62002CC0396_ET
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I. Esialgsed tähelepanekud
1. Käesolevas kohtuasjas käsitletakse selliste sõidukite tariifset klassifitseerimist, mida kasutatakse väljaspool teedevõrku puistematerjali transportimiseks ja mahalaadimiseks ning mis sel eesmärgil on varustatud keerulise, universaalse ja täpse kallurfunktsiooniga.
II. Õiguslik raamistik
2. Ühenduses klassifitseeritakse tollitariifsetel ning statistilistel eesmärkidel kaupu kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”) alusel, mis tugineb rahvusvahelisele harmoneeritud süsteemile(2) (edaspidi „HS”). KN sisaldub nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta(3) I lisas. Käesolevas asjas olulisel ajavahemikul olid kohaldatavad I lisa(4) erinevad redaktsioonid, kuid gruppi 87 siin asjakohased tollirubriigid ei muutnud. KN-i erinevate rubriikide ning alamrubriikide sisu selgitavad mitmed erinevad aktid, mis – kuivõrd need on käesoleval juhul olulised – on järgnevalt samuti välja toodud.
3. KN-i I lisa tekstis on põhikohtuasjas kohaldatavates redaktsioonides muu hulgas sätestatud:
„Grupp 87
Sõidukid, v.a raudtee- ja trammiteeveerem, ning nende osad ja tarvikud
[...]
>lt>13
”
4. KN-i tõlgendamise üldreeglid on sätestatud KN-i I osa I jao alljaotises A ning väljavõte sellest näeb ette:
„Kaupade klassifitseerimine toimub järgmiste põhimõtete kohaselt.
1. Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud.
3. Kui […] kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse rubriiki, toimub klassifitseerimine järgmiselt:
a) kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees. […]”
5. Komisjoni 18. veebruari 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 396/92 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta koondnomenklatuuris(5) (edaspidi „määrus nr 396/92”) sisaldab lisa, milles kirjeldatakse teatud kaupu ning klassifitseeritakse neid alamrubriikidesse. Lisaks on ära toodud põhjendused iga kauba klassifitseerimisel. Lisas on muu hulgas ette nähtud:
„Kauba kirjeldus:
3. Ühesilindrilise neljataktilise bensiinimootoriga (silindrimaht 400 cm3) sõiduk (pikkus 180 cm, laius 87 cm, kõrgus 100 cm), mis koosneb peamiselt 400 kilogrammise nimikoormusega tugevdatud punkrist ning on varustatud käsitsi käivitatava väljalaskeseadme, juhtimisseadmestiku ja kummiroomikutega. Sõiduki tühimass on 250 kg, suurim kiirus 6,8 km/h ja võimsus 5,37 kW. Sõidukil on kolm käiku ja tagasikäik. Sõiduk on peamiselt ette nähtud ehitusplatsidel pinnase, liiva jms transportimiseks ja kaadamiseks.
Klassifikatsioon / CN-kood:
8704 10 19
Põhjendus:
Klassifikatsioon määratakse kindlaks kaupade koondnomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirjade 1 ja 6 sätetega ning CN-koodide 8704, 8704 10 ja 8704 10 19 sõnastusega.
Disainilahenduse, eeskätt punkri ja kummiroomikute olemasolu ja sellest tuleneva kasutuskoha tõttu ei saa seda sõidukit klassifitseerida CN-koodi 8709 alla.
Kauba kirjeldus:
4. Uus ühesilindrilise neljataktilise bensiinimootoriga (silindrimaht 400 cm3) sõiduk (pikkus 255 cm, laius 108 cm, kõrgus 128 cm), mis koosneb peamiselt hüdraulilise väljalaskeseadmega tugevdatud punkrist, mille nimikoormus on 800 kg ning mille tagaosa ja kumbki külg on avatavad. Sõidukil on juhtimisseadmestikuga varustatud avatud juhikabiin ja kummiroomikud. Sõiduki suurim kiirus on 8,7 km/h ja võimsus 7,46 kW. Sõidukil on neli käiku ja tagasikäik. Ta on peamiselt ette nähtud ehitusplatsidel pinnase, liiva jms transportimiseks ja kaadamiseks.
