Esialgne tõlge
ÜLDKOHTU OTSUS (kuues koda)
29. aprill 2026(*)
Taimesordid – Kartulisordi „Melrose“ ühenduse sordikaitse alla võtmine – Aastamaksu tähtajaks tasumata jätmine – Kaitse kehtetuks tunnistamine – Tähtaja ennistamise taotlus – Apellatsiooninõukogu pädevus – Mõiste „erilised asjaolud“ – Sordiameti otsuste ja teatiste kättetoimetamise tingimused
Kohtuasjas T‑573/24,
Romagnoli Fratelli SpA, asukoht Bologna (Itaalia), esindajad: advokaadid E. Truffo ja A. Iurato,
hageja,
versus
Ühenduse Sordiamet (CPVO), esindajad: M. García-Moncó Fuente, M. Fortin, A. Christ ja A. Pontecorvi,
kostja,
ÜLDKOHUS (kuues koda),
koosseisus: koja president P. Škvařilová-Pelzl, kohtunikud I. Nõmm (ettekandja) ja D. Kukovec,
kohtusekretär: V. Di Bucci,
arvestades menetluse kirjalikku osa, eelkõige 26. novembri 2025. aasta menetlust korraldavat meedet ning hageja ja Ühenduse Sordiameti vastuseid, mis saabusid Üldkohtu kantseleisse vastavalt 12. ja 11. detsembril 2025,
arvestades asjaolu, et kolme nädala jooksul alates menetluse kirjaliku osa lõpetamisest teatamisest ei olnud pooled esitanud taotlust kohtuistungi määramiseks, ning olles Üldkohtu kodukorra artikli 106 lõike 3 alusel otsustanud teha otsuse ilma menetluse suulise osata,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Hageja Romagnoli Fratelli SpA palub ELTL artikli 263 alusel esitatud hagis tühistada Ühenduse Sordiameti (CPVO, edaspidi „sordiamet“) apellatsiooninõukogu 3. augusti 2024. aasta otsuse (asi A001/2023; edaspidi „vaidlustatud otsus“).
Vaidluse taust ja asjaolud, mis leidsid aset pärast hagi esitamist
2        Meranini & C. Srl esitas 10. detsembril 2009 sordiametile nõukogu 27. juuli 1994. aasta määruse (EÜ) nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta (EÜT 1994, L 227, lk 1; ELT eriväljaanne 03/16, lk 390) alusel ühenduse sordikaitse taotluse. Taotlus registreeriti numbriga 2009/2240.
3        Taimesort, mille kaitset taotleti, on kartulisort „Melrose“, mis kuulub liiki Solanum tuberosum L.
4        Sordiameti 20. veebruari 2012. aasta otsusega võeti taimesort ühenduse sordikaitse alla.
5        Alates 24. aprillist 2018 ja pärast õiguse ühenduse sordikaitsele loovutamist sai hageja õiguse kõnealuse taimesordi ühenduse sordikaitsele omanikuks.
6        Sordiamet väljastas 27. oktoobril 2021 hagejale võlateate taimesordi ühenduse sordikaitse maksu kohta ja saatis selle talle MyPVRi kasutajakonto kaudu.
7        Kuna võlateates märgitud summat määratud tähtaja jooksul ei tasutud, saadeti hagejale 10. jaanuaril 2022 MyPVRi kasutajakonto kaudu ametlik meeldetuletus vastavalt määruse nr 2100/94 artikli 83 lõikele 2. Meeldetuletuses palus sordiamet hagejal tasuda aastamaksu summa ühe kuu jooksul, et vältida taimesordi ühenduse sordikaitse kehtetuks tunnistamist vastavalt määruse artikli 21 lõike 2 punktile c.
8        Kuna hageja ei olnud MyPVRi kasutajakontolt alla laadinud aastamaksuga seotud dokumente, saatis sordiamet talle 16. veebruaril 2022 e-kirjaga veel ühe meeldetuletuse, ilma et tasumise tähtaega oleks pikendatud.
9        Kuna maksu määratud tähtaja jooksul ei tasutud, tunnistas sordiamet 21. märtsil 2022 ühenduse sordikaitse kehtetuks (edaspidi „21. märtsi 2022. aasta otsus“). Otsus kehtetuks tunnistamise kohta edastati hagejale 22. märtsil 2022 ja loetakse, et see toimetati kätte 30. märtsil 2022.
10      Hageja esitas 6. mail 2022 määruse nr 2100/94 artikli 80 alusel aastamaksu tasumise tähtaja ennistamise taotluse.
11      Ka seni tasumata aastamaksu tasus hageja 6. mail 2022.
12      Sordiamet ei rahuldanud 7. novembri 2022. aasta otsusega hageja tähtaja ennistamise taotlust (edaspidi „7. novembri 2022. aasta otsus“).
13      Hageja esitas 5. jaanuaril 2023 Üldkohtule 7. novembri 2022. aasta otsuse peale hagi, mis registreeriti numbriga T‑2/23.
14      6. jaanuaril 2023 esitas hageja sordiameti apellatsiooninõukogule kaebuse 21. märtsi 2022. aasta otsuse peale, millega sordiamet oli tunnistanud ühenduse sordikaitse kehtetuks.
15      Hageja esitas 6. jaanuaril 2023 ka 21. märtsi 2022. aasta otsuse peale kaebuse esitamiseks ette nähtud tähtaja ennistamise taotluse, kuna määruse nr 2100/94 artiklis 69 selle otsuse peale sordiameti apellatsiooninõukogule kaebuse esitamiseks ette nähtud kahekuuline tähtaeg oli lõppenud.
