62023CJ0438_RES
C‑438/23. sz. ügy
Protéines France,
Union végétarienne européenne (EVU),
Association végétarienne de France (AVF),
Beyond Meat Inc.
és
a Ministre de l’Économie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique
(a Conseil d’État [Franciaország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (második tanács), 2024. október 4.
„Előzetes döntéshozatal – 1169/2011/EU rendelet – A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatása – A 2. cikk (2) bekezdésének n), o) és p) pontja, valamint a 7., 9. és 17. cikk – Az élelmiszerek nevével kapcsolatos tisztességes gyakorlatok – Előírt nevek, szokásos nevek és leíró nevek – Élelmiszer alkotóelemeinek vagy összetevőinek helyettesítése – A 38. cikk (1) bekezdése – Egyedileg harmonizált tárgykörök – A húsra utaló elnevezéseknek növényi fehérjéket tartalmazó termék megjelölésére való használatát tiltó nemzeti intézkedések”
Jogszabályok közelítése – A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatása – 1169/2011 rendelet – Élelmiszerekkel kapcsolatos kötelező tájékoztatás – Az élelmiszer előírt nevének, szokásos nevének vagy leíró nevének kötelező feltüntetése – Növényi fehérjéket tartalmazó élelmiszerek forgalmazása vagy reklámozása – A húsra utaló elnevezések olyan használata, amely megtévesztheti a fogyasztót – Egyedileg harmonizált tárgykör – Előírt nevet meg nem állapító, de a húsra utaló elnevezéseknek a növényi fehérjéket tartalmazó termékek jelölésére való használatát tiltó nemzeti intézkedések elfogadása – Megengedhetetlenség
(1169/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, (2) bekezdés, o) és p) pont, 7. cikk, 9. cikk, (1) bekezdés, a) pont, 17. cikk, 38. cikk, (1) bekezdés, és VI. melléklet)
(lásd: 61–66., 68–73., 77., 78., 80–84., 90–96. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Jogszabályok közelítése – A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatása – 1169/2011 rendelet – A rendelet vagy az annak megfelelő nemzeti intézkedések megsértése esetére vonatkozó nemzeti közigazgatási szankciók elfogadása – Megengedhetőség – A növényi fehérjék azon megengedett maximális arányát meghatározó nemzeti intézkedés elfogadása, amely lehetővé teszi az élelmiszereknek a húsra utaló szokásos vagy leíró névvel való megjelölését – Megengedhetetlenség
(1169/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 38. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 104. és 105. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Összefoglalás
A Bíróság a Conseil d’État (államtanács, Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme alapján eljárva továbbfejleszti az 1169/2011 rendelet (
1
) 38. cikkének (1) bekezdése értelmében vett – főszabály szerint a tagállamokat nemzeti intézkedések elfogadásában megakadályozó – „egyedi harmonizáció” fogalmára vonatkozó ítélkezési gyakorlatát.
A Protéines Frances, amely a növényi fehérjék francia piacán tevékenykedő vállalkozások érdekeit képviseli, az Union végétarienne européenne (EVU) és az Association végétarienne de France (AVF), amelyek a vegetarianizmust népszerűsítik, valamint a Beyond Meat, amely növényi fehérjékből készült termékeket állít elő, keresetet nyújtott be a Conseil d’État‑hoz (államtanács) a növényi fehérjét tartalmazó élelmiszerek megjelölésére alkalmazott egyes nevek használatáról szóló rendelet (a továbbiakban: szóban forgó rendelet) (
2
) megsemmisítése iránt.
Keresetük alátámasztása érdekében arra hivatkoztak, hogy a szóban forgó rendelet, amely az olyan neveknek, mint a „steak” vagy a „kolbász”, megtiltja a növényi fehérjéket tartalmazó feldolgozott termékek megjelölésére való használatát abban az esetben, ha amellett nem szerepel további pontosítás, de még abban az esetben is, ha ilyen pontosítás feltüntetésre kerül, sérti az 1169/2011 rendelet több rendelkezését.
