61988CC0350_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
A - De faktiske omstaendigheder
1 . I den sag, som jeg her skal tage stilling til, drejer det sig om et annullationssoegsmaal i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, som er anlagt af tre franske selskaber, der fremstiller konditorvarer . Der er for det foerste tale om Société française des Biscuits Delacre med hjemsted i Nieppe ( Frankrig ), for det andet Etablissements J . Le Scao med hjemsted i Briec-de-l' Odet ( Frankrig ) og for det tredje Biscuiterie de l' Abbaye med hjemsted i Lonlay-L' Abbaye ( Frankrig ) ( herefter benaevnt "sagsoegerne ").
2 . Sagsoegerne deltog i en loebende licitation for at faa stoette til koeb af smoer i henhold til reglerne i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 578/88 af 16 . februar 1988 om salg af smoer til nedsat pris og ydelse af stoette for smoer og koncentreret smoer til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler ( 1 ).
3 . Kommissionen fastsatte med sin beslutning af 30 . september 1988, som var rettet til medlemsstaterne, den maksimale stoette ved licitation nr . 8, hvilket medfoerte, at sagsoegernes bud blev afslaaet ( 2 ). Den maksimale tilladte stoette i henhold til beslutningen laa under den stoette, som kunne ydes ved de forudgaaende licitationer, og den laa samtidig under den stoette, som sagsoegerne havde anmodet om i deres bud . Fra licitation nr . 4 ( 3 ) i juli til den omhandlede licitation nr . 8 i september 1988 var der et konstant fald i stoetten . Stoetten udviklede sig i nedadgaaende retning fra 167 ECU/100 kg smoer over 166, 163 og 159 til 154 ECU i september og faldt saagar med yderligere 4 ECU til 150 ECU i forbindelse med licitation nr . 9 .
4 . Paa grund af en formindskelse af smoerlagrene var der kommet bevaegelse i hele prisdannelsen paa smoermarkedet . Mindstesalgsprisen paa smoer fra offentlige lagre steg konstant i anden halvdel af 1988 . Der kunne tilsvarende konstateres en vaesentlig stigning i markedsprisen paa smoer .
5 . At markedsprisen steg, samtidigt med at stoetten til opkoeb af markedssmoer faldt, resulterede i, at indkoebsprisen for smoer steg med ca . 50 %. Denne udvikling ramte ogsaa sagsoegerne, som regelmaessigt daekkede deres forbrug med markedssmoer .
6 . Sagsoegerne er af den opfattelse, at Kommissionen har handlet ulovligt, fordi den inden for relativ kort tid har saenket stoetten uden paa forhaand at underrette forarbejdningsvirksomhederne . Beslutningen af 30 . september er i oevrigt ulovlig af flere grunde . Sagsoegerne goer for det foerste gaeldende, at der er tilsidesat vaesentlige formforskrifter . Som begrundelse herfor anfoerer de, at beslutningen ikke er forskriftsmaessigt begrundet i henhold til EOEF-Traktatens artikel 190 . Den skulle have indeholdt forvaltningskomitéens udtalelse og grundene til, at stoetten var nedsat . Derudover goer de gaeldende, at der er tilsidesat almindelige EF-retlige grundsaetninger . Naermere bestemt tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og forbuddet mod forskelsbehandling .
7 . Sagsoegerne har nedlagt paastand om, at
- sagen antages til realitetsbehandling,
- den anfaegtede beslutning annulleres,
- Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger .
8 . Kommissionen har som sagsoegt nedlagt foelgende paastande :
- frifindelse,
- sagsoegerne tilpligtes at betale sagens omkostninger .
9 . Med hensyn til de naermere faktiske omstaendigheder og parternes argumentation tillader jeg mig at henvise til retsmoederapporten . De faktiske omstaendigheder vil kun blive medtaget, for saa vidt som det er noedvendigt for mit forslag til afgoerelse .
