A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (második tanács)
2025. december 18.(*)
„ Előzetes döntéshozatal – Szellemi tulajdon – Közösségi formatervezési minták – 6/2002/EK rendelet – 4 – 6. és 14. cikk – A formatervezésiminta‑oltalom feltételei – Újdonság – Egyéni jelleg – Harmadik fél által előre meghatározott külső jellegzetességek – A szerző alkotói szabadsága a minta kialakításakor – A »tájékozott használó« fogalma – A divatirányzatokhoz kapcsolódó jellegzetességek befolyása ”
A C‑323/24. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (alicantei 1. sz. kereskedelmi bíróság, Spanyolország) a Bírósághoz 2024. május 2‑án érkezett, 2023. december 13‑i határozatával terjesztett elő
a Deity Shoes, S. L.
és
a Mundorama Confort, S. L.,
a Stay Design, S. L.
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (második tanács),
tagjai: K. Jürimäe tanácselnök, K. Lenaerts, a Bíróság elnöke, a második tanács bírájaként eljárva, F. Schalin (előadó), M. Gavalec és Csehi Z. bírák,
főtanácsnok: N. Emiliou,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–        a Deity Shoes S. L. képviseletében J. E. Martín Álvarez abogado és P. Moxica Pruneda procurador,
–        az Európai Bizottság képviseletében A. Manzaneque Valverde és P. Němečková, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2025. június 19‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1        Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12‑i 6/2002/EK tanácsi rendelet (HL 2002. L 3., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 142. o.; helyesbítés: HL L, 2025/90303) 4–6. cikkének a 14. cikkével összefüggésben történő értelmezésére vonatkozik.
2        E kérelmet a Deity Shoes S. L., valamint a Mundorama Confort S. L. és a Stay Design S.L. között egyrészt egy több cipőmodellekre vonatkozó, lajstromozott és lajstromozás nélküli közösségi formatervezési minták bitorlása miatt indított kereset, másrészt pedig az e formatervezésiminta‑oltalmak megsemmisítése iránti viszontkereset tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
3        A 6/2002 rendeletet a 2024. október 23‑i (EU) 2024/2822 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2024. L 2822., 1. o.) módosította. Ugyanakkor, az alapeljárásbeli jogvita alapjául szolgáló tények felmerülésének idejére figyelemmel, a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelmet a 6/2002 rendelet eredeti változatára tekintettel kell megvizsgálni.
4        A 6/2002 rendelet (7), (14) és (19) preambulumbekezdése kimondja:
„(7)      A formatervezési minták fokozott oltalma nem csupán azt segíti elő, hogy az egyes szerzők szakterületükön hozzájárulnak a kiemelkedő minőség Közösségen belüli eléréséhez, hanem új termékek bevezetésére és fejlesztésére, valamint az előállításukra irányuló befektetésekre is ösztönöz.
[…]
(14)      A formatervezési minta egyéni jellege megítélésének azon kell alapulnia, hogy a minta a már meglévő bármely mintához képest a tájékozott használóra eltérő összbenyomást tesz‑e, figyelembe véve annak a terméknek a természetét, amelyre a mintát alkalmazzák, illetve amelyben a minta megtestesül, különös tekintettel a termék szerinti iparág sajátosságaira, valamint arra, hogy a szerző milyen alkotói szabadságfokkal alakíthatta ki a mintát.
[…]
(19)      A közösségi formatervezésiminta‑oltalom nem tartható fenn, ha a formatervezési minta nem új és más formatervezési mintákkal összevetve nincs egyéni jellege.”
5        A rendeletben szereplő fogalommeghatározások körében a 3. cikk úgy határozza meg a „formatervezési minta” fogalmát, mint „a termék egészének vagy részének megjelenése, amelyet magának a terméknek, illetve a díszítésének külső jellegzetességei – különösen a rajzolat, a körvonalak, a színek, az alak, a felület, illetve az anyagok jellegzetességei – eredményeznek”.
6        Az említett rendeletnek „Az oltalmazhatóság feltételei” című 4. cikke az (1) bekezdésében a következőket írja elő:
„A formatervezési minta akkor részesülhet közösségi formatervezésiminta‑oltalomban, ha új és egyéni jellegű.”
7        Ugyanezen rendeletnek az „Újdonság” című 5. cikke értelmében:
„(1)      Új a formatervezési minta, ha azzal azonos formatervezési minta nem jutott nyilvánosságra
a)      a lajstromozás nélkül oltalomban részesülő közösségi formatervezési minta esetén azt a napot megelőzően, amelyen a minta, amelyre az oltalmat igénylik, nyilvánosságra jutott;
b)      a lajstromozás alapján oltalomban részesülő közösségi formatervezési minta esetén annak a mintának a lajstromozására irányuló bejelentés bejelentési napját – elsőbbség igénylése esetén az elsőbbség napját – megelőzően, amelyre az oltalmat igénylik.
