Predmet T-272/21
Carles Puigdemont i Casamajó, Antoni Comín i Oliveres i Clara Ponsatí i Obiols
protiv
Europskog parlamenta
Presuda Općeg suda (šesto prošireno vijeće) od 5. srpnja 2023.
„Institucionalno pravo – Član Parlamenta – Povlastice i imuniteti – Odluka o ukidanju parlamentarnog imuniteta – Članak 9. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Unije – Nadležnost tijela koje je podnijelo zahtjev za skidanje imuniteta – Pravna sigurnost – Očita pogreška u ocjeni – Doseg parlamentarnog nadzora – Postupak ispitivanja zahtjeva za skidanje imuniteta – Prava obrane – Nepristranost”
1.      Povlastice i imuniteti Europske unije – Članovi Europskog parlamenta – Imunitet – Zahtjev za ukidanje imuniteta – Pretpostavke – Provjera koju izvršava Parlament – Doseg
(Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije, čl. 8. i 9.; Poslovnik Europskog parlamenta, čl. 5. st. 2., 6. i 9. i čl. 5. st. 5. i 6.)
(t. 99., 100.-106., 129., 130.)
2.      Povlastice i imuniteti Europske unije – Članovi Europskog parlamenta – Imunitet – Zahtjev za ukidanje imuniteta – Diskrecijska ovlast Parlamenta – Sudski nadzor – Doseg
(Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije, čl. 9.)
(t. 116.)
3.      Povlastice i imuniteti Europske unije – Članovi Europskog parlamenta – Imunitet – Zahtjev za ukidanje imuniteta – Pretpostavke – Provjera koju izvršava Parlament – Ispitivanje opravdanosti nacionalnih postupaka i krivnje predmetnog zastupnika – Isključenost – Nadležnost nacionalnih tijela
(Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije, čl. 9.; Poslovnik Europskog parlamenta, čl. 9. st. 7.)
(t. 141., 180.)
4.      Povlastice i imuniteti Europske unije – Članovi Europskog parlamenta – Imunitet – Zahtjev za ukidanje imuniteta – Postupak ispitivanja tog zahtjeva – Odluka kojom se odlučuje o tom zahtjevu – Načelo nepristranosti – Primjenjivost tog načela na takvu odluku – Doseg tog načela
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 41.; Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije, čl. 9.; Poslovnik Europskog parlamenta, čl. 9.)
(t. 221.-227., 241.-256.)
Kratak prikaz
Tri su se tužitelja kandidirala na izborima za Europski parlament koji su se održali u Španjolskoj 26. svibnja 2019. nakon čega su 13. lipnja 2019. prvi i drugi tužitelj proglašeni izabranima. Dana 20. lipnja 2019. Junta Electoral Central (Središnje izborno povjerenstvo, Španjolska) dostavilo je Parlamentu odluku u kojoj je utvrdilo da prvi i drugi tužitelj nisu položili prisegu o poštovanju španjolskog Ustava koja se zahtijeva u skladu sa španjolskim izbornim zakonom(1) te je slijedom toga proglasilo slobodnim njihova mjesta u Parlamentu. Prvog i drugog tužitelja je tadašnji predsjednik Parlamenta 27. lipnja 2019. obavijestio da ih ne može smatrati budućim članovima Parlamenta.
Dana 14. listopada 2019. istražni sudac kaznenog odjela Tribunala Supremo (Vrhovni sud, Španjolska) izdao je nacionalni uhidbeni nalog, europski uhidbeni nalog i međunarodni uhidbeni nalog protiv svakog tužitelja kako bi im se moglo suditi u okviru kaznenog postupka pokrenutog protiv njih zbog činjenica koje se prema mišljenju dotičnih osoba odnose na kaznena djela pobune, poticanja na pobunu i zloupotrebe državnih sredstava.
Na plenarnoj sjednici od 13. siječnja 2020., Parlament je povodom presude od 19. prosinca 2019., Junqueras Vies(2) primio na znanje izbor prvog i drugog tužiteljâ u Parlament s učinkom od 2. srpnja 2019. Potpredsjednik Parlamenta na plenarnoj je sjednici 16. siječnja 2020. obavijestio članove o zahtjevima predsjednika Vrhovnog suda za skidanje imuniteta prvom i drugom tužitelju te je uputio te zahtjeve Odboru Parlamenta za pravna pitanja.