B - Diskussion
I - Formaliteten
10 . Det skal ex officio efterproeves, om sagen kan realitetsbehandles ( 4 ). Dette rejser et problem, idet den anfaegtede beslutning ikke var rettet til sagsoegerne, men til medlemsstaterne . Enhver juridisk person kan i henhold til EOEF-Traktatens artikel 173 indbringe saadanne beslutninger for Domstolen, som skoent de er rettet til en anden person, dog beroerer ham umiddelbart og individuelt . Det afgoerende er derfor, om sagsoegerne beroeres umiddelbart og individuelt .
11 . I proceduren for den loebende licitation har interventionsorganerne en delvis formidlende rolle . De samler de bud, som indgives i et bestemt tidsrum, og videresender dem til Kommissionen . Paa baggrund af buddene fra hele Faellesskabet fastsaetter Kommissionen derefter en mindstesalgspris paa smoer, som er opkoebt ved intervention, og den maksimale stoette til koeb af markedssmoer . De fastsatte beloeb bliver meddelt medlemsstaterne i form af en beslutning og er med hensyn til den enkelte licitation bindende for interventionsorganerne .
12 . Kommissionen traeffer den faktiske afgoerelse af, om en bydende faar tilslag paa sit bud henholdsvis bliver tildelt stoette, idet der ikke tilkommer interventionsorganerne noget skoen til at fravige Kommissionens prisfastsaettelser . Interventionsorganernes meddelelse til de bydende om, at de har faaet afslag ved den saerlige licitation, er en bunden afgoerelse, som udmaerker sig ved, at interventionsorganet ikke har kunnet udoeve noget selvstaendigt skoen .
13 . Det var alene den anfaegtede beslutning af 30 . september 1988, som var bestemmende for, at sagsoegerne blev meddelt afslag den 3 . oktober 1988 . Selv om Kommissionens beslutning efter sin form er rettet til medlemsstaterne og via disse til interventionsorganerne, har den paa denne maade vaeret umiddelbart afgoerende for, om der skulle gives tilslag eller afslag paa alle de bud, der var indgivet ved licitation nr . 8 . Da det altsaa i virkeligheden handlede om en licitation for hele Faellesskabet, som Kommissionen afgjorde, uden at interventionsorganernes proceduretekniske mellemkomst kunne paavirke beslutningen, beroeres sagsoegerne umiddelbart og individuelt af den anfaegtede beslutning ( 5 ). Kravet om individuel beroering er opfyldt, allerede fordi de blev individualiseret gennem deres deltagelse i licitationen, hvorunder de indgav bud . Derfor kan sagen realitetsbehandles .
14 . Det taler ogsaa for dette resultat, at Kommissionen ikke har rejst nogen formalitetsindsigelser under sagen .
II - Realiteten
1 ) Manglende begrundelse, jfr . EOEF-Traktatens artikel 190
15 . Efter sagsoegernes opfattelse opfylder den anfaegtede beslutning ikke begrundelsespligten i henhold til EOEF-Traktatens artikel 190, fordi den for det foerste ikke indeholder forvaltningskomitéens udtalelse og for det andet ikke begrunder, hvorfor stoetten blev aendret .
16 . Artikel 18 i forordning nr . 570/88 regulerer fastsaettelsen af henholdsvis mindstesalgsprisen og maksimumstoettebeloebet . I den forbindelse henvises til artikel 30 i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 ( 6 ), som omhandler forvaltningskomitéproceduren .
17 . Sagsoegerne har ret i, at den foreskrevne procedure skal overholdes . Spoergsmaalet kan vaere, om den anfaegtede beslutnings begrundelse skal angive forloebet af procedurens enkelte etaper, eller om det er tilstraekkeligt med en simpel henvisning til de relevante retsregler . Omfanget af pligten til at begrunde en beslutning kan ikke bestemmes abstrakt, men afhaenger af beslutningens indhold og raekkevidde .
