62023TJ1171
ÜLDKOHTU OTSUS (kuues koda)
9. juuli 2025 (
*1
)
Euroopa Liidu kaubamärk – Kehtetuks tunnistamise menetlus – Ruumiline Euroopa Liidu kaubamärk – Sellise ruudustikstruktuuriga kuubiku kuju, mille tahud eristuvad üksteisest värvuse poolest – Absoluutne kehtetuks tunnistamise põhjus – Tähis, mis koosneb ainult kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks – Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkt ii
Kohtuasjas T‑1171/23,
Spin Master Toys UK Ltd, asukoht Marlow (Ühendkuningriik), esindajad: advokaadid V. von Bomhard ja A. Malkmes,
hageja,
versus
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), esindajad: D. Gája ja V. Ruzek,
kostja,
teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses, menetlusse astuja Üldkohtus oli
Verdes Innovations SA, asukoht Chiliomodi (Kreeka), esindaja: advokaat R. Kunze,
ÜLDKOHUS (kuues koda),
koosseisus: koja president M. J. Costeira, kohtunikud M. Kancheva (ettekandja) ja E. Tichy-Fisslberger,
kohtusekretär: ametnik R. Ūkelytė,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
arvestades 15. novembri 2024. aasta kohtuistungil esitatut,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Hageja Spin Master Toys UK Ltd palub ELTL artikli 263 alusel esitatud hagis tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) esimese apellatsioonikoja 20. oktoobri 2023. aasta otsuse (asi R 850/2022‑1) (edaspidi „vaidlustatud otsus“).
Vaidluse taust
2
Menetlusse astuja Verdes Innovations SA esitas 25. jaanuaril 2013 EUIPO‑le taotluse tunnistada kehtetuks ELi kaubamärk, mis 9. jaanuaril 2008 registreeriti numbriga 5696232 hageja õiguseellase Seven Towns Ltd 6. veebruaril 2007 esitatud taotluse alusel järgmise ruumilise tähise jaoks:
3
Vaidlusaluse kaubamärgi kujutisele oli lisatud järgmine kirjeldus:
„Kaubamärk koosneb kuue pinna kujutisest, mis on geomeetriliselt kombineeritud kolme paralleelse pinna paarina, kusjuures iga paar paikneb kahe teise paariga risti, ja selle tunnuseks on asjaolu, et i) kaks kõrvuti asetsevat pinda on eri värvi, nimelt punane (PMS 200C*), roheline (PMS 347C*), sinine (PMS 293C*), oranž (PMS 021C*), kollane (PMS 012C*) ja valge, ning ii) iga selline pind on jagatud musta joonega üheksaks võrdseks segmendiks, moodustades seeläbi ruudustiku; kaubamärgi graafilisel kujutisel on iga kuue tahu kohta kaks kolmemõõtmelist vaadet, üks külg- ja teine eestvaade.“
4
Vaidlusalune kaubamärk sisaldas ka järgmiste värvuste nõuet:
„Punane (PMS 200C), roheline (PMS 347C), sinine (PMS 293C), oranž (PMS 021C), kollane (PMS 012C) ja valge.“
5
Selle vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud kaubad, mille kehtetuks tunnistamist taotleti, kuuluvad märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni 15. juuni 1957. aasta Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassi 28 ning vastavad järgmisele kirjeldusele: „mänguasjad, mängud ja pusled, ruumilised pusled; elektroonilised mängud; käeshoitavad elektronmänguseadmed ja tarvikud“.
6
Kehtetuks tunnistamise taotluse aluseks toodi nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1) artikli 52 lõike 1 punkt a koostoimes sama määruse artikli 7 lõike 1 punktidega a, b, c ja e.
7
Tühistamisosakond peatas pooleli oleva menetluse 4. juunil 2014, kuni tehakse lõplik otsus kehtetuks tunnistamise taotluse kohta, mille Simba Toys oli esitanud ELi ruumilise kaubamärgi nr 162784 peale, millel on mustvalgelt kujutatud ruumiline pusle Rubiku kuubik:
8
Üldkohus tegi 25. novembril 2014 otsuse Simba Toys vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Seven Towns (Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju) (T‑450/09, EU:T:2014:983). Euroopa Kohus tühistas Üldkohtu otsuse ja apellatsioonikoja otsuse 10. novembri 2016. aasta kohtuotsusega Simba Toys vs. EUIPO (C‑30/15 P, EU:C:2016:849). Apellatsioonikoda tunnistas 19. juuni 2017. aasta otsusega R 452/2017‑1 ELi ruumilise kaubamärgi nr 162784 kehtetuks nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146) artikli 51 lõike 1 punkti a alusel koostoimes sama määruse artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktiga ii. Üldkohus jättis selle otsuse muutmata 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsusega Rubik’s Brand vs. EUIPO – Simba Toys (Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju) (T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765). Euroopa Kohus ei võtnud Üldkohtu otsuse peale esitatud apellatsioonkaebust menetlusse (23. aprilli 2020. aasta kohtumäärus Rubik’s Brand vs. EUIPO, C‑936/19 P, ei avaldata, EU:C:2020:286).
9
Vaidlusaluse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise menetlus jätkus 22. jaanuaril 2021.
10
Tühistamisosakond rahuldas 25. märtsil 2022 määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii alusel vaidlusaluse kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotluse täies ulatuses.
11
Hageja esitas 16. mail 2022 EUIPO-le tühistamisosakonna otsuse peale kaebuse.
12
Vaidlustatud otsusega jättis apellatsioonikoda kaebuse rahuldamata. Eelkõige leidis apellatsioonikoda, et kuubiku iga tahu ruutude värvus on vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadus ning see on vastava kaubamärgi kuju lahutamatu osa. Apellatsioonikoda tõdes, et nende kuue eri värvuse kombinatsioon on tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik. Apellatsioonikoda järeldas sisuliselt, et kõnealune kaubamärk on kõigi registreeringuga hõlmatud kaupadega seoses registreeritud vastuolus määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktiga ii.
Poolte nõuded
13
Hageja palub Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus;
–
mõista kohtukulud välja EUIPO-lt ja menetlusse astujalt.
14
EUIPO palub Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata;
–
mõista kohtukulud välja hagejalt.
15
Menetlusse astuja palub Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata;
–
mõista Euroopa Kohtu ja apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud välja hagejalt.
Õiguslik käsitlus
16
Arvestades asjaomase registreerimistaotluse esitamise kuupäeva, milleks on 6. veebruar 2007, mis on kohaldatava materiaalõiguse kindlakstegemisel määrava tähtsusega, reguleerivad käesoleva asja faktilisi asjaolusid määruse nr 40/94 materiaalõigusnormid (vt selle kohta 5. oktoobri 2004. aasta kohtumäärus Alcon vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑192/03 P, EU:C:2004:587, punktid 39 ja 40, ning 23. aprilli 2020. aasta kohtuotsus Gugler France vs. Gugler ja EUIPO, C‑736/18 P, ei avaldata, EU:C:2020:308, punkt 3 ja seal viidatud kohtupraktika).
17
Seetõttu tuleb käesoleval juhul materiaalõigusnormide osas mõista asjaomases apellatsioonikoja otsuses ja poolte menetlusdokumentides esitatud viiteid määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktile ii ning sama määruse artikli 52 lõike 1 punktile a nii, et nendega peetakse silmas vastavalt määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii ning artikli 51 lõike 1 punkti a, mille sisu on käesoleva kohtuasjaga seoses sisuliselt identne.
18
Lisaks, kuna menetlusnorme kohaldatakse üldjuhul alates kuupäevast, mil need jõustuvad (vt 11. detsembri 2012. aasta kohtuotsus komisjon vs. Hispaania, C‑610/10, EU:C:2012:781, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika), reguleerivad käesolevat vaidlust Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2017, L 154, lk 1) menetlusnormid.
19
Hageja põhjendab oma hagi üheainsa väitega, mille kohaselt on rikutud määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii koostoimes sama määruse artikli 51 lõike 1 punktiga a. Nimetatud väide jaguneb kolmeks osaks, millest esimene puudutab hindamisviga vaidlusaluse kaubamärgi põhiomaduste kindlakstegemisel, teine hindamisviga selle kaubamärgi otstarbekohasuse analüüsimisel ja kolmas hindamisviga seoses „pusledega“. Hageja väidab sisuliselt, et vaidlusalusel ruumilisel kaubamärgil on sellised põhiomadused – nimelt kuue konkreetse värvuse kombinatsioon ja nende paigutus kuubiku kuuel tahul –, milleks ei ole üksnes kuju ja mis igal juhul ei ole vajalikud tehnilise tulemuse saavutamiseks.
20
Eelkõige tuleneb määruse nr 40/94 artikli 51 lõike 1 punktist a, et Euroopa Liidu kaubamärk tunnistatakse EUIPO-le esitatud taotluse alusel kehtetuks, kui selle registreerimisel on rikutud artikli 7 sätteid.
21
Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii kohaselt ei registreerita tähiseid, mis koosnevad ainult kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks.
22
Tuleb meelde tuletada, et määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktis e osutatud kuju registreerimise keelu otsene eesmärk on vältida võimalust, et kaubamärgist tulenevat lõputut ainuõigust kasutatakse, et saavutada see, et teised õigused, millele liidu seadusandja on soovinud näha ette kehtivusaja, kehtivad tähtajatult (vt selle kohta 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus BB Services vs. EUIPO – Lego Juris (pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur), T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika).
23
Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii aluseks olev huvi on vältida seda, et kaubamärgiõigus annaks ettevõtjale monopoli ühe kauba tehnilise lahenduse või kasulike omaduste suhtes (vt selle kohta analoogia alusel 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punkt 43 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 43 ja seal viidatud kohtupraktika).
24
Määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii õige kohaldamine eeldab, et asjaomase ruumilise tähise põhiomadused on nõuetekohaselt tuvastatud. Väljendit „põhiomadused“ tuleb mõista nii, et sellega peetakse silmas tähise kõige olulisemaid üksikosi (14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 68 ja 69; 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 47, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 102).
25
Tähise põhiomadused tuleb tuvastada juhtumipõhiselt, kuna selle võimalike üksikosade vahel ei pruugi olla süsteemset vastastikust suhet. Tuvastamisel võib otseselt aluseks võtta tähisest jääva üldmulje või siis kõigepealt analüüsida kordamööda kõiki tähise koostisosi (vt selle kohta 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punkt 70; 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 48, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 103).
26
Seetõttu võib ruumilise tähise põhiomadused teha kindlaks juhtumi – eriti tähise keerukuse – põhiselt, analüüsides asjaomast tähist pelgalt visuaalselt või – vastupidi – uurides seda süvitsi, võttes selle käigus arvesse hindamiseks sobivaid andmeid, nagu uuringud ja ekspertiis (14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punkt 71; 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 49, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 104).
