62023TJ0158
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (štvrtá komora)
zo 4. decembra 2024 (
*1
)
[Znenie opravené uznesením z 19. decembra 2024]
„Verejná služba – Úradníci – Hodnotenie – Hodnotiaca správa – Hodnotenie za rok 2021 – Riadny priebeh konania – Zásada nestrannosti“
Vo veci T‑158/23,
Jean‑Marc Colombani, bydliskom v Audergheme (Belgicko), v zastúpení: N. de Montigny, avocate,
žalobca,
proti
Európskej službe pre vonkajšiu činnosť (ESVČ), v zastúpení: R. Coesme, R. Spáč a S. Falek, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá komora),
v zložení: predseda komory R. da Silva Passos, sudkyne I. Reine (spravodajkyňa) a T. Pynnä,
tajomník: H. Eriksson, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní z 2. mája 2024,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Žalobou podanou na základe článku 270 ZFEÚ žalobca pán Jean‑Marc Colombani navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil hodnotiacu správu, ktorá bola o ňom vypracovaná za rok 2021 (ďalej len „napadnutá hodnotiaca správa“).
Okolnosti predchádzajúce sporu
2
Žalobca je úradníkom Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) v platovej triede AD 14. Do služobného pomeru v Európskej komisii nastúpil 1. mája 1990.
3
Žalobca zastával v rámci ESVČ od 1. januára 2011 rôzne pracovné miesta. Od 22. júna 2011 do 31. mája 2016 pôsobil ako asistent výkonného generálneho tajomníka ESVČ a od 1. júna 2016 do 31. decembra 2016 pôsobil ako poradca na generálnom sekretariáte. Po vymenovaní nového generálneho tajomníka ESVČ s účinnosťou od 1. januára 2017 bol pridelený ako poradca k jednému z troch zástupcov generálneho tajomníka ESVČ. Priamy nadriadený žalobcu bol nahradený 1. mája 2020.
4
Dňa 18. februára 2021 podal žalobca žiadosť o pomoc podľa článku 24 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) v súvislosti s jeho údajným psychickým obťažovaním, z ktorého obvinil štyri osoby, medzi inými svojho priameho nadriadeného. Rozhodnutím z 15. júna 2021 bola uvedená žiadosť zamietnutá v rozsahu, v akom sa týkala konania dvoch dotknutých osôb. Naproti tomu ESVČ rozhodla začať administratívne vyšetrovanie voči priamemu nadriadenému žalobcu a voči ďalšej osobe.
5
Postup hodnotenia za rok 2021 začal 2. februára 2022. Žalobca vo svojom sebahodnotení spomenul žiadosť o pomoc z dôvodu psychického obťažovania zo strany svojho priameho nadriadeného.
6
Žalobca v e‑maile adresovanom kancelárii svojho nadriadeného vyjadril pochybnosti v súvislosti s existenciou konfliktu záujmov v zmysle článku 11a služobného poriadku v prípade, že by hodnotenie viedol uvedený nadriadený.
7
Pohovor týkajúci sa hodnotenia žalobcu za rok 2021 sa uskutočnil telefonicky 6. mája 2022 s priamym nadriadeným žalobcu.
8
Dňa 2. júna 2022 nadriadený žalobcu v postavení hodnotiteľa podpísal hodnotiacu správu o žalobcovi. Plnenie pracovných úloh žalobcom bolo v tejto správe ohodnotené ako uspokojivé. V časti týkajúcej sa pracovného výkonu však bolo uvedené toto hodnotenie:
„Jean‑Marc Colombani súhlasil v apríli 2021 s novými pracovnými povinnosťami, ktoré zhŕňali predovšetkým tieto priority: 1. civilno‑vojenská spolupráca, 2. indo‑pacifická oblasť, 3. strategické spravodajstvo so zameraním na Strategický kompas… Jean‑Marc na moju ľútosť nesledoval tretiu prioritu. Strategické spravodajstvo v rámci Kompasu by vzhľadom na jeho prelínanie sa s verejnou diskusiou a výstupmi z výskumných centier užitočne objasnilo rokovania vedené oddelene s členskými štátmi…“
9
V ten istý deň sa žalobca odvolal proti svojmu hodnoteniu a žiadal, aby sa postup hodnotenia prerušil až do získania výsledkov z administratívneho vyšetrovania údajného obťažovania, ktoré bolo začaté aj voči jeho priamemu nadriadenému. Žalobca spochybnil nestrannosť svojho priameho nadriadeného v postavení hodnotiteľa z dôvodu, že voči uvedenému nadriadenému prebiehalo toto vyšetrovanie.
