61996CC0353_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
A - Indledning
1 I det foreliggende traktatbrudssoegsmaal mod Irland har Kommissionen gjort gaeldende, at et udbud vedroerende indkoeb af goedningsstoffer for Irish Forestry Board (Coillte Teoranta) ikke er blevet offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Hovedspoergsmaalet i sagen er, om Coillte Teoranta er en ordregivende myndighed som omhandlet i direktiv 77/62 (1) og dermed har vaeret forpligtet til at foretage en offentliggoerelse.
2 Den 10. marts 1994 ivaerksatte Coillte Teoranta et udbud vedroerende en kontrakt om levering af goedningsstoffer, dog uden at offentliggoere det i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Kommissionen fik kendskab hertil den 18. maj 1994. Den 30. maj 1994 blev der paa grundlag af udbudsproceduren indgaaet en kontrakt om levering af goedningsstoffer (kontraktbeloeb ca. 280 000 IEP). En virksomhed, der uden held havde deltaget i udbuddet, anlagde den 21. juni 1994 sag mod Coillte Teoranta ved High Court (Irland) paa grund af den manglende offentliggoerelse (2).
3 Den 30. juni 1994 sendte Kommissionen en aabningsskrivelse til den irske regering, hvori den rejste indvending mod manglende offentliggoerelse. Denne skrivelse stoettedes paa artikel 3, stk. 1, i direktiv 89/665/EOEF (3) og var udtrykkeligt udformet som en aabningsskrivelse efter EF-traktatens artikel 169. En skrivelse med samme indhold blev sendt til Coillte Teoranta. I sin svarskrivelse bestred den irske regering Kommissionens opfattelse. Herefter fremsatte Kommissionen den 23. februar 1996 en begrundet udtalelse over for den irske regering. Denne afviste imidlertid de fremsatte klagepunkter dels med den begrundelse, at proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 169 ikke kunne finde anvendelse i denne sag, fordi der allerede verserede en sag for de nationale domstole, og dels at Coillte Teoranta ikke er en ordregivende myndighed, og en offentliggoerelse i EF-tidende dermed ikke var noedvendig.
4 Kommissionen har nedlagt foelgende paastande:
1) Det fastslaas, at Irland ikke har overholdt bestemmelserne i Raadets direktiv 77/62/EOEF af 21. december 1976 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb, som aendret ved direktiv 88/295/EOEF, og navnlig ikke har offentliggjort udbuddet vedroerende indkoeb af goedningsstoffer for Irish Forestry Board (Coillte Teoranta) i De Europaeiske Faellesskabers Tidende og saaledes ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til traktaten.
2) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
5 Irland har nedlagt foelgende paastande:
1) Frifindelse.
2) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
B - Relevante retsforskrifter
Faellesskabsretten
6 I artikel 1 i direktiv 77/62 defineres begrebet »ordregivende myndigheder« saaledes:
»I dette direktiv forstaas ved:
...
b)
'ordregivende myndigheder' staten, lokale organer og de i bilag I anfoerte offentligretlige juridiske personer, eller hvad der svarer hertil i de medlemsstater, der ikke kender dette begreb
...«
7 Bilag I til direktiv 77/62, som aendret ved direktiv 88/295, indeholder en fortegnelse over de i artikel 1, litra b), omhandlede offentligretlige juridiske personer, og hvad der svarer hertil. Som saadanne anses ifoelge direktivets punkt VI foelgende for Irlands vedkommende:
»Andre offentlige myndigheder, hvis offentlige indkoebsaftaler er undergivet statens kontrol.«
8 Direktiv 77/62 blev ophaevet ved direktiv 93/36 (4). Dette nye direktiv skulle have vaeret gennemfoert i national ret senest den 14. juni 1994, hvilket Irland ikke havde gjort. Som ovenfor naevnt var udbudsproceduren allerede blevet afsluttet den 30. maj 1994.
