62012CJ0472_RO
Părţi
Motivele
Dizpozitiv
Părţi
În cauza C‑472/12,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Corte suprema di cassazione (Italia), prin decizia din 13 ianuarie 2012, primită de Curte la 22 octombrie 2012, în procedura
Panasonic Italia SpA,
Panasonic Marketing Europe GmbH,
Scerni Logistics Srl
împotriva
Agenzia delle Dogane di Milano,
CURTEA (Camera a zecea),
compusă din domnul E. Juhász, președinte de cameră, domnii A. Rosas și C. Vajda (raportor), judecători,
avocat general: domnul Y. Bot,
grefier: doamna A. Impellizzeri, administrator,
având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 11 decembrie 2013,
luând în considerare observațiile prezentate:
– pentru Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH și Scerni Logistics Srl, de P. Vander Schueren, advocaat, precum și de G. Cambareri și de L. Pierallini, avvocati;
– pentru guvernul italian, de G. Palmieri, în calitate de agent, asistată de G. Albenzio, avvocato dello Stato;
– pentru Comisia Europeană, de L. Keppenne și de D. Recchia, precum și de B.‑R. Killmann, în calitate de agenți,
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Motivele
Hotărâre
1. Cererea de decizie preliminară privește interpretarea Nomenclaturii combinate (denumită în continuare „NC”) care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), în versiunile succesive care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 2388/2000 al Comisiei din 13 octombrie 2000 (JO L 264, p. 1), din Regulamentul (CE) nr. 2031/2001 al Comisiei din 6 august 2001 (JO L 279, p. 1), din Regulamentul (CE) nr. 1832/2002 al Comisiei din 1 august 2002 (JO L 290, p. 1) și din Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003 (JO L 281, p. 1).
2. Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH și Scerni Logistics Srl, pe de o parte, și Agenzia delle Dogane di Milano (agenția vamală din Milano, denumită în continuare „Agenzia”), pe de altă parte, cu privire la clasificarea tarifară a ecranelor cu plasmă în cadrul NC.
Cadrul juridic
Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor
3. Consiliul de Cooperare Vamală, devenit Organizația Mondială a Vămilor (denumită în continuare „OMV”), a fost instituit prin convenția privind înființarea respectivului consiliu, încheiată la Bruxelles la 15 decembrie 1950. Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumit în continuare „SA”) a fost elaborat de OMV și instituit prin Convenția internațională privind Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumită în continuare „Convenția privind SA”), încheiată la Bruxelles la 14 iunie 1983 și aprobată, împreună cu protocolul de modificare a acesteia din 24 iunie 1986, în numele Comunității Economice Europene, prin Decizia 87/369/CEE a Consiliului din 7 aprilie 1987 (JO L 198, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 3, p. 199).
4. În temeiul articolului 3 alineatul (1) din Convenția privind SA, fiecare parte contractantă se angajează ca nomenclaturile tarifare și statistice naționale să fie conforme cu SA, să folosească toate pozițiile și subpozițiile din acesta, fără completări sau modificări, precum și codurile aferente și să respecte ordinea de numerotare a sistemului respectiv. Fiecare parte contractantă se angajează, de asemenea, să aplice normele generale de interpretare a SA, precum și toate notele din secțiunile, din capitolele și de la subpozițiile SA și să nu modifice domeniul de aplicare al acestora.
5. OMV aprobă, în condițiile stabilite la articolul 8 din Convenția privind SA, notele explicative și avizele de clasificare adoptate de Comitetul SA.
6. În versiunea adoptată în cursul anului 2002, notele explicative ale SA referitoare la poziția 8471 aveau următorul conținut:
„I. Mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora
[…]
D. Chei prezentate separat
[…]
Se consideră ca făcând parte din sistemul complet de procesare a informației orice unitate care îndeplinește o funcție de procesare a informației și care întrunește simultan următoarele condiții:
a) să fie de tipul celor utilizate exclusiv sau în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor;
b) să fie conectabilă la unitatea centrală de prelucrare fie direct, fie prin intermediul uneia sau mai multor unități și
c) să fie aptă să recepționeze sau să furnizeze date sub o formă – coduri sau semnale – utilizabilă în sistem.
Dacă unitatea îndeplinește o funcție proprie, alta decât prelucrarea datelor, aceasta se clasifică la poziția corespunzătoare funcției sale sau, în absența acesteia, la o poziție reziduală (a se vedea nota 5 E din capitol).
