62023TJ0565
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (štvrtá rozšírená komora)
z 19. novembra 2025 (
*1
)
„Prípravky na ochranu rastlín – Účinná látka glyfozát – Žiadosť o obnovenie účinnej látky – Predĺženie obdobia platnosti schválenia – Oneskorenia v priebehu postupu obnovenia – Dôvody, na ktoré nemá žiadateľa vplyv – Žiadosť o vnútorné preskúmanie – Článok 10 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 – Rozhodnutie, ktorým sa zamieta žiadosť – Článok 17 nariadenia (ES) č. 1107/2009“
Vo veci T‑565/23,
Aurelia Stiftung, so sídlom v Berlíne (Nemecko), v zastúpení: A. Willand a A. Mostler, advokáti,
žalobca,
proti
Európskej komisii, v zastúpení: A. Becker, D. Milanowska a M. ter Haar, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
ktorú v konaní podporuje:
Bayer Agriculture, so sídlom v Antverpách (Belgicko), v zastúpení: H. Posser, F. Geber a T. Römhild, advokáti,
vedľajší účastník konania,
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá rozšírená komora),
na poradách v zložení: predseda komory R. da Silva Passos, sudcovia N. Półtorak, I. Reine, T. Pynnä (spravodajkyňa) a H. Cassagnabère,
tajomník: P. Cullen, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní z 13. februára 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Svojou žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobca, združenie Aurelia Stiftung, domáha zrušenia rozhodnutia Komisie Ares(2023) 4611321 z 3. júla 2023, ktorým sa zamieta jeho žiadosť o vnútorné preskúmanie, ktoré podal v súvislosti s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2022/2364 z 2. decembra 2022, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie obdobia platnosti schválenia účinnej látky glyfozát (Ú. v. EÚ L 312, 2022, s. 99) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
Okolnosti predchádzajúce sporu a skutkové okolnosti, ktoré nastali po podaní žaloby
2
Žalobca je neziskovým združením so sídlom v Berlíne (Nemecko). Jeho ciele zahŕňajú najmä ochranu zvierat, prírody a životného prostredia.
3
Glyfozát je účinná látka, ktorá sa vo veľkej miere používa v herbicídnych výrobkoch.
4
Glyfozát bol prvýkrát schválený smernicou Komisie 2001/99/ES z 20. novembra 2001, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Rady 91/414/EHS o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh, aby zahŕňala glyfozát a thifensulfuronmetyl ako účinné látky (Ú. v. ES L 304, 2001, s. 14; Mim. vyd. 03/034, s. 182). V súlade s prílohou I k smernici Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, 1991, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332) schválenie glyfozátu nadobudlo účinnosť 1. júla 2002 a jeho platnosť mala uplynúť 30. júna 2012.
5
V roku 2009 nadobudlo účinnosť nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414 (Ú. v. ES L 309, 2009, s. 1). Vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 540/2011 z 25. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 1107/2009, pokiaľ ide o zoznam schválených účinných látok (Ú. v. EÚ L 153, 2011, s. 1), prijalo zoznam podľa článku 78 ods. 3 nariadenia č. 1107/2009. Na tomto zozname bol uvedený glyfozát s dátumom skončenia platnosti obdobia schválenia k 31. decembru 2015.
6
Dňa 20. októbra 2015 vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1885, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období schválenia účinných látok 2,4‑D, acibenzolar‑S‑metyl, amitrol, bentazón, cyhalofop‑butyl, dikvát, esfenvalerát, famoxadón, flumioxazín, DXP KE 459 (flupyrsulfurón‑metyl), glyfozát, iprovalikarb, izoproturón, lambda‑cyhalotrín, metalaxyl‑M, metsulfurón‑metyl, pikolinafén, prosulfurón, pymetrozín, pyraflufén‑etyl, tiabendazol, tifensulfurón‑metyl a triasulfurón (Ú. v. EÚ L 276, 2015, s. 48), ktoré bolo prijaté na základe článku 17 prvého odseku nariadenia č. 1107/2009, predĺžilo obdobie schválenia glyfozátu do 30. júna 2016 z dôvodu, že hodnotenie účinnej látky sa z dôvodov, na ktoré žiadateľ nemal vplyv, oneskorilo.
7
Dňa 29. júna 2016 vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1056, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie obdobia schválenia účinnej látky glyfozát (Ú. v. EÚ L 173, 2016, s. 52), predĺžilo druhýkrát obdobie schválenia glyfozátu na základe článku 17 prvého odseku nariadenia č. 1107/2009 s uvedením, že toto schválenie zanikne uplynutím jeho platnosti, a to „[šesť] mesiacov od dátumu doručenia stanoviska výboru pre hodnotenie rizík [ECHA] Komisii alebo 31. decembra 2017, podľa toho, čo nastane skôr“.
