62021CJ0653
EUROOPA KOHTU OTSUS (kaheksas koda)
23. märts 2023 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Siseturg – Masinaid, pinge all olevaid elektriseadmeid ja surveseadmeid puudutavate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamine – Direktiiv 2006/42/EÜ – Direktiiv 2014/35/EL – Direktiiv 2014/68/EL – „CE-märgis“ – Nendes direktiivides ette nähtud olulistele ohutusnõuetele täiendavate nõuete kehtestamine riigisiseste õigusnormidega – Tingimused – Liikmesriigi ohutusalased õigusnormid, mis reguleerivad üldkasutatavates hoonetes tule- ja paanikaohu vältimist
Kohtuasjas C‑653/21,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Conseil d’État’ (Prantsusmaa kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) 16. juuli 2021. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 27. oktoobril 2021, menetluses
Syndicat Uniclima
versus
Ministre de l’Intérieur,
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda),
koosseisus: koja president M. Safjan, kohtunikud N. Piçarra (ettekandja) ja N. Jääskinen,
kohtujurist: J. Kokott,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Syndicat Uniclima, esindaja: avocat A. Le Mière,
–
Prantsuse valitsus, esindajad: A.‑L. Desjonquères ja N. Vincent,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: P. Ondrůšek, E. Sanfrutos Cano ja F. Thiran,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
otsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiivi 2006/42/EÜ, mis käsitleb masinaid ja millega muudetakse direktiivi 95/16/EÜ (ELT 2006, L 157, lk 24), artikli 6 lõiget 1 ja artikli 7 lõiget 1, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/35/EL teatavates pingevahemikes kasutatavate elektriseadmete turul kättesaadavaks tegemist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT 2014, L 96, lk 357) artikli 2 punkti 14 ja artiklit 4, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/68/EL surveseadmete turul kättesaadavaks tegemist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT 2014, L 189, lk 164) artikli 2 punkti 31 ja artikli 3 lõiget 2 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrust (EL) nr 517/2014 fluoritud kasvuhoonegaaside kohta ja määruse (EÜ) nr 842/2006 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2014, L 150, lk 195).
2
Taotlus on esitatud ametiühingu Uniclima ja Ministre de l’Intérieuri (Prantsusmaa siseminister) vahelises kohtuvaidluses selle üle, kas 10. mai 2019. aasta määrus, millega muudetakse 25. juuni 1980. aasta määrust, millega kiidetakse heaks üldkasutatavates hoonetes tule- ja paanikaohu vältimise eeskirja üldsätted (arrêté du 10 mai 2019 modifiant l’arrêté du 25 juin 1980 portant approbation des dispositions générales du règlement de sécurité contre les risques d’incendie et de panique dans les établissements recevant du public (ERP); JORF, 17.5.2019, tekst nr 20), on õiguspärane.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Määrus nr 517/2014
3
Määruse nr 517/2014 artiklis 1 on sätestatud:
„Käesoleva määruse eesmärgiks on keskkonna kaitsmine fluoritud kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise kaudu. Käesolevas määruses:
a)
sätestatakse eeskirjad fluoritud kasvuhoonegaaside piiramiseks, kasutamiseks, kokkukogumiseks ja hävitamiseks ning sellega seotud lisameetmed;
b)
kehtestatakse turule laskmise tingimused teatavatele toodetele ja seadmetele, mis sisaldavad või mille käitamiseks on vaja fluoritud kasvuhoonegaase;
c)
kehtestatakse fluoritud kasvuhoonegaaside eriotstarbel kasutamise tingimused ning
d)
kehtestatakse fluorosüsivesinike turule laskmise koguselised piirnormid.“
Direktiiv 2014/68
4
Direktiivi 2014/68 põhjendustes 37 ja 62 on märgitud:
„(37)
Surveseadmed ja -seadmestikud peaksid üldjuhul kandma CE-märgist […], mis näitab surveseadme või -seadmestiku nõuetelevastavust [ja] on kogu vastavushindamist selle laiemas tähenduses hõlmava menetluse nähtav tulem. […] Käesolev direktiiv peaks sätestama eeskirjad CE-märgise tootele kinnitamise kohta.
