RJEŠENJE OPĆEG SUDA (peto vijeće)
1. veljače 2016.(*)
„Tužba za poništenje – Damping – Uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovih ključnih elemenata (tj.ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine – Konačna antidampinška pristojba – Izuzeće uvoza za koji je prihvaćeno preuzimanje obveze – Neodvojivost – Nedopuštenost“
U predmetu T‑141/14,
SolarWorld AG, sa sjedištem u Bonnu (Njemačka),
Brandoni solare SpA, sa sjedištem u Castelfidardu (Italija),
Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, sa sjedištem u Madridu (Španjolska),
koje zastupaju L. Ruessmann, odvjetnik, i J. Beck, solicitor,
tužitelji,
protiv
Vijeća Europske unije, koje zastupa B. Driessen, u svojstvu agenta,
tuženika,
koje podupire
Europska komisija, koju zastupaju J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche i A. Stobiecka‑Kuik, u svojstvu agenata,
i
Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., sa sjedištem u Changshuu (Kina),
Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., sa sjedištem u Luoyangu (Kina),
Csi Cells Co. Ltd, sa sjedištem u Suzhouu (Kina),
i
Csi Solar Power (China), Inc., sa sjedištem u Suzhouu,
koje zastupaju A. Willems, S. De Knop, odvjetnici, i K. Daly, solicitor,
i
China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, sa sjedištem u Pekingu (Kina), koju zastupaju J.-F. Bellis, F. Di Gianni i A. Scalini, odvjetnici,
intervenijenti,
povodom zahtjeva za poništenje članka 3. Provedbene uredbe (EU) br. 1238/2013 Vijeća od 2. prosinca 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL L 325, str. 1.),
OPĆI SUD (peto vijeće),
u sastavu: A. Dittrich, predsjednik, J. Schwarcz (izvjestitelj) i V. Tomljenović, suci,
tajnik: E. Coulon,
donosi sljedeće
Rješenje
Okolnosti spora
1        Tužitelji, SolarWorld AG, Brandoni solare SpA i Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, europski su proizvođači kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovih ključnih elemenata.
2        Dana 25. srpnja 2012. udruženje europskih proizvođača kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovih ključnih elemenata, EU ProSun, podnijelo je pritužbu Europskoj komisiji glede dampinških praksi pri uvozu tih proizvoda poslanih iz Narodne Republike Kine.
3        Dana 6. rujna 2012. Komisija je objavila Obavijest o pokretanju antidampinškog postupka koji se odnosi na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i poluvodičkih pločica – wafera) poslanih iz Narodne Republike Kine (SL C 269, str. 5.).
4        Tužitelji su surađivali u tom postupku.
5        Dana 8. studenoga 2012. Komisija je objavila Obavijest o pokretanju antisubvencijskog postupka koji se odnosi na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i poluvodičkih pločica – wafera) poslanih iz Narodne Republike Kine (SL C 340, str. 13.).
6        Dana 4. lipnja 2013. Komisija je donijela Uredbu (EU) br. 513/2013 o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (npr. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine i izmjeni Uredbe (EU) br. 182/2013 o uvjetovanju evidentiranjem tog uvoza podrijetlom ili poslanog iz Narodne Republike Kine (SL L 152, str. 5.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 25., str. 119.).
7        Tužba za poništenje Uredbe br. 513/2013 odbačena je rješenjem od 14. travnja 2015., SolarWorld i Solsonica/Komisija (T‑393/13, EU:T:2015:211), protiv kojeg je žalbeni postupak pred Sudom u tijeku (predmet C‑312/15 P).
8        Dana 27. srpnja 2013. Kineska trgovačka komora za uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih proizvoda (u daljnjem tekstu: CCCME) dostavila je Komisiji, u okviru antidampinškog ispitnog postupka, zajedničku ponudu za preuzimanje obveze više kineskih proizvođača izvoznika. U bitnom CCCME je u njihovo i svoje ime predlagao primjenu minimalnih uvoznih cijena za fotonaponske module i svaki njihov ključni sastavni dio (tj. ćelije i poluvodičke pločice – wafere) do određene godišnje razine uvoza (u nastavku: minimalne uvozne cijene).
