Lieta C‑385/10
Elenca Srl
pret
Ministero dell’Interno
(Consiglio di Stato lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Preču brīva aprite – Kvantitatīvie ierobežojumi un citi pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību – Kamīnu iekšējā pārklājuma materiāli un dūmvadi – “CE” atbilstības marķējuma neesamība – Aizliegta tirdzniecība
Kopsavilkums – Tiesas (piektā palāta) 2012. gada 18. oktobra spriedums
1.        Tiesību aktu tuvināšana – Būvizstrādājumi – Direktīva 89/106 – Priekšmets
(Padomes Direktīva 89/106, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. 1882/2003)
2.        Tiesību aktu tuvināšana – Būvizstrādājumi – Direktīva 89/106 – Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru pēc savas ierosmes ir paredzēts nosacījums citas dalībvalsts izcelsmes būvizstrādājumu tirdzniecībai, ka tiem ir “CE” marķējums – Nepieļaujamība
(LESD 34. un 36. pants; Padomes Direktīva 89/106, kura grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. 1882/2003)
3.        Preču brīva aprite – Kvantitatīvie ierobežojumi – Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību – Valsts tiesiskais regulējums, ar kuru pēc savas ierosmes ir paredzēts nosacījums citas dalībvalsts izcelsmes būvizstrādājumu tirdzniecībai, ka tiem ir “CE” marķējums – Nepieļaujamība – Pamatojums – Sabiedrības veselības aizsardzība – Neesamība – Samērīguma principa pārkāpums
(LESD 34.–37. pants)
1.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 15. punktu)
2.        Direktīva 89/106 par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem, kura ir grozīta ar Regulu Nr. 1882/2003, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā liedz valsts tiesību normas, kurās tādu citas dalībvalsts izcelsmes būvizstrādājumu tirdzniecībai, kādi tiek aplūkoti pamatlietā, pēc savas ierosmes ir paredzēts nosacījums, ka tiem ir “CE” marķējums.
Dalībvalsts nevar pēc savas ierosmes prasīt “CE” marķējumu citas dalībvalsts izcelsmes būvizstrādājumam, uz kuru neattiecas Direktīvas 89/106 4. panta 2. punkts, lai šis izstrādājums varētu tikt tirgots tās teritorijā. Minētā valsts var minētajai tirdzniecībai paredzēt tikai tādas valsts tiesību normas, kas atbilst no līguma izrietošajiem pienākumiem, it īpaši preču brīvas aprites principam, kas noteikts LESD 34. un 36. pantā.
(sal. ar 19. un 20. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)
3.        LESD 34.–37. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz valsts tiesību normas, kurās tādu citas dalībvalsts izcelsmes būvizstrādājumu tirdzniecībai, kādi tiek aplūkoti pamatlietā, pēc savas ierosmes ir paredzēts nosacījums, ka tiem ir “CE” marķējums.
Šāds tiesiskais regulējums ir jāuzskata par pasākumu ar kvantitatīviem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību LESD 34. panta izpratnē, kas importētājam ir šķērslis preču brīvai apritei.
Protams, šķērslis var tikt attaisnots ar LESD 36. pantā uzskaitītajiem vispārējo interešu iemesliem vai imperatīvām prasībām. Šajā ziņā, ja nav saskaņotu standartu, dalībvalstīm ir jālemj par to, kādu personu veselības un dzīvības aizsardzības līmeni tās vēlas nodrošināt, un par vajadzību kontrolēt attiecīgos izstrādājumus to izmantošanas laikā. Tomēr tiesiskais regulējums, kas automātiski un absolūti aizliedz valsts teritorijā tirgot citās dalībvalstīs likumīgi tirgotus izstrādājumus, jo minētajiem izstrādājumiem nav “CE” marķējuma, nav saderīgs ar Savienības tiesībās paredzēto samērīguma principu.
(sal. ar 22., 26., 28. un 30. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)