FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT (andra avdelningen)
den 29 september 2004
Mål T-394/02
Arnaldo Lucaccioni
mot
Europeiska gemenskapernas kommission
”Pension – Utmätning av lön – Verkställande av nationell domstols dom”
Fullständig text på franska II - 0000
Saken:         Talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut att verkställa utmätning av sökandens pension till följd av en italiensk
domstols dom i vilken sökanden förpliktas att betala arvoden till den läkare som denne utsett att representera honom vid invaliditetskommittén
och läkarkommittén, och en begäran om ersättning för vissa kostnader och arvoden liksom betalning av skadestånd.
Avgörande:         Talan ogillas. Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.
Sammanfattning
1.     Tjänstemän – Talan – Tidsfrister – Återkallande till följd av en uppgörelse i godo – Ny talan som därefter väcks, vilken huvudsakligen
har samma föremål och avser samma faktiska omständigheter och grund – Utgången frist – Undantag – Förekomsten av nya omständigheter
– Begrepp
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91)
2.     Immunitet och privilegier för Europeiska gemenskaperna – Gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda – Privaträttsliga
förhållanden regleras av nationell rätt – Utmätning av en tjänstemans pension som beslutats av en nationell domstol – Tillstånd
från domstolen krävs endast vid invändningar från den berörda institutionen
(Protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier, artikel 1; tjänsteföreskrifterna, artikel 23 första stycket)
1.     Om en sökanden, som har väckt talan mot avslaget på en begäran om betalning som denne hade ingett till administrationen, återkallar
talan till följd av en uppgörelse i godo, i enlighet med artikel 98.1 i förstainstansrättens rättegångsregler, enligt vilken
sökanden avstår från en del av sina krav, har beslutet att avslå hans klagomål vunnit laga kraft i övrigt och utgör hinder
för att inleda ett nytt förfarande, i vilket samma faktiska förhållanden och samma grund åberopas för att erhålla ett högre
belopp än vad som överenskommits i samband med uppgörelsen i godo.
Nya och väsentliga omständigheter kan visserligen berättiga en begäran om omprövning av det beslut som vunnit laga kraft,
men sökanden kan i det avseendet inte åberopa den omständigheten att tredje man, vars ekonomiska krav på sökanden var orsaken
till den begäran om betalning som sökanden själv hade ingett till institutionen, vägrar att begränsa sina krav till det belopp
som fastställdes i den förlikning som tredje man inte deltog i, eftersom sökanden måste ha varit medveten om risken för en
sådan vägran när han ingick förlikningen med administrationen.
(se punkterna 65, 66 och 70)
Hänvisning till domstolen den 10 juli 1986, 153/85, Trenti mot ESK, REG 1986, s. 2427, punkterna 11–16; förstainstansrätten
den 9 februari 2000, T-165/97, Gómez de la Cruz Talegón mot kommissionen, REGP 2000, s. I-A-19 och II-79, punkt 46 och följande
punkter; förstainstansrätten den 7 februari 2001, T-186/98, Inpesca mot kommissionen, REG 2001, s. II-557, punkt 49; förstainstansrätten
den 29 april 2002, T-68/98, Jung mot kommissionen, REGP 2002, s. I-A-55 och II-251, punkterna 38, 39, 41 och 43; förstainstansrätten
den 13 december 2002, T‑112/02, Van Dyck mot kommissionen, REGP 2002, s. I-A-317 och II-1527, punkterna 60, 62 och 64
2.     När det gäller privaträttsliga förhållanden med andra enskilda är gemenskapstjänstemännen, enligt artikel 23 första stycket
i tjänsteföreskrifterna, helt underkastade gällande nationell rätt, oberoende av att det finns vissa privilegier och immuniteter
enligt protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier.
Med beaktande av protokollets skyddsändamål är det endast i de fall då gemenskapsinstitutionen, hos vilken tredje man avser
att verkställa utmätning av en tidigare tjänstemans pension, gör invändningar grundade på påståendet att den planerade utmätningen
kan medföra hinder för gemenskapernas verksamhet och oberoende som den berörde fordringsägaren kan ansöka om tillstånd hos
domstolen om att få vidta utmätningsåtgärderna, i enlighet med artikel 1 i protokollet.
(se punkterna 73 och 75)
Hänvisning till domstolen den 11 maj 1971, 1/71 SA, REG 1971, s. 363, punkt 7; domstolen den 17 juni 1987, 1/87 SA, Universe
Tankship mot kommissionen, REG 1987, s. 2807, punkt 5; förstainstansrätten den 29 mars 1995, T-497/93, Hogan mot domstolen,
REG 1995, s. II-703, punkterna 38, 49 och 60