Acțiune introdusă la 8 august 2017 – Makhlouf/Consiliul
(Cauza T-506/17)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamant: Rami Makhlouf (Damasc, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)
Pârât: Consiliul Uniunii Europene
Concluziile
Reclamantul solicită Tribunalului:
declararea acțiunii reclamantului ca fiind admisibilă și întemeiată;
în consecință, anularea Deciziei (PESC) 2017/917 din 29 mai 2017 și a actelor subsecvente de punere în aplicare a acesteia, în măsura în care ele îl privesc pe reclamant;
obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.
Motivele și principalele argumente
În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.
Primul motiv, întemeiat pe faptul că actele atacate ar încălca dreptul la apărare al reclamantului, în special dreptul său la protecție jurisdicțională efectivă, consacrat la articolele 6 și 13 din Convenția europeană a drepturilor omului (CEDO), la articolul 215 TFUE și la articolele 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâtul ar fi încălcat obligația de motivare, întrucât motivarea furnizată nu îndeplinește obligația care le incumbă instituțiilor Uniunii Europene în temeiul articolului 6 din CEDO, precum și al articolului 296 TFUE și al articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.
Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere săvârșită de Consiliu în privința implicării reclamantului în finanțarea regimului sirian.
Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că actele atacate ar restrânge în mod nejustificat și disproporționat drepturile fundamentale ale reclamantului, în special dreptul său de proprietate, consacrat la articolul 1 din Protocolul adițional nr. 1 la CEDO și la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, dreptul la respectarea reputației sale, consacrat la articolul 8 și la articolul 10 alineatul 2) din CEDO, dreptul la prezumția de nevinovăție, consacrat la articolul 6 din CEDO și la articolul 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și libertatea sa de a-și părăsi țara, garantată la articolul 2 alineatul 2) din Protocolul nr. 4 la CEDO.
Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea Orientărilor privind punerea în aplicare și evaluarea măsurilor restrictive (sancțiunilor) în cadrul politicii externe și de securitate comune a UE (documentul 15114/05 al Consiliului din 2 decembrie 2005).
____________