61998CC0031_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 Den faelles markedsordning for frugt og groentsager, der blev indfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 (1), er bl.a. karakteriseret af en periodisk indfoerelse af udligningsafgifter, der skal imoedegaa forstyrrelser foraarsaget af import fra tredjelande til priser, som betragtes som unormalt lave. Afgift paalaegges, naar importpriserne paa et bestemt tidspunkt er lavere end en referencepris, der fastsaettes hvert aar.
2 I denne sag naegtede en tysk importoer af surkirsebaer med oprindelse i Rumaenien, Peter Luksch (herefter »sagsoegeren i hovedsagen«), at betale en saadan afgift, der var blevet paalignet af de tyske toldmyndigheder som foelge af, at den lave pris for den indfoerte vare ikke var en foelge af en prispolitik i det paagaeldende tredjeland, men resultatet af en forringelse af varen, der skyldtes forkert oplagring inden leveringen.
3 Finanzgericht Muenchen (Tyskland), der naerer tvivl om rigtigheden af dette retlige argument, anmoder Domstolen om at fortolke de relevante faellesskabsretsforskrifter for navnlig at faa deres anvendelsesomraade afgraenset.
Den retlige ramme
4 Med hjemmel i artikel 2 i forordning nr. 1035/72, som aendret ved forordning (EF) nr. 3669/93 (2), vedtog Kommissionen den 17. juni 1994 forordning (EOEF) nr. 1395/94 om fastsaettelse af en minimumsimportpris for surkirsebaer (3).
5 I overensstemmelse med foerste betragtning tager forordning nr. 1395/94 sigte paa at raade bod paa de alvorlige forstyrrelser paa faellesmarkedet som foelge af afsaetningen i en kort periode til unormalt lave priser af produkter, der henhoerer under KN-kode 0809 20 20 og KN-kode 0809 20 60 (surkirsebaer) med oprindelse i tredjelande. For at virkeliggoere formaalet fastsaettes der i forordningen foranstaltninger, der kan forhindre indfoersler til lave priser saasom opkraevning af udligningsafgifter og en ordning med en minimumsimportpris for produkter, der ikke overholder denne pris (4).
6 Forordningens artikel 1 bestemmer saaledes foelgende:
»1. Ved indfoersel til Faellesskabet af surkirsebaer er den minimumspris, der skal overholdes, fastsat til 40 ECU/100 kg netto for produkter i KN-kode 0809 20 20 og 36 ECU/100 kg netto for produkter i KN-kode 0809 20 60.
2.
Naar importprisen er lavere end den i stk. 1 omhandlede minimumspris, opkraeves der en udligningsafgift svarende til forskellen mellem disse to priser.«
7 Artikel 3, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 2707/72 af 19. december 1972 om fastsaettelse af betingelserne for anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger for frugt og groentsager (5) laegger i oevrigt vaegt paa, at »disse forholdsregler kun [kan] traeffes for saa vidt og saa laenge, det er ubetinget noedvendigt«. I femte betragtning til forordningen praeciseres det herved, »at de ovenfor omtalte forholdsregler skal kunne afpasses efter omstaendighederne for at undgaa, at de faar andre virkninger end de tilsigtede«.
8 Den kombinerede nomenklatur (herefter »KN«) - som aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2551/93 af 10. august 1993 om aendring af bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (6) - fastsaetter, at surkirsebaer indfoert til Faellesskabet mellem den 1. maj og den 15. juli skal tariferes i underposition 0809 20 20, og at surkirsebaer indfoert til Faellesskabet mellem den 16. juli og den 30. april skal tariferes i underposition 0809 20 60.
9 Bestemmelse 1 til kapital 8 i KN med overskriften »Spiselige frugter og noedder; skaller af citrusfrugter og meloner« foreskriver foelgende: »Dette kapitel omfatter kun spiselige frugter og noedder.«
Faktiske omstaendigheder og retsforhandlinger
10 Den 4. juli 1994 ansoegte sagsoegeren i hovedsagen Hauptzollamt Weiden om tilladelse til frit at omsaette tre partier surkirsebaer paa i alt 42 286 kg med oprindelse i Rumaenien, saaledes at baerrene skulle tariferes i KN-kode 0809 20 20. Den oplyste importpris var paa 65 DEM pr. 100 kg. Denne pris var en smule lavere end minimumsprisen paa 40 ECU pr. 100 kg fastsat ved artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 1395/94, hvorfor Hauptzollamt opkraevede en udligningsafgift paa 2 414,80 DEM.
