62025CO0054(01)
TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA VIETNIEKA RĪKOJUMS
2025. gada 23. jūlijā (
*1
)
Pagaidu noregulējums – Apelācija – LESD 278. un 279. pants – Pieteikums par piemērošanas apturēšanu – Pieteikums par Eiropas Savienības Vispārējās tiesas atceltas regulas noteikumu tiesisko seku apturēšanu – Regula (EK) Nr. 1925/2006 – Noteiktu vielu un preparātu, kas satur hidroksiantracēna atvasinājumus, aizliegums un pakļaušana pārbaudei – Regula (ES) 2021/468 – 1. panta 1. punkta pirmā un otrā norāde un 2. punkta pirmā un otrā norāde – Steidzamība
Lietā C‑54/25 P‑R
par pieteikumu apturēt sprieduma izpildi saskaņā ar LESD 278. un 279. pantu, kas iesniegts 2025. gada 26. februārī,
Eiropas Komisija, ko pārstāv S. Delaude, I. Galindo Martín, B. Rous Demiri un F. van Schaik, pārstāves,
apelācijas sūdzības iesniedzēja,
otra lietas dalībniece –
Ortis SA
, Bītgenbaha [Bütgenbach] (Beļģija), ko pārstāv A. de Brosses, advokāts,
atbildētāja pirmajā instancē un šajā tiesvedībā,
TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA VIETNIEKS,
uzklausījis ģenerāladvokātu M. Špunaru [M. Szpunar],
izdod šo rīkojumu.
Rīkojums
1
Ar pieteikumu par pagaidu noregulējumu Ortis SA lūdz Tiesu apturēt Komisijas Regulas (ES) 2021/468 (2021. gada 18. marts), ar ko attiecībā uz hidroksiantracēna atvasinājumus saturošām botāniskajām sugām groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1925/2006 III pielikumu (OV 2021, L 96, 6. lpp.; turpmāk tekstā – “Regulas 2021/468 strīdīgie noteikumi”), 1. panta 1. punkta pirmās un otrās norādes un 2. punkta pirmās un otrās norādes tiesiskās sekas.
2
Šis pieteikums iesniegts vienlaikus ar apelācijas sūdzību, ko 2025. gada 27. janvārī cēlusi Eiropas Komisija saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 56. pantu par Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2024. gada 13. novembra spriedumu Ortis/Komisija (T‑271/21; turpmāk tekstā – “pārsūdzētais spriedums”, EU:T:2024:804), ar kuru atcelti Regulas 2021/468 strīdīgie noteikumi.
Atbilstošās tiesību normas
Regula Nr. 1925/2006
3
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1925/2006 (2006. gada 20. decembris) par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai (OV 2006, L 404, 26. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2017. gada 5. jūlija Regulu (ES) 2017/1203 (OV 2017, L 173, 9. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1925/2006”), 8. panta “Aizliegtās vielas, ierobežotās vielas un vielas, kuras pārbauda Kopienas iestādes” 2. punktā noteikts:
“Lai vajadzības gadījumā III pielikumā iekļautu kādu vielu un sastāvdaļu, Komisija pēc savas iniciatīvas vai pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju var saskaņā ar 14. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru pieņemt lēmumu grozīt nebūtiskus šīs regulas elementus, katrā konkrētajā gadījumā iepriekš saņemot [Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA)] izvērtējumu par pieejamo informāciju. Jo īpaši:
a)
ja ir konstatēta šīs vielas un/vai šīs vielas sastāvdaļas kaitīgā ietekme uz veselību, to:
i)
iekļauj III pielikuma A daļā un aizliedz pievienot pārtikas produktiem vai izmantot pārtikas produktu ražošanā; vai
ii)
iekļauj III pielikuma B daļā un atļauj pievienot pārtikas produktiem vai izmantot pārtikas produktu ražošanā, tikai ievērojot šeit minētos nosacījumus;
b)
ja ir konstatēts, ka vielas izmantošana, iespējams, ir veselībai kaitīga, tomēr vēl arvien nav iegūta zinātniski pamatota pārliecība, vielu iekļauj III pielikuma C daļā.
Steidzamības dēļ Komisija var izmantot 14. panta 4. punktā minēto steidzamības procedūru, lai III pielikuma A vai B daļā iekļautu kādu vielu vai sastāvdaļu.”
4
Regulas Nr. 1925/2006 III pielikumā “Vielas, kuru lietošana pārtikas produktos ir aizliegta, ierobežota vai uz kuras pārbauda Kopienas iestādes” paredzēts:
“A daļa – Aizliegtās vielas
[..]
B daļa – Vielas, kuru lietošana ir ierobežota
C daļa – Vielas, kuras pārbauda Kopienas iestādes
[..]”
Regula 2021/468
5
Regulas 2021/468 8.–11. apsvērumā noteikts:
“(8)
Tā kā ekstraktos var būt alvejas emodīns un emodīns, [EFSA] secināja, ka hidroksiantracēna atvasinājumi [(turpmāk tekstā – “HAA”)] būtu jāuzskata par genotoksiskiem un kancerogēniem, ja vien nav īpašu datu par pretējo, un ka pastāv bažas par hidroksiantracēna atvasinājumus saturošu ekstraktu drošumu, taču arvien nav iegūta [zinātniski] pamatota pārliecība. [EFSA] nespēja sniegt ieteikumus par [HAA] dienas devu, kas nerada bažas par cilvēka veselību.