9        Dana 29. srpnja 2013. objavljena je izjava europskog povjerenika za trgovinu (memo/13/730) o sporazumnom rješenju spora između Europske unije i Kine u predmetu solarnih panela.
10      Nakon što je Komisija 29. srpnja 2013. priopćila verziju ponude za preuzimanje obveze koja nije klasificirana oznakom tajnosti, EU ProSun je 1. kolovoza 2013. podnio očitovanja o toj ponudi.
11      Dana 2. kolovoza 2013. Komisija je donijela Odluku 2013/423/EU o prihvaćanju ponude za preuzimanje obveze u vezi s antidampinškim postupkom u pogledu uvoza kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovih ključnih sastavnih dijelova (tj. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL L 209, str. 26.), koju je ponudila skupina kineskih proizvođača izvoznika, navedenih u Prilogu navedenoj odluci, zajedno s CCCME‑om.
12      U uvodnim izjavama 5. i 6. Odluke 2013/423 navedeno je da su kineski proizvođači izvoznici nabrojani u Prilogu navedenoj odluci preuzeli obvezu poštovati minimalne uvozne cijene za fotonaponske module i svaki njihov ključni sastavni dio (tj. ćelije i poluvodičke pločice – wafere), te da su ponudili da će ostvareni izvoz u okviru preuzete obveze održati na godišnjoj razini koja približno odgovara njihovu trenutačnom tržišnom rezultatu. Osim toga, iz uvodne izjave 8. Odluke 2013/423 proizlazi da će se naplaćivati privremena antidampinška pristojba na uvoz iznad navedene godišnje razine.
13      Uredba Komisije (EU) br. 748/2013 od 2. kolovoza 2013. o izmjeni Uredbe (EU) br. 513/2013 (SL L 209, str. 1.), donesena je kako bi se vodilo računa o Odluci 2013/423. Pored ostalih izmjena njome je u Uredbu br. 513/2013 uveden članak 6. koji, uz ispunjenje određenih uvjeta, predviđa da je uvoz proizvoda prijavljenih za puštanje u slobodan promet i za koje su račune izdala trgovačka društva od kojih je Komisija prihvatila preuzimanje obveza i čiji su nazivi navedeni u Prilogu Odluci 2013/423 izuzet od privremene antidampinške pristojbe uvedene člankom 1. Uredbe br. 513/2013.
14      CCCME je dopisom 25. rujna 2013., u vlastito ime i kao zastupnik proizvođačâ izvoznikâ čija je prvobitna ponuda za preuzimanje obveze bila prihvaćena, najprije zatražio od Komisije da prihvati uvjete preuzimanja obveze radi uklanjanja svih štetnih učinaka subvencioniranog uvoza. Zatim je, kao zastupnik određenog broja dodatnih proizvođača izvoznika, tražio da se potonji dodaju popisu tvrtki čija je ponuda za preuzimanje obveze bila prihvaćena. Naposljetku, obavijestio je Komisiju da traži izmjenu ponude za preuzimanje obveze kako bi se u obzir uzelo isključivanje poluvodičkih pločica – wafera iz opsega ispitnog postupka.
15      Komisija je dopisom od 24. listopada 2013. obavijestila EU ProSun da su nacrt odluke o potvrdi prihvaćanja preuzete obveze u vezi s antidampinškim i antisubvencijskim mjerama koje se odnose na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine i verzija izmijenjene ponude za preuzimanje obveze koja nije klasificirana oznakom tajnosti stavljeni na raspolaganje u spis koji nije klasificiran oznakom tajnosti. EU ProSun je bio pozvan da iznese svoja eventualna očitovanja u roku od deset dana. Osim toga, Komisija je odgovorila na očitovanja koja je EU ProSun dostavio tijekom postupka. Među ostalim ga je obavijestila da su njezine službe koristile „različite metodologije, izvore i pokazatelje“ kako bi ispitale osigurava li izmijenjeno preuzimanje obveze jednaku zaštitu kao antidampinška pristojba ad valorem.
16      Komisija je donijela Provedbenu odluku 2013/707/EU od 4. prosinca 2013. o potvrdi prihvaćanja preuzete obveze u vezi s antidampinškim i antisubvencijskim mjerama koje se odnose na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine za vrijeme primjene konačnih mjera (SL L 325, str. 214.).
