61994CJ0276_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-276/94,
jonka Kriminal- og Skifteretten i Frederikshavn (Tanska) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajana on
Finn Ohrt
ennakkoratkaisun kalastusalusten tarkastamista koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1382/87 (EYVL L 132, s. 11)
2 ja 3 artiklan tulkinnasta,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit P. J. G. Kapteyn ja H. Ragnemalm (esittelevä tuomari)
julkisasiamies: A. La Pergola,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
- Tanskan hallitus, asiamiehenään ulkoasiainministeriön oikeudellinen neuvonantaja Peter Biering,
- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellinen neuvonantaja Hans Peter Hartvig,
ottaen huomioon suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 12.10.1995 pidetyssä suullisessa käsittelyssä esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Kriminal- og Skifteretten i Frederikshavn on 6.10.1994 tekemällään ja 11.10.1994 yhteisöjen tuomioistuimeen saapuneella päätöksellä esittänyt EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla kaksi ennakkoratkaisukysymystä kalastusalusten tarkastamista koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1382/87 (EYVL L 132, s. 11, jäljempänä asetus) 2 ja 3 artiklan tulkinnasta.
2 Nämä kysymykset on esitetty rikosasian yhteydessä, jossa Ohrtia syytetään asetuksen 3 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanoa koskevien kansallisten säännösten rikkomisesta. Tässä artiklassa säädetään seuraavaa: "Tarkastettavan aluksen päällikkö voi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen edustajan vaatimuksesta joutua pysähtymään, tekemään ohjausliikkeitä tai muita toimintoja alukseen nousemisen helpottamiseksi."
3 Kalastusalus Actinian päällikkö Ohrt ohjasi alusta pohjoisen Kattegatin vesillä, kun alusta lähestyi Nordjylland-nimisen tanskalaisen tarkastusaluksen yhteysaluksena toimiva kumivene, joka oli suorittamassa kalastustarkastusta. Ohrtin ohjaama alus jatkoi matkaansa kiinnittämättä huomiota sekä radiolla että valomerkein annettuihin varoituksiin, joilla alusta kehotettiin pysähtymään välittömästi.
4 Ennakkoratkaisukysymyksiä koskevasta päätöksestä ilmenee, että kumiveneeltä puuttui tunnus, jota vaaditaan asetuksen 2 artiklassa, jossa säädetään seuraavaa: "Jokaisen tarkastukseen osallistuvan aluksen on purjehdittava selvästi näkyvissä olevan viirin tai liitteessä I esitetyn tunnuksen alla."
Tällainen tarkastusviiri oli esillä vain pääalus Nordjyllandilla, joka ei ollut Actinian läheisyydessä.
5 Ohrt väitti kansallisessa tuomioistuimessa, ettei hän tiennyt pysähtymiskäskyn antaneen aluksen olleen tarkastusalus.
6 Tässä tilanteessa Kriminal- og Skifteretten i Frederikshavn on esittänyt yhteisön tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
"1) Onko kalastusalusten tarkastamista koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1382/87
2 artiklaa tulkittava siten, että asetuksen liitteessä I kuvatun tarkastusviirin tai -tunnuksen on oltava näkyvissä tarkastusaluksessa (kumivene), vai siten, että riittää, kun viiri tai tunnus on näkyvillä emälaivassa, tässä tapauksessa emälaiva Nordjyllandissa? Siinä tapauksessa, että tähän kysymykseen vastataan, että tarkastusaluksessa ei tarvitse olla näkyvissä viiriä tai tunnusta, toista ennakkoratkaisukysymystä ei esitetä.
Päinvastaisessa tapauksessa:
2) Vaikuttaako 2 artiklan mahdollinen noudattamatta jättäminen siihen, onko aluksen päälliköllä 3 artiklan nojalla velvollisuus noudattaa tarkastuksen toimittavan viranomaisen määräyksiä, ja jos vaikuttaa, niin miten?"
7 Ensimmäisen kysymyksen osalta on huomattava, että 2 artiklan tai asetuksen muiden säännösten kohteena ei ole sen määrittäminen, millaisia aluksia jäsenvaltiossa voidaan pitää tarkastusaluksina tai käyttää tarkastusaluksina.