(9)
Ņemot vērā nopietno veselībai kaitīgo ietekmi, kas saistīta ar alvejas emodīna [un] emodīna [..] lietošanu pārtikā, un to, ka nav iespējams noteikt [HAA] dienas devu, kas nerada bažas par cilvēka veselību, šādas vielas būtu jāaizliedz. Tāpēc alvejas emodīns [un] emodīns [..] būtu jāiekļauj [Regulas Nr. 1925/2006] III pielikuma A daļā.
(10)
Ražošanas laikā [HAA] no botāniskajiem preparātiem var atdalīt, izmantojot virkni filtrēšanas procesu, kuru rezultātā iegūst produktus, kas minētās vielas satur tikai niecīgā daudzumā piemaisījumu veidā.
(11)
Pastāv iespēja, ka Rheum, Cassia, Rhamnus un to preparātu lietošanai pārtikā ir kaitīga ietekme uz veselību, tomēr arvien nav iegūta zinātniski pamatota pārliecība par to, vai šādi preparāti satur [Regulas Nr. 1925/2006] III pielikuma A daļā norādītās vielas, tāpēc šādas vielas būtu jāpārbauda [Eiropas] Savienības iestādēm un jāiekļauj [Regulas Nr. 1925/2006] III pielikuma C daļā.”
6
Regulas 2021/468 1. pantā paredzēts:
“[Regulas Nr. 1925/2006] III pielikumu groza šādi:
1)
pielikuma A daļā alfabētiskā secībā iekļauj šādus ierakstus:
“alvejas emodīns un visi preparāti, kuros ir šī viela”;
“emodīns un visi preparāti, kuros ir šī viela”;
[..].
2)
pielikuma C daļā alfabētiskā secībā iekļauj šādus ierakstus:
“Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon un to hibrīdu sakņu vai sakneņu preparāti, kas satur [HAA]”;
“Cassia senna L. lapu vai augļu preparāti, kas satur [HAA]”;
[..].”
Tiesvedības priekšvēsture
7
Tiesvedības priekšvēsture izklāstīta pārsūdzētā sprieduma 2.–17. punktā, un šīs tiesvedības vajadzībām to var rezumēt šādi.
8
Prasītāja ir Beļģijā iedibināta sabiedrība, kas ražo un tirgo uztura bagātinātājus, kuru sastāvā ir senna (Cassia angustifolia Vahl) un rabarberi (Rheum palmatum L. vai Rheum officinale Baillon).
9
2016. gada 29. jūnijā Komisija lūdza EFSA izvērtēt pieejamo informāciju par to, cik droši ir izmantot jebkādas izcelsmes HAA pārtikā. Tā arī lūdza šo iestādi ieteikt HAA dienas devu, kas nerada bažas par iespējamu kaitīgu ietekmi uz cilvēka veselību vispār un, attiecīgā gadījumā, uz riska apakšgrupām. HAA veido ķīmisko vielu kategoriju ar neviendabīgu un atšķirīgu struktūru, un tie dabiski sastopami vairākās augu sugās, dažās alvejas sugās, kā arī dažos augļos un dārzeņos. Laksatīvās iedarbības dēļ tos plaši izmanto uztura bagātinātājos un augu izcelsmes medikamentos.
10
2017. gada 22. novembrīEFSA pieņēma zinātnisku atzinumu “Safety of hydroxyanthracene derivates for use in food” (“Pārtikā lietoto hidroksiantracēna atvasinājumu nekaitīgums”), kura secinājumi pārsūdzētā sprieduma 6. punktā pārņemti šādi:
“[H]idroksiantracēni, emodīns, alvejas emodīns un strukturāli radniecīgā viela dantrons [ir] in vitro genotoksiski. Alvejas ekstrakti ir arī in vitro genotoksiski, kas saskaņā ar ekspertu grupas secinājumiem visticamāk vismaz daļēji skaidrojams ar [HAA] klātbūtni tajos. Taču ekspertu grupa arī atzīmēja, ka alvejas ekstrakti ar samazinātu hidroksiantracēnu daudzumu satur vienu vai vairākas papildu genotoksiskas sastāvdaļas.
Turklāt pierādīts, ka alvejas emodīns ir genotoksisks pelēm, ka veselu alvejas lapu ekstrakts ir kancerogēns žurkām un ka pastāv pierādījumi par dantrona, kas ir strukturāls analogs, kancerogenitāti abām grauzēju sugām. Tā kā ekstrakti var saturēt alvejas emodīnu un emodīnu, ekspertu grupa atzina, ka [HAA] esot jāuzskata par genotoksiskiem un kancerogēniem, ja vien [nav] īpašu datu, ka tā [nav] – kā tas ir reīna gadījumā, un ka ekstrakti, kas satur [HAA], rada problēmu, kas saistīta ar nekaitīgumu, [neraugoties uz to], ka joprojām pastāv nenoteiktība. Ekspertu grupa nevarēja sniegt atzinumus par [HAA] lietošanu pārtikā, kas nerada bažas par kaitīgu ietekmi uz cilvēku veselību vispār un, attiecīgā gadījumā, uz riska apakšgrupām.”
11
Pamatojoties uz šiem secinājumiem, 2018. gada 22. jūnijā Komisija iesniedza sākotnējo regulas projektu apspriešanai ekspertu grupā uztura bagātinātāju un bagātināto pārtikas produktu jautājumos.