8
Dňa 12. decembra 2017 bolo schválenie glyfozátu obnovené do 15. decembra 2022 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2017/2324, ktorým sa v súlade s nariadením č. 1107/2009 obnovuje schválenie účinnej látky glyfozát a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 333, 2017, s. 10).
9
Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) 14. marca 2022 vyzval žiadateľa o obnovenie schválenia glyfozátu, aby poskytol dodatočné informácie, ktoré boli predložené včas.
10
EFSA a Európska chemická agentúra (ECHA) 10. mája 2022 informovali Európsku komisiu, že prijatie záverov partnerského preskúmania hodnotenia rizík súvisiacich s glyfozátom sa oneskorí.
11
Vykonávacím nariadením 2022/2364 bolo 2. decembra 2022 predĺžené schválenie glyfozátu do 15. decembra 2023.
12
Dňa 30. januára 2023 žalobca podal na Komisiu žiadosť o vnútorné preskúmanie vykonávacieho nariadenia 2022/2364 podľa článku 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).
13
Dňa 3. júla 2023 Komisia napadnutým rozhodnutím zamietla žiadosť o vnútorné preskúmanie.
14
Dňa 28. novembra 2023 bolo obdobie schválenia glyfozátu obnovené do 15. decembra 2033 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2023/2660, ktorým sa v súlade s nariadením č. 1107/2009 obnovuje schválenie účinnej látky glyfozát a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L, 2023/2660).
15
Dňa 24. januára 2024 žalobca podal žiadosť o vnútorné preskúmanie vykonávacieho nariadenia 2023/2660.
Návrhy účastníkov konania
16
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.
17
Komisia, ktorú v konaní podporuje Bayer Agriculture, navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobcovi povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
18
Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza päť žalobných dôvodov, z ktorých prvý sa v podstate zakladá na porušení článku 17 nariadenia č. 1107/2009 v rozsahu, v akom predĺženie obdobia schválenia slúži na uskutočnenie etapy postupu, ktorej lehotu nemožno predĺžiť, druhý na nesprávnom uplatnení a výklade článku 17 nariadenia č. 1107/2009, pokiaľ ide o úlohu žiadateľa o obnovenie, tretí a štvrtý na porušení zásady predbežnej opatrnosti a na nesprávnom zvážení dotknutých záujmov v rámci riadenia rizík a piaty na porušení povinnosti odôvodnenia.
O pretrvaní záujmu na konaní
19
Bayer Agriculture tvrdí, že záujem žalobcu na konaní zanikol v okamihu prijatia vykonávacieho nariadenia 2023/2660, ktorým sa obnovilo schválenie glyfozátu, proti ktorému žalobca podal žiadosť o vnútorné preskúmanie založenú na podobnej argumentácii.
20
Všeobecný súd pripomína, že záujem žalobcu na konaní musí existovať a byť skutočný. Tento záujem musí vzhľadom na predmet žaloby existovať v okamihu jej podania, inak je neprípustná, a musí pretrvávať až do vyhlásenia rozhodnutia súdu, v opačnom prípade musí byť konanie zastavené (pozri rozsudok zo 17. septembra 2015, Mory a i./Komisia, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, body 56 a 57 a citovanú judikatúru).
21
V prejednávanej veci, ako tvrdí Bayer Agriculture, obdobie predĺženia schválenia glyfozátu skončilo 15. decembra 2023 a schválenie tejto účinnej látky bolo obnovené vykonávacím nariadením 2023/2660.
22
Po prvé napadnuté rozhodnutie však nebolo Komisiou zrušené, takže spor si zachoval svoj predmet (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 4. septembra 2018, ClientEarth/Komisia, C‑57/16 P, EU:C:2018:660, bod 45 a citovanú judikatúru). Ako tvrdí žalobca, napadnuté rozhodnutie a žiadosť o vnútorné preskúmanie vykonávacieho nariadenia 2023/2660 majú odlišné ciele.
23
Po druhé z judikatúry vyplýva, že žalobca si zachováva záujem na zrušení aktu inštitúcie Európskej únie, aby bolo možné do budúcna zabrániť opakovaniu nezákonnosti, ktorou je tento akt údajne poznačený. Takýto záujem na konaní vyplýva z článku 266 prvého odseku ZFEÚ, podľa ktorého je inštitúcia, ktorej akt bol vyhlásený za neplatný, povinná urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhovela rozsudku Súdneho dvora. Tento záujem na konaní však môže existovať len za predpokladu, že údajná nezákonnosť sa môže v budúcnosti opakovať, a to nezávisle od okolností veci, ktoré boli dôvodom na podanie žaloby žalobcom (rozsudky zo 7. júna 2007, Wunenburger/Komisia, C‑362/05 P, EU:C:2007:322, body 50 až 52, a z 27. septembra 2018, Mellifera/Komisia, T‑12/17, EU:T:2018:616, bod 28).
