62002TO0206_ET
Pooled
Kohtuotsuse põhistus
Resolutiivosa
Pooled
Kohtuasjas T-206/02,
Congrès national du Kurdistan (KNK), asukoht Brüssel (Belgia), esindaja: advokaat J. Boisseau,
hageja,
versus
Euroopa Liidu Nõukogu, esindajad: M. Vitsentzatos ja S. Marquardt,
kostja,
keda toetavad
Euroopa Ühenduste Komisjon,
esindajad: G. zur Hausen ja G. Boudot ning hiljem J. Enegren ja G. Boudot, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
ja
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik, esindaja: J. Collins, hiljem R. Caudwell, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
menetlusse astujad,
mille esemeks on nõue tühistada nõukogu 2. mai 2002. aasta otsus 2002/334/EÜ, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks artikli 2 lõiget 3 ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2001/927/EÜ (EÜT L 116, lk 33),
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHUS (teine koda),
koosseisus: koja esimees J. Pirrung, kohtunikud N. J. Forwood ja S. Papasavvas,
kohtusekretär: H. Jung,
on andnud järgmise
määruse
Kohtuotsuse põhistus
Vaidluse taust
1. Kohtutoimikust nähtub, et Kurdistani Töölispartei (PKK) asutati 1978. aastal ja alustas relvastatud võitlust Türgi valitsuse vastu kurdide enesemääramisõiguse tunnustamiseks. PKK kuulutas 1999. aasta juulis ühepoolselt välja relvarahu, kuid säilitas seejuures õiguse enesekaitsele. PKK kongress otsustas aprillis 2002 PKK tegevuse lõpetamise.
2. Kurdistani Rahvuskongress (KNK), mis asutati aastal 1999, on organisatsioon, mis on moodustatud umbes kolmekümnest organisatsioonist. KNK eesmärk on „tugevdada kurdide ühtsust ja koostööd kõigis Kurdistani piirkondades ja toetada nende võitlust kurdi rahva kõrgemaid huve arvestavalt” (KNK asutamisotsuse artikli 7 lõige A). PKK oli KNK asutajaliige.
3. Leides, et ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1373 (2001) rakendamiseks on vaja Euroopa Ühenduse meetmeid, võttis Euroopa Liidu Nõukogu 27. detsembril 2001 vastu ühise seisukoha 2001/930/ÜVJP terrorismivastase võitluse kohta (EÜT L 344, lk 90; ELT eriväljaanne 18/01, lk 213) ja ühise seisukoha 2001/931/ÜVJP terrorismivastaste erimeetmete rakendamise kohta (EÜT L 344, lk 93; ELT eriväljaanne 18/01, lk 217).
4. Ühise seisukoha 2001/931 artikkel 2 sätestab:
„Euroopa Ühendus määrab talle Euroopa Ühenduse asutamislepinguga antud volituste piires lisas loetletud isikute, rühmituste ja üksuste rahaliste vahendite ja muu vara külmutamise.”
5	27. detsembril 2001 võttis nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 2580/2001 teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks (EÜT L 344, lk 70; ELT eriväljaanne 18/01, lk 207).
6. Määruse nr 2580/2001 artikkel 2 sätestab:
„1. Välja arvatud artiklite 5 ja 6 kohaselt lubatud juhtudel:
a) külmutatakse kõik lõikes 3 nimetatud loetelus sisalduvatele füüsilistele või juriidilistele isikutele, rühmitustele või üksustele kuuluvad või nende omanduses või valduses olevad rahalised vahendid, muud finantsvarad ja majandusressursid;
b) rahalisi vahendeid, muid finantsvarasid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt lõikes 3 nimetatud loetelus sisalduvate füüsiliste või juriidiliste isikute, rühmituste või üksuste käsutusse ega nende toetuseks.
2. Välja arvatud artiklite 5 ja 6 kohaselt lubatud juhtudel keelatakse finantsteenuste osutamine lõikes 3 nimetatud loetelus sisalduvatele füüsilistele või juriidilistele isikutele, rühmitustele või üksustele või nende toetuseks.
