61987CC0199_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
I denne sag havde Mads Peder Jensen, der drev et landbrug med malkekvaegsbesaetning i Jylland, indgivet ansoegning om en ikke-markedsfoeringspraemie i henhold til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 ( EFT 1977 L 131, s . 1 ) om indfoerelse af en praemieordning for ikke-markedsfoering af maelk og mejeriprodukter og for omstilling af malkekvaegsbesaetninger . Han indgik en kontrakt med EF-Direktoratet, Landbrugsministeriet, hvorved han forpligtede sig til ikke at markedsfoere maelk i en periode paa fem aar til gengaeld for en ikke-markedsfoeringspraemie, der beregnedes paa grundlag af hans davaerende maelkeproduktion . I henhold til bestemmelserne i kontrakten, der havde 3 . maj 1979 som godkendelsesdato, men som han efter det oplyste underskrev den 12 . september 1979, forpligtede Mads Peder Jensen sig blandt andet til :
- ikke i en femaarig periode at saelge, bortgive eller paa anden maade at afhaende maelk eller mejeriprodukter fra bedriften,
- ikke at tillade, at andre anvender bedriften eller en del af denne til opdraet af malkekvaeg ...,
- ikke ved salg, udlejning, bortforpagtning, ophoer af forpagtning eller paa anden maade at overlade bedriften eller en del af denne til tredjemand, medmindre EF-Direktoratet forinden skriftligt er underrettet om erhververens navn og adresse,
- at tilbagebetale udbetalt praemie med tillaeg af en rente svarende til den til enhver tid af Nationalbanken fastsatte diskonto med tillaeg af 2%, dersom han ikke overholder de paatagne forpligtelser, eller en erhverver af den forpligtede bedrift ikke overtager disse forpligtelser .
Mads Peder Jensen fik herefter bevilget en ikke-markedsfoeringspraemie paa 289 120,12 DKR, og han modtog den 23 . november 1979 halvdelen heraf ( 144 560,06 DKR ) som foerste rate . Den resterende del af praemien skulle udbetales i to lige store rater, hver paa 25% af praemien, inden udgangen af det tredje og det femte aar af kontraktsperioden . Landbrugsejendommens besaetning, der bestod af 45-50 koeer, blev herefter solgt til slagtning, og driften af ejendommen blev omlagt til opdraet af tyrekalve .
Paa begaering af en kreditor blev Mads Peder Jensens landbrugsejendom sat paa tvangsauktion den 15 . april 1981, dvs . ca . 19 maaneder efter indgaaelsen af forpligtelsen . Efter det oplyste gjorde Mads Peder Jensen i forbindelse hermed opmaerksom paa, at der forelaa en ikke-markedsfoeringsforpligtelse . Landbrugsejendommen blev paa auktionen overtaget af Dansk Landbrugs Realkreditfond, som den 23 . august 1981 videresolgte den til Michael Christian Lyneborg .
EF-Direktoratet, Landbrugsministeriet, forespurgte Michael Christian Lyneborg, om denne oenskede at overtage den forpligtelse til ikke-markedsfoering, som Mads Peder Jensen tidligere havde indgaaet . Da Michael Christian Lyneborg ikke svarede, anmodede Direktoratet ved skrivelse af 25 . november 1981 Mads Peder Jensen om at tilbagebetale den allerede udbetalte praemie paa 144 560,06 DKR . Dette modsatte Mads Peder Jensen sig, hvorefter Landbrugsministeriet anlagde sag ved Vestre Landsret med paastand om tilbagebetaling af det naevnte beloeb med tillaeg af renter .
