62016TO0161
BENDROJO TEISMO (pirmoji kolegija) NUTARTIS
2019 m. gegužės 22 d. (
*1
)
„Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija – Vaizdinis prekių ženklas „CMS Italy“ – Ankstesni tarptautiniai vaizdiniai prekių ženklai, vaizduojantys į kairę šuolį darantį kačių šeimos gyvūną – Santykiniai atmetimo pagrindai – Ankstesnių prekių ženklų geras vardas – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis) – Gero vardo įrodymas – Ankstesni EUIPO sprendimai, kuriais konstatuojamas ankstesnių prekių ženklų geras vardas – Atsižvelgimas į šiuos sprendimus – Pareiga motyvuoti – Gero administravimo principas“
Byloje T‑161/16
Puma SE, įsteigta Hercogenaurache (Vokietija), atstovaujama advokato P. González-Bueno Catalán de Ocón,
ieškovė,
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO), atstovaujamą D. Walicka,
atsakovę,
kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis:
Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS), įsteigta Alonte (Italija),
dėl ieškinio, pareikšto dėl 2016 m. sausio 29 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 229/2015-2), susijusio su protesto procedūra tarp Puma ir Costruzione Macchine Speciali (CMS),
BENDRASIS TEISMAS (pirmoji kolegija)
kurį sudaro pirmininkė I. Pelikánová, teisėjai P. Nihoul ir J. Svenningsen (pranešėjas),
kancleris E. Coulon,
susipažinęs su ieškiniu, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2016 m. balandžio 18 d.,
susipažinęs su atsakymu į ieškinį, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2016 m. birželio 30 d.,
atsižvelgdamas į 2016 m. lapkričio 17 d. sprendimą sustabdyti bylos nagrinėjimą,
atsižvelgdamas į 2018 m. liepos 6 d. proceso organizavimo priemonę ir Puma bei EUIPO atsakymus, kuriuos Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2018 m. liepos 23 d.,
atsižvelgdamas į 2019 m. vasario 13 d. proceso organizavimo priemonę ir Puma bei EUIPO atsakymus, kuriuos Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2019 m. vasario 15 d. ir 22 d.,
priima šią
Nutartį (
1
)
Ginčo aplinkybės
1
2012 m. gruodžio 21 d.Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) tarptautinio prekių ženklo Nr. 1150538 registracijos paraiškoje nurodė, kad prašoma pripažinti prekių ženklo galiojimą Europos Sąjungoje nuo 2012 m. gruodžio 14 d.
2
Prekių ženklas, dėl kurio pateiktas toks pripažinimo prašymas, yra šis vaizdinis prekių ženklas:
3
Prekės, kurioms prašyta pripažinti apsaugą, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 7, 11 ir 37 klasėms ir kiekvienos iš šių klasių atveju atitinka šį aprašymą:
–
7 klasė: „Pramoninio naudojimo įranga ir staklės, skirti bet kokios rūšies šilumokaičiams gaminti“,
–
11 klasė: „Šildymo, oro kondicionavimo, šaldymo, šilumos mainų, vėdinimo, garų gamybos, džiovinimo sistemos ir įranga“,
–
37 klasė: „Sistemų, pramoninio naudojimo įrangos ir staklių, skirtų bet kokios rūšies šilumokaičiams gaminti, įrengimas, priežiūra ir taisymas“.
4
Paraiška dėl apsaugos suteikimo buvo paskelbta 2013 m. kovo 8 d.Bendrijos prekių ženklų biuletenyje Nr. 48/2013.
5
2013 m. lapkričio 21 d. ieškovė Puma SE, remdamasi 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1), kuris buvo pakeistas (panaikintas 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1), ypač jo 156 straipsniu (dabar – Reglamento 2017/1001 196 straipsnis), siejamu su jo 41 straipsniu (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 46 straipsnis), pareiškė protestą dėl tarptautinio prekių ženklo Nr. 1150538, kurio registracija galiotų Europos Sąjungoje, kiek tai susiję su šios nutarties 3 punkte nurodytomis prekėmis, registracijos.
