61989CC0200_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . I denne sag, som er anlagt af association pour le développement à Charleroi d' actions collectives de formation pour l' université ouverte ( herefter benaevnt "FUNOC "), har sagsoegeren nedlagt paastand om annullation af Kommissionens beslutning, meddelt sagsoegeren ved skrivelse af 21 . april 1989, hvori Kommissionen anmodede om tilbagebetaling af 6 579 334 BFR og afviste at udbetale saldobeloebet ( 6 600 000 BFR ) vedroerende et tilskud ydet af Den Europaeiske Socialfond, og desuden om erstatning for det tab, FUNOC har lidt som foelge af beslutningen .
2 . De faktiske omstaendigheder, der er baggrunden for tvisten, kan kort sammenfattes saaledes :
I september 1983 indgav FUNOC til Kommissionen en ansoegning om tilskud til et projekt af fornyende karakter i henhold til artikel 3, stk . 2, i Raadets afgoerelse 83/516/EOEF af 17 . oktober 1983 om Den Europaeiske Socialfonds opgaver ( 1 ); projektet skulle afvikles over tre aar ( 1984, 1985 og 1986 ), og dets formaal var at oplaere unge uden saerlig uddannelse i ny informationsteknologi .
Ved beslutning C(84 ) 1076 af 23 . juli 1984 godkendte Kommissionen projektet med det ansoegte beloeb, dvs . 16 500 000 BFR .
Den 6 . juni 1988 modtog sagsoegeren et anbefalet brev fra det belgiske Arbejdsministerium; det indeholdt en debetnota fra Kommissionen, ledsaget af en forklarende skrivelse . Kommissionen anmodede om tilbagebetaling af det udbetalte forskud paa 9 900 000 BFR, og anfoerte som begrundelse, at det fremgik af den beretning, FUNOC havde vedlagt anmodningen om udbetaling af saldobeloebet, at sagsoegeren allerede i januar 1984 havde besluttet at aendre projektet, men ikke underrettet Socialfondens tjenestegrene, og at aendringen var i strid med projektets oprindelige opbygning .
Efter en raekke kontakter mellem de belgiske myndigheder og Kommissionen nedsatte Kommissionen i henhold til skrivelse af 21 . april 1989 det beloeb, den kraevede tilbagebetalt, til 6 579 334 BFR; det var saaledes reelt kun det foerste uddannelsesforloeb ( 1984 ), den anerkendte som paahvilende fonden .
3 . FUNOC har anlagt sag til proevelse af beslutningen og til stoette herfor fremfoert fire anbringender .
For det foerste har sagsoegeren anfoert, at retsakten er behaeftet med en mangel, idet den ikke er udstedt af det kompetente organ .
Beslutningen var truffet af L . Vermelho, der er kontorchef i Generaldirektorat V ( Beskaeftigelse, Socialie Anliggender og Uddannelse ) og som har underskrevet den omtvistede meddelelse af 21 . april 1989 uden at vaere udtrykkeligt bemyndiget hertil, mens de tidligere skrivelser, der var underskrevet af generaldirektoeren, ifoelge sagsoegeren gav udtryk for en holdning, der var mere forstaaende og mere imoedekommende .
4 . Hertil skal jeg foerst bemaerke, at i henhold til de interne bestemmelser om gennemfoerelsen af Faellesskabernes almindelige budget er det Generaldirektorat V, der har ansvaret for forvaltningen af saadanne udgifter .
En naermere undersoegelse af den omtvistede meddelelse giver ikke noget holdepunkt for at antage, at Vermelho har handlet paa eget initiativ og saaledes ikke overholdt de interne procedureregler .
Endvidere indeholder den foregaaende skrivelse, som er underskrevet af generaldirektoeren, og som den 27 . oktober 1988 ( staevningens bilag 13 c ) tilsendtes det belgiske Socialministerium, samme synspunkt, som siden gentoges i Vermelhos skrivelse af 21 . april 1989 . I skrivelsen af 27 . oktober hedder det saaledes, at "det reelle problem er, at der desvaerre ikke er tale om et projekt af fornyende karakter i henhold til de for fonden gaeldende bestemmelser ".
Desuden er de loesninger, der er skitseret i de foregaaende skrivelser fra samme generaldirektoer, ikke forskellige fra den beslutning, der siden blev truffet, og hvorefter der kun paahviler fonden de udgifter, FUNOC har afholdt i det foerste aar .
I skrivelsen af 27 . oktober 1988 tales der saaledes om en "rimelig behandling af sagen, idet der eventuelt tages hensyn til den del af projektet, som har fornyende karakter", og i den senere skrivelse af 22 . marts 1989 ( staevningens bilag 14 c ) om en "loesning ... hvorved der kan tages hensyn til den del af det gennemfoerte projekt, som kunne give det fornyende karakter ".
