62023CJ0646_RES
Yhdistetyt asiat C‑646/23 [LiTA] ja C‑661/23 [Jeszek] (
i
),
Rikosasiat,
joissa vastaajina ovat
P. B. ym.
(Sąd Okręgowy w Warszawien esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 3.7.2025
Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeusvaltio – Oikeuslaitoksen riippumattomuus – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Tehokas oikeussuoja unionin oikeuden soveltamisalaan kuuluvilla aloilla – Tuomareiden erottamattomuuden periaate – Sotilastuomari, joka on todettu soveltumattomaksi ammatilliseen sotilaspalvelukseen – Kansallinen säännöstö, jossa määrätään kyseisen tuomarin siirtämisestä varhaiseläkkeelle
Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Tarvittavista oikeussuojakeinoista säätäminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Tuomareiden erottamattomuuden ja riippumattomuuden periaatteiden kunnioittaminen – Oikeus saada asiansa käsitellyksi etukäteen laillisesti perustetussa riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa – Sotilastuomioistuimet – Sotilastuomari, joka on todettu soveltumattomaksi ammatilliseen sotilaspalvelukseen – Kansallinen säännöstö, jossa määrätään kyseisen tuomarin siirtämisestä varhaiseläkkeelle – Kansallinen säännöstö, jota ei sovelleta sotilassyyttäjiin, jotka on myös vapautettu ammatillisesta sotilaspalveluksesta, mutta jotka voivat pysyä tehtävissään – Toimenpide, joka on luonteeltaan tiettyyn tuomariin kohdistettu seuraamus – Oikeussuojakeinon puuttuminen – Ei voida hyväksyä
(SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; SEUT 267 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toinen kohta)
(ks. 57–80 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Tarvittavista oikeussuojakeinoista säätäminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Tuomareiden erottamattomuuden ja riippumattomuuden periaatteiden kunnioittaminen – Unionin oikeuden ensisijaisuus ja välitön oikeusvaikutus – Kyseisen jäsenvaltion kansallisten tuomioistuinten ja muiden viranomaisten velvollisuudet – Velvollisuus jättää soveltamatta kansallista säännöstöä, joka on ristiriidassa välittömän oikeusvaikutuksen omaavan unionin oikeuden säännöksen kanssa – Sotilastuomioistuimet – Kansallinen säännöstö, jossa määrätään tuomarin siirtämisestä varhaiseläkkeelle – Ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen velvollisuus jättää soveltamatta tätä säännöstöä – Toimivaltaisten kansallisten lainkäyttöelinten velvollisuus ottaa kyseinen tuomari takaisin tehtäviinsä
(SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; SEUT 267 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)
(ks. 82–89 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)
Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Tarvittavista oikeussuojakeinoista säätäminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Kansallinen säännöstö, jossa määrätään tuomarin siirtämisestä varhaiseläkkeelle – Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimivalta keskeyttää tilapäisesti tämän säännöstön soveltaminen – Hyväksyttävyys
(SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; SEUT 267 artikla)
(ks. 91–94 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin, jolle Wojskowy Sąd Okręgowy w Warszawie (Varsovan kaupungin alueellinen sotilastuomioistuin, Puola) on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön, lausuu SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan (
1
) ja unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen tulkinnasta sellaisen kansallisen lainsäädännön yhteydessä, jossa säädetään sen voimaantulosta lähtien, että ammatilliseen sotilaspalveluun soveltumattomaksi todettu tuomari siirretään viran puolesta varhaiseläkkeelle ilman, että kyseinen toimenpide voitaisiin riitauttaa tuomioistuimessa.
Wojskowy Sąd Garnizonowy w Warszawie (Varsovan kaupungin ensimmäisen asteen sotilastuomioistuin, Puola) totesi kahden ammattisotilaan, P.B:n ja R.S:n, syyllistyneen rikoksiin. He valittivat tästä tuomiosta ennakkoratkaisua pyytäneeseen tuomioistuimeen. Molemmat asiat jaettiin kyseisen tuomioistuimen yhden tuomarin kokoonpanossa toimivalle ratkaisukokoonpanolle, jonka muodosti tuomari P.R. Istunnot pidettiin lokakuussa ja marraskuussa 2023.
