62003TO0253(02)
ESIMESE ASTME KOHTU ESIMESE KOJA ESIMEHE MÄÄRUS
26. veebruar 2007 (
*1
)
Kohtuasjas T-253/03,
Akzo Nobel Chemicals Ltd, asukoht Surrey (Ühendkuningriik),
Akcros Chemicals Ltd, asukoht Surrey,
keda esindasid advokaadid C. Swaak ja M. Mollica,
hagejad,
keda toetavad
Conseil des barreaux européens (CCBE), asukoht Brüssel (Belgia), esindaja: J. Flynn, QC,
Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, asukoht Haag (Madalmaad), esindaja: advokaat O. Brouwer,
Association européenne des juristes d’entreprise (AEJE)/(ECLA), asukoht Brüssel, esindajad: advokaadid M. Dolmans ja K. Nordlander ning solicitor J. Temple Lang,
ja
American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, asukoht Pariis (Prantsusmaa), esindajad: advokaat G. Berrisch ja solicitor D. Hull,
menetlusse astujad,
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon, keda esialgu esindasid R. Wainwright ja C. Ingen-Housz ning seejärel R. Wainwright ja F. Castillo de la Torre,
kostja,
mille esemeks on menetlusse astumise avaldus, mille esitas International Bar Association hagejate nõuete toetuseks käesolevas kohtuasjas, mille esemeks on taotlus tühistada 8. mai 2003. aasta otsus C (2003) 1533 lõplik, millega jäetakse rahuldamata advokaatidega suhtlemist kaitsva kutsesaladuse (legal professional privilege) kohaldamise taotlus teatavate dokumentide suhtes, mis konfiskeeriti nõukogu 6. veebruari 1962. aasta määruse nr 17, esimene määrus asutamislepingu artiklite [81] ja [82] rakendamise kohta (EÜT 1962, 13, lk 204; ELT eriväljaanne 08/01, lk 3), artikli 14 lõike 3 kohaselt määratud uurimise raames,
EUROOPA ÜHENDUSTE ESIMESE ASTME KOHTU ESIMESE KOJA ESIMEES
on andnud käesoleva
määruse
Asjaolud ja menetlus
1
Komisjon võttis 30. jaanuaril 2003 nõukogu 6. veebruari 1962. aasta määruse nr 17, esimene määrus asutamislepingu artiklite [81] ja [82] rakendamise kohta (EÜT 1962, 13, lk 204; ELT eriväljaanne 08/01, lk 3), artikli 14 lõike 3 alusel vastu otsuse C (2003) 85/4, millega määrati Akzo Nobel Chemicals Ltd ja Akcros Chemicals Ltd (edaspidi „hagejad”) ja nende vastavate tütarettevõtjate uurimine, et otsida tõendeid võimalikust konkurentsivastasest tegevusest (edaspidi „30. jaanuari 2003. aasta otsus”). Komisjon võttis 10. veebruaril 2003 samuti määruse nr 17 artikli 14 lõike 3 alusel vastu otsuse C (2003) 559/4 (edaspidi „10. veebruari 2003. aasta otsus”), millega muudeti 30. jaanuari 2003. aasta otsust.
2
Kohapealsed uurimised toimusid nende otsuste alusel 12. ja 13. veebruaril 2003 hagejate äriruumides Eccles’is, Manchesteris (Ühendkuningriik). Selle uurimise käigus tegid komisjoni ametnikud koopiad suurest hulgast dokumentidest. Nende toimingute käigus juhtisid hagejate esindajad komisjoni ametnike tähelepanu sellele, et teatavatele dokumentidele võib laieneda advokaatidega suhtlemist kaitsev kutsesaladus. Asjaomaste dokumentide uurimisel tekkis erimeelsus seoses viie dokumendiga, mida käsitleti kahte moodi. Tegelikult ei jõudnud komisjoni ametnikud kohapeal lõplikult järeldusele, milline kaitse kahele dokumendile anda. Nad tegid neist koopiad ja panid need pitseeritud ümbrikesse, mille nad uurimise lõpus kaasa võtsid. Ülejäänud kolme vaidlusaluse dokumendi osas leidis komisjoni vastutav ametnik, et kutsesaladuse kaitse neile ei laiene, tegi neist seejärel koopiad ning lisas nad ülejäänud toimikule, eraldamata neid pitseeritud ümbrikesse.