A Bíróság előtti eljárás során a francia hatóságok új rendeletet (
3
) fogadtak el, amely a szóban forgó rendelet hatályon kívül helyezését írja elő. A Bíróság által hozzá intézett információkérést követően a Conseil d’État (államtanács) megerősítette, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdéseire adandó válasz továbbra is meghatározó az előtte folyamatban lévő jogvita megoldása szempontjából.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság elöljáróban – a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információkra figyelemmel, amelyek szerint többek között e két rendelet hatálya részben azonos, és amelyek szerint az alapeljárás több felperese is kifejezte azon szándékát, hogy a második rendeletet is vitatni kívánja – elfogadhatónak nyilvánítja az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet, amely nem vált okafogyottá, és hipotetikussá sem.
A jogkérdést érintően a Bíróság a kérdést előterjesztő bíróság által feltett első és második kérdés vonatkozásában az 1169/2011 rendelet 7. cikke (1), (2) és (4) bekezdésének, 9. cikke (1) bekezdése a) pontjának, 17. cikke (1) és (5) bekezdésének, valamint VI. melléklete A. része 4. pontjának együttes olvasata alapján e rendelkezéseket a következőképpen foglalja össze. Először is, az élelmiszereken fel kell tüntetni a nevüket. Másodszor e névnek előírt névnek, ilyen név hiányában szokásos névnek, vagy az utóbbi hiányában leíró névnek kell lennie. Harmadszor, az említett névnek pontosnak, egyértelműnek és a fogyasztók számára könnyen érthetőnek kell lennie. Negyedszer, ugyanezen név nem tévesztheti meg a fogyasztókat többek között az érintett élelmiszer jellemzői – amelyek között szerepel az élelmiszer jellege és összetétele –, valamint a természetes módon jelen lévő alkotóelemek vagy az általában használt összetevők különböző alkotóelemekkel vagy összetevőkkel való helyettesítése tekintetében. Ötödször, az ilyen követelményeket minden élelmiszer forgalmazása és reklámozása során tiszteletben kell tartani.
Másodszor, konkrétabban az előírt nevek tekintetében a Bíróság emlékeztet arra, hogy azokat uniós jogi rendelkezések írhatják elő, vagy azok hiányában nemzeti rendelkezések. (
4
) A jelen ügyben a Bíróság megállapítja, hogy nem létezik olyan uniós jogi rendelkezés, amely a növényi fehérjékből készült termékek esetében bizonyos előírt nevek használatát tenné kötelezővé, vagy amely a termékekre vonatkozó előírt neveket pusztán amiatt tenné kötelezővé, hogy azokat állati eredetűként határozzák meg, további pontosítás nélkül. A Bíróság – megjegyezve, hogy a rendelkezésére álló iratokból kitűnik, hogy a francia hatóságok kizárták, hogy a szóban forgó rendelet előírt nevet állapítana meg – hangsúlyozza, hogy azt a kérdést, hogy e hatóságok elfogadtak‑e ilyen nevet, a kérdést előterjesztő bíróságnak kell objektív módon értékelnie, a Bíróság azonban megadhatja a számára az uniós jog értelmezésének az ehhez szükséges támpontjait.
E tekintetben a Bíróság megállapítja, hogy az élelmiszerek megjelöléséhez az előírt neveknek „előírtaknak” kell lenniük. Az előírt név elfogadása tehát abból áll, hogy egy konkrét kifejezést egy adott élelmiszerhez társítanak.
Márpedig az olyan intézkedések elfogadása, amelyek annak előírásában állnak, hogy az élelmiszereknek – többek között az összetételüket illetően – meg kell felelniük bizonyos feltételeknek ahhoz, hogy azokat az előírt neveknek minősített kifejezésekkel meg lehessen jelölni, nem tekinthető egyenértékűnek azzal, ha olyan intézkedéseket fogadnak el, amelyek megtiltják bizonyos, ezen intézkedések által jogilag meg nem határozott kifejezések olyan élelmiszerek megjelölésére való használatát, amelyek többek között az összetételüket illetően bizonyos jellemzőkkel rendelkeznek.
