62022TJ0483
BENDROJO TEISMO (penktoji išplėstinė kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. rugsėjo 24 d. (
*1
)
„Visuomenės sveikata – Žmonėms skirti vaistai – Leidimas prekiauti vaistu Nexviadyme (avalgliukozidazė alfa) – Avalgliukozidazės alfa nepripažinimas nauja veikliąja medžiaga – Direktyva 2001/83/EB – Reglamentas (EB) Nr. 726/2004 – Komisijos dokumentas „Pranešimas pareiškėjams, 2A tomas, rinkodaros leidimo suteikimo procedūros, 1 skyrius“ – Įrodymų lygis – Pareiga motyvuoti – Gero administravimo principas – Teisė būti išklausytam – Sprendimas išbraukti vaistą iš Sąjungos retųjų vaistų registro – Reglamentas (EB) Nr. 141/2000 – Reglamentas (EB) Nr. 847/2000 – Akivaizdi nauda – Įrodymų lygis – Pareiga motyvuoti“
Byloje T‑483/22
Sanofi BV, anksčiau Genzyme Europe BV, įsteigta Amsterdame (Nyderlandai), atstovaujama advokatų P. Bogaert, B. Van Vooren ir V. Sturla,
ieškovė,
palaikoma
European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope), įsteigtos Briuselyje (Belgija), atstovaujamos advokatės C. Schoonderbeek,
įstojusios į bylą šalies,
prieš
Europos Komisiją, atstovaujamą E. Mathieu, M. Owsiany-Hornung ir A. Spina,
atsakovę,
palaikomą
Europos vaistų agentūros (EMA), atstovaujamos S. Drosos, H. Kerr, S.‑M. Kamo ir G. Gavriilidou,
įstojusios į bylą šalies,
BENDRASIS TEISMAS (penktoji išplėstinė kolegija),
kurį per pasitarimus sudarė pirmininkas J. Svenningsen, teisėjai C. Mac Eochaidh (pranešėjas), J. Laitenberger, J. Martín y Pérez de Nanclares ir M. Stancu,
posėdžio sekretorius P. Cullen, administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
įvykus 2024 m. rugsėjo 10 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą
1
SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė Sanofi BV (buvusi Genzyme Europe BV) prašo iš dalies panaikinti 2022 m. birželio 24 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2022) 4531 final, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004 suteikiamas leidimas prekiauti žmonėms skirtu vaistu „Nexviadyme – avalgliukozidazė alfa“ (toliau – ginčijamas sprendimas), pirma, tiek, kiek šiame sprendime netiesiogiai nurodoma, kad avalgliukozidazė alfa nėra nauja veiklioji medžiaga (toliau – NVM), ir, antra, tiek, kiek šio sprendimo 5 straipsnyje nustatyta, kad minėtas vaistas nebus priskirtas prie retųjų vaistų.
Teisinis pagrindas
Dėl biologinio vaisto ir veikliosios medžiagos sąvokų
2
2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69), iš dalies pakeistos 2022 m. balandžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2022/642 (OL L 118, 2022, p. 4) (toliau – Direktyva 2001/83), I priedo I dalies 3.2.1.1 punkto b papunkčio trečioje pastraipoje nurodyta: „[b]iologinis vaistas – tai produktas, kurio veiklioji medžiaga yra biologinė medžiaga“.
3
Direktyvos 2001/83 1 straipsnio 3a punkte „veiklioji medžiaga“ apibrėžta kaip „bet kuri medžiaga ar medžiagų mišinys, skirti vaisto gamybai ir kurie, juos panaudojus vaisto gamyboje, tampa to vaisto veikliąja sudedamąja dalimi, darančia farmakologinį, imuninį ar metabolinį poveikį, kuriuo siekiama atkurti, pataisyti ar pakeisti fiziologines funkcijas, arba nustatyti medicininę diagnozę“.
4
Pagal Direktyvos 2001/83 I priedo I dalies 3.2.1.1 punkto b papunkčio trečią pastraipą biologinė medžiaga – tai medžiaga, kuri pagaminta ar ekstrahuota iš biologinio šaltinio ir kurios apibūdinimas ir kokybės nustatymas siejamas tiek su fizikos, chemijos, biologijos tyrimais, tiek ir su gamybos procesu ir gamybos kontrole.
5
Direktyvos 2001/83 I priede nurodyta, kad biologinių vaistų pradinėmis vaistinėmis medžiagomis gali būti laikomi mikroorganizmai, augalų arba gyvūnų organai ir audiniai, žmonių ar gyvūnų ląstelės ar skysčiai (įskaitant kraują ir plazmą) ir biotechnologiniu būdu sukurtos ląstelės.
Dėl paraiškų dėl leidimų prekiauti nagrinėjimo procedūros
6
Leidimo prekiauti vaistu Europos Sąjungoje išdavimo procedūra reglamentuojama 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 726/2004, nustatančiu Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantį Europos vaistų agentūrą (OL L 136, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 34 t., p. 229), iš dalies pakeistu 2018 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/5 (OL L 4, 2019, p. 24) (toliau – Reglamentas Nr. 726/2004) bei Direktyva 2001/83.
7
Pagal Reglamento 726/2004 3 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos 2001/83 6 straipsnio 1 dalį joks vaistas negali būti pateikiamas į Sąjungos arba valstybės narės rinką, jeigu Sąjunga arba valstybės narės kompetentinga institucija nėra išdavusi leidimo prekiauti.
8
Reglamente Nr. 726/2004 numatyta centralizuota leidimo prekiauti išdavimo procedūra, taikoma tam tikriems vaistams, įskaitant tuos, kurie pagal 1999 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 141/2000 dėl retųjų vaistų (OL L 18, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 21), iš dalies pakeistą 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/1243 (OL L 198, 2019, p. 241) (toliau – Reglamentas Nr. 141/2000), priskiriami prie retųjų vaistų.
9
Pagal Reglamento Nr. 726/2004 5 straipsnio 2 dalį, 6 straipsnio 3 dalį ir 56 straipsnio 1 dalies a punktą Europos vaistų agentūros (toliau – EMA) Žmonėms skirtų vaistų komitetas (toliau – CHMP) yra atsakingas už EMA išvados dėl leidimo prekiauti žmonėms skirtu vaistu išdavimo ir visais klausimais, susijusiais su žmonėms skirtų vaistų vertinimu, parengimą.
10
Pagal Reglamento Nr. 726/2004 9 straipsnio 3 dalį EMA nusiunčia CHMP išvadą Komisijai, valstybėms narėms ir pareiškėjui. Pagal šio reglamento 9 straipsnio 2 dalį pareiškėjas, norėdamas gauti leidimą prekiauti, gali paprašyti pakartotinai išnagrinėti CHMP išvadą.
11
Reglamento Nr. 726/2004 10 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje numatyta, kad Komisija, gavusi CHMP išvadą, parengia sprendimo dėl paraiškos dėl leidimo prekiauti projektą. To paties reglamento 10 straipsnio 1 dalies ketvirtoje pastraipoje nustatyta, kad jei sprendimo projektas skiriasi nuo EMA išvados, Komisija prideda išsamų neatitikimo priežasčių paaiškinimą. Sprendimo projektas perduodamas valstybėms narėms ir pareiškėjui. Pagal minėto reglamento 10 straipsnio 2 dalį, siejamą su jo 87 straipsniu, galutinį sprendimą Komisija priima gavusi Žmonėms skirtų vaistų nuolatinio komiteto išvadą.
Dėl sąvokų „duomenų teisinės apsaugos laikotarpis“ ir „prekybos [teisinės apsaugos] laikotarpis“
12
Pagal Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 2 dalies b punktą „generinis vaistas“ yra tos pačios farmacinės formos vaistas, kuris pasižymi ta pačia veikliųjų medžiagų kiekybine ir kokybine sudėtimi kaip referencinis vaistas ir kurio biologinis atitikimas referenciniam vaistui buvo įrodytas.
13
Pagal Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 1 dalies pirmą ir antrą pastraipas leidimus prekiauti generiniais vaistais leidžiama išduoti tokiomis sąlygomis:
„Nukrypstant nuo 8 straipsnio 3 dalies i punkto ir nepažeidžiant pramoninės ir komercinės nuosavybės apsaugos įstatymo, nereikalaujama, kad pareiškėjas pateiktų ikiklinikinių bandymų ir klinikinių tyrimų rezultatus, jei jis gali įrodyti, kad vaistas yra generinis vaistas [referencinio vaisto], kuriam išduodamas arba buvo išduotas leidimas pagal 6 straipsnį ne trumpesniam kaip aštuonerių metų laikotarpiui valstybėje narėje arba [Sąjungoje, atžvilgiu].
Generinis vaistas, kuriam leidimas išduodamas pagal šią nuostatą, nepateikiamas į rinką, nepraėjus dešimčiai metų nuo pradinio leidimo išdavimo referenciniam vaistui.“
14
Pagal Reglamento Nr. 726/2004 11 konstatuojamąją dalį žmonėms skirtų vaistų ikiklinikinių tyrimų ir klinikinių išbandymų duomenų apsaugos laikotarpis turėtų atitikti numatytąjį Direktyvoje 2001/83. Reglamento Nr. 726/2004 14 straipsnio 11 dalyje nustatyta:
„Nepažeidžiant pramoninės ar komercinės nuosavybės teisės, žmonėms skirtų vaistų, kuriems leidimas buvo išduotas pagal šio reglamento nuostatas, atveju taikomas aštuonerių metų trukmės duomenų apsaugos laikotarpis ir dešimties metų trukmės prekybos [leidimo prekiauti apsaugos] laikotarpis <…>.“
Dėl sąvokų „vienas bendras leidimas prekiauti“ ir „rinkodaros pažymėjimo sąlygų papildymas“
15
Direktyvos 2001/83 6 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje sąvoka „vienas bendras leidimas“ pateikta taip:
„[k]ai vaistui pradinis leidimas buvo išduotas <…>, bet kokiam kitam papildomam stiprumui, kitoms farmacinėms formoms, vartojimo metodams, pateikimams, o taip pat bet kokiems pakeitimams ir praplėtimams [papildymams] taip pat išduodamas [turi būti gautas] leidimas pagal pirmą pastraipą arba pridedamas prie pradinio leidimo prekiauti. Visi šie leidimai prekiauti laikomi sudarantys vieną bendrą leidimą prekiauti, ypač paraiškoje, nurodytoje 10 straipsnio 1 dalyje.“
16
2008 m. lapkričio 24 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1234/2008 dėl žmonėms skirtų vaistų ir veterinarinių vaistų rinkodaros pažymėjimų sąlygų keitimo nagrinėjimo (OL L 334, 2008, p. 7), iš dalies pakeisto 2021 m. kovo 24 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2021/756 (OL L 162, 2021, p. 1) (toliau – Reglamentas Nr. 1234/2008), 2 straipsnio 4 punkte nurodyta, kad minėtame reglamente „rinkodaros pažymėjimo [leidimo prekiauti] sąlygų papildymas“ arba „sąlygų papildymas“ reiškia bet kokį sąlygų keitimą, nurodytą I priede ir atitinkantį jame nustatytas sąlygas.
17
Reglamento Nr. 1234/2008 I priede „Rinkodaros pažymėjimų [leidimų prekiauti] sąlygų papildymai“ nurodyta:
„1. Veikliosios medžiagos (‑ų) keitimai:
a)
veikliosios [‑ųjų] cheminės [‑ių] medžiagos (‑ų) pakeitimas kitu druskos/esterio junginiu (dariniu)[,] kurio veiklioji [gydomoji] dalis terapiniu požiūriu yra tokia pati, jeigu veiksmingumo ir (arba) saugumo charakteristikos iš esmės nesiskiria;
b)
pakeitimas skirtingu izomeru, skirtingu izomerų mišiniu, mišinio pakeitimas pavieniu izomeru (pvz., racematą pakeičiant pavieniu enantiomeru), jeigu veiksmingumo ir (arba) saugumo charakteristikos iš esmės nesiskiria;
c)
veikliosios biologinės medžiagos pakeitimas kiek kitos molekulinės struktūros medžiaga, jeigu veiksmingumo ir (arba) saugumo charakteristikos iš esmės nesiskiria <…>
<…>“
Dėl Komisijos dokumento „Pranešimas pareiškėjams, 2A tomas, rinkodaros leidimo [leidimo prekiauti] suteikimo procedūros, 1 skyrius, rinkodaros leidimas [leidimas prekiauti]“.
18
Komisijos dokumentą „Pranešimas pareiškėjams, 2A tomas, rinkodaros leidimo [leidimo prekiauti] suteikimo procedūros, 1 skyrius, rinkodaros leidimas [leidimas prekiauti] – 2019 m. liepa (11 leidimas)“ (toliau – pranešimas pareiškėjams) Komisija parengė remdamasi Reglamento Nr. 726/2004 6 straipsnio 4 dalimi ir Direktyvos 2001/83 I priedu, konsultuodamasi su EMA, valstybėmis narėmis ir suinteresuotaisiais sluoksniais, ir jame atsispindi suderinti valstybių narių, EMA ir Komisijos požiūriai.
19
Pranešimo pareiškėjams 2.3 punkte „Sąvoka „vienas bendras leidimas prekiauti“ pateikiama tokia informacija apie NVM sąvoką:
„Jeigu vertinamame vaiste pakeista esama veiklioji medžiaga, leidimo prekiauti išdavimo procedūros metu reikėtų išsiaiškinti, ar tokiame vaiste yra naujos veikliosios medžiagos, ar ne. Atsižvelgiant į gautą atsakymą nustatoma, ar yra vienas bendras leidimas prekiauti, jeigu tokie vaistai priklauso tam pačiam leidimo prekiauti turėtojui. Paraiška dėl naujos veikliosios medžiagos statuso turi būti pateikta kaip pirminės paraiškos dėl leidimo prekiauti vaistu, kurio sudėtyje yra pakeistos medžiagos, dalis ir atgaline data nenagrinėjama. Šis vertinimas turi būti atliekamas pagal naujos veikliosios medžiagos apibrėžtį, pateiktą [pranešimo pareiškėjams] I priede, o išvada turi būti pateikta bent jau vertinimo ataskaitoje. Jei vertinimo ataskaitoje nenurodoma, kad vaisto sudėtyje yra naujos veikliosios medžiagos, laikoma, kad atitinkamo vaisto sudėtyje yra tos pačios veikliosios medžiagos ir kad jam taikomas vienas bendras leidimas prekiauti vaistu, dėl kurio anksčiau buvo išduotas leidimas <…>.“
20
Pagal pranešimo pareiškėjams I priedą „Naujos veikliosios medžiagos apibrėžtis“ cheminė, biologinė arba radiofarmacinė NVM, be kita ko, yra:
–
cheminė, biologinė ar radiofarmacinė medžiaga, kurios dar nėra leista naudoti Sąjungoje žmonėms skirtame vaiste (toliau – pranešimo pareiškėjams I priedo pirma įtrauka);
–
cheminės medžiagos, kurią anksčiau buvo leista naudoti Sąjungoje žmonėms skirtame vaiste, izomeras, izomerų mišinys, kompleksas, darinys arba druska, kurios savybės saugos ir (arba) veiksmingumo požiūriu labai skiriasi nuo anksčiau leistos naudoti cheminės medžiagos savybių (toliau – pranešimo pareiškėjams I priedo antra įtrauka);
–
biologinė medžiaga, kurią anksčiau buvo leista naudoti Sąjungoje žmonėms skirtame vaiste, bet jos savybės saugumo ir (arba) veiksmingumo požiūriu labai nevienodos, nes skiriasi vienas ar keli toliau išvardyti elementai: molekulinė struktūra, pirminės medžiagos pobūdis arba gamybos procesas (toliau – pranešimo pareiškėjams I priedo trečia įtrauka).
Dėl vaistų priskyrimo prie retųjų vaistų ir paraiškų dėl leidimo prekiauti tokiais vaistais nagrinėjimo procedūros
21
Iš Reglamento Nr. 141/2000 1 ir 2 konstatuojamųjų dalių matyti, kad Sąjunga ketina skatinti farmacijos pramonę moksliškai tirti, kurti ir teikti rinkai gydymo būdus, tinkamus ligoms, kurios pasitaiko taip retai, kad numatomas jų diagnozavimui, profilaktikai ar gydymui skirto vaisto pardavimas nepadengtų šio vaisto kūrimo ir teikimo rinkai sąnaudų (toliau – retieji vaistai).
22
Šiuo tikslu Sąjungos teisės aktų leidėjas, be kita ko, Reglamento Nr. 141/2000 8 straipsnio 1 dalyje numatė: kai išduodamas leidimas prekiauti retuoju vaistu, Sąjunga ir valstybės narės dešimt metų dėl tos pačios terapinės indikacijos nepriima kitos paraiškos išduoti leidimą prekiauti, neišduoda leidimo prekiauti ir nepriima paraiškos papildyti panašaus vaisto rinkodaros pažymėjimo sąlygas.
23
Pagal Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalį vaistas priskiriamas prie retųjų vaistų, jei jo rėmėjas gali įrodyti:
„a)
kad jis yra skirtas gyvybei pavojų keliančios arba chroniškai sekinančios ligos, kuria paraiškos padavimo metu [Sąjungoje] serga ne daugiau kaip penki iš 10 tūkstančių asmenų, diagnozei, profilaktikai arba gydymui, arba
kad jis yra skirtas gyvybei pavojų keliančios, labai sekinančios ar sunkios ir chroniškos ligos [Sąjungoje] diagnozavimui, profilaktikai arba gydymui ir kad be paskatų neįtikėtina, jog pardavus šį vaistą [Sąjungoje] būtų gauta pakankamai įplaukų, kad būtų susigrąžintos investicijos;
ir
b)
kad [Sąjungoje] nėra įteisinto gero tos ligos diagnozavimo, profilaktikos arba gydymo būdo arba, jei toks būdas yra, tas vaistas bus akivaizdžiai naudingas ja sergantiems asmenims.“
24
2000 m. balandžio 27 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 847/2000, nustatančio vaisto priskyrimo retųjų vaistų kategorijai kriterijų taikymo nuostatas ir sąvokų „panašus vaistas“ bei „klinikinis pranašumas“ apibrėžimus (OL L 103, 2000, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 71), 3 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad, taikant Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnį, „akivaizdi nauda“ reiškia klinikiniu atžvilgiu svarbų pranašumą arba didelį teigiamą poveikį pacientų priežiūrai.
25
Pagal Reglamento Nr. 726/2004 56 straipsnio 1 dalies c punktą ir Reglamento Nr. 141/2000 4 straipsnio 2 dalies a punktą, 5 straipsnio 5 dalį ir 12 straipsnio b punktą EMA retųjų vaistų komitetas (toliau – COMP) yra atsakingas už paraiškų dėl vaistų priskyrimo prie retųjų vaistų, kurias jam pateikia kandidatų į retuosius vaistus rėmėjai, nagrinėjimą ir vėlesnį pakartotinį atitikties priskyrimo kriterijams vertinimą paraiškos dėl leidimo prekiauti atitinkamu vaistu etape.
26
Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 1 dalyje nustatyta, jog siekdamas, kad vaistinis preparatas būtų priskirtas retųjų vaistų kategorijai, rėmėjas turi pateikti paraišką EMA bet kuriame vaisto kūrimo etape iki paraiškos dėl leidimo prekiauti pateikimo.
27
Pagal Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 4–9 dalis paraišką nagrinėja COMP, kuris pateikia nuomonę Komisijai, o ši priima sprendimą, kuriuo prireikus įtraukia nurodytą vaistą į Sąjungos retųjų vaistų registrą.
28
Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalies b punkte nustatyta, kad retasis vaistas išbraukiamas iš Sąjungos retųjų vaistų registro, jei prieš išduodant leidimą juo prekiauti nustatoma, kad šis vaistas nebeatitinka šio reglamento 3 straipsnyje išvardytų kriterijų.
29
Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 7 dalyje numatyta, kad jei iš COMP nuomonės paaiškėja, jog paraiška dėl priskyrimo neatitinka Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalyje apibrėžtų kriterijų, rėmėjas gali pateikti išsamiai argumentuotą apeliaciją COMP, kuris apsvarsto, ar jo nuomonė turėtų būti pakeista.
30
Pagal Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 8 dalį COMP galutinė nuomonė nusiunčiama Komisijai, kuri priima sprendimą.
Ginčo aplinkybės
Vaisto Nexviadyme (avalgliukozidazė alfa) kūrimas
31
Nuo 2006 m. kovo mėn. ieškovė turi leidimą prekiauti biologiniu vaistu Myozyme, kurio veiklioji medžiaga yra algliukozidazė alfa. Myozyme yra pakaitinė fermentų terapija, skirta pacientams, sergantiems Pompės liga – reta paveldima liga. Myozyme suteikia pacientams fermento rūgštinės alfa-gliukozidazės, kurios jiems trūksta, rekombinantinę versiją.
32
Siekdama pagerinti Pompės liga sergančių pacientų gydymą, ieškovė pertvarkė Myozyme veikliosios medžiagos – algliukozidazės alfa – molekulinę struktūrą, konjuguodamas ją, t. y. chemiškai susiedamas su daugybe sintetinio gliukano, vadinamo E13 (bis-manozės-6-fosfato-tetra-manozės-gliukanas), kopijų.
33
2014 m. kovo 26 d. Komisija priėmė sprendimą, juo pertvarkyta pakaitinė fermentų terapija, tuo metu vadinta rekombinantine žmogaus alfa-gliukozidaze, derinama su keliomis sintetinio bis-manozės-6-fosfato-tetra-manozės-gliukano kopijomis, kurios rėmėja yra ieškovė, buvo priskirta prie retųjų vaistinių preparatų, skirtų Pompės ligai gydyti, ir pagal Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 9 dalį įtraukta į Sąjungos retųjų vaistų registrą.
34
2015 m. lapkričio mėn. ieškovė, pateikusi paraišką dėl mokslinės konsultacijos pagal tuo metu galiojusios redakcijos Reglamento Nr. 726/2004 57 straipsnio 1 dalies n punktą, gavo iš EMA pagalbą rengiant protokolus, susijusius su pertvarkytos pakaitinės fermentų terapijos, kuriai tuo metu buvo priskirtos vaisto kandidato nuorodos „neoGAA“ arba „GZ402666“, kūrimu (toliau – pagalba rengiant protokolus).
Paraiška dėl leidimo prekiauti vaistu
35
2020 m. rugsėjo 11 d. ieškovė pateikė EMA paraišką dėl leidimo prekiauti vaistu Nexviadyme (avalgliukozidazė alfa) pagal Sąjungos lygmens centralizuotą procedūrą. Šios paraiškos priede buvo nurodytos priežastys, dėl kurių, ieškovės nuomone, Nexviadyme veiklioji medžiaga, t. y. avalgliukozidazė alfa, turėjo būti pripažinta NVM. Ieškovė taip pat pateikė EMA dvi ataskaitas, pagrindžiančias tai, kad išduodant leidimą prekiauti vaistu jis vis dar buvo priskirtas prie retųjų vaistų.
36
2020 m. spalio 1 d. EMA pradėjo paraiškos dėl leidimo prekiauti vertinimą.
37
2021 m. liepos 20 d. įvyko posėdis, skirtas ieškovės žodiniams paaiškinimams pateikti.
38
2021 m. liepos 23 d. CHMP pagal Reglamento Nr. 726/2004 7 straipsnį pateikė išvadą, joje rekomendavo Komisijai bendru sutarimu išduoti leidimą prekiauti Nexviadyme ir nurodė, kad avalgliukozidazė alfa nėra NVM (toliau – CHMP 2021 m. liepos 23 d. išvada).
39
Pasiūlymas atmesti paraišką dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa buvo grindžiamas taip pat 2021 m. liepos 23 d. CHMP parengta vertinimo ataskaita, pagal kurią minėta medžiaga negalėjo būti laikoma NVM nei pagal šios sąvokos apibrėžtį, pateiktą pranešimo pareiškėjams I priedo pirmoje įtraukoje, nei pagal šios sąvokos apibrėžtį, pateiktą šio priedo trečioje įtraukoje.
40
Be to, CHMP 2021 m. liepos 23 d. išvadoje buvo nurodyta, kad pagal Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalį COMP pateiks nuomonę dėl to, ar Nexviadyme turi likti priskirtas prie retųjų vaistų.
Paraiškos dėl NVM statuso pakartotinis nagrinėjimas
41
2021 m. liepos 27 d. pagal Reglamento Nr. 726/2004 9 straipsnio 2 dalį ieškovė EMA pateikė prašymą iš dalies pakartotinai išnagrinėti CHMP 2021 m. liepos 23 d. išvadą, susijusią tik su atsisakymu priskirti avalgliukozidazei alfa NVM statusą. 2021 m. rugsėjo 9 d. ieškovė išdėstė išsamius šio prašymo dėl pakartotinio nagrinėjimo motyvus.