27
Seega võib pädev asutus viia läbi põhjaliku kontrolli, milles võetakse lisaks graafilisele kujutisele ja võimalikele registreerimistaotlusega koos esitatud kirjeldustele arvesse ka kõnealuse tähise põhiomaduste nõuetekohaseks tuvastamiseks sobivaid andmeid (6. märtsi 2014. aasta kohtuotsus Pi-Design jt vs. Yoshida Metal Industry, C‑337/12 P – C‑340/12 P, ei avaldata, EU:C:2014:129, punkt 54, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 105).
28
Sellest tuleneb, et kuigi asjaomase tähise põhiomaduste kindlakstegemist tuleb üldjuhul alustada selle tähise graafilise kujutise analüüsimisest, võib pädev asutus tugineda ka muudele asjakohasele andmetele, mille abil on võimalik neid omadusi õigesti kindlaks teha, näiteks sellele, kuidas asjaomane avalikkus tähist tajub (23. aprilli 2020. aasta kohtuotsus Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, punktid 30, 31 ja 37, ning 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 106).
29
Lisaks ei oma tähise üksikosade eristusvõime ega tähise kasutamise käigus omandatud eristusvõime tähtsust tähise põhiomaduste kindlaksmääramisel määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses (24. septembri 2019. aasta kohtuotsus Roxtec vs. EUIPO – Wallmax (Seitset sinist kontsentrilist ringi sisaldava musta ruudu kujutis), T‑261/18, EU:T:2019:674, punkt 64, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 108).
30
Vaidlusaluse kuju põhiomadused tuleb määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii kohaldamise raames kindlaks teha, lähtudes konkreetsest eesmärgist, milleks on vaidlusaluse kuju otstarbekohasuse uurimine (24. septembri 2019. aasta kohtuotsus Seitset sinist kontsentrilist ringi sisaldava musta ruudu kujutis, T‑261/18, EU:T:2019:674, punkt 55; 30. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Établissement Amra vs. EUIPO – eXpresio, estudio creativo (vedrusaapa kujutis), T‑264/21, ei avaldata, EU:T:2022:193, punkt 41, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 109). Seega tuleb see kindlaks teha objektiivselt, arvestades selle kujuga saavutatud tehnilist tulemust.
31
Kui tähise põhiomadused on kindlaks tehtud, tuleb EUIPO-l veel kontrollida, kas kõik need omadused vastavad asjaomase kauba tehnilisele otstarbele või ühele tehnilisele otstarbele (vt selle kohta 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punkt 72; 23. aprilli 2020. aasta kohtuotsus Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 110), see tähendab viia läbi tähise otstarbekohasuse analüüs.
32
Selleks et analüüsida tähise otstarbekohasust määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses, tuleb tehnilise tulemuse saavutamiseks vajaliku kuju põhiomadusi võimaluse korral hinnata seoses kujutatud konkreetse kauba tehnilise otstarbega. Sellist analüüsi ei saa läbi viia, võtmata vajaduse korral arvesse konkreetse kauba otstarbega seotud täiendavaid üksikosi, isegi kui need ei ole kujutisel näha (10. novembri 2016. aasta kohtuotsus Simba Toys vs. EUIPO, C‑30/15 P, EU:C:2016:849, punktid 46 ja 48, ning 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 111).
33
Tähise otstarbekohasuse analüüsimisel määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses ei ole liidu kohus seotud mitte üksnes kaubamärgi graafilisest kujutisest nähtuva otstarbega, vaid peab arvesse võtma konkreetse kauba muid koostisosi, nagu pöördemehhanism Rubiku kuubiku puhul (vt selle kohta 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punktid 85 ja 86), legoklotsi puhul klotsi alumine külg (12. novembri 2008. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Mega Brands (Punane legoklots), T‑270/06, EU:T:2008:483, punkt 78) ja plaastri puhul selle toimeviis (31. jaanuari 2018. aasta kohtuotsus Novartis vs. EUIPO – SK Chemicals (Plaastri kujutis), T‑44/16, ei avaldata, EU:T:2018:48, punkt 37). Liidu kohus ei või siiski lisada konkreetse kauba kujule üksikosi, mis ei ole kauba koostisosad (3. juuni 2021. aasta kohtuotsus Yokohama Rubber ja EUIPO vs. Pirelli Tyre, C‑818/18 P ja C‑6/19 P, ei avaldata, EU:C:2021:431, punktid 62–66, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 112).
34
Kuigi teavet, mis ei nähtu tähise graafilisest kujutisest, võib arvesse võtta selle kindlakstegemisel, kas need omadused tulenevad asjaomase kauba tehnilisest otstarbest, peab see teave pärinema objektiivsest ja usaldusväärsest allikast ega saa hõlmata seda, kuidas asjaomane avalikkus tähist tajub (23. aprilli 2020. aasta kohtuotsus Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, punkt 37, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 113).
35
Tingimus, mille kohaselt saab kauba kuju ELi kaubamärgina registreerimisest määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii alusel keelduda üksnes siis, kui see on taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks „vajalik“, ei tähenda, et asjaomane kuju peab olema ainus, mis võimaldab selle tulemuse saavutada (14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punkt 53; 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 46, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 114).
36
Teiste kujundite olemasolu, millega on võimalik saavutada sama tehniline tulemus, ei ole määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii kohaldamisel asjaolu, mis välistaks registreerimisest keeldumise põhjuse (vt 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 58 ja 83 ning seal viidatud kohtupraktika; 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 115).
37
Teisisõnu keelab määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkt ii mis tahes sellise kuju registreerimise, mis oma põhiomadustelt kujutab endast ainult kauba kuju, mis on asjaomase tehnilise tulemuse saavutamiseks tehnilistel põhjustel vajalik ja piisav, isegi kui selle tulemuse võimaldab saavutada mõni muu kuju, milles on kasutatud samasugust või muud tehnilist lahendust (12. novembri 2008. aasta kohtuotsus Punane legoklots, T‑270/06, EU:T:2008:483, punkt 43, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 116).
38
Kauba kujust koosneva tähise otstarbekohasuse analüüsimisel on pärast selle tähise põhiomaduste tuvastamist üksnes vaja hinnata, kas need omadused vastavad asjaomase kauba tehnilisele otstarbele. Kindlasti tuleb seda analüüsida siis, kui hinnatakse kaubamärgina registreerimiseks esitatud või vaidlusalust tähist ja mitte tähiseid, mis koosnevad selle kauba mõnest muust kujust. Kuju omaduste tehnilist otstarbekust saab hinnata, võttes eelkõige arvesse varasemaid patente puudutavaid dokumente, mis kirjeldavad asjaomase kuju otstarbest tulenevaid üksikosi (14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 84 ja 85, ning 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 117).
39
Registreerimisest keeldutakse üksnes kauba sellise kuju puhul, mis seisneb pelgalt tehnilises lahenduses ja mille registreerimine kaubamärgina takistaks seega tegelikkuses asjaomase tehnilise lahenduse kasutamist teiste ettevõtjate poolt. Kauba üksnes otstarbekohase kuju kaubamärgina registreerimine võimaldaks selle kaubamärgi omanikul keelata teistel ettevõtjatel mitte ainult sama kuju, vaid ka sarnase kuju kasutamine (14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 48 ja 56; 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punktid 45 ja 46, ning 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 118).
40
Asjaolu, et tähises esineb üks või mitu väiksemat meelevaldset osa, mille kõik põhiosad on tingitud tehnilisest lahendusest, mida see tähis väljendab, ei mõjuta järeldust, et tähis koosneb üksnes kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks, kusjuures tehnilist otstarvet mitteomavate põhiomaduste olemasolu on selles kontekstis ebaoluline (vt selle kohta 14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 51 ja 52 ning seal viidatud kohtupraktika; 11. mai 2017. aasta kohtuotsus Yoshida Metal Industry vs. EUIPO, C‑421/15 P, EU:C:2017:360, punkt 27 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 119).
41
Asjaolu, et vaidlusaluse kaubamärgi oluline osa, mis on tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik, on lisaks esteetiline väärtus või ebatavaline laad, ei välista määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii kohaldamist (5. juuli 2023. aasta kohtuotsus Wajos vs. EUIPO (pakendi kuju), T‑10/22, ei avaldata, EU:T:2023:377, punkt 45).
42
Lisaks ei takista määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjuse kohaldamist asjaolu, et üksnes otstarbekohaste osade kombinatsioon lisab vaidlustatud kaubamärgile üldist esteetilist väärtust või aitab luua vaidlusalust kaubamärki kaunistavat kuvandit (vt selle kohta 19. septembri 2012. aasta kohtuotsus Reddig vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Morleys (Noapea), T‑164/11, ei avaldata, EU:T:2012:443, punkt 40, ja 5. juuli 2023. aasta kohtuotsus Pakendi kuju, T‑10/22, ei avaldata, EU:T:2023:377, punkt 49).
43
Seevastu ei saa määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii kohaldada juhul, kui taotletud või vaidlusalune kaubamärk seisneb kauba kujus, mille otstarbeta üksikosa – näiteks kaunistuslik või fantaasiat väljendav osa – on oluline. Sel juhul saavad konkurentidest ettevõtjad hõlpsalt kasutada mõnd samaväärse otstarbega alternatiivset kuju, mistõttu puudub oht, et piiratakse selle tehnilise lahenduse kasutamise võimalust. Sellisel juhul saavad kaubamärgiomaniku konkurendid seda tehnilist lahendust raskusteta kasutada kaubakuju puhul, millel ei ole sama otstarbega üksikosa kui mainitud omaniku kaubal ja mis seega ei ole sellega identne ega sarnane (14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 52 ja 72; 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 50, ja 6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punktid 119 ja 120).
44
Selleks et otstarbeta osa saaks pidada oluliseks meelevaldseks osaks, peab see osa olema piisavalt märkimisväärne (13. novembri 2024. aasta kohtuotsus Boehringer Ingelheim Pharma vs. EUIPO – Glenmark Pharmaceuticals Europe (inhalaatori kuju), T‑524/23, ei avaldata, edasi kaevatud, EU:T:2024:809, punkt 54).
45
Eeltoodust tuleneb, et määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjust saab kohaldada üksnes siis, kui iga asjaomase tähise põhiomadus on vajalik selleks, et saavutada tehniline tulemus, milleks asjaomane toode on ette nähtud. See põhjendus ei ole aga kohaldatav, kui on olemas oluline ilma otstarbeta üksikosa, nagu kaunistuslik või fantaasiat väljendav osa, milles väljendub tähise üks põhiomadusi, kuid mis ei ole sellise tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik (6. detsembri 2023. aasta kohtuotsus Pealael oleva kinnituskärniga mängufiguur, T‑297/22, EU:T:2023:780, punkt 121). Siiski ei takista selliste omaduste olemasolu, mis ei ole põhiomadused ega isegi mitte otstarbekohased, nimetatud aluse kohaldamist.
46
Kokkuvõttes on määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjus kohaldatav siis, kui asjaomase kuju kõik põhiomadused on otstarbekohased, välja arvatud juhul, kui esineb vähemalt üks ilma otstarbeta põhiomadus, kusjuures oluline ei ole see, et vastaval omadusel, mis ei ole põhiomadus, puudub otstarve.
