Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
MACIEJ
SZPUNAR
prednesené
12. februára
2026(1)
Vec C‑658/24
Penny Market Kft.
proti
Komárom‑Esztergom Vármegyei Kormányhivatal
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Győri
Törvényszék (Župný
súd
Győr,
Maďarsko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Vnútroštátna
právna
úprava, v ktorej
sa
požaduje,
aby
určití
distribútori
potravín
počas
špecifikovaného
obdobia
znížili
ceny
niektorých
potravinových
výrobkov a mali
na
sklade
ich určité
množstvo – Pokuta – Nariadenie
(EÚ) č. 1308/2013 – Smernica
2006/123/ES – Článok 14 – Sloboda
usadiť
sa – Diskriminácia “
1.        Krízy,
najmä
tie
celoeurópskeho
charakteru,
sú v súčasnosti
nielen
pravidelným
javom,
ale
ak
majú
hospodársky
charakter,
predstavujú
pre
Európsku
úniu a jej
členské
štáty
výzvu,
ako
ochrániť
obyvateľstvo
pred
nadmernými
finančnými
dôsledkami.
Najmä
niektoré
členské
štáty
vynakladajú
veľké
úsilie
na
to,
aby
svojim
obyvateľom
kompenzovali
to,
čo
považujú
za
narušenie
trhu.
Často
však
práve
takto
zavedené
opatrenia
spôsobujú
(nové)
narušenia
trhu,
keďže
na
vnútornom
trhu,
ktorý
sa
vyznačuje
voľným
pohybom
tovaru,
služieb a výrobných
prostriedkov,
niekto – či
už
verejný
alebo
súkromný
subjekt – nakoniec
účet
zaplatí.
2.        Prejednávaná vec,
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Győri
Törvényszék (Župný
súd
Győr,
Maďarsko),
je
dobrým
príkladom
tohto
javu:
Maďarsko s cieľom
bojovať
proti
inflácii a zaistiť
bezpečnosť
dodávok
určitých
potravinárskych
výrobkov,
pri
ktorých
považuje
za
úplne
nevyhnutné,
aby
boli
spotrebiteľom
ľahko
dostupné
za
prijateľné
ceny,
zaviedlo
pre
maloobchodníkov
povinnosť
poskytovať
zľavy
na
tieto
výrobky a zásobovať
sa
nimi v dostatočnom
množstve.
Opatrenie
sa
vzťahuje
len
na
maloobchodníkov s finančným
obratom
nad
určitou
prahovou
hodnotou,
takže
hoci
sa
zdanlivo
uplatňuje
bez
rozdielu
na
maďarských
maloobchodníkov
aj
na
maloobchodníkov
so
sídlom v iných
členských
štátoch
EÚ, v skutočnosti
sa
týka
takmer
výlučne
tých
druhých.
3.        Súdny
dvor
už v rozsudku
SPAR
Magyarország(2) rozhodol,
že
právnej
úprave
podobnej
tej, o ktorú
ide v prejednávanej veci,
bráni
nariadenie
(EÚ) č. 1308/2013(3),
právny
nástroj
prijatý v rámci
spoločnej
poľnohospodárskej
politiky
Európskej
únie. V týchto
návrhoch
navrhujem
Súdnemu
dvoru,
aby
rozhodol v súlade s touto
judikatúrou
tak,
že
predmetnému
maďarskému
opatreniu
bráni
aj
smernica
2006/123/ES(4).
I.      Právny rámec
A.      Právo Únie
1.      Nariadenie č. 1308/2013
4.        Podľa článku 83 ods. 5
nariadenia č. 1308/2013
„členské
štáty
môžu
prijímať
alebo
zachovávať
doplňujúce
vnútroštátne
ustanovenia
týkajúce
sa
výrobkov,
na
ktoré
sa
vzťahuje
obchodná
norma
Únie,
len
ak
sú
tieto
ustanovenia v súlade s právnymi
predpismi
Únie,
najmä
pokiaľ
ide o zásadu
voľného
pohybu
tovaru, a podliehajú
smernici…
98/34/ES(5)“.
2.      Smernica 2006/123
5.        Podľa
článku 1
ods. 1
smernice
2006/123
„táto
smernica
stanovuje
všeobecné
ustanovenia,
ktoré
uľahčujú
výkon
slobody
poskytovateľov
usadiť
sa a voľný
pohyb
služieb,
pričom
sa
zachová
vysoká
úroveň
kvality
služieb“.
6.        Článok 3 uvedenej
smernice s názvom
„Vzťah k iným
ustanoveniam
práva
[Únie]“
znie
takto:
„1.      Ak
existuje
rozpor
medzi
ustanoveniami
tejto
smernice a ustanovením
iného
aktu
[Únie],
ktorým
sa
upravujú
osobitné
aspekty
prístupu k činnosti v oblasti
služieb
alebo
jej
výkonu v osobitných
oblastiach
alebo v osobitných
povolaniach,
má
ustanovenie
iného
aktu
[Únie]
prednosť a uplatňuje
sa
na
tieto
osobitné
oblasti
alebo
povolania. …
…“
7.        Článok 14
smernice
2006/123, nazvaný
„Zakázané
požiadavky“,
znie
takto:
„Členské
štáty
nepodmieňujú
prístup k činnosti v oblasti
služieb
alebo
jej
vykonávanie
na
ich
území
splnením
žiadnej z týchto
požiadaviek:
1.      diskriminačné
požiadavky,
priamo
alebo
nepriamo
založené
na
štátnej
príslušnosti,
alebo v prípade
spoločností
na
umiestnení
ich
sídla. …
…“
B.      Maďarské právo
8.        Dňa
24. mája
2022
maďarská
vláda
vyhlásila
mimoriadny
stav
vzhľadom
na
vojnovú
situáciu
na
Ukrajine. V rámci
tohto
osobitného
právneho
režimu
vláda
prijala
háborús élelmiszerár‑infláció csökkentése érdekében szükséges intézkedésekről szóló 162/2023.
(V. 5.)
Korm.
rendelet (nariadenie
vlády č. 162/2023 z 5. mája o opatreniach
potrebných
na
zníženie
inflácie
cien
potravín v súvislosti s vojnou;
ďalej
len
„nariadenie
vlády“),
ktoré
nadobudlo
účinnosť
6. mája
2023, s cieľom
riešiť
problematiku
vysokej
miery
inflácie
spôsobenej
vojnou.