16      Üldkohus jättis 17. aprilli 2024. aasta kohtuotsusega Romagnoli Fratelli vs. CPVO (Melrose) (T‑2/23, EU:T:2024:247) 7. novembri 2022. aasta otsuse peale esitatud hagi rahuldamata. Hageja esitas 14. juunil 2024 selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse.
17      Apellatsiooninõukogu võttis 3. augustil 2024 vastu vaidlustatud otsuse. Esiteks leidis ta, et 21. märtsi 2022. aasta otsuse peale esitatud kaebus oli esitatud hilinenult. Ta tuletas nimelt meelde, et see otsus loeti hagejale 30. märtsil 2022 kätte
toimetatuks, et kaebuse esitamise tähtaeg lõppes seega 30. mail 2022 ja et kaebus esitati enam kui seitse kuud pärast selle tähtaja lõppemist. Teiseks leidis sordiameti apellatsiooninõukogu, et ta on pädev tegema tähtaja ennistamise taotluse kohta ise otsuse. Kolmandaks jättis ta sisulisest küljest tähtaja ennistamise taotluse rahuldamata põhjendusel, et hageja ei olnud tõendanud, et ta seisis silmitsi eriliste asjaoludega, ega seda, et ta näitas üles nõuetekohast hoolsust selleks, et määruse nr 2100/94 artikli 80 lõikes 1 ette nähtud tingimused oleksid täidetud. Neljandaks järeldas ta lõpuks sellele rahuldamata jätmisele tuginedes, et 21. märtsi 2022. aasta otsuse peale esitatud kaebus tuleb jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Vaidlustatud otsus toimetati hagejale kätte 10. septembril 2024.
18      Euroopa Kohus jättis 1. augusti 2025. aasta kohtuotsusega Romagnoli Fratelli vs. CPVO (C‑426/24 P, ei avaldata, EU:C:2025:619) 17. aprilli 2024. aasta kohtuotsuse Melrose (T‑2/23, EU:T:2024:247) peale esitatud apellatsioonkaebuse rahuldamata.
Poolte nõuded
19      Hageja palub Üldkohtul sisuliselt:
–        tühistada vaidlustatud otsus;
–        tunnistada sordiameti apellatsiooninõukogule esitatud tähtaja ennistamise taotlus vastuvõetavaks;
–        taastada ühenduse sordikaitse;
–        mõista kohtukulud välja sordiametilt.
20      Sordiamet palub Üldkohtul sisuliselt:
–        jätta hagi põhjendamatuse tõttu rahuldamata;
–        mõista kohtukulud välja hagejalt.
Esimest korda Üldkohtus esitatud tõendite vastuvõetavus
21      Sordiamet palub sisuliselt tunnistada vastuvõetamatuks osa hagiavalduse lisast 10 ning lisad 11–14 ja 16–18, sest hageja ei esitanud neid talle haldusmenetluses.
22      Tuleb tõdeda, et hagiavalduse lisasid 10–14 (välja arvatud hageja 2022. aasta organisatsioonilise struktuuri skeem, mis on esitatud lisa 10 neljandal leheküljel) ja 16–18 ei ole sordiameti menetluse toimikus.
23      Sellega seoses tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb Euroopa Liidu akti õiguspärasust hinnata selle teabe alusel, mis oli institutsiooni käsutuses akti vastuvõtmise hetkel. Seega ei saa liidu kohtus tugineda niisugustele faktilistele asjaoludele, mida ei esitatud haldusmenetluses (17. aprilli 2024. aasta kohtuotsus Melrose, T‑2/23, EU:T:2024:247, punkt 32; vt analoogia alusel ka 8. märtsi 2023. aasta kohtuotsus Novasol vs. ECHA, T‑70/22, ei avaldata, EU:T:2023:106, punkt 22).
24      Järelikult, kuna eespool punktis 22 nimetatud lisad esitati esimest korda Üldkohtule, ei saa neid vaidlustatud otsuse õiguspärasuse kontrollimisel arvesse võtta ja need tuleb seega tagasi lükata.
Sisulised küsimused
25      Kõigepealt tuleb märkida, et vaidlust ei ole selles, et sordiameti apellatsiooninõukogule 21. märtsi 2022. aasta otsuse peale esitatud kaebus esitati enam kui seitse kuud pärast kaebuse esitamise tähtaja lõppemist. Hageja poolt 6. jaanuaril 2023 esitatud tähtaja ennistamise taotluse eesmärk oli seega taastada tema õigus esitada 21. märtsi 2022. aasta otsuse peale kaebus.
26      Sordiameti apellatsiooninõukogu märkis sellega seoses vaidlustatud otsuse punktides 28 ja 29, et tähtaeg, mis oli lõppenud ja millega seoses esitati tähtaja ennistamise taotlus, on selline tähtaeg, mida tuleb järgida tema, mitte sordiameti esimese astme menetluses. Seetõttu leidis ta, et 21. märtsi 2022. aasta otsuse peale esitatud kaebus ja tähtaja ennistamise taotlus on üksteisest lahutamatud ning ta on seega pädev seda taotlust läbi vaatama.
27      Sordiameti apellatsiooninõukogu järeldusega, et ta on pädev tegema otsuse tähtaja ennistamise taotluse kohta, millega pooled pealegi nõustuvad, nõustub ka kohus.
28      Sellega seoses tuleb meenutada, et määruse nr 2100/94 neljanda osa VI peatükk näeb ette rea „menetlust reguleerivaid tingimusi“.
29      Eespool punktis 28 nimetatud tingimuste hulgas on määruse nr 2100/94 artikli 80 lõige 1. Seal on ette nähtud, et „[k]ui ühenduse sordikaitse taotleja või omanik või ameti menetluse mis tahes muu osaline ei ole ülesnäidatud hoolikusele vaatamata suutnud erilistel asjaoludel kinni pidada ameti tähtajast, taastatakse taotlemisel tema õigused, kui tähtajast kinni pidamata jätmine on [selle] määruse alusel otseselt põhjustanud õiguse või heastamisvahendi kaotamise“.
