FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT (avdelningen för överklaganden) den 12 oktober 2009
Mål T‑283/09 P
Laleh Aayhan m.fl.
mot
Europaparlamentet
”Överklagande – Personalmål – Extraanställda – Frist för överklagande – Försening – Uppenbart att överklagandet inte kan tas upp till prövning”
Saken: Överklagande av den dom som meddelades av Europeiska unionens personaldomstol (andra avdelningen) den 30 april 2009 i mål F-65/07,
Aayhan m.fl. mot parlamentet (REGP 2009, s. I‑A-1-0000 och s. II‑A-1-0000) och i vilket det förs talan om att denna dom ska
upphävas.
Avgörande: Överklagandet ogillas. Laleh Aayhan och de övriga 78 tidigare extraanställda vid Parlamentet vars namn anges i en bilaga till
domen ska bära sina egna rättegångskostnader.
Sammanfattning
Förfarande – Tidsfrist för talan – Utgången frist – Force majeure – Begrepp
(Domstolens stadga, art. 45)
Begreppen ”oförutsebara omständigheter” eller ”force majeure” i artikel 45 andra stycket i domstolens stadga förutsätter att
man befinner sig i onormala svårigheter som är oberoende av sökandes fria vilja och som framstår som oundvikliga trots de
försiktighetsåtgärder som företagits. Dessa begrepp omfattar ett objektivt och ett subjektivt rekvisit, av vilka det objektiva
rekvisitet avser ovanliga omständigheter som ligger utanför den berördes kontroll och det subjektiva rekvisitet avser vederbörandes
skyldighet att skydda sig mot följderna av ovanliga händelser genom att, utan orimliga uppoffringar, vidta lämpliga åtgärder.
I synnerhet bör denne noggrant övervaka hur förfarandet framskrider och, bland annat, omsorgsfullt iaktta föreskrivna tidsfrister.
Begreppet force majeure är därför inte tillämpligt på en situation då en omsorgsfull och aktsam person objektivt sett hade
kunnat undvika att en talefrist löpte ut. Detta är fallet när den huvudsakliga orsaken till att en talan väcks för sent är
den omständigheten att den berördes ombud använt ett ”rekommenderat omslag ej i överensstämmelse med utlandet” och att denne
således inte beaktat vissa kriterier som krävs för att leverantören av posttjänsterna ska kunna garantera att försändelsen
fullbordas på ett korrekt sätt.
(se punkterna 19 och 20)
Hänvisning till domstolen den 12 juli 1984, 209/83, Ferriera Valsabbia mot kommissionen, REG 1984, s. 3089, punkt 22; domstolen
den 15 december 1994, C‑195/91 P, Bayer mot kommissionen, REG 1994, s. I‑5619, punkterna 31 och 32; domstolen den 18 januari 2005,
C‑325/03 P, Zuazaga Meabe mot harmoniseringsbyrån, REG 2005, s. I‑403, punkt 25; och domstolen den 8 november 2007, C‑242/07 P,
Belgien mot kommissionen, REG 2007, s. I‑9757, punkt 17