[…]
Printre unitățile componente vizate sunt incluse unitățile de vizualizare (afișaj) ale mașinilor automate de prelucrare a datelor care prezintă sub formă grafică datele prelucrate. Aceste unități diferă de monitoarele video și de receptoarele de televiziune de la poziția 8528 din mai multe puncte de vedere, în principal următoarele:
1) Unitățile de vizualizare ale mașinilor automate de prelucrare a datelor sunt capabile să recepționeze un semnal emis numai de o unitate centrală de prelucrare a unei mașini automate de prelucrare a datelor și, în consecință, nu sunt în măsură să reproducă o imagine în culori pornind de la un semnal video complex ale cărui unde au o formă ce corespunde unor norme de emisie (NTSC, SECAM, PAL, D‑MAC sau altele). Ca atare, ele sunt echipate cu organe de conectare tipice sistemului de prelucrare a datelor (de exemplu, interfață RS-232C, conectoare DIN sau SUB‑D) și nu sunt echipate cu circuit audio. Ele sunt comandate prin adaptoare speciale (de exemplu, adaptoare monocrome sau grafice) care sunt integrate în unitatea centrală a mașinii automate de prelucrare a datelor.
2) Aceste unități de vizualizare se caracterizează printr‑o slabă emisie de câmp magnetic. Pasul liniilor ecranelor acestor unități începe de la 0,41 mm pentru o rezoluție mijlocie și scade treptat, pe măsură ce rezoluția crește.
3) În scopul prezentării imaginilor de mici dimensiuni, dar de o definiție ridicată, dimensiunea punctelor (pixeli) pe ecran este mai mică, iar convergența mai puternică în cazul unităților de vizualizare de la această poziție decât în cazul monitoarele video și al receptoarelor de televiziune de la poziția 8528. (Convergența este capacitatea tunului sau a tunurilor de electroni de a excita un singur punct de pe suprafața ecranului catodic, fără să excite punctele adiacente.)
4) La aceste unități de vizualizare frecvența video (lățimea benzii), care este unitatea de măsură ce determină câte puncte pot fi transmise pe secundă pentru a forma imaginea, este în general de 15 MHz sau mai mult, pe când la monitoarele video de la poziția 8528 lățimea benzii nu depășește în general 6 MHz. Frecvența de baleiaj orizontal a acestor unități de vizualizare variază, în funcție de normele utilizate pentru diferite moduri de vizualizare, în general, de la 15 kHz la peste 155 kHz. Numeroase tipuri de unități de vizualizare pot utiliza frecvențe multiple de baleiaj orizontal. Frecvența de baleiaj orizontal a monitoarelor video de la poziția 8528 este fixă, în general 15,6 sau 15,7 kHz, în funcție de normele de televiziune utilizate. Pe de altă parte, unitățile de vizualizare ale mașinilor automate de prelucrare a datelor nu funcționează după normele de frecvență internaționale sau naționale adoptate în domeniul difuziunii publice sau după normele de frecvență adoptate pentru televiziunea în circuit închis.
5) Unitățile de vizualizare de la această poziție conțin frecvent mecanisme care permit reglajul înclinării și pivotarea ecranelor fără luciu, fără scânteiere, precum și alte caracteristici ergonomice destinate să permită operatorului să lucreze timp îndelungat în apropierea unității fără a obosi.
[…]”
7. În versiunea lor adoptată în cursul anului 2002, notele explicative ale SA referitoare la poziția 8528 aveau următorul conținut:
„Prezenta poziție cuprinde aparatele receptoare de televiziune (inclusiv monitoarele video și proiectoarele video), chiar încorporând în aceeași carcasă un receptor de radiodifuziune sau un aparat de înregistrare sau de reproducere a sunetului sau a imaginilor.
Printre aparatele de la această poziție se pot menționa:
1) Receptoarele de televiziune de tipul celor utilizate în gospodării (receptoare de masă, receptoare‑mobilă etc.), inclusiv cele cu fise. Sunt incluse aici și receptoarele cu ecran cu cristale lichide sau cu ecran cu plasmă.
[…]
Această poziție nu cuprinde:
a) Prezentate separat, unitățile mașinilor automate de prelucrare a datelor se clasifică la poziția nr. 8471.
[…]”
NC
8. Nomenclatura combinată, instituită prin Regulamentul nr. 2658/87, se întemeiază pe SA, ale cărui poziții și subpoziții de șase cifre le preia, doar a șaptea și a opta cifră constituind subdiviziuni proprii ale NC.
9. În temeiul articolului 12 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 254/2000 al Consiliului din 31 ianuarie 2000 (JO L 28, p. 16, Ediție specială, 02/vol. 12, p. 33), Comisia Europeană adoptă în fiecare an un regulament care include versiunea completă a NC, împreună cu ratele taxelor vamale, astfel cum rezultă aceasta din măsurile adoptate de Consiliul Uniunii Europene sau de Comisie. Acest regulament se aplică începând de la 1 ianuarie al anului următor.