12
2020. gada 4. martā regulas projekts tika nodots sabiedriskajai apspriešanai, lai visām ieinteresētajām personām dotu iespēju paust savu viedokli. Tajā bija paredzēts, pirmkārt, aizliegt pārtikas produktiem pievienot vai izmantot pārtikas produktu ražošanā “alvejas emodīnu un visus ekstraktus, kuros ir šī viela”, kā arī “emodīnu un visus ekstraktus, kuros ir šī viela” un, otrkārt, pakļaut Savienības iestāžu pārbaudei tostarp “Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon un to hibrīdu sakņu vai sakneņu ekstraktus, kas satur [HAA]”.
13
2021. gada 18. martā Komisija pieņēma Regulu Nr. 2021/468, ar kuras 1. panta 1. punkta pirmo un otro norādi Regulas Nr. 1925/2006 III pielikuma A daļā iekļāva alvejas emodīnu un emodīnu, kā arī visus preparātus, kuros ir šīs vielas. Turklāt Regulas 2021/468 1. panta 2. punkta pirmajā un otrajā norādē Komisija iekļāva Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon un to hibrīdu sakņu vai sakneņu preparātus, kas satur HAA, kā arī Regulas Nr. 1925/2006 III pielikuma C daļā – Cassia senna L. lapu vai augļu preparātus, kas satur HAA.
Lietas dalībnieku prasījumi
14
Ortis lūdz Tiesu:
–
apturēt Regulas 2021/468 strīdīgo noteikumu tiesiskās sekas līdz brīdim, kad Tiesa pieņems nolēmumu par apelācijas sūdzību, un
–
piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
15
Komisija lūdz Tiesu:
–
noraidīt pieteikumu par pagaidu noregulējumu un
–
lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.
Par pieteikumu par pagaidu noregulējumu
16
Vispirms jāatgādina, ka saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 60. panta pirmo daļu apelācijas sūdzībai par Vispārējās tiesas spriedumu principā nav apturošas iedarbības. Savukārt šo statūtu 60. panta otrajā daļā noteikts, ka, atkāpjoties no LESD 280. panta, Vispārējās tiesas lēmumi, kas pasludina regulas par spēkā neesošām, tomēr stājas spēkā tikai pēc tam, kad beidzies šo statūtu 56. panta pirmajā daļā minētais termiņš vai, ja šajā termiņā iesniegta apelācija, tad pēc tam, kad apelācija noraidīta, tomēr neierobežojot puses tiesības griezties Tiesā saskaņā ar LESD 278. un 279. pantu, lai apturētu to regulu darbību, kuras pasludinātas par spēkā neesošām, vai lai lūgtu lemt par kādu citu pagaidu pasākumu (Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojums, 2016. gada 7. jūlijs, Komisija/Bilbaína de Alquitranes u.c., C‑691/15 P‑R, EU:C:2016:597, 16. punkts).
17
Atbilstoši Tiesas Reglamenta 160. panta 3. punktam pieteikumos par pagaidu noregulējumu jānorāda strīda priekšmets, apstākļi, kas nosaka steidzamību, kā arī faktiskie un tiesību pamati, kuri pirmšķietami pamato prasītos pagaidu pasākumus. Tādējādi pagaidu pasākumu pagaidu noregulējuma tiesnesis var piemērot, ja ir noskaidrots, ka tā noteikšana pirmšķietami faktiski un juridiski ir attaisnojama (fumus boni juris) un ka tas ir steidzams tajā ziņā, ka, lai novērstu būtisku un neatgriezenisku kaitējumu tos lūgušajam lietas dalībniekam, ir nepieciešams, lai tas tiktu pielemts un lai tā iedarbība izpaustos vēl pirms nolēmuma pamatlietā pieņemšanas. Pagaidu noregulējuma tiesnesis vajadzības gadījumā izsver arī pastāvošās intereses. Šie nosacījumi ir kumulatīvi, tādējādi pieteikums par pagaidu pasākumu noteikšanu jānoraida, ja kāds no tiem nav izpildīts (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2024. gada 11. aprīlis, Vivendi/Komisija, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 56. punkts).
18
Šajā gadījumā vispirms jāpārbauda steidzamības nosacījums.
Argumenti
19
Saistībā ar steidzamības nosacījumu Ortis norāda – ja Regulas 2021/468 strīdīgās normas netiktu apturētas līdz brīdim, kad Tiesa pieņems nolēmumu par apelācijas sūdzību, tai tiktu nodarīts būtisks un neatgriezenisks kaitējums, kas izpaužas kā kaitējums tās tēlam un ienākumu zaudējums, kas var izraisīt tās izzušanu.
20
Šajā ziņā Ortis apgalvo, ka aizliegums izmantot alvejas emodīnu un emodīnu pārtikā, kas izriet no šīm strīdīgajām normām, nozīmē, ka tiek pārtraukta tā “Fruits & Fibres” klāsta uztura bagātinātāju tirdzniecība. Neesot iespējams pierādīt alvejas emodīna un emodīna neesamību šajos uztura bagātinātājos, jo šīs vielas var būt dabiski sastopamas rabarberu saknēs, no kurām tie tiek ražoti. Turklāt analīzes metodes, kas izmantotas, lai pārbaudītu minēto vielu klātbūtni, nesniedzot stabilus rezultātus.
21
Ortis norāda, ka minēto uztura bagātinātāju pārdošana atkarībā no gada veido 60–68 % no tās apgrozījuma un bruto peļņas, kas gūta no pārdošanas apjoma. Turklāt to tirdzniecības pārtraukšana ietekmētu gandrīz visus tās klientus, no kuriem vairāk nekā 96 % tiek apgādāti ar šo produktu klāstu.