3
Hagejad algatasid 11. aprillil 2003 Esimese Astme Kohtu kantseleisse saabunud hagiavaldusega menetluse, mille esemeks oli sisuliselt taotlus tühistada komisjoni 10. veebruari 2003. aasta otsus ning vajadusel ka 30. jaanuari 2003. aasta otsus, millega määrati äriühingute ja nende tütarettevõtjate uurimine (kohtuasi T-125/03: Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals vs. komisjon).
4
Komisjon võttis 8. mail 2003 määruse nr 17 artikli 14 lõike 3 alusel vastu otsuse K(2003) 1533 (lõplik) (edaspidi „8. mai 2003. aasta otsus”), millega jäeti rahuldamata hagejate taotlus vaidlusaluste dokumentide konfidentsiaalsuse hoidmiseks.
5
Hagejad esitasid 4. juulil 2003 Esimese Astme Kohtu kantseleile hagiavalduse, milles taotlesid EÜ artikli 230 neljanda lõigu alusel 8. mai 2003. aasta otsuse tühistamist.
6
Conseil des barreaux européens (CCBE), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (edaspidi „Madalmaade advokatuur”), Association européenne des juristes d’entreprise (AEJE) ja American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter esitasid vastavalt 30. juulil, 7. ja 18. augustil ja 25. novembril 2003 hagejate nõuete toetuseks menetlusse astumise avaldused. Viienda koja esimehe 4. novembri 2003. aasta ja 10. märtsi 2004. aasta määrustega lubati CCBE-l, Madalmaade advokatuuril, AEJE-l ja ACCA-l menetlusse astuda.
7
International Bar Association’i Section on Business Law esitas 25. novembril 2003 hagejate nõuete toetuseks menetlusse astumise avalduse. Esimese Astme Kohus jättis 28. mai 2004. aasta määrusega selle menetlusse astumise avalduse rahuldamata.
8
International Bar Association (edaspidi „IBA”), keda esindab advokaat J. Buhart, esitas 20. veebruaril 2006 hagejate toetuseks menetlusse astumise avalduse.
9
IBA väidab menetlusse astumise avalduses, et tal on otsene ja eriline huvi käesolevas kohtuasjas ja et ta vastab ühenduste menetlusse astumise avalduste suhtes kohtupraktikas kehtestatud tingimustele. Esiteks märgib IBA, et ta on rahvusvaheline ühendus, juriidilise isiku staatusega ja esindab arvestatavat hulka asjaomases valdkonnas tegutsevaid ettevõtjaid. Ta on nimelt maailma kõige tähtsam juriidilist kutseala esindav ühendus. Teiseks väidab IBA, et tema eesmärkide hulka kuulub oma liikmete huvide — sealhulgas nendega suhtlemise kutsesaladuse põhimõtte — eestkoste, kaitse ja esindamine, vajadusel kohtus, eeskätt selleks, et tagada, et tema liikmed saaksid tegutseda oma kutsealal vabalt ja takistamatult. Kolmandaks märgib IBA, et käesolevas kohtuasjas tõstatatakse põhiküsimused kutsesaladuse põhimõtte kohta, ja märgib, et Esimese Astme Kohtu seisukoht nendes küsimustes mõjutab kahtlemata tema liikmeid kõikidel tasanditel — üksikliikmeid, advokatuure ja ettevõttejuristide ühendusi.