3. Nõukogu koostab, vaatab läbi ja muudab ühehäälselt nende isikute, rühmituste ja üksuste loetelu, kelle suhtes käesolevat määrust kohaldatakse kooskõlas ühisseisukoha 2001/931/ÜVJP artikli 1 lõigetes 4, 5 ja 6 ettenähtud sätetega; loetelusse kuuluvad:
i) füüsilised isikud, kes panevad toime või üritavad toime panna terroriakte või kes osalevad terroriaktide toimepanekus või aitavad kaasa nende toimepanekule;
ii) juriidilised isikud, rühmitused või üksused, kes panevad toime või üritavad toime panna terroriakte või kes osalevad terroriaktide toimepanekus või aitavad kaasa nende toimepanekule;
iii) juriidilised isikud, rühmitused või üksused, kes kuuluvad ühele või mitmele punktides i ja ii nimetatud füüsilisele või juriidilisele isikule, rühmitusele või üksusele või on nende kontrolli all, või
iv) füüsilised või juriidilised isikud, rühmitused või üksused, kes tegutsevad ühe või mitme punktides i ja ii nimetatud füüsilise või juriidilise isiku, rühmituse või üksuse nimel või juhtimisel.”
7. Nõukogu võttis 2. mail 2002 vastu otsuse 2002/334/EÜ, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 2580/2001 artikli 2 lõiget 3 ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2001/927/EÜ (EÜT L 116, lk 33; edaspidi „vaidlustatud otsus”). Kõnealuse otsuse alusel kuulus PKK loetelusse, mis oli sätestatud määruse nr 2580/2001 artikli 2 lõikes 3 (edaspidi „vaidlustatud loetelu”).
8. Nõukogu võttis 17. juunil 2002 vastu otsuse 2002/460/EÜ, millega rakendatakse määruse nr 2580/2001 artikli 2 lõiget 3 ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2002/334/EÜ (EÜT L 160, lk 26). PKK nimi oli endiselt vaidlustatud loetelus. Kõnealust loetelu on seejärel nõukogu otsustega regulaarselt ajakohastatud.
Menetlus ja poolte nõuded
9. KNK, keda esindas Serif Vanly, esitas käesoleva tühistamishagi Esimese Astme Kohtule 2. juulil 2002 esitatud hagiavaldusega.
10. Komisjonil ja Ühendkuningriigil lubati 24. veebruari 2003. aasta määruse alusel astuda menetlusse nõukogu nõuete toetuseks.
11. Nõukogu esitas käesolevas asjas vastuvõetamatuse vastuväite eraldi dokumendiga Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 114 lõike 1 alusel. Hageja ja komisjon esitasid oma märkused selle vastuväite kohta kehtestatud tähtaja jooksul. Ühendkuningriik loobus märkuste esitamisest.
12. Nõukogu, keda toetas komisjon, palus Esimese Astme Kohtul:
– tunnistada hagi vastuvõetamatuks;
– mõista kohtukulud välja hagejalt.
13. Hageja palus Esimese Astme Kohtul:
– määrata kohtujurist;
– kohustada Euroopa Parlamenti edastama Euroopa Liidu-Türgi parlamentaarse ühiskomitee 17. ja 18. juuni 2002. aasta koosoleku helisalvestis;
– tunnistada hagi vastuvõetavaks;
– mõista kohtukulud välja nõukogult.
Vastuvõetavus
Poolte argumendid
14. Nõukogu, keda toetab komisjon, väidab, et vaidlustatud otsus ei puuduta hagejat otseselt ega isiklikult.
15. Esiteks rõhutavad nad, et KNK ei ole kõnealuse otsuse adressaat ja teda ei mainita otsuses sõnaselgelt ega ka kaudselt. Nad väidavad, et KNK väidetav ainus huvi – ehk diplomaatilisele tegevusele, mainele ja usaldusväärsusele tekkiv kahju – ei ole tema individualiseerimiseks piisav.
16. Teiseks väidavad nõukogu ja komisjon, et KNK-l ei ole ka õigust olla kohtumenetluse pool ühe oma liikme nimel. Esiteks ei ole PKK enam KNK liige. Teiseks ja teise võimalusena väidab nõukogu, et KNK ei ole kohtupraktika tähenduses ühendus, mis on moodustatud oma liikmete ühiste huvide kaitsmise tagamiseks, kui arvestada tema liikmete mitmekesisust.
17. Kolmandaks tuleb tagasi lükata hageja argument – mille kohaselt on hagi vastuvõetav tõhusa õiguskaitsevahendi puudumise tõttu –, lähtudes Euroopa Kohtu 25. juuli 2002. aasta otsusest kohtuasjas C–50/00 P: Unión de Pequeños Agricultores v.
nõukogu (EKL 2002, lk I-6677, punkt 43).
18. Neljandaks leiavad nõukogu ja komisjon, et KNK-l puudub huvi menetluse algatamiseks, sest ta ei väida, et vaidlustatud otsusega toimunud rahaliste vahendite külmutamine puudutas tema finantsvarasid.
