61984CJ0069_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 13 . december 1983, indgaaet til Domstolen den 13 . marts 1984, har Corte suprema di cassazione i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 23, stk . 1, i Raadets forordning nr . 120/67 af 13 . juni 1967 om den faelles markedsordning for korn ( EFT 1967, s . 29 ) og af artikel 1, stk . 3, i Raadets forordning nr . 542/69 af 18 . marts 1969 om ordning for faellesskabsforsendelse ( EFT 1969 I, s . 114 ).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem arvingerne efter Mantovani, indehaver af en virksomhed af samme navn, og den italienske stats finansmyndigheder ; sagen drejer sig om, hvilken afgift der skulle opkraeves for et parti paa 27 040 542 kg majs, der var indfoert til Faellesskabet fra Baton Rouge, De forenede Stater . I henhold til artikel 23, stk . 1, i forordning nr . 120/67 nedsaettes importafgiften for visse former for foderkorn, herunder majs, saafremt indfoerslen til Italien sker ad soevejen .
3 I den foreliggende sag havde toldkontoret i La Spezia, der ligger paa den liguriske kyst, toldbehandlet varerne, mens de endnu befandt sig om bord paa et skib ; samme dag lod importoeren, Mantovani, udfaerdige to dokumenter for intern faellesskabsforsendelse . Uden at majsen blev losset i Italien, fortsatte skibet herefter rejsen til Rotterdam, hvor majsen blev losset . Mantovani og arvingerne har gjort gaeldende, at betingelserne for at anvende den nedsatte afgift er opfyldt i et saadant tilfaelde .
4 Den forelaeggende ret har i sin kendelse anfoert, at spoergsmaalet om anvendelse af den nedsatte afgift afhaenger af, om grunden til den i forordning nr . 120/67 fastsatte nedsaettelse skal soeges i de hoejere losningsomkostninger i de italienske havne eller i skibets blotte tilstedevaerelse i havnene, saaledes at toldformaliteterne endog gennemfoeres om bord, uden at varerne losses . Herefter maa det ifoelge den nationale ret afgoeres, om betingelserne for intern faellesskabsforsendelse er opfyldt, jfr . artikel 1, stk . 3, litra a ), i forordning nr . 542/69, naar de paagaeldende varer ikke er indfoert til forbrug paa den medlemsstats omraade, hvor toldformaliteterne er gennemfoert .
5 Med henblik paa at loese ovennaevnte problemer har den nationale ret forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af :
»a ) Artikel 23, stk . 1, i forordning nr . 120/67 af 19 . juni 1967, idet det er noedvendigt at fastslaa, om den i bestemmelsen fastsatte nedsaettelse af afgiften med 7,5 regningsenheder for korn indfoert ad soevejen fra tredjelande til Italien ligeledes finder anvendelse, saafremt varerne fortoldes om bord paa skibet i en italiensk havn og derefter sendes videre med samme transportmiddel til en anden havn i en anden EF-stat uden at vaere losset .
b ) Artikel 1, stk . 3, litra a ), i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 542 af 18 . marts 1969 for at faa fastslaaet, om ordningen for faellesskabsforsendelser i henhold til ovennaevnte forordning kan finde anvendelse paa landbrugsprodukter fra tredjelande, der er indfoert ad soevejen, og som er blevet fortoldet om bord paa skibet i medfoer af nationale italienske regler, og som, uden at vaere losset i Italien, transporteres til en anden havn i en anden EF-stat, naar faellesskabsbestemmelserne indeholder regler om en nedsaettelse af afgiften for landbrugsprodukter, der indfoeres ad soevejen til Den italienske Republik.«
Foerste spoergsmaal ( nedsat afgift )
6 Artikel 23, stk . 1, i Raadets forordning nr . 120/67 som aendret ved Raadets forordning nr . 1601/68 ( EFT 1968 II, s . 461 ) har foelgende ordlyd :
»Ved indfoersel af byg, havre, majs, sorgum eller durra og hirse ad soevejen til Den italienske Republik kan denne medlemsstat indtil udgangen af produktionsaaret 1971/72 nedsaette importafgiften med 7,5 regningsenheder pr . ton, saafremt den for leveringer af samme kornsorter ad soevejen fra andre medlemsstater yder et tilskud af samme stoerrelse, medmindre dette tilskud paa begaering af kornets afsender udbetales ham af den medlemsstat, det hidroerer fra, hvorefter vedkommende medlemsstat uopholdeligt underretter Den italienske Republik herom . Den italienske Republik holder alle medlemsstater loebende underrettet om stoerrelsen af det gaeldende tilskud.«
7 Det foerste spoergsmaal drejer sig om, hvorvidt udtrykket »indfoersel ... ad soevejen« i ovennaevnte bestemmelse omfatter fortoldningen af varer om bord paa et skib i en italiensk havn, saafremt varerne sendes videre til en anden havn i en anden medlemsstat uden at vaere losset .
