ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПЪРВОИНСТАНЦИОННИЯ СЪД (четвърти състав)
26 април 2007 година
Дело T-415/04
Tebaldi и др.
срещу
Комисия на Европейските общности
„Публична служба — Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2003 г. — Отказ за повишаване — Присъждане на точки за повишаване — Явна недопустимост“
Предмет: Жалба, с която се иска главно отмяна на списъка на длъжностните лица, повишени в по-висока степен в хода на процедурата за
повишаване за 2003 г., доколкото този списък не съдържа имената на жалбоподателите, както и отмяна на подготвителните актове
на това решение, а при условията на евентуалност — отмяна на решението за присъждане на точки за повишаване в рамките на процедурата
по оценяване за 2003 г.
Решение: Отхвърля жалбата като явно недопустима. Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
Резюме
Длъжностни лица — Жалба — Правен интерес
(членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица)
Явно недопустима е жалба, подадена от длъжностно лице, с която се иска отмяна на списъка на длъжностните лица, повишени в
по-висока степен в хода на процедурата за повишаване, доколкото този списък не съдържа името на жалбоподателя, както и, при
условията на евентуалност, отмяна на присъждането на точки за повишаване на жалбоподателя, когато последният не предоставя
в своите писмени изявления никакви конкретни данни относно личното си положение по отношение на въпросната процедура за повишаване,
като например по-конкретно своята степен, своето старшинство в тази степен, броя на получените общо и в отделните категории
точки за повишаване и прага за повишаване, приложим към съответната степен, и следователно не установява в какво се изразява
личният му интерес от подаването на жалбата.
Когато обаче в своите писмени изявления жалбоподателят излага твърденията си по общ и абстрактен начин, като оспорва по-конкретно
присъждането на някои категории точки за повишаване, без да посочва в каква степен това присъждане засяга неговите интереси,
без да излага конкретния случай и без да доказва връзка между нарушенията, които твърди, и личното си положение, тези оплаквания
се отнасят не до неговото лично правно положение, а до общото положение на персонала на съответната институция, и не могат
да обосноват допустимостта на жалбата, тъй като длъжностното лице няма право да действа в интерес на закона или институциите
и в подкрепа на жалба за отмяна може да изтъква само твърдения за нарушения, които са свързани лично с него.
(вж. точки 28—32 и 36)
Позоваване на: Съд — 30 юни 1983 г., Schloh/Съвет, 85/82, Recueil, стр. 2105, точка 14; Първоинстанционен съд — 25 септември
1991 г., Sebastiani/Парламент, T‑163/89, Recueil, стр. II‑715, точка 25