6
Protestas buvo grindžiamas šiais tarptautiniais prekių ženklais:
–
tarptautiniu vaizdiniu prekių ženklu Nr. 480105, kurio registracija galioja Austrijoje, Beniliukse, Kroatijoje, Prancūzijoje, Vengrijoje, Italijoje, Portugalijoje, Čekijoje, Rumunijoje, Slovakijoje ir Slovėnijoje, kuris skirtas 18, 25 ir 28 klasių prekėms ir atrodo taip:
–
tarptautiniu vaizdiniu prekių ženklu Nr. 582886, kurio registracija galioja Bulgarijoje, Beniliukse, Čekijoje, Vokietijoje, Estijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Kipre, Latvijoje, Lietuvoje, Vengrijoje, Austrijoje, Lenkijoje, Portugalijoje, Rumunijoje, Slovėnijoje, Slovakijoje, Suomijoje ir Jungtinėje Karalystėje, kuris skirtas, be kita ko, 18, 25 ir 28 klasėms ir atrodo taip:
–
tarptautiniu vaizdiniu prekių ženklu Nr. 593987, kurio registracija galioja Austrijoje, Beniliukse, Bulgarijoje, Kipre, Kroatijoje, Ispanijoje, Estijoje, Suomijoje, Prancūzijoje, Graikijoje, Vengrijoje, Italijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Lenkijoje, Portugalijoje, Jungtinėje Karalystėje, Čekijoje, Rumunijoje, Slovėnijoje ir Slovakijoje, kuris skirtas, be kita ko, 18, 25 ir 28 klasių prekėms ir atrodo taip:
7
Protestas buvo grindžiamas Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalyje (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis) nurodytu pagrindu.
8
2014 m. lapkričio 28 d. Protestų skyrius atmetė protestą, motyvuodamas tuo, kad nebuvo įrodytas ankstesnių prekių ženklų geras vardas.
9
2015 m. sausio 26 d. ieškovė, remdamasi Reglamento Nr. 207/2009 58–64 straipsniais (dabar – Reglamento 2017/1001 66–71 straipsniai), pateikė EUIPO apeliaciją dėl Protestų skyriaus sprendimo.
10
2016 m. sausio 29 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) EUIPO antroji apeliacinė taryba atmetė apeliaciją, motyvuodama tuo, kad ieškovė neįrodė, jog ankstesni prekių ženklai turi gerą vardą. Šiuo klausimu ji nurodė, kad akivaizdu, jog Protestų skyriui pateikti įrodymai nepakankami, nes juose nebuvo jokios konkrečios ir svarbios informacijos dėl ankstesnių prekių ženklų gero vardo, ir kad ji negalėjo atsižvelgti į įrodymus, kurie pirmą kartą pateikti vykstant apeliacinei procedūrai.
(Praleista)
12
Antra, kalbant apie įrodymus, kurie pirmą kartą pateikti Apeliacinei tarybai, ji manė, kad negali į juos atsižvelgti pagal 1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2868/95, skirto įgyvendinti Tarybos reglament[ui] (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 303, 1995, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189) (pakeistas 2018 m. kovo 5 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2018/625, kuriuo papildomas Reglamentas Nr. 2017/1001 ir kuriuo panaikinamas Deleguotasis reglamentas (ES) 2017/1430 (OL L 104, 2018, p. 1)), 50 taisyklės 1 dalies trečią pastraipą, siejamą su Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi (dabar – Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 2 dalis).
13
Šiuo klausimu, pirma, Apeliacinė taryba patvirtino, kad dokumentai, kurie buvo pateikti per Protestų skyriaus nustatytą terminą dokumentams, skirtiems patvirtinti ankstesnių prekių ženklų geram vardui, pateikti, buvo akivaizdžiai nepakankami, be to, jie buvo ir iš dalies nereikšmingi. Taigi, pavėluotai Apeliacinei tarybai pateikti įrodymai buvo ne „papildomi“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalies trečią pastraipą, bet faktiškai pagrindiniai ankstesnių prekių ženklų gero vardo įrodymai, todėl ji neturėjo jokios diskrecijos į juos atsižvelgti. Antra, bet kuriuo atveju visų pirma nustačiusi, kad Reglamento Nr. 2868/95 19 taisyklės 2 dalies c punkte ir 3 dalyje (dabar šias nuostatas atitinka Deleguotojo reglamento 2018/625 7 straipsnio 2 dalies f punktas ir 4 dalis) buvo nurodytas tikslus ir baigtinis įrodymų, kuriuos turi pateikti ieškovė, sąrašas, Apeliacinė taryba nusprendė, kad, esant tokiai situacijai, ji gali naudotis savo diskrecija ribotai ir tik tuo atveju, jei aplinkybės gali pateisinti protestą pareiškusio asmens vėlavimą. Tačiau šis nenurodė jokio teisėto pagrindo šiuo klausimu, o bylos medžiagoje nebuvo nurodytos jokios aplinkybės, kurios galėtų pateisinti jo vėlavimą pateikti prieinamus dokumentus.
