62016CC0554
GENERALINĖS ADVOKATĖS
JULIANE KOKOTT IŠVADA,
pateikta 2017 m. gruodžio 7 d. (
1
)
Byla C‑554/16
EP Agrarhandel GmbH
prieš
Bundesminister für Land‑, Forst‑, Umwelt und Wasserwirtschaft
(Verwaltungsgerichtshof (Aukščiausiasis administracinis teismas, Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Žemės ūkis – Reglamento (EB) Nr. 73/2009 117 straipsnis – Komisijos sprendimas 2001/672/EB su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/300/ES – Priemoka už karves žindenes – Galvijų perkėlimas iš įvairių ūkių į ganyklas kalnuotose vietovėse – Privalomų pranešimų pateikimo terminas – Termino praleidimo padariniai tinkamumui gauti priemoką“
I. Įvadas
1.
Kuo vadovaujantis sprendžiama, ar duomenys pateikti laikantis nustatyto termino – šių duomenų išsiuntimo ar jų gavimo data? Kokių pasekmių kyla pavėlavus pranešti?
2.
Šie klausimai kyla dėl kompetentingos Austrijos institucijos sprendimo atmesti EP Agrarhandel GmbH prašymą skirti 2011 metų priemoką už karves žindenes dėl maždaug 40 galvijų remiantis tuo, kad pranešimas apie perkėlimą į vasaros ganyklas gautas per vėlai.
3.
Teisingumo Teismas šiuo atveju pirmiausia turi nuspręsti, kokioms sąlygoms esant pripažįstama, kad nustatyto termino laikytasi, ir, priklausomai nuo situacijos, kokių kyla pasekmių, susijusių su priemokos už gyvulius, kurie atitinka reikalavimus priemokai skirti, skyrimu, kai nesilaikoma nustatyto pranešimo termino.
II. Teisinis pagrindas
A.
Sąjungos teisė
4.
Šioje byloje Sąjungos teisės pagrindas – Reglamentas Nr. 1760/2000 (
2
), nustatantis galvijų identifikavimo bei registravimo sistemą, atsižvelgiant į šio reglamento 7 straipsnį priimtas Komisijos sprendimas 2001/672/EB su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/300/ES (
3
), ir Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 (
4
) dėl tiesioginės paramos schemų pagal žemės ūkio politiką bei jį įgyvendinantys reglamentai (EB) Nr. 1121/2009 (
5
) ir (EB) Nr. 1122/2009 (
6
).
– Reglamentas Nr. 1760/2000 ir Sprendimas 2001/672
5.
Pirmiausia reikia paminėti Reglamento Nr. 1760/2000 7 konstatuojamąją dalį:
„Dėl to padidės žmonių pasitikėjimas jautienos bei jos produktų kokybe, bus išlaikytas aukštesnis žmonių sveikatos apsaugos lygis ir sustiprintas ilgalaikis jautienos rinkos stabilumas.“
6.
Reglamento Nr. 1760/2000 3 straipsnio pirmoje pastraipoje aprašoma galvijų identifikavimo ir registravimo sistema:
„Galvijų identifikavimo ir registravimo sistemą sudaro šie elementai:
a)
į ausis įsegami įsagai, skirti atskirai nustatyti kiekvieno galvijo tapatybę;
b)
kompiuterinės duomenų bazės;
c)
gyvulių pasai;
d)
kiekviename ūkyje tvarkomi individualūs registrai.“
7.
Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalyje nustatytos gyvulių turėtojų pareigos įgyvendinant galvijų identifikavimo ir registravimo sistemą:
„Kiekvienas gyvulių turėtojas, išskyrus vežėją:
–
tvarko nuolat atnaujinamą registrą,
–
kompiuterinei duomenų bazei dirbant visu pajėgumu, per valstybės narės nustatytą laiką, maždaug 3–7 dienas, kompetentingą instituciją informuoja apie visus gyvulių judėjimus ūkyje (įvežimus bei išvežimus) ir kiekvieną gimimą bei kritimą kartu nurodydamas šių įvykių datas. Tačiau 23 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka Komisija valstybės narės prašymu gali nustatyti aplinkybes, kuriomis valstybės narės šį maksimalų laikotarpį gali pratęsti, ir numato specialias galvijų judėjimo taisykles, taikytinas vasaros sezonu išvežant juos į kalnų ganyklas.“
8.
Komisija, atsižvelgdama į Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalies antros įtraukos antrą sakinį, priėmė Sprendimą 2001/672, kuriuo nustatomos specialios perkėlimo į vasaros ganyklas taisyklės.
9.
Pirmiausia reikėtų paminėti šio sprendimo 3 konstatuojamąją dalį:
„Specialios taisyklės turi būti nustatytos taip, kad bet kuriuo metu būtų galima žinoti bet kurio galvijo buvimo vietą.“
10.
Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 2 dalyje nurodyti duomenys, kuriuos reikia pateikti. 4 dalyje nurodytas gyvulių turėtojams privalomas terminas, per kurį turi būti pateikiama informacija:
„2 dalyje minėtame sąraše pateiktina informacija įvedama į nacionalinę galvijų duomenų bazę ne vėliau kaip per septynias dienas nuo gyvulių perkėlimo į ganyklą dienos.“
11.
Sprendimu 2010/300 iš dalies pakeista Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalis:
„2 dalyje minėtame sąraše pateikta informacija pagal Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalį kompetentingai institucijai perduodama ne vėliau kaip per 15 dienų nuo gyvulių perkėlimo į ganyklą dienos.“
12.
Pagal šio sprendimo 5 konstatuojamąją dalį Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalis keičiama, nes:
„Tam tikromis sąlygomis gyvuliai, kurie iš skirtingų ūkių perkeliami į tą pačią vasaros ganyklą kalnuose, į ganyklą atvežami per ilgesnį nei 7 dienų laikotarpį. Siekiant sumažinti nereikalingą administracinę naštą, Sprendime 2001/672/EB nustatyti laikotarpiai turėtų būti pakeisti atsižvelgiant į minėtą faktą paliekant atsekamumo galimybę.“
– Reglamentas Nr. 73/2009
13.
Reglamentu Nr. 73/2009 nustatomos bendrosios tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisyklės ir tam tikros paramos schemos ūkininkams.
14.
Reglamento Nr. 73/2009 II antraštinėje dalyje numatytos bendrosios nuostatos dėl tiesioginių išmokų. 21 ir 23 straipsniuose reglamentuojamas išmokų sumažinimas ir neskyrimas, kai nesilaikoma paramos skyrimo arba kompleksinio paramos susiejimo taisyklių.
15.
Reglamento Nr. 73/2009 III antraštinėje dalyje įtvirtintos bendrosios išmokos schemos taisyklės. IV antraštinėje dalyje nustatytos (palyginant) kitos paramos schemos. Šios dalies pirmo skyriaus („Bendrijos paramos schemos“) 11 skirsnyje numatytos išmokos už galvijieną.
16.
Reglamento Nr. 73/2009 111 straipsnyje reglamentuojama priemoka už karves žindenes:
„1.   Ūkininkas, savo valdoje laikantis karves žindenes, pateikęs paraišką gali gauti priemoką už karvių žindenių laikymą (priemoką už karves žindenes). Ji skiriama kaip metinė priemoka per kalendorinius metus vienam ūkininkui neviršijant individualių viršutinių ribų.
2.   Priemoka už karves žindenes skiriama ūkininkams:
a)
<…>
b)
<…>
Tačiau valstybės narės, remdamosi nusistatytais objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais, gali nuspręsti pakeisti arba panaikinti kiekio apribojimus, jeigu ne trumpiau nei šešis mėnesius iš eilės nuo paraiškos pateikimo dienos ūkininko laikomas karvių žindenių skaičius yra ne mažesnis kaip 60 % priemokos paraiškoje nurodyto jų skaičiaus, o ūkininko laikomas telyčių skaičius yra ne didesnis kaip 40 % priemokos paraiškoje nurodyto jų skaičiaus.<…>“
17.
Reglamento Nr. 73/2009 to paties skirsnio 116 straipsnyje reglamentuojama skerdimo priemoka. Šio skirsnio 117 straipsnyje „Bendrosios priemokų skyrimo taisyklės“ nustatyta:
„Siekiant gauti išmokas pagal šį skirsnį, gyvuliai identifikuojami ir registruojami pagal Reglamentą (EB) Nr. 1760/2000.