47
Neid põhimõtteid arvestades on asjakohane pärast kahe sissejuhatava märkuse esitamist analüüsida hageja üheainsa väite põhjendatust.
Sissejuhatavad märkused
Vaidlusaluse kaubamärgi liik
48
Apellatsioonikoda märkis vaidlustatud otsuse punktis 51, et poolte vahel ei ole vaidlust selles, et vaidlusalune kaubamärk vastab Ernő Rubiku leiutatud sellise ruumilise pusle kujule, mida on alates 1980. aastatest edukalt turustatud Rubiku kuubiku nime all.
49
Sellega seoses tuleb kõigepealt välja tuua, et vaidlusaluse kaubamärgi registreerimise taotlus esitati ja see kaubamärk registreeriti ruumilise kaubamärgi või kujumärgina, mitte kahemõõtmelise kaubamärgi, teatava kuju pinnale kinnitatava musterkaubamärgi, teatavale kujule paigutatava või kantava asendimärgi ega ka värvimärgi kui sellisena, mis ei sõltu mis tahes kujust. Sisuliselt on vaidlusalune kaubamärk 3 × 3 versioon kolmemõõtmelisest puslest, mida tuntakse Rubiku kuubiku nime all.
50
Kohtupraktikast tuleneb aga, et kui taotleja esitab EUIPO-le ELi kaubamärgi registreerimise taotluse, teeb ta valiku, millega on antava kaitse ulatus piiritletud vastavalt taotletava kaubamärgi liigile. EUIPO peab seega taotleja taotluses tehtud valikut arvesse võtma ja tegema sellest tulenevad järeldused. Lisaks on määruse nr 40/94 artiklist 4 tuleneva selguse ja täpsuse nõude – nagu seda on analoogia alusel tõlgendatud 12. detsembri 2002. aasta kohtuotsuses Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, punktid 46–55) – esmane eesmärk säilitada õiguskindlus, tagades, et EUIPO antud kaitse ese on pädevate asutuste ja ettevõtjate, eelkõige taotleja konkurentide suhtes selgesti kindlaks määratud. See nõue on seda olulisem, kui vastavalt sama määruse artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktiga ii kaitstud üldisele huvile tuleb vältida teatava tehnilise lahenduse võimaliku lõputu monopoli tekkimist (vt selle kohta 27. juuni 2017. aasta kohtuotsus Flamagas vs. EUIPO – MatMind (CLIPPER), T‑580/15, ei avaldata, EU:T:2017:433, punktid 35 ja 36).
51
Käesoleval juhul tuleb seega arvesse võtta hageja (või tema õiguseellase) valikut taotleda vaidlusaluse kaubamärgi registreerimist ruumilise kaubamärgi või kujumärgina.
Vaidlusaluse kaubamärgi tehniline tulemus
52
Vaidlustatud otsuse punktides 53 ja 54 viitas apellatsioonikoda oma 19. juuni 2017. aasta otsusele R 452/2017‑1 (edaspidi „viidatud otsus“), milles ta oli uurinud kaubamärki, mis vastab mustvalgele Rubiku kuubikule, mille igal tahul on väikesed ruudud paigutatud 3 × 3 ridadesse. Apellatsioonikoda oli kirjeldanud kõnealuse kolmemõõtmelise puslega taotletavat tehnilist tulemust kui „mängu, mis seisneb kolmemõõtmelise värvilise kuubikujulise pusle kokkupanemises kuut eri värvi tahu kokkusaamise teel“, ja täpsustas, et „see eesmärk saavutatakse eri värvi väiksemate kuubikute ridade vertikaalse ja horisontaalse pööramisega teljel, kuni kuubiku iga tahu üheksa ruutu on sama värvi“ (viidatud otsuse punkt 32).
53
Tuleb nõustuda apellatsioonikoja poolt tehnilisele tulemusele antud hinnanguga – mida Üldkohus kinnitas juba 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsuses Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju (T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punktid 80–83), nagu apellatsioonikoda märkis, ilma et hageja oleks sellele vastu vaielnud –, kandes selle mutatis mutandis üle Rubiku kuubiku värvilisele 3 × 3 versioonile, mis on käesoleval juhul vaidlusalune kaubamärk.
Ainsa väite esimene osa, mille kohaselt on vaidlusaluse kaubamärgi põhiomaduste kindlakstegemisel tehtud hindamisviga
54
Ainsa väite esimeses osas heidab hageja apellatsioonikojale ette, et viimane rikkus määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii, kohaldades seda vaidlusalusele kaubamärgile, kuigi see ei koosne ainult ühest kujust. Nagu apellatsioonikoda möönis, on üks selle põhiomadustest kuue konkreetse värvuse eriline paigutus kuuel kuubiku tahul. Niisugune paigutus ei ole aga kauba kuju lahutamatu osa ning seda ei saa kujuga samastada. Hageja heidab apellatsioonikojale ette, et viimane ei tunnistanud, et värvust ei saa „kujuga“ samastada, mis on vastuolus mõiste „kuju“ määratlusega Euroopa Kohtu praktikas.
55
Täpsemini jaguneb esimene osa sissejuhatavaks väiteks ja põhiargumendiks.
Sissejuhatav väide vaidlusaluse kaubamärgi põhiomaduste kohta
56
Sissejuhatavas väites, mis on hageja põhiargumendi eeldus, märgib ta, et kuues eri värvuses pinnakujundus on vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadus, nagu apellatsioonikoda tühistamisosakonna otsusele tuginedes kinnitas. Hageja väidab, et apellatsioonikoda määras vaidlustatud otsuse punktis 52 asjaomase kaubamärgi kolmanda põhiomadusena lisaks kuubiku kujule ja ruudustikstruktuurile õigesti kindlaks kuue konkreetse värvuse eriomase paigutuse.
57
Sellega seoses väidab hageja samuti, et vaidlusaluse kaubamärgi graafiline kujutis ei jäta mingit kahtlust, et selle ese on peamiselt kuus konkreetset eriomasel viisil paigutatud värvust, kuna värvused on Pantone koodide abil selgesti kindlaks määratud ja nende asetus kuubikul on ruumiliste kujutistega ning eespool punktis 3 viidatud kirjeldusega täpselt ette nähtud. Sellest kirjeldusest nähtub väga selgesti, et hageja (või tema õiguseellane) ei püüdnud kaitsta peamiselt kuju kui sellist, vaid pinnakujundust, st konkreetseid värvusi ja nende paigutust kuubikul.
58
EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad hageja argumentidele vastu.
59
Olgu meelde tuletatud, et määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii õige kohaldamine eeldab, et asjaomase ruumilise tähise põhiomadused on nõuetekohaselt kindlaks tehtud (vt eespool punkt 24).
60
Apellatsioonikoda märkis vaidlustatud otsuse punktis 52, et poolte vahel ei ole vaidlust selles, et vaidlusaluse kaubamärgi kujutisel on järgmised põhiomadused:
–
kuubiku kuju;
–
must ruudustik kuubiku igal tahul, mille moodustavad 3 × 3 ridadesse paigutatud ruudud;
–
kuubiku iga vastava tahu ruutude kuus eri värvust, nimelt punane, roheline, sinine, oranž, kollane ja valge.
61
Seoses vaidlusaluse kaubamärgi eespool nimetatud kolmanda põhiomadusega tuleb tagasi lükata hageja sissejuhatav väide, et kuue konkreetse värvi eriomane paigutus on selle kaubamärgi üks põhiomadusi, nagu apellatsioonikoda olevat vaidlustatud otsuse punktis 52 kindlaks määranud. Nimelt tuleb sarnaselt EUIPOga asuda seisukohale, et vaidlustatud otsuses ei ole kõnealuse kaubamärgi kolmandat põhiomadust sellisel viisil kindlaks määratud ning pealegi on see ekslik.
62
Esiteks tuleb märkida, et apellatsioonikoda ei viita vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadusena ühelegi „konkreetsete värvuste eriomasele paigutusele“, vaid rõhutab pigem asjaolu, et need värvused on erisugused ja need esinevad vastavalt kuubiku igal tahul. Apellatsioonikoja loetelu kuuest värvist (punane, roheline, sinine, oranž, kollane ja valge) on üksnes nende värvuste kirjeldus, mis esinevad kõnealuses kaubamärgis kuubiku külgedel. Sellist loetelu ei saa tõlgendada nii, et apellatsioonikoda leidis, et need konkreetsed värvused ja nende eriomane paigutus on kõnealuse kaubamärgi üks põhiomadusi.
63
Seda kinnitab asjaolu, et apellatsioonikoda märkis ühelt poolt, et „kuus eri värvust“ on üks ja sama põhiomadus, mitte kui kuus eri põhiomadust, ning teiselt poolt ei viidanud ta vastupidi hageja väidetele nende värvuste mis tahes „eriomasele paigutusele“. Apellatsioonikoda tõdes lihtsalt, et need värvused on kuubiku iga tahu igal ruudul erisugused, ning piirdus nende värvuste kirjeldamisega võimalikult lihtsal viisil.
64
Teiseks tuleb meelde tuletada, et ühelt poolt tuleb asjaomase kuju põhiomadused määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktiga ii seoses kindlaks teha objektiivselt, arvestades asjaomase kujuga saavutatavat tehnilist tulemust, ning seda tuleb teha täpselt sel eesmärgil, et oleks võimalik kontrollida, kas vastav kuju on otstarbekohane (vt eespool punkt 30). Teiselt poolt tuleb väljendit „põhiomadused“ käsitada nii, et see puudutab tähise kõige tähtsamaid üksikosi (vt eespool punkt 24), vastupidi sellele, mis puudutab väiksemaid meelevaldseid osi (vt eespool punkt 40).
65
Käesoleval juhul tuleb tõdeda, et nii vaidlusaluse ruumilise kaubamärgi üksikosade kui ka sellest jääva tervikmulje analüüs, võttes eelkõige arvesse asjaolu, et selline analüüs tuleb läbi viia asjaomase kujuga saavutatud tehnilist tulemust arvestades ja konkreetsel eesmärgil võimaldada kontrollida selle kuju otstarbekohasust, viib järelduseni, et kuus konkreetset värvi (punane, roheline, sinine, oranž, kollane ja valge), mis on paigutatud kuubiku tahkudele, ja nende väidetav „eriomane paigutus“ ei ole kõnealuse kaubamärgi põhiomadus.
66
Järgnevatel põhjustel tuleb kuut konkreetset värvi ja nende väidetavat „eriomast paigutust“ pidada vähetähtsaks ja teisejärguliseks võrreldes kuubiku kuju, ruudustikstruktuuri ja kuubiku tahkude üksteisest eristumisega, nimelt asjaoluga, et need on eristatavad.
