláássák a hasonló termékek ára vagy mennyisége tekintetében. Negyedszer az importált hasonló terméknek és/vagy annak részeinek továbbra is támogatásban kell részesülniük.
A jelen ügyben a Bizottság, miután megállapította, hogy az üvegrost szövetek Marokkóból Unióba irányuló exportjának növekedése az utóbbiak közötti kereskedelem szerkezetének megváltozását jelenti, elemezte a felperes marokkói gyártóüzemének létrehozását illetően a kijátszás fennállásának megállapításához szükséges második feltételt.
E tekintetben a Törvényszék először is megállapítja, hogy a Bizottság nem követett el hibát, amikor megállapította, hogy a hatályos kiegyenlítő vámok megkerülésére irányuló szándékon kívül nem volt más megfelelő magyarázat vagy gazdasági indok a marokkói üvegrostszövet‑gyártó üzem létrehozására.
E gyártóüzem létrehozását ugyanis 2019 októberében véglegesítették, azaz öt hónappal az üvegrost szövetek kínai behozatalára vonatkozó kiegyenlítő vámok kivetéséhez vezető szubvencióellenes vizsgálat megindítását követően.
Márpedig a szubvencióellenes vizsgálat megindítása és a felperes marokkói gyártási telephelyének létrehozása közötti ilyen időbeli egybeesés az ítélkezési gyakorlat szerint igazolhatja azt a vélelmet, amely szerint valamely gyártóüzem exportáló országban történő létesítésének célja a kereskedelempolitikai intézkedések alkalmazásának elkerülése
Az ilyen időbeli egybeesés esetén az érintett gazdasági szereplőnek kell bizonyítania, hogy a szóban forgó intézkedések következményei alóli mentesülés szándékán kívül más észszerű ok igazolta, hogy abban az országban hozta létre a gyártóüzemet, ahonnan a termékeket exportálja Így a felperesnek kell bizonyítania, hogy a marokkói gyártóüzem létrehozását gazdaságilag más okok magyarázták és indokolták, mint a szóban forgó szubvencióellenes intézkedések megkerülése, ezt a jelen ügyben azonban nem bizonyította.
Egyébiránt a felperes tévesen hivatkozik arra, hogy a Bizottság megsértette az adott ügy valamennyi releváns körülményének gondos és pártatlan vizsgálatára vonatkozó kötelezettségét, mivel a Bizottság helyesen elemezte a felperes által előterjesztett bizonyítékokat, és helyesen állapította meg, hogy e bizonyítékoknak nem sikerült cáfolniuk a következtetését.
Másodszor, a Bizottság nem követett el hibát, és nem sértette meg a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikkét, amikor – annak értékelése érdekében, hogy a jelen ügyben fennáll‑e a hatályos szubvencióellenes intézkedések kijátszása – a 2016/1036 rendelet (
5
) 13. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdésében említett összeszerelési műveleteket a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikke (3) bekezdésének második albekezdése szerinti kijátszásnak minősíthető gyakorlat, eljárás vagy munka közé sorolta.
E tekintetben a Törvényszék megállapítja, hogy az összeszerelési műveletek nem szerepelnek kifejezetten a szubvencióellenes alaprendelet 23. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében, amely – a dömpingellenes alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdéséhez hasonlóan – a lehetséges kijátszási gyakorlatokat határozza meg. Ez azonban nem jelenti azt, hogy az uniós jogalkotó ki kívánta volna zárni az összeszerelési műveleteket e cikk hatálya alól.
E rendelkezés ugyanis a lehetséges kijátszási gyakorlatok nem kimerítő felsorolását tartalmazza. Következésképpen kiterjed a szóban forgó cikkben kifejezetten fel nem sorolt egyéb, kijátszást megvalósító gyakorlatokra is, mint például az összeszerelési műveletekre.
Ezt az értelmezést nemcsak az az ítélkezési gyakorlat erősíti meg, amely szerint a dömpingellenes alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdése nem tartalmazza a lehetséges kijátszási gyakorlatok kimerítő felsorolását, hanem megfelel az e rendelkezés alapjául szolgáló célkitűzésnek is, nevezetesen a hatályos szubvencióellenes intézkedések hatékonyságának biztosítására irányuló célkitűzésnek.