Šalių reikalavimai
14
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
priteisti iš EUIPO ir Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) bylinėjimosi išlaidas.
15
EUIPO Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
16
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 132 straipsnį, jeigu Teisingumo Teismas arba Bendrasis Teismas jau yra nusprendęs dėl vieno ar kelių teisės klausimų, tapačių klausimams, keliamiems ieškinio pagrinduose, ir jeigu Bendrasis Teismas konstatuoja, kad faktinės aplinkybės yra nustatytos, pasibaigus rašytinei proceso daliai, teisėjo pranešėjo siūlymu jis gali, išklausęs šalis, motyvuota nutartimi, kurioje pateikiama nuoroda į atitinkamą jurisprudenciją, nuspręsti pripažinti ieškinį akivaizdžiai pagrįstu.
(Praleista)
19
Savo ieškinyje ieškovė iš esmės nurodo du pagrindus. Pirmasis iš šių pagrindų grindžiamas įrodymų nagrinėjimą reglamentuojančių taisyklių, taikomų pateikus protestą, kuris grindžiamas Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalyje nurodytu pagrindu, pažeidimu, o antrasis – teisinio saugumo, vienodo požiūrio ir gero administravimo principų pažeidimu.
20
Pirmajame pagrinde ieškovė kaltina Apeliacinę taryba tuo, kad ši pažeidė įrodymų nagrinėjimą reglamentuojančias taisykles, taikomas pareiškus protestą, grindžiamą Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalyje nurodytu pagrindu, visų pirma šio reglamento 76 straipsnio 1 ir 2 dalis (minėto 76 straipsnio 1 dalis dabar atitinka Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 dalį) ir Reglamento Nr. 2868/95 19 taisyklės 2 dalies c punktą, nes neatsižvelgė į ankstesnių prekių ženklų gerą vardą kaip į visuotinai žinomą faktą ir atsisakė nagrinėti papildomus įrodymus, kuriuos ieškovė pateikė vykstant apeliacinei procedūrai dėl Protestų skyriaus sprendimo, nors, pirma, tie įrodymai papildė svarbius įrodymus, pateiktus per Protestų skyriaus nustatytą terminą, t. y. iš esmės ankstesnius EUIPO sprendimus, kuriuose konstatuotas ankstesnių prekių ženklų geras vardas, ir, antra, ji nurodė priežastį, dėl kurios Apeliacinei tarybai pateikė papildomų įrodymų, t. y. konkrečiai dėl to, kad Protestų skyrius neatsižvelgė į jam pateiktus svarbius įrodymus.
21
Antrajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad Apeliacinė taryba pažeidė teisinio saugumo, vienodo požiūrio ir gero administravimo principus, nes implicitiškai, nenurodydama jokios priežasties, atsisakė atsižvelgti į kelis ankstesnius EUIPO sprendimus, priimtus vykstant kitoms protesto procedūroms, grindžiamoms tų pačių ankstesnių prekių ženklų geru vardu, kiek šiuose sprendimuose, viena vertus, konstatuota, kad šie prekių ženklai turi gerą vardą, ir, kita vertus, kaip įrodymas pripažinta Prancūzijoje atlikto tyrimo ataskaita, pateikta kaip protesto priedas Nr. 1 vykstant skundžiamai protesto procedūrai ir priimta nereikalaujant pateikti jos vertimo į procedūros kalbą.
22
Šiuos du ieškinio pagrindus reikia nagrinėti kartu, visų pirma bendrai analizuojant pirmą antrojo pagrindo argumentų grupę dėl neatsižvelgimo į ankstesnius EUIPO sprendimus, kuriuos nurodė ieškovė, kaip į ankstesnių prekių ženklų gero vardo įrodymą, ir antrą pirmojo pagrindo argumentų grupę dėl neatsižvelgimo į Apeliacinei tarybai pateiktus dokumentus, pridėtus prie dokumento, kuriame nurodyti apeliacijos pagrindai.
23
Šiose argumentų grupėse ieškovė iš esmės nurodo, kad Apeliacinė taryba implicitiškai atsisakė atsižvelgti į kelis ankstesnius EUIPO sprendimus, kuriuose konstatuota, kad ankstesni prekių ženklai turi gerą vardą, ir nepateikė tokį atsisakymą pagrindžiančių motyvų, nors šiais sprendimais kaip ankstesnių prekių ženklų gero vardo įrodymais buvo remtasi per nurodytą protesto procedūrą (tiek Apeliacinėje taryboje, tiek Protestų skyriuje).