9.        Ustanovenie § 1 ods. 2
podods. 2
nariadenia
vlády
znie:
„[Na
účely
tohto
nariadenia]
‚obchodníkom‘
[je]
obchodník,
ktorého
hlavnou
činnosťou
je
činnosť
označená
ako
‚4711
Maloobchod v nešpecializovaných
predajniach
najmä s potravinami,
nápojmi
alebo
tabakom‘ v štatistickej
nomenklatúre
hospodárskych
činností,
ktorého
čistý
obrat
podľa
[a kiskereskedelmi adóról szóló 2020.
évi XLV.
törvény (zákon č. XLV z roku
2020 o dani z maloobchodného
predaja)]
presiahol
1
miliardu
forintov
(HUF) v roku
2021.“
10.      V ustanovení § 2 ods. 1
až
2a
uvedeného
nariadenia
vlády
sa stanovuje:
„1.      Pre
výrobky v kategóriách
uvedených v prílohe
1
(ďalej
len
‚kategórie
výrobkov,
na
ktoré
sa
vzťahuje
povinná
zľava‘) a skupiny
výrobkov
uvedené v prílohe
2
sú
obchodníci
povinní v období
od
1. júna
2023
do
30. júna
2024
prijať
zníženie
cien
vo
všetkých
prevádzkach
(alebo v prípade
zásielkového
predaja
na
každej
platforme,
na
ktorej
sa
táto
činnosť
vykonáva).
2.      Pre
kategórie
výrobkov
uvedené v prílohe
1
sú
obchodníci
počas
trvania
zníženia
cien
opísaného v odseku
1
povinní
uplatňovať
počas
zľavového obdobia a od
skončenia
zľavového obdobia
opakovane v súvislosti s aspoň
jedným
výrobkom
podľa
vlastného
výberu v každom
zľavovom období z každej
kategórie
výrobkov,
na
ktoré
sa
vzťahuje
povinná
zľava
(ďalej
len
‚zľavnený
výrobok‘),
maloobchodnú
cenu v hrubom,
ktorá
je
aspoň o 15 % nižšia
ako
najnižšia
maloobchodná
cena v hrubom,
ktorú
uplatňovali
počas
30
dní
pred
prijatým
znížením
ceny
daného
výrobku
(ďalej
len
‚zľavová cena‘).
2a.      V období
od
1. augusta
2023
do
30. júna
2024
sú
obchodníci
okrem
uplatňovania
zľavových cien
podľa
odseku
2
povinní
uplatňovať
na
ďalšie
výrobky
aspoň z dvoch
skupín
výrobkov
(podľa
vlastného
výberu)
uvedených v prílohe
2 v zľavovom období a od
skončenia
zľavového obdobia
opakovane
maloobchodnú
cenu v hrubom,
ktorá
je
aspoň o 15 % nižšia
ako
nákupná
cena.“
11.      V ustanovení § 3 ods. 1
uvedeného
nariadenia
vlády
sa stanovuje:
„Obchodníci
sú
povinní
a)      predávať
zľavnené
výrobky
a
b)      ponúkať
denne
na
predaj
tieto
výrobky
aspoň v takom
priemernom
dennom
množstve,
ktoré
sa
predalo v roku
2022,
aby
bola
vždy
zabezpečená
dostupnosť
pre
zákazníkov.“
12.      V ustanovení § 3/A ods. 1
uvedeného
nariadenia
vlády
sa ďalej
stanovuje:
„Pokiaľ
ide o výrobky
uvedené v prílohe
2,
ktoré
sa
predávali k 1. júnu
2023, obchodníci sú povinní:
a)      predávať;
b)      ponúkať
denne
na
predaj
tieto
výrobky
aspoň v takom
priemernom
dennom
množstve,
ktoré
sa
predalo v roku
2022;
c)      zabezpečiť,
aby
zásoby
vyššie
uvedených
výrobkov – v prípade
potreby
až
do
dvojnásobku
množstva
uvedeného v písmene
b) – a ich
dostupnosť
pre
kupujúcich
zostali
na
úrovni,
ktorá
je
vždy
dostatočná
na
uspokojenie
ich
potrieb,
aby
sa
predišlo
výpadkom
zásob.“
13.      Ustanovenie § 5
ods. 2
tohto
nariadenia
vlády
znie:
„Ak
orgán
počas
kontroly
zistí,
že
povinnosti
stanovené v tomto
nariadení
neboli
dodržané…
…
d)      v prípade
nedodržania
povinností
stanovených v § 3 a § 3/A v každej
kategórii
alebo
skupine
výrobkov
da)      uloží
pokutu
vo
výške
500 000 HUF,
ak
nedostatok
nepresiahne
10 % v každej
kategórii
alebo
skupine
výrobkov;
db)      uloží
pokutu
vo
výške
1
milión HUF,
ak
nedostatok
presiahne
10 %,
ale
nepresiahne
50 % v každej
kategórii
alebo
skupine
výrobkov;
dc)      uloží
pokutu
vo
výške
2
milióny HUF,
ak
nedostatok
presiahne
50 % v každej
kategórii
alebo
skupine
výrobkov
alebo
ak
obchodník
nesplnil
svoju
povinnosť
kedykoľvek
zabezpečiť
dostupnosť
pre
svojich
zákazníkov,
alebo
e)      môže
nariadiť
obchodníkovi,
aby
dočasne
ukončil
svoju
činnosť v prevádzke,
ktorej
sa
porušenie
týka,
na
obdobie
nie
kratšie
ako
jeden
deň a nie
dlhšie
ako
šesť
mesiacov.“
14.      V prílohe
1 k nariadeniu
vlády
je
uvedených
20
kategórií
výrobkov,
na
ktoré
sa
vzťahuje
povinná
zľava,
okrem
iného:
hydinové
mäso;
bravčové
mäso,
hovädzie
mäso a iné
druhy
mäsa;
mäsové
výrobky;
mlieko;
mliečne
výrobky;
chlieb;
pečivo;
sušené
cestoviny;
múka,
cukor;
čerstvá
zelenina;
čerstvé
ovocie;
ovocné a zeleninové
šťavy;
hotové
jedlá,
korenie,
koreniny;
káva,
čaj;
minerálne
vody a nealkoholické
nápoje.
15.      Príloha
2 k nariadeniu
vlády
obsahuje
zoznam
ôsmich
skupín
výrobkov
so
zníženou
cenou,
ktoré
sa v podstate
zhodujú s výrobkami
podliehajúcimi
stanoveným
cenám, o ktoré
šlo v rozsudku
SPAR
Magyarország.
II.    Skutkový stav, konanie a prejudiciálne otázky
16.      Dňa
20. februára
2024
vykonal
žalovaný
vnútroštátny
orgán v rámci
povinného
propagačného
programu
kontrolu
na
mieste v predajni
nachádzajúcej
sa v meste
Tatabánya (Maďarsko),
ktorú
prevádzkuje
Penny
Market Kft.,
žalobkyňa
vo
veci
samej.
