62019CJ0189
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (šiesta komora)
zo 14. mája 2020 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii – Smernica 2003/87/ES – Článok 10a – Prechodný režim bezodplatného prideľovania kvót – Rozhodnutie 2011/278/EÚ – Článok 9 – Určenie historickej úrovne činnosti – Významná zmena kapacity zariadenia, ku ktorej došlo pred základným obdobím – Určenie príslušného základného obdobia“
Vo veci C‑189/19,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd, Nemecko) z 22. novembra 2018 a doručený Súdnemu dvoru 26. februára 2019, ktorý súvisí s konaním:
Spenner GmbH & Co. KG
proti
Bundesrepublik Deutschland,
SÚDNY DVOR (šiesta komora),
v zložení: predseda šiestej komory M. Safjan, predseda prvej komory J.‑C. Bonichot (spravodajca), sudca L. Bay Larsen,
generálny advokát: H. Saugmandsgaard Øe,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
Spenner GmbH & Co. KG, v zastúpení: S. Altenschmidt a D. Jacob, Rechtsanwälte,
–
nemecká vláda, v zastúpení: S. Eisenberg a J. Möller, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: J.‑F. Brakeland a A. C. Becker, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 9 ods. 1 a 9 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 130, 2011, s. 1), ako aj článku 1 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/126 z 24. januára 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/448/EÚ, pokiaľ ide o stanovenie jednotného medziodvetvového korekčného faktora v súlade s článkom 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 19, 2017, s. 93).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Spenner GmbH & Co. KG a Bundesrepublik Deutschland (Spolková republika Nemecko) vo veci žiadosti o bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov (ďalej len „emisné kvóty“) zariadeniu na výrobu cementového slinku.
Právny rámec
Právo Únie
Smernica 2003/87
3
Článok 10a ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009 (Ú. v. EÚ L 140, 2009, s. 63) (ďalej len „smernica 2003/87“), stanovuje:
„Maximálne ročné množstvo kvót, ktoré je základom na výpočet kvót pre zariadenia, na ktoré sa nevzťahuje odsek 3 a ktoré nie sú novými účastníkmi, nesmie prekročiť súčet:
a)
ročného celkového množstva pre celé Spoločenstvo, ktoré sa určilo podľa článku 9, vynásobeného podielom emisií zo zariadení, na ktoré sa nevzťahuje odsek 3, v rámci celkových priemerných overených emisií za obdobie rokov 2005 až 2007 zo zariadení, na ktoré sa vzťahuje schéma Spoločenstva v období rokov 2008 až 2012, a
b)
celkových priemerných ročných overených emisií zo zariadení v období rokov 2005 až 2007, ktoré sú zahrnuté do schémy Spoločenstva až od roku 2013 a nevzťahuje sa na ne odsek 3, upravených o lineárny koeficient uvedený v článku 9.
V prípade potreby sa uplatňuje jednotný medziodvetvový korekčný faktor.“
Rozhodnutie 2011/278
4
Odôvodnenie 16 rozhodnutia 2011/278 znie:
„Množstvo kvót, ktoré sa má bezodplatne prideliť existujúcim zariadeniam, by malo vychádzať z historických údajov o výrobe. V snahe zabezpečiť, aby referenčné [základné – neoficiálny preklad] obdobie čo najreprezentatívnejšie vyjadrovalo priemyselné cykly, aby zahŕňalo príslušné obdobie, v ktorom sú k dispozícii údaje dobrej kvality, a znižovalo vplyv osobitných okolností, ako prechodné uzatvorenie zariadení, boli historické úrovne činnosti odvodené zo strednej produkcie počas obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008, alebo v prípade, ak sú vyššie, zo strednej produkcie počas obdobia od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010. Je vhodné zohľadniť aj každú významnú zmenu kapacity, ktorá nastala v príslušnom období. V prípade nových účastníkov by určenie úrovní činnosti malo vyplývať zo štandardného využitia kapacity vychádzajúceho z informácií za dané odvetvie, alebo z využitia kapacity za dané zariadenie.“
5
Článok 1 rozhodnutia 2011/278 uvádza:
„Týmto rozhodnutím sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa smernice 2003/87/ES, platné v celej Únii od roku 2013.“
6
