62018CJ0100_RES
Mål C‑100/18
Línea Directa Aseguradora SA
mot
Segurcaixa, Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
(begäran om förhandsavgörande från Tribunal Supremo)
Domstolens dom (andra avdelningen) av den 20 juni 2019
”Begäran om förhandsavgörande – Ansvarsförsäkring för motorfordon – Direktiv 2009/103/EG – Artikel 3 första stycket – Begreppet användning av fordon – Sakskada på en fastighet till följd av en brand i ett fordon parkerat på en privatparkering i samma fastighet – Omfattningen av den obligatoriska försäkringen”
Tillnärmning av lagstiftning – Ansvarsförsäkring för motorfordon – Direktiv 2009/103 – Begreppet användning av fordon – Självständig tolkning
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103, artikel 3 första stycket)
(se punkt 32)
Tillnärmning av lagstiftning – Ansvarsförsäkring för motorfordon – Direktiv 2009/103 – Begreppet användning av fordon – Användning av ett fordon inom ramen för dess funktion som transportmedel – Brand i ett fordon parkerat på en privatparkering i en fastighet mer än 24 timmar vilken har skadat fastigheten – Omfattas
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103, artiklarna 1 led 1 och 3 första stycket)
(se punkterna 35–43 och 48 samt domslutet)
Resumé
En situation i vilken ett fordon parkerat på en privatparkering i en fastighet mer än 24 timmar började brinna, vilket orsakade en brand, som uppstod i fordonets elektriska system, och skadade fastigheten, omfattas av begreppet användning av fordon i den mening som avses i direktivet om ansvarsförsäkring för motorfordon
I domen i målet Línea Directa Aseguradora (C‑100/18), som meddelades den 20 juni 2019, tolkade domstolen begreppet användning av fordon i den mening som avses i direktiv 2009/103 (
1
) om ansvarsförsäkring för motorfordon, och bedömde att en situation i vilken ett fordon parkerat på en privatparkering i en fastighet mer än 24 timmar började brinna, vilket orsakade en brand, som uppstod i fordonets elektriska system, och skadade fastigheten, omfattas av detta begrepp.
I augusti 2013 började ett fordon parkerat på en privatparkering i en fastighet mer än 24 timmar brinna och skadade fastigheten. Branden uppstod i fordonets elektriska system. Fordonets ägare hade tecknat en ansvarsförsäkring för motorfordon hos försäkringsbolaget Línea Directa. Fastigheten var försäkrad genom bolaget Segurcaixa som betalade ut sammanlagt 44704,34 euro till det bolag som ägde fastigheten för den skada som branden hade orsakat.
I mars 2014 väckte Segurcaixa talan mot Línea Directa och yrkade återbetalning av den utbetalda ersättningen på den grunden att skadan hade sitt ursprung i en ”trafikhändelse” i den mening som avses i spansk lag, vilken täcks av ansvarsförsäkringen för motorfordonet. Segurcaixas talan avslogs i första instans. I överklagandeförfarandet förpliktades Línea Directa att betala ut den ersättning som Segurcaixa hade yrkat. Línea Directa överklagade denna dom till Tribunal Supremo (Högsta domstolen, Spanien). Eftersom den var osäker på hur begreppet användning av fordon i direktiv 2009/103 skulle tolkas beslutade denna domstol att ställa flera tolkningsfrågor till EU-domstolen.
Domstolen erinrade inledningsvis om att begreppet användning av fordon, i den mening som anses i nämnda direktiv, (
2
) utgör ett självständigt unionsrättsligt begrepp och att tolkningen av det inte kan lämnas åt varje medlemsstats bedömning. Domstolen betonade också att målet att skydda offer för olyckor som orsakas av motorfordon alltid har eftersträvats och stärkts av unionslagstiftaren.
Med hänvisning till rättspraxis (
3
) erinrade domstolen om att begreppet användning av fordon inte är begränsat till vägtrafiksituationer, utan omfattar all typ av användning av ett fordon inom ramen för dess sedvanliga funktion, bland annat all användning av ett fordon såsom transportmedel. I detta sammanhang anförde domstolen, för det första, att den omständigheten att det fordon som var inblandat i olyckan var stillastående vid olyckstillfället inte i sig utesluter att det, just vid det tillfället, användes som transportmedel. Huruvida dess motor var av- eller påslagen vid olyckstillfället är inte heller avgörande i det avseendet. Domstolen konstaterade, för det andra, att det inte finns någon bestämmelse i direktiv 2009/103 som begränsar försäkringsskyldighetens omfattning och det skydd som denna skyldighet är avsett att ge offer för olyckor som motorfordon orsakat, till fall där sådana fordon används på en viss typ av underlag eller på vissa vägar.
Domstolen drog härav slutsatsen att begreppet användning av fordon, i den mening som avses i direktiv 2009/103, inte är avhängig egenskaperna hos den terräng på vilken motorfordonet används, och inte heller av den omständigheten att fordonet i fråga vid tidpunkten för olyckan var stillastående och befann sig på en parkeringsplats. Mot denna bakgrund bedömde domstolen att parkering och tidpunkter där fordonet är stillastående ska betraktas som naturliga och nödvändiga delar som ingår i användningen av fordonet som transportmedel. Ett fordon används således i princip i enlighet med sin funktion som transportmedel också under den tid det står parkerat mellan två förflyttningar.
I förevarande fall konstaterade domstolen att parkering av ett fordon på en privatparkering utgör en användning av fordonet som är förenlig med dess funktion som transportmedel. Denna slutsats påverkades inte av den omständigheten att fordonet hade stått parkerat i mer än 24 timmar i detta garage.
Vad slutligen gäller den omständigheten att olyckan i det nationella målet berodde på en brand som orsakats av ett fordons elektriska system, bedömde domstolen att eftersom det fordon som orsakade olyckan i fråga motsvarar definitionen av fordon, i den mening som avses i direktiv 2009/103, (
4
) fanns det ingen anledning att ange vilken del av fordonet som orsakade skadan eller att fastställa vilken funktion nämnda del hade.
(
1
)	Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103/EG av den 16 september 2009 om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet (EUT L 263, 2009, s. 11).
(
2
)	I artikel 3 första stycket i direktiv 2009/103 föreskrivs det att om inte annat följer av artikel 5 i direktivet ska varje medlemsstat vidta de åtgärder som är lämpliga för att fordon som normalt är hemmahörande inom dess territorium ska omfattas av ansvarsförsäkring.
(
3
)	Se bland annat dom av den 20 december 2017, Núñez Torreiro, (C-334/16, EU:C:2017:1007) och dom av den 15 november 2018, BTA Baltic Insurance Company, (C-648/17, EU:C:2018:917).
(
4
)	Artikel 1 led 1 i direktiv 2009/103.