62012CJ0089
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (čtvrtého senátu)
25. dubna 2013 (
*1
)
„Společné podniky — Pracovní smlouvy uzavírané se zaměstnanci — Použitelná úprava — Nařízení (ES) č. 876/2002“
Ve věci C-89/12,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Hof van Cassatie (Belgie) ze dne 30. ledna 2012, došlým Soudnímu dvoru dne 17. února 2012, v řízení
Rose Marie Bark
proti
Galileo Joint Undertaking, v likvidaci,
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát),
ve složení L. Bay Larsen, předseda senátu, J. Malenovský (zpravodaj), U. Lõhmus, M. Safjan a A. Prechal, soudci,
generální advokát: P. Mengozzi,
vedoucí soudní kanceláře: M.-A. Gaudissart, vedoucí oddělení,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 30. ledna 2013,
s ohledem na vyjádření předložená:
—
za R. M. Bark W. van Eeckhouttem, advocaat,
—
za Galileo Joint Undertaking, v likvidaci, P. Van Ommeslaghem, avocat,
—
za Evropskou komisi J. Currallem a W. Roelsem, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 11 odst. 2 stanov společného podniku Galileo obsažených v příloze nařízení Rady (ES) č. 876/2002 ze dne 21. května 2002 o zřízení společného podniku Galileo (Úř. věst. L 138, s. 1; Zvl. vyd. 13/29, s. 477), ve znění nařízení Rady (ES) č. 1943/2006 ze dne 12. prosince 2006 (Úř. věst. L 367, s. 21, dále jen „nařízení č. 876/2002“), a článku 2 uvedeného nařízení.
2
Tato žádost byla předložena ve sporu mezi R. M. Bark a Galileo Joint Undertaking (společný podnik Galileo, dále jen „Galileo“) ohledně zaplacení dlužného platu a příspěvků na dovolenou.
Právní rámec
Unijní právo
Nařízení č. 876/2002
3
Článek 1 nařízení č. 876/2002 stanoví:
„Pro účely provádění fáze vývoje programu Galileo se zřizuje společný podnik ve smyslu článku 171 Smlouvy o založení Evropského společenství na období do 31. prosince 2006.
Úkolem společného podniku je zajišťovat jednotnou správu a finanční kontrolu projektu pro fázi výzkumu, vývoje a demonstrace programu Galileo a k tomuto účelu mobilizovat finanční prostředky vyčleněné na tento program.
Na společný podnik se pohlíží jako na mezinárodní organizaci ve smyslu druhé odrážky čl. 15 odst. 10 směrnice 77/388/EHS a druhé odrážky čl. 23 odst. 1 směrnice 92/12/EHS.
Sídlem společného podniku je Brusel.“
4
Článek 2 nařízení č. 876/2002 stanoví:
„Stanovy společného podniku se přijímají ve znění přílohy tohoto nařízení.“
5
Článek 11 odst. 2 a 4 stanov společného podniku Galileo zní:
„2.   Zaměstnanci společného podniku mají pracovní smlouvu na dobu určitou, která vychází z podmínek zaměstnávání [pracovního řádu] ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
[…]
4.   Správní rada přijme nezbytná prováděcí opatření.“
Nařízení (ES) č. 219/2007
6
Článek 3 nařízení Rady (ES) č. 219/2007 ze dne 27. února 2007 o založení společného podniku na vytvoření evropského systému nové generace pro uspořádání letového provozu (SESAR) (Úř. věst. L 64, s. 1) stanoví:
„Přijímají se stanovy společného podniku, které jsou obsaženy v příloze tohoto nařízení a tvoří jeho nedílnou součást.“
7
Článek 8 odst. 2 stanov společného podniku na vytvoření evropského systému nové generace pro uspořádání letového provozu (SESAR) zní:
„Zaměstnanci společného podniku mají pracovní smlouvu na dobu určitou, vycházející z pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.“
Nařízení (ES) č. 71/2008
8
Článek 3 nařízení Rady (ES) č. 71/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení společného podniku Clean Sky (Úř. věst. 2008, L 30, s. 1) stanoví:
„Společný podnik Clean Sky je subjektem Společenství a má právní subjektivitu. Ve všech členských státech má nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, jakou jejich právo přiznává právnickým osobám. Může zejména nabývat nebo zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.“
9
Článek 7 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví:
„Na zaměstnance společného podniku Clean Sky a na jeho výkonného ředitele se vztahuje služební řád a pravidla společně přijatá orgány Společenství k jeho provedení.“
Nařízení (ES) č. 72/2008
10
Článek 3 nařízení Rady (ES) č. 72/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení společného podniku ENIAC (Úř. věst. 2008, L 30, s. 21) zní:
