Cauza C‑590/23
CGșiYN
împotriva
Pelham GmbHșiSDșiUP
(cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof)
Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 14 aprilie 2026
„ Trimitere preliminară – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29/CE – Societatea informațională – Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe – Articolul 2 – Dreptul de reproducere – Articolul 5 – Excepții și limitări – Articolul 5 alineatul (3) litera (k) – Noțiunea de «pastișă» – Utilizare «în cazul» pastișelor – Reproducere a părților unei fonograme (sampling) – Drepturi fundamentale – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 11 – Libertatea de exprimare – Articolul 13 – Libertatea artelor – Articolul 17 – Drept de proprietate ”
1.        Apropierea legislațiilor – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29 – Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe în societatea informațională – Dreptul de reproducere, dreptul de comunicare publică a operelor și dreptul de a pune la dispoziția publicului alte obiecte protejate – Excepții și limitări – Utilizare în cazul caricaturilor, parodierii sau pastișelor – Aplicarea acestei excepții care trebuie să respecte un echilibru just între interesele și drepturile în cauză
[Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 11, 13 și 17; Directiva 2001/29 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 5 alin. (3) lit. (k)]
(a se vedea punctele 33-35 și 47)
2.        Apropierea legislațiilor – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29 – Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe în societatea informațională – Dreptul de reproducere – Excepții și limitări – Utilizare în cazul caricaturilor, parodierii sau pastișelor – Noțiunea de pastișă – Criterii de apreciere
[Directiva 2001/29 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 5 alin. (3) lit. (k)]
(a se vedea punctele 40-44, 48, 49, 53 și 58, precum și dispozitiv 1)
3.        Apropierea legislațiilor – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29 – Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe în societatea informațională – Dreptul de reproducere – Excepții și limitări – Utilizare «în cazul» pastișelor – Intenția de utilizare – Apreciere obiectivă – Caracterul de pastișă care poate fi recunoscut de către o persoană ce cunoaște opera existentă împrumutată
[Directiva 2001/29 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 5 alin. (3) lit. (k)]
(a se vedea punctele 61 și 62, precum și dispozitiv 2)
Rezumat
Sesizată cu titlu preliminar de Bundesgerichtshof (Curtea Federală de Justiție, Germania), Curtea, reunită în Marea Cameră, interpretează pentru prima dată noțiunea de „pastișă” în sensul articolului 5 alineatul (3) litera (k) din Directiva 2001/29(1), care este una dintre excepțiile de la drepturile de reproducere și de distribuire, și, în acest context, se pronunță cu privire la gradul de libertate de care beneficiază artiștii în privința patrimoniului cultural existent protejat de dreptul de autor și de drepturile conexe.
CG și RL au fost membrii fondatori ai grupului muzical „Kraftwerk”, care a publicat în anul 1977 o fonogramă în care apare piesa muzicală „Metall auf Metall”. CG și YN, care este succesoarea în drepturi a lui RL, susțin că societatea Pelham și compozitorii piesei muzicale „Nur mir” au copiat, în formă electronică, un eșantion (sample) de aproximativ două secunde al unei secvențe ritmice din piesa muzicală „Metall auf Metall” și că l‑au inclus într‑o succesiune de repetări în piesa muzicală „Nur mir”.
Litigiul dintre părți durează de 20 de ani și a făcut obiectul unei trimiteri preliminare anterioare adresate Curții, cu privire la care ea s‑a pronunțat deja(2).
Având, de această dată, îndoieli cu privire la caracteristicile esențiale ale noțiunii de „pastișă” și la modul de apreciere a intenției de a utiliza opera existentă în cazul pastișelor, instanța de trimitere a hotărât să suspende judecarea cauzei și să sesizeze Curtea cu titlu preliminar.
Aprecierea Curții
În ceea ce privește, în primul rând, caracteristicile noțiunii de „pastișă”, Curtea constată, mai întâi, că aceasta nu este definită în Directiva 2001/29 și că nu are un caracter univoc. În consecință, Curtea se întemeiază pe interpretarea contextuală și teleologică a acestei noțiuni.