[…]
(62)
[…] käesoleva direktiivi [eesmärk on] tagada turulolevate surveseadmete ja -seadmestike vastavus nõuetele, millega tagatakse inimeste tervise ja ohutuse ja koduloomade või vara turvalisuse kõrgetasemelise kaitse ning ühtlasi siseturu toimimine […]“.
5
Selle direktiivi artiklis 1 on sätestatud:
„1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse selliste surveseadmete ja ‑seadmestike projekteerimise, valmistamise ja vastavushindamise suhtes, mille maksimaalne lubatud rõhk PS ületab 0,5 baari.
2.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmise suhtes:
[…]
f)
seadmed, […] mis on reguleeritud järgmiste direktiividega:
i)
[…] direktiiv 2006/42[…]
[…]
iii)
[…] direktiiv 2014/35[…]
[…]“.
6
Nimetatud direktiivi artiklis 2 on sätestatud:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
6)
„seadmestik“ – tootja poolt mitmest surveseadmest koostatud kogum, mis moodustab ühendatud ja funktsionaalse terviku;
[…]
15)
„turul kättesaadavaks tegemine“ – surveseadme või -seadmestiku tasu eest või tasuta tarnimine [Euroopa Liidu] turule kaubandustegevuse käigus kas turustamiseks või kasutamiseks;
[…]
17)
„kasutuselevõtt“ – surveseadme või -seadmestiku esmakordne kasutamine kasutaja poolt;
[…]
31)
„CE-märgis“ – märgis, millega tootja kinnitab, et surveseade või -seadmestik vastab märgise tootele paigaldamist sätestavate liidu ühtlustamisaktide alusel kohaldatavatele nõuetele;
[…]“.
7
Sama direktiivi artikli 3 „Turul kättesaadavaks tegemine ja kasutuselevõtt“ lõigetes 1 ja 2 on ette nähtud:
„1.   Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et surveseadmeid ja -seadmestikke võib turul kättesaadavaks teha ja kasutusele võtta ainult siis, kui need nõuetekohase paigaldamise ja hooldamise ning ettenähtud otstarbel kasutamise korral vastavad käesoleva direktiivi nõuetele.
2.   Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide õigust sätestada nõudeid, mida nad peavad vajalikuks, et tagada inimeste ja eelkõige töötajate kaitstus kõnealuste surveseadmete või -seadmestike kasutamise korral, tingimusel et see ei tähenda, et surveseadmeid või ‑seadmestikke muudetakse käesolevas direktiivis määratlemata viisil.“
8
Direktiivi 2014/68 artikli 5 lõike 1 esimeses lõigus on sätestatud:
„Liikmesriigid ei keela, piira ega takista survest tuleneva ohu alusel surveseadmete või -seadmestike turul kättesaadavaks tegemist või kasutuselevõtmist tootja poolt määratletud tingimustel, kui need seadmed või seadmestikud vastavad käesolevale direktiivile.“
9
Selle direktiivi artiklis 40 „Menetlus surveseadmete või -seadmestike jaoks, mis kujutavad endast ohtu riiklikul tasandil“ on ette nähtud:
„1.   Kui ühe liikmesriigi turujärelevalveasutustel on piisavalt põhjust uskuda, et käesoleva direktiiviga hõlmatud surveseade või -seadmestik kujutab endast ohtu inimeste tervisele või ohutusele või koduloomadele või varale, viivad nad läbi asjaomase seadme või -seadmestiku hindamise, lähtudes kõigist käesolevas direktiivis sätestatud sellekohastest nõuetest. […]
Kui turujärelevalveasutused leiavad esimeses lõigus nimetatud hindamise käigus, et surveseade või -seadmestik ei vasta käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele, nõuavad nad viivitamata, et asjaomane ettevõtja võtaks kõik vajalikud parandusmeetmed, et surveseade või -seadmestik nimetatud nõuetega vastavusse viia, või kõrvaldaks selle surveseadme või -seadmestiku turult või võtaks selle tarbijalt tagasi mõistliku aja jooksul, mille nad ohu laadi arvestades määravad.
