62019TJ0017_RES
Byla T‑17/19
Giulia Moi
prieš
Europos Parlamentą
2021 m. vasario 3 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija) sprendimas
„Institucinė teisė – Parlamentas – Psichologinis priekabiavimas – Parlamento pirmininko sprendimai, kuriais pripažinta, kad du akredituoti Parlamento nario padėjėjai patyrė priekabiavimą ir Parlamento nariui paskirta nuobauda, atimant teisę 12 dienų gauti dienpinigių išmoką – Parlamento darbo tvarkos taisyklių 11 ir 166 straipsniai – Vidaus skundas – Parlamento biuro sprendimas, kuriuo patvirtinama nuobauda – Parlamento darbo tvarkos taisyklių 167 straipsnis – Ieškinys dėl panaikinimo – Ieškinio pareiškimo terminas – Priimtinumas – Teisė į gynybą – Deliktinė atsakomybė“
Europos Parlamentas – Nariai – Drausminės priemonės – Nuobaudos – Parlamento pirmininko sprendimas – Skundas – Neprivalomasis pobūdis – Kreipimasis į Sąjungos teismą – Priimtinumas – Ieškinio dėl panaikinimo pareiškimo termino eigos pradžia – Neatsiejamas sprendimo dėl priekabiavimo ir sprendimo dėl nuobaudos pobūdis
(SESV 263 straipsnis; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis; Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 167 straipsnis)
(žr. 43–47, 49–52, 77 punktus)
Pareigūnų ieškiniai – Išankstinis administracinis skundas – Skundo ir ieškinio atitiktis – Netaikymas ginčui tarp Europos Parlamento nario ir Europos Parlamento, nagrinėjant ieškinį dėl panaikinimo
(SESV 263 ir 270 straipsniai; Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)
(žr. 84–90 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Principai – Teisė į gynybą – Taikymas bet kurioje asmens atžvilgiu pradėtoje procedūroje, kurioje gali būti priimtas sprendimas šio asmens nenaudai – Principas, kurio laikymąsi reikia užtikrinti, net jeigu nėra atitinkamą procedūrą reglamentuojančių teisės aktų – Apimtis – Procedūra, kurioje siekiama įrodyti Europos Parlamento nario vykdytą priekabiavimą – Visų su asmeniu, kaltinamu priekabiavimu, susijusių bylos dokumentų privalomas perdavimas tam asmeniui – Teisės į gynybą paisymo principo pažeidimas – Pasekmės
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalis)
(žr. 91–105, 107–110, 112, 114–120, 122–125, 127, 132–134 punktus)
Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Dėl neteisėto akto atsiradusi reali ir tikra žala – Skundžiamo neteisėto akto panaikinimas – Tinkamas neturtinės žalos atlyginimas
(SESV 340 straipsnio antra pastraipa)
(žr. 143, 144 punktus)
Santrauka
Ieškovė buvo Europos Parlamento narė nuo 2014 m. iki 2019 m. 2017 m. lapkričio mėn. du jos akredituoti Parlamento nario padėjėjai (
1
), nurodydami sudėtingą padėtį darbe, pateikė Parlamento Patariamajam komitetui, atsakingam už priekabiavimo klausimus (
2
), skundą dėl priekabiavimo.
Dviem atskirais 2018 m. spalio 2 d. raštais Parlamento pirmininkas, išnagrinėjęs Patariamojo komiteto nuomonę ir ieškovės pastabas, priėmė, pirma, sprendimą, kuriuo konstatuota, kad abu skundo pateikėjai patyrė psichologinį priekabiavimą, ir, antra, sprendimą skirti ieškovei nuobaudą už jos veiksmus dviejų skundo pateikėjų atžvilgiu, t. y. 12 dienų laikotarpiui atimti iš jos teisę gauti dienpinigių išmoką.
2018 m. spalio 16 d. ieškovė Parlamento biurui pateikė vidaus skundą (
3
) dėl Parlamento pirmininko sprendimo dėl nuobaudos. 2018 m. lapkričio 12 d. sprendimu, paskelbtu tų pačių metų lapkričio 14 d. plenariniame posėdyje ir apie kurį pranešta tą pačią dieną, Parlamento biuras patvirtino Parlamento pirmininko sprendimą dėl nuobaudos. 2019 m. sausio 11 d. ieškovė pareiškė ieškinį dėl Parlamento pirmininko sprendimų (tiek dėl priekabiavimo fakto, tiek dėl nuobaudos) ir Parlamento biuro sprendimo panaikinimo bei žalos atlyginimo.