24
Be to, kadangi šie ankstesni sprendimai Protestų skyriui pateikti laiku ir buvo svarbūs įrodymai siekiant patvirtinti, kad ankstesni prekių ženklai turi gerą vardą, ir šio skyriaus atsisakymas atsižvelgti į šiuos sprendimus teisiniu požiūriu ieškovę nustebino, Apeliacinė taryba negalėjo, atlikdama vertinimą, kurį ji turi atlikti pagal Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalies trečią pastraipą, siejamą su Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi, teisėtai nuspręsti, kad į papildomus įrodymus, ieškovės pridėtus prie dokumento, kuriame nurodyti apeliacijos pagrindai, nebuvo galima atsižvelgti, nesant pavėluotą jų pateikimą pagrindžiančių aplinkybių.
25
EUIPO ginčija tokių argumentų pagrįstumą.
26
Ji tvirtina, kad protestą pareiškusio asmens pateikta nuoroda į ankstesnius EUIPO padalinių sprendimus, kuriuose konstatuotas ankstesnio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas, geras vardas, negali būti laikoma tokio prekių ženklo gero vardo įrodymu, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalį. Iš tiesų, kaip teisingai nurodė Protestų skyrius, EUIPO sprendimų teisėtumas turi būti vertinamas remiantis Reglamentu Nr. 207/2009, atsižvelgiant į tai, kaip jį aiškina Sąjungos teismas, o ne ankstesniais sprendimais.
27
Be to, EUIPO nurodo, kad Apeliacinė taryba du kartus motyvavo neatsižvelgimą į ieškovės jai pateiktus įrodymus. Pirma, ji nusprendė, kad, atsižvelgiant į akivaizdų per Protestų skyriaus nustatytą terminą pateiktų įrodymų siekiant patvirtinti, kad ankstesni prekių ženklai turi gerą vardą, nepakankamumą prie dokumento, kuriame nurodyti apeliacijos pagrindai, pridėti įrodymai yra ne papildomi įrodymai, o pagrindiniai gero vardo įrodymai, taigi jie buvo nepriimtini pagal Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalies trečią pastraipą, siejamą su Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi. Antra, Apeliacinė taryba nurodė, kad net darant prielaidą, jog pagal šias nuostatas iš jos būtų reikalaujama apsvarstyti, ar reikėtų atsižvelgi į tokius pavėluotai pateiktus pagrindinius įrodymus, savo diskrecija ji turėtų naudotis ribotai, t. y. į tokius įrodymus galima būtų atsižvelgti tik jeigu egzistuotų tokį pavėluotą pateikimą galinčios pateisinti aplinkybės, o nagrinėjamu atveju jų nebuvo, nes atitinkami dokumentai galėjo būti pateikti per Protestų skyriaus nustatytą terminą. Šiuo klausimu ieškovės pateiktas paaiškinimas, t. y. kad ankstesni EUIPO sprendimai, kuriuos ji nurodė Protestų skyriui, būtent buvo gero vardo įrodymas, yra klaidingas, ir klaida dėl šių sprendimų įrodomosios galios negali būti laikoma tinkamu vėlavimo pateikti įrodymus pateisinimu.
28
Galiausiai raštu pateiktame atsakyme į klausimą, užduotą pritaikius 2018 m. liepos 6 d. proceso organizavimo priemonę, EUIPO nurodė, kad Apeliacinė taryba aiškiai įvardijo, jog į Prancūzijoje atlikto tyrimo ataskaitą negali būti atsižvelgta dėl to, kad nepateiktas pagrindinių šios ataskaitos dalių vertimas. Taip ji nesivadovavo vertinimu, kuris buvo atliktas prieš Protestų skyriui priimant sprendimus, kuriais rėmėsi ieškovė, ir aiškiai nurodė jos priimto kitokio sprendimo motyvus.
29
Šiuo klausimu būtina priminti tam tikrus pagrindinius motyvus, kuriuos Teisingumo Teismas nurodė 2018 m. birželio 28 d. Sprendime EUIPO / Puma (C‑564/16 P, EU:C:2018:509) ir kurie pateisina Procedūros reglamento 132 straipsnio taikymą šioje byloje.
