62016TJ0001_RES
Дело T‑1/16
Hitachi-LG Data Storage, Inc.
и
Hitachi-LG Data Storage Korea, Inc.
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (пети състав) от 12 юли 2019 година
„Конкуренция — Картели — Пазар на оптични дискови устройства — Решение, с което се констатира нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП — Тайни споразумения във връзка с тръжни процедури, организирани от двама производители на компютри — Правомощие за пълен съдебен контрол — Нарушение на принципа на добрата администрация — Задължение за мотивиране — Точка 37 от Насоките от 2006 година относно метода за определяне на глобите — Особености на даден случай — Грешка при прилагане на правото“
Жалба за отмяна — Компетентност на съда на Съюза — Правомощие за пълен съдебен контрол — Съдебен контрол на решение на Комисията, с което се констатира нарушение на правилата на конкуренцията и се налага глоба — Липса на самостоятелна жалба за упражняване на неограничена компетентност
(членове 101, 261 и 263 ДФЕС)
(вж. т. 53—58)
Актове на институциите — Мотивиране — Задължение — Обхват — Задължение на Комисията за мотивиране на отказа си да се отклони от Насоките за изчисляването на глобите — Липса
(член 101 и член 296, втора алинея ДФЕС; т. 37 от Известие 2006/C 210/02 на Комисията)
(вж. т. 77—82)
Конкуренция — Административно производство — Консултативен комитет по ограничителни практики и господстващо положение — Задължение за допитване — Съществено процесуално изискване — Съдържание
(член 101 ДФЕС; член 14 от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 89—95)
Обобщение
В решение Hitachi-LG Data Storage и Hitachi-LG Data Storage Korea/Комисия (T‑1/16), произнесено на 12 юли 2019 г., Общият съд отхвърля искането на Hitachi-LG Data Storage, Inc. и неговото дъщерно дружество Hitachi-LG Data Storage Korea Inc. (наричани по-нататък: „жалбоподателите“) за намаляването на размера на глобата, наложена им с Решение C(2015) 7135 окончателен на Комисията от 21 октомври 2015 г. (
1
) за нарушение на правилата на конкуренцията в сектора на производството и доставката на оптични дискови устройства (наричани по-нататък „ОДУ“).
Вследствие на започнато по оплакване административно разследване Комисията заключава, че тринадесет дружества са участвали в картел на пазара на ОДУ. Съгласно обжалваното решение Комисията установява, че поне от 23 юни 2004 г. до 25 ноември 2008 г. участниците в този забранен картел са съгласували поведението си по отношение на тръжните процедури, организирани от производителите на компютри Dell и Hewlett Packard. Според Комисията посредством мрежа от паралелни двустранни контакти участващите дружества са се опитали да направят така, че цените на стоките ОДУ да останат на по-високи нива, отколкото при липсата на тези двустранни контакти. Така Комисията налага глоба в размер на 37121000 EUR на жалбоподателите за нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП.
Жалбоподателите изтъкват две основания в подкрепа на искането си за намаляване на тази глоба, изведени, от една страна, от нарушение на принципа на добра администрация, както и на задължението за мотивиране, и от друга страна, от грешка при прилагане на правото, доколкото Комисията не се е отклонила от общия метод, посочен в Насоките за изчисляването на глобите, за да намали глобата на жалбоподателите с оглед на особеностите на конкретния случай и на тяхната роля на пазара на ОДУ. В отговор на процесуално-организационните действия, предприети от Общия съд, жалбоподателите уточняват, че приканват Общия съд да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол, като промени мълчаливото решение на Комисията за отхвърляне на искането им за намаляване на размера на глобата и като разгледа по същество това искане.
В това отношение Общият съд, на първо място, припомня, че Договорът не предвижда като самостоятелен способ за защита „жалба за упражняване на неограничена компетентност“, както и че тази компетентност за пълен съдебен контрол може да бъде упражнена от юрисдикциите на Съюза само в рамките на контрола върху актовете на институциите, и по-специално на жалбата за отмяна. Така Общият съд най-напред установява, че жалбата съдържа, от една страна, искания за частична отмяна на обжалваното решение, доколкото Комисията е отхвърлила искането на жалбоподателите за намаляване на размера на наложената глоба, и от друга страна, искания за изменение на това решение с цел самият Общ съд да уважи това искане и вследствие на това да намали посочения размер.
По-нататък, що се отнася до първото основание, Общият съд, от една страна, отхвърля доводите на жалбоподателите, че Комисията е нарушила задължението си да мотивира отказа да приложи изключението, предвидено в точка 37 от Насоките за изчисляването на глобите (
2
), което позволява на Комисията да се отклони от методологията на посочените насоки и чието прилагане жалбоподателите са поискали. В това отношение Общият съд приема, че в обжалваното решение Комисията е била длъжна да мотивира само използваната методология за изчисляването на размера на глобата, а не елементите, които тя не е взела предвид при това изчисляване, и по-специално причините, поради които не е използвала предвиденото в точка 37 от посочените Насоки изключение.
От друга страна, Общият съд отхвърля твърденията за нарушение на принципа на добра администрация. В това отношение той по-конкретно потвърждава, че Комисията е положила необходимата грижа в хода на административната процедура, доколкото, първо, тя е изслушала жалбоподателите и е разгледала техните бележки, преди консултативният комитет по ограничителни практики и господстващо положение да състави писмено становище по предварителния проект на решение, и второ, е предала на този комитет най-важните данни за изчисляването на размера на глобата по силата на член 14, параграф 3 от Регламент № 1/2003 (
3
).
Накрая, що се отнася до второто основание, Общият съд припомня, че намаляването на размера на глоба може да се предостави на основание на точка 37 от Насоките за изчисляването на глобите само при изключителни обстоятелства, когато особеностите на даден случай или необходимостта да се постигне възпиращ ефект в конкретен случай, могат да обосноват отклонение на Комисията от общата методология за изчисляване на размера на глобата, предвидена в тези насоки. В това отношение Общият съд приема, че никое от изтъкнатите от жалбоподателите обстоятелства не е релевантно, за да обоснове подобно намаляване на глобата на основание на изключението, предвидено в точка 37 от Насоките.
(
1
)	Решение C(2015) 7135 окончателен на Комисията от 21 октомври 2015 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело AT.39639 — Оптични дискови устройства)
(
2
)	Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент № 1/2003 (ОВ С 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).
(
3
)	Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101] и [102 ДФЕС] (OВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).