Parlament je 10. veljače 2020., nakon povlačenja Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije 31. siječnja 2020., priznao izbor treće tužiteljice na mjesto zastupnice s učinkom od 1. veljače 2020. Potpredsjednik Parlamenta na plenarnoj je sjednici 13. veljače 2020. obavijestio članove o zahtjevu predsjednika Vrhovnog suda od 10. veljače 2020. za ukidanje imuniteta trećoj tužiteljici te je uputio taj zahtjev Odboru Parlamenta za pravna pitanja.
Trima odlukama od 9. ožujka 2021.(3) Parlament je skinuo imunitet predviđen člankom 9. prvim stavkom točkom (b) Protokola br. 7(4) trima tužiteljima, koji su zatim Općem sudu podnijeli tužbu za poništenje protiv tih triju odluka.
Odlučujući u proširenom vijeću, Opći sud odbija tužbu tužiteljâ, zbog čega osobito odlučuje o primjenjivosti načela nepristranosti na odluku o zahtjevu za ukidanje imuniteta europskog zastupnika i o dosegu tog načela kao i o ispitivanju koje treba provesti Parlament kada mu je podnesen takav zahtjev.
Ocjena Općeg suda
Kao prvo, što se tiče zahtjeva nepristranosti, utvrđenog u članku 41. stavku 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, koji se nameće institucijama u izvršavanju njihovih zadaća, Opći sud podsjeća na to da se njime nastoji zajamčiti jednako postupanje na kojem se Unija temelji. Njegov je cilj, među ostalim, izbjeći moguće situacije sukoba interesa kad je riječ o dužnosnicima i službenicima koji djeluju za račun tih institucija. Ono se također nameće članovima Parlamenta kada sudjeluju u okviru donošenja odluka koje su dio upravnih funkcija Parlamenta. Opći sud smatra da se isto primjenjuje i na članove Parlamenta koji kao članovi Odbora za pravna pitanja sudjeluju u istražnom stadiju zahtjeva za ukidanje imuniteta, i to unatoč političkoj prirodi odluke kojom se odlučuje o takvom zahtjevu. Pojašnjava da se tim zahtjevom ipak nužno mora uzeti u obzir činjenica da ti članovi po definiciji nisu politički neutralni, što ih razlikuje od dužnosnika i službenika koji djeluju za račun institucija, tijela, ureda i agencija Unije.
Opći sud također ističe da je Odbor za pravna pitanja političko tijelo čiji sastav ima za cilj odražavati postojeći pluralizam unutar Parlamenta. Taj odbor imenuje izvjestitelja na temelju sustava ravnopravne rotacije među klubovima zastupnika. Iz toga slijedi da, ako je zadaća izvjestitelja povjerena zastupniku određenog kluba zastupnika, taj zastupnik djeluje u okviru odbora čiji sastav odražava ravnotežu klubova zastupnika u Parlamentu.
Opći sud smatra da se u tom kontekstu nepristranost zastupnika tijekom te istražne faze, poput izvjestitelja, u načelu ne može ocjenjivati s obzirom na njegovu političku ideologiju ni s obzirom na usporedbu između njegove političke ideologije i one zastupnika na koju se odnosi zahtjev za ukidanje imuniteta. Konkretno, pripadnost izvjestitelja nacionalnoj političkoj stranci ili klubu zastupnika osnovanom u Parlamentu, bez obzira na njihove vrijednosti i ideje, i čak pod pretpostavkom da one mogu a priori otkriti neosjetljivost zastupnika na kojeg se odnosi zahtjev za ukidanje imuniteta, načelno ne utječe na ocjenu izvjestiteljeve nepristranosti.
Opći sud iz toga izvodi zaključak da, u ovom slučaju, članstvo izvjestitelja u europskoj političkoj skupini europskih konzervativaca i reformista, koja obuhvaća i zastupnike, članove političke stranke VOX, koja je pokrenula kazneni postupak protiv tužiteljâ, načelno ne utječe na ocjenu njegove nepristranosti. U tom pogledu Opći sud smatra da se poseban položaj zastupnika koji su članovi navedene stranke načelno ne može proširiti na sve članove kluba europskih konzervativaca i reformista samo zato što, s obzirom na to da pripadaju istoj skupini, dijele političke sklonosti. U tom kontekstu, činjenica da je zastupnik, budući izvjestitelj za predmete ukidanja imuniteta tužiteljâ, izrazio svoju potporu idejama koje je iznijela politička stranka VOX o, osobito, političkoj situaciji Katalonije kao i svojem protivljenju političkim idejama koje zastupaju tužitelji, nije dovoljna da bi se okarakterizirala povreda načela nepristranosti.
