62016TJ0903_RES
Predmet T-903/16
RE
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (deveto prošireno vijeće) od 14. veljače 2019.
„Osobni podaci – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom tih podataka – Pravo pristupa tim podacima – Uredba (EZ) br. 45/2001 – Odbijanje pristupa – Tužba za poništenje – Dopis koji se odnosi na prethodno djelomično odbijanje pristupa bez provođenja preispitivanja – Pojam akta koji se može pobijati u smislu članka 263. UFEU-a – Pojam akta kojim se samo potvrđuje – Primjenjivost u području pristupa osobnim podacima – Nove i bitne činjenice – Pravni interes – Dopuštenost – Obveza obrazlaganja”
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba br. 45/2001 – Pravo osobe na pristup podacima koji se na nju odnose – Novi zahtjev za pristup podnesen nakon uskraćivanja pristupa u vezi s istim podacima – Obveza institucije da ispita opravdanje za prethodno uskraćivanje pristupa – Akt koji je donesen povodom tog preispitivanja i koji može biti predmetom tužbe za poništenje – Nepostojanje isključivo potvrđujućeg karaktera
(Čl. 263. UFEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 7. i čl. 8. st. 1.; Uredba br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 13. t. (c) i čl. 20. st. 1.)
(t. 45.-52.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba br. 45/2001 – Pravo osobe na pristup podacima koji se na nju odnose – Novi zahtjev za pristup podnesen nakon uskraćivanja pristupa u vezi s istim podacima – Obveza institucije da ispita opravdanje za prethodno uskraćivanje pristupa – Postojanje novih i bitnih činjenica koje opravdavaju preispitivanje – Nenavođenje novih činjenica u novom zahtjevu za pristup – Nepostojanje utjecaja
(Uredba br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 13. i čl. 20. st. 1. t. (a) i (c))
(t. 56.-62.)
Tužba za poništenje – Fizičke ili pravne osobe – Pretpostavke dopuštenosti – Pravni interes – Tužbe koja mora moći donijeti korist tužitelju
(čl. 263. UFEU-a)
(t. 66.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba br. 45/2001 – Pravo osobe na pristup podacima koji se na nju odnose – Tužba za poništenje usmjerena protiv uskraćivanja subjektu podataka pristupa podacima koji se na njega odnose – Pravni interes – Subjekt podataka koji je već imao pristup svim ili dijelu navedenih podataka – Nepostojanje utjecaja
(Čl. 263. UFEU-a; Uredba br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 13.)
(t. 69.-71.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba br. 45/2001 – Pravo osobe na pristup podacima koji se na nju odnose – Uskraćivanje pristupa – Obveza obrazlaganja – Doseg – Upućivanje na prethodno odbijanje bez provođenja preispitivanja – Nedostatno obrazloženje
(Čl. 296. UFEU-a; Uredba br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 13. i čl. 20. st. 1. t. (a) i (c) i čl. 20. st. 3.)
(t. 75.-82.)
Kratak prikaz
U presudi RE/Komisija (T‑903/16), donesenoj 14. veljače 2019., Opći je sud odlučio o zahtjevu koji je podnio Komisijin zaposlenik i kojim se tražilo poništenje odluke o odbijanju zahtjeva za pristup osobnim podacima. U ovom je slučaju Komisijina Uprava za sigurnost (
1
) vodila upravnu istragu protiv tužitelja. Pobijanom je odlukom ta uprava odbila tužiteljev zahtjev kojim je na temelju Uredbe br. 45/2001 (
2
) tražio pristup svojim osobnim podacima. Komisija je, među ostalim, smatrala, s jedne strane, da je ta odluka akt kojim se samo potvrđuje prethodno odbijanje pristupa koje tužitelj nije osporio u roku za podnošenje pravnog lijeka, te, s druge strane, da tužitelj nije imao pravni interes pobijati navedenu odluku u dijelu u kojem se odnosila na osobne podatke kojima je već imao pristup.