10. Versiunile NC aplicabile faptelor din cauza principală, care se desfășoară pe durata anilor 2001-2004, sunt cele care rezultă din Regulamentele nr. 2388/2000, nr. 2031/2001, nr. 1832/2002 și nr. 1789/2003. Dispozițiile relevante ale NC, menționate în continuare, sunt formulate identic în fiecare dintre aceste versiuni.
11. Regulile generale pentru interpretarea NC, care figurează în prima parte titlul I A din aceasta, prevăd:
„Clasificarea mărfurilor în [NC] se efectuează în conformitate cu următoarele principii:
[…]
2. a) Orice referire la un articol de la o poziție determinată acoperă acest articol, chiar incomplet sau nefinit, cu condiția ca acesta să prezinte, ca atare, caracteristicile esențiale ale articolului complet sau finit. Această regulă se aplică și la articolul complet sau finit sau considerat ca atare, în temeiul dispozițiilor precedente, atunci când articolul este prezentat nemontat sau demontat.
[…]”
12. A doua parte a NC cuprinde o secțiune XVI, intitulată „Mașini și aparate, echipamente electrice și părți ale acestora; aparate de înregistrat sau de reprodus sunetul, aparate de înregistrat sau de reprodus imagini și sunet de televiziune și părți și accesorii ale acestor aparate”.
13. Notele 3 și 5 din secțiunea XVI din NC au următorul conținut:
„3. Cu excepția cazului în care există dispoziții contrare, combinațiile de mașini de tipuri diferite destinate să funcționeze împreună și care constituie un singur corp, precum și mașinile proiectate pentru a asigura două sau mai multe funcții diferite, alternative sau complementare, se clasifică în conformitate cu funcția principală care caracterizează ansamblul.
[…]
5. În sensul notelor de mai sus, denumirea «mașini» se aplică mașinilor, aparatelor, dispozitivelor, echipamentelor și materialelor diverse menționate la pozițiile din capitolele 84 și 85.”
14. Secțiunea XVI din NC conține un capitol 84, intitulat „Reactoare nucleare, cazane, mașini, aparate și dispozitive mecanice; părți ale acestora”.
15. Nota 5 din acest capitol 84 are următorul cuprins:
„B. Mașinile automate de prelucrare a datelor pot să se prezinte sub formă de sisteme care conțin un număr variabil de unități distincte. Sub rezerva dispozițiilor punctului E de mai jos, se consideră ca făcând parte din sistemul complet orice unitate care îndeplinește simultan următoarele condiții:
a) să fie de tipul celor utilizate exclusiv sau în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor;
b) să fie conectabilă la unitatea centrală de prelucrare fie direct, fie prin intermediul uneia sau mai multor unități
și
c) să fie aptă să recepționeze sau să furnizeze date sub o formă – coduri sau semnale – utilizabilă în sistem.
C. Prezentate separat, unitățile mașinilor automate de prelucrare a datelor se clasifică la poziția 8471.
[…]
E. Mașinile care îndeplinesc o funcție proprie, alta decât prelucrarea datelor, și care încorporează o mașină automată de prelucrare a datelor sau care lucrează în legătură cu o astfel de mașină se clasifică la pozițiile corespunzătoare funcției lor respective sau, în absența acesteia, la o poziție reziduală.”
16. Nota 7 din capitolul 84 din NC are următorul cuprins:
„Cu excepția cazului în care există dispoziții contrare și sub rezerva dispozițiilor de la nota 2 menționată anterior, precum și de la nota 3 din secțiunea XVI, mașinile cu utilizări multiple se clasifică la poziția care vizează utilizarea lor principală. În cazul în care o asemenea poziție nu există sau atunci când nu este posibilă determinarea utilizării principale, mașinile cu utilizări multiple se clasifică la poziția 8479.
[…]”
17. Poziția 8471 din NC are următorul cuprins:
„8471	Mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora; cititori magnetici sau optici, mașini pentru transpunerea informațiilor pe suport sub formă codificată și mașini de prelucrare a acestor informații, nedenumite și necuprinse în altă parte:
[…]
8471 60	–	Unități de intrare sau de ieșire, chiar care conțin în același corp unități de memorie:
8471 60 10 – – destinate aeronavelor civile
– – Altele:
8471 60 40 – – – Imprimante
8471 60 50	–	–	–	Tastaturi
8471 60 90 – – – și altele
[…]”
18. Secțiunea XVI din NC conține și un capitol 85, intitulat „Mașini, aparate și echipamente electrice și părți ale acestora; aparate de înregistrat sau de reprodus sunetul, aparate de televiziune de înregistrat sau de reprodus imagini și sunet; părți și accesorii ale acestor aparate”.