Bendrasis Teismas sprendimu, kurį priėmė išplėstinė kolegija, panaikino tris minėtus sprendimus ir atmetė likusią ieškovės ieškinio dalį dėl, be kita ko, žalos atlyginimo. Jis paaiškino jurisprudenciją, susijusią su, pirma, teisės būti išklausytam ir teisės į gynybą santykiu ir, antra, įrodymais, kurie turi būti nustatyti siekiant panaikinti sprendimą po to, kai buvo konstatuotas teisės į gynybą pažeidimas. Be to, Bendrasis Teismas patikslino vadinamosios skundo ir ieškinio „atitikties“ taisyklės (
4
) taikymo ribas.
Bendrojo Teismo vertinimas
Visų pirma išnagrinėjęs prašymo panaikinti Parlamento pirmininko sprendimą dėl nuobaudos priimtinumą Bendrasis Teismas manė, kad Parlamento biuro sprendimo priėmimas nekliudo ieškovei apskųsti Parlamento pirmininko sprendimo dėl nuobaudos, net jei dėl to sprendimo buvo pateiktas skundas, pagrįstas Darbo tvarkos taisyklių 167 straipsniu (
5
). Be to, Bendrasis Teismas nusprendė, kad ieškovė galėjo prašyti panaikinti Parlamento pirmininko sprendimą dėl nuobaudos vėliausiai tą dieną, kai baigėsi ieškinio pareiškimo terminas, skaičiuojamas nuo pranešimo apie Parlamento biuro sprendimo priėmimą dienos. Šiuo atveju Bendrasis Teismas manė, kad prašymas nelaikytinas pareikštu pavėluotai, taigi yra priimtinas.
Antra, išnagrinėjęs prašymo panaikinti Parlamento pirmininko sprendimą dėl priekabiavimo priimtinumą Bendrasis Teismas nusprendė, kad teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir tinkamo teisingumo vykdymo principas bendrai reikalauja, kad į teismą tuo pat metu būtų kreipiamasi dėl sprendimų, priimtų dėl vieno ir to paties ginčo, t. y. šioje byloje – dėl sprendimo, kuriuo konstatuojamas priekabiavimo faktas, ir nuo jo priklausančio sprendimo dėl už tokius veiksmus skiriamos nuobaudos, teisėtumo. Kadangi Parlamento pirmininko sprendimas dėl priekabiavimo yra neatsiejamas nuo sprendimo dėl nuobaudos, ieškinio dėl pirmojo sprendimo panaikinimo pareiškimo terminas, kaip ir antrojo sprendimo atveju, pradedamas skaičiuoti tik nuo pranešimo apie Parlamento biuro sprendimą, priimtą išnagrinėjus vidaus skundą. Taigi Bendrasis Teismas manė, kad šis prašymas negali būti laikomas pavėluotu, todėl taip pat yra priimtinas.
Kalbant apie pirmojo pagrindo, grindžiamo teisės į gynybą paisymo principo pažeidimu, priimtinumą, Bendrasis Teismas pirmiausia priminė, kad ieškovės ieškinys grindžiamas SESV 263 straipsniu, o ne SESV 270 straipsniu, kuris susijęs su visais Sąjungos ir jos tarnautojų ginčais. Atitikties taisyklė buvo įtvirtinta būtent bylose, iškeltose remiantis SESV 270 straipsniu, ir dėl Pareigūnų tarnybos nuostatuose nustatyto privalomo išankstinio skundo, tačiau šiame etape Teisingumo Teismas arba Bendrasis Teismas jos neišplėtė ir netaikė ieškiniams, pareikštiems pagal SESV 263 straipsnį po prieš tai vykusios administracinės procedūros. Taigi Bendrasis Teismas nusprendė, kad atitikties taisyklė netaikoma tokiam ginčui, kurį ieškovė pateikė spręsti jame, todėl pirmasis ieškinio pagrindas negali būti pripažintas nepriimtinu dėl to, kad teisės į gynybą paisymo principo pažeidimas nebuvo nurodytas Parlamento biure nagrinėjant vidaus skundą.