Klassifikatsioon / CN-kood:
8704 31 91
Põhjendus:
Klassifikatsioon määratakse kindlaks kaupade koondnomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirjade 1 ja 6 sätetega ning CN-koodide 8704, 8704 31 ja 8704 31 91 sõnastusega.
Disainilahenduse, eeskätt väljalaskeseadmega punkri ja kummiroomikute olemasolu ja sellest tuleneva kasutuskoha tõttu ei saa seda sõidukit klassifitseerida rubriiki 8709.
Väljalaskeseadmega punkri universaalsuse ja keerulise konstruktsiooni tõttu ei saa seda toodet pidada CN-koodi 8704 10 alla kuuluvaks kalluriks.”
6. Väljavõte komisjoni poolt välja töötatud Euroopa Ühenduste kombineeritud nomenklatuuri selgitavatest märkustest (6) (edaspidi „KN-i selgitavad märkused”) kõlab järgmiselt:
„8704 10 11 – 8704 10 90: Kallurautod kasutamiseks väljaspool teedevõrku
1. Nendesse alamrubriikidesse kuuluvad peamiselt sõidukid, millel on ette või taha isekallutav kast või altavaneva põhjaga kast ja mis on spetsiaalselt kavandatud liiva, kruusa, mulla, kivide jne veoks ning on mõeldud kivimurdudes, kaevandustes või ehitusplatsidel, teetöödel, lennujaamades ja sadamates kasutamiseks. Nende alamrubriikide selgitavate märkuste järel on joonistatud näidiseid erinevat liiki kallursõidukitest.
2. Nendesse alamrubriikidesse kuuluvad ka väiksemat liiki sõidukid, mida kasutatakse ehitusplatsidel pinnase, täitekivide, tsemendi, värske betooni jne veoks. Nendel kahe- või neljarattaveoga sõidukitel on jäik- või liigendšassii ja kastkalluti on paigaldatud ühe telje ning juhiiste teise telje peale. Juhiiste ei ole tavaliselt juhikabiiniga kaitstud.” [mitteametlik tõlge]
Nendele kirjeldustele järgnevad kahe kaubaveoks mõeldud mootorsõiduki, mida on nimetatud „tüüpilisteks” kallurautodeks, ning neljast muud tüüpi eriliste kallurautode joonised.
7. Vastavalt 14. juuni 1983. aasta rahvusvahelise konventsiooni artikli 6 lõikele 1 moodustatakse Tollikoostöö Nõukogu raames harmoneeritud süsteemi komiteeks nimetatud komitee, mille liikmeteks on kõigi konventsiooni osaliste esindajad. Selle ülesanne on mh töötada HS-i tõlgendamiseks välja selgitavaid märkusi, arvamusi klassifitseerimise kohta ning muid arvamusi. Tollikoostöö Nõukogu poolt avaldatud Kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi selgitavates märkustes (edaspidi „HS-i selgitavad märkused”) on mh sätestatud järgmist:
Rubriik 87.04.