11 Ved leveringen viste det sig, at frugterne allerede befandt sig i en tilstand af fremskreden oploesning. En sagkyndig udtalte, at forringelsen skyldes oplagring ved for hoej temperatur. Sagsoegeren i hovedsagen saa sig derfor noedsaget til at saelge varen til et destilleri til en pris paa 10 DEM pr. 100 kg i stedet for 105 DEM pr. 100 kg, som sagsoegeren i hovedsagen havde gjort regning paa at opnaa. Denne operation indbragte ham et tab paa 75%.
12 Ved aendringsafgoerelse af 8. februar 1995 fastsatte Hauptzollamt udligningsafgiften til 34 726,86 DEM og herefter til 40 124,02 DEM efter paaklage af afgoerelsen.
13 Sagsoegeren i hovedsagen anlagde sag ved den forelaeggende ret til proevelse af denne afgoerelse, hvorunder han reelt gjorde gaeldende, at minimumsprisordningen ikke kunne finde anvendelse paa de fordaervede varer. Hauptzollamt fandt for sit vedkommende, at det i betragtning af faellesskabsrettens strenge karakter ikke var muligt at se bort fra affattelsen af artikel 1 i forordning nr. 1395/94 og give afkald paa at opkraeve udligningsafgiften. Ifoelge myndigheden boer selve de fordaervede frugter under alle omstaendigheder tariferes i underposition 0809 20 20.
14 Den forelaeggende ret har anfoert, at udligningsafgiften ifoelge forordning nr. 1395/94 ikke kan finde anvendelse i situationer som de i hovedsagen foreliggende, hvor der ikke foreligger risiko for forstyrrelser ved import fra tredjelande til priser, der maa betragtes som unormalt lave. Desuden finder retten, at de oedelagte surkirsebaer, som er blevet leveret til sagsoegeren i hovedsagen, ikke skal tariferes i underposition 0809 20 20 eller 0809 20 60, eftersom disse frugter ikke er egnede til fortaering.
15 Retten, der imidlertid naerer tvivl om, hvilken fortolkning der skal anlaegges af den relevante faellesskabslovgivning, som direkte er noedvendig for afgoerelsen af den verserende tvist, har forelagt Domstolen nedenstaaende spoergsmaal til praejudiciel afgoerelse:
»1) Skal artikel 1 i Kommissionens forordning nr. 1395/94 af 17. juni 1994 fortolkes saaledes, at surkirsebaer, som paa grund af skimmeldannelse og begyndende gaering er saa fordaervede, at det rent oekonomisk kun er formaalstjenligt at anvende dem i braenderier, er omfattet af udligningsafgiften?
Hvis spoergsmaal 1 besvarende bekraeftende:
2) Skal bilag I til forordning nr. 2658/87 som affattet ved forordning nr. 2551/93 af 10. august 1993, navnlig bestemmelse 1 vedroerende kapitel 8 i den kombinerede nomenklatur, da fortolkes saaledes, at de i spoergsmaal 1 beskrevne varer skal tariferes i underposition 0809 20 20 eller 0809 20 60?«
16 Med det foerste spoergsmaal oensker den forelaeggende ret oplyst, om artikel 1 i forordning nr. 1395/94 finder anvendelse paa surkirsebaer, der frembyder de i den konkrete sag foreliggende karakteristika. Med det andet spoergsmaal anmoder retten Domstolen om at praecisere, om surkirsebaer, som befinder sig i en tilstand af forraadnelse, stadig skal betragtes som frugter egnet til fortaering efter den betydning, der forudsaettes i bestemmelse 1 til kapitel 8 i den kombinerede nomenklatur. Eftersom artikel 1 i forordning nr. 1395/94 alene efter ordlyden af bestemmelse 1 til KN's kapitel 8 finder anvendelse paa »spiselige« frugter, foreslaar jeg, at der foerst svares paa det andet spoergsmaal.