Kalbant apie pirmojo pagrindo pagrįstumą Bendrasis Teismas priminė, kad teisė į gynybą, apimanti teisę būti išklausytam ir teisę susipažinti su bylos medžiaga, yra viena pagrindinių teisių, kuri yra sudėtinė Sąjungos teisinės sistemos dalis ir įtvirtinta Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijoje. Taigi Bendrasis Teismas pabrėžė, kad bendrasis teisės į gynybą paisymo principas taikytinas nagrinėjamu atveju, nes dėl prieš ieškovę pradėtos procedūros Parlamento narei gali būti (ir buvo) paskirta nuobauda už priekabiavimą. Vykstant procedūrai, kurioje siekiama nustatyti priekabiavimo faktą, šis principas reiškia, kad, laikantis galimų konfidencialumo reikalavimų, priekabiavimu kaltinamam asmeniui prieš priimant sprendimą jo nenaudai turi būti pateikti visi kaltę patvirtinantys ir paneigiantys dokumentai, susiję su minėtu priekabiavimu, ir jis turi būti dėl jų išklausytas. Šioje byloje Bendrasis Teismas pažymėjo, kad per procedūrą, per kurią nustatytas priekabiavimo faktas ir paskirta nuobauda, nors ieškovei buvo pranešta apie dviejų akredituotų Parlamento nario padėjėjų skundų turinį, ji negalėjo susipažinti nei su jų pareiškimais, pateiktais Patariamajame komitete, nei su bylos medžiaga, visų pirma elektroniniais laiškais ir tekstiniais pranešimais, nors į šią įvairią informaciją buvo atsižvelgta siekiant padaryti išvadą, kad būta priekabiavimo, ir ieškovę nubausti. Todėl Bendrasis Teismas manė, kad bendrasis ieškovės teisės į gynybą paisymo principas šiuo atveju buvo pažeistas.
Atsižvelgdamas į šio principo pažeidimo pasekmes Bendrasis Teismas priminė, kad teisės į gynybą pažeidimas lemia pasibaigus atitinkamai procedūrai priimto sprendimo panaikinimą tik jei, nesant šio pažeidimo, šios procedūros rezultatas būtų kitoks (
6
). Šis reikalavimas yra įvykdytas, kai neturėdamas galimybės susipažinti su dokumentais, kurie jam turėjo būti pateikti paisant teisės į gynybą, ieškovas negalėjo tinkamai pateikti savo pastabų, ir taip iš jo atimta galimybė, nors ir nedidelė, užtikrinti geresnę savo gynybą. Tokiu atveju bylos medžiagos, kuria rėmėsi administracija, nepateikimas iš tikrųjų neišvengiamai turi įtakos aktų, priimtų pasibaigus procedūrai, galinčiai turėti neigiamą poveikį ieškovui, teisėtumui, atsižvelgiant į teisę į gynybą. Šioje byloje Bendrasis Teismas nusprendė, kad, neturint galimybės susipažinti su visu bylos medžiagos turiniu, ieškovei buvo atimta galimybė geriau užtikrinti savo gynybą ir kad šis pažeidimas neišvengiamai turėjo įtakos sprendimų dėl priekabiavimo fakto nustatymo ir nuobaudos skyrimo turiniui.
Todėl Bendrasis Teismas nusprendė, kad trys nagrinėjami sprendimai turi būti panaikinti dėl bendrojo teisės į gynybą paisymo principo pažeidimo.
(
1
)	Pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 24 straipsnį.
(
2
)	Komitetas dėl priekabiavimo ir jo prevencijos darbo vietoje, kuriame nagrinėjami akredituotų Parlamento narių padėjėjų skundai dėl Parlamento narių, įsteigtas pagal 2014 m. balandžio 14 d. vidaus taisyklių, reglamentuojančių Parlamento klausimus, su pakeitimais, padarytais 2015 m. liepos 6 d., 1 straipsnio 1 dalį.
(
3
)	Remiantis Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 167 straipsniu.
(
4
)	Pagal šią taisyklę reikalaujama, kad Sąjungos teismui pateiktas pagrindas ar prieštaravimas jau būtų buvęs nurodytas per ikiteisminę procedūrą arba kad jis būtų glaudžiai susijęs su joje pareikšta kritika, nes priešingu atveju ieškinys būtų nepriimtinas.
(
5
)	2018 m. vasario 21 d. Sprendimas LL / Parlamentas (C‑326/16 P, EU:C:2018:83, 34–37 punktai) ir 2018 m. rugsėjo 19 d. Sprendimas Selimovic / Parlamentas (T‑61/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:565, 45 punktas).
(
6
)	2019 m. balandžio 4 d. Sprendimas OZ / EIB (C‑558/17 P, EU:C:2019:289, 76–78 punktai) ir 2020 m. birželio 25 d. Sprendimas HF / Parlamentas (C‑570/18 P, EU:C:2020:490, 73 punktas).