10
Po stretnutí so žalobcom 28. júna 2022 generálny tajomník ESVČ v postavení odvolacieho hodnotiteľa potvrdil hodnotenie vypracované priamym nadriadeným žalobcu z 13. júla 2022.
11
Dňa 19. augusta 2022 podal žalobca proti napadnutej hodnotiacej správe sťažnosť podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku.
12
Dňa 25. októbra 2022 orgán ESVČ oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy rozhodol zastaviť administratívne vyšetrovanie údajného psychického obťažovania žalobcu jeho priamym nadriadeným.
13
Dňa 20. decembra 2022 bolo prijaté rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti žalobcu.
Návrhy účastníkov konania
14
Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnutú hodnotiacu správu,
–
v prípade potreby zrušil rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti,
–
uložil ESVČ povinnosť nahradiť trovy konania.
15
ESVČ navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobcovi povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
O predmete žaloby
16
Druhým žalobným dôvodom sa žalobca domáha, aby sa v prípade potreby zrušilo rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti.
17
Podľa ustálenej judikatúry je dôsledkom návrhov na zrušenie, ktoré sú formálne podané proti rozhodnutiu o zamietnutí sťažnosti, pokiaľ toto rozhodnutie nemá samostatný obsah, že Všeobecnému súdu je predložený akt, proti ktorému bola sťažnosť podaná (pozri rozsudok zo 14. decembra 2017, RL/Súdny dvor Európskej únie, T‑21/17, EU:T:2017:907, bod 26 a citovanú judikatúru).
18
V prejednávanej veci rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti nemá samostatný obsah, keďže len potvrdzuje napadnutú hodnotiacu správu a spresňuje odôvodnenie ESVČ tým, že reaguje na kritiku žalobcu voči nej. Toto rozhodnutie totiž na jednej strane potvrdzuje, rovnako ako odvolací hodnotiteľ, neexistenciu zaujatosti a konfliktu záujmov hodnotiteľa žalobcu a platnosť odvolacieho konania, a na druhej strane hodnotenie úrovne pracovného výkonu žalobcu za rok 2021.
19
Z tohto dôvodu treba žalobu považovať za smerujúcu proti napadnutej hodnotiacej správe, ktorej zákonnosť treba preskúmať aj vzhľadom na odôvodnenie uvedené v rozhodnutí o zamietnutí sťažnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. novembra 2022, QM/Europol, T‑164/21, EU:T:2022:695, bod 40 a citovanú judikatúru).
O veci samej
20
Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza dva žalobné dôvody, z ktorých prvý je založený na porušení pravidiel uplatniteľných na postup hodnotenia, článkov 11a, 12a a 24 služobného poriadku, ako aj na porušení objektivity a nestrannosti hodnotiteľa, a druhý je založený na zjavne nesprávnom posúdení a zneužití právomoci.
21
Pokiaľ ide o prvý žalobný dôvod, na úvod treba uviesť, že článok 24 služobného poriadku sa týka povinnosti administratívy pomáhať svojim úradníkom a ostatným zamestnancom, ktorí sú predmetom okrem iného psychického obťažovania. Predmet tejto žaloby sa obmedzuje na návrh na zrušenie napadnutej hodnotiacej správy. Z toho vyplýva, že predmetom tejto žaloby nie je návrh na zrušenie aktu súvisiaceho so žiadosťou o pomoc, ktorú podal žalobca. V dôsledku toho treba odkaz na toto ustanovenie zamietnuť ako neúčinný.