30      Tuleb rõhutada, et erinevalt teistest menetlust reguleerivatest tingimustest, mis sisalduvad määruse nr 2100/94 neljanda osa VI peatükis – näiteks määruse artiklis 77 –
ning mis eristavad menetlust „ametis“ ja „apellatsiooninõukogus“, ei viita miski selle määruse artikli 80 lõikes 1 sellele, et seal sisalduv mõiste „amet“ ei hõlmaks apellatsiooninõukogu. Nagu määruse nr 2100/94 artikli 75 (mis näeb ette, et „[a]meti otsused on motiveeritud“) kohaldamisala puhul, võib määruse artikli 80 lõike 1 kohaldamisala mõista seega nii, et see hõlmab ka apellatsiooninõukogu.
31      Asjaolu, et olukorras, kus tähtaja ennistamise taotlus puudutab tähtaega, millest taotleja ei ole suutnud sordiameti apellatsiooninõukogu menetluses kinni pidada, ei näe ükski määruse nr 2100/94 säte sõnaselgelt ette, et apellatsiooninõukogu on pädev seda läbi vaatama, ei tähenda, et apellatsiooninõukogul selline pädevus puudub.
32      Esiteks tuleb nimelt rõhutada, et määruse nr 2100/1994 artikkel 35, mis käsitleb sisemist pädevuse jaotust sordiameti otsuste puhul, näeb lõikes 1 ette sordiameti juhataja põhimõttelise pädevuse kõigi otsuste puhul, mis ei kuulu apellatsiooninõukogude pädevusse, ning lõikes 2 komitee pädevuse.
33      Lisaks tuleneb määruse nr 2100/94 artikli 81 lõikest 1, et kui määruses või määruse kohaselt vastuvõetud õigusaktides puuduvad menetlust reguleerivad sätted, kohaldab sordiamet liikmesriikides üldiselt tunnustatud menetlusõiguse põhimõtteid. Tähtaja ennistamise valdkonnas on põhimõtteliselt ja vastavalt pädevuse paralleelsuse põhimõttele taotluse kohta otsust tegema pädev organ, kes oli pädev tuvastama tähtaja järgimata jätmist.
34      Määruse nr 2100/1994 artiklite 35 ja 81 koostoimes tõlgendamine võib seega viia järelduseni, et liidu seadusandja soovis kaudselt anda sordiameti apellatsiooninõukogule pädevuse vaadata läbi sellise tähtaja ennistamise taotlus, millest taotleja ei ole suutnud tema menetluses kinni pidada.
35      Teiseks on komisjoni 17. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 874/2009, milles sätestatakse nõukogu määruse nr 2100/94 rakenduseeskirjad seoses menetlusega Ühenduse Sordiametis (ELT 2009, L 251, lk 3), artiklis 7 küll ette nähtud, et komiteed otsustavad tähtaja ennistamise vastavalt määruse nr 2100/94 artiklile 80. Kuid määruse nr 874/2009 artiklis 7 on sätestatud, et nende küsimuste läbivaatamine lisandub pädevusele teha otsuseid, mis on komiteedele antud määruse nr 2100/94 artikli 35 lõikes 2. Seega, arvestades viimati nimetatud sätet, võib määruse nr 874/2009 artiklit 7 tõlgendada nii, et see annab komiteedele pädevuse otsustada tähtaja ennistamise üksnes valdkondades, milles need on pädevad määruse nr 2100/94 artikli 35 lõike 2 alusel. Selline tõlgendus on kooskõlas põhimõttega, mille kohaselt tuleb rakendusmäärust tõlgendada võimaluste piires kooskõlas alusmääruse sätetega (24. juuni 1993. aasta kohtuotsus Dr Tretter, C‑90/92, EU:C:1993:264, punkt 11, ja 10. septembri 1996. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, C‑61/94, EU:C:1996:313, punkt 52). Määruse nr 874/2009 artikli 7 sellise tõlgenduse kohaselt ei kuulu komiteede pädevusse aga sellise tähtaja ennistamine, millest taotleja ei suutnud sordiameti apellatsiooninõukogu menetluses kinni pidada.
36      Tuleb lisada, et määruse nr 874/2009 artikkel 7 kehtestati selleks, et teha sordiameti tasandil kindlaks isik (st juhataja või mõni tema alluv) või komitee, kes on pädev tegema otsust tähtaja ennistamise taotluse kohta olukorras, kus selle ameti menetluses on jäetud tähtaeg järgimata. Seevastu ei ole nimetatud määruses niisugusest kindlakstegemisest mingit kasu, kui tegemist on sellise tähtaja ennistamise taotlusega, millest ei peetud kinni sordiameti apellatsiooninõukogu menetluses. Nimelt on just viimane ainsana pädev seda küsimust lahendama ja seega ei pea teda olema selles osas määruses nr 2100/94 sõnaselgelt kindlaks tehtud.
37      Kolmandaks, nagu nähtub määruse nr 2100/94 kahekümne kuuendast põhjendusest, tuleb „sordiameti, sealhulgas apellatsiooninõukogu kohustused ja volitused, mis on seotud sordi ühenduse kaitse alla võtmise, sordikaitse lõpetamise või kontrollimise ning avaldamisega, kujundada võimaluse piires muude süsteemide jaoks väljatöötatud eeskirjade põhjal, nii nagu ka ameti ülesehitus ja töökord, koostöö komisjoni ja liikmesriikidega, eriti haldusnõukogu kaudu, kontrolliasutuste osalemine registreerimiskatsetel ja lisaks sellele vajalikud eelarvega seotud meetmed“.