Tuomari P.R. todettiin heinäkuussa 2017 soveltumattomaksi ammatilliseen sotilaspalvelukseen, mutta hänet todettiin kykeneväksi jatkamaan tuomarin tehtäviensä hoitamista. Tämän päätöksen jälkeen hän pyysi (
2
) siirtoa yleisen tuomioistuimen tuomarin virkaan. Krajowa Rada Sądownictwan (kansallinen tuomarineuvosto, Puola) tätä koskevasta ehdotuksesta huolimatta Puolan tasavallan presidentti kieltäytyi 27.12.2021 hyväksymästä tätä pyyntöä.
Maanpuolustuslain (
3
) 233 § tuli voimaan 24.4.2022, ja siinä annettiin kaikille sotilastuomareille ja ‑syyttäjille, jotka on vapautettu ammatillisen sotilaspalveluksen velvoitteistaan, oikeus jatkaa tehtävissään. Näin ollen P.R. aloitti uudelleen tehtävänsä Varsovan kaupungin alueelliseen sotilastuomioistuimessa maaliskuusta 2023 alkaen.
Tämä palveluksessa jatkamista koskeva sääntö poistettiin sotilastuomareiden osalta 28.7.2023 annetulla muutoslailla (
4
), joten tätä mahdollisuutta sovellettiin enää vain sotilassyyttäjiin (
5
). Tämän lain mukaan (
6
) sotilastuomari, joka oli 15.11.2023 pysytetty tehtävissään sotilastuomioistuimessa sen jälkeen, kun hänet oli vapautettu ammatillista sotilaspalvelusta koskevista velvoitteista, siirretään viran puolesta eläkkeelle kyseisenä päivänä.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin huomauttaa, että muutoslain säännös, jolla poistettiin sotilastuomioistuimen tuomarin mahdollisuus pysyä tehtävissään, kun hänet on vapautettu ammatillisen sotilaspalvelun velvoitteista, ja jolla pysytettiin se sotilassyyttäjien osalta, jotka kuitenkin ovat samankaltaisessa tilanteessa, annettiin ilman mitään oikeuttamisperusteita (
7
). Saman lain säännös, jolla määrätään varhaiseläkkeelle siirtämisestä, koskee itse asiassa vain yhtä ainoaa tuomaria, ja se kuuluu joukkoon kyseisen tuomarin osalta toteutettuja toimenpiteitä, jotka ovat luonteeltaan seuraamuksia. Tämän varhaiseläkkeelle siirtämistä koskevan toimenpiteen riitauttamiseksi ei ole säädetty mistään oikeussuojakeinosta.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, onko unionin oikeus esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään varhaiseläkkeelle siirtämisestä edellä mainituissa olosuhteissa. Se pyrkii tarvittaessa selvittämään, onko tätä säännöstöä jätettävä soveltamatta, mikä merkitsisi velvollisuutta ottaa kyseisen säännöstön nojalla eläkkeelle siirretty tuomari takaisin tehtäviinsä, ja voiko se väliaikaisesti keskeyttää sen soveltamisen.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin muistuttaa toimivaltansa osalta, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tarkoitus soveltaa kaikkiin kansallisiin tuomioistuimiin, jotka saattavat lausua kysymyksistä, jotka koskevat unionin oikeuden tulkintaa tai soveltamista. Koska ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi sotilastuomioistuimena joutua lausumaan unionin oikeuden soveltamiseen tai tulkintaan liittyvistä kysymyksistä, sovelletaan SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa. Tätä määräystä tulkittaessa on otettava asianmukaisesti huomioon perusoikeuskirjan 47 artikla.