17.      Rozhodnutím z 27. marca 2024
uložil
vnútroštátny
orgán
Penny
Marketu pokutu
vo
výške
4
milióny
HUF
(približne
10 380
eur)
za
to,
že
pri
kontrole
na
mieste
zistil,
že
dva
zľavnené
výrobky
(jablká a nealkoholický
nápoj v balení
0,33 l)
boli
síce
na
sklade,
ale
neboli v regáloch v predajnej
časti a v deň
kontroly
sa
neuskutočnil
žiadny
predaj
týchto
výrobkov.
Penny
Market teda
nezabezpečil
predaj
výrobkov
počas
jedného
dňa
týždennej
propagačnej
akcie a konkrétne
neponúkal
na
predaj
priemerné
denné
množstvo
predávané v roku
2022,
aby
sa
zabezpečila
možnosť
nepretržitej
obsluhy
zákazníkov. V dôsledku
toho
žalobkyňa
porušila § 3 ods. 1
nariadenia
vlády.
18.      Pokiaľ
ide o jablká,
žalobkyňa
tvrdí,
že
zo
strany
dodávateľov
došlo k meškaniu a že v deň
kontroly
bolo
predané
priemerné
denné
množstvo
tohto
výrobku,
aké
bolo
predané v roku
2022.
Domnieva
sa,
že
žalovaný
mal
preskúmať
predaj
za
celý
deň a nemal
vyvodzovať
svoje
závery
vo
vzťahu k určitému
časovému
okamihu.
Uvádza,
že v kategórii
minerálnych
vôd a nealkoholických
nápojov
bol
spotrebiteľom k dispozícii
náhradný
výrobok.
19.      Predkladajúci
vnútroštátny
súd
má
pochybnosti o zlučiteľnosti
vládneho
nariadenia s ustanoveniami o vnútornom
trhu
aj s právnymi
predpismi
týkajúcimi
sa
spoločnej
poľnohospodárskej
politiky.
20.      Za
týchto
okolností
Győri
Törvényszék (Župný
súd
Győr)
rozhodnutím z 23. septembra
2024,
ktoré
bolo
doručené
do
kancelárie
Súdneho
dvora
9. októbra
2024,
rozhodol
prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
tieto
prejudiciálne
otázky:
„1.      Majú
sa články 49 a 56 ZFEÚ,
ako
aj článok 16 ods. 1
[smernice
2006/123]
vykladať v tom
zmysle,
že
nebránia
vnútroštátnej
právnej
úprave,
ktorá s odvolaním
sa
na
mimoriadnu
situáciu
ukladá
výlučne
maloobchodníkom v potravinárskom
odvetví s ročným
obratom
vyšším
ako
1
miliarda
HUF
[približne 2 595 196
eur]
povinnosť
uplatňovať
na
určité
kategórie
výrobkov
počas
určitého
obdobia
maloobchodnú
cenu v hrubom,
ktorá
je
aspoň o 15 % nižšia
ako
najnižšia
maloobchodná
cena v hrubom,
ktorú
uplatňovali
počas
predchádzajúcich
[30]
dní, a ktorá v prípade
nesplnenia
tejto
povinnosti
stanovuje
povinné
uloženie
pokuty?
2.      Má
sa
[nariadenie
1308/2013]
vykladať v tom
zmysle,
že
nebráni
vnútroštátnej
právnej
úprave,
ktorá s odvolaním
sa
na
mimoriadnu
situáciu
ukladá
výlučne
maloobchodníkom v potravinárskom
odvetví s ročným
obratom
vyšším
ako
1
miliarda
HUF
povinnosť
uplatňovať
na
určité
kategórie
výrobkov
počas
určitého
obdobia
maloobchodnú
cenu v hrubom,
ktorá
je
aspoň o 15 % nižšia
ako
najnižšia
maloobchodná
cena v hrubom,
ktorú
uplatňovali
počas
predchádzajúcich
[30]
dní, a ktorá v prípade
nesplnenia
tejto
povinnosti
stanovuje
povinné
uloženie
pokuty?“
21.      Penny
Market,
maďarská,
nemecká a rakúska
vláda,
ako
aj
Európska
komisia
predložili
písomné
pripomienky.
Na
pojednávaní,
ktoré
sa
konalo
13. novembra
2025,
sa
zúčastnili
všetky
uvedené
strany
okrem
rakúskej
vlády.
III. Posúdenie
A.      Úvodné poznámky
22.      Skutkové
okolnosti
tohto
prípadu
okamžite
pripomínajú
skutkové
okolnosti
uvedené v rozsudku
SPAR
Magyarország. V uvedenej
veci
Súdny
dvor
rozhodol,
že
nariadenie č. 1308/2013
sa
má
vykladať
tak,
že
bráni
vnútroštátnemu
opatreniu,
ktoré z dôvodu
mimoriadnej
situácie
ukladá
obchodníkovi
povinnosť
ponúkať
na
predaj
poľnohospodárske
výrobky
patriace
do
pôsobnosti
daného
nariadenia
za
regulovanú
cenu a v priemernom
dennom
množstve
zaznamenanom v skladoch
obchodníka
počas
referenčného
roka a ktoré
stanovuje
povinné
uloženie
pokuty v prípade
porušenia
povinností
stanovených
týmto
vnútroštátnym
opatrením(6).
23.      Treba
poznamenať,
že
otázky
vnútroštátneho
súdu v rozsudku
SPAR
Magyarország sa
týkali
len
ustanovení
nariadenia č. 1308/2013,
ktoré
je
nástrojom
spoločnej
poľnohospodárskej
politiky
Európskej
únie.
Vôbec
sa v nich
neodkazovalo
na
primárne
alebo
sekundárne
právo v rámci
základných
slobôd
vnútorného
trhu.
Súdny
dvor
preto
vo
svojej
odpovedi
analyzoval
len
uvedené
nariadenie.(7)
24.      Prípad v prejednávanej veci
je
odlišný.
Predkladajúci
vnútroštátny
súd
tu
okrem
nariadenia č. 1308/2013
odkazuje
na
viaceré
ustanovenia v oblasti
vnútorného
trhu.
Preto
sa
pri
posúdení
otázky
tohto
vnútroštátneho
súdu
budem
zaoberať
oboma
súbormi
ustanovení.