Paa grundlag af de i sagen fremlagte dokumenter kan det efter min opfattelse ikke antages, at EF-administrationen i den foreliggende sag ikke har overholdt gaeldende regler .
For mig at se maa det foerste anbringende derfor afvises .
5 . Med det andet anbringende har sagsoegeren gjort gaeldende, at EF-administrationen har tilsidesat de for fonden gaeldende regler .
Sagsoegeren har saaledes naermere anfoert, at Kommissionen til det belgiske Arbejdsministerium blot har fremsendt en debetnota, som derefter tilstilledes FUNOC i juni 1988 ( staevningens bilag 7 ), dvs . en foranstaltning til gennemfoerelse af en allerede truffet beslutning, hvilket er i strid med artikel 6, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 2950/83 ( 2 ), som bestemmer, at Kommissionen skal give den paagaeldende medlemsstat lejlighed til at fremkomme med sine bemaerkninger, inden den suspenderer, nedsaetter eller lader tilskuddet bortfalde .
6 . Hertil skal jeg imidlertid bemaerke, at den retsakt, der anfaegtes, ikke er den skrivelse, der blev tilstillet sagsoegeren i juni 1988, men den efterfoelgende beslutning, der indeholdes i den skrivelse, der er dateret den 21 . april 1989 . Sidstnaevnte beslutning er ubestrideligt truffet, efter at der havde vaeret en raekke kontakter mellem de belgiske myndigheder og Kommissionen ( jf . skrivelse fra belgiske Arbejdsministerium af 30 . juni 1988, staevningens bilag 9, Kommissionens skrivelse af 16 . september 1988, bilag 12, minister Busquins skrivelse af 16 . september 1988, bilag 13 a, Kommissionens skrivelse af 27 . oktober 1988, bilag 13 c, minister Maystadts skrivelse af 31 . januar 1989, bilag 14 a, og Kommissionens skrivelse af 22 . marts 1989, bilag 14 c ); og det er netop efter disse kontakter, at Kommissionen fandt anledning til, ganske vist delvis, at aendre den tidligere beslutning, der her er uden betydning .
Endvidere kraeves der efter den bestemmelse, sagsoegeren har paaberaabt sig, ikke en formel hoeringsprocedure, men kun, at den paagaeldende medlemsstats myndigheder gives lejlighed til at fremkomme med sine bemaerkninger, inden den endelige beslutning traeffes, og dette er netop sket i den foreliggende sag .
Efter min opfattelse maa dette andet anbringende derfor ogsaa afvises .
7 . FUNOC har endvidere anfoert, at ved afgoerelsen af, om det gennemfoerte projekt var i overensstemmelse med det oprindelige projekt, har Kommissionen begaaet en aabenbar fejlvurdering og anvendt de for fonden gaeldende bestemmelser ukorrekt .
De aendringer, der gennemfoertes i det oprindeligt meddelte projekt, havde vist sig noedvendige af hensyn til projektets succes og havde ikke medfoert en reel aendring af projektet, som ifoelge sagsoegeren fortsat var enestaaende og fornyende, idet der skulle testes en ny arbejdshypotese .
8 . I den forbindelse maa jeg praecisere, at det uddannelsesprogram, FUNOC fremlagde i september 1983, efter den beskrivelse, sagsoegeren selv gav i finansieringsansoegningen, skulle omfatte oprettelse af et videnskabeligt center, som kunne foretage samfundsnyttige undersoegelser og forskningsopgaver, med andre ord en database med oekonomiske, sociale og uddannelsesmaessige data paa regionalt plan, der kunne besvare forespoergsler og anmodninger fra borgerne .
Med dette formaal for oeje skulle 90 unge uden saerlig uddannelse have en passende oplaering i forskningsmetoder og -teknikker med intensiv anvendelse af edb .
Ifoelge de yderligere oplysninger, FUNOC gav Kommissionen den 15 . juni 1984, skulle projektet have omfattet tre forskellige etaper .
I foerste etape ( 1984 - 600 timer ) skulle eleverne erhverve den noedvendige viden om indsamling, elementaer behandling af data samt anvendelse af edb .
I anden fase ( 1985 - 200 timer ) skulle de samme elever laere at anvende den erhvervede viden om metoder og teknikker i praksis, saaledes at de i tredje etape ( 1986 - 200 timer ) kunne foretage samfundsnyttige undersoegelser og forskningsopgaver og besvare forespoergsler fra borgerne .