38      Sellega seoses tuleb märkida, et Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) apellatsioonikojale anti pädevus vaadata läbi tähtaja ennistamise taotlus, kui taotluse esemeks olev tegemata jäetud toiming puudutab talle hilinenult esitatud kaebust. Nimelt on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2017, L 154, lk 1) artikli 104 „Tähtaja ennistamine“ lõikes 4 vastavalt eespool punktis 33 meenutatud pädevuse paralleelsuse põhimõttele ette nähtud, et „[t]aotluse kohta teeb otsuse talitus, kelle pädevuses on teha otsus sooritamata jäetud toimingu kohta“.
39      Sellega seoses tuleb nii palju kui võimalik tõlgendada ka sordiameti, sealhulgas tema apellatsiooninõukogude pädevust EUIPO jaoks määrusega 2017/1001 kehtestatud eespool viidatud eeskirjadest lähtudes; see ajendab asuma lisaks seisukohale, et sordiameti apellatsiooninõukogu peaks olema pädev vaatama läbi sellise tähtaja ennistamise taotlust, millest taotleja ei suutnud tema menetluses kinni pidada.
40      Eespool punktidest 28–39 nähtub, et sordiameti apellatsiooninõukogu leidis õigesti, et ta on pädev tegema otsust tähtaja ennistamise taotluse kohta, mis esitati seetõttu, et hageja ei pidanud apellatsiooninõukogu menetluses kinni kaebuse esitamise tähtajast.
41      Hagi põhineb neljal väitel, millest esimene puudutab väära hinnangut COVID‑19 pandeemiast tingitud vääramatu jõu olemasolule, teine väära hinnangut vabandatava eksimuse olemasolule, kolmas tõendite väära või ebatäpset tõlgendamist ning neljas määruse nr 874/2009 artikli 65 rikkumist.
42      Üldkohus peab otstarbekaks analüüsida koos kolme esimest väidet ja seejärel eraldi neljandat väidet.
Esimene, teine ja kolmas väide, mis puudutavad vastavalt väära hinnangut COVID‑19 pandeemiast tingitud vääramatu jõu olemasolule, väära hinnangut vabandatava eksimuse olemasolule ja tõendite väära või ebatäpset tõlgendamist
43      Esimeses, teises ja kolmandas väites heidab hageja sordiameti apellatsiooninõukogule sisuliselt ette seda, et viimane jättis tähelepanuta, et hageja seisis silmitsi COVID‑19 pandeemiast tingitud vääramatu jõuga. Ta leiab nimelt, et apellatsiooninõukogu ei andnud hinnangut faktiliste asjaolude alusel, vaid piirdus järeldusega, et esitatud tõendid ei ole veenvad. Esiteks tugineb hageja oma töötajate ulatuslikule töölt puudumisele meditsiinilistel põhjustel. Ta osutab eelkõige sellele, et töölt puudus ainus töötaja, kes vastutas sordiametiga suhtlemise ja kirjavahetuse eest. Teiseks väidab ta, et arvestades tema kui keskmise suurusega põllumajandusettevõtte olukorda, kujutab mis tahes töötajate nappus endast tema jaoks vääramatut jõudu. Ta lisab sellega seoses, et nii rahalised kui ka õiguslikud takistused ei võimaldanud tal töötajate nappust korvata.
44      Sordiamet vaidlustab nende väidete põhjenduseks esitatud argumendid.
45      Määruse nr 2100/94 artikli 80 lõikes 1 on ette nähtud, et kui ühenduse sordikaitse taotleja või omanik või sordiameti menetluse mis tahes muu osaline ei ole ülesnäidatud hoolsusele vaatamata suutnud erilistel asjaoludel kinni pidada ameti tähtajast, taastatakse taotlemisel tema õigused, kui tähtajast kinni pidamata jätmine on selle määruse alusel otseselt põhjustanud õiguse või õiguskaitsevahendi kaotamise.
46      Määruse nr 2100/94 artikli 80 lõikest 1 tuleneb, et tähtaja ennistamise eelduseks on kahe kumulatiivse tingimuse täidetus, millest esimene on see, et asjaomane isik on tegutsenud erilistel asjaoludel nõutava hoolsusega, ja teine see, et selle isiku poolse tähtajast kinni pidamata jätmise otsene tagajärg on õiguse või õiguskaitsevahendi kaotamine (vt analoogia alusel 15. septembri 2011. aasta kohtuotsus Prinz Sobieski zu Schwarzenberg vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – British-American Tobacco Polska (Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg), T‑271/09, ei avaldata, EU:T:2011:478, punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika).
47      Lisaks on tähtaegadest kinnipidamine avalikes huvides ning tähtaja ennistamine võib kahjustada õiguskindlust. Järelikult tuleb tähtaja ennistamise tingimusi tõlgendada rangelt (vt selle kohta analoogia alusel 9. detsembri 2022. aasta kohtuotsus AMO Development vs. EUIPO (meditsiiniseadmed), T‑311/22, ei avaldata, EU:T:2022:822, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika).
48      Käesoleval juhul vaidlustab hageja koos esitatud kolme väite raames sordiameti apellatsiooninõukogu hinnangu eespool punktis 46 nimetatud esimese tingimuse kohta osas, milles apellatsiooninõukogu järeldas, et hageja ei ole tõendanud, et ühelt poolt seisis ta silmitsi eriliste asjaoludega ja et teiselt poolt näitas ta üles neil asjaoludel nõutavat hoolsust.
49      Esimesena tuleb analüüsida argumenti, mis põhineb hageja töötajate COVID‑19 pandeemiast tingitud töölt puudumisel.