25.      Svojimi
dvoma
otázkami,
ktoré
treba
preskúmať
spoločne,
sa
predkladajúci
vnútroštátny
súd v podstate
snaží
zistiť,
či články 49 a 56 ZFEÚ, článok 16
smernice
2006/123
alebo
ustanovenia
nariadenia č. 1308/2013
bránia
vnútroštátnej
právnej
úprave,
ktorá s odvolaním
sa
na
naliehavú
situáciu
ukladá
maloobchodníkom v potravinárskom
odvetví s ročným
obratom
presahujúcim
určitú
sumu
povinnosť
uplatňovať
na
určité
kategórie
výrobkov
počas
určitého
obdobia
maloobchodnú
cenu v hrubom,
ktorá
je
aspoň o 15 % nižšia
ako
najnižšia
maloobchodná
cena v hrubom,
ktorú
uplatňovali
počas
predchádzajúcich
30
dní, a ktorá v prípade
nesplnenia
tejto
povinnosti
stanovuje
povinné
uloženie
pokuty.
26.      Predmetné
vnútroštátne
opatrenie
možno
stručne
zhrnúť
takto:
podľa
nariadenia
vlády
boli
potravinoví
maloobchodníci
povinní
počas
určitého
obdobia
uplatňovať
na
určité
výrobky
maloobchodnú
cenu v hrubom,
ktorá
je
aspoň o 15 % nižšia
než
najnižšia
maloobchodná
cena v hrubom,
ktorú
uplatňovali
počas
predchádzajúcich
30
dní.
Nariadenie
vlády
sa
vzťahuje
len
na
maloobchodníkov,
ktorých
ročné
tržby z predaja v roku
2021
presiahli 1 miliardu
HUF. V nariadení
vlády
sa
stanovuje,
že v rámci
konkrétnej
„kategórie
výrobkov“
sa
zníženie
ceny
musí
uplatňovať
aspoň
na
jeden
výrobok.
Medzi
dotknuté
kategórie
výrobkov
patria:
hydinové
mäso;
bravčové
mäso,
hovädzie
mäso,
iné
druhy
mäsa;
mäsové
výrobky;
mlieko;
mliečne
výrobky;
chlieb;
pečivo;
sušené
cestoviny;
múka,
cukor;
čerstvá
zelenina;
čerstvé
ovocie;
ovocné a zeleninové
šťavy;
hotové
jedlá,
korenie,
koreniny;
káva,
čaj;
minerálna
voda a nealkoholické
nápoje.
B.      Nariadenie č. 1308/2013
27.      Rozsudok
SPAR
Magyarországobsahoval podrobnú diskusiu o nariadení č. 1308/2013,
ktorej
hlavné
body
sú
stručne
zopakované
nižšie.
28.      V uvedenej
veci
Maďarsko
prijalo
opatrenie z dôvodu
mimoriadnej
situácie,
ktoré
jednak
ukladalo
obchodníkom
povinnosť
ponúkať
na
predaj
určité
poľnohospodárske
výrobky
patriace
do
pôsobnosti
nariadenia č. 1308/2013
za
regulovanú
cenu a v priemernom
dennom
množstve
zaznamenanom v skladoch
obchodníka
počas
referenčného
roka a jednak
stanovilo
povinné
uloženie
pokuty v prípade
porušenia
povinností
stanovených
týmto
vnútroštátnym
opatrením.
29.      Súdny
dvor
rozhodol
predovšetkým
nasledujúcim spôsobom.
Po
prvé,
ak
existuje
nariadenie o spoločnej
organizácii
trhu
(ďalej
len
„SOT“) v danom
odvetví,
členské
štáty
sú
povinné
zdržať
sa
prijatia
akýchkoľvek
opatrení,
ktoré z neho
môžu
stanoviť
výnimky
alebo
ho
narušiť.
Predpisy
sú
nezlučiteľné s SOT
aj
vtedy,
ak
bránia
jej
riadnemu
fungovaniu,
aj
keď
príslušná
oblasť
nebola
spoločnou
organizáciou
trhu
upravená v celom
rozsahu.(8) Po
druhé v prípade
neexistencie
mechanizmu
určovania
cien
je
slobodné
určovanie
predajných
cien
na
základe
voľnej
hospodárskej
súťaže
zložkou
nariadenia č. 1308/2013 a je
vyjadrením
zásady
voľného
pohybu
tovaru v podmienkach
účinnej
hospodárskej
súťaže.(9) Po
tretie
zavedenie
SOT
však
nebráni
členským
štátom v uplatňovaní
vnútroštátnych
pravidiel,
ktoré
sledujú
iný
cieľ
všeobecného
záujmu,
než
sú
ciele,
na
ktoré
sa
vzťahuje
táto
SOT,
aj
keď
tieto
pravidlá
môžu
mať
vplyv
na
fungovanie
spoločného
trhu v dotknutom
odvetví,
za
predpokladu,
že
tieto
pravidlá
sú
vhodné
na
zabezpečenie
dosiahnutia
sledovaného
cieľa a nejdú
nad
rámec
toho,
čo
je
na
dosiahnutie
tohto
cieľa
nevyhnutné.(10)
30.      Podľa
môjho
chápania
ide v konečnom
dôsledku o rovnaký
typ
skúmania
vnútroštátneho
opatrenia,
ako
je
skúmanie
optikou
základných
slobôd
podľa
Zmlúv:
členský
štát
musí
presadzovať
cieľ
týkajúci
sa
všeobecného
záujmu a preukázať,
že
vnútroštátne
opatrenie
je
vhodné a že
prostriedky
použité
na
dosiahnutie
tohto
cieľa
sú
svojou
povahou
primerané.
31.      V prejednávanej veci
povinnosti
znížiť
ceny a množstvá
zásob
stanovené v nariadení
vlády
nie
sú
stanovené v nariadení č. 1308/2013.
Sú
aj v rozpore
so
zásadou
voľnej
hospodárskej
súťaže,
ktorá
je
jedným
zo
základných
cieľov
nariadenia č. 1308/2013.
Povinnosť
uvádzať
na
trh
určité
výrobky
za
nižšiu
hrubú
maloobchodnú
cenu a v konkrétnom
množstve
bráni
obchodníkom
slobodne
určovať
svoje
predajné
ceny
alebo
množstvá,
ktoré
chcú
predávať.
Okrem
toho,
ako
správne
uviedla
nemecká
vláda,
nariadenie
vlády
bráni
spoločnostiam v tom,
aby
fungovali
trhovo,
dynamicky
reagovali
na
ponuku a dopyt a pružne
reagovali
na
zmeny
na
trhu.
Navyše
sa
neberú
do
úvahy
mnohé
faktory,
ktoré
sú
voľnej
hospodárskej
súťaži
bytostne
vlastné,
napríklad
sezónne
výkyvy,
rôzne
štruktúry
nákladov,
rozdiely v kvalite
alebo
vo
všeobecnosti
cenová
súťaž
medzi
rôznymi
účastníkmi
dodávateľského
reťazca.