Vestre Landsret gav Landbrugsministeriet medhold, og Mads Peder Jensen ankede til Hoejesteret . Under ankesagen paastod Landbrugsministeriet den hidtil udbetalte praemie tilbagebetalt fuldt ud, med tillaeg af renter . Mads Peder Jensen gjorde gaeldende, at han ikke havde misligholdt kontrakten, eftersom ejerskiftet ikke var en frivillig overdragelse, og han nedlagde derfor paastand om frifindelse under ankesagen . Subsidiaert paastod han sig frifundet mod alene at tilbagebetale den del af den modtagne praemie, der svarede til det tidsrum, hvor forpligtelsen ikke var blevet overholdt, nemlig 28 912,01 DKR . Hoejesteret udsatte sagen og forelagde foelgende spoergsmaal for Domstolen :
"1 ) Omfatter begrebet 'overtager' naevnt i artikel 6, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1078/77, begrebet 'overdrager' naevnt i artikel 8, stk . 4, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1307/77 og begrebet 'afstaar' naevnt i artikel 9, stk . 4, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1391/78 ogsaa en situation, hvor en landbrugsbedrift skifter ejer ved tvangsauktion?
2 ) Er den situation, hvor en landbrugsbedrift skifter ejer ved tvangsauktion, omfattet af force majeure-bestemmelserne i artikel 12 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1391/78, som aendret ved artikel 1 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1799/79?
3 ) Skal artikel 6, stk . 1, og artikel 11, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 og artikel 9, stk . 1, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1391/78, hvorefter medlemsstaterne traeffer alle fornoedne foranstaltninger med henblik paa tilbagebetaling af de allerede udbetalte praemiebeloeb, fortolkes saaledes, at der alene kan rejses krav om tilbagebetaling forholdsmaessigt for den periode, hvor forpligtelserne i anledning af praemieordningen ikke er overholdt?"
Det er oplyst, at betingelserne for at modtage ikke-markedsfoeringspraemie for maelk i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 i Danmark findes i Landbrugsministeriets bekendtgoerelse nr . 366 af 30 . juni 1977, som aendret ved bekendtgoerelse af 5 . juli 1978, samt at betingelserne fremgaar af de tidligere naevnte kontraktsbestemmelser .
I henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 er ydelse af en ikke-markedsfoeringspraemie blandt andet betinget af, at bedriften eller en del af denne ikke tillades anvendt af andre til opdraet af malkekvaeg (( artikel 2, stk . 2, litra b ) )). I artikel 6, stk . 1, bestemmes, at "enhver, der overtager en landbrugsbedrift, ... skriftligt (( kan )) paatage sig fortsat at opfylde de forpligtelser, som hans forgaenger har indgaaet . I dette tilfaelde bevarer sidstnaevnte retten til de allerede erlagte (( praemie))beloeb ... I modsat fald tilbagebetales de allerede udbetalte beloeb af forgaengeren ". Endelig paalaegger artikel 11, stk . 1, medlemsstaterne at traeffe de noedvendige foranstaltninger til tilbagebetaling af allerede udbetalte praemier, saafremt de fastsatte forpligtelser ikke overholdes .
Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1307/77 ( EFT 1977 L 150, s . 24 ) indeholder gennemfoerelsesbestemmelserne for praemieordningen . I artikel 8, stk . 1, bestemmes, at hvis den begunstigede ikke paa tilfredsstillende vis godtgoer over for den kompetente myndighed, at han har overholdt betingelserne i artikel 2 ... i forordning ( EOEF ) nr . 1078/77, traeffer den paagaeldende medlemsstat "alle noedvendige foranstaltninger med henblik paa tilbagebetaling af de allerede udbetalte praemiebeloeb ". Artikel 8, stk . 4, i forordningens engelske version er saalydende : "Where the recipient of a premium intends to transfer his holding, or part thereof, to another person, he shall first notify the competent authority and indicate to what extent, if any, the transferee is to take over his obligations under the premium scheme ... If necessary the competent authority shall recover all sums already paid to the transferor" ((" Hvis den begunstigede helt eller delvis overdrager sin bedrift til andre, meddeler han det forinden til den myndighed, der administrerer praemieordningen, og dokumenterer om noedvendigt, i hvilket omfang den, der har erhvervet bedriften, overtager forpligtelserne i anledning af praemieordningen ... I givet fald kraever (( den kompetente )) myndighed tilbagebetaling af de beloeb, der er blevet udbetalt til den begunstigede ."))