18 . Ifoelge Domstolens faste praksis ( 7 ) skal den begrundelse, som kraeves, klart og utvetydigt angive de betragtninger, som den faellesskabsmyndighed, der har udstedt den anfaegtede retsakt, har lagt til grund, dels saaledes at de beroerte personer kan faa kendskab til grundlaget for den trufne foranstaltning, for at de kan forsvare deres rettigheder, dels saaledes at Domstolen kan udoeve sin proevelsesret .
19 . Den konkrete vurdering af anfaegtede beslutninger har Domstolen altid foretaget paa grundlag af den retlige sammenhaeng, hvori de indgaar, og deres raekkevidde ( 8 ). Efter Domstolens opfattelse kraeves det derfor ikke, at en begrundelse angiver alle relevante, faktiske og retlige synspunkter . Begrundelsen skal ikke blot vurderes i forhold til dens ordlyd, men ogsaa paa baggrund af den sammenhaeng, hvori den indgaar, og af samtlige regler under ét paa det paagaeldende omraade ( 9 ).
20 . Ser man den anfaegtede beslutning i sammenhaeng med reglerne om nedbringelse af smoerbjergene, navnlig forordning nr . 570/88, fremgaar det tydeligt, at fastsaettelsen af maksimale stoettebeloeb og mindstepriser er en fast procedure, der er tilbagevendende og ensartet, og beslutningerne adskiller sig hverken vaesentligt fra hinanden paa den maade, hvorpaa de er vedtaget, eller med hensyn til indholdet .
21 . I oevrigt afgoeres beslutningerne ogsaa af faktiske forhold, som den myndighed, som skal traeffe beslutningen, ikke har nogen indflydelse paa . Kommissionen traeffer sin beslutning paa baggrund af alle de bud, som er indgivet for den saerlige licitation, under hensyn til de bestaaende lagre, markedspriserne og markedsudviklingen . Antallet af momenter, som har indflydelse paa beslutningen, er saa begraenset, at en henvisning til de relevante retsregler paa baggrund af den faktiske sammenhaeng normalt er en tilstraekkelig begrundelse .
22 . a ) Med hensyn til det konkrete anbringende om, at beslutningen ikke indeholder forvaltningskomitéens udtalelse, saa er det ikke underbygget af de faktiske forhold, da det udtrykkeligt fremgaar af betragtningerne til beslutningen af 30 . september 1988 ( 10 ), saadan som den er meddelt Frankrigs faste repraesentation, at : "Considerant que le comité de gestion du lait et des produits laitiers n' a pas emis d' avis dans les délais impartis par son président, ...".
23 . Begrundelsens fulde ordlyd er ganske vist ikke indeholdt i offentliggoerelsen af licitationens resultater i EFT 1988, C 259 . Den summariske offentliggoerelse kunne dog kun foere til, at beslutningen blev ulovlig, hvis der kraevedes offentliggoerelse, for at beslutningen kunne traede i kraft, og den valgte form derfor ville vaere afgoerende .
24 . Den anfaegtede beslutning er dog - ogsaa selv om den har umiddelbare virkninger for sagsoegerne - rettet til medlemsstaterne . I henhold til EOEF-Traktatens artikel 191, stk . 2, fik den derfor virkning fra meddelelsen . Offentliggoerelsen tjener kun til almen information, da ogsaa de bydende ved licitationsproceduren underrettes direkte af interventionsorganet om resultatet af deres deltagelse .
25 . Den summariske offentliggoerelse kan i oevrigt henfoeres til en meddelelse fra Kommissionen ( 11 ) vedroerende forenkling af offentliggoerelser af ren informativ karakter . I betragtning af beslutningernes ensartethed og hyppighed forekommer det absolut formaalstjenligt .
