AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
(ötödik tanács)
2007. május 3.
T‑261/04. sz. ügy
Alain Crespinet
kontra
az Európai Közösségek Bizottsága
„Tisztviselők – Előléptetés – 2003. évi előléptetési időszak – Elsőbbségi pontok odaítélése”
Tárgy: A felperes számára a 2003. évi értékelési időszakban odaítélt elsőbbségi pontokról rendelkező, valamint a felperes nevének
ugyanezen előléptetési időszakban az A5‑ös besorolási fokozatba előléptethető tisztviselők listájára való felvételét mellőző
bizottsági határozat megsemmisítése iránti kereset.
Határozat: Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja. A felek maguk viselik saját költségeiket.
Összefoglaló
1.      Tisztviselők – Kereset – Sérelmet okozó aktus
(Személyzeti szabályzat, 90. és 91. cikk)
2.      Tisztviselők – Előléptetés – Az érdemek összehasonlító vizsgálata
(Személyzeti szabályzat, 45. cikk, (1) bekezdés)
3.      Tisztviselők – Előléptetés – Az érdemek összehasonlító vizsgálata
(Személyzeti szabályzat, 5. cikk, 7. cikk és 45. cikk, (1) bekezdés)
4.      Tisztviselők – A tisztviselő hivatali státuszát érintő határozat
(Személyzeti szabályzat. 26. és 45. cikk)
5.      Tisztviselők – Előléptetés – Az érdemek összehasonlító vizsgálata
(Személyzeti szabályzat, 45. cikk, (1) bekezdés)
1.      Azon keresetek esetében, amelyek egyszerre irányulnak a felperesnek elsőbbségi pontokat odaítélő határozat és a felperes nevének
az előléptethető tisztviselők listájára felvételét mellőző határozat megsemmisítésére, az első kereseti kérelem elfogadhatatlan,
mivel az elsőbbségi pontokat odaítélő határozat, a Bizottság által létrehozott előléptetési rendszer keretében, a felperes
nevének az előléptethető tisztviselők listájára való felvételét mellőző végleges határozatot és az azzal együtt járó, de attól
elválasztható, önálló aktust – jelesül a pontok összesített számának meghatározását – megelőző és azokhoz szükséges előkészítő
aktusnak minősül. Mindazonáltal, mivel az előkészítő aktusok jogszerűségét vitatni lehet a végleges határozat elleni keresetben,
a felperes nevének az előléptethető tisztviselők listájára felvételét mellőző határozat megsemmisítése iránti kérelem megalapozottságának
vizsgálatának ki kell terjednie az elsőbbségi pontokat odaítélő határozat jogellenességének bizonyítására irányuló valamennyi
keresetbeli érvre.
(lásd a 39. és 41–44. pontot)
Hivatkozás: az Elsőfokú Bíróság T‑134/02. sz., Tejada Fernández kontra Bizottság ügyben 2003. április 9‑én hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 2003., I‑A‑125. o. és II‑609. o.) 18. pontja; T‑311/04. sz., Buendía Sierra kontra Bizottság ügyben 2006. október
19‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2006., I‑A‑2‑221. o. és II‑A‑2‑1135. o.) 97. és 98. pontja.
2.      Azoknak az érdemeknek az értékelésekor, amelyeket a személyzeti szabályzat 45. cikke szerinti előléptetési határozat meghozatala
és – ebből következően – az elsőbbségi pontok odaítéléséről szóló határozat meghozatala során is figyelembe kell venni az
olyan előléptetési rendszerben, amelyben ez az értékelés számszerűsített, az adminisztráció széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik,
és a közösségi bíróság felülvizsgálati jogkörének annak eldöntésére kell korlátozódnia, hogy – tekintettel azokra az szempontokra
és indokokra, amelyek az adminisztráció álláspontjának kialakulásához vezettek – az adminisztráció ésszerű határokon belül
maradt‑e, és hatáskörét nem gyakorolta‑e nyilvánvalóan hibásan.
(lásd az 58. és 93. pontot)
Hivatkozás: a Bíróság 282/81. sz., Ragusa kontra Bizottság ügyben 1983. április 21‑én hozott ítéletének (EBHT 1983., 1245. o.)
9. pontja; 324/85. sz., Bouteiller kontra Bizottság ügyben 1987. február 4‑én hozott ítéletének (EBHT 1987., 529. o.) 6. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑323/02. sz., Breton kontra Bíróság ügyben 2003. december 11‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2003., I‑A‑325. o.
és II‑1587. o.) 98. pontja; a fent hivatkozott Buendía Sierra kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 291. és 320. pontja.