32.      Maďarská
vláda
uvádza
ako
dôvod
na
prijatie
nariadenia
vlády
boj
proti
inflácii a zaistenie
bezpečnosti
dodávok.
33.      Oba
tieto
dôvody
sa
skutočne
týkajú
všeobecného
záujmu.
Hoci
nepredstavujú
základ,
ktorý
je
čisto
ekonomickej
povahy(11),
dovolím
si
tvrdiť,
že
boj
proti
inflácii
sa k nemu
nebezpečne
približuje, a preto
je
pri
skúmaní
daného
nariadenia
vlády
namieste
maximálna
opatrnosť.
1.      Povinnosť znížiť ceny
34.      Čo sa týka vhodnosti
vládneho
nariadenia
na
dosiahnutie
stanovených
cieľov,
treba
poznamenať,
že
pokiaľ
ide o cieľ
boja
proti
inflácii,
takéto
opatrenie
má
pravdepodobne
opačný
účinok.
Ako
presvedčivo
tvrdila
Penny
Market,
povinnosť
maloobchodníkov
ponúkať
určité
výrobky
na
predaj
za
určité
ceny,
niekedy
aj
pod
nákupnými
cenami – a teda
so
stratou – a držať
ich
na
sklade v množstvách,
ktoré
nie
sú
založené
na
skutočnom
dopyte,
znamená,
že
maloobchodníci
sú
niekedy
nútení
zvýšiť
ceny
iných
výrobkov,
aby
vyrovnali
straty a dodatočné
náklady,
ktoré
im
vznikajú.
Takéto
zvýšenie
cien
neregulovaných
výrobkov
by
tak
mohlo
negovať
akékoľvek
cenové
výhody
regulovaných
výrobkov a následne
prispieť k vyššej
inflácii.
Okrem
toho
sa
zdá,
že
povinné
zľavové kampane
pre
kategórie
výrobkov
uvedené v prílohe I nariadenia
vlády
nie
sú
vhodným
prostriedkom
na
dosiahnutie
zníženia
cien,
pretože
maloobchodníci
sú v skutočnosti
nabádaní,
aby
spočiatku
svoje
ceny
zvýšili s cieľom
minimalizovať
straty,
ak
následne
musia
poskytnúť
predpísané
zľavy.
Tiež
je
pravdepodobné,
že
zvýšený
dopyt
po
výrobkoch s regulovanými
cenami
bude
vo
všeobecnosti
zvyšovať
nákupné
ceny,
čo
by
zvýšilo
straty
príslušných
maloobchodníkov a mohlo
by
zvýšiť
ceny
príslušných
výrobkov u maloobchodníkov,
na
ktorých
sa
nariadenie
vlády
nevzťahuje,
čím
by
sa
následne
zvýšila
inflácia.
35.      Navyše
sa
boj
proti
inflácii
nerieši
dôsledným
spôsobom.
Ako
totiž
zdôraznila
nemecká
vláda,
riešenie
tejto
problematiky
len
na
úrovni
potravinových
maloobchodníkov
nie
je
ani
dôsledné,
ani
systematické,
pretože
sa
pritom
ignorujú
ostatné
časti
dodávateľského
reťazca.
Ak
je
cieľom
dôsledne
bojovať
proti
inflácii
prostredníctvom
povinného
znižovania
cien,
je
potrebné
zohľadniť
celý
dodávateľský
reťazec.
36.      Napokon,
ako
ďalší
dôkaz
toho,
že
predmetné
ciele
sa
nesledujú
dôsledným
spôsobom,
poznamenávam,
že
právne
predpisy
sa
zameriavajú
na
veľkých
maloobchodníkov a nezohľadňujú
sa v nich
dostatočne
obyvatelia
žijúci
vo
vidieckych
oblastiach,
ktorí
zvyčajne
musia
absolvovať
dlhé
cesty
do
mesta,
kde
sa
veľký
maloobchodník
nachádza.
2.      Povinnosť držať určité množstvo zásob
37.      Povinnosťou
nie
je
ponúkať
vždy
určité
množstvá
určitých
výrobkov
vhodné
na
dosiahnutie
cieľov
boja
proti
inflácii
alebo
zaistenia
bezpečnosti
dodávok.
Tým,
že
potravinoví
maloobchodníci
musia v prípade
výrobkov,
ktorých
sa
zníženie
ceny
týka,
vždy ponúkať
na
predaj
priemerné
denné
množstvo z roku
2022,
sa
neberú
do
úvahy
sezónne
výkyvy v dostupnosti
rôznych
výrobkov a dopyte
po
nich.
Predpísanie
určitého
množstva,
ktoré
môže
byť v konkrétnej
sezóne
často ťažké
zachovať,
je
nielen
umelé,
ale
vedie
aj k výrazne
vyšším
nákladom
maloobchodníkov,
ktoré
tí
musia
smerovať
do
iných
výrobkov,
čím
sa
marí
cieľ
boja
proti
inflácii.
Keďže
bežný
mechanizmus
ponuky a dopytu
sa
tým
úplne
neutralizuje,
pravdepodobným
výsledkom
bude
umelé
zvyšovanie
cien
ostatných
výrobkov.
3.      Predbežný návrh
38.      Ako
vyplýva z vyššie
uvedeného,
nariadenie
vlády
nie
je
podľa
môjho
názoru
vhodné
na
dosiahnutie
cieľa
boja
proti
inflácii a zaistenia
bezpečnosti
dodávok
určitých
výrobkov.
Nariadenie č. 1308/2013
mu
preto
bráni.
C.      Smernica 2006/123
1.      Relevantné ustanovenia smernice 2006/123
39.      Na
úvod
stručne
vysvetlím,
ktoré
ustanovenia
smernice
2006/123
sú
uplatniteľné
na
prejednávanú vec a prečo.
40.      Po
prvé
podľa článku 2 ods. 1
smernice
2006/123
sa
táto
smernica
vzťahuje
na
služby
poskytované
poskytovateľmi,
ktorí
sú
usadení v členskom
štáte.
Podľa
jej článku 4 ods. 1
je
„služba“
„akákoľvek
samostatne
zárobková
hospodárska
činnosť,
ktorá
je
obyčajne
poskytovaná
za
odplatu, v zmysle
článku
[57 ZFEÚ]“.
Ako
už
Súdny
dvor
rozhodol,
činnosť
maloobchodného
predaja
tovaru
predstavuje
na
účely
tejto
smernice
„službu“(12).
41.      Po
druhé
vzhľadom
na
to,
že
prejednávaná vec
sa
netýka
žiadnej z činností
alebo
oblastí
vylúčených z predmetu
úpravy(13) alebo
rozsahu
pôsobnosti(14) smernice,
predmetná
služba
patrí
do
pôsobnosti
smernice
2006/123.