[…]
4.   Kui asjaomane ettevõtja ei võta lõike 1 teises lõigus osutatud tähtaja jooksul piisavaid parandusmeetmeid, võtavad turujärelevalveasutused kõik asjakohased ajutised meetmed, et keelata või piirata surveseadme või -seadmestiku kättesaadavaks tegemist nende riigisisesel turul, see turult kõrvaldada või tagasi võtta.
Turujärelevalveasutused teavitavad viivitamata [Euroopa K]omisjoni ja teisi liikmesriike kõnealustest meetmetest.
[…]“.
10
Direktiivi artikli 41 „Liidu kaitsemeetmete menetlus“ lõikes 2 on sätestatud:
„Kui riigisisest meedet peetakse põhjendatuks, võtavad kõik liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada nõuetele mittevastava seadme või seadmestiku kõrvaldamine oma turult, ja teavitavad sellest komisjoni. Kui riigisisest meedet peetakse põhjendamatuks, tunnistab asjaomane liikmesriik kõnealuse meetme kehtetuks.“
Riigisisene õigus
11
25. juuni 1980. aasta määruse, millega kiidetakse heaks üldkasutatavates hoonetes tule- ja paanikaohu vältimise eeskirja üldsätted (JORF, 14.8.1980), 10. mai 2019. aasta määruse järgselt muudetud redaktsioonis (edaspidi „25. juuni 1980. aasta määrus“), artikli CH 35, mis käsitleb külmaaineid kasutavaid seadmeid ja seadistisi, lõike 3 „Sätted, mida kohaldatakse tuleohtlike külmaainete kasutamise korral“ esimene lõik näeb ette, et selle lõike teiste lõikude norme „ei kohaldata hermeetiliselt suletud seadmetele, millel on CE‑märgis“.
12
Nendest sätetest osas keelatakse lahtivõetavate liitmike kasutamine tuleohtlikke külmaaineid edastavates torudes, v.a üksuste ühendamiseks, ning osas nähakse ette nõue kaitsta neid torusid purunemissohu eest ja paigaldada need teatud miinimumkõrgusele põrandast, samuti piiratakse osa sätetega vedelas olekus külmaaineid sisaldavate torude sisediameetrit, nõutakse neid aineid sisaldavate üksuste soojusisolatsiooni teatud klassist materjalidega ning määratakse kindlaks tuleohtliku külmaaine kogus, mis nende seadmete jahutuskontuurides ringelda võib.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
13
Ametühing Uniclima palub eelkõige, et eelotsusetaotluse esitanud kohus tühistaks 25. juuni 1980. aasta määruse artikli CH 35 lõike 3 esimese lõigu, väites, et sellega kehtestatud tingimus, mille kohaselt pinge all olevad masinad, elektriseadmed või surveseadmed peavad olema hermeetiliselt suletud, kujutab endast täiendavat nõuet lisaks nendele, mis on ette nähtud direktiivis 2006/42, direktiivis 2014/35 ja direktiivis 2014/68, kuigi neil seadmetel on CE-märgis ja need vastavad seega nende direktiivide nõuetele. Järelikult ei ole selline tingimus mitte ainult vastuolus nimetatud direktiividega, vaid ka ELTL artiklitega 34–36.
14
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul tuleneb eelkõige direktiivi 2014/68 artikli 2 punktist 31 ja artikli 3 lõikest 2, et kui selle direktiivi kohaldamisalasse kuuluv seade vastab selles aktis ette nähtud olulistele ohutusnõuetele – mida kinnitab CE-märgis seadmel –, võib see liidu turul vabalt liikuda.
15
See kohus märgib lisaks, et 25. juuni 1980. aasta määruse artikli CH 35 lõike 3 esimese lõigu kohaselt ei kohaldata ohutusnõudeid, mis on selles sättes ette nähtud tuleohtlike külmaainete kasutamisele üldkasutatavatesse hoonetesse paigaldatud seadmetes, CE-märgisega seadmetele, kuid tingimusel, et need seadmed on „hermeetiliselt suletud“.
16
Neil asjaoludel otsustas Conseil d’État (Prantsusmaa kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas [direktiividega 2006/42, 2014/35 ja 2014/68] ette nähtud ühtlustamine lubab liikmesriikidel nende direktiivide kohaldamisalasse kuuluvate seadmete suhtes ohutusnõudeid kehtestada, ning kui jah, siis millistel tingimustel ja millises ulatuses, kui need ohutusnõuded ei eelda nende seadmete muutmist, mis vastavad nende direktiivide nõuetele, nagu näitab neile paigaldatud CE-märgis?