Článok 3 tohto rozhodnutia stanovuje:
„Na účely tohto rozhodnutia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
a)
‚existujúce zariadenie‘ je každé zariadenie vykonávajúce jednu alebo viaceré činnosti uvedené v prílohe I k smernici 2003/87/ES alebo činnosť zahrnutú do systému Únie prvý raz v súlade s článkom 24 uvedenej smernice, ktoré:
i)
získalo povolenie na emisie skleníkových plynov do 30. júna 2011, alebo
ii)
skutočne funguje, získalo do 30. júna 2011 všetky príslušné environmentálne povolenia vrátane v prípade potreby povolenia ustanoveného v smernici [Európskeho parlamentu a Rady] 2008/1/ES [z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. EÚ L 24, 2008, s. 8)] a splnilo do 30. júna 2011 všetky ostatné kritériá určené vo vnútroštátnom právnom poriadku príslušného členského štátu, na základe čoho by zariadenie bolo oprávnené dostať povolenie na emisie skleníkových plynov;
…
i)
‚významné zvýšenie kapacity‘ je významné zvýšenie začiatočnej inštalovanej kapacity podzariadenia, pri ktorom nastanú všetky nasledujúce skutočnosti:
…
j)
‚významné zníženie kapacity‘ je jedna alebo viaceré identifikovateľné fyzické zmeny vedúce k významnému zníženiu začiatočnej inštalovanej kapacity podzariadenia a jeho úrovne činnosti v rozsahu, ktorý sa považuje za významné zvýšenie kapacity;
k)
‚významná zmena kapacity‘ je buď významné zvýšenie kapacity alebo významné zníženie kapacity;
l)
‚pridaná kapacita‘ je rozdiel medzi začiatočnou inštalovanou kapacitou podzariadenia a inštalovanou kapacitou toho istého podzariadenia po výraznom zvýšení, stanovený na základe priemeru dvoch najvyšších mesačných objemov produkcie počas prvých šiestich mesiacov od začiatku zmenenej prevádzky;
m)
‚znížená kapacita‘ je rozdiel medzi začiatočnou inštalovanou kapacitou podzariadenia a inštalovanou kapacitou toho istého podzariadenia po výraznom znížení, stanovený na základe priemeru dvoch najvyšších mesačných objemov produkcie počas prvých šiestich mesiacov od začiatku zmenenej prevádzky;
…
r)
‚overovateľ‘ je príslušná nezávislá osoba alebo overovací orgán so zodpovednosťou za vykonávanie procesu overovania a podávanie správ o ňom v súlade s podrobnými požiadavkami ustanovenými členským štátom podľa prílohy V k smernici 2003/87/ES;
…“
7
Článok 6 ods. 1 uvedeného rozhodnutia stanovuje:
„Členské štáty na účely tohto rozhodnutia rozdelia každé zariadenie oprávnené na bezodplatné prideľovanie emisných kvót podľa článku 10a smernice 2003/87/ES podľa požiadaviek na jedno alebo viaceré nasledujúce podzariadenia:
a)
podzariadenie spojené s referenčným produktom;
b)
podzariadenie spojené s referenčným štandardom tepla;
c)
podzariadenie spojené s referenčným štandardom paliva;
d)
podzariadenie spojené s emisiami z procesov.
Podzariadenia v najvyššej možnej miere zodpovedajú fyzickým častiam zariadenia.
…“
8
Podľa článku 7 ods. 1, 2 a 8 toho istého rozhodnutia:
„1.   Za každé existujúce zariadenie oprávnené na bezodplatné prideľovanie emisných kvót podľa článku 10a smernice 2003/87/ES vrátane zariadení, ktoré sa prevádzkujú len príležitostne, najmä zariadení, ktoré sa držia ako rezervné alebo pohotovostné, a zariadení prevádzkovaných sezónne, členské štáty za všetky roky obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008, alebo podľa potreby od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010, počas ktorých sa zariadenie prevádzkovalo, získavajú od prevádzkovateľa všetky príslušné informácie a údaje týkajúce sa každého parametra uvedeného v prílohe IV.
2.   Členské štáty získavajú údaje za každé podzariadenie samostatne. Ak je to potrebné, členské štáty môžu požiadať prevádzkovateľa o predloženie väčšieho množstva údajov.
…
8.   Ak údaje chýbajú, členské štáty vyžadujú, aby prevádzkovateľ riadne zdôvodnil chýbajúce údaje.
Členské štáty vyžadujú, aby prevádzkovateľ pred overením alebo najneskôr počas overovania overovateľom nahradil všetky chýbajúce údaje konzervatívnymi odhadmi založenými najmä na osvedčených postupoch odvetvia a najnovších vedeckých a technických poznatkoch.