67
Esiteks tuleb märkida, et kuus konkreetset värvust, millele tuginetakse, on põhivärvid, mis viitab sellele, et neil on kujuga võrreldes vähene ja teisejärguline tähtsus. Võttes arvesse seda, et tegemist on põhivärvidega, täidavad need lihtsalt ülesannet eristada kuubiku eri tahkusid selle põhjal, mida Üldkohus on nimetanud „kontrasti efektiks“ (24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 88). Lisaks ei ole niisugused põhivärvid, kuna neid ei saa pidada otstarbest tulenevateks, piisavalt olulised, et neid saaks pidada oluliseks meelevaldseks osaks (vt eespool punkt 44).
68
Sellest tuleneb, et vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadus ei ole need konkreetsed kuus värvust, vaid pigem nende üksteisest eristumine ja niisuguse eristumise tulemusel tekkiv kontrastiefekt.
69
Kohtuistungil väitis hageja, et vaidlustatud otsusest ei nähtu, et kõnealused kuus värvust on põhivärvid. EUIPO väitis vastu, et põhivärviks olemine tuleneb sõnaselgelt tühistamisosakonna otsuses antud hinnangust, millega apellatsioonikoda oli oma otsuses seda hinnangut muutmata jättes nõustunud. Selles osas tuleb meelde tuletada, et kui apellatsioonikoda jätab EUIPO eelmises talituses tehtud otsuse tervikuna muutmata, kuuluvad nii asjaomane otsus kui ka selle põhjendus apellatsioonikoja otsuse aluseks olevate asjaolude konteksti, mis on pooltele teada ja mis võimaldab kohtul teostada täielikku seaduslikkuse järelevalvet apellatsioonikoja hinnangu põhjendatuse üle (9. juuli 2008. aasta kohtuotsus Reber vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart), T‑304/06, EU:T:2008:268, punkt 47). Käesoleval juhul tuleb märkida, et tühistamisosakond tõepoolest kirjeldas neid kuut värvi oma otsuse leheküljel 20 kaks korda kui „põhivärvi“.
70
Teiseks tuleb sarnaselt EUIPOga märkida, et vaidlusaluse kaubamärgi graafilisel kujutisel ei ole kuubiku tahkude värvuste hageja viidatud väidetavat „eriomast paigutust“ selgesti näha. Kuigi graafilisest kujutisest nähtub küll, et ühelt poolt kollane, roheline ja punane ning teiselt poolt sinine, valge ja oranž värv on „külgnevad“, ei ole siiski selge, milliste teiste värvustega kõik need värvid külgnevad või milline on värvuste hageja viidatud „eriomane paigutus“ kuubiku tahkudel, sest selline „eriomane paigutus“ ei nähtu ühemõtteliselt vaidlusaluse kaubamärgi graafilisest kujutisest ega selle kirjeldusest. Hageja ei saa tegelikult tugineda ühelegi värvuste „eriomasele paigutusele“ kõigi üksteisega külgnevate värvuste selge ja ühemõttelise kujutise ning kirjelduse abil, mis viitab sellele, et asjaomase ruumilise kaubamärgi põhiobjekt on kuubiku kuju, ruudustikstruktuur ja värvuste üksteisest eristumine kuubiku kõigil tahkudel.
71
Sellest tuleneb, et väidetav „eriomane paigutus“, millele hageja tugineb, ei ole vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadus, erinevalt värvuste üksteisest eristumisest tulenevast kontrastiefektist.
72
Kolmandaks, vastupidi sellele, mida väidab hageja, ei nähtu vaidlusaluse kaubamärgi kirjeldusest „väga selgesti“, kas hageja (või tema õiguseellane) soovis kaitsta peamiselt kuju kui sellist või pinnakujundust või mõlemat. Ei vaidlusaluse kaubamärgi liik (kolmemõõtmeline), mille hageja (või tema õiguseellane) oli valinud, ega kõnealuse kaubamärgi kirjeldus, mille kohaselt on tegemist „geomeetriliselt kombineeritud kolme paralleelse pinna paarina, kusjuures iga paar paikneb kahe teise paariga risti“, ja milles on pärast värvuste tuvastamist osutatud, „et iga selline pind on jagatud musta joonega üheksaks võrdseks segmendiks, moodustades seeläbi ruudustiku; kaubamärgi graafilisel kujutisel on iga kuue tahu kohta kaks kolmemõõtmelist vaadet, üks külg- ja teine eestvaade“, ei viita sellele, et kaitset taotletakse „peamiselt“„pinnakujundusele, st konkreetsetele värvustele ja nende paigutusele kuubikul“, vastupidi sellele, mida väidab hageja. Kirjelduses on konkreetselt mainitud kuubiku kuju („kolme paralleelse pinna paarid, kusjuures iga paar paikneb kahe teise paariga risti“) ja asjaolu, et „iga selline pind on jagatud musta joonega üheksaks võrdseks segmendiks, moodustades seeläbi ruudustiku“. Samuti ei nähtu toimikust, et hageja (või tema õigusjärglane) tugineb vastulausemenetluses või rikkumismenetluses oma õigusele vaidlusaluse kaubamärgi suhtes üksnes kitsalt kuue konkreetse värvuse ja eriomase paigutuse piires.
73
Eeltoodust tuleneb, et hageja ei ole tõendanud, et vaidlusalusel kaubamärgil kujutatud Rubiku kuubiku tahkudel esitatud kuus põhivärvi ja nende paigutus, mis on pealegi ebaselged, on selle kaubamärgi põhiomadus, sest selline omadus ei ole hageja arvates otstarbekohane. Ainus tähtis üksikosa ja seega kõnealuse kaubamärgi ainus põhiomadus seoses värvustega on kuubiku iga tahu väikeste ruutude üksteisest eristumine, mis võimaldab neid eristada ja mille tulemusel tekib kontrastiefekt.
74
Seega tuleb tõdeda, et vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadused on järgmised:
–
kuubiku kuju;
–
ruudustikstruktuur, mis eraldab 3 × 3 väikest ruutu kuubiku kõigil kuuel tahul;
–
nende väikeste ruutude üksteisest eristumine kuubiku kuues põhivärvuses (punane, roheline, sinine, oranž, kollane ja valge) olevatel vastavatel tahkudel, mis võimaldab neid eristada ja mille tulemusel tekib kontrastiefekt.
75
See hinnang vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadustele vastab sisuliselt vaidlustatud otsuse punktis 52 avaldatud apellatsioonikoja hinnangule, milles pealegi ei ole ühtegi „eriomast paigutust“ mainitud. Seevastu ei ole hageja esitatud tõlgendus kooskõlas vaidlustatud otsuse üldise ülesehitusega, mis otstarbekohasuse analüüsis ei tugine konkreetsetele värvidele ega eriomasele paigutusele. Seega tuleb nimetatud otsust selle üldist ülesehitust arvestades mõista nii, et selles ei peeta õigesti põhiomaduseks ei kuut konkreetset värvust kui sellist ega nende väidetavat „eriomast paigutust“, vaid üksnes nende võimet kontrastiefekti abil üksteisest eristuda.
76
Tuleb järeldada, et apellatsioonikoda ei teinud hindamisviga, kui ta sisuliselt järeldas, et kuue värvuse üksteisest eristumine, mis võimaldab kuubiku igal tahul väikesi ruute eristada, on vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadus määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses.
77
Hageja sissejuhatava väitega ei saa seega nõustuda.
Põhiargument, et kuue värvuse üksteisest eristumist ei saa pidada vaidlusaluse kaubamärgi kuju lahutamatuks osaks
78
Hageja väidab oma põhiargumendis sisuliselt seda, et värvus ei ole „kuju“ määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses. Ta heidab apellatsioonikojale ette, et viimane rikkus seda artiklit, kui ta leidis, et „värvused on asjaomase [kauba] kuju lahutamatu osa“, ning järeldas sellest, et vaidlusalune kaubamärk koosneb ainult kauba kujust.
79
Täpsemini on hageja esitanud viis argumenti. Esiteks väidab ta ühelt poolt, et Rubiku kuubiku turustamine ei ole asjakohane kriteerium, mille põhjal järeldada, et värvid on kuju lahutamatu osa. Teiselt poolt väidab ta, et kui teatavat põhiomadust saab meelevaldselt asendada mis tahes graafilise vahendiga (nt tähed või numbrid), ilma et see mõjutaks kuju, nagu see on selle piirjoontes kindlaks määratud, siis ei saa selline omadus olla kuju lahutamatu osa. Teiseks väidab hageja, et määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkt ii käesolevas asjas kohaldatavas redaktsioonis hõlmab üksnes tähiseid, mis „koosnevad ainult […] kauba kujust“, vastupidi Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2015. aasta määrusega (EL) 2015/2424, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta ja komisjoni määrust (EÜ) nr 2868/95 (millega rakendatakse määrus nr 40/94) ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 2869/95 siseturu harmoneerimisametile makstavate lõivude kohta (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (ELT 2015, L 341, lk 21), sisse viidud seadusandlikule muudatusele, et lisada sellesse ka „muud omadused“. Kolmandaks viitab hageja sellele, kuidas Euroopa Kohus on kauba „kuju“, nimelt selle piirjoonte mõistet tema sõnul määratlenud, millest tuleneb, et pinnakujundust ei saa selle artikli tähenduses „kujuga“ samastada. Seega leidis apellatsioonikoda ekslikult, et pinnakujundus on vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadusena kuju lahutamatu osa, selle asemel et vastavalt Euroopa Kohtu praktikale möönda, et „kuju“ selle sätte tähenduses on kindlaks määratud vastavat ruumilist kaupa piiritlevate joonte või kontuuridega, samas kui värvus nagu mis tahes muu võimalik pinnakujundus on eraldiseisev osa. Neljandaks tugineb hageja muudele kohtulahenditele ja -otsustele, mida ta peab asjakohaseks. Viiendaks väidab hageja, et see, kuidas tema määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tõlgendab, ei muuda seda sätet tulemusetuks vastupidi apellatsioonikoja „mõnevõrra paanilistele“ väidetele.
80
Lõpuks tuleb hageja arvates järeldada, et kuus värvust ja nende eriomane paigutus kuubiku tahkudel, mis on asjaomase ruumilise tähise põhiomadused, ei ole määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses „kuju“ lahutamatu osa. Seega ei ole see säte vaidlusalusele kaubamärgile kohaldatav, sest see kaubamärk ei koosne üksnes kauba kujust.
81
EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad hageja argumentidele vastu.
82
Apellatsioonikoda lükkas vaidlustatud otsuse punktides 61–63 kuubiku iga tahu ruutude värvuse osas tagasi hageja argumendi, mille kohaselt ei saa neid värvusi määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses käsitada kujuna. Apellatsioonikoja sõnul nähtub tõenditest selgesti, et vaidlusaluse kaubamärgi kuju vastab teatavale värvilisena turustatavale kaubale, mille kohta annab kinnitust näiteks Wikipedia veebisaidi pilt, millele mõlemad pooled on tuginenud (vt allpool punkt 108). Järelikult olid vastavad värvused kuju lahutamatu osa ja neid ei saa välistada ainuüksi põhjusel, et värvusel kui sellisel ei ole „kuju“. Apellatsioonikoda leidis, et kui hageja argument oleks õige, piisaks kujumärgi otstarbekohasele osale värvuse – olgu see põhiline või lihtsalt kaunistuslik – lisamisest, selleks et takistada võimalust, et tähis kuulub asjaomase artikli kohaldamisalasse, ainuüksi sel põhjusel, et seda ei saaks pidada „ainult“ kujust koosnevaks. Selle sätte kohaldamine piirduks tegelikult mustvalgel kujul registreeritud kaubamärkidega ja ei tagaks enam selle sätte aluseks olevat avalikku huvi.