„Sellesse rubriiki kuuluvad ka:
1. Kallurautod, vastupidava konstruktsiooniga transpordivahendid kas isekallutava või avatava põhjaga kastiga, mis on konstrueeritud kaevandatud või teiste materjalide veoks. Need transpordivahendid, millel võib olla jäik või šarniirne šassii, on reeglina varustatud teedeta maastikul liikumiseks sobivate ratastega ja võivad töötada pehmel pinnasel. Sellesse rubriiki kuuluvad nii rasked kui kerged kallurautod; viimaseid iseloomustab vahel kahepoolne iste, kaks vastassuunda suunatud istet või kaks juhirooli, et juht saaks juhtida neid transpordivahendeid mahalaadimise ajal näoga kasti suunas.” [mitteametlik tõlge]
Alamrubriik 87.04.10
„Reeglina saab neid kallurautosid eristada teistest kauba transpordivahenditest (eriti isekallutavatest veoautodest (madelautodest) järgmiste parameetrite järgi:
– kallurauto kast on tehtud eriti vastupidavast teraslehest; tema esiosa on pikendatud üle juhikabiini kabiini kaitseks; kogu põhi või osa sellest on tagasuunas ülespoole kaldu;
[…]
Mõned kallurautod on spetsiaalselt konstrueeritud tööks kaevandustes või tunnelites, näiteks need, millel on allapoole avanev põhi. Neil on mõningad omadused, mida on mainitud ülal, aga neil ei ole kabiini ega kasti pikendatud kaitsvat esiosa.” [mitteametlik tõlge]
III. Asjaolud ning menetlus põhikohtuasjas
8. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu andmetel esitas põhikohtuasja hageja, ettevõtja DFDS BV (edaspidi „DFDS”), aastatel 1995 ja 1996 põhikohtuasja kostjale, pädevale Madalmaade tolliasutusele deklaratsioonid niinimetatud Minitrac-sõidukite lubamiseks vabasse ringlusse KN-i rubriigi 8704 10 19 all. Toll oli aga arvamusel, et sõidukid tuleks klassifitseerida KN-i rubriiki 8704 21 91 ning tegi DFDS suhtes vastava otsuse. Selle otsuse peale esitas DFDS kaebuse. 24. detsembril 1997. aasta otsusega lükkas toll kaebuse tagasi. Selle otsuse peale esitas DFDS kaebuse
eelotsusetaotluse esitanud kohtule.
9. Siseriikliku kohtu 19. aprilli 2002. aasta eelotsusetaotluses oli järgmine eelotsuse küsimus:
Kas kaubaveo sõidukite, mis on ehitatud kasutamiseks väljaspool teedevõrku puistematerjali transportimiseks ja mahalaadimiseks ning mis sel eesmärgil on varustatud keerulise, universaalse ja täpse kallurfunktsiooniga, klassifitseerimine ühise tollitariifistiku rubriiki 8704 10 kallurautona on välistatud?
IV. Eelotsuse küsimus
10. Eelotsuse küsimusega soovitakse peamiselt teha kindlaks asjaolu, kas vaidlusalused Minitrac-sõidukid kuuluvad kallurautodena KN-i alamrubriiki 8704 10 või tuleb neid madelautodena klassifitseerida KN-i rubriigi 8704 (mootorsõidukid kaubaveoks) mõnda teise alamrubriiki.
11. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ning menetlusosaliste kattuvate kirjelduste kohaselt on mõlemad vaidlusalused Minitrac-mudelid sellised sõidukid, mis on ehitatud kasutamiseks eriti ehitusplatsidel, niisiis väljaspool teedevõrku prahi ning muu puistematerjali transportimiseks ning mahalaadimiseks. Minitrac-sõidukid erinevad tavalistest kallurautodest selle poolest, et neil puudub vannikujuline ainult ühesuunaline väljalaskeseade või altavanev kast. Selle asemel on Minitrac-sõidukitel – olenevalt mudelist – kas tasane kallutatav kast vertikaalsete, ühekaupa avatavate külgseintega, mida on võimalik kallutada kolme külge, või siis vannikujuline kallutatav kast, mida saab hüdraulilise seadmega pöörata kuni 180º. Kallutatavate kastide selline erikuju võimaldab koorma täpse mahalaadimise erinevatesse külgedesse, ilma et sõidukit ennast peaks selleks pöörama.
Poolte peamised argumendid
12. Madalmaade valitsus ja komisjon
on seisukohal, et Minitrac-sõidukitel puuduvad KN-i alamrubriikidesse 8704 10 kuuluvatele kallurautodele vajalikud omadused ning seega ei saa neid klassifitseerida KN-i alamrubriiki 8704 10 19.
