62024TJ0092_RES
T‑92/24. sz. ügy
ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ
kontra
az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
A Törvényszék (harmadik tanács) 2025. szeptember 3‑i ítélete
„Európai uniós formatervezési minta – Megsemmisítési eljárás – Egy csomagolást ábrázoló, lajstromozott európai uniós formatervezési minta – Korábbi nemzeti ábrás védjegy – Megsemmisítési ok – Egy olyan megkülönböztető megjelölésnek valamely későbbi formatervezési mintán belüli használata, amelynek jogosultja megtilthatja a használatot – A 6/2002/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdésének e) pontja – Védelemhez való jog – A fellebbezési tanács által végzett vizsgálat terjedelme”
Európai uniós formatervezési minták – Megsemmisítési okok – Megkülönböztetésre alkalmas megjelölés használata egy későbbi formatervezési mintában – A vitatott formatervezési minta és a megkülönböztetésre alkalmas megjelölés összehasonlítása – Érintett közönség
(6/2002 tanácsi rendelet, 25. cikk, (1) bekezdés, e) pont)
(lásd: 37., 54. pont)
Európai uniós formatervezési minták – Megsemmisítési okok – Megkülönböztetésre alkalmas megjelölés használata egy későbbi formatervezési mintában – A megkülönböztetésre alkalmas megjelöléshez hasonló megjelölés használata – Bennfoglaltság
(6/2002 tanácsi rendelet, 25. cikk, (1) bekezdés, e) pont)
(lásd: 38–40. pont)
Európai uniós formatervezési minták – Megsemmisítési okok – Megkülönböztetésre alkalmas megjelölés használata egy későbbi formatervezési mintában – A vitatott formatervezési minta és a megkülönböztetésre alkalmas megjelölés összehasonlítása – Összetéveszthetőség
(6/2002 tanácsi rendelet, 25. cikk, (1) bekezdés; 2015/2436 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 10. cikk, (2) bekezdés, b) pont)
(lásd: 42., 43., 45., 100. pont)
Európai uniós formatervezési minták – Megsemmisítési okok – Megkülönböztetésre alkalmas megjelölés használata egy későbbi formatervezési mintában – A vitatott formatervezési minta és a megkülönböztetésre alkalmas megjelölés összehasonlítása – Az érintett áruk és szolgáltatások közötti hasonlóság – Értékelési szempontok – Az áruk és szolgáltatások egymást kiegészítő jellege
(6/2002 tanácsi rendelet, 25. cikk, (1) bekezdés, e) pont)
(lásd: 48–51. pont)
Európai uniós formatervezési minták – Megsemmisítési okok – Megkülönböztetésre alkalmas megjelölés használata egy későbbi formatervezési mintában – A vitatott formatervezési minta és a megkülönböztetésre alkalmas megjelölés összehasonlítása – Csomagolást ábrázoló formatervezési minta – KRAX ábrás védjegy
(6/2002 tanácsi rendelet, 25. cikk, (1) bekezdés, e) pont)
(lásd: 53., 55., 56., 75., 80., 84., 90., 94., 99. pont)
Összefoglalás
Az Eti Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ által benyújtott hatályon kívül helyezés iránti kereseteket elutasítva a Törvényszék most első alkalommal határoz az európai uniós formatervezési minták területén a ratione temporis (időbeli hatályra tekintettel) alkalmazandó anyagi jogról, konkrétan a 6/2002 rendelet (
1
) 25. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti jogvita kapcsán, és pontosítja az e rendelkezésből eredő ítélkezési gyakorlatot, valamint alkalmazásának szabályait.