83
Apellatsioonikoda märkis vaidlustatud otsuse punktides 64–70 samuti, et hageja viitest 12. juuni 2018. aasta kohtuotsusele Louboutin ja Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423) ning 14. märtsi 2019. aasta kohtuotsusele Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199) ei ole abi. Kõigepealt märkis ta, et need kohtuotsused ei puudutanud mitte kujumärke, vaid asendimärke. Seejärel osutas ta asjaolule, et 12. juuni 2018. aasta kohtuotsusest Louboutin ja Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423) nähtub selgesti, et Euroopa Kohus ei analüüsinud küsimust, kas määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkt ii on kohaldatav värviliselt registreeritud kujumärkidele või mitte. Lisaks ei analüüsinud Euroopa Kohus 14. märtsi 2019. aasta kohtuotsuses Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199) värvilist kuju, vaid värvilist kahemõõtmelist kujutismärki. Apellatsioonikoja sõnul ei toeta ükski hageja viidatud kohtuotsus ega -lahend väidet, et määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii kohase hindamise raames tuleb eristada kuju ja selle värvust. Käesoleval juhul ei ole vaidlusalune kaubamärk värvus kui selline ega kahemõõtmeline muster, mida tuleb kasutada asjaomasel kaubal (ruumiline pusle), vaid selleks on kauba enda värviline kuju.
84
Selles kontekstis tuleb märkida, et arvestades määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii aluseks olevat avalikku huvi (vt eespool punktid 22 ja 23) ning arvestades vajadust säilitada selle sätte soovitav toime, ei tohi mõistet „kuju“ tõlgendada ülemäära kitsalt, välistades muu hulgas kauba igasuguse värvilise kuju.
85
Käesoleval juhul tuleb silmas pidada, et vaidlusalust kaubamärki taotleti ja see registreeriti ruumilise märgi või kujumärgina, mitte aga mustri-, asendi- või värvimärgina (vt eespool punktid 49–51). Arvestades selle kaubamärgi liiki, graafilist kujutist ja kirjeldust, tuleb tõdeda, et kõnealuse kaubamärgi kolmas põhiomadus, nimelt kuubiku igal tahul olevate väikeste ruutude üksteisest eristumine kuues põhivärvuses, mis võimaldab neid eristada ja tekitab nende vahel kontrastiefekti, on kujutatud kujule omane ja sellega loomult sama ning moodustab, nagu apellatsioonikoda õigesti märkis, asjaomase kuju lahutamatu osa.
86
Selles osas tuleb sarnaselt EUIPOga tõdeda, et teatavast otstarbest tulenevale selgesti piiritletud ja otstarbekohaste ruudustiku joontega esitatud kolmemõõtmelisele kujule kuue põhivärvuse lisamine (vt eespool punkt 67), pealegi ebaselges paigutuses (vt eespool punkt 70), ei välista seda, et vaidlusalune kaubamärk on üksnes kujust koosnev tähis määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses. Võimalus, et muud pinnad võivad muuta Rubiku kuubiku millekski enamaks kui kuju, ei oma käesolevas asjas tähtsust küsimuses, kas kontrastiefekt, mis tuleneb kuubiku (väikeste ruutude) tahkude üksteisest eristumisest põhivärvuste poolest, on selle kaubamärgi põhiomadus.
87
Hageja argumendid ei lükka neid järeldusi ümber.
88
Esiteks tuleb ühelt poolt seoses hageja argumendiga, et Rubiku kuubiku turustamine ei ole asjakohane kriteerium, meelde tuletada, et tehnilise tulemuse saavutamiseks vajaliku kuju põhiomadusi tuleb võimaluste piires hinnata seoses konkreetse kujutatud kauba tehnilise otstarbega (vt eespool punkt 32), ja kuigi asjaomase tähise põhiomaduste kindlakstegemine peab põhimõtteliselt algama selle graafilise kujutise analüüsist, võib pädev ametiasutus tugineda ka muule asjakohasele teabele, mis võimaldab neid omadusi õigesti kindlaks teha, näiteks sellele, kuidas asjaomane avalikkus tähist tajub (vt eespool punkt 28). Sellest tuleneb, et lisaks vaidlusaluse kaubamärgi graafilisele kujutisele võis apellatsioonikoda arvesse võtta ka asjaolu, et kõnealuse kaubamärgi kuju vastab konkreetsele kujutatud kaubale, mida turustatakse värvilisena ja mida asjaomane avalikkus sellisena tajub.
89
Teiselt poolt seoses hageja argumendiga selle kohta, kuidas apellatsioonikoda oleks vaidlusaluse kaubamärgi kuju hinnanud, kui pindadel oleks olnud näiteks tähti või numbreid, siis tuleb asuda seisukohale, et see küsimus on puhthüpoteetiline, ning lükata argument tulemusetuna tagasi, kuna tähise põhiomadused tuleb kindlaks teha juhtumipõhiselt (vt eespool punkt 25). Käesoleval juhul sulandub kuubiku pinnakujundus selle kujuga üheks ja see ei ole iseenesest tähise põhiomadus (vt eespool punktid 61–75), vaid selline põhiomadus on üksnes tähise tekitatud kontrastiefekt. Ei ole oluline, kas mõnel teisel konkreetsel juhul peetaks teisi pinnakujundusi muu kaubamärgi otstarbest mittetulenevaks põhiomaduseks.
90
Teiseks tuleb tulemusetuna tagasi lükata hageja argument, et apellatsioonikoda ei võtnud arvesse seadusandlikku muudatust, millega lisati määruse nr 207/2009 (millega asendati määrus nr 40/94) artikli 7 lõike 1 punkti e sõnad „muud omadused“. Asjaolu, et kaubamärgid, millel on „muid omadusi“ kui kuju, võivad kuuluda selle artikli kohaldamisalasse, nagu seda on muudetud määrusega 2015/2424, ei tähenda tingimata, et see artikkel oma varasemas redaktsioonis ei hõlmanud värvusi sisaldavaid ruumilisi kaubamärke.
91
Selles kontekstis tuleb sarnaselt EUIPOga märkida, et see, kui määrusega 2015/2424 lisati määruse nr 207/2009 (millega asendati määrus nr 40/94) artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii sõnad „muud omadused“, ei tõenda, et värvilised ruumilised kaubamärgid jäävad nüüd selle sätte (varasemas redaktsioonis) kohaldamisalast välja, kuna need sisaldavad värvusi. See seadusandlik muudatus oli tihedasti seotud määrusega 2015/2424 välja jäetud graafilise esitamise nõudega ja sellele järgnenud uut liiki „mittetraditsiooniliste“ kaubamärkide kasutuselevõtuga ELi kaubamärgisüsteemis. Värvilisi ruumilisi kaubamärke ei ole nimetatud seadusandliku muudatusega kasutusse võetud, vaid need olid olemas juba varem, mistõttu sõnade „muud omadused“ lisamine ei muutnud nende kaubamärkide otstarbekohasuse analüüsi. Oluline on pigem see, kas sellise ruumilise kaubamärgi teatav värvus või mitu värvust on või ei ole selle kaubamärgi põhiomadus, mitte see, kas need on osa kujust või „muust omadusest“.
92
Seega, nagu Euroopa Kohus sisuliselt otsustas 14. septembri 2010. aasta kohtuotsuses Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 51 ja 52), milles määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkt ii kuulus kohaldamisele, ei välista kujule selliste omaduste lisamine, mis ei ole põhiomadus ja millel puudub tehniline ülesanne, kuju kõnealuse absoluutse keeldumispõhjuse kohaldamisalast, kui kõik selle kuju põhiomadused täidavad sellist ülesannet (vt eespool punkt 40). Selles kohtuasjas pidasid apellatsioonikodade suurkoda ja Üldkohus legoklotsi punast värvust omaduseks, mis ei ole põhiomadus (14. septembri 2010. aasta kohtuotsus Lego Juris vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, punktid 73 ja 74). Samuti jättis Üldkohus sarnastes kohtuasjades muutmata kaubamärkide kehtetuks tunnistamise määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii alusel enne selle määruse muutmist määrusega 2015/2424, see tähendab ajal, mil selles sättes oli mainitud „ainult kujust koosnevaid tähiseid“, käsitledes värvust, mis ei ole „kuju“ (31. jaanuari 2018. aasta kohtuotsus Plaastri kujutis, T‑44/16, ei avaldata, EU:T:2018:48, punktid 101–104; 24. septembri 2019. aasta kohtuotsus Seitset sinist kontsentrilist ringi sisaldava musta ruudu kujutis, T‑261/18, EU:T:2019:674, punktid 70–72, ja 15. juuli 2021. aasta kohtumäärus Roxtec vs. EUIPO – Wallmax (seitset musta kontsentrilist ringi sisaldava oranži ruudu kujutis), T‑455/20, ei avaldata, EU:T:2021:483, punktid 51–53).
93
Kolmandaks tuleb hageja viidatud 12. juuni 2018. aasta kohtuotsusega Louboutin ja Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423) ning 14. märtsi 2019. aasta kohtuotsusega Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199) seoses asuda apellatsioonikoja eeskujul seisukohale, et neil kohtuotsustel puudub järgmistel põhjustel käesoleval juhul asjakohasus.
94
Ühelt poolt ei ole kohtuasi, milles tehti 12. juuni 2018. aasta kohtuotsus Louboutin ja Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423), analoogne käesoleva kohtuasjaga, kuna see puudutas tähist, mis koosnes kinga tallale kantud värvist, st asendimärgist, mitte ruumilisest kaubamärgist. Euroopa Kohus otsustas sisuliselt, et kaubamärk, mille selge eesmärk on kaitsta teatava värvuse kasutamist kauba ühel osal, välistades sõnaselgelt kauba kontuurid, ei koosne üksnes kauba kujust Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT 2008, L 299, lk 25) artikli 3 lõike 1 punkti e alapunkti iii tähenduses (12. juuni 2018. aasta kohtuotsus Louboutin ja Christian Louboutin, C‑163/16, EU:C:2018:423, punkt 27). See ei ole vastuolus järeldusega, et värvusi sisaldavat kujumärki saab määruse nr 207/2009 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses – enne selle muutmist määrusega 2015/2424 või määrust nr 40/94 kohaldades – alati pidada ainult kauba kujust koosnevaks kaubamärgiks (vt selle kohta eespool punktis 92 viidatud kohtuotsused).
95
Teiselt poolt ei ole ka kohtuasi, milles tehti 14. märtsi 2019. aasta kohtuotsus Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199), analoogne käesoleva kohtuasjaga, kuna Euroopa Kohus analüüsis selles kaubale paigutatud kaunistusmotiividega kujutismärki, mitte põhivärvides ruumilist kaubamärki.