9 Begrebet »ordregivende myndighed« er nu defineret i artikel 1 paa foelgende maade:
»I dette direktiv forstaas ved:
...
b)
'ordregivende myndigheder', staten, regionale eller lokale myndigheder, offentligretlige organer og sammenslutninger af en/et eller flere af disse lokale myndigheder eller offentligretlige organer
ved 'offentligretligt organ' forstaas ethvert organ:
-
hvis opgave det er at imoedekomme almenhedens behov, dog ikke paa det industrielle eller forretningsmaessige omraade
-
som er en juridisk person, og
-
hvis drift enten for mere end halvdelens vedkommende finansieres af staten, regionale eller lokale myndigheder eller andre offentligretlige organer eller er underlagt disses kontrol, eller hvortil staten, regionale eller lokale myndigheder eller andre offentligretlige organer kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet
...«
10 For saa vidt angaar efterproevelsen af, om udbudsbestemmelserne er blevet overholdt, kan Kommissionen i medfoer af artikel 3 i direktiv 89/665
»... paaberaabe sig den i denne artikel fastlagte procedure, naar den foer indgaaelsen af en kontrakt finder, at der er begaaet en klar og aabenbar overtraedelse af faellesskabsbestemmelserne vedroerende indgaaelse af offentlige kontrakter i forbindelse med en kontraktindgaaelsesprocedure, der er omfattet af anvendelsesomraadet for direktiv ... 77/62/EOEF«.
Denne procedure er fastlagt i artikel 3, stk. 2. Ifoelge denne bestemmelse meddeler Kommissionen
»... den paagaeldende medlemsstat og den paagaeldende ordregivende myndighed grundene til, at den finder, at der er begaaet en klar og aabenbar overtraedelse, og anmoder om, at den bringes til ophoer«.
En begrundet konklusion med redegoerelse for, hvorfor forholdet ikke er bragt i orden, kan ifoelge stk. 4
»... bl.a. vaere baseret paa det forhold, at den paastaaede overtraedelse allerede ... er indbragt for en anden instans ...«.
National ret
11 De faellesskabsretlige bestemmelser blev gennemfoert i national ret ved foelgende retsforskrifter:
-
direktiv 77/62 ved: European Communities (Award of Public Supply Contracts) Regulations, 1992 (SI nr. 37/92),
- direktiv 89/665 ved: European Communities (Review Procedures for the Award of Public Supply and Public Works Contracts) Regulations, 1992 (SI nr. 38/92),
- direktiv 93/36 ved: European Communities (Award of Public Supply Contracts) (Amendment) Regulations, 1994 (SI nr. 292/94).
12 Forholdet mellem ministeriet for landbrug, foedevarer og skovbrug, finansministeriet og aktionaererne i Coillte Teoranta er fastlagt i Forestry Act af 1988 og i selve selskabets vedtaegtsmaessige dokumenter. For klarhedens skyld vender jeg tilbage til disse bestemmelser under min gennemgang af sagens realitet.
C - Vurdering
Formaliteten
13 Den irske regering har gjort gaeldende, at et traktatbrudssoegsmaal efter EF-traktatens artikel 169 ikke er det korrekte retsmiddel i dette tilfaelde. Kommissionen burde have fulgt fremgangsmaaden i artikel 3 i direktiv 89/665 (5). Da der er anlagt sag ved High Court, er den overtraedelse af retsreglerne, der haevdes at vaere sket, allerede indbragt for en retsinstans. Dette er ogsaa blevet meddelt Kommissionen, som af denne grund skal foelge proceduren i artikel 3 i direktiv 89/665 og ikke kan anlaegge sag efter EF-traktatens artikel 169.
14 Ifoelge artikel 3, stk.1, i direktiv 89/665 (6) kan proceduren efter denne artikel kun finde anvendelse, naar Kommissionen foer indgaaelsen af en kontrakt finder, at der er begaaet en klar og aabenbar overtraedelse af direktiv 77/62.
15 Kommissionen har henvist til, at aabningsskrivelsen foerst blev sendt til den irske regering den 30. juni 1994, hvorimod den paagaeldende kontrakt var blevet indgaaet allerede den 30. maj 1994.
16 Om det tidsmaessig aspekt har Domstolen i dommen i sagen Kommissionen mod Nederlandene (7) udtalt, at det efter direktiv 89/665's aand og bogstav af hensyn til samtlige beroerte parters interesse er oenskeligt, at Kommissionen meddeler medlemsstaten og den ordregivende myndighed sine indsigelser snarest muligt foer kontrakten afsluttes. Herved faar medlemsstaten og den ordregivende myndighed tid til at svare og eventuelt afhjaelpe forholdet, foer kontrakten afsluttes.