(2)      A formatervezési mintákat egymással azonosnak kell tekinteni, ha külső jellegzetességeik csupán lényegtelen részletekben különböznek.”
8        A 6/2002 rendelet „Egyéni jelleg” című 6. cikke ekként rendelkezik:
„(1)      A formatervezési mintának egyéni jellege van, ha bármely nyilvánosságra jutott mintához képest a tájékozott használóra eltérő összbenyomást tesz
a)      a lajstromozás nélkül oltalomban részesülő közösségi formatervezési minta esetén azt a napot megelőzően, amelyen a minta, amelyre az oltalmat igénylik, nyilvánosságra jutott;
b)      a lajstromozás alapján oltalomban részesülő közösségi formatervezési minta esetén a bejelentés bejelentési napját – elsőbbség igénylése esetén az elsőbbség napját – megelőzően.
(2)      Az egyéni jelleg megítélésekor figyelembe kell venni, hogy a szerző milyen alkotói szabadságfokkal alakíthatta ki a mintát.”
9        A rendeletnek „A közösségi formatervezésiminta‑oltalomhoz való jog” című 14. cikke az (1) bekezdésében a következőket írja elő:
„A közösségi formatervezésiminta‑oltalom a szerzőt vagy jogutódját illeti meg.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
10      A Deity Shoes társaság több, cipőket ábrázoló közösségi formatervezési minta jogosultja. Ezeket a formatervezési mintákat a kínai kereskedelmi társaságok katalógusai alapján alakították ki, lehetővé téve, hogy előre meghatározott listák alapján személyre szabják a cipő különböző alkotóelemeit, mint például a színt, az anyagot, valamint a csatok, a fűzők és más díszítőelemek elhelyezkedését.
11      A Deity Shoes 2021. december 10‑én keresetet indított a Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Alicante (alicantei 1. sz. kereskedelmi bíróság), a kérdést előterjesztő bíróság előtt a Mundorama Confort és a Stay Design ellen több, különböző cipőmodellekre vonatkozó lajstromozott és lajstromozás nélküli közösségi formatervezési minta bitorlására hivatkozva.
12      A Mundorama Confort és a Stay Design 2022. április 12‑én viszontkeresetet nyújtott be az említett formatervezésiminta‑oltalmak megsemmisítése iránt. Ez utóbbiak arra hivatkoznak, hogy a szóban forgó formatervezési minták nem képezték semmilyen újítás tárgyát, mivel a Deity Shoes a kínai kereskedelmi társaságok által kínált termékek forgalmazására szorítkozott. Úgy vélik, hogy az említett formatervezési minták nem felelnek meg a 6/2002 rendelet 5., illetve 6. cikkében előírt „újdonságra és egyéni jellegre vonatkozó feltételeknek”.
13      A Deity Shoes 2022. május 24‑én válaszolt e viszontkeresetre.
14      A kérdést előterjesztő bíróság először is megjegyzi, hogy a Deity Shoes által forgalmazott minták külső jellegzetességeit többnyire a beszállítói, a kínai kereskedelmi társaságok által kínált minták határozzák meg, így az e mintákon eszközölt módosítások pusztán kisebb jelentőségűek és kiegészítő jellegűek. Ezenkívül a szóban forgó módosításokat maguk a kereskedelmi társaságok javasolják a katalógusaikban szereplő alkotóelemekből.
15      Következésképpen e bíróság arra keresi a választ, hogy egy ilyen alkotófolyamatból eredő formatervezési minta milyen feltételek mellett részesülhet a 6/2002 rendelet által a közösségi formatervezési minták számára biztosított oltalomban. Másként fogalmazva, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy ezen oltalom szempontjából a formatervezési mintának a jogosult sajátos szellemi ráfordításából eredő, valódi tervezési tevékenységből kell‑e származnia.
16      Ezt követően a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a Deity Shoes olyan ágazatban tevékenykedik, ahol az ár és a mennyiség jelentős szerepet játszik, így az formatervezők mozgástere korlátozott. Mivel ugyanis a beszállítók katalógusaiban szereplő formatervezési minták bármilyen módosítása vagy személyre szabása a költségek növekedéséhez vezet, egy, a Deity Shoes társasághoz hasonló társaság nincs arra ösztönözve, hogy lényeges módosításokat eszközöljön az e katalógusokban szereplő cipőmodelleken.