8 Det fremgaar af oplysningerne fra den italienske regering og Kommissionen, at ovennaevnte artikel 23, stk . 1, hvis gyldighedsperiode blev forlaenget flere gange, skyldes et oenske om at tage hensyn til de hoejere omkostninger i de italienske havne og at give Italien mulighed for over en vis periode at tilpasse havnestrukturerne til de krav, den faelles markedsordning for korn stiller . I den eneste betragtning til Raadets forordning nr . 1157/77 af 17 . maj 1977 ( EFT L 136, s . 12 ), hvorved den midlertidige ordning om afgiftsnedsaettelse blev forlaenget, fastslaas det, at trods den indsats, der er gjort, »har forbedringen af havnestrukturerne i Italien ikke kunnet gennemfoeres inden for de forventede frister«, og at den foranstaltning, som skulle have vaeret ophaevet ved udgangen af hoestaaret 1976/77, af denne grund opretholdes i endnu et hoestaar .
9 Den italienske regering og Kommissionen har anfoert, at herefter kan udtrykket »indfoert ... ad soevejen« til Italien kun vedroere den situation, at foderkornet faktisk losses i en italiensk havn . Kun i det tilfaelde staar importoeren over for foroegede omkostninger, som skyldes havnesituationen i Italien, og som kan begrunde afgiftsnedsaettelsen .
10 Kommissionen har desuden anfoert, at begrebet »indfoersel« ikke altid har samme betydning inden for faellesskabsretten . Saaledes kan det dels angive, at varer bringes i fri omsaetning, dels at de indfoeres til forbrug og endelig, i visse tilfaelde, den fysiske indfoersel af varen paa toldomraadet . Ved afgoerelsen af, hvorledes begrebet »indfoersel« skal fortolkes, maa der derfor tages udgangspunkt i formaalene med den paagaeldende bestemmelse og den almindelige ordning den indgaar i .
11 Mantovani ' s arvinger har anerkendt, at den i forordning nr . 120/67 fastsatte afgiftsnedsaettelse blev indfoert for at tage hensyn til de hoejere omkostninger i de italienske havne og for at give Den italienske Republik mulighed for at forbedre havnestrukturerne . De har dog anfoert, at ogsaa skibe, som anloeber italienske havne og lader varerne fortolde om bord, uden at de losses, maa baere de hoejere udgifter, der er almindelige i de naevnte havne . Der skal derfor ikke sondres mellem en indfoersel, der foretages saaledes, at toldformaliteterne afsluttes, og en indfoersel, der foretages saaledes, at varerne losses .
12 Det synspunkt, den italienske regering og Kommissionen har fremfoert, maa tiltraedes . Forholdet er nemlig det, at afgiftsnedsaettelsen i henhold til artikel 23, stk . 1, i forordning nr . 120/67 er en midlertidig ordning, der blev indfoert alene med det formaal at tage hensyn til de hoejere omkostninger i de italienske havne, indtil havnestrukturerne blev forbedret . Naar den naevnte ordning kun omfatter indfoersler ad soevejen til Italien, kan dette udtryk kun vedroere den situation, at varen indfoeres paa italiensk omraade efter benyttelse af havnens faciliteter og anlaeg . Den blotte omstaendighed, at toldformaliteterne gennemfoeres, er i den henseende ikke tilstraekkelig .