22
Ortis apgalvo, ka šādā situācijā tai ātri nāktos pārtraukt maksājumus. Kā ģimenes uzņēmumam tam neesot grupas finansiālā atbalsta, un tā finansiālais stāvoklis jau tā esot trausls. Turklāt Ortis neesot nozīmīgas naudas plūsmas, tās rīcībā esošās kredītlīnijas ļaujot segt tikai 28 dienas pamatdarbības zaudējumiem dienas un jaunu kredītu izmantošana neesot iespējama. Arī ieņēmumi, kas gaidāmi no jau veiktajām “Fruits & Fibres” produktu klāsta piegādēm, kā arī no citiem produktu klāstiem, nebūtu pietiekami izmaksu segšanai.
23
Ortis piebilst, ka nevarētu izpildīt savas finansiālās saistības, arī izstrādājot aizstājējproduktus. Šajā ziņā tā apgalvo, ka “Fruits & Fibres” produktu aizliegums nebija paredzams līdz 2023. gada vasarai, kad valstu pārtikas nekaitīguma iestādes konstatēja HAA klātbūtni, un ka jauna produktu klāsta izstrāde un laišana tirgū ir saistīta ar lēnu, dārgu un nedrošu procesu.
24
Komisija norāda, ka nav ievērots steidzamības nosacījums.
25
Konkrētāk, no Ortis interneta vietnes skaidri neizrietot, ka tās visvairāk pārdotās preces būtu pieci “Fruits & Fibres Regular” klāsta produkti, jo tie nav minēti šajā interneta vietnē norādītajā “visvairāk pārdoto preču” sarakstā.
26
Turklāt no pieteikuma par pagaidu noregulējumu izrietot, ka Ortis bija grūtības gūt peļņu arī pirms valsts uzraudzības iestāžu noteiktās produktu atsaukšanas un izņemšanas 2023. un 2024. gadā. Finansiālās prognozes, kas izklāstītas pieteikuma par pagaidu noregulējumu 38.–41. punktā, esot noteiktas attiecībā uz atšķirīgu pamatdarbības zaudējumu situāciju, kas izriet no materiālajiem zaudējumiem vai attiecīgā uzņēmuma aktīvu izzušanas.
27
Komisija atsaucas arī uz Tiesas priekšsēdētāja vietnieka 2016. gada 16. jūnija rīkojumu ICA Laboratories u.c./Komisija (C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462), apgalvojot, ka ļoti regulētā tirgū, kurā kompetentās iestādes var ātri iejaukties, ja parādās riski sabiedrības veselībai, attiecīgajiem uzņēmumiem ir pienākums nodrošināties pret šādas iejaukšanās sekām ar atbilstošu politiku.
Izvērtējums
28
No Tiesas pastāvīgās judikatūras izriet, ka pagaidu noregulējuma tiesvedības mērķis ir nodrošināt nākotnē pieņemamā galīgā nolēmuma pilnīgu iedarbību, lai izvairītos no nepilnībām Tiesas nodrošinātajā tiesiskajā aizsardzībā. Tieši šā mērķa sasniegšanai steidzamība jāvērtē attiecībā pret nepieciešamību pieņemt pagaidu noregulējumu, lai izvairītos no tā, ka lietas dalībniekam, kurš lūdz pagaidu aizsardzību, tiek nodarīts būtisks un neatgriezenisks kaitējums. Šim lietas dalībniekam jāsniedz pierādījumi, ka tas nevar sagaidīt tiesvedības, kurā lieta tiek skatīta pēc būtības, iznākumu, neciešot šādu kaitējumu. Lai konstatētu šāda būtiska un neatgriezeniska kaitējuma esamību, nav nepieciešams prasīt, lai kaitējuma iestāšanās būtu konstatēta ar absolūtu pārliecību. Pietiek ar to, ka tas ir paredzams ar pietiekamu ticamības pakāpi (rīkojums, 2018. gada 17. decembris, Komisija/Polija, C‑619/18 R, EU:C:2018:1021, 60. punkts un tajā minētā judikatūra).
29
Turklāt pagaidu noregulējuma tiesnesim, tikai izvērtējot steidzamības nosacījumu un nekādi neieņemot nostāju par pieteikuma par pagaidu noregulējumu iesniedzēja pēc būtības izvirzīto iebildumu pamatotību, jāpieņem, ka šie iebildumi var tikt pieņemti. Proti, būtisks un neatgriezenisks kaitējums, kura iespējamā rašanās ir jākonstatē, būtu tāds, kas attiecīgajā gadījumā izrietētu no atteikuma noteikt lūgtos pagaidu pasākumus gadījumā, ja pēc tam prasība pēc būtības tiktu apmierināta (rīkojums, 2018. gada 17. decembris, Komisija/Polija, C‑619/18 R, EU:C:2018:1021, 61. punkts un tajā minētā judikatūra).
30
Kaut arī ir taisnība, ka, lai pierādītu šāda kaitējuma esamību, nav jāpieprasa, lai tā rašanās un nenovēršamība tiktu pierādīta pilnīgi droši, un ka pietiek ar to, ka šis kaitējums ir paredzams ar pietiekamu ticamības pakāpi, tomēr lietas dalībniekam, kurš lūdz pagaidu pasākumu noteikšanu, joprojām jāpierāda fakti, kuri uzskatāmi par šāda kaitējuma iespējamas rašanās pamatu (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2025. gada 29. aprīlis, Advanz Pharma/Komisija, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, 44. punkts un tajā minētā judikatūra).
31
Šajā ziņā jau jākonstatē, ka Ortis nav ievērojusi šo prasību attiecībā uz pieteikuma par pagaidu noregulējumu 34. punktā apgalvoto kaitējumu tās tēlam. Tā šajā pieteikumā nesniedz norādes, kas varētu pierādīt šādu iespējamību.
32
Attiecībā uz kaitējumu tās finansiālās dzīvotspējas apdraudējumam, uz ko arī norāda Ortis un kas izriet no ienākumu zaudēšanas, ko izraisīja tās “Fruits & Fibres” produktu klāsta tirdzniecības pārtraukšana, pirmām kārtām, jākonstatē, ka Regulas 2021/468, ar kuru tika grozīta Regulas Nr. 1925/2006 III pielikuma C daļa par kontrolējamām vielām, 1. panta 2. punkta pirmā un otrā norāde neaizliedz tirgot produktus, kas satur šādas vielas. Tādēļ šo kaitējumu nevar radīt Regulas 2021/468 1. panta 2. punkta pirmā un otrā norāde.
33
No tā izriet, ka nav izpildīts steidzamības nosacījums saistībā ar lūgumu apturēt šīs tiesību normas piemērošanu.
34
Attiecībā uz Regulas 2021/468 1. panta 1. punkta pirmo un otro norādi, ar kuru Regulas Nr. 1925/2006 III pielikuma A daļā iekļāva alvejas emodīnu un emodīnu, kā arī visus preparātus, kuros ir šīs vielas, tās tūlītējas izpildes rezultātā ir aizliegts šīs vielas un preparātus izmantot pārtikā.
35
Pieteikuma par pagaidu noregulējumu 15. un 16. punktā Ortis tostarp apgalvo, un Komisija to nav apstrīdējusi, ka uztura bagātinātājos, kas ietilpst tās “Fruits & Fibres” klāstā, ir šādas vielas, jo tās ir dabiski sastopamas rabarberu Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon saknēs, no kurām šie produkti tiek ražoti un kuru fizioloģiskā funkcija ir uzlabot zarnu darbību. Šajā 16. punktā Ortis precizē, ka šo konstatējumu apstiprina “dažādas analīzes”, un it īpaši atsaucas uz 2021. gada 18. maija pētījuma ziņojumu, ko tā pasūtījusi “Frutta & Fibre Classico” produktam un kas ietverts tās procesuālo rakstu A.5.9. pielikumā tiesvedībā Vispārējā tiesā, kurā tika pasludināts pārsūdzētais spriedums.
36
No Tiesai iesniegtajiem lietas materiāliem, īpaši pieteikuma par pagaidu noregulējumu 6.–9. punkta, kā arī Komisijas apsvērumu 16.–22. punkta izriet, ka Beļģijas, Francijas un Luksemburgas iestādes, kuru kompetencē ir veikt pārtikas oficiālās kontroles, piemērojot 137. un 138. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2017/625 (2017. gada 15. marts), par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti pārtikas un barības aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 999/2001, (EK) Nr. 396/2005, (EK) Nr. 1069/2009, (EK) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 1151/2012, (ES) Nr. 652/2014, (ES) 2016/429 un (ES) 2016/2031, Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2005 un (EK) Nr. 1099/2009, kā arī Padomes Direktīvas 98/58/EK, 1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK un 2008/120/EK un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 854/2004 un (EK) Nr. 882/2004, Padomes Direktīvas 89/608/EEK, 89/662/EEK, 90/425/EEK, 91/496/EEK, 96/23/EK, 96/93/EK un 97/78/EK, kā arī Padomes Lēmumu 92/438/EEK (OV 2017, L 95, 1. lpp.), pamatojās uz aizliegumu izmantot alvejas emodīnu un emodīnu pārtikas produktos, kas izriet no Regulas 2021/468, lai 2023. un 2024. gadā pieņemtu lēmumus par Ortis“Fruits & Fibres” produktu klāsta atsaukšanu un izņemšanu. Apsvērumu 20. punktā Komisija atsaucas arī uz Beļģijas pārtikas nekaitīguma uzraudzības iestādes 2024. gada 16. maija lēmumu, ar kuru tā arī lūdza Ortis izstrādāt “rīcības plānu”, lai pierādītu visu tās partiju un uztura bagātinātāju, kas satur rabarberu Rheum palmatum L. un/vai Rheum officinale Baillon ekstraktu, kā arī to hibrīdu atbilstību Regulai Nr. 1925/2006.
37
Ņemot vērā iepriekš minēto, šķiet iespējams, kā apgalvo Ortis, ka ar Regulas 2021/468 1. panta 1. punkta pirmo un otro norādi tai aizliegts tirgot “Fruits & Fibres” produktu klāstu.
38
Otrkārt, jānorāda, ka šī rīkojuma 32. punktā minētais kaitējums ir tikai finansiāls kaitējums.
39
Šajā ziņā jāatgādina, ka pagaidu nolēmuma tiesneša rīcībā jābūt konkrētām un precīzām norādēm, kas pamatotas ar detalizētiem dokumentiem, kuri pierāda lietas dalībnieka, kurš lūdz noteikt pagaidu pasākumus, situāciju un ļauj izvērtēt precīzas sekas, kas, visticamāk, rastos, ja lūgtie pasākumi netiktu noteikti. Līdz ar to šim lietas dalībniekam ar apliecinošiem dokumentiem jāiesniedz pierādījumi un informācija, kas ļauj sniegt patiesu un vispārēju priekšstatu par tā finansiālo stāvokli (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2025. gada 29. aprīlis, Advanz Pharma/Komisija, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, 45. punkts un tajā minētā judikatūra).