8 Asetuksen 2 artiklan tarkoituksena on sitä vastoin määrittää tarkastusaluksen tunnistamisen edellytykset yhdenmukaisesti. Tältä osin on muistutettava, että kaikissa jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista edustavissa aluksissa on oltava tarkastusviiri tai -tunnus. Kalastusaluksen päällikkö voi tunnistaa tarkastusalukseksi vain aluksen, jossa on näkyvästi esillä tällainen erottava tunnus, ja noudattaa tällaisesta aluksesta annettuja käskyjä ilman muita varoituksia, kuten asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa säädetään.
9 Tätä toteamusta ei kumoa se seikka, että tässä asiassa tarkastuksen suorittava alus oli tarkastusaluksen apuna toimiva alus, joka toimi väliaikaisesti itsenäisesti.
10 Näin ollen ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että asetuksen 2 artiklaa on tulkittava siten, että kaikissa tarkastusaluksissa on oltava näkyvissä asetuksen liitteessä I esitetty tarkastusviiri tai -tunnus aluksen tyypistä tai koosta riippumatta.
11 Toisella kysymyksellään kansallinen tuomoistuin kysyy pääasiallisesti, voiko kalastusaluksen päällikkö perustella sitä, ettei hän ollut noudattanut hänelle asetuksen 3 artiklan mukaisesti annettuja määräyksiä väittämällä, että tarkastuksen suorittavaa viranomaista ei voida tunnistaa asetuksen 2 artiklassa tarkoitetusta tarkastusviiristä tai -tunnuksesta.
12 On todettava, että tämä tarkastusviiri ja -tunnus ovat tunnistamismerkkejä. Niiden puuttuminen ei poista jäsenvaltion tarkastusalukseksi määrittelemältä alukselta tätä asemaa.
13 Kyseessä olevan tarkastusviirin tai -tunnuksen asettamista näkyvästi esille on siis pidettävä riittävänä keinona tarkastuksen suorittavan viranomaisen aseman osoittamiseksi, mutta se ei kuitenkaan ole ainoa keino. Jos kyseiset merkit puuttuvat tarkastusaluksesta, voidaan olettaa, että tarkastettavan kalastusaluksen päällikkö ei voi tietää, että pysähtymiskäskyn hänelle on antanut jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen edustaja. Tämä olettamus on kuitenkin hylättävä, jos näytetään toteen, että tarkastettavan aluksen päällikkö oli tietoinen tarkastusviranomaisen asemasta.
14 Tämän vuoksi toiseen kysymykseen on vastattava, että velvollisuus noudattaa jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen edustajan kyseisen asetuksen 3 artiklan nojalla antamia määräyksiä edellyttää, että tarkastettavan aluksen päällikkö oli tietoinen kyseisen edustajan asemasta. Asetuksen 2 artiklassa säädetyn tarkastusviirin tai -tunnuksen puuttuessa voidaan olettaa, että päällikkö ei ollut tietoinen tästä asemasta, ellei rikkomisesta syytteen nostanut viranomainen näytä toteen, että päällikkö oli siitä tietoinen.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
15 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Tanskan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(neljäs jaosto)
on ratkaissut Kriminal- og Skifteretten i Frederikshavnin 6.10.1994 tekemällä päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:
1) Kalastusalusten tarkastamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1382/87
2 artiklaa on tulkittava siten, että kaikissa tarkastusaluksissa on oltava näkyvissä tämän asetuksen liitteessä I esitetty tarkastusviiri tai -tunnus aluksen tyypistä tai sen koosta riippumatta.
2) Velvollisuus noudattaa jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen edustajan kyseisen asetuksen 3 artiklan nojalla antamia määräyksiä edellyttää sitä, että tarkastettavan aluksen päällikkö oli tietoinen tämän edustajan asemasta. Asetuksen 2 artiklassa säädetyn tarkastusviirin tai -tunnuksen puuttuessa voidaan olettaa, että päällikkö ei ollut tietoinen tästä asemasta, ellei rikkomisesta syytteen nostanut viranomainen näytä toteen, että päällikkö oli siitä tietoinen.