62006CJ0464
TEISINGUMO TEISMO (trečioji kolegija) SPRENDIMAS
2007 m. spalio 18 d. (
*1
)
„Žemės ūkis — Eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus sistema — Reglamentas (EB) Nr. 800/1999 — 5 straipsnis — Eksporto deklaracijos pateikimas — Pateikimas faksu“
Byloje C-464/06
dėl Korkein hallinto-oikeus (Suomija) 2006 m. lapkričio 16 d. Sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2006 m. lapkričio 20 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Avena Nordic Grain Oy
prieš
Maa- ja metsätalousministeriö,
TEISINGUMO TEISMAS (trečioji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas, teisėjai J. Klučka, A. Ó Caoimh (pranešėjas), P. Lindh ir A. Arabadjiev,
generalinė advokatė V. Trstenjak,
kancleris R. Grass,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
—
Avena Nordic Grain Oy, atstovaujamos direktoriaus K. Viljanen,
—
Suomijos vyriausybės, atstovaujamos J. Heliskoski,
—
Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos P. Aalto ir F. Clotuche-Duvieusart,
atsižvelgdamas į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinės advokatės nuomone, nagrinėti bylą be išvados
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/1999, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (OL L 102, p. 11), iš dalies pakeisto 2001 m. sausio 17 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 90/2001 (OL L 14, p. 22, toliau – Reglamentas Nr. 800/1999), 5 straipsnio aiškinimu.
2
Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant bylą, inicijuotą Avena Nordic Grain Oy (toliau – ANG), dėl Maa- ja metsätalousministeriö (Žemės ir miškų ūkio ministerija, toliau – ministerija), institucijos, kuri Suomijoje valdo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) finansinę pagalbą, sprendimo atsisakyti išmokėti eksporto grąžinamąją išmoką.
Teisinis pagrindas
Bendrijos teisės aktai
Žemės ūkio produktų patikrinimas eksportuojant
3
1990 m. vasario 12 d. Tarybos reglamento (EΕΒ) Nr. 386/90 dėl monitoringo, atliekamo eksportuojant žemės ūkio produktus, už kuriuos skiriamos grąžinamosios išmokos arba kitos sumos (OL L 42, p. 6), 2 straipsnio a punkte numatyta, kad valstybės narės, „užbaigus eksporto muitinės formalumus ir prieš suteikiant leidimą eksportuoti atitinkamas prekes, remdamosi eksporto deklaraciją patvirtinančiais dokumentais atlieka fizinį prekių patikrinimą“.
4
2002 m. lapkričio 26 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2090/2002, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EEB) Nr. 386/90 dėl fizinių patikrinimų, atliekamų eksportuojant žemės ūkio produktus, už kuriuos skiriamos grąžinamosios išmokos, taikymo taisykles (OL L 322, p. 4), 5 straipsnio 1 dalyje patikslinama, kad „fizinis patikrinimas“ Reglamento Nr. 386/90 2 straipsnio a punkto prasme – tai „patikrinimas, ar eksporto deklaracijos, įskaitant prie jos pridėtus patvirtinamuosius dokumentus, duomenys atitinka prekių kiekį, pobūdį ir charakteristikas“.
Eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus sistemos taikymo taisyklės
5
Reglamento Nr. 800/1999 4, 6 ir 63 konstatuojamosios dalys skelbia:
„4)
kadangi pagal šį reglamentą eksporto diena laikoma diena, kai muitinės pareigūnai priima dokumentą, rodantį pareiškėjo norą eksportuoti produktus, už kuriuos jis siekia gauti grąžinamąją eksporto išmoką; kadangi šis dokumentas skirtas atkreipti institucijų, ypač muitinės, dėmesį į tai, kad nagrinėjama operacija vykdoma gavus Bendrijos finansinę pagalbą, todėl jos turi atlikti tinkamus patikrinimus; kadangi priėmus dokumentą produktai perduodami muitinės priežiūrai, kol jie bus iš tikrųjų eksportuoti; kadangi eksportuojamo produkto kiekis, rūšis ir savybės nustatomos pagal dokumento priėmimo dieną;
<…>
6)
kadangi siekiant tinkamai taikyti (Reglamentą Nr. 386/90), su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 163/94 (OL L 24, p. 2), turėtų būti numatyta, kad pakraunant konteinerį, sunkvežimį, laivą ar kitą panašią talpą tikrinama, ar eksporto deklaracija atitinka išvežamus žemės ūkio produktus;
<…>
63)
kadangi Bendrijos taisyklėse nustatoma, kad grąžinamosios eksporto išmokos skiriamos remiantis tik objektyviais kriterijais, ypač atsižvelgiant į eksportuojamo produkto kiekį, rūšį, savybes ir geografinę paskirties vietą; kadangi, atsižvelgiant į patirtį, reikėtų stiprinti kovos su pažeidimais ir ypač sukčiavimais, žalingais Bendrijos biudžetui, priemones; kadangi tuo tikslu turėtų būti numatyta galimybė susigrąžinti permokėtas sumas ir taikyti sankcijas, skatinančias eksportuotojus laikytis Bendrijos taisyklių“.