17      Iz uvodne izjave 4. Provedbene odluke 2013/707 proizlazi da je Komisija, nakon donošenja privremenih antidampinških mjera, nastavila ispitni postupak u vezi s dampingom, štetom i interesom za Uniju, kao i usporedni antisubvencijski ispitni postupak, te da su poluvodičke pločice – waferi isključene iz opsega obaju ispitnih postupaka, pa prema tome i iz područja primjene konačnih mjera.
18      Prema uvodnoj izjavi 5. Provedbene odluke 2013/707, antidampinškim postupkom potvrđeni su privremeni nalazi o štetnom dampingu.
19      Iz uvodnih izjava 7. do 10. i članka 1. Provedbene odluke 2013/707 proizlazi da su, nakon konačne objave nalaza antidampinškog i antisubvencijskog ispitnog postupka, kineski proizvođači izvoznici, zajedno s CCCME‑om, dostavili obavijest o izmjeni svoje prvobitne ponude za preuzimanje obveze. Ta se izmjena ponude odnosila na isključivanje poluvodičkih pločica – wafera iz opsega ispitnog postupka, sudjelovanje određenog broja dodatnih proizvođača izvoznika u preuzimanju obveze i proširenje uvjeta preuzimanja obveze radi uklanjanja svih štetnih učinaka subvencioniranog uvoza.
20      Tužba za poništenje Odluke 2013/423 i Provedbene odluke 2013/707 odbačena je rješenjem od 14. siječnja 2015., SolarWorld i drugi/Komisija (T‑507/13, Zb., EU:T:2015:23), protiv kojeg je žalbeni postupak pred Sudom u tijeku (predmet C‑142/15 P).
21      Konačni zaključci ispitnog postupka navedeni su u Provedbenoj uredbi Vijeća (EU) br. 1238/2013 od 2. prosinca 2013. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (SL L 325, str. 1., u daljnjem tekstu: konačna uredba).
22      Prema članku 1. konačne uredbe, uvedena je konačna antidampinška pristojba na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula ili ploča te ćelija vrste koja se koristi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama koji su uvršteni pod određene oznake tarifnog razvrstavanja, podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine.
23      U skladu s člankom 3. stavkom 1. konačne uredbe, koji se primjenjuje na proizvode koji su obuhvaćeni određenom oznakom tarifnog razvrstavanja i za koje su račune izdala trgovačka društva od kojih je Komisija prihvatila preuzimanje obveza i čiji su nazivi navedeni u Prilogu Provedbenoj odluci 2013/707/EU, uvoz prijavljen radi puštanja u slobodan promet izuzet je od antidampinške pristojbe uvedene člankom 1. navedene uredbe ako su ispunjeni određeni uvjeti.
24      Članak 3. stavak 2. konačne uredbe određuje da carinski dug nastaje u trenutku prihvaćanja prijave za puštanje u slobodan promet kada se utvrdi da nije ispunjen jedan ili više uvjeta navedenih u članku 3. stavku 1. ili kada Komisija povuče prihvat preuzete obveze.
Postupak i zahtjevi stranaka
25      Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 28. veljače 2014. tužitelji su pokrenuli ovaj postupak.
26      Zasebnim aktom podnesenim tajništvu Općeg suda 31. ožujka 2014. tužitelji su, na temelju članka 278. UFEU‑a i članka 104. i pratećih članaka Poslovnika Općeg suda od dana 2. svibnja 1991., podnijeli zahtjev za suspenziju primjene članka 3. konačne uredbe dok Opći sud ne odluči o meritumu ove tužbe.
27      Predsjednik Općeg suda je rješenjem od 23. svibnja 2014., SolarWorld i dr./Vijeće (T‑141/14 R, EU:T:2014:281), odbio zahtjev za suspenziju primjene zbog nepostojanja hitnosti.
28      Komisija je aktom podnesenim tajništvu Općeg suda 15. travnja 2014. zatražila intervenciju u potporu zahtjevu Vijeća Europske unije. Vijeće i tužitelji podnijeli su svoja pisana očitovanja 30. travnja i 15. svibnja 2014.