26 . Det maa indroemmes, at det ikke er saerligt tilfredsstillende med henblik paa beskyttelsen af de bydendes rettigheder, at de ikke raader over beslutningernes fulde begrundelse, umiddelbart efter at disse er truffet . Dette er i et vist omfang en ulempe, som man maa acceptere, og som foelger af retsgrundlaget, hvorefter de bydende anfaegter en beslutning, som ikke er rettet til dem . Denne ulempe maa dog begraenses, naar den truer tilbudsgivernes ret til at forsvare deres rettigheder .
27 . Muligheden for at anlaegge sag i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, forudsaetter, at det er muligt at indbringe en beslutning, som skoent den er rettet til en anden person, dog beroerer sagsoegeren umiddelbart og individuelt, da det ellers ville forhindre en effektiv retsbeskyttelse . De bydende maa derfor om noedvendigt efter anmodning vaere i stand til at blive bekendt med den belastende beslutnings fulde ordlyd .
28 . Den henvisning, som er fremkommet under sagen, til, at de bydende kan faa yderligere oplysninger, fjerner ikke helt betaenkelighederne, idet muligheden for at faa oplysninger maa modsvares af en oplysningspligt for at opfylde kravene til retsbeskyttelsen . Den under sagen skildrede fremgangsmaade, hvorefter sagsoegerne havde rettet en anmodning om oplysninger til det franske interventionsorgan Onilait, som dog forblev ubesvaret, er mangelfuld, naar henses til retsbeskyttelsen .
29 . Dog kan denne proceduremangel ikke medfoere, at beslutningen er ulovlig, da det ligger fast, at den haevdede begrundelsesmangel ved den anfaegtede beslutning faktisk ikke foreligger, for saa vidt angaar forvaltningskomitéens udtalelse .
30 . b ) Med hensyn til anbringendet om, at der mangler begrundelse, idet nedsaettelsen af maksimalstoettebeloebet ikke er begrundet, kan sagsoegernes argumentation ikke tages til foelge . AEndringen af mindstepriserne og de maksimale stoettebeloeb er noget, som er forbundet med ordningen ( 12 ). Den loebende licitation, som ca . hver fjortende dag giver anledning til en saerlig licitation, vidner netop om en fleksibel reaktion paa markedssituationen, lagrene og de indgivne bud . AEndringen af de fastsatte priser er i sig selv en del af ordningen, saa den har ikke behov for at blive selvstaendigt begrundet .
2 ) Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning
31 . Sagsoegerne er af den opfattelse, at begrundelsespligten allerede er opstaaet, fordi prisfastsaettelsen i beslutningen af 30 . september 1988 fraviger en lang og fast praksis .
32 . Dette ville kun kunne tages til foelge, hvis de bydende havde kunnet faa en berettiget forventning om, at et stoettebeloeb paa et givet tidspunkt ville blive opretholdt ( 13 ).
33 . Som jeg allerede har antydet, er det i princippet tilsigtet, at prisfastsaettelserne kan aendres . Ellers kunne der vaere truffet en beslutning, som ville vaere gyldig i et laengere tidsrum, hvorefter producenterne kunne laegge til grund, at stoettebeloebet ville forblive uforandret .
34 . Med hensyn til mindstepris - og stoetteordningen i henhold til forordning nr . 570/88 er det imidlertid pr . definition en overgangsordning, som foerst og fremmest har til formaal at nedbringe smoerlagrene i Faellesskabet . Inden for disse rammer skal stoetteordningen for markedssmoer modvirke, at der sker en tilvaekst i lagrene . Forarbejdningsvirksomhedernes nedsatte omkostninger til smoer er i den forbindelse en refleksvirkning, som ganske vist er tilsigtet, men ikke ordningens formaal .
35 . For saa vidt som udstedelsen af forordning nr . 570/88 har skabt en forventning om, at de afsaetningsfremmende tiltag ville blive opretholdt, er den ikke blevet tilsidesat, idet stoetteordningen er blevet opretholdt som tidligere . Det var udelukkende stoettebeloebet, som blev aendret .