22
Vzhľadom na toto spresnenie sa tento žalobný dôvod delí na dve časti, pričom prvá časť je založená na nedostatku objektivity a nestrannosti hodnotiteľa žalobcu a druhá na porušení pravidiel uplatniteľných na postup hodnotenia.
23
V rámci prvej časti prvého žalobného dôvodu žalobca pripomína, že v čase vypracovania napadnutej hodnotiacej správy nielenže podal žiadosť o pomoc v súvislosti s obťažovaním, ktorého sa mal dopustiť jeho priamy nadriadený, ale administratíva rozhodla o začatí administratívneho vyšetrovania voči tomuto nadriadenému, ktoré v čase prijatia uvedenej správy nebolo ukončené. V tomto kontexte je nepravdepodobné, že by jeho priamy nadriadený, ktorého sa týkalo uvedené vyšetrovanie, ostal vo vzťahu k žalobcovi neutrálny a nestranný.
24
Žalobca tvrdí, že počas hodnotiaceho pohovoru so svojím priamym nadriadeným mu nadriadený vyčítal, že proti nemu inicioval konanie. ESVČ teda mala zohľadniť, že jeho priamy nadriadený nebol voči nemu objektívne ani subjektívne nestranný a mala určiť iného hodnotiteľa pre vykonanie hodnotenia za rok 2021, ako to umožňuje rozhodnutie ADMIN(2022) 3 generálneho tajomníka ESVČ z 24. januára 2022, ktorým sa prijímajú všeobecné ustanovenia na vykonávanie článku 43 a článku 44 ods. 1 služobného poriadku o hodnotiacich správach úradníkov a dočasných zamestnancov.
25
Žalobca sa domnieva, že ESVČ nemala pokračovať v postupe hodnotenia obvyklým spôsobom a mohla určiť iného hodnotiteľa alebo prerušiť hodnotenie.
26
Žalobca dospel k záveru, že jeho priamy nadriadený sa nachádzal v situácii konfliktu záujmov v zmysle článku 11a služobného poriadku.
27
ESVČ tvrdí, že v súlade s judikatúrou skutočnosť, že k vybaveniu žiadosti o pomoc podanej žalobcom a k súvisiacemu administratívnemu vyšetrovaniu došlo počas postupu hodnotenia, neznamená, že priamy nadriadený žalobcu bol zaujatý alebo sa nachádzal v situácii konfliktu záujmov. Pozbavenie nadriadeného žalobcu jeho povinností hodnotiteľa alebo prerušenie postupu hodnotenia by teda narušilo jeho prezumpciu nestrannosti a neviny a predurčilo by výsledok vyšetrovania začatého v nadväznosti na žiadosť žalobcu o pomoc. Okrem toho prerušenie postupu hodnotenia nie je vzhľadom na judikatúru a uplatniteľné pravidlá služobného poriadku a rozhodnutia ADMIN(2022) 3 stanovené, ani vhodné.
28
ESVČ poznamenáva, že v každom prípade administratívne vyšetrovanie voči priamemu nadriadenému žalobcu nedospelo k záveru o pravdivosti tvrdení žalobcu o psychickom obťažovaní.
29
ESVČ dospela k záveru, že hodnotenie žalobcu jeho priamym nadriadeným v rámci predmetného hodnotiaceho obdobia nepredstavovalo porušenie požiadavky nestrannosti a nepostavilo nadriadeného do situácie konfliktu záujmov, čo vyplýva aj z jeho posudkov uvedených v napadnutej hodnotiacej správe. Okrem existencie žiadosti o pomoc v procese vybavovania a administratívneho vyšetrovania týkajúceho sa nadriadeného žalobcu sa žalobca neodvolával na žiadnu inú skutočnosť, ktorá by mohla charakterizovať porušenie požiadavky nestrannosti a povinností stanovených v článku 11a služobného poriadku. Žalobca uvádza buď dôkazy, ktoré boli vylúčené počas administratívneho vyšetrovania, alebo konanie jeho nadriadeného, ktoré nepodložil.
30
V prejednávanej veci treba hneď na začiatku pripomenúť, že konflikt záujmov je len variantom vady zaujatosti, pretože požiadavka nestrannosti sa vzťahuje na všetky okolnosti, o ktorých sa úradník alebo iný zamestnanec, ktorý má rozhodnúť v danej veci, musí rozumne domnievať, že sú také, že sa tretím osobám môžu zdať, že ovplyvňujú jeho nezávislosť (pozri rozsudok z 10. februára 2021, Spadafora/Komisia, T‑130/19, neuverejnený, EU:T:2021:74, bod 99 a citovanú judikatúru).
31
V tejto súvislosti treba uviesť, že povinnosť nestrannosti úradníkov je zakotvená v článku 11 ods. 1 služobného poriadku, podľa ktorého úradníci vykonávajú pridelené úlohy objektívne a nestranne.
32
Treba tiež uviesť, že inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Európskej únie sú povinné dodržiavať základné práva zaručené právom Únie, medzi ktoré patrí aj právo na riadnu správu vecí verejných, zakotvené v článku 41 Charty základných práv Európskej únie (pozri rozsudok z 3. decembra 2019, Pethke/EUIPO, T‑808/17, EU:T:2019:832, bod 43 a citovanú judikatúru).
33
Článok 41 ods. 1 Charty základných práv okrem iného stanovuje, že každý má právo, aby inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie vybavovali jeho záležitosti nestranne.
34
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že inštitúciám, orgánom, úradom a agentúram Únie prislúcha povinnosť postupovať v súlade s požiadavkou nestrannosti v jej dvoch zložkách, ktorými sú jednak subjektívna nestrannosť, v zmysle ktorej žiadny z členov dotknutej inštitúcie nesmie prejavovať osobnú zaujatosť, a jednak objektívna nestrannosť, v zmysle ktorej musí táto inštitúcia poskytnúť dostatočné záruky na vylúčenie akýchkoľvek oprávnených pochybností týkajúcich sa prípadnej zaujatosti (pozri rozsudok z 25. februára 2021, Dalli/Komisia, C‑615/19 P, EU:C:2021:133, bod 112 a citovanú judikatúru). V tejto súvislosti Súdny dvor spresnil, že na účely preukázania, že organizácia administratívneho konania neposkytla dostatočné záruky na vylúčenie akýchkoľvek oprávnených pochybností, pokiaľ ide o prípadnú ujmu, nie je potrebné preukázať existenciu nedostatku nestrannosti. Stačí, aby existovala v tejto súvislosti oprávnená pochybnosť, ktorú nemožno vyvrátiť (rozsudky z 27. marca 2019, August Wolff a Remedia/Komisia, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, bod 37, a z 21. októbra 2021, Parlament/UZ, C‑894/19 P, EU:C:2021:863, bod 54).
35
Prvú časť prvého žalobného dôvodu treba preskúmať s ohľadom na tieto úvahy.
36
[Opravené uznesením z 19. decembra 2024] V prejednávanej veci žalobca vznáša otázku nedostatku tak subjektívnej, ako aj objektívnej nestrannosti svojho priameho nadriadeného v postavení hodnotiteľa.
37
Pokiaľ ide najmä o objektívnu nestrannosť jeho priameho nadriadeného, žalobca sa odvoláva na administratívne vyšetrovanie, ktoré proti uvedenému nadriadenému v čase hodnotenia stále prebiehalo.