2.
Kas nende direktiividega nõutav ühtlustamine lubab liikmesriikidel sätestada – üksnes nende seadmete kasutamiseks üldkasutatavates hoonetes ja arvestades tuleohutusega seotud erilisi riske – ohutusnõudeid, mis võivad eeldada selliste seadmete muutmist, mis siiski vastavad nende direktiivide nõuetele, nagu kinnitab ka neile paigaldatud CE-märgis?
3.
Kas juhul, kui eelmisele küsimusele vastatakse eitavalt, oleks jaatav vastus võimalik, kui kõnealused ohutusnõuded hakkaksid kehtima esiteks ainult sel puhul, kui samades seadmetes kasutatakse fluoritud kasvuhoonegaaside asemel tuleohtlikke külmaaineid vastavalt eesmärkidele, mida taotletakse [määrusega nr 517/2014], ja teiseks puudutaksid need ohutusnõuded ainult neid seadmeid, mis küll vastavad nende direktiivide nõuetele, kuid ei ole tuleohtlike külmaainete kasutamisel tekkida võivat tuleohtu arvestades sama ohutud nagu hermeetiliselt suletud seadmed?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
17
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimused puudutavad seda, kuidas tõlgendada direktiive 2006/42, 2014/35 ja 2014/68, mis kõik võeti vastu ELTL artikli 114 alusel ja sisaldavad samasuguseid sätteid, mille eesmärk on ühtlustada tingimused, mille alusel CE-märgisega seadmed turul kättesaadavaks tehakse ja kasutusele võetakse, et mitte tagada ainult nende seadmete vaba liikumine liidus, vaid muu hulgas ka inimeste tervise ja ohutuse kõrgetasemeline kaitse.
18
Lisaks nähtub direktiivi 2014/68 artikli 1 lõike 2 punkti f alapunktidest i ja iii, et need kolm direktiivi ei ole kumulatiivselt kohaldatavad. Seega, kui seadmed kuuluvad konkreetselt ühe direktiivi kohaldamisalasse, ei ole teised direktiivid kohaldatavad.
19
Eeltoodut arvestades tuleb analüüsida eelotsuse küsimusi, lähtudes direktiivist 2014/68, kusjuures olgu täpsustatud, et viimati nimetatud direktiivi sätete tõlgendus kehtib mutatis mutandis direktiivide 2006/42 ja 2014/35 vastavate sätete kohta.
20
Oma küsimustega, mida tuleb analüüsida koos, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2014/68 artikli 3 lõiget 2 koostoimes selle direktiivi artikli 2 punktiga 31 ja artikli 5 lõike 1 esimese lõiguga tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis selleks, et kaitsta inimeste tervist ja ohutust üldkasutatavates hoonetes tulekahju eest, kehtestavad tuleohtlikke külmaaineid kasutavatele surveseadmetele ja ‑seadmestikele nõuded, mis ei kuulu selle direktiiviga ette nähtud oluliste ohutusnõuete hulka, kuid mida tuleb järgida nende seadmete turul kättesaadavaks tegemiseks või kasutusele võtmiseks isegi siis, kui neil on CE-märgis.
21
Direktiivi 2014/68 artikli 1 lõike 1 kohaselt kohaldatakse seda direktiivi selliste surveseadmete ja -seadmestike projekteerimise, valmistamise ja vastavushindamise suhtes, mille maksimaalne lubatud rõhk PS ületab 0,5 baari. Selle direktiivi artikli 3 lõige 1 näeb sisuliselt ette, et liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et neid seadmeid ja seadmestikke võib selle direktiivi artikli 2 punktide 15 ja 17 tähenduses turul kättesaadavaks teha ja kasutusele võtta ainult siis, kui need vastavad direktiivi nõuetele. Nimetatud direktiivi I lisas on selleks sätestatud „olulised ohutusnõuded“, mida tuleb järgida.