36 . Den betragtelige stigning i indkoebspriserne beror kun delvis paa, at stoetten er aendret . Stigningen i markedsprisen har vaeret mindst lige saa betydningsfuld . Denne udvikling ligger imidlertid uden for det omraade, Kommissionen har direkte indflydelse paa, saa den kan Kommissionen ikke tillaegges ansvar for .
37 . Lige saa lidt har Kommissionen pligt til at sikre, at de erhvervsdrivende har en uaendret indkoebspris . For saa vidt som stigningen i indkoebspriserne synes uforholdsmaessige, kan den henfoeres til en kumulering af flere faktorer, hvoraf nedsaettelsen af stoetten er den ene . Der er ikke skabt en beskyttelsesvaerdig berettiget forventning om, at indkoebspriserne ville forblive uforandrede, som Kommissionen i oevrigt skulle vaere ansvarlig for . De fordele som sagsoegerne i laengere tid havde af ordningen med afsaetningsfremmende tiltag, nyder ikke retlig beskyttelse som velerhvervede rettigheder .
38 . Endelig kunne heller ikke forordning ( EOEF ) nr . 3206/88 ( 14 ) skabe en berettiget forventning . Forordningen giver kun medlemsstaterne mulighed for at yde stoette til forbruget af smoer . De potentielt begunstigede er kun private forbrugere, saa sagsoegerne havde under ingen omstaendigheder kunnet nyde godt af denne bestemmelse .
3 ) Proportionalitetsprincippet
39 . Om beslutningen af 30 . september 1988 var forholdsmaessig, skal vurderes ved at sammenholde det forfulgte maal med de anvendte midler . Ifoelge forordningens ordlyd ( anden betragtning ) defineres bestemmelsens formaal saaledes :
"Situationen paa Faellesskabets marked for smoer er karakteriseret ved store lagre, som er opstaaet som foelge af interventioner ...; det forekommer umuligt at afsaette alt det smoer, der svarer til de paagaeldende lagre, paa normale vilkaar; ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1723/81 ..., fastsaettes der generelle regler om foranstaltninger med henblik paa at holde smoerforbruget oppe inden for visse forbrugergrupper og industrier; saavel salget af oplagret smoer til nedsat pris som ydelsen af stoette betyder, at markedsprisen for smoer bringes ned paa samme niveau som prisen for oplagret smoer, hvilket gavner visse forarbejdningsvirksomheder i Faellesskabet, der fremstiller konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler ".
40 . Det maal, som i foerste raekke forfoelges, er herefter afsaetningen af smoer, i hvilken forbindelse Faellesskabet i et vist omfang anvender de kraefter, der alligevel fremmer forbruget af smoer, og understoetter disse oekonomisk . Faellesskabets smoerlagre formindskedes vaesentligt i loebet af 1988, hvilket var en udvikling, som allerede var begyndt i 1986 . I september 1988 var Faellesskabets lagre formindsket til under en tredjedel i forhold til maengderne i 1986 ( 1 473 000 tons i forhold til 439 000 tons, kilde : Eurostat ).
41 . Med hensyn til de offentlige lagre har udviklingen endog vaeret mere drastisk . Ifoelge oplysningerne fra Generaldirektoratet for Landbrug faldt beholdningen fra 1 323 000 tons i september 1986 til 206 000 tons i september 1988, altsaa til under en sjettedel . Udviklingen med et konstant fald er fortsat ogsaa efter dette tidsrum .
42 . Siden begyndelsen af 1988 er priserne paa smoer og koncentreret smoer ogsaa steget konstant .
43 . I betragtning af disse faktiske omstaendigheder maatte Kommissionen ogsaa have ret til at tilpasse sin stoettepolitik til den faktiske udvikling . Ved bedoemmelsen af, om beslutningen var forholdsmaessig, skal det ikke forglemmes, at sagsoegerne ikke blev paafoert en ulempe, tvaertimod fik de blot en mindre fordel ( 15 ).