30
Iš Reglamento Nr. 2868/95 19 taisyklės 2 dalies c punkto matyti, kad tuo atveju, kai protestas grindžiamas Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalyje nurodytu pagrindu, protestą pareiškęs asmuo iš principo turi diskreciją pasirinkti ankstesnio prekių ženklo gero vardo įrodymo, kurį mano esant naudinga nurodyti EUIPO, formą ir EUIPO privalo nagrinėti protestą pareiškusio asmens pateiktus įrodymus ir a priori negali neleisti jų pateikti dėl jų formos. Taigi protestą pareiškęs asmuo gali kaip ankstesnio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas, gero vardo įrodymais remtis vienu ar keliais ankstesniais EUIPO sprendimais, kuriais konstatuojamas tokio prekių ženklo gero vardo buvimas, ir tokiu atveju EUIPO privalo atsižvelgti į tokius sprendimus (šiuo klausimu žr. 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 58, 69 ir 76 punktus).
31
Kai ankstesni EUIPO sprendimai, kuriais protestą pareiškęs asmuo remiasi kaip įrodymais ir kuriuose konstatuota, kad ankstesnis prekių ženklas, kuriuo grindžiamas jo protestas, turi gerą vardą, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalį, yra detalūs, kiek tai susiję su įrodomąja baze ir faktais, kuriais grindžiama tokia išvada, tokie sprendimai yra svarbus rodiklis, kad toks prekių ženklas taip pat gali būti laikomas turinčiu gerą vardą, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, vykstant protesto procedūrai (2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 94 ir 95 punktai). Iš tiesų tokia išvada yra grindžiama faktais ir nepriklauso nuo prekių ženklo, kurį prašoma įregistruoti (šiuo klausimu žr. 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 81 punktą ir 2016 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Puma / EUIPO – Gemma Group (Šuolį darančio kačių šeimos gyvūno vaizdas), T‑159/15, EU:T:2016:457, 33 punktą).
32
Be to, reikia priminti, kad pagal vienodo požiūrio ir gero administravimo principus EUIPO turi atsižvelgti į sprendimus, kurie jau buvo priimti dėl panašių paraiškų, ir ypatingą dėmesį skirti klausimui, ar reikia priimti tokį patį sprendimą laikantis teisėtumo principo. Ši pareiga egzistuoja ir vykstant procedūroms dėl absoliutaus atsisakymo įregistruoti pagrindo, ir procedūroms dėl santykinio atsisakymo įregistruoti pagrindo (šiuo klausimu žr. 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 60–63 punktus).
33
Gero administravimo principas taip pat apima administracijos pareigą motyvuoti savo sprendimus. Ši pareiga, kuri, kiek tai susiję su EUIPO sprendimais, išplaukia ir iš Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio, reiškia, kad motyvavimas turi aiškiai ir nedviprasmiškai parodyti argumentus, kuriais grindžiami EUIPO sprendimai. Tai, ar laikomasi tokios pareigos, turi būti vertinama atsižvelgiant į nagrinėjamo sprendimo tekstą, jo priėmimo aplinkybes ir į visas atitinkamą sritį reglamentuojančias teisės normas. Vykstant administracinei procedūrai nurodyti argumentai yra tokių aplinkybių dalis (šiuo klausimu žr. 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 64–66 punktus).
34
Taigi, kai protestą pareiškęs asmuo Protestų skyriui kaip ankstesnio prekių ženklo, kuriuo paremtas jo protestas, gero vardo, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalį, įrodymą konkrečiai nurodo ankstesnius EUIPO sprendimus dėl to paties prekių ženklo gero vardo, EUIPO padaliniai turi analizės ir motyvavimo pareigą, kurią vykdydami privalo atsižvelgti į anksčiau priimtus savo sprendimus ir ypatingą dėmesį skirti klausimui, ar reikia priimti tokį patį sprendimą. Jeigu šie padaliniai nusprendžia laikytis kitokio vertinimo, palyginti su tokiuose ankstesniuose sprendimuose pateiktu vertinimu, kiek tai susiję su atitinkamo prekių ženklo geru vardu, jie turi aiškiai pateikti tokio skirtingo vertinimo, palyginti su minėtais sprendimais, motyvus ir nurodyti, kodėl tokie sprendimai nebesvarbūs (šiuo klausimu žr. 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 66 ir 76 punktus).
35
Šiuo klausimu manytina, kad protestą pareiškęs asmuo konkrečiai remiasi ankstesniais EUIPO sprendimais, kaip tai suprantama pagal tai, kas nurodyta šio sprendimo 34 punkte, kai proteste jis juos aiškiai nurodo ir pristato jų turinio esmę protesto procedūros kalba (šiuo klausimu žr. 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 69 punktą).