Vis dėlto taip pat laikoma, kad gyvulys atitinka reikalavimus išmokai skirti, jei gyvulio laikymo pirmą dieną kompetentingai institucijai pateikiama Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalies antroje įtraukoje numatyta informacija apie ankstesnius gyvulių judėjimus šio reglamento 141 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.“
– Reglamentas Nr. 1121/2009
18.
Reglamente Nr. 1121/2009 nustatytos išsamios Reglamento Nr. 73/2009 IV antraštinėje dalyje numatytų paramos ūkininkams schemų taikymo taisyklės. Jos apima minėto reglamento 111 straipsnyje reglamentuojamas priemokas už karves žindenes.
19.
Reglamento Nr. 1121/2009 61 straipsnyje nustatytas gyvulių laikymo laikotarpis – viena iš būtinų priemokos už karves žindenes sąlygų pagal Reglamento Nr. 73/2009 111 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą:
„Reglamento (EB) Nr. 73/2009 111 straipsnio 2 dalyje [2 dalies antroje pastraipoje] numatytas šešių mėnesių gyvulių laikymo laikotarpis prasideda kitą dieną po paraiškos pateikimo.
Tačiau, jei valstybė narė naudojasi Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 16 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje numatyta galimybe, datą ji nustato tada, kai prasideda šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytas laikotarpis.“
– Reglamentas Nr. 1122/2009
20.
Reglamento Nr. 1122/2009 II dalyje, be kita ko, pateikiamos integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytos Reglamento Nr. 73/2009 II antraštinės dalies 4 skyriuje („Bendrosios nuostatos dėl tiesioginių išmokų“), įgyvendinimo taisyklės.
21.
Reglamento Nr. 1122/2009 63 straipsnyje numatytas skiriamos paramos apskaičiavimo pagrindas. Šio straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatyta:
„3.   Nepažeidžiant 65 ir 66 straipsnių nuostatų, jei paramos paraiškoje deklaruotų gyvulių skaičius yra didesnis už skaičių, nustatytą vykdant administracinę kontrolę arba patikrinimus vietoje, parama apskaičiuojama atsižvelgiant į nustatytų gyvulių skaičių.
4.   Jeigu nustatomi galvijų identifikavimo ir registravimo sistemos reikalavimų nevykdymo atvejai, taikomos šios nuostatos:
a)
laikoma, kad galvijas, pametęs vieną arba du ausies įsagus, yra nustatytas, jei jis aiškiai atskirai identifikuojamas pagal kitus galvijų identifikavimo ir registravimo sistemos elementus;
b)
jeigu išaiškinti pažeidimai yra susiję su klaidingais įrašais registre arba gyvulių pasuose, laikoma, kad atitinkamas gyvulys nenustatytas, tik jei tokios klaidos randamos ne mažiau kaip per du patikrinimus, atliktus per 24 mėnesius. Visais kitais atvejais laikoma, kad atitinkami gyvuliai nenustatyti nuo tada, kai pažeidimai išaiškinami pirmą kartą.
21 straipsnis taikomas galvijų identifikavimo ir registravimo sistemoje padarytiems įrašams ir atsiųstiems pranešimams.“
B.
Nacionalinė teisė
22.
Pagal Austrijos Direktzahlungs‑Verordnung (Nutarimas dėl tiesioginių išmokų vykdant bendrą žemės ūkio politiką) (
7
) 12 straipsnį atitinkami duomenys kompiuterinėje galvijų duomenų bazėje laikomi paraiška skirti priemoką už karves žindenes.
23.
Pagal Austrijos nutarimo dėl tiesioginių išmokų vykdant bendrą žemės ūkio politiką 13 straipsnio 1 dalį pareiškėju laikomas karves žindenes, kurios atitinka reikalavimus išmokai skirti, sausio 1 d., kovo 16 d. arba balandžio 10 d. laikantis ūkininkas, dėl kurio ūkio atitinkamais metais pateikiama bendroji paraiška. Pagal šio straipsnio 2 dalį Reglamento Nr. 73/2009 111 straipsnio 2 dalyje numatytas gyvulių laikymo laikotarpis prasideda sausio 2 d., po konkrečių metų sausio 1 d. atsiradusių karvių žindenių laikotarpis – kovo 17 d., o po konkrečių metų sausio 16 d. atsiradusių karvių žindenių laikotarpis – balandžio 11 d.
24.
Pagal Austrijos Rinderkennzeichnungs‑Verordnung (
8
) (Nutarimas dėl galvijų identifikavimo ir registravimo) 6 straipsnio 5 dalį pranešti apie perkėlimą į vasaros ganyklas galima paštu arba internetu. Kiti pranešimai taip pat gali būti pateikiami telefonu. Pagal šio straipsnio 6 dalį nustatant, ar laikytasi pranešimo apie perkėlimą į vasaros ganyklas termino, reikšminga pranešimo gavimo diena.
III. Pagrindinė byla ir procesas Teisingumo Teisme
25.
Pareiškėja pagrindinėje byloje yra EP Agrarhandel GmbH. 2011 m. birželio 17 d. dalis jos karvių buvo perkelta į kalnų ganyklas. EP Agrarhandel GmbH pranešimą apie perkėlimą į vasaros ganyklas kalnuose pateikė paštui išsiųsti 2011 m. birželio 30 d. Kaip matyti iš antspaudo, kompetentinga institucija gavo pranešimą 2011 m. liepos 7 d.
26.
2012 m. kovo 28 d. sprendimu kompetentinga institucija, remdamasi kompiuterinės duomenų bazės duomenimis, skyrė EP Agrarhandel GmbH 398,00 EUR dydžio 2011 metų priemoką už galvijus. EP Agrarhandel GmbH pateikė skundą dėl šio sprendimo (apeliacija) ir argumentavo, kad neteisingai neskirta priemoka už karves žindenes, atvestas 2011 m. birželio 17 d.
27.
2013 m. gruodžio 6 d. sprendimu Bundesminister für Land‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (federalinis žemės ir miškų ūkio, aplinkos ir vandens ūkio ministras) atmetė apeliacinį skundą. Šis sprendimas buvo grindžiamas tuo, kad kompetentinga institucija pranešimą apie perkėlimą į vasaros ganyklas kalnuose gavo pasibaigus 15 dienų terminui, taigi pavėluotai. Šis vėlavimas reiškia, kad priemoka negali būti skiriama.
28.
EP Agrarhandel GmbH apskundė 2013 m. gruodžio 6 d. sprendimą Verwaltungsgerichtshof (Aukščiausiasis administracinis teismas, Austrija). Verwaltungsgerichtshof pagal SESV 267 straipsnį pateikė Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar pagal Sprendimo 2001/672/EB su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/300/ES, 2 straipsnio 4 dalį draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip Federalinio žemės ir miškų ūkio, aplinkos ir vandens ūkio ministro nutarimo dėl galvijų identifikavimo ir registravimo 6 straipsnio 6 dalis, kurioje numatyta, kad visų šioje nuostatoje minimų terminų, vadinasi, ir pranešimui apie perkėlimą į vasaros ganyklas taikomo termino, laikymuisi yra reikšminga atitinkamo pranešimo gavimo diena?
2.
Kokį poveikį Reglamento (EB) Nr. 73/2009 117 straipsnio antra pastraipa daro priemokų skyrimui už galvijus, apie kurių perkėlimą į vasaros ganyklas pranešta vėliau, nei nustatyta Komisijos sprendimo 2 straipsnio 4 dalyje?
3.
Ar tuo atveju, kai pavėluotai pranešus apie perkėlimą į vasaros ganyklas pagal Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antrą pastraipą nelaikoma, jog išnyksta galimybė gauti priemoką, turi būti taikomos sankcijos dėl pavėluoto pranešimo?“
29.
Vykstant procesui Teisingumo Teisme rašytines pastabas pateikė Austrijos Respublika ir Europos Komisija.
IV. Vertinimas
30.
Ši prejudicinio sprendimo procedūra susijusi su Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalies ir Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio išaiškinimu.
31.