22
Direktiivi 2014/68 artikli 5 lõike 1 esimene lõik täpsustab, et liikmesriigid ei keela, piira ega takista survest tuleneva ohu alusel surveseadmete või ‑seadmestike turul kättesaadavaks tegemist või kasutuselevõtmist tootja poolt määratletud tingimustel, kui need seadmed või seadmestikud vastavad sellele direktiivile ja kannavad CE‑märgist, et mitte seada ohtu liikmesriikide riigisisese õiguse sätete ühtlustamise eesmärki, mida see direktiiv taotleb, nagu on märgitud selle põhjenduses 62 (vt seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. mai 1997. aasta direktiiviga 97/23/EÜ surveseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT 1997, L 181, lk 1), mis tunnistati kehtetuks direktiiviga 2014/68, 10. veebruari 2022. aasta kohtuotsus DIMCO Dimovasili M.I.K.E., C‑499/20, EU:C:2022:93, punktid 22 ja 25).
23
Direktiivi 2014/68 artikli 2 punkti 31 kohaselt koostoimes direktiivi põhjendusega 37 võimaldab „CE-märgis“ tootjal kinnitada, et surveseade või ‑seadmestik vastab märgise tootele paigaldamist sätestavate liidu ühtlustamisaktide alusel kohaldatavatele nõuetele. Niisiis kinnitab see märgis, et need seadmed ja seadmestikud vastavad nendele nõuetele, ning väljendab üldise, laias tähenduses vastavushindamist hõlmava protsessi nähtavat tagajärge.
24
Sellest järeldub, et liikmesriigid ei või kehtestada CE-märgisega seadmetele ja seadmestikele nende turulelaskmiseks või kasutuselevõtmiseks täiendavaid nõudeid, mis lisanduvad direktiivi 2014/68 I lisas esitatud olulistele ohutusnõuetele.
25
Siiski annab selle direktiivi artikli 3 lõige 2 liikmesriikidele õiguse kehtestada nõudeid, mida nad peavad vajalikuks, et tagada inimeste ja eelkõige töötajate kaitstus kõnealuste surveseadmete või -seadmestike kasutamise korral, tingimusel et see ei tähenda, et nimetatud surveseadmeid või -seadmestikke muudetakse nimetatud direktiivis määratlemata viisil. Seda sätet tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis kehtestavad surveseadmete või ‑seadmestike, sealhulgas CE-märgisega seadmete ja seadmestike paigaldamisele või kasutussevõtmisele inimeste ohutuse tagamiseks teatud nõuded, kui need õigusnormid ei too kaasa nende seadmete või seadmestike mis tahes muutmist ega kujuta endast ELTL artiklitega 34 ja 36 keelatud piirangut (vt selle kohta 10. veebruari 2022. aasta kohtuotsus DIMCO Dimovasili M.I.K.E., C‑499/20, EU:C:2022:93, punktid 26–28).
26
Käesolevas kohtuasjas nähtub Euroopa Kohtu käsutuses olevatest andmetest, et 25. juuni 1980. aasta määruse kohaselt on üldkasutatavates hoonetes tuleohtlikke külmaaineid kasutavate seadmete kasutamise tingimuseks, et järgitakse teatavat hulka nõudeid, millele on viidatud käesoleva kohtuotsuse punktis 12. Kuid 25. juuni 1980. aasta määruse artikli CH 35 lõike 3 esimene lõik näeb ette, et need nõuded ei ole tuleohtlikke külmaaineid kasutavatele CE-märgisega seadmetele kohaldatavad juhul, kui need on hermeetiliselt suletud.
27
Niisugune nõue ei ole aga direktiivis 2014/68, eelkõige selle I lisas, ette nähtud oluliste ohutusnõuete hulgas. Ent nagu on ka märgitud käesoleva kohtuotsuse punktides 24 ja 25, ei hõlma direktiivi 2014/68 artikli 3 lõige 2 täiendavaid nõudeid CE-märgisega seadmete ja seadmestike turul kättesaadavaks tegemisele ja kasutuselevõtmisele. Seetõttu ei ole liikmesriikidel lubatud niisuguseid täiendavaid nõudeid kehtestada, olenemata sellest, kas nendest tulenevalt neid seadmeid või seadmestikke muudetakse või mitte.