38
Ako uvádza ESVČ, v tejto súvislosti z ustálenej judikatúry vyplýva, že ak je menovaciemu orgánu inštitúcie na základe článku 90 ods. 1 služobného poriadku predložená žiadosť o pomoc v zmysle článku 24 tohto služobného poriadku, musí tento orgán najmä uskutočniť vyšetrovanie na účely zistenia skutkových okolností, ktoré sú predmetom sťažnosti, v spolupráci s osobou, ktorá ju podala, ak úradník, ktorý sa domáha ochrany od svojej inštitúcie, predložil aspoň neúplné dôkazy o tom, že útoky, ktorým bol údajne vystavený, sa skutočne stali (rozsudky z 24. apríla 2017, HF/Parlament, T‑570/16, EU:T:2017:283, bod 46, a z 13. júla 2018, Curto/Parlament, T‑275/17, EU:T:2018:479, bod 97).
39
ESVČ teda rozhodnutím z 15. júna 2021 začať administratívne vyšetrovanie voči priamemu nadriadenému žalobcu uznala, že žalobca predložil aspoň neúplný dôkaz proti svojmu nadriadenému.
40
Takáto situácia však môže u tretích osôb vyvolať oprávnenú pochybnosť o možnej zaujatosti priameho nadriadeného žalobcu pri výkone jeho právomoci hodnotiteľa žalobcu.
41
[Opravené uznesením z 19. decembra 2024] Za okolností, o aké ide v prejednávanej veci, sa ESVČ nemôže odvolávať na domnienku nestrannosti v prospech priameho nadriadeného žalobcu. Nemôže ani odkazovať na judikatúru, podľa ktorej skutočnosť, že zamestnanec podal sťažnosť na obťažovanie proti úradníkovi, ktorý má posúdiť jeho pracovné výkony, nemôže byť ako taká bez akejkoľvek ďalšej okolnosti spôsobilá spochybniť nestrannosť osoby, ktorej sa sťažnosť týka (pozri rozsudok z 8. novembra 2018, QB/ECB, T‑827/16, EU:T:2018:756, bod 94 a citovaná judikatúra; rozsudok z 20. októbra 2021, ZU/Komisia, T‑671/18 a T‑140/19, neuverejnený, EU:T:2021:715, bod 207). Ako totiž vyplýva z judikatúry citovanej v bode 34 vyššie, pokiaľ ide o porušenie povinnosti objektívnej nestrannosti, nie je potrebné preukázať existenciu nedostatku nestrannosti. Stačí, aby existovala v tejto súvislosti oprávnená pochybnosť, ktorú nemožno vyvrátiť. Tvrdenia smerujúce k preukázaniu existencie subjektívnej nestrannosti priameho nadriadeného žalobcu preto nemôžu uspieť. Navyše, pokiaľ ide o prejednávanú vec, okrem podania sťažnosti žalobcom, ESVČ tiež začala administratívne vyšetrovanie.
42
[Opravené uznesením z 19. decembra 2024] Ako vyplýva z bodu 4 vyššie, žalobca podal svoju žiadosť o pomoc podľa článku 24 služobného poriadku 18. februára 2021. Ako je uvedené v bode 5 vyššie, postup hodnotenia úrovne pracovného výkonu žalobcu za rok 2021 začal 2. februára 2022, teda takmer rok po podaní uvedenej žiadosti. Okrem toho 15. júna 2021 začalo administratívne vyšetrovanie pre údajné psychické obťažovanie zo strany priameho nadriadeného žalobcu. ESVČ mala teda dostatok času na to, aby prijala vhodné opatrenia na zabránenie akémukoľvek riziku nedostatku objektívnej nestrannosti priameho nadriadeného žalobcu v jeho postavení hodnotiteľa žalobcu.
43
Okrem toho v čase pohovoru medzi žalobcom a jeho nadriadeným ako hodnotiteľom, teda 6. mája 2022, ktorý predchádzal hodnotiacej správe, ako aj v čase, kedy hodnotiteľ správu podpísal, teda 2. júna 2022, ešte nebol známy výsledok administratívneho vyšetrovania uvedeného v bode 42 vyššie, keďže toto vyšetrovanie bolo zastavené až 25. októbra 2022 (pozri bod 12 vyššie). Je pravda, že došlo k zastaveniu uvedeného administratívneho vyšetrovania, ale tento výsledok vyšetrovania nebol v čase vykonania hodnotenia známy.