Svaret paa spoergsmaalene
Andet spoergsmaal
17 Skal de surkirsebaer, som ved leveringen var saa fordaervede, at mennesker ikke kan spise dem, som de er, anses for spiselige frugter efter betydningen i bestemmelse 1 til KN's kapitel 8, eller henhoerer de under hensyn til den foreliggende stand under et andet kapitel i KN, og falder de ind under en anden underposition end underposition 0809 20 20 eller 0809 20 60 med den virkning, at de ikke omfattes af den omtvistede forordning?
18 For at fortolke en KN-position, maa man undersoege dens indhold saavel som det tilsigtede formaal.
19 Domstolen har i fast praksis antaget, at »[det] ... foelger af saavel retssikkerheds- som kontroltekniske hensyn, at det afgoerende kriterium ved tarifering af varer normalt vil vaere disses objektive karakteristika og egenskaber som beskrevet i den enkelte position i KN ... Der foreligger ligeledes forklarende bemaerkninger for saa vidt angaar KN, udarbejdet af Europa-Kommissionen, og for saa vidt angaar det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, udarbejdet af Toldsamarbejdsraadet, og som indeholder vigtige, om end ikke bindende, bidrag til fortolkningen af de forskellige toldpositioners raekkevidde ...« (7).
20 Underposition 0809 20 20 og 0809 20 60 findes i KN's kapitel 8 med titlen »Spiselige frugter og noedder; skaller af citrusfrugter og meloner«, som viser, at ikke-spiselige frugter ikke kan henfoeres til dette kapitel, hvilket udtrykkeligt bekraeftes i bestemmelse 1 til kapitlet.
21 For at bedoemme, om frugten er »spiselig«, maa det altsaa undersoeges, om den objektivt er egnet til fortaering. Her staar to opfattelser over for hinanden.
22 Ifoelge den forelaeggende ret og sagsoegeren i hovedsagen foreligger egenskaben spiselig ikke, naar frugten ved synet som foelge af sin saerlige tilstand (f.eks. en tilstand af fremskreden forraadnelse) ikke som saadan direkte kan spises af mennesker.
23 Kommissionen finder, at egenskaben spiselig skal tilkendes den frugt, som ifoelge sin karakter i almindelighed er egnet til fortaering, uanset kvaliteten paa tidspunktet for synet (f.eks. naevnes en endnu ikke moden frugt som groenne bananer), eller saafremt den allerede har tabt den paagaeldende egenskab (f.eks. en fordaervet frugt). Med andre ord skal bedoemmelsen af egenskaben ved en frugt foretages alt efter, om den i almindelighed kan spises af mennesker uafhaengigt af det forhold, om den direkte kan spises af mennesker. I den henseende er det tilstraekkeligt, at produktet kan spises efter forarbejdning, selv om den foer forarbejdningen ikke er appetitlig og frembyder en vis skadelighed for sundheden. Kommissionen henviser til de forklarende bemaerkninger til De Europaeiske Faellesskabers KN (8) og til det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem, udarbejdet af Toldsamarbejdsraadet (9).
24 Det udtales i de almindelige bemaerkninger vedroerende kapitel 8 i de forklarende bemaerkninger til De Europaeiske Faellesskabers KN: »Dette kapitel omfatter ogsaa frugt bestemt til destillation, i form af pulp eller grov mos, ogsaa i naturlig gaering.«
25 Praecis disse egenskaber har de surkirsebaer, som er blevet leveret til sagsoegeren i hovedsagen.
26 Desuden bekraefter de forklarende bemaerkninger i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem til kapitel 8 Kommissionens fortolkning, hvorefter frugterne ogsaa henhoerer under kapitel 8, selv om de ikke direkte eller umiddelbart kan anvendes til menneskelig fortaering, men kan anvendes til dette formaal efter forarbejdningsoperationer.