50      Esiteks leidis apellatsiooninõukogu õigesti, et hageja ei ole esitanud veenvaid argumente, mis võimaldaksid asuda seisukohale, et asjaomane töölt puudumine selgitab, miks apellatsiooninõukogule kaebuse esitamise tähtaega ei järgitud.
51      Hageja ei vaidle nimelt vastu sellele, et ta sai 21. märtsi 2022. aasta otsuse kätte 30. märtsil 2022. Seega pidi ta konkreetselt tõendama, miks ta ei suutnud kinni pidada kaebuse esitamise tähtajast, mis kulges 30. märtsist 30. maini 2022.
52      Hageja ei ole aga esitanud ühtegi tõendit, mis näitaks, et tema töötajad puudusid meditsiinilistel põhjustel töölt ajavahemikul 30. märtsist kuni 30. maini 2022.
53      Teiseks, mis puudutab konkreetsemat argumenti, et töölt puudus ainus töötaja, kes vastutas kirjavahetuse eest sordiametiga, siis nähtub kõigepealt huvitatud isiku avaldusest, et ta puudus töölt pigem 2022. aasta jaanuaris. Hageja ei ole esitanud ühtegi dokumenti, milles oleks märgitud, millal see töötaja, kes vastutas kirjavahetuse eest sordiametiga, töölt puudus ja ei olnud seega võimeline täitma talle selle kirjavahetusega seoses usaldatud ülesandeid.
54      Seega ei ole hageja esitanud tõendeid, mis võimaldaksid näidata, et sordiametiga peetava kirjavahetuse eest vastutav töötaja puudus töölt 2022. aasta märtsist maini
ning et hageja seisis seega silmitsi COVID‑19 pandeemiast tingitud eriliste asjaoludega, mis takistasid tal kinni pidada sordiameti apellatsiooninõukogule 21. märtsi 2022. aasta otsuse peale kaebuse esitamise tähtajast.
55      Järgmiseks, isegi eeldusel, et see töötaja puudus töölt ajavahemikul 30. märtsist kuni 30. maini 2022, ei ole hageja esitanud ühtegi tõendit, mis selgitaks, miks ei olnud seda töötajat võimalik asendada.
56      Lõpetuseks tuleb tõdeda, et hageja ei ole selgitanud, miks ta ei kasutanud muid võimalikke lahendusi sordiametiga peetava kirjavahetuse eest vastutava töötaja töölt puudumise korvamiseks. Näiteks, isegi kui selle töötaja töölt puudumine oleks tõendatud – mis käesoleval juhul nii ei ole –, ei ole hageja selgitanud, mis takistas tal anda asjaomasel ajavahemikul mõnele teisele töötajale üle selle töötaja ülesandeid ja kasutajatunnuseid, mis võimaldavad siseneda MyPVRi kasutajakontole, ega esitanud selle kohta tõendeid.
57      Sellega seoses on Üldkohus juba otsustanud, et teatava isiku äriühingust eemalviibimist ei saa isegi juhul, kui see isik vastutab kirjavahetuse eest institutsiooniga, pidada hagejast sõltumatuks asjaoluks (vt selle kohta 24. märtsi 2022. aasta kohtumäärus Cheers Interactive (India) vs. EUIPO – Furrion Property (kolme horisontaalse musta triibu kujutis), T‑544/21, ei avaldata, EU:T:2022:202, punkt 36).
58      Kolmandaks, mis puudutab argumenti, et hageja partneräriühing langes küberründe ohvriks, millest tulenevalt sai kaudselt kannatada ka hageja, siis ei ole hageja selgitanud ega ammugi mitte tõendanud, kuidas saab 2021. aasta detsembri lõpus toimunud küberrünne, millega seoses esitati 7. jaanuaril 2022 kaebus Itaalia riigiprokurörile, õigustada viis kuud hiljem lõppenud tähtaja järgimata jätmist, seda enam, et vaidlust ei ole selles, et hageja sai 21. märtsi 2022. aasta otsuse kätte 30. märtsil 2022.
59      Neljandaks tuleb tagasi lükata hageja argument, mille kohaselt ei teavitanud sordiamet teda sisuliselt nõuetekohaselt kohaldatavatest eeskirjadest ja õiguskaitsevahenditest. Kõigepealt tuleb märkida, et sordiamet juhtis 21. märtsi 2022. aasta otsuses selgelt hageja tähelepanu võimalusele esitada selle otsuse peale kaebus kahe kuu jooksul alates selle jõustumisest.
60      Seejärel, nagu sordiamet väga õigesti rõhutab, teavitati hagejat sordiameti 5. mai 2022. aasta e-kirjaga selgelt võimalusest esitada kaebus ja selle esitamise tingimustest. Sordiamet täpsustas isegi tingimusi, mis peavad olema täidetud, et esitada korraga nii kaebus tühistamise nõudes kui ka tähtaja ennistamise taotlus.
61      Lõpuks tuleb märkida, et ükski säte ei kohusta sordiametit teavitama poolt tema käsutuses olevatest menetlustest ega ammugi mitte soovitama sellele poolele mingit õiguskaitsevahendit (vt selle kohta 4. mai 2018. aasta kohtuotsus Skyleader vs. EUIPO – Sky International (SKYLEADER), T‑34/17, ei avaldata, EU:T:2018:256, punkt 43).
62      Teisena väidab hageja asjatult, et kuna ta on keskmise suurusega ettevõtja, siis ei olnud tal piisavalt rahalisi vahendeid, et võtta tööle lisatöötajaid haiguspuhkusel olevate töötajate asendamiseks. Sama asjatult viitab ta õiguslikele takistustele, mis ei võimaldanud tal töötajaid tööle võtta.