24
Tak je to v tejto veci, keďže nezákonnosť, na ktorú sa odvoláva žalobca, spočíva najmä vo výklade článku 17 nariadenia č. 1107/2009, ktorú Komisia môže zopakovať pri inej žiadosti o vnútorné preskúmanie predĺženia obdobia schválenia inej účinnej látky.
25
Z toho vyplýva, že bez ohľadu na prijatie vykonávacieho nariadenia 2023/2660, proti ktorému žalobca tiež podal žiadosť o preskúmanie, si žalobca v prejednávanej veci naďalej zachováva záujem na konaní.
O prípustnosti žaloby
26
Bayer Agriculture spochybňuje aktívnu legitimáciu žalobcu. Na jednej strane žalobca nie je oprávnený podať žiadosť o vnútorné preskúmanie podľa článku 10 nariadenia č. 1367/2006, pretože jeho hlavným deklarovaným cieľom nie je podpora ochrany životného prostredia. Pôsobí totiž v odvetví včelárstva a záhradníctva a tieto činnosti neslúžia na ochranu životného prostredia. Na druhej strane sa podpora držania včiel týka zvierat, ktoré nežijú vo voľnej prírode, a nevzťahuje sa na ňu ochrana životného prostredia v rámci práva životného prostredia. Žalobu tak treba zamietnuť z dôvodu neprípustnosti.
27
Všeobecný súd pripomína, že článok 10 nariadenia č. 1367/2006 stanovuje, že „každá mimovládna organizácia…, ktorí spĺňajú kritériá stanovené v článku 11, [je oprávnená] požiadať o vnútorné preskúmanie inštitúciu alebo orgán Únie, ktoré správny akt prijali…, a to z dôvodu, že daný akt… je v rozpore s právom životného prostredia v zmysle článku 2 ods. 1 písm. f)“.
28
Článok 11 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1367/2006 stanovuje, že mimovládna organizácia je oprávnená požiadať o vnútorné preskúmanie za predpokladu, že hlavným deklarovaným cieľom tejto organizácie je podpora ochrany životného prostredia v rámci práva životného prostredia.
29
Článok 2 nariadenia č. 1367/2006, nazvaný „Vymedzenie pojmov“, v odseku 1 písm. f) stanovuje, že na účely uvedeného nariadenia predstavuje právo životného prostredia „právne predpisy Únie, ktoré bez ohľadu na svoj právny základ prispievajú k dosahovaniu cieľov politiky Únie v oblasti životného prostredia“.
30
Článok 2 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 1367/2006 uvádza, že otázka, či bol akt prijatý podľa práva životného prostredia, nezávisí od právneho základu, na ktorom bol prijatý. Pojem „právo životného prostredia“ na účely uvedeného nariadenia zahŕňa všetky právne predpisy Únie, ktoré prispievajú k dosahovaniu cieľov politiky Únie v oblasti životného prostredia. Zo znenia tohto článku vyplýva, že v podstate odkazom na ciele vymenované v článku 191 ods. 1 ZFEÚ normotvorca Únie zamýšľal priznať pojmu „právo životného prostredia“ uvedenému v nariadení č. 1367/2006 široký význam, ktorý sa neobmedzuje na otázky súvisiace s ochranou prírodného prostredia stricto sensu. Toto konštatovanie je okrem iného potvrdené v článku 192 ods. 2 ZFEÚ, podľa ktorého právo životného prostredia, ako je uvedené v hlave XX uvedenej Zmluvy, môže zahŕňať aj ustanovenia predovšetkým fiškálnej povahy, opatrenia týkajúce sa územného plánovania, kvantitatívneho hospodárenia s vodnými zdrojmi alebo priamej alebo nepriamej dostupnosti týchto zdrojov, využívania pôdy, ako aj opatrenia významne ovplyvňujúce možnosť voľby členského štátu pri výbere medzi rôznymi energetickými zdrojmi a celkovú štruktúru zásobovania energiou. Zúžený výklad pojmu „právo životného prostredia“ by mal za následok, že také ustanovenia a opatrenia by z veľkej časti nespadali pod túto oblasť (rozsudok zo 14. marca 2018, TestBioTech/Komisia, T‑33/16, EU:T:2018:135, bod 42 až 45).
31
V tejto súvislosti Všeobecný súd už implicitne pripustil, že neziskové združenie, ktoré podporuje ochranu a podporu včiel, je oprávnené podať žiadosť o vnútorné preskúmanie predĺženia obdobia schválenia účinnej látky (pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. septembra 2018, Mellifera/Komisia, T‑12/17, EU:T:2018:616).