…“
9
Článok 8 rozhodnutia 2011/278 uvádza:
„1.   V procese získavania údajov podľa článku 7 členské štáty akceptujú len údaje, ktoré boli overovateľom overené ako vyhovujúce. Proces overovania je spojený s metodickou správou a nahlásenými parametrami uvedenými v článku 7 a v prílohe IV. Overovanie sa zameriava na spoľahlivosť, dôveryhodnosť a presnosť údajov poskytnutých prevádzkovateľom a končí verifikačným stanoviskom, v ktorom sa s primeranou istotou stanoví, či predložené údaje neobsahujú podstatne skreslené údaje.
…
4.   Členské štáty nepridelia emisné kvóty bezodplatne zariadeniu, ak údaje týkajúce sa tohto zariadenia neboli overené ako vyhovujúce.
…“
10
Článok 9 tohto rozhodnutia stanovuje:
„1.   V prípade existujúcich zariadení členské štáty určia historické úrovne činnosti každého zariadenia za základné obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo za základné obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010, ak tieto sú vyššie, na základe údajov získaných podľa článku 7.
2.   Historická úroveň činnosti v súvislosti s produktom za každý produkt, pre ktorý bol určený referenčný produkt podľa prílohy I, predstavuje strednú ročnú historickú produkciu tohto produktu v príslušnom zariadení počas základného obdobia.
3.   Historická úroveň činnosti v súvislosti s teplom predstavuje stredný ročný historický dovoz zo zariadenia, ktoré patrí do rámca systému Únie, produkcia, alebo oboje, počas základného obdobia, merateľného tepla spotrebovaného v rámci hraníc zariadenia na výrobu produktov, na produkciu mechanickej energie inej ako používanej na výrobu elektrickej energie, na vykurovanie alebo chladenie, s výnimkou spotreby na výrobu elektrickej energie, alebo vyvezeného do zariadení alebo iného subjektu, ktoré nepatria do rámca systému Únie okrem vývozu na výrobu elektrickej energie, vyjadreného v terajouloch za rok.
4.   Historická úroveň činnosti v súvislosti s palivom predstavuje strednú ročnú historickú spotrebu palív použitých na produkciu nemerateľného tepla spotrebovaného na výrobu produktov, na produkciu mechanickej energie inej ako používanej na výrobu elektrickej energie, na vykurovanie alebo chladenie, s výnimkou spotreby na výrobu elektrickej energie, vrátane bezpečnostného spaľovania, počas základného obdobia, vyjadreného v terajouloch za rok.
5.   V prípade emisií z procesov, ktoré nastali v súvislosti s výrobou produktov v príslušnom zariadení počas základného obdobia, ako je uvedené v odseku 1, historická úroveň činnosti v súvislosti s procesmi predstavuje stredné ročné historické emisie z procesov, vyjadrené v tonách ekvivalentu oxidu uhličitého.
…
9.   Ak existujúce zariadenie prešlo v období od 1. januára 2005 do 30. júna 2011 významným zvýšením kapacity alebo významným znížením kapacity, historické úrovne činnosti príslušného zariadenia predstavujú súčet stredných hodnôt určených v súlade s odsekom 1 bez významnej zmeny kapacity a historických úrovní činnosti pridanej kapacity alebo zníženej kapacity.