42
2021 m. lapkričio 8 d. ieškovė surengė žodinį pristatymą CHMP.
43
2021 m. lapkričio 11 d. CHMP bendru sutarimu patvirtino galutinę išvadą, joje nusprendė, kad avalgliukozidazė alfa nėra NVM (toliau – CHMP galutinė išvada).
44
CHMP galutinė išvada grindžiama taip pat 2021 m. lapkričio 11 d. parengta galutine vertinimo ataskaita (toliau – CHMP galutinė vertinimo ataskaita), kuri pridedama prie galutinės išvados.
45
Remiantis CHMP galutine vertinimo ataskaita, avalgliukozidazė alfa per se negalėjo būti klasifikuojama kaip NVM pagal šios sąvokos apibrėžtį, pateiktą pranešimo pareiškėjams I priedo pirmoje įtraukoje, nes ji yra struktūriškai susijusi su algliukozidaze alfa – veikliąja medžiaga, kurią jau leista naudoti Myozyme, ir ją vartodami pacientai patiria poveikį, daromą tos pačios gydomosios dalies, kaip ir algliukozidazės alfa atveju, nes abiejų medžiagų aminorūgščių seka yra tokia pat. Avalgliukozidazė alfa taip pat negalėjo būti kvalifikuojama kaip NVM pagal šios sąvokos apibrėžimą, numatytą pranešimo pareiškėjams I priedo trečioje įtraukoje, nes nepakanka įrodymų, kad avalgliukozidazės alfa savybės labai skyrėsi nuo algliukozidazės alfa savybių, susijusių su sauga ir (arba) veiksmingumu.
46
CHMP galutinė išvada buvo perduota Komisijai.
Priskyrimas retųjų vaistų kategorijai
47
Dėl klausimo, ar palikti Nexviadyme retųjų vaistų kategorijoje, 2021 m. lapkričio 9 d. COMP parengė preliminarią ataskaitą, joje išdėstė savo poziciją dėl pakartotinio nagrinėjimo, ar Nexviadyme atitinka priskyrimo retųjų vaistų kategorijai kriterijus, ir paragino ieškovę pateikti papildomą avalgliukozidazės alfa akivaizdžios naudos, palyginti su algliukozidaze alfa, pagrindimą. 2021 m. lapkričio 22 d. ieškovė atsakė į minėtą raginimą.
48
2021 m. gruodžio 20 d. COMP paskelbė nuomonę, joje rekomendavo bendru sutarimu išbraukti Nexviadyme iš Sąjungos retųjų vaistų registro (toliau – COMP 2021 m. gruodžio 20 d. nuomonė).
49
COMP teigimu, nebuvo tinkamai įrodyta, kad Nexviadyme yra akivaizdžiai naudingesnis nei Myozyme, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalies b punktą, nes pastarasis yra tinkamas Pompės ligos gydymo metodas. Kartu su šia nuomone buvo pateikta taip pat 2021 m. gruodžio 20 d. parengta COMP pozicija dėl atitikties priskyrimo prie retųjų vaistų kriterijams pakartotinio nagrinėjimo.
2021 m. gruodžio 20 d. COMP nuomonės pakartotinis nagrinėjimas
50
2022 m. kovo 21 d. ieškovė pagal Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 7 dalį pateikė EMA išsamius argumentus savo skundui dėl COMP 2021 m. gruodžio 20 d. nuomonės pagrįsti.
51
2022 m. balandžio 12 d. ieškovė surengė žodinį pristatymą COMP.
52
2022 m. balandžio 26 d. COMP bendru sutarimu priėmė galutinę nuomonę ir galutinę poziciją (toliau atitinkamai – COMP galutinė nuomonė ir COMP galutinė pozicija), jomis patvirtino pirminę rekomendaciją išbraukti Nexviadyme iš Sąjungos retųjų vaistų registro nenustačius Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalies b punkte numatyto priskyrimo kriterijaus atitikties, t. y. Nexviadyme akivaizdžios naudos, palyginti su Myozyme.
53
COMP galutinė nuomonė buvo išsiųsta Komisijai.
54
2022 m. gegužės 3 d. įvyko ieškovės ir Komisijos tarnybų susitikimas.
55
2022 m. gegužės 23 d. Komisija parengė sprendimo, numatančio leidimo prekiauti Nexviadyme išdavimą, projektą; pagal Reglamento Nr. 726/2004 10 straipsnį jį perdavė Žmonėms skirtų vaistų nuolatiniam komitetui.
56
2022 m. birželio 8 d. įvyko kitas ieškovės ir Komisijos tarnybų susitikimas.
Ginčijamas sprendimas
57
2022 m. birželio 24 d. Komisija priėmė ginčijamą sprendimą, „atsižvelgdama į [EMA] nuomones, kurias 2021 m. lapkričio 11 d. suformulavo [CHMP] ir 2022 m. balandžio 26 d. [COMP]“ (šio sprendimo preambulės 5 punktas).
58
Ginčijamo sprendimo 1 straipsnyje nurodyta, kad suteikiamas vaisto Nexviadyme – avalgliukozidazė alfa rinkodaros leidimas, numatytas Reglamento Nr. 726/2004 3 straipsnyje.
59
Ginčijamo sprendimo 5 straipsnyje nurodyta, kad „vaistas „Nexviadyme – avalgliukozidazė alfa“ nepriskiriamas retiesiems vaistams“ ir kad „[Sąjungos] retųjų vaistų registras turėtų būti <…> atnaujintas“.
60
Be to, ginčijamame sprendime nėra aiškios nuorodos dėl avalgliukozidazės alfa, kaip NVM, statuso.
Įvykiai po ginčijamo sprendimo priėmimo
61
2022 m. liepos 1 d. ieškovė paprašė EMA pateikti jai EMA vidaus dokumentų ir pranešimų, susijusių su Nexviadyme dokumentų byla, bei EMA ir Komisijos tarpusavio susirašinėjimo dėl tos pačios bylos 2022 m. balandžio–birželio mėnesiais, kopijas (toliau – prašymas leisti susipažinti su byla). Vėliau minėto prašymo leisti susipažinti su byla apimtis apsiribojo dokumentais, susijusiais su NVM statuso vertinimu, ir tariama avalgliukozidazės alfa teikiama akivaizdžia nauda. 2022 m. rugsėjo 2 ir 8 d. EMA pateikė ieškovei 42 dokumentus, suskirstytus į dvi dalis.
62
2022 m. lapkričio 18 d. EMA viešoms konsultacijoms paskelbė diskusijoms skirto dokumento dėl kriterijų, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant biologinių medžiagų NVM statusą, projektą.
Šalių reikalavimai
63
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą, pirma, tiek, kiek šiame sprendime netiesiogiai nurodoma, kad avalgliukozidazė alfa nėra NVM, ir, antra, tiek, kiek šio sprendimo 5 straipsnyje nustatyta, kad vaistas Nexviadyme – avalgliukozidazė alfa nepriskiriamas prie retųjų vaistų,
–
priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
64
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
65
European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs
(Eucope) prašo Bendrojo Teismo patenkinti ieškinį dėl panaikinimo.
66
EMA Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
67
Ginčijamu sprendimu, remdamasi dviem atskirais moksliniais vertinimais, kuriuos atliko du atskiri kompetentingi EMA moksliniai komitetai, Komisija išdavė leidimą prekiauti žmonėms skirtu biologiniu vaistu Nexviadyme – avalgliukozidazė alfa, netaikydama jam tam tikrų teisės aktuose numatytų lengvatų.
68
Viena vertus, ginčijamame sprendime netiesiogiai nurodoma, kad Nexviadyme veikliajai medžiagai, t. y. avalgliukozidazei alfa, nebuvo suteiktas NVM statusas, todėl vaistui nebuvo galima taikyti aštuonerių metų duomenų teisinės apsaugos laikotarpio ir dešimties metų prekybos teisinės apsaugos laikotarpio pagal Reglamento Nr. 726/2004 14 straipsnio 11 dalį.
69
Šiuo klausimu CHMP nusprendė, kad pati avalgliukozidazė alfa negali būti laikoma NVM ir kad įrodymai, kuriuos ieškovė pateikė grįsdama savo reikalavimą pripažinti avalgliukozidazę, kaip Nexviadyme veikliąją medžiagą, NVM algliukozidazės alfa – vaisto, kuriuo jau leista prekiauti, t. y. Myozyme, kurio rinkodaros leidimą taip pat turi ieškovė, veikliosios medžiagos – atžvilgiu, yra nepakankami, ir šią išvadą patvirtino Komisija.
70
Kita vertus, Nexviadyme nebuvo suteiktas retojo vaisto statusas, todėl šiam vaistui nebuvo galima taikyti dešimties metų rinkos išimtinumo laikotarpio pagal Reglamento Nr. 141/2000 8 straipsnio 1 dalį. Šiuo klausimu COMP nusprendė, kad įrodymų, leidimo prekiauti išdavimo metu pateiktų siekiant, kad Nexviadyme liktų priskirtas retųjų vaistų kategorijai, nepakanka, ir šią išvadą taip pat patvirtino Komisija.
71
Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais. Pirmieji du ieškinio pagrindai susiję su numanomu atsisakymu suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą. Pirmasis pagrindas pateiktas dėl Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 726/2004 14 straipsnio 11 dalies pažeidimų, akivaizdžios vertinimo klaidos ir nepakankamo motyvavimo. Antrasis ieškinio pagrindas pateiktas dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnyje įtvirtinto gero administravimo principo pažeidimo. Trečiasis pagrindas pateiktas dėl Nexviadyme priskyrimo prie retųjų vaistų panaikinimo. Jis grindžiamas Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalies b punkto pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida ir nepakankamu motyvavimu.
72
Bendrojo Teismo nuomone, pirmiausia tikslinga išdėstyti tam tikras aplinkybes, susijusias su teisminės kontrolės pobūdžiu ir apimtimi, kurios yra svarbios vertinant tiek numanomą atsisakymą suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą, tiek Nexviadyme priskyrimo prie retųjų vaistų panaikinimą.
Pirminės pastabos dėl teisminės kontrolės pobūdžio ir apimties
73
Komisijos sprendimai suteikti tam tikro vaisto rinkodaros leidimą – įskaitant tai, ar jo sudėtyje yra NVM ir ar jis yra retasis vaistas – priimami remiantis dviejų EMA komitetų, t. y. CHMP ir COMP, pateikiamomis mokslinėmis nuomonėmis.
74
Šiomis aplinkybėmis iš principo reikia atskirti kontrolę, kurią Sąjungos teismo gali būti paprašyta atlikti dėl EMA komitetų mokslinių nuomonių formos teisėtumo ir dėl Komisijos naudojimosi jai suteikta diskrecija (šiuo klausimu žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 50 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
75
Kalbant apie EMA komitetų nuomonių, o kartu ir jų vertinimo ataskaitų, teisminę kontrolę, pažymėtina, kad Bendrasis Teismas negali pakeisti šių komitetų vertinimo savo vertinimu. Iš tikrųjų vykdant teisminę kontrolę analizuojamas tiktai šio komiteto veiklos teisėtumas ir jo nuomonės vidinis nuoseklumas bei motyvai. Pastaruoju aspektu reikia patikrinti, ar šiuose aktuose išdėstyti motyvai, kuriais remiantis galima įvertinti argumentus, kuriais jie grindžiami, ir ar yra suprantamas ryšys tarp konstatuotų medicinos ar mokslo aplinkybių ir jose padarytų išvadų (šiuo klausimu žr. 2018 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Bristol-Myers Squibb Pharma / Komisija ir EMA, T‑329/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:878, 99 punktą ir 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 53 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
76
Kiek tai susiję su Komisijos naudojimusi jai suteikta diskrecija, iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad kai Sąjungos institucijos turi plačią diskreciją, be kita ko, vertindamos labai sudėtingas faktines mokslinio ir techninio pobūdžio aplinkybes, kad nustatytų patvirtinamų priemonių pobūdį ir apimtį, Sąjungos teismo kontrolė turi apimti tik nagrinėjimą, ar naudojantis šia diskrecija nebuvo padaryta akivaizdi klaida ar piktnaudžiauta įgaliojimais arba ar šios valdžios institucijos akivaizdžiai neviršijo savo diskrecijos ribų. Tokiomis aplinkybėmis Sąjungos teismas negali savo faktinių mokslinio ir techninio pobūdžio aplinkybių vertinimu pakeisti Sąjungos institucijų, kurioms vienintelėms SESV nustatyta ši pareiga, vertinimo (šiuo klausimu žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 51 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
77
Plati Sąjungos institucijų diskrecija, kuri reiškia, kad vykdoma teisminė kontrolė yra ribota, susijusi ne tik su nuostatų, kurias reikia priimti, pobūdžiu ir apimtimi, bet iš dalies ir su bazinių duomenų nustatymu. Vis dėlto pagal tokią teisminę kontrolę, net jeigu ji ribota, reikalaujama, kad Sąjungos institucijos, priėmusios nagrinėjamą aktą, Sąjungos teisme galėtų įrodyti, jog priėmė aktą veiksmingai naudodamosi diskrecija, kurią įgyvendinant būtina atsižvelgti į visus šiai situacijai, kurią šiuo aktu siekiama reglamentuoti, svarbius duomenis ir aplinkybes (šiuo klausimu žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 52 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
78
Be to, iš jurisprudencijos matyti, kad jeigu sprendimu tik patvirtinama EMA nuomonė, šios nuomonės turinys, kaip, beje, ir ją grindžiančios mokslo ataskaitos turinys, yra sudėtinė to sprendimo motyvų dalis, be kita ko, kalbant apie atitinkamo vaisto mokslinį vertinimą (žr. 2018 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Bristol-Myers Squibb Pharma / Komisija ir EMA, T‑329/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:878, 54 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją bei 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 32 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
79
Nagrinėjamu atveju ginčijamu sprendimu paprasčiausiai patvirtinama, viena vertus, CHMP galutinė išvada, kurioje rekomenduojama suteikti Nexviadyme leidimą prekiauti ir nesuteikti Nexviadyme veikliajai medžiagai NVM statuso, ir, kita vertus, CHMP galutinė išvada, kurioje rekomenduojama išbraukti Nexviadyme iš Sąjungos retųjų vaistų registro.
80
Be to, pagal šio sprendimo 78 punkte nurodytą jurisprudenciją CHMP galutinė vertinimo ataskaita ir COMP galutinė pozicija, kuriomis grindžiama CHMP galutinė išvada ir COMP galutinė nuomonė, yra neatskiriama ginčijamo sprendimo motyvavimo dalis.
81
Vadinasi, Bendrojo Teismo atliekama teisminė kontrolė, visų pirma akivaizdžios vertinimo klaidos teisminė kontrolė, turi apimti visus argumentus, išdėstytus CHMP ir COMP galutinėse nuomonėse ir CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje ir COMP galutinėje pozicijoje (šiuo klausimu žr. 2018 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Bristol-Myers Squibb Pharma / Komisija ir EMA, T‑329/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:878, 98 punktą bei 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 54 punktą).
Dėl pirmojo pagrindo, grindžiamo Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 726/2004 14 straipsnio 11 dalies pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida ir nepakankamu motyvavimu
82
Nurodydama pirmąjį pagrindą ieškovė priekaištauja Komisijai ir EMA dėl to, kad šios neatsižvelgė į tai, jog NVM statuso suteikimas avalgliukozidazei alfa buvo pagrįstas jos atliktais algliukozidazės alfa molekulinės struktūros pakeitimais, t. y. papildymu sintetiniais gliukanais. Šį pagrindą sudaro trys dalys. Pirmosios dvi dalys susijusios su numanomu atsisakymu pripažinti avalgliukozidazės alfa statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmoje įtraukoje pateiktą NVM apibrėžtį. Trečia dalis susijusi su numanomu atsisakymu pripažinti avalgliukozidazės alfa statusą pagal to paties priedo trečioje įtraukoje pateiktą NVM apibrėžtį.
Dėl pirmojo pagrindo antros dalies ir trečios dalies antrojo prieštaravimo, grindžiamų nepakankamu pranešimo pareiškėjams I priedo pirmoje ir trečioje įtraukose nustatytų sąlygų neįvykdymo motyvavimu
83
Nurodydama pirmojo pagrindo antrą dalį ir trečios dalies antrąjį prieštaravimą, kurie turi būti nagrinėjami kartu ir nuo pat pradžių, ieškovė teigia, kad CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje išdėstyti argumentai, susiję su avalgliukozidazės alfa NVM statuso nagrinėjimu pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmąją ir trečiąją įtraukas, yra nepakankami, kad jais būtų galima pagrįsti netiesioginį atsisakymą ginčijamu sprendimu suteikti šį statusą.
84
Dėl avalgliukozidazės alfa NVM statuso vertinimo pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką ieškovė nurodo, kad CHMP motyvai yra prieštaringi: nors minėtas komitetas teigė, kad minėtoje įtraukoje pateiktą NVM apibrėžtį taiko „pažodžiui“, jis iš tikrųjų pritaikė sąvokas „gydomoji dalis“, „pagrindinis cheminis vienetas“, „pagrindinis struktūrinis elementas“ ir „aminorūgščių seka“, kurių šioje įtraukoje nėra.
85
Be to, ieškovė priekaištauja CHMP ir Komisija neatsakius į visus jos argumentus, išdėstytus išsamiai motyvuojant prašymą dėl pakartotinio nagrinėjimo. Ji teigia, kad nepakanka motyvų, susijusių su veikliosioms cheminėms medžiagoms taikomų kriterijų ekstrapoliacija biologinei veikliajai medžiagai, be kita ko, „gydomajai daliai“, su ankstesnių prašymų suteikti NVM statusą kitų vaistų atžvilgiu vertinimais, su NVM statuso nustatymo kriterijų teisiniu ir reglamentuojamuoju pobūdžiu, taip pat su patarimais, CHMP duotais 2015 m. padedant rengti protokolus. Ji taip pat priekaištauja dėl nepakankamo motyvavimo, kiek tai susiję su Reglamento Nr. 1234/2008 svarba keičiant leidimo prekiauti sąlygas, panašioms biologinėms medžiagoms taikomus principus, taip pat retųjų vaistų srities reglamentus, t. y. Reglamentą Nr. 141/2000 ir Reglamentą Nr. 847/2000, iš dalies pakeistą 2018 m. gegužės 29 d. Komisijos reglamentu (ES) 2018/781 (OL L 132, 2018, p. 1) (toliau – Reglamentas Nr. 847/2000).
86
Dėl avalgliukozidazės alfa, kaip NVM, statuso vertinimo pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką ieškovė, be kita ko, priekaištauja CHMP dėl to, kad jis išsamiai nepaaiškino savo griežto požiūrio, visų pirma į duomenis, susijusius su tyrimo COMET, kurio metu avalgliukozidazė alfa buvo lyginama su algliukozidaze alfa (toliau – tyrimas COMET) metu taikytų antrinių ir tretinių vertinimo kriterijų taikymo rezultatais.
87
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
88
Pareiga motyvuoti yra esminis procedūrinis reikalavimas, kurį reikia skirti nuo motyvų pagrįstumo klausimo, susijusio su ginčijamo akto turinio teisėtumu (2001 m. kovo 22 d. Sprendimo Prancūzija / Komisija, C‑17/99, EU:C:2001:178, 35 punktas ir 2019 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo ICL‑IP Terneuzen ir ICL Europe Coöperatief / Komisija, T‑610/17, EU:T:2019:637, 47 punktas).
89
Remiantis suformuota jurisprudencija, SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje reikalaujamas motyvavimas turi atitikti atitinkamo teisės akto pobūdį ir aiškiai bei nedviprasmiškai atskleisti tą teisės aktą priėmusios institucijos argumentus, kad suinteresuotosios šalys galėtų susipažinti su patvirtintos priemonės pagrindimu, o kompetentingas teismas – vykdyti jam pavestą kontrolę. Reikalavimas motyvuoti turi būti vertinamas atsižvelgiant į bylos aplinkybes, ypač į akto turinį, motyvų, kuriais remiamasi, pobūdį bei į interesą gauti paaiškinimų, kurį asmenys, jeigu šis aktas jiems skirtas, arba kiti asmenys, su kuriais aktas tiesiogiai bei konkrečiai susijęs, gali turėti. Nereikalaujama, kad motyvuojant būtų nurodytos visos reikšmingos faktinės ir teisinės aplinkybės, nes nustatant, ar akto motyvavimas atitinka SESV 296 straipsnio reikalavimus, turi būti atsižvelgiama ne tik į jo tekstą, bet ir kontekstą bei visas atitinkamą klausimą reglamentuojančias teisės nuostatas (žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 60 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
90
Be to, dėl suinteresuotųjų asmenų dalyvavimo akto rengimo procedūroje gali sumažėti motyvavimo reikalavimai, nes toks dalyvavimas prisideda prie jų informavimo (2011 m. liepos 21 d. Sprendimo Etimine, C‑15/10, EU:C:2011:504, 116 punktas ir 2013 m. vasario 1 d. Sprendimo Polyelectrolyte Producers Group ir kt. / Komisija, T‑368/11, nepaskelbtas Rink., EU:T:2013:53, 101 punktas).
91
Nagrinėjamu atveju numanomas avalgliukozidazės alfa NVM statuso nepripažinimas ginčijamu sprendimu, šiame sprendime nepripažįstant tokio statuso, grindžiamas CHMP galutine vertinimo ataskaita ir CHMP galutine išvada, kurios yra neatskiriama šio sprendimo dalis.
92
Iš šios ataskaitos ir šios nuomonės matyti, kad mokslinius argumentus ir priežastis, dėl kurių buvo nuspręsta, kad avalgliukozidazė alfa nėra NVM, kaip tai suprantama pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmoje arba trečioje įtraukoje pateiktą NVM apibrėžtį, išdėstė jų autoriai.
93
Galutinės vertinimo ataskaitos 5.3 punkte „CHMP pozicija dėl pagrindo Nr. 1“ CHMP išdėstė bendras išvadas dėl išsamių prašymo pakartotinai išnagrinėti prašymą dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa motyvų pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką.
94
Visų pirma CHMP apibrėžė savo atlikto vertinimo kontūrus, pažymėjo, kad avalgliukozidazė alfa yra veikliosios medžiagos algliukozidazės alfa, dėl kurios jau buvo išduotas leidimas, patobulinimo rezultatas, ir nurodė tam tikrus dokumentus, į kuriuos ieškovė buvo atkreipusi dėmesį prašydama suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą. Jis taip pat paaiškino savo taikomą „pažodinį“ požiūrį į pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką. Taigi CHMP laikosi nuomonės, kad veiklioji medžiaga, kurios dar neleista naudoti žmonėms skirtame vaiste Sąjungoje, pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką yra NVM, kai struktūriniu požiūriu nėra susijusi su jokia kita jau leista naudoti medžiaga. Tokia medžiaga savaime būtų laikoma nauja, jei ją vartojant poveikis pacientui daromas ne ta pačia gydomąja dalimi, kaip ir vartojant medžiagą, dėl kurios leidimas jau išduotas. Jei vertinama veiklioji medžiaga vis dėlto susijusi su veikliąja medžiaga, dėl kurios jau išduotas leidimas, o poveikis pacientui daromas ta pačia gydomąja dalimi, CHMP nuomone, prašymas suteikti NVM statusą turi būti vertinamas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką.
95
Po to CHMP paaiškino savo požiūrį į baltymines biologines veikliąsias medžiagas ir į struktūrų papildymą tuo, ką jis laiko pagrindiniu baltymo struktūriniu elementu, būtent jo aminorūgščių seka. Jis priminė, kad minėtas požiūris atitinka požiūrį, kurio laikytasi cheminių veikliųjų medžiagų atveju ir ankstesnių prašymų suteikti biologinėms veikliosioms medžiagoms NVM statusą atveju, įskaitant, be kita ko, prašymus dėl vaistų Rekovelle ir Zinbryta. Nagrinėjamu atveju CHMP laikėsi nuomonės, kad avalgliukozidazės alfa poveikis pacientui daromas ne ta pačia gydomąja dalimi, kaip algliukozidazės alfa atveju, nes pagrindinis jų struktūrinis elementas, t. y. aminorūgščių seka, buvo toks pats, o sintetiniai gliukanai, derinami su avalgliukozidazės alfa aminorūgščių pagrindu, nebuvo laikomi pagrindinio struktūrinio elemento dalimi. Taigi pridėtų sintetinių gliukanų klinikinis poveikis saugumui arba veiksmingumui turėjo būti vertinamas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką. Kalbant konkrečiau, in vitro pastebėto padidėjusio avalgliukozidazės alfa giminingumo ir ląstelių absorbcijos poveikis sukibimui su receptoriais, palyginti su algliukozidaze alfa, kurios klinikinis poveikis nebuvo žinomas, nagrinėtinas minėto priedo trečios įtraukos kontekste.