32
V prejednávanej veci z článku 2 ods. 2 a 3 stanov žalobcu vyplýva, že jeho cieľom je najmä podporovať ochranu prírody a zachovanie krajiny, ochranu životného prostredia, chov zvierat a pestovanie rastlín. Tieto ciele sa dosahujú najmä rôznymi opatreniami týkajúcimi sa ochrany včiel.
33
Vzhľadom na široké chápanie pojmu „právo životného prostredia“ v rámci nariadenia č. 1367/2006 (pozri judikatúru citovanú v bode 30 vyššie), ktorá sa na rozdiel od toho, čo tvrdí Bayer Agriculture, neobmedzuje na otázky súvisiace s ochranou prírodného prostredia v užšom zmysle slova, je nutné konštatovať, že žalobca spĺňa podmienku stanovenú v článku 11 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1367/2006, a to, že je združením, ktorého hlavným deklarovaným cieľom je podpora ochrany životného prostredia v rámci práva životného prostredia, čo Komisia navyše nespochybňuje.
34
Tvrdenia spoločnosti Bayer Agriculture týkajúce sa prípustnosti žaloby treba preto zamietnuť.
O druhom žalobnom dôvode založenom na nesprávnom uplatnení a výklade článku 17 nariadenia č. 1107/2009, pokiaľ ide o úlohu žiadateľa o obnovenie
O prípustnosti druhého žalobného dôvodu
35
Komisia bez toho, aby výslovne vzniesla námietku neprípustnosti druhého žalobného dôvodu, vyjadruje pochybnosti, pokiaľ ide o skutočnosť, že údajné porušenia článku 17 nariadenia č. 1107/2009 by viedli k porušeniu práva životného prostredia v zmysle článku 2 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 1367/2006, ako to vyžaduje článok 10 toho istého nariadenia.
36
Všeobecný súd sa domnieva, že vzhľadom na široký výklad pojmu „právo životného prostredia“ v rámci nariadenia č. 1367/2006 (pozri bod 30 vyššie), článok 17 nariadenia č. 1107/2009, ktorého porušenie je uvedené najmä v druhom žalobnom dôvode, je ustanovením, ktoré prispieva k sledovaniu cieľov politiky Únie v oblasti životného prostredia v zmysle článku 10 nariadenia č. 1367/2006. Toto ustanovenie totiž umožňuje predĺžiť obdobie platnosti schválenia účinných látok s cieľom umožniť ukončenie postupu obnovenia, ktorý musí zohľadniť najmä riziká, ktoré dotknutá látka predstavuje pre životné prostredie.
37
Druhý žalobný dôvod žalobcu je preto prípustný.
O veci samej
38
Žalobca v podstate tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď v napadnutom rozhodnutí dospela k záveru, že podmienka stanovená v článku 17 nariadenia č. 1107/2009, podľa ktorej dôvody oneskorenia majú byť také, na ktoré žiadateľ o obnovenie „nemá vplyv“, bola splnená. Oneskorenia pri obnovení schválenia glyfozátu totiž vyplývali z toho, že bolo nutné požiadať žiadateľa o dokumenty a informácie a následne ich posúdiť. Žalobca poukazuje na nedostatky v údajoch poskytnutých žiadateľom, ako aj na neúplnosť žiadosti o obnovenie a doplňujúcej dokumentácie, ktoré vyplývajú z veľkého počtu dodatočných informácií, ktoré od žiadateľa požadoval EFSA. Dôvody oneskorenia by sa mali konkrétne preskúmať.
39
Všeobecný súd pripomína, že článok 17 prvý odsek nariadenia č. 1107/2009 stanovuje, že rozhodnutie o predĺžení sa prijme, „ak sa z dôvodov, na ktoré žiadateľ nemá vplyv, zdá, že platnosť schválenia uplynie pred prijatím rozhodnutia o obnovení“.
40
Na úvod treba konštatovať, že jednotlivé jazykové verzie článku 17 prvého odseku nariadenia č. 1107/2009 sa líšia. Hoci niektoré verzie, vrátane francúzštiny, používajú výraz „dôvody nezávislé od vôle žiadateľa“, pojem „vôľa“ sa nenachádza v iných jazykových verziách. Niektoré iné jazykové verzie, vrátane angličtiny, totiž používajú pojem „kontrola“. Iné jazykové verzie, napríklad nemecká, používajú pojem „zodpovednosť“ alebo pojem vplyv. V iných verziách sa uvádzajú len dôvody, ktoré sú „nezávislé od žiadateľa“.