Asiakysymyksen osalta unionin tuomioistuin korostaa ensinnäkin, että tuomioistuinten riippumattomuuden vaatimus edellyttää sellaisten sääntöjen olemassaoloa, jotka koskevat muun muassa elimen kokoonpanoa ja sen jäsenten nimitystä ja toimikauden kestoa sekä perusteita, jotka koskevat elimen jäsenten pidättymistä päätöksenteosta, jääviyttä ja erottamista, ja joiden perusteella yksityisten kaikki perustellut epäilyt siltä osin, onko kyseinen elin täysin ulkopuolisen vaikutusvallan ulottumattomissa, ja siltä osin, onko se neutraali vastakkain oleviin intresseihin nähden, voidaan sivuuttaa.
Tältä osin unionin tuomioistuin toteaa, että erottamattomuuden periaate edellyttää muun muassa, että tuomarit voivat hoitaa tehtäviään pakollisen eläkeikänsä saavuttamiseen tai toimikautensa päättymiseen saakka, jos kyseinen toimikausi on määräaikainen. Tästä periaatteesta voidaan poiketa suhteellisuusperiaatetta noudattaen ainoastaan sillä edellytyksellä, että se on perusteltua hyväksyttävistä ja pakottavista syistä. Tämän vuoksi on hyväksyttyä, että tuomarit voidaan irtisanoa asianmukaisia menettelyjä noudattaen, jos he eivät kykene hoitamaan enää tehtäviään työkyvyttömyyden tai vakavan laiminlyönnin johdosta.
Tuomioistuimen jäsenten erottamattomuuden tae edellyttää lisäksi, että tapaukset, joissa sen jäsenet voidaan erottaa, määritetään erityisessä säännöstössä nimenomaisilla lainsäädännön säännöksillä, joissa taataan paremmat takeet kuin hallinto‑oikeuden ja työoikeuden yleisissä säännöissä, joita sovelletaan väärinkäytökseen perustuvan erottamisen tapauksessa.
Unionin tuomioistuin täsmentää, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, loukataanko kansallisella säännöstöllä, jolla on edellä mainituissa olosuhteissa otettu käyttöön toimenpide sellaisten sotilastuomareiden siirtämiseksi varhaiseläkkeelle, jotka on vapautettu ammatillisen sotilaspalveluksen velvoitteistaan, tuomareiden riippumattomuuden periaatteesta, sellaisena kuin se ilmenee SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta, johtuvia vaatimuksia, sillä SEUT 267 artiklan nojalla unionin tuomioistuimella ei ole oikeutta soveltaa unionin oikeussääntöjä tiettyyn yksittäistapaukseen, mutta se huomauttaa, että se voi kuitenkin esittää sen käytettävissä olevista asiakirjoista ilmenevien seikkojen perusteella kansalliselle tuomioistuimelle sellaisia unionin oikeuden tulkintaan liittyviä seikkoja, jotka voivat olla kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllisiä.
Nyt käsiteltävässä asiassa ei löydy mitään perustetta sellaisen muutoslain perustelemiseksi, jossa säädetään sellaisten sotilastuomareiden, jotka oli pysytetty sotilastuomarin tehtävissään, siirtämisestä viran puolesta varhaiseläkkeelle, vaikka heidät olikin vapautettu ammatillisen sotilaspalveluksen velvoitteista. Lisäksi on selvitetty, että kyseistä lakia sovelletaan ainoastaan sotilastuomareihin eikä sotilassyyttäjiin, vaikka näihin kahteen virkaryhmään sovellettiin aiemmin samoja tehtävissä pysyttämistä koskevia sääntöjä sen jälkeen, kun heidät oli vapautettu ammatillisen sotilaspalveluksen velvoitteista. Tätä erilaista kohtelua ei ole perusteltu ottaen huomioon se, että näiden kahden virkaryhmän tilanteet eroavat objektiivisesti toisistaan. Jollei kansalliselle tuomioistuimelle kuuluvista tarkistuksista muuta johdu, kyseessä olevan kaltaisella kansallisella säännöstöllä rikotaan näin ollen vaatimusta, jonka mukaan tuomareiden erottamattomuuden periaatteesta tehtävien poikkeusten on oltava perusteltuja hyväksyttävistä ja pakottavista syistä.