Historické úrovne činnosti pridanej kapacity alebo zníženej kapacity predstavujú rozdiel medzi začiatočnými inštalovanými kapacitami každého podzariadenia po absolvovaní významnej zmeny kapacity stanovenej v súlade s článkom 7 ods. 3 do začiatku zmenenej prevádzky a inštalovanou kapacitou po významnej zmene kapacity stanovenej v súlade s článkom 7 ods. 4, vynásobený priemerným historickým využitím kapacity príslušného zariadenia za roky pred začiatkom zmenenej prevádzky.“
11
Príloha IV tohto rozhodnutia stanovuje, že na účely získavania základných údajov podľa článku 7 ods. 1 toho istého rozhodnutia členské štáty požadujú, aby prevádzkovateľ predložil minimálne údaje uvedené v tejto prílohe „na úrovni zariadenia a podzariadenia za všetky kalendárne roky základného obdobia zvoleného v zmysle článku 9 ods. 1 (2005 – 2008 alebo 2009 – 2010)“. Medzi tieto údaje patria „začiatočná inštalovaná kapacita“, „pridaná alebo znížená kapacita, ako aj inštalovaná kapacita podzariadenia po absolvovaní významnej zmeny kapacity v prípade významnej zmeny kapacity od1. januára 2009 do 30. júna 2011“ a „historické úrovne činnosti“. Pokiaľ ide o posledné uvedené, z tejto prílohy vyplýva, že musia byť určené „podľa typu podzariadenia“ a v závislosti od „všetkých ročných objemov produkcie, na základe ktorých bola stanovená stredná hodnota.“
Rozhodnutie 2013/448/EÚ
12
Článok 4 rozhodnutia Komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 240, 2013, s. 27) pred svojou zmenou na základe rozhodnutia 2017/126 znel:
„Jednotný medziodvetvový korekčný faktor uvedený v článku 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES a určený v súlade s článkom 15 ods. 3 rozhodnutia 2011/278/EÚ sa stanovuje v prílohe II k tomuto rozhodnutiu.“
13
V prílohe II tohto rozhodnutia bola uvedená tabuľka umožňujúca určiť medziodvetvový korekčný faktor za každý rok v období od roku 2013 do roku 2020.
Rozhodnutie 2017/126
14
Článok 1 rozhodnutia 2017/126 stanovuje:
„Rozhodnutie 2013/448/EÚ sa týmto mení takto:
1.
Článok 4 sa nahrádza takto:
‚Článok 4
Jednotný medziodvetvový korekčný faktor uvedený v článku 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES a stanovený v súlade s článkom 15 ods. 3 rozhodnutia 2011/278/EÚ sa stanovuje v prílohe II k tomuto rozhodnutiu.‘
2.
Príloha II sa nahrádza textom uvedeným v prílohe k tomuto rozhodnutiu.“
15
V prílohe rozhodnutia 2017/126 je uvedená tabuľka umožňujúca stanoviť medziodvetvový korekčný faktor za každý rok v období od roku 2013 do roku 2020, pričom táto tabuľka nahrádza tabuľku nachádzajúcu sa v prílohe II rozhodnutia 2013/448.
Nemecké právo
16
Ustanovenia nemeckého práva uplatniteľné na spor vo veci samej sa nachádzajú vo Verordnung über die Zuteilung von Treibhausgas‑Emissionsberechtigungen in der Handelsperiode 2013 bis 2020 (Zuteilungsverordnung 2020) [nariadenie o prideľovaní emisných kvót skleníkových plynov v období obchodovania od roku 2013 do roku 2020) z 26. septembra 2011 (BGBl. 2011 I, s. 1921) v znení zákona z 13. júla 2017 (BGBl. 2017 I, s. 2354) (ďalej len „ZuV 2020“). § 8 ZuV 2020 stanovuje:
„1.   V prípade existujúcich zariadení sa relevantná úroveň činnosti určuje na základe údajov získaných v zmysle § 5 podľa výberu žiadateľa jednotne pre všetky prvky pridelenia daného zariadenia, a to buď podľa základného obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo podľa základného obdobia od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010.
2.   Relevantnou úrovňou činnosti v prípade každého produktu zariadenia, pre ktorý sa má vytvoriť prvok pridelenia v zmysle § 3 ods. 1 bodu 1, je stredná hodnota všetkých ročných objemov tohto produktu v základnom období zvolenom podľa odseku 1…
…
8.   V prípade významného zvýšenia kapacity v období medzi 1. januárom 2005 a 30. júnom 2011 relevantná úroveň činnosti prvku pridelenia zodpovedá súčtu strednej hodnoty určenej podľa odsekov 2 až 5 bez významného zvýšenia kapacity a úrovne činnosti pridanej kapacity. Úroveň činnosti pridanej kapacity pritom predstavuje rozdiel medzi inštalovanou kapacitou prvku pridelenia po zvýšení kapacity a začiatočnou inštalovanou kapacitou zmeneného prvku pridelenia do začiatku zmenenej prevádzky, vynásobený priemerným využitím kapacity príslušného prvku pridelenia v období od 1. januára 2005 do konca kalendárneho roka pred začiatkom zmenenej prevádzky. Pokiaľ ide o významné zvýšenia kapacity v roku 2005, na žiadosť prevádzkovateľa sa nepovažujú za významné zvýšenia kapacity; v týchto prípadoch je inak na účely určenia priemerného využitia kapacity príslušného prvku pridelenia relevantné priemerné mesačné využitie kapacity v roku 2005 až do kalendárneho mesiaca pred začiatkom zmenenej prevádzky. V prípade viacerých zvýšení kapacity je relevantné priemerné využitie kapacity príslušného prvku pridelenia pred začiatkom prvej zmenenej prevádzky.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
17
Cementový slinok sa vyrába v cementárskych peciach. Túto zložku cementu treba následne pomlieť, aby sa zmenila na prášok. Spenner je nemecká spoločnosť, ktorá prevádzkuje zariadenie na výrobu cementového slinku.