Pirmasis prejudicinis klausimas susijęs su Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalies formuluotės „<…> informacija <…> kompetentingai institucijai perduodama ne vėliau kaip per 15 dienų nuo gyvulių perkėlimo į ganyklą dienos“ išaiškinimu. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teiraujasi, ar tai reiškia, kad informaciją per šį laikotarpį turi gauti kompetentinga institucija, ar pakanka ją laiku išsiųsti. Kiti du prejudiciniai klausimai susiję su teisinėmis vėlavimo pranešti pasekmėmis, jei informacija būtų laikoma pateikta pavėluotai. Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teiraujasi, ar Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antra pastraipa reiškia, jog gyvuliai atitinka reikalavimus išmokai skirti nepaisant to, kad apie juos buvo pranešta per vėlai, o trečiuoju klausimu – ar dėl vėlavimo pranešti turi būti taikomos sankcijos.
32.
Pirmiausia reikia pažymėti, kad, norint atsakyti į pateiktus prejudicinius klausimus, turi būti atsižvelgta į Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalies ir Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio taikymo kontekstą ir į teisės aktų, kuriuose įtvirtintos šios nuostatos, tikslus.
33.
Reglamente Nr. 73/2009 nustatomos tiesioginės paramos schemos taisyklės pagal bendrąją žemės ūkio politiką. Viena iš šių tiesioginių išmokų, t. y. priemoka už karves žindenes, siekiama paremti ūkininkų, kurie veršelius augina mėsai, pajamas ir ji skiriama papildomai prie dažniausiai suteikiamos, nuo gamybos apimties nepriklausančios išmokos. Priemoka už karves žindenes pagal šio reglamento 117 straipsnio pirmą pastraipą skiriama tik už tuos gyvulius, kurie yra identifikuoti ir registruoti pagal Reglamentą Nr. 1760/2000.
34.
Reglamentu Nr. 1760/2000 atitinkamai siekiama padidinti žmonių pasitikėjimą jautienos kokybe, išlaikyti aukštesnį žmonių sveikatos apsaugos lygį ir sustiprinti ilgalaikį jautienos rinkos stabilumą (
9
). Šiam tikslui numatyta identifikavimo ir registravimo sistema, be kita ko, grindžiama tuo, kad valstybės narės sukurs nacionalines galvijų duomenų bazes, kuriose bus kaupiama informacija apie gyvulių tapatybę, visus valstybės narės teritorijoje esančius ūkius ir gyvulių judėjimą. Ši sistema turi veiksmingai ir patikimai veikti bet kuriuo momentu, kad kompetentingos valdžios institucijos galėtų sužinoti bet kurio galvijo buvimo vietą, kuo greičiau nustatyti gyvulio kilmę epizootinių ligų atveju ir nedelsiant imtis būtinų priemonių, kad būtų išvengta bet kokios grėsmės visuomenės sveikatai (
10
).
35.
Be to, gyvulių turėtojai pagal identifikavimo ir registravimo sistemą Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalyje įpareigojami tiksliai informuoti kompetentingą instituciją apie visus gyvulių judėjimus ūkyje. Paprastai pranešimui pateikti skiriamas maksimalus 3–7 dienų laikotarpis. Šis straipsnis Komisijai leidžia pratęsti pranešimo terminą ir numatyti specialias taisykles, jei galvijai vasaros sezonu išvežami į kalnų ganyklas. Komisija įgyvendino šią teisę Sprendimu 2001/672.
36.
Galiausiai Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antroje pastraipoje nustatyta, jog taip pat laikoma, kad gyvuliai atitinka reikalavimus išmokai skirti, jei gyvulio laikymo pirmą dieną kompetentingai institucijai pateikiama Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalyje numatyta informacija.
A.
Dėl sąlygų, kuriomis terminas laikomas nepraleistu pagal Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį (pirmasis klausimas)
37.
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar pagal Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip Austrijos nutarimo dėl galvijų identifikavimo ir registravimo 6 straipsnio 6 dalis, pagal kurią pranešimą apie galvijų perkėlimą į vasaros ganyklas kompetentinga institucija turi gauti per 15 dienų laikotarpį.
38.
Šiuo atveju pranešimo laikotarpiui reikšmingas galvijų perkėlimas į ganyklas 2011 m. birželio 17 d., todėl terminas prasidėjo 2011 m. birželio 18 d. 00.00 val. ir baigėsi 2011 m. liepos 4 d. 24.00 val. (
11
). Vadovaujantis pranešimo gavimo data (2011 m. liepos 7 d.), kaip darė Austrijos Respublika, laikytina, kad pranešimas pateiktas per vėlai. Kita vertus, vadovaujantis pranešimo išsiuntimo data (2011 m. birželio 30 d.), kaip mano esant tinkama EP Agrarhandel GmbH ir Komisija, laikytina, kad pranešimas pateiktas laiku.
39.
Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalyje tik nustatyta, kad „<…> informacija <…> kompetentingai institucijai perduodama ne vėliau kaip per 15 dienų nuo gyvulių perkėlimo į ganyklą dienos“ (
12
).
40.
Vis dėlto tai, kad nėra aiškiai nustatyta, kuo vadovautis sprendžiant, ar terminas nepraleistas – pranešimo gavimo ar jo išsiuntimo momentu, nereiškia, jog valstybėms narėms šiuo klausimu suteikta diskrecija. Priešingu atveju kiltų grėsmė vienodam Sąjungos teisės taikymui, ūkio subjektų lygybei (
13
) ir galvijų duomenų bazių veikimui. Tačiau nacionalinė priemonė negali būti draudžiama, jei ja tik pakartojamos tam tikros Europos Sąjungos teisės akto nuostatos siekiant nuostatų nuoseklumo ir aiškumo (
14
). Jeigu Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalis turėtų būti aiškinama taip, kad lemiamas yra pranešimo gavimo momentas, Austrijos nutarimo dėl galvijų identifikavimo ir registravimo 6 straipsnio 6 dalis reikštų būtent tokį pakartojimą.
41.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, būtina išaiškinti, kuri aplinkybė yra reikšminga taikant Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį. Nagrinėjant šį klausimą, reikia atsižvelgti ne tik į formuluotę (žr. 1 skirsnį), bet ir visų pirma į kontekstą, kuriame taikomas šis teisės aktas (žr. 2 skirsnį), ir juo siekiamą tikslą (žr. 3 skirsnį).
1. Dėl nuostatos formuluotės
42.
Mano nuomone, Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalies tekstas vokiečių kalba („sind <…> zu übermitteln“; lietuvių k. „<…> perduodama <…>“,) veikiau reiškia tai, kad pranešimas turi būti gautas per nustatytą laikotarpį, nes perdavimo procedūra prasideda išsiuntimu ir baigiasi tik gavus informaciją. Tas pats pasakytina apie formuluotes „informuoti“ arba „pranešti“, kaip jos vartojamos tekste prancūzų („sont communiquées“), italų („sono comunicate“), ispanų („se comunicará“) ir nyderlandų („worden meegedeelt“) kalbomis.
43.
Vis dėlto reikėtų pripažinti, kad šios sąvokos yra bendro pobūdžio, todėl gali būti interpretuojamos įvairiai (
15
). Tai taip pat matyti iš Sprendimo Borgmann, kuriame Teisingumo Teismas išreiškė nuomonę, jog „<…> labiau tikėtina, kad formuluotės „perduoti“ arba „pranešti“ reiškia tai, kad duomenys turi būti išsiųsti iki pasibaigiant nustatytam terminui“, tačiau savo išaiškinime Teisingumo Teismas neapsiribojo vien teksto analize (
16
).
44.
Kontekstas, kuriame Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalyje vartojamas žodis „perduoti“, nesukuria daugiau aiškumo. Viena vertus, konkretus gavėjo paminėjimas („<…> kompetentingai institucijai perduodama <…>“) gali būti vertinamas kaip ženklas, kad pranešimas turi pasiekti instituciją (
17
). Kita vertus, formuluotę „ne vėliau kaip per 15 dienų nuo“ galima suprasti kaip nuorodą, reiškiančią, jog penkioliktą dieną taip pat dar turi būti galima sėkmingai perduoti informaciją. Be to, šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, pavyzdžiui, tekstas portugalų kalba („no prazo de 15 dias“, t. y. per 15 dienų) suformuluotas kitaip, o Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalyje nėra nustatyta, kad pranešimas turi būti siunčiamas paštu. Priešingai, informacija gali būti teikiama internetu arba telefonu, kaip matyti, pavyzdžiui, iš Austrijos nutarimo dėl galvijų identifikavimo ir registravimo 6 straipsnio 5 dalies.
