61984CJ0208_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 14 . august 1984, indgaaet til Domstolen den 16 . august 1984, har College van Beroep voor het Bedrijfsleven i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende gyldigheden af bilag I, del 5, fodnote ( 5 ), i Kommissionens forordning nr . 1245/83 af 20 . maj 1983 om fastsaettelse af monetaere udligningsbeloeb samt af visse koefficienter og kurser, der er noedvendige for anvendelse heraf ( EFT L 135, s . 3 ), som senere aendret ved Kommissionens forordninger nr . 3281/83 af 18 . november 1983 ( EFT L 322, s . 36 ) og nr . 270/84 af 1 . februar 1984 ( EFT L 31, s . 15 ).
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem Vonks Kaas Inkoep en Produktie Holland BV ( herefter benaevnt sagsoegeren ) og 1 . ministeren for landbrug og fiskeri og 2 . Produktschap voor Zuivel . Sagsoegeren fremstiller smelteost og ostepulver af affald fra forskellige ostetyper . Sagsoegeren importerer navnlig raavarer fra Forbundsrepublikken Tyskland og Frankrig og reeksporterer overskudet heraf, blandt andet til Danmark . Sagen for den nationale ret vedroerer en raekke afgoerelser truffet i begyndelsen af 1984 i henhold til ovennaevnte bestemmelse af de nederlandske myndigheder, som opkraevede monetaere udligningsbeloeb ved import af osteaffald, men naegtede at yde udligningsbeloeb ved reeksport .
3 Sagsoegeren indbragte afgoerelserne for College van Beroep med paastand om annullation, idet selskabet gjorde gaeldende, at den faellesskabsretlige bestemmelse, som dannede hjemmel for afgoerelserne, var ugyldig . College van Beroep udsatte sagen paa Domstolens besvarelse af foelgende spoergsmaal :
»Er forordning ( EOEF ) nr . 1245/83 ugyldig, for saa vidt dens bilag I, del 5, fodnote ( 5 ), som senere aendret ved forordningerne ( EOEF ) nr . 3281/83 og nr . 270/84, bestemmer, at der ved udfoersel ikke skal ydes monetaere udligningsbeloeb for den deri naevnte ost af ringe vaerdi, og at der ved opkraevning af monetaere udligningsbeloeb for en sending, som bestaar af en blanding af forskellige ostetyper af ringe vaerdi, skal anvendes de i fodnote ( 5 ) fastsatte monetaere udligningsbeloeb,
a ) fordi den er i strid med EOEF-traktatens artikel 12 sammenholdt med artiklerne 38-46, eller
b ) fordi den er i strid med Raadets forordning ( EOEF ) nr . 974/71, eller
c ) fordi begrundelsen i forordningerne ( EOEF ) nr . 3281/83 og nr . 270/84, hvorved fodnote ( 5 ) aendredes, er utilstraekkelig eller mangelfuld, eller
d ) fordi den er i strid med proportionalitetsprincippet, eller
e ) fordi den er i strid med forbudet mod forskelsbehandling?«
4 For at besvare dette spoergsmaal er det noedvendigt foerst at gennemgaa udviklingen af faellesskabsbestemmelserne vedroerende monetaere udligningsbeloeb for det omhandlede produkt, saaledes som den fremgaar af sagens akter og det for Domstolen oplyste .
5 Foer 1977 var der ikke fastsat saerlige udligningsbeloeb for osteaffald . Saafremt produktet blev omsat enten inden for Faellesskabet eller ved handel med tredje lande, maatte man derfor anvende de monetaere udligningsbeloeb for den eller de ostetyper, hvorfra affaldet stammede .
6 I en fodnote til bilag I i Kommissionens forordning nr . 1824/77 af 4 . august 1977 om aendring af de monetaere udligningsbeloeb for maelk og mejeriprodukter ( EFT L 203, s . 7 ), indfoertes der faste, lavere monetaere udligningsbeloeb for »skorper og affald af ost« defineret som »produkter, som ikke er egnede til menneskefoede som saadan« . Denne aendring, som skete efter anmodning fra erhvervslivet, blev i betragtningerne til forordningen begrundet med, at det anvendte monetaere udligningsbeloeb for ost i uforarbejdet stand ikke stod i rigtigt forhold til disse produkters vaerdi .
7 I ovennaevnte forordning nr . 1245/83 af 20 . maj 1983 genoptog Kommissionen denne bestemmelse i form af en fodnote, nemlig fodnote ( 5 ), i del 5 i bilag I ( herefter benaevnt fodnoten ). Den saaledes udformede bestemmelse gjaldt indtil 2 . januar 1984 .