96
Neljandaks tuleb seoses muude kohtuotsuste ja ‑lahenditega, millele hageja täiendavalt tugines, asuda seisukohale, et need ei ole käesolevas asjas asjakohased.
97
Esimesena, mis puudutab rechtbank Gelderlandi (Gelderlandi esimese astme kohus, Madalmaad) otsust (lisatud dokument AP 1), siis piisab, kui märkida, nagu apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 69 tegi, et hageja viidatud kaubamärkidega „ei soovita kaitsta kuju, vaid üksnes asjaomase motiivi kasutamist konkreetses kohas kaubal“ (selle kohtuotsuse punkt 4.19). Käesoleval juhul aga ei nähtu vaidlusaluse kaubamärgi graafilisest kujutisest ja kirjeldusest toetust väitele, et vaidlusaluse kaubamärgi ainus eesmärk on kaitsta toote pinnakujundust, nimelt „konkreetsete värvide eriomast paigutust“ (vt eespool punktid 61–75), vaid tegemist on pigem värviliselt registreeritud kujuga. Lisaks ei ole riigisisesed otsused EUIPO-le siduvad, nagu hageja möönab, ning igal juhul võttis apellatsioonikoda seda kohtuotsust nõuetekohaselt arvesse.
98
Teisena, seoses 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsusega Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju (T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765) olgu märgitud, et hageja tuginemine selles otsuses tehtud järeldusele ei ole käesolevas asjas asjakohane. Kõigepealt tuleb rõhutada, et see kohtuotsus puudutas eespool punktis 7 esitatud mustvalgelt registreeritud Rubiku kuubiku ELi ruumilist kaubamärki nr 162784, mitte aga värviliselt registreeritud ja eespool punktis 2 kujutatud vaidlusalust kaubamärki. Lisaks, kuna Üldkohus otsustas, et „apellatsioonikoda võis võtta kõnealuse kaubamärgi kahe õigesti kindlaks tehtud põhiomaduse otstarbekohasuse hindamisel nõuetekohaselt arvesse Rubiku kuubiku üldteada omadust, milleks on värvuste erinemine kuubiku kuuel tahul, mis ei ole kaubamärgi [nr 162784] graafilisel kujutisel nähtavad, sarnaselt Rubiku kuubiku sisemehhanismiga, mis võimaldab väikeste kuubikute rida vertikaalselt ja horisontaalselt pöörata“ (24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 99), siis ei saa mingil juhul järeldada, et Rubiku kuubikule kuue põhivärvi lisamine võimaldaks seda, et vaidlusalune kaubamärk ei koosne ainult kujust määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses.
99
Kolmandana, mis puudutab 24. mai 2023. aasta kohtuotsust Glaxo Group vs. EUIPO Cipla Europe (inhalaatori kuju) (T‑477/21, ei avaldata, EU:T:2023:280), siis piisab, kui märkida, et nimetatud kohtuasi puudutas asjaomase kaubamärgi eristusvõimet, mitte selle otstarbekohasust, mistõttu ei ole see käesoleval juhul asjakohane. Nimelt ei kuulu määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii alusel kontrollimine samade eeskirjade kohaldamisalasse kui eristavate osade hindamine; eristavate osade kindlaks tegemise eesmärk on hinnata seda, kas tarbija silmis täidavad need kaupade päritolu märkimise ülesannet, see aga erineb kuju põhiomaduste kindlakstegemisest (24. septembri 2019. aasta kohtuotsus Seitset sinist kontsentrilist ringi sisaldava musta ruudu kujutis, T‑261/18, EU:T:2019:674, punkt 53, ja 30. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Vedrusaapa kujutis, T‑264/21, ei avaldata, EU:T:2022:193, punkt 43).
100
Viiendaks tuleb märkida seoses hageja kriitikaga apellatsioonikoja „mõnevõrra paanilise“ väite kohta, mille kohaselt muutuks määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkt ii tulemusetuks, kui otstarbekohasele kujule kas põhilise või pelgalt kaunistava värvuse lisamine muudaks selle sätte kohaldamatuks, et kritiseeritav väide tuleneb apellatsioonikojapoolsest üldistusest ja on käesoleval juhul esitatud ammendavuse huvides. Etteheide, millega vaidlustatakse ammendavuse huvides esitatud hinnang, ei mõjuta aga vaidlustatud otsuse resolutsiooni ja see tuleb tulemusetuna tagasi lükata (vt 28. juuni 2023. aasta kohtuotsus CEDC International vs. EUIPO – Underberg (Pudelis oleva rohulible kuju), T‑145/22, EU:T:2023:365, punkt 113 ja seal viidatud kohtupraktika).
101
Kõike eeltoodut arvestades tuleb järeldada, et apellatsioonikoda ei teinud hindamisviga, kui ta leidis, et vaidlusalune kaubamärk, nimelt teatav värviliselt registreeritud ruumiline kaubamärk, koosneb määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses ainult kujust.
102
Seetõttu ei saa hageja põhiargumendiga nõustuda.
103
Seega tuleb ainsa väite esimene osa tagasi lükata.
Ainsa väite teine osa, mille kohaselt on vaidlusaluse kaubamärgi otstarbekohasuse analüüsimisel tehtud hindamisviga
104
Ainsa väite teises osas märgib hageja, et isegi kui eeldada, et konkreetsed värvused ja nende eriomane paigutus on osa vaidlusaluse kaubamärgi kujust, ei ole need tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalikud. Kuigi on vaja, et kuubiku kuut tahku oleks võimalik üksteisest eristada, ei ole selle saavutamise viis siiski tehniline, vaid puhtalt esteetiline küsimus.
105
Täpsemini on hageja esitanud neli argumenti. Esiteks väidab ta, et pinnakujunduse jaoks on lõpmatuid disainivõimalusi, mis võimaldavad kuubiku kuut tahku eristada, ning et valikut ei piira kuidagi tehnilised kaalutlused. Järelikult ei anna vaidlusalune kaubamärk mis tahes kujul monopoli. Teiseks viitab hageja Rubiku kuubiku loomeprotsessile. Vastavalt oma 25. novembri 1998. aasta avaldusele (selle avalduse punkt 20) valis E. Rubik need kuubiku värvid „põnevuse“ tekitamiseks, mitte „lihtsalt eristatavuse“ saavutamiseks. Hageja „väidab, et põnevuse tekitamine ei ole osa kauba tehnilisest otstarbest“. Kolmandaks leiab hageja, et „alternatiivseid kujusid“ käsitlev kohtupraktika ei ole kohaldatav pelgalt meelevaldsele pinnakaunistusele, millel ei ole otstarbekohasusega mingit seost, nagu käesolevas asjas. Kui pinnakaunistus on ruumilise kaubamärgi põhiomadus, siis puudub oht kujus sisalduv tehniline lahendus monopoliseerida ning kaitse laieneb üksnes otstarbetutele osadele. Neljandaks väidab hageja, et patentides, mis tol ajal Rubiku kuubikut kaitsesid, ei ole esitatud värvuse nõuet ning värvusele ei olnud nendes isegi mitte viidatud, vaid nendes oli pelgalt viidatud tahkudele, mis on üksteisest eristuvad. Vaidlusaluses kaubamärgis kirjeldatud pinnakujunduse kaitse ei too seega kaasa varem patentidega kaitstud üksikosa lõputut kaitset.
106
EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad hageja argumentidele vastu.
107
Kõigepealt ei ole alust seada kahtluse alla apellatsioonikoja hinnangut ruudustikstruktuuri ja kuubiku kuju otstarbekohasuse analüüsi kohta, mida hageja ei ole pealegi vaidlustanud.
108
Nii leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktides 55–58 seoses ruudustikstruktuuriga, mis koosneb mustadest joontest, mis horisontaalselt ja vertikaalselt lõikuvad kuubiku igal tahul, jagades iga tahu sama suurusega väikesteks 3 × 3 ridadesse paigutatud kuubikuteks, et selline struktuur on vajalik taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks, tuginedes viidatud otsusele (punktid 40–42) Euroopa Liidu kaubamärgi nr 162784 kohta, mis jäeti muutmata 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsusega Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju (T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punktid 86 ja 87). Apellatsioonikoda leidis, et väikeste kuubikute füüsiline eraldamine on vajalik selleks, et kuubiku keskel asuva mehhanismi abil saaks väikeste kuubikute ridasid vertikaalselt ja horisontaalselt pöörata (viidatud otsuse punktid 40–42). Ta lisas, et tühistamisosakonna menetluse raames esitasid mõlemad pooled Rubiku kuubikut käsitleva Wikipedia veebisaidi lehekülje (vt lisa 16 ja dokument 1), mis sisaldas allpool esitatud kujutist. Apellatsioonikoja sõnul nähtub sellest kujutisest selgesti, et vaidlusalune kaubamärk viitab kaubale, mis peale värvide ei erine viidatud otsuses analüüsitud kaubast. Järelikult oleks tulnud asjaomases otsuses tehtud järeldusi selle kohta, kas ruudustikstruktuur tuleneb tehnilisest otstarbest, kohaldada ka käesolevas asjas.
109
Samuti märkis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 59 kuubiku kuju kohta, et Üldkohus oli nõustunud tema järeldusega, et asjaomane kuju on taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik. Arvestades asjaolu, et ruumiline pusle koosneb väikestest 3 × 3 ridadesse paigutatud kuubikutest, mida tuleb pusle lahendamiseks pöörata vertikaalselt ja horisontaalselt, andes igale tahule eri värvi, on kauba kui terviku kuju tingimata kuubiku kuju (24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju, T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765, punkt 89). Käesolevas asjas leidis apellatsioonikoda, et kuna kuubiku kuju on ruudustikstruktuuriga lahutamatult seotud, on see järeldus kohaldatav ka vaidlusalusele kaubamärgile.
110
Nüüd tuleb analüüsida kolmanda põhiomaduse otstarbekohasust, nimelt kuubiku igal tahul olevate väikeste ruutude üksteisest eristumist kuue põhivärvi abil, mis võimaldab neid eristada ja tekitab nende vahel kontrastiefekti (vt eespool punkt 74).
111
Apellatsioonikoda tuletas vaidlustatud otsuse punktides 71–74 seoses „värvuste tehnilise ülesandega“ meelde, et viidatud otsuses ELi kaubamärgi nr 162784 kehtivuse kohta oli ta leidnud, et kuubiku iga tahu joonestik (vertikaalsed jooned, diagonaalsed jooned, punktid jne) on tähistatud eri värvustega ning seetõttu on eri värvused kuubiku kuuel tahul tähise kolmas põhiomadus. Võttes arvesse taotletavat tehnilist tulemust, milleks on kuubiku ridade pööramine horisontaalselt ja vertikaalselt, kuni pusle kõigil tahkudel on üheksa sama värvi ruutu, leidis ta, et värvused on selle tulemuse saavutamiseks vajalikud. Seega ei toimi kuubik puslena, kui selle kõigil kuuel tahul on sama värv (viidatud otsuse punktid 22 ja 44). Tema sõnul kinnitas Üldkohus oma 24. oktoobri 2019. aasta kohtuotsuses Ruudustikstruktuuriga tahkudega kuubiku kuju (T‑601/17, ei avaldata, EU:T:2019:765), et Rubiku kuubiku värvused on tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalikud.
