Věc T‑370/23
(zveřejnění formou výňatků)
Samer Kamal Al-Assad
v.
Rada Evropské unie
Rozsudek Tribunálu (devátého senátu) ze dne 4. září 2024
„ Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů – Seznam osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů – Zapsání jména žalobce na seznam – Kritérium rodinné příslušnosti – Námitka protiprávnosti – Požadavek, podle něhož každé omezení musí být stanoveno zákonem – Nesprávné posouzení – Právo na vlastnictví“
1.      Evropská unie – Soudní přezkum legality aktů orgánů – Omezující opatření vůči Sýrii – Rozsah přezkumu – Omezený přezkum obecných pravidel – Kritéria pro přijetí omezujících opatření – Domněnka poskytování podpory syrskému režimu v případě členů rodin Assadů nebo Machlúfů – Rozsah – Dodržování zásady právní jistoty vyžadující jasnost, určitost a předvídatelnost účinků právních pravidel
[Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2021/1836, čl. 27 odst. 1 a 2 písm. a) a b) a čl. 28 odst. 1 a 2; nařízení Rady č. 36/2012 a č. 2015/1828, čl. 15 odst. 1 písm. a) a odst. 1a písm. b)]
(viz body 54–65, 72, 73)
2.      Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků některých osob a subjektů vzhledem k situaci v Sýrii – Povaha těchto opatření – Absence trestněprávní povahy
[Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2015/1836, čl. 27 odst. 1 až 3 a čl. 28 odst. 1 až 3; nařízení Rady č. 36/2012 a č. 2015/1828, čl. 15 odst. 1 písm. a), odst. 1a písm. b) a odst. 1b]
(viz body 68, 84)
3.      Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření vůči Sýrii – Porušení zásady proporcionality – Porušení zásady zákazu diskriminace – Absence
[Článek 5 odst. 4 SEU; rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2015/1836 a rozhodnutí (SZBP) 2023/847, čl. 27 odst. 1 až 3 a čl. 28 odst. 1 až 3; nařízení Rady č. 36/2012 a č.2015/1828, čl. 15 odst. 1 písm. a), odst. 1a písm. b) a odst. 1b]
(viz body 81–83, 85–94)
4.      Evropská unie – Soudní přezkum legality aktů orgánů – Omezující opatření vůči Sýrii – Rozsah přezkumu – Zařazení žalobce na seznam připojený k napadenému rozhodnutí z důvodu jeho příslušnosti k rodině Assadů nebo Machlúfů – Veřejně přístupné dokumenty – Důkazní hodnota
[Listina základních práv Evropské unie, článek 47; rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2023/847, příloha; nařízení Rady č. 36/2012 a č. 2023/844]
(viz body 105, 108, 109)
5.      Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Specifická omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Sýrii – Rozhodnutí 2013/255/SZBP a nařízení č. 36/2012 – Domněnka o poskytování podpory syrskému režimu v případě podnikatelek a podnikatelů působících v Sýrii a členům rodin Assadů nebo Machlúfů – Přípustnost – Podmínky
[Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2021/1836, čl. 27 odst. 1 a 2 písm. a) a b) a čl. 28 odst. 1 a 2; nařízení Rady č. 36/2012 a 2015/1828, čl. 15 odst. 1 písm. a) a odst. 1a písm. b)]
(viz body 112–115, 117)
6.      Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Specifická omezující opatření vůči některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Sýrii – Rozhodnutí 2013/255/SZBP a nařízení č. 36/2012 – Domněnka o poskytování podpory syrskému režimu v případě členů rodin Assadů nebo Machlúfů – Přípustnost – Podmínky – Vyvratitelná domněnka – Důkaz svědčící o opaku – Absence
[Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2015/1836 a rozhodnutí (SZBP) 2023/847, čl. 27 odst. 1 až 3 a čl. 28 odst. 1 až 3; nařízení Rady č. 36/2012 a č. 2015/1828, čl. 15 odst. 1 písm. a), odst. 1a písm. b) a odst. 1b a nařízení Rady č. 2023/844]
(viz body 116, 118–126)
7.      Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření vůči Sýrii – Zmrazení finančních prostředků a omezení v oblasti povolení ke vstupu osob, subjektů nebo orgánů spojených se syrským režimem – Omezení práva na vlastnictví – Porušení zásady proporcionality – Absence
[Článek 5 odst. 4 a článek 29 SEU; článek 215 SFEU; Listina základních práv Evropské unie, článek 17 a čl. 52 odst. 1; rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP, ve znění rozhodnutí (SZBP) 2023/847, příloha; nařízení Rady č. 36/2012 a č. 2023/844]
(viz body 133–145)
Shrnutí
Tribunál svým rozsudkem zamítl žalobu na neplatnost podanou Samerem Kamalem Al Assadem proti aktům, kterými Rada Evropské unie v roce 2023(1) zařadila jeho jméno na seznamy osob, na něž se vztahují omezující opatření vzhledem k situaci v Sýrii.