96
Galiausiai CHMP paaiškino priežastis, dėl kurių nusprendė, kad ieškovės nurodyti teisės aktai, išskyrus pranešimo pareiškėjams I priedą, t. y. reglamentai Nr. 1234/2008 ir 847/2000 bei gairės dėl panašių biologinių vaistų, nėra svarbūs, nes šių tekstų taikymo sritis skiriasi ir juose nenurodyta, kaip NVM statusas turi būti pagrįstas.
97
Galutinės vertinimo ataskaitos 5.3 punkte „CHMP pozicija dėl pagrindo Nr. 2“ CHMP pateikia bendras išvadas dėl išsamių prašymo pakartotinai išnagrinėti prašymą suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką motyvų.
98
Šiuo klausimu CHMP visų pirma nusprendė, kad neklinikiniais ir ikiklinikiniais duomenimis negalima prašymo suteikti NVM statusą avalgliukozidazei alfa pagrįsti nei veiksmingumo, nei saugumo požiūriu. Šiomis aplinkybėmis jis visų pirma paaiškino, kad įvertinti avalgliukozidazės alfa veikimą sunku, nes duomenų apie veiksmingumą pagal dozę nėra ir neaišku, kodėl padidėjęs avalgliukozidazės alfa aktyvumas sistemingai nevirto padidėjusiu veiksmingumu.
99
Be to, kalbant apie tyrimą COMET, iš galutinės CHMP vertinimo ataskaitos (ypač 2.6.5 ir 2.6.6 skirsnių) matyti, kad minėto tyrimo pagrindinis tikslas buvo nustatyti avalgliukozidazės alfa poveikį, palyginti su algliukozidazės alfa poveikiu kvėpavimo raumenų jėgai, 49 savaitę matuojamai forsuotos gyvybinės plaučių talpos (toliau – FVC) procentine dalimi. Beje, tyrimas COMET buvo pagrindinis avalgliukozidazės alfa saugumo ir veiksmingumo įrodymas ir buvo laikomas tinkamu pagrindu daryti patikimas išvadas dėl avalgliukozidazės alfa veiksmingumo lyginant su algliukozidazės alfa. Kadangi tikėtasi, kad avalgliukozidazė alfa bus bent jau tokia pat veiksminga kaip algliukozidazė alfa (pirmaeilė prielaida), minėto tyrimo metu reikėjo, siekiant pirminio statistinio tikslo, patikrinti, ar pagal tą patį pirminio vertinimo kriterijų avalgliukozidazė alfa nėra prastesnė už algliukozidazę alfa, kai statistinio patikimumo lygmuo yra 5 %.
100
Antra, įrodžius, kad vaistas nėra prastesnis, atliekant tyrimą COMET reikėjo patikrinti (antraeilė prielaida) avalgliukozidazės alfa pranašumą to paties pirminio vertinimo kriterijaus ir to paties statistinio patikimumo lygmens atžvilgiu.
101
Trečia, jei avalgliukozidazės alfa pranašumas būtų buvęs įrodytas pagal pirminio vertinimo kriterijų, reikėjo patikrinti pranašumo prielaidas pagal įvairius antraeilius vertinimo kriterijus (šešios minutės ėjimo, kvėpavimo funkcija, judėjimo funkcija ir gyvenimo kokybė).
102
Nagrinėjamu atveju iš CHMP galutinės vertinimo ataskaitos matyti, kad nors atlikus tyrimą COMET buvo įrodyta, jog avalgliukozidazė alfa nėra prastesnė už algliukozidazę alfa pagal pirminio vertinimo kriterijų, t. y. raumenų kvėpavimo takų stiprumą, matuojamą pagal 49 savaitę numatytą FVC procentinę dalį ir reikalaujamą statistinio patikimumo lygmenį, per minėtą tyrimą nebuvo pateikta statistiškai reikšmingų rezultatų, susijusių su antraeile prielaida, t. y. kad pagal tą patį pirminio vertinimo kriterijų avalgliukozidazė alfa yra pranašesnė už algliukozidazę alfa.
103
Būtent šiomis aplinkybėmis savo bendrose išvadose dėl pranešimo pareiškėjams I priedo trečios įtraukos, būtent argumentuose dėl avalgliukozidazės alfa klinikinio veiksmingumo, CHMP pabrėžė, kad retųjų ligų klinikiniams tyrimams taikomos įprastos hipotezių prioritetų nustatymo metodinės taisyklės, o nukrypimai nuo šių taisyklių turi būti iš anksto suplanuoti, tinkamai pagrįsti ir įtraukti į tyrimo protokolą. Nagrinėjamu atveju ieškovė iš anksto nenurodė ir nepagrindė „mažiau įprastų metodų naudojimo“. CHMP paaiškino, kad dėl to teiginiai apie avalgliukozidazės alfa pranašumą, grindžiami tyrimo COMET antriniais vertinimo kriterijais arba jautrumo ar post hoc tyrimais, nebuvo suderinti metodiniu požiūriu.
104
Be to, CHMP nustatė ne tik tai, kad ieškovės atlikti post hoc tyrimai, kuriais buvo grindžiami klinikinio veiksmingumo duomenys, nebuvo iš anksto suplanuoti, bet ir kitus šių tyrimų trūkumus: kai kurie iš jų galėjo būti atlikti šališkai, nesuteikė papildomos informacijos arba buvo tiriamojo ar aprašomojo pobūdžio. Dėl avalgliukozidazės alfa ilgalaikio veiksmingumo CHMP pažymėjo, kad duomenys rodė ne nuolatinį gerėjimą, o veikiau stabilizavimąsi, todėl buvo sunku padaryti išvadą, kad ši medžiaga kuo nors skiriasi nuo algliukozidazės alfa. Pažymėjęs, kad dauguma ad hoc ekspertų grupės, su kuria ieškovės prašymu konsultavosi CHMP, narių susidarė nuomonę, jog kliniškai reikšmingai pagerėjo rodikliai, susiję su tokiais klinikiniais vertinimo kriterijais kaip kvėpavimas, judumas, judėjimo funkcija ir gyvenimo kokybė, CHMP toliau laikėsi nuomonės, jog „visi vėlesni pagal iš anksto nustatytą hierarchiją antrinių vertinimo kriterijų statistiniai tyrimai formaliai negalėjo būti atliekami kaip tinkamos 1 tipo eksperimentinių klaidų kontrolės dalis“.
105
Tada CHMP paaiškino, kodėl tyrimo COMET antrinių ir tretinių vertinimo kriterijų rezultatai turėjo ribotą įrodomąją vertę nustatant, ar tarp avalgliukozidazės alfa ir algliukozidazės alfa yra pastebimų skirtumų.
106
Galiausiai, kalbant apie klinikinį saugumą, CHMP nusprendė, kad dėl su duomenų patikimumu susijusių apribojimų negalima nustatyti avalgliukozidazės alfa molekulinės struktūros pakeitimų, palyginti su algliukozidazės alfa molekuline struktūra, poveikio. Jis taip pat pažymėjo, kad ad hoc ekspertų grupė nepadarė galutinių išvadų dėl didesnio Nexviadyme saugumo, palyginti su Myozyme. CHMP padarė išvadą, kad kliniškai reikšmingo šių dviejų medžiagų skirtumo veiksmingumo ir saugumo požiūriu įrodyti nepavyko. Taigi CHMP ir toliau laikosi nuomonės, kad avalgliukozidazė alfa, vertinama lyginant su algliukozidaze alfa, kurią Sąjungoje anksčiau leista naudoti kaip vaistą, negali būti laikoma NVM.
107
CHMP galutinės vertinimo ataskaitos 7 punkte, be kita ko, po pakartotinio nagrinėjimo rekomenduojama, kad avalgliukozidazė alfa nebūtų pripažinta NVM nei „in itself“ (pati), nei algliukozidazės alfa, t. y. vaisto, dėl kurio leidimas jau buvo išduotas, atžvilgiu, nes nepakanka įrodymų, kad alfa avalgliukozidazės savybės, susijusios su saugumu ir (arba) veiksmingumu, labai skiriasi nuo algliukozidazės alfa savybių.
108
Be to, CHMP galutinės išvados 1 punkte nurodyta, kad minėtas komitetas, išnagrinėjęs paraišką dėl leidimo prekiauti ir išsamius pakartotinio nagrinėjimo motyvus, išdėstytus CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje, laikosi nuomonės, jog avalgliukozidazė alfa nėra NVM.
109
Atsižvelgiant į šio sprendimo 93–108 punktuose išdėstytas aplinkybes, CHMP galutinė vertinimo ataskaita ir CHMP galutinė išvada, kuria grindžiamas ginčijamame sprendime netiesiogiai suformuluotas atsisakymas suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą, nėra nepakankamai motyvuotos. Iš tiesų jose pateiktas motyvavimas atitinka šio sprendimo 89 punkte nurodytos jurisprudencijos reikalavimus.
110
Be to, motyvais, CHMP bendrosiose išvadose pateiktais pakartotinai išnagrinėjus prašymą suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą, papildoma informacija, pateikta, be kita ko, padedant rengti protokolus ir vykdant procedūrą, per kurią buvo parengta 2021 m. liepos 23 d. CHMP nuomonė ir vertinimo ataskaita, ir jie buvo išdėstyti po to, kai ieškovė ir CHMP pasikeitė informacija 2021 m. liepos 20 d. ir lapkričio 8 d. pateikdamos žodinius paaiškinimus. Taigi šiuos motyvus sustiprina ieškovei gerai žinomos aplinkybės, kuriomis ji įsiregistravo, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 90 punkte nurodytą jurisprudenciją.
111
Galiausiai, ginčijamo sprendimo motyvai, susiję su numanomu atsisakymu suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą, atitinka SESV 296 straipsnį, nes juose daroma nuoroda į CHMP galutinę išvadą, kuri pati, kaip ir vertinimo ataskaita, kuria ji grindžiama, yra minėto sprendimo sudedamoji dalis.
112
Šio sprendimo 109 ir 111 punktuose Bendrojo Teismo padarytų išvadų nepaneigia tai, kad CHMP ar Komisija aiškiai nepasisakė dėl kiekvieno ieškovės prašyme dėl pakartotinio nagrinėjimo išdėstyto išsamaus argumento. Iš tiesų, kaip priminta šio sprendimo 89 punkte, jurisprudencijoje nereikalaujama, kad motyvų pareiškime būtų nurodyti visi svarbūs faktiniai ir teisiniai elementai, todėl negalima reikalauti, kad CHMP ir Komisija suformuluotų tam tikrą poziciją dėl kiekvieno prašyme dėl pakartotinio nagrinėjimo išdėstyto išsamaus argumento.
113
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pirmojo pagrindo antrą dalį ir trečios dalies antrąjį prieštaravimą reikia atmesti kaip nepagrįstus.
114
Remiantis šio sprendimo 89 punkte nurodyta jurisprudencija, 109, 111 ir 113 punktuose Bendrojo Teismo padarytos išvados nedaro įtakos galimoms CHMP arba Komisijos padarytoms teisės klaidoms ar akivaizdžioms vertinimo klaidoms. Mokslinio požiūrio ir priimtų išvadų pagrįstumas toliau bus nagrinėjamas 115–228 punktuose.
Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies, grindžiamos klaidomis, padarytomis konstatuojant, kad nebuvo įvykdytos pranešimo pareiškėjams I priedo pirmoje įtraukoje nustatytos sąlygos
115
Ieškovė, palaikoma Eucope, iš esmės teigia, kad netiesioginis atsisakymas ginčijamu sprendimu suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką pagrįstas neteisingų kriterijų taikymu. Klaidingais motyvais grindžiamu atsisakymu suteikti šį statusą pažeisti Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento Nr. 726/2004 14 straipsnio 11 dalyje, prireikus ją siejant su Direktyvos 2001/83 6 straipsnio 1 dalies antrąja pastraipa, nustatyti duomenų teisinės apsaugos laikotarpio ir prekybos teisinės apsaugos laikotarpio principai. Iš esmės šią dalį sudaro du prieštaravimai.
116
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
– Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies pirmojo prieštaravimo, grindžiamo klaida, padaryta teisinėje nuorodoje, reikšmingoje vertinant NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa
117
Pateikdama pirmąjį prieštaravimą ieškovė, palaikoma Eucope, teigia, kad CHMP ir Komisija padarė teisės klaidą, kai NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa vertino pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, atmesdami Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktyje nustatytus kriterijus.
118
Šiuo klausimu, remdamasi 2017 m. birželio 28 d. Sprendimo Novartis Europharm / Komisija (C‑629/15 P ir C‑630/15 P, EU:C:2017:498) 66 ir 69 punktais ir 2023 m. kovo 16 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Pharmaceutical Works Polpharma (C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2023:213) 85–88 punktais, ieškovė, palaikoma Eucope, nurodo: kadangi NVM statuso vertinimo tikslas – nustatyti, ar naujam vaistui gali būti taikomas vienas bendras leidimas prekiauti ankstesniu vaistu, NVM priskyrimo pagal pranešimo pareiškėjams I priedą kriterijai turi būti aiškinami kartu su Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkte nurodytais kriterijais. Taigi, kai biologinė veiklioji medžiaga molekuline struktūra daugiau nei „nežymiai“ skiriasi nuo medžiagos, dėl kurios leidimas jau išduotas, ji negali būti laikoma šios medžiagos pakeitimu, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktį, ir turi būti pripažinta NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką. Vadinasi, biologinių veikliųjų medžiagų skirtumai nustatomi ne pagal jų gydomąją dalį, redukuotą į jų aminorūgščių seką, nes veiklioji dalis Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktyje nenurodyta, o pagal jų molekulinės struktūros skirtumus.
119
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
120
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymi, kad ieškovės nurodyta teisės klaida iš esmės susijusi su teisinės nuorodos, reikšmingos nagrinėjant NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa, nepaisymu.
121
Sprendžiant teisės klausimus, Bendrasis Teismas gali vykdyti tik visišką teisminę kontrolę (šiuo klausimu žr. 2020 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate / Komisija, T‑549/19, EU:T:2020:444, 47 punktą). Tai pasakytina apie sąvoką „NVM“ sąvoką.
122
Nagrinėjamu atveju paraiška dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa buvo pateikta kartu su išsamia ir savarankiška paraiška, apibrėžta Direktyvos 2001/83 8 straipsnio 3 dalyje, dėl leidimo prekiauti Nexviadyme, remiantis Reglamento Nr. 726/2004 3 straipsnio 1 dalimi, to paties reglamento I priedo 4 punktu ir pranešimo pareiškėjams I priedu. Ji nebuvo pateikta teikiant paraišką dėl galiojančio leidimo prekiauti, išduoto dėl Myozyme, sąlygų papildymo pagal Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktį.
123
Šiomis aplinkybėmis ieškovė negali, remdamasi argumentais a contrario, teigti, kad Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktis yra reikšmingas teisinis atskaitos taškas nagrinėjant NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa, todėl CHMP ir Komisija, atmesdamos jame nustatytus kriterijus, padarė teisės klaidą.
124
Taip yra juo labiau dėl to, kad ieškovė, atsakydama į Bendrojo Teismo raštu pateiktą klausimą ir per posėdį, viena vertus, pažymėjo, kad jos pozicija nereiškia, jog bet koks veikliosios medžiagos pakeitimas, kuris nėra sąlygų papildymas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1234/2008 I priedą, būtų pripažintas NVM, ir, antra, pripažino, kad yra situacijų, kai vaistas gali atsidurti „tarp dviejų kėdžių“.
125
Be to, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad sąvoka „NVM“ Reglamente Nr. 1234/2008 neapibrėžta ir nėra informacijos, kuria būtų galima pagrįsti ieškovės ir Eucope argumentus, kad, kaip teisingai nurodo Komisija ir EMA, paraiškos papildyti rinkodaros pažymėjimo sąlygas pagal Reglamentą Nr. 1234/2008 ir paraiškos dėl leidimo prekiauti pagal Reglamentą Nr. 726/2004, kartu su paraiška pripažinti NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedą, reguliavimo procedūros negali būti painiojamos, nes jos grindžiamos skirtingais teisiniais pagrindais ir dokumentais.
126
Pateikdamas paraišką papildyti rinkodaros pažymėjimo sąlygas pagal Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktį, pareiškėjas siekia įrodyti, kad, nepaisant biologinės veikliosios medžiagos pakeitimo biologine veikliąja medžiaga, kurios molekulinė struktūra šiek tiek kitokia, šių dviejų veikliųjų medžiagų veiksmingumo ar saugumo savybės labai nesiskiria. Taigi CHMP turi, remdamasis byla ir konkrečiais įrodymais, kuriuos šiais tikslais pateikė ieškovė, pirma, įvertinti abiejų biologinių veikliųjų medžiagų molekulinės struktūros skirtumų mastą, kad įsitikintų, jog pirmąją veikliąją medžiagą keičiančios veikliosios medžiagos molekulinė struktūra iš tiesų tik „šiek tiek skiriasi“ nuo keičiamos medžiagos molekulinės struktūros, ir, antra, patikrinti, ar, kaip teigiama, nėra reikšmingų skirtumų, susijusių su šių dviejų medžiagų veiksmingumu ar saugumu.
127
Nagrinėjamoje byloje ieškovė siekė, kad avalgliukozidazė alfa būtų atskirta nuo algliukozidazės alfa.
128
Taigi paraiška dėl leidimo prekiauti pagal Reglamentą Nr. 726/2004 ir prašymo pripažinti avalgliukozidazės alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedą siekta kito tikslo nei paraiška papildyti esamo rinkodaros pažymėjimo sąlygas.
129
Šiuo klausimu nesvarbu, kad CHMP pakartotinio nagrinėjimo pranešėjas, atlikdamas vertinimą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, iš pradžių priėmė Reglamentu Nr. 1234/2008 pagrįstą požiūrį arba kad vienas iš pranešėjų pakartotinio nagrinėjimo etape pažymėjo, jog „gliukooptimizacija“ nesuderinama su panašiu biologiniu metodu, ir kad avalgliukozidazė alfa ir algliukozidazė alfa negali būti laikomos „panašiomis biologinėmis medžiagomis“.
130
Iš tikrųjų, viena vertus, nei Reglamentas Nr. 1234/2008, nei Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 4 dalis, nei gairės dėl panašių biologinių vaistų neturi reikšmės nagrinėjant NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa.
131
Kita vertus, pagal Reglamento Nr. 726/2004 23 konstatuojamąją dalį ir 5 straipsnio 2 dalį, 56 straipsnio 1 dalies a punktą ir 61 straipsnio 7 dalį „išimtinė atsakomybė“ už EMA nuomonių bet kokiu su žmonėms skirtais vaistais susijusiu klausimu rengimą patikėta CHMP, kuri savo poziciją išreiškia mokslinėmis nuomonėmis arba rekomendacijomis, priimtomis bendru sutarimu arba absoliučia jos narių balsų dauguma. Vadinasi, bet kokius tarpinius dokumentus, kuriuos parengė bendrapranešėjai, reikia atskirti nuo CHMP galutinės vertinimo ataskaitos, kuria grindžiamas ginčijamas sprendimas, nes tik galutinė vertinimo ataskaita atspindi CHMP galutinę išvadą (šiuo klausimu žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 37, 38, 47 ir 48 punktus).
132
Kalbant apie sąvoką „nauja veiklioji medžiaga“, pažymėtina, kad Direktyvos 2001/83 I priedo II dalies 3 punkto pirmoje pastraipoje pateikta neigiama jos apibrėžtis, nes joje nurodyta, kad, kai iš esmės panašaus vaisto veiklioji medžiaga turi tokią pačią gydomąją dalį, kaip ir atitinkamas originalus patvirtintas vaistas, susijęs su skirtingos druskos / esterio komplekso / derivato buvimu, parodoma, kad nėra jokių šios dalies farmakologinės kinetikos, farmakologinės dinamikos ir (arba) toksiškumo pakitimų, kurie turėtų įtakos medžiagos saugumo (veiksmingumo) lygiui. Jei taip nėra, šis junginys turi būti traktuojamas kaip NVM.
133
Taigi skirtingos tos pačios gydomosios dalies deriniai, lemiantys tokį pat saugumo ir (arba) veiksmingumo lygį, palyginti su pirminiu produktu, dėl kurio išduotas leidimas, sudaro pagrindą atmesti galimybę šiuos junginius laikyti sudarančiais NVM.
134
Be šių nuorodų, pranešimo pareiškėjams I priede pateikiama sąvokos „NVM“ apibrėžtis. Kalbant apie biologines veikliąsias medžiagas, pažymėtina, kad pagal minėto priedo pirmąją įtrauką biologinė NVM apima biologinę medžiagą, kurios Sąjungoje dar neleista naudoti žmonėms skirtame vaiste. Pagal to paties priedo trečiąją įtrauką biologinė NVM apima anksčiau leistą naudoti biologinę medžiagą, kuri saugumu ir (arba) veiksmingumu labai skiriasi dėl vieno ar daugiau joje išvardytų elementų, įskaitant molekulinę struktūrą, pirminės medžiagos pobūdį arba gamybos procesą, skirtumų.
135
Šiuo atžvilgiu, nors pranešimas pareiškėjams nėra teisiškai privalomas, jam turėtų būti teikiama tam tikra reikšmė aiškinant Sąjungos farmacijos teisės aktus, ypač tais atvejais, kai Sąjungos teisės aktai yra netikslūs ir aiškūs ir nagrinėjami sudėtingi techniniai klausimai (šiuo klausimu žr. generalinio advokato F. G. Jacobs išvados byloje SmithKline Beecham, C‑74/03, EU:C:2004:541, 92 punktą).
136
Turėdami omenyje paraiškos dėl leidimo prekiauti ir prašymo pripažinti NVM statusą teisinį pagrindą šioje byloje ir nesant tikslesnės sąvokos „NVM“ apibrėžties, kurią Sąjungos teisės aktų leidėjas nustatė biologinių veikliųjų medžiagų atveju, CHMP ir Komisija galėjo, nepadarydami teisės klaidos, NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa nagrinėti atsižvelgdami į šios sąvokos apibrėžtį, pateiktą pranešimo pareiškėjams I priede.
137
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, CHMP ir Komisija nepadarė teisės klaidos, nes, vertindamos avalgliukozidazės alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, neatsižvelgė į Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktyje nustatytus kriterijus.
138
Iš to matyti, kad pirmojo pagrindo pirmos dalies pirmasis prieštaravimas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
– Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies antrojo prieštaravimo, grindžiamo pranešimo pareiškėjams I priedo pirmos įtraukos taikymo klaidomis
139
Nurodydama antrąjį prieštaravimą ieškovė, palaikoma Eucope, tvirtina, kad CHMP akivaizdžiai klaidingai pritaikė pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, o Komisija patvirtino šį taikymą.
140
Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad, pažodžiui aiškinant pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, turėjo būti padaryta išvada, jog Nexviadyme veiklioji medžiaga, avalgliukozidazė alfa, pagal minėtą įtrauką yra NVM, nes Myozyme veiklioji medžiaga yra alfa algliukozidazė. Ji priduria, kad dėl ryšio tarp NVM statuso vertinimo ir duomenų teisinės apsaugos bei prekybos [teisinės apsaugos] laikotarpių negalima daryti prielaidos, kad medžiaga nėra nauja, nebent būtų įrodyta kitaip. Be to, pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką nereikalaujama, kad nauja medžiaga būtų pranašesnė už veikliąją medžiagą, dėl kurios leidimas jau išduotas. Galiausiai, teisės į duomenų teisinės apsaugos laikotarpį ir teisės aktais nustatytą prekybos teisinės apsaugos laikotarpį yra tiesioginė leidimo prekiauti išdavimo pagal Reglamento Nr. 726/2004 14 straipsnio 11 dalį teisinė pasekmė.