112
Apellatsioonikoda tõdes vaidlustatud otsuse punktides 75–86, et eespool esitatud järeldusi ei saa kahtluse alla seada hageja väide, et taotletud kuue värvi konkreetne kombinatsioon on eristusvõimeline ja meelevaldne, lisaks sellele, et see on kaitstud autoriõigusega. Kõigepealt lükkas ta tagasi argumendi, et värvikombinatsioon annab hageja poolt edukalt turustatud Rubiku kuubikule eristusvõime. Määruse nr 40/94 artikli 51 lõikest 2 tuleneb, et isegi kui tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik kauba kuju on kasutamise käigus omandanud eristusvõime, tuleb see kehtetuks tunnistada. Seejärel lükkas ta tagasi väite, et värvid ei ole ainus lahendus eri kuubikute eristamises seisneva tehnilise tulemuse saavutamiseks, kuna see põhineb ekslikul eeldusel, et värve tuleb kujust eristada. Sellise alternatiivse kuju olemasolu, mis võimaldab saavutada sama tehnilise tulemuse, ei takista iseenesest kaubamärgi kuulumist määruse artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii kohaldamisalasse. Asjaolu, et Rubiku kuubikuga samasugust tehnilist tulemust on võimalik saavutada kuubiku pinnale motiivide, sümbolite või tähtede lisamisega, ei oma seega kõnealuste värvuste otstarbekohasuse hindamisel tähtsust. Lisaks lükkas ta samal põhjusel tagasi argumendi, et konkreetsete värvide valik oli olnud meelevaldne. Ta märkis, et nagu E. Rubik ise oma 26. veebruari 2015. aasta kirjalikus avalduses selgitas (kehtetuks tunnistamise taotluse lisa 22), oli ta algul kuubiku pinnale kinnitanud eri kleebised, et iga pöörleva kuubiku liikumist oleks võimalik eristada (avalduse punkt 16). Apellatsioonikoda leidis, et mis tahes kuue piisavalt erisuguse värvi kombinatsioon on taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks sobiv. Apellatsioonikoda leidis, et punase, rohelise, sinise, oranži, kollase ja valge värvi kombinatsioon vastab sellele kriteeriumile ning on seega Rubiku kuubiku tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik. Lõpuks lisas ta, et võimalik autoriõiguse kaitse, mis on sellel värvikombinatsioonil või Rubiku kuubiku kujundusel, ei saa mõjutada vaidlusaluse kaubamärgi kehtivuse hindamist nimetatud artikli alusel.
113
Apellatsioonikoda järeldas vaidlustatud otsuse punktis 87, et kolmas põhiomadus, nimelt kuubiku iga tahu ruutude kuus eri värvust, on tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik.
114
Selles osas tuleb märkida, et asjaolu, et kuubiku igat tahku (ja iga väikest ruutu) saab kuue eri värvuse alusel eristada, on vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadus, mis on vajalik selle kaubamärgi tehnilise tulemuse saavutamiseks, nagu on tuvastatud eespool punktides 52 ja 53. Selle põhiomaduse tehniline otstarve on võimaldada kontrastiefekti abil eristada kuubiku iga tahku ja igal tahul oleva ruudustikstruktuuri iga väikest ruutu.
115
Samuti tuleb tõdeda, et asjaolu, et vaidlusalusel kaubamärgil on omadusi, mis ei ole põhiomadused ja milleks on kuuest põhivärvist koosnev värvipalett, kuna need värvused kui sellised ei ole otstarbekohased, ei mõjuta järeldust, et kõnealune kaubamärk koosneb üksnes kauba kujust, mis on vajalik tehnilise tulemuse saavutamiseks, arvestades väiksemaid meelevaldseid üksikosasid käsitlevat kohtupraktikat (vt eespool punkt 40). Lisaks, arvestades seda, et tegemist on põhivärvidega, on hageja väide, mille kohaselt ei ole „põnevuse taotlemine osa kauba tehnilisest otstarbest“, käesoleval juhul tulemusetu, kuna kõnealuste üksteisest eristuvate värvide tehniline otstarve ei seisne vaatlejas „põnevuse tekitamises“, vaid selles, et ta võimaldab kontrastiefekti abil kuubiku tahkusid ja väikeseid ruute eristada.
116
Hageja argumendid ei lükka neid järeldusi ümber.
117
Esiteks, mis puudutab hageja tuginemist Rubiku kuubiku pinnakujunduse lõpututele disainivõimalustele, siis tuleb märkida, et kuigi on tõsi, et taotletava tehnilise tulemuse saab saavutada lõputu arvu pinnalahendustega, ei ole käesoleval juhul küsimus selles, kas selliste omaduste puhul, mis ei ole põhiomadused, on olemas võimalikud alternatiivid, vaid küsimus, kas teatava põhiomaduse ja tehnilise tulemuse vahel on põhjuslik seos, st kas vaidlusaluse kaubamärgi konkreetne „pinnakujundus“, mis võimaldab kontrastiefekti abil eristada kuubiku tahkusid ja ruudustikstruktuuri väikeseid ruute, on selle kaubamärgi põhiomadus, mis on kõnealuse kaubamärgi tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik. Selline põhjuslik seos on aga eespool punktis 114 tuvastatud. Seega ei oma käesoleval juhul tähtsust asjaolu, et muud pinnakujundused (graafilised kujutised, sümbolid, motiivid, joonised, logod, kirjamärgid, tähed, numbrid, puutemärgid, elektroonilised vahendid, hologrammid, neoon- ja metallikvärvid ning erksad, pastelsed või tumedad värvused) on võimalikud. Seega ei ole väide lõpmatute kujundusvõimaluste kohta asjakohane.
118
Samuti tuleb EUIPO eeskujul asuda seisukohale, et kuue põhivärvi valimine kuubiku külgede eristamiseks on üks kõige ilmsemaid lahendusi, mida võiks ette näha. Asjaolu, et tegemist on põhivärvidega, viitab sellele, et need on kujuga võrreldes väheolulised ja teisejärgulised (vt eespool punkt 67). Lisaks on nende paigutus kuubiku tahkudel ebaselge (vt eespool punkt 70). Vaidlusaluse kaubamärgi kõige olulisemad üksikosad on kuubiku kuju, ruudustikstruktuur ja asjaolu, et kuubiku iga tahk on tänu kontrastiefektile teistest eristatav. Võimalus, et muud, keerukamad ja vähem lihtsakoelised pinnaviimistlused võivad „tõsta“ need kujundused põhiomaduste staatusesse, jääb käesoleva vaidluse lahendamise seisukohalt ebaoluliseks (vt eespool punkt 70).
119
Teiseks, seoses hageja argumendiga Rubiku kuubiku „loomeprotsessi“ kohta piisab, kui märkida, et apellatsioonikoda täpsustas vaidlustatud otsuse punktis 78, et „mis tahes kuuest värvist koosnev kombinatsioon“ on taotletava tehnilise tulemuse saavutamiseks sobiv. Ta ei ole viidanud muudele võimalikele pinnakujundustele, näiteks logodele, mis tema sõnul on visuaalselt silmatorkavad või „põnevad“. Isegi kui eeldada, et apellatsioonikoda leidis ekslikult, et „mis tahes kuuest värvist koosnev kombinatsioon“ on tehnilise tulemuse saavutamiseks sobiv, kuna teatavaid teisi konkreetseid värvikombinatsioone kui selliseid võib pidada vaidlusaluse kaubamärgi üheks põhiomaduseks, ei ole see kõnealuse otsuse õiguspärasuse kahtluse alla seadmiseks piisav, sest kõnealune kuue konkreetse värvi kombinatsioon (pealegi ebaselges paigutuses), kuigi iseenesest otstarbetu, ei ole selle kaubamärgi põhiomadus. Seetõttu jääb see argument tulemusetuks.
120
Kolmandaks tugineb apellandi argument alternatiivseid kujundeid puudutava kohtupraktika kohaldamatuse kohta sellele, et käesoleval juhul on kuue värvi konkreetne kombinatsioon vaidlusaluse kaubamärgi põhiomadus. Käesolev konkreetne kuuest värvist koosnev kombinatsioon (pealegi ebaselges paigutuses), olgugi et see ei ole iseenesest otstarbekohane, ei ole selle kaubamärgi põhiomadus. Seega ei ole küsimus, kas apellatsioonikoda eksis, kui ta leidis, et see kohtupraktika on käesoleval juhul kohaldatav, käesoleva vaidluse lahendamisel asjakohane. Seetõttu jääb see argument tulemusetuks.
121
Neljandaks, seoses hageja väitega, et patentides, mis varem kaitsesid Rubiku kuubikut, ei olnud esitatud värvuse nõuet ning nendes ei olnud värvusele isegi mitte viidatud, vaid nendes oli pelgalt viidatud eristatavatele külgtahkudele, tuleb tõdeda, et selline asjaolu ei võimalda teha järeldusi vaidlusaluse kaubamärgi kaitse ulatuse kohta. Kõnealuse kaubamärgi – mis on ruumiline kaubamärk, mitte värvi-, asendi- või mustrimärk – kujutisest ega selle kirjeldusest ei nähtu, et kaitset taotletakse üksnes kuue konkreetse värvi kombinatsioonile ja nende paigutusele, mis on pealegi ebaselge. See argument jääb seetõttu tulemusetuks.
122
Siinkohal tuleb täpsustada, et ELi kaubamärgiõiguses ei ole kohtupraktikat, mis oleks samaväärne kohtupraktikaga, mida kohaldatakse Euroopa Liidu disainilahendusi reguleeriva õiguse eraldiseisvas kontekstis, kus välimus on kaitse objekti määrav element (vt 8. märtsi 2018. aasta kohtuotsus DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika). Selle kohtupraktika kohaselt on disainilahendus kehtiv juhul, kui omaduste eriomane paigutus on valitud muul eesmärgil kui tehnilise otstarbe täitmine, eelkõige kaunistuslikel eesmärkidel, kuid see annab kaitse üksnes kõnealusele eriomasele paigutusele, mitte üksnes toote välimuse omadustele, mida see paigutus puudutab (vt selle kohta 18. novembri 2020. aasta kohtuotsus Tinnus Enterprises vs. EUIPO – Mystic Products ja Koopman International (vedeliku jaotusseade), T‑574/19, EU:T:2020:543, punktid 25 ja 26). Seevastu Euroopa Liidu kaubamärgiõiguses ei takista määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjuse (vt eespool punkt 42) ega ka vastava kehtetuks tunnistamise põhjuse kohaldamist asjaolu, et üksnes otstarbekohaste üksikosade kombinatsioon annab tervikliku esteetilise väärtuse või aitab luua taotletavast kaubamärgist kaunistavat kuvandit.