A felperes Eti Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ három formatervezési minta lajstromozása iránti kérelmet nyújtott be az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalához (EUIPO): az egyiket 2007. július 13‑án (Eti kontra EUIPO – Star Foods E.M. [Csomagolások] [T-92/24] ügy), a másik kettőt pedig 2016. október 28‑án (Eti kontra EUIPO – Star Foods E.M. [Csomagolótasakokon alkalmazott díszítőelemek] [T-83/24] és Eti kontra EUIPO – Star Foods E.M. [Csomagolótasakokon alkalmazott díszítőelemek] [T-91/24] ügy). E formatervezési minták az utóbbi két lajstromozott formatervezési minta esetében a csomagolótasakokon alkalmazott díszítőelemeket, az első esetében pedig egy csomagolást ábrázolnak. Azok a termékek, amelyekre e formatervezési mintákat alkalmazni kívánják, „[csomagoló] tasakok (‑on alkalmazott díszítőelemeknek)”„és „csomagolásoknak” felelnek meg. (
2
)
2019. január 21‑én a Star Foods E. M. SRL e formatervezési minták közül két minta oltalmának a megsemmisítése iránt kérelmet nyújtott be az EUIPO‑hoz, azzal az indokkal, hogy a korábbi nemzeti megjelölések használata lehetővé teszi a vitatott formatervezési minták megkülönböztető megjelölései használatának megtiltását. (
3
) E kérelmek a korábbi KRAX román szóvédjegyen és három olyan korábbi román ábrás védjegyen alapultak, amelyek a „krax” szóelemet ábrázolják, és amelyek mindegyikét „gabonakészítmények” tekintetében lajstromozták. 2020. február 21‑én ez utóbbi egy harmadik törlési kérelmet nyújtott be, amely azon román KRAX ábrás védjegyen alapult, amelyet olyan áruk vonatkozásában lajstromoztak, mint például „rágcsálnivalók, különösen gabonából, expanzióval vagy extrudálással, különféle ízesítésekkel” tekintetében.
A törlési osztály helyt adott a három megsemmisítési kérelemnek. Ezt követően a felperes három fellebbezést nyújtott be e határozatokkal szemben az EUIPO fellebbezési tanácsához, amely elutasította azokat, megállapítva, hogy a törlési osztály megalapozottan semmisítette meg a vitatott formatervezési minták oltalmát a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének a román védjegytörvény 36. cikke (2) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett e) pontja alapján, mivel fennállt az összetévesztés veszélye.
Ezzel összefüggésben a felperes három keresetet nyújtott be a Törvényszékhez e határozatok hatályon kívül helyezése iránt.
A Törvényszék álláspontja
Először is a Törvényszék megállapítja, hogy tekintettel a csomagolótasakokon alkalmazott díszítőelemeket ábrázoló két formatervezési minta lajstromozása iránti kérelmek benyújtásának időpontjára, azaz 2016. október 28‑ra, amely az alkalmazandó anyagi jog meghatározása szempontjából meghatározó, a jelen ügy tényállására a 6/2002 rendelet korábbi változatának anyagi jogi rendelkezései, valamint a védjegyekről szóló román törvény ezen időpontban hatályos változatának anyagi jogi rendelkezései irányadók.
Ezt követően a három érintett formatervezési mintát illetően emlékeztet a 6/2002 rendelet korábbi változatának 25. cikke (1) bekezdése e) pontja szerinti megsemmisítésre vonatkozó ítélkezési gyakorlatra. E rendelkezés értelmében ugyanis a formatervezési mintaoltalmat meg lehet megsemmisíteni, ha egy későbbi formatervezési mintában megkülönböztetésre alkalmas megjelölést használnak, és az arra vonatkozó uniós vagy tagállami jog alapján e megjelölés jogosultja megtilthatja az ilyen használatot. Az ítélkezési gyakorlat szerint az említett rendelkezésben említett megsemmisítési okra alapított, közösségi formatervezési minta oltalmának megsemmisítésére irányuló kérelem csak akkor lehet sikeres, ha megállapítást nyer, hogy az érintett közönség úgy foghatja fel, hogy az e kérelem tárgyát képező közösségi formatervezési mintában a megsemmisítési kérelem alátámasztásául hivatkozott, megkülönböztetésre alkalmas megjelölést használják. E megsemmisítési ok vizsgálatának azon kell alapulnia, hogy az érintett közönség miként észleli az ezen megsemmisítési ok alátámasztásaként hivatkozott, megkülönböztetésre alkalmas megjelölést, valamint azon, hogy e megjelölés milyen összbenyomást kelt az érintett közönségben.