27 I de almindelige bemaerkninger til disse forklarende bemaerkninger praeciseres foelgende: »Dette kapitel omfatter frugter ... der almindeligvis er bestemt til fortaering, enten direkte eller efter tilberedning. Varerne kan vaere friske ... frosne ... eller toerrede ... de kan ogsaa vaere foreloebigt konserverede, f.eks. med svovldioxidgas, i saltlage, i svovlsyrlingvand eller i andre konserverede oploesninger, forudsat de i den foreliggende tilstand er uegnede til umiddelbar fortaering.«
28 Det praeciserede ligeledes, at kapitel 8 omfatter colanoedder, der anvendes til tygning eller som basismateriale ved fremstilling af drikkevarer; aebler og paerer er omfattet, uanset om de er bestemt til spisebrug, til fremstilling af drikkevarer (f.eks. aeble- og paerecider) eller til industriel anvendelse (f.eks. til fremstilling af gelé eller til ekstraktion af pectin).
29 Endelig giver de naevnte forklarende bemaerkninger eksempler paa frugter, som paa grund af deres karakter er generelt uegnet til menneskefoede og som derfor ikke er omfattet af kapitel 8. Der er saaledes tale om coprah - toerret kokosnoeddekerne, der anvendes til udpresning af kokosolie og er uegnet til menneskefoede. Paa samme maade forholder det sig med orangetter, der er umodne, uspiselige appelsiner, som er faldet af traeet umiddelbart efter blomstringen, og som herefter er indsamlet i toerret stand, hovedsagelig med henblik paa ekstraktion af deres indhold af flygtig vegetabilsk olie (petit-grainolie).
30 Det fremgaar af de ovenstaaende betragtninger, at kapitel 8 skal fortolkes saaledes, at det ikke alene omfatter frugter, der som foelge af deres karakter og uanset deres stand er ganske uegnet til fortaering, men omfatter alle frugter, der er egnet til fortaering, selv om dette kun gaelder, naar de befinder sig i en vis stand.
31 Da de omtvistede surkirsebaer efter forarbejdning i destilleriet vil vaere egnet til fortaering, maa det konkluderes, at de er omfattet af KN's kapitel 8.
32 Henset til de faktiske forhold, der er blevet fremlagt, synes det desuden, som om importen er sket, og tolderklaeringen med henblik paa fri omsaetning blev antaget mellem den 1. maj og den 15. juli. Som foelge heraf skulle de henfoeres under underposition 0809 20 20.
33 Jeg skal derfor foreslaa Domstolen at besvare dette spoergsmaal saaledes: Bilag I til forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 (10), som aendret ved forordning nr. 2551/93, herunder navnlig bestemmelse 1 til KN kapitel 8, skal fortolkes saaledes, at surkirsebaer, der som foelge af skimmeldannelse og en begyndende gaering allerede er fordaervet i den grad, at de nu kun kan udnyttes oekonomisk i destillerier, skal anses for spiselige frugter i betydningen i KN kapitel 8 og ganske saerlig tariferes i underposition 0809 20 20 eller 0809 20 60 alt efter, hvornaar den toldangivelse, som bragte dem i fri omsaetning, blev antaget.
Foerste spoergsmaal
34 Med dette spoergsmaal oensker den forelaeggende ret klarlagt, om artikel 1 i forordning nr. 1395/94 skal fortolkes saaledes, at udligningsafgiften skal opkraeves under omstaendigheder som de i hovedsagen foreliggende.
35 Jeg skal minde om, at artikel 1 i forordning nr. 1395/94 bestemmer, at den minimumsimportpris, der er fastsat i stk. 1, og udligningsafgiften ifoelge stk. 2 i det tilfaelde, hvor importprisen er lavere end denne minimumspris, finder anvendelse paa samtlige surkirsebaer omfattet af underposition 0809 20 20 og 0809 20 60.
36 To kumulative og objektive betingelser skal derfor vaere opfyldt ifoelge denne bestemmelse, for at den beskyttelsesforanstaltning, der blev indfoert ved forordning nr. 1395/94 kan ivaerksaettes: For det foerste er alene import af surkirsebaer omfattet af underposition 0809 20 20 og 0809 20 60 beroert; for det andet skal udligningsafgiften kun betales, dersom importprisen for disse kirsebaer er lavere end den fastsatte minimumspris.