I betragtning otte ( 1 ) til forordning ( EOEF ) nr . 1307/77 ( hvori der i en fodnote henvises til sag 4/68, Firma Schwarzwaldmilch GmbH mod Einfuhr - und Vorratsstelle fuer Fette, Sml . 1965-1968, s . 527; org . ref . Rec . 1968, s . 549, 563, og sag 11/70, Internationale Handelsgesellschaft mbH mod Einfuhr - und Vorratsstelle fuer Getreide und Futtermittel, Sml . 1970, s . 235, jfr . praemis 23, s . 241-242 ) anfoeres det, at hvis forpligtelserne i anledning af praemieordningen ikke overholdes, skal de allerede udbetalte praemiebeloeb tilbagebetales; i nogle tilfaelde, isaer hvis den begunstigede forbigaaende eller vedvarende paa grund af forhold, som han ikke har nogen indflydelse paa, og som han ikke eller kun med uforholdsmaessigt store ofre ville kunne aendre, ikke er i stand til at overholde disse forpligtelser, synes det imidlertid berettiget at fastsaette en forbigaaende eller vedvarende fritagelse .
Forordningens artikel 10, stk . 1, indeholder foelgende bestemmelse : "For tilfaelde af force majeure kan medlemsstaterne fastsaette, at undladelse af at overholde forpligtelserne i anledning af praemieordningen ikke giver anledning til krav om tilbagebetaling af de allerede udbetalte praemiebeloeb, og i givet fald, at (( ikke-markedsfoeringsperioden )) ... suspenderes i en bestemt periode og forskydes tilsvarende ". Artikel 10, stk . 2 og 3, angiver hver tre konkrete forhold, som kan berettige til, at praemien ikke kraeves tilbagebetalt, henholdsvis til suspension af den relevante periode . Endelig skal medlemsstaterne i henhold til artikel 10, stk . 4, give Kommissionen meddelelse om alle de tilfaelde, hvor de har anerkendt force majeure .
Ved Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1391/78 ( EFT 1978 L 167, s . 45 ) aendredes forordning ( EOEF ) nr . 1307/77 . De bestemmelser, der er relevante i denne forbindelse, er de samme som i den tidligere forordning, men i artikel 9, stk . 1 og 4, er betegnelsen "producent" anvendt i stedet for "den begunstigede" i den tidligere forordning, og i forordning ( EOEF ) nr . 1391/78' s artikel 12, stk . 1, er saetningen "I tilfaelde af force majeure, der indtraeffer efter tidspunktet for godkendelse af ansoegningen" blevet indsat i stedet for "For tilfaelde af force majeure" i den tidligere forordnings artikel 10, stk . 1 .
Ved artikel 1, stk . 1, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1799/79 ( EFT 1979 L 206, s . 12 ) blev artikel 12 i forordning ( EOEF ) nr . 1391/78 endelig afloest af en ny bestemmelse . Artikel 12, stk . 1, i den nye affattelse har foelgende indhold :
"Er praemiemodtageren ... paa grund af et tilfaelde af force majeure, der indtraeffer efter den dato, hvor stoetteansoegningen blev godkendt, ikke i stand til at overholde en forpligtelse, som foelger af praemieordningen eller kun ved uforholdsmaessige opofrelser i stand til at overholde denne forpligtelse, traeffer den paagaeldende medlemsstat de foranstaltninger, som den finder noedvendige paa baggrund af den paaberaabte omstaendighed .
Disse foranstaltninger kan alt efter tilfaeldet gaa ud paa, at begyndelsen paa den ... omhandlede (( ikke-markedsfoeringsperiode )) ... udsaettes, eller at forpligtelserne suspenderes i et bestemt tidsrum inden for denne periode, samt at de praemier, der allerede er udbetalt, og som i henhold til artikel 9, stk . 1, skulle tilbagebetales, ikke kraeves tilbagebetalt"
( mine fremhaevelser ).
I henhold til artikel 12, stk . 2, kan "foruden konkrete omstaendigheder, der skal tages i betragtning i de enkelte tilfaelde" de seks forhold, der naevnes i den tidligere forordning, begrunde en af de i artiklens stk . 1 omhandlede foranstaltninger . Efter artikel 12, stk . 3, skal medlemsstaterne fortsat underrette Kommissionen om de tilfaelde af force majeure, som de anerkender .