41
Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora formulácia použitá v jednej z jazykových verzií ustanovenia práva Únie nemôže slúžiť ako jediný základ na výklad tohto ustanovenia ani sa jej nemôže priznať prednostná povaha vo vzťahu k iným jazykovým verziám. Ustanovenia práva Únie sa totiž majú vykladať a uplatňovať jednotným spôsobom pri zohľadnení existujúcich verzií vo všetkých jazykoch Únie. V prípade rozdielu medzi rôznymi jazykovými verziami textu práva Únie sa má predmetné ustanovenie vykladať v závislosti od kontextu a účelu právneho predpisu, ktorého je súčasťou (rozsudok z 12. septembra 2019, A a i., C‑347/17, EU:C:2019:720, bod 38 a citovaná judikatúra).
42
Článok 17 prvý odsek nariadenia č. 1107/2009 a konkrétnejšie výraz „z dôvodov, na ktoré žiadateľ nemá vplyv“ sa teda majú vykladať s prihliadnutím na účel tohto ustanovenia, ako aj kontext, do ktorého patrí.
43
Pokiaľ ide o kontext, do ktorého toto pravidlo patrí, treba po prvé pripomenúť, že je súčasťou oddielu nariadenia č. 1107/2009, ktorý sa týka schvaľovania účinných látok. Tieto schválenia, ako aj ich obnovenie sú predmetom viacerých ustanovení, ktoré upravujú priebeh uplatniteľného postupu.
44
Schválenie sa môže udeliť len na obdobie nepresahujúce desať rokov (článok 5 nariadenia č. 1107/2009). Ako je vysvetlené v odôvodnení 15 uvedeného nariadenia, z bezpečnostných dôvodov je obdobie platnosti schválenia účinných látok časovo obmedzené a malo by byť primerané možným rizikám spojeným s používaním látok. Schválenie sa obnovuje najviac na obdobie pätnástich rokov (článok 14 ods. 2 nariadenia č. 1107/2009).
45
Z toho vyplýva, že normotvorca sa snažil stanoviť obmedzené obdobia schválenia alebo obnovenia, aby zabránil zachovaniu účinných látok, ktoré by mohli predstavovať neprijateľné riziká v zmysle článku 4 nariadenia č. 1107/2009, na trhu. Dosiahnutie tohto cieľa vzhľadom na zásadu predbežnej opatrnosti vyžaduje, aby sa opätovné hodnotenie látok uskutočňovalo pravidelne, ako to správne zdôrazňuje Komisia, keď vysvetľuje pravidelný prístup nariadenia č. 1107/2009.
46
Po druhé je potrebné preskúmať úlohu žiadateľa o obnovenie v rámci článku 17 nariadenia č. 1107/2009.
47
Tak postup schvaľovania, ako aj postup obnovenia sa totiž začínajú na podnet výrobcu účinnej látky, potom prípadne na podnet žiadateľa o obnovenie, ako vyplýva z článku 7 nariadenia č. 1107/2009 a z článku 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 844/2012 z 18. septembra 2012, ktorým sa stanovujú ustanovenia potrebné na vykonávanie postupu obnovenia účinných látok podľa nariadenia č. 1107/2009 (Ú. v. EÚ L 252, 2012, s. 26). Výrobca účinnej látky, potom prípadne žiadateľ o obnovenie, je hlavným aktérom počas celého postupu schvaľovania a obnovenia a je hlavným partnerom orgánov podieľajúcich sa na týchto postupoch.
48
Pokiaľ ide konkrétne o postup obnovenia, žiadateľ o obnovenie je zodpovedný za obsah žiadosti (článok 3 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012), predloženie doplňujúcej dokumentácie (články 6 a 7 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012) a poskytnutie dodatočných informácií spravodajskému členskému štátu alebo EFSA (článok 11 ods. 5 a článok 13 ods. 3 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012) a môže predložiť EFSA pripomienky k návrhu hodnotiacej správy spravodajského členského štátu alebo k správe o obnovení (článok 12 ods. 3 a článok 14 ods. 1 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012). Všetky tieto interakcie so žiadateľom o obnovenie podliehajú osobitným lehotám.
49
Z toho vyplýva, že žiadateľ o obnovenie je aktérom, ktorý sa zúčastňuje na všetkých etapách postupu tým, že poskytuje údaje alebo predkladá pripomienky, čo mu umožňuje ovplyvniť priebeh postupu. Normotvorca sa tak rozhodol podmieniť predĺženie obdobia platnosti schválenia tým, aby prípadné oneskorenie bolo z dôvodov „na ktoré žiadateľ [o obnovenie] nemá vplyv“.
50
Naopak, pokiaľ ide o predĺženie obdobia platnosti schválenia, žiadateľ o obnovenie nemusí predložiť žiadosť a nie je stanovený postup konzultácie s ním. Konanie sa začína z úradnej moci a Komisia musí overiť, či oneskorenia v priebehu postupu obnovenia nie sú spôsobené dôvodmi „na ktoré žiadateľ nemá vplyv“.