141
Be to, ieškovė, palaikoma Eucope, teigia, kad CHMP ir Komisija, vertindamos avalgliukozidazės alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, klaidingai pritaikė metodiką, grindžiamą sąvokomis „gydomoji dalis“, „pagrindinis cheminis vienetas“, „pagrindinis struktūrinis elementas“ ir „aminorūgščių seka“. Minėtos sąvokos, kurių nėra nei Sąjungos farmacijos teisės aktuose, nei pranešimo pareiškėjams I priede, neturi teisinio pagrindo. Pasirinktas metodas, pagal kurį tiriama, ar avalgliukozidazės alfa poveikis pacientams yra toks pat kaip medžiagos, dėl kurios leidimas jau išduotas, gydomosios dalies, grindžiamas netaisyklinga cheminėms veikliosioms medžiagoms taikomų kriterijų ekstrapoliacija biologinėms veikliosioms medžiagoms. Be to, sąvoka „gydomoji dalis“ nėra tinkama biologinių veikliųjų medžiagų NVM statusui įvertinti ir sunkiau pritaikoma minėtoms medžiagoms dėl jų pobūdžio ir struktūros sudėtingumo.
142
Bet kuriuo atveju, jei sąvoka „gydomoji dalis“ būtų taikoma biologinėms veikliosioms medžiagoms, ji turėtų būti aiškinama kaip apimanti visas veikliosios medžiagos sudedamąsias dalis, kurios prisideda prie vaisto terapinio veikimo arba nėra inertiškos, kaip nurodyta 2005 m. sausio 20 d. Sprendimo SmithKline Beecham (C‑74/03, EU:C:2005:39) 30, 43 ir 44 punktuose, taip pat generalinio advokato F. G. Jacobs išvados byloje SmithKline Beecham (C‑74/03, EU:C:2004:541) 14 punkte ir generalinės advokatės L. Medina išvados sujungtose bylose Komisija ir kt. / Pharmaceutical Works Polpharma (C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2022:758) 58 punkte, o nagrinėjamu atveju tai galima pasakyti apie pridėtines sintetinių gliukanų struktūras.
143
Šiuo klausimu ieškovė, palaikoma Eucope, nurodo, kad dėl konkretaus vaisto, kaip biologinio vaisto ir pakaitinei fermentų terapijai skirto vaisto, pobūdžio, taip pat dėl NVM statuso nustatymo tikslo ir tikslo skatinti inovacijas, kurio siekiama Sąjungos farmacijos teisės aktais, visų pirma duomenų teisinės apsaugos laikotarpiu ir prekybos teisinės apsaugos laikotarpiu, reikalaujama, kad veikliosios medžiagos pakeitimai, turintys įtakos vaisto terapiniam funkcionalumui, būtų kvalifikuojami kaip NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką. Kadangi nagrinėjamas pakaitinės fermentų terapijos atvejis, kai vartojamas fermentas turi veikti taip pat kaip organizmo pasigaminamas fermentas, naujovė turi būti susijusi su kitais elementais, o ne su fermentu. Nagrinėjamu atveju pridėtiniai sintetiniai gliukanai prisideda prieNexviadyme terapinio veikimo, t. y. prie veikliosios medžiagos absorbcijos, reikalingos vartojamam fermentui įsisavinti ir vaisto aktyvumui padidinti, o tai ad hoc ekspertų grupė pripažino CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje ir vaisto charakteristikų santraukoje.
144
Galiausiai ieškovė teigia, kad yra ir kitų argumentų, patvirtinančių jos teiginį, jog veikliosios medžiagos pakeitimai, turintys įtakos vaisto terapiniam funkcionalumui, turi būti pripažinti NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką: tai NVM statuso suteikimo vaistams Rekovelle ir Zinbryta įvertinimai, patarimai, kuriuos CHMP jai suteikė padėdamas rengti protokolus, ir EMA gairės dėl panašių biologinių vaistų.
145
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
146
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymi, kad ieškovės nurodytos klaidos iš esmės yra susijusios su metodika, kurią CHMP ir Komisija taikė vertindamos avalgliukozidazės alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, ir su šiame kontekste naudojamų mokslinių sąvokų tinkamumu bei apimtimi.
147
Pirmiausia reikia pažymėti, kad pranešime pareiškėjams nėra išsamios informacijos apie tai, kaip CHMP ir Komisija turi aiškinti ar taikyti NVM apibrėžtį, kiek tai susiję su biologinėmis veikliosiomis medžiagomis, pateiktą minėtos nuomonės I priedo pirmoje arba trečioje įtraukoje. Tas pats pasakytina apie ieškovės nurodytus sprendimus ir išvadas (žr. šio sprendimo 118 ir 142 punktus). Bet kuriuo atveju bylos, kuriose priimti šie sprendimai ir išvados, buvo susijusios ne su NVM statuso pripažinimo procedūromis, o su kitomis reguliavimo procedūromis.
148
Darytina išvada, kad CHMP ir Komisija turi plačią diskreciją aiškinti ir taikyti pranešimo pareiškėjams I priede pateiktą NVM apibrėžtį, nes reikalingi vertinimai apima labai sudėtingų mokslinio ir techninio pobūdžio faktinių aplinkybių įvertinimą.
149
Vis dėlto, kalbant apie bendrą vertinimo pagrindą, iš pranešimo pareiškėjams I priede pateiktos NVM apibrėžties struktūros matyti, kad pareiškėjas, prašantis išduoti rinkodaros leidimą, kuris teigia, kad egzistuoja biologinė NVM, turi įrodyti, jog vertinama veiklioji medžiaga Sąjungoje dar nebuvo leista naudoti žmonėms skirto vaisto sudėtyje (pranešimo pareiškėjams I priedo pirma įtrauka), arba jei taip nėra, kad ši medžiaga saugumu ir (arba) veiksmingumu labai skiriasi nuo medžiagos, kuriai leidimas jau yra išduotas, ir taip yra dėl skirtumų, susijusių su vienu ar keliais elementais, įskaitant pirminės medžiagos molekulinę struktūrą, pobūdį arba gamybos procesą (pranešimo pareiškėjams I priedo trečia įtrauka).
150
Siekdamas nustatyti, ar yra pagrindo manyti, kad leidimas dėl veikliosios medžiagos dar neišduotas, CHMP turi išnagrinėti, ar pareiškėjas, prašantis suteikti NVM statusą, pateikė įrodymą, kad jo prašyme nurodyta medžiaga dėl padarytų pakeitimų turi būti atskirta nuo medžiagos, dėl kurios leidimas jau išduotas. Jei tokių įrodymų nepateikiama, CHMP nagrinėja skirtumų, visų pirma molekulinės struktūros, poveikį saugumui ir (arba) veiksmingumui, remdamasis dokumentais ir konkrečiais įrodymais, tuo tikslu pateiktais paraiškos dėl rinkodaros leidimo pateikėjo.
151
Nagrinėjamu atveju, kaip nurodyta šio sprendimo 94–96 punktuose, CHMP nurodė, kad veiklioji medžiaga, dėl kurios Sąjungoje dar neišduotas leidimas naudoti žmonėms skirtą vaistą, yra NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, kai ji struktūriniu požiūriu nesusijusi su jokia kita medžiaga, dėl kurios leidimas jau išduotas, nes tokia veiklioji medžiaga savaime laikoma nauja, jei ją vartojant pacientas nėra veikiamas ta pačia gydomąja dalimi kaip medžiagos, dėl kurios jau išduotas leidimas, atveju. Jei veiklioji medžiaga, kurią prašoma pripažinti nauja, vis dėlto yra susijusi su veikliąja medžiaga, dėl kurios jau išduotas leidimas, o poveikis pacientui daromas ta pačia gydomąja dalimi, CHMP požiūriu, prašymas suteikti NVM statusą turi būti vertinamas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką. CHMP padarė išvadą, kad avalgliukozidazė alfa nėra NVM, palyginti su algliukozidaze alfa, kaip tai suprantama pagal minėto priedo pirmą įtrauką, nes minėtos medžiagos yra struktūriškai susijusios ir turi tą pačią gydomąją dalį. Šis komitetas nurodė aplinkybę, kad minėtas požiūris išdėstytas 2015 m. gruodžio 17 d. CHMP dokumente „Diskusijoms skirtas dokumentas dėl cheminių medžiagų struktūros ir cheminių savybių kriterijų, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant naujos veikliosios medžiagos (NVM) statusą“ (toliau – 2015 m. diskusijoms skirtas dokumentas dėl cheminių medžiagų NVM statuso), taip pat ankstesniuose NVM vertinimuose, susijusiuose su biologiniais vaistais, įskaitant Rekovelle ir Zinbryta. Jis taip pat nurodė, kad, siekiant priskirti medžiagą prie NVM, reikia įrodyti, jog pagrindinis molekulinis vienetas „daugiau nei šiek tiek skiriasi nuo pagrindinio (‑ų) struktūrinio (‑ių) elemento (‑ų), esančio (‑ų) vaiste, kuriuo leista prekiauti Sąjungoje arba valstybėje narėje“. Pagrindinio cheminio vieneto sudedamosiomis dalimis laikomas (‑i) pagrindinis (‑iai) struktūrinis (‑iai) elementas (‑ai) be papildomų funkcinių struktūrų.
152
Baltymų atveju aminorūgščių seka laikoma pagrindiniu struktūriniu elementu, o baltymai, kurie skiriasi nuo aminorūgščių sekos, paprastai laikomi NVM. CHMP pabrėžė, kad dėl nereikšmingų pagrindinio struktūrinio elemento pakeitimų negalima suteikti NVM statuso. Jis pažymėjo, kad kai sukuriama molekulinė struktūra su tuo pačiu pagrindiniu struktūriniu elementu, bet su papildomais pakeitimais po transliacijų, tokia struktūra paprastai būtų laikoma žinoma veikliąja medžiaga, nebent būtų galima įrodyti, kad minėti pakeitimai turi klinikinį poveikį saugumui ar veiksmingumui, o toks poveikis vertinamas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką.
153
Panašiai CHMP laikėsi nuomonės, kad kai su pagrindiniu struktūriniu elementu chemiškai susiejamos papildomos molekulinės struktūros, o produkte, dėl kurio išduotas leidimas, šių papildomų struktūrų nėra, visa molekulė paprastai laikoma žinoma veikliąja medžiaga, nebent galima įrodyti, kad minėti pakeitimai daro klinikinį poveikį saugumui ar veiksmingumui, kuris vertinamas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką.
154
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta šio sprendimo 147 ir 148 punktuose, reikia patikrinti, ar ieškovės ir Eucope argumentais galima įrodyti akivaizdžią CHMP ir Komisijos klaidą, susijusią su taikyta metodika ir mokslinėmis sąvokomis, kuriomis remtasi vertinant avalgliukozidazės alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, ar net įrodyti, kad minėtos institucijos neatsižvelgė į visus su prašymu suteikti minėtą statusą susijusius duomenis ir aplinkybes.
155
Bendrasis Teismas visų pirma konstatuoja, kad ieškovė savo paraiškos dėl leidimo prekiauti priede, kuriame nurodytos priežastys, dėl kurių avalgliukozidazė alfa turi būti laikoma NVM, patvirtino, jog ši medžiaga yra algliukozidazės alfa molekulės, dėl kurios jau yra išduotas leidimas, modifikacija ir kad abi medžiagos skiriasi algliukozidazės alfa cheminę molekulę papildžiusiais gliukanais.
156
Būtent atsižvelgdamas į šią informaciją CHMP išnagrinėjo, ar avalgliukozidazė alfa yra savarankiška nauja veiklioji medžiaga, pažodžiui taikant pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką. Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad toks pažodinis taikymas turėjo lemti NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa. Vis dėlto šį teiginį reikia atmesti, nes jis grindžiamas klaidingu CHMP galutinės vertinimo ataskaitos aiškinimu. Šioje ataskaitoje buvo aiškiai nurodyta, kad pažodinis taikymas reiškia, jog reikia atsižvelgti į struktūrinius ryšius tarp tiriamų medžiagų ir jų veikliųjų dalių.
157
Be to, CHMP pasirinktas ir Komisijos patvirtintas metodinis sprendimas remtis pranešimo pareiškėjams I priedo pirma įtrauka, pagal kurį iš esmės aplinkybės, kad leidimas dėl tam tikros veikliosios medžiagos dar nesuteiktas, savaime nepakanka, kad jai pagal minėtą įtrauką būtų suteiktas NVM statusas, nors pagal šią įtrauką nereikalaujama, kad veiklioji medžiaga kandidatė būtų tobulesnė už veikliąją medžiagą, dėl kurios leidimas išduotas anksčiau, negali būti laikomas pasirinkimu, minėto priedo struktūros atžvilgiu akivaizdžiai peržengiančiu šių institucijų diskrecijos ribas. Iš tikrųjų šio priedo pirma įtrauka negali būti aiškinama neatsižvelgiant į trečią įtrauką, nes priešingu atveju pastaroji netektų savo naudingo poveikio. Be to, šį metodinis pasirinkimas yra pagrįstas Sąjungos farmacijos teisės aktų struktūra bei jurisprudencija.
158
Šiuo klausimu Sąjungos farmacijos teisės aktuose aiškiai nustatyta taisyklė, bent jau leidimų generiniams vaistams išdavimo kontekste, taigi ir kontekste, susijusiame su duomenų ir prekybos teisinės apsaugos laikotarpiais, pagal kurią veiklioji medžiaga su tam tikrais pakeitimais yra tokia pat kaip veiklioji medžiaga be šių pakeitimų. Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 2 dalies b punkte pateiktoje generinio vaisto apibrėžtyje nurodyta, kad „skirtingos druskos, esteriai, eteriai, izomerai, izomerų mišiniai, kompleksai arba junginiai laikomi ta pačia veikliąja medžiaga, nebent jos labai skirtųsi pagal saugą ir (arba) efektyvumą“ ir kad „[t]okiais atvejais pareiškėjas privalo pateikti papildomą informaciją, įrodančią veikliosios medžiagos, kuriai išduodamas leidimas, įvairių druskų, esterių arba junginių saugą ir (arba) efektyvumą“. Taigi vienos veikliosios medžiagos skirtumai nuo kitos veikliosios medžiagos netrukdo šių medžiagų laikyti ta pačia veikliąja medžiaga.
159
Be to, Bendrasis Teismas atkreipia dėmesį į tai, kad panaši taisyklė nustatyta ir 2012 m. spalio 18 d. CHMP dokumente „Diskusijoms skirtas dokumentas dėl unikalios stereoizomerų formos (enantiomero), komplekso, darinio arba skirtingos druskos ar esterio pripažinimo nauja veikliąja medžiaga atitinkamos referencinės veikliosios medžiagos atžvilgiu“. Iš tiesų šiame dokumente nurodyta, kad vien tam, kad būtų suteiktas NVM statusas, reikia remtis numatytąja pozicija, jog kitoks enantiomeras, kompleksas, derivatas arba druska ar esteris nesiskiria nuo referencinės veikliosios medžiagos, nebent būtų įrodyta priešingai.
160
Darytina išvada, kad negalima pritarti ieškovės argumentams, jog dėl ryšio tarp NVM statuso vertinimo ir duomenų bei prekybos teisinės apsaugos laikotarpių negalima taikyti taisyklės, pagal kurią biologinė veiklioji medžiaga nėra nauja, nebent būtų įrodyta kitaip.
161
Taip pat jurisprudencija negalima pagrįsti ieškovės argumento dėl pranešimo pareiškėjams I priedo pirmos įtraukos aiškinimo, pagal kurį teisės į duomenų teisinės apsaugos laikotarpį ir prekybos teisinės apsaugos laikotarpį yra tiesioginė leidimo prekiauti išdavimo pagal Reglamento Nr. 726/2004 14 straipsnio 11 dalį teisinė pasekmė.
162
Iš bendro Reglamento Nr. 726/2004 11 konstatuojamosios dalies ir 13 straipsnio 1 dalies aiškinimo matyti, kad pagal šį reglamentą suteiktas leidimas prekiauti apima tokias pat teises ir pareigas kaip ir leidimas prekiauti, suteiktas pagal Direktyvos 2001/83 6 straipsnį.
163
Pagal jurisprudenciją vieno bendro leidimo prekiauti, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/83 6 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, buvimas iš esmės reiškia, kad vaisto, dėl kurio jau išduotas leidimas, patobulinimams, numatytiems šiame 6 straipsnyje, taikomas tik vienas duomenų teisinės apsaugos laikotarpis, numatytas šios direktyvos 10 straipsnio 1 dalyje, nuo leidimo dėl šio vaisto išdavimo dienos. Taigi draudžiant pratęsti esamo produkto duomenų teisinės apsaugos galiojimą remiantis vien variantais, dėl kurių jo pratęsti neverta, pagal Direktyvos 2001/83 6 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą siekiama nustatyti teisingą novatoriškų įmonių apsaugos ir konkurencijos interesų, kurie tenkinami prekiaujant generiniais vaistais, pusiausvyrą (2023 m. kovo 16 d. Sprendimas Komisija ir kt. / Pharmaceutical Works Polpharma, C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2023:213, 92 punktas).
164
Darytina išvada, kad yra atvejų, kai, nepaisant atitinkamos farmacijos įmonės investicijų į patobulintų potencialių vaistų mokslinius tyrimus ir plėtrą, leidimo prekiauti išdavimas nelemia papildomo duomenų teisinės apsaugos laikotarpio nustatymo.
165
Prielaida, kad CHMP ir Komisija nusprendė, jog kandidatinio biologinio vaisto, kuriuo siekiama patobulinti esamą biologinį vaistą, dėl kurio leidimas jau išduotas, naudos ir rizikos santykis yra teigiamas, ir kad dėl to reikia išduoti leidimą prekiauti šiuo vaistu kandidatu, pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką ex officio suteikti minėto vaisto veikliajai medžiagai NVM statusą ir juo grindžiamus privalumus, nors ji yra esamo vaisto veikliosios medžiagos, dėl kurios leidimas jau išduotas, modifikacija (pakeitimas), t. y. neatsižvelgiant į minėto statuso pripažinimo tikslais atliktą veikliosios medžiagos pakeitimo poveikio saugumui ir (arba) veiksmingumui palyginti su medžiagos, dėl kurios jau išduotas leidimas, savybėmis, vertinimą, prieštarautų 2023 m. kovo 16 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Pharmaceutical Works Polpharma (C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2023:213) 92 punkte nurodytiems tikslams ir pranešimo pareiškėjams I priedo struktūrai.
166
Nagrinėjamu atveju leidimas prekiauti Nexviadyme buvo išduotas, nes jo naudos ir rizikos santykis buvo teigiamas. Nepaisant to, ex officio suteikus NVM statusą avalgliukozidazei alfa pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, remiantis vien pridėtinių gliukanų struktūrų buvimu, turėjo būti nustatytas Nexviadyme duomenų ir prekybos teisinės apsaugos laikotarpis, šio statuso pripažinimo tikslais neįvertinus minėtų pridėtinių gliukanų struktūrų poveikio avalgliukozidazės alfa saugumui ir (arba) veiksmingumui, palyginti su algliukozidazės alfa savybėmis, nors minėtais teisės aktuose numatytais privalumais jau buvo pasinaudota gaunant leidimą prekiauti Myozyme.
167
Ieškovė ir Eucope taip pat nurodo, kad CHMP ir Komisija, vertindamos avalgliukozidazės alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmąją įtrauką, klaidingai pritaikė metodiką, grindžiamą sąvokomis „gydomoji dalis“, „pagrindinis cheminis vienetas“, „pagrindinis struktūrinis elementas“ ir „aminorūgščių seka“.
168
Atsižvelgiant į tai, kad vertinimas, ar viena biologiškai aktyvioji medžiaga turi būti atskirta nuo kitos, yra labai moksliškas ir sudėtingas, nes apima minėtų medžiagų skirtumų vertinimą, CHMP ir Komisija turi plačią diskreciją nustatyti tikslias mokslines sąvokas, į kurias reikia atsižvelgti. Vadinasi, aplinkybė, kad sąvokos „gydomoji dalis“, „pagrindinis cheminis vienetas“, „pagrindinis struktūrinis elementas“ ir „aminorūgščių seka“ Sąjungos farmacijos teisės aktuose neapibrėžtos, negali tapti kliūtimi į jas atsižvelgti atliekant sudėtingą mokslinį vertinimą. Be to, CHMP ir Komisija galėjo pagrįstai pasirinkti gydomąją dalį, redukuotą iki aminorūgščių sekos, kad palygintų dvi biologines veikliąsias medžiagas, siekdami nustatyti, ar medžiaga, dėl kurios pateikta paraiška suteikti NVM statusą, skiriasi nuo kitos medžiagos.
169
Kalbant konkrečiai apie sąvoką „gydomoji dalis“, kuria rėmėsi CHMP ir Komisija ir kuri, pasak ieškovės ir Eucope, yra neteisėta cheminėms veikliosioms medžiagoms taikomos sąvokos ekstrapoliacija biologinėms veikliosioms medžiagoms, tiesa, kad 2015 m. diskusijoms skirtame dokumente dėl cheminių medžiagų NVM statuso nurodyta, jog biologinės veikliosios medžiagos nepatenka į jo taikymo sritį.
170
Vis dėlto Bendrasis Teismas laikosi nuomonė, kad mokslinis požiūris, taikomas cheminėms veikliosioms medžiagoms pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, pagal kurį tikrinami struktūriniai ryšiai tarp veikliosios medžiagos, dėl kurios jau išduotas leidimas, ir vaiste kandidate esančios veikliosios medžiagos, bei tarp atitinkamų jų gydomųjų dalių, biologinių veikliųjų medžiagų atveju negali būti atmestas vien dėl to, kad pastarosioms netaikomas 2015 m. diskusijoms skirtas dokumentas dėl cheminių medžiagų NVM statuso. Šios aplinkybės nepakanka, kad CHMP vertinimas, jog šis metodas buvo tinkamas, taptų nepatikimas. Nors įrodinėjimo pareiga tenka joms, ieškovė ir Eucope nepateikė jokių duomenų ar mokslinių įrodymų, pagrindžiančių, kad iš pradžių cheminėms veikliosioms medžiagoms nustatyto metodo ekstrapoliacija biologinėms veikliosioms medžiagoms yra akivaizdžiai klaidinga ar netinkama. Ieškovė taip pat nepaaiškino, kodėl tokia ekstrapoliacija negalima remiantis tuo, kad nėra gairių dėl NVM statuso suteikimo biologinėms veikliosioms medžiagoms.
171
Bet kuriuo atveju, sąvoką „gydomoji dalis“ Sąjungos teisės aktų leidėjas aiškiai vartojo kalbėdamas apie iš esmės panašius vaistus, kuriems taikoma Direktyvos 2001/83 I priedo II dalies 3 punkto pirma pastraipa, ir apie neigiamą sąvokos „NVM“ apibrėžtį (žr. šio sprendimo 132 ir 133 punktus). Vis dėlto Direktyvos 2001/83 I priedo II dalies 4 punkte „Panašūs biologiniai vaistai“ NVM sąvoka neminima. Vadinasi, iš to, kad minėtoje nuostatoje nepaminėta sąvoka „gydomoji dalis“, negalima daryti jokios išvados.
172
Taip pat nesvarbu, kad sąvoka „gydomoji dalis“ aiškiai vartojama kalbant apie tam tikrus cheminių veikliųjų medžiagų pakeitimus, patenkančius į Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto a papunktyje minimos sąvokos „rinkodaros pažymėjimų [leidimų prekiauti] sąlygų papildymas“ taikymo sritį, bet ne atitinkamoje nuostatoje, aiškiai susijusioje su biologiniais vaistais ar biologinėmis veikliosiomis medžiagomis. Iš tiesų minėto reglamento I priedo 1 punkto c papunktyje, kuriame apibrėžiami biologinių veikliųjų medžiagų pakeitimai, patenkantys į sąvoką „rinkodaros leidimo sąlygų papildymas“, išsamiai neaprašytos tikslios mokslinės sąvokos, į kurias reikėtų atsižvelgti atliekant šioje nuostatoje numatytus vertinimus, susijusius su biologinės veikliosios medžiagos molekuline struktūra. Vadinasi, ši nuostata jokiu būdu nekelia abejonių dėl sąvokos „gydomoji dalis“ svarbos biologinių vaistų ar biologinių veikliųjų medžiagų atveju. Tas pats pasakytina ir apie CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje vartojamų sąvokų „pagrindinis cheminis vienetas“, „pagrindinis struktūrinis elementas“ ir „aminorūgščių seka“ kurios aiškiai susijusios su veikliosios medžiagos molekulinės struktūros apibūdinimu, svarbą.
173
Paskui, pirma, kalbant apie sąvokos „gydomoji dalis“ konkretų pritaikymą nagrinėjamu atveju, pažymėtina, kad, atsižvelgiant į CHMP ir Komisijos turimą plačią diskreciją, aplinkybė, kad šią sąvoką, ieškovės ir Eucope teigimu, paprasčiau vartoti kalbant apie cheminius vaistus arba kad ji netgi turėtų būti aiškinama plačiau, nepatvirtina akivaizdžios klaidos, padarytos vertinant avalgliukozidazę alfa pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką. Bet kuriuo atveju, atsakydama į Bendrojo Teismo raštu pateiktą klausimą, ieškovė pripažino, kad sąvoka „gydomoji dalis“ gali būti vartojama kalbant apie biologines veikliąsias medžiagas, nors nesutinka, kad šia sąvoka galima remtis vertinant biologinės veikliosios medžiagos NVM statusą.
174
Antra, kalbant apie sąvokų „pagrindinis cheminis vienetas“, „pagrindinis struktūrinis elementas“ ir „aminorūgščių seka“ taikymą, pažymėtina, kad, kaip priminta šio sprendimo 155 punkte, ieškovė patvirtino, kad avalgliukozidazė alfa yra algliukozidazės alfa – medžiagos, dėl kurios leidimas jau išduotas – modifikacija, ir kad abi medžiagos skiriasi gliukanais, kuriais buvo chemiškai papildyta algliukozidazės alfa molekulė, todėl pastaroji yra abiejų medžiagų pagrindinė struktūra. Be to, pati ieškovė pripažįsta, kad aminorūgščių seka yra baltymo pirminė struktūra arba pagrindas. Vadinasi, neatrodo, kad būtų akivaizdžiai klaidinga manyti, jog aminorūgščių seka yra pagrindinis avalgliukozidazės alfa struktūros elementas. Be to, neginčijama, kad avalgliukozidazės alfa ir algliukozidazės alfa aminorūgščių sekos yra identiškos. Vadinasi, jų pagrindinis struktūrinis elementas yra tas pats.
175
Galiausiai Teisingumo Teismas konstatuoja, kad buvo atsižvelgta į Nexviadyme, kaip biologinio vaisto ir pakaitinei fermentų terapijai skirto vaisto, specifiką. Iš tikrųjų CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje teigiama, kad Nexviadyme yra biologinis produktas, o avalgliukozidazė alfa, kaip ir algliukozidazė alfa, yra pakaitinei fermentų terapijai skirtas vaistas.
176
Šiuo klausimu, darydama prielaidą, kad pakaitinei fermentų terapijai skirtas fermentas turi veikti taip pat, kaip ir endogeninis fermentas, todėl pakeitimai, kuriais siekiama padidinti vaisto saugumą ar veiksmingumą, turi būti daromi ne fermente, o kituose elementuose, atsižvelgdama į pranešimo pareiškėjams I priedo formuluotę, Sąjungos farmacijos teisės aktų struktūrą ir jurisprudenciją, minimas šio sprendimo 149, 157, 158 ir 163 punktuose, ieškovė neįrodo, kad CHMP ir Komisija akivaizdžiai peržengė savo diskrecijos ribas priimdamos metodiką, pagal kurią tokie patobulinimai turi būti nagrinėjami pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką. Toks požiūris padeda įvertinti, kiek jie tikrai lemia reikšmingus saugumo ir (arba) veiksmingumo skirtumus.
177
Iš tiesų, kaip pažymėta šio sprendimo 166 punkte, NVM statuso suteikimas avalgliukozidazei alfa pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką reikštų Nexviadyme duomenų ir prekybos teisinės apsaugos laikotarpio nustatymą, nors, siekiant pripažinti šį statusą, nereikalaujama įvertinti avalgliukozidazės alfa pakeitimų poveikio lyginant su Myozyme veikliosios medžiagos algliukozidaze alfa, kai minėtuose teisės aktuose numatytais privalumais jau pasinaudota Myozyme atveju. Vis dėlto, kaip matyti iš pozicijų, kurias ieškovė gynė CHMP, ir kaip ji pripažino atsakydama į Bendrojo Teismo klausimus, Nexviadyme, kaip ir Myozyme, yra pakaitinei fermentų terapijai skirti vaistai, rekomenduojami naudoti tai pačiai retai ligai gydyti, kuriuos vartodami pacientai gauna trūkstamą rekombinantinę fermento versiją, o jų abiejų veikliosiose medžiagose yra skiriamo fermento absorbcijai reikalingų gliukanų. Be to, CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje nurodyta, ir ieškovė to neginčija, kad Nexviadyme poveikį lemia naujas, lyginant su Myozyme, veikimo mechanizmas.
178
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, negalima pasakyti, kad CHMP ir Komisija akivaizdžiai peržengė savo diskrecijos ribas ir neatsižvelgė į visus duomenis ir aplinkybes, reikšmingus vertinant prašymą suteikti NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, kai atmetė ieškovės ir Eucope išreikštą požiūrį, jog dėl veikliosios medžiagos pakeitimų, turinčių įtakos vaisto terapiniam funkcionalumui, pagal minėtą įtrauką taip pakeistai medžiagai automatiškai suteikiamas NVM statusas.
179
Kiti ieškovės argumentai nepaneigia šios išvados.
180
Akivaizdžios klaidos, susijusios su taikyta metodika ir pasirinktomis mokslinėmis sąvokomis, negalima įrodyti teigiant, kad pranešimo pareiškėjams I priedo antroje įtraukoje pateiktos sąvokos „NVM“ apibrėžties formuluotė, susijusi su veikliosiomis cheminėmis medžiagomis, iš dalies skiriasi nuo to priedo trečios įtraukos formuluotės, susijusios su biologinėmis veikliosiomis medžiagomis (žr. šio sprendimo 20 punktą). Iš tikrųjų ieškovė nepaaiškina, kokią išvadą reikėtų daryti dėl iš dalies skirtingų pranešimo pareiškėjams I priedo antros ir trečios įtraukų formuluočių.
181
Tiek, kiek ieškovė remiasi ankstesniais NVM statuso vertinimais ir teigia, kad atliktų biologinių vaistų Rekovelle ir Zinbryta vertinimų rezultatai patvirtina, jog aminorūgščių seka nėra vienintelis reikšmingas kriterijus, į kurį reikia atsižvelgti vertinant, ar biologinė veiklioji medžiaga gali būti kvalifikuojama kaip NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, ir kad veikliosios medžiagos pakeitimai, turintys įtakos vaisto terapiniam funkcionalumui, pagal minėtą pirmą įtrauką turi būti laikomi NVM, Bendrasis Teismas pažymi, kad CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje nurodyta, jog požiūris į avalgliukozidazę alfa atitiko požiūrį, kurio laikytasi atliekant minėtus ankstesnius vertinimus, ir kad aptariamų biologinių veikliųjų medžiagų kandidačių aminorūgščių sekos buvo tapačios vaistų, kuriuos leista naudoti Sąjungoje, veikliųjų medžiagų aminorūgščių sekoms.
182
Iš konkrečių bendro pobūdžio pastabų ir, Rekovelle atveju, iš tariamąja nuosaka suformuluotų pastabų, paimtų iš viešų Europos vaistų vertinimo ataskaitų, į kurias atkreipė dėmesį ieškovė, negalima daryti aiškios išvados, kad Rekovelle ir Zinbryta atveju CHMP laikėsi kitokio požiūrio. Ieškovės argumentuose, susijusiuose su minėtų vaistų veikliųjų medžiagų NVM statuso vertinimu, kalbama apie tai, kad CHMP atsižvelgė į „aktyvumą“, susijusį su veikliosios medžiagos, dėl kurios jau išduotas leidimas, pakeitimais. Vis dėlto iš ieškovės nurodytų ataskaitų ištraukų neaišku, ar CHMP į šį aspektą atsižvelgė pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, kaip teigia ieškovė, ar pagal šio priedo trečią įtrauką, kas tokiu atveju atitiktų CHMP nurodytą praktiką, kurios ji laikėsi nagrinėjamoje byloje.
183
Vadinasi, ieškovė neįrodė, kad CHMP, vertindama avalgliukozidazės alfa NVM statusą, laikėsi akivaizdžiai kitokio požiūrio nei atlikdama Rekovelle ir Zinbryta veikliųjų medžiagų vertinimus.
184
Be to, dėl tų pačių priežasčių, kurios nurodytos šio sprendimo 131 punkte, nesvarbu, kad bendrapranešėjis pirminio nagrinėjimo procedūros etape rekomendavo, siekiant pagrįsti reikalavimą suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, pateikti duomenis, patvirtinančius reikšmingą bis‑M6P kiekio padidėjimo poveikį ląstelių sukibimui. Taip pat bendrapranešėjų nuomonės, net jei jos skiriasi nuo CHMP vėliau priimtos nuomonės ir vertinimo ataskaitos, negali padėti įrodyti, kad biologinių veikliųjų medžiagų vertinimo srityje nėra nuoseklios praktikos.
185
Ieškovė taip pat teigia, kad patarimai, kuriuos CHMP jai pateikė atsakydamas į 11 klausimą, jos suformuluotą prašant pagalbos rengiant protokolus, patvirtina teiginį, jog veikliosios medžiagos pakeitimai, turintys įtakos vaisto terapiniam funkcionalumui, pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką turi būti kvalifikuojami kaip NVM.
186
Šiuo atžvilgiu Bendrasis Teismas konstatuoja, kad 2015 m. dokumento, parengto teikiant ieškovei pagalbą rengiant protokolus, įžanginėje dalyje nurodyta, jog „CHMP pateiktas atsakymas grindžiamas bendrovės pareiškėjos klausimais ir patvirtinamaisiais dokumentais, vertinamais atsižvelgiant į dabartinį atitinkamų mokslo sričių žinių lygį“.
187
11 klausimas, kurį ieškovė uždavė prašydama pagalbos rengiant protokolus, nebuvo susijęs su galimu NVM statuso suteikimu neoGAA – pirmajam avalgliukozidazės alfa pokyčiui, palyginti su algliukozidaze alfa. Jis buvo susijęs su galimu neoGAA ir BMN-701 – kito tuo metu trečiosios bendrovės kurto pakaitinei fermentų terapijai skirto vaisto, kuriuo būtų gydoma Pompės liga – panašumu ar nepanašumu. Ieškovė klausė, ar neoGAA ir BMN-701 gali būti laikomi „nepanašiais, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 847/2000 3 straipsnį, atsižvelgiant į šių dviejų produktų veikimo mechanizmą ir pagrindines molekulinės struktūros ypatybes“.
188
Be to, Bendrasis Teismas atkreipia dėmesį, kad CHMP pastabos, pateiktos atsakant į 11 klausimą, parašytos naudojant tariamąją nuosaką, o tai rodo, kad tuo metu, kai buvo užduotas konkretus klausimas, jos buvo preliminaraus pobūdžio.
189
Vadinasi, CHMP jokiu būdu nepatvirtino, kad avalgliukozidazės alfa gliukanų struktūros yra svarbios vertinant NVM statuso suteikimą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką. Bet kuriuo atveju nagrinėjamu atveju suteikta pagalba rengiant protokolus negali turėti privalomosios galios CHMP vertinant paskesnį atskirą reikalavimą, pateiktą pagal paraišką dėl leidimo prekiauti, pagrįstą kitais moksliniais duomenimis, kuriuo siekta, kad avalgliukozidazei alfa būtų suteiktas NVM statusas.
190
Galiausiai ieškovė tvirtina, kad jos teiginį, jog veikliosios medžiagos pakeitimai, turintys įtakos vaisto terapiniam funkcionalumui, turi būti kvalifikuojami kaip NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, patvirtina EMA gairės dėl panašių biologinių vaistų. Veiklioji medžiaga, kuri nelaikoma „panašia“ į referencinio biologinio vaisto veikliąją medžiagą, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 4 dalį, negali būti laikoma „ta pačia“ medžiaga, kuriai jau išduotas leidimas, siekiant taikyti „vieno bendro leidimo“ sąvoką ir duomenų teisinės apsaugos laikotarpį bei prekybos teisinės apsaugos laikotarpį, kurie tiesiogiai taikytini pagal minėtą Direktyvos 2001/83 straipsnį.
191
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymėjo, kad paraišką dėl leidimo prekiauti Nexviadyme ieškovė pateikė ne pagal Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 4 dalyje numatytą leidimo prekiauti panašiais biologiniais vaistais išdavimo procedūrą, o pagal kitą reguliavimo procedūrą, todėl EMA gairės dėl panašių biologinių vaistų, paskelbtos remiantis Direktyvos 2001/83 I priedo II dalies 4 punkto paskutine pastraipa, negali turėti reikšmės.
192
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, pirmojo pagrindo pirmos dalies antrasis prieštaravimas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
193
Taigi pirmojo pagrindo pirmą dalį reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Dėl pirmojo pagrindo trečios dalies, grindžiamos klaidomis, padarytomis nustatant, kad neįvykdytos pranešimo pareiškėjams I priedo trečioje įtraukoje nustatytos sąlygos
194
Ieškovė teigia, kad vertindamas avalgliukozidazės alfa, kaip NVM, statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką, CHMP taikė per griežtą įrodymų lygio kriterijų. Be to, CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje padaryta akivaizdžių vertinimo klaidų, nes, taikydamas klaidingą įrodymų lygį, jis nusprendė, kad pateiktų įrodymų, patvirtinančių, jog avalgliukozidazė alfa saugumo ir (arba) veiksmingumo požiūriu reikšmingai skiriasi nuo algliukozidazės alfa, nepakanka, nes nebuvo įrodytas joks kliniškai reikšmingas skirtumas. Kalbant konkrečiai, CHMP neatsižvelgė į klinikinius duomenis, susijusius su tyrimo COMET antriniais vertinimo kriterijais. Be to, CHMP neatsižvelgė į visus prieinamus duomenis, susijusius su avalgliukozidazės alfa kokybe.
195
Dublike ieškovė teigia, kad ginčijamu sprendimu taip pat pažeidžiamas vienodo požiūrio principas.
196
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
197
Kalbant apie įrodymų lygį, esminė įrodymų funkcija – pakankamai teisiškai įrodyti reikšmingas faktines aplinkybes. Taigi konkretūs reikalavimai dėl įrodymų kokybės iš esmės neturi įtakos reikalaujamam įrodymų lygiui (šiuo klausimu žr. 2023 m. liepos 13 d. Sprendimo Komisija / CK Telecoms UK Investments, C‑376/20 P, EU:C:2023:561, 77 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
198
Pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką biologinė NVM apima biologinę medžiagą, kurią Sąjungoje jau leista naudoti žmonėms skirtuose vaistuose, bet kuri dėl, be kita ko, molekulinės struktūros skirtumų, labai skiriasi saugumu ir (arba) veiksmingumu.
199
Reikia pažymėti, kad nei Sąjungos farmacijos srities teisės aktuose, nei pranešimo pareiškėjams I priede nenurodyta, kokio įrodymų lygio reikia, kad biologinei veikliajai medžiagai būtų suteiktas NVM statusas.
200
Ieškovė neginčija, kad, taikant pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką, ji turėjo pateikti reikiamus įrodymus, kad įrodytų NVM egzistavimą. Tačiau ji tvirtina, kad CHMP reikalautas įrodymų lygis buvo per aukštas. Jos nuomone, siekiant suteikti NVM statusą pagal šią įtrauką, nereikalaujama, kad klinikinio tyrimo rezultatai aiškiai parodytų, jog veiklioji medžiaga veiksmingumo ar saugumo požiūriu yra žymiai geresnė už medžiagą, dėl kurios leidimas jau gautas. Taikytinas įrodymų lygis turėjo būti toks, kad remiantis visais turimais duomenimis ir tikimybių pusiausvyros principu turi būti nustatyta, ar yra pakankamai įrodymų, jog egzistuoja reikšmingas saugumo ar veiksmingumo skirtumas, palyginti su biologine veikliąja medžiaga, dėl kurios leidimas jau išduotas. Toks įrodymų lygis atitiktų Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktį, pagal kurį turėtų būti aiškinama pranešimo pareiškėjams I priedo trečia įtrauka. Be to, pagal proporcingumo principą reikalaujama laikytis tokio požiūrio dėl galimo tam tikrų duomenų neprieinamumo išduodant leidimą prekiauti ir sunkumų, susijusių su duomenų rinkimu labai retoms ligoms gydyti skirtų vaistų atveju.
201
Vis dėlto savo argumentais ieškovė iš tikrųjų siekia nepaisyti kriterijaus, kuris aiškiai nustatytas pranešimo pareiškėjams I priedo trečioje įtraukoje, pagal kurį vertinamos veikliosios medžiagos savybės saugumu ir (arba) veiksmingumu turi „labai skirtis“ nuo medžiagos, dėl kurios leidimas jau išduotas, savybių.
202
Reikšmingų dviejų veikliųjų medžiagų saugumo ir (arba) veiksmingumo savybių skirtumų analizė grindžiama nuodugniu, objektyviu ir prieštaringu pareiškėjo pateiktų labai sudėtingų mokslinio ir techninio pobūdžio faktų, kuriems vien dėl jų pobūdžio kartais būdingas mokslinis netikrumas, įvertinimu, ir CHMP, saistomas pareigos pateikti geriausią įmanomą mokslinę nuomonę, privalo savo poziciją išreikšti remdamasis jo paties atliktu minėtų faktų ir jais remiantis padarytų išvadų patikimumo įvertinimu.
203
Be to, tikėtinas vertinamos veikliosios medžiagos saugumo ir (arba) veiksmingumo savybių, ypač tos medžiagos molekulinės struktūros, skirtumų poveikis turi viršyti tam tikrą kiekybinę arba kokybinę ribą, ir tik po to galima laikytis nuomonės, jog šios savybės „labai skiriasi“ nuo medžiagos, dėl kurios leidimas jau išduotas, savybių.
204
Iš to darytina išvada, kad įrodymas, jog yra reikšmingų saugumo ir (arba) veiksmingumo skirtumų, palyginti su anksčiau leista naudoti atitinkama biologine medžiaga, kaip ir visos su vaistais susijusios pretenzijos, turi būti pagrįsta tinkamais ir patikimais įrodymais. Be to, minėti įrodymai turi padėti CHMP, o vėliau ir Komisijai nustatyti, kad esama skirtumų, susijusių su abiejų medžiagų saugumu ir (arba) veiksmingumu, ir kad šie skirtumai yra dideli, t. y. kad jie turi teigiamą klinikinį poveikį, kuris viršija tiesiog prastesnio poveikio nebuvimą, nes priešingu atveju turi būti atsisakyta suteikti NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką.
205
Taigi, priešingai, nei teigia ieškovė, „pakankamų požymių“ nepakanka. Be to, kai kyla abejonių dėl duomenų, pateiktų pastebimų skirtumų buvimui ir pareiškėjo iš jų padarytų išvadų pagrįsti, patikimumo, kompetentingos institucijos turi turėti galimybę priimti sprendimą atsisakyti suteikti NVM statusą.
206
Šiomis aplinkybėmis negalima pritarti ieškovės argumentui, kad jos siūlomą žemesnį įrodymų lygį patvirtina Reglamento Nr. 1234/2008 I priedo 1 punkto c papunktis ir šios nuostatos formuluotės panašumas į pranešimo pareiškėjams I priedo trečios įtraukos formuluotę, aiškinami atsižvelgiant į šio sprendimo 118 punkte nurodytą jurisprudenciją.
207
Reglamente Nr. 1234/2008 nepateikta jokių nuorodų šiuo klausimu, o prašymas suteikti veikliajai medžiagai NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedą ir paraiška papildyti rinkodaros pažymėjimo sąlygas teikiami pagal dvi atskiras teisės aktuose nustatytas procedūras, kurių negalima painioti.
208
Be to, negalima priarti ieškovės argumentams, grindžiamiems proporcingumo principu ir sunkumais, susijusiais su duomenų apie labai retoms ligoms gydyti skirtus vaistus rinkimu. Nors dėl tokių sunkumų negalima sumažinti reikalavimų, susijusių su vaisto kokybės, saugumo ir veiksmingumo įrodymu išduodant leidimą prekiauti, ieškovė nepaaiškina priežasčių, dėl kurių tie patys sunkumai reikštų, kad „įrodymų“, jog yra didelių saugumo ir (arba) veiksmingumo skirtumų, pakanka, kad būtų galima įrodyti, jog tokių skirtumų iš tikrųjų yra, ir tuo remiantis leisti suteikti NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką.
209
Be to, veikliosios medžiagos klinikinio poveikio vertinimo vidinis sudėtingumas neabejotinai yra veiksnys, į kurį reikia atsižvelgti vertinant išvadų dėl nurodomo veikliosios medžiagos poveikio patikimumą. Vis dėlto šis sudėtingumas savaime neturi įtakos reikalaujamam įrodymų lygiui (pagal analogiją žr. 2023 m. liepos 13 d. Sprendimo Komisija / CK Telecoms UK Investments, C‑376/20 P, EU:C:2023:561, 78 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
210
Be to, kriterijus, pagal kurį vertinamos veikliosios medžiagos savybės saugos ir (arba) veiksmingumo požiūriu, turi „labai skirtis“ nuo medžiagos, dėl kurios leidimas jau išduotas, savybių, yra pagrįstas poreikiu nepratęsti arba, kaip šiuo atveju, nepagrįstai nepradėti naujų duomenų ir prekybos teisinės apsaugos laikotarpių (šiuo klausimu žr. 2023 m. kovo 16 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Pharmaceutical Works Polpharma, C‑438/21 P–C‑440/21 P, EU:C:2023:213, 92 punktą).
211
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Bendrasis Teismas laikosi nuomonės, kad ieškovė neįrodė, jog CHMP nepaisė įrodymų lygio, taikomo vertinant avalgliukozidazės alfa NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką.
212
Paskui, kalbant apie tariamas akivaizdžias vertinimo klaidas, padarytas CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje, Bendrasis Teismas laikosi nuomonės, kad CHMP, manydamas, jog su antriniais vertinimo kriterijais, iš anksto apibrėžtais COMET tyrimo statistinės analizės plane, susiję bandymai „negalėjo būti atliekami tinkamai tikrinant, ar nepadaryta 1 tipo eksperimentinių klaidų“, siekė patikrinti ir užtikrinti išvadų, kurias galima padaryti remiantis šio tyrimo rezultatais, mokslinį ir metodinį patikimumą. Be to, iš bylos medžiagos matyti, jog panašūs įspėjimai ir išlygos buvo išdėstyti per pirminę procedūrą ir pakartotinio nagrinėjimo procedūrą.
213
Iš tiesų CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje, kaip ir 2021 m. liepos 23 d. CHMP vertinimo ataskaitoje, kalbama apie tyrimo COMET testų hierarchijos poveikį duomenų, susijusių su minėto tyrimo antriniais ir tretiniais vertinimo kriterijais, „aiškinamumui“. Jose taip pat nurodoma, kad metodiniu požiūriu, remiantis šiuo tyrimu, neleidžiama nurodyti, kad avalgliukozidazė alfa turi pranašumą prieš algliukozidazę alfa.
214
Ieškovė vis dar nepaaiškina, kaip nustačius, kad vaistas neturi pranašumo, būtų galima įrodyti, jog esama pastebimų veiksmingumo ir (arba) saugumo skirtumų. Ji taip pat nepaaiškina, kaip CHMP suklydo laikydamasis sutartos tyrimų hierarchijos.
215
Be to, kaip nurodyta šio sprendimo 76 punkte, Sąjungos institucijos turi plačią diskreciją nustatyti priemonių, kurių imasi, pobūdį ir apimtį, ypač kai šios priemonės susijusios su labai sudėtingais moksliniais ir techniniais vertinimais, kaip yra nagrinėjamu atveju. Taigi Bendrasis Teismas negali pakeisti šių institucijų vertinimo savuoju. Atliekant tokius vertinimus neabejotinai svarbūs moksliniai elementai, susiję su biologinių veikliųjų medžiagų NVM statuso vertinimu, taip pat metodinis griežtumas aiškinant mokslinius duomenis.
216
Be to, negalima pritarti ieškovės argumentui, kad CHMP neatsižvelgė į visus esamus duomenis. Ieškovė nenurodė jokių įrodymų, kurių neišnagrinėjo CHMP. Be to, iš šio sprendimo 98, 103 ir 106 punktuose išdėstytų argumentų matyti, kad CHMP paaiškino įvairias priežastis, dėl kurių atskirai ar kartu pateiktų įrodymų nepakako nustatyti, kad avalgliukozidazės alfa veiksmingumas ir (arba) saugumas labai skiriasi nuo algliukozidazės alfa veiksmingumo ir (arba) saugumo.
217
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, CHMP ir Komisija nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos, kai nusprendė, kad pateiktų įrodymų nepakanka, kad avalgliukozidazei alfa būtų suteiktas NVM statusas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką.