E pontosítás mellett, a Bizottság nem követett el hibát, és nem sértette meg a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkét, amikor arra a következtetésre jutott, hogy az üvegrost szövetek Marokkóban végzett gyártási folyamata befejezési művelet, amely az e rendelkezés értelmében vett „összeszerelési művelet” fogalmába tartozik.
A jelen ügyben a Törvényszék az érintett rendelkezés szó szerinti, rendszertani és teleologikus elemzését végzi el annak meghatározása érdekében, hogy az „összeszerelési műveletek” fogalmát – a Bizottság javaslatának megfelelően – olyan tágan kell‑e értelmezni, amely magában foglalhatja a befejezési műveleteket is, vagy – amint azt a felperes javasolja – olyan megszorító értelmezést kell‑e adni, amely szerint ez utóbbi műveletek nem tartoznak az „összeszerelési művelet” fogalmába.
E tekintetben megállapítja, hogy a dömpingellenes alaprendelet nem határozza meg sem az „összeszerelési művelet”, sem pedig a „befejezési művelet” fogalmát. Azt sem pontosítja, hogy ez utóbbi műveletek az „összeszerelési műveletek” fogalmába tartoznak‑e.
Ami a rendelkezés rendszerét illeti, a befejezési műveletek nem szerepelnek azon gyakorlatok, eljárások vagy munka között, amelyek a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése értelmében kijátszásnak minősülhetnek. Ugyanakkor e rendelkezés (2) bekezdésének b) pontja (
6
), amely meghatározza azokat a feltételeket, amelyek alapján valamely összeszerelési műveletet a hatályban lévő intézkedések kijátszásának kell tekinteni, a „befejezésre” utal. Ezen utalás alapján feltehető, hogy a befejezési műveletek az összeszerelési műveletek egyik fajtájaként értelmezhetők.
Ez az értelmezés egyrészt megfelel a kijátszásra vonatkozó uniós szabályozás által követett célnak, vagyis az Unió által elfogadott szubvencióellenes intézkedések hatékonyságának biztosítására és azok kijátszásának elkerülésére irányuló célkitűzésnek, másrészt pedig azt megerősíti az a körülmény, hogy a jogalkotó széles mérlegelési mozgásteret hagyott az uniós intézmények számára a kijátszásra irányuló műveletek meghatározását illetően.
Végül a felperes által hivatkozott körülmények, mint például az üvegrost szövetek gyártási folyamatának összetettsége, nem befolyásolják az üvegrost szövetek marokkói gyártási folyamatának összeszerelési vagy befejezési műveletnek való minősítését. Ahhoz ugyanis, hogy az összeszerelési tevékenység kijátszásnak minősülhessen, a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkének (2) bekezdése az intézkedések hatálya alá tartozó országból származó felhasznált alkatrészek arányára és az ezen alkatrészekhez a szóban forgó ügylet által hozzáadott értékre utal.
Harmadszor, ami az összeszerelési műveletek hozzáadott értékének a dömpingellenes alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti meghatározását illeti, a Bizottság nem követett el nyilvánvaló értékelési hibát, és nem is sértette meg e rendelkezést azzal, hogy a referencia‑időszak alatti tényleges kapacitáskihasználási arányt figyelembe véve igazította ki a felperes által kiszámított értékcsökkenési költségeket, és figyelmen kívül hagyta a hozzáadott érték kiszámításának a felperes által javasolt másik három módszerét.
A Törvényszék e tekintetben megállapítja, hogy a dömpingellenes alaprendelet 13. cikkének rendszere és célja is azt követeli meg, hogy az összeszerelési műveletek hozzáadott értékének meghatározásához kizárólag az üvegrost szövetek tényleges előállításához kapcsolódó költségeket, illetve csak az adatszolgáltatási időszak során ténylegesen behozott alkatrészek előállításához ténylegesen használt gépek működésével összefüggő értékcsökkenési és bérleti költségeket vegyék figyelembe.