45.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia konstatuoti, kad skirtingos kalbinės versijos neleidžia daryti neabejotinos išvados. Todėl, siekiant užtikrinti vienodą Sąjungos teisės aiškinimą ir taikymą, nagrinėjamą nuostatą reikia vertinti atsižvelgiant į bendrą sistemą ir teisės aktu, kurio dalis ji yra, siekiamą tikslą (
18
).
2. Dėl teisės nuostatos konteksto
46.
Dėl teisės nuostatos konteksto reikia pažymėti, kad Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalis grindžiama Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalies antra įtrauka.
47.
Tiesa, šios nuostatos žodžiai „[kiekvienas gyvulių turėtojas] kompetentingą instituciją <…> informuoja“ taip pat nėra vienareikšmiai (
19
). Vis dėlto iš konteksto aišku, kad nustatytas 15 dienų laikotarpis yra specifinė Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalies antros įtraukos pirmame sakinyje nurodytos taisyklės išimtis. Pagal šią taisyklę apie gyvulių judėjimus turi būti pranešama per maždaug 3–7 dienas. Tai reiškia, kad Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti siaurai, vadovaujantis bendruoju principu, kad išimtys turi būti aiškinamos griežtai (
20
).
48.
Be to, toks kontekstas taip pat reiškia, kad sąlygos, kuriomis terminas laikomas nepraleistu pagal Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį ir pagal Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalį, turi būti aiškinamos vienodai. Tačiau vadovaujantis pranešimo išsiuntimo data būtų pažeidžiama valstybėms narėms suteikta teisė nustatyti maksimalų laikotarpį nuo trijų iki septynių dienų. Skirtinga pristatymo paštu trukmė faktiškai neutralizuotų valstybių narių galimybes daryti įtaką. O jeigu būtų vadovaujamasi pranešimo gavimo data, valstybės narės iš tikrųjų privalėtų naudotis savo diskrecija. Austrijos nutarimo dėl galvijų identifikavimo ir registravimo 6 straipsnio 5 dalies, pagal kurią informacija, kuriai pateikti taikomas toks trumpas laikotarpis, gali būti teikiama ne tik paštu, bet ir internetu arba telefonu, pavyzdys rodo, kad tokiu atveju gyvulių turėtojams tikrai įmanoma nepraleisti termino.
49.
Be to, pirminėje Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalies redakcijoje buvo reikalaujama, kad pranešimas būtų gautas per nustatytą terminą. Kadangi informacija turėjo būti „įvedama į nacionalinę duomenų bazę ne vėliau kaip per septynias dienas nuo gyvulių perkėlimo į ganyklą dienos“, logiška, kad informacija turėjo būti gauta iki šio laikotarpio pabaigos. Priešingai, nei teigia Komisija, manau, jog nepriimtinas a contrario argumentas, kad išbraukti žodžiai „įvedama į duomenų bazę“ reiškia, jog dabar pakanka išsiųsti pranešimą per 15 dienų laikotarpį.
50.
Pirma, nėra jokių požymių, rodančių, kad Sprendimu 2010/300 buvo siekiama pakeisti sąlygas, kuriomis terminas laikomas nepraleistu. Sprendimo 2010/300 konstatuojamosiose dalyse pakeitimas grindžiamas tik argumentu, kad „<…> Sprendime 2001/672/EB nustatyti laikotarpiai turėtų būti pakeisti <…>“ (
21
).
51.
Antra, nuostatos teksto keitimą galima paaiškinti tuo, kad Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalis taip suderinama su Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalies antros įtraukos tekstu ir joje aiškiai suformuluojama gyvulių turėtojų pareiga.
52.
Trečia, jeigu būtų vadovaujamasi pranešimo išsiuntimo data, pirminis laikotarpis ne tik taptų daugiau nei dvigubai ilgesnis, bet ir dar prasitęstų X veiksniu – pristatymo paštu laikotarpiu. Kaip rodo nagrinėjama byla, pristatymas paštu gali užtrukti gana ilgai (išsiųsta 2011 m. birželio 30 d., gauta liepos 7 d.). Tai reiškia, kad terminas gerokai pailgėtų ir kiekvienu atveju skirtųsi. Tai ne tik prieštarauja reikalavimui siaurai aiškinti išimtis, bet ir kelia teisinį netikrumą ir grėsmę nacionalinių galvijų duomenų bazių aktualumui. Mano nuomone, teisės aktų leidėjo valia priimti tokią palankią teisės normą turėjo atsispindėti nuostatos tekste ar bent Sprendimo 2010/300 konstatuojamosiose dalyse.
53.
Taigi iš Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalies konteksto galima spręsti, kad pranešimą, kaip ir buvo numatyta, kompetentinga institucija turi gauti per nustatytą terminą.
3. Dėl teisės aktu siekiamo tikslo
54.
Tokį aiškinimą patvirtina Sprendimo 2001/672 ir Reglamento Nr. 1760/2000 tikslai.
55.
Reglamento Nr. 1760/2000 7 konstatuojamojoje dalyje numatyta, kad registravimo ir identifikavimo sistema siekiama „padidinti žmonių pasitikėjimą jautienos bei jos produktų kokybe, išlaikyti aukštesnį žmonių sveikatos apsaugos lygį ir sustiprinti ilgalaikį jautienos rinkos stabilumą“. Atitinkamai Sprendimo 2001/672 nuostatomis pagal jo 3 konstatuojamąją dalį siekiama užtikrinti, kad „bet kuriuo metu (
22
) būtų galima žinoti bet kurio galvijo buvimo vietą“. Šiais tikslais taip pat turi būti grindžiamas sąlygų, kuriomis terminas laikomas nepraleistu, aiškinimas.
56.
Tai būtų galima laikyti argumentu, kodėl reikėtų vadovautis pranešimo gavimo data, nes nacionalinių duomenų bazių aktualumas gali labai skirtis, priklausomai nuo to, ar kompetentinga institucija buvo informuota apie gyvulių perkėlimą ne vėliau kaip per 15 dienų, ar per ilgesnį laikotarpį, konkrečiu atveju užtrukus pristatymui paštu.
57.
Priešingai, nei mano Komisija, nemanau, jog gyvulių turėtojams taip nepagrįstai užkraunama nepriimtina rizika, kad pranešimas nebus gautas laiku. Atsižvelgiant į tai, kokią reikšmę nacionalinių registrų aktualumas turi visuomenės sveikatos apsaugai, jautienos rinkos skaidrumui ir stabilumui, nėra nepagrįsta tikėtis, jog gyvulių turėtojai išsiųs būtiną informaciją paštu arba kitu būdu pakankamai anksti, kad ją gautų institucija per nustatytą laikotarpį. Pranešimą galima teikti nuo perkėlimo į ganyklas momento. Jei gyvulių turėtojas vėluoja išsiųsti pranešimą paštu ir tampa neaišku, ar pranešimas laiku pasieks instituciją, iš jo bent jau galima tikėtis, kad informacija institucijai bus pateikta internetu. Tokia galimybė aiškiai nurodyta Austrijos nutarimo dėl galvijų identifikavimo ir registravimo 6 straipsnio 5 dalyje. Be to, į ypatingas aplinkybes, lemiančias termino praleidimą, atsižvelgta nuostatose dėl teisinių pasekmių (
23
). Dėl nurodytų priežasčių taip pat nemanau, jog pagal nediskriminavimo principą reikėtų vadovautis pranešimo išsiuntimo data (
24
).
58.
Šiuo atžvilgiu nagrinėjamą pranešimo apie gyvulių perkėlimą laikotarpį taip pat reikia skirti nuo byloje Borgmann nagrinėto pranešimo apie pieno kiekį termino, kuris yra ne vėliau kaip kiekvienų metų gegužės 15 d. (
25
). Šio pranešimo tikslas yra užtikrinti, kad būtų laiku apskaičiuotas ir skirtas papildomas pieno mokestis, siekiant sumokėti jį iki rugsėjo 1 d. Tai, kad nustatant, ar laikytasi pranešimo pateikimo termino, svarbi jo išsiuntimo data, nekelia grėsmės šiam tikslui. Tačiau laiku pranešti apie gyvulių judėjimus reikalaujama, kaip matyti iš Sprendimo 2001/672 3 konstatuojamosios dalies, tam, kad „bet kuriuo metu būtų galima žinoti bet kurio galvijo buvimo vietą“, ir, kaip pažymėjo Teisingumo Teismas, tam, kad galvijų identifikavimo ir registravimo sistema „veiksmingai ir patikimai veiktų bet kuriuo momentu, kad kompetentingos valdžios institucijos kuo greičiau galėtų nustatyti gyvulio kilmę epizootinių ligų atveju ir nedelsiant imtis būtinų priemonių, kad būtų išvengta bet kokios grėsmės visuomenės sveikatai“ (
26
).