17 Det er imidlertid oplyst i den foreliggende sag, at Kommissionen foerst en maaned efter indgaaelsen af kontrakten om levering af goedningsstofferne sendte aabningsskrivelsen til den irske regering og Coillte Teoranta. Dermed kan proceduren i artikel 3 i direktiv 89/665 ikke laengere anvendes.
18 Det bemaerkes desuden, at den saerlige procedure i henhold til direktiv 89/665 udgoer en forebyggende foranstaltning, der ikke kan begrunde undtagelser fra eller traede i stedet for Kommissionens befoejelser paa grundlag af traktatens artikel 169. Efter denne bestemmelse er der tillagt Kommissionen kompetence til efter et frit skoen at anlaegge sag ved Domstolen, naar den finder, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, der paahviler den i henhold til traktaten, og den paagaeldende medlemsstat ikke efterkommer Kommissionens begrundede udtalelse (8).
19 Kommissionens sagsanlaeg efter EF-traktatens artikel 169 kan dermed antages til realitetsbehandling.
Realiteten
20 Det skal foerst undersoeges, hvilke faellesskabsretlige bestemmelser der finder anvendelse.
21 Det er ubestridt, at direktiv 77/62, som aendret ved direktiv 88/295, finder anvendelse. Den irske regering er dog af den opfattelse, at direktiv 93/36 og dettes grundprincipper ogsaa kan tages i betragtning ved bedoemmelsen af denne sag.
22 Det bemaerkes dog, at dette direktiv skulle have vaeret gennemfoert senest den 14. juni 1994, og at Irland den 22. juli 1994 endnu ikke havde gjort dette (9). De af Kommissionen anfaegtede begivenheder fandt sted i maj 1994 paa et tidspunkt, hvor direktiv 93/36 endnu ikke var gennemfoert i irsk ret og i oevrigt endnu ikke skulle vaere gennemfoert, hvilket udelukker en umiddelbar anvendelse af direktivet.
23 Det er yderst tvivlsomt, om man kan anvende det tidsmaessigt senere direktiv til at fortolke det tidligere. Den irske regering, der har anfoert, at Domstolen boer foelge denne fremgangsmaade, har henvist til praeamblen til direktiv 93/36, hvori er anfoert, at dette hovedsageligt er blevet vedtaget for klarhedens skyld. Der er saaledes ingen vanskeligheder forbundet med at laese de tidligere bestemmelser i lyset af den nye affattelse.
24 Det bemaerkes for det foerste, at ordlyden af definitionen af ordregivende myndigheder er blevet betydeligt udvidet i direktiv 93/36 og nu omfatter elementer, der ikke var naevnt i det tidligere direktiv. Den nye affattelse kunne for saa vidt ogsaa indebaere en indskraenkning af direktivets anvendelsesomraade. Dette har Kommissionen da ogsaa fremfoert under den mundtlige forhandling.
25 For det andet er det naevnt i foerste betragtning til direktiv 93/36, at en ny affattelse er noedvendig for klarhedens skyld, men ogsaa fordi det var noedvendigt at foretage aendringer (10). Det var ligeledes noedvendigt at bringe direktivet i overensstemmelse med ordningerne vedroerende offentlige bygge- og anlaegskontrakter og vedroerende offentlige tjenesteydelsesaftaler (11). Ifoelge tredje betragtning vedroerer denne tilpasning netop indsaettelse af en funktionel definition af ordregivende myndigheder. Dette medfoerer til gengaeld, at den nu gaeldende definition ikke noedvendigvis er sammenfaldende med den tidligere gaeldende, og at man foelgelig maa vaere meget paapasselig, hvis man vil tage dette i betragtning ved fortolkningen. Det nye direktiv, der ligeledes har ophaevet bilag I og erstattet dette, indeholder i definitionen af ordregivende myndigheder nye elementer, der ikke kun er en simpel praecisering af den tidligere definition og dennes almindelige principper, men som er en aendring, der gaar videre end det, og som ikke vil kunne anvendes med tilbagevirkende kraft. Desuden skal der ved fortolkningen af en faellesskabsretlig regel baade tages hensyn til dens ordlyd, den sammenhaeng, hvori den indgaar, og formaalet med den (12). Det foelger heraf, at de faktiske omstaendigheder i naervaerende sag kun skal bedoemmes i forhold til direktiv 77/62.