36
Be to, egzistuoja galimybė, kad EUIPO padalinys, kuriame remiamasi ankstesniais EUIPO sprendimais, kuriais konstatuojamas to paties ankstesnio prekių ženklo geras vardas, manys, jog negali įvykdyti pareigos, kuri tokiu atveju kyla iš gero administravimo principo, t. y. išnagrinėti šių ankstesnių sprendimų svarbą sprendimui, kurį jis turi priimti, ir prireikus aiškiai motyvuoti skirtingą vertinimą, nes neturi įrodymų, pateiktų per protesto procedūras, kurioms pasibaigus priimti minėti ankstesni sprendimai. Tokiu atveju minėtas padalinys turi tik vieną pasirinkimą – pasinaudoti teise, kurią turi pagal Reglamento Nr. 207/2009 63 straipsnio 2 dalį ir 78 straipsnį (dabar – Reglamento 2017/1001 70 straipsnio 2 dalis ir 97 straipsnis), prašyti pateikti tokių įrodymų, kad galėtų pasinaudoti diskrecija ir visapusiškai išnagrinėti protestą (2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 97 ir 98 punktai).
37
Apeliacinės tarybos atliekamas naudojimasis tokia teise atitinka Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalies trečią pastraipą, siejamą su Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi, jeigu įrodymai pateikti per Protestų skyriaus iš pradžių nustatytą terminą (šiuo klausimu žr. 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma, C‑564/16 P, EU:C:2018:509, 91, 98 ir 99 punktus).
38
Būtent atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, reikia įvertinti ieškovės dviejų argumentų grupių, kurios nurodytos šios nutarties 22 punkte ir kuriomis ji Apeliacinę taryba kaltina tuo, kad, pirma, ši neatsižvelgė į ankstesnius EUIPO padalinių sprendimus, kuriais tinkamai remtasi Apeliacinėje taryboje, ir, antra, atmetė įrodymus, pridėtus prie dokumento, kuriame nurodyti apeliacijos pagrindai, kaip nepriimtinus dėl to, kad jie pateikti pavėluotai, ir nepateikusi pateisinimo, pagrįstumą.
39
Šiuo klausimu visų pirma reikia konstatuoti, kad ieškovė konkrečiai rėmėsi trimis ankstesniais EUIPO sprendimais kaip ankstesnių prekių ženklų gero vardo įrodymais.
40
Protesto 1.2 punkte ir dokumento, kuriame nurodyti apeliacijos pagrindai, 2.1 punkte ieškovė rėmėsi 2010 m. rugpjūčio 20 d. EUIPO sprendimu, kuris buvo priimtas vykstant protesto procedūrai B 1459017, susijusiai su ankstesniu prekių ženklu, kurį apima tarptautinė registracija Nr. 593987, 2010 m. rugpjūčio 30 d. EUIPO sprendimu, kuris buvo priimtas vykstant protesto procedūrai B 1287178, susijusiai su tuo pačiu ankstesniu prekių ženklu, ir 2011 m. gegužės 30 d. EUIPO sprendimu, kuris buvo priimtas vykstant protesto procedūrai B 1291618, susijusiai su minėtu ankstesniu prekių ženklu ir prekių ženklu, kurį apima tarptautinė registracija Nr. 480105.
41
Be to, šiais ankstesniais EUIPO sprendimais aiškiai remtasi kaip įrodymais. Taip pat reikia konstatuoti, kad, atsižvelgiant į nurodytos protesto procedūros kontekstą, šiais ankstesniais sprendimais remtasi kaip ankstesnių prekių ženklų, su kuriais jie susiję, gero vardo įrodymais.
(Praleista)
44
Be to, minėti ankstesni sprendimai nurodyti tiksliai, nes proteste ir vėliau dokumente, kuriame nurodyti apeliacijos pagrindai, cituojamos tam tikros svarbios ištraukos, kad būtų aišku, kaip EUIPO vertino atitinkamų ankstesnių prekių ženklų gerą vardą ir kuo grindžiamas toks vertinimas.
45
Be to, 2016 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Šuolį darančio kačių šeimos gyvūno vaizdas (T‑159/15, EU:T:2016:457) 30 punkte Bendrasis Teismas jau yra konstatavęs, kad trys ankstesni EUIPO padalinių sprendimai, kuriais rėmėsi ieškovė, atspindi neseniai suformuotą praktiką, pagal kurią pripažįstamas atitinkamų prekių ženklų, tarp kurių – du iš trijų atitinkamų ankstesnių prekių ženklų, su kuriais susijusi šioje byloje minima protesto procedūra, geras vardas ir tai, kad atitinkami prekių ženklai plačiai žinomi visuomenei. Be to, reikia pažymėti, kad šie sprendimai buvo susiję su prekėmis, kurios tapačios šioje byloje nagrinėjamoms prekėms arba į jas panašios, ir su kai kuriomis šioje byloje minimomis valstybėmis narėmis.