13. Kõigepealt tuginevad nad HS-i selgitavatele märkustele HS-i rubriigi 87.04. kohta. Alamrubriigi 87.04.10 kohta käivast selgitusest, milles on ära toodud kallurautosid madelautodest eristavad tunnused, järeldub, et kallurautol on vastupidav, kuid suhteliselt lihtne kallutus- ning kastikonstruktsioon; selle punker on koorma kaadamiseks kallutatav üles ja tagasi. Minitrac-sõiduki kallutataval kastil on aga eriti paindlik ning liikuv konstruktsioon keeruliste seadmetega, mis võimaldavad kallutada mitmesse külge.
14. Ka nähtub KN-i selgitavatest märkustest KN-i alamrubriikide 8704 10 11 – 8704 10 90 kohta, et kallurautod on lihtsa ehitusega sõidukid. KN-i selgitavate märkuste punktist 1 järeldub, et kallurautol peab olema punker, mida saab tühjendada kallutamisega või millel on altavanev põhi. Juurdelisatud joonistest tuleneb veel, et kast peab olema vannikujuline, sest ühelgi KN-i selgitavates märkustes kujutatud sõidukitest pol e tasast punkripõhja vertikaalsete külgseintega. KN selgitavatest märkustest saab veel järeldada, et kallurauto punkrit saab kallutada ainult ühele poole (tavaliselt taha).
15. Seepärast klassifitseeris komisjon määruse nr 396/92 lisa punktis 4 vaidlusaluste Minitrac-sõidukitega võrreldavad sõidukid KN-i alamrubriiki 8704 31 91 ning keeldus neid klassifitseerimast KN-i alamrubriiki 8704 10 põhjendusega, et „väljalaskeseadmega kasti universaalsuse ja keerulise konstruktsiooni tõttu ei saa seda toodet pidada CN-koodi 8704 10 alla kuuluvaks kalluriks”.(7)
16. DFDS
on seisukohal, et Minitrac-sõidukid tuleb kallurautodena klassifitseerida KN-i alamrubriiki 8704 10.
17. Üks tehniline omadus – käesoleval juhul kallurikasti eriline liikuvus – ei saa olla ainus ja olulisim tunnus kaubaveoks mõeldud mootorsõiduki klassifitseerimisel KN-i rubriigi alamrubriikidesse. Palju olulisem on vastava sõiduki otstarve. Minitrac-sõiduk on mõeldud materjali transportimiseks ning kaadamiseks väljaspool teedevõrku ja seega ei erine ta eesmärgi ning kasutusala poolest tavalisest kallurautost.
18. Seega on DFDS arvamusel, et kirjeldatud sõiduki klassifitseerimine komisjoni poolt määruse nr 396/92 lisa punkti 4 alla ei ole KN-iga kooskõlas. Järelikult on kaheldav määruse nr 396/92 õiguslik kehtivus ja nii ei saa eelnimetatud määrus olla aluseks sarnaste sõidukite tariifsel klassifitseerimisel.
19. HS-i selgitavate märkuste viimasest lõigust HS-i alamrubriigi 87.04.10 kohta tuleneb, et selles sisalduv kallurautode kirjeldus ei ole ammendav. Nii tuleks arvesse ka selliste sõidukite klassifitseerimine, mis on ehitatud eriliste tööde jaoks ning millel seepärast esinevad ainult mõned üksikud nimetatud tunnused.(8)
20. Määruse nr 396/92 lisa punktis 4 sisalduva komisjoni klassifikatsiooni aluseks näivad seega olevat majanduslikud kaalutlused, mis on vastuolus tema pädevusega võtta KN-i selgitamiseks vastu määruseid (KN-i artikli 10 lõige 1).(9)
Hinnang
21. Käesolevas asjas on küsimuseks KN-i rubriigi 8704 (mootorsõidukid kaubaveoks) erinevates alamrubriikides paiknevate kallurautode ja madelautode eristamine tariifse klassifitseerimise eesmärgil.
22. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on õiguskindluse ning järelkontrolli lihtsuse huvides vajalik, et kaupade tariifse klassifitseerimise otsustavaks kriteeriumiks oleksid kauba objektiivsed tunnused ning omadused selliselt, nagu nad on kindlaks määratud KN-i rubriigi sõnastuses.(10) HS-i selgitavad märkused on oluline, kuigi õiguslikult mittesiduv abivahend üksikute tariifirubriikide tõlgendamisel.(11)
23. Madalmaade valitsus ning komisjon lähtuvad ilmselt sellest, et sõiduki punkri kuju ning lihtsa kallutusmehhanismi olemasolu (puistematerjali saab maha laadida ainult ühes suunas) on vajalik eeldus sõiduki kallurautona klassifitseerimiseks. Viimatinimetatud eeldus on tõenäoliselt alus ka sõidukite tariifsele klassifitseerimisele määruse nr 396/92 lisa punktis 4.
24. Minu meelest on aga nimetatud käsitusviisi puhul jäetud tähelepanuta, et punkri, st kallutatava kasti kuju ning otstarve on ainult üks paljudest kriteeriumitest kallurautode üldisel eristamisel madelautodest. Minu arvamuse kohaselt ei ole see kriteerium ka mitte ainuotsustav. Selline arvamus tugineb järgmistele kaalutlustele:
25. KN-i liigendusest tuleneb, et kaubaveoks mõeldud mootorsõidukite, mida nimetatakse „kallurautodeks”, käsutuses on KN-i rubriigi 8704 („Mootorsõidukid kaubaveoks”) sees eraldi alamrubriik (KN-i alamrubriik 8704 10). Madelautosid aga ei nimetata eraldi ja seega tuleb nad klassifitseerida ühte kaubaveoks mõeldud mootorsõidukite üldistest alamrubriikidest („Muud”, KN-i alamrubriigid 8704 21 – 8704 32). Need alamrubriigid on eristatud mootorite liikide ja/või kaubaveoks mõeldud mootorsõiduki massi kaudu. Lõpuks on KN-i alamrubriigi 8704 90 00 näol olemas ka rubriik neile kaubaveoks mõeldud mootorsõidukitele, mis ei ole kallurautod ega muud vastavate eespool nimetatud tehniliste tunnustega mootorsõidukid kaubaveoks.
26. Tariifirubriikide liigendus KN-i rubriigi 8704 (mootorsõidukid kaubaveoks) siseselt näitab, et KN-i alamrubriik 8704 10 (kallurautod) on erirubriik teatud kindla kasutuseesmärgiga sõidukitele ja nimelt kalluritöödeks väljaspool teedevõrku mõeldud sõidukitele. Kõik teised alamrubriigid aga ei eristu enam kasutuseesmärgi, vaid ainult teatud tehniliste tunnuste järgi (mootori ehitus ning mass). See näitab, et kallurautona klassifitseerimisel on kõige olulisem sõidukite kasutuseesmärk ning mitte kallutatava kasti kuju või otstarve.
27. Selline kasutuseesmärgi alusel eristamine on kooskõlas ka KN-i ja HS-i selgitavate märkustega alamrubriigi 8704 10 kohta.
28. KN-i selgitavates märkustes sisalduvad kirjeldused on mõeldud neile sõidukitele, mis on „spetsiaalselt” kavandatud puistematerjali transportimiseks kivimurdudes, kaevandustes või ehitusplatsidel, niisiis sellistele spetsiaalsetele sõidukitele, mis ongi ehitatud kasutamiseks väljaspool teedevõrku. Kallutatava seadme kirjeldus sobib küll ainult tavaliste kallurautodega, mis saavad materjali maha laadida üksnes ühele küljele. Sissejuhatav sõna „peamiselt” aga ei välista minu arvates automaatselt selliste kaubaveoks mõeldud mootorsõidukite, millel on täiuslikuma tehnoloogilise lahendusega kallutatav kast, klassifitseerimise kallurautodena.
