62019CJ0819_RES
Дело C‑819/19
Stichting Cartel CompensationиEquilib Netherlands BV
срещу
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV и др.
(Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank Amsterdam)
Решение на Съда (втори състав) от 11 ноември 2021 година
„Преюдициално запитване — Членове 81, 84 и 85 ЕО — Член 53 от Споразумението за ЕИП — Картели — Поведение на предприятия в сектора на въздушния транспорт между Европейското икономическо пространство (ЕИП) и трети държави при действието на членове 84 и 85 ЕО — Иск за обезщетение за вреди — Компетентност на националните съдилища да прилагат член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП“
Конкуренция — Транспорт — Правила на конкуренция — Въздушен транспорт — Регламенти на Съвета относно изпълнението на правилата на Съюза в областта на конкуренцията — Приложно поле — Въздушен транспорт между летищата на Съюза и тези на трети страни — Включване от май 2004 г. — Последица — Приложимост на преходните режими за прилагане преди тази дата
(членове 81, 83, 84 и 85 ЕО; Член 101 ДФЕС; регламенти № 17, № 141, № 3975/87, № 3976/87, № 1/2003 и № 411/2004 на Съвета)
(вж. т. 36—64)
Конкуренция — Транспорт — Правила на конкуренция — Въздушен транспорт — Споразумение по въпроси на въздушния транспорт, сключено между Европейската общност и Конфедерация Швейцария — Швейцарски летища, считани за летища в Съюза
(член 81 ЕО; Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт, член 1, параграф 2 и приложението)
(вж. т. 43)
Картели — Забрана — Директен ефект — Право на частноправните субекти да поискат поправяне на претърпяната вреда — Ред и условия за упражняване — Нарушения, извършени в областта на въздушния транспорт — Нарушения, извършени преди влизането в сила на регламентите за прилагане на правилата на Съюза в областта на конкуренцията — Нарушения, които не са предмет нито на решение на компетентните национални органи, нито на Комисията — Компетентност на националните съдилища да прилагат член 81 ЕО — Граници — Спазване на принципа на правната сигурност — Спазване на правомощията за вземане на решения или законодателните правомощия на институциите на Съюза — Обхват
(членове 81, 83, 84 и 85 ЕО, член 101, параграф 1 ДФЕС; член 6 и член 16, параграф 1 от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 45—67 и диспозитива)
Международни споразумения — Споразумение за създаване на Европейското икономическо пространство — Правила на конкуренция — Забрана на картелите и на ограничителни търговски практики — Правен обхват, идентичен с този на разпоредбите на Съюза
(член 53 от Споразумението за ЕИП)
(вж. т. 68—74 и диспозитива)
Резюме
С решение от 17 март 2017 г. Европейската комисия констатира, че като са съгласували различни елементи от ценовите си политики в областта на услугите за въздушен превоз на товари, 19 авиокомпании са нарушили член 101 ДФЕС и/или член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (наричано по-нататък „Споразумението за ЕИП“) (
1
), както и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (наричано по-нататък „швейцарското споразумение“) (
2
), които забраняват картелите и търговските практики, ограничаващи конкуренцията (
3
).
Тъй като счита, че приложимата правна уредба не му позволява да санкционира тези практики на авиокомпаниите от самото начало за полетите, които не са били ограничени в рамките на Европейското икономическо пространство (ЕИП), Комисията определя диференцирано началната дата на периода на нарушението в зависимост от съответните полети. Докато възприетият период на нарушението за полетите между летища в ЕИП е от декември 1999 г. до февруари 2006 г., за начало на периода на нарушението за транспортните връзки между летища в Европейския съюз и летища извън ЕИП е определен 1 май 2004 г. За транспортните връзки между летища на територията на държави, които са договарящи страни по Споразумението за ЕИП, но не са държави членки и трети държави, тази дата е определена от 19 май 2005 г. и за транспортните връзки между летищата на Съюза и летищата в Швейцария от 1 юни 2002 г.
След приемането на това решение Stichting Cartel Compensation (наричано по-нататък „SCC“) и Equilib Netherlands, две юридически лица, специализирани в областта на възстановяването на вредите, произтичащи от нарушения на конкуренцията, сезират Районен съд Амстердам с редица искове, с които се иска съдът, от една страна, да установи, че 19‑те авиокомпании, като между 1999 г. и 2006 г. са си сътрудничили в ценовите си политики относно услугите за въздушен превоз на товари, са действали незаконосъобразно спрямо изпращачите на стоки, които са закупили тези услуги, и от друга страна, да осъди тези компании да заплатят обезщетение за вредите, които тези изпращачи са претърпели в резултат на това поведение.
Районният съд Амстердам обаче има съмнения относно компетентността си да прилага член 81 ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС) или член 53 от Споразумението за ЕИП в частноправен спор към оспорваното поведение на 19 авиокомпании за полети, неограничени в рамките на ЕИП, доколкото те са извършени преди началото на периодите на нарушението, определени в това отношение в решението на Комисията. Така той решава да постави този въпрос на Съда с преюдициално запитване.