37 Paa grundlag af de faktiske forhold, som er blevet fremlagt i forelaeggelseskendelsen, forekommer de to betingelser at vaere opfyldt. Det maa imidlertid erindres, at det tilkommer den forelaeggende ret at foretage denne bedoemmelse.
38 Kommissionen, den forelaeggende ret og sagsoegeren i hovedsagen finder, at faellesskabsretten kraever opfyldelse af en tredje betingelse, som ikke udtrykkeligt figurerer i artikel 1 i forordning nr. 1395/94, men som fremgaar direkte af hjemmelen for forordningen, hvilken betingelse altsaa skal vaere opfyldt for at ivaerksaette den saaledes fastsatte beskyttelsesforanstaltning. Ifoelge de naevnte deltagere i sagen kan udligningsafgiften kun opkraeves, saafremt den er strengt noedvendig for at naa det maal, der forfoelges ved naevnte forordning, eller med andre ord, saafremt proportionalitetsprincippet herved overholdes.
39 Sagsoegeren i hovedsagen paaberaaber sig herved Domstolens dom af 2. august 1993 i Dinter-sagen (11).
40 Naevnte sag drejede sig om fortolkningen af visse bestemmelser i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1626/85 af 14. juni 1985 om beskyttelsesforanstaltninger over for indfoersel af visse surkirsebaer (12), naermere bestemt om fastsaettelse af metoden til beregning af importprisen for disse frugter med oprindelse i tredjelande, naar EF-importoeren har koebt produkterne hos en mellemmand, som ikke bor i det land, hvor de importerede produkter har oprindelse. Ovennaevnte forordning, der blev vedtaget med hjemmel i forordning nr. 1035/72 for at imoedegaa de alvorlige forstyrrelser paa faellesmarkedet som foelge af afsaetning til unormalt lave priser af surkirsebaer importeret fra tredjelande, fastsaetter en minimumspris ved importen af kirsebaerrene til Faellesskabet og foreskriver opkraevning af en udligningsafgift for de produkter, der ikke foelger den angivne pris. Den legale ramme for Dinter-sagen svarer saaledes ganske til rammen i denne sag.
41 De kompetente tyske toldmyndigheder afkraevede selskabet Hans Dinter, der var sagsoeger i hovedsagen, betaling af udligningsafgift med den begrundelse, at koebsprisen for frosne surkirsebaer med oprindelse i Jugoslavien, der var erlagt af den oestrigske mellemhandler, var lavere end den ved EF-forordningen fastsatte minimumspris, skoent det var bevist, at saavel den pris, sagsoegeren i hovedsagen havde betalt mellemhandleren, som videresalgsprisen oversteg minimumsprisen.
42 Domstolen henviste til formaalet med de gaeldende faellesskabsbestemmelser og fastslog herefter, at »saadanne beskyttelsesforanstaltninger kun kan traeffes 'i det omfang og for den varighed, som er strengt noedvendig'. Det foelger heraf, at opkraevning af udligningsafgift er ulovlig, naar det beskyttelsesformaal, der forfoelges med beskyttelsesforanstaltningerne, er naaet« (13).
43 Det raesonnement, Domstolen fulgte i dommen, kan helt og holdent overfoeres paa denne sag som foelge af ligheden i det formaal, der forfoelges ved de paagaeldende EF-lovgivninger.
44 Som paavist tager forordning nr. 1395/94 tillige sigte paa - ved indfoerelse af egnede beskyttelsesforanstaltninger, saasom fastsaettelse af en ordning med en minimumsimportpris og udligningsafgifter for de produkter, der ikke overholder naevnte pris - at imoedegaa de alvorlige forstyrrelser, der kan bringe maalene i EF-traktatens artikel 39 i fare som foelge af afsaetningen til unormalt lave priser af surkirsebaer henhoerende under KN-kode 0809 20 20 og KN-kode 0809 20 60 med oprindelse i tredjelande.