6
Minėto reglamento 5 straipsnis yra suformuluotas taip:
„1.   Eksporto diena – tai diena, kai muitinės pareigūnai priima eksporto deklaraciją, kurioje nurodoma, jog bus prašoma grąžinamosios išmokos.
2.   Pagal eksporto deklaracijos priėmimo dieną nustatoma:
a)
taikomas grąžinamosios išmokos dydis, jeigu grąžinamoji išmoka nebuvo nustatyta iš anksto;
b)
visi grąžinamosios išmokos dydžio patikslinimai, jeigu grąžinamoji išmoka buvo nustatyta iš anksto;
c)
eksportuojamo produkto kiekis, rūšis ir savybės.
3.   Visi kiti veiksmai, kurių teisinės pasekmės yra tokios pat kaip ir priėmus eksporto deklaraciją, laikomi lygiaverčiais šio dokumento priėmimui.
4.   Dokumente, kuris naudojamas eksportuojant produktus ar prekes, turi būti nurodyta visa informacija, reikalinga grąžinamajai išmokai apskaičiuoti, būtent:
a)
produktams:
—
jei reikia, supaprastintas produktų aprašymas, padarytas pagal grąžinamosioms eksporto išmokoms taikomą nomenklatūrą, taip pat grąžinamajai išmokai taikomos nomenklatūros kodas ir, jei būtina apskaičiuoti grąžinamąją išmoką, atitinkamų produktų sudėtis arba šios sudėties nuoroda,
—
produktų grynoji masė arba, jeigu taikytina, kiekis, išreikštas matavimo vienetais, kurie bus naudojami apskaičiuojant grąžinamąją išmoką;
b)
prekėms turi būti taikomos (Komisijos) reglamento (EB) Nr. 1222/94 (nustatančio bendras išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų už tam tikrų žemės ūkio produktų, eksportuojamų kaip į Sutarties II priedą neįtrauktos prekės, skyrimo sistemos taikymo taisykles ir tokių grąžinamųjų išmokų sumos nustatymo kriterijus (OL L 136, p. 5)) nuostatos.
5.   Priimant eksporto deklaraciją arba atliekant 3 dalyje numatytus veiksmus, produktai perduodami muitinės priežiūrai <…> tol, kol jie išvežami iš Bendrijos muitų teritorijos.
<…>
7.   Visi asmenys, eksportuojantys produktus, už kuriuos jie prašo grąžinamosios išmokos, turi:
a)
pateikti eksporto deklaraciją kompetentingai muitinei, esančiai ten, kur produktai bus pakrauti eksportavimui;
b)
informuoti šią muitinę likus ne mažiau kaip 24 valandoms iki pakrovimo operacijų pradžios ir nurodyti numatomą pakrovimo trukmę. Kompetentingos institucijos gali nustatyti kitokį nei 24 valandų terminą. <…>
<…>
Priėmus eksporto deklaraciją ir iki b punkte nurodyto termino pabaigos kompetentinga muitinė gali leisti atlikti pakrovimo operaciją.
Kompetentinga muitinė turi teisę fiziškai patikrinti ir atpažinti prekes, gabenamas į išvežimo iš Bendrijos muitų teritorijos muitinę.
<…>“
Nacionaliniai teisės aktai
7
Remiantis Įstatymo dėl elektroninių ryšių viešajame sektoriuje (Laki sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa (13/2003)) 9 straipsniu ir Įstatymo dėl elektroninių parašų (Laki sähkösistä allekirjoituksista (14/2003)) 18 straipsniu administracinės procedūros gali būti atliktos elektroniniu ryšiu.