28
Neil asjaoludel ja vastupidi sellele, mida väidab Prantsuse valitsus, ei või liikmesriigid, sealhulgas „ainult nende seadmete kasutamiseks üldkasutatavates hoonetes ja arvestades erilisi tuleohutusriske“, kehtestada nende seadmete turul kättesaadavaks tegemise ja kasutuselevõtu suhtes täiendavaid nõudeid lisaks neile, mis on ette nähtud direktiivis 2014/68. Sellised riigisisesed nõuded võtavad nimelt kõnealuses direktiivis ette nähtud ühtlustamismeetmetelt soovitava toime.
29
Pealegi võimaldab eelkõige selle direktiivi artiklites 40 ja 41 ette nähtud kaitsemenetlus, millele Prantsusmaa valitsus selles kontekstis tugineb, liikmesriikidel tõepoolest võtta meetmeid CE-märgisega seadmete ja seadmestike suhtes – kui nad teevad kindlaks, et teatud seadmed või seadmestikud ei vasta kohaldatavatele liidu õigusnormidele, või kui viimati nimetatud õigusnormides esineb õiguslünk, mis võib ohustada inimeste turvalisust –, pannes neile kohustuse teavitada sellest kiiresti komisjoni, et viimane teeks kindlaks, kas need meetmed on põhjendatud. See menetlus toimub aga, nagu tuleneb selle olemusest, alles pärast asjaomaste seadmete turul kättesaadavaks tegemist või kasutuselevõtmist ning seega ei saa see hõlmata sellist sätet nagu 25. juuni 1980. aasta määruse artikli CH 35 lõike 3 esimene lõik.
30
Lõpuks tuleb rõhutada, et asjaolu, et selle määrusega muudetakse kehtivaid riigisiseseid õigusnorme, et võtta arvesse määruse nr 517/2014 nõudeid, mis näevad ette eelkõige jahutus- ja kliimaseadmetes ning soojuspumpades fluorosüsivesinike kasutamise vähendamise, et väheneksid fluoritud kasvuhoonegaaside heitkogused, ei saa seada kahtluse alla direktiivi 2014/68 artikli 3 lõike 2 tõlgendust, mis tuleneb käesoleva kohtuotsuse punktist 27. Nimelt, kuigi selle määruse artikli 1 punkti b kohaselt kehtestatakse selle määrusega tingimused teatavate fluoritud kasvuhoonegaase sisaldavate või nende käitamiseks vajalike toodete ja seadmete turulelaskmisele, ei reguleeri see direktiivi 2014/68 kohaldamisalasse kuuluvate surveseadmete ja ‑seadmestike projekteerimist, valmistamist ja vastavushindamist.
31
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimustele vastata, et direktiivi 2014/68 artikli 3 lõiget 2 koostoimes selle direktiivi artikli 2 punktiga 31 ja artikli 5 lõike 1 esimese lõiguga tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis selleks, et kaitsta inimeste tervist ja ohutust üldkasutatavates hoonetes tulekahju eest, kehtestavad tuleohtlikke külmaaineid kasutavatele surveseadmetele ja -seadmestikele nõuded, mis ei kuulu selle direktiiviga ette nähtud oluliste ohutusnõuete hulka, kuid mida tuleb järgida nende seadmete ja seadmestike turul kättesaadavaks tegemiseks või kasutusele võtmiseks isegi siis, kui neil on CE-märgis.
Kohtukulud
32
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/68/EL surveseadmete turul kättesaadavaks tegemist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 3 lõiget 2 koostoimes selle direktiivi artikli 2 punktiga 31 ja artikli 5 lõike 1 esimese lõiguga
tuleb tõlgendada nii, et
sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis selleks, et kaitsta inimeste tervist ja ohutust üldkasutatavates hoonetes tulekahju eest, kehtestavad tuleohtlikke külmaaineid kasutavatele surveseadmetele ja -seadmestikele nõuded, mis ei kuulu selle direktiiviga ette nähtud oluliste ohutusnõuete hulka, kuid mida tuleb järgida nende seadmete ja seadmestike turul kättesaadavaks tegemiseks või kasutusele võtmiseks isegi siis, kui neil on CE‑märgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: prantsuse.