29      Rješenjem predsjednika petog vijeća Općeg suda od 4. lipnja 2014. Komisiji je dopuštena intervencija.
30      Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd i Csi Solar Power (China), Inc. (u daljnjem tekstu zajedno nazvane: Canadian Solar) i Canadian Solar EMEA GmbH su aktom podnesenim tajništvu Općeg suda 20. lipnja 2014. zatražili intervenciju u potporu zahtjevu Vijeća. Komisija, Vijeće i tužitelji podnijeli su svoja pisana očitovanja 17. srpnja, 22. srpnja i 8. kolovoza 2014.
31      CCCME je aktom podnesenim tajništvu Općeg suda 20. lipnja 2014. zatražio intervenciju u potporu zahtjevu Vijeća. Komisija, Vijeće i tužitelji podnijeli su svoja pisana očitovanja 17. srpnja, 22. srpnja i 8. kolovoza 2014.
32      Canadian Solaru i CCCME‑u je dvama rješenjima predsjednika petog vijeća Općeg suda od 28. studenoga 2014. dopuštena intervencija, dok je zahtjev za intervenciju koji je podnio Canadian Solar EMEA GmbH odbijen s obrazloženjem da potonji nije dokazao svoj interes za rješenje spora.
33      Tužitelji su aktima podnesenima tajništvu Općeg suda 8. kolovoza i 6. studenoga 2014. zatražili povjerljivost postupanja u odnosu na Canadian Solar i CCCME za određene elemente tužbe i njezinih priloga, kao i odgovora na tužbu, replike i odgovora na repliku. CCCME je izjavio da se tomu ne protivi. Canadian Solar nije iznio očitovanja.
34      Aktom podnesenim tajništvu Općeg suda 22. rujna 2015. Vijeće je zatražilo da u svrhu usmenog postupka i donošenja odluke kojom se završava postupak ovaj predmet bude spojen s predmetom T‑142/14, SolarWorld i dr./Vijeće. Tužitelji su podnijeli svoja pisana očitovanja o tom zahtjevu 13. listopada 2015.
35      Canadian Solar je aktom podnesenim tajništvu Općeg suda 23. studenoga 2015. izjavio da odustaje od svoje intervencije u ovom predmetu. Komisija i Vijeće su dopisima podnesenima tajništvu Općeg suda 7. i 9. prosinca 2015. istaknuli da nemaju očitovanja na odustanak Canadian Solara. Ni tužitelji ni CCCME nisu podnijeli očitovanja.
36      Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:
–        utvrdi da je tužba dopuštena i osnovana;
–        poništi članak 3. konačne uredbe (u nastavku: pobijana odredba);
–        spoji ovaj predmet s predmetom T‑507/13, SolarWorld i dr./Komisija;
–        naloži Vijeću snošenje troškova;
–        naloži Komisiji snošenje troškova povezanih s njezinom intervencijom;
–        naloži Canadian Solaru i CCCME‑u snošenje vlastitih troškova.
37      Vijeće od Općeg suda zahtijeva da:
–        odbije tužbu kao neosnovanu;
–        naloži tužiteljima snošenje troškova.
38      Komisija od Općeg suda zahtijeva da:
–        tužbu odbaci kao nedopuštenu;
–        podredno, odbije tužbu kao neosnovanu;
–        spoji ovaj predmet s predmetom T‑142/14, SolarWorld i dr./Vijeće;
–        naloži tužiteljima snošenje troškova, uključujući i troškove koje je sama snosila.
39      CCCME od Općeg suda zahtijeva da:
–        prihvati zahtjev Vijeća, tako da odbije tužbu kao neosnovanu;
–        naloži tužiteljima snošenje troškova.
40      Canadian Solar od Općeg suda zahtijeva da:
–        utvrdi da je tužba nedopuštena;
–        podredno, odbije tužbu kao neosnovanu;
–        naloži tužiteljima snošenje troškova, uključujući i troškove koje je sam snosio.
Pravo
41      Na temelju članka 129. Poslovnika Općeg suda, taj sud može, na prijedlog suca izvjestitelja, u svakom trenutku po službenoj dužnosti, nakon što sasluša glavne stranke, odlučiti da obrazloženim rješenjem donese odluku o postojanju apsolutne zapreke vođenju postupka.
42       U predmetnom slučaju Opći sud smatra da je na osnovi sadržaja spisa stvar dovoljno razjašnjena te u skladu s time smatra da može donijeti odluku bez poduzimanja daljnjih koraka u postupku.