26 Kommissionen er af den opfattelse, at Coillte Teoranta er en ordregivende myndighed i direktiv 77/62's forstand, hvilket har til foelge, at udbuddene i overensstemmelse med direktivets artikel 9 skal offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, hvilket ikke er sket i denne sag.
27 Det anfoeres til stoette for dette anbringende, at Coillte Teoranta varetager vigtige offentlige opgaver, saasom vedligeholdelse af statsskove og stoette til udviklingen af skovbrug i Irland. Coillte Teoranta er ejer af 12 nationalparker og stiller fritidsanlaeg til raadighed paa mere end 180 steder i Irland. For at kunne opfylde formaalene er selskabet blevet stiftet ved lov og har modtaget oekonomiske midler fra den irske regering. Det fremgaar desuden af selskabets vedtaegter, at regeringen udnaevner bestyrelsen og dennes formand, og at den udoever kontrol med selskabets oekonomi.
28 Den irske regering goer heroverfor gaeldende, at Coillte Teoranta alene er et statsejet privat selskab. Selv om staten er hovedaktionaer, udoever den dog ingen indflydelse paa selskabets loebende forretninger. Den irske regering bemaerker, at Coillte Teoranta i henhold til Forestry Act skal drives som en virksomhed. Statens indflydelse begraenser sig til overordnede politiske spoergsmaal - en lignende indflydelse som den, enhver hovedaktionaer kan udoeve i andre selskaber. Men selskabets formaal og opgaver er af ren kommerciel karakter. Paa denne maade konkurrerer selskabet med andre virksomheder og drager ikke fordel af en afvigende situation i forhold til disse selskaber. Saafremt Coillte Teoranta stiller sine anlaeg og sin ejendom til raadighed for offentligheden til fritidsmaessig afbenyttelse, sker dette ud fra oekonomiske overvejelser, fordi fordelene herved overstiger omkostningerne. Sammenlagt konkluderer den irske regering, at hverken Coillte Teoranta eller indgaaelsen af indkoebsaftaler med andre virksomheder er undergivet statslig indflydelse udover det, der er tilladt hovedaktionaerer i andre selskaber.
29 Som allerede naevnt er ordregivende myndigheder i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra b), i direktiv 77/62, staten, lokale organer, og - for Irlands vedkommende - andre myndigheder, hvis offentlige indkoebsaftaler er undergivet statens kontrol, jf. bilag I, punkt VI.
30 Dette indebaerer, at det i denne sag foerst maa undersoeges, om Coillte Teoranta kan henhoere under begrebet »stat«.
31 Domstolen har i Beentjes-sagen (13) haft lejlighed til at udtale sig om vedtaegterne for et organ, der ikke var en selvstaendig juridisk person, og hvis forpligtelser og oprettelse var fastsat ved lov, og hvis medlemmer var udpeget af et udvalg i den paagaeldende provins. Det skulle foelge instrukserne fra en centralkommission, der var oprettet ved kongelig anordning, og hvis medlemmer var udpeget af regeringen. Staten var garant for de forpligtelser, der fulgte af dets handlinger, og finansierede de offentlige kontrakter, som det udboed.
32 Paa det tidspunkt fandt direktiv 71/305/EOEF (14) anvendelse. Den definition af ordregivende myndigheder, der er givet heri, svarer til den, som man finder i direktiv 77/62.
33 Domstolen udtalte i denne sag, at begrebet stat som omhandlet i direktivet skulle fortolkes formaalsbestemt (15). Formaalet med direktivet var ifoelge Domstolen »en effektiv gennemfoerelse af etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser i forbindelse med offentlige bygge- og anlaegskontrakter ...« (16). Heraf udledte den, at det paagaeldende organ skulle anses for en del af staten, idet dens sammensaetning og funktioner var fastsat ved lov, og at det var afhaengig af myndighederne med hensyn til udnaevnelsen af medlemmer, garantien for de forpligtelser, der fulgte af dets retsakter, og finansieringen af de offentlige kontrakter, som det skulle udbyde. Og det paa trods af at organet ikke formelt var en del af staten (17).