59.
Be to, Sprendimo 2010/300 5 konstatuojamoje dalyje išdėstyta, ko iš tikrųjų buvo siekiama keičiant Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį. Šiuo pakeitimu atsižvelgta į tai, kad „gyvuliai, kurie iš skirtingų ūkių perkeliami į tą pačią vasaros ganyklą kalnuose, <…> atvežami per ilgesnį nei 7 dienų laikotarpį“. Todėl nustatyti laikotarpiai, siekiant sumažinti „nereikalingą administracinę naštą“, „turė[jo] būti pakeisti“. Nereikalinga administracinė našta pagal anksčiau galiojusius teisės aktus galėjo atsirasti, kai gyvulių turėtojas, kuris nespėdavo perkelti savo gyvulių iš įvairių ūkių ganyklų į tą pačią vasaros ganyklą per septynias dienas, negalėdavo viename pranešime pranešti apie visų gyvulių perkėlimą. Kadangi pranešimo apie gyvulio perkėlimą laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo šio gyvulio perkėlimo dienos, tokiu atveju minėtas laikotarpis paskutinio gyvulio perkėlimo dieną jau būtų pasibaigęs.
60.
Pailginus laikotarpį iki 15 dienų turėjo būti išvengta nereikalingos administracinės naštos, tenkančios gyvulių turėtojams ir institucijai dėl kelių vienu metu pateiktų pranešimų. Tačiau nebūtina vadovautis pranešimo išsiuntimo diena siekiant šio tikslo. Kaip jau minėta, nei pagal Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį, nei pagal Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnį nereikalaujama pateikti pranešimo paštu. Priešingai, suteikiama galimybė teikti informaciją internetu arba telefonu (
27
). Tačiau net ir tuo atveju, jei gyvulių turėtojas nutartų siųsti pranešimą paštu, 15 dienų laikotarpį reikia apskaičiuoti taip, kad pristatyti paštu liktų pakankamai laiko.
4. Tarpinė išvada
61.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Sprendimo 2001/67 2 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad pranešimą apie perkėlimą į vasaros ganyklas kompetentinga institucija turi gauti ne vėliau kaip per 15 dienų nuo gyvulių perkėlimo į vasaros ganyklas dienos. Todėl pagal Sąjungos teisę nedraudžiama tai numatanti nacionalinės teisės nuostata.
62.
Todėl į pirmąjį klausimą reikia atsakyti taip:
Pagal Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį, iš dalies pakeistą Sprendimu 2010/300, nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kurioje numatyta, kad nustatant, ar laikytasi pranešimo apie perkėlimą į vasaros ganyklas termino, reikšminga yra atitinkamo pranešimo gavimo diena.
B.
Dėl tinkamumo gauti priemokas už karves žindenes, apie kurių perkėlimą į vasaros ganyklą pranešta pavėluotai (antrasis klausimas)
63.
Į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo antrąjį klausimą reikia atsakyti tik tuo atveju, jei būtų laikomasi pasiūlymo dėl atsakymo į pirmąjį prejudicinį klausimą.
64.
Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės teiraujasi, ar gyvuliai tokiu atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antrą pastraipą atitinka reikalavimus išmokai skirti, nors apie jų perkėlimą į vasaros ganyklas pranešta pavėluotai, kaip tai suprantama pagal Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalį.
65.
Kadangi Komisija ir prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja, ar vėlavimas pranešti apie perkėlimą į vasaros ganyklas pagal Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio pirmą pastraipą apskritai reiškia tinkamumo gauti priemoką praradimą, pirmiausia būtina išnagrinėti šį aspektą (žr. 1 skirsnį). Jei vėlavimas pranešti nedaro įtakos tinkamumui gauti priemoką, nekyla klausimo dėl Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antros pastraipos taikymo (žr. 2 skirsnį). Tuo atveju, jei vėlavimas pateikti pranešimą iš esmės reiškia priemokos netekimą ir nėra taikoma išimtis, būtina apsvarstyti, ar toks rezultatas neprieštarauja proporcingumo principui (žr. 3 skirsnį).
1. Dėl Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio pirmos pastraipos taikymo
66.
Gyvulių turėtojas, nesilaikydamas Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalyje nustatyto termino, pažeidžia savo pareigą laiku teikti pranešimus pagal Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką. Tokio pažeidimo pasekmės nereglamentuojamos nei Sprendime 2001/672, nei Reglamente Nr. 1760/2000. Tiesa, Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio pirmoje pastraipoje numatyta, kad siekiant gauti išmokas pagal šį skirsnį gyvuliai identifikuojami ir registruojami pagal Reglamentą Nr. 1760/2000.
67.
Iš šio straipsnio formuluotės aiškiai matyti, kad priemokos skyrimas siejamas su tuo, ar atitinkamų gyvulių laikytojai laikėsi Sąjungos taisyklių, taikytinų galvijams identifikuoti ir registruoti (
28
). 7 straipsnis yra viena iš Reglamento Nr. 1760/2000 I antraštinės dalies „Galvijų identifikavimas ir registravimas“ nuostatų. Be to, iš šioje antraštinėje dalyje esančio 3 straipsnio taip pat matyti, kad galvijų identifikavimo ir registravimo sistemą pirmiausia sudaro kompiuterinė duomenų bazė. Ji susideda iš informacijos, kurią gyvulių turėtojai privalo pateikti tam tikrai institucijai pagal 7 straipsnį.
68.
Todėl kyla klausimas, ar vien pavėluotas informacijos pateikimas reiškia, kad atitinkamas galvijas laikytinas neregistruotu.
69.
Tai pirmiausia patvirtina Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnis, kuriame nustatyti privalomi pranešimo laikotarpiai, tiksliai apibrėžtos ir apribotos galimybės numatyti ilgesnį laikotarpį (
29
). Nors šis laikotarpis Sprendime 2001/672, iš dalies pakeistame Sprendimu 2010/300, pratęsiamas iki 15 dienų, tačiau jo formuluotė taip pat imperatyvi. Šioje nuostatoje numatoma, kad informacija „perduodama ne vėliau kaip per 15 dienų nuo gyvulių perkėlimo <…> dienos“. Be to, tiksli informacija apie šiuos būdus taptų nesvarbi, jeigu gyvulių laikytojai galėtų nesilaikyti šio termino (
30
).
70.
Tokią išvadą taip pat patvirtina Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antra pastraipa. Pagal šią nuostatą „vis dėlto taip pat“ laikoma, kad gyvulys atitinka reikalavimus išmokai skirti, jei gyvulio laikymo pirmą dieną kompetentingai institucijai pateikiama numatyta informacija. Iš to galima daryti išvadą, kad galvijas iš esmės atitinka reikalavimus išmokai skirti pagal Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio pirmą pastraipą tik tuo atveju, jeigu reikiami duomenys buvo pateikti kitu metu, t. y. tuo, kuris yra numatytas Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnyje. Kitokia išvada, pagal kurią pranešimo momentas neturėtų reikšmės tinkamumui gauti priemoką, nėra įtikinama, nes tokiu atveju pranešti būtų galima bet kuriuo metu. 117 straipsnio antra pastraipa taptų perteklinė.
71.
Tokį aiškinimą patvirtina Sprendimo 2001/672 ir Reglamento Nr. 1760/2000 tikslai, nurodyti šios išvados 56 punkte. Norint pasiekti šiuos tikslus, identifikavimo ir registravimo sistema, kaip konstatavo Teisingumo Teismas, turi veiksmingai ir patikimai veikti bet kuriuo momentu, kad būtų galima veiksmingai atsekti gyvulius, pavyzdžiui, gyvūnų ligos protrūkio atveju (
31
). Tačiau tai neįmanoma, jei gyvulių laikytojas per nurodytą laikotarpį nepateikia informacijos apie laikomų gyvulių perkėlimą, kad ji būtų įvesta į kompiuterinę duomenų bazę. Jei tinkamumas gauti priemoką pagal Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnį nepriklausytų nuo termino laikymosi, gyvulių turėtojai neturėtų finansinės paskatos įvykdyti savo įsipareigojimus per nustatytą laikotarpį (
32
).