8 Paa denne dato traadte den foerste af de her anfaegtede forordninger i kraft, nemlig Kommissionens forordning nr . 3281/83 af 18 . november 1983 om aendring af forordning nr . 1245/83 for saa vidt angaar monetaere udligningsbeloeb for osteskorper og osteaffald . Ved denne forordning afloestes fodnoten af en ny bestemmelse, som afviger fra den tidligere, navnlig paa tre punkter .
9 For det foerste defineres det omhandlede produkt i forhold til sin ringe vaerdi . AEndringen begrundes i de forskellige fortolkninger, som den tidligere definition kunne give anledning til, og som den ifoelge Kommissionen ogsaa rent faktisk gav anledning til .
10 For det andet bestemmes, at der hverken ved eksport eller import af produktet ydes monetaere udligningsbeloeb . For det tredje fastsaettes der ikke laengere saerlige udligningsbeloeb for produktet, hvilket betyder, at der igen opkraeves udligningsbeloeb til den sats, som gaelder for de ostetyper, hvorfra affaldet stammer . Forordningens betragtninger indeholder foelgende begrundelse for disse punkter :
» ... forskellen mellem de monetaere udligningsbeloeb for ost i uforarbejdet stand og for ovennaevnte produkter har medfoert et unaturligt handelsmoenster mellem medlemsstaterne ; for at undgaa dette, boer der ikke laengere ydes et monetaert udligningsbeloeb for disse produkter, og det fulde beloeb boer anvendes ved opkraevning ; ... «
11 Kommissionen har uddybet denne begrundelse i sine indlaeg for Domstolen . Ifoelge Kommissionen optraeder osteskorper og osteaffald under forskellige former, og det er praktisk taget umuligt for de nationale myndigheder at sondre mellem disse to former, naar de ved import og eksport skal tage stilling til angivelsen vedroerende monetaere udligningsbeloeb . Den foerste af disse former er et produkt, som ikke kan genbruges, og som saaledes er uden handelsvaerdi, men hvis eksport fra en medlemsstat med en staerk valuta til en medlemsstat med en svag valuta ikke desto mindre i henhold til den tidligere fodnote kunne give anledning til udbetaling af monetaere udligningsbeloeb, som, navnlig naar der var saerlig stor forskel mellem valutakursen og den groenne kurs, langt oversteg transportomkostningerne . Den anden form er et produkt, som kan genanvendes som raavare til fremstilling af smelteost eller ostepulver . Ifoelge Kommissionen anvendtes dette produkt til »rundkoerselstrafik«, idet det blev importeret til medlemsstater med en staerk valuta i form af affald, hvorved der altsaa anvendtes de faste lavere udligningsbeloeb, og reeksporteret fra disse stater i form af smelteost, hvorfor der ydedes udligningsbeloeb til »fuld« sats, uden at produktet nogen sinde havde vaeret bragt i omsaetning . Det var for at undgaa disse to unaturlige handelsmoenstre, at Kommissionen aendrede fodnoten .
12 Ved den anden forordning, som det praejudicielle spoergsmaal vedroerer, nemlig forordning nr . 270/84 af 1 . februar 1984 om aendring af forordning nr . 1245/83 for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb for korn og for maelk og mejeriprodukter ( EFT L 31, s . 15 ), udvidede Kommissionen endelig fodnoten med en bestemmelse, hvorved den indfoerte en ny fast sats, som var hoejere end den tidligere, for opkraevning af monetaere udligningsbeloeb for en sending, der bestaar af en blanding af forskellige ostetyper . Ifoelge forordningens betragt-ninger begrundes denne aendring med, at anvendelsen af de almindelige regler for opkraevning af monetaere udligningsbeloeb paa en blanding af produkter kan medfoere for hoeje udligningsbeloeb, naar der er tale om en blanding af affald fra forskellige ostetyper . Ifoelge Kommissionen foerer anvendelsen af de almindelige regler som oftest til, at der paa hele blandingen anvendes monetaere udligningsbeloeb for den bestanddel af blandingen, for hvilken der gaelder den hoejeste sats, mens den faste sats beregnes som et gennemsnit af de monetaere udligningsbeloeb for de ostetyper, som kan genbruges som affald .
13 Sagsoegeren har for Domstolen gjort gaeldende, at ifoelge Raadets forordning nr . 974/71 af 12 . maj 1971 om visse konjunkturpolitiske foranstaltninger, der skal traeffes inden for landbrugssektoren som foelge af den midlertidige udvidelse af graenserne for kursudsving i visse medlemsstaters valutaer ( EFT 1971 I, s . 231 ), som fortsat danner grundlaget for Kommissionens forordninger vedroerende monetaere udligningsbeloeb, har disse alene til formaal at korrigere de ustabile kurssvingninger, som i en faelles markedsordning for landsbrugsprodukter baseret paa faelles priser, kan fremkalde forstyrrelser i samhandelen . De monetaere udligningsbeloeb skal saaledes sikre neutralitet i samhandelen, og ifoelge forordningens artikel 2 skal de tilpasses de forskellige produkters handelsvaerdi . Ophaevelsen af de udligningsbeloeb, som ydes for osteskorper og osteaffald, og forhoejelsen af de udligningsbeloeb, der opkraeves for disse produkter, kan imidlertid ikke ifoelge sagsoegeren undgaa at skabe forstyrrelser i samhandelen og tager heller ikke hensyn til handelsvaerdien . Disse foranstaltninger er saaledes i strid med saavel formaalet som ordlyden af forordning nr . 974/71 .