Tato věc dala Tribunálu poprvé příležitost rozhodnout o legalitě kritéria umožňujícího Radě přijmout omezující opatření vůči „členům rodin Assadů nebo Machlúfů“ uvedeného v čl. 27 odst. 2 písm. b) a čl. 28 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2013/255(2), ve znění rozhodnutí 2015/1836 (dále jen „kritérium rodinné příslušnosti“). Kromě toho byl článek 15 nařízení č. 36/2012(3) doplněn o odstavec 1a písm. b), kterým se zmrazuje majetek členů těchto rodin.
Jméno žalobce, podnikatele syrské státní příslušnosti, bylo zařazeno na sporné seznamy, protože je členem rodiny Assadů, který byl zapojen do aktivit souvisejících s výrobou omamných látek a obchodem s nimi.
Závěry Tribunálu
Pokud jde zaprvé o žalobní důvod vycházející z toho, že kritérium rodinné příslušnosti porušuje zásadu legality, a tudíž i právo na vlastnictví a právo na respektování soukromého a rodinného života, Tribunál nejprve poznamenal, že právo na vlastnictví ani právo na respektování soukromého života nejsou absolutními výsadami. Podle čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) může jejich výkon podléhat omezením, jsou-li dotčená omezení stanovena zákonem, respektují podstatu dotčeného základního práva, a pokud jsou, při dodržení zásady proporcionality, nezbytná a odpovídají cílům obecného zájmu, které uznává Unie.
Tribunál dále připomněl, že zásada legality vyjádřená slovy „stanovena zákonem“ použitými v čl. 52 odst. 1 Listiny znamená, že každé omezení práv a svobod zakotvených v Listině musí mít právní základ, který sám jasně a přesně definuje rozsah omezení jejich výkonu. Tento požadavek však nevylučuje, aby dotčené omezení bylo formulováno dostatečně širokým způsobem, aby se mohlo přizpůsobit jednotlivým případům, jakož i změnám situací, a Soudní dvůr mohl případně upřesnit výkladem konkrétní rozsah omezení jak s ohledem na skutečné znění dotčené právní úpravy Unie, tak na její obecnou systematiku a cíle, které sleduje.
V projednávané věci má Tribunál za to, že kritérium rodinné příslušnosti Radě nedává možnost podrobit omezujícím opatřením všechny osoby s příjmením Assad (Asád) bez ohledu na to, zda jsou s uvedenou rodinou, která je v současné době v Sýrii u moci, spojeni, či nikoli.
Všechna rozhodnutí o zařazení na sporné seznamy se totiž přijímají na individuálním a jmenovitém základě s ohledem na přiměřenost opatření(4). A dále, kritérium rodinné příslušnosti je zasazeno do právního rámce, který je jasně vymezen cíli(5) sledovanými zejména základní právní úpravou(6).
Krom toho je třeba uvést, že i když je rozsah kritéria rodinné příslušnosti formulován otevřeně, je limitován bodem 7 odůvodnění rozhodnutí 2015/1836, a může tudíž mířit pouze na okruh dobře identifikovatelných osob spojených s rodinou Assadů, která je v současné době v Sýrii u moci. Z toho vyplývá, že osoby s příjmením Assad (Asád) spadají do působnosti kritéria rodinné příslušnosti pouze, pokud mají příbuzenský vztah k rodině Assadů, která v současné době v Sýrii vládne. Navíc osoby, jež pojí příbuzenský vztah k rodině Assadů, která je v Sýrii u moci, mohou být na sporné seznamy zařazeny na základě kritéria rodinné příslušnosti, i když nejsou nositeli tohoto příjmení.
Dále, pokud jde o argumentaci žalobce zaměřenou na nedodržení zásady osobní odpovědnosti, upřesnil Tribunál, že z judikatury zajisté vyplývá, že podle zásady personality trestů a sankcí musí být fyzická nebo právnická osoba sankcionována pouze za skutky, které jsou jí individuálně vytýkány. Avšak omezující opatření se svou zajišťovací povahou a preventivním účelem liší od trestních či správních sankcí Cílem sledovaným omezujícími opatřeními přijatými vzhledem k situaci v Sýrii totiž není sankcionovat osoby nebo subjekty, na které míří, ale jejich prostřednictvím působit na syrský režim, aby ukončil politiku násilných represí vůči civilnímu obyvatelstvu v Sýrii. Kromě toho je každé rozhodnutí o zařazení na sporné seznamy přijímáno na individuálním základě, takže nelze zavést žádné systematické zařazování na seznam na základě rodinné příslušnosti. Žalobce se tudíž nemůže dovolávat zásady osobní odpovědnosti za účelem zpochybnění legality tohoto kritéria.