218
Galiausiai, kiek ieškovė teigia, kad ginčijamu sprendimu pažeistas vienodo požiūrio principas, nes kitais nei Nexviadyme atvejais EMA taikė lankstesnį įrodinėjimo standartą ir numatė kitokį, lankstesnį įrodinėjimo standartą pažangiosios terapijos vaistams, reikia priminti, kad, kaip matyti iš Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsnio d punkto ir 84 straipsnio 1 dalies, ieškinyje turi būti nurodytas ginčo dalykas ir pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka, o vykstant procesui negalima pateikti naujų pagrindų ar argumentų, nebent šie pagrindai ar argumentai būtų grindžiami teisinėmis arba faktinėmis aplinkybėmis, kurios tapo žinomos vykstant procesui (šiuo klausimu žr. 2015 m. liepos 15 d. Sprendimo Dennekamp / Parlamentas, T‑115/13, EU:T:2015:497, 80 punktą), arba jais būtų tiesiogiai ar netiesiogiai plėtojamas anksčiau ieškinyje nurodytas pagrindas ir jie būtų glaudžiai susiję su juo (šiuo klausimu žr. 2013 m. liepos 11 d. Sprendimo Ziegler / Komisija, C‑439/11 P, EU:C:2013:513, 46 punktą).
219
Nagrinėjamu atveju ieškovė tik dublike, remdamasi vienu iš dokumentų, kuriuos gavo 2022 m. rugsėjo mėn. atsakant į jos prašymą suteikti galimybę susipažinti su byla, ir 2022 m. lapkričio 18 d. paskelbtu diskusijoms skirto dokumento projektu, teigė, kad CHMP anksčiau taikė lankstesnį įrodymų lygį ir numatė lankstesnį įrodymų lygį pažangiosios terapijos vaistams, todėl nagrinėjamu atveju pažeidė vienodo požiūrio principą.
220
Taigi, nors šis teiginys negali būti laikomas ieškinyje išdėstyto pirmojo pagrindo trečios dalies papildymu, jame išdėstyti teisiniai ir faktiniai aspektai paaiškėjo po ieškinio pareiškimo, todėl jis turi būti laikomas priimtinu.
221
Pagal vienodo požiūrio principą draudžiama skirtingai vertinti panašias aplinkybes arba vienodai vertinti skirtingas aplinkybes, jei toks vertinimas nėra objektyviai pagrįstas (žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 159 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
222
Nagrinėjamu atveju ieškovė savo procesiniuose dokumentuose nenurodė jokio kito biologinės veikliosios medžiagos vertinimo pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką, kuriame būtų taikytas lankstesnis įrodymų lygis.
223
Šios išvados nepaneigia visiškai spekuliatyvūs argumentai, kuriuos ieškovė grindžia viena EMA vaistų valdymo grupės (Medicines Leadership Team (MLT)) dokumente „MLT dashboard“ (MLT valdymo skydas) pateikta pastaba. Iš tiesų niekas nerodo, kad minėta pastaba buvo susijusi su biologinių veikliųjų medžiagų NVM statuso vertinimais pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką, juo labiau kad jų trečios fazės klinikinis tyrimas (pivotal study) oficialiai nepasisekė.
224
Bet kuriuo atveju, kadangi mokslo duomenys, susiję su tariamais vienos veikliosios medžiagos veiksmingumo ir (arba) saugumo savybių skirtumais lyginant su kita veikliąja medžiaga, sudaro konkrečią bylą, kuri pateikiama EMA, ir turi būti vertinami individualiai, negali būti kalbama apie panašias situacijas (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Vanda Pharmaceuticals / Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 160 punktą).
225
Galiausiai, 2022 m. lapkričio 18 d. diskusijoms skirto dokumento projekto 4.3.2 punktu taip pat negalima pagrįsti vienodo požiūrio principo pažeidimo.
226
Žinoma, 2022 m. lapkričio 18 d. diskusijoms skirto dokumento projekto 4.3.2 punkte kalbama apie galimybę pagrįsti prašymą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką suteikti NVM statusą pažangiosios terapijos vaistams, remiantis „tikėtinais moksliniais motyvais“ ir pagrindžiant, kodėl molekulinės struktūros, pirminės medžiagos pobūdžio ar gamybos proceso skirtumai „gali turėti didelį poveikį“ veikliosios medžiagos saugumui ir (arba) veiksmingumui.
227
Ieškovė pripažįsta, kad Nexviadyme nėra pažangiosios terapijos vaistas, ir nepaaiškina, kodėl jis turėtų būti lyginamas su tokiu vaistu. Šiuo klausimu iš 2022 m. lapkričio 18 d. diskusijoms skirto dokumento 3.2 punkto matyti, kad, kalbant apie biologines medžiagas, kai prašoma pripažinti NVM statusą, susijusį su struktūriniais skirtumais, kurių nepakanka, kad būtų galima prašyti suteikti minėtą statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, rekomenduojama pateikti „įrodymą“, kad veikliosios medžiagos kandidatės savybės labai skiriasi veiksmingumu ir (arba) saugumu. Taigi, net jei ieškovė būtų įrodžiusi, kad EMA buvo numačiusi pažangiosios terapijos vaistams taikyti kitokį, lankstesnį įrodymų lygį, ji nebūtų įrodžiusi Nexviadyme nepalankaus požiūrių skirtumo.
228
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, skundas dėl vienodo požiūrio principo pažeidimo turi būti atmestas kaip nepagrįstas, taigi turi būti atmesta visa pirmojo pagrindo trečia dalis.
229
Kadangi visos pirmojo pagrindo dalys buvo atmestos kaip nepagrįstos, reikia atmesti visą pirmąjį pagrindą.
Dėl antrojo pagrindo, grindžiamo Chartijos 41 straipsnyje įtvirtinto gero administravimo principo pažeidimu
230
Nurodydama antrąjį pagrindą ieškovė tvirtina, kad jos paraiškos dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pirminio ir pakartotinio nagrinėjimo procedūromis buvo pažeistas Chartijos 41 straipsnyje įtvirtintas gero administravimo principas. Šį pagrindą sudaro keturios dalys.
Dėl antrojo pagrindo pirmos dalies, grindžiamos objektyvaus nešališkumo reikalavimo pažeidimu
231
Ieškovė teigia, kad per jos paraiškos dėl avalgliukozidazės alfa NVM statuso suteikimo pirminio ir pakartotinio nagrinėjimo procedūras EMA primetė CHMP savo nuomonę, kad reikia atsisakyti suteikti šį statusą, ir kad diskusija dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką vyko „užkulisiuose“. Per teismo posėdį ji nurodė, kad šiuo klausimu rėmėsi objektyvaus nešališkumo reikalavimo pažeidimu.
232
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
233
Taikant objektyvaus nešališkumo reikalavimą, institucija turi suteikti pakankamai garantijų, kad šiuo atžvilgiu neliktų jokių teisėtų abejonių dėl galimo neobjektyvumo (šiuo klausimu žr. 2019 m. kovo 27 d. Sprendimo August Wolff ir Remedia / Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 27 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
234
Siekiant įrodyti, jog administracinės procedūros eiga nesuteikia pakankamai garantijų, dėl kurių neliktų jokių pagrįstų abejonių dėl galimo neobjektyvumo, nereikalaujama įrodyti šališkumo. Pakanka, kad šiuo aspektu kyla pagrįstų abejonių ir jos negali būti išsklaidytos (šiuo klausimu žr. 2019 m. kovo 27 d. Sprendimo August Wolff ir Remedia / Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 37 punktą).
235
Nagrinėjamu atveju, grįsdama tariamą objektyvaus nešališkumo reikalavimo pažeidimą vertinant NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa, ieškovė atkreipia dėmesį į CHMP posėdžių protokolus ir tam tikrus dokumentus, kurie jai buvo atsiųsti atsakant į jos prašymą leisti susipažinti su byla.
236
Pirma, kalbant apie pirminį paraiškos dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa nagrinėjimą, ieškovė teigia, kad iš 2020 m. spalio 13 d. dokumento „Preliminary summary of the marketing authorisation application“ („Preliminari paraiškos dėl rinkodaros leidimo santrauka“) 11 puslapio matyti, kad EMA nuo pat procedūros pradžios laikėsi pozicijos, jog gliukano struktūra nėra svarbi vertinant NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką.
237
Minėtame dokumente yra tokia pastraipa:
„[k]onkrečiai kalbant apie reikalavimą suteikti NVM statusą avalgliukozidazei alfa, bet koks sukibimo arba absorbcijos pagerėjimas turėtų lemti reikšmingus saugumo ir (arba) veiksmingumo skirtumus. Kaip reikšmingų skirtumų pavyzdžius galima paminėti dozavimo dažnio pokyčius, didesnį veiksmingumą, kontraindikacijų pokyčius ir t. t. Kaip nereikšmingų skirtumų pavyzdžius galima paminėti grynai farmakokinetinius pokyčius, pacientų populiacijos išplėtimą įtraukiant anksčiau netyrinėtus pogrupius ir t. t.“
238
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymi, kad pagal Reglamento Nr. 726/2004 56 straipsnio 1 dalies f punktą EMA sekretoriatas teikia techninę, mokslinę ir administracinę pagalbą šios agentūros komitetams ir užtikrina jų darbo koordinavimą. Pagal CHMP darbo tvarkos taisyklių 22 straipsnį pagalba apima techninę ir mokslinę pagalbą pranešėjams bei teisinę ir reguliavimo pagalbą CHMP.
239
„Preliminarią paraiškos dėl rinkodaros leidimo santrauką“ parengė EMA sekretoriatas pirminės nagrinėjimo procedūros metu, teikdamas paramą CHMP. Ji nebuvo privaloma CHMP.
240
Be to, ieškovės cituotoje ištraukoje nenurodyta, kad gliukano struktūra neturi reikšmės vertinant NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką. Be to, ši ištrauka turi būti aiškinama atsižvelgiant į jos kontekstą. Šio dokumento įžanginėje dalyje, susijusioje su procedūriniais ir reglamentavimo aspektais, nurodoma, kad ieškovė buvo prašiusi suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą ir pateikusi palyginimo su algliukozidaze alfa duomenis, kad pagrįstų prašymą suteikti šį statusą pagal pirmą įtrauką. Šioje įžanginėje dalyje nurodoma, kad tokių duomenų reikalaujama tik tuo atveju, jei anksčiau buvo išduotas leidimas naudoti medžiagą žmonėms skirtame vaiste Sąjungoje, t. y. atsižvelgiant į pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką. Minėtoje dalyje nurodoma, kad „reikšmingus klinikinius ir neklinikinius saugumo ir (arba) veiksmingumo duomenis, pateiktus paraiškai dėl NVM pagrįsti, reikia įvertinti tik tuo atveju, kai avalgliukozidazė alfa kokybės požiūriu laikoma ta pačia biologine medžiaga kaip algliukozidazė alfa“. Vadinasi, iš „Preliminarios paraiškos dėl rinkodaros leidimo santraukos“ matyti, kaip teigia EMA, kad paraišką dėl NVM statuso suteikimo nagrinėjamu atveju buvo galima vertinti tiek pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, tiek pagal šio priedo trečią įtrauką.
241
Bet kuriuo atveju, kadangi išimtinė atsakomybė rengti EMA nuomones bet kokiu su žmonėms skirtais vaistais susijusiu klausimu patikėta CHMP, kuris savo požiūrį išreiškia mokslinėmis nuomonėmis ar rekomendacijomis, priimamomis bendru sutarimu arba absoliučia savo narių balsų dauguma, argumentas, grindžiamas be konteksto cituojama paviene ištrauka iš EMA sekretoriato paskelbtos „Preliminarios paraiškos dėl rinkodaros leidimo santraukos“, turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
242
Be to, ieškovė teigia, kad iš 2021 m. sausio 8 d. dokumento „Už produktą atsakingos EMA grupės atlikta avalgliukozidazės alfa vertinimo 80 dieną ataskaitų tarpusavio peržiūra“ 4 puslapio matyti, jog galutinis sprendimas dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką buvo „deleguotas“ Biologijos darbo grupei.
243
Minėtame dokumente yra tokia pastraipa:
„[Biologijos darbo grupė] turėtų išnagrinėti, ar bendrovė vis dar gali pretenduoti į NVM statusą pagal pirmą įtrauką (tam reikia papildomo pagrindimo), ar šis reikalavimas nepriimtinas. Jei [Biologijos darbo grupė] atmeta reikalavimą pagal pirmą įtrauką, pareiškėjas, norėdamas įgyti NVM statusą, gali apsvarstyti galimybę pateikti prašymą remiantis pranešimo pareiškėjams trečia įtrauka, pagal kurią reikalaujama didelių saugumo ir (arba) veiksmingumo skirtumų. Pažymime, kad pareiškėjas jau pateikė tam tikrą neklinikinę ir klinikinę informaciją, kurią pranešėjai išnagrinėjo ir kurią šiuo metu laiko nepakankama. NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa vertinimas pagal trečią įtrauką (saugumas ir veiksmingumas) nepriklauso [Biologijos darbo grupės] kompetencijai ir yra daugiadalykis klausimas, todėl jį turėtų nagrinėti CHMP“.
244
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas nurodo, kad šį dokumentą taip pat parengė EMA sekretoriatas per pirminio nagrinėjimo procedūrą, kaip dalį paramos, kurią EMA teikia CHMP, ir jis nebuvo privalomas CHMP.
245
Be to, pagal Reglamento Nr. 726/2004 56 straipsnio 2 dalį ir CHMP darbo tvarkos taisyklių 15 straipsnio 1 dalį CHMP gali sudaryti nuolatines ir laikinas darbo grupes. Pagal CHMP darbo tvarkos taisyklių 6 straipsnio 8 dalį CHMP turi teisę konsultuotis su darbo grupe dėl tam tikro produkto vertinimo. Be to, minėtų Darbo tvarkos taisyklių 15 straipsnio 4 ir 5 dalyse nustatyta, kad CHMP bent kas trejus metus peržiūri kiekvienos darbo grupės įgaliojimus ir tikslus, o jei mano esant reikalinga, konsultuojasi su savo darbo grupėmis visais su jų kompetencijos sritimis susijusiais klausimais. Kalbant apie užduočių perdavimą, CHMP darbo tvarkos taisyklių 15 straipsnio 5 dalyje numatyta, kad šis komitetas taip pat gali perduoti tam tikras užduotis, susijusias su paraiškų moksliniu vertinimu arba gairių rengimu, atitinkamoms darbo grupėms. CHMP nustatytas užduotis ketinama įtraukti į darbo grupės darbo planą, kurį turi patvirtinti CHMP.
246
Nagrinėjamu atveju iš Biologijos darbo grupės darbo tvarkos taisyklių 2 punkto „Įgaliojimai ir tikslai“ aišku, kad minėta darbo grupė buvo įsteigta siekiant teikti CHMP rekomendacijas visais klausimais, tiesiogiai ar netiesiogiai susijusiais su biologinių vaistų kokybės aspektais. Ji yra atsakinga už paramą CHMP vertinant dokumentus, visų pirma teikiant ataskaitas apie visas paraiškas dėl leidimo prekiauti iki CHMP nuomonės pateikimo, kad būtų užtikrintas vertinimų nuoseklumas. CHMP prašymu ji taip pat gali būti kviečiama teikti mokslines nuomones tiek bendrais, tiek su konkrečiu produktu susijusiais klausimais, susijusiais su biologinių vaistų kokybe.
247
Darytina išvada, kad Biologijos darbo grupė buvo įgaliota teikti rekomendacijas CHMP dėl prašymo suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą, pateikto remiantis paraiška dėl leidimo prekiauti Nexviadyme, ir šis įgaliojimas buvo nustatytas šios darbo grupės darbo tvarkos taisyklėse.
248
Be to, iš ieškovės cituojamos ištraukos negalima daryti išvados, kad galutinis avalgliukozidazės alfa NVM statuso nustatymas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką buvo „deleguotas“ Biologijos darbo grupei arba kad EMA įpareigojo CHMP laikytis jos požiūrio. Šioje ištraukoje tik nurodomas klausimas, į kurį darbo grupė turėjo atsakyti, ir nurodoma, kad atmetus prašymą suteikti NVM statusą pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, šio priedo trečioje įtraukoje nurodytas kelias liktų atviras. Ieškovės cituojama ištrauka turi būti aiškinama atsižvelgiant į kontekstą. Iš pastraipų, išdėstytų prieš pat ieškovės cituotą ištrauką, matyti, kad dėl pateiktų tam tikrų duomenų apie veiksmingumą ir saugumą nebuvo aišku, ar ieškovė ketino remtis NVM statusu pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką, kad prieš pateikiant paraišką dėl leidimo prekiauti jai buvo pranešta apie problemas, kilusias dėl prašymo suteikti NVM statusą pagal minėto priedo pirmą įtrauką, ir kad iš esmės kai kurie bendrapranešėjų vertinimo ataskaitų aspektai procedūros „80 dienos“ stadijoje buvo nenuoseklūs arba neaiškūs.
249
Darytina išvada, kad argumentas, grindžiamas be konteksto pacituota atskira EMA sekretoriato paskelbto dokumento „Už produktą atsakingos EMA grupės atlikta avalgliukozidazės alfa vertinimo 80 dieną ataskaitų tarpusavio peržiūra“ ištrauka, turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
250
Paskui, kalbant apie 2021 m. liepos mėn. kelias dienas vykusio CHMP posėdžio protokolą, reikia pažymėti, kad šis posėdis vyko vykdant paraiškos dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pirminio vertinimo procedūrą, taigi prieš CHMP 2021 m. liepos 23 d. priimant pirminę nuomonę. Tai, kad šio posėdžio protokole avalgliukozidazė alfa apibūdinta kaip „žinoma“ medžiaga, net ir dalyje, kurioje daroma nuoroda į 2021 m. liepos 20 d. ieškovės žodinius paaiškinimus, negali būti laikoma CHMP pirminio tyrimo šališkumo įrodymu. Iš tiesų protokolas paprastai tvirtinamas tik posėdžio pabaigoje arba po jo, ir pirminė CHMP nuomonė, kurioje ieškovės reikalavimai suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą buvo atmesti pirmą kartą, buvo priimta būtent po to, kai pateikti minėti žodiniai paaiškinimai. Bet kuriuo atveju, iš bylos medžiagos matyti, kad minėtas CHMP 2021 m. liepos mėn. posėdžio protokolas buvo paskelbtas tik 2021 m. spalio mėnesį, t. y. po pirminės nuomonės priėmimo. Iš to matyti, kad iš šio protokolo, kurio surašymo sąlygos nežinomos, negalima daryti išvadų, kad CHMP šio posėdžio metu galimai nebuvo objektyviai nešališkas.
251
Be to, vien aplinkybė, kad paraiškos dėl NVM statuso suteikimo pakartotinio nagrinėjimo procedūros metu vykusių CHMP posėdžių darbotvarkėse ir protokoluose avalgliukozidazė alfa apibūdinama kaip „žinoma“ veiklioji medžiaga, nesuteikia pagrindo daryti išvadą, jog per šią procedūrą nebuvo suteiktos pakankamos garantijos, kad būtų pašalintos bet kokios pagrįstos abejonės dėl galimo EMA, jos sekretoriato ar CHMP išankstinio nusistatymo.
252
Iš tiesų vienintelė tokių dokumentų paskirtis – pateikti pagrindinę informaciją apie svarstytinas temas ir veiksmus, kurių reikia imtis, o protokolų atveju – apibendrinti praeityje atliktus veiksmus, diskusijų stadiją ir, jei reikia, sprendimus dėl būsimų veiksmų. Kadangi CHMP jau buvo pateikęs pirminę nuomonę, kurioje rekomendavo nepripažinti avalgliukozidazės alfa NVM, tai, kad ši medžiaga kvalifikuojama kaip „žinoma“, per pakartotinio nagrinėjimo procedūrą darbotvarkėse ir posėdžių protokoluose buvo nurodyta tik primenant per susitikimą vykusio pakartotinio nagrinėjimo dalyką.
253
Galiausiai, negalima pritarti ieškovės argumentams, grindžiamiems 2021 m. lapkričio mėn. dokumento „Rolling Reader’s Guidance – Re-examination“ („Orientavimasis į pažangą – Pakartotinis nagrinėjimas“) 3 puslapiu, būtent, kad EMA jau buvo padariusi išvadą, jog avalgliukozidazė alfa nėra NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką.
254
Šiame dokumente yra tokia ištrauka:
„Medžiaga savaime laikoma nauja (t. y. pagal pirmą įtrauką), jei paraiškoje nurodytą veikliąją medžiagą vartojantys pacientai yra veikiami ta pačia gydomąja dalimi, kuri yra įtraukta į veikliosios (‑ųjų) medžiagos (‑ų), dėl kurios (‑ų) jau išduotas leidimas Sąjungoje, sudėtį. Atvejai, kai veikliosios medžiagos yra struktūriškai susijusios ir kai vartodami paraiškoje nurodytą veikliąją medžiagą pacientai patiria tos pačios gydomosios dalies poveikį, patenka į trečią įtrauką.
Kai į šį principą atsižvelgiama vertinant molekulinę struktūrą ir turint omenyje įvairius pareiškėjo iškeltus klausimus, daroma išvada, kad avalgliukozidazė alfa nelaikoma nauja veikliąja medžiaga pagal NVM apibrėžties pirmą įtrauką. Bet koks poveikis klinikiniam veiksmingumui ar saugumui vertinamas atsižvelgiant į reikalavimą pagal trečią įtrauką“.
255
EMA teigia, o ieškovė šiuo klausimu jai neprieštarauja, kad šį dokumentą parengė ne jos sekretoriatas, o pakartotinio nagrinėjimo stadijos pranešėjas, ir kad jis buvo parengtas vien siekiant CHMP tuo metu vykusias diskusijas, pristatant pranešėjos požiūrį, bendrapranešėjo požiūrį ir iš kitų CHMP narių gautus atsiliepimus.
256
Iš ieškovės cituotos leidinio „Rolling Reader’s Guidance – Re-examination“ ištraukos negalima daryti išvados, kad EMA primetė savo požiūrį CHMP. Be to, minėta ištrauka turi būti aiškinama atsižvelgiant į jos kontekstą, t. y. atspindint tuo metu CHMP vykusių diskusijų padėtį. Joje teigiama, kad pakartotinio nagrinėjimo stadijoje pranešėja ir bendrapranešėjis susitarė dėl avalgliukozidazės alfa kokybės vertinimo pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką. Joje apibendrinta pranešėjos pozicija, kad minėta medžiaga galėtų būti pripažinta NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo trečią įtrauką. Joje nurodyta, kad CHMP nariai vienbalsiai laikėsi pozicijos, jog avalgliukozidazei alfa negali būti suteiktas NVM statusas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką.
257
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, antrojo pagrindo pirma dalis turi būti atmesta kaip nepagrįsta.
Dėl antrojo pagrindo antros dalies, grindžiamos tuo, kad CHMP pasinaudojo dokumentu, su kuriuo ieškovei nebuvo leista susipažinti
258
Ieškovė priekaištauja CHMP dėl to, kad jis, vykdydamas jos paraiškos dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pirminio ir pakartotinio nagrinėjimo procedūras, atskaitos tašku laikė diskusijoms skirto dokumento dėl kriterijų, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant NVM statuso suteikimą biologinėms medžiagoms, projektą, vėliau 2022 m. lapkričio 18 d. paskelbtą konsultavimosi tikslais, su kuriuo jai neleista susipažinti.
259
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
260
Remiantis jurisprudencija, teisės susipažinti su tyrimo medžiaga pažeidimas negali lemti visiško ar dalinio ginčijamo sprendimo panaikinimo, nebent dėl nagrinėjamų dokumentų atskleidimo būtų suteikta kad ir maža galimybė pakeisti administracinės procedūros baigtį, jei atitinkama įmonė būtų jais rėmusis per minėtą procedūrą (šiuo klausimu žr. 2012 m. vasario 16 d. Sprendimo Taryba ir Komisija / Interpipe Niko Tube ir Interpipe NTRP, C‑191/09 P ir C‑200/09 P, EU:C:2012:78, 174 punktą).
261
Nagrinėjamu atveju ieškovė, grįsdama savo argumentus, pabrėžia, kad 2021 m. liepos 7 d. CHMP (bendra)pranešėjų ataskaitoje buvo paminėtas diskusijoms skirto dokumento dėl kriterijų, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant biologinių medžiagų NVM statusą, projektas, savo žodiniuose paaiškinimuose per pirminę peržiūrą, pristatyme Biologijos darbo grupei, surengtame per 2021 m. spalio mėn. įvykusį šios grupės posėdį, kuris buvo pakartotinio nagrinėjimo procedūros dalis, ir minėtos darbo grupės 2021 m. spalio 28 d. ataskaitoje.