10
Menetlusse astumise avaldus toimetati Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 116 lõike 1 esimese lõigu kohaselt pooltele kätte.
11
Hagejad väitsid 11. aprillil 2006 esitatud dokumendis, et IBA on tõendanud huvi käesoleva kohtuasja tulemuse vastu, ja palusid Esimese Astme Kohtul lugeda menetlusse astumise avaldus vastuvõetavaks. Samal päeval eraldi esitatud dokumendis taotlesid hagejad IBA suhtes asja konfidentsiaalsena käsitlemist.
12
Komisjon palus 27. märtsil 2006 esitatud dokumendis Esimese Astme Kohtul lükata IBA menetlusse astumise avaldus tagasi. Ta väidab nimelt, et IBA eesmärk, nagu on määratletud tema põhikirja artiklis 1, ei hõlma tema liikmete huvide kaitset ega esindamist, sest selle ühenduse eesmärk seisneb lihtsalt oma liikmete „abistamises” ning õigusriigi ja õigusemõistmise „edendamises”. Kohtupraktikas aga omistatakse kõige suuremat tähtsust asjaolule, et ühingu eesmärk oleks tema põhikirjas selgelt sõnastatud (Esimese Astme Kohtu 28. mai 2004. aasta määrus kohtuasjas T-253/03: Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals vs. komisjon, EKL 2004, lk II-1603, punkt 20, millega jäetakse rahuldamata Section on Business Law of the International Bar Association’i menetlusse astumise avaldus). Komisjon märgib muu seas, et Esimese Astme Kohus näib selgelt eristavat ühingu liikmete huvide „edendamist” ja „esindamist ja kaitset”. Kutseala üldiste ja kollektiivsete huvide edendamiseks asutatud ühingul ei ole piisavalt huvi selleks, et lubada tal menetlusse astuda (Esimese Astme Kohtu kolmanda koja esimehe 25. juuni 1999. aasta määrus kohtuasjas T-13/99: Pfizer Animal Health vs. nõukogu, EKL 2002, lk II-3305, punkt 28).
13
CCBE ja Madalmaade advokatuur toetasid vastavalt 5. ja 10. aprilli 2006. aasta dokumentidega IBA menetlusse astumise avaldust. Teised menetlusse astujad ei esitanud selle menetlusse astumise avalduse suhtes vastuväiteid.
Esimese Astme Kohtu hinnang
14
Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu alusel, mida selle põhikirja artikli 53 esimese lõigu alusel kohaldatakse Esimese Astme Kohtule, on õigus Esimese Astme Kohtus läbivaatamisel olevates kohtuasjades menetlusse astuda mitte ainult ühenduse liikmesriikidel ja institutsioonidel, vaid ka igal isikul, kes tõendab oma huvi kohtuasja tulemuste vastu.
15
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võivad esindusühendused, kelle eesmärgiks on oma liikmete õiguste kaitse, menetlusse astuda kohtuasjades, milles tõusetuvad nende liikmeid puudutada võivad põhimõttelised küsimused (Euroopa Kohtu presidendi 17. juuni 1997. aasta määrus liidetud kohtuasjades C-151/97 P(I) ja C-157/97 P(I): National Power ja PowerGen, EKL 1997, lk I-3491, punkt 66, ja Euroopa Kohtu presidendi 28. septembri 1998. aasta määrus kohtuasjas C-151/98 P: Pharos vs. komisjon, EKL 1998, lk I-5441, punkt 6). Täpsemalt võib sellisel ühendusel lubada menetlusse astuda siis, kui ta esindab arvestatavat hulka asjaomases valdkonnas tegutsevaid ettevõtjaid, tema eesmärkide hulka kuulub oma liikmete huvide kaitse, kohtuasjas võib tõusetuda asjaomase valdkonna toimimist mõjutavaid põhimõttelisi küsimusi ja seega võib kohtuasja tulemus oluliselt mõjutada tema liikmete huve (vt selle kohta Esimese Astme Kohtu 8. detsembri 1993. aasta määrus kohtuasjas T-87/92: Kruidvat vs. komisjon, EKL 1993, lk II-1375, punkt 14, millega jäeti rahuldamata Yves Saint Laurent Parfums SA menetlusse astumise avaldus, ja eespool viidatud määrus Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals vs. komisjon, punkt 18).
