61999CC0384_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 Med denna talan som har väckts i enlighet med artikel 226 EG vill kommissionen att domstolen skall fastställa att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget genom att inte införliva artikel 5, jämförd med bilagorna I och III till detta direktiv, i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät(1) (nedan kallat direktivet).
2 Enligt artikel 23.1 första stycket i direktivet "skall medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1997 och de skall genast underrätta kommissionen om detta".
3 Genom en skrivelse av den 13 januari 1998 underrättade den belgiska regeringen kommissionen om att den antagit lag av den 19 december 1997 som mot bakgrund av direktivet ändrade bestämmelserna i lagen av den 21 mars 1991. Efter att ha granskat dessa lagar fann kommissionen att Konungariket Belgien inte på ett korrekt sätt hade införlivat artikel 5 i direktivet. I en skrivelse av den 24 augusti 1998 riktade kommissionen en formell underrättelse till Konungariket Belgien och uppmanade denna stat att inom två månader från delgivningen av denna skrivelse inkomma med ett yttrande. I sitt svar av den 23 november 1998 förklarade den belgiska regeringen att den inom kort skulle anta ett antal kungörelser i syfte att fullfölja införlivandet av direktivet med belgisk lag. Kommissionen fann detta svar otillfredsställande och riktade ett motiverat yttrande till Konungariket Belgien den 9 mars 1999 och uppmanade denna stat att inom två månader vidta de nödvändiga åtgärderna. Kommissionen ansåg att den belgiska regeringen inte vidtagit dessa åtgärder inom den angivna fristen och väckte därför den förevarande talan den 8 oktober 1999.
4 I sin ansökan har kommissionen gjort gällande att den belgiska lagstiftningen var oförenlig med direktivet och angav följande tre skäl:
i) Vissa dagstidningar och veckotidningar samt pressbyrån Belga beviljades förmånliga priser, vilka finansierades genom betalning från de övriga användare till den operatör som i Belgien tillhandahöll samhällsomfattande telekommunkationstjänster (Belgacom). Detta strider mot artikel 5 och bilaga I till direktivet, som begränsar de särskilda åtgärder som kan finansieras som samhällsomfattande tjänster till att avse "kunder med handikapp eller med särskilda sociala behov".
ii) Beräkningsmetoden för organisationers bidrag till finansieringen av nettokostnaden för samhällsomfattande tjänster är ofullständig och respekterar inte de skyldigheter vad gäller öppenhet som fastställts i artikel 5.1 i direktivet. Konungariket Belgien har varken antagit, offentliggjort eller underrättat kommissionen om bestämmelser om beräkning av nettokostnaden för samhällsomfattande tjänster och om grunden för dessa organisationers bidrag.
iii) Metoden för beräkning av kostnaden för den samhällsomfattande tjänsten som allmänt beskrivs i den belgiska lagen är felaktig. Den tar inte hänsyn till de marknadsfördelar, såsom föreskrivs i artikel 5.4 i direktivet, som en organisation som erbjuder samhällsomfattande tjänster erhåller. Denna metod beaktar vidare inte de bokföringsprinciper som anges i bilaga III till direktivet.
5 Den belgiska regeringen har inte bestritt att den inte har införlivat direktivet inom den i artikel 23.1 angivna fristen.
6 Vad gäller kommissionens första anmärkning har den belgiska regeringen emellertid förklarat att den antog ett lagförslag den 3 december 1999 som i huvudsak föreskriver att de förmånliga priser som beviljas vissa dagstidningar, veckotidningar och pressbyrån Belga inte längre kan finansieras genom bidrag från andra operatörer. De förmånliga priserna är numera kopplade till ett uppdrag av allmänt intresse som anförtrotts en operatör som utför samhällsomfattande tjänster (Belgacom) och som finansieras genom bidrag från den belgiska staten.
7 Vad gäller den andra och den tredje anmärkningen har den belgiska regeringen förklarat att den antog en kunglig kungörelse den 23 december 1999 som ändrade artiklarna 1 och 4 i bilaga 2 i lag av den 21 mars 1991. De ändrade bestämmelserna beskriver i detalj beräkningsmetoden för nettokostnaden för åtaganden om att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster och beaktar därvid de fördelar som en operatör som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster kan erhålla samt de kriterier som anges i bilaga III till direktivet. Den antog även den 31 januari 2000 ett administrativt cirkulär som specificerar begreppet årsomsättning som skall användas vid beräkning av organisationers bidrag till nettokostnaden för den samhällsomfattande tjänsten.
8 I en skrivelse till domstolen av den 3 april 2000 har kommissionen påpekat att den anser att den belgiska lagstiftningen numera är förenlig med direktivet vad gäller den andra och den tredje anmärkningen. Vad gäller den första anmärkningen har kommissionen emellertid gjort gällande att den fortfarande håller på att undersöka huruvida de förmånliga priser som beviljas den belgiska pressen i enlighet med den nya lagen, är förenliga med bestämmelserna i fördraget om statligt stöd.
9 Jag anser inte att kommissionens skrivelse kan anses utgöra ett formellt återkallande av de anmärkningar som gjorts i denna talan. Domstolen måste därför pröva alla tre anmärkningar som angivits ovan.
10 Det framgår av fast rättspraxis att "förekomsten av ett fördragsbrott skall bedömas utifrån läget i medlemsstaten vid utgången av den frist som angivits i det motiverade yttrandet och att domstolen inte skall beakta senare förändringar".(2)
11 Den omständigheten att Belgien antog kungörelser med syfte att säkerställa förenligheten med direktivet efter det att den frist som fastställts i det motiverade yttrandet hade löpt ut kan därför inte beaktas inom ramen för den förevarande talan.
12 Det finns därför anledning att fastställa att kommissionens talan skall bifallas.
13 Enligt artikel 69 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Konungariket Belgien skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Konungariket Belgien har tappat målet, skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
Förslag till avgörande
14 Med beaktande av vad som ovan anförts föreslår jag att domstolen
1) fastställer att Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt EG-fördraget och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 5 i direktivet jämförd med bilagorna I och III till detta direktiv,
2) förpliktar Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna.
(1) - EGT L 199, s. 32.
(2) - Dom av den 16 december 1997 i mål C-316/96, kommissionen mot Italien (REG 1997, s. I-7231), punkt 14.