61987CJ0269_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 7 . juli 1987, indgaaet til Domstolen den 8 . september 1987, har Bayerisches Landessozialgericht i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 44, stk . 3, og artikel 48, stk . 1, i Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet ( som aendret og ajourfoert ved Raadets forordning nr . 2001/83 af 2 . juni 1983, EFT L 230, s . 6 ).
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag anlagt af en soen af en vandrende arbejdstager, der den 30 . august 1974 afgik ved doeden i Forbundsrepublikken Tyskland, mod Landesversicherungsanstalt Schwaben, som, efter at sagsoegeren i juli 1975 havde taget bopael i Italien, naegtede fortsat at udbetale ham den fulde pension for boern, som har mistet begge foraeldre eller en af dem .
3 Landesversicherungsanstalt stoettede sin afgoerelse paa artikel 78, stk . 2, litra b ), punkt i ), i forordning nr . 1408/71, der bestemmer, at saafremt den afdoede forsikrede har vaeret omfattet af lovgivningen i flere medlemsstater, paahviler det de kompetente myndigheder i barnets bopaelsstat at udbetale ydelser til boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem .
4 De italienske myndigheder naegtede imidlertid at udbetale den paagaeldende pension under paaberaabelse af artikel 48, stk . 1, i forordning nr . 1408/71, hvorefter en medlemsstats kompetente institution ikke er pligtig at tilkende ydelser, saafremt den samlede laengde af de efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagte forsikrings - eller bopaelsperioder er under et aar, og saafremt der, alene paa grundlag af disse perioder, ikke er erhvervet ret til ydelser i medfoer af bestemmelserne i den naevnte lovgivning .
5 Da Natalino Ventura fandt, at de tyske myndigheder som foelge af dette afslag var forpligtet til, med virkning fra 1975, at udbetale ham den fulde pension for boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, indbragte han dette spoergsmaal foerst for Sozialgericht Augsburg og dernaest for Bayerisches Landessozialgericht med paastand om annullation af den af Landesversicherungsanstalt i 1975 trufne afgoerelse .
6 Da Landesversicherungsanstalt imidlertid gjorde gaeldende, at de italienske myndigheders afgoerelse ikke var begrundet, idet artikel 44, stk . 3, i forordning nr . 1408/71 indeholder et absolut forbud mod at anvende artikel 48, stk . 1, der var hjemlen for Landesversicherungsanstalts afgoerelse, paa pension til boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, har Bayerisches Landessozialgericht besluttet at anmode om en praejudiciel afgoerelse af foelgende spoergsmaal :
"Skal artikel 44, stk . 3, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 fortolkes saaledes, at et i Italien boende barn, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, har ret til ydelser ifoelge forordningens artikel 79 uden anvendelse af forordningens artikel 48, saafremt den forsikrede i Italien kun har tilbagelagt en forsikringsperiode paa under et aar ( jfr . artikel 48, stk . 1 ), men i oevrigt sammen med perioder tilbagelagt i andre medlemsstater opfylder kravet om ventetid og de oevrige italienske betingelser for udbetaling af ydelser?"
7 Vedroerende hovedsagens retlige og faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt indlaeggene for Domstolen henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
8 Artikel 48, stk . 1, i forordning nr . 1408/71 vedroerende det tilfaelde, hvor den samlede laengde af de efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagte forsikrings - eller bopaelsperioder er under et aar, hoerer under forordningens kapitel 3, alderdom og doedsfald ( pensioner ).
9 Forordningens artikel 44, som indleder kapitel 3, bestemmer, at kapitlet ikke vedroerer pensioner til boern, der har mistet deres foraeldre eller en af dem, idet disse er omfattet af kapitel 8 .
10 Det foelger heraf, at bestemmelserne i forordningens kapitel 3, herunder artikel 48, stk . 1, ikke finder anvendelse paa pensioner til boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, med undtagelse af de bestemmelser, der udtrykkeligt henvises til i forordningens kapitel 8, hvilket kapitel vedroerer ydelser til saadanne boern, herunder navnlig pension eller rente, som ikke ydes i henhold til en forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme .
11 Da kapitel 8 ikke indeholder nogen henvisning til artikel 48, stk . 1, finder denne bestemmelse ikke anvendelse paa de af det praejudicielle spoergsmaal omfattede ydelser til boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem .
12 Denne fortolkning maa goere det muligt for den nationale ret at traeffe afgoerelse i den sag, der verserer for den, idet det fremgaar af selve ordlyden af spoergsmaalet, at dette udspringer af en usikkerhed, der ikke vedroerer fortolkningen af artikel 78, stk . 2, litra b ), punkt i ), og artikel 79, stk . 1, litra a ), i forordning nr . 1408/71, hvorefter ydelser til boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, skal udredes af barnets bopaelsstat, saafremt den afdoede forsikrede som i hovedsagen bl.a . har vaeret omfattet af denne medlemsstats lovgivning, men fortolkningen af forordningens artikel 48, stk . 1, hvorefter bopaelsmedlemsstatens myndigheder i hovedsagens tilfaelde ville vaere fritaget for forpligtelsen efter ovennaevnte bestemmelser .
13 Fortolkningen boer imidlertid suppleres med en henvisning til yderligere oplysninger, som kan stoette den nationale ret, og som kan udledes af Domstolens praksis .
14 Ifoelge Domstolens fortolkning af bestemmelserne i kapitel 8 i forordning nr . 1408/71, jfr . dommene af 9 . juli 1980 ( Gravina, 807/79, Sml . s . 2205 ) og 24 . november 1983 ( D' Amario, 320/82, Sml . s . 3811 ), som sagsoegte i hovedsagen selv ville anvende ved en ny afgoerelse af 2 . marts 1984, indebaerer retten til ydelser til et barn, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, som bestaar i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, der er kompetent i henhold til disse bestemmelser, for det foerste ikke, at retten til hoejere ydelser, som bestaar alene i henhold til en anden medlemsstats lovgivning, fortabes, saafremt den afdoede far var omfattet af flere medlemsstaters lovgivning . Saafremt de ydelser, som et barn, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, faktisk har oppebaaret eller burde have oppebaaret i den foerste medlemsstat, er lavere end det ydelsesbeloeb, som hjemles alene i henhold til lovgivningen i den anden medlemsstat, kan barnet af den kompetente forsikringsinstitution i denne anden medlemsstat kraeve udbetalt et tillaeg svarende til forskellen mellem de to beloeb .
15 Yderligere fremgaar det af Domstolens faste praksis, herunder navnlig dommen af 27 . marts 1980 ( Salumi, 66, 127 og 128/79, Sml . s . 1237 ), at den fortolkning, som Domstolen foretager af en faellesskabsretlig regel under udoevelse af sin kompetence i henhold til til artikel 177, belyser og praeciserer betydningen og raekkevidden af den paagaeldende regel, saaledes som den skal forstaas og anvendes, henholdsvis burde have vaeret forstaaet og anvendt, fra sin ikrafttraeden . Det foelger heraf, at den saaledes fortolkede regel kan og skal anvendes af retterne endog i forbindelse med retsforhold, der er stiftet og bestaar, foer der afsiges dom som foelge af en anmodning om fortolkning .
16 Det kan herefter fastslaas, at pension til boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, som ydes af myndighederne i bopaelsmedlemsstaten, og den supplerende ydelse, der praesteres af den medlemsstat, hvor barnet har erhvervet pensionsrettigheder, skal udbetales med virkning fra det tidspunkt, da barnet bosatte sig paa den foerstnaevnte medlemsstats omraade .
17 Naar henses til formuleringen af det praejudicielle spoergsmaal, maa dette besvares med, at artikel 44, stk . 3, i forordning nr . 1408/71 skal fortolkes saaledes, at pension til boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, udelukkende er reguleret af bestemmelserne i forordningens kapitel 8, om fornoedent suppleret med bestemmelser i andre af forordningens kapitler, hvortil der udtrykkeligt henvises i kapitel 8 .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
18 De omkostninger, der er afholdt af Den Italienske Republiks regering samt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( Tredje Afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Bayerisches Landessozialgericht ved kendelse af 7 . juli 1987, for ret :
Artikel 44, stk . 3, i forordning nr . 1408/71 skal fortolkes saaledes, at pension til boern, der har mistet begge foraeldre eller en af dem, udelukkende er reguleret af bestemmelserne i forordningens kapitel 8, om fornoedent suppleret med bestemmelser i andre af forordningens kapitler, hvortil der udtrykkeligt henvises i kapitel 8 .