19. Poziția 8528 din NC are următorul cuprins:
„8528	Aparate de recepție de televiziune, încorporând sau nu un aparat de recepție de radiodifuziune sau un aparat de înregistrare sau de reproducere a sunetului sau a imaginilor; monitoare video și proiectoare video:
[…]
– Monitoare video:
8528 21	–	–	color:
[…]
8528 21 90 – – – și altele
[…]”
Regulamentul (CE) nr. 754/2004
20. Regulamentul (CE) nr. 754/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura Combinată (JO L 118, p. 32, Ediție specială, 02/vol. 17, p. 23), care a intrat în vigoare ulterior importurilor în discuție în litigiul principal, a precizat clasificarea în cadrul NC a unor ecrane color cu plasmă, cu o diagonală de 106 cm, prezentând caracteristicile descrise în anexa la regulamentul menționat.
Litigiul principal și întrebările preliminare
21. În cursul anilor 2001-2004, reclamantele din litigiul principal au importat în Italia, din țări situate în afara Uniunii Europene, ecrane cu plasmă ale căror caracteristici sunt descrise de instanța de trimitere după cum urmează:
– aceste ecrane sunt monitoare color cu diagonala de 106,6 cm;
– în starea în care se află la momentul importului, ecranele pot reproduce numai date provenite de la un sistem de prelucrare a datelor;
– însă, prin introducerea unei plăci video într‑un spațiu anume prevăzut în acest scop, aceleași ecrane pot retransmite semnale video compozite AV și, astfel, pot fi conectate și la aparate de înregistrare și de reproducere multimedia, la un DVD player, la o cameră video și la un receptor de satelit;
– ecranele respective nu sunt echipate cu placă video la momentul importului, însă o astfel de placă poate fi cumpărată separat la un preț modic și poate fi introdusă cu ușurință în spațiul prevăzut în acest scop;
– la momentul importului, aceste ecrane sunt prevăzute cu două difuzoare și cu o telecomandă care pot fi utile numai dacă ecranul este utilizat pentru recepționarea de semnale video compozite AV, prin introducerea plăcii video, și
– manualul de utilizare a ecranelor respective menționează în mod explicit funcțiile audio‑video ale produsului și posibilitatea introducerii plăcii video pentru recepționarea semnalului de televiziune.
22. În cadrul declarației vamale, reclamantele din litigiul principal au clasificat ecranele importate la poziția 8471 60 90 din NC ca fiind ecrane destinate exclusiv afișării de imagini provenite de la un computer, cu consecința scutirii de la plata taxelor vamale și a taxei pe valoarea adăugată de 20 %.
23. Agenzia a apreciat însă că aceste ecrane trebuiau clasificate corect la poziția 8528 din NC, care vizează, printre altele, aparatele receptoare de televiziune și monitoarele video, cu consecința aplicării taxei vamale de 14 %.
24. Reclamantele din litigiul principal au formulat acțiuni la Commissione tributaria provinciale di Milano (Comisia fiscală provincială din Milano), care le‑a respins pentru motivul că posibilitatea ca ecranele respective să devină apte să recepționeze semnale video compozite prin simpla introducere a unei plăci video excludea încadrarea aparatului la poziția 8471 din NC, în condițiile în care nu îndeplinea cerința utilizării principale sau predominante a ecranelor într‑un sistem automat de prelucrare a datelor.
25. Reclamantele din litigiul principal au atacat cu apel hotărârile pronunțate în primă instanță, în fața Commissione tributaria regionale di Milano (Comisia fiscală regională din Milano). Aceasta a confirmat clasificarea ecranelor importate la poziția tarifară 8528 din NC, însă a apreciat că sancțiunile administrative aplicate trebuie anulate, ținând seama de incertitudinile existente cu privire la o interpretare obiectivă.
26. Atât reclamantele din litigiul principal, cât și Agenzia au formulat recurs împotriva hotărârilor pronunțate în apel. În recursul lor, recurentele și‑au menținut poziția potrivit căreia ecranele importate trebuie clasificate la subpoziția 8471 60 90 din NC, în măsura în care, la data importului, acestea nu conțineau placa video și erau, așadar, utilizabile numai pentru a afișa imagini provenite de la computer. Agenzia a reafirmat corectitudinea clasificării acestor ecrane la poziția 8528 din NC și a contestat anularea de către instanța de apel a sancțiunilor administrative aplicate.