43      Iako nije podnijelo prigovor nedopuštenosti, Vijeće, koje podupiru intervenijenti, ističe dva razloga nedopuštenosti tužbe. S jedne strane, pobijanu odredbu nije moguće odvojiti od konačne uredbe. S druge strane, tužitelji nemaju aktivnu procesnu legitimaciju u smislu članka 263. UFEU‑a s obzirom na to da se akt ni izravno ni osobno ne odnosi na njih, niti se za priznanje aktivne procesne legitimacije mogu pozivati na mogućnost predviđenu zadnjim dijelom rečenice članka 263. stavka 4. UFEU‑a.
44      Najprije je potrebno podsjetiti da tužitelji zahtijevaju poništenje samo pobijane odredbe, tj. članka 3. konačne uredbe. Pobijana odredba u stavku 1. predviđa da Vijeće izuzima, uz ispunjavanje određenih uvjeta, uvoz proizvoda koji su obuhvaćeni određenim oznakama tarifnog razvrstavanja, za koje su račune izdala trgovačka društva od kojih je Komisija prihvatila preuzimanje obveza i čiji su nazivi navedeni u Prilogu Provedbenoj odluci 2013/707, od antidampinške pristojbe uvedene člankom 1. navedene uredbe.
45      Osobito je potrebno ispitati prvi navedeni razlog nedopuštenosti, tj. neodvojivost pobijane odredbe od uredbe u pitanju.
46      Vijeće, koje podupiru Komisija i CCCME, tvrdi da je pobijana odredba neodvojivo povezana s ostatkom konačne uredbe i da ne može biti od nje odvojena s obzirom na to da bi se njezinim poništenjem izmijenila sama bit uredbe. Konačna uredba temelji se na gospodarskom učinku kombinacije donesenih mjera. Kad bi se antidampinške pristojbe proširile na cjelokupan uvoz, mjera bi se znatno razlikovala od donesene mjere, iako nije sigurno da bi uredba koja uvodi antidampinške pristojbe na cjelokupan uvoz bila donesena. U odgovoru na repliku Vijeće je prigovorilo tužiteljima da nisu uzeli u obzir činjenicu da bi poništenje pobijane odredbe značajno povećalo broj proizvoda na čiji bi se uvoz naplaćivale antidampinške pristojbe, pretvarajući tako djelomično uvođenje antidampinških pristojbi u njihovo potpuno uvođenje, a što bi dovelo do bitne izmjene konačne uredbe.
47      Tužitelji smatraju da se svi članci konačne uredbe mogu primijeniti bez pobijane odredbe i da nisu dvosmisleni, što njihovo tumačenje pozivanjem na uvodne izjave te uredbe čini nepotrebnim. Pritom ustraju na činjenici da konačna uredba ničim ne određuje da je uvođenje antidampinških pristojbi ovisno o pobijanoj odredbi s obzirom na to da je pitanje primjene minimalnih uvoznih cijena za određenu godišnju razinu uvoza irelevantno za određivanje može li se pobijana odredba odvojiti. Također smatraju da u tom pogledu nema nikakva utjecaja ni namjera kineskih proizvođača izvoznika jer, upravo suprotno, uvođenje antidampinških pristojbi ne ovisi o njihovu prihvaćanju od strane proizvođača izvoznika u pitanju i da preuzimanje obveze koju nude ovisi o prihvaćanju od strane Komisije. Glede toga navode da ponuđeno preuzimanje obveze nije bilo uvjet za donošenje konačne uredbe.
48      Iz sudske prakse proizlazi da je djelomično poništenje akta Unije moguće samo u mjeri u kojoj su elementi čije se poništenje traži odvojivi od ostatka akta (presude od 10. prosinca 2002., Komisija/Vijeće, C‑29/99, Zb., EU:C:2002:734, t. 45.; od 30. rujna 2003., Njemačka/Komisija, C‑239/01, Zb., EU:C:2003:514, t. 33., i od 24. svibnja 2005., Francuska/Parlament i Vijeće, C‑244/03, Zb., EU:C:2005:299, t. 12.).