262
Šiame kontekste reikia priminti, kad tarpines vertinimo ataskaitas ir dokumentus reikia skirti nuo CHMP priimtų vertinimo ataskaitų, atspindinčių minėto komiteto nuomonę.
263
Nuoroda į diskusijoms skirto dokumento projektą nebuvo pakartota nei 2021 m. liepos 23 d. CHMP vertinimo ataskaitoje, nei CHMP galutinėje vertinimo ataskaitoje po pakartotinio nagrinėjimo.
264
Be to, Bendrasis Teismas pabrėžia, kad aplinkybė, jog įvairiose per pirminio ir pakartotinio nagrinėjimo procedūras parengtose ataskaitose yra redakcinių panašumų, negali būti laikoma pažeidimu (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 2010 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Now Pharm / Komisija, T‑74/08, EU:T:2010:376, 95 punktą ir 2014 m. gruodžio 11 d. Sprendimo Faita / EESRK, T‑619/13 P, EU:T:2014:1057, 32 punktą).
265
Taip pat pažeidimu negali būti laikoma aplinkybė, kad, vertinant paraišką dėl NVM statuso suteikimo, remiamasi moksliniais argumentais, kai jie taip pat gali būti įtraukti į diskusijoms skirto dokumento projektą, kuris dar nėra viešai prieinamas, nes CHMP jo nepatvirtino.
266
Iš Reglamento Nr. 726/2004 61 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos ir CHMP darbo tvarkos taisyklių 6 straipsnio 1 dalies matyti, kad CHMP nariai ir įvairūs CHMP pranešėjai bei bendrapranešėjai bei jų vertintojų grupių nariai skiriami atsižvelgiant į jų patirtį ir į tikslą teikti kuo geresnes mokslines nuomones. Taigi negalima tikėtis, kad šie asmenys neatsižvelgs į mokslinius metodus, žinias ir praktiką, kuriuos galėtų laikyti svarbiais ir kuriuos, be to, jiems rekomendavo darbo grupė, atsakinga už paramą jiems, vien dėl to, kad minėti metodai, žinios ir praktika buvo išdėstyti diskusijoms skirto dokumento projekte.
267
Bet kuriuo atveju ieškovė neįrodė, kad pranešimas apie diskusijoms skirto dokumento projektą būtų turėjęs kokios nors įtakos ginčijamo sprendimo turiniui, nes nepateikė jokių tai patvirtinančių įrodymų. Tik per posėdį ji pareiškė, kad galbūt būtų galėjusi pateikti papildomų argumentų, kad paneigtų CHMP akcentuotą argumentą, susijusį su aminorūgščių seka. Mokslinis požiūris, kurį galiausiai pasirinko minėtas komitetas, buvo aiškiai dėstomas per visą procedūrą ir nepakeistas. Taigi, net jei būtų nuspręsta, kad minėto projekto nepateikimas yra procedūros pažeidimas, tai neturėtų jokios įtakos ginčijamo sprendimo teisėtumui.
268
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, antrojo pagrindo antra dalis turi būti atmesta kaip nepagrįsta.
Dėl antrojo pagrindo trečios dalis, grindžiamos tuo, kad ieškovei nebuvo pranešta apie EMA rekomendacijas CHMP pranešėjai ir bendrapranešėjui
269
Ieškovė priekaištauja EMA dėl to, kad ši nepateikė jai rekomendacijų, kurias ši agentūra pateikė CHMP pranešėjai ir bendrapranešėjui per jos paraiškos dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pakartotinio nagrinėjimo procedūrą. Iš dviejų bendrapranešėjo ataskaitos, 2021 m. spalio 1 d. pateiktos pakartotinio nagrinėjimo stadijoje, pastraipų, susijusių su pakartotinio nagrinėjimo motyvais, matyti, kad CHMP paskesniame vertinime vadovavosi tokiomis rekomendacijomis.
270
Taigi dėl pakartotinio nagrinėjimo motyvo, susijusio su NVM statuso vertinimo kriterijų teisiniu ir reguliuojamuoju pobūdžiu, ieškovė remiasi 2021 m. spalio 1 d. bendrapranešėjo pakartotinio nagrinėjimo motyvų vertinimo ataskaitos 4.3 punktu. Bendrapranešėjis pažymėjo, kad EMA jam pateiktose pastabose nurodė, jog „šių klausimų nagrinėti nereikia“ ir „atliekant vertinimą reikėtų dėmesį sutelkti tik į mokslinį pagrindimą“.
271
Dėl pakartotinio nagrinėjimo motyvo, pagal kurį vadovaujantis panašumo principu, kaip jis suprantamas pagal Reglamentą Nr. 847/2000, taikomą retiesiems vaistams, avalgliukozidazės alfa kaip NVM statusas būtų patvirtintas pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, ieškovė remiasi šio sprendimo 270 punkte minėtos ataskaitos 4.11 punktu. Bendrapranešėjis pažymėjo, kad „[EMA] tvirtino, jog vartojamos apibrėžtys [buvo] paimtos iš Retųjų vaistų reglamento“ ir kad vis dėlto „jos nėra elementai, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant NVM statusą, todėl jų nereikia paisyti“. EMA taip pat buvo nurodžiusi, kad „vertinimo ataskaitoje galima paaiškinti, jog nuostatos, susijusios su [bendromis molekulinės struktūros charakteristikomis], kaip numatyta retiesiems vaistams taikomuose teisės aktuose, nebūtinai taikytinos vertinant NVM statusą, kuris nesusijęs su rinkos išimtinumu“.
272
Ieškovė teigia, kad antroji bendrapranešėjo pastaba, cituota šio sprendimo 271 punkte, pakartota CHMP galutinės vertinimo ataskaitos 5.3 punkte, nes šiame dokumente nurodyta, kad „nuostatos, susijusios su pagrindinėmis molekulinės struktūros (GCSM) savybėmis, įtvirtintos retiesiems vaistams taikomuose teisės aktuose, netaikomos vertinant NVM statusą, nes jis nesusijęs su rinkos išimtinumu“.
273
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
274
Šiuo klausimu pažymėtina, kad, kaip nurodyta šio sprendimo 238 punkte ir kaip pripažįsta ieškovė, EMA sekretoriatas yra atsakingas už šios agentūros komitetams teikiamą techninę, mokslinę ir administracinę pagalbą, kuri apima techninę ir mokslinę pagalbą pranešėjams bei teisinę ir reguliavimo pagalbą CHMP.
275
Bendrasis Teismas pažymi, kad EMA sekretoriatas pakartotinio nagrinėjimo procedūros metu CHMP pranešėjams teikė teisinę pagalbą, kuri nenumatyta CHMP darbo tvarkos taisyklėse ir kuri, kaip teigiama Komisijos procesiniuose dokumentuose, pasireiškė „vidiniais teisinio pobūdžio paaiškinimais“. Vis dėlto ieškovei nepateikus jokių su tuo susijusių argumentų, ši aplinkybė negali tapti priežastimi panaikinti ginčijamą sprendimą. Be to, ieškovė pareiškė, kad neprieštarauja tokioms gairėms.
276
Be to, iš bylos medžiagos nematyti, kad ieškovė pakartotinio nagrinėjimo procedūros metu prašė leisti susipažinti su atitinkamais teisiniais paaiškinimais ir nepaaiškino, kodėl minėtų išaiškinimų nepateikimas ex officio sukėlė jai konkrečią žalą.
277
Be to, ieškovės argumentai, kuriems skirti minėti paaiškinimai, t. y. NVM statuso vertinimo kriterijų teisinis ir reglamentavimo pobūdis ir Reglamente Nr. 847/2000 pateiktų apibrėžčių tinkamumas, jau buvo iškelti ir atmesti per pirminį nagrinėjimą ir CHMP 2021 m. liepos 23 d. vertinimo ataskaitoje, pridėtoje prie CHMP 2021 m. liepos 23 d. išvados. Taigi nėra pagrindo manyti, kad pranešimas apie šiuos paaiškinimus būtų turėjęs kokių nors pasekmių ginčijamo sprendimo turiniui, nes ieškovė nepateikė jokių su tuo susijusių įrodymų. Vadinasi, net jei šių paaiškinimų nepateikimas būtų laikomas procedūros pažeidimu, jis negalėtų lemti ginčijamo sprendimo panaikinimo.
278
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, antrojo pagrindo trečia dalis turi būti atmesta kaip nepagrįsta.
Dėl antrojo pagrindo ketvirtos dalies, grindžiamos ieškovės neinformavimu apie Biologijos darbo grupės vaidmenį ir veiklą
279
Ieškovė teigia, kad, vykstant jos paraiškos dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pirminio nagrinėjimo ir pakartotinio nagrinėjimo procedūroms, ji nebuvo tinkamai informuota apie CHMP biologijos darbo grupės vaidmenį ir nuomonę. Ji taip pat nebuvo išklausyta minėtos darbo grupės. Be to, EMA turėjo anksčiau, o ne tik 2022 m. birželio mėn. ir po atitinkamo prašymo, išsiųsti jai Biologijos darbo grupės 2021 m. spalio 28 d. ataskaitą. Iš tiesų Biologijos darbo grupė atliko lemiamą vaidmenį pakartotinai nagrinėjant jos paraišką dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmąją įtrauką, o jos įsikišimas pakartotinio nagrinėjimo stadijoje pakeitė pranešėjos iš pradžių pasiūlytą požiūrį. Be to, Biologijos darbo grupė nebūtų turėjusi įgaliojimų atlikti tokį vaidmenį, jei CHMP nebūtų atnaujinusi jos darbo plano.
280
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
281
Šiuo atžvilgiu negalima sutikti su ieškovės argumentu, kad ji nebuvo tinkamai informuota apie Biologijos darbo grupės vaidmenį ir kad minėta darbo grupė neturėjo įgaliojimų teikti rekomendacijas CHMP dėl prašymo suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą, pateikto nagrinėjant paraišką dėl leidimo prekiauti Nexviadyme.
282
CHMP ir Biologijos darbo grupės darbo tvarkos taisyklės yra vieši dokumentai, su kuriais galima susipažinti EMA interneto svetainėje, todėl ieškovė galėjo gauti informaciją apie šios darbo grupės vaidmenį ir įgaliojimus. Be to, pati ieškovė pateikė Biologijos darbo grupės darbo tvarkos taisykles Bendrajam Teismui.
283
Kaip minėta šio sprendimo 246 ir 247 punktuose, Biologijos darbo grupė buvo įsteigta siekiant teikti rekomendacijas CHMP „visais klausimais“, tiesiogiai ar netiesiogiai susijusiais su biologinių vaistų kokybės aspektais, ir yra atsakinga už pagalbą CHMP vertinant dokumentus bei teikia jam ataskaitas apie „visas paraiškas dėl leidimo prekiauti iki CHMP nuomonės pateikimo“. Įgaliojimas teikti CHMP rekomendacijas dėl reikalavimų, susijusių su NVM statusu, nustatytas Biologijos darbo grupės darbo tvarkos taisyklėse, o ne jos metiniame darbo plane.
284
Be to, byloje nėra jokių duomenų, kad Biologijos darbo grupės įgaliojimai buvo pakeisti 2018 m. gruodžio 13 d.–2021 m. lapkričio 11 d., t. y. laikotarpiu nuo minėtos darbo grupės darbo tvarkos taisyklių priėmimo dienos iki CHMP galutinės išvados ir CHMP galutinės vertinimo ataskaitos priėmimo dienos. Kalbant konkrečiau, nėra jokių požymių, kad CHMP būtų pakeitęs Biologijos darbo grupės įgaliojimus, kas trejus metus atlikdamas minėtų įgaliojimų pakartotinį nagrinėjimą pagal CHMP darbo tvarkos taisyklių 15 straipsnio 4 dalį (žr. šio sprendimo 245 punktą).
285
Darytina išvada, kad negalima sutikti su teiginiais dėl skaidrumo trūkumo ar su Biologijos darbo grupės įgaliojimų nebuvimu ar viršijimu CHMP konsultuojantis su šia darbo grupe.
286
Be to, kalbant apie pareiškėjo, pateikusio paraišką dėl leidimo prekiauti, galimybę pareikšti nuomonę Biologijos darbo grupėje, pažymėtina, kad pagal jurisprudenciją teisė būti išklausytam reiškia, jog asmenys, kuriems skirti sprendimai, darantys reikšmingą poveikį jų interesams, privalo turėti galimybę veiksmingai pateikti nuomonę dėl aplinkybių, kuriomis remtasi jų atžvilgiu siekiant pagrįsti ginčijamą aktą (šiuo klausimu žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Probelte / Komisija, T‑67/18, EU:T:2019:873, 86 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
287
Šiuo klausimu CHMP darbo tvarkos taisyklių 13 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad tuo atveju, kai CHMP yra pavedęs su moksliniu vertinimu susijusias užduotis atlikti darbo grupei arba mokslinei patariamajai grupei, paraiškos dėl leidimo prekiauti pateikėjas gali teikti žodinius paaiškinimus darbo grupėms arba mokslinėms patariamosioms grupėms. Kaip nurodyta šio sprendimo 248 punkte, ieškovė neįrodė, kad galutinis sprendimas dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką buvo „deleguotas“ Biologijos darbo grupei.
288
Biologijos darbo grupės darbo tvarkos taisyklių 2 punkte dėl pagalbos, kurią ši darbo grupė teikia CHMP vertinant dokumentus, nurodyta, kad „kai [Biologijos darbo grupė] ir (arba) CHMP laikosi nuomonės, kad tai būtina, gali būti organizuojami žodiniai paaiškinimui skirti posėdžiai“ su paraiškų dėl leidimo prekiauti pateikėjais. Biologijos darbo grupės darbo tvarkos taisyklių 6.3 punkte nurodyta, kad „kai [Biologijos darbo grupė] laikosi nuomonės, kad tai tikslinga, įmonės, gavusios CHMP sutikimą, darbo grupės posėdžiuose gali pristatyti žodinius pranešimus tiesiogiai su darbo grupės veikla susijusiais klausimais“.
289
Kadangi šios nuostatos yra neprivalomos ir pagal jas Biologijos darbo grupei palikta diskrecijos teisė, sprendimą paraginti ieškovę pateikti žodinius paaiškinimus turėjo priimti minėta grupė, prireikus gavus CHMP sutikimą.
290
Šios išvados nepaneigia tai, kad EMA, vykdydama savo įgaliojimus, pagal Chartijos 51 straipsnio 1 dalį privalo gerbti joje nurodytas teises ir principus (šiuo klausimu žr. 2024 m. kovo 14 d. Sprendimo D & A Pharma / Komisija ir EMA, C‑291/22 P, EU:C:2024:228, 87 ir 112 punktus).
291
Biologijos darbo grupės nuomonė nėra individuali priemonė, kuri darytų neigiamą poveikį ieškovei, kaip tai suprantama pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktą. Tokia nuomonė yra tik tarpinis ir parengiamasis aktas, skirtas CHMP išvadai ir ginčijamam sprendimui priimti. Be to, be Direktyvoje 2001/83, Reglamente Nr. 726/2004 ir CHMP bei Biologijos darbo grupės darbo tvarkos taisyklėse numatytos galimybės, ieškovė neturėjo bendros ar absoliučios teisės pateikti žodines pastabas.
292
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad ieškovės teisė būti išklausytai nebuvo pažeista dėl to, kad jai nebuvo suteikta galimybė žodžiu pasisakyti Biologijos darbo grupėje.
293
Bet kuriuo atveju iš bylos medžiagos matyti, kad ieškovė turėjo galimybę išreikšti savo poziciją dėl NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pirminio ir pakartotinio nagrinėjimo stadijose, tiek raštu, tiek pateikdama žodinius paaiškinimus CHMP 2021 m. liepos 20 d. ir 2021 m. lapkričio 8 d., taip pat per susitikimus su Komisija. Be to, ji netvirtina, kad ginčijamas sprendimas grindžiamas moksliniais samprotavimais, dėl kurių ji negalėjo išreikšti savo požiūrio prieš priimant šį sprendimą.
294
Dėl prieštaravimo, grindžiamo tuo, kad EMA Biologijos darbo grupės 2021 m. spalio 28 d. ataskaitą ieškovei persiuntė tik 2022 m. birželio mėn. ir po to, kai ji to paprašė, nors ši ataskaita būtų turėjusi lemiamos įtakos jos prašymo suteikti avalgliukozidazei alfa NVM statusą įvertinimo rezultatams pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, pakanka pažymėti, kad minėtos darbo grupės svarstymai, kuriuos pakartotinio nagrinėjimo etape bendrapranešėjai, o vėliau CHMP laikė svarbiais, buvo įtraukti į 2021 m. lapkričio 2 d. pranešėjų bendrą vertinimo ataskaitą dėl pakartotinio nagrinėjimo motyvų ir į galutinę CHMP vertinimo ataskaitą. Ieškovė neginčija, kad šiuos dokumentus gavo laiku.
295
Be to, jokio pažeidimo negalima įžvelgti tame, kad, pakartotinai išnagrinėjusi NVM statuso suteikimo avalgliukozidazei alfa pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką įvertinimą, pranešėja, kuri iš pradžių manė, jog avalgliukozidazė alfa galėtų būti pripažinta NVM pagal minėtą pranešimo pareiškėjams I priedo įtrauką, nes jos molekulinė struktūra daugiau nei šiek tiek skyrėsi nuo algliukozidazės alfa struktūros, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 1234/2008, įtraukė Biologijos darbo grupės poziciją į savo 2021 m. spalio 8 d. pakartotinio nagrinėjimo motyvų ataskaitą.
296
Reikia pripažinti, kad atliekant pranešėjo funkciją reikia prisiimti svarbų vaidmenį rengiant nuomonę, kurią CHMP prašoma pateikti, ir minėto komiteto paskirtas pranešėjas yra atsakingas už šios nuomonės pateikimo procedūrą (šiuo klausimu žr. 2019 m. kovo 27 d. Sprendimo August Wolff ir Remedia / Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 33 ir 34 punktus).
297
Vis dėlto šiuo atveju pranešėja pakartotinio nagrinėjimo stadijoje nurodė, kad, atsižvelgdama į su terminu susijusius reikalavimus, ji laikėsi nuomonės, jog būtų pragmatiška įtraukti Biologijos darbo grupės poziciją į savo 2021 m. spalio 8 d. ataskaitą dėl pakartotinio nagrinėjimo pagrindų. Niekas nedraudė pranešėjai taip elgtis, jei ji pritarė Biologijos darbo grupės išvadoms. Bet kuriuo atveju negalima atmesti galimybės, kad ekspertas gali pakeisti savo nuomonę tam tikru klausimu, susijusiu su vaisto vertinimu.
298
Šiuo klausimu 2021 m. spalio mėn. Biologijos darbo grupės posėdžio, vykusio prašymo suteikti NVM statusą pakartotinio nagrinėjimo stadijoje, protokole buvo nurodyta, kad balsavimas, skirtas nuomonės tendencijoms minėtoje darbo grupėje paaiškinti, parodė, jog dauguma jos narių mano, kad avalgliukozidazė alfa nėra NVM pagal pranešimo pareiškėjams I priedo pirmą įtrauką, kad vėliau šią išvadą patvirtino visi šios grupės nariai, o pakartotinio nagrinėjimo stadijoje – ir pranešėja.
299
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, antrojo pagrindo ketvirtą dalį reikia atmesti kaip nepagrįstą.
300
Kadangi visos antrojo pagrindo dalys buvo atmestos kaip nepagrįstos, reikia atmesti visą antrąjį pagrindą.
Dėl trečiojo pagrindo, grindžiamo Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalies b punkto pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida ir nepakankamu motyvavimu
301
Trečiuoju pagrindu ieškovė ginčija ginčijamo sprendimo 5 straipsnį tiek, kiek Komisija nusprendė, kad Nexviadyme neturi būti priskirtas prie retųjų vaistų kategorijos. Ieškovės teigimu, COMP jai nustatė pernelyg aukštą įrodymų lygį, kai vertino, ar tada, kai išduodant leidimą prekiauti Nexviadyme, šis vaistas liko priskirtas prie retųjų vaistų kategorijos, vis dar buvo tenkinamas akivaizdžios naudos kriterijus. Jei akivaizdžios naudos nustatymo kriterijus vertinamas griežtai, reikėtų nustatyti „tikimybių pusiausvyrą“. COMP galutinės pozicijos struktūroje ir motyvacijoje yra spragų, nes bendrais bruožais vertindamas tikimybes, šis komitetas neišnagrinėjo visų įrodymų. Taigi COMP neišnagrinėjo visų aspektų, į kuriuos turėjo būti atsižvelgta, ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą. Galiausiai ieškovė tvirtina, kad klaidos, padarytos CHMP vertinant NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa, taip pat būdingos COMP atliktam Nexviadyme akivaizdžios naudos, palyginti su Myozyme, vertinimui.
302
Komisija, palaikoma EMA, nesutinka su šiais argumentais.
303
Pirmiausia reikia priminti, kad su retaisiais vaistais susijusi procedūra vyksta dviem atskirais etapais. Pirmasis etapas skirtas vaisto priskyrimui prie retųjų vaistų kategorijos, o antrasis – leidimo prekiauti nurodytu retuoju vaistu suteikimui ir su tuo susijusiam rinkos išimtinumui. Iš tiesų pagal Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalies b punktą retasis vaistas išbraukiamas iš Sąjungos retųjų vaistų registro, jei prieš išduodant leidimą juo prekiauti nustatoma, kad šis vaistas nebeatitinka priskyrimo prie retųjų vaistų kriterijų. Taigi, kai rėmėjas pateikia paraišką dėl leidimo prekiauti paskirtu retuoju vaistu, jis kartu inicijuoja procedūrą, kuria siekiama iš naujo įvertinti atitiktį priskyrimo kriterijams (žr. 2020 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate / Komisija, T‑549/19, EU:T:2020:444, 43–45 punktus (nepaskelbti Rink.) ir juose nurodytą jurisprudenciją).
304
Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalies b punkte numatyti alternatyvūs vaisto priskyrimo retųjų vaistų kategorijai kriterijai: kai Sąjungoje nėra įteisinto gero tos ligos diagnozavimo, profilaktikos arba gydymo būdo (pirmoji prielaida) arba, jei toks būdas yra, kaip kad nagrinėjamu atveju, kai tas vaistas bus akivaizdžiai naudingas ja sergantiems asmenims (antroji prielaida).
305
Reikia priminti, kad vaisto kvalifikavimo kaip retojo tikslais sąvoka „akivaizdi nauda“ Reglamento 847/2000 3 straipsnio 2 dalyje apibrėžta kaip „klinikiniu atžvilgiu svarbus pranašumas ar didelis įnašas į ligonių priežiūrą“.
306
Pagal jurisprudenciją, kai remiamasi Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalies b punkte numatyta antra prielaida, taikytina nagrinėjamu atveju, akivaizdi nauda įrodoma atliekant lyginamąją analizę, kai lyginama su jau esamu ir įteisintu gydymo būdu arba vaistu. Iš tiesų „klinikiniu atžvilgiu svarbus pranašumas“ ir „didelis įnašas į ligonių priežiūrą“, dėl kurių galimas retasis vaistas yra akivaizdžiai naudingas, gali būti nustatyti tik jį lyginant su jau įteisintais gydymo būdais (žr. 2019 m. gegužės 16 d. Sprendimo GMPO / Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, 32 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
307
Be to, iš Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalies b punkto teksto ir šiame reglamente nustatytos sistemos esmės matyti, kad kriterijai, kuriais remiantis įrodoma akivaizdi nauda, yra griežti. Vaisto, kuris suteikia akivaizdžią naudą, palyginti su vaistu, dėl kurio jau išduotas leidimas ir kuris skirtas tai pačiai ligai gydyti, sukūrimas jį kuriančiai įmonei reiškia investicijas į šio potencialiai pagerinto vaisto tyrimus ir kūrimą. Taigi įmonė negali vien sukūrusi panašų vaistą pasiekti, kad jis būtų priskirtas retųjų vaistų kategorijai, gauti leidimą pateikti jį rinkai ir įgyti su šiuo leidimu susijusį rinkos išimtinumą (šiuo klausimu žr. 2015 m. sausio 22 d. Sprendimo Teva Pharma ir Teva Pharmaceuticals Europe / EMA, T‑140/12, EU:T:2015:41, 65 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
308
Atsakomybė už vertinimą, ar paraiška priskirti retąjį vaistą prie retųjų vaistų atitinka priskyrimo kriterijus, tenka tik COMP, kuris turi pateikti mokslinę nuomonę dėl pirminio priskyrimo. Leidimu prekiauti suteikiamas rinkos išimtinumas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 141/2000 8 straipsnį, tik jei COMP, atlikęs mokslinį įvertinimą, patvirtina, kad tenkinami šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nustatyti objektyvūs priskyrimo kriterijai (šiuo klausimu žr. 2018 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Bristol-Myers Squibb Pharma / Komisija ir EMA, T‑329/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:878, 82 punktą).