13 Denne fortolkning bekraeftes af selve ordlyden af ovennaevnte artikel 23, stk . 1, hvorefter der for »leveringer« af samme kornsorter ad soevejen fra medlemsstater ydes et tilskud svarende til afgiftsnedsaettelsen ; det kan imidlertid ikke antages, at en vare er »leveret«, hvis den ikke er blevet losset .
14 Det foerste spoergsmaal maa derfor besvares saaledes, at artikel 23, stk . 1, i forordning nr . 120/67 skal fortolkes saaledes, at udtrykket »indfoert ... ad soevejen« ikke omfatter den situation, at varer fortoldes om bord paa et skib, naar disse herefter sendes videre til en havn i en anden medlemsstat uden at vaere losset .
Andet spoergsmaal ( intern faellesskabsforsendelse )
15 Artikel 1, stk . 3, i forordning nr . 542/69 har foelgende ordlyd :
»Proceduren for intern faellesskabsforsendelse gaelder for :
a ) varer, der opfylder betingelserne i artikel 9 og 10 i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, i det foelgende benaevnt ' faellesskabsvarer ',
b ) varer, der omfattes af traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, og som i henhold til denne traktat er genstand for fri omsaetning inden for Faellesskabet,
naar disse varer er undergivet toldmaessige, skattemaessige, oekonomiske, statistiske eller andre bestemmelser om vareomsaetningen.«
16 Det andet spoergsmaal drejer sig om, hvorvidt landbrugsprodukter, der indfoeres ad soevejen til Italien, og for hvilke der er ydet en afgiftsnedsaettelse, i henhold til ovennaevnte bestemmelse er produkter, der opfylder betingelserne i EOEF-traktatens artikler 9 og 10, dvs . at de er i fri omsaetning inden for Faellesskabet .
17 Mantovani ' s arvinger, den italienske regering og Kommissionen har alle anfoert, at varer kan vaere i fri omsaetning i henhold til traktatens artikler 9 og 10, selv om de i henhold til artikel 23, stk . 1, i forordning nr . 120/67 har vaeret genstand for en nedsat afgift .
18 Spoergsmaalet kan besvares paa grundlag af traktatens artikel 10, stk . 1, hvorefter der »ved varer, som frit kan omsaettes i en medlemsstat, forstaas saadanne fra tredjeland hidroerende varer, for hvilke de af vedkommende medlemsstat foreskrevne formaliteter i forbindelse med indfoerslen er blevet opfyldt, og for hvilke denne medlemsstat har opkraevet gaeldende told og afgifter med tilsvarende virkning...« . Efter bestemmelsen har det ikke betydning, om der er opkraevet fuld eller nedsat afgift, eller om varerne rent faktisk er blevet losset i forbindelse med fortoldningen .
19 Det andet spoergsmaal maa derfor besvares saaledes, at artikel 1, stk . 3, i forordning nr . 542/69 skal fortolkes saaledes, at et landbrugsprodukt, der er indfoert ad soevejen til Italien, og for hvilket der er ydet en afgiftsnedsaettelse, i henhold til naevnte bestemmelse er i fri omsaetning inden for Faellesskabet .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af Den italienske Republik og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( foerste afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt af Corte suprema di cassazione ved kendelse af 13 . december 1983, for ret :
1 ) Udtrykket »indfoersel ... ad soevejen« i artikel 23, stk . 1, i Raadets forordning nr . 120/67 af 13 . juni 1967 om den faelles markedsordning for korn ( EFT 1967, s . 29 ) omfatter ikke den situation, at varer fortoldes om bord paa et skib, naar disse herefter sendes videre til en havn i en anden medlemsstat uden at vaere losset .
2 ) Et landbrugsprodukt, der er indfoert ad soevejen til Italien, og for hvilket der er ydet en afgiftsnedsaettelse, er i fri omsaetning inden for Faellesskabet i henhold til artikel 1, stk . 3, i Raadets forordning nr . 542/69 af 18 . marts 1969 om ordning for faellesskabsforsendelse ( EFT 1969 I, s . 114 ).