14 Sagsoegeren har yderligere gjort gaeldende, at for saa vidt de opkraevede monetaere udligningsbeloeb er for hoeje i forhold til produktets handelsvaerdi, er der i virkeligheden tale om en afgift med tilsvarende virkning som told, der er i strid med traktatens artikel 12 sammenholdt med artiklerne 38-46 .
15 De af Kommissionen indfoerte foranstaltninger staar heller ikke i et rimeligt forhold til formaalet, nemlig at undgaa unaturlige handelsmoenstre . Dels rammer de i samme grad handelsmoenstre, som absolut ikke kan betegnes som unaturlige . Dels kan man forebygge retsstridige handelsstroemme ved mindre indgribende foranstaltninger som for eksempel kontrol paa grundlag af faktura eller kontrol paa forarbejdningsstedet .
16 Yderligere er de omtvistede foranstaltninger navnlig til skade for erhvervsdrivende, som eksporterer osteaffald fra medlemsstater med en staerk valuta . De er saaledes i strid med det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling, jfr . blandt andet traktatens artikel 40, stk . 3, andet pkt .
17 Endelig er foranstaltningerne ikke tilstraekkelig begrundet . I betragtningerne til forordning nr . 3281/83 anfoeres det blot, at det er noedvendigt at undgaa unaturlige handelsmoenstre, men der gives ikke nogen forklaring paa, at det er noedvendigt at ophaeve ydelsen af monetaere udligningsbeloeb eller at forhoeje de udligningsbeloeb, der opkraeves . I betragtningerne til forordning nr . 270/84 forklarer Kommissionen, hvorfor der indfoeres en fast sats for en blanding af affald af forskellige ostetyper, men den anfoerer ingen begrundelse for valget af det konkrete beloeb .
18 Den nederlandske regering og Kommissionen har i deres indlaeg for Domstolen anfoert, at Kommissionen, for saa vidt angaar monetaere udligningsbeloeb, boer forsoege at undgaa ikke blot de forstyrrelser, som foraarsages af medlemsstaternes monetaere foranstaltninger, men ligeledes de forstyrrelser i samhandelen, som selve anvendelsen af de monetaere udligningsbeloeb kan medfoere . Det er derfor lovligt og endog bydende noedvendigt, at Kommissionen tilpasser bestemmelserne vedroerende monetaere udligningsbeloeb, saaledes at der saettes en stopper for unaturlige handelsmoenstre, saaledes som det er sket ved Kommissionens udstedelse af de omtvistede forordninger . Den nederlandske regering har i denne henseende ikke blot bekraeftet, at der finder »rundkoerselstrafik« sted, men ligeledes at det forhold, at der ved eksport ydes de forhoejede monetaere udligningsbeloeb, som opkraeves ved import, kan have fremkaldt andre unaturlige handelsmoenstre .
19 Kommissionen har yderligere anfoert, at hvis det i et konkret tilfaelde viser sig umuligt at indfoere fuldt neutrale monetaere udligningsbeloeb uden bivirkninger, som kan forstyrre samhandelen, skal den vaegte de forskellige foreliggende hensyn under overholdelse af en raekke kriterier og graenser, for saa vidt angaar stoerrelsen af udligningsbeloebene og deres rent valutariske berettigelse . Allerede foer 1977 skabte valutaforanstaltningerne og anvendelsen af monetaere udligningsbeloeb forstyrrelser i samhandelen med ost og osteaffald, skoent der blev anvendt samme udligningsbeloeb paa de to produkter . De forskellige senere indfoerte forordningsaendringer havde til formaal at undgaa saadanne forstyrrelser ud fra indhoestede erfaringer . Under disse omstaendigheder er den anfaegtede ordning hverken uforenelig med traktatens artikel 12 sammenholdt med artiklerne 38-46, med Raadets forordning nr . 974/71 eller med princippet om forbud mod forskelsbehandling .
