62024TJ0092_RES
Věc T‑92/24
ETI Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ
v.
Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
Rozsudek Tribunálu (třetího senátu) ze dne 3. září 2025
„(Průmyslový) vzor Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Evropské unie představující obal – Starší národní obrazová ochranná známka – Důvod neplatnosti – Použití rozlišovacího označení, jehož majitel má právo zakázat užití, v pozdějším (průmyslovém) vzoru – Článek 25 odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 6/2002 – Právo na obhajobu – Rozsah přezkumu prováděného odvolacím senátem“
(Průmyslové) vzory Evropské unie – Důvody neplatnosti – Použití rozlišovacího označení v pozdějším (průmyslovém) vzoru – Porovnání napadeného (průmyslového) vzoru a rozlišovacího označení – Relevantní veřejnost
[Nařízení Rady č. 6/2002, čl. 25 odst. 1 písm. e)]
(viz body 37, 54)
(Průmyslové) vzory Evropské unie – Důvody neplatnosti – Použití rozlišovacího označení v pozdějším (průmyslovém) vzoru – Použití označení vykazujícího podobnost s rozlišovacím označením – Zahrnutí
[Nařízení Rady č. 6/2002, čl. 25 odst. 1 písm. e)]
(viz body 38–40)
(Průmyslové) vzory Evropské unie – Důvody neplatnosti – Použití rozlišovacího označení v pozdějším (průmyslovém) vzoru – Porovnání napadeného (průmyslového) vzoru a rozlišovacího označení – Nebezpečí záměny
[Nařízení Rady č. 6/2002, čl. 25 odst. 1 písm. e); směrnice Evropského parlamentu a Rady 2015/2436, čl. 10 odst. 2 písm. b)]
(viz body 42, 43, 45, 100)
(Průmyslové) vzory Evropské unie – Důvody neplatnosti – Použití rozlišovacího označení v pozdějším (průmyslovém) vzoru – Porovnání napadeného (průmyslového) vzoru a rozlišovacího označení – Podobnost dotčených výrobků nebo služeb – Kritéria pro posouzení – Komplementární charakter výrobků nebo služeb
[Nařízení Rady č. 6/2002, čl. 25 odst. 1 písm. e)]
(viz body 48–51)
(Průmyslové) vzory Evropské unie – Důvody neplatnosti – Použití rozlišovacího označení v pozdějším (průmyslovém) vzoru – Porovnání napadeného (průmyslového) vzoru a rozlišovacího označení – (Průmyslový) vzor představující obal – Obrazová ochranná známka KRAX
[Nařízení Rady č. 6/2002, čl. 25 odst. 1 písm. e)]
(viz body 53, 55, 56, 75, 80, 84, 90, 94, 99)
Shrnutí
Tribunál, který zamítl žaloby na neplatnost podané společností Eti Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ, se poprvé vyjádřil k hmotnému právu použitelnému ratione temporis v oblasti (průmyslových) vzorů Evropské unie, zejména v rámci sporů podle čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002 (
1
), a upřesnil judikaturu vyplývající z tohoto ustanovení, jakož i způsoby jeho uplatňování.
Žalobkyně, společnost Eti Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ, podala u Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) tři přihlášky (průmyslových) vzorů: jednu dne 13. července 2007 [věc Eti v. EUIPO – Star Foods E.M. (Obal) (T-92/24)] a další dvě dne 28. října 2016 [věci Eti v. EUIPO – Star Foods E.M. (Dekorace pro sáčky k balení zboží) (T‑83/24) a Eti v. EUIPO – Star Foods E.M. (Dekorace pro sáčky k balení zboží) (T‑91/24)]. Tyto (průmyslové) vzory představují v případě dvou posledně zapsaných dekoraci pro sáčky k balení zboží a v případě prvního obal. Výrobky, pro které mají být tyto (průmyslové) vzory použity, odpovídají „sáčkům [obalům] (zdobení pro‑)“ a „obalům“ (
2
).