44 . Endelig kan formindskelsen af stoetten i forhold til den aendrede markedssituation ikke give anledning til kritik . Sagsoegerne taler om en brutal og uforudselig saenkning af stoetten . Faktisk blev stoetten saenket loebende over ti uger i forbindelse med seks licitationer ( 16 ). De enkelte nedsaettelser laa paa mellem 1 og 5 ECU/100 kg smoer .
45 . At beslutningens praktiske virkninger under paavirkning af andre faktorer ramte sagsoegerne haardere, kan ikke indvirke paa vurderingen af, om den anfaegtede beslutning er forholdsmaessig og dermed lovlig .
4 ) Forbuddet mod forskelsbehandling
46 . Efter sagsoegernes opfattelse er forbuddet mod forskelsbehandling tilsidesat paa to punkter . For det foerste forsikrer den franske lovgivning om levnedsmidler, at der kun maa anvendes smoer til fremstilling af produkter med betegnelsen "au beurre", mens der ifoelge reglerne i de oevrige medlemsstater ogsaa kan anvendes andre fedtstoffer .
47 . For det andet ser de en forskelsbehandling i, at de som virksomheder med hjemsted i Frankrig kun modtog oplysninger om de franske lagre . Paa grund af utilstraekkelige oplysninger kunne de ikke, som virksomhederne i de oevrige medlemsstater, rettidigt forsyne sig med billigt smoer .
48 . a ) Med hensyn til det foerste anbringende skal der henvises til den teori, som er udviklet i forbindelse med de frie varebevaegelser . De negative foelger af visse medlemsstaters strengere regler for indenlandske erhvervsdrivende skal herefter anses for markedsfoeringsregler, der ganske vist ikke kan goeres gaeldende mod markedsfoering af udenlandske varer, som forskriftsmaessigt er bragt i omsaetning i fremstillingslandet . Efter faellesskabsretten er en medlemsstat derfor ikke forhindret i at paalaegge sine egne erhvervsdrivende at overholde strengere markedsfoeringsregler .
49 . Kommissionen har i oevrigt ret i, at den forskellige raekkevidde af forpligtelserne mht . betegnelserne for levnedsmidler efter medlemsstaternes regler ikke har sammenhaeng med den anfaegtede beslutning .
50 . b ) Med hensyn til det andet anbringende er det eneste afgoerende, om de erhvervsdrivende faktisk kunne faa detaljerede oplysninger om lagrene i de oevrige medlemsstater hos de dérvaerende interventionsorganer . Adgangen til oplysninger skal sikres .
51 . Sagsoegerne har ikke bestridt Kommissionens anbringende om, at der i forbindelse med de enkelte licitationer udarbejdes fuldstaendige lister over lagrene . Pligten til at stille oplysningerne til raadighed kan stoettes paa artikel 13 og 15 i forordning nr . 570/88 .
52 . Den omstaendighed, at lagrene kan variere i de enkelte medlemsstater, kan ikke anses for forskelsbehandling . Det drejer sig om faktiske omstaendigheder og ikke om en forskelsbehandling . Hvis der opstaar meromkostninger ved at forsyne sig i en anden medlemsstat, er det heller ikke forskelsbehandling . Ogsaa i denne henseende er omstaendighederne ens for alle erhvervsdrivende . Alle producenter er ensartet underlagt de generelle regler om licitationer . Der foreligger derfor ikke forskelsbehandling .
III - Sagens omkostninger
53 . I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger .
C - Sammenfatning
54 . Sammenfattende foreslaar jeg Domstolen foelgende :
"1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Sagsoegerne betaler sagens omkostninger ."
(*) Originalsprog : tysk .
( 1 ) EFT L 55, s . 31 .
( 2 ) Resultatet af Kommissionens beslutning af 30 . september 1988 ( EFT C 259, s . 9 ).
( 3 ) Jfr . Kommissionens beslutning af 1 . august 1988 ( EFT C 204, s . 12 ).