19. KNK väidab kõigepealt, et ta ei ürita kaitsta oma huve, vaid pigem taastada ajaloolist tõde ehk seda, et PKK on ise oma tegevuse lõpetanud ja lõpetanud ka igasuguse vägivaldse tegevuse. KNK ei ürita seega oma hagiga võidelda määruse nr 2580/2001 tagajärgedega ega vaidlustada tulevasi rahalisi karistusi, mida tal ei tule kunagi taluda.
20. KNK hagiga üritatakse hoopis vaidlustatud otsust tühistada, sest sellest otsusest tekib KNK poliitilise tegevuse õiguspärasusele tõsine kahju. PKK ekslik lisamine vaidlustatud loetellu vähendab märkimisväärselt KNK alustatud võitluse usaldusväärsust. Selles osas tuletab KNK meelde, et tema asutamisotsuse artikli 7 lõike A kohaselt on ta saanud enda liikmetelt ülesande „toetada nende võitlust kurdi rahva kõrgemaid huve arvestavalt”.
21. KNK tuletab meelde, et PKK on tegevuse lõpetanud aprillis 2002, keelates seega endale talle adresseeritud otsuse vaidlustamise igaveseks. Kõnealune tegevuse lõpetamine kohustab KNK-d esitama tühistamishagi. Selles osas märgib KNK, et nõukogu on tunnistanud, et kui PKK oleks endiselt KNK liige, oleks vaidlustatud otsus puudutanud KNK-d isiklikult.
22. Euroopa Nõukogus toimus mitu vahejuhtumit vaid mõni päev pärast vaidlustatud otsuse vastuvõtmist. Selle kahelt oluliselt liikmelt oli muu hulgas võetud õigus osaleda 17. ja 18. juunil 2002 toimunud EL-i ja Türgi parlamentaarse ühiskomitee istungil seetõttu, et nad olid terroristid.
23. Vaidlustatud otsuse seaduslikkuse vaidlustamiseks puuduvad ka muud õiguskaitsevahendid. Seetõttu tuleb hagi tunnistada vastuvõetavaks selleks, et ei rikutaks inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklitest 6 ja 13 tulenevaid üldpõhimõtteid. Selles osas ei ole eespool punktis 17 viidatud kohtuotsus Unión de Pequeños Agricultores v . nõukogu takistus, sest käesolevas asjas ei ole vaja uurida siseriiklikku protsessiõigust, sest KNK-d mõjutab vaidlustatud otsuse vastuvõtmine ise.
Esimese Astme Kohtu hinnang
24. Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 114 lõike 1 alusel võib Esimese Astme Kohus lahendada poole taotlusel vastuväite, mis ei puuduta kohtuvaidluse sisu. Sama artikli lõike 3 järgi on taotluse edasine menetlus suuline, kui Esimese Astme Kohus ei otsusta teisiti.
25. Käesolevas asjas leiab Esimese Astme Kohus, et ta on saanud käesolevas asjas piisavalt teavet kohtutoimikus sisalduvatest dokumentidest ega pea suulise menetluse algatamist vajalikuks. Kohtupraktika selgust arvestades ei ole vaja määrata kohtujuristi. Samuti tuleb jätta rahuldamata nõue Euroopa Parlamendi dokumendi esitamise kohta, sest isegi kui selline dokument tõendab hageja ütlusi, ei muuda see hagi vastuvõetavust.
26. On selge, et hagejat ei saa pidada vaidlustatud otsuse adressaadiks, sest tema nime ei ole lisatud vaidlustatud loetellu.
27. Väljakujunenud kohtupraktikast nähtub, et teatud kategooria isikute kollektiivsete huvide kaitseks asutatud ühendust ei saa pidada selle kategooria üldisi huve puudutava meetme poolt otseselt ja isiklikult puudutatuks EÜ artikli 230 neljanda lõigu tähenduses, ja järelikult ei ole tema poolt oma liikmete nimel esitatud tühistamishagi vastuvõetav, kui liikmetel puudub individuaalne kaebeõigus (Euroopa Kohtu 14. detsembri 1962. aasta otsus liidetud kohtuasjades 19/62–22/62: Fédération nationale de la boucherie en gros et du commerce en gros des viandes jt v . nõukogu, EKL 1962, lk 943, 960 ja Esimese Astme Kohtu 21. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas T‑69/96: Hamburger Hafen- und Lagerhaus jt v . komisjon, EKL 2001, lk II-1037, punkt 49).
28. Käesolevas asjas tuleb sedastada, et KNK asutamisotsuse artikli 7 lõike A alusel on tema ülesandeks tugevdada kurdide ühtsust ja koostööd kõigis Kurdistani piirkondades ja toetada nende võitlust kurdi rahva kõrgemaid huve arvestavalt. Teda tuleb seega pidada teatud kategooria isikute ühiste huvide esindamiseks asutatud ühenduseks.