17      Végül hangsúlyozza, hogy a Deity Shoes által kínált minták az ismert divatirányzatokat követik, ami az innovációba való beruházás nélkül lehetővé teszi, hogy azokat nagy mennyiségben és alacsony áron forgalmazzák az Európai Unió piacán.
18      E bíróság tehát arra keresi a választ, hogy ezek a divatirányzatok tekinthetők‑e úgy, mint amelyek az alkotói szabadságot is korlátozzák oly módon, hogy az egyrészt egy vagy több korábbi formatervezési minta, másrészt pedig a szóban forgó formatervezési minta közötti csekély különbségek is elegendőek lehetnek ahhoz, hogy ez utóbbi eltérő összbenyomást tegyen a tájékozott használóra, és így a 6/2002 rendelet 6. cikke értelmében egyéni jelleggel bírjon.
19      E körülmények között a Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Alicante (alicantei 1. sz. kereskedelmi bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)      Ahhoz, hogy valamely formatervezési minta a [6/2002] rendelet szerinti oltalmi rendszer hatálya alá tartozzon, szükséges‑e, hogy valódi tervezési tevékenységre kerüljön sor oly módon, hogy a formatervezési minta a szerző szellemi ráfordításának eredménye legyen? Ennek kapcsán tekinthető‑e valódi tervezési tevékenységnek az alkotóelemek olyan minták alapján történő kombinálása, amelyek külső jellegzetességeit a kereskedelmi társaságok nagyrészt előre meghatározzák, és ennek következtében az egyes elemek módosításait kisebb jelentőségűnek és kiegészítő jellegűnek kell tekinteni?
2)      A fentiekre tekintettel a [6/2002] rendelet 6. cikke értelmében egyéni jellegűnek tekinthető‑e a kínai kereskedelmi társaságok által katalógusaikban kínált minták személyre szabásából eredő termék külső jellegzetességeinek összessége vagy azok egy része, amikor a formatervezési minta jogosultjának tevékenysége arra korlátozódik, hogy az [Európai Gazdasági Térségben (EGT‑ben)] e formatervezési mintákat módosítás nélkül vagy az alkotóelemek (mint például a talp, a szegecsek, a fűző, a csat) kisebb jelentőségű és kiegészítő jellegű módosításaival forgalmazza, és a külső jellegzetességeket a kereskedelmi társaságok nagyrészt előre meghatározzák? E tekintetben releváns‑e az, hogy még az alkotóelemeket sem a [közösségi formatervezésiminta‑oltalom jogosultja] tervezte, hanem a kereskedelmi társaság által a katalógusában felkínált alkotóelemekről van szó?
3)      Úgy kell‑e értelmezni a [6/2002] rendelet 14. cikkét, hogy a formatervezési minta [szerzőjének] tekinthető az, aki a kereskedelmi társaságok által katalógusaikban kínált minta alapján arra szorítkozott, hogy a korábbi formatervezési mintát személyre szabja a szintén a kereskedő által felkínált olyan alkotóelemek módosításával, amelyek nem képezték az [közösségi formatervezésiminta‑oltalom jogosultja] által készített formatervezési minta tárgyát? E tekintetben meg kell‑e állapítania a személyre szabás meghatározott fokát annak bizonyítására, hogy a végső forma jelentősen eltér az eredeti mintától, annak érdekében, hogy a [szerzői minőségre] lehessen hivatkozni?
4)      A fentiek sérelme nélkül, a jelen ügyhöz hasonló esetben, tekintettel a kereskedelmi [társaságok] termékmintái alapján tervezett lábbelik sajátos jellegzetességeire, és amennyiben a „tervezés” a termékmintában szereplő korábbi minták kiválasztására és adott esetben egyes alkotóelemek módosításaira korlátozódik a [kereskedelmi társaság] által kínált katalógus alapján, a divatirányzatoknak megfelelően, úgy kell‑e érteni, hogy ezek a divatirányzatok: a) korlátozzák a szerző szabadságát oly módon, hogy a lajstromozott (vagy nem lajstromozott) formatervezési minta és egy másik formatervezési minta közötti csekély különbségek elegendőek lehetnek ahhoz, hogy eltérő összbenyomás alakuljon ki, vagy ellenkezőleg, b) befolyásolják a lajstromozott (vagy nem lajstromozott) formatervezési minta egyéni jellegét oly módon, hogy ezek az elemek vagy alkotóelemek kisebb jelentőséggel bírnak a tájékozott használóra tett összbenyomás tekintetében, amennyiben azok egy másik formatervezési mintával összehasonlítva ismert divatirányzatokból erednek?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első és a harmadik kérdésről
20      Elöljáróban hangsúlyozni kell, hogy még akkor is, ha a kérdést előterjesztő bíróság a harmadik kérdésében formálisan csak a 6/2002 rendelet 14. cikkére hivatkozott, e körülmény nem képezi akadályát annak, hogy a Bíróság a nemzeti bíróság részére az uniós jognak az előtte folyamatban lévő ügy elbírálásához hasznos, összes értelmezési szempontját megadja, függetlenül attól, hogy a nemzeti bíróság – kérdése megfogalmazásában – utalt‑e azokra, vagy sem (lásd ebben az értelemben: 1978. november 29‑i Redmond ítélet, 83/78, EU:C:1978:214, 26. pont; 2024. július 29‑i Alchester ítélet, C‑202/24, EU:C:2024:649, 38. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
21      E tekintetben az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből kitűnik, hogy a kérdést előterjesztő bíróság a formatervezési minta oltalmazhatóságának a 6/2002 rendelet 4. cikkében szabályozott feltételeinek terjedelmére vonatkozó kérdéseket fogalmaz meg. Közelebbről az e rendelet 5. cikkében szabályozott újdonság követelményére és az említett rendelet 6. cikkében szabályozott egyéni jelleg követelményére vonatkozóan kér felvilágosítást. Ebben az összefüggésben e bíróság különösen arra keresi a választ, hogy az ugyanezen rendelet 14. cikke értelmében vett „szerzői” minőség elismeréséhez meg kell‑e állapítani a személyre szabás meghatározott fokát annak bizonyítása érdekében, hogy a formatervezési minta végső megjelenése jelentősen eltér a kereskedelmi társaság katalógusában szereplő korábbi formatervezési mintától.
22      E körülmények között meg kell állapítani, hogy első és harmadik kérdésével, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 6/2002 rendeletet, és különösen annak 4–6. cikkét e rendelet 14. cikkével összefüggésben úgy kell‑e értelmezni, hogy a közösségi formatervezésiminta‑oltalomban való részesüléshez e formatervezési minta jogosultja vagy szerzője köteles az újdonság és az egyéni jelleg feltételének teljesülésén felül azt is bizonyítani, hogy az egy minimális mértékű tervezés eredménye.
23      Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy a 6/2002 rendelet 3. cikkének a) pontja értelmében a formatervezési minta „a termék egészének vagy részének megjelenése, amelyet magának a terméknek, illetve a díszítésének külső jellegzetességei – különösen a rajzolat, a körvonalak, a színek, az alak, a felület, illetve az anyagok jellegzetességei – eredményeznek”. Következésképpen az e rendelet által meghatározott rendszerben a megjelenés képezi a formatervezési minta meghatározó elemét (2021. október 28‑i Ferrari ítélet, C‑123/20, EU:C:2021:889, 30. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
24      Először is meg kell jegyezni, hogy az említett rendelet 4. cikkének az ugyanezen rendelet (19) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdése értelmében a közösségi formatervezési minta akkor részesülhet oltalomban, ha új és egyéni jellegű.
25      E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az újdonságra vonatkozó első feltételt illetően a 6/2002 rendelet 5. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy akkor új a formatervezési minta, ha azzal azonos formatervezési minta nem jutott nyilvánosságra a lajstromozás nélkül oltalomban részesülő közösségi formatervezési minta esetén azt a napot megelőzően, amelyen a minta, amelyre az oltalmat igénylik, nyilvánosságra jutott, vagy a lajstromozás alapján oltalomban részesülő közösségi formatervezési minta esetén annak a mintának a lajstromozására irányuló bejelentés bejelentési napját – elsőbbség igénylése esetén az elsőbbség napját – megelőzően, amelyre az oltalmat igénylik.
26      A második, a formatervezési minta egyéni jellegére vonatkozó feltételt illetően e rendelet (14) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy ezen jelleg megítélése azon alapul, hogy a minta a már meglévő bármely mintához képest a tájékozott használóra eltérő összbenyomást tesz‑e, figyelembe véve annak a terméknek a természetét, amelyre a mintát alkalmazzák, illetve amelyben a minta megtestesül, különös tekintettel a termék szerinti iparág sajátosságaira, valamint arra, hogy a szerző milyen alkotói szabadságfokkal alakíthatta ki a mintát. Így az említett rendelet 6. cikkének (1) bekezdése akként rendelkezik, hogy a formatervezési minta akkor felel meg e feltételnek, ha bármely nyilvánosságra jutott mintához képest a tájékozott használóra eltérő összbenyomást tesz. Ugyanezen rendelet 6. cikkének (2) bekezdése pontosítja, hogy e jelleg megítélésekor figyelembe kell venni, hogy a szerző milyen alkotói szabadságfokkal alakíthatta ki a mintát.
27      E tekintetben a Bíróság kimondta, hogy attól függően, hogy a szerző a termék műszaki korlátait figyelembe véve milyen fokú szabadsággal rendelkezik a termék megjelenésének kialakítása során, a megkülönböztetés többé‑kevésbé jelentős foka szükséges annak megállapításához, hogy a formatervezési minta eltérő összbenyomást tesz a tájékozott használóra. Ily módon, ha az alkotói szabadságot korlátozza a szóban forgó termék vagy e termék egy része azon külső jellegzetességeinek nagy száma, amelyek kizárólag a termék vagy a termék e részének műszaki rendeltetéséből következnek, az ütköző formatervezési minták közötti kisebb eltérések elegendők lehetnek ahhoz, hogy a tájékozott használóban eltérő összbenyomást keltsenek (lásd ebben az értelemben: 2025. szeptember 4‑i LEGO [Formatervezési minta tájékozott használójának fogalma] ítélet, C‑211/24, EU:C:2025:648, 52. pont).
28      Azzal, hogy a 6/2002 rendelet 6. cikkének (2) bekezdésében a szerző alkotói szabadságának fokára utalt, az uniós jogalkotó a formatervezési minta által keltett összbenyomás értékelése céljából figyelembe kívánta venni a formatervezési minta kialakítása során fennálló ezen szabadságfokot, mivel az említett szabadságfokot műszaki vagy szabályozási korlátok korlátozhatják. Ezzel szemben e jogalkotó nem követelte meg, hogy az újdonság és az egyéni jelleg feltételeinek teljesítésén felül az e rendelet 4–6. cikke által biztosított oltalomban való részesüléshez bizonyítani kelljen, hogy az említett formatervezési minta minimális mértékű tervezés eredménye.
29      Amint arra a főtanácsnok indítványának 22. és 23. pontjában rámutatott, a formatervezési minta oltalma e tekintetben különbözik az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.; helyesbítések: HL 2008. L 314, 16. o.; HL 2014. L 10., 32. o.) értelmében vett „művek” védelmétől. Míg ugyanis a „mű” fogalma magában foglalja egy olyan eredeti teljesítmény létezését, amely az alkotója személyiségét tükrözi, valamint annak szabad és kreatív döntéseiben jut kifejeződésre, a formatervezési minták oltalma olyan teljesítmények védelmére irányul, amelyek – amellett, hogy újszerűek és egyediek – használati jelleggel bírnak, és rendeltetésük a tömeges előállítás (lásd ebben az értelemben: 2019. szeptember 12‑i Cofemel ítélet, C‑683/17, EU:C:2019:721, 29., 30. és 50. pont).
30      Következésképpen, amint arra a főtanácsnok indítványának 25. és 26. pontjában rámutatott, a jelen ítélet 24. pontjában felidézett két feltétel kizárólag azt követeli meg, hogy a már meglévő formatervezési mintát összehasonlítsák azzal a formatervezési mintával, amelyre a közösségi formatervezésiminta‑oltalmat igénylik, mivel a közösségi formatervezésiminta‑oltalmi rendszer a termék által a tájékozott használóra tett összbenyomáson alapul, nem pedig szerző által végzett tervezés minimális mértékén.
31      Ebből kifolyólag a 6/2002 rendelet 4–6. cikkéből nem következik, hogy az említett rendelet által biztosított oltalomhoz olyan további feltételeket kellene megkövetelni, mint például a tervezés minimális mértékének bizonyítása.
32      Másodszor meg kell jegyezni, hogy az említett rendelet 14. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezés, miszerint a közösségi formatervezésiminta‑oltalom a „szerzőt” vagy jogutódját illeti meg, nem értelmezhető úgy, hogy az uniós jogalkotó a tervezés minimális mértékének bizonyítására vonatkozó további feltételt kívánt volna bevezetni az ugyanezen rendelet 4–6. cikke által biztosított oltalomban való részesüléshez. Ugyanis, amint arra a főtanácsnok az indítványának 31. pontjában rámutatott, a 6/2002 rendelet 14. cikkének (1) bekezdésében szereplő „szerző” kifejezés csak azon személy vagy szervezet meghatározása szempontjából releváns, aki vagy amely a közösségi formatervezésiminta‑oltalom jogosultja lesz.
33      A fenti megfontolásokra tekintettel az első és a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 6/2002 rendeletet, és különösen annak 4–6. cikkét a 14. cikkével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy a közösségi formatervezésiminta‑oltalomban való részesüléshez e formatervezési minta jogosultja vagy szerzője nem köteles az újdonság és az egyéni jelleg feltételének teljesülésén felül azt is bizonyítani, hogy az minimális mértékű tervezés eredménye.
A második és a negyedik kérdésről
34      Második és negyedik kérdésével, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, az előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy a 6/2002 rendelet 6. cikkét úgy kell‑e értelmezni, hogy egyrészt az, hogy a formatervezési minták olyan külső jellegzetességekkel rendelkeznek, amelyeket a beszállítói katalógusban a formatervezési minták szerzője számára kínált minta előre meghatároz, illetve az, hogy az ez utóbbi által az említett mintákon eszközölt módosítások csak kisebb jelentőségűek és az e beszállító által kínált alkotóelemekre vonatkoznak, önmagában akadályát képezheti a 6. cikk értelmében vett egyéni jellegük elismerésének.
35      Ebben az összefüggésben a kérdést előterjesztő bíróság másrészt arra keresi a választ, hogy a 6/2002 rendelet 6. cikkét úgy kell‑e értelmezni, hogy a divatirányzatok oly módon korlátozhatják az alkotói szabadságfokot, hogy az egy vagy több korábbi formatervezési minta, illetve a szóban forgó formatervezési minta között fennálló csekély különbségek elegendőek lehetnek ahhoz, hogy ez utóbbi a tájékozott használóra a korábbi minták által keltett összbenyomástól eltérő összbenyomást tegyen, és így a 6. cikk értelmében egyéni jelleggel bírjon, vagy ellenkezőleg, a formatervezési mintáknak az ilyen irányzatokból eredő jellegzetességei kisebb jelentőséggel bírhatnak e mintáknak a tájékozott használóra tett összbenyomás szempontjából.
36      Ami először is a közösségi formatervezési mintának a 6/2002 rendelet 6. cikke értelmében vett egyéni jellegének értékelését illeti, emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság úgy ítélte meg, hogy e cikket úgy kell értelmezni, hogy ahhoz, hogy egy formatervezési mintát egyéni jellegűnek lehessen tekinteni, az e minta által a tájékozott használóra tett összbenyomásnak különböznie kell attól az összbenyomástól, amelyet az ilyen használóra nem több korábbi formatervezési mintából származó egyedi elemek kombinációja, hanem egy vagy több korábbi formatervezési minta külön‑külön tesz (2021. október 28‑i Ferrari ítélet, C‑123/20, EU:C:2021:889, 46. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
37      A Bíróság ily módon rámutatott arra, hogy a 6/2002 rendelet 6. cikke értelmében vett „egyéni jelleg” fogalma nem a termék formatervezési mintája és az azt alkotó részek formatervezési mintái közötti kapcsolatot szabályozza, hanem az e formatervezési minták és más korábbi formatervezési minták közötti kapcsolatot (2021. október 28‑i Ferrari ítélet, C‑123/20, EU:C:2021:889, 47. pont).
38      Ebből az következik, hogy a közösségi formatervezési minta különböző korábbi formatervezési mintákból is állhat, amennyiben az így létrejövő formatervezési minta önmagában nem ugyanolyan összbenyomást tesz a tájékozott használóra, mint a korábbi formatervezési minták. Ezt az is megerősíti, hogy a 6/2002 rendelet által a közösségi formatervezési minta számára biztosított oltalomhoz – amint az a jelen ítélet 33. pontjából kitűnik – nem szükséges, hogy e formatervezési minta jogosultja vagy szerzője az újdonság és az egyéni jelleg feltételein felül bizonyítsa, hogy az minimális mértékű tervezés eredménye.
39      Következésképpen az, hogy – mint az alapügyben is – a szóban forgó formatervezési minták olyan külső jellegzetességekkel rendelkeznek, amelyeket a beszállítói katalógusokban e formatervezési minták szerzője számára kínált minták előre meghatároznak, illetve ez utóbbi által az említett mintákon eszközölt módosítások csak kisebb jelentőségűek és az e beszállító által kínált alkotóelemekre vonatkoznak, önmagában nem képezi akadályát 6/2002 rendelet 6. cikke értelmében vett egyéni jellegük elismerését.
40      Másodszor az a kérdés merül fel, hogy ebben az összefüggésben a divatirányzatok oly módon befolyásolhatják‑e az alkotói szabadságfokot, hogy az egy vagy több korábbi formatervezési minta, valamint a szóban forgó formatervezési minta között fennálló csekély különbségek is elegendőek lehetnek ahhoz, hogy ez utóbbi a tájékozott használóra a korábbi minták által tett összbenyomástól eltérő összbenyomást tegyen, vagy épp ellenkezőleg, az ilyen irányzatokból eredő elemek kisebb jelentőséggel bírhatnak a tájékozott használóra tett összbenyomás szempontjából.
41      Ily módon, amint az a jelen ítélet 27. pontjából kitűnik, ha az alkotói szabadságot korlátozza a szóban forgó termék vagy e termék egy része azon külső jellegzetességeinek nagy száma, amelyek kizárólag a termék vagy a termék e részének műszaki rendeltetéséből következnek, az ütköző formatervezési minták közötti kisebb eltérések is elegendők lehetnek ahhoz, hogy a tájékozott használóban eltérő összbenyomást keltsenek (lásd ebben az értelemben: 2025. szeptember 4‑i LEGO [Formatervezési minta tájékozott használójának fogalma] ítélet, C‑211/24, EU:C:2025:648, 52. pont).
42      E tekintetben meg kell állapítani, amint azt a főtanácsnok is tette indítványának 48. pontjában, hogy a divatirányzatokhoz kapcsolódó jellegzetességek annyiban különböznek a termék műszaki funkciójához vagy az alkalmazandó szabályozási követelményekhez kapcsolódó jellemzőktől, hogy ez utóbbiak egyrészt elkerülhetetlenek, másrészt állandóak vagy tartósak.
43      A divatnak éppen az a lényege ugyanis, hogy nem állandó, hanem pontosan a vizuális és technológiai újításoknak megfelelően változik. Ezenkívül a divatirányzatok nem tekinthetők elkerülhetetleneknek abban az értelemben, hogy szükségszerűen előre meghatároznák a termék jellegzetességeit, és a szerző ne rendelkezne az innováció szabadságával annak érdekében, hogy azok alól kivonja magát.
44      Egyébiránt az ilyen irányzatok nem tekinthetők az alkotói szabadságot korlátozó tényezőnek, mivel éppen ez a szabadság teszi lehetővé a szerző számára, hogy új formákat, új irányzatokat fedezzen fel, vagy egy már létező irányzat keretein belül újítson.
45      Következésképpen meg kell állapítani, hogy a divatirányzatok nem korlátozzák az alkotói szabadságfokot oly módon, hogy az egy vagy több korábbi formatervezési minta és a szóban forgó formatervezési minta között fennálló csekély különbségek elegendőek lennének ahhoz, hogy ez utóbbi a tájékozott használóra az előbbi által keltett összbenyomástól eltérő összbenyomást tegyen.
46      E körülmények között azt is meg kell határozni, hogy a formatervezési minta azon elemei, amelyek a divatirányzatokból következnek, alkalmasak‑e arra, hogy befolyásolják a tájékozott használó ezen elemekről alkotott észlelését abban az értelemben, hogy az érintett ágazattal kapcsolatos ismeretei folytán e használó tudatában van annak, hogy ezek az elemek általában megtalálhatók ezen ágazat formatervezési mintáiban, és így kisebb figyelmet fordít azokra.
47      E tekintetben a Bíróság már kimondta, hogy a „tájékozott használó” fogalmát, amelyet a 6/2002 rendelet nem határoz meg, úgy lehet értelmezni, mint amely – akár személyes tapasztalata, akár az adott ágazatra vonatkozó kiterjedt ismeretei folytán – nem átlagosan figyelmes, hanem különösen éber használót jelöl (2017. szeptember 21‑i Easy Sanitary Solutions és EUIPO kontra Group Nivelles ítélet, C‑361/15 P és C‑405/15 P, EU:C:2017:720, 124. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
48      Ezenkívül a „tájékozott” jelző azt sugallja, hogy a használó – anélkül, hogy tervező vagy szakértő lenne – ismeri az érintett ágazatban jelen lévő különböző formatervezési mintákat, bizonyos fokú ismeretekkel rendelkezik azon alkotóelemeket illetően, amelyek e formatervezési mintáknak általában a részét képezik, és az érintett termékek iránti érdeklődéséből kifolyólag viszonylag nagy fokú figyelmet tanúsít azok használatakor (2017. szeptember 21‑i Easy Sanitary Solutions és EUIPO kontra Group Nivelles ítélet, C‑361/15 P és C‑405/15 P, EU:C:2017:720, 125. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
49      A jelen ügyben az a körülmény, hogy a vitatott formatervezési minták és a korábbi formatervezési minták közötti különbségek divatirányzatokon alapulnak, főszabály szerint nem teszi kevésbé figyelmessé a tájékozott használót. Amint ugyanis a fenti megfontolásokból kitűnik, egy ilyen használó éppen az érintett ágazatra vonatkozó kiterjedt ismeretei miatt tanúsít viszonylag nagy fokú figyelmet.
50      Az a körülmény, hogy bizonyos elemek mindenütt jelen vannak az érintett piacon, mivel azok széles körben elterjedt irányzatokból fakadnak, vagy mivel számos beszállító azonos elemeket kínál, kétségtelenül hatással lehet a formatervezési minta esztétikai észlelésére, sőt akár befolyásolhatja azon termék kereskedelmi sikerét, amelybe azt beépítik.
51      Mindazonáltal e megállapítás nem releváns a formatervezési minta egyéni jellegének vizsgálata keretében, amelynek során azt kell meghatározni, hogy az e minta által keltett összbenyomás különbözik‑e a korábban nyilvánosságra jutott formatervezési minták által keltett összbenyomástól, függetlenül az esztétikai vagy kereskedelmi megfontolásoktól.
52      Ebből az következik, hogy valamely formatervezési mintának a divatirányzatokból eredő jellegzetességei önmagukban nem bírnak kisebb jelentőséggel az e minta által a tájékozott használóra tett összbenyomás szempontjából.
53      Következésképpen annak meghatározásához, hogy az alapügyben szóban forgó formatervezési minták a 6/2002 rendelet 6. cikke értelmében vett „egyéni jelleggel” rendelkeznek‑e, a kérdést előterjesztő bíróságnak azt kell értékelnie, hogy az e formatervezési minták és a korábbi formatervezési minták között fennálló különbségek elég lényegesek‑e ahhoz, hogy eltérő összbenyomást tegyenek a tájékozott felhasználóra vagy, ellenkezőleg, csak lényegtelen részletekre vonatkoznak.
54      A fenti megfontolásokra tekintettel a második és a negyedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 6/2002 rendelet 6. cikkét úgy kell értelmezni, hogy egyrészt az, hogy a formatervezési minták olyan külső jellegzetességekkel rendelkeznek, amelyeket a beszállítói katalógusban a formatervezési minták szerzője számára kínált minta előre meghatároz, illetve az ez utóbbi által az említett mintákon eszközölt módosítások csak kisebb jelentőségűek és az e beszállító által kínált alkotóelemekre vonatkoznak, önmagában nem képezi akadályát a 6. cikk értelmében vett egyéni jellegük elismerésének. Másrészt a divatirányzatok nem korlátozhatják oly módon az alkotói szabadságfokot, hogy egy vagy több korábbi formatervezési minta és a szóban forgó formatervezési minta között fennálló csekély különbségek elegendőek legyenek ahhoz, hogy ez utóbbi a tájékozott használóra a korábbi formatervezési minta által keltett összbenyomástól eltérő összbenyomást tegyen, és így e rendelkezés értelmében egyéni jelleggel bírjon. Valamely formatervezési mintának az ilyen divatirányzatokból eredő jellegzetességei önmagukban nem bírnak kisebb jelentőséggel az e minta által a tájékozott használóra tett összbenyomás szempontjából.
A költségekről
55      Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:
1)      A közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12‑i 6/2002/EK tanácsi rendeletet, és különösen annak 4–6. cikkét a 14. cikkével összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
a közösségi formatervezésiminta‑oltalomban való részesüléshez e formatervezési minta jogosultja vagy szerzője nem köteles az újdonság és az egyéni jelleg feltételének teljesülésén felül azt is bizonyítani, hogy az minimális mértékű tervezés eredménye.
2)      A 6/2002 rendelet 6. cikkét
a következőképpen kell értelmezni:
egyrészt az, hogy a formatervezési minták olyan külső jellegzetességekkel rendelkeznek, amelyeket a beszállítói katalógusban a formatervezési minták szerzője számára kínált minta előre meghatároz, illetve az, hogy ez utóbbi által az említett mintákon eszközölt módosítások csak kisebb jelentőségűek és az e beszállító által kínált alkotóelemekre vonatkoznak, önmagában nem képezi akadályát a 6. cikk értelmében vett egyéni jellegük elismerésének. Másrészt a divatirányzatok nem korlátozhatják oly módon az alkotói szabadságfokot, hogy egy vagy több korábbi formatervezési minta és a szóban forgó formatervezési minta között fennálló csekély különbségek elegendőek legyenek ahhoz, hogy ez utóbbi a tájékozott használóra a korábbi formatervezési minta által keltett összbenyomástól eltérő összbenyomást tegyen, és így e rendelkezés értelmében egyéni jelleggel bírjon. Valamely formatervezési mintának az ilyen divatirányzatokból eredő jellegzetességei önmagukban nem bírnak kisebb jelentőséggel az e minta által a tájékozott használóra tett összbenyomás szempontjából.
Aláírások
*      Az eljárás nyelve: spanyol.