29. HS-i selgitavates märkustes eristatakse kallurautosid madelautodest selliste tunnuste alusel, mis sobivad enamasti ka vaidlusaluste Minitrac-sõidukite iseloomustamiseks. Siiski vastab kallutatava kasti kirjeldus selliste kastide tavalisele kujule. HS-i selgitavad märkused HS-i alamrubriigi 87.04.10 juurde ütlevad aga ainult, et „reeglina” saab neid kallurautosid teistest kauba transpordi vahenditest eristada seal nimetatud parameetrite alusel. Lisaks viidatakse viimases lauses sellele, et spetsiaalseteks eesmärkideks (igal juhul väljaspool teedevõrku kasutamiseks) konstrueeritud kallurautod jäävad kallurautodeks HS-i alamrubriigi 87.04.10 mõttes ka siis, kui „neil on [ainult] mõningad [ülalnimetatud] omadused”.
30. Seega ei saa KN-i ja HS-i selgitavate märkuste alusel järeldada, et kallutatava kasti kuju või otstarve oleks ainus
otsustav kriteerium sõiduki klassifitseerimisel kallurautona. Pigem tuleneb selgitavatest märkustest see, et kallurautode ülesannete täitmise võimaldamiseks tehtud tehnilised kohandused ei välista selliste sõidukite klassifitseerimist KN-i alamrubriiki 8704 10.
31. Võib küll nii olla, et tavalised kallurautod eristuvad kujult madelautodest peamiselt sellega, et kallurautode punker on enamasti vannikujuline ning madelautode kallutatav kast tasane ning nelja vertikaalse külgseinaga. Kallutatava kasti erinev kuju on aga vastavuses erineva eesmärgiga. Madelauto on konstrueeritud esmajoones transpordiks teedevõrgus ning sellest küljest vaadatuna on mahalaadimine teisese tähtsusega. Tavaliste kallurautode puhul on aga esmatähtis puistematerjali transport ning mahalaadimine väljaspool teedevõrku. Kui sõidukil – nagu ühel Minitrac-sõidukitest – on küll tasane kallutatav kast, mida aga saab kallutada kolme külge ning millel on vertikaalsed, ühekaupa avatavad külgseinad, siis ei ole tõepoolest arusaadav, miks ei ole selline kallutatav kast – hoolimata tema kujust – samamoodi kasutatav puistematerjali peale- ning mahalaadimiseks väljaspool teedevõrku, kuigi eesmärk on täpne peale- ja mahalaadimine.
32. Seega ei ole ka arusaadav, miks peaks sellise sõiduki klassifitseerimise kallurautona välistama sõiduki keerulisem ning täiuslikum mehhaanika, mis võimaldab sõidukil on eesmärki paremini täita.
33. Komisjoni ning Madalmaade valitsuse poolt veel lisaks esitatud eelduse vastu, et Minitrac-sõiduki kallurautona klassifitseerimata jätmisel on oluline tema kallutatava kasti eriline liikuvus, on ka asjaolu, et ainult ühesuunaline materjali mahalaadimine on ühine nii kallur- kui ka madelautodele ning peaks juba sel põhjusel olema eristava kriteeriumina välistatud. Kuna KN-i rubriigi 8704 liigendusest tuleneb lisaks – nagu ka eespool(12) selgitatud –, et kallurauto eriline eesmärk (kalluritööd väljaspool teedevõrku) on olulisim kriteerium KN-i alamrubriiki 8704 10 klassifitseerimisel, siis ei saa kallutatava kasti eriline liikuvus, mis tähendab üksnes tehnilist arengut(13) (täpne peale- ja mahalaadimine puudulikel manööverdamistingimustel), olla välistav kriteerium kallurautona klassifitseerimisel.
34. Selliste sõidukite eesmärk, nagu seda on Minitrac-sõidukid, räägib nende kallurautona KN-i alamrubriiki 8704 10 klassifitseerimise poolt ning nende kallutatava kasti kuju ega liikuvus ei saa õigustada nende välistamist sellest alamrubriigist.
35. Määruse nr 396/92 lisa punkti 4 suhtes tuleb seega vaid märkida, et vastavalt eespool põhjendatud KN-i tõlgendusele ei saa määrus olla aluseks ühelegi muule kui käesolevas asjas selgitatud KN-i alamrubriigi 8704 10 tõlgendusele. Pigem tuleb lähtuda sellest, et määrus nr 396/92 on selles osas oma õigusliku aluse (KN-i artikli 9 lõige 1(14) ) ületamise tõttu kehtetu.