44
Za týchto okolností je žalobca oprávnený tvrdiť, že ESVČ nezorganizovala postup hodnotenia týkajúci sa hodnotiaceho roku 2021 tak, aby mu poskytla dostatočné záruky, pokiaľ ide o objektívnu nestrannosť hodnotiteľa.
45
Z ustálenej judikatúry však vyplýva, že na to, aby procesná chyba mohla odôvodniť zrušenie aktu, je potrebné, aby konanie bez tejto chyby mohlo viesť k inému výsledku (pozri rozsudok z 20. októbra 2021, Kerstens/Komisia, T‑220/20, EU:T:2021:716, bod 44 a citovanú judikatúru).
46
Pri tomto preskúmaní treba zohľadniť všetky okolnosti prejednávanej veci, a najmä povahu výhrad a množstvo procesných chýb, ku ktorým došlo, vo vzťahu k zárukám, z ktorých zamestnanec mohol mať prospech (pozri rozsudok z 20. októbra 2021, Kerstens/Komisia, T‑220/20, EU:T:2021:716, bod 45 a citovanú judikatúru).
47
V prejednávanej veci zistená nezrovnalosť, a to nedostatok objektívnej nestrannosti priameho nadriadeného žalobcu v postavení hodnotiteľa, v zmysle judikatúry uvedenej v bode 45 vyššie znamená, že priamy nadriadený žalobcu nespĺňa kritérium nestrannosti na to, aby vo vzťahu k žalobcovi mohol vykonávať úlohu hodnotiteľa. Ako totiž vyplýva z bodu 40 vyššie, hodnotenie pracovného výkonu žalobcu jeho priamym nadriadeným pred ukončením konania týkajúceho sa údajného psychického obťažovania žalobcu mohlo u tretích osôb vyvolať oprávnené pochybnosti o možnej zaujatosti.
48
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa judikatúry hodnotiteľom prislúcha široká miera voľnej úvahy pri hodnotení práce osôb, ktoré majú ohodnotiť a súdu neprináleží preskúmavať dôvodnosť tohto hodnotenia obsahujúceho zložité hodnotiace úsudky, ktoré svojou povahou nemôžu byť predmetom objektívneho overenia, s výnimkou prípadov zjavného pochybenia (pozri rozsudok z 23. septembra 2020, VE/AEMF, T‑77/18 a T‑567/18, neuverejnený, EU:T:2020:420, bod 90 a citovanú judikatúru; rozsudok z 13. júla 2022, TL/Komisia, T‑677/21, neuverejnený, EU:T:2022:456, bod 38).
49
Za týchto okolností vzhľadom na širokú mieru voľnej úvahy, ktorú majú hodnotitelia, nemožno vylúčiť, že predmetný postup hodnotenia by mohol viesť k inému výsledku, ak by nedošlo k zistenému pochybeniu, a to k nedostatku objektívnej nestrannosti priameho nadriadeného žalobcu v postavení hodnotiteľa, najmä ak by povinnosti hodnotiteľa žalobcu prevzala iná osoba.
50
Vzhľadom na vyššie uvedené treba vyhovieť prvej časti prvého žalobného dôvodu.
51
V dôsledku toho treba zrušiť napadnutú hodnotiacu správu bez toho, aby bolo potrebné preskúmať druhú časť prvého žalobného dôvodu a druhý žalobný dôvod uvádzaný žalobcom, ako aj prípustnosť dôkazov predložených ESVČ v rámci jej odpovede na opatrenia na zabezpečenie priebehu konania, ktoré prijal Všeobecný súd.
O trovách
52
Podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
53
Keďže ESVČ nemala vo veci úspech, je opodstatnené uložiť jej povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s návrhom žalobcu.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá komora)
rozhodol takto:
1.
Hodnotiaca správa pána Jean‑Marca Colombaniho za rok 2021 sa zrušuje.
2.
Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) je povinná nahradiť trovy konania.
da Silva Passos
Reine
Pynnä
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 4. decembra 2024.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.