63      Esiteks tähendab hageja ebamäärane argumentatsioon nimelt seda, et keskmise suurusega põllumajandusettevõtte mis tahes töötajate nappust tuleb pidada vääramatuks jõuks.
64      Selline arutluskäik ei ole piisav, et tõendada konkreetselt, et tähtaja ennistamise tingimused on täidetud ja et sordiamet on selles osas teinud hindamisvea. Nagu on rõhutatud eespool punktis 47, tuleb meenutada, et neid tingimusi tuleb tõlgendada rangelt.
65      Teiseks esitas hageja argumendi, et tal ei olnud Itaalia õigusnormide tõttu seaduslikult võimalik töötajaid tööle võtta, esimest korda Üldkohtule.
66      Liidu kohus peab aga vaidlustatud otsuse õiguspärasust hindama nende asjaolude alusel, mis olid sordiameti käsutuses otsuse tegemise ajal (vt selle kohta 24. septembri 2025. aasta kohtuotsus AQ vs. ECHA, T‑1101/23, ei avaldata, EU:T:2025:894, punkt 33).
67      Lisaks ei lisatud hagiavaldusele seadusandlikku akti, millega hageja oma argumenti põhistab. Hagiavalduses on mainitud selle õigusakti ühte sätet vaid ebamääraselt ja seda konteksti paigutamata ning see ei sisalda seega mingit konkreetset selgitust, mis võimaldaks kindlaks teha, kas ja kuidas oli see õigusakt käesolevas asjas tegelikult kohaldatav.
68      Järelikult leidis sordiamet pärast seda, kui ta oli arvesse võtnud asjaolusid, mis esitati talle koos tähtaja ennistamise taotlusega, õigesti, et hageja ei ole tõendanud, et ta seisis silmitsi eriliste asjaoludega, ega seda, et ta toimis neil asjaoludel nõutava hoolsusega.
69      Sellest järeldub, et kolm esimest väidet tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Neljas väide, mis puudutab määruse nr 874/2009 artikli 65 rikkumist
70      Neljandas väites leiab hageja esiteks, et ta ei saanud sordiameti 10. jaanuaril 2022 saadetud meeldetuletust tasumata aastamaksu kohta. Ta heidab sordiametile ette määruse nr 874/2009 artikli 65 rikkumist, kuna viimane ei esitanud tõendeid selle meeldetuletuse tegeliku kättetoimetamise ja vastuvõtmise kohta. Teiseks vaidleb hageja sisuliselt vastu seisukohale, et MyPVRi kasutajakonto on ametlik dokumentide või otsuste kättetoimetamise viis määruse nr 2100/94 ja määruse nr 874/2009 tähenduses, ning seetõttu vaidlustab ta sordiameti poolt ja sordiametile saadetud teadete elektroonilise edastamise süsteemide kasutamise üldtingimuste (edaspidi „MyPVRi üldtingimused“) kohaldatavuse; need üldtingimused on kehtestatud sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuses.
71      Sordiamet vaidleb vastu selle väite põhjendamiseks esitatud argumentidele.
72      Kõigepealt tuleb rõhutada, et neljanda väite põhjendamiseks esitatud argumendid on sisuliselt identsed nendega, mis esitati teise väite põhistamiseks kohtuasjas, milles tehti 17. aprilli 2024. aasta kohtuotsus Melrose (T‑2/23, EU:T:2024:247), mis jäeti apellatsioonimenetluses muutmata 1. augusti 2025. aasta kohtuotsusega Romagnoli Fratelli vs. CPVO (C‑426/24 P, ei avaldata, EU:C:2025:619). Neile tuleb anda sama vastus.
73      Esiteks on MyPVRi kasutajakonto 27. oktoobri 2021. aasta võlateate ja 10. jaanuari 2022. aasta meeldetuletuse puhul kehtiv ametlik kättetoimetamise viis (17. aprilli 2024. aasta kohtuotsus Melrose, T‑2/23, EU:T:2024:247, punktid 52–65).
74      Määruse nr 2100/94 artikli 79 kohaselt toimetab amet nimelt omal algatusel kätte kõik otsused ja kutsed ning teated ja teatised, mis on tähtaja arvestamise aluseks või mis tuleb kas vastavalt selle määruse muudele sätetele või vastavalt selle määruse kohaselt vastuvõetud sätetele või sordiameti juhataja korraldusele kätte toimetada. Kättetoimetamine võib toimuda ka liikmesriikide pädevate sordikaitseasutuste vahendusel.
75      Tuleb märkida, et kuna nii 27. oktoobri 2021. aasta võlateade kui ka 10. jaanuari 2022. aasta meeldetuletus on mõlemad sellise tähtaja aluseks, mida hageja peab järgima, tuleb neid pidada „teadeteks [või] teatisteks, mis on tähtaja arvestamise aluseks“, määruse nr 2100/94 artikli 79 tähenduses.
76      Määruse nr 874/2009 artikli 64 lõike 4 kohaselt toimetatakse sellised dokumendid või nende koopiad, mis sisaldavad akte, mille omal algatusel kättetoimetamine on sätestatud määruse nr 2100/94 artiklis 79, kätte elektrooniliselt vastavalt sordiameti juhataja poolt määratud eeskirjadele või posti teel väljastusteatega tähitud kirjaga.
77      Määruse nr 874/2009 artikli 64 lõike 4 sõnastusest tuleneb ühelt poolt, et sordiameti teated ja teatised, mis on tähtaja arvestamise aluseks määruse nr 2100/94 artikli 79 tähenduses, võib kätte toimetada elektrooniliselt, ja teiselt poolt, et sordiameti juhataja määrab sellise elektroonilise kättetoimetamise eeskirjad.