51
Správanie žiadateľa sa teda musí posúdiť vzhľadom na rôzne etapy postupu obnovenia, ktoré predchádzajú prípadnému predĺženiu obdobia platnosti schválenia, v ktorých zohrával participatívnu úlohu.
52
Takýto výklad článku 17 nariadenia č. 1107/2009 vyjadruje vyváženie rôznych dotknutých záujmov v súlade s cieľmi uvedeného nariadenia a so zásadou predbežnej opatrnosti.
53
Pokiaľ ide o ciele uvedené v článku 17 prvom odseku nariadenia č. 1107/2009, treba pripomenúť, že podľa jeho článku 1 ods. 3 nariadenia č. 1107/2009 je účelom tohto nariadenia zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia ľudí, zvierat a životného prostredia a zlepšiť fungovanie vnútorného trhu harmonizáciou pravidiel uvádzania prípravkov na ochranu rastlín na trh pri súčasnom zdokonaľovaní poľnohospodárskej výroby. Komisia teda správne tvrdí, že cieľ nariadenia č. 1107/2009 je rôznorodý.
54
Nariadenie č. 1107/2009 tým, že ukladá povinnosť zachovať vysokú úroveň ochrany životného prostredia, uplatňuje článok 11 ZFEÚ, ktorý stanovuje, že požiadavky ochrany životného prostredia musia byť začlenené do vymedzenia a uskutočňovania politík a činností Únie, najmä s ohľadom na podporu trvalo udržateľného rozvoja, a článok 114 ods. 3 ZFEÚ, ktorý túto povinnosť konkretizuje. Toto posledné uvedené ustanovenie skutočne stanovuje, že Komisia vo svojich návrhoch, ktoré sa týkajú najmä ochrany životného prostredia v rámci aproximácie právnych predpisov, ktorých cieľom je vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu, berie za základ vysokú úroveň ochrany, prihliadajúc najmä na vývoj vychádzajúci z nových vedeckých poznatkov, a že v rámci svojich príslušných právomocí sa tento cieľ usiluje dosiahnuť aj Európsky parlament a Rada Európskej únie. Táto ochrana má vo vzťahu k ekonomickým hľadiskám prednostný význam, takže môže odôvodňovať dokonca aj značné negatívne hospodárske dôsledky pre niektoré hospodárske subjekty (pozri rozsudok zo 17. marca 2021, FMC/Komisia, T‑719/17, EU:T:2021:143, bod 59 a citovanú judikatúru).
55
Z toho vyplýva, že spomedzi jednotlivých cieľov nariadenia č. 1107/2009 musí Komisia priznať osobitný význam cieľu, ktorým je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia ľudí a zvierat a životného prostredia, keď vedie postup obnovenia schválenia účinnej látky, a fortiori ak tento postup ide nad rámec časového rámca stanoveného na jeho priebeh a ak prizná predĺženie obdobia schválenia podľa článku 17 uvedeného nariadenia.
56
Komisia sa pri skúmaní úlohy žiadateľa o obnovenie v oneskoreniach zistených počas postupu obnovenia musí ubezpečiť nielen o tom, že tento žiadateľ konal v stanovených lehotách, ale aj o tom, že na oneskorenie v priebehu postupu obnovenia je nezávislé od jeho konania, teda že nekonal tak, aby spôsobil oneskorenia alebo aby prispel k oneskoreniam.
57
Z toho vyplýva, že prístup, ktorý by vyžadoval úmysel zo strany žiadateľa, pokiaľ ide o oneskorenia v priebehu postupu, je príliš reštriktívny a môže narušiť rovnováhu, ktorú normotvorca dosiahol v prospech záujmov žiadateľa o obnovenie. Takýto reštriktívny prístup priaznivý pre žiadateľa o obnovenie by bol tiež v rozpore s judikatúrou, ktorá vyžaduje, aby vysoká úroveň ochrany ľudského zdravia a životného prostredia mala prednosť pred ekonomickými úvahami (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 17. marca 2021, FMC/Komisia, T‑719/17, EU:T:2021:143, bod 59 a citovanú judikatúru), ako aj kontextom, do ktorého patrí pravidlo stanovené v článku 17 prvom odseku nariadenia č. 1107/2009 a ktoré sa skladá z regulačného rámca, ktorý podrobne vymedzuje účasť žiadateľa o obnovenie na postupe.
