61956J0001
DOMSTOLENS DOM
AF 17. DECEMBER 1956
René Bourgaux mod Den fælles Forsamling for Det europæiske Kul- og Stålfællesskab
Sag 1/56
Processprog: Fransk
Angående:
Annullation af en beslutning fra Den fælles Forsamlings præsidium og en afgørelse fra dens formand.
Domskonklusion :
Hr. Bourgaux's søgsmål forkastes, da det findes at savne fornødent grundlag.
Generaladvokatens forslag til afgørelse:
at sagsøgte frifindes.
Sammendrag
1.
Ansatte ved Fællesskabet — annullationssøgsmål mod en administrativ beslutning — Dom-stolens kompetence
(Traktaten, artiklerne 42 og 38)
2.
Ansatte ved Fællesskabet — perioden forud for vedtægten — ansættelseskontrakter — begrænsning af gyldighedsperioden
(Traktaten, artikel 78; konventionen om overgangsbestemmelserne, § 7, afsnit 3)
3.
Ansatte ved Fællesskabet — inddragelse af en stilling — administrationens beføjelser — domstolskontrol — den ansattes forflyttelse til andet arbejdsområde
(Traktaten, artikel 31)
4.
Tjenestemænd ved Fællesskabet — vedtægt — Formandsudvalgets vedtagelse — ikraftsættelse
(Traktaten, artikel 78; konventionen om overgangsbestemmelserne, § 7, afsnit 3)
5.
Ansatte ved Fællesskabet — perioden forud for vedtægten — før-vedtægtsmæssig retsstilling
(Konventionen om overgangsbestemmelserne, § 7, afsnit 3)
1.
Ud fra de almindeligt holdte vendinger i traktatens artikel 42 kan der ikke udledes en obligatorisk og legal begrænsning af en voldgiftsbestemmelse til ikke at omfatte annullationsmidlet.
De søgsmål angående administrative spørgsmål, som kan anlægges af de fire institutioners personale, er væsensforskellige fra den begrænsede domstolsprøvelse, der ifølge traktatens artikel 38 gælder for den virksomhed, Forsamlingen udøver som institution.
Formålet med disse, som består i genoprettelse af kontrakts- og vedtægtsmæssige krav, hvori der er gjort indgreb, forudsætter nødvendigvis adgang til at nedlægge påstand om annullation af en foranstaltning, som krænker disse rettigheder.
2.
Med begrænsningen i ansættelseskontrakternes varighed har det ikke været parternes hensigt at bringe disse til ophør, blot fordi den fastsatte tid er udløbet, men at tage hensyn til den midlertidige situation, der var opstået som følge af den tid, der var påkrævet til udarbejdelsen af en vedtægt.
3.
I tilfælde af en reorganisering af arbejdet eller nedskæring i personalet henhører fordelingen af stillingerne blandt de tidligere ansatte under administrationens bedømmelse, dog med det forbehold at det tilkommer Domstolen at efterprøve, om denne beføjelse er udøvet retmæssigt, eller om den pågældende beslutning indebærer magtfordrejning, enten som følge af en forsætlig tilsidesættelse af et krav, der tilkommer den pågældende på grundlag af lønklasse og anciennitet, eller fordi den tje ner til at tilsløre en disciplinær foranstaltning.
I tilfælde af en fuldstændig reorganisering af arbejdet afhænger beslutningen om forflyttelse af den ansatte til andet arbejdsområde af dennes personlige kvalifikationer, bedømt på grundlag af de evner, der opfylder hver ny stillings krav, samt den erhvervede erfaring.
Såfremt en forflyttelse til en stilling i tilsvarende lønklasse er umulig, er administrationen i mangel af anden kontrakts- eller vedtægtsmæssig bestemmelse ikke forpligtet til at tilbyde den ansatte en stilling, der rangerer lavere end den, der er inddraget.
4.
Med udtrykket »endelig vedtagelse« af et vedtægtsforslag har Formandsudvalget ikke truffet afgørelse om datoen for vedtægtens ikraftsættelse; denne afhæn ger af hver af de fire institutioners eget in itiativ.
5.
En ansættelseskontrakts førvedtægtsmæssige karakter medfører ikke en forudgående og fuldstændig anvendelse af bestemmelserne i et vedtægtsforslag, som endnu ikke er sat i kraft, især ikke af de bestemmelser som indfører og regulerer hensættelsen på ventepenge.
Såfremt en stilling inddrages, og det er umuligt at forflytte den ansatte til et andet arbejdsområde, er administrationen dog forpligtet til at lade sig lede af vedtægtsfor-slaget, hvad angår en i forhold til den lidte skade rimelig økonomisk godtgørelse.