29. Sellist järeldust tõendab ka hageja esimene argument, mille kohaselt PKK lisamine loetellu tekitab tõsist kahju tema poliitilise tegevuse õiguspärasusele ja teostamisele. Nii väites tugineb hageja liikmete ühiste huvide kaitsmisele. Eespool nimetatud kohtupraktika alusel ei saa otsust sel põhjusel pidada teda isiklikult puudutavaks.
30. Järgmisena tuleb kontrollida, kas hageja saab tugineda sellele, et üks või mitu tema liiget saab esitada vaidlustatud otsuse peale tühistamishagi.
31. Hageja tugineb asjaolule, et PKK oli üks tema liikmetest ja et PKK oleks võinud esitada hagi vaidlustatud otsuse peale.
32. Selle argumendiga tunnistab hageja, ilma et seda oleks vaja seada kahtluse alla, et PKK ole enam üks tema liikmetest. Selles osas ei saa nõustuda, et isiku varasem kuulumine ühendusse võimaldaks ühendusel tugineda selle isiku võimalikule tegevusele. Sellise põhjendusega nõustumine tähendaks ühendusele teatava kestva kaebeõiguse andmist ja seda vaatamata sellele, et kõnealune ühendus ei saa enam väita, et ta esindab endise liikme huve.
33. Asjaolu, et hageja sõnul on PKK oma tegevuse lõpetanud ja et KNK on nüüdsest ainus, kes saab esitada hagi, ei muuda seda järeldust. Kõnealune argument, isegi kui see vastab tõele, saab viia üksnes järeldusele, et PKK ei saa enam esitada hagi. Seega ei saa hageja oma kaebeõiguse toetuseks tugineda enam ühe liikme võimalusele esitada hagi isiklikult.
34. Hageja tugineb ka sellele, et tema teatavaid liikmeid kritiseeriti nii Euroopa Parlamendis kui ka Euroopa Nõukogus veidi pärast vaidlustatud otsuse vastuvõtmist.
35. Isegi kui need faktilised asjaolud on tõendatud, ei selgita hageja, mille alusel saaksid tema liikmed vaidlustatud otsuse peale tühistamishagi ise esitada. Igal juhul ei saa selliste sündmuste toimumist pidada vaidlustatud otsuse õiguslike tagajärgede tulemuseks.
36. Lõpuks väidab hageja, et ükski teine õiguskaitsevahend peale käesoleva hagi ei võimalda vaidlustatud otsuse seaduslikkuse vaidlustamist osas, kus see puudutab PKK-d.
37. Tuleb nentida, et kõnealune argument on ekslik. Asjaolu, et hageja ise ei saa vaidlustatud otsuse peale tühistamishagi esitada, ei tähenda sugugi, et keegi teine isik, kellele otsus on adresseeritud või keda see otseselt ja isiklikult puudutab, ei saaks sellist hagi esitada.
38. Selles osas on üldteada, et nõukogu lisas KADEK-i ja Kongra-Gel’i kui organisatsioonid, millena PKK-d samuti tunti, vaidlustatud loetellu oma 2. aprilli 2004. aasta otsusega 2004/306/EÜ, millega rakendatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2580/2001 (teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks) artikli 2 lõiget 3 ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2003/902/EÜ (EÜT L 99, lk 28; ELT eriväljaanne 18/03, lk 98). Kongra-Gel on palunud kõnealuse otsuse tühistamist 25. juunil 2004 esitatud hagiga, mis on registreeritud numbri all T‑253/04 (EÜT C 262, lk 28).
39. Kuna hageja ei saa tugineda asjaolule, et üks tema liikmetest võib esitada tühistamishagi vaidlustatud otsuse peale, tuleb järeldada, et vaidlustatud otsus ei puuduta teda isiklikult.
40. Kõigest eespool toodust tulenevalt tuleb hagi jätta tervikuna läbi vaatamata.
Kohtukulud
41. Kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna kohtuotsus on tehtud hageja kahjuks, tuleb kohtukulud vastavalt nõukogu nõudele välja mõista hagejalt.
42. Artikli 87 lõike 4 esimese lõigu alusel kannavad menetlusse astuvad liikmesriigid ja institutsioonid ise oma kohtukulud. Ühendkuningriik ja komisjon kannavad seega ise oma kohtukulud.
Resolutiivosa
Esitatud põhjendustest lähtudes
ESIMESE ASTME KOHUS (teine koda)
määrab:
1. Jätta hagi läbi vaatamata.
2. Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda ja mõista nõukogu kohtukulud välja hagejalt.
3. Jätta Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ja komisjoni kohtukulud nende enda kanda.
Luxembourgis, 15. veebruaril 2005