49      Isto tako, u više je navrata presuđeno da taj zahtjev odvojivosti nije ispunjen kad bi djelomično poništenje akta moglo dovesti do izmjene biti akta (presuda Francuska/Parlament i Vijeće, t. 48. supra, EU:C:2005:299, t. 13.; vidjeti također, u tom smislu, presude Komisija/Vijeće, t. 48. supra, EU:C:2002:734, t. 46., i Njemačka/Komisija, t. 48. supra, EU:C:2003:514, t. 34.).
50      Također je presuđeno da pitanje dovodi li djelomično poništenje do izmjene biti pobijanog akta predstavlja objektivni, a ne subjektivni kriterij povezan s političkom namjerom tijela koje je prihvatilo spomenuti akt (presude Njemačka/Komisija, t. 48. supra, EU:C:2003:514, t. 37.; Francuska/Parlament i Vijeće, t. 48. supra, EU:C:2005:299, t. 14., i od 30. ožujka 2006., Španjolska/Vijeće, C‑36/04, Zb., EU:C:2006:209, t. 14.).
51      Osim toga, provjera odvojivosti odredaba čije se poništenje traži pretpostavlja ispitivanje opsega spomenutih odredaba, kako bi se ocijenilo bi li njihovo poništenje promijenilo duh i bit akta u kojem su sadržane (vidjeti, u tom smislu, presudu od 29. ožujka 2012., Komisija/Estonija, C‑505/09 P, Zb., EU:C:2012:179, t. 112., i rješenje od 11. prosinca 2014., Carbunión/Vijeće, C‑99/14 P, EU:C:2014:2446, t. 30.).
52      Pitanje je li pobijana odredba odvojiva od ostatka konačne uredbe i može li, slijedom toga, biti predmet tužbe za poništenje treba razmotriti imajući u vidu gore navedeno.
53      Kao prvo, potrebno je utvrditi da se Vijeće i Komisija slažu s tužiteljima glede učinaka koje bi poništenje pobijane odredbe imalo na konačnu uredbu. Takvo bi poništenje dovelo do primjene antidampinških pristojbi na sve uvezene proizvode kineskih proizvođača izvoznika koji su ponudili preuzimanje obveze prihvaćeno Provedbenom odlukom 2013/707. Članak 2. ponude za preuzimanje obveze od 27. srpnja 2013., koju je podnio CCCME, predviđa utvrđivanje minimalnih uvoznih cijena za module i ćelije do određene godišnje razine, dok članak 2.2 dodatno pojašnjava da se za prodaju dotičnih proizvoda koji ne ulaze u područje primjene preuzimanja obveze u Uniji naplaćuje antidampinška pristojba. Članak 1. stavak 2. konačne uredbe utvrđuje posebne stope antidampinške pristojbe za poimence navedene kineske proizvođače izvoznike, od kojih su gotovo svi pristupili prihvaćenom preuzimanju obveze, kao i različite stope za tri skupine poimence neodređenih društava.
54      Kao drugo, potrebno je utvrditi da bi poništenje pobijane odredbe podrazumijevalo izmjenu učinaka konačne uredbe jer uvoz odnosnih proizvoda poslanih od kineskih proizvođača izvoznika koji su pristupili preuzimanju obveze ne bi više bio, do određene godišnje granice, izuzet od antidampinških pristojbi predviđenih člankom 1. stavkom 2. Iz ispitivanja opsega pobijane odredbe proizlazi da bi prihvaćanje zahtjeva za poništenje te odredbe dovelo do izmjene samog duha i biti konačne uredbe (vidjeti, u tom smislu, presudu Komisija/Estonija, t. 51. supra, EU:C:2012:179, t. 112., i rješenje Carbunión/Vijeće, t. 51. supra, EU:C:2014:2446, t. 30.).