309
Iš Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalies b punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsnio 3 dalimi, matyti, kad, išduodant leidimą prekiauti, COMP atlieka naują išsamų priskyrimo kriterijų įvertinimą esant kitokiai faktinei situacijai nei ta, kuri nulėmė pirminį priskyrimą. Siekiant nustatyti atitiktį šiems kriterijams leidimo prekiauti išdavimo metu, šiame naujame vertinime turi būti atsižvelgiama į veiksnius, atsiradusius per laikotarpį po pirminio priskyrimo, visų pirma į naujus vaistus, kuriais leista prekiauti per tą laiką, arba į naujus mokslinius ir medicininius duomenis, susijusius su klinikiniais bandymais ir tyrimais, atliktais po pirminio priskyrimo (šiuo klausimu žr. 2018 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Bristol-Myers Squibb Pharma / Komisija ir EMA, T‑329/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:878, 83 punktą).
310
Vadinasi, Reglamento Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalyje įvardyto akivaizdžios naudos kriterijaus atitiktis turi būti dar kartą įrodyta išduodant leidimą prekiauti. Kad galėtų savo nuomonėje patvirtinti, kad atitinkamas vaistas lieka priskirtas prie retųjų vaistų, COMP turi moksliškai ir objektyviai įsitikinti, kad akivaizdžios naudos kriterijus tenkinamas. Taigi, nesant įtikinamų duomenų, įrodančių akivaizdžią naudą leidimo prekiauti išdavimo metu, COMP privalo daryti išvadą, kad šio reglamento 3 straipsnyje nurodyti priskyrimo kriterijai nebetenkinami, ir tuo remdamasis rekomenduoti Komisijai išbraukti atitinkamą vaistą iš Sąjungos retųjų vaistų registro. Taigi, siekiant išvengti šio išbraukimo, svarbu, kad rėmėjas pateiktų pakankamai duomenų, patvirtinančių šią akivaizdžią naudą atsižvelgiant į naujas sąlygas, egzistavusias leidimo prekiauti išdavimo metu (2018 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Bristol-Myers Squibb Pharma / Komisija ir EMA, T‑329/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:878, 84 punktas).
311
Be to, iš jurisprudencijos matyti, kad naujojo vaisto ir esamų metodų ar vaistų, nagrinėjamu atveju – Myozyme – lyginamoji analizė turi įrodyti ne tik tai, kad pirmasis yra naudingas pacientams ir prisideda prie jiems reikalingų sveikatos priežiūros paslaugų, bet ir tai, kad ta nauda yra „akivaizdi“ ir kad šis įnašas yra „didelis“. Numatomas šio naujo vaisto pranašumas turi viršyti tam tikrą kiekybinę arba kokybinę ribą, kad jį būtų galima laikyti „akivaizdžiu“ arba „dideliu“ (šiuo klausimu žr. 2019 m. gegužės 16 d. Sprendimo GMPO / Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, 39 punktą).
312
Taigi remdamasis konkrečiais ir pagrįstais įrodymais ir faktais rėmėjas turi įrodyti, kad jo vaistas yra akivaizdžiai naudingas, t. y. kad šio vaisto pranašumas klinikiniu atžvilgiu yra svarbesnis arba įnašas į ligonių priežiūrą yra didesnis, palyginti su referenciniu vaistu, ir negali remtis prielaidomis ar bendro pobūdžio teiginiais (šiuo klausimu žr. 2019 m. gegužės 16 d. Sprendimo GMPO / Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, 40 punktą).
313
Nagrinėjamu atveju ir tiek, kiek ieškovė teigia, kad COMP galutinės pozicijos motyvų išdėstymas yra nepakankamas, reikia pažymėti, kad šio dokumento 6 ir 7 punktuose šis komitetas išdėstė mokslinius ir metodologinius argumentus ir priežastis, dėl kurių, jo nuomone, ieškovės išsamiuose argumentuose dėl 2021 m. gruodžio 20 d. COMP nuomonės pakartotinio nagrinėjimo pateiktų papildomų duomenų, vertinant juos atskirai ar kartu, nepakanka, kad būtų įrodyta, jog Nexviadyme teikia akivaizdžią naudą, palyginti su Myozyme.
314
Visų pirma COMP išnagrinėjo du papildomus COMET duomenų tyrimus. Pirmuoju iš šių tyrimų iš esmės siekta įrodyti, kad COMET tyrimo rezultatai nebuvo atsitiktiniai ir kad aplinkybę, jog minėto tyrimo rezultatai nebuvo statistiškai reikšmingi avalgliukozidazės alfa pranašumo prielaidai patvirtinti, nulėmė netipinis pacientas. Antruoju tyrimu iš esmės siekta įrodyti didelį skirtumą Nexviadyme naudai, kai vertinimo kriterijai, susiję su kvėpavimo raumenų jėga (atitinkančia numatytą FVC procentinę dalį) ir šešių minučių ėjimo testu, buvo vertinami kartu.
315
Vis dėlto COMP nurodė turįs abejonių dėl ieškovės padarytų išvadų dėl pirmojo papildomo tyrimo, minimo šio sprendimo 314 punkte, motyvuodamas tuo, kad jis buvo pagrįstas metodologiškai nepakankamai įtikinamu ir kliniškai nepagrįstu požiūriu, nes nebuvo pagrįsta, kodėl atitinkamas pacientas buvo atmestas ir kodėl nevykdyta 1 tipo klaidų kontrolė. Šis komitetas padarė išvadą, kad apskritai tyrimu COMET nebuvo oficialiai įrodytas Nexviadyme pranašumas ir kad papildomų tyrimų, nors jie buvo statistiškai reikšmingi, nepakako, kad būtų galima nustatyti, jog Nexviadyme teikia akivaizdžią naudą, atsižvelgiant į nustatytus apribojimus. Šiomis aplinkybėmis jis taip pat pažymėjo, kad Biostatistikos darbo grupė, su kuria konsultuotasi, rekomendavo, kad bet kokia teigiama nuomonė dėl akivaizdžios naudos turėtų būti grindžiama duomenų išsamumu, o ne statistinės metodikos pakeitimu. COMP nurodė, kad „dėl [šioje ataskaitoje] išdėstytų priežasčių, papildomų tyrimų (visų duomenų)“ nepakanka akivaizdžiai naudai nustatyti.
316
Dėl antrojo iš šio sprendimo 314 punkte minėtų papildomų tyrimų COMP nusprendė, kad pagal minėto tyrimo metodiką, t. y. „win ratio“, sukurtas metodas nebuvo kliniškai pagrįstas tokiomis aplinkybėmis, kai, kaip nagrinėjamu atveju, FVC vertinimo kriterijaus ir šešių minučių ėjimo testo kriterijaus „konkurencijos“ nebuvo. Jis taip pat pažymėjo, kad tais atvejais, kai CHMP atsižvelgė į kitų produktų „win ratio“ tyrimus, tai buvo situacijos, kuriose pirminiai tyrimai buvo atlikti sėkmingai. Remdamasis savo išvadomis dėl pirmojo papildomo tyrimo, jis padarė išvadą, kad teiginiai apie Nexviadyme pranašumą remiantis antrinėmis, jautrumo ar post hoc analizėmis, pavyzdžiui, „win ratio“ tyrimu, metodiniu požiūriu nebuvo pakankamai įtikinami ir kliniškai pagrįsti, todėl jais remiantis nebuvo galima įrodyti akivaizdžios naudos.
317
Be to, dėl simuliacinio tyrimo, skirto numatyti Nexviadyme ir Myozyme vartojančių pacientų, kuriems ateityje prireiks [plaučių] ventiliacijos ar neįgaliųjų vežimėlių, procentinę dalį, ir „pacientų pateiktus rezultatus“ (patient-reported outcomes), susijusius su pagrindiniais judesiais, kurie, pasak ieškovės, rodo, kad Nexviadyme greičiausiai atitolintų pacientų poreikį naudotis pagalbine ventiliacija ar neįgaliųjų vežimėliais ir reikšmingai pagerintų pacientų simptomus bei fizinį funkcionalumą, šis komitetas nusprendė, kad duomenys yra spekuliaciniai dėl duomenų ekstrapoliacijos ilgam laikotarpiui ir atitinkamai galimai iškreipti. Simuliacinis tyrimas „jokiu būdu negalėjo būti laikomas įtikinamu įrodymu“, kad Nexviadyme teikia akivaizdžią naudą, o „rezultatų, apie kuriuos pranešė pacientai“, nepakako akivaizdžiai naudai nustatyti.
318
COMP taip pat paaiškino, kad duomenys, susiję su teiginiu apie kliniškai reikšmingą naudą mažiems vaikams, kurie vartodami Myozyme silpsta, nesudaro pagrindo daryti išvadų apie Nexviadyme veiksmingumą, be kita ko, dėl mažos tyrimo apimties ir nuo amžiaus priklausančio vaiko raidos poveikio. Šie duomenys yra „tiriamojo arba aprašomojo pobūdžio“. Be to, tyrimas COMET neparodė jokios aiškios naudos, kurią suaugę pacientai, kurių atsakas į Myozyme buvo nedidelis, galėtų gauti pradėję gydytis Nexviadyme. Taigi nebuvo patikimai įrodyta, kad perėjimas prie Nexviadyme pagerintų šių dviejų pacientų grupių rezultatus. Be to, teiginiai, susiję su retesniu Nexviadyme vartojimu, palyginti su Myozyme, negalėjo būti priimti, nes abu šie vaistai dozuojami panašiai, t. y. suleidžiami į veną kas dvi savaites. Didesnis veiksmingumas turėjo būti įrodytas remiantis įtikinamais įrodymais ir negalėjo būti preziumuojamas remiantis retesniu dozavimu. Dėl pacientų, kurie buvo pradėti gydyti Nexviadyme po to, kai nusilpo vartodami Myozyme, kokybinio tyrimo COMP nusprendė, kad nors preliminarūs duomenys rodė teigiamą Nexviadyme poveikį, tyrimas buvo nedidelio masto ir nebuvo surinkti nei stebėsenos, nei sistemingo ir objektyvaus raumenų jėgos ar kvėpavimo funkcijos matavimo duomenys, todėl duomenys negali būti laikomi patikimais siekiant pagrįsti Nexviadyme pranašumą prieš Myozyme.
319
Dėl tariamai didesnio Nexviadyme saugumo, palyginti su Myozyme, COMP nusprendė, kad iš pateiktų duomenų negalima daryti patikimų išvadų dėl mažos tyrimo apimties, klaidinančių veiksnių, atsiradusių dėl to, kad kai kurie pacientai buvo veikiami Myozyme, ir dėl ilgalaikių lyginamųjų duomenų trūkumo, nes visi Myozyme placebo grupės pacientai perėjo prie Nexviadyme vartojimo.
320
Galiausiai COMP padarė išvadą, kad „apskritai“ dėl pateiktuose duomenyse nustatytų didelių apribojimų šie duomenys negalėjo būti laikomi įtikinamais duomenimis, kuriais būtų galima patvirtinti akivaizdžios naudos buvimą, „neatsižvelgiant į tai, ar jie vertinami atskirai, ar kartu ir kaip visuma“, ar ištaisyti tai, kad tyrimas COMET nepadėjo oficialiai įrodyti Nexviadyme pranašumo prieš Myozyme.
321
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta šio sprendimo 313–320 punktuose, COMP galutinėje pozicijoje ir COMP galutinėje nuomonėje, kuriomis grindžiamas ginčijamo sprendimo 5 straipsnis, išdėstyti motyvai, atitinkantys šio sprendimo 89 punkte nurodytos jurisprudencijos reikalavimus.
322
Šios išvados nepaneigia tai, kad galutinėje COMP pozicijoje nėra aiškios nuorodos į ad hoc ekspertų grupės išvadas. Iš tikrųjų šios ekspertų grupės nurodytos teigiamos pastabos apie Nexviadyme iš esmės buvo pakartotos ieškovės išdėstytuose išsamiuose argumentuose. Darytina išvada, kad tai, jog COMP jų nepaminėjo savo galutinėje pozicijoje, nereiškia, kad jos nebuvo žinomos šiam komitetui ir nepadarė jokio poveikio jo mokslinio vertinimo rezultatams (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 2022 m. sausio 26 d. Sprendimo Mylan IRE Healthcare / Komisija, T‑303/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2022:25, 179 punktą).
323
Reikia pridurti, kad tiek, kiek ieškovė daro nuorodą į EMA MLT parengtą rezultatų suvestinę, kurioje pažymėta, jog CHMP priėmė tyrimus, kurie formaliai nepasisekė remiantis nuosekliomis pozityviomis tendencijomis pagal visus pirminius ir antrinius vertinimo kriterijus, nagrinėdamas antrąjį papildomą tyrimą, susijusį su šio sprendimo 314 punkte paminėtais tyrimo COMET duomenimis, būtent „win ratio“ analize, COMP aiškiai atmetė ieškovės argumentus, pagrindžiančius minėtos analizės reikšmingumą, nes tais atvejais, kai CHMP atsižvelgė į „win ratio“ tyrimus, atliktus su kitais vaistais, pirminės analizės rezultatai buvo sėkmingi (žr. šio sprendimo 316 punktą).
324
Paskui, vertinant ieškovės argumentą, kad COMP nustatė pernelyg aukštą įrodymų lygį, reikia pažymėti, kad, kadangi COMP leidimo prekiauti išdavimo metu atlieka visiškai naują priskyrimo kriterijų įvertinimą esant kitokiai faktinei situacijai nei ta, kuria remiantis buvo atliktas pirminis priskyrimas, ir atsižvelgiant į veiksnius, atsiradusius po pirminio priskyrimo, įskaitant naujus mokslinius ir medicininius duomenis, susijusius su klinikiniais bandymais ir tyrimais, atliktais po pirminio priskyrimo, iš Reglamento Nr. 141/2000 negalima daryti jokios bendros prielaidos apie vaisto akivaizdžios naudos buvimą ar nebuvimą. Taigi reikalavimai įrodymų pateikimo srityje, įskaitant įrodymų lygį, nepriklauso nuo COMP rekomendacijos dėl priskyrimo prie retųjų vaistų kategorijos tipo.
325
Nors Bendrasis Teismas nusprendė, kad akivaizdžios naudos buvimo nustatymo kriterijus yra „griežtas“ ir kad ji turi būti „teigiamai nustatyta“ remiantis „įtikinamais duomenimis, įrodančiais akivaizdžią naudą leidimo prekiauti išdavimo metu“ arba „pakankamais duomenimis, kuriais remiantis galima nustatyti tokią didelę naudą“, arba „įrodymais ir konkrečiais bei pagrįstais elementais, kad [vaistas] teikia akivaizdžią naudą“, ir kad numatoma vaisto nauda „dėl to turi peržengti tam tikrą kiekybinę ar kokybinę ribą“ (žr. šio sprendimo 307 ir 310–312 punktuose nurodytą jurisprudenciją), šios formuluotės atspindi pagrindinę įrodymo funkciją – nustatyti pakankamai teisiškai reikšmingas faktines aplinkybes.
326
Šiomis aplinkybėmis analizė grindžiama nuodugniu, objektyviu ir prieštaringu rėmėjo nurodytų labai sudėtingų mokslinio ir techninio pobūdžio faktų, kuriems vien dėl jų pobūdžio kartais būdingas mokslinis netikrumas, įvertinimu, ir CHMP, saistomas pareigos pateikti geriausią įmanomą mokslinę nuomonę, privalo savo poziciją išreikšti remdamasis jo paties atliktu minėtų faktų ir jais remiantis padarytų išvadų dėl akivaizdžios vertinamo vaisto naudos patikimumo įvertinimu.
327
Nagrinėjamu atveju ieškovė ieškinio 192–201 punktuose išdėstytais argumentais neginčijo nė vieno COMP vertinimo, susijusio su papildoma informacija, kurią ji pateikė savo išsamiuose argumentuose, prašydama peržiūrėti 2021 m. gruodžio 20 d. COMP nuomonę, pagrįstumo. Taigi ji negali kritikuoti galutinės COMP pozicijos dėl to, kad šis komitetas taikė pernelyg griežtą įrodymų lygį arba, neatlikęs bendresnio tyrimo, minėtus elementus atskirai vertino kaip Nexviadyme akivaizdžios naudos buvimo įrodymą. Bet kuriuo atveju ji visiškai nepaaiškina, kodėl bendresnis minėtų įrodymų nagrinėjimas būtų įgalinęs įrodyti akivaizdžios naudos buvimą, nors COMP, laikydamasis išsamių ieškovės argumentų struktūros, konstatavo, kad nė vienas iš jų, vertinamas atskirai ar kartu ir kaip visuma, negali būti laikomas apimančiu įtikinamus duomenis akivaizdžios naudos buvimui įrodyti. Iš to darytina išvada, kad prieštaravimas, grindžiamas tuo, kad ginčijamame sprendime pernelyg griežtai taikyti akivaizdžios naudos buvimo nustatymo kriterijai, turi būti atmestas kaip nepagrįstas. Dėl tų pačių priežasčių ieškovė neįrodė, kad COMP atlikti vertinimai yra klaidingi dėl akivaizdžios vertinimo klaidos. Taip pat turi būti atmestas prieštaravimas, kad COMP neišnagrinėjo visų aspektų, į kuriuos turėjo būti atsižvelgta, ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.
328
Galiausiai, kadangi ieškovė teigia, jog tariamos CHMP klaidos vertinant NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa yra būdingos COMP atliktam vertinimui, pakanka konstatuoti, kad, atlikus pirmojo pagrindo pirmos ir trečios dalių analizę, nenustatyta nei teisės klaidų, nei akivaizdžių vertinimo klaidų.
329
Taip pat negalima nustatyti, kad koks nors pažeidimas buvo padarytas dėl EMA sekretoriato ir COMP sąveikos, susijusios su pastarosios nuomonės atitikimu CHMP nuomonei, t. y. dėl ieškovės cituojamos LTM rezultatų suvestinės ištraukos, pagal kurią, „atlikdamas savo vertinimą, COMP buvo informuotas (po reguliavimo ir teisinių konsultacijų), kad nukrypti nuo CHMP mokslinio vertinimo nerekomenduotina“ ir kad „COMP neigiamą nuomonę priėmė remdamasis tuo pačiu pagrindu kaip ir CHMP savo išvadoje“.
330
Iš tiesų, kaip nurodyta šio sprendimo 238 punkte, pagal Reglamento Nr. 726/2004 56 straipsnio 1 dalies f punktą EMA sekretoriatas yra atsakingas už techninės, mokslinės ir administracinės pagalbos teikimą šios agentūros komitetams ir jų darbo koordinavimą.
331
Be to, COMP darbo tvarkos taisyklių redakcijos, taikytinos nuo paraiškos dėl leidimo prekiauti Nexviadyme pateikimo dienos iki COMP galutinės nuomonės ir galutinės pozicijos dėl Nexviadyme priskyrimo retiesiems vaistams išsaugojimo priėmimo dienos, 15 straipsnio 1 dalies trečia, aštunta ir dešimta įtraukos, Komisijos pateiktos atsakant į proceso organizavimo priemonę, patvirtina, kad EMA sekretoriato teikiama pagalba COMP apima teisinę ir reguliavimo pagalbą ir kad viena EMA sekretoriato užduočių taip pat yra užtikrinti minėto komiteto nuomonių bei rekomendacijų mokslinį ir reguliavimo nuoseklumą bei COMP ir CHMP savitarpio keitimąsi visa reikšminga informacija.
332
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta trečiąjį pagrindą, taigi ir visą ieškinį, reikia atmesti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
333
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovė bylą pralaimėjo, iš jos priteisiamos bylinėjimosi išlaidos pagal Komisijos pateiktus reikalavimus.
334
Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį įstojusios į bylą valstybės narės ir institucijos padengia savo išlaidas. Kaip matyti iš Procedūros reglamento 1 straipsnio 2 dalies g punkto, sąvoka „institucijos“ reiškia ESS 13 straipsnio 1 dalyje nurodytas Sąjungos institucijas ir Sutartimis arba joms vykdyti priimtais aktais įsteigtas įstaigas ar organus, kurie gali būti Bendrojo Teismo nagrinėjamų bylų šalys. Vadinasi, EMA turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
335
Eucope padengia savo bylinėjimosi išlaidas pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 3 dalį.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (penktoji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Sanofi BV padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.
3.
Europos vaistų agentūra (EMA) ir European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Svenningsen
Mac Eochaidh
Laitenberger
Martín y Pérez de Nanclares
Stancu
Paskelbtas 2025 m. rugsėjo 24 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
Turinys
Teisinis pagrindas
Dėl biologinio vaisto ir veikliosios medžiagos sąvokų
Dėl paraiškų dėl leidimų prekiauti nagrinėjimo procedūros
Dėl sąvokų „duomenų teisinės apsaugos laikotarpis“ ir „prekybos [teisinės apsaugos] laikotarpis“
Dėl sąvokų „vienas bendras leidimas prekiauti“ ir „rinkodaros pažymėjimo sąlygų papildymas“
Dėl Komisijos dokumento „Pranešimas pareiškėjams, 2A tomas, rinkodaros leidimo [leidimo prekiauti] suteikimo procedūros, 1 skyrius, rinkodaros leidimas [leidimas prekiauti]“.
Dėl vaistų priskyrimo prie retųjų vaistų ir paraiškų dėl leidimo prekiauti tokiais vaistais nagrinėjimo procedūros
Ginčo aplinkybės
Vaisto Nexviadyme (avalgliukozidazė alfa) kūrimas
Paraiška dėl leidimo prekiauti vaistu
Paraiškos dėl NVM statuso pakartotinis nagrinėjimas
Priskyrimas retųjų vaistų kategorijai
2021 m. gruodžio 20 d. COMP nuomonės pakartotinis nagrinėjimas
Ginčijamas sprendimas
Įvykiai po ginčijamo sprendimo priėmimo
Šalių reikalavimai
Dėl teisės
Pirminės pastabos dėl teisminės kontrolės pobūdžio ir apimties
Dėl pirmojo pagrindo, grindžiamo Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 726/2004 14 straipsnio 11 dalies pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida ir nepakankamu motyvavimu
Dėl pirmojo pagrindo antros dalies ir trečios dalies antrojo prieštaravimo, grindžiamų nepakankamu pranešimo pareiškėjams I priedo pirmoje ir trečioje įtraukose nustatytų sąlygų neįvykdymo motyvavimu
Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies, grindžiamos klaidomis, padarytomis konstatuojant, kad nebuvo įvykdytos pranešimo pareiškėjams I priedo pirmoje įtraukoje nustatytos sąlygos
– Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies pirmojo prieštaravimo, grindžiamo klaida, padaryta teisinėje nuorodoje, reikšmingoje vertinant NVM statuso suteikimą avalgliukozidazei alfa
– Dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies antrojo prieštaravimo, grindžiamo pranešimo pareiškėjams I priedo pirmos įtraukos taikymo klaidomis
Dėl pirmojo pagrindo trečios dalies, grindžiamos klaidomis, padarytomis nustatant, kad neįvykdytos pranešimo pareiškėjams I priedo trečioje įtraukoje nustatytos sąlygos
Dėl antrojo pagrindo, grindžiamo Chartijos 41 straipsnyje įtvirtinto gero administravimo principo pažeidimu
Dėl antrojo pagrindo pirmos dalies, grindžiamos objektyvaus nešališkumo reikalavimo pažeidimu
Dėl antrojo pagrindo antros dalies, grindžiamos tuo, kad CHMP pasinaudojo dokumentu, su kuriuo ieškovei nebuvo leista susipažinti
Dėl antrojo pagrindo trečios dalis, grindžiamos tuo, kad ieškovei nebuvo pranešta apie EMA rekomendacijas CHMP pranešėjai ir bendrapranešėjui
Dėl antrojo pagrindo ketvirtos dalies, grindžiamos ieškovės neinformavimu apie Biologijos darbo grupės vaidmenį ir veiklą
Dėl trečiojo pagrindo, grindžiamo Reglamento Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalies b punkto pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida ir nepakankamu motyvavimu
Dėl bylinėjimosi išlaidų
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.