62018TJ0545_RES
Дело T‑545/18
YL
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (девети състав) от 11 септември 2019 година
„Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2017 г. — Решение жалбоподателят да не бъде повишен в степен AD 7, считано от 1 януари 2017 г. — Член 45 от Правилника — Член 9, параграф 3 от приложение IX към Правилника — Злоупотреба с власт — Дисциплинарно наказание“
Длъжностни лица — Повишаване — Съпоставяне на заслугите — Право на преценка на администрацията — Критерии, които могат да бъдат взети предвид
(член 45 от Правилника за длъжностните лица)
(вж. т. 20, 25 и 26)
Длъжностни лица — Повишаване — Отказ за повишаване — Отказ поради виновно поведение, представляващо неизпълнение на задълженията на длъжностното лице — Допустимост
(вж. т. 21)
Резюме
С решение YL/Комисия (T‑545/18), постановено на 11 септември 2019 г., Общият съд отхвърля жалбата на длъжностно лице, с която то иска, от една страна, отмяна на решението на органа по назначаването (наричан по-нататък „ОН“) на Комисията да не бъде повишено в степен AD 7 в рамките на процедурата за повишаване за 2017 г., считано от 1 януари 2017 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“), и от друга страна, поправяне на вредите, които твърди, че е претърпяло в резултат от това решение. Преди това, с решение от 23 март 2016 г., ОН налага на жалбоподателя санкция „понижаване на стъпка“, тъй като по-специално по време на отпуск по лични причини е възприел поведение, което може да опетни репутацията на Комисията. В подкрепа на искането за отмяна жалбоподателят сочи, че вземането предвид на решението от 23 март 2016 г. (за понижаване в стъпка) в рамките на предвиденото в член 45 от Правилника сравнително съпоставяне на заслугите води до повторно санкциониране за едни и същи действия.
На първо място Общият съд припомня, от една страна, че член 45 от Правилника не съдържа изчерпателен списък на критериите, които могат да се вземат предвид за целите на сравнителното съпоставяне на заслугите, и от друга страна, че в тази връзка неизпълнението на задълженията съгласно Правилника може да бъде взето предвид от ОН евентуално за да отхвърли кандидатурата на заинтересованото лице за повишаване.
На второ място Общият съд приема, че действията, санкционирани с понижаване в стъпка, представляват указание за заслугите на жалбоподателя, тъй като са свързани с неизпълнение на задължения, които са му били възложени в качеството на длъжностно лице. Така дори обстоятелството, че част от посочените действия са били извършени по време на отпуска по лични причини на жалбоподателя, само по себе си не е пречка те да бъдат взети предвид за целите на предвиденото в член 45 от Правилника сравнително съпоставяне на заслугите.
На трето място, Общият съд констатира, че жалбоподателят не представя никакво доказателство, че решението да не бъде повишен е прието не въз основа на сравнителното съпоставяне на заслугите, предвидено в член 45 от Правилника, а с цел да бъде санкциониран за втори път за действията, във връзка с които е постановено решението от 23 март 2016 г.
На последно място Общият съд отбелязва, че не може да се приеме, че обжалваното решение води до неограничено и произволно блокиране на кариерата на жалбоподателя в нарушение на принципа на правна сигурност. Всъщност, от една страна, ОН е взел предвид решение за налагане на санкция, постановено на 23 март 2016 г., т.е. в годината, непосредствено предхождаща процедурата по повишаване за 2017 г. От друга страна, обжалваното решение не е пречка жалбоподателят евентуално да бъде повишен в последваща процедура за повишаване, което впрочем е направено в рамките на процедурата по повишаване за 2018 г.