40
Šīs prasības it īpaši piemērojamas finansiāla rakstura kaitējumam, ko, izņemot ārkārtas apstākļus, nevar uzskatīt par neatgriezenisku, jo ar finansiālu kompensāciju parasti var atjaunot cietušās personas stāvokli, kāds pastāvēja pirms kaitējuma rašanās. Šādu kaitējumu it īpaši varētu atlīdzināt, ceļot prasību par zaudējumu atlīdzību, pamatojoties uz LESD 268. un 340. pantu (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2025. gada 29. aprīlis, Advanz Pharma/Komisija, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, 46. punkts un tajā minētā judikatūra).
41
Tādējādi, ja apgalvotajam kaitējumam ir finansiāls raksturs, lūgtie pagaidu pasākumi ir pamatoti, ja izrādās, ka tad, ja šo pasākumu nebūtu, prasītājs atrastos situācijā, kas varētu apdraudēt tā finansiālo dzīvotspēju pirms lēmuma, ar kuru tiek izbeigta tiesvedība pēc būtības, pieņemšanas vai ka tās tirgus daļas tiktu būtiski mainītas, it īpaši ņemot vērā tā uzņēmuma lielumu un apgrozījumu, kā arī tās grupas īpašības, kurai tas pieder (Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojums, 2025. gada 29. aprīlis, Advanz Pharma/Komisija, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, 47. punkts un tajā minētā judikatūra).
42
Jāpiebilst, ka, veicot šo vērtējumu, pagaidu noregulējuma tiesnesim jābūt iespējai ņemt vērā uzņēmuma akcionāru finansiālo stāvokli, pamatojoties uz apliecinošiem dokumentiem, kas ļauj to novērtēt, lai pārbaudītu, vai iespējams, ka no maksātnespējas procedūras sākšanas nevar izvairīties, ja iesaistās akcionāri (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2021. gada 30. novembris, Land Rheinland‑Pfalz/Deutsche Lufthansa, C‑466/21 P‑R, EU:C:2021:972, 55. punkts).
43
Attiecīgā uzņēmuma objektīvās intereses nav autonomas attiecībā pret fizisku vai juridisku personu interesēm, kuras to kontrolē vai ir tās pašas grupas dalībnieces. Šāds interešu konflikts it īpaši pamato to, ka attiecīgā uzņēmuma intereses izdzīvot netiek vērtētas neatkarīgi no tā, cik ieinteresētas tā ilgtspējībā ir personas, kuras to kontrolē (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja rīkojumu, 2012. gada 20. aprīlis, Fapricela/Komisija, C‑507/11 P(R), EU:C:2012:231, 34. punkts un tajā minētā judikatūra).
44
Līdz ar to lietas dalībniekam, kurš atsaucas uz risku, ka tiks apdraudēta tā finansiālā dzīvotspēja, jāiesniedz pierādījumi, kas pagaidu noregulējuma tiesnesim ļauj sniegt patiesu un vispārēju priekšstatu par tā finansiālo situāciju, kā arī par to kontrolējošo akcionāru situāciju (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2023. gada 17. marts, LE/Komisija, C‑781/22 P‑R, EU:C:2023:226, 27. un 28. punkts, kā arī tajos minētā judikatūra). Šīm norādēm jābūt konkrētām un precīzām, kā arī pamatotām ar detalizētiem un apliecinātiem dokumentāriem pierādījumiem (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja rīkojumu, 2012. gada 20. aprīlis, Fapricela/Komisija, C‑507/11 P(R), EU:C:2012:231, 35. punkts un tajā minētā judikatūra).
45
Šajā lietā Ortis it īpaši precizē, ka attiecīgā “Fruits & Fibres” produktu klāsta tirdzniecība veido gandrīz divas trešdaļas no tās apgrozījuma un ka šāds ienākumu zaudējums tai neļaujot segt izmaksas, un tas varot ātri izraisīt maksājumu pārtraukšanu.
46
Attiecībā uz šo kaitējumu vispirms jānorāda, ka pieteikuma par pagaidu noregulējumu 38.–41. punktā norādītās finanšu prognozes, lai aprēķinātu fiksēto izmaksu summu, kuras Ortis būtu jāturpina segt gadījumā, ja tiktu pārtraukta šo produktu tirdzniecība, šķiet, ir noteiktas, pamatojoties uz apdrošināšanas līgumu, ko šī sabiedrība noslēgusi, lai segtu pamatdarbības zaudējumus, kas saistīti ar tās īpašuma materiālajiem zaudējumiem vai to izzušanu, piemēram, ugunsgrēka dēļ. Tomēr šajā apdrošināšanas līgumā paredzētā situācija atšķiras no situācijas šajā lietā, kurā, iespējams, aizliegta noteiktu attiecīgās sabiedrības produktu tirdzniecība.
47
Turpinot – ar to vien, ka Ortis nespētu segt savas izmaksas gadījumā, ja tiktu pārtraukta “Fruits & Fibres” produktu klāsta tirdzniecība, pieņemot, ka tas tiek konstatēts, nepietiek, lai pierādītu, ka šāda situācija noteikti izraisītu maksātnespējas procedūras uzsākšanu. Proti, šai sabiedrībai arī jāpierāda, ka, izmantojot tās finanšu rezerves, banku iestāžu izsniegtos aizdevumus vai akcionāru finansiālo atbalstu, tā nevar iegūt līdzekļus, kas vajadzīgi, lai izvairītos no šīs procedūras (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2021. gada 30. novembris, Land Rheinland‑Pfalz/Deutsche Lufthansa, C‑466/21 P‑R, EU:C:2021:972, 54. punkts).