Márpedig az említett megsemmisítési ok nem feltétlenül jelenti azt, hogy a megkülönböztetésre alkalmas korábbi megjelölésnek teljes egészében és minden részletében meg kell jelennie a későbbi formatervezési mintában. Ugyanis, még ha a kérdéses megjelölés bizonyos elemei hiányoznak is a vitatott formatervezési mintából, vagy abban más elemek is szerepelnek, akkor is szó lehet az említett megjelölés „használatáról”, különösen ha a hiányzó vagy a hozzátett elemek jelentősége másodlagos. Ez annál is inkább igaz, mivel a közönség az emlékezetében az egyes tagállamokban lajstromozott védjegyekről vagy az európai uniós védjegyekről csupán egy tökéletlen emlékképet őriz meg. Ez a megállapítás a megkülönböztetésre alkalmas megjelölések minden fajtájára érvényes. Következésképpen, ha egy későbbi formatervezési mintában használt, megkülönböztetésre alkalmas megjelölés egyes másodlagos elemei hiányoznak, vagy e megjelölés ilyen elemekkel egészül ki, az érintett közönség nem feltétlenül veszi észre a kérdéses megjelölés ezen módosításait. Épp ellenkezőleg, úgy vélheti, hogy az említett megjelölést úgy használják a későbbi formatervezési mintában, ahogyan az az ő emlékezetében megmaradt. Ebből következik, hogy a 6/2002 rendelet korábbi változatának 25. cikke (1) bekezdése e) pontja nemcsak akkor alkalmazandó, ha a megsemmisítési kérelem alátámasztásaként hivatkozott megjelöléssel azonos megjelölést használnak, hanem akkor is, ha ahhoz hasonló megjelölést használnak.
Ezenkívül a román védjegytörvény 36. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a védjegyjogosult lényegében kérheti az illetékes bírói szervet, hogy tiltsa meg harmadik feleknek, hogy engedélye nélkül gazdasági tevékenység körében olyan megjelölést használjanak, amelyet a fogyasztók a védjeggyel való azonossága vagy hasonlósága, illetve a megjelöléssel ellátott áruk, illetve szolgáltatások azonossága vagy hasonlósága miatt összetéveszthetnek, beleértve azt az esetet is, ha a fogyasztók a megjelölést gondolati képzettársítás (asszociáció) útján kapcsolhatják a védjegyhez. E rendelkezés a román jogban a 2015/2436 irányelv (
4
) 10. cikke (2) bekezdése b) pontjának átültetését képezi, amelynek szövege pedig megegyezik a 2008/95 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének b) pontjával. (
5
) Következésképpen az „összetéveszthetőségnek” az említett törvény 36. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében vett fogalmát a 2008/95 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének b) pontjára és a 2015/2436 irányelv 10. cikke (2) bekezdésének b) pontjára vonatkozó ítélkezési gyakorlat fényében kell értelmezni. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint „összetéveszthetőséget” képez az az eset, ha a közönség azt hiheti, hogy a szóban forgó áruk vagy szolgáltatások ugyanattól a vállalkozástól vagy adott esetben gazdaságilag egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól származnak. A közönség képzetében esetlegesen fennálló összetéveszthetőséget átfogóan, az adott ügy összes releváns tényezőjét figyelembe véve kell értékelni.
Végül, e megfontolásokra figyelemmel, a Törvényszék megjegyzi, hogy a jelen eljárás a védjegy oltalmának terjedelmére, és különösen azon kérdés eldöntésére vonatkozik, hogy az említett korábbi védjegy jogosultja megtilthatja e a megkülönböztetésre alkalmas megjelölésének a vitatott formatervezési mintában történő használatát. Ennélfogva nem veszi figyelembe a 6/2002 rendelet 4–6. cikke értelmében vett tájékozott használóra tett benyomást vagy a vitatott formatervezési minta egyéni és új jellegét.
Következésképpen a Törvényszék – a 6/2002 rendelet korábbi változata 25. cikke (1) bekezdése e) pontjának a román védjegytörvény 36. cikke (2) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett e) pontja értelmében vett összetévesztés veszélyének az áruk kereskedelmi származását illető vizsgálatát követően – úgy ítéli meg, hogy a fellebbezési tanács nem vétett semmiféle hibát, amikor azt állapította meg, hogy e veszély fennállt.
(
1
)	A közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12‑i 6/2002/EK tanácsi rendelet (HL 2002. L 3., 1. o.).
(
2
)	E termékek az ipari minták nemzetközi osztályozásának létrehozásáról szóló, 1968. október 8‑i locarnói megállapodás módosított változatának 32.00., illetve 09.03. osztályába tartoznak.
(
3
)	A 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének – az 1998. április 15‑i lege nr. 84 privind mărcile și indicațiile geografice (a védjegyekről és földrajzi jelzésekről szóló 84. sz. törvény; Monitorul Oficial al României, 2014. május 8., 337. sz.; a továbbiakban: román védjegytörvény) 36. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontjával együttesen értelmezett – e) pontjában foglalt ok.
(
4
)	A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2015. december 16‑i európai parlamenti és tanácsi (EU) 2015/2436 irányelv (HL 2015. L 336., 1. o.).
(
5
)	A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22‑i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 299., 25. o.).