YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO(viides jaosto)
3 päivänä toukokuuta 2007
Asia T-343/04
Vassilios Tsarnavas
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Henkilöstö – Arviointikertomus – Työkyvyttömyys – Kumoamiskanne – Oikeussuojan tarve – Vahingonkorvauskanne – Tutkimatta jättäminen
Aihe: Kanne, jossa vaaditaan yhtäältä arvioinnin tarkastajan 4.8.2003 tekemän, kantajan lopullisen arviointikertomuksen laatimista
ajanjaksolle 1.7.1997–30.6.1999 koskevan päätöksen kumoamista ja toisaalta sen henkisen kärsimyksen korvaamista, joka kantajalle
oli aiheutunut häntä koskevan arviointikertomuksen viivästyneestä laatimisesta ja henkisestä ahdistelusta, jonka kohteeksi
hän oli joutunut
Ratkaisu: Arvioinnin tarkastajan 4.8.2003 tekemä päätös kantajan lopullisen arviointikertomuksen laatimisesta ajanjaksolle 1.7.1997–30.6.1999
kumotaan. Kanne hylätään muilta osin. Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitetaan korvaamaan puolet kantajan
oikeudenkäyntikuluista.
Tiivistelmä
1.      Henkilöstö – Kanne – Oikeussuojan tarve
(Henkilöstösääntöjen 43, 90 ja 91 artikla)
2.      Henkilöstö – Arviointi – Arviointikertomus – Laatiminen
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
3.      Henkilöstö – Arviointi – Arviointikertomus – Laatiminen
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
1.      Jotta virkamies tai entinen virkamies voi nostaa kanteen henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan nojalla, hänellä täytyy olla
henkilökohtainen intressi riidanalaisen toimen kumoamiseen. Tätä intressiä arvioidaan kanteen nostamisajankohtana.
Arviointikertomus, joka on virkamiehen urakehityksen kannalta merkittävässä asemassa oleva sisäinen asiakirja, koskettaa lähtökohtaisesti
arvioidun henkilön intressejä ainoastaan tämän tehtävien lopulliseen päättymiseen asti. Tehtävien päätyttyä virkamiehellä
ei ole enää intressiä nostaa kannetta arviointikertomuksesta, jollei hän näytä toteen sellaista erityistä olosuhdetta, joka
osoittaa henkilökohtaisen ja todellisen intressin kyseisen kertomuksen kumoamiseen.
Tällaisena erityisenä olosuhteena on pidettävä sitä, että hallinnon on virkamiehen ylentämättä jättämisestä tehdyn päätöksen
kumoamisesta annetun tuomion täytäntöönpanon yhteydessä tutkittava uudelleen virkamiehen ansiot kyseisenä ajanjaksona, sillä
riidanalaisella arviointikertomuksella voi olla merkitystä tässä uudessa tutkimuksessa.
(ks. 54, 56, 58 ja 59 kohta)
Viittaukset: yhdistetyt asiat 81/74–88/74, Marenco ym. v. komissio, 29.10.1975 (Kok. 1975, s. 1247, 6 kohta); asia 111/83,
Picciolo v. parlamentti, 30.5.1984 (Kok. 1984, s. 2323, 29 kohta); asia 126/87, Del Plato v. komissio, 10.3.1989 (Kok. 1989,
s. 643, 18 kohta); asia C‑68/91 P, Moritz v. komissio, 17.12.1992 (Kok. 1992, s. I‑6849, 16 kohta); asia T‑20/89, Moritz v.
komissio, 13.12.1990 (Kok. 1990, s. II‑769, 15 kohta); asia T‑49/91, Turner v. komissio, 18.6.1992 (Kok. 1992, s. II‑1855,
24 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); asia T‑58/92, Moat v. komissio, 16.12.1993 (Kok. 1993, s. II‑1443, 31 kohta); asia
T‑557/93, Rasmussen v. komissio, 13.7.1995 (Kok. H. 1995, s. I‑A‑195 ja II‑603, 30 kohta); asia T‑130/95, X v. komissio, 12.12.1996
(Kok. H. 1996, s. I‑A‑603 ja II‑1609, 45 kohta); asia T‑105/03, Dionyssopoulou v. neuvosto, 31.5.2005 (20 kohta, ei vielä
julkaistu oikeustapauskokoelmassa); asia T‑147/04, Ross v. komissio, 28.6.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑171 ja II‑771, 24 ja
25 kohta); asia T‑132/03, Casini v. komissio, 15.9.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑253 ja II‑1169, 54 kohta) ja asia T‑274/04,
Rounis v. komissio, 8.12.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑407 ja II‑1849, 19 ja 24 kohta).
2.      Komission käyttöön ottamassa arviointijärjestelmässä arviointikertomuksen kumoamiseen ei sellaisenaan riitä se, että asiassa
ei ole noudatettu tämän toimielimen antamia, henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, joissa edellytetään
ennen ensimmäisen arviointikertomuksen laatimista virkamiehen välittömien esimiesten kuulemista ja silloin, kun virkamies
edustaa henkilöstöä tai ammattiyhdistystä, tilapäisen arviointiryhmän kuulemista, jos arvioijan näytetään loppujen lopuksi
suorittaneen nämä kuulemiset ennen lopullisen arviointikertomuksen laatimista.
(ks. 66 ja 68 kohta)
Viittaukset: asia T‑326/01, Lebedef v. komissio, 5.11.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑273 ja II‑1317, 54 ja 58 kohta) ja asia T‑95/04,
Lavagnoli v. komissio, 17.5.2006 (83 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
3.      Arviointikertomuksen ensisijaisena tarkoituksena on varmistaa, että hallinto saa säännönmukaisesti mahdollisimman täydelliset
tiedot virkamiestensä tehtävien hoitamista koskevista edellytyksistä. Se ei voi lähtökohtaisesti täyttää tätä tehtävää aivan
täysin, jos henkilöitä, joiden alaisuudessa kyseinen virkamies on työskennellyt arviointijakson aikana, ei kuulla etukäteen
ja jos heille ei anneta tilaisuutta esittää mahdollisia huomautuksia. Tästä seuraa, että esimiehen kuulematta jättäminen virkamiehen
arviointikertomusta laadittaessa merkitsee huomattavaa lainvastaisuutta, joka voi vaikuttaa arviointikertomuksen pätevyyteen.
Jollei toimielimen antamissa yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä toisin säädetä, välittömällä esimiehellä tarkoitetaan henkilöä,
jonka välittömässä alaisuudessa arvioitu virkamies on todellisuudessa työskennellyt arviointijakson aikana, vaikka virallisen
nimeämisen puuttuessa kysymyksessä olisi ollut tosiasiallinen alaisuus.
(ks. 69–72, 82 ja 83 kohta)
Viittaukset: yhdistetyt asiat 6/79 ja 97/79, Grassi v. neuvosto, 3.7.1980 (Kok. 1980, s. 2141, 20 kohta); asia T‑63/89, Latham
v. komissio, 24.1.1991 (Kok. 1991, s. II‑19, 27 kohta) ja asia T‑165/01, McAuley v. neuvosto, 10.9.2003 (Kok. H. 2003, s.
I‑A‑193 ja II‑963, 51 ja 52 kohta).