72.
Šį aiškinimą taip pat patvirtina Reglamentas Nr. 1122/2009, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 73/2009. Pagal to reglamento 63 straipsnio 3 dalį parama apskaičiuojama atsižvelgiant ne į paramos paraiškoje nurodytą, o į vykdant patikrinimą „nustatytą“ gyvulių skaičių. Pagal šio straipsnio 4 dalies b punkto antrą sakinį išaiškinus identifikavimo ir registravimo sistemos nuostatų pažeidimą iš esmės laikoma, kad gyvuliai yra nenustatyti. Šios taisyklės išimtys numatytos minėto reglamento 63 straipsnyje ir susijusios tik su akivaizdžių klaidų taisymu (
33
) ir ausies įsago pametimu (
34
). Sušvelninimas dėl klaidingų įrašų registre arba gyvulių pasuose matomas iš to, kad atitinkamas gyvulys laikomas nenustatytu tik kai padaromas antras pažeidimas per dvejus metus (
35
). Be to, Reglamento Nr. 1122/2009 75 straipsnio 1 dalyje numatyta išimtis taikoma atvejams, kai ūkininkas neįstengia laikytis savo įsipareigojimų dėl force majeure ar išskirtinių aplinkybių. Taigi pranešimo termino nepaisymo pasekmės ypatingais atvejais gali būti sušvelnintos teisinių padarinių aspektu. Visais kitais atvejais, įskaitant nagrinėjamąjį, laikoma, kad gyvuliai nėra nustatyti. Todėl nustatant apskaičiavimo pagrindą į juos neatsižvelgiama. Vadinasi, išmokos už šiuos gyvulius neskiriamos.
73.
Galiausiai išvada, patvirtinanti, kad pavėluotas pranešimas apie perkėlimą į ganyklas iš esmės reiškia priemokos už karves žindenes netekimą, atitiktų Teisingumo Teismo jurisprudenciją, suformuotą Sprendime Maatschap Schonewille‑Prins (
36
). Teisingumo Teismas šiame sprendime dėl skerdimo priemokos nusprendė, kad pažeidus pareigą pranešti duomenis pagal Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką priemoka neskiriama (
37
).
74.
Komisijos prieštaravimai dėl šios jurisprudencijos taikymo nėra įtikinami dėl toliau nurodytų priežasčių.
75.
Pirma, reikėtų pažymėti, kad nėra svarbu, jog minėtoje byloje nagrinėtas skerdimo priemokų, o šioje byloje – priemokų už karves žindenes klausimas. Taip yra todėl, kad nurodytas Teisingumo Teismo sprendimas grindžiamas Reglamento Nr. 1254/1999 (
38
) 21 straipsnio tekstu (
39
). Šioje beveik identiškoje Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio pirmai pastraipai nuostatoje numatyta, kad tinkamumas gauti priemoką priklauso nuo šiuo metu galiojančio Reglamento Nr. 1760/2000 reikalavimų laikymosi (
40
). Be to, ši minėtų nuostatų sąlyga nėra nustatoma būtent skerdimo priemokoms ar priemokoms už karves žindenes – priešingai, tai yra bendro pobūdžio taisyklės, taikomos visoms kiekvieno atitinkamo skirsnio išmokoms. Tai apima ir priemokas už karves žindenes, ir skerdimo priemokas (
41
).
76.
Taip pat reikia atmesti argumentą, kad šiuo atveju išvada turėtų būti kitokia, nes pranešimai apie perkėlimą į ganyklas, skirtingai nuo pranešimų apie „gyvulių judėjimus ūkyje“, yra ne esminio, o tik laikino pobūdžio informacija apie gyvulių skaičių ir turi mažesnę reikšmę skerdimui ir tiesioginiam vartojimui.
77.
Pirma, Sprendimas Maatschap Schonewille‑Prins buvo susijęs ne su pavėluotu pranešimu apie galvijo skerdimą, o su pavėluotu pranešimu apie gyvulio atvežimą į skerdyklą (
42
). Šis aspektas galėjo būti nereikšmingas Teisingumo Teismui, nes minėtas pranešimas, kaip ir pranešimas apie perkėlimą į vasaros ganyklas, nėra tiesioginė pirminė galvijienos vartojimo grandis.
78.
Antra, nagrinėjamas argumentas grindžiamas neteisinga prielaida, kad perkėlimas į vasaros ganyklas yra ne „gyvulių judėjimas ūkyje“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio 1 dalies antros įtraukos pirmą sakinį. Kaip matyti iš Reglamento Nr. 1760/2000 2 straipsnio antros įtraukos, „ūkiu“ turi būti laikoma įmonė arba statinys, kuriame dažniausiai yra laikomi gyvuliai. Todėl perkėlimas į vasaros ganyklas yra tam tikras judėjimo porūšis, bet ne šios sąvokos ekvivalentas. Taigi Reglamento Nr. 1760/2000 7 straipsnio formuluotėje nėra jokių nuorodų dėl teisinių termino nesilaikymo pasekmių diferencijavimo. Tas pats pasakytina ir apie Sprendimą 2001/672.
79.
Trečia, skirstymas pagal pranešimo termino pobūdį taip pat neįtikina atsižvelgiant į šios išvados 55 ir 71 punktuose nurodytus tikslus, kurių siekiama Sprendimu 2001/672 ir Reglamentu Nr. 1760/2000. Kadangi užkrečiamosios gyvūnų ligos protrūkis gali prasidėti ir vasaros ganykloje, ir ūkyje, apie perkėlimą į vasaros ganyklas taip pat turi būti pranešama kiek įmanoma greičiau.
80.
Apibendrinant konstatuotina, kad pavėluotas pranešimas apie perkėlimą į vasaros ganyklas reiškia, jog atitinkami gyvuliai, remiantis Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio pirma pastraipa, nėra registruoti pagal Reglamentą Nr. 1760/2000, vadinasi, neatitinka reikalavimų išmokai skirti.
2. Dėl Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antros pastraipos taikymo
81.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antra pastraipa tokiu atveju, kaip nagrinėjamas, reiškia, kad gyvuliai pritaikius išimtį vis dėlto atitinka reikalavimus išmokai skirti. Tai būtų įmanoma su sąlyga, jei reikalaujami duomenys būtų pateikti kompetentingai institucijai pirmą atitinkamo gyvulio laikymo laikotarpio dieną.
82.
„Gyvulių laikymo laikotarpis“ – tai laikotarpis, kurį gyvulys, už kurį prašoma paramos, turi būti laikomas ūkyje (
43
). Pagal Reglamento Nr. 73/2009 111 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą priemoka už karves žindenes mokama, jei gyvulių laikymo laikotarpis trunka šešis mėnesius „nuo tos dienos, kurią buvo pateikta paraiška“. Paraiškos pateikimo dienos nustatytos Austrijos nutarimo dėl tiesioginių išmokų vykdant bendrą žemės ūkio politiką 13 straipsnio 1 dalyje: sausio 1 d., kovo 16 d. ir balandžio 10 d. (
44
). Vadinasi, pirma gyvulių laikymo laikotarpio diena pagal šio reglamento 13 straipsnio 2 dalį yra atitinkamų metų sausio 2 d., kovo 17 d. ir balandžio 11 d. (tai taikoma karvėms žindenėms, atsiradusioms ūkyje po sausio 1 d. arba kovo 16 d.) (
45
).
83.
Kadangi galvijai buvo perkelti 2011 m. birželio 17 d., tai yra įvykis, vėlesnis už paskutinę galimą gyvulių laikymo laikotarpio pradžios dieną (balandžio 11 d.). Vadinasi, privalomi duomenys buvo pateikti kompetentingai institucijai ne pirmą atitinkamo gyvulio laikymo laikotarpio dieną. Aplinkybė, kad tokiu atveju, koks nagrinėjamas šioje byloje, laiku pateikti informacijos buvo neįmanoma, pabrėžia Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antros pastraipos išimtinį pobūdį. Tik tais atvejais, kai gyvulių laikytojas registruoja naują gyvulį nacionalinėje duomenų bazėje prieš prasidedant vėliausiam galimam laikymo laikotarpiui, jam turi būti užtikrinama galimybė gauti išmoką nepaisant to, kad ankstesnis savininkas pažeidė savo pareigą registruoti.