„Společný podnik ENIAC je subjektem Společenství a má právní subjektivitu. Ve všech členských státech má nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, jakou jejich právo přiznává právnickým osobám. Může zejména nabývat a zcizovat movitý a nemovitý majetek a vystupovat před soudem.“
11
Článek 7 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví:
„Na zaměstnance společného podniku ENIAC a na jeho výkonného ředitele se vztahuje služební řád úředníků Evropských společenství, pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a pravidla společně přijatá orgány Evropských společenství k jejich provedení.“
Nařízení (ES) č. 73/2008
12
Článek 3 nařízení Rady (ES) č. 73/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení společného podniku pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva (Úř. věst. 2008, L 30, s. 38) stanoví:
„Společný podnik [pro provádění společné technologické iniciativy pro inovativní léčiva (dále jen ‚společný podnik IIL‘)] je subjektem Společenství a má právní subjektivitu. Ve všech členských státech Evropského společenství má nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, jakou jejich právo přiznává právnickým osobám. Může zejména nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.“
13
Článek 7 odst. 1 nařízení č. 73/2008 zní:
„Na zaměstnance společného podniku IIL a na jeho výkonného ředitele se vztahuje služební řád úředníků Evropských společenství, pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a pravidla společně přijatá orgány Evropských společenství k jejich provedení.“
Nařízení (ES) č. 74/2008
14
Článek 3 nařízení Rady (ES) č. 74/2008 ze dne 20. prosince 2007 o založení společného podniku ARTEMIS pro provádění společné technologické iniciativy pro vestavěné počítačové systémy (Úř. věst. 2008, L 30, s. 52) stanoví:
„Společný podnik ARTEMIS je subjektem Společenství a má právní subjektivitu. Ve všech členských státech Evropského společenství má nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, jakou jejich právo přiznává právnickým osobám. Může zejména nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.“
15
Článek 7 odst. 1 nařízení č. 74/2008 zní:
„Na zaměstnance společného podniku ARTEMIS a na jeho výkonného ředitele se vztahuje služební řád úředníků Evropských společenství, pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a pravidla společně přijatá orgány Evropských společenství k jejich provedení.“
Belgické právo
16
Podle článku 51 zákona ze dne 5. prosince 1968 o kolektivních smlouvách a smíšených výborech (Moniteur belge ze dne 15. ledna 1969) jsou prameny práva a právní úkony, jež upravují povinnosti v pracovněprávních vztazích mezi zaměstnavateli a zaměstnanci, hierarchicky uspořádány takto:
„1.
kogentní ustanovení zákona;
[…]
4.
písemná individuální pracovní smlouva;
[…]“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
17
Dne 1. září 2003 nastoupila E. M. Bark ve společném podniku Galileo na pracovní místo sekretářky ředitelství na dobu určitou do 31. května 2006.
18
Roční hrubý plat R. M. Bark stanovený v její pracovní smlouvě činil 53719,12 eura. Dne 1. března 2004 jí byl tento plat zvýšen o 5 % jako uznání za vykonanou službu.
19
Dne 23. srpna 2004 zpochybnila R. M. Bark platovou stupnici, která byla v jejím případě použita, neboť neodpovídala platovým třídám ve veřejné službě Společenství.
20
Ředitel společného podniku Galileo odkázal v odpovědi na stížnost dotyčné na platné belgické právní předpisy a na platové ujednání stran pracovní smlouvy v jejím článku 7. V této odpovědi rovněž uvedl, že podle právní úpravy Společenství není společný podnik Galileo povinen uplatňovat platový režim úředníků Evropských společenství, neboť stanovy společného podniku Galileo pouze stanoví, že úprava pracovních podmínek má vycházet z pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
21
Dne 4. listopadu 2004 byl k pracovní smlouvě R. M. Bark uzavřen dodatek, podle kterého přestoupila na pracovní místo „executive assistant“ a její roční plat byl od 1. listopadu 2004 stanoven na 70176,30 eura.
22
Dne 28. ledna 2005 R. M. Bark opět zpochybnila platovou stupnici, která byla na její pracovní místo použita.
23
Stížnost dotyčné byla dne 16. února 2005 společným podnikem Galileo zamítnuta s poukazem na uzavření původní pracovní smlouvy ze dne 26. srpna 2003 a na uzavření dodatku platného od 1. listopadu 2004, v nichž R. M. Bark s uvedeným platem výslovně souhlasila.