45 Dette formaal er fuldstaendig svarende til det, faellesskabslovgiveren ville forfoelge med forordning nr. 1035/72, navnlig i artikel 29, stk. 2, der er hjemmel for forordning nr. 1395/94. Artikel 29, stk. 2, i forordning nr. 1035/72 bemyndiger saaledes Kommissionen til at traeffe egnede foranstaltninger i handelen med tredjelande, saafremt markedet som foelge af import eller eksport rammes eller kan rammes af alvorlige forstyrrelser, der kan true maalene i traktatens artikel 39.
46 Kommissionens tiltag er desuden undergivet kravet om overholdelse af proportionalitetsprincippet (14).
47 Som bekendt er det en betingelse ifoelge dette princip - som ifoelge fast retspraksis ved Domstolen er en integrerende del af faellesskabsrettens almindelige grundsaetninger - for lovligheden isaer af foranstaltninger, der laegger oekonomiske byrder paa de erhvervsdrivende, at foranstaltningerne er egnede til at virkeliggoere det tilstraebte maal og ikke gaar ud over, hvad der er noedvendigt for at virkeliggoere dette saaledes forstaaet, at man, naar der bestaar et valg mellem flere egnede foranstaltninger, skal anvende det mindst indgribende, ligesom de paalagte byrder ikke maa vaere klart urimelige i forhold til det forfulgte formaal (15).
48 Sammenfattende bemaerkes, at de i forordning nr. 1395/94 fastsatte beskyttelsesforanstaltninger ikke gyldigt kan vedtages, medmindre den praktiserede unormalt lave pris er resultatet af en politik i tredjelandene, som foraarsager alvorlige forstyrrelser paa Faellesskabets marked. Artikel 1 i forordning nr. 1395/94 kan med andre ord kun vaere hjemmel for foranstaltninger, hvis formaal er at hindre afsaetning af surkirsebaer paa faellesmarkedet til lave priser, som tredjelande er ansvarlige for. Ved gennemfoerelsen af foranstaltningerne skal det, selv om disse betingelser er opfyldt, desuden paases, at proportionalitetsprincippet er overholdt.
49 I naervaerende sag skal det afgoeres, om import til en pris, der kun er lidt lavere end minimumsprisen for surkirsebaer, hvis tilstand af oploesning er en saadan, at de paagaeldende frugter ikke laengere oekonomisk kan udnyttes andre steder end i destillerier - efter at vaere blevet solgt til en lavere pris end indkoebsprisen - udgoer en risiko for forstyrrelse af markedet for surkirsebaer, der kan imoedegaas ved at anvende de beskyttelsesforanstaltninger, som hjemles i artikel 1 i forordning nr. 1395/94. Jeg skal bemaerke, at referencemarkedet ikke er begraenset til alene at gaelde markedet for frisk frugt eller for frugter, som industrielt forarbejdes til foedevarer (marmelade, frugtsaft, toerrede frugter ...), men ogsaa markedet for frugter, forarbejdet i destillerier. Med andre ord er markedet for surkirsebaer forarbejdet i destillerier tillige i forbindelse med forordningen beskyttet mod risikoen for forstyrrelser, der er foraarsaget af import til unormalt lave priser af surkirsebaer fra tredjelande.
50 Det bemaerkes, at de omtvistede surkirsebaer muligvis kommer i konkurrence med markedet for frugt, der skal destilleres, men ikke med markedet for frisk frugt.
51 Det maa altsaa for det foerste undersoeges, om prisen paa de frugter, som blev importeret af sagsoegeren i hovedsagen, er lavere end minimumsprisen, og om referencefaellesmarkedet i en saadan situation er blevet forstyrret eller vil kunne forstyrres som foelge af en saadan operation.
52 For det andet maa man ogsaa afgraense grundene til, at en saadan pris er blevet anvendt og herunder navnlig, om dette lave prisniveau er resultatet af omstaendigheder, der er uafhaengige af det eksporterende tredjelands og sagsoegeren i hovedsagens vilje.