20 For saa vidt angaar proportionalitetsprincippet, har Kommissionen anfoert, at den gaeldende ordning paa ingen maade hindrer samhandelen med de i hovedsagen omhandlede osteraavarer . Ved aendringen af ordningen blev det overvejet at indfoere et kontrolsystem som foreslaaet af sagsoegeren, men tanken blev opgivet som uacceptabel, idet en saadan ordning for at vaere effektiv ville have kraevet en omfattende administrativ kontrol med forarbejdningen af affald, hvilket i hoej grad ville belaste administrationen og ikke staa i et rimeligt forhold til det tilsigtede maal og de beroerte interesser .
21 Endelig har Kommissionen gjort gaeldende, at begrundelsen i betragtningerne til forordningerne er fuldt ud tilstraekkelig .
22 Herefter kan det fastslaas, at Kommissionen ved fastsaettelsen af de monetaere udligningsbeloeb ikke blot skal modvirke forstyrrelser i den normale samhandel, som skyldes medlemsstaternes valutaforanstaltninger, men ligeledes sikre, at de monetaere udligningsbeloeb ikke selv kan frembringe saadanne forstyrrelser eller skabe markedsvilkaar, som fremmer unaturlige handelsmoenstre . Kommissionen har saaledes ikke blot ret men ogsaa pligt til at aendre ordningen, hvis den konstaterer, at ordningen misbruges paa en af de ovennaevnte maader, eller at der er risiko for et saadant misbrug .
23 Med hensyn til valget af de foranstaltninger, der skal traeffes, maa der tillaegges Kommissionen et vidt skoen, naar der tale om et produkt, der som det her omhandlede kun har saerdeles begraenset betydning for samhandelen inden for Faellesskabet og med tredjelande, og som samtidig optraeder under to forskellige former, der rent administrativt er vanskeligt at holde ude fra hinanden, og hvoraf den ene er uden handelsvaerdi, mens den anden udmaerket kan forarbejdes igen og igen i et lukket kredsloeb uden nogensinde at naa frem til den endelige forbruger .
24 I den foreliggende sag kan det ikke paa grundlag af det oplyste afgoeres, om Kommissionen ved at antage, at de i henhold til de anfaegtede forordninger trufne foranstaltninger var noedvendige for at modvirke risikoen for unaturlige handelsmoenstre, har overskredet sine skoensbefoejelser . Heraf foelger, at det ikke kan fastslaas, at Kommissionen har overtraadt Raadets grundforordning nr . 974/71 eller tilsidesat proportionalitetsprincippet eller forbudet mod forskelsbehandling . Under disse omstaendigheder kan det heller ikke fastslaas, at der er sket en overtraedelse af traktatens artikler 12 og 38-46 .
25 For saa vidt angaar begrundelsen i betragtningerne til forordning nr . 3281/83, bemaerkes, at det her forklares, omend kortfattet, at risikoen for unaturlige handelsmoenstre ligger til grund for beslutningen om dels at ophaeve ydelsen af monetaere udligningsbeloeb, dels at opkraeve udligningsbeloeb med »det fulde beloeb« . Det er imidlertid korrekt, at den udtrykkelige henvisning til forskellen mellem monetaere udligningsbeloeb for henholdsvis ost i uforarbejdet stand og osteaffald alene kan forklare, at de opkraevede udligningsbeloeb forhoejes, men derimod ikke, at der ikke laengere ydes udligningsbeloeb . Kommissionen burde have givet en mere indgaaende forklaring paa dette forhold, men den manglende uddybning af spoergsmaalet kan dog ikke alene begrunde, at forordningen kendes ugyldig, naar yderligere henses til, at de beroerte erhvervsdrivende havde fuldt kendskab til baggrunden for aendringen . Der kan ikke rejses kritik mod begrundelsen af forordning nr . 270/84, som aendrede ordningen til fordel for de naevnte erhvervsdrivende .
26 Det kan herefter fastslaas, at gennemgangen af det praejudicielle spoergsmaal intet har frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden dels af Kommissionens forordning nr . 3281/83 af 18 . november 1983 om aendring af forordning nr . 1245/83 for saa vidt angaar monetaere udligningsbeloeb for osteskorper og osteaffald, dels af Kommissionens forordning nr . 270/84 af 1 . februar 1984 om aendring af samme forordning for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb for korn og for maelk og mejeriprodukter .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske regering og af Kommissionen, som har indgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale domstol, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som College van Beroep voor het Bedrijfsleven har forelagt ved kendelse af 14 . august 1984, for ret :
Gennemgangen af det praejudicielle spoergsmaal har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden dels af Kommissionens forordning nr . 3281/83 af 18 . november 1983 om aendring af forordning nr . 1245/83 for saa vidt angaar monetaere udligningsbeloeb for osteskorper og osteaffald, dels af Kommissionens forordning nr . 270/84 af 1 . februar 1984 om aendring af samme forordning for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb for korn og for maelk og mejeriprodukter .