46
Taigi, atsižvelgiant į pareigą, kuri kyla iš gero administravimo principo, atlikti analizę ir pateikti motyvus, reikia konstatuoti, kad Apeliacinė taryba turėjo atsižvelgti į EUIPO sprendimus, kuriais rėmėsi ieškovė, ir ypatingą dėmesį skirti klausimui, ar reikia priimti tokį patį sprendimą, o neigiamo atsakymo atveju aiškiai nurodyti tokio skirtingo vertinimo motyvus, paaiškinant, dėl kokios priežasties minėti sprendimai nebuvo arba nebėra aktualūs.
47
Visų pirma reikia konstatuoti, kad Apeliacinė taryba implicitiškai nusprendė neatsižvelgti į ankstesnius EUIPO sprendimus, kuriais rėmėsi ieškovė, ir nenurodė konkrečių tokio sprendimo motyvų. Vis dėlto, kadangi taip ji priėmė Protesto skyriaus sprendimui tapatų sprendimą, reikia atsižvelgti į motyvus, kurie šiuo aspektu pateikti Protestų skyriaus sprendime, ir į ginčijamo sprendimo 6 punkto priešpaskutinėje įtraukoje pateiktą santrauką, atsižvelgiant į funkcinį protesto skyrių ir apeliacinių tarybų tęstinumą (šiuo klausimu žr. 2016 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo Sun Cali / EUIPO – Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI), T‑512/15, EU:T:2016:527, 46 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
48
Vis dėlto toks motyvavimas, t. y. kad EUIPO sprendimų teisėtumas turi būti vertinamas remiantis tik Reglamentu Nr. 207/2009, kaip jį išaiškino Sąjungos teismas, o ne ankstesniais EUIPO sprendimais, atsižvelgiant į šios nutarties 30–37 punktuose nurodytą jurisprudenciją akivaizdžiai neatitinka iš gero administravimo principo kylančių reikalavimų, nes pagal jį neatsižvelgiama į galbūt aktualius ankstesnius EUIPO sprendimus, ypač kai kalbama apie sprendimus, kuriuose jau konstatuotas ankstesnio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas, pareikštas remiantis Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalyje nurodytu pagrindu, geras vardas.
49
Antra, ginčijamas sprendimas turi panašų trūkumą, t. y. Apeliacinė taryba atsisakė atsižvelgti į įrodymus, ieškovės pridėtus prie dokumento, kuriame nurodyti apeliacijos pagrindai, nors proteste ieškovė tinkamai rėmėsi keliais ankstesniais EUIPO sprendimais, nesvarbu, kokie būtų šiuo klausimu pateikti motyvai.
50
Iš tiesų, pirma, motyvuodama iš esmės tuo, kad reikia atmesti šiuos įrodymus, nes per Protestų skyriaus nustatytą terminą ieškovė nepateikė jokių svarbių įrodymų, Apeliacinė taryba nepaisė įrodymų pateikimo laisvės, kurią turi protestą pareiškęs asmuo, kiek tai susiję su ankstesnio prekių ženklo, kuriuo jis remiasi grįsdamas Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalyje nurodytu pagrindu paremtą protestą, geru vardu, kaip nurodyta šios nutarties 30 punkte, ir ypatingos ankstesnių sprendimų, kuriuose konstatuotas to paties prekių ženklo geras vardas, vertės.
51
Antra, papildomas neatsižvelgimo į atitinkamus įrodymus motyvas, t. y. kad nebuvo jokios aplinkybės, kuri pateisintų šių įrodymų pavėluotą pateikimą, taip pat grindžiamas klaidinga prielaida, kad ankstesni EUIPO sprendimai, kuriuose konstatuotas dviejų iš šių prekių ženklų geras vardas, nėra svarbūs įrodymai, taigi, Protestų skyrius neprivalėjo į juos atsižvelgti, nors šiais sprendimais protestą pareiškęs asmuo konkrečiai pasirėmė per šio skyriaus nustatytą terminą. Be to, reikia pažymėti, kad, atsižvelgiant į tai, jog minėtus įrodymus, kuriais remtasi Apeliacinėje taryboje, iš dalies sudarė per protestų procedūras, kurios buvo baigtos priėmus minėtus ankstesnius sprendimus, EUIPO padalinių nagrinėti įrodymai, tai yra įrodymai, kuriuos nagrinėjamu atveju turėjo prašyti pateikti Protestų skyrius, o jam to nepadarius – Apeliacinė taryba, jeigu manė, kad negali įvykdyti iš gero administravimo principo kylančios analizės ir motyvavimo pareigos, kaip tai matyti iš 2018 m. birželio 28 d. Sprendimo EUIPO / Puma (C‑564/16 P, EU:C:2018:509) 97 ir 98 punktų, kurie minimi šios nutarties 36 punkte.