53 Det maa fastslaas, at sagsakterne ikke giver grundlag for at bedoemme, om EF-markedet er ramt eller risikerer at blive ramt af forstyrrelser som foelge af denne operation.
54 Hvad angaar den anden lovfastsatte betingelse synes det - henset til de af den forelaeggende ret oplyste omstaendigheder - som om den usaedvanligt lave pris, som importoeren videresolgte surkirsebaerrene til, er resultatet af omstaendigheder, som er fuldstaendig uafhaengige saavel af hans kontrol som af en prispolitik foert i det eksporterende tredjeland. Under disse omstaendigheder mangler en vaesentlig betingelse for at anvende den foranstaltning, der er hjemmel for i artikel 1 i forordning nr. 1395/94. Det tilkommer imidlertid den forelaeggende ret at bedoemme disse forskellige omstaendigheder.
55 Det foelger af de ovenstaaende betragtninger, at opkraevning af udligningsafgiften under omstaendigheder som de i hovedsagen foreliggende ikke kan foere til virkeliggoerelse af det beskyttelsesformaal, som soeges opnaaet ved beskyttelsesforanstaltningerne. Opkraevningen er derfor ulovlig.
56 Der maa derfor svares paa det foerste praejudicielle spoergsmaal, at artikel 1 i forordning nr. 1395/94 ikke kan finde anvendelse under sagens omstaendigheder.
Forslag til afgoerelse
57 Af de ovenfor anfoerte grunde foreslaar jeg Domstolen at besvare de spoergsmaal, Finanzgericht Muenchen har forelagt, saaledes:
»1) Bilag I til forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987, som aendret ved forordning nr. 2551/93, herunder navnlig bestemmelse 1 til KN kapitel 8, skal fortolkes saaledes, at surkirsebaer, der som foelge af skimmeldannelse og en begyndende gaering allerede er fordaervede i den grad, at de nu kun kan udnyttes oekonomisk i destillerier, skal anses for spiselige frugter i betydningen i KN kapitel 8 og ganske saerlig tariferes i underposition 0809 20 20 eller 0809 20 60 alt efter, hvornaar den toldangivelse, som bragte dem i fri omsaetning, blev antaget.
2) Artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1395/94 af 17. juni 1994 om fastsaettelse af en minimumsimportpris for surkirsebaer skal fortolkes saaledes, at der ikke kan opkraeves udligningsafgift i et tilfaelde, hvor surkirsebaer er blevet bragt i fri omsaetning i Faellesskabet til en unormalt lav pris, saafremt denne pris er fuldstaendig uafhaengig af importoerens kontrol og ikke er resultatet af en prispolitik, som det eksporterende tredjeland er ansvarlig for.«
(1) - EFT 1972 II, s. 423.
(2) - Raadets forordning af 22.12.1993 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2328/91, (EOEF) nr. 866/90, (EOEF) nr. 1360/78, (EOEF) nr. 1035/72 og (EOEF) nr. 449/69 for at fremskynde tilpasningen af produktions-, forarbejdnings- og afsaetningsstrukturerne i forbindelse med reformen af den faelles landbrugspolitik (EFT L 328, s. 26).
(3) - EFT L 152, s. 31.
(4) - Anden betragtning.
(5) - EFT 1972, 31.12., s. 3.
(6) - EFT L 241, s. 1.
(7) - Dom af 12.3.1998, sag C-270/96, Laboratoires Sarget, Sml. I, s. 1121, praemis 16. Se ligeledes dom af 6.11.1997, sag C-201/96, LTM, Sml. I, s. 6147, praemis 17.
(8) - EFT 1994 C 342, s. 1.
(9) - Anden udgave 1996, bind I.
(10) - EFT L 256, s. 1.
(11) - Sag C-81/92, Sml. I, s. 4601.
(12) - EFT L 156, s. 13.
(13) - Dinter-dommen, praemis 19.
(14) - Se herved femte betragtning til forordning nr. 2707/72 og artikel 3, stk. 2, heri.
(15) - Jf. f.eks. dom af 12.11.1998, sag C-352/96, Italien mod Raadet, Sml. I, s. 6937.