A jelen esetben a felperes közölte a Bizottsággal az összes gépe maximális elméleti működése alapján kiszámított értékcsökkenési költségeket. Így a Bizottság – mivel úgy ítélte meg, hogy ezen értékcsökkenési és bérleti költségek nem tükrözhették hitelesen a behozott alkatrészekhez hozzáadott értéket – elvégezte a szükséges kiigazításokat. E célból a felperes által közölt és nem vitatott kapacitáskihasználási arányt alkalmazta.
Márpedig, mivel a felperes által a gépei maximális elméleti kapacitása alapján kiszámított értékcsökkenési költséget és a kapacitáskihasználást is azonos számú üvegrostszövet‑gép alapján számították ki, úgy, mintha azok a teljes adatszolgáltatási időszak alatt működtek volna, az egyik számításnak a másik kiigazítására való felhasználása nem minősül ténybeli tévedésnek.
A Bizottság helyesen állapította meg, hogy a hozzáadottérték‑számításnak a felperes által a Bizottság számára javasolt más módszerei nem tették lehetővé, hogy jobban tükrözzék a behozott alkatrészekhez hozzáadott értéket.
Negyedszer a Bizottság nem sértette meg a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és az egyenlő bánásmód elvét azzal, hogy a hozzáadott érték meghatározása érdekében elvégezte a fent hivatkozott kiigazításokat, miközben a kárkülönbözet kiszámítása során a termelési kapacitás alacsony kihasználtságának megállapítása ellenére nem igazította ki az uniós gazdasági ágazat előállítási költségeit.
Eltérő összefüggésben és célból kerül sor ugyanis az előállítási költségeknek egyrészt az uniós gazdasági ágazatot a dömpingelt behozatal következtében ért kárkülönbözet kiszámítása során való figyelembevételére, másrészt az előállítási költségeknek az összeszerelési vagy a befejezési művelet során behozott alkatrészekhez hozzáadott érték kiszámításához annak megállapítása céljából történő figyelembevételére, hogy sor került‑e a dömpingellenes intézkedések kijátszására. Márpedig a felperesnek magyarázatot kellett volna adnia arra, hogy e költségek eltérő figyelembevételével a Bizottság mennyiben sérthette meg a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és az egyenlő bánásmód elvét, amit a jelen ügyben nem tett meg.
Mivel a Bizottság gondosan és pártatlanul megvizsgálta a jelen ügy valamennyi releváns elemét, és a felperes által a gépek használatával és a bérleti költségekkel kapcsolatban adott magyarázatok figyelembevételével igazította ki a költségeket, a Törvényszék elutasítja a megfelelő ügyintézéshez való jog megsértésére alapított kifogást is.
Ami a negyedik feltételt illeti, a Bizottság megállapította, hogy mivel az üvegrostszál előfonatok, vagyis az üvegrost szövetek alapanyaga Kínában támogatásokban részesült, és ezen előfonatokat a felperes Marokkóban saját üvegrost szöveteinek előállítása érdekében szerelte össze, illetve fejezte be, a Marokkóból az Unióba exportált üvegrost szövetek továbbra is részesültek a kínai üvegrostszövet‑gyártóknak nyújtott támogatásokban.
E tekintetben a Törvényszék mindenekelőtt megállapítja, hogy a felperes nem hivatkozhat arra, hogy a Bizottság által a kiegyenlítő vámoknak a Kínából származó üvegrost szövetek behozatalára történő kivetése során végzett értékelések csak annyiban érvényesek, amennyiben e termékekre, nem pedig a gyártásuk során felhasznált nyersanyagra vonatkoznak, mivel a Bizottság – anélkül, hogy ezt a felperes vitatta volna – megállapította, hogy a kínai kormány által nyújtott támogatások az egész PGTEX‑csoport teljes termelését előnyben részesítették, legyen szó akár az üvegrost szövetekről, akár azok nyersanyagáról.
A megtámadott végrehajtási rendelettel továbbá a Bizottság célja nem a Marokkó által nyújtott támogatások ellentételezése volt, hanem annak biztosítása, hogy az üvegrost szövetek kínai behozatalára kivetett kiegyenlítő intézkedéseket ne kerüljék meg.