84.
Taigi pritariu Austrijos Respublikos nuomonei, kad Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antros pastraipos nuostatos netaikomos tokiais atvejais, koks nagrinėjamas šioje byloje.
3. Dėl Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio proporcingumo
85.
Galiausiai kyla klausimas, ar Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnis atitinka proporcingumo principą, jei remiantis šiuo straipsniu dėl pavėluoto pranešimo apie perkėlimą į vasaros ganyklas netenkama priemokos už karves žindenes.
86.
Kadangi Sąjungos teisės aktų leidėjas žemės ūkio srityje turi plačią diskreciją, atitinkančią politinę atsakomybę, kurią jam suteikia SESV 40–43 straipsniai, Teisingumo Teismo vykdoma proporcingumo kontrolė apsiriboja vertinimu, ar Sąjungos teisės aktų leidėjas akivaizdžiai neviršijo savo diskrecijos (
46
).
87.
Šiuo klausimu pirmiausia konstatuotina, kad jeigu Sąjungos teisės aktų leidėjas, kaip Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio pirmoje pastraipoje, nustato paramos suteikimo sąlygas, teisės netekimas, atsirandantis dėl šių sąlygų nesilaikymo, yra ne sankcija, o paprasčiausia įstatyme numatytų reikalavimų nesilaikymo pasekmė (
47
).
88.
Tai, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas, kaip Reglamento Nr. 1122/2009 23 straipsnio 1 dalyje, nustato, jog skiriama suma dėl pavėluoto paraiškos gauti priemoką pateikimo tik sumažinama, rodo ne bendrą principą, o teisės aktų leidėjo sąmoningą pasirinkimą tam tikro nustatyto termino išimties tvarka nelaikyti pagrindine sąlyga (
48
).
89.
Tačiau, kaip pirmiausia matyti iš šios išvados 69 ir 71 punktų, pareiga laikytis Sprendimo 2001/672 2 straipsnio 4 dalyje numatyto informacijos pateikimo termino yra ypač svarbi siekiant identifikavimo ir registravimo sistemos tikslų. Be to, kaip nurodyta šios išvados 73 punkte, taip pat numatytos išimtys, kai susiklosto ypatingos aplinkybės, pavyzdžiui, force majeure atveju.
90.
Todėl teisės aktų leidėjas akivaizdžiai neviršijo savo diskrecijos (
49
). Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnis nepažeidžia proporcingumo principo.
4. Tarpinė išvada
91.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į antrąjį prejudicinį klausimą reikia atsakyti taip:
Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ši nuostata nereiškia, jog gyvuliai atitinka reikalavimus išmokai skirti, nepaisant to, kad apie jų perkėlimą į vasaros ganyklas pranešta per vėlai, kai gyvulių laikymo laikotarpis jau buvo prasidėjęs.
C.
Dėl sankcijų (trečiasis klausimas)
92.
Jei Teisingumo Teismas pritartų mano pasiūlytam atsakymui į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus, į trečiąjį klausimą atsakyti nereikėtų. Atsakyti į šį klausimą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo tuo atveju, jei, nors pranešimas apie perkėlimą į vasaros ganyklas būtų laikomas pavėluotu, tai vis dėlto neatimtų teisės į priemoką už karves žindenes.
93.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės teiraujasi, ar tokiu atveju už vėlavimą pranešti turėtų būti taikomos sankcijos. Iš trečiojo prejudicinio klausimo motyvų matyti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas šiuo klausimu remiasi išmokų sumažinimu ir neskyrimu pagal Reglamento Nr. 73/2009 21 ir 23 straipsnius ir pagal Reglamento Nr. 1122/2009 23 straipsnį.
94.
Į šį klausimą reikia atsakyti neigiamai. Tiesa, nurodytose reglamentų Nr. 73/2009 ir 1122/2009 nuostatose numatomos atitinkamos sankcijos ūkininkams už pavėluotą paramos paraiškos pateikimą (
50
), tinkamumo kriterijų neatitikimą (
51
) ir „kompleksinio paramos susiejimo taisyklių“ nesilaikymą (
52
). Vis dėlto pagal Reglamento Nr. 1122/2009 74 straipsnio 1 dalį ir 73 straipsnio 1 dalį numatytas paramos sumažinimas arba jos neskyrimas netaikomi, jei ūkininkas pateikė iš esmės teisingą informaciją. Kadangi prašyme priimti prejudicinį sprendimą nėra duomenų, rodančių, kad pavėluotai pateikta informacija yra neteisinga, pagal šias nuostatas sankcijos už pavėluotą pranešimą apie perkėlimą į vasaros ganyklas netaikytinos.
95.
Dėl šios priežasties į trečiąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad tuo atveju, jei pavėlavus pranešti apie perkėlimą į vasaros ganyklas pagal Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio antrą pastraipą neprarandama teisės į išmoką, išmokų sumažinimas ir neskyrimas pagal Reglamento Nr. 73/2009 21 straipsnį, Reglamento Nr. 1122/2009 65 straipsnį, Reglamento Nr. 73/2009 23 straipsnį, Reglamento Nr. 1122/2009 70–72 straipsnius ir Reglamento Nr. 1122/2009 23 straipsnį netaikomi, jei pavėluotai pateikta informacija yra iš esmės teisinga.
V. Išvada
96.
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui į Verwaltungsgerichtshof (Aukščiausiasis administracinis teismas, Austrija) pateiktus prejudicinius klausimus atsakyti taip:
1.
Pagal Sprendimo 2001/672/EB su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/300/ES, 2 straipsnio 4 dalį nedraudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kurioje numatyta, kad nustatant, ar laikytasi pranešimo apie perkėlimą į vasaros ganyklas termino, reikšminga yra atitinkamo pranešimo gavimo diena.
2.
Reglamento (EB) Nr. 73/2009 117 straipsnio antra pastraipa neturi būti suprantama taip, jog gyvuliai atitinka reikalavimus išmokai skirti, nepaisant to, kad apie jų perkėlimą į vasaros ganyklas pranešta per vėlai, kai gyvulių laikymo laikotarpis jau buvo prasidėjęs.
(
1
)	Originalo kalba: vokiečių.
(
2
)	2000 m. liepos 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1760/2000, nustatantis galvijų identifikavimo bei registravimo sistemą, reglamentuojantis jautienos bei jos produktų ženklinimą ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 820/97 (OL L 204, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 30 t., p. 248), iš dalies pakeistas 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006 (OL L 363, 2006, p. 1).
(
3
)	2001 m. rugpjūčio 20 d. Komisijos sprendimas, pateikiantis specialias taisykles, taikomas galvijų, perkeltų į vasaros ganyklas kalnuose, judėjimui (OL L 235, 2001, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 33 t., p. 341).
(
4
)	2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantis [r]eglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 (OL L 30, 2009, p. 16, klaidų ištaisymai OL L 43, 2010, p. 7, ir OL L 130, 2013, p. 60), iš dalies pakeistas 2011 m. rugpjūčio 5 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 785/2011 (OL L 203, 2011, p. 10).
(
5
)	2009 m. spalio 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1121/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV ir V antraštinėse dalyse numatytų paramos ūkininkams schemų taikymo taisyklės (OL L 316, 2009, p. 27), su pakeitimais, padarytais 2011 m. gruodžio 21 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1368/2011 (OL L 341, 2011, p. 33).
(
6
)	2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1122/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą (OL L 316, 2009, p. 65), su pakeitimais, padarytais 2011 m. gruodžio 21 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1368/2011 (OL L 341, 2011, p. 33).
(
7
)	Verordnung des Bundesministers für Land‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über Direktzahlungen im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik (Federalinio žemės ir miškų ūkio, aplinkos ir vandens ūkio ministro nutarimas dėl tiesioginių išmokų vykdant bendrą žemės ūkio politiką) (BGBl II Nr. 491/2009).
(
8
)	Verordnung des Bundesministers für Land‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über die Kennzeichnung und Registrierung von Rindern (Federalinio žemės ir miškų ūkio, aplinkos ir vandens ūkio ministro nutarimas dėl galvijų identifikavimo ir registravimo), BGBl II Nr. 201/2008, su pakeitimais, padarytais BGBl II Nr. 66/2010.