27. Instanța de trimitere consideră că ecranele importate trebuie clasificate la poziția 8528 din NC, care vizează, printre altele, aparatele receptoare de televiziune și monitoarele video pentru motivele prezentate în continuare. Pe de o parte, receptarea de semnale video compozite ar face parte dintre caracteristicile intrinseci ale acestor ecrane chiar înainte de introducerea unei plăci video, având în vedere spațiul expres prevăzut în acest scop. Pe de altă parte, nicio rațiune economică sau tehnologică nu ar justifica proiectarea ecranelor respective în așa mod încât să poată fi utilizate pentru a reproduce imagini video compozite numai după introducerea unei plăci video, astfel încât singura explicație posibilă pare să fie intenția de a beneficia în mod abuziv de cel mai avantajos tratament vamal prevăzut pentru ecranele de computer.
28. Instanța de trimitere ridică, de asemenea, problema aplicării retroactive a dispozițiilor Regulamentului nr. 754/2004, în temeiul cărora ecranele importate trebuie clasate la poziția 8528 din NC.
29. În acest context, Corte suprema di cassazione a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1) Anterior intrării în vigoare a Regulamentului [nr. 754/2004], un ecran color cu plasmă (cu diagonala de 106,6 centimetri), echipat cu două difuzoare și cu telecomandă, cu un dispozitiv de intrare destinat introducerii unei plăci video (al cărei preț este modic și care poate fi procurată și introdusă foarte ușor), care nu este importată împreună cu ecranul și în urma introducerii căreia ecranul poate recepționa semnale compozite AV și poate fi conectat atât la aparate automate de prelucrare a datelor, cât și la aparate de înregistrare și de reproducere multimedia, la DVD playere, la camere video și la receptoare de satelit, ar fi trebuit clasificat la poziția 8471 sau la poziția 8528 [din NC]?
2) În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară, […] clasificarea unui astfel de ecran la poziția 8528 [din NC este] impusă de Regulamentul [nr. 754/2004], iar în cazul unui răspuns afirmativ la această întrebare, […] dispozițiile [relevante ale acestui] regulament trebuie considerate interpretative și, așadar, retroactive, indiferent de aplicabilitatea unor dispoziții anterioare exprese în sens contrar?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
30. Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere urmărește să afle dacă ecranele în discuție în litigiul principal trebuie clasificate la poziția 8471 din NC sau la poziția 8528 din NC.
31. Este necesar să se arate că textul poziției 8471 din NC are în vedere, printre altele, mașinile automate de prelucrare a datelor și unitățile acestora, în timp ce textul poziției 8528 din NC privește, printre altele, aparatele receptoare de televiziune și monitoarele video. În special, sunt cuprinse la subpoziția 8471 60 90 din NC unități de intrare sau de ieșire, altele decât imprimantele și tastaturile, care pot avea în același corp unități de memorie, în timp ce subpoziția 8528 21 90 are în vedere monitoare video color (Hotărârea Kamino International Logistics, C‑376/07, EU:C:2009:105, punctul 33).
32. Însă, atunci când Curtea este sesizată cu o trimitere preliminară în materia clasificării tarifare, funcția sa constă mai curând în a oferi clarificări instanței naționale cu privire la criteriile a căror punere în aplicare îi va permite acesteia din urmă să clasifice în mod corect în NC produsele în discuție decât în a efectua ea însăși această clasificare, aceasta cu atât mai mult cu cât Curtea nu dispune în mod necesar de toate elementele indispensabile în această privință. Astfel, instanța națională este, în orice caz, mai bine plasată pentru a efectua clasificarea (Hotărârea Lohmann și Medi Bayreuth, C‑260/00-C‑263/00, EU:C:2002:637, punctul 26, Hotărârea Digitalnet și alții, C‑320/11, C‑330/11, C‑382/11 și C‑383/11, EU:C:2012:745, punctul 61, precum și Hotărârea X, C‑380/12, EU:C:2014:21, punctul 34).
33. Revine, așadar, instanței de trimitere sarcina de a efectua clasificarea produselor în discuție în litigiul principal, în funcție de răspunsurile date de Curte la întrebarea preliminară care i‑a fost adresată (Hotărârea X, EU:C:2014:21, punctul 35).
34. În consecință, prima întrebare trebuie reformulată în sensul că instanța de trimitere solicită Curții să stabilească criteriile care trebuie aplicate pentru a determina dacă ecranele în discuție în litigiul principal trebuie clasificate la poziția 8471 din NC sau, în caz contrar, la poziția 8528 din NC.
35. Trebuie amintit că dintr‑o jurisprudență constantă rezultă că, în interesul securității juridice și al facilității controalelor, criteriul decisiv pentru clasificarea tarifară a mărfurilor trebuie căutat, în general, în caracteristicile și în proprietățile lor obiective, astfel cum au fost definite în formularea poziției din NC și în notele de secțiune sau de capitol (a se vedea în special Hotărârea Ruma, C‑183/06, EU:C:2007:110, punctul 27, precum și Hotărârea Medion și Canon Deutschland, C‑208/06 și C‑209/06, EU:C:2007:553, punctul 34).