V. Ettepanek
36. Neil kaalutlustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtule järgmiselt:
Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisa põhikohtuasjas kohaldavates redaktsioonides tuleb tõlgendada selliselt, et kaubaveoks mõeldud mootorsõidukeid, mis on ehitatud kasutamiseks väljaspool teedevõrku puistematerjali transportimiseks ja mahalaadimiseks ning mis sel eesmärgil on varustatud keerulise, universaalse ja täpse kallurfunktsiooniga, saab klassifitseerida kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 8704 10 ja nad on hõlmatud kallurauto mõistega.
(1) .
(2)
–	Kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteem 14. juuni 1983. aasta rahvusvahelise konventsiooni alusel, mis kiideti heaks nõukogu 7. aprilli 1987. aasta otsusega 87/369/EMÜ rahvusvahelise kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsiooni ja selle muutmisprotokolli sõlmimise kohta (EÜT L 198, lk 1).
(3)
–	EÜT L 256, lk 1.
(4)
–	Komisjoni 20. detsembri 1994. aasta määrus (EÜ) nr 3115/94, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva määruse (EMÜ) nr 2658/87 I ja II lisa (EÜT L 345, lk 1) ning komisjoni 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 3009/95, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa (EÜT L 319, lk 1).
(5)
–	EÜT L 44, lk 9.
(6)
–	EÜT C 342, 5.12.1994, lk 1.
(7)
–	Sellele tuginedes keeldus ka Saksamaa Bundesfinanzhof (kõrgeim finantskohus) vaidlusaluste Minitrac-sõidukite klassifitseerimisest KN-i alamrubriiki 8704 10, kusjuures temagi viitas Minitrac-sõidukite kallutusseadme konstruktsioonile, mis ei vasta tavalise kallurauto punkrile.
(8)
–	Vastavalt sellele klassifitseeritakse vaidlusalused Minitrac-sõidukid kolmandates riikides nagu Austraalias, Kanadas, Jaapanis, Tšehhis ja Ameerika Ühendriikides kallurautodena samuti HS-i alamrubriiki 87.04.10.
(9)
–	Euroopa Kohtu 14. detsembri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-267/94: Prantsusmaa v. komisjon (EKL 1995, lk I‑4845).
(10)
–	1. juuni 1995. aasta otsus kohtuasjas C-459/93: Thyssen Haniel Logistic (EKL 1995, lk I‑1381), 14. detsembri 1995. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-106/94 ja C-139/94: Colin ja Dupré (EKL 1995, lk I‑4759), 20. novembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-338/95: Wiener S.I. (EKL 1997, lk I‑6495), 19. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C-339/98: Peacock (EKL 2000, lk I‑8947), 7. juuni 2001. aasta otsus kohtuasjas C-479/99: CBA Computer (EKL 2001, lk I‑4391), 7. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-276/00: Turbon (EKL 2002, lk I‑1389), 7. märtsi 2002. aasta otsus kohtuasjas C-259/00: Biochem (EKL 2002, lk I‑2461) ja 7. novembri 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-260/00–C-263/00: Lohmann (EKL 2002, lk I‑10045).
(11)
–	16. juuni 1994. aasta otsus kohtuasjas C-35/93: Develop Dr. Eisbein (EKL 1994, lk I‑2655) ja otsus liidetud kohtuasjades C-106/94 ja C-139/94 (viidatud 10. joonealuses märkuses).
(12)
–	Vt eespool punkt 25 jj.
(13)
–	Seda seisukohta tundub jagavat ka Euroopa Kohus kohtuotsuses Lohmann (viidatud 10. joonealuses märkuses), punkt 42.
(14)
–	Selles sättes on ette nähtud järgmist: „Järgnevate küsimustega seotud meetmed võetakse vastu artiklis 10 määratletud korras: a) koondnomenklatuuri […] rakendamine, eriti seoses: – kaupade klassifitseerimisega […] nomenklatuuridesse […]”.