34 I denne sag maa man benytte samme tilgang. Formaalet med direktivet, der finder anvendelse her, adskiller sig ikke grundlaeggende fra det direktiv, der var genstand for foernaevnte sag. Ifoelge foerste og anden betragtning er formaalet med direktiv 77/62 en bedre kontrol med forbuddet mod hindringer for frie varebevaegelser ved offentlige indkoeb. Ifoelge tolvte betragtning er det desuden sat som maal at udvikle en effektiv konkurrence inden for offentlige indkoeb. Det er dog noedvendigt, at de personer, som direktivet er rettet til - de ordregivende myndigheder - fastsaettes ud fra en formaalsbetragtning og ikke en ren formel betragtning med henblik paa at skabe en konkurrence, der er fri for forskelsbehandling.
35 Coillte Teoranta kan ikke efter dets formaal anses for en del af staten. Ganske vist blev selskabet oprettet ved lov og udstyret med offentlige midler; i forbindelse med spoergsmaal om udvikling af skovbrug i omraader af oekonomisk interesse skal det indhente udtalelser fra finansministeren, bestyrelsesmedlemmerne udnaevnes af regeringen, og den aarlige plan for salg af jorder og trae skal afstemmes med regeringen.
36 Coillte Teoranta er imidlertid en selvstaendig juridisk person. De tildelte offentlige indkoebskontrakter finansieres af selskabskapitalen, som staten oprindeligt havde stillet til raadighed, men som i mellemtiden ogsaa sikres ved private erhvervsmaessige aktiviteter. Der indgaas ingen offentlige kontrakter for statens regning. Sammenlagt maa statens indflydelse paa Coillte Teoranta's forretninger anses for at vaere vaesentlig ringere end det, der var tilfaeldet i Beentjes-sagen. Dermed kan en saadan afhaengighed af staten ikke begrundes ud fra en formaalsbetragtning, der tillader den slutning, at der for selskabets vedkommende er tale om en del af staten.
37 Da Coillte Teoranta ikke efter den her fremsatte opfattelse henhoerer under statsbegrebet i artikel 1, litra b), i direktiv 77/62, skal det undersoeges, om der ifoelge bilag I foreligger en myndighed, hvis offentlige indkoebsaftaler er undergivet statens kontrol. Bestemmende herfor er den indflydelse, som staten udoever paa indgaaelsen af offentlige kontrakter udover varetagelsen af offentlige interesser.
38 Kommissionen goer det samme synspunkt gaeldende som under det ovenfor diskuterede spoergsmaal. Den goer navnlig gaeldende, at den omstaendighed, at selskabet er oprettet ved lov, at bestyrelsen udnaevnes af regeringen, at stiftelseskapitalen blev stillet til raadighed af staten, og at denne stadig kontrollerer oekonomien, har til foelge, at Coillte Teoranta er en myndighed, hvis offentlige kontrakter staten kontrollerer.
39 Heroverfor har den irske regering atter henvist til selskabets erhvervsmaessige karakter, idet dette paa det relevante marked skal konkurrere med andre private virksomheder. Det har ingen forrettigheder, der giver selskabet en privilegeret stilling i forhold til andre. Statens indflydelse er begraenset til det, som andre aktionaerer ogsaa tilstaas eller ville kunne faa. Staten har retligt set ingen mulighed for at paavirke de daglige forretninger og har heller ikke forsoegt at udoeve en saadan indflydelse. Coillte Teoranta behandles i selskabsretlig henseende som alle andre selskaber. Dets virksomhed drives med oekonomisk gevinst for oeje og er uafhaengig af ministerens anvisninger.
40 Det afgoerende spoergsmaal er derfor foelgende: Var de offentlige indkoebsaftaler, som Coillte Teoranta udboed, undergivet statens kontrol, saaledes som det er forudsat i bilag I til direktiv 77/62 for saa vidt angaar Irland?
41 Der boer igen benyttes en tilgang, der ikke begraenser sig til en ren formel betragtning. Alle offentlige virksomheder er paa en eller anden maade kendetegnet ved statslig kontrol, uden at dette er ensbetydende med, at de ligeledes er ordregivende myndigheder i direktivets forstand.
42 Begrebet offentlig virksomhed forekommer i EF-traktatens artikel 90, stk. 1. Denne artikel forbyder medlemsstaterne, for saa vidt angaar disse virksomheder, at traeffe eller opretholde foranstaltninger, som er i strid med bestemmelserne i den faelles konkurrencepolitik. Offentlige virksomheder er karakteriseret ved, at de offentlige myndigheder kan udoeve indflydelse paa deres administration. Muligheden for at kunne udoeve indflydelse er tilstraekkelig, og denne mulighed bestaar altid, naar staten besidder majoriteten af aktiekapitalen (18).