78      Sordiameti juhataja võttis 20. detsembril 2016 määruse nr 874/2009 artikli 64 lõike 4 alusel vastu otsuse, mis käsitleb teadete elektroonilist edastamist sordiameti poolt ja sordiametile.
79      Sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 3 esimeses lõigus on ette nähtud, et sordiamet teeb oma veebisaidil www.cpvo.europa.eu kättesaadavaks elektroonilise suhtluse platvormi, mis võimaldab kasutajatel kätte saada, kuvada, trükkida ja salvestada kõik elektroonilisel kujul olemas olevad sordiameti poolt edastatud dokumendid ja teated ning vastata teadetele, toimiku taotlustele ja muudele dokumentidele. See elektrooniline suhtlusruum (või „kasutajakonto“) on piiratud juurdepääsuga süsteem ja seda nimetatakse MyPVRiks.
80      Sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 3 neljandas lõigus on ette nähtud, et kui MyPVR saab
lõpuni arendatud, pakub see võimalust saada kõik sordiameti teated kätte elektrooniliselt. Kui kasutaja otsustab selle võimaluse kasuks, saadab sordiamet talle kõik teated elektrooniliselt selle kasutajakonto kaudu, välja arvatud juhul, kui see ei ole tehniliselt võimalik.
81      Sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 4 esimeses lõigus on ette nähtud, et niipea kui kasutaja otsustab sordiametiga elektrooniliselt suhtlemise võimaluse kasuks, edastatakse talle kõik elektroonilisel kujul olemas olevad sordiameti ametlikud teated MyPVRi kaudu. Dokumendid, mis sisaldavad akte, mille omal algatusel kättetoimetamine on sätestatud määruse nr 2100/94 artiklis 79, toimetatakse kätte MyPVRi kaudu.
82      Sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 6 kohaselt „täpsustavad MyPVRi kaudu [sordiameti] poolt ja [sordiametile]
saadetud teadete elektroonilise edastamise süsteemi kasutamise üldtingimused, mis on avaldatud [sordiameti] veebisaidil, täiendavalt elektroonilisi toiminguid, nendega seotud tingimusi ja tehnilisi nõudeid, mille kohaselt peab toimuma teadete ja/või teatiste elektrooniline edastamine [sordiameti] poolt ja [sordiametile], ning kasutamiskohustusi, millega kasutajad peavad nõustuma“ [mitteametlik tõlge].
83      Sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 3 esimesest ja neljandast lõigust, mida on mainitud eespool punktides 79–81, tuleneb, et kõik teated ja teatised, sealhulgas need, mis on hõlmatud määruse nr 2100/94 artikliga 79, võib kätte toimetada MyPVRi kasutajakonto kaudu tingimusel, et kasutaja on otsustanud sordiametiga elektrooniliselt suhtlemise võimaluse kasuks.
84      Lisaks on sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artiklis 6, mida on mainitud eespool punktis 82, ette nähtud, et MyPVRi üldtingimustes täpsustatakse täiendavalt elektroonilisi toiminguid, nendega seotud tingimusi ja tehnilisi nõudeid, mille kohaselt peab toimuma teadete ja/või teatiste elektrooniline edastamine sordiameti poolt. Järelikult ei saa ka nende üldtingimuste kohaldatavust kahtluse alla seada.
85      Pealegi kinnitab MyPVRi üldtingimuste versiooni 3.0 punkti 4 alapunkt b, et kui kasutaja on otsustanud elektroonilise suhtluse kasuks, toimetab sordiamet talle otsused, teated ja muud dokumendid kehtivalt kätte elektrooniliselt, kasutajakonto kaudu, välja arvatud juhul, kui see osutub võimatuks tehnilistel põhjustel või kui selle konto teatavad funktsioonid on väljaarendamisel. Sellisel juhul võib sobivaks kättetoimetamise vahendiks lugeda elektroonilist edastamist e-kirja teel või mis tahes muu nõuetekohase sidevahendi kaudu.
86      Seega ei saa nõustuda etteheitega, et MyPVRi kasutajakonto kui üks ametlikest kättetoimetamise vahenditest on sisuliselt õigusvastane.
87      Sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 3 neljandast lõigust ja artikli 4 esimesest lõigust ning MyPVRi üldtingimuste versiooni 3.0 punkti 4 alapunktist b tuleneb siiski, et MyPVRi ametliku kättetoimetamise vahendina kasutamise tingimuseks on see, et kasutaja on otsustanud sordiametiga elektroonilise suhtluse kasuks.
88      Sellega seoses tuleb märkida, et hageja ei vaidle vastu sellele, et ta otsustas elektroonilise suhtluse kasuks MyPVRi kaudu eespool punktis 87 nimetatud sätete tähenduses ning et ta nõustus MyPVRi üldtingimuste versiooniga 3.0, kinnitades nii oma otsust valida elektrooniline suhtlus.
89      MyPVRi üldtingimuste versiooni 3.0 punkti 2 kohaselt kohustuvad kasutajad kasutama kasutajakontot eelkõige sordiameti edastatavate teadete ja dokumentide vastuvõtmiseks. Elektroonilist suhtlust e-kirja teel võib sobiva kättetoimetamise vahendina aktsepteerida ainult juhul, kui platvorm selleks ei sobi. Lisaks on MyPVRi üldtingimuste versiooni 3.0 punkti 2 teises lõigus sätestatud, et kasutajakonto kasutamisel kohustub kasutaja täitma üldtingimuste punkti 2 esimeses lõigus sätestatud kohustusi.
90      Seega ei ole mingit kahtlust, et kasutades kasutajakontot ja nõustudes MyPVRi üldtingimustega, soostus hageja saama sordiameti teateid ja teatisi MyPVRi kasutajakonto kaudu.
91      Eeltoodut arvestades tuleb tagasi lükata etteheide, et MyPVR kui ametliku kättetoimetamise vahend on hageja puhul õigusvastane.