48
Šajā ziņā Ortis, protams, ir sniegusi norādes, lai apgalvotu, ka, lai segtu tās izmaksas, nepietiktu ar tās naudas līdzekļiem, tās rīcībā esošajām kredītlīnijām un ienākumiem no jau piegādātajiem “Fruits & Fibres” produktiem, kā arī no citu produktu klāstu sagaidāmajiem ienākumiem.
49
Tomēr Ortis nav sniegusi nekādu precīzu informāciju, kas būtu pamatota ar apliecinošiem dokumentiem un ļautu apstiprināt tās apgalvojumu pieteikuma par pagaidu noregulējumu 50. punktā, saskaņā ar kuru jaunu kredītu izmantošana šādā kontekstā esot izslēgta.
50
Visbeidzot, lai gan no pieteikuma par pagaidu noregulējumu 14. pielikuma izriet, ka abiem galvenajiem Ortis akcionāriem katram pieder 43,8880 % no Ortis kapitāla, Ortis nav sniegusi informāciju par pēdējo minēto finansiālo stāvokli, kas ļautu novērtēt, vai tie varētu veikt nepieciešamos finanšu pasākumus, lai izvairītos no maksātnespējas procesa uzsākšanas uz laiku, kamēr Tiesa lemj par apelācijas sūdzību. Kā izriet no šā rīkojuma 42.–44. punktā minētās judikatūras, šāda informācija pagaidu noregulējuma tiesnesim nepieciešama, lai novērtētu šī uzņēmuma maksātnespējas risku. Šajā lietā, šķiet, ka šādai informācijai ir vēl jo lielāka nozīme, jo, kā tas it īpaši izriet no pieteikuma par pagaidu noregulējumu 35. punkta, Ortis jau divas paaudzes pieder vienai un tai pašai ģimenei, kas ļauj prezumēt tās īpašo saistību ar minētās sabiedrības ilgtspējību.
51
Līdz ar to no iepriekš minētā izriet, ka Ortis nav pietiekami pierādījusi iespējamību, ka no maksātnespējas procedūras sākšanas nevarētu izvairīties, pirms Tiesa lemj par apelācijas sūdzību, un tādējādi nav pierādījusi, ka tā nevar gaidīt tiesvedības pēc būtības iznākumu, neciešot būtisku un neatgriezenisku finansiālu kaitējumu.
52
Treškārt, pat pieņemot, ka nevar izslēgt, ka šāds kaitējums rodas, jāņem vērā arī apstāklis, ka šī sabiedrība darbojas pārtikas produktu tirgū, kas, kā norāda Komisija, ir ļoti reglamentēts (pēc analoģijas skat. Tiesas priekšsēdētāja rīkojumu, 2001. gada 11. aprīlis, Komisija/Bruno Farmaceutici u.c., C‑474/00 P(R), EU:C:2001:219, 108. punkts).
53
Tiesa ir nospriedusi, ka ļoti regulētā tirgū, kurā gadījumos, kad riski sabiedrības veselībai rodas ne vienmēr paredzamu iemeslu dēļ, var ātri iejaukties kompetentās iestādes, attiecīgajiem uzņēmumiem ar piemērotu politiku ir jānodrošinās pret šīs iejaukšanās sekām, jo citādi tiem pašiem būs jāuzņemas no šādas iejaukšanās izrietošais kaitējums (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja rīkojumu, 2001. gada 11. aprīlis, Komisija/Bruno Farmaceutici u.c., C‑474/00 P(R), EU:C:2001:219, 109. punkts, kā arī Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2016. gada 16. jūnijs, ICA Laboratories u.c./Komisija, C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462, 29. punkts).
54
Šajā lietā EFSA2013. gada 9. oktobra zinātniskajā atzinumā par zinātnisko pamatojumu veselīguma norādei, kura attiecas uz HAA un zarnu darbības uzlabošanu, secināja, ka šīs vielas pārtikā var uzlabot zarnu darbību, taču ieteica tās nelietot ilgtermiņā un nepatērēt lielās devās, jo varētu rasties bažas par drošumu, piemēram, elektrolītu nelīdzsvarotības risks, zarnu darbības traucējumi un atkarība no laksatīviem līdzekļiem. Turklāt un galvenokārt 2017. gada 22. novembra zinātniskajā atzinumā, kas attiecās uz minēto vielu lietošanas pārtikā nekaitīguma novērtējumu, šī iestāde konstatēja, ka HAA, tostarp alvejas emodīns un emodīns, ir genotoksiski un kancerogēni un nespēja ieteikt tādu dienas devu, kas neradītu bažas par cilvēku veselību.
55
Šādā kontekstā Ortis vismaz ar šo pēdējo minēto atzinumu, kas publicēts 2018. gada 23. janvārī, varēja saprātīgi paredzēt, ka Komisija visticamāk pieņems lēmumu aizliegt šo pašu vielu izmantošanu pārtikā, tās iekļaujot Regulas Nr. 1925/2006 III pielikuma A daļā.
56
Attiecībā uz šādu vielu iespējamo klātbūtni rabarberus (Rheum palmatum L. un Rheum officinale Baillon) saturošos uztura bagātinātājos Regulas 2021/468 11. apsvērumā norādīts uz “zinātnisko nenoteiktību”, kas šajā ziņā saglabājās, un tādējādi preparāti no Rheum palmatum L. un Rheum officinale Baillon netika aizliegti, bet gan pakļauti Savienības kontrolei, tos iekļaujot Regulas Nr. 1925/2006 III pielikuma C daļā. Tomēr, ņemot vērā šīs norādes, Ortis varēja arī saprātīgi paredzēt alvejas emodīna un emodīna klātbūtnes risku produktos, kas izgatavoti no šiem preparātiem.