( 4 ) Jfr . dom af 6 . marts 1979 ( Simmenthal, 92/78, praemis 22, Sml . s . 777 ).
( 5 ) Jfr . naevnte sag 92/78, praemis 23-26 .
( 6 ) Raadets forordning ( EOEF ) nr . 804/68 af 27 . juni 1968 ( EFT 1968 I, s . 169 ).
( 7 ) Dom af 25 . oktober 1984 i sag 185/83, Interfacultair Instituut Electronenmicroscopie der Rijksuniversiteit te Groningen mod Inspecteur der Invoerrechten en Accijnzen Groningen, praemis 38, Sml . s . 3623 .
( 8 ) Jfr . dom af 1 . december 1965 i sag 16/65, C . Schwarze mod Einfuhr - und Vorratsstelle fuer Getreide und Futtermittel, Sml . 1965-1968, s . 131; dom af 26 . november 1975 i sag 73/74, Groupement des Fabricants de Papiers Peints de Belgique m.fl . mod Kommissionen, praemis 30-33, Sml . s . 1491, dom af 26 . november 1981 i sag 195/80, Bernard Michel mod Europa-Parlamentet, praemis 20-27, Sml . s . 2861, dom af 8 . november 1983, NV IAZ International Belgium m.fl . mod Kommissionen, de forenede sager 96/82-102/82, 104/82, 105/82, 109/82 og 110/82, praemis 37, Sml . s . 3369, dom af 17 . januar 1984, Vereniging ter Bevordeering van het Vlaamse Boekwezen, VBVB, m.fl . mod Kommissionen, de forenede sager 43/82 og 63/82, praemis 21 og 22, Sml . s . 19 .
( 9 ) Jfr . naevnte dom i sag 185/83, praemis 38; dom af 23 . februar 1978 i sag 92/77, An Bord Bainne Co-Operative mod Landbrugsministeren, praemis 36 og 37, Sml . s . 497 og dom af 25 . oktober 1978 i sag 125/77, praemis 18-22, Koninklijke Scholten-Honig og De verenigde Zetmeelbedrijven "De Bijenkorf" BV mod Hoofproduktschap voor Akkerbouwprodukten, Sml . s . 1991 .
( 10 ) Beslutning KOM(88 ) 1778 .
( 11 ) EFT 1982, L 360, s . 43 .
( 12 ) Jfr . dom af 5 . maj 1981 i sag 112/80, Anton Duerbeck mod Hauptzollamt Frankfurt am Main/Flughafen, praemis 47-50, Sml . s . 1095, dom af 12 . april 1984 i sag 281/82, SARL Unifrex mod Kommissionen og Raadet for De Europaeiske Faellesskaber, praemis 25-26, Sml . s . 1969, dom af 7 . maj 1987 i sag 258/84, Nippon Seiko KK mod Raadet for De Europaeiske Faellesskaber, praemis 31-32, Sml . s . 1923 og dom af 7 . maj 1987 i sag 260/84, Minebea Company Limited mod Raadet for De Europaeiske Faellesskaber, praemis 26-28, Sml . s . 1975 .
( 13 ) Jfr . sagerne 112/80, 281/82, 258/84 og 260/84 .
( 14 ) Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3206/88 af 17 . oktober 1988 om aendring af forordning nr . 1307/85 ( EFT L 286, s . 1 .
( 15 ) Jfr . dom af 27 . september 1979 i sag 230/78, SpA Eridania-Zuccherifici Nazionali og SpA Società italiana per l' industrial degli zuccheri mod Land - og Skovbrugsministeriet, Ministeriet for Industri, Handel og Haandvaerk og SpA Zuccherifici Meridionali, praemis 22, Sml . s . 2749 .
( 16 ) Fra licitation nr . 4 ( beslutning af 1 . august 1988 ) til licitation nr . 9 ( beslutning af 17 . oktober 1988 ).