Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 4 september 2014 – Kommissionen mot Tyskland
(mål C‑211/13)1(1)
”Fördragsbrott – Artikel 63 FEUF – Fri rörlighet för kapital – Arvs- och gåvoskatt – Nationell lagstiftning som föreskriver ett högre fribelopp om arvlåtaren, vid sin död, gåvogivaren eller arvtagaren/gåvomottagaren var bosatt i medlemsstaten – Saken i målet om fördragsbrottstalan – Restriktion – Motivering”
1.                     Talan om fördragsbrott – Föremål för talan – Fastställande under det administrativa förfarandets gång – Rent formell anpassning av anmärkningarna efter det motiverade yttrandet, till följd av en ändring av den nationella lagstiftningen – Tillåtet (Artikel 258 FEUF) (se punkterna 22–24)
2.                     Fri rörlighet för kapital och friheten att utföra betalningar – Skattelagstiftning – Arvs- och gåvoskatt – Nationell lagstiftning som föreskriver ett fribelopp överföring av egendom belägen i den medlemsstaten – Högre fribelopp om arvlåtaren, gåvogivaren eller arvtagaren/gåvomottagaren var bosatt i den berörda medlemsstaten – Otillåtet – Motivering – Föreligger inte (Artiklarna 63 FEUF, 65.1 a FEUF och 65.3 FEUF) (se punkterna 43, 44, 46, 47, 52, 53 och 55–61)
Domslut
1)
Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 63 FEUF genom att utfärda och behålla bestämmelser enligt vilka endast ett ringa fribelopp medges vid arvs- och gåvoskatt i samband med en i Tyskland belägen fastighet, när givaren eller arvlåtaren och mottagaren/arvingen vid arvs- eller gåvotillfället var bosatt i en annan medlemsstat, medan ett betydligt högre fribelopp medges när åtminstone den ena av de berörda personerna bodde i Tyskland vid den tidpunkten.
2)
Förbundsrepubliken Tyskland ska ersätta rättegångskostnaderna.
3)
Konungariket Spanien ska bära sina rättegångskostnader.
1 EUT C 171, 15.6.2013.