92      Teiseks, mis puudutab etteheidet määruse nr 874/2009 artikli 65 väidetava rikkumise kohta seeläbi, et sordiamet ei tõendanud 10. jaanuaril 2022 saadetud meeldetuletuse tegelikku kättetoimetamist ja vastuvõtmist, siis see tuleb tagasi lükata samadel põhjustel kui need, mis on esitatud 17. aprilli 2024. aasta kohtuotsuses Melrose (T‑2/23, EU:T:2024:247, punktid 71–77).
93      Nimelt tuleb rõhutada, et 10. jaanuari 2022. aasta meeldetuletus saadeti MyPVRi kaudu. Seetõttu ei saa käesolevas asjas kohaldada määruse nr 874/2009 artiklit 65, mis käsitleb posti teel kättetoimetamist. Sellega seoses tuleb viidata määruse nr 874/2009 artiklile 64a, mis käsitleb elektroonilist või muude tehniliste sidevahendite abil kättetoimetamist.
94      Määruse nr 874/2009 artikli 64a lõikes 1 on sätestatud, et elektroonilise kättetoimetamise korral edastatakse asjaomase dokumendi digitaalkoopia. Kättetoimetamine loetakse toimunuks sellel kuupäeval, mil saaja edastatud teate kätte sai. Sordiameti juhataja määrab kindlaks elektroonilise kättetoimetamise üksikasjad. Sama määruse artikli 64a lõike 3 kohaselt määrab sordiameti juhataja kindlaks kättetoimetamise üksikasjad muude tehniliste sidevahendite abil toimuva teabevahetuse korral.
95      Nagu eespool punktides 88–90 juba tõdetud, ei vaidle hageja vastu sellele, et ta nõustus sordiameti teadete ja teatiste vastuvõtmisega MyPVRi kaudu. Sellega seoses tuleb samuti meenutada, et sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 4 esimeses lõigus on sätestatud, et niipea kui kasutaja otsustab sordiametiga elektrooniliselt suhtlemise võimaluse kasuks, edastatakse talle MyPVRi kaudu kõik elektroonilisel kujul olemas olevad sordiameti ametlikud teated, sealhulgas dokumendid, mis sisaldavad akte, mille kättetoimetamine on sätestatud määruse nr 2100/94 artiklis 79. Seega tuleb MyPVRi pidada ainsaks ametlike teadete, sealhulgas määruse nr 2100/94 artiklis 79 mainitud teadete ametliku edastamise vahendiks.
96      Seetõttu toimetas sordiamet oma juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 4 esimese lõigu alusel hagejale MyPVRi kaudu esiteks 27. oktoobril 2021 kätte võlateate aastamaksu tasumise kohta, millele järgnes 28. oktoobril 2021 automaatne e-kiri, ja teiseks 10. jaanuaril 2022 meeldetuletuse, milles hagejal paluti määruse nr 2100/94 artikli 83 lõike 2 alusel tasuda tasumata maks, millele järgnes 11. jaanuaril 2022 automaatne e-kiri.
97      Mis puudutab 10. jaanuari 2022. aasta meeldetuletuse tegelikku kättetoimetamist, siis on sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 4 neljandas lõigus täpsustatud, et otsus või muu dokument loetakse kätte
toimetatuks seitsmendal päeval, mis järgneb päevale, mil kasutajale saadeti e-kiri, millega anti teada, et sordiamet on otsuse või dokumendi digitaalkoopia kasutajakontole üles laadinud. Käesoleval juhul järeldub sellest, et 10. jaanuari 2022. aasta meeldetuletus tuleb lugeda kätte
toimetatuks 18. jaanuaril 2022, st seitsmendal päeval pärast 11. jaanuari 2022, mil saadeti automaatne e-kiri, milles hagejat teavitati kõnealuse dokumendi üleslaadimisest MyPVRi kasutajakontole.
98      Lisaks näeb sordiameti juhataja 20. detsembri 2016. aasta otsuse artikli 4 viies lõik ette, et kui kasutajal ei õnnestu otsuse või muu dokumendiga tutvuda, peab ta sellest sordiametile viivitamata teatama. Tuleb tõdeda, et käesoleval juhul ei teatanud hageja sordiametile probleemidest asjaomaste dokumentidega tutvumisel.
99      Järelikult ei saa sordiametile ette heita 10. jaanuari 2022. aasta meeldetuletuse kätte
toimetamata jätmist. Kuna hageja ei ole tõendanud vastupidist, tuleb kõnealune meeldetuletus lugeda hageja poolt kätte
saaduks 18. jaanuaril 2022. Järelikult tuleb ka see etteheide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
100    Eeltoodut arvestades tuleb neljas väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata ja sellest tulenevalt jätta hagi tervikuna põhjendamatuna rahuldamata, ilma et oleks vaja teha otsust hageja teise nõude kohta, milles palutakse sisuliselt, et Üldkohus rahuldaks apellatsiooninõukogu poolt läbi vaadatud tähtaja ennistamise taotluse, ega hageja kolmanda nõude kohta, milles Üldkohtul palutakse taastada asjaomane ühenduse sordikaitse.
Kohtukulud
101    Üldkohtu kodukorra artikli 134 lõike 1 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud kohtukulud hüvitama, kui vastaspool on seda nõudnud.
102    Kuna hageja on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud vastavalt sordiameti nõudele välja mõista hagejalt.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (kuues koda)
otsustab:
1.      Jätta hagi rahuldamata.
2.      Mõista kohtukulud välja Romagnoli Fratelli SpA-lt.
Škvařilová-Pelzl
Nõmm
Kukovec
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 29. aprillil 2026 Luxembourgis.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: inglise.