55      Naime, pobijana odredba priznaje poimence navedenim gospodarskim subjektima, do određene količinske granice, izuzeće od plaćanja antidampinških pristojbi ako su ispunjeni uvjeti koji su predviđeni potonjom odredbom. Poništenje pobijane odredbe i posljedično uklanjanje izuzeća od plaćanja pristojbi koje je bilo priznato do određene količinske granice proširilo bi opseg antidampinških pristojbi izvan onoga koji proizlazi iz primjene konačne uredbe kako ju je donijelo Vijeće s obzirom na to da bi se u tom slučaju navedene pristojbe primjenjivale na cjelokupan uvoz dotičnih proizvoda poslanih iz Kine, dok se, primjenom cjelovite uredbe, te pristojbe primjenjuju samo na uvoz proizvoda koje su poslali kineski izvoznici koji nisu pristupili preuzimanju obveze koju je Komisija prihvatila Provedbenom odlukom 2013/707, tj. za uvoz koji po navodima stranaka iznosi 30 % cjelokupnog uvoza dotičnih proizvoda. Takav bi rezultat predstavljao izmjenu biti akta u kojem je sadržana odredba čije se poništenje traži, u ovom slučaju konačne uredbe.
56      U određenoj mjeri posljedice poništenja pobijane odredbe moguće je usporediti s onima koje je sud Unije uzeo u obzir kad je presudio da odredbe čije se poništenje traži nije moguće odvojiti od ostatka akata u kojima su sadržane.
57      Kao prvo, na temelju takve pretpostavke Sud je odbacio kao nedopuštenu tužbu protiv odredbi direktive o općoj zabrani oglašavanja duhanskih proizvoda iz razloga što bi poništenje dovelo do izmjene opće zabrane oglašavanja u djelomičnu zabranu (presuda od 5. listopada 2000., Njemačka/Parlament i Vijeće, C‑376/98, Zb., EU:C:2000:544, t. 117.). Kao drugo, na temelju takve pretpostavke Opći je sud odbacio kao nedopuštenu tužbu protiv uvrštenja područja kao područja od značaja za Zajednicu u prilog odnosne direktive, s obzirom na to da se uvrštenjem to područje proširilo na teritorijalne vode Gibraltara, a iz razloga što bi poništenje izmijenilo zemljopisnu površinu područja od značaja za Zajednicu i, prema tome, bit odluke o uvrštenju (rješenje od 24. svibnja 2011., Vlada Gibraltara/Komisija, T‑176/09, EU:T:2011:239, točke 38. do 41., potvrđeno rješenjem od 12. srpnja 2012., Vlada Gibraltara/Komisija, C‑407/11 P, EU:C:2012:464, točke 30. do 35.). Kao treće, na temelju takve pretpostavke, a uzimajući u obzir ciljeve sustava odobrenja za stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja, Opći je sud odbacio kao nedopuštenu tužbu protiv odredbi direktive o uvrštenju aktivne tvari u prilog direktive o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja iz razloga što bi se poništenjem to uvrštenje tvari u prilog, koje je ograničeno na određeno vremensko razdoblje i na određene kulture, pretvorilo u vremenski neograničeno uvrštenje za sve kulture jer pobijana ograničenja predstavljaju nužne i bitne uvjete za uvrštenje tvari u navedeni prilog (presuda od 12. travnja 2013., Du Pont de Nemours (Francuska) i dr./Komisija, T‑31/07, EU:T:2013:167, t. 85.). Kao četvrto, na temelju takve pretpostavke Sud je odbacio kao nedopuštenu tužbu protiv odredbi odluke o državnim potporama iz razloga što bi se poništenjem vremenski ograničeno prihvaćanje potpora za poduzetnike pretvorilo u vremenski neograničeno prihvaćanje tih potpora (rješenje Carbunión/Vijeće, t. 51. supra, EU:C:2014:2446, t. 31.). Situacije koje bi proizašle iz poništenja pobijanih odredbi u tim različitim predmetima slične su situaciji do koje bi dovelo poništenje pobijane odredbe.
58      Naime, da je poništio odredbe pobijane u tim predmetima, sud Unije bi izmijenio područje primjene mjera iz akata koji su sadržavali odredbe pobijane tužbom za poništenje. Sud je prema tome zaključio da bi izmjene uzrokovane poništenjem odredbi pobijanih u tim predmetima utjecale na bit akata u kojima su sadržane.
59      Nadalje, imajući u vidu izmjenu biti konačne uredbe, do koje bi dovelo poništenje pobijane odredbe koje bi ukinulo izuzeće od plaćanja antidampinških pristojbi priznato za uvoz proizvoda kineskih proizvođača izvoznika koji su pristupili preuzimanju obveze koje je prihvatila Komisija, pobijanu odredbu nije moguće odvojiti od ostatka te uredbe.