16
Käesolevas asjas tuleb tuvastada, esiteks, et IBA on ühendus, kes esindab arvestatavat hulka käesolevale kohtuasjale asjaomases valdkonnas tegutsevaid ettevõtjaid. Tema liikmete hulgas on üle 20000 üksiku juristi — sealhulgas umbes 3000 ettevõttejuristi — ning 195 advokatuuri ja palju ettevõttejuristide ühendusi — sh Institut des juristes d’entreprise.
17
Teiseks nähtub IBA põhikirjast, et selle ühenduse eesmärkide hulka kuulub oma liikmete huvide kaitse. Nii on IBA põhikirja artikli 1 lõigete 2 ja 3 järgi ühenduse eesmärk eeskätt aidata advokatuuride ühendustel, õigusliitudel (law societies) ja oma juristidest liikmetel arendada ja parendada kutseala korraldust ja staatust ning aidata juriidilise hariduse vallas või muul viisil oma juristidest liikmetel kogu maailmas arendada ja parendada üldsusele osutatavaid teenuseid. Ent vastupidiselt komisjoni väitele tuleb viidet sellele, et IBA eesmärk on eeskätt „aidata” oma liikmeid, mõista nii, et üks selle ühenduse eesmärke on oma liikmete huvide kaitse. Seega näevad kõnealused põhikirjasätted ette enamat kui lihtsalt kutseala üldiste ja kollektiivsete huvide edendamise eespool viidatud määruse Pfizer Animal Health vs. nõukogu tähenduses. IBA põhikirjas peetakse nimelt silmas tema liikmete konkreetseid huve otseselt puudutada võivad küsimusi, näiteks advokaadikutse korraldus ja staatus ja õigusteenuste osutamine.
18
Kolmandaks, arvestades asjaolu, et käesolev kohtuasi tõstatab põhimõttelisi küsimusi advokaadi ja tema kliendi suhtlemise konfidentsiaalsuse suhtes, tuleb võtta seisukoht, et tehtav kohtuotsus võib olulisel määral mõjutada nii asjaomase valdkonna toimimist kui ka IBA liikmete huve.
19
Esitatud põhjendustest nähtub, et IBA tõendas oma huvi kohtuasja tulemuse vastu ja et tal tuleb seega vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teisele lõigule lubada menetlusse astuda. Kuna tema menetlusse astumise avaldus esitati pärast Esimese Astme kohtu kodukorra artikli 115 lõikes 1 ette nähtud kuuenädalase tähtaja möödumist, peab IBA menetlusse astumine kõnealuse kodukorra artikli 116 lõike 6 alusel piirduma märkuste esitamisega suulise menetluse ajal. Seetõttu edastatakse IBA-le õigeaegselt ainult käesolevas kohtuasjas koostatav kohtuistungi ettekanne. Seetõttu ei ole vajalik otsustada hagejate taotluse kohta käsitleda asja IBA suhtes konfidentsiaalselt.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ESIMESE ASTME KOHTU ESIMESE KOJA ESIMEES
määrab:
1.
International Bar Association’il lubatakse astuda kohtuasjas T-253/03 menetlusse hagejate nõuete toetuseks. Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 116 lõike 6 sätetele edastab kohtusekretär talle õigeaegselt kohtuistungi ettekande suulise menetluse ajal märkuste esitamiseks.
2.
Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.
Luxembourg, 26. veebruar 2007.
kohtusekretär
E. Coulon
koja esimees
J. D. Cooke
(
*1
)	Kohtuasja menetluse keel: inglise.