Glede dopuštenosti zahtjeva za poništenje, Opći je sud, kao prvo, presudio da u okviru Uredbe br. 45/2001 subjekt može u bilo kojem trenutku podnijeti novi zahtjev za pristup koji se odnosi na osobne podatke kojima mu je prethodno pristup bio odbijen. Takav zahtjev obvezuje dotičnu instituciju da ispita je li prethodno odbijanje pristupa i dalje opravdano. Stoga novo ispitivanje kojim se želi provjeriti je li prethodno odbijanje pristupa osobnim podacima i dalje opravdano dovodi do donošenja akta koji nije akt kojim se samo potvrđuje prethodni akt, nego predstavlja akt koji može biti predmet tužbe za poništenje. Naime, s jedne strane, iz članka 13. točke (c) Uredbe br. 45/2001, koja omogućava subjektu podataka da „u svakom trenutku” pristupi svojim osobnim podacima, proizlazi da taj subjekt ima stalno i trajno pravo na pristup navedenim podacima. S druge strane, izuzeća od tog prava i njegova ograničenja iz članka 20. stavka 1. Uredbe br. 45/2001 mogu se primijeniti samo u razdoblju tijekom kojeg su ona i dalje neophodna. Osim toga, u području obrade osobnih podataka činjenično i pravno stanje subjekta podataka po prirodi se može mijenjati s obzirom na to da sam prolazak vremena može obradu, koja to ranije nije bila, učiniti nepotrebnom ili čak nezakonitom.
Kao drugo, Opći je sud istaknuo da nijedna odredba iz Uredbe br. 45/2001 ne obvezuje subjekt podataka da obrazloži ili opravda zahtjev za pristup svojim osobnim podacima. Iz toga slijedi da se, u pogledu pristupa osobnim podacima, tužitelj može pozvati na postojanje novih i bitnih činjenica koje opravdavaju novo ispitivanje čak i ako ih je propustio navesti u svojem zahtjevu. U ovom slučaju, budući da su razlozi na kojima se temeljilo prethodno odbijanje pristupa bili povezani s upravnom istragom koja se odnosila na tužitelja, Opći je sud smatrao da je zaključenje te upravne istrage nova i bitna činjenica koja može opravdati novo ispitivanje tužiteljeva prava na pristup svojim osobnim podacima. To ispitivanje je tim više opravdano s obzirom na to da je tužitelj dopustio da protekne razuman rok (više od šest mjeseci) prije nego što je podnio novi zahtjev za pristup svojim osobnim podacima.
Kao treće, Opći je sud smatrao da u okviru Uredbe br. 45/2001 subjekt podataka ima stalno i trajno pravo pristupa svojim osobnim podacima; to pravo mu, među ostalim, omogućava da podnese zahtjev za pristup, čak i ako je već mogao pristupiti svim ili dijelu tih podataka. U tim okolnostima, poništenje pobijane odluke, uključujući dio u kojem se odnosi na osobne podatke kojima je tužitelj već imao pristup, može imati pravne posljedice za njega i donijeti mu korist.
S obzirom na ta razmatranja, Opći je sud presudio da je zahtjev za poništenje dopušten.
U okviru ispitivanja osnovanosti zahtjeva za poništenje, Opći je sud prihvatio tužbeni razlog koji se temeljio na povredi obveze obrazlaganja. Naime, glede odluke o ponovnom odbijanju koja se mora donijeti nakon preispitivanja, upućivanje na prethodne odluke ne može biti dostatno obrazloženje. Stoga je Opći sud poništio pobijanu odluku u dijelu u kojem je njome odbijen tužiteljev zahtjev za pristup nekim njegovim osobnim podacima.
(
1
)	Uprava za sigurnost Glavne uprave za ljudske resurse i sigurnost Komisije
(
2
)	Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL 2001., L 8, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 34., str. 6.)