În ceea ce privește, în continuare, contextul în care se înscrie noțiunea de „pastișă”, Curtea arată că, în temeiul articolului 5 alineatul (3) litera (k) din Directiva 2001/29, dreptul exclusiv al autorului asupra unei opere sau a unui obiect protejat, precum o secvență ritmică, poate face obiectul unei excepții(3) atunci când această operă sau acest obiect este utilizat în cazul caricaturilor, parodierii sau pastișelor. Asocierea noțiunii de „pastișă” cu cea de „caricatură” și cea de „parodiere” determină Curtea să considere că aceste noțiuni prezintă anumite caracteristici esențiale comune, și anume în special faptul de a evoca o operă existentă, dar prezintă în același timp diferențe perceptibile în raport cu această operă. Totuși, Curtea consideră că trebuie evitată interpretarea uneia sau a mai multe dintre aceste noțiuni ca fiind redundante din punct de vedere juridic pentru a asigura efectul util al respectivelor excepții.
Aceasta înseamnă, pe de o parte, că nu se poate impune noțiunii de „pastișă” să constituie o manifestare a umorului sau o persiflare, deoarece i s‑ar conferi acestei noțiuni un domeniu de aplicare identic cu cel al noțiunilor de „parodiere” sau de „caricatură”. Pe de altă parte, o interpretare a noțiunii de „pastișă” care ar acoperi orice creație care evocă o operă existentă și care prezintă diferențe perceptibile în raport cu aceasta trebuie de asemenea înlăturată pentru a nu face redundante celelalte două excepții enumerate la articolul 5 alineatul (3) litera (k) din Directiva 2001/29. În plus, nimic din contextul acestei dispoziții și nici, mai general, al acestui articol 5 nu indică faptul că excepția referitoare la „pastișe” ar fi fost concepută ca având un caracter rezidual care să acopere orice formă de utilizare creativă a materialului protejat prin dreptul de autor.
În sfârșit, în ceea ce privește finalitatea excepției referitoare la „pastișe”, Curtea consideră că interpretarea acesteia trebuie să respecte, în special în mediul electronic, un echilibru just între drepturile fundamentale în cauză, și anume, pe de o parte, dreptul de proprietate intelectuală și, pe de altă parte, libertatea de exprimare și libertatea artistică a utilizatorilor de obiecte protejate prin dreptul de autor, precum și interesul general. Astfel, noțiunea de „pastișă” nu poate fi interpretată în mod strict, ci trebuie interpretată în deplină conformitate cu exercitarea acestor libertăți fundamentale.
Curtea deduce de aici că excepția referitoare la „pastișe” nu are un caracter rezidual (Auffangtatbestand), ci acoperă creații care evocă una sau mai multe opere existente, prezentând în același timp diferențe perceptibile în raport cu acestea, cu scopul de a iniția un dialog artistic sau creativ cu aceste opere, care să poată fi recunoscut ca atare. Ea precizează că, în măsura în care simpla utilizare a unor elemente ale unei opere care, individual sau împreună, sunt protejate prin dreptul de autor poate necesita autorizarea titularului drepturilor, excepția referitoare la „pastișe” trebuie, într‑o anumită măsură, să permită utilizarea unor astfel de elemente protejate, în caz contrar aceasta fiind lipsită de efect util. Ea adaugă că dialogul artistic sau creativ cu opera sau cu operele poate îmbrăca diferite forme, printre care cea a unei imitații stilistice, a unui omagiu sau a unei confruntări umoristice sau critice.
În al doilea rând, în ceea ce privește modul în care trebuie apreciată intenția de a utiliza o operă sau un obiect protejat „în cazul pastișelor”, Curtea consideră că, pentru a garanta securitatea juridică, această apreciere trebuie să aibă un caracter obiectiv, caracterul de „pastișă” trebuind să poată fi recunoscut de persoanele care cunosc opera existentă din care sunt împrumutate elementele caracteristice protejate de dreptul de autor. Astfel, pentru a constata utilizarea „în cazul” pastișelor, în sensul articolului 5 alineatul (3) litera (k) din Directiva 2001/29, este suficient ca acest caracter de „pastișă” să poată fi recunoscut de o persoană care cunoaște opera existentă din care sunt împrumutate asemenea elemente.
1      Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO 2001, L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230).
2      Hotărârea Curții din 29 iulie 2019, Pelham ș.a. (C‑476/17, EU:C:2019:624).
3      Această excepție este facultativă în Directiva 2001/29. În această privință, trebuie precizat că excepția referitoare la „pastișă” menționată a devenit obligatorie la articolul 17 din Directiva (UE) 2019/790 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie 2019 privind dreptul de autor și drepturile conexe pe piața unică digitală.