60      Kao treće, treba utvrditi da argumenti tužitelja, izloženi u točki 47. ovog rješenja, nisu takve naravi da bi mogli dovesti u pitanje zaključak o neodvojivosti pobijane odredbe. Naime, pitanje mogu li se svi članci konačne uredbe primijeniti bez pobijane odredbe ne utječe na ocjenu opsega izmjene navedene uredbe do koje bi došlo u slučaju poništenja ove odredbe, a ta ocjena predstavlja kriterij za određivanje je li izmijenjena bit pravnog akta koji sadržava odredbe čije se poništenje traži. Isto vrijedi i za tvrdnju da članci konačne uredbe nisu dvosmisleni, što bi njihovo tumačenje pozivanjem na uvodne izjave činilo nepotrebnim, kao i za činjenicu da konačna uredba ničim ne određuje da je uvođenje antidampinških pristojbi ovisno o pobijanoj odredbi i da ponuđeno preuzimanje obveze nije bilo uvjet za donošenje konačne uredbe. Nijedan od tih argumenata nije takve naravi da bi doveo u pitanje zaključak do kojeg je Opći sud došao u točki 55. ovog rješenja, iz koje proizlazi da bi poništenje pobijane odredbe proširilo opseg antidampinških pristojbi uvedenih člankom 1. stavkom 2. konačne uredbe, izvan onog koji proizlazi iz primjene spomenute uredbe kako ju je donijelo Vijeće, a što bi nedvojbeno predstavljalo izmjenu biti konačne uredbe.
61      Prema tome, tužba treba biti odbačena kao nedopuštena s obzirom na to da pobijanu odredbu nije moguće odvojiti od konačne uredbe. Slijedom toga, nije potrebno odlučiti ni o zahtjevu za spajanje ovog predmeta s predmetom T‑507/13, SolarWorld i dr./Komisija, i s predmetom T‑142/14, SolarWorld i dr./Vijeće, niti o zahtjevu za donošenje mjera upravljanja postupkom kako bi se ispitalo je li intervencija Canadian Solara još uvijek dopuštena.
Troškovi
62      Sukladno članku 134. stavka 1. Poslovnika, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da tužitelji nisu uspjeli u postupku, istima valja naložiti snošenje troškova sukladno zahtjevu Vijeća, uključujući i troškove povezane s postupkom privremene pravne zaštite.
63      Sukladno odredbama članka 136. stavaka 1. i 4. Poslovnika, stranka koja povuče tužbu ili zahtjev dužna je snositi troškove ako je to zatražila druga stranka u svojim očitovanjima na povlačenje, a ako nijedna stranka nije tražila naknadu troškova, svaka stranka snosi vlastite troškove.
64      Budući da nije podnesen zahtjev glede troškova povezanih sa zahtjevom za intervenciju Canadian Solara, valja odlučiti da potonji snosi vlastite troškove i da svaka stranka snosi vlastite troškove povezane sa spomenutim zahtjevom za intervenciju.
65      Sukladno odredbama članka 138. stavka 1. Poslovnika, države članice i institucije koje su intervenirale u postupak snose vlastite troškove. Stoga je potrebno odlučiti da Komisija snosi vlastite troškove.
66      Sukladno odredbama članka 138. stavka 3. Poslovnika, Opći sud može odlučiti da intervenijent koji nije jedan od nabrojenih u stavcima 1. i 2. tog članka snosi vlastite troškove. Stoga je potrebno odlučiti da CCCME snosi vlastite troškove.
Slijedom navedenog,
OPĆI SUD (peto vijeće)
rješava:
1.      Tužba se odbacuje kao nedopuštena.
2.      Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd i Csi Solar Power (China), Inc. brišu se kao intervenijenti u predmetu T‑141/14.
3.      SolarWorld AG, Brandoni solare SpA i Solaria Energia y Medio Ambiente, SA snosit će vlastite troškove kao i troškove Vijeća Europske unije, uključujući troškove povezane s postupkom privremene pravne zaštite.
4.      Europska komisija, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. i Kineska trgovačka komora za uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih proizvoda snosit će vlastite troškove.
U Luxembourgu 1. veljače 2016.
Tajnik
Predsjednik
E. Coulon
A. Dittrich
* Jezik postupka: engleski