(
9
)	Pirmiausia žr. Reglamento Nr. 1760/2000 7 konstatuojamąją dalį.
(
10
)	Žr. Sprendimo 2001/672 3 konstatuojamąją dalį ir 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 41 punktą.
(
11
)	Kadangi nėra atskirų specialiųjų nuostatų, tai matyti iš 1971 m. birželio 3 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71, nustatančio terminams, datoms ir laikotarpiams taikytinas taisykles (OL L 124, 1971, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 51), 3 straipsnio 1 dalies, 2 dalies b punkto, 3 ir 4 dalių.
(
12
)	Pagal šio straipsnio 2 dalį būtina pranešti ganyklos registracijos kodą ir kiekvieno galvijo individualų identifikacijos numerį, kilmės ūkio identifikacijos numerį, atvežimo į ganyklą datą ir numatomą išvežimo iš ganyklos datą.
(
13
)	Žr. 2004 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Toeters ir Verberk, C‑171/03, EU:C:2004:714, 40 punktą ir generalinio advokato M. Poiares Maduro išvados toje byloje, EU:C:2004:341, 30 punktą.
(
14
)	Žr. 1985 m. kovo 28 d. Sprendimo Komisija / Italija, 272/83, EU:C:1985:147, 27 punktą, mano išvados byloje Skoma‑Lux, C‑161/06, EU:C:2007:525, 55 punktą ir generalinio advokato H. Saugmandsgaard Øe išvados byloje Swiss International Air Lines, C‑272/15, EU:C:2016:573, 32 punktą.
(
15
)	Šiuo klausimu žr. generalinio advokato A. Tizzano išvados byloje Borgmann, C‑1/02, EU:C:2003:393, 44 punktą dėl Reglamento (EB) Nr. 1392/2001 (OL L 187, 2001, p. 19; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 33 t., p. 104) 5 straipsnio 2 dalies teksto vokiečių („übermittelt“), prancūzų („communique“), italų („trasmette“), portugalų („comunicará“) ir ispanų („transmitirá“) kalbomis.
(
16
)	Žr. 2004 m. balandžio 1 d. Sprendimo Borgmann, C‑1/02, EU:C:2004:202, 23–25 punktus.
(
17
)	Šiuo klausimu žr. generalinio advokato L. M. Poiares Maduro išvados byloje Toeters ir Verberk, C‑171/03, EU:C:2004:341, 33 punktą.
(
18
)	Žr. 2017 m. gegužės 17 d. Sprendimo ERGO Poist’ovňa, C‑48/16, EU:C:2017:377, 37 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją, 2000 m. kovo 9 d. Sprendimo EKW ir Wein & Co, C‑437/97, EU:C:2000:110, 42 punktą ir 2004 m. balandžio 1 d. Sprendimo Borgmann, C‑1/02, EU:C:2004:202, 25 punktą.
(
19
)	Taip pat žr. šią formuluotę prancūzų („signale“), anglų („report“), italų („comunica“), ispanų („informar“), portugalų („notificar“) ir nyderlandų („stelt <…> in kennis“) kalbomis.
(
20
)	Žr. 2010 m. balandžio 22 d. Sprendimo Komisija / Jungtinė Karalystė, C‑346/08, EU:C:2010:213, 39 punktą ir 2015 m. vasario 26 d. Sprendimo Wucher Helicopter ir euro‑Aviation Versicherung, C‑6/14, EU:C:2015:122, 24 punktą.
(
21
)	Sprendimo 2010/300 5 konstatuojamoji dalis.
(
22
)	Išskirta mano. Pažymiu, kad frazė „bet kuriuo metu“ yra šios konstatuojamosios dalies versijoje dauguma kalbų. Tai, kad jos nėra versijoje prancūzų k., man atrodo redakcinio pobūdžio klaida.
(
23
)	Žr. šios išvados 73 punkte pateiktus svarstymus dėl Reglamento Nr. 1122/2009 75 straipsnio 1 dalies.
(
24
)	Tačiau šiuo klausimu taip pat žr. generalinio advokato A. Tizzano išvados byloje Borgmann, C‑1/02, EU:C:2003:393, 46 punktą.
(
25
)	2004 m. balandžio 1 d. Sprendimo Borgmann, C‑1/02, EU:C:2004:202, 26–29 punktai.
(
26
)	2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 41 punktas.
(
27
)	Žr. šios išvados 48 ir 57 punktus.
(
28
)	Žr. 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 32 punktą.
(
29
)	Žr. 7 straipsnio 1 dalies įžanginio sakinio pirmą dalį („Kiekvienas gyvulių turėtojas <…>“), antros įtraukos pirmą sakinį („per valstybės narės nustatytą laiką, maždaug 3–7 dienas“) ir laikotarpio įvardijimą kaip „maksimalaus“ antrame sakinyje. Taip pat žr. 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 36 punktą.
(
30
)	Žr. 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 37 punktą.
(
31
)	2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 41 punktas.
(
32
)	Gyvulių laikytojams taip pat nereikėtų baimintis finansinių sankcijų, kaip matyti iš svarstymų dėl trečiojo prejudicinio klausimo šios išvados 92–95 punktuose.
(
33
)	Reglamento Nr. 1122/2009 63 straipsnio 4 dalies antra pastraipa ir 21 straipsnis.
(
34
)	Reglamento Nr. 1122/2009 63 straipsnio 4 dalies a punktas.
(
35
)	Reglamento Nr. 1122/2009 63 straipsnio 4 dalies b punkto pirmas sakinys.
(
36
)	2007 m. gegužės 24 d. Sprendimas Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296.
(
37
)	2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 43 punktas; taip pat žr. generalinio advokato P. Léger išvadą byloje Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2006:466, kurioje buvo siūlomas priešingas sprendimas.
(
38
)	1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (OL L 160, 1999, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 339).
(
39
)	Žr. 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 29–35 punktus.
(
40
)	Reglamento Nr. 1254/1999 21 straipsnio redakcijoje, kuria remiamasi Sprendime Maatschap Schonewille‑Prins, numatyta: „Siekiant gauti tiesiogines išmokas pagal šį skyrių, gyvuliai turi būti identifikuojami ir registruojami pagal Reglamentą Nr. 1760/2000.“
(
41
)	Reglamento Nr. 1254/1999 21 straipsnis yra 1 skyriaus (3–25 straipsniai) dalis. Todėl jis taikomas priemokoms už karves žindenes ir skerdimo priemokoms (6 straipsnis arba 11 straipsnis). Reglamento Nr. 73/2009 117 straipsnio pirma pastraipa taikoma „išmokoms pagal šį skirsnį“, taigi visoms 11 skirsnio išmokoms (108–119 straipsniai). Tai apima ir priemokas už karves žindenes, ir skerdimo priemokas (111 straipsnis arba 116 straipsnis).
(
42
)	Žr. 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C-45/05, EU:C:2007:296, 26 punktą.
(
43
)	Reglamento Nr. 1122/2009 2 straipsnio 21 punktas, Reglamento Nr. 1121/2009 61 straipsnis, Reglamento Nr. 73/2009 111 straipsnio 2 dalies antra pastraipa.
(
44
)	Žr. Reglamento Nr. 1121/2009 62 straipsnio 2 dalį.
(
45
)	Žr. Reglamento Nr. 1121/2009 61 straipsnio 2 dalį.
(
46
)	Žr. 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 46 punktą ir 2013 m. spalio 17 d. Sprendimo Schaible, C‑101/12, EU:C:2013:661, 48 punktą.
(
47
)	2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 47 punktas); šiuo klausimu taip pat žr. 2004 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Toeters ir Verberk, C‑171/03, EU:C:2004:714, 47 punktą.
(
48
)	Šiuo klausimu žr. 2004 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Toeters ir Verberk, C‑171/03, EU:C:2004:714, 49 punktą.
(
49
)	Šiuo klausimu žr. 2007 m. gegužės 24 d. Sprendimo Maatschap Schonewille‑Prins, C‑45/05, EU:C:2007:296, 49–52 punktus.
(
50
)	Reglamento Nr. 1122/2009 23 straipsnis.
(
51
)	Reglamento Nr. 73/2009 21 straipsnis, Reglamento Nr. 1122/2009 65 straipsnis.
(
52
)	Reglamento Nr. 73/2009 23 straipsnis, Reglamento Nr. 1122/2009 70–72 straipsniai.