Végül a Bizottság helyesen támaszkodott arra a jogi vélelemre, hogy kapcsolt vállalkozások esetében – különösen akkor, ha a downstream társaság szerelte össze a végterméket és exportálta azt az Unióba – a támogatások továbbgyűrűznek, annak megállapítása érdekében, hogy a negyedik feltétel a jelen ügyben teljesült. Ugyanis bizonyította egyrészt, hogy az üvegrost szövetek előállításához felhasznált nyersanyag támogatásban részesült, másrészt pedig azt, hogy a felperesnek kiszámlázott eladási árak mindig alacsonyabbak voltak a független vevőknek felszámított áraknál.
A rendelkezésre álló tények felhasználásáról
Végül a Törvényszék azt a jogalapot vizsgálja, amellyel a felperes azt rója fel a Bizottságnak, hogy megsértette a szubvencióellenes alaprendelet 28. cikkét, mivel a rendelkezésre álló tényeket használta fel, holott megadta a Bizottságnak az által kért információkat.
E rendelkezés (1) bekezdésének megfelelően a Bizottság a szubvencióellenes vizsgálata során egyik vagy több érdekelt fél adatai ellenében felhasználhatja a rendelkezésre álló tényeket, amennyiben valamelyik érdekelt fél megtagadná a szükséges információkhoz való hozzáférést, vagy azokat nem szolgáltatná, illetve a vizsgálatot jelentősen akadályozná.
A jelen ügyben a megtámadott végrehajtási rendeletből kitűnik, hogy a Bizottság elemzésének kiindulópontjaként a felperes által továbbított, az értékesítésekre és költségekre vonatkozó adatokat használta fel. A Bizottság statisztikai adatokat is felhasznált az Unióba irányuló exportvolumeneket illetően a felperes által közölt információk megbízhatatlanságának orvoslása, valamint annak meghatározása érdekében, hogy a kereskedelem szerkezete megváltozott‑e, amit a felperes nem vitat. Ezzel szemben nem a rendelkezésre álló tényeket használta fel az összeszerelés vagy a befejezés fennállásának bizonyítására.
Következésképpen a Törvényszék e jogalapot, mint hatástalant, elutasította.
E megfontolások összességére tekintettel a Törvényszék a keresetet teljes egészében elutasítja.
(
1
)	A Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára vonatkozóan az (EU) 2020/776 végrehajtási rendelettel bevezetett kiegyenlítő vámnak a Marokkóban feladott, akár Marokkóból származóként, akár nem ilyenként bejelentett egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára történő kiterjesztéséről, valamint az (EU) 2020/776 végrehajtási rendelettel bevezetett kiegyenlítő intézkedéseknek a [helyesen: az Egyiptomból származó,] Marokkóban feladott, akár Marokkóból származóként, akár nem ilyenként bejelentett egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalával megvalósított esetleges kijátszására vonatkozó vizsgálat megszüntetéséről szóló, 2022. február 24‑i (EU) 2022/301 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2022. L 46., 31. o.; a továbbiakban: megtámadott végrehajtási rendelet).
(
2
)	Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8‑i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 55. o.; a továbbiakban: szubvencióellenes alaprendelet).
(
3
)	A Kínai Népköztársaságból és az Egyiptomból származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámok kivetéséről és a Kínai Népköztársaságból és az Egyiptomból származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló (EU) 2020/492 bizottsági végrehajtási rendelet módosításáról szóló, 2020. június 12‑i (EU) 2020/776 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2020. L 189., 1. o.).
(
4
)	Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó, módosított euro‑mediterrán megállapodás (HL 2000. L 70., 2. o.; a továbbiakban: társulási megállapodás).
(
5
)	Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8‑i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 21. o.; a továbbiakban: dömpingellenes alaprendelet). E rendelet 13. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdése meghatározza azon gyakorlatot, eljárást vagy munkát, amely kijátszásnak minősülhet.
(
6
)	E rendelkezés értelmében az Unióban vagy egy harmadik országban történő összeszerelési tevékenység akkor minősül a hatályban levő intézkedések kijátszásának, ha: „b) az alkatrészek az összeszerelt termék alkatrészei összértékének 60 vagy annál nagyobb százalékát teszik ki, azzal a kivétellel, hogy semmilyen esetben nem tekinthető kijátszásnak, ha a behozott alkatrészekhez az összeszerelési vagy a befejezési művelet során hozzáadott érték magasabb az előállítási költség 25%‑ánál”.