123
Seega ei teinud apellatsioonikoda hindamisviga, kui ta sisuliselt leidis, et põhiomadus, mis on seotud asjaoluga, et kuubiku iga tahk (ja iga väike ruut) on kontrastiefekti tekitava kuue värvuse abil üksteisest eristuv, on seega otstarbekohane, see tähendab vaidlusaluse kaubamärgi tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik.
124
Seega tuleb ainsa väite teine osa tagasi lükata.
Ainsa väite kolmas osa, mille kohaselt on „pusledega“ seoses tehtud hindamisviga
125
Ainsa väite kolmandas osas, mis puudutab konkreetsemalt klassi 28 kuuluvaid „puslesid“ (kitsas tähenduses, mis vastab inglise keeles mõistele jigsaw puzzles), heidab hageja apellatsioonikojale ette, et viimane kohaldas vääralt määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii, kuna esiteks ei ole Rubiku kuubiku kuju „kujutis“ ja teiseks ei ole pusle eesmärk tehniline tulemus, millele apellatsioonikoda oma hinnangus tugines (vt eespool punkt 52), see tähendab sisuliselt juba kokku pandud detailide pööramine, vaid saada sobivaid üksikosi ühendades kokku pilt.
126
EUIPO ja menetlusse astuja vaidlevad hageja argumentidele vastu.
127
Apellatsioonikoda märkis vaidlustatud otsuse punktides 88–90, et tühistamisosakond oli leidnud, et „kolmemõõtmelised pusled“, mille puhul vaidlusaluse kaubamärgi kolm põhiomadust olid tunnistatud tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalikuks, on identsed klassi 28 kuuluvate kaupade „mänguasjad, mängud ja mänguasjad, kolmemõõtmelised pusled“ laiema kategooriaga või kuuluvad selle hulka. Puslede (inglise keeles jigsaw puzzles) osas leidis tühistamisosakond, et ei saa välistada, et eri värvi kuubikutest koosnevat kolmemõõtmelist kuju saab kasutada tehnilise tulemuse saavutamiseks, milleks on kuubikute ümber paigutamine, et need teatud asetusega ühesuguste värvide järjestuses kokku panna. Apellatsioonikoda märkis, et talle esitatud kaebuses vaidlustati üksnes see põhjendus, mis puudutas puslesid, ning nõustus asjaoluga, et tühistamisosakonna poolt selle kohta esitatud selgitus ei ole arusaadav. Ta tõdes siiski, et nõustuda tuleb järeldusega, et vaidlusaluse kaubamärgiga kaitstud kuju on pusle tehnilise tulemuse saavutamiseks vajalik. Sõnasõnalise tähenduse kohaselt on pusle mäng, mis seisneb üldjuhul ebakorrapäraste mosaiigitükkide kokkupanemises nii, et neist igaüks kujutab üldjuhul endast kujutise üht osa, mistõttu pärast kokkupanekut moodustavad pusle osad tervikliku pildi. Apellatsioonikoda leidis, et isegi kui Rubiku kuubik ei pruugi olla esimene pusle näide, mis pähe tuleb, ei välista miski tähise kujutises võimalust kuubik täiusliku kombinatsiooni saamiseks lahti võtta ja uuesti kokku panna, kusjuures ruudustikstruktuur on vajalik eri kuubikute ja värvide eraldamiseks, et näidata, millises järjekorras tuleb kuubik uuesti kokku panna.
128
Apellatsioonikoda järeldas sisuliselt, et vaidlusalune kaubamärk registreeriti määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii sätteid rikkudes kõigi asjaomase registreeringuga hõlmatud kaupade, sealhulgas puslede jaoks.
129
Siinkohal on selge, et ainsa väite käesolev osa ei puuduta „ruumilisi puslesid“ (prantsuse keeles casse-têtes mécaniques või inglise keeles mechanical puzzles), vaid üksnes märget „pusled“ (inglise keeles jigsaw puzzles kitsas tähenduses), st kaupu, mis on tavaliselt kahemõõtmelised, isegi kui on olemas ka kolmemõõtmelisi.
130
Tuleb märkida, et kuigi määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii – mis käsitleb kuju ja seega ruumilisi kaupu – kohaldamine märkele sellise reeglina kahemõõtmelise kauba kohta võib näida tavatu, seisneb põhjus juba alguses selles, et taotleja (või tema õigusjärglane) on teinud valiku märkida see ära nii.
131
Peale selle tuleb meelde tuletada, et komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse määrus nr 40/94 (EÜT 1995, L 303, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189), käesoleva asja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis on eeskirja 2 lõikes 2 sätestatud, et nende kaupade ja teenuste loetelu, mille jaoks kaubamärki taotletakse, sõnastatakse nii, et kaupade ja teenuste olemus oleks selgelt märgitud.
132
Seega on tähise ELi kaubamärgina registreerimise taotleja kohustus märkida registreerimistaotluses kaupade või teenuste loetelu, mille jaoks registreerimist taotletakse, ning esitada iga nimetatud kauba või teenuse kohta selle olemuse selge kirjeldus (vt 6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Nanu-Nana Joachim Hoepp vs. EUIPO – Fink (NANA FINK), T‑39/16, EU:T:2017:263, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika).
133
Seda selguse nõuet on kinnitatud ka Euroopa Kohtu praktikas, mille kohaselt peab taotleja määrama kindlaks need kaubad või teenused, mille jaoks ELi kaubamärgi õiguskaitset taotletakse, et pädevad ametiasutused ja ettevõtjad saaksid taotletava õiguskaitse ulatuse kindlaks teha üksnes sel alusel (19. juuni 2012. aasta kohtuotsus Chartered Institute of Patent Attorneys, C‑307/10, EU:C:2012:361, punkt 64).
134
Käesoleval juhul tuleb märkida, et klassi 28 kuuluvate kaupadega seoses saab ingliskeelset (vaidlusaluse kaubamärgi taotluse esitamise keel) märget jigsaw puzzles tõlgendada kahel eri viisil. Esiteks võib seda märget, nagu ka hageja väitis, tõlgendada kitsalt nii, et see tähistab kahemõõtmelist „kujutist“. Ruumilise kaubamärgi registreerimise taotlemine selliste kahemõõtmeliste kaupade jaoks ei tundu siiski usutav. Teiseks võib seda märget tõlgendada laiemalt nii, et see viitab nii piltide kujutises seisnevatele jigsaw puzzle’itele (kahemõõtmelised) kui ka ruumilisust edasi andvatele jigsaw puzzle’itele (kolmemõõtmelised), mis oleks usutavam kolmemõõtmelise kaubamärgi puhul, mille hageja (või tema õigusjärgne eelkäija) on valinud.
135
Tuleb tõdeda, et kuna märge jigsaw puzzles lubab klassi 28 kuuluvate vaidlusaluse ruumilise kaubamärgiga hõlmatud kaupade puhul kaht eri tõlgendust, siis on tähis jigsaw puzzles mitmeti mõistetav ning seetõttu ei vasta see määruse nr 2868/95 eeskirja 2 lõikest 2 ja kohtupraktikast tulenevale selguse nõudele.
136
Tuleb aga meelde tuletada, et kohtupraktika kohaselt ei saa kaubamärgi omanik ära kasutada seda, et kaupade nimekirja selge ja täpse märkimise kohustust on rikutud (vt 6. aprilli 2017. aasta kohtuotsus NANA FINK, T‑39/16, EU:T:2017:263, punkt 48 ja seal viidatud kohtupraktika).
137
Seega ei tohi asjaomast märget tõlgendada nii, et see hõlmab hageja kasuks üksnes kahemõõtmelisi jigsaw puzzle’eid, mis võimaldab selle märke puhul vältida määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjuse ja vastava kehtetuks tunnistamise põhjuse kohaldamist. Osutatud märget tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab ka kolmemõõtmelisi jigsaw puzzle’eid.
138
Kolmemõõtmeliste jigsaw puzzle’ite kohta tuleb märkida, et need on vajalikud vaidlusaluse kaubamärgi tehnilise tulemuse saavutamiseks (vt eespool punktid 52 ja 53). Nagu apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 90 õigesti leidis, ei välista miski selle kaubamärgi kujutises, mille hageja õiguseellane on esitanud, võimalust kuubik täiusliku kombinatsiooni saamiseks lahti võtta ja uuesti kokku panna, kusjuures ruudustikstruktuur on vajalik eri kuubikute ja värvide eraldamiseks, et näidata, millises järjekorras tuleb kuubik uuesti kokku panna.
139
Seega ei teinud apellatsioonikoda hindamisviga, kui ta leidis, et määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumispõhjus on kohaldatav ka puslede (inglise keeles jigsaw puzzles) suhtes, ning järeldas seetõttu, et vaidlusalune kaubamärk on kõigi registreeringuga hõlmatud kaupade osas vastava kehtetuks tunnistamise põhjusega vastuolus.
140
Seega tuleb ainsa väite kolmas osa tagasi lükata.
141
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb hagi tervikuna tagasi lükata.
Kohtukulud
142
Üldkohtu kodukorra artikli 134 lõike 1 kohaselt on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
143
Kuna kohtuotsus on tehtud hageja kahjuks, tuleb kohtukulud vastavalt EUIPO ja menetlusse astuja nõuetele välja mõista hagejalt. Lisaks, mis puutub apellatsioonikoja menetluses kantud kuludesse, siis piisab, kui märkida, et kuna käesoleva kohtuotsusega jäetakse vaidlustatud otsuse peale esitatud hagi rahuldamata, siis on nimetatud kulude suhtes jätkuvalt kohaldatav selle otsuse resolutiivosa punkt 2 (vt selle kohta 28. veebruari 2019. aasta kohtuotsus Lotte vs. EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original), T‑459/18, ei avaldata, EU:T:2019:119, punkt 194).
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (kuues koda)
otsustab:
1.
Jätta hagi rahuldamata.
2.
Mõista kohtukulud välja Spin Master Toys UK Ltd-lt.
Costeira
Kancheva
Tichy-Fisslberger
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 9. juulil 2025 Luxembourgis.
Allkirjad
Sisukord
Vaidluse taust
Poolte nõuded
Õiguslik käsitlus
Sissejuhatavad märkused
Vaidlusaluse kaubamärgi liik
Vaidlusaluse kaubamärgi tehniline tulemus
Ainsa väite esimene osa, mille kohaselt on vaidlusaluse kaubamärgi põhiomaduste kindlakstegemisel tehtud hindamisviga
Sissejuhatav väide vaidlusaluse kaubamärgi põhiomaduste kohta
Põhiargument, et kuue värvuse üksteisest eristumist ei saa pidada vaidlusaluse kaubamärgi kuju lahutamatuks osaks
Ainsa väite teine osa, mille kohaselt on vaidlusaluse kaubamärgi otstarbekohasuse analüüsimisel tehtud hindamisviga
Ainsa väite kolmas osa, mille kohaselt on „pusledega“ seoses tehtud hindamisviga
Kohtukulud
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.