Nakon što je istaknuo da se tužitelji ne pozivaju na osobni interes izvjestitelja u dotičnim predmetima ili na njegove osobne predrasude, odvojive od njegove političke ideologije, Opći sud odbija prigovor koji se temelji na nedostatku nepristranosti izvjestitelja.
Kao drugo, što se tiče ispitivanja koje Parlament treba provesti kada mu je podnesen zahtjev za ukidanje imuniteta, Opći sud podsjeća na to da Parlament najprije mora provjeriti mogu li činjenice na kojima se temelji taj zahtjev biti obuhvaćene člankom 8. Protokola br. 7 kao posebnom odredbom. U slučaju potvrdnog odgovora, Parlament mora utvrditi da je ukidanje imuniteta nemoguće. Samo ako ta institucija zaključi da nije tako, na njoj je da provjeri, kao drugo, uživa li dotični zastupnik za predmetna djela imunitet predviđen člankom 9. Protokola i, ako je to slučaj, odluči treba li ukinuti taj imunitet na temelju članka 9. trećeg stavka Protokola br. 7.
U tom pogledu Opći sud utvrđuje da je Parlament u pobijanim odlukama istaknuo da činjenice na kojima se temelje zahtjevi za ukidanje imuniteta nisu obuhvaćene člankom 8. Protokola br. 7.
Nadalje, što se tiče pitanja uživaju li tužitelji imunitet predviđen člankom 9. na temelju činjenica o kojima je riječ, Opći sud smatra da s obzirom na to da Parlament u okviru svojih ovlasti koje se odnose na imunitete mora osigurati njihovu djelotvornost, on je implicitno, ali nužno smatrao da je samo imunitet predviđen u članku 9. prvom stavku točki (b) Protokola br. 7 prepreka uhićenju tužiteljâ i njihovoj predaji španjolskim tijelima na temelju spornih europskih uhidbenih naloga te da ga treba skinuti.
U tom pogledu Opći sud ističe da je Parlament u pobijanim odlukama primio na znanje činjenicu da španjolsko pravo, kako ga tumače nacionalni sudovi, ne dodjeljuje imunitet tužiteljima na temelju činjenica o kojima je riječ. Opći sud smatra da je Parlament, s obzirom na to da su opseg i doseg imuniteta predviđenog člankom 9. prvim stavkom točkom (a) Protokola br. 7 određeni nacionalnim pravom, pravilno uputio na nacionalno pravo kako ga tumače nacionalni sudovi. Opći sud također smatra da tužitelji nisu dokazali da je to utvrđenje bilo pogrešno.
Opći sud usto smatra da šutnja pobijanih odluka o imunitetu predviđenom u članku 9. drugom stavku Protokola br. 7, koja se odnosi na imunitet članova Parlamenta kada odlaze do mjesta ili iz mjesta sastajanja Parlamenta, ne može im dati dvosmislen karakter jer imunitet predviđen tom odredbom tužiteljima ne daje neovisnu zaštitu u odnosu na onu koju uživaju na temelju članka 9. prvog stavka.
Naposljetku, Opći sud pojašnjava da nije na Parlamentu da prilikom razmatranja pitanja treba li ukinuti imunitet jednom od njegovih članova ocjenjuje zakonitost akata koje su donijela pravosudna tijela tijekom predmetnog nacionalnog postupka, kao što su u ovom slučaju nacionalni i europski uhidbeni nalozi. To pitanje naime ostaje u isključivoj nadležnosti nacionalnih tijela.
1      Članak 224. stavak 2. Leya orgánica 5/1985 de régimen electoral general (Organski zakon 5/1985 o općem izbornom sustavu) od 19. lipnja 1985. (BOE br. 147, od 20. lipnja 1985., str. 19110).
2      Presuda od 19. prosinca 2019., Junqueras Vies (C-502/19, EU:C:2019:1115)
3      Odluke P9_TA(2021)0059, P9_TA(2021)0060 i P9_TA(2021)0061 Europskog parlamenta od 9. ožujka 2021.
4      Tim se člankom Protokola (br. 7) o povlasticama i imunitetima Europske unije (SL 2010., C 83, str. 266.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 4., str. 16.) određuje da tijekom zasjedanja Europskog parlamenta njegovi članovi uživaju na državnom području bilo koje druge države članice imunitet od svake mjere zadržavanja i od sudskih postupaka.