36. Un criteriu decisiv pentru clasificarea vamală a mărfurilor în NC trebuie să fie căutat în caracteristicile și în proprietățile obiective ale produselor, astfel cum sunt prezentate în vederea vămuirii lor. Aceste caracteristici și proprietăți obiective ale produselor trebuie să poată fi verificate la momentul vămuirii (Hotărârea Foods Import, C‑38/95, EU:C:1996:488, punctul 17, precum și Hotărârea Medion și Canon Deutschland, EU:C:2007:553, punctul 36).
37. În această privință, din caracteristicile obiective enumerate la punctul 21 din prezenta hotărâre rezultă că, la momentul importului, ecranele în discuție în litigiul principal pot reproduce numai date provenite de la un sistem de prelucrare a datelor, însă că, în urma introducerii într‑un spațiu prevăzut în acest scop a unei plăci video vândute separat și la un preț modic, aceste ecrane sunt în măsură să reproducă și semnale video compozite.
38. Din aceste caracteristici obiective rezultă, de asemenea, că aceste ecrane sunt prevăzute cu două difuzoare și cu o telecomandă care pot fi utile numai dacă ecranele sunt utilizate pentru recepționarea de semnale video compozite și că manualul lor de utilizare menționează în mod explicit funcțiile audio‑video ale produsului și posibilitatea introducerii plăcii video pentru recepționarea semnalelor de televiziune.
39. Or, potrivit unei jurisprudențe constante, destinația produsului poate constitui un criteriu obiectiv de clasificare, în măsura în care este inerentă respectivului produs, caracterul inerent trebuind să poată fi apreciat în funcție de caracteristicile și de proprietățile obiective ale acestuia (a se vedea Hotărârea Ruma, EU:C:2007:110, punctul 36, și Hotărârea X, EU:C:2014:21, punctul 39).
40. În aplicarea acestei jurisprudențe, este necesar, în vederea clasificării vamale a ecranelor în discuție în litigiul principal, să se țină cont de destinația inerentă acestora, definită pe baza caracteristicilor lor obiective. Cu privire la caracteristicile obiective care au fost descrise de instanța de trimitere, destinația inerentă ecranelor în discuție în litigiul principal constă în reproducerea, pe de o parte, de date provenite de la un sistem de prelucrare a datelor, iar pe de altă parte, de semnale video compozite.
41. În special, trebuie subliniat că fabricantul ecranelor respective le‑a conceput expres pentru a fi capabile să reproducă semnale video compozite, prin încorporarea unor elemente care permit reproducerea unor astfel de semnale în urma introducerii unei plăci video, la un preț modic, într‑un spațiu prevăzut în acest scop, prin includerea a două difuzoare și a unei telecomenzi care pot fi utile numai dacă ecranele respective sunt utilizate pentru recepționarea de semnale video compozite și prin menționarea acestei funcții în manualul de utilizare.
42. În acest sens, trebuie să se facă distincție între împrejurările prezentei cauze și cele din cauza în care s‑a pronunțat Hotărârea Medion și Canon Deutschland (EU:C:2007:553), în care era vorba despre camere video care reușeau, în urma unei modificări, să capteze imagini și sunete provenind din surse videofonice externe, în plus față de cele provenite de la camera și microfonul integrate. Astfel cum rezultă din această hotărâre, camerele video nu fuseseră concepute expres pentru a îndeplini această funcție, ele neputând‑o îndeplini decât în urma unei manevrări relativ complexe (a se vedea în acest sens Hotărârea Medion și Canon Deutschland, EU:C:2007:553, punctele 40 și 42).
43. Din cele ce precedă rezultă că, în vederea clasificării tarifare a ecranelor care posedă caracteristicile obiective în discuție în litigiul principal, astfel cum sunt descrise de instanța de trimitere, este necesar să se țină cont de destinația inerentă acestora, care constă în reproducerea, pe de o parte, de informații provenite de la sisteme automate de prelucrare a datelor, iar pe de altă parte, de semnale video compozite.
44. Rămâne de determinat metoda de urmat pentru a proceda la clasificarea tarifară a unor astfel de ecrane, capabile să reproducă, pe de o parte, date provenite de la un sistem automat de prelucrare a informației, iar pe de altă parte, semnale video compozite.
45. Or, în Hotărârea Kamino International Logistics (EU:C:2009:105), Curtea a avut deja ocazia să se pronunțe asupra criteriilor care trebuie aplicate pentru a proceda la clasificarea tarifară a unor astfel de ecrane, capabile să reproducă atât date provenite de la un sistem automat de prelucrare a informației, cât și semnale video compozite.
