ROZSUDEK SOUDU (pátého senátu)
23. ledna 2007
Věc T-472/04
Vassilios Tsarnavas
v.
Komise Evropských společenství
„Úředníci – Článek 45 služebního řádu – Povýšení – Rozsudek zrušující rozhodnutí o nepovýšení žalobce – Nový přezkum zásluh – Odůvodnění“
Předmět: Žaloba, jejímž předmětem je návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 23. prosince 2003 v rozsahu, v němž nedoplnilo jméno
žalobce do seznamu úředníků navržených na povýšení za období 1999, ani do seznamu úředníků, o nichž se má za to, že si nejvíce
zaslouží povýšení do platové třídy A4 v rámci hodnotících období pro povýšení 1998 a 1999, a ani do seznamu úředníků povýšených
do platové třídy A4 v rámci uvedených hodnotících období pro povýšení.
Rozhodnutí: Rozhodnutí Komise ze dne 23. prosince 2003, na jehož základě nebylo jméno žalobce doplněno do seznamu úředníků, o nichž se
má za to, že si nejvíce zaslouží povýšení do platové třídy A4 v rámci hodnotících období pro povýšení 1998 a 1999 a na jehož
základě nebyl žalobce povýšen do platové třídy A4 v rámci uvedených hodnotících období pro povýšení, se zrušuje. Ve zbývající
části se žaloba zamítá. Komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.
Shrnutí
Úředníci – Povýšení – Srovnávací přezkum zásluh
(Služební řád, čl. 45 odst. 1)
Jestliže v rámci plnění povinností vyplývajících z rozsudku, na základě kterého bylo zrušeno odmítnutí povýšit žalobce z důvodu
neexistence rozšířeného srovnávacího přezkumu jeho zásluh v porovnání se zásluhami úředníků z jiných útvarů, kteří mohou být
povýšeni, správa provede nový srovnávací přezkum, musí jej provést tak, že srovná situaci každého úředníka povýšeného do předmětné
platové třídy nebo zapsaného do seznamu úředníků, o niž se má za to, že si nejvíce zaslouží povýšení do uvedené platové třídy,
který v průběhu dotyčného hodnotícího období pro povýšení získal hodnocení srovnatelné nebo horší než hodnocení žalobce. Pouze
takový srovnávací přezkum může splňovat podmínky řádné péče a nestrannosti stanovené čl. 45 odst. 1 služebního řádu, jakož
i požadavky vyplývající ze zásady rovného zacházení.
Správa totiž není oprávněna omezit svůj srovnávací přezkum pouze na úředníky povýšené v rámci dotyčného hodnotícího období
pro povýšení tím, že vyloučí úředníky, kteří mohou být povýšeni, kteří aniž by byli povýšeni, byli zapsáni do seznamu úředníků,
o nichž se má za to, že si nejvíce zaslouží povýšení. Případné rozhodnutí o zařazení jména žalobce do tohoto seznamu může
vést k jeho povýšení v rámci následujícího hodnotícího období pro povýšení, jelikož orgán oprávněný ke jmenování je v zásadě
oprávněn v rámci srovnávacího posouzení zásluh zohlednit okolnost, že úředník již byl navržen na povýšení v rámci předcházejícího
hodnotícího období pro povýšení.
Podobně správa nemůže omezit srovnávací přezkum zásluh pouze na povýšené úředníky, u nichž je rozdíl mezi jejich hodnocením
a průměrným hodnocením jejich generálního ředitelství podstatně menší než rozdíl mezi hodnocením žalobce a průměrným hodnocením
jeho generálního ředitelství tím, že vyloučí úředníky, jejichž hodnocení je srovnatelné s hodnocením žalobce nebo nepatrně
horší. Správa musí zkoumat, zda rozdílné zacházení mezi žalobcem a všemi těmito úředníky, kteří získali srovnatelné či horší
hodnocení, je objektivně odůvodněno jinými aspekty jejich zásluh, jako jsou jiné informace týkající se jejich správní a osobní
situace, které mohou relativizovat posouzení provedené pouze s ohledem na hodnotící posudky. Správa musí zvláště zkoumat,
zda tyto jiné aspekty jejich zásluh umožnily dospět k závěru, že zásluhy povýšených úředníků jsou skutečně větší než zásluhy
žalobce.
(viz body 71, 73 až 75, 77 a 82 až 85)
Odkazy: Soudní dvůr, 8. října 1986, Clemen a další v. Komise, 91/85, Recueil, s. 2853, bod 10; Soudní dvůr, 9. listopadu 2000,
Komise v. Hamptaux, C‑207/99 P, Recueil, s. I‑9485, bod 19; Soud, 21. října 1997, Patronis v. Rada, T‑168/96, Recueil FP,
s. I‑A‑299 a II‑833, bod 35; Soud, 5. března 1998, Manzo-Tafaro v. Komise, T‑221/96, Recueil FP, s. I‑A‑115 a II‑307, bod
18; Soud, 3. října 2000, Cubero Vermurie v. Komise, T‑187/98, Recueil FP, s. I‑A‑195 a II‑885, bod 85; Soud, 11. července
2002, Perez Escanilla v. Komise, T‑163/01, Recueil FP, s. I‑A‑131 a II‑717, body 28 a 36; Soud, 19. března 2003, Tsarnavas
v. Komise, T‑188/01 až T‑190/01, Recueil FP, s. I‑A‑95 a II‑495, body 107, 114, 121 a 122; Soud, 11. prosince 2003, Breton
v. Soudní dvůr, T‑323/02, Recueil FP, s. I‑A‑325 a II‑1587, bod 99; Soud, 15. září 2005, Casini v. Komise, T‑132/03, Sb. VS
s. I‑A‑253 a II‑1169, body 55, 69 a 70; Soud, 22. února 2006, Standertskjöld-Nordenstam a Heyraud v. Komise, T‑437/04 a T‑441/04,
Sb. VS s. I-A-2-29 a II-A-2-127, bod 60