18
Rozhodnutím zo 17. februára 2014 Deutsche Emissionshandelsstelle (Nemecká správa pre obchodovanie s emisnými kvótami, ďalej len „DEHSt“) určila množstvo emisných kvót, ktoré sa majú bezodplatne prideliť tejto spoločnosti na obdobie obchodovania zodpovedajúce rokom 2013 až 2020, a to pre jej zariadenie na výrobu cementového slinku. Spenner podala proti tomuto rozhodnutiu sťažnosť s cieľom dosiahnuť dodatočné pridelenie emisných kvót, avšak neúspešne. Žaloba, ktorú následne podala, bola zamietnutá v prvostupňovom konaní.
19
V rámci opravného prostriedku „Revision“ podaného na Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd, Nemecko) Spenner tvrdí, že výklad § 8 ods. 1, 2 a 8 ZuV 2020, ktorý bol uplatnený v prvostupňovom konaní, je nezlučiteľný s článkom 9 ods. 1 a 9 rozhodnutia 2011/278. Táto spoločnosť sa konkrétne domnieva, že DEHSt postupovala nesprávne, keď neuplatnila článok 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278, a že mala skontrolovať a opraviť výber základného obdobia, ktorý uskutočnila.
20
Pokiaľ ide o článok 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278, Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd) sa domnieva, že toto ustanovenie upravuje určenie historickej úrovne činnosti zariadení v závislosti od najvyššej úrovne činnosti počas jedného z dvoch základných období stanovených v tomto ustanovení, a to počas obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo počas obdobia od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010.
21
Pokiaľ ide o článok 9 ods. 9 tohto rozhodnutia, toto ustanovenie upravuje zohľadnenie významných zmien kapacity pri určovaní historickej úrovne činnosti zariadenia. Prvý pododsek tohto ustanovenia stanovuje matematický vzorec, podľa ktorého treba spočítať jednak historickú úroveň činnosti zariadenia „bez významnej zmeny kapacity“ a jednak historickú úroveň činnosti pridanej kapacity alebo zníženej kapacity. Historická úroveň činnosti zariadenia bez objemu výroby spojeného so zmenou sa určí v súlade s článkom 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278. Historická úroveň činnosti pridanej alebo zníženej kapacity sa vypočíta podľa pravidla uvedeného v článku 9 ods. 9 druhom pododseku tohto rozhodnutia.
22
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že podľa § 8 ods. 1 ZuV 2020 je úlohou prevádzkovateľa určiť základné obdobie. Podľa nemeckej vlády je prevádzkovateľ viazaný svojím výberom.
23
V prejednávanej veci si Spenner pre svoje zariadenie na výrobu cementového slinku vybrala základné obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010. V rámci tohto zariadenia došlo k významnému rozšíreniu kapacity počas predchádzajúceho základného obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008.
24
Podľa Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd) Spenner tvrdí, že z článku 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 vyplýva, že výber základného obdobia prislúcha vnútroštátnym orgánom, a nie prevádzkovateľom zariadení. Tieto orgány by si mali vybrať základné obdobie s najvyššou úrovňou činnosti.
25
Spenner okrem toho tvrdí, že podľa článku 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 sa musí zohľadniť každá významná zmena kapacity, a to aj v prípade, že k nej nedošlo počas zvoleného základného obdobia.
26
Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd) sa domnieva, že toto posledné uvedené ustanovenie nie je jasné, avšak malo by sa vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje len na rozšírenia kapacity, ku ktorým došlo počas zvoleného základného obdobia. Pokiaľ ide o rozšírenie kapacity, ku ktorému došlo ešte skôr, zvýšenie činnosti, ktoré z toho vyplýva, je v každom prípade zahrnuté v historickej činnosti počas tohto základného obdobia. Dodatočné zohľadnenie rozšírenia kapