62023TJ0329_RES
Дело T‑329/23
Чешка република
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (десети разширен състав) от 9 април 2025 година
„Собствени ресурси на Съюза — Финансова отговорност на държавите членки — Задължение за държавите членки да предоставят на разположение на Комисията собствени ресурси — Изплащане на Комисията на суми, съответстващи на несъбрани собствени ресурси — Вносни мита — Внос на текстилни изделия, обувки и слънчеви очила от Азия — Митническа стойност — Липса на занижаване — Липса на задължение за учредяване на обезпечение преди вдигането на стоките — Неоснователно обогатяване на Съюза“
Собствени ресурси на Европейския съюз — Установяване и предоставяне на разположение от държавите членки — Предоставяне на разположение, но с резерви — Иск за неоснователно обогатяване срещу Съюза — Тежест на доказване
(член 268 и член 340, втора алинея ДФЕС)
(вж. т. 38 и 39)
Митнически съюз — Обща митническа тарифа — Митническа стойност — Определяне — Методи за определяне — Определяне въз основа на статистическа стойност като минималната приемлива цена (МПЦ) — Недопустимост при определянето на митническата стойност съобразно резервния метод — Използване на статистическа стойност само с цел установяване на случаи на внос, при които цените може да са занижени
(Регламент № 2913/92 на Европейския парламент и на Съвета, член 29)
(вж. т. 82—84 и 93)
Собствени ресурси на Европейския съюз — Защита на финансовите интереси на Европейския съюз — Задължение на държавите членки — Учредяване на обезпечение в случаите на внос, при които митническата стойност може да е занижена — Условие — Данни, позволяващи да се изчисли размер на мита, по-висок от определения въз основа на декларираната митническа стойност
(Регламент № 2913/92 на Европейския парламент и на Съвета, член 13, параграф 1, членове 29, 30 и 31; Регламент № 2454/93 на Комисията, член 248, параграф 1)
(вж. т. 85—87, 94 и 95)
Резюме
Общият съд е сезиран със и уважава иск за неоснователно обогатяване на Европейския съюз, произнасяйки се по непоставен дотогава въпрос, който се отнася, от една страна, до разглеждането на предявен от държава членка иск за неоснователно обогатяване със собствени ресурси в митническата област и от друга страна, до вземането предвид на статистическа стойност като основа за изчисляване на митническата стойност на стоките.
Вследствие на премахването, считано от 1 януари 2005 г., на всички квоти за вноса на текстилни изделия и облекла с произход от страни, членуващи в Световната търговска организация (СТО), Съюзът бе изложен на много голямо количество внос на текстилни изделия и обувки от Азия, и по-специално от Китай, както и на риск от занижаване на митническата стойност на въпросния внос. В отговор на този риск приоритетната контролна операция (
1
), наречена „Discount“ (наричана по-нататък „ПКО Discount“), към която всички държави членки са се присъединили, предвижда по-задълбочени митнически проверки и е насочена към вноса на някои текстилни изделия, обувки и слънчеви очила от Китай, Тайланд и Виетнам с ниска митническа стойност. В рамките на тази операция са определени рискови прагове. Те позволяват на митническите органи на държавите членки да установяват декларирани при вноса особено ниски стойности и съответно случаи на внос, при които е налице значителен риск от занижаване на митническата стойност. За целта са създадени 20 кода по интегрираната тарифа на Европейския съюз, като за всеки от тези кодове Европейската комисия определя „коригирана средна цена“ (наричана по-нататък „КСЦ“). След това е изчислена средна цена за целия Съюз въз основа на средноаритметичната стойност на КСЦ във всички държави членки, като при изчисляването ѝ са изключени необичайно високите или необичайно ниските стойности. Накрая „минималната приемлива цена“ (наричана по-нататък „МПЦ“), съответстваща на 50 % от КСЦ, е изчислена и използвана като рисков праг.
От 10 до 14 ноември 2014 г. Комисията провежда контролна мисия в Чешката република във връзка с прилагането от последната на ПКО Discount. След тази мисия Комисията изпраща на чешките власти доклад, в който изразява резерви във връзка с изпълнението на тази операция. По-конкретно тя стига до извода, че не е имало ефективен контрол върху всички митнически декларации и че всички стоки са били вдигани, без да се изисква обезпечение, въпреки че е имало основателни съмнения за занижаване на митническата стойност на въпросните стоки. Според нея това е довело до загуба на традиционни собствени ресурси на Съюза, за която отговарят чешките власти и която представлява разликата между митото, изчислено въз основа на декларираната митническа стойност, и митото, изчислено въз основа на МПЦ. В последвалия обмен на информация между Чешката република и Комисията последната не приема предоставените от тази държава доказателства и многократно настоява същата да внесе в бюджета на Съюза, най-напред, разликата между митото, изчислено въз основа на декларираната митническа стойност, и митото, изчислено въз основа на МПЦ, а след това, разликата между митото, изчислено въз основа на декларираната митническа стойност, и митото, изчислено въз основа на КСЦ (вместо МПЦ). Въпреки многократните си възражения, Чешката република внася, с определени условия, в бюджета на Съюза сумите, получени при изчисляването на споменатите по-горе разлики. На 22 юни 2020 г. с платената сума е извършено частично прихващане в полза на Чешката република.
При тази обстановка Чешката република предявява настоящия иск поради неоснователно обогатяване на Съюза.
Съображения на Общия съд
На първо място, Общият съд припомня правилата за доказване, приложими към иска за обезщетение за вреди поради неоснователно обогатяване на Съюза. Съгласно практиката на Съда, когато разглежда такъв иск, предявен от държава членка, предоставила на разположение на Комисията собствени ресурси на Съюза в определен размер и същевременно изразила резерви срещу основателността на позицията на тази институция, Общият съд следва да прецени по-специално дали основание за обедняването на държавата членка ищец, съответстващо на предоставения на разположение на Комисията размер, и за съответното обогатяване на тази институция са или, напротив, не са, задълженията на посочената държава членка съгласно правото на Съюза в областта на собствените ресурси на Съюза (
2
).
Съответно държавата членка е тази, която следва да докаже, че съгласно правилата на Съюза, които уреждат системата на собствените ресурси, не е длъжна да предостави на разположение на Комисията сумата собствени ресурси, предмет на спора, и че е изпълнила задълженията си. Тази тежест на доказване обаче не означава, че Комисията може общо и без съответни доказателства просто да заяви, че посоченото от държавата членка не е достатъчно.
На второ място, що се отнася до релевантността на статистическата стойност като основа за изчисляването на митническата стойност, Общият съд констатира, че Комисията твърди по същество, че докато е по-ниска от МПЦ, декларираната митническа стойност е неприемлива и следователно преди вдигането на стоките националните органи трябва да изискват учредяването на обезпечение. Той преценява обаче, че хипотеза, при която всяка митническа стойност, по-ниска от МПЦ, трябва по принцип да се отхвърли, независимо от мащаба на евентуалните съмнения след извършените от митническите органи проверки и контрол, би била в разрез със свободата на действие, с която разполагат държавите членки при извършването на митнически контрол, и с митническата правна уредба, която предвижда нарочна процедура в случай на оспорване на декларираната митническа стойност.
При това положение Общият съд приема, че статистическа стойност като МПЦ може да се използва само като способ за анализ на риска, т.е. способ, чрез който въз основа на рискови профили се разкриват случаите на внос, при които цените може да са занижени и са необходими проверки, а не способ за определяне на митническата стойност на съответния внос.
На трето и последно място, когато преценява реалните възможности на чешките митнически органи да определят по-висока митническа стойност, Общият съд проверява дали чрез прилагането на вторичните методи (
3
) за определяне на митническата стойност, тези органи са можели да стигнат до по-висока митническа стойност от договорната стойност (
4
) и дали следователно учредяването на обезпечение преди вдигането на съответните стоки е щяло да допринесе за защитата на финансовите интереси на Съюза.
В това отношение той припомня, че целта на обезпечението е да могат митническите органи, от една страна, да разрешат вдигането на стоките, продължавайки същевременно да проверяват тях и придружаващата ги документация, и от друга страна, да осуетят опасността евентуално митническо задължение, произтичащо от такава проверка, да стане несъбираемо. При това положение следва, че само в хипотезата, при която митническите органи на държава членка разполагат с данни, които им позволяват да изчислят размер на мита, по-висок от събрания въз основа на декларираната митническа стойност, и да констатират допълнителни права на собствени ресурси в полза на Съюза, учредяването на обезпечение допринася за защитата на финансовите интереси на Съюза. Освен това Общият съд припомня, че статистическа стойност като МПЦ не служи за определянето на митническата стойност на стоките дори когато тя се определя съобразно резервния метод.
Ето защо, като се има предвид, че използването на произволно определени или фиктивни митнически стойности е изключено по силата на Митническия кодекс на Общността (
5
) и от съдебната практика, Общият съд констатира, че преписката не съдържа данни, позволяващи да се заключи, че прилагането на резервния метод (
6
) е щяло да доведе до събирането на допълнителна сума мита и съответно собствени ресурси на Съюза.
Затова Общият съд заключава, че съгласно уреждащите системата на собствените ресурси правила на Съюза Чешката република не е била длъжна да предостави на разположение на Комисията сумата на собствените ресурси, предмет на спора, и осъжда последната да възстанови тази сума на посочената държава членка.
(
1
)	Съгласно член 13, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58, наричан по-нататък „Митническият кодекс на Общността“).
(
2
)	Вж. в този смисъл решение от 9 юли 2020 г., Чешка република/Комисия (C‑575/18 P, EU:C:2020:530, т. 83).
(
3
)	Предвидени в членове 30 и 31 от Митническия кодекс на Общността.
(
4
)	Съгласно член 29 от Митническия кодекс на Общността
(
5
)	Член 30, параграф 2 от Митническия кодекс на Общността.
(
6
)	По член 31 от Митническия кодекс на Общността.