42.      Po
tretie
uplatňovaniu
ustanovení
smernice
2006/123
nebránia
iné
ustanovenia
práva
Únie.
Podľa
jej článku 3 ods. 1
platí,
že
ak
existuje
rozpor
medzi
ustanoveniami
danej
smernice a ustanovením
iného
aktu
Únie,
ktorým
sa
upravujú
osobitné
aspekty
prístupu k činnosti v oblasti
služieb
alebo
jej
výkonu v osobitných
oblastiach
alebo v osobitných
povolaniach,
má
ustanovenie
iného
aktu
Únie
prednosť a uplatňuje
sa
na
tieto
osobitné
oblasti
alebo
povolania. V tom
istom
ustanovení
sa
ďalej
ako
príklad(15) uvádzajú
štyri
akty
práva
Únie,
medzi
ktorými
sa
nariadenie č. 1308/2013
nenachádza.
Podľa
môjho
názoru
je
to
opodstatnené,
pretože v danom
nariadení
sa
jednoducho
neupravujú
špecifické
aspekty
prístupu k činnosti v oblasti
služieb
alebo
jej
výkonu v špecifických
odvetviach
alebo
pre
špecifické
profesie.
43.      Inými
slovami,
nariadenie č. 1308/2013
má
iný
regulačný a normatívny
obsah
než
smernica
2006/123.
Ani
jeden
právny
akt
preto
nepredstavuje
lex
specialis vo
vzťahu k druhému.
44.      Po
štvrté v prejednávanej veci
ide o ustanovenia
týkajúce
sa
slobody
usadiť
sa, a nie
služieb.
45.      Ako
je
známe,
smernica
2006/123
sa
zaoberá
slobodou
usadiť
sa
pre
poskytovateľov
(služieb)(16) a voľným
pohybom
služieb(17).
Hoci
sa
obe
tieto
kapitoly
riadia
rovnakými
zásadami,
existuje
niekoľko
malých,
ale
zásadných
rozdielov v ich
štruktúre a v spôsobe,
akým
sa
normotvorca
EÚ
rozhodol
zaobchádzať
so
slobodou
poskytovateľov
služieb
usadiť
sa a s voľným
pohybom
služieb.
Tak
napríklad,
pokiaľ
ide o slobodu
poskytovateľov
služieb
usadiť
sa,
nie
je
potrebný
tzv.
cezhraničný
prvok(18).
46.      Deliacou
čiarou
medzi
usadením
sa a službami
je
stabilita. V článku 4 ods. 5
smernice
2006/123
sa
teda
pojem
„usadenie
sa“
vymedzuje
ako
„faktický
výkon
hospodárskej
činnosti,
ako
je
uvedené v [článku 49 ZFEÚ]“.
Distribútori,
na
ktorých
sa
vzťahuje
nariadenie
vlády,
sú
vo
všeobecnosti
už
usadení v Maďarsku a typicky
ponúkajú
svoje
služby a výrobky
maďarským
kupujúcim.
Tak
je
to
rozhodne v prípade
spoločnosti
Penny
Market, v súvislosti s ktorou
predkladajúci
vnútroštátny
súd
uviedol,
že
ju
založila
nemecká
skupina
REWE a v Maďarsku
pôsobí
od
roku
1996.
Preto,
ako
správne
zdôraznila
Komisia,
maloobchodná
činnosť, o ktorú
ide v prejednávanej veci,
je
hospodárska
činnosť,
ktorá
sa v Maďarsku
vykonáva
stabilne a nepretržite.
Predmetné
ustanovenia
teda
spadajú
pod
slobodu
usadiť
sa
zakotvenú v kapitole III smernice
2006/123, a nie
pod
voľný
pohyb
služieb
podľa kapitoly IV uvedenej
smernice.(19)
47.      V dôsledku
toho
sa
nebudem
zaoberať článkom 16
smernice
2006/123(20),
ktorý
je v kapitole o službách.
Zameriam
sa
skôr
na článok 14
uvedenej
smernice,
ktorý
sa
týka
slobody
poskytovateľov
služieb
usadiť
sa.
2.      Článok 14 smernice 2006/123
48.      Článok 14
smernice
2006/123
obsahuje
absolútny
zákaz
diskriminačných
požiadaviek.
49.      Podľa bodu 1 tohto
článku
smernice
2006/123
nesmú
členské
štáty
podmieniť
prístup k činnosti v oblasti
služieb
alebo
jej
vykonávanie
na
svojom
území
splnením
diskriminačných
požiadaviek
založených
priamo
alebo
nepriamo
na
štátnej
príslušnosti
alebo v prípade
spoločností
na
umiestnení
ich
sídla.(21)
50.      A
čo
je
kľúčové,
po
zistení
takejto
diskriminácie
nemá
členský
štát
vôbec
žiadnu
možnosť
diskriminačné
opatrenie
odôvodniť. V článku 14
smernice
2006/123
sa
uvádza
„čierna
listina“
požiadaviek,
ktoré
sú
zakázané
za
všetkých
okolností.(22) V tomto
ohľade
idú
zákazy v nej
stanovené
podstatne
ďalej
ako
Zmluvy,
podľa
ktorých
môže
byť
obmedzenie
slobody
usadiť
sa
teoreticky
oprávnené,
ak
členský
štát
preukáže,
že
je
odôvodnené
naliehavým
dôvodom
súvisiacim s verejným
záujmom,
je
primerané a je v súlade
so
základnými
právami a všeobecnými
zásadami
Európskej
únie.
51.      Z toho,
pokiaľ
ide o prejednávanú vec,
vyplýva,
že
určenie,
či
je
nariadenie
vlády
diskriminačné,
má
hmatateľné
dôsledky,
pretože
tým
by
sa
vec
skončila,
keďže
by
to
bolo v rozpore s článkom 14
smernice
2006/123.
52.      Samozrejme,
som si vedomý
toho,
že
je v konečnom
dôsledku
úlohou
predkladajúceho
vnútroštátneho
súdu
určiť,
či v prejednávanej veci
existuje
požiadavka
zakázaná
podľa článku 14 ods. 1
smernice
2006/123,
domnievam
sa
však,
že
Súdny
dvor
môže
na
základe
informácií,
ktoré
má k dispozícii,
predkladajúci
vnútroštátny
súd v tejto
fáze
usmerniť.
Navrhujem,
aby
Súdny
dvor
pri
tom
zohľadnil
tieto
skutočnosti.
53.      V tejto
chvíli
je
vhodné
pripomenúť,
čo
sám
vnútroštátny
súd
predložil
Súdnemu
dvoru
vo
svojom
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania.
Predkladajúci
vnútroštátny
súd
sa
domnieva,
že
nariadenie
vlády
vedie k nepriamej
diskriminácii(23) z týchto
dôvodov:
a)
všetky
spoločnosti
zaoberajúce
sa
maloobchodným
predajom
potravín s obratom
nižším
než
1
miliarda
HUF
– t. j. spoločnosti tých
obchodníkov,
na
ktorých
sa
nevzťahoval § 1 ods. 2
podods.
2
nariadenia
vlády – vlastnili
Maďari,
zatiaľ
čo
všetkých
obchodníkov,
na
ktorých
podniky
sa
toto
ustanovenie
vzťahovalo,
nevlastnili
Maďari;
b)
pri
faktickom
uplatňovaní
nariadenia
vlády
príslušné
orgány
kontrolujú a sankcionujú
len
obchody
obchodníkov,
ktorých
podniky
nie
sú
vlastnené
Maďarmi;
obchody
obchodníkov s podnikmi
vlastnenými
Maďarmi
buď
nie
sú
predmetom
takýchto
kontrol,
alebo
sú
kontroly v podstate
bezvýznamné,
alebo
sa
končia
bez
uloženia
akejkoľvek
sankcie.
54.      Nie
som v pozícii,
aby
som
toto
posúdenie
predkladajúceho
vnútroštátneho
súdu
spochybnil.
Práve
naopak,
vykonané
skutkové
posúdenie
sa
javí
ako
úplne
logické a rozumné,
čo
mi
dáva
dobré
dôvody
domnievať
sa,
že
nariadenie
vlády
nepriamo
diskriminuje
spoločnosti,
ktoré
vlastnia
cudzinci.
55.      Napokon a pre
úplnosť:
nedomnievam
sa,
že
rozsudky
Súdneho
dvora(24) v oblasti
daní
sa
prejednávanej veci
akokoľvek
týkajú.
Táto
oblasť
sa
vyznačuje
osobitnou
citlivosťou a všeobecnou
daňovou
suverenitou
členských
štátov.
Celá
logika a odôvodnenie
zdaňovania
sa
opiera o domnienku
zákonnosti v tom
zmysle,
že
vďaka
uvedenej
všeobecnej
daňovej
suverenite
môžu
členské
štáty v zásade
slobodne
zdaňovať
akúkoľvek
činnosť.
Členské
štáty
môžu v zásade
slobodne
zaviesť
systém
daní,
ktorý
považujú
za
najvhodnejší, v dôsledku
čoho
je
uplatňovanie
progresívneho
zdaňovania v právomoci
každého
členského
štátu(25),
čo
je v podstate
dôvod,
prečo
ani
výrazne
progresívne
sadzby
dane
nepredstavujú
inherentne
diskrimináciu
na
základe
miesta
sídla
spoločnosti(26). V takejto
situácii
sa
teda
môže
stať,
že
progresívna
daň
bude
mať
väčší
vplyv
na
podniky
vo
vlastníctve
fyzických
alebo
právnických
osôb z iných
členských
štátov
než
na
fyzické
alebo
právnické
osoby s bydliskom
alebo
so
sídlom v danom
členskom
štáte.
Na
právne
predpisy
ako
ten, o ktorý
ide v prejednávanej veci,
sa
však
vzťahuje
iná
logika.
Tu
platí
opačná
domnienka,
že
práve
členské
štáty
sa
musia
zdržať
zavádzania
akýchkoľvek
prekážok,
ktoré
by
mohli
brániť
fungovaniu
vnútorného
trhu.
56.      Súdny
dvor
preto
vo
veciach
týkajúcich
sa
daní v rámci
slobôd
vnútorného
trhu,
najmä
slobody
poskytovania
služieb,
slobody
usadiť
sa a voľného
pohybu
kapitálu,
volí
iný
prístup(27) a preskúmava
len
opatrenia,
ktoré
majú
diskriminačný
charakter.
Preto
keď
Súdny
dvor
zistí,
že
opatrenie
nie
je
diskriminačné,
nebude
patriť
do
rozsahu
pôsobnosti
príslušnej
slobody
podľa
Zmluvy.
Vzhľadom
na
tieto
osobitné
okolnosti
by
som
Súdnemu
dvoru
odporučil,
aby
prvky
svojej
judikatúry v daňovej
oblasti
nepreberal v štandardných
veciach v oblasti
vnútorného
trhu,
akou
je
prejednávaná vec.
3.      Predbežný návrh
57.      Možno
teda
dospieť k záveru,
že článok 14
smernice
2006/123
nariadeniu
vlády
bráni.
4.      Článok 15 smernice 2006/123
58.      Vzhľadom
na
moje
vyššie
uvedené
zistenia
už
nasledujúca
analýza
nie
je
potrebná.
Ak
by
sa
Súdny
dvor
rozhodol
neriadiť
sa
mojou
argumentáciou
týkajúcou článku 14
smernice
2006/123 a pristúpiť k posúdeniu
nariadenia
vlády z hľadiska článku 15
uvedenej
smernice,
potom
odkazujem
na
vyššie
uvedenú
analýzu
týkajúcu
sa
nariadenia č. 1308/2013.
Nariadeniu
vlády
by článok 15
smernice
2006/123
bránil z úplne
rovnakých
dôvodov
ako
nariadenie č. 1308/2013.
IV.    Návrh
59.      Vzhľadom
na
všetky
predchádzajúce
úvahy
navrhujem
na
prejudiciálne
otázky,
ktoré
položil
Győri
Törvényszék (Župný
súd
Győr),
odpovedať
takto:
Ustanovenia
nariadenia
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
č. 1308/2013
zo
17. decembra 2013,
ktorým
sa
vytvára
spoločná
organizácia
trhov s poľnohospodárskymi
výrobkami, a ktorým
sa
zrušujú
nariadenia
Rady
(EHS)
č. 922/72,
(EHS)
č. 234/79,
(ES)
č. 1037/2001 a (ES)
č. 1234/2007, a článok 14
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
2006/123/ES z 12. decembra
2006 o službách
na
vnútornom
trhu,
sa
majú
vykladať v tom
zmysle,
že
bránia
vnútroštátnemu
opatreniu,
ktoré s odvolaním
sa
na
mimoriadnu
situáciu
ukladá
maloobchodníkom v potravinárskom
odvetví s ročným
obratom
vyšším
než
určitá
suma
povinnosť
uplatňovať
na
určité
kategórie
výrobkov
počas
určitého
obdobia
maloobchodnú
cenu v hrubom,
ktorá
je
aspoň o 15 % nižšia
ako
najnižšia
maloobchodná
cena v hrubom,
ktorú
uplatňovali
počas
predchádzajúcich
30
dní, a ktoré v prípade
nesplnenia
tejto
povinnosti
stanovuje
povinné
uloženie
pokuty.
1      Jazyk
prednesu:
angličtina.
2      Rozsudok z 12. septembra
2024
(C‑557/23,
ďalej
len
„rozsudok
SPAR
Magyarország“,
EU:C:2024:737).
3      Nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
zo
17. decembra
2013,
ktorým
sa
vytvára
spoločná
organizácia
trhov s poľnohospodárskymi
výrobkami, a ktorým
sa
zrušujú
nariadenia
Rady
(EHS)
č. 922/72,
(EHS)
č. 234/79,
(ES)
č. 1037/2001 a (ES)
č. 1234/2007
(Ú. v. EÚ L 347,
2013,
s. 671),
zmenené
nariadením
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2021/2117 z 2. decembra
2021
(Ú. v. EÚ L 435,
2021,
s. 262).
4      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady z 12. decembra
2006 o službách
na
vnútornom
trhu
(Ú. v. EÚ L 376,
2006, s. 36).
5      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady z 22. júna
1998 o postupe
pri
poskytovaní
informácií v oblasti
technických
noriem a predpisov
(Ú. v. ES L 204,
1998, s. 37;
Mim.
vyd.
13/020, s. 337).
6      Pozri bod 48 a výrok
rozsudku
SPAR
Magyarország.
7      Súdny
dvor
sa
rozhodol
pre
tento
prístup,
hoci v danej
veci
spoločnosť SPAR
Magyarország tvrdila,
že
vnútroštátnemu
opatreniu
bránia články 34 a 49 ZFEÚ,
ako
aj články 16,
17,
20 a 21
Charty
základných
práv
Európskej
únie.
Okrem
toho
nemecká
aj
rakúska
vláda
vo
svojich
podaniach
analyzovali
základné
slobody a dospeli k záveru,
že
predmetnému
vnútroštátnemu
opatreniu
bránia články 34,
36 a 49 ZFEÚ,
ako
aj články 16,
17 a 49 ods. 3
Charty
základných
práv, a to
na
dôvažok k ustanoveniam
nariadenia č. 1308/2013.
8      Pozri
rozsudok z 11. marca 2021,
Komisia/Maďarsko
(Ziskové
marže)
(C‑400/19,
EU:C:2021:194, bod 35), a rozsudok
SPAR
Magyarország (bod 36).
9      Pozri
rozsudok z 11. marca 2021,
Komisia/Maďarsko
(Ziskové
marže)
(C‑400/19,
EU:C:2021:194, bod 36), a rozsudok
SPAR
Magyarország (bod 37).
10      Pozri
rozsudok z 11. marca 2021,
Komisia/Maďarsko
(Ziskové
marže)
(C‑400/19,
EU:C:2021:194, bod 37), a rozsudok
SPAR
Magyarország (bod 38).
11      V danom
prípade
by
im
bránilo
právo
Únie.
12      Pozri
rozsudok z 30. januára
2018,
X a Visser (C‑360/15 a C‑31/16,
EU:C:2018:44,
bod 97).
13      Pozri článok 1 ods. 2
až
7
smernice
2006/123.
14      Pozri článok 2 ods. 2 a 3
smernice
2006/123. K ťažkostiam s presným
rozlíšením
predmetu
úpravy a rozsahu
pôsobnosti
uvedenej
smernice
pozri
moje
návrhy
vo
veci
Amazon
EU
(Minimálny
poplatok
za
doručenie
kníh)
(C‑366/24,
EU:C:2025:531, bod 49 a nasl.).
15      Ako
vyplýva z formulácie
„patrí
sem“.
16      Pozri kapitolu III smernice
2006/123.
17      Pozri kapitolu IV smernice
2006/123.
18      Pozri
rozsudok z 30. januára
2018,
X a Visser (C‑360/15 a C‑31/16,
EU:C:2018:44,
bod 110).
19      V tejto
súvislosti
treba
uviesť,
že
všetci
účastníci
konania s výnimkou
nemeckej
vlády v jej
písomných
podaniach
(ale
vo
svojom
prednese
na
pojednávaní
na
tom
netrvala)
považujú
prejednávanú vec
za
spadajúcu
pod
pravidlá
slobody
usadiť
sa.
20      Predkladajúci
vnútroštátny
súd
vo
svojej
prvej
otázke
odkazuje
konkrétne
na článok 16 ods. 1
smernice
2006/123.
21      V ustanovení
sa
ďalej
uvádzajú
dva
ilustračné
príklady
(„najmä
vrátane“):
a)
požiadavky
na
štátnu
príslušnosť
poskytovateľa,
jeho
zamestnancov,
osôb
vlastniacich
podiel
na
základnom
imaní
alebo
členov
riadiacich
alebo
dozorných
orgánov
poskytovateľa; a b)
požiadavky,
aby
poskytovateľ,
jeho
zamestnanci,
osoby
vlastniace
podiel
na
základnom
imaní
alebo
členovia
riadiacich
alebo
dozorných
orgánov
poskytovateľa
mali
bydlisko
na
ich
území.
22      Pozri
rozsudok
zo
16. júna
2015,
Rina Services a i. (C‑593/13,
EU:C:2015:399, body 35
až
40).
23      V zmysle článku 16
ods. 1 písm. a)
smernice
2006/123.
24      Pozri
napríklad
rozsudky z 3. marca 2020,
Vodafone
Magyarország (C‑75/18,
EU:C:2020:139), a z 3. marca 2020
Tesco‑Global Áruházak (C‑323/18,
EU:C:2020:140).
Kritické
zhodnotenie
týchto
rozsudkov
pozri
tiež v KREUSCHITZ,
V.:
Progressive taxes in
special sectors:
Awaiting judgment day?. In:
European State
Aid
Law Quarterly.
Vol.
23(4)_2024, s. 400 – 420; a SCHROEDER,
W.:
Ungarische Steuern für den Einzelhandel.
Illiberale Wirtschaftspolitik im
Konflikt
mit dem Binnenmarkt. In:
Europäische Zeitschrift für Wirtschaftsrecht,
2025, s. 939 – 944.
25      Pozri
rozsudok z 3. marca 2020,
Tesco‑Global Áruházak (C‑323/18,
EU:C:2020:140, bod 69 a citovaná
judikatúra).
26      Pozri v zásade
rozsudok z 3. marca 2020,
Tesco‑Global Áruházak (C‑323/18,
EU:C:2020:140,
bod 74).
27      Pozri
aj
návrhy,
ktoré
som
predniesol
vo
veci
The Gibraltar Betting a Gaming Association
(C‑591/15,
EU:C:2017:32, bod 82).