Съображения на Съда
Що се отнася до антиконкурентните практики на авиокомпаниите за полетите между летищата на Съюза и тези на трети държави, Съдът отбелязва най-напред, че за въздушния транспорт по тези линии разпоредбите, приети от Съвета в приложение на член 83, параграф 1 ЕО (понастоящем член 103, параграф 1 ДФЕС) с оглед да се организира прилагането на член 81 ЕО, влизат в сила едва на 1 май 2004 г. При това положение единствено предвидените в членове 84 и 85 ЕО (понастоящем членове 104 и 105 ДФЕС) режими, съгласно които при липсата на разпоредби, приети в приложение на член 83, параграф 1 ЕО, (административните) органи на държавите членки носят отговорност за прилагането на съдържащите се в член 81 ЕО принципи, са приложими към тези услуги преди тази дата. Това впрочем важи и за поведението на авиокомпаниите между 1999 г. и датата на влизане в сила на швейцарското споразумение, а именно 1 юни 2002 г., доколкото то се отнася пряко до услугите за въздушен транспорт между летищата на Съюза и тези на Швейцария.
Тази констатация обаче не означава, че услугите за въздушен транспорт между летищата на Съюза и летищата на трети държави или тези на Швейцария са останали извън приложното поле на член 81 ЕО до 1 май 2004 г., що се отнася до третите държави, или до 1 юни 2002 г., що се отнася до Швейцария, нито че националните съдилища са били възпрепятствани да прилагат тази разпоредба при липсата на решение на компетентните национални органи или на Комисията, с което се установява нарушение преди тези дати.
Всъщност от практиката на Съда следва, че от момента на влизането в сила на договорите към въздушния транспорт се прилагат общите правила на Договорите, включително тези в областта на конкуренцията.
Съдът припомня също, че член 81, параграф 1 ЕО има директен ефект в отношенията между частноправните субекти и предоставя права на правните субекти, които националните съдилища трябва да охраняват. Така националните съдилища са компетентни да прилагат член 81 ЕО по-специално в частноправни спорове, тъй като тази компетентност произтича от директния ефект на този член.
Посочената компетентност не се засяга от прилагането на членове 84 и 85 ЕО, тъй като никоя от тези две разпоредби не ограничава прилагането на член 81 ЕО от националните съдилища, по-специално в частноправните спорове.
Все пак упражняването на компетентността на националните съдилища да прилагат член 81 ЕО в частноправни спорове може да бъде ограничено по-специално от принципа на правна сигурност, в частност от необходимостта да се избегне възможността тези съдилища и органи, натоварени с административното прилагане на правилата на Съюза в областта на конкуренцията, да постановяват противоречащи си решения, както и от необходимостта да се запазят правомощията за вземане на решения или законодателните правомощия на институциите на Съюза, на които е възложено прилагането на тези правила и да се осигури задължителното действие на техните актове.
При това положение, що се отнася до антиконкурентните практики на авиокомпаниите за полетите между летищата на Съюза и летищата на трети държави или тези на Швейцария, осъществени преди началото на периодите на нарушението, определени от Комисията в решението ѝ от 17 март 2017 г., не съществува опасност решение на национален съд в частноправен спор да противоречи на административно решение за прилагане на правилата на Съюза в областта на конкуренцията или да възпрепятства правомощията за вземане на решения или законодателните правомощия на институциите на Съюза.
Накрая, що се отнася до прилагането на член 53 от Споразумението за ЕИП към оспорваното поведение на 19‑те авиокомпании, Съдът припомня, че посоченото споразумение, което има за цел да се разшири изграденият на територията на Съюза вътрешен пазар по отношение на държавите от Европейската асоциация за свободна търговия, е неразделна част от правото на Съюза. Във връзка с това Съдът трябва да следи разпоредбите на Споразумението за ЕИП, които по същество са идентични на тези на ДФЕС, да се тълкуват еднакво в държавите членки.
От това следва, че тъй като член 53 от Споразумението за ЕИП по същество е идентичен с член 81 ЕО, той трябва да се тълкува по същия начин.
Така с оглед на всичко изложено по-горе Съдът потвърждава, че национален съд като Районния съд Амстердам е компетентен да прилага член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП в частноправен спор към антиконкурентните практики на авиокомпаниите за полети между летищата на Съюза и летищата на трети държави или тези на Швейцария, осъществени преди датата на влизане в сила съответно на разпоредбите, приети от Съвета в приложение на член 83, параграф 1 ЕО, които са станали приложими за първите полети, и на швейцарското споразумение.
(
1
)	Споразумение за Европейското икономическо пространство (ОВ L 1, 1994 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 53, стр. 4), член 1, параграф 1.
(
2
)	Споразумение между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт, подписано на 21 юни 1999 г. в Люксембург и одобрено от името на Европейската общност с Решение 2002/309/ЕО, Евратом на Съвета и на Комисията относно Споразумението за научно и технологично сътрудничество от 4 април 2002 година за сключване на седем споразумения с Швейцарската конфедерация (ОВ L 114, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 27, стр. 25).
(
3
)	Решение C(2017) 1742 final от 17 март 2017 година относно производство по член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Товарен въздушен транспорт).