43 Karakteren af offentlig virksomhed siger imidlertid intet om, hvorvidt de offentlige indkoebsaftaler, som Coillte Teoranta indgaar, er undergivet statens kontrol. Da bilag I til direktiv 77/62 udtrykkeligt taler om statens kontrol med offentlige indkoebsaftaler, kraever dette punkt en konkret bedoemmelse (19). Indkoebsaftaler skal efter de paagaeldende bestemmelser aabne mulighed for en form for statslig kontrol, saaledes at de offentlige myndigheder kan faa indflydelse paa kontraktindgaaelsen.
44 De offentlige myndigheder har tilvejebragt hele aktiekapitalen i Coillte Teoranta. Som modydelse har de modtaget en tilsvarende aktieandel i selskabet. Den aarlige plan for salg af trae og arealer skal forelaegges for ministeren. Bestyrelsesmedlemmerne udpeges af vedkommende ministre. Der kraeves samtykke eller tilladelse fra vedkommende minister til investeringer, der overstiger et beloeb paa 250 000 IEP. Energiministeren kan fastsaette de oekonomiske maal. Selskabet har ligeledes faaet overladt visse offentlige opgaver, saasom at indrette installationer med et rekreativt, sportsligt, uddannelsesmaessigt, videnskabeligt, kulturelt og turistmaessigt sigte paa selskabets arealer. Bestyrelsen varetager den daglige ledelse af selskabet, herunder beslutninger om indkoeb.
45 Der forekommer imidlertid ingen bestemmelser, hvorefter ministeren eller en statstjenestemand kan paalaegge selskabet eller bestyrelsen at indgaa kontrakter (i givet fald paa grundlag af ikke-forretningsmaessige kriterier). Selskabet er forpligtet til at foere virksomhed paa en omkostningsbevidst og forretningsmaessig maade. Bestyrelsesmedlemmerne skal udoeve deres befoejelser i overensstemmelse med deres loyalitetspligt over for selskabet uafhaengig af deres egne interesser. Selskabet skal respektere hovedlinjerne i den nationale politik for skovbrugsvirksomhed, hvilket ligeledes gaelder for samtlige skovejere i Irland. Bestyrelsen fremlaegger hvert aar en femaarig udviklingsplan, hvori planerne for selskabets drift og udvikling samt dets formue, inklusive erhvervelse og salg af arealer, for skovplantning og forventet udbytte naermere beskrives. Men ogsaa i dette tilfaelde indroemmes der efter de gaeldende bestemmelser ikke staten befoejelser, hvorefter staten kan gribe regulerende ind i selskabets daglige drift.
46 Det er korrekt, at det ud fra de foernaevnte kriterier kan fastslaas, at staten udoever en generel indflydelse paa selskabet, men dette er ikke tilstraekkeligt til under hensyn til de bestemmelser, der finder anvendelse i denne sag, at opnaa en konkret kontrol med tildelingen af offentlige indkoebsaftaler. Indgaaelsen af offentlige indkoebsaftaler er ikke afhaengig af de offentlige myndigheders mellemkomst. Derfor er Coillte Teoranta ikke en ordregivende myndighed i henhold til direktiv 77/62.
47 Det fremgaar af ovenstaaende, at Coillte Teoranta ikke henhoerer under anvendelsesomraadet for direktiv 77/62, og at Irland derfor maa frifindes i traktatbrudssoegsmaalet.