Dne 21. ledna 2019 podala společnost Star Foods E. M. SRL u EUIPO dva návrhy na prohlášení neplatnosti dvou z těchto (průmyslových) vzorů z důvodu, že užívání starších národních označení umožňuje zakázat užívání rozlišovacích označení ve zpochybněných (průmyslových) vzorech (
3
). Tyto návrhy byly založeny na starší rumunské slovní ochranné známce KRAX a třech starších rumunských obrazových ochranných známkách obsahujících slovní prvek „krax“, které byly všechny zapsány pro „přípravky z obilovin“. Dne 21. února 2020 podala tato společnost třetí návrh na prohlášení neplatnosti založený na rumunské obrazové ochranné známce KRAX zapsané pro takové výrobky, jako jsou „pochutiny, zvláště ty, které jsou vyráběny z obilovin expanzí a extruzí, s různými příchutěmi“.
Zrušovací oddělení těmto třem návrhům na prohlášení neplatnosti vyhovělo. Následně podala žalobkyně proti těmto rozhodnutím tři odvolání k odvolacímu senátu EUIPO, který je zamítl, když dospěl k závěru, že zrušovací oddělení bylo oprávněno prohlásit zpochybněné (průmyslové) vzory za neplatné na základě čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002, vykládaného ve spojení s čl. 36 odst. 2 písm. b) rumunského zákona o ochranných známkách, jelikož existuje nebezpečí záměny.
V této souvislosti podala žalobkyně k Tribunálu tři žaloby, kterými se domáhala zrušení těchto rozhodnutí.
Závěry Tribunálu
Tribunál nejprve konstatoval, že s ohledem na datum podání přihlášek k zápisu dvou (průmyslových) vzorů představujících dekoraci pro sáčky k balení zboží, a sice den 28. října 2016, který je rozhodný pro určení použitelného hmotného práva, se skutkové okolnosti projednávané věci řídí hmotněprávními ustanoveními nařízení č. 6/2002 v jeho dřívějším znění a rumunským zákonem o ochranných známkách v jeho znění platném k tomuto datu.
Pokud jde dále o tři dotčené (průmyslové) vzory, připomněl judikaturu v oblasti neplatnosti uvedené v čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002 v jeho dřívějším znění. Podle tohoto ustanovení lze totiž (průmyslový) vzor prohlásit neplatným, pokud je v pozdějším (průmyslovém) vzoru použito rozlišovací označení a právo Unie nebo právní předpisy dotyčného členského státu, které se na toto označení vztahují, poskytují majiteli označení právo zakázat takové užití. Podle judikatury může návrh na prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Společenství, založený na důvodu neplatnosti uvedeném v tomto ustanovení, uspět pouze tehdy, pokud je shledáno, že relevantní veřejnost postřehne, že v (průmyslovém) vzoru Společenství, který je předmětem tohoto návrhu, je užito rozlišovací označení uplatňované na podporu návrhu na prohlášení neplatnosti. Posouzení tohoto důvodu neplatnosti musí být založeno na tom, jak relevantní veřejnost vnímá rozlišovací označení uplatňované na podporu tohoto důvodu, jakož i na celkovém dojmu, který uvedené označení u této veřejnosti vyvolává.
Uvedený důvod neplatnosti přitom nutně nezahrnuje úplné a podrobné vyobrazení staršího rozlišovacího označení v pozdějším (průmyslovém) vzoru Společenství. I kdyby některé prvky dotyčného označení ve zpochybněném (průmyslovém) vzoru Společenství chyběly nebo do něj byly přidány jiné prvky, může se jednat o „užívání“ uvedeného označení, zejména pokud opominuté nebo přidané prvky mají druhořadý význam. To platí tím spíše, že veřejnost si uchová v paměti pouze nedokonalou představu o ochranných známkách zapsaných v členských státech nebo ochranných známkách Evropské unie. Tato úvaha platí pro všechny druhy rozlišovacích označení. V případě opominutí některých druhořadých prvků rozlišovacího označení použitého v pozdějším (průmyslovém) vzoru Společenství nebo v případě přidání takových prvků k tomuto označení si tedy relevantní veřejnost těchto změn dotčeného označení nutně nepovšimne. Naopak se může domnívat, že uvedené označení je v pozdějším (průmyslovém) vzoru Společenství použito tak, jak si ho uchovala v paměti. Z toho vyplývá, že se čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002 v jeho dřívějším znění použije, pokud je užíváno nejen označení totožné s označením uplatněným na podporu návrhu na prohlášení neplatnosti, ale rovněž podobné označení.
Kromě toho, pokud jde o rumunský zákon o ochranných známkách, Tribunál konstatoval, že podle čl. 36 odst. 2 písm. b) tohoto zákona může vlastník ochranné známky v podstatě požádat příslušný soudní orgán, aby zakázal třetím osobám, které nemají jeho souhlas, aby v obchodním styku užívaly označení, u něhož z důvodu jeho totožnosti nebo podobnosti s ochrannou známkou nebo z důvodu totožnosti nebo podobnosti výrobků nebo služeb, na nichž je označení umístěno, existuje nebezpečí záměny u veřejnosti, včetně nebezpečí asociace označení s ochrannou známkou. Toto ustanovení provádí v rumunském právu čl. 10 odst. 2 písm. b) směrnice 2015/2436 (
4
), jehož znění je totožné s čl. 5 odst. 1 písm. b) směrnice 2008/95 (
5
). V důsledku toho musí být pojem „nebezpečí záměny“ ve smyslu čl. 36 odst. 2 písm. b) uvedeného zákona vykládán ve světle judikatury týkající se čl. 5 odst. 1 písm. b) směrnice 2008/95 a čl. 10 odst. 2 písm. b) směrnice 2015/2436. Ve smyslu posledně uvedeného ustanovení konkrétně „nebezpečí záměny“ spočívá v tom, že se veřejnost může domnívat, že dotčené výrobky nebo služby pocházejí od stejného podniku či od podniků hospodářsky propojených. Existence nebezpečí záměny u veřejnosti musí být posuzována globálně, přičemž musí být zohledněny všechny relevantní faktory projednávané věci.
Konečně ve světle těchto úvah Tribunál uvedl, že se toto řízení týká rozsahu ochrany ochranné známky, a konkrétně otázky, zda vlastník uvedené starší ochranné známky může nechat zakázat užívání svého rozlišovacího označení ve zpochybněném (průmyslovém) vzoru. Nezohledňuje tudíž dojem vyvolaný u informovaného uživatele nebo individuální a novou povahu zpochybněného (průmyslového) vzoru ve smyslu článků 4 až 6 nařízení č. 6/2002.
Tribunál tedy v návaznosti na svůj přezkum týkající se existence nebezpečí záměny, pokud jde o obchodní původ výrobků ve smyslu čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002 v jeho dřívějším znění, vykládaného ve spojení s čl. 36 odst. 2 písm. b) rumunského zákona o ochranných známkách, rozhodl, že se odvolací senát nedopustil žádného pochybení, když dospěl k závěru, že takové nebezpečí existuje.
(
1
) – Nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. 2002, L 003, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 142).
(
2
) – Tyto výrobky náležejí do tříd 32.00 a 9.03 ve smyslu Locarnské dohody, kterou se stanoví mezinárodní třídění průmyslových vzorů ze dne 8. října 1968, v pozměněném znění.
(
3
) – Důvod uvedený v čl. 25 odst. 1 písm. e) nařízení č. 6/2002 v dřívějším znění ve spojení s čl. 36 odst. 2 písm. b) a c) lege nr. 84 privind mărcile și indicațiile geografice (zákon č. 84 o ochranných známkách a zeměpisných označeních) ze dne 15. dubna 1998 (Monitorul Oficial al României, č. 337, ze dne 8. května 2014, dále jen „rumunský zákon o ochranných známkách“).
(
4
) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 ze dne 16. prosince 2015, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 2015, L 336, s. 1).
(
5
) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 2008, L 299, s. 25).