8
Tačiau ministerijos dekreto dėl eksporto grąžinamųjų išmokų, apsaugos, eksporto ir importo licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos įgyvendinimo (maataloustuotteiden vientituki- ja vakuus- sekä tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusjärjestelmän täytäntöönpanosta annettu maa- ja metsätalousministeriön asetus (1363/2002)) 4 straipsnyje numatyta pareiga pateikti Reglamento Nr. 800/1999 5 straipsnio 7 dalies pirmosios pastraipos a punkte nurodytai kompetentingai muitinės tarnybai originalią eksporto deklaraciją.
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
9
2003 m. birželio 14 d. ANG iš Vaasa (Suomija) uosto į Kanadą eksportavo dvi avižų siuntas. Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą išplaukia, kad šių siuntų eksporto deklaracija buvo tik faksu pateikta kompetentingai muitinės tarnybai prieš pakraunant ir kad šios deklaracijos originalas buvo išsiųstas tik jau pakrovus minėtas siuntas. Remiantis tuo pačiu sprendimu, nebuvo ginčijama, kad šis originalas visiškai atitinka faksu persiųstą, kad šio pateikimo būdo naudojimą nulėmė nesusipratimas tarp ANG transportuotojo ir kompetentingų muitinės tarnybų, kuris kilo pokalbio dėl pakrovimo metu, kad šios tarnybos turėjo visas galimybes atlikti reikalaujamą patikrinimą, kad aptariamos siuntos buvo atgabentos iki paskirties uosto ir kad nėra jokių duomenų, jog ANG siekė piktnaudžiauti grąžinamųjų išmokų procedūra ar sukčiauti.
10
Ministerijos paklausta dėl grąžinamųjų išmokų tokiomis sąlygomis, Europos Bendrijų Komisija pastarajai 2004 m. gegužės 23 d. ir liepos 30 d. laiškuose nurodė, kad, jos nuomone, ANG neturi teisės gauti tokios išmokos už pagrindinėje byloje nurodytą operaciją.
11
Todėl 2004 m. rugsėjo 2 d. sprendimu ministerija atsisakė išmokėti ANG prašomą grąžinamąją išmoką už aptariamas siuntas, motyvuodama tuo, kad muitinės institucijos prieš galimą pakrovimo patikrinimą neturėjo originalios eksporto deklaracijos.
12
ANG pateikė Korkein hallinto-oikeus (Aukščiausiasis administracinis teismas) ieškinį dėl šio sprendimo. Šio teismo nuomone, iš 1998 m. spalio 1 d. Sprendimo Nyderlandai prieš Komisiją (C-27/94, Rink. p. I-5581) ir 2001 m. kovo 6 d. Sprendimo Nyderlandai prieš Komisija (C-278/98, Rink. p. I-1501) išplaukia, kad eksporto deklaracija turi būti iš anksto pateikta originalaus dokumento forma ir kad faksu pateikta deklaracija paprastai neturėtų būti laikoma pakankama. Iš tikrųjų tuo atveju, kai muitinės patikrinimas atskleidžia neatitikimus, suinteresuotas rinkos dalyvis gali užpildyti kitą deklaraciją, kurioje nurodoma tiksli informacija. Tačiau minėtas teismas pažymi, kad pagrindinės bylos atveju faksu pateikta eksporto deklaracija prieš pakrovimą yra identiška vėliau pateiktai originaliai eksporto deklaracijai ir kad nacionalinės institucijos neturi jokių įtarimų dėl galimo sukčiavimo; pateikimą faksu lėmė nesusipratimas, kilęs dėl kompetentingos muitinės tarnybos pateikto patarimo. Todėl, jei pagrindinė byla būtų vertinama nacionalinės teisės požiūriu, nepanašu, kad reikėtų atsisakyti ANG išmokėti grąžinamąją išmoką. Be to, proporcingumo ir gero administravimo principai, kurie yra bendrieji Bendrijos teisės principai, gali turėti įtakos, atsižvelgiant į pagrindinės bylos kontekstą.