57
Katrā ziņā kopš 2021. gada 18. maija pētījuma ziņojuma, kuru Ortis lūdza saistībā ar šī rīkojuma 35. punktā minēto produktu “Frutta & Fibre Classico”, kurā tika atklāta alvejas emodīna un emodīna klātbūtne, tā apzinājās, ka pastāv jautājums par šī klāsta produktu atbilstību Regulai Nr. 1925/2006. Tāpat no pieteikuma par pagaidu noregulējumu izriet, ka šī sabiedrība skaidri atzīst, ka zināja par problēmu, pieteikuma par pagaidu noregulējumu 35. pielikumā ietvertajā Ortis rīkotājdirektora vadības ziņojumā par 2023. gadu, tajā norādot, ka uz to attiecas “neskaidrs normatīvais konteksts”, jo viena no galvenajām sastāvdaļām, kas ir kāda no tās produktu klāsta sastāvā, tika “pakļauta novērošanai ar 2021. gada martā publicētu Eiropas tiesisko regulējumu, un ar laiku tās izmantošana varētu tikt ierobežota vai pat aizliegta”.
58
Attiecībā uz pasākumiem, ko Ortis veikusi, lai paredzētu šo risku, tā pieteikuma par pagaidu noregulējumu 67. punktā apgalvo, ka kopš 2020. gada ir iesaistījusies aizstājējprodukta izpētes un izstrādes procesā. Tomēr tā šajā ziņā atsaucas uz pieteikuma par pagaidu noregulējumu 48. pielikumā ietverto papildvienošanos nolīgumam par tehnoloģisko inovāciju partnerību, kas noslēgta starp Valonijas reģionu, universitātēm un uzņēmumiem, un kurā nav sniegtas skaidras norādes par to, ka šis uzņēmums būtu aktīvi iesaistījies šāda produkta meklēšanā.
59
Turklāt Ortis apgalvo, ka tāda ekstrakcijas procesa atklāšana, kas ļautu izslēgt alvejas emodīna un emodīna klātbūtni no rabarberu ekstrakta ražotā produktā, varētu būt veltīga, ņemot vērā pieteikuma par pagaidu noregulējumu 51. pielikumā ietverto Komisijas izstrādāto Regulas Nr. 1925/2006 grozījumu projektu, lai Regulas Nr. 1925/2006 III pielikuma A daļā iekļautu rabarberus Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon un to hibrīdus, kas satur HAA. Tomēr jākonstatē, ka šāds lēmums, ja tas būtu jāpieņem, būtu daļa no tiesiskā regulējuma attīstības, kas saskaņā ar šī rīkojuma 53. punktā atgādināto judikatūru uzņēmumam arī jāparedz ar atbilstošas politikas palīdzību. Turklāt to varētu uzskatīt par saprātīgi paredzamu kopš Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon sakņu vai sakneņu preparāti, kā arī to hibrīdi, kas satur HAA, ar Regulu 2021/468 tika iekļauti Regulas Nr. 1925/2006 III pielikuma C daļā.
60
Visbeidzot, pieteikuma par pagaidu noregulējumu 71. un 72. punktā Ortis atsaucas uz cilvēkiem paredzētu zāļu atļaušanas procedūras ilgumu un to, ka šādas zāles var pārdot tikai aptiekās, tomēr nepaskaidro iemeslus, kādēļ šādi būtu jākvalificē aizstājošs uztura bagātinātājs, ko tā tirgotu “Fruits & Fibres” produktu klāsta vietā.
61
Tādēļ jākonstatē, ka Ortis nav pierādījusi, ka būtu veikusi atbilstošus pasākumus, lai novērstu šo produktu tirdzniecības aizlieguma risku alvejas emodīna un emodīna klātbūtnes dēļ, piemēram, dažādojot piedāvājumu, kas ļautu samazināt tās apgalvoto ekonomisko atkarību no minētajiem produktiem, vai aktīvi meklējot risinājumus, kas ļautu izvairīties no to neatbilstības Eiropas tiesiskajam regulējumam riska.
62
Līdz ar to Ortis pašai jāsedz kaitējums, kas esot nodarīts Regulas 2021/468 1. panta 1. punkta pirmās un otrās norādes dēļ, neraugoties uz tā iespējamo būtisko un neatgriezenisko raksturu (šajā nozīmē skat. Tiesas priekšsēdētāja vietnieka rīkojumu, 2016. gada 16. jūnijs, ICA Laboratories u.c./Komisija, C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462, 44. punkts).
63
Tādēļ, tā kā steidzamības nosacījums nav izpildīts arī attiecībā uz Regulas 2021/468 1. panta 1. punkta pirmo un otro norādi un līdz ar to attiecībā uz visām šīs regulas strīdīgajām tiesību normām, pieteikums par pagaidu noregulējumu jānoraida un nav nepieciešams nedz izvērtēt fumus boni juris esamību, nedz arī līdz ar to izsvērt esošās intereses.
Par tiesāšanās izdevumiem
64
Saskaņā ar Tiesas Reglamenta 137. pantu, kas piemērojams apelācijas tiesvedībā, pamatojoties uz tā 184. panta 1. punktu, lēmumu par tiesāšanās izdevumiem ietver spriedumā vai rīkojumā par tiesvedības izbeigšanu.
Ar šādu pamatojumu Tiesas priekšsēdētāja vietnieks izdod rīkojumu:
1)
Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.
2)
Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – franču.