Az előbbi intézkedések ugyanis a fogyasztó védelmének biztosítását teszik lehetővé, akinek ki kell tudnia indulni abból, hogy egy adott előírt névnek minősülő konkrét kifejezéssel megjelölt élelmiszer megfelel az e név használatára vonatkozóan konkrétan előírt feltételeknek. Ezzel szemben az utóbbi intézkedések nem a hatóság által előírt névként pontosan meghatározott kifejezések használatát tartják fenn a sajátos jellemzőkkel rendelkező élelmiszerek megjelölésére.
A jelen ügyben az uniós jog nem ír elő olyan szabályt, amely a szóban forgó rendeletben (
5
) felsorolt, a hús‑ és a halászati ágazatból származó kifejezéseket tartalmazó előírt neveknek a használatát az állati eredetűként meghatározott élelmiszerek számára tartaná fenn. A Bíróság ezenfelül megjegyzi, hogy úgy tűnik, hogy a francia jog sem ír elő ilyen szabályt.
Következésképpen a Bíróság – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálat sérelme nélkül – megállapítja, hogy a szóban forgó rendelet nem tartalmaz „előírt nevet”, hanem arra a kérdésre vonatkozik, hogy melyek azok a „szokásos nevek” vagy „leíró nevek”, amelyek nem használhatók a növényifehérje‑alapú élelmiszerek megjelölésére.
Harmadszor, a Bíróság határoz arról, hogy e két fogalmat az 1169/2011 rendelet egyedileg harmonizálja‑e. Megállapítja, hogy e rendelet 2. cikke (2) bekezdésének o) és p) pontja nem írja elő, hogy a tagállamok elfogadhatnak olyan intézkedéseket, amelyek egy adott élelmiszer szokásos nevét vagy leíró nevét szabályozzák. Az uniós jogalkotó által e szokásos és leíró nevek tekintetében elfogadott fogalommeghatározásokra tekintettel ugyanis a nemzeti hatóságok e nevek terjedelmét nem határozhatják meg általános és absztrakt módon. Következésképpen előírt név meghatározásának hiányában a tagállamok a növényifehérje‑alapú élelmiszerek termelőit nem akadályozhatják általános és absztrakt tilalom útján abban, hogy eleget tegyenek azon kötelezettségüknek, hogy szokásos nevek vagy leíró nevek használatával tüntessék fel ezen élelmiszerek nevét. (
6
)
Konkrétabban, ami a tagállamok azon lehetőségét illeti, hogy általános és absztrakt intézkedéseket fogadjanak el a fogyasztóknak az állati fehérjék növényi fehérjékkel való helyettesítése miatt való megtévesztését érintő kockázat elkerülése érdekében, a Bíróság emlékeztet arra, hogy az 1169/2011 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének d) pontja és VI. melléklete A. részének 4. pontja az élelmiszerek alkotóelemeinek vagy összetevőinek helyettesítésére vonatkozik. Következésképpen e rendelet ezt a kérdést is egyedileg harmonizálja.
Ezenkívül a Bíróság pontosítja, hogy e rendelkezések kiterjednek arra a kérdésre is, hogy milyen tájékoztatást kell nyújtani a fogyasztóknak abban az esetben, ha az érintett élelmiszer összetétele teljes mértékben megváltozik. Az e rendelet által elérni kívánt, magas szintű fogyasztóvédelem (
7
) ugyanis veszélybe kerülhet, ha az élelmiszer valamely alkotóelemének vagy összetevőjének a más alkotóelemmel vagy összetevővel való helyettesítésére vonatkozó rendelkezések nem alkalmazandók abban az esetben, ha e helyettesítés olyan alkotóelemet vagy összetevőt érint, amely az élelmiszeren belül különösen jelentős, vagy akár annak az egyetlen alkotóelemét vagy összetevőjét képezi.
Következésképpen az említett rendelkezések olyan megdönthető vélelmet állítanak fel, amelynek értelmében az e rendelkezések által előírt módon szolgáltatott információk megfelelő védelmet nyújtanak a fogyasztók számára, beleértve azon egyetlen alkotóelem vagy összetevő teljes helyettesítésének az esetét is, amelyet érintően a fogyasztók arra számíthatnak, hogy a bizonyos kifejezést tartalmazó szokásos névvel vagy leíró névvel megjelölt élelmiszer azt tartalmazza.
Ha azonban valamely nemzeti hatóság úgy ítéli meg, hogy valamely élelmiszer értékesítésének vagy reklámozásának konkrét módja félrevezeti a fogyasztót, eljárást indíthat az érintett élelmiszeripari vállalkozóval szemben, aki felelős (
8
) az ezen élelmiszeren szereplő információkért, és akinek biztosítania kell ezen információk feltüntetését és helytállóságát, valamint bizonyítania kell, hogy a fent említett vélelem megdőlt.
Következésképpen a Bíróság az első két kérdésre válaszul megállapítja, hogy az 1169/2011 rendelet 7. és 17. cikkét, valamint VI. melléklete A. részének 4. pontját a 2. cikke (2) bekezdésének o) és p) pontjával, valamint 9. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azok az említett rendelet 38. cikkének (1) bekezdése értelmében egyedileg harmonizálják a fogyasztók azon kockázattal szembeni védelmét, hogy megtévesztésre kerülnek azáltal, hogy a hús‑ és a halászati ágazatból származó kifejezésekből álló – nem előírt névnek minősülő – neveket használnak olyan élelmiszerek leírásához, forgalmazásához vagy reklámozásához, amelyek állati fehérjék helyett – akár teljes mértékben – növényi fehérjéket tartalmaznak, és így az említett rendelkezésekkel ellentétes, ha valamely tagállam olyan nemzeti intézkedéseket fogad el, amelyek az ilyen nevek használatát szabályozzák vagy megtiltják.
A kérdést előterjesztő bíróság által feltett harmadik kérdés tekintetében a Bíróság megállapítja, hogy egyrészt a fent említett rendelkezések által végrehajtott egyedi harmonizáció nem akadálya annak, hogy valamely tagállam közigazgatási szankciókat írjon elő az e rendelkezésekből vagy az említett rendelkezéseknek megfelelő nemzeti intézkedésekből eredő előírások vagy tilalmak megsértése esetére. Másrészt a növényi fehérjék azon maximális arányának meghatározása, (
9
) amelyig megengedett az élelmiszereknek a bizonyos szokásos névvel vagy leíró névvel való megjelölése, egyenértékű e nevek használatának szabályozásával, anélkül azonban, hogy előírt név elfogadására kerülne sor. Márpedig, mivel az említett rendelkezések egyedileg harmonizálják e nevek használatát, a tagállamok e tekintetben nem fogadhatnak el intézkedést az uniós jog egységességének veszélyeztetése nélkül.
(
1
)	A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25 i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 304., 18. o.; helyesbítések: HL 2014. L 331., 40. o.; HL 2015. L 50., 48. o.; HL 2016. L 266., 7. o.; HL 2023. L 142., 41. o.).
(
2
)	Décret no 2022‑947, du 29 juin 2022, relatif à l’utilisation de certaines dénominations employées pour désigner des denrées comportant des protéines végétales (a növényi fehérjét tartalmazó élelmiszerek megjelölésére alkalmazott egyes nevek használatáról szóló, 2022. június 29‑i 2022‑947. sz. rendelet) (JORF, 2022. június 30., 3. sz. szöveg).
(
3
)	Décret no 2024‑144, du 26 février 2024, relatif à l’utilisation de certaines dénominations employées pour désigner les denrées alimentaires comportant des protéines végétales (a növényi fehérjét tartalmazó élelmiszerek megjelölésére alkalmazott egyes nevek használatáról szóló, 2024. február 26‑i 2024‑144. sz. rendelet) (JORF, 2024. február 27., 15. sz. szöveg).
(
4
)	Az 1169/2011 rendelet 2. cikke (2) bekezdésének n) pontja.
(
5
)	Ez a megállapítás a 2024‑144. sz. rendelet I. mellékletében felsorolt kifejezésekre is kiterjed.
(
6
)	Az 1169/2011 rendelet 38. cikkének (1) bekezdése.
(
7
)	Az 1169/2011 rendelet 1. cikkének az (1) és (3) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdése.
(
8
)	Az 1169/2011 rendelet 8. cikkének (1) és (2) bekezdése.
(
9
)	A 2022‑947. sz. rendelet 3. cikkének (1) bekezdése.