52
EUIPO pareiškime ir pastabose nurodyti argumentai negali paneigti tokių išvadų.
53
Visų pirma tai pasakytina apie teiginį, kad atsižvelgimas į ankstesnius EUIPO padalinių sprendimus, kuriais vykstant kitoms protesto procedūroms konstatuotas to paties prekių ženklo geras vardas, pažeidžia kitos šalies, kuri, atsižvelgiant į tai, kad nedalyvavo procedūrose, kuriose priimti minėti sprendimai, negalėjo pateikti pastabų dėl vykstant tokioms procedūroms pateiktų įrodymų įrodomosios galios ir svarbos, teises.
54
Viena vertus, kai protestą pareiškęs asmuo kaip ankstesnio prekių ženklo gero vardo įrodymu ketina remtis ankstesniu EUIPO padalinių sprendimu, kuriame konstatuotas tokio prekių ženklo geras vardas, jis turi konkrečiai remtis šiuo sprendimu, o tai visų pirma reiškia, kad jis turi nurodyti šio sprendimo turinio esmę.
55
Kita vertus, EUIPO padaliniui, kuriame šiuo ankstesniu sprendimu taip remiamasi, gali tekti pasinaudoti įgaliojimais, kurie jam suteiki pagal Reglamento Nr. 207/2009 63 straipsnio 2 dalį ir 78 straipsnį, kad iš protestą pareiškusio asmens būtų gauta įrodymų, nagrinėtų vykstant procedūrai, kurioje buvo priimtas toks ankstesnis sprendimas, kiekvienu atveju, kai reikia, kad tokie įrodymai būtų pateikti. Pateikti tokių įrodymų gali būti prašoma ne tik tam, kad minėtas padalinys įvykdytų savo pareigą atlikti analizę ir pateikti motyvus, kuri, esant tokiai situacijai, jam kyla iš gero administravimo principo, bet ir tam, kad jis galėtų kitos šalies atžvilgiu užtikrinti rungimosi principo ir šalių procesinio lygiateisiškumo inter partes procedūrose laikymąsi.
56
Antra, EUIPO teiginiui, kad EUIPO padalinių pareiga atsižvelgti į ankstesnius EUIPO sprendimus, kuriuose konstatuotas prekių ženklo, kuriuo remiamasi jiems pateiktame proteste, geras vardas, reiškia, kad Apeliacinė taryba gali būti priversta derinti savo sprendimą su ankstesniu Protestų skyriaus sprendimu, negalima pritarti. Iš tiesų iš pareigos atlikti analizę ir pateikti motyvus, kuri kyla iš gero administravimo principo, matyti, kad EUIPO padalinys, kuriame tinkamai remiamasi ankstesniu sprendimu, privalo ne tik į jį atsižvelgti, bet ir atsakyti į klausimą, ar reikia priimti tokį patį sprendimą.
(Praleista)
62
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad ieškinys yra akivaizdžiai pagrįstas, kiek ieškovė kaltina Apeliacinę tarybą tuo, kad, pirma, ši neatsižvelgė į ankstesnius EUIPO padalinių sprendimus, kuriais joje buvo tinkamai remiamasi, ir, antra, kad ji kaip nepriimtinus atmetė prie dokumento, kuriame nurodyti apeliacijos pagrindai, pridėtus įrodymus, motyvuodama tuo, kad jie pateikti pavėluotai ir nėra pagrįsti.
(Praleista)
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (pirmoji kolegija)
nutaria:
1.
Panaikinti 2016 m. sausio 29 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 229/2015-2).
2.
EUIPO padengia bylinėjimosi išlaidas, įskaitant bylinėjimosi išlaidas, kurias patyrė Puma SE.
Priimta 2019 m. gegužės 22 d. Liuksemburge.
Kancleris
E. Coulon
Pirmininkė
I. Pelikánová
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.
(
1
)	Pateikiami tik tie šios nutarties punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti.