Неокончателна редакция
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
М. SZPUNAR
представено на 4 септември 2025 година(1)
Дело C‑199/24
ND
срещу
Legal Newsdesk Sweden AB, предишно Garrapatica AB
(Преюдициално запитване, отправено от Attunda tingsrätt (Първоинстанционен съд Атунда, Швеция)
„ Преюдициално запитване — Сближаване на законодателствата — Защита на личните данни — Обработване на лични данни, свързани с присъди — Предоставяне на публичен достъп в интернет срещу заплащане до информация, свързана с присъди — Претегляне
между правото на защита на лични данни и правото на свобода на изразяване и информация “
1.        Настоящото преюдициално запитване, отправено от Attunda tingsrätt (Първоинстанционен съд Атунда, Швеция), дава на Съда възможност да изясни обхвата на прилагане на член 85 от Регламент (ЕС) 2016/679(2) в положение, при което операторът на база данни отказва да уважи искането на дадено лице за премахване на личните му данни относно наложена по отношение на него присъда.
I.      Правна уредба
А.      Правото на Съюза
2.        Член 85 от ОРЗД е озаглавен „Обработване и свобода на изразяване и информация“. Той гласи следното:
„1.      Държавите членки съгласуват със закон правото на защита на личните данни в съответствие с настоящия регламент с правото на свобода на изразяване и информация, включително обработването за журналистически цели и за целите на академичното, художественото или литературното изразяване.
2.      За обработването, извършвано за журналистически цели и за целите на академичното, художественото или литературното изразяване, държавите членки предвиждат изключения или дерогации от глава II (принципи), глава III (права на субекта на данни), глава IV (администратор и обработващ лични данни), глава V (предаване на лични данни на трети държави и международни организации), глава VI (независими надзорни органи), глава VII (сътрудничество и съгласуваност) и глава IX (особени ситуации на обработване на данни), ако те са необходими за съгласуване на правото на защита на личните данни със свободата на изразяване и информация.
3.      Всяка държава членка уведомява Комисията за разпоредбите в правото си, които е приела съгласно параграф 2, и я уведомява незабавно за всеки последващ закон за изменение или за всяко изменение, които ги засягат“.
Б.      Шведското право
3.        Yttrandefrihetsgrundlagen (1991:1469) (Конституционен закон за свободата на изразяване (1991:1469), наричан по-нататък „Законът за свободата на изразяване“) е един от т.нар. mediegrundlagar (конституционни закони за медиите) в Швеция и съдържа разпоредби за конституционна защита, по-специално на радио- и телевизионното разпространение и на някои уебсайтове. Целта на този закон е да се гарантира свободата на изразяване в този контекст. Съгласно глава 1, параграф 4 от Закона за свободата на изразяване конституционните разпоредби относно предаването на програми се прилагат за определен вид бази данни, ако за дейността е издаден сертификат за публикуване. В настоящия случай за Lexbase е издаден сертификат за публикуване, което означава, че базата данни подлежи на конституционна защита.
4.        В съответствие с глава 1, параграф 7, първа алинея от Lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (Закон (2018:218) за допълнителните разпоредби към ОРЗД на ЕС, наричан по-нататък „Законът за защита на данните“) ОРЗД не се прилага, когато това противоречи на Tryckfrihetsförordningen
(Конституционен закон за свободата на пресата, наричана по-нататък „Законът за свободата на пресата“) или на Закона за свободата на изразяване. Съгласно втора алинея от посочения по-горе параграф някои разпоредби от ОРЗД не се прилагат за обработването на лични данни, извършвано по‑специално за журналистически цели.
5.        От глава 1, параграф 14 от Закона за свободата на изразяване следва, че никой публичен орган не може, освен въз основа на този закон, да предприема действия срещу лице, което е нарушило свободата на изразяване или е участвало в такова нарушение в предаване, или да предприема действия срещу предаването по тази причина. Също така от глава 1, параграф 11 от този закон следва, че не е позволено на публичен орган да забранява или възпрепятства предаването, публикуването или публичното разпространение на програма поради нейното съдържание, освен ако тази мярка не е предвидена в този закон.
6.        Съгласно глава 9, параграф 1 от Закона за свободата на изразяване обезщетението за вреди за нарушение на свободата на изразяване поради съдържанието на предаване може да се основава само на обстоятелството, че чрез предаването, което е предмет на иска за обезщетение за вреди, са извършени нарушения на свободата на изразяване. Определянето, че дадено лице има престъпен или наказуем начин на живот, или предоставянето на друга информация, която може да изложи лицето на презрението на другите, представлява престъплението клевета и е свързано с нарушение на свободата на изразяване по глава 5, параграф 1 от Закона за свободата на изразяване и глава 7, параграф 3 от Tryckfrihetsförordningen (1949:105) (Наредба (1949:105) за свободата на пресата). Такова поведение обаче не е наказуемо, ако с оглед на обстоятелствата предоставянето на информация по въпроса е било оправдано и ако лицето, предоставило информацията, може да докаже, че тя е вярна или че то е имало разумни основания да смята, че тя е вярна.
II.    Фактите, производството и преюдициалните въпроси
7.        Legal Newsdesk Sweden AB (наричано по-нататък „Legal Newsdesk“), ответник в главното производство, управлява базата данни Lexbase и публикува в нея личните данни на лица, участвали в наказателни производства. В тази връзка Legal Newsdesk дава възможност за търсене на лица и дружества, които са били обект на наказателно преследване или граждански искове пред шведски съд. Myndigheten för press, radio och tv (шведският орган за печата, радиото и телевизията), понастоящем Mediemyndigheten (Шведска агенция за медиите), издава за Lexbase така наречения utgivningsbevis (сертификат за липса на правни пречки за публикуване, предоставящ конституционна защита, наричан по-нататък „сертификатът за публикуване“).
8.        На 17 януари 2011 г. ND, жалбоподател в главното производство, е осъден за престъпление, като издадената присъда е била достъпна в Lexbase до февруари 2024 г. Присъдата е заличена от публичния регистър за съдимост. Макар жалбоподателят в главното производство да иска от Legal Newsdesk да заличи личните му данни, те не са заличени незабавно, а едва след рутинна проверка.
9.        ND подава пред Attunda tingsrätt (Първоинстанционен съд Атунда), който е запитващият съд, иск срещу Legal Newsdesk, с който иска дружеството да бъде осъдено да заплати обезщетение за вреди в размер на 300 000 шведски крони (SEK) (около 26 000 евро) заедно с лихвите. Legal Newsdesk оспорва този иск, като изтъква, че публикуваното в Lexbase съдържание е обхванато от сертификат за публикуване. Съгласно националното право обаче при тези обстоятелства ОРЗД не се прилага сам по себе си, тъй като правото на защита на личните данни е гарантирано от конституционните закони за медиите, които предвиждат единствено възможността за ангажиране на наказателната отговорност на извършителя на нарушението на тази защита в случай на клевета, и правото да се търси обезщетение във връзка с това.
10.      В това отношение запитващата юрисдикция отбелязва, че член 85, параграф 2 от ОРЗД изрично разрешава на държавите членки да предвидят изключения и дерогации по отношение на обработването на лични данни за „журналистически цели“, и по-общо, за да се гарантира свобода на изразяване и информация. Що се отнася обаче до обработването на лични данни за „журналистически цели“, ОРЗД не определя какво следва да се разбира под тези цели. Освен това, дори тези цели да обхващат всяко разкриване на информация, мнения или идеи пред обществеността, съдебната практика не изяснява влиянието на член 85 от ОРЗД върху средствата за правна защита, които трябва да бъдат предоставени на субектите на данни в съответствие с членове 79 и 82 от посочения регламент.
11.      При тези обстоятелства с акт от 1 март 2024 г., постъпил в Съда на 13 март 2024 г., запитващата юрисдикция решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)      Позволява ли член 85, параграф 1 от ОРЗД на държавите членки да приемат законодателни мерки в допълнение към мерките, които трябва да приемат по член 85, параграф 2 от този регламент, по отношение на обработването на лични данни за цели, различни от журналистически цели или целите на академичното, художественото или литературното изразяване?
2)      При утвърдителен отговор на предходния въпрос: позволява ли член 85, параграф 1 от ОРЗД да се съгласува правото на защита на личните данни в съответствие с този регламент с правото на свобода на изразяване и информация, което означава, че единственото средство за правна защита, с което разполага лице, чиито лични данни се обработват чрез предоставяне на публичен достъп в интернет срещу заплащане до постановени срещу това лице присъди, е образуването на наказателно производство за клевета или претендирането на обезщетение за вреди вследствие на клевета?
3)      При отрицателен отговор на първия въпрос или отрицателен отговор на втория въпрос: може ли дейност, която се състои в предоставянето на публичен достъп в интернет срещу заплащане до публични документи под формата на присъди, без да се извършва обработване или редактиране, да представлява обработване на лични данни за посочените в член 85, параграф 2 от ОРЗД цели?“.
12.      Писмени становища представят страните в главното производство, българското, финландското и шведското правителство, както и Европейската комисия. Страните в главното производство, Кралство Швеция и Комисията, участват в проведеното на 14 май 2025 г. съдебно заседание.
III. Анализ
А.      По първия и втория въпрос относно обхвата на член 85, параграфи 1 и 2 от ОРЗД
13.      С първите си два въпроса, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 85, параграф 1 от ОРЗД трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, по силата на която единственото средство за правна защита, с което разполага лице, чиито лични данни се обработват чрез предоставяне на публичен достъп в интернет срещу заплащане до постановени срещу това лице присъди, е образуването на наказателно производство за клевета или претендирането на обезщетение за вреди вследствие на клевета.
1.      По структурата на член 85 от ОРЗД
14.      Най-напред ще разгледам структурата и генезиса на член 85 от ОРЗД.
15.      Съгласно член 85, параграф 1 от ОРЗД държавите членки трябва да съгласуват със закон правото на защита на личните данни в съответствие с ОРЗД с правото на свобода на изразяване и информация, включително обработването за журналистически цели и за целите на академичното, художественото или литературното изразяване.
16.      Тази разпоредба отразява и има за цел да съгласува — термин, който напомня на термина, използван в Конвенция № 108 на Съвета на Европа(3) — три отделни и потенциално противоречащи си основни права, съдържащи се в Хартата за защита на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“) — защита на личните данни(4), свобода на изразяване на мнение и свобода на информация(5) и свобода на изкуствата и науката(6).
17.      Тъй като в текста на член 85, параграф 1 от ОРЗД се съдържа думата „включително“, от това мога да заключа, че журналистическата дейност е една от няколкото подкатегории от по-широката категория на правото на свобода на изразяване и информация.
18.      Що се отнася до тази специфична подкатегория на обработване, извършвано за журналистически цели(7), член 85, параграф 2 от ОРЗД уточнява, че държавите членки предвиждат изключения или дерогации от глава II (принципи), глава III (права на субекта на данни), глава IV (администратор и обработващ лични данни), глава V (предаване на лични данни на трети държави и международни организации), глава VI (независими надзорни органи), глава VII (сътрудничество и съгласуваност) и глава IX (особени ситуации на обработване на данни), ако те са необходими за съгласуване на правото на защита на личните данни със свободата на изразяване и информация.
19.      Що се отнася до разликата между параграфи 1 и 2 от член 85 от ОРЗД и взаимодействието между тях, докато в първия параграф се посочва общият начин на регламентиране и неговите принципи, вторият установява механизъм за прилагане по отношение на конкретен списък с изброените области, като изрично разрешава на държавите членки да предвиждат изключения или дерогации от определени глави от ОРЗД.
20.      На този етап е уместно да се направят някои бележки по тази разпоредба.
21.      Първо, както е видно от текста на член 85, параграф 1 от ОРЗД(8), държавите членки имат задължение (а не само дискреционно правомощие) да съгласуват защитата на данните със свободата на изразяване.
22.      Второ, специфичен механизъм за изпълнение на това задължение се въвежда само за обработването на данни за журналистически цели или за целите на академичното, художественото или литературното изразяване. Никъде в член 85 от ОРЗД не се уточнява дали може да се прибегне до използването на посочения механизъм и в други области, свързани със свободата на изразяване, но които не са част от обработването във връзка с посочените по-горе цели.
23.      Трето, съгласно член 85, параграф 2 от ОРЗД държавите членки са длъжни да предвидят изключения и дерогации от редица глави от ОРЗД, като по този начин ограничат ефективния обхват на тези глави, ако тези изключения и дерогации са необходими за съгласуване на защитата на данните със свободата на изразяване. Това означава, че съществуват положения, при които защитата на данните трябва да бъде ограничена, за да бъде съвместима и съгласувана със свободата на изразяване.
24.      Четвърто, когато държавите членки изпълняват задълженията си по член 85 от ОРЗД, те действат в приложното поле на ОРЗД. Така те прилагат правото на Съюза по смисъла на член 51, параграф 1 от Хартата, поради което следва, че Хартата е приложима към този процес на съгласуване(9).
25.      Пето, действителното осъществяване на съгласуването е оставено на държавите членки. Те трябва да приспособят това отношение в съответствие със собствените си правни и конституционни традиции. Това неизбежно води до определени различия в нивото на защита в рамките на Съюза както по отношение на защитата на данните, така и по отношение на свободата на изразяване, тъй като двете права, които могат евентуално да са противопоставими, трябва да бъдат съгласувани. Законодателят на Съюза все пак е искал да постигне именно това.
26.      Накрая, член 85 от ОРЗД в никакъв случай не предвижда правно основание, позволяващо на държавите членки да обявят ОРЗД за изцяло неприложим при определени положения. Това твърдение важи както за първия, така и за втория параграф от тази разпоредба. Въпреки че запитващата юрисдикция следва да провери този въпрос, считам, че член 85 от ОРЗД не представлява правно основание за шведското законодателство, за да обяви ОРЗД за неприложим, доколкото противоречи на шведското законодателство в областта на свободата на изразяване.
2.      По отношението между параграфи 1 и 2 от член 85 от ОРЗД
27.      Както бе посочено по-горе, в член 85 от ОРЗД не се споменава нищо по въпроса дали параграф 2 от тази разпоредба може да се прилага във връзка с въпроси, попадащи в обхвата на свободата на изразяване, които не представляват обработване за журналистически цели(10). Може ли държава членка да предвиди изключения или дерогации от глави II—VII и IX, дори когато те не се отнасят до обработване, извършвано за журналистически цели?
28.      Според мен държавите членки не могат да предвиждат изключения и дерогации за цели глави от ОРЗД.
29.      Първо, фактът, че член 85, параграф 2 от ОРЗД изброява внимателно определени глави от ОРЗД, които могат да бъдат ограничени, показва, че тази разпоредба се отнася само за конкретния въпрос, разгледан в този параграф, а именно обработване, извършено за журналистически цели.
30.      Второ, член 85, параграф 3 от ОРЗД, който задължава всяка държава членка да уведоми Комисията за разпоредбите от своето право, приети съгласно параграф 2, не би имал никакъв смисъл, ако държавите членки можеха, също и по силата на член 85, параграф 1, да предвидят изключения и дерогации за главите на ОРЗД, изброени в член 85, параграф 2. Член 85, параграф 3 от ОРЗД има за цел да се позволи на Комисията внимателно да извърши проверка на дерогациите, които държавите членки са предвидили по отношение на конкретни глави от ОРЗД. Тази цел би била застрашена, ако държавите членки можеха по силата на член 85, параграф 1 от ОРЗД да предвиждат изключения и дерогации, които не подлежат на задължение за уведомяване.
31.      Трето, анализът на законодателния процес, довел до приемането на ОРЗД, е показателен. Той показва, че в първоначалния си проект относно (бъдещия) член 85 от ОРЗД Комисията, следвайки логиката на предшественика на тази разпоредба в Директива 95/46/ЕС(11), е целяла да ограничи съгласуването на защитата на данните със свободата на изразяване до обработването, извършвано единствено за журналистически цели. В този ред на мисли тя предлага въпросната разпоредба да се състои от два параграфа, които в по-голямата си част съответстват на член 85, параграфи 2 и 3 от ОРЗД(12). Европейският парламент се е опитал да разшири обхвата на предложения режим, така че да обхване свободата на изразяване като цяло. Било е предложено да се заличи позоваването на „журналистически цели“ и то да се замени с „когато е необходимо“(13). Това предложение обаче не е било прието.
32.      Това води до член 85 от ОРЗД в сегашния му вид. Ако беше възможно държава членка да приеме същите мерки по член 85, параграф 1 от ОРЗД, както по член 85, параграф 2 от ОРЗД, позицията на Парламента, която е била отхвърлена на този предходен етап, всъщност би имала предимство.
33.      Следователно при определени обстоятелства въз основа на член 85, параграф 1 от ОРЗД държавите членки могат най-много да ограничат посочените в ОРЗД права. Що се отнася до настоящото дело, конкретните условия, при които това е възможно, са хипотетични и биха надхвърлили рамките на делото, с което е сезирана запитващата юрисдикция.
3.      По липсата на изключения или дерогации от глава VIII от ОРЗД
34.      Освен това нито член 85, параграф 1 от ОРЗД, нито впрочем която и да било друга разпоредба на ОРЗД, не позволява на държавите членки да ограничават правата, признати на субектите на данни съгласно глава VIII (относно средствата за правна защита, отговорността за причинени вреди и санкциите), тъй като това би довело до заобикаляне на изричното пропускане на тази глава в член 85, параграф 2 от ОРЗД.
35.      От предоставената от запитващата юрисдикция информация е видно, че правото на защита на личните данни при разпространяването на данни за престъпления е гарантирано само чрез наказателната отговорност за клевета и възможността за предявяване на иск за обезщетение за вреди на това основание. От това следва, че разглежданото национално право изключва пряко няколко правни средства за защита, посочени в глава VIII, в случай на обработване на лични данни, защитени от свободата на изразяване съгласно националното право, като подаването на жалба по член 77 от ОРЗД, тъй като надзорният орган, изглежда, няма правомощия да налага наказателноправни санкции или да присъжда обезщетение за вреди. По същите причини въпросното национално право, изглежда, изключва възможността за издаване на разпореждане срещу администратора на основание член 79, параграф 1 от ОРЗД.
36.      Въз основа на тази констатация предлагам на първите два въпроса да се отговори, че член 85, параграф 1 от ОРЗД трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която единственото средство за правна защита, с което разполага лице, чиито лични данни се обработват чрез предоставяне на публичен достъп в интернет срещу заплащане до постановени срещу това лице присъди, е образуването на наказателно производство за клевета или претендирането на обезщетение за вреди вследствие на клевета.
Б.      По третия въпрос относно понятието „журналистически цели“ по смисъла на член 85, параграф 2 от ОРЗД
37.      С третия си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи може ли дейност, която се състои в предоставянето на публичен достъп в интернет срещу заплащане до публични документи под формата на присъди, без да се извършва обработване или редактиране, да представлява обработване на лични данни за журналистически цели по член 85, параграф 2 от ОРЗД(14).
38.      В самото начало следва да се подчертае, че запитващата юрисдикция иска само разяснения по въпроса дали настоящото дело попада в приложното поле на член 85, параграф 2 от ОРЗД. Запитващата юрисдикция обаче не иска да се установи дали — в случай че се прилага член 85, параграф 2 от ОРЗД — Кралство Швеция правилно е съгласувало свободата на изразяване със защитата на данните.
39.      Следователно въпросът е дали базата данни на Legal Newsdesk представлява база данни за журналистически цели.
40.      При липсата на ясно определение отправната точка при тълкуването на понятието „журналистически цели“ трябва да бъде обичайното му значение. В случая общите речници дават доста тясно определение на термина „журналистика“: „събиране и изготвяне на новини за онлайн вестници, списания, радио, телевизия или информационни сайтове; актуални истории, които са в писмена форма“(15), „писане на статии за вестници, списания, телевизия или радио(16)“.
41.      На този етап мога до голяма степен да се позова на практиката на Съда по член 9 от Директива 95/46, предшестващ член 85 от ОРЗД. В тази съдебна практика Съдът е постановил, че понятията, свързани с правото на свобода на изразяване, като журналистиката, трябва да се тълкуват разширително(17), което показва, че съвместяването на защитата на данните със свободата на изразяване не следва традиционната системата „правило—изключение“. Освен това систематичните дейности по събиране и публикуване на пълни списъци с лични данъчни данни от публични регистри, които впоследствие се публикуват, могат да се квалифицират като „журналистически дейности“, ако целта им е публичното разгласяване на информация, мнения или идеи независимо от средството за предаването им. Тези дейности не са запазени само за медийните предприятия и могат да имат стопанска цел(18).
42.      Освен това, както правилно подчертава Комисията, журналистическите цели не са непременно свързани с традиционните медии като вестници, радио и телевизия(19). Така Съдът е постановил, че изключенията и дерогациите, предвидени в член 9 от Директива 95/46, се прилагат не само за медийните предприятия, но и за всяко лице, което извършва журналистическа дейност(20), така че по принцип блогърите и частноправните субекти могат също да се позовават на член 85, параграф 2 от ОРЗД.
43.      Освен това фактът, че публикуването на публични данни има
стопанска цел, не изключва поначало възможността то да се разглежда като дейност, извършвана
„единствено за журналистически цели“. С дейността си всяко предприятие се стреми към печалба.
Известен търговски успех може дори да е от съществено значение за съществуването на професионалната журналистическа дейност(21).
44.      По дело, което се отнася до въпроса дали заснемането и публикуването на публично достъпен уебсайт на видео на полицейски служители, изпълняващи функциите си в полицейско управление, попадат в приложното поле на член 9 от Директива 95/46, Съдът е постановил, че не може да се приеме, че всяка публикувана в интернет информация, включваща лични данни, попада в обхвата на понятието „журналистическа дейност“ и поради това да се ползва от изключенията или дерогациите, предвидени в член 9 от Директива 95/46(22).
45.      Накрая, Съдът е склонен да предостави значителна свобода на преценка на запитващите юрисдикции, за да определят дали в разглежданите дела действително е налице обработване за журналистически цели. В това отношение той изтъква, че е от значение дали единствената цел на публикацията е „публичното разгласяване на информация, мнения или идеи“(23).
46.      Макар в крайна сметка запитващата юрисдикция да трябва да приложи тази съдебна практика към делото, с което е сезирана, въз основа на посочената информация в акта за преюдициално запитване не считам, че обработването от Legal Newsdesk е предназначено за публично разгласяване на информация, мнения или идеи(24). Всъщност това дружество единствено управлява база данни, в която то дава достъп само до съдебни решения по наказателни дела, без допълнително обработване или редактиране на тези данни. Съмнявам се, че тази информация относно присъдите е публикувана, за да се привлече вниманието на обществото към конкретен въпрос. По-скоро, както убедително поддържа и Комисията, се оставя впечатлението, че Legal Newsdesk предоставя такава информация само на тези, които плащат за нея, без по какъвто и да било начин да се посочва, че дружеството цели по-общо да привлече вниманието на обществеността върху тази информация.
47.      С оглед на гореизложените съображения ми е трудно да предложа такава дейност да се счита за извършвана за журналистически цели.
48.      Ето защо предлагам на третия въпрос да се отговори, че член 85, параграф 2 от ОРЗД трябва да се тълкува в смисъл, че дейност, която се състои в предоставянето на публичен достъп в интернет срещу заплащане до публични документи под формата на присъди, без да се извършва обработване или редактиране, не представлява обработване на лични данни за журналистически цели.
IV.    Заключение
49.      С оглед на всички изложени по-горе съображения предлагам на Съда да отговори на поставените от Attunda tingsrätt (Първоинстанционен съд Атунда, Швеция) преюдициални въпроси по следния начин:
„1)      Член 85, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/ЕО (Общ регламент относно защитата на данните)
трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която единственото средство за правна защита, с което разполага лице, чиито лични данни се обработват чрез предоставяне на публичен достъп в интернет срещу заплащане до постановени срещу това лице присъди, е образуването на наказателно производство за клевета или претендирането на обезщетение за вреди вследствие на клевета.
2)      Член 85, параграф 2 от Регламент 2016/679
трябва да се тълкува в смисъл, че дейност, която се състои в предоставянето на публичен достъп в интернет срещу заплащане до публични документи под формата на присъди, без да се извършва обработване или редактиране, не представлява обработване на лични данни за журналистически цели“.
1      Език на оригиналния текст: английски.
2      Регламент на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1, наричан по-нататък „ОРЗД“).
3      Вж. преамбюла на първоначалната Конвенция на Съвета на Европа за защита на физическите лица по отношение на автоматизираната обработка на лични данни от 1981 г., достъпна на https://rm.coe.int/1680078b37. Тази конвенция е изцяло актуализирана през 2018 г. с Протокола за изменение на Конвенцията за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни (CETS № 223 — достъпен на https://www.coe.int/en/web/conventions/full-list?module=treaty-detail&treatynum= 223). По този начин бяха въведени нови изисквания за уведомяване за нарушения на сигурността на данните, укрепване на правата на физическите лица и подобряване на механизмите за трансгранични информационни потоци. Освен това член 11, параграф 1, буква б) от ревизираната конвенция вече изброява свободата на изразяване expressis verbis като основание за ограничаване на защитата на личните данни. Протоколът все още не е влязъл в сила, тъй като това изисква ратификация на най-малко 38 от страните по Конвенцията, като само 33 от тези страни понастоящем са ратифицирали протокола (вж. https://www.coe.int/en/web/conventions/full-list?module=treaty-detail&treatynum= 223). Консолидираният текст може да бъде намерен на https://rm.coe.int/convention-108-convention-for-the-protection-of-individuals-with-regar/16808b36f1.