Med det foerste praejudicielle spoergsmaal oenskes det klarlagt, om "overtager" i raadsforordningen ( artikel 6, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 ) og "overdrager" henholdsvis "afstaar" i de to kommissionsforordninger (( artikel 8, stk . 4, i forordning ( EOEF ) nr . 1307/77 og artikel 9, stk . 4, i forordning ( EOEF ) nr . 1391/78 )) ogsaa omfatter en situation, hvor en landbrugsbedrift skifter ejer ved tvangsauktion . Ingen af de naevnte begreber defineres i forordningerne .
Artikel 6, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 synes i alle sprogversioner at vaere temmelig generelt formuleret og at hvile paa det objektive kriterium, at der er sket en faktisk overtagelse af en landbrugsbedrift . I den engelske version tales der saaledes om "Any person who takes over an agricultural holding", hvilket i den franske version gengives som "Tout successeur à une exploitation agricole" og i den tyske tekst som "Jeder Betriebsnachfolger ". Den danske tekst har "Enhver, der overtager en landbrugsbedrift ". Sagsoegte i hovedsagen har - ligesom Kommissionen i sit indlaeg - haevdet, at det anvendte udtryk (" overtager ") er vidtraekkende, hvilket ses at stemme med de andre anfoerte sprogversioner .
Forholdet er ikke umiddelbart saa klart med hensyn til de to kommissionsforordninger . Efter den engelske tekst skal den begunstigede ( eller producenten ) give meddelelse, hvis han "intends to transfer his holding ". Det er gjort gaeldende, at det hermed forudsaettes, at ejerskiftet sker frivilligt, hvorfor en overfoersel ved tvangsauktion ikke er omfattet .
Den danske version af forordning ( EOEF ) nr . 1307/77 anvender en formulering, som angiveligt betyder, at overfoerslen forudsaettes at vaere frivillig (" Hvis den begunstigede helt eller delvis overdrager sin bedrift til andre ..."); i forordning ( EOEF ) nr . 1391/78 bruges en mere neutral formulering (" Hvis producenten helt eller delvis afstaar sin bedrift til en anden ...").
I den franske version hedder det, at "si le producteur cède son exploitation ... à des tiers il communique ce fait à l' avance", og de andre sprogversioner synes at vaere formuleret paa samme maade . Appellanten har fastholdt, at der hermed forudsaettes at vaere tale om en frivillig disposition fra overdragerens side, og at overdrageren kun kan give meddelelse forinden, hvis overdragelsen sker efter hans egen frivillige bestemmelse og ikke ved et tvangssalg . Jeg kan ikke tiltraede denne argumentation; hvis der foreligger en overfoerelse eller afstaaelse - det vaere sig frivilligt eller paa anden maade - skal der gives meddelelse . Saafremt salget sker ved tvangsauktion, skal producenten give meddelelse om, at der vil ske en overfoersel ved tvangsrealisation . I modsat fald vil Kommissionens forordning efter min opfattelse begraense virkningerne af Raadets forordning - hvad den ikke kan . Den engelske version siger efter min mening det samme som "If the producer is about to transfer" ( Hvis producenten er i faerd med at afstaa ). Medmindre den engelske version forstaas paa denne maade, forekommer den mig at vaere i strid med de andre versioner . Den maa noedvendigvis forstaas saaledes, at den bringes i overensstemmelse med dem .