3.      A bizottsági belső szabályozással bevezetett, az érdemek számszerűsítésén mennyiségi meghatározásán alapuló előléptetési rendszerben,
amelyet az jellemez, hogy a tisztviselők minden évben különböző típusú pontokat kapnak, az a tény, hogy az azonos besorolási
fokozatba tartozó tisztviselőket – a személyzeti szabályzat 5. és 7. cikkének megfelelően – azonos szintű felelősséggel járó
feladatokat ellátónak tekintik, egyáltalán nem jelenti, hogy a főigazgatósági elsőbbségi pontok odaítélése szempontjából érdemeiket
is azonosnak kell tekinteni, mivel e pontokat a kiemelkedő érdemeket szerzett tisztviselők kapják.
(lásd a 65. pontot)
Hivatkozás: az Elsőfokú Bíróság T‑131/00. sz., Schochaert kontra Tanács ügyben 2001. július 12‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2001.,
I‑A‑141. o. és II‑743. o.) 38. pontja; a fent hivatkozott Buendía Sierra kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 290. pontja.
4.      A személyzeti szabályzat 26. és 45. cikkének célja a tisztviselő védelemhez való jogának annak elkerülésével történő biztosítása,
hogy a kinevezésre jogosult hatóság által hozott, a tisztviselő hivatali státuszát és előmenetelét érintő határozatok a tisztviselő
magatartásával kapcsolatos, ám személyi aktájában nem szereplő tényeken alapuljanak. Következésképpen az ilyen tényekre alapított
határozat ellentétes a személyzeti szabályzatban foglalt biztosítékokkal, és azt – mint jogellenes eljárás alapján hozott
határozatot – meg kell semmisíteni.
Nem ez a helyzet a tisztviselő által ellátott feladatok alapvető fontossága alapján adott előléptetési pontokról szóló határozat
esetében, mivel e körülmény főszabály szerint megállapítható a tisztviselő személyi aktájában szereplő iratokból, különösen
pedig a rá vonatkozó szakmai előmeneteli jelentésből.
(lásd a 77. és 78. pontot)
Hivatkozás: az Elsőfokú Bíróság T‑109/92. sz., Lacruz Bassols kontra Bíróság ügyben 1994. február 9‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 1994.,
I‑A‑31. o. és II‑105. o.) 68. pontja; T‑156/05. sz., Lantzoni kontra Bíróság ügyben 2006. szeptember 27‑én hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 2006., I‑A‑2‑189. o. és II‑A‑2‑969. o.) 67. pontja.
5.      Az a tény, hogy valamennyi előléptethető tisztviselő joggal várhatja, hogy a kinevezésre jogosult hatóság összehasonlítsa
érdemeit az érintett besorolási fokozatba tartozó minden előléptethető tisztviselő érdemeivel – beleértve a más szervezeti
egységek tisztviselők érdemeit is –, nem jelenti azt, hogy a Bizottság által bevezetett rendszer keretében az érdemek ilyen
széles körű vizsgálatának kell megelőznie a főigazgatóság szintjén adható előléptetési pontok odaítélését. Éppen ellenkezőleg,
az előléptetésre javasoltak érdemeinek az egyes főigazgatóságokon belüli előzetes vizsgálata – amelynek eredményeként e pontokat
odaítélik – a gondos ügyintézés elvének részét képezi, és lehetővé teszi különösen a kinevezésre jogosult hatóság számára,
hogy objektív módon hasonlítsa össze az adott besorolási fokozatba előléptethető valamennyi tisztviselő érdemeit.
(lásd a 82. és 85. pontot)
Hivatkozás: az Elsőfokú Bíróság T‑557/93. sz., Rasmussen kontra Bizottság ügyben 1995. július 13‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 1995.,
I‑A‑195. o. és II‑603. o.) 21. pontja; T‑234/97. sz., Rasmussen kontra Bizottság ügyben 1998. szeptember 16‑án hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 1998., I‑A‑507. o. és II‑1533. o.) 24. pontja; T‑187/98. sz., Cubero Vermurie kontra Bizottság ügyben 2000. október
3‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2000., I‑A‑195. o. és II‑885. o.) 61. pontja; T‑188/01–T‑190/01. sz., Tsarnavas kontra Bizottság
egyesített ügyekben 2003. március 19‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2003., I‑A‑95. o. és II‑495. o.) 121. pontja; T‑97/02. sz.,
Mavridis kontra Bizottság ügyben 2004. január 21‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2004., I‑A‑9. o. és II‑45. o.) 77. pontja.