9 . Det fremgaar imidlertid af den endelige beretning, som sagsoegeren selv har udarbejdet, og som blev tilstillet Kommissionen i juni 1987, at projektet blev afviklet helt anderledes end planlagt, idet der ikke blev gennemfoert et enkelt uddannelsesforloeb for 90 unge, fordelt over tre aar, men tre uddannelsesforloeb, hver af et aars varighed og omfattende 1 000 timer, for tre forskellige grupper paa 30 unge . Endvidere ser det ud til, at det planlagte center aldrig er blevet oprettet .
10 . Efter min opfattelse er det mere end tvivlsomt, om en saadan aendring kan antages at vaere rent formel, saaledes som FUNOC haevder det .
En aendring af et treaarrigt uddannelsesforloeb paa 1.000 timer, beregnet for 90 unge uden saerlig uddannelse, til tre forskellige uddannelsesforloeb, hver af et aars varighed, og beregnet for grupper paa 30 unge, er ikke kun en formel aendring af uddannelsesforloebet . Hele projektets opbygning er aendret, og de reelle muligheder for, at projektet lykkes, kan blive begraenset i betydelig grad paa grund af den for hurtige afvikling af de forskellige etaper af projektet .
Kommissionens argument om, at uddannelsens varighed havde vaeret helt afgoerende for, at den imoedekom anmodningen om tilskud, er efter min opfattelse helt plausibelt .
Omvendt er de argumenter, sagsoegeren har fremfoert til stoette for, at det var noedvendigt at aendre projektet - i foerste omgang ved at begraense antallet af elever - paa grund af, at beslutningen om finansiering blev truffet meget sent, og "forskudsbetalingerne" fandt sted med en tilsvarende forsinkelse, for mig at se ikke ganske overbevisende .
11 . I den periode, hvor FUNOC afventede, at fonden traf beslutning om eventuel finansiering, kunne FUNOC meget vel have udskudt uddannelsesprojektets start med et par maaneder, og FUNOC burde under alle omstaendigheder i rette tid have gjort Kommissionen opmaerksom paa, at man agtede at aendre det oprindelige projekt, saaledes at det kunne undersoeges, om de foreslaaede aendringer var i overensstemmelse med de kriterier, EF-administrationen havde lagt til grund, da den imoedekom ansoegningen om finansiering .
Imidlertid fremgaar det af sagen, at efter at der havde vaeret afholdt et moede, bekraeftede sagsoegeren ved skrivelse af 15 . juni 1984 ( jf . bilag 1 til svarskriftet ) over for Kommissionen, at projektet ville blive afviklet som oprindeligt fastsat, mens forholdet faktisk var det, at uddannelsesprojektet allerede et par maaneder forinden ( marts 1984 ) var startet som ovenfor beskrevet .
Endvidere er FUNOC' s bemaerkninger om, at man faktisk mundtligt havde underrettet Kommissionens tjenestemaend om de foretagne aendringer og at de udtrykkeligt var blevet tiltraadt, efter min opfattelse ikke plausible . Det dementeres i hvert fald formelt af EF-administrationen og synes at vaere i aabenbar modstrid med ovennaevnte skrivelse af 15 . juni 1984 .
12 . Tilsvarende forekommer det efter min opfattelse lidet overbevisende, naar sagsoegeren anfoerer, at det fremgaar af en note fra Kommissionen ( jf . staevningens bilag 24 ), at EF-administrationen skulle have anerkendt, at der kunne foretages aendringer i det oprindelige projekt, eftersom det i noten hedder, at tilskudsmodtagerne anmodes om i den endelige beretning af angive de aendringer, der er foretaget under projektets afvikling i forhold til de formaal og den metodologi, der var angivet i finansieringsansoegningen .
Naturligvis maa der ved vurderingen af, hvorledes et projekt af fornyende karakter er forloebet, udvises en vis smidighed, og der maa tages hensyn til, at det kan vaere noedvendigt at tilpasse det oprindelige projekt til senere opstaaede problemer .
Men dette kan bestemt ikke betyde, at det staar tilskudsmodtageren frit for at foretage en vaesentlig aendring af det projekt, der er givet meddelelse om, og dette inden projektet overhovedet er startet og uden foerst at underrette Kommissionen herom .
13 . Lad mig tilfoeje, at FUNOC havde indgivet ansoegningen om tilskud i henhold til artikel 3, stk . 2, i afgoerelse 83/516, en bestemmelse, som vedroerer projekter af fornyende karakter, og at den omstaendighed, at et projekt gentages, maa antages at vaere i strid med bestemmelsen .
I den forbindelse har sagsoegeren anfoert, at det gennemfoerte projekt ikke har rummet egentlige gentagelser, idet det maa tages i betragtning, at projektet efter sin art, indhold og opbygning er enestaaende i den forstand, at der er tale om en vurdering af en arbejdshypotese og en metodologi .
Sagsoegeren har understreget, at projektet er et led i et helt enestaaende eksperiment, hvis formaal er at udvikle og forbedre den anvendte metodologi lidt efter lidt . Kun for saa vidt angaar grupperne af unge, har der vaeret tale om en gentagelse, fordi der har vaeret tre grupper og ikke kun en .
14 . Efter min opfattelse kan disse argumenter heller ikke tillaegges vaegt .
Vel er det rigtigt, at flere paa hinanden foelgende efterproevninger af en og samme arbejdshypotese - paa grund af den erfaring, der opnaas hver gang - kan betyde, at kvaliteten af resultaterne efterhaanden forbedres; forholdet er dog for mig at se det, at efter den foerste eksperimentelle efterproevning har projektet ikke laengere fornyende karakter og kan derfor ikke laengere antages at kunne finansieres i henhold til ovennaevnte bestemmelse .
15 . For saa vidt angaar FUNOC' s bemaerkning om, at kriteriet om "ikke-gentagelse" ikke forekommer i nogen af de bestemmelser, som regulerer spoergsmaalet om forvaltning af saadanne projekter, skal jeg blot bemaerke, at et saadant kriterium maa vaere underforstaaet og ligger i selve ordlyden "projekt af fornyende karakter ".
16 . Paa baggrund af det ovenfor anfoerte maa resultatet efter min opfattelse blive, at den konklusion, Kommissionen er naaet frem til, og hvorefter FUNOC har foretaget vaesentlige aendringer i forhold til det oprindeligt planlagte projekt og ikke har anvendt de ansoegte beloeb i overensstemmelse med beslutningen om finansiering og faellesskabsbestemmelserne vedroerende fonden, ikke er behaeftet med en aabenbar skoensfejl eller retsvildfarelse .
17 . Subsidiaert har sagsoegeren anfoert, at den udstedte beslutning er en tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet, idet Kommissionen reagerede paa den formelle mangel, det ifoelge sagsoegeren er, at der ikke er givet meddelelse om de foretagne aendringer, ved at lade tilskuddet til den del af projektet, der gennemfoertes i 1985 og 1986, bortfalde . Dette er ikke mindst alvorligt, fordi den trufne sanktion er en trussel for FUNOC' s fortsatte bestaaen .
I den forbindelse maa jeg imidlertid fremhaeve, at baggrunden for, at Kommissionen tilbagekaldte den tidligere trufne beslutning om finansiering, ikke var en simpel "formmangel", men at den konstaterede, at de aendringer af det oprindelige projekt, FUNOC havde foretaget, betoed, at projektet i vaesentlig grad aendrede karakter i forhold til, hvad der var fastsat i godkendelsesbeslutningen, og under alle omstaendigheder - i det mindste for saa vidt angaar anden og tredje etape - maatte indebaere, at projektet ikke kunne finansieres i henhold til artikel 3, stk . 2, i afgoerelse 83/516, som vedroerer spoergsmaalet om tilskud til projekter af fornyende karakter .
Naar Kommissionen saaledes har besluttet at lade tilskuddet bortfalde for den del af uddannelsesprojektet, der gennemfoertes i 1985 og 1986, har Kommissionen efter min opfattelse ikke overskredet de graenser, der noedvendigvis maa gaelde med henblik paa at sikre en korrekt anvendelse af de beloeb, fonden udbetaler .
18 . Endelig skal jeg med hensyn til paastanden om erstatning for tabet fremhaeve, at i henhold til Domstolens faste praksis forudsaetter ansvar for Faellesskabet i henhold til Traktatens artikel 215, stk . 2, at der samtidig er opfyldt en raekke betingelser for saa vidt angaar retsstridigheden af institutionernes adfaerd, tabets indtraeden og eksistensen af en aarsagssammenhaeng mellem denne adfaerd og det paaberaabte tab .
I den foreliggende sag er den adfaerd fra Kommissionens side, som ifoelge sagsoegeren har forvoldt tabet, som allerede naevnt efter min opfattelse ikke retsstridig .
Det er foelgelig ikke noedvendigt at undersoege, om de oevrige betingelser, der er fastsat i ovennaevnte praksis, er opfyldt, og Kommissionen boer derfor ogsaa frifindes for FUNOC' s paastand om erstatning .
19 . Paa grundlag af ovennaevnte bemaerkninger skal jeg sammenfattende foreslaa, at sagsoegte frifindes, og at sagsoegeren doemmes til at betale sagens omkostninger .
(*) Originalsprog : italiensk .
( 1 ) EFT L 289, s . 38 .
( 2 ) EFT L 289, s . 1 .