4      Член 8 от Хартата.
5      Член 11 от Хартата.
6      Член 13 от Хартата.
7      Както и за целите на академичното, художественото или литературното изразяване, което не е релевантно в настоящия случай.
8      „Държавите членки съгласуват
[…]“.
9      Вж. също във връзка с това Schiedermair, S. — In: Ehmann, E. и Selmayr, M. (ed.), Datenschutz-Grundverordnung, Kommentar, 3rd ed., C.H. Beck, Munich, 2022, член 85, точка 4.
10      За по-голяма яснота, когато препращам към член 85, параграф 2 от ОРЗД, няма да се позовавам на „академично, художествено или литературно изразяване“, тъй като настоящото дело не разглежда тези въпроси.
11      Вж. член 9 от Директива на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни
(ОВ L 281, 1995 г., стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17 стр. 10).
12      Вж. член 80 от Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни (общ регламент относно защитата на данните), COM/2012/011 final — 2012/0011 (COD), прието на 25 януари 2012 г., изпратено на Европейския парламент и на Съвета на 27 януари 2012 г.
13      Вж. член 80 от Позиция на Европейския парламент, приета на първо четене на 12 март 2014 г. с оглед приемането на Регламент (ЕС) № …/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни (общ регламент относно защитата на данните), приет със законодателната резолюция на Европейския парламент от 12 март 2014 г. относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни (Общ регламент относно защитата на данните) (COM(2012)0011 — C7‑0025/2012 — 2012/0011(COD).
14      Въпреки че „журналистически“ не се съдържа в текста на въпроса, в съответствие с предложението на Комисията предлагам въпросът да бъде леко преформулиран в този смисъл, тъй като е очевидно, че запитващата юрисдикция иска да ѝ бъдат предостави разяснения само относно понятието „журналистически цели“, а не (също така и) за понятието „академично, художествено или литературно изразяване“.
15      Вж. определението в Oxford Advanced Learner’s Dictionary, достъпно на адрес https://www.oxfordlearnersdictionaries.com/definition/english/journalism?q=journalism.
16      Вж. определението в Cambridge Learner’s Dictionary, достъпно на адрес https://dictionary.cambridge.org/dictionary/learner-english/journalism.
17      Вж. решения от 16 декември 2008 г., Satakunnan Markkinapörssi и Satamedia (C‑73/07, EU:C:2008:727, т. 56), и от 14 февруари 2019 г., Buivids (C‑345/17, EU:C:2019:122, т. 51).
18      Вж. решение от 16 декември 2008 г._Satakunnan Markkinapörssi и Satamedia (C‑73/07, EU:C:2008:727, т. 61).
19      Това е отразено и в съображение 153 от ОРЗД, в което по описателен начин се пресъздава член 85 от ОРЗД и в което изрично се посочва „аудио-визуалната област“.
20      Вж. решение от 16 декември 2008 г._Satakunnan Markkinapörssi и Satamedia (C‑73/07, EU:C:2008:727, т. 58). Вж. също заключението на генерален адвокат Kokott по дело Satakunnan Markkinapörssi и Satamedia (C‑73/07, EU:C:2008:266, т. 65).
21      Вж. решение от 16 декември 2008 г._Satakunnan Markkinapörssi и Satamedia (C‑73/07, EU:C:2008:727, т. 59).
22      Вж. решение от 14 февруари 2019 г., Buivids (C‑345/17, EU:C:2019:122, т. 58). Вж. също заключението на генерален адвокат Sharpston по дело Buivids (C‑345/17, EU:C:2018:780, т. 55).
23      Вж. решения от 16 декември 2008 г., Satakunnan Markkinapörssi и Satamedia (C‑73/07, EU:C:2008:727, т. 62), и от 14 февруари 2019 г., Buivids (C‑345/17, EU:C:2019:122, т. 59).
24      В това отношение следва да се припомни, че след постановяването на решение от 16 декември 2008 г., Satakunnan Markkinapörssi и Satamedia (C‑73/07, EU:C:2008:727), запитващата юрисдикция по това дело стига до извода, че в случая не е налице обработване за журналистически цели. Вж. решение на Европейския съд по правата на човека (ЕСПЧ) от 21 юни 2017 г., Satakunnan Markkinapörssi Oy и Satamedia Oy с/у Финландия (CE:ECHR:2017:0627JUD000093113, § 22).