Tribunál měl tedy za to, že kritérium rodinné příslušnosti ve spojení s cílem působit na syrský režim, aby ukončil svou represivní politiku, definuje objektivním a dostatečně určitým způsobem vymezenou kategorii osob, na které se mohou vztahovat omezující opatření, a učinil závěr, že toto kritérium představuje jasné a přesné ustanovení, které splňuje požadavky zásady legality.
Zadruhé Tribunál zamítl žalobní důvod vycházející z porušení zásady zákazu diskriminace. Úvodem Tribunál připomněl, že zásada rovného zacházení, jejímž zvláštním vyjádřením je zásada zákazu diskriminace, zakazuje, aby se srovnatelnými situacemi bylo zacházeno odlišně nebo s odlišnými situacemi stejně, není-li takové zacházení objektivně odůvodněno.
Rozdílné zacházení je odůvodněno, pokud je založeno na objektivním a důvodném kritériu a pokud je tato rozdílnost přiměřená cíli sledovanému dotčeným zacházením.
Tribunál nicméně uvedl, že Rada má v oblasti omezujících opatření širokou posuzovací pravomoc, pokud jde o vymezení a přijetí kritérií pro zařazení na seznam. Legalita omezujících opatření tedy není podmíněna zjištěním, že mají bezprostřední účinky, ale vyžaduje pouze to, aby nebyla zjevně nepřiměřená s ohledem na cíl, který příslušný orgán zamýšlí sledovat.
V projednávaném případě přitom Tribunál nejprve uvedl, že na rozdíl od toho, co tvrdí žalobce, omezující opatření přijatá na základě kritéria rodinné příslušnosti nepředstavují trestní sankci. Kromě toho sledují Unií uznaný cíl obecného zájmu. Zmrazení finančních prostředků a jiných hospodářských zdrojů, jakož i zákaz vstupu na území Unie ve vztahu k osobám identifikovaným jako osoby zapojené do podpory syrského režimu proto nemohou být samy o sobě považovány za nepřiměřené.
Tribunál dále zdůraznil, že žalobce neupřesnil, v čem nebo ve vztahu k jakým osobám je uplatnění kritéria rodinné příslušnosti diskriminační. Neuvedl ani konkrétní příklady jiných osob, které se podle něho nacházejí v situaci srovnatelné s jeho a s nimiž je zacházeno odlišně. Tribunál tedy nebyl s to ověřit, zda jsou jeho tvrzení skutkově podložená.
Tribunál rovněž odmítl argument žalobce, podle něhož kritérium rodinné příslušnosti vede k nepřiměřenému výsledku ve vztahu k cíli sledovanému dotčenými omezujícími opatřeními, jelikož je pro něj jakožto bratrance syrského prezidenta nemožné vyvrátit domněnku o napojení na syrský režim. Z napadených aktů totiž vyplývá, že každá osoba může bez ohledu na postavení či stav, na jehož základě bylo její jméno zařazeno na sporné seznamy, předložit důkazy, aby zpochybnila zařazení svého jména na tyto seznamy nebo jeho ponechání na nich.
Vzhledem k výše uvedenému Tribunál námitku protiprávnosti v plném rozsahu zamítl.
1      Prováděcí rozhodnutí Rady (SZBP) 2023/847 ze dne 24. dubna 2023, kterým se provádí rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2023, L 109 I, s. 26), a prováděcí nařízení Rady (EU) 2023/844 ze dne 24. dubna 2023, kterým se provádí nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii (Úř. věst. 2023, L 109 I, s. 1).
2      Rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP ze dne 31. května 2013 o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2013, L 147, s. 14), ve znění rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1836 ze dne 12. října 2015 (Úř. věst. 2015, L 266, s. 75).
3      Nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii a o zrušení nařízení (EU) č. 442/2011 (Úř. věst. 2012, L 16, s. 1), ve znění nařízení Rady (EU) 2015/1828 ze dne 12. října 2015 (Úř. věst. 2015, L 266, s. 1).
4      Viz čl. 27 odst. 4 a čl. 28 odst. 4 rozhodnutí 2013/255, ve znění rozhodnutí 2015/1836.
5      Z bodu 7 odůvodnění rozhodnutí 2015/1836 vyplývá, že v současném syrském režimu „je moc soustředěna v rukou vlivných členů rodin Assadů a Machlúfů“, a Rada tudíž stanovila omezující opatření vůči některým členům uvedených rodin, aby „prostřednictvím členů těchto rodin přímo působila na syrský režim, aby změnil své represivní politiky, a zároveň zamezila riziku obcházení omezujících opatření prostřednictvím rodinných příslušníků“.
6      Nařízení č. 36/2012 a rozhodnutí 2013/255.