I sag 109/84, Menges mod Land Nordrhein-Westfalen, Sml . 1985, s . 1289, udtalte Domstolen : "Da maalet er at nedsaette overskuddet af maelk eller i det mindste forhindre, at det foroeges, skal de forpligtelser, der er paalagt modtagerne af praemierne, fortolkes paa den maade, der snarest bevirker, at maalet naas" ( praemis 15, s . 1298; jfr . ogsaa sag 77/79, Damas mod Fonds d' orientation et de régularisation des marchés agricoles ( FORMA ), Sml . 1980, s . 247, s . 258-260, praemisserne 6 og 7 - en sag, der vedroerte en tidligere praemieordning, der lignede den nugaeldende ordning meget ). Medmindre forordningen fortolkes paa denne maade, vil den efter min opfattelse aabne mulighed for at "arrangere" et ejerskifte via en begaering om tvangsauktion for dermed at omgaa underretningspligten og forpligtelsen til at tilbagebetale praemierne . Jeg er foelgelig af den opfattelse, at den rigtige fortolkning er, at forordningen omfatter enhver form for overfoerelse, herunder afstaaelse i forbindelse med tvangssalg .
Vedroerende det andet spoergsmaal - om et salg paa tvangsauktion er et tilfaelde af force majeure - er det muligvis rigtigt, at lempelsesbestemmelsen i artikel 12, som aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 1799/79, der aabner mulighed for ikke at kraeve praemierne tilbagebetalt, kun kan anvendes, saafremt der er truffet afgoerelse om, enten at ikke-markedsfoeringsperiodens begyndelsestidspunkt udsaettes, eller at forpligtelserne suspenderes i et bestemt tidsrum inden for denne periode .
Hvordan dette end forholder sig, mener jeg ikke, at et tvangsauktionssalg falder ind under nogen af de konkrete tilfaelde, der naevnes i artikel 12 . "Ekspropriation" foreligger, naar nationale myndigheder overtager landbrugsejendommen - f.eks . med hjemmel i lovgivningen - og kan efter min opfattelse ikke tillige omfatte et tvangsauktionssalg paa begaering af kreditorerne . Det skal i denne forbindelse bemaerkes, at Kommissionen ikke fra nogen medlemsstat er blevet underrettet om, at den anerkender salg af en bedrift paa tvangsauktion som omfattet af "force majeure"-bestemmelsen .
Er et saadant salg da omfattet af det almindelige force majeure kriterium, der ligger til grund for artikel 12, stk . 1, nemlig en situation af en saadan art, at praemiemodtageren kun ved uforholdsmaessige opofrelser er i stand til at overholde sine forpligtelser? Domstolen har udtalt, at begrebet force majeure "betegner de usaedvanlige og uforudsigelige omstaendigheder, som den erhvervsdrivende ikke har nogen indflydelse paa, som han ikke har mulighed for at afvaerge, ogsaa selv om han udviser den stoerst mulige paapasselighed" ( sag 266/84, Denkavit ( France ) SARL mod Fonds d' orientation et de régularisation des marchés agricoles ( FORMA ), Sml . 1986, s . 149, praemis 27, s . 170 ). Domstolen har navnlig i sag 77/79, Damas, udtalt, at "de eneste omstaendigheder, der kan begrunde en manglende overholdelse af den praemieberettigedes skriftlige forpligtelse vedroerende ikke-markedsfoering af maelk og mejeriprodukter, er dem, som er 'uafhaengige af den berettigedes vilje', og som opfylder betingelserne om force majeure ..." ( praemis 7, s . 259 ).
Et tvangsauktionssalg er ikke umiddelbart omfattet af denne definition . Et saadant salg kan skyldes oekonomiske vanskeligheder som foelge af manglende effektivitet eller daarlig forretningsfoerelse eller kan bero paa en raekke andre forhold . Saaledes som det andet spoergsmaal er formuleret, skal det efter min opfattelse besvares benaegtende . De oekonomiske vanskeligheder, der har foert til tvangsauktionen, kan imidlertid i det enkelte tilfaelde vaere direkte foraarsaget af et forhold, der i sig selv er omfattet af definitionen af force majeure . I saa fald kan medlemsstaterne efter min opfattelse anvende forordningens artikel 12 og efter omstaendighederne indroemme udsaettelse eller suspension eller bestemme, at udbetalte praemier ikke skal tilbagebetales . Det fremgaar ikke af forelaeggelsesbeslutningen, om en saadan situation foreligger i denne sag .
