Sag C-35/13
Assica – Associazione Industriali delle Carni e dei Salumi
og
Kraft Foods Italia SpA
mod
Associazioni fra produttori per la tutela del »Salame Felino« m.fl.
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione)
»Landbrug – landbrugsprodukter og levnedsmidler – forordning (EØF) nr. 2081/92 – artikel 2 – beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser – materielt anvendelsesområde – beskyttelse på det nationale område – manglende fællesskabsregistrering – følger – beskyttelse af betegnelser for produkter, for hvilke der ikke er nogen særlig sammenhæng mellem deres kendetegn og deres geografiske oprindelse – betingelser«
Domstolens dom (Niende Afdeling) af 8. maj 2014  I – 0000
Sammendrag – Domstolens dom (Niende Afdeling) af 8. maj 2014
1.        Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – grænser – spørgsmål, som er klart uden relevans, og hypotetiske spørgsmål forelagt i en sammenhæng, der udelukker et hensigtsmæssigt svar – spørgsmål, der ikke har forbindelse med genstanden for tvisten i hovedsagen – Domstolen ikke kompetent
(Art. 267 TEUF)
2.        Landbrug – ensartede lovgivninger – beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler – forordning nr. 2081/92 – beskyttelse af betegnelser – betingelse – registreringspligt
(Rådets forordning nr. 2081/92, som ændret ved forordning nr. 535/97, 12. betragtning og artikel 13, stk. 1)
3.        Landbrug – ensartede lovgivninger – beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler – forordning nr. 2081/92 – indførelse af national beskyttelsesordning for betegnelser for produkter uden fællesskabsregistrering, der falder uden for nævnte forordnings anvendelsesområde – lovligt – betingelser – den nationale rets efterprøvelse
[Art. 28 EF; Rådets forordning nr. 2081/92, som ændret ved forordning nr. 535/97, art. 2, stk. 2, litra b), og art. 13, stk. 13]
1.        Jf. afgørelsens tekst.
(jf. præmis 19 og 20)
2.        Såfremt en geografisk betegnelse mangler en registrering på EU-markedet, er betegnelsen som følge af bestemmelserne i forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler, som ændret ved forordning nr. 535/97, ikke omfattet af beskyttelsesordningen i denne forordning. Som det fremgår af 12. betragtning til og artikel 13, stk. 1, i denne forordning, har den nævnte forordning nemlig indført en forpligtelse til fællesskabsregistrering for at være omfattet af forordningens beskyttelsesordning.
(jf. præmis 26 og 27)
3.        Forordning nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler, som ændret ved forordning nr. 535/97, skal fortolkes således, at den ikke beskytter en geografisk betegnelse, som mangler en fællesskabsregistrering, men en sådan betegnelse kan i givet fald være beskyttet i medfør af en national bestemmelse om geografiske betegnelser for produkter, for hvilke der ikke er en særlig sammenhæng mellem deres kendetegn og deres geografiske oprindelse, dog på betingelse af, for det første, at gennemførelsen af denne bestemmelse ikke må bringe de med forordning nr. 2081/92 forfulgte formål i fare, og for det andet, at bestemmelsen ikke er i strid med varernes frie bevægelighed som beskrevet i artikel 28 EF, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve. Selv om forordning nr. 2081/92 faktisk har til formål at fastsætte en ensartet og udtømmende beskyttelsesordning, er denne eneret imidlertid ikke til hinder for anvendelse af en beskyttelsesordning for geografiske betegnelser, som falder uden for dennes anvendelsesområde.
Hvad endvidere angår den første betingelse om overholdelse af forordning nr. 2081/92 skal beskyttelsen i henhold til denne ordning ikke føre til, at forbrugerne sikres, at de produkter, som nyder denne beskyttelse, har en bestemt kvalitet eller et bestemt kendetegn, men kun sikre, at disse produkter rent faktisk kommer fra det nævnte geografiske område. Hvad angår den anden betingelse om foreneligheden med artikel 28 EF tilkommer det den nationale ret at efterprøve, for det første, om anvendelsen af den pågældende nationale bestemmelse har til formål eller til virkning at sikre forbrugerne, at produkter, som er markedsført under en særlig geografisk betegnelse, har en bestemt kvalitet eller et bestemt kendetegn, og for det andet, at gennemførelsen af denne bestemmelse forfølger tvingende almene hensyn, at den anvendes uden forskelsbehandling, at den er egnet til at sikre virkeliggørelsen af det mål, der forfølges, og at den ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå formålet
(jf. præmis 28, 33, 34-38 og 39 samt domskonkl.)