HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI (Camera de recursuri)
11 decembrie 2009
Cauza T‑436/07 P
Nikos Giannopoulos
împotriva
Consiliului Uniunii Europene
„Recurs – Funcție publică – Funcționari – Recrutare – Încadrare în grad – Cerere de revizuire a încadrării – Articolul 31 alineatul (2) din statut”
Obiectul: Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 20 septembrie 2007,
Giannopoulos/Consiliul (F‑111/06, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei hotărâri
Decizia: Respinge recursul. Domnul Nikos Giannopoulos și Consiliul Uniunii Europene suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată
efectuate în cadrul prezentei proceduri.
Sumarul hotărârii
1.      Funcționari – Recrutare – Numire în grad – Numire într‑un grad superior al carierei – Caracter excepțional în raport cu normele
generale de încadrare
[Statutul funcționarilor, art. 31 alin. (2)]
2.      Funcționari – Recrutare – Numire în grad – Numire într‑un grad superior al carierei – Caracter excepțional în raport cu normele
generale de încadrare
[Statutul funcționarilor, art. 31 alin. (2)]
1.      Cele trei condiții referitoare la profilul academic, la durata și, respectiv, la calitatea experienței profesionale, pe care
trebuie să le ia în considerare autoritatea împuternicită să facă numiri și să le aprecieze atunci când evaluează dacă trebuie
sau nu trebuie să se deroge de la norma privind recrutarea în gradul de bază al unei cariere, au caracter cumulativ. Acest
caracter cumulativ rezultă din faptul că, întrucât recrutarea într‑un grad superior al carierei nu poate avea loc decât cu
titlu excepțional, împrejurările care justifică o astfel de încadrare trebuie interpretate restrictiv.
Astfel, atunci când o instituție decide să își exercite puterea discreționară pe care i‑o conferă articolul 31 alineatul (2)
din statut, în versiunea aflată în vigoare până la 30 aprilie 2004, în lumina condițiilor consacrate într‑un document intern
al unei alte instituții, acestea trebuie interpretate la fel de restrictiv ca și în cazul în care sunt aplicate de instituția
de la care emană actul intern, cu excepția situației în care rezultă din dosar că instituția în cauză a intenționat să dea
un alt caracter condițiilor pe care le‑a aplicat.
(a se vedea punctele 33-35)
Trimitere la: Tribunal 15 noiembrie 2005, Righini/Comisia, T‑145/04, RecFP, p. I‑A‑349 și II‑1547, punctul 49 și jurisprudența
citată; Tribunal 15 martie 2006, Valero Jordana/Comisia, T‑429/03, RecFP, p. I‑A‑2‑51 și II‑A‑2‑217, punctul 79 și jurisprudența
citată
2.      Pentru recrutarea unui agent într‑un grad superior al carierei, articolul 31 alineatul (2) din statut, în versiunea aflată
în vigoare până la 30 aprilie 2004, impune o comparație între calificările acestui agent și cerințele postului în care este
repartizat în calitate de funcționar. Această comparație este indispensabilă din moment ce evaluarea criteriului referitor
la necesitățile specifice ale serviciului pentru eventuala aplicare a derogării de la norma privind recrutarea în gradul de
bază implică două condiții, una referitoare la relevanța calificărilor persoanei interesate în raport cu postul care trebuie
ocupat, iar cealaltă referitoare la particularitățile pieței muncii în privința competențelor impuse. Din moment ce împrejurările
care justifică încadrarea într‑un grad superior al carierei trebuie interpretate restrictiv, aceste condiții sunt cumulative.
Pe de altă parte, încadrarea unui candidat în gradul superior al carierei nu poate fi avută în vedere decât atunci când necesitățile
specifice ale serviciului impun recrutarea unei persoane deosebit de calificate. Or, pentru a stabili dacă aceasta este situația,
se impune să se examineze anunțul de concurs și anunțul pentru ocuparea unui post vacant, precum și, dacă este cazul, atribuțiile
îndeplinite efectiv, pentru a se identifica necesitățile serviciului care justifică organizarea concursului și deschiderea
postului și pentru a se determina dacă impun recrutarea unei persoane deosebit de calificate. Dacă situația este diferită,
recrutarea într‑un grad superior al carierei nu este posibilă, chiar dacă persoana recrutată în final posedă calificări excepționale
sau foarte speciale sau dacă administrația dispune de un mare număr de posturi ce trebuie ocupate.
(a se vedea punctele 51, 52 și 56)
Trimitere la: Righini/Comisia, citată anterior, punctele 48, 49 și 106; Tribunal 10 mai 2006, R/Comisia, T‑331/04, nepublicată
în Recueil, punctul 18