24
Dne 14. března 2006 uzavřeli účastníci původního řízení k uvedené pracovní smlouvě nový dodatek, jímž byla platnost pracovní smlouvy prodloužena do 31. prosince 2006. Všechna ostatní ustanovení a smluvní podmínky zůstaly v platnosti.
25
Dne 20. prosince 2006 R. M. Bark opět zpochybnila platovou stupnici, která byla použita v jejím případě. Společný podnik Galileo stížnost dotyčné zamítl dopisem ze dne 9. ledna 2007, který odkazoval na znění jeho předchozí odpovědi.
26
Jelikož nebylo dosaženo dohody, podala R. M. Bark dne 28. prosince 2007 proti společnému podniku Galileo žalobu k arbeidsrechtbank te Brussel (pracovní soud v Bruselu), kterou se domáhala zaplacení dlužného platu a s ním souvisejících příspěvků na dovolenou.
27
Rozsudkem ze dne 12. února 2009 arbeidsrechtbank te Brussel rozhodl, že žaloba R. M. Bark je přípustná, leč neopodstatněná vzhledem k platovým ujednáním v pracovní smlouvě uzavřené mezi smluvními stranami a v dodatku k ní a z důvodu, že z článku 11 stanov společného podniku Galileo nevyplývá žádná povinnost poskytnout platové podmínky totožné s platovými podmínkami platnými pro zaměstnance ostatních orgánů Unie.
28
R. M. Bark se proti tomuto rozsudku odvolala.
29
Rozsudkem ze dne 23. dubna 2010 arbeidshof te Brussel (odvolací pracovní soud v Bruselu) rozhodl, že toto odvolání je přípustné, leč neopodstatněné.
30
R. M. Bark podala proti tomuto rozsudku dovolání.
31
Za těchto okolností se Hof van Cassatie rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být čl. 11 odst. 2 stanov společného podniku Galileo obsažených v příloze [nařízení č. 876/2002] ve spojení s článkem 2 tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že se pracovní řád ostatních zaměstnanců [Evropských společenství], konkrétně platové podmínky tam stanovené, použije na zaměstnance společného podniku Galileo, kteří mají pracovní smlouvu na dobu určitou?“
K předběžné otázce
32
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda musí být čl. 11 odst. 2 stanov společného podniku Galileo vykládán v tom smyslu, že se pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, konkrétně platové podmínky tam stanovené, použije na zaměstnance společného podniku Galileo, kteří mají pracovní smlouvu na dobu určitou.
33
Podle čl. 11 odst. 2 stanov společného podniku Galileo jeho zaměstnanci „mají pracovní smlouvu na dobu určitou, která vychází z podmínek zaměstnávání [pracovního řádu] ostatních zaměstnanců Evropských společenství“.
34
Hned na úvod je však třeba poukázat na to, že se jednotlivá jazyková znění tohoto ustanovení od sebe do jisté míry liší v otázce použitelnosti tohoto pracovního řádu na zaměstnance společného podniku Galileo, kteří mají smlouvu na dobu určitou. Zatímco zejména francouzské („s’inspirant de“) či italské znění („si ispira“) v tomto ohledu používají výraz „se inspiruje“, španělské („basado en“), české, polské („oparte na“), anglické („based on“) či nizozemské („opgesteld op basis van“) znění používají výraz „vychází z“. Německé znění používá výraz „podle“ („gemäß“).
35
R. M. Bark se zejména s odkazem na německé znění uvedeného ustanovení domnívá, že se podle tohoto ustanovení má na zaměstnance společného podniku Galileo, kteří mají pracovní smlouvu na dobu určitou, použít „pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství“, konkrétně platové podmínky tam stanovené.
36
Podle ustálené judikatury nemůže formulace použitá v jednom z jazykových znění ustanovení unijního práva sloužit jako jediný základ pro výklad tohoto ustanovení ani jí v tomto ohledu nemůže být přiznána přednostní povaha před jinými jazykovými zněními. Takový přístup by byl totiž neslučitelný s požadavkem jednotného použití unijního práva (viz rozsudky ze dne 12. listopadu 1998, Institute of the Motor Industry, C-149/97, Recueil, s. I-7053, bod 16, a ze dne 3. dubna 2008, Endendijk, C-187/07, Sb. rozh. s. I-2115, bod 23).
37
Proto je nutné upřesnit, jaký jednotný výklad je třeba podat v případě čl. 11 odst. 2 stanov společného podniku Galileo, s přihlédnutím ke všem jazykovým zněním tohoto ustanovení.