46. În această hotărâre, Curtea a amintit jurisprudența sa constantă, potrivit căreia notele care precedă capitolele din NC, la fel, de altfel, ca notele explicative ale nomenclaturii OMV, constituie mijloace importante de asigurare a unei aplicări uniforme a Tarifului vamal comun și furnizează, prin ele însele, elemente valabile pentru interpretarea acestuia (a se vedea Hotărârea Siemens Nixdorf, C‑11/93, EU:C:1994:206, punctul 12, precum și Hotărârea Kamino International Logistics, EU:C:2009:105, punctul 32).
47. În speță, nota 5 B literele (a)-(c) din capitolul 84 din NC prevede că monitoare precum cele în discuție în litigiul principal se clasifică la poziția 8471 din NC ca unități ale unei mașini automate de prelucrare a datelor, întrucât îndeplinesc trei condiții, și anume să fie de tipul celor utilizate exclusiv sau în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor, să fie conectabile la unitatea centrală de prelucrare și să fie apte să recepționeze sau să furnizeze date sub o formă utilizabilă în sistem (Hotărârea Kamino International Logistics, EU:C:2009:105, punctul 41).
48. Niciun element din dosarul prezentat Curții nu sugerează că, în cauza principală, a doua și a treia condiție enunțate mai sus nu ar fi îndeplinite.
49. În ceea ce privește prima condiție amintită, Curtea a decis că simpla posibilitate de a reproduce imagini provenite din alte surse decât de la o mașină automată de prelucrare a datelor nu exclude clasificarea unui ecran la poziția 8471 din NC, având în vedere formularea notei 5 B litera (a) din capitolul 84 din NC, care se referă la unitățile utilizate „exclusiv sau în principal” într‑un sistem automat de prelucrare a datelor (Hotărârea Kamino International Logistics, EU:C:2009:105, punctele 43-45).
50. În ceea ce privește criteriile care permit să se determine dacă ecrane precum cele în discuție în litigiul principal sunt unități de tipul celor utilizate „în principal” într‑un sistem automat de prelucrare a datelor, Curtea a avut deja ocazia să precizeze că trebuie să se recurgă la notele explicative privind poziția 8471 din SA, în special la punctele 1-5 din partea din capitolul I D din SA consacrată unităților de vizualizare ale mașinilor automate de prelucrare a datelor (Hotărârea Kamino International Logistics, EU:C:2009:105, punctul 59).
51. Din cuprinsul punctelor menționate reiese că monitoarele utilizate în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor se pot identifica, în afară de faptul că sunt prevăzute cu tipul de priză adecvat pentru conectarea la sisteme de prelucrare a datelor, prin alte caracteristici tehnice, în special prin faptul că au fost concepute pentru o muncă în apropiere, că nu dispun de posibilitatea reproducerii semnalelor de televiziune, că au o slabă emisie de câmp magnetic, că pasul liniilor ecranului începe la 0,41 mm pentru o rezoluție medie și scade treptat, pe măsură ce rezoluția crește, că lățimea benzii este de 15 MHz sau mai mare, precum și prin faptul că dimensiunea pixelilor pe ecran este mai mică decât la monitoarele video de la poziția 8528 din SA, în timp ce convergența primelor este mai puternică decât a acestora din urmă (Hotărârea Kamino International Logistics, EU:C:2009:105, punctul 60).
52. În această privință, Comisia a arătat că anumite caracteristici obiective ale ecranelor în discuție în litigiul principal, descrise la punctul 21 din prezenta hotărâre, par să indice că nu sunt destinate să fie utilizate în principal pentru reproducerea de informații provenite de la un sistem automat de prelucrare a datelor, în special din cauza faptului că dimensiunile lor importante corespund unei diagonale de 106,6 cm, că pasul liniilor ecranului este puțin mai mare de 0,41 mm și că sunt prevăzute cu două difuzoare și o telecomandă care pot fi utile numai dacă ecranul este utilizat pentru recepționarea de semnale video compozite.
53. Revine instanței de trimitere să determine, pe baza caracteristicilor obiective ale ecranelor în discuție în litigiul principal și în special a celor menționate în notele explicative privind poziția 8471 din SA, în special la punctele 1-5 din partea din capitolul I D din SA consacrată unităților de vizualizare ale mașinilor automate de prelucrare a datelor, dacă ecranele în discuție în litigiul principal sunt monitoare utilizate în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor și dacă, prin urmare, trebuie clasificate la subpoziția 8471 60 90 din NC.