48 Selv om direktiv 93/36 ikke finder anvendelse i denne sag, idet kontrakten blev indgaaet, inden direktivet traadte i kraft, og idet dette indeholder aendringer og ikke kun tilvejebringer klarhed, boer der under hensyn til parternes udfoerlige stillingtagen til spoergsmaalet subsidiaert tilfoejes foelgende. I lyset af den aendrede og udvidede definition af en ordregivende myndighed i artikel 1, litra b), boer det undersoeges, om Coillte Teoranta er en offentligretligt organ. Det ville for det foerste vaere noedvendigt, at det er oprettet specielt med henblik paa at imoedekomme almenhedens behov, dog ikke paa det industrielle eller forretningsmaessige omraade. Dette ville her foere til et bekraeftende svar, da Coillte Teoranta ligeledes - og overvejende - har til formaal, at stille installationer til fritids- og rekreativt brug til raadighed for offentligheden paa selskabets omraader. Selv om dette ikke er selskabets eneste opgaver, aendrer det ikke ved det forhold, saa laenge opgaverne udfoeres som en saerlig pligt (20). Desuden er Coillte Teoranta en juridisk person. Naar flertallet af medlemmerne af selskabets bestyrelse er udnaevnt af staten, ville Coillte Teoranta vaere en ordregivende myndighed i direktiv 93/36's forstand. Som ovenfor anfoert finder dette direktiv imidlertid ikke anvendelse i denne sag.
D - Sagens omkostninger
49 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Da Kommissionen ifoelge det her fremsatte forslag har tabt sagen, maa det paalaegges den at betale sagens omkostninger.
E - Forslag til afgoerelse
50 Paa grundlag af de foranstaaende betragtninger foreslaar jeg Domstolen at traeffe foelgende afgoerelse:
»1) Irland frifindes.
2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.«
(1) - Raadets direktiv 77/62/EOEF af 21.12.1976 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb (EFT L 13, s. 1), som aendret ved direktiv 88/295/EOEF (EFT L 127, s. 1).
(2) - High Court har anmodet Domstolen om en fortolkning af begrebet ordregivende myndighed i direktiv 77/62's forstand (sag C-306/97, Connemara Machine Turf), generaladvokat Alber's forslag til afgoerelse af 16.7.1998.
(3) - Raadets direktiv af 21.12.1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedroerende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgaaelse af offentlige indkoebs- samt bygge- og anlaegskontrakter (EFT L 395, s. 33)
(4) - Raadets direktiv 93/36/EOEF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb (EFT L 199, s. 1).
(5) - Jf. ovenfor i punkt 10.
(6) - Jf. ovenfor i punkt 10.
(7) - Dom af 24.1.1995, sag C-359/93, Kommissionen mod Nederlandene, Sml. I, s. 157, praemis 12.
(8) - Dommen i sagen Kommissionen mod Nederlandene, a.st., praemis 13.
(9) - Dette fremgaar ligeledes af den irske regerings skriftlige svar af 22.7.1994 paa Kommissionens aabningsskrivelse.
(10) - Det hedder i foerste betragtning til direktivet: »Raadets direktiv 77/62/EOEF ... er blevet aendret flere gange; for klarhedens skyld boer der derfor i forbindelse med nye aendringer foretages en kodificering af dette direktiv.«
(11) - Raadets direktiv 93/37/EOEF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter (EFT L 199, s. 54) og Raadets direktiv 92/50/EOEF af 18.6.1992 om samordning af fremgangsmaaderne ved indgaaelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1).
(12) - Dom af 30.7.1996, sag C-84/95, Bosphorus, Sml. I, s. 3953, praemis 11, som indeholder andre henvisninger.
(13) - Dom af 20.9.1988, sag 31/87, Sml. s. 4635.
(14) - Raadets direktiv 71/305/EOEF af 26.7.1971 om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter (EFT 1971 II, s. 613).
(15) - Beentjes-dommen, a.st., praemis 11.
(16) - A.st., praemis 11.
(17) - A.st., praemis 12.
(18) - Dom af 6.3.1974, forenede sager 6/73 og 7/73, Instituto Chemioterapici Italiana og Commercial Solvents Corporation mod Kommissionen, Sml. s. 223, praemis 41, og af 6.7.1982, forenede sager 188/80, 189/80 og 190/80, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige mod Kommissionen, Sml. s. 2545, praemis 26.
(19) - Jf. i den forbindelse generaladvokat Lenz' forslag til afgoerelse i sag C-247/89 (Kommissionen mod Portugal, Sml. 1991 I, s. 3659, punkt 59).
(20) - Jf. i denne forbindelse Domstolens dom af 15.1.1998, sag C-44/96, Mannesmann Anlagebau Austria AG m.fl., Sml. I, s. 73, saerlig praemis 25 og 26, og generaladvokat La Pergola's forslag til afgoerelse af 19.2.1998 i sag C-360/96, BFI Holding BV (dom af 10.11.1998, Sml. I, s. 6821, paa s. 6824).