Unionin tuomioistuin toteaa lisäksi, että tuomari P. R:n varhaiseläkkeelle siirtämistä koskeva toimenpide ei perustunut siihen, että kyseinen tuomari oli soveltumaton jatkamaan tehtäviään, vaan se perustui tämän julkisesti esittämään kritiikkiin oikeuslaitoksen uudistuksesta Puolassa. Kyseinen toimenpide näyttää näin ollen kuuluvan joukkoon kyseisen tuomarin osalta toteutettuja toimenpiteitä, jotka ovat luonteeltaan seuraamuksia. Unionin tuomioistuin korostaa myös, että muutoslaissa ei säädetä mistään oikeussuojakeinosta tuomarille, johon on kohdistettu varhaiseläkkeelle siirtämistä koskeva toimenpide, jota perustellaan sillä, että hän on soveltumaton ammatilliseen sotilaspalvelukseen.
Näin ollen kansallinen säännöstö, jossa tällaisissa olosuhteissa säädetään sen voimaantulosta lukien ammatilliseen sotilaspalvelukseen soveltumattomaksi todetun tuomarin siirtämisestä viran puolesta varhaiseläkkeelle, on ristiriidassa SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kanssa.
Toiseksi unionin tuomioistuin toteaa, että unionin oikeuden ensisijaisuuden periaate velvoittaa kansallisen tuomioistuimen ja kaikki muut asianomaisen jäsenvaltion viranomaiset jättämään soveltamatta tällaista säännöstöä, kun kyseinen säännöstö on annettu SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan vastaisesti, mikä merkitsee sitä, että kyseisen säännöstön nojalla eläkkeelle siirretty tuomari on otettava takaisin tehtäviinsä (
8
).
Lopuksi unionin tuomioistuin korostaa mahdollisuudesta keskeyttää tällaisen kansallisen säännöstön soveltaminen, että unionin oikeuden täysi tehokkuus edellyttää, että asiaa käsittelevä tuomioistuin voi määrätä välitoimia myöhemmin annettavan tuomioistuinratkaisun täyden tehokkuuden takaamiseksi. Lisäksi kansallisen tuomioistuimen on tarvittaessa jätettävä soveltamatta sellaisia kansallisen oikeuden säännöksiä, jotka ovat esteenä välitoimista määräämiselle.
Tästä seuraa muun muassa, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on voitava keskeyttää niiden muutoslain säännösten soveltaminen, joiden vaikutuksesta sen osalta toteutetaan viran puolesta eläkkeelle siirtämistä koskeva toimenpide, kunnes se on ratkaissut pääasian rikosoikeudenkäynnin unionin tuomioistuimen antaman vastauksen perusteella.
(
i
)	Näiden asioiden nimet ovat kuvitteellisia nimiä. Ne eivät vastaa oikeudenkäynnin minkään asianosaisen todellista nimeä.
(
1
)	Kyseisessä määräyksessä velvoitetaan kaikki jäsenvaltiot säätämään tarvittavista muutoksenhakukeinoista tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla.
(
2
)	Tuolloin voimassa olleen kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
(
3
)	Isänmaan puolustuksesta 11.3.2022 annettu laki (ustawa o obronie Ojczyzny, Dz. U., järjestysnumero 655).
(
4
)	Siviilikoodeksin ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 28.7.2023 annettu laki (ustawa o zmianie ustawy – Kodeks cywilny oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. järjestysnumero 1615; jäljempänä muutoslaki). Tämä laki tuli voimaan 15.11.2023.
(
5
)	Muutoslain 10 §.
(
6
)	Muutoslain 13 §.
(
7
)	Sekä vastoin Puolan tasavallan perustuslain (Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej) 180 §:n 3 momenttia, jossa säädetään tuomarin ennenaikaisesta eläkkeelle siirtämisestä vain, jos hänellä on sairaus tai vamma, jonka vuoksi hän ei kykene hoitamaan tehtäviään.
(
8
)	Lainkäyttöelinten, joilla on toimivalta määrittää ja muuttaa ratkaisukokoonpanojen kokoonpanoa, on varmistettava tämä tehtäviin takaisin ottaminen.