54. Având în vedere considerațiile care precedă, este necesar să se răspundă la prima întrebare că, în vederea clasificării tarifare în cadrul NC a ecranelor care posedă caracteristicile obiective în discuție în litigiul principal, este necesar să se țină seama de destinația inerentă acestora, care constă în reproducerea, pe de o parte, de informații provenite de la o mașină automată de prelucrare a datelor, iar pe de altă parte, de semnale video compozite. Astfel de ecrane trebuie clasificate la subpoziția 8471 60 90 din NC dacă sunt utilizate exclusiv sau în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor, în sensul notei 5 B litera (a) din capitolul 84 din NC, sau, în caz contrar, la subpoziția 8528 21 90 din NC, ceea ce urmează a fi stabilit de instanța de trimitere pe baza caracteristicilor obiective ale ecranelor în discuție în litigiul principal și în special a celor menționate în notele explicative referitoare la poziția 8471 din SA, mai precis la punctele 1-5 din partea din capitolul I D din SA consacrată unităților de vizualizare ale mașinilor automate de prelucrare a datelor.
Cu privire la a doua întrebare
55. Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită Curții, în esență, să stabilească dacă Regulamentul nr. 754/2004 trebuie aplicat retroactiv.
56. Regulamentul nr. 754/2004 impune clasificarea, la poziția 8528 21 90 din NC, a ecranelor color cu plasmă, cu diagonala de 106 cm, care posedă caracteristicile descrise în anexa la acest regulament. Din dosarul prezentat Curții rezultă că importurile de produse în discuție în litigiul principal au intervenit la o dată anterioară intrării în vigoare a Regulamentului nr. 754/2004.
57. Or, potrivit unei jurisprudențe constante, principiul securității juridice se opune aplicării retroactive a unui regulament, indiferent de efectele favorabile sau nefavorabile pe care o astfel de aplicare le‑ar putea avea asupra persoanei în cauză și în lipsa unor dispoziții suficient de clare, fie în conținutul, fie în obiectivele sale, din care să se deducă faptul că acest regulament nu dispune doar pentru viitor (Hotărârea Duchon, C‑290/00, EU:C:2002:234, punctul 21 și jurisprudența citată). În speță, niciunul dintre elementele care figurează în preambulul sau în conținutul dispozițiilor Regulamentului nr. 754/2004 ori în anexa sa nu sugerează că acest regulament ar trebui aplicat retroactiv.
58. În orice caz, Curtea a avut deja ocazia să precizeze că un regulament care definește condițiile de clasificare în cadrul unei poziții sau în cadrul unei subpoziții tarifare din NC nu poate produce efecte retroactive (a se vedea în acest sens Hotărârea Siemers, 30/71, EU:C:1971:111, punctul 8, Hotărârea Gervais‑Danone, 77/71, EU:C:1971:129, punctul 8, precum și Hotărârea Biegi, 158/78, EU:C:1979:87, punctul 11).
59. În consecință, trebuie să se răspundă la cea de a doua întrebare că Regulamentul nr. 754/2004 nu poate fi aplicat retroactiv.
Cu privire la cheltuielile de judecată
60. Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Dizpozitiv
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a zecea) declară:
1) În vederea clasificării tarifare în cadrul Nomenclaturii combinate care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunile succesive care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 2388/2000 al Comisiei din 13 octombrie 2000, din Regulamentul (CE) nr. 2031/2001 al Comisiei din 6 august 2001, din Regulamentul (CE) nr. 1832/2002 al Comisiei din 1 august 2002 și din Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003, a ecranelor care posedă caracteristicile obiective în discuție în litigiul principal, este necesar să se țină seama de destinația inerentă acestora, care constă în reproducerea, pe de o parte, de informații provenite de la o mașină automată de prelucrare a datelor, iar pe de altă parte, de semnale video compozite. Astfel de ecrane trebuie clasificate la subpoziția 8471 60 90 din Nomenclatura combinată dacă sunt utilizate exclusiv sau în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor, în sensul notei 5 B litera (a) din capitolul 84 din Nomenclatura combinată, sau, în caz contrar, la subpoziția 8528 21 90 din această nomenclatură, ceea ce urmează a fi stabilit de instanța de trimitere pe baza caracteristicilor obiective ale ecranelor în discuție în litigiul principal și în special a celor menționate în notele explicative referitoare la poziția 8471 din Sistemul armonizat instituit prin Convenția internațională privind sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor, încheiată la Bruxelles la 14 iunie 1983, împreună cu protocolul de modificare a acesteia din 24 iunie 1986, mai precis la punctele 1-5 din partea din capitolul I D din acest sistem armonizat consacrată unităților de vizualizare ale mașinilor automate de prelucrare a datelor.
2) Regulamentul (CE) nr. 754/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată nu poate fi aplicat retroactiv.