58
Na účely dodržania vyváženia vykonaného normotvorcom treba teda článok 17 prvý odsek nariadenia č. 1107/2009 vykladať tak, že vyžaduje objektívnu a in concreto analýzu dôvodov oneskorenia s cieľom preukázať, že na toto oneskorenie nemal žiadateľ vplyv, ktorý musí s náležitou starostlivosťou dodržať všetky pravidlá, ktoré sa uplatňujú na obnovenie. V tejto súvislosti skutočnosť, že oneskorenie bolo aspoň čiastočne spôsobené oneskoreným odovzdaním správy alebo záverov jedným alebo viacerými orgánmi zapojenými do postupu obnovenia, nemôže stačiť na vylúčenie akejkoľvek úlohy žiadateľa, keďže žiadateľ sám mohol byť príčinou takéhoto oneskorenia, aj keď dodržal lehoty, ktoré mu boli uložené nariadením č. 1107/2009. Môže to tak byť najmä v prípade, keď sa ukáže, že kvalita údajov poskytnutých v priebehu postupu nie je dostatočná.
59
V prejednávanej veci Komisia v bode 61 napadnutého rozhodnutia preskúmala tvrdenia žalobcu, podľa ktorých žiadateľ o obnovenie nepredložil úplnú dokumentáciu na začiatku postupu obnovenia, je zodpovedný za nedostatky v údajoch a nepredložil všetky relevantné vedecké informácie dostupné v čase podania žiadosti o obnovenie. Komisia vysvetľuje, že ak spravodajský členský štát považuje žiadosť a doplňujúce dokumenty za prípustné, znamená to, že žiadosť je úplná a bola predložená v stanovenej lehote. Neskoršie oneskorenia z iných dôvodov nemožno pripísať prípustnej žiadosti. Žiadosti o doplňujúce informácie sú bežnou časťou postupu obnovenia, najmä počas hodnotenia rizík, a neznamenajú, že žiadosť je neúplná alebo že nemala byť prijatá.
60
V bode 62 napadnutého rozhodnutia Komisia skúma tvrdenie žalobcu, podľa ktorého žiadateľ o obnovenie predložil veľké množstvo informácií, ktoré si od orgánov vyžadovali veľa času a zamestnancov. Vysvetľuje, že to nie je okolnosť, na ktorú má žiadateľ o obnovenie vplyv, ktorý iba poskytol informácie požadované uplatniteľným právnym rámcom. Komisia uvádza, že v prípade glyfozátu je objem literatúry bezprecedentný. Skutočnosť, že žiadateľ predložil veľa údajov, však preukazuje, že konal s náležitou starostlivosťou a v súlade s právnymi požiadavkami. Oneskorenia vyplývajúce zo zložitosti hodnotenia, ktoré má vykonať spravodajský členský štát alebo EFSA, patria medzi najbežnejšie situácie oneskorenia, na ktoré nemá žiadateľ o obnovenie vplyv.
61
Komisia v bodoch 30 až 33 napadnutého rozhodnutia vysvetľuje, že vzhľadom na objem nových informácií získaných počas verejnej konzultácie, počet bodov identifikovaných hodnotiacou skupinou glyfozátu a potrebu posúdiť nové informácie, ktoré EFSA požadoval od žiadateľa o obnovenie, hodnotiaca skupina glyfozátu uviedla, že na predloženie návrhu správy je potrebná dodatočná lehota. Komisia ďalej uvádza, že EFSA a ECHA oznámili, že z dôvodu oneskorenia s predložením návrhu správy skupiny pre hodnotenie glyfozátu a na ukončenie procesu partnerského preskúmania sa predloženie záverov úradu EFSA oneskorí a že budú predložené v júli 2023. Vzhľadom na toto oznámenie sa Komisia rozhodla predĺžiť obdobie platnosti schválenia glyfozátu, ktorého platnosť mala uplynúť 15. decembra 2022.
62
V odpovedi na tvrdenia žalobcu týkajúce sa údajných nedostatkov v údajoch Komisia v bodoch 65 až 68 napadnutého rozhodnutia vysvetľuje, že na jednej strane za tieto nedostatky nie je zodpovedný žiadateľ, pretože žiadateľ podal úplnú žiadosť a v stanovenej lehote a žiadosti o doplňujúce informácie sú bežnou súčasťou každého konania o obnovení. Na druhej strane existencia nedostatkov v údajoch nie je relevantná na uplatnenie článku 17 nariadenia č. 1107/2009, ak sú splnené podmienky na uplatnenie tohto článku, a to skutočnosť, že sa zdá, že platnosť schválenia uplynie pred prijatím rozhodnutia o obnovení a že na dôvody tohto oneskorenia nemá žiadateľ vplyv. Komisia dodáva, že úvahy týkajúce sa nedostatkov v údajoch a hodnotení rizík, ako aj nové údaje predložené žiadateľom sú prípadne relevantné pre posúdenie zákonnosti rozhodnutia o obnovení, ale nie v rámci postupu, ktorý sa týka zákonnosti predĺženia obdobia platnosti schválenia.