Jeg kommer endelig til det tredje spoergsmaal, som Hoejesteret har stillet, og hvormed det i det vaesentligste oenskes afklaret, om hele det praemiebeloeb, der er udbetalt til Mads Peder Jensen, skal tilbagebetales, eller om det foelger af proportionalitetsprincippet, at det beloeb, som han skal tilbagebetale, skal nedsaettes forholdsmaessigt under hensyn til den periode, hvor forpligtelserne ikke er blevet overholdt .
Det fremgaar klart af artikel 6, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1078/77, at de beloeb, der er udbetalt i praemie, skal tilbagebetales fuldt ud, saafremt betingelserne for, at de er udbetalt, ikke overholdes igennem hele den femaarige periode . Artikel 9 i forordning ( EOEF ) nr . 1391/78 aabner ingen mulighed for delvis tilbagebetaling i forhold til den periode, hvor forpligtelserne er blevet overholdt .
Den omstaendighed, at man i en senere forordning (( Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1300/84, EFT 1984 L 125, s . 3 )) har fundet det noedvendigt at give en udtrykkelig bestemmelse om, at det praemiebeloeb, der kan kraeves tilbagebetalt inden for de foerste seks maaneder af ikke-markedsfoerings - eller omstillingsperioden, under visse omstaendigheder kan nedsaettes, stoetter den opfattelse, at forholdsmaessig tilbagetaling af den allerede udbetalte praemie som hovedregel ikke kan tillades .
Den omstaendighed, at ikke-markedsfoeringspraemien i henhold til artikel 4, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 udbetales i tre rater, giver efter min opfattelse heller ingen stoette for, at den modtagne praemie kun skulle tilbagebetales delvis i tilfaelde af misligholdelse af forpligtelsen . Som det klart fremgaar af betragtning fem og af artikel 4, stk . 1' s egen ordlyd, er formaalet med denne ratebetalingsordning at lette kontrollen med, at de paatagne forpligtelser overholdes, hvorimod ordningen ikke paa nogen maade begraenser forpligtelsen til at tilbagebetale den udbetalte praemie i tilfaelde af misligholdelse af forpligtelsen .
Er bestemmelsen, som efter sit indhold hjemler fuld tilbagebetaling, da i sig selv i strid med proportionalitetsprincippet - er den afpasset efter betydningen af det formaal, der soeges naaet, og er den noedvendig for at naa dette maal ( sag 266/84, Denkavit, jfr . praemis 17, s . 168 )?
Det fremgaar af Domstolens praksis - sag 66/82, Fromançais SA mod Fonds d' orientation et de régularisation des marchés agricoles ( FORMA ) ( Sml . 1983, s . 395, praemisserne 8-14 og 18, s . 404-406 ), sag 147/81, Merkur Fleisch-Import GmbH mod Hauptzollamt Hamburg-Ericus ( Sml . 1982, s . 1389, praemisserne 11 og 12, s . 1397 ), sag 272/81, Société RU-MI mod Fonds d' orientation et de régularisation des marchés agricoles ( FORMA ) ( Sml . 1982, s . 4167, praemis 14, s . 4180 ), og sag 273/81, Société Laitière de Gacé mod Fonds d' orientation et de régularisation des marchés agricoles ( FORMA ) ( Sml . 1982, s . 4193 ) - at for saa vidt det tilstraebte maal er en del af de almindelige maalsaetninger eller er afgoerende noedvendigt for, at mekanismerne inden for den faelles landbrugspolitik kan fungere, kan bestemmelser, som foreskriver de samme retsvirkninger for stoettemodtagerens fuldstaendige og delvise undladelse af at opfylde de forpligtelser, som han har paataget sig ( eller for en opfyldelse af forpligtelserne efter den fastsatte frist ), anses for at vaere i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet .
Det er foelgeligt noedvendigt at undersoege maalsaetningen for bestemmelserne om praemieordningen for ikke-markedsfoering og omstilling i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 . Det fremgaar klart af forordningens foerste betragtning og sjette betragtning, at det fandtes bydende noedvendigt at nedbringe maelkeoverskuddet ved at give bestemte grupper landbrugere en tilskyndelse til at ophoere med maelkeproduktion eller markedsfoering af mejeriprodukter inden for en klart afgraenset periode, mod at de til gengaeld fik udbetalt en praemie - fem aar naar der er tale om en ikke-markedsfoeringspraemie, og fire aar i forbindelse med en omstillingspraemie . Det er klart, at hvis en producent kunne slippe med blot at fortabe den del af den allerede udbetalte praemie, der vedroerte den periode, hvor forpligtelserne ikke blev overholdt, ville der ingen, eller saa godt som ingen tilskyndelse vaere til, at en landbruger undlod at bringe maelk og mejeriprodukter i handelen i den periode, som han oprindelig havde bundet sig for . Praemieordningen kan efter min opfattelse kun give de oenskede oekonomiske resultater, saafremt der er en maerkbar sanktion for misligholdelse af forpligtelsen, nemlig at retten til hele den allerede modtagne praemie fortabes . I denne sag maa ikke-markedsfoering i hele den femaarige periode efter min opfattelse - jfr . ogsaa sag 77/79, Damas - betragtes som det grundlaeggende vaesentlige kriterium for ydelsen af en praemie .
Om det ville vaere rimeligt - hvad det formentlig er under nogle omstaendigheder - at have en ordning, hvorefter en medlemsstat eller en national domstol i forbindelse med en tvangsauktion boer eller kan kraeve, at den udbetalte praemie tilbagebetales af salgsprovenuet og ikke direkte af den tidligere producent, er et spoergsmaal, som henhoerer under national lovgivning, men som jeg ikke mener der skal tages stilling til i forbindelse med denne praejudicielle sag .
Jeg mener derfor ikke, at det kan antages, at kun en forholdsmaessig del af praemien kan kraeves tilbagebetalt .
De spoergsmaal, som den nationale domstol har forelagt, boer besvares som foelger :
"1 ) Begrebet 'overtager' i artikel 6, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1078/77, begrebet 'overdrager' i artikel 8, stk . 4, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1307/77 og begrebet 'afstaar' i artikel 9, stk . 4, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1391/78 omfatter ogsaa en situation, hvor en landbrugsbedrift skifter ejer ved tvangsauktion .
2 ) Den situation, hvor en landbrugsbedrift skifter ejer ved tvangsauktion, er ikke i sig selv omfattet af force majeure-bestemmelserne i artikel 12 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1391/78, som aendret ved artikel 1 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1799/79 . En medlemsstat saavel som en national domstol kan imidlertid i en sag, hvor en saadan form for ejerskifte har fundet sted, inddrage det begivenhedsforloeb, der har foert til tvangsauktionen, i bedoemmelsen af sagen med henblik paa at fastslaa, om nogen af disse begivenheder i sig selv udgoer et tilfaelde af force majeure, der umiddelbart har foraarsaget tvangsauktionen . I bekraeftende fald kan bestemmelserne om ikke-tilbagebetaling af praemie finde anvendelse .
3 ) Artikel 6, stk . 1, og artikel 11, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1078/77 og artikel 9, stk . 1, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1391/78, hvorefter medlemsstaterne traeffer alle fornoedne foranstaltninger med henblik paa tilbagebetaling af de allerede udbetalte praemiebeloeb, skal ikke fortolkes saaledes, at der alene kan rejses krav om tilbagebetaling forholdsmaessigt for den periode, hvor forpligtelserne i anledning af praemieordningen ikke er overholdt . Under disse omstaendigheder kan hele den allerede udbetalte praemie kraeves tilbagebetalt ."
Det tilkommer den nationale domstol at traeffe afgoerelse om de omkostninger, der er afholdt af Landbrugsministeriet som part i hovedsagen . Mads Peder Jensen har ikke indgivet indlaeg for Domstolen og var ikke repraesenteret under retsmoedet . Har han alligevel haft omkostninger, skal ogsaa spoergsmaalet om betalingen af disse omkostninger afgoeres af den nationale domstol . De udgifter, der er afholdt af Kommissionen, der ogsaa har afgivet indlaeg, kan ikke godtgoeres .
(*) Oversat fra engelsk .
( 1 ) O.a .: Betragtning syv i den danske version .