38
V tomto ohledu je třeba konstatovat, že i přes zmíněné rozdíly mezi jednotlivými citovanými jazykovými verzemi žádná z nich nepoužívá výraz „uplatňovat“. Používají méně přesný výraz, který odráží existenci nepřímého, zprostředkovaného vztahu mezi postavením zaměstnanců společného podniku Galileo na jedné straně a „pracovním řádem ostatních zaměstnanců Evropských společenství“ na straně druhé.
39
Z toho vyplývá, že záměrem zákonodárce Společenství bylo vyloučit přímé uplatnění „pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství“ na zaměstnance společného podniku Galileo, kteří mají pracovní smlouvu na dobu určitou. S pomocí jednotlivých jazykových znění lze dospět k závěru, že záměrem zákonodárce Společenství bylo poskytnout společnému podniku Galileo určitý rozhodovací prostor s tím, že tento pracovní řád měl být tímto společným podnikem využit jako nepřímý pramen.
40
Mimoto v případě rozdílu mezi jazykovými zněními předpisu unijního práva musí být předmětné ustanovení vykládáno v závislosti na kontextu a účelu právní úpravy, jejíž část tvoří (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 26. dubna 2012, DR a TV2 Danmark, C-510/10, bod 45).
41
Proto je třeba ověřit, zda analýza kontextu předmětného ustanovení a jeho účelu potvrzuje výklad uvedený v bodě 39 tohoto rozsudku.
42
Jak již Evropská komise zdůraznila na jednání a jak vyplývá z důvodové zprávy k návrhu nařízení Rady o zřízení společného podniku Galileo (Úř. věst. 2001, C 270 E, s. 119), při zřizování společného podniku se předpokládalo, že společný podnik musí mít pružnou strukturu, a nemůže být tedy považován za jiný subjekt Společenství.
43
Komise dále na jednání uvedla, že při zřizování společného podniku Galileo mělo klíčový význam řešení právních důsledků účasti soukromoprávních subjektů na kapitálu tohoto společného podniku. Pokud jde konkrétně o postavení zaměstnanců společného podniku Galileo, vyvstala mimo jiné otázka, zda je možné předem uložit soukromoprávní entitě, která má vlastní právní subjektivitu odlišnou od právní subjektivity Evropských společenství a která by se podílela na financování takového společného podniku, jako je Galileo, povinnost řídit se „pracovním řádem ostatních zaměstnanců Evropských společenství“.
44
V odpověď na tyto ožehavé otázky a ke splnění uvedeného požadavku na pružnost poskytl zákonodárce Společenství společnému podniku Galileo významnou autonomii, která mu umožňuje, aby sám stanovil úpravu, jíž se budou řídit jeho zaměstnanci, kteří mají pracovní smlouvu na dobu určitou, a přitom vycházel z „pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství“.
45
Jak rovněž vyplývá z důvodové zprávy k návrhu nařízení Rady, kterým se mění nařízení č. 219/2007 [COM(2008) 483 final], spolu se zahájením sedmého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj na období let 2007 až 2013 zaujaly unijní orgány nový přístup při zřizování společných podniků, který se vyznačuje tím, že jsou napříště uznány coby „jiné subjekty Unie“ požívající unijních výsad a imunit. V důsledku toho se na zaměstnance těchto subjektů vztahuje služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie a na uvedené subjekty a jejich zaměstnance se vztahuje Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie. Je však třeba připomenout, že tento nový přístup uplatněný zejména v nařízeních o společných podnicích Clean Sky, ENIAC, IIL a Artemis, kde je výslovně uvedeno, že se na zaměstnance těchto subjektů Společenství „vztahuje“ služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, byl v každém případě zaveden až v průběhu roku 2007, tj. až po likvidaci aktivit společného podniku Galileo.
46
Ze všech výše uvedených úvah vyplývá, že na položenou otázku je třeba odpovědět tak, že čl. 11 odst. 2 stanov společného podniku Galileo musí být vykládán v tom smyslu, že pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, konkrétně platové podmínky tam stanovené, se na zaměstnance společného podniku Galileo, kteří mají pracovní smlouvu na dobu určitou, nepoužije.
K nákladům řízení
47
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:
Článek 11 odst. 2 stanov společného podniku Galileo obsažených v příloze nařízení Rady (ES) č. 876/2002 ze dne 21. května 2002 o zřízení společného podniku Galileo, ve znění nařízení Rady (ES) č. 1943/2006 ze dne 12. prosince 2006, musí být vykládán v tom smyslu, že pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, konkrétně platové podmínky tam stanovené, se na zaměstnance společného podniku Galileo, kteří mají pracovní smlouvu na dobu určitou, nepoužije.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: nizozemština.