63
Z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia nevykonala nijaké konkrétne, ani stručné overenie úlohy žiadateľa o obnovenie, pokiaľ ide o skutočnosť, že rozhodnutie o obnovení nemohlo byť prijaté v stanovených lehotách. Komisia iba identifikovala ďalšie faktory oneskorenia, ako sú zložitosť posúdenia, ktoré má vykonať spravodajský členský štát alebo EFSA, alebo množstvo nových informácií získaných v rámci verejnej konzultácie, a dospela k záveru, že oneskorenie nebolo spôsobené žiadateľom.
64
Vysvetlenia Komisie týkajúce sa toho, že žiadosť o obnovenie bola prípustná a že žiadosti o doplňujúce informácie neznamenali, že žiadosť o obnovenie nebola úplná, alebo že množstvo predložených informácií znamenalo, že žiadateľ bol obozretný a splnil si svoje povinnosti, naznačuje, že Komisia nepreskúmala ani povahu chýbajúcich informácií, ani relevantnosť informácií predložených v prejednávanej veci. Okrem toho vysvetlenia Komisie uvedené v bode 62 vyššie preukazujú, že nevykonala nijakú analýzu povahy a vplyvu nedostatkov v údajoch, na ktoré sa odvoláva žalobca, na dĺžku postupu, čím si nesplnila povinnosť overiť, či sú splnené podmienky stanovené v článku 17 nariadenia č. 1107/2009.
65
Komisia vo svojich písomných podaniach okrem toho tvrdí, že článok 17 nariadenia č. 1107/2009 vôbec nevyžaduje, aby sa preukázalo, či alebo v akom rozsahu by žiadateľ mohol byť zodpovedný za riziko, že platnosť schválenia, ktoré je predmetom žiadosti o obnovenie, uplynie pred prijatím rozhodnutia o obnovení, alebo či je oneskorenie postupu obnovenia založené výlučne na dôvodoch, za ktoré nie je zodpovedný žiadateľ. Podľa Komisie toto ustanovenie nevyžaduje ani preskúmanie toho, či žiadateľ prípadne prispel k oneskoreniu spôsobenému inými aktérmi.
66
Komisia sa pritom tým, že nevykonala konkrétnu analýzu úlohy žiadateľa a uplatnila reštriktívny prístup k úlohe žiadateľa o obnovenie v prípade prípadných oneskorení v postupe obnovenia, a tým, že ho oslobodila, ak iný subjekt prispel, hoci aj čiastočne, k oneskoreniu, dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri výklade článku 17 nariadenia č. 1107/2009 a nedodržala vyváženie vykonané normotvorcom (pozri body 52 a 57 vyššie). Skutočnosť, že, ako tvrdí Bayer Agriculture, sa na postupe obnovenia podieľajú mnohé strany, nijako nezbavuje Komisiu povinnosti preskúmať všetky faktory oneskorenia, vrátane tých, ktoré sa týkajú žiadateľa o obnovenie.
67
Tento záver nemôže byť spochybnený ani tvrdením spoločnosti Bayer Agriculture, podľa ktorého žalobca nepreukázal, že ak by žiadateľ o obnovenie predložil dokumenty v skoršom štádiu, postup by prebehol rýchlejšie.
68
Komisia sa totiž dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri výklade podmienky uplatnenia článku 17 nariadenia č. 1107/2009, ktorá sa týka úlohy žiadateľa v oneskorení postupu obnovenia bez ohľadu na vecnú správnosť skutočností uvádzaných žalobcom.
69
Z toho vyplýva, že druhému žalobnému dôvodu treba vyhovieť.
70
Preto je potrebné zrušiť napadnuté rozhodnutie bez toho, aby bolo potrebné preskúmať ostatné žalobné dôvody uvedené žalobcom.
O trovách
71
Podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia nemala vo veci úspech, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu v súlade s jeho návrhmi.
72
Podľa článku 138 ods. 3 rokovacieho poriadku Bayer Agriculture znáša svoje vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá rozšírená komora)
rozhodol takto:
1.
Rozhodnutie Komisie Ares(2023) 4611321 z 3. júla 2023, ktorým sa zamieta žiadosť podaná združením Aurelia Stiftung o vnútorné preskúmanie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2022/2364 z 2. decembra 2022, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie obdobia platnosti schválenia účinnej látky glyfozát, sa zrušuje.
2.
Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli združeniu Aurelia Stiftung.
3.
Bayer Agriculture znáša svoje vlastné trovy konania.
da Silva Passos
Półtorak
Reine
Pynnä
Cassagnabère
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 19. novembra 2025.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.