13
Šiomis aplinkybėmis Korkein hallinto-oikeus nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir Teisingumo Teismui pateikti šį prejudicinį klausimą:
„Ar reglamento (Nr. 800/1999) 5 straipsnį kartu su proporcingumo ir gero administravimo principais reikia aiškinti taip, kad kompetentinga nacionalinė institucija gali pripažinti iki pakrovimo faksu pateiktą eksporto deklaraciją, jeigu ji mano, jog nėra nė mažiausio įtarimo dėl sukčiavimo, eksporto deklaracijos pateikimo klaida padaryta suklydus dėl institucijos duoto patarimo ir jeigu ji galėjo konstatuoti, jog vėliau pateikta originali pasirašyta ir faksu pateikta eksporto deklaracijos buvo visiškai identiškos?“
Dėl prejudicinio klausimo
14
Prejudiciniu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar Reglamento Nr. 800/1999 5 straipsnis draudžia kompetentingoms muitinės institucijoms priimti žemės ūkio produktų eksporto deklaraciją, kuri buvo pateikta prieš jų pakrovimą tik faksu, jei toks elgesys nėra sukčiavimas, nes tokį pateikimą vien tik faksu lėmė klaida, padaryta dėl minėtų institucijų duoto patarimo, ir jei po pakrovimo pateikta originali deklaracija visiškai atitinka faksu persiųstą deklaraciją.
15
Pagal Reglamento Nr. 800/1999 5 straipsnio 7 dalies pirmosios pastraipos a punktą visi asmenys, eksportuojantys žemės ūkio produktus, už kuriuos jie prašo grąžinamosios išmokos, turi pateikti eksporto deklaraciją. Kaip išplaukia iš šios dalies trečiosios ir ketvirtosios pastraipų, jei ši deklaracija yra priimama, kompetentingos muitinės tarnybos gali leisti pakrovimo operaciją, jeigu ji, kaip matyti ir iš minėto reglamento 4 ir 6 konstatuojamųjų dalių bei Reglamento Nr. 386/90 2 straipsnio ir Reglamento Nr. 2090/2002 5 straipsnio, turėjo galimybę atlikti fizinį atitinkamų žemės ūkio produktų patikrinimą nustatant jų atitikimą minėtai deklaracijai pakrovimo momentu.
16
Taikant Reglamento Nr. 800/1999 5 straipsnio 4 dalį eksporto deklaracijoje turi būti nurodyta visa informacija, reikalinga nustatyti teisę į grąžinamąją išmoką ir jai apskaičiuoti (šiuo klausimu žr. 2005 m. gruodžio 1 d. Sprendimo Fleisch-Winter, C-309/04, Rink. p. I-10349, 31 punktą ir 2006 m. balandžio 27 d. Sprendimo Elfering Export, C-27/05, Rink. p. I-3681, 26 punktą).
17
Be to, remiantis šio straipsnio 5 dalimi, kompetentingoms muitinės tarnyboms priimant eksporto deklaraciją produktai perduodami muitinės priežiūrai tol, kol jie išvežami iš Bendrijos muitų teritorijos.
18
Iš visų šių nuostatų išplaukia, jog net jei jos aiškiai nenurodo, kokia forma turi būti pateikta deklaracija, pastaroji turi būti rašytinė, kad, be kita ko, būtų galima patikrinti, ar eksportuotojo pateikti duomenys atitinka pateiktas eksportui prekes, ir turi būti pateikta prieš išvežant prekes iš Bendrijos muitų teritorijos (žr. 1993 m. birželio 22 d. Sprendimo Vokietija prieš Komisiją, C-54/91, Rink. p. I-3399, 22 punktą ir minėto 1998 m. spalio 1 d. Sprendimo Nyderlandai prieš Komisiją 25 punktą).
19
Eksporto deklaracijos pateikimas, kuri gali būti teisinis grąžinamųjų išmokų pagrindas (minėto sprendimo Fleisch-Winter 41 punktas), taip pat yra pagrindinis formalumas šiuo klausimu bendradarbiaujant eksportuotojui ir kompetentingoms muitinės institucijoms, kuris pastarosioms leidžia disponuoti visais būtinais duomenimis atliekant fizinį aptariamų prekių patikrinimą prieš jas pakraunant, siekiant išvengti, remiantis Reglamento Nr. 800/1999 63 konstatuojamąja dalimi, bet kokios pažeidimo ir piktnaudžiavimo eksporto grąžinamosiomis išmokomis rizikos (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo Elfing Export 31 punktą ir dėl 1987 m. lapkričio 27 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87, nustatančio išsamias bendrąsias eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus sistemos taikymo taisykles (OL L 351, p. 1), – 2005 m. balandžio 14 d. Sprendimo Käserei Champignon Hofmeister, C-385/03, Rink. p. I-2997, 27 ir 28 punktus).
20
Taigi, kaip tai iš esmės teigė visi Teisingumo Teismui pastabas pateikę suinteresuotieji asmenys, aplinkybė, jog deklaracija yra pateikiama faksu, reikalauja raštiško dokumento pateikimo, kuris niekaip netrukdo tam, kad kompetentingos muitinės institucijos atliktų patikrinimą, nes jis buvo pateiktas prieš atitinkamų prekių pakrovimą ir jame yra visi šiam patikrinimui būtini duomenys.
21
Žinoma, eksportuotojas negali turėti galimybės priderinti grąžinamosios išmokos prašymo prie galimos kontrolės rezultatų (minėto sprendimo Käserei Champignon Hofmeister 28 punktas).
22
Taigi jau buvo nuspręsta, kad kompetentingos muitinės institucijos negali atgaline data priimti eksporto deklaracijos, pateiktos po eksporto siekiant gauti grąžinamąsias išmokas (šiuo klausimu žr. 2002 m. sausio 10 d. Sprendimo British Sugar, C-101/99, Rink. p. I-205, 68 ir 73 punktus). Jos taip pat negali atlikti kontrolės, remdamosi faksu pateikta informacija, o ne informacija, pateikta mokėjimo deklaracijos originale, kuriuo siekiama išankstinio grąžinamųjų išmokų išmokėjimo, jei tai lemia riziką neteisėtai išmokėti subsidijas dėl to, kad, remiantis šiuo faksu atlikto muitinio patikrinimo metu, konstatavus neatitikimą, suinteresuotas verslininkas gali pateikti kitą deklaraciją, nurodančią tikslius duomenis (žr. minėto 2001 m. kovo 6 d. Sprendimo Nyderlandai prieš Komisiją 70 punktą).
23
Tačiau tokios rizikos išvengiama, jei eksporto operacijai nebūdingas joks eksportuotojo sukčiavimas ar bandymas sukčiauti, nes faksu persiųstoje eksporto deklaracijoje nurodytos prekės įvežamos į trečiąsias paskirties valstybes, o po pakrovimo pateiktas deklaracijos originalas yra identiškas faksu pateiktai deklaracijai.
24
Tokiomis aplinkybėmis eksporto deklaracijos pateikimas faksu neturi realių pasekmių tinkamam grąžinamųjų išmokų sistemos veikimui.
25
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į jo nagrinėjamos bylos medžiagą, turi patikrinti, ar šio sprendimo 23 punkte nurodytos sąlygos įgyvendintos pagrindinėje byloje.
26
Todėl į prejudicinį klausimą reikia atsakyti taip, kad Reglamento Nr. 800/1999 5 straipsnis turi būti aiškinamas kaip nedraudžiantis kompetentingoms muitinės institucijoms priimti žemės ūkio produktų eksporto deklaracijos, kuri buvo pateikta faksu, jei toks pateikimas įvyko prieš pakraunant eksportuojantį transportą, jei tokiu būdu pateiktoje deklaracijoje yra visi būtini duomenys, leidžiantys atlikti fizinį eksportuojamų prekių patikrinimą, ir jei nagrinėjama eksporto operacija atliekama nesukčiaujant ar nebandant sukčiauti. Taip yra tokiu atveju, kai faksu persiųstoje eksporto deklaracijoje nurodytos prekės įvežamos į trečiąją paskirties valstybę ir kai vėliau pateikta originali deklaracija yra identiška faksu pateiktai deklaracijai. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar šios sąlygos įgyvendintos pagrindinėje byloje.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
27
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:
1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/1999, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles, 5 straipsnis turi būti aiškinamas kaip nedraudžiantis kompetentingoms muitinės institucijoms priimti žemės ūkio produktų eksporto deklaracijos, kuri buvo pateikta faksu, jei toks pateikimas įvyko prieš pakraunant eksportuojantį transportą, jei tokiu būdu pateiktoje deklaracijoje yra visi būtini duomenys, leidžiantys atlikti fizinį eksportuojamų prekių patikrinimą, ir jei nagrinėjama eksporto operacija atliekama nesukčiaujant ar nebandant sukčiauti. Taip yra tokiu atveju, kai faksu persiųstoje eksporto deklaracijoje nurodytos prekės įvežamos į trečiąją paskirties valstybę ir kai vėliau pateikta originali deklaracija yra identiška faksu pateiktai deklaracijai. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar šios sąlygos įgyvendintos pagrindinėje byloje.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: suomių.