62021TJ0598_RES
Predmet T-598/21
European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi)
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (deseto vijeće) od 4. listopada 2023.
„Zaštitne mjere – Tržište proizvoda od čelika – Uvoz određenih proizvoda od čelika – Provedbena uredba (EU) 2021/1029 – Tužba za poništenje – Pravni interes – Procesna legitimacija – Dopuštenost – Produljenje zaštitne mjere – Nužnost – Prijetnja ozbiljne štete – Mjere prilagodbe – Interes Unije – Očita pogreška u ocjeni”
Tužba za poništenje – Fizičke ili pravne osobe – Pravni interes – Nužnost stvarnog i postojećeg interesa – Tužba koja može donijeti korist tužitelju – Tužba protiv uredbe o produljenju zaštitnih mjera u obliku sustava carinskih kvota – Tužba koju je podnijela strukovna udruga za obranu i zastupanje uvoznika predmetnog proizvoda – Dopuštenost
(čl. 263. četvrti stavak UFEU-a)
(t. 24.-36.)
Tužba za poništenje – Fizičke ili pravne osobe – Pojam regulatornog akta u smislu članka 263. četvrtog stavka UFEU-a – Svi akti opće primjene osim zakonodavnih akata – Uredba o produljenju zaštitne mjere u obliku sustava carinskih kvota – Uključenost
(čl. 263. četvrti stavak UFEU-a; Uredba Komisije 2021/1029)
(t. 43.-45.)
Tužba za poništenje – Fizičke ili pravne osobe – Regulatorni akti – Akti koji ne podrazumijevaju provedbene mjere i izravno se odnose na tužitelja – Pojam izravnog utjecaja – Kriteriji – Akt koji izravno proizvodi učinke na pravni položaj tužitelja – Uredba Komisije o uvođenju zaštitne mjere u obliku sustava carinskih kvota – Tužba koju je podnijela strukovna udruga za obranu i zastupanje uvoznika predmetnog proizvoda – Izravan utjecaj na zastupljene članove
(čl. 263. st. 4. UFEU-a; Uredba Komisije 2021/1029)
(t. 46.-52.)
Tužba za poništenje – Fizičke ili pravne osobe – Regulatorni akti – Akti koji ne podrazumijevaju provedbene mjere i izravno se odnose na tužitelja – Pojam provedbenih mjera – Kriteriji – Uredba Komisije o uvođenju zaštitne mjere u obliku sustava carinskih kvota – Sustav kvota koji proizvodi pravne učinke koji ne ovise o provedbenim mjerama – Dopuštenost
(čl. 263. st. 4. UFEU-a; Uredba Komisije 2021/1029)
(t. 57.-61.)
Zajednička trgovinska politika – Zajednička pravila za uvoz – Zaštitne mjere – Diskrecijska ovlast institucija – Sudski nadzor – Granice
(t. 67.)
Zajednička trgovinska politika – Zajednička pravila za uvoz – Zaštitne mjere – Uredba o produljenju zaštitne mjere u obliku sustava carinskih kvota – Pretpostavke – Produljenje potrebno za sprečavanje ili popravljanje ozbiljne štete – Čimbenici koje je potrebno uzeti u obzir
(Uredba 2015/478 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 19. st. 2. t. (a))
(t. 72.-93.)
Zajednička trgovinska politika – Zajednička pravila za uvoz – Zaštitne mjere – Uredba o produljenju zaštitne mjere u obliku sustava carinskih kvota – Pretpostavke – Dokaz o prilagodbama proizvođača iz Unije
(Uredba br. 2015/478 Europskog parlamenta i Vijeća, čl.19. st. 2. t. (b))
(t. 95.-101.)
Zajednička trgovinska politika – Zajednička pravila za uvoz – Zaštitne mjere – Uredba o produljenju zaštitne mjere u obliku sustava carinskih kvota – Interes Unije za produljenje zaštitne mjere – Kriteriji za ocjenu
(Uredba 2015/478 Europskog parlamenta i Vijeća)
(t. 106.-119.)
Kratak prikaz
U okviru politike trgovinske zaštite Unije, Europska komisija primijenila je prethodni nadzor na uvoz određenih proizvoda od čelika podrijetlom iz određenih trećih zemalja (u daljnjem tekstu: predmetni proizvod). S obzirom na statističke podatke koji su na temelju toga prikupljeni, pokrenula je ispitni postupak nakon kojeg je zaključila da postoji prijetnja ozbiljne štete industriji čelika Unije za većinu predmetnih kategorija proizvoda. Posljedično, uvela je privremenu zaštitnu mjeru protiv uvoza predmetnih proizvoda od čelika (
1
), a zatim konačnu zaštitnu mjeru (
2
) u obliku specifičnih carinskih kvota po kategoriji (
3
). Tako uspostavljeni zaštitni mehanizam ima dvije faze, pri čemu se prva sastoji od uvođenja carinskih kvota u visini koja omogućava održavanje uobičajenih trgovinskih tokova po kategoriji proizvoda, a druga od primjene dodatne pristojbe na uvoz, po stopi od 25 %, kada su premašeni utvrđeni količinski pragovi tih carinskih kvota (u daljnjem tekstu: carinska stopa izvan kvote) (
4
). Komisija je 24. lipnja 2021., Uredbom 2021/1029 (
5
), produljila navedenu mjeru za razdoblje od tri godine, do 30. lipnja 2023. (u daljnjem tekstu: pobijana uredba).
Tužitelj, European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi), udruženje poduzetnika Europske unije koje zastupa interese uvoznika, distributera, trgovaca i prerađivača u pogledu neintegriranog čelika, nehrđajućeg čelika i metalnih proizvoda, podnio je tužbu za poništenje pobijane uredbe.
Opći sud je tu tužbu, iako ju je proglasio dopuštenom, odbio po pitanju merituma. U svojoj presudi on osobito iznosi pojašnjenja o uvjetima koji se zahtijevaju za priznavanje pravnog interesa i procesne legitimacije udruženja koje zastupa interese uvoznika, distributera, trgovaca i prerađivača predmetnog proizvoda u svrhu tužbe za poništenje akta kojim se uvodi zaštitna mjera.
Ocjena Općeg suda
Kao prvo, Opći sud ispituje i zaključuje da je tužba dopuštena, odbacujući u tu svrhu Komisijinu argumentaciju koja se temelji na nepostojanju tužiteljeva pravnog interesa i procesne legitimacije.
Kada je riječ o tužiteljevu pravnom interesu, Opći sud smatra da poništenje pobijane uredbe samo po sebi može imati pravne posljedice za tužitelja te mu donijeti korist.
Naime, kao prvo, takvo bi poništenje bilo usporedivo s potpunom liberalizacijom carinskih kvota, što bi tužitelju omogućilo da svoju djelatnost obavlja u okviru pravnog sustava bez ograničenja povezanih s kvantitativnim pragovima.
Kao drugo, tužiteljev interes je postojeći i stvaran jer mogućnost primjene carinske stope izvan kvote postoji na dan podnošenja tužbe. Taj je interes također konkretan jer je sustav kvota bio na snazi na datum primjene pobijane uredbe.
Kao treće, postojanje tužiteljeva pravnog interesa ne može se uvjetovati nametanjem carinske stope izvan kvote. Naime, s jedne strane, tužitelj se ne ograničava na osporavanje uvođenja te carinske stope, nego osporava sustav kvota čijim se samim postojanjem mijenja pravni položaj njegovih članova. S druge strane, uvjetovanje postojanja tužiteljeva pravnog interesa nametanjem carinske stope izvan kvote moglo bi imati za posljedicu obvezivanje tužitelja da uveze količine iznad količinskih pragova kako bi mogao osporavati navedeni sustav i da zanemari nepovoljnu situaciju koju predstavlja sâma primjena takvog sustava.
Naposljetku, Komisija uzalud tvrdi da je Opći sud u ranijoj presudi (
6
) odbacio pretpostavku da će carinske kvote proizvoditi učinke. Naime, u toj se presudi Opći sud nije izjasnio o dopuštenosti tužbe koja mu je podnesena, nego o postojanju očite pogreške u ocjeni u Komisijinoj analizi, tako da razmatranja na koja se poziva Komisija nisu relevantna u okviru ispitivanja tužiteljeva pravnog interesa u ovom slučaju.
Kad je riječ o tužiteljevoj procesnoj legitimaciji, Opći sud presuđuje da on, kao predstavničko udruženje, ima procesnu legitimaciju, na temelju trećeg dijela rečenice četvrtog stavka članka 263. UFEU-a, protiv pobijane uredbe. U tom pogledu podsjeća na to da, u skladu s tom odredbom, predstavničko udruženje može podnijeti tužbu za poništenje akta koji joj nije upućen pod uvjetom da je pobijani akt regulatorni akt koji se izravno odnosi na njegove članove, a ne podrazumijeva provedbene mjere.
U ovom slučaju Opći sud najprije potvrđuje regulatornu narav pobijane uredbe s obzirom na njezinu opću primjenu te na način njezina donošenja, pri čemu ona nije zakonodavni akt.
Taj sud potom utvrđuje da ta uredba izravno utječe na tužiteljeve članove jer, kao prvo, proizvodi izravne učinke na njihov pravni položaj: njome se, naime, utvrđuju pravni okvir i uvjeti u kojima ti članovi mogu uvoziti u Uniju, u smislu obujma i cijene, pri čemu njihovi proizvodi od sada podliježu sustavu kvota te se više ne puštaju u slobodni promet u Uniji, kojim se ne nalaže ni utvrđivanje količina ni Komisijino odobrenje. Kao drugo, pobijana uredba ne ostavlja nikakvu diskrecijsku ovlast nadležnim tijelima države članice u okviru provedbe zaštitne mjere, kako u okviru prve faze zaštitnog mehanizma, s obzirom na to da sustav kvota stupa na snagu na datum primjene pobijane uredbe, tako i u okviru druge faze tog mehanizma, pri čemu su nadležna tijela dužna primijeniti carinsku stopu izvan kvote nakon što se carinske kvote iscrpe.
Naposljetku, Opći sud potvrđuje da navedena uredba ne podrazumijeva provedbene mjere u pogledu tužiteljevih članova. Naime, stvaranje pravnih učinaka sustava kvota ne ovisi ni o kakvoj provedbenoj mjeri. Iz toga slijedi da prije iscrpljivanja carinske kvote ne postoje provedbene mjere koje bi tužiteljevi članovi na čiji pravni položaj utječe uspostava sustava kvota mogli osporavati pred nacionalnim sudovima.
Što se tiče merituma, Opći sud odbija, kao prvo, tužbeni razlog koji se temelji na povredi članka 19. Osnovne uredbe o zaštitnim mjerama (
7
), s obzirom na to da Komisija nije počinila očitu pogrešku u ocjeni time što je zaključila da su ispunjeni uvjeti za produljenje zaštitnih mjera na temelju te odredbe (
8
).
Na drugom mjestu, Opći sud odbija razlog koji se temelji na očitim pogreškama koje je Komisija počinila prilikom ocjene interesa Unije za produljenje zaštitne mjere, s obzirom na to da tužitelj nije dokazao njihovo postojanje.
S obzirom na ta razmatranja, Opći sud odbija tužbu u cijelosti.
(
1
)	Provedbena uredba (EU) 2018/1013 od 17. srpnja 2018. o uvođenju privremenih zaštitnih mjera u vezi s uvozom određenih proizvoda od čelika (SL 2018., L 181, str. 39.).
(
2
)	Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/159 оd 31. siječnja 2019. o uvođenju konačnih zaštitnih mjera protiv uvoza određenih proizvoda od čelika (SL 2019., L 31, str. 27.)
(
3
)	Provedbenom uredbom (EU) 2019/159 utvrđena je specifična carinska kvota po zemljama za zemlje koje imaju znatan interes kao dobavljači i „preostala” carinska kvota za druge zemlje izvoznice u Uniju.
(
4
)	Uredba 2019/159, uvodne izjave 164. do 180.
(
5
)	Provedbena uredba Komisije (EU) 2021/1029 оd 24. lipnja 2021. o izmjeni Provedbene uredbe Komisije (EU) 2019/159 radi produljenja zaštitne mjere protiv uvoza određenih proizvoda od čelika (SL 2021., L 225, str. 1.)
(
6
)	Presuda od 20. listopada 2021., Novolipetsk Steel/Komisija, T-790/19, EU:T:2021:706
(
7
)	Uredba (EU) 2015/478 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2015. o zajedničkim pravilima za uvoz (SL 2015., L 83, str. 16.)
(
8
)	Na temelju te odredbe, zaštitna mjera može se produljiti ako se utvrdi da je takvo produljenje potrebno za sprečavanje ili otklanjanje ozbiljne štete (članak 19. stavak 2. točka (a)) i ako se utvrdi da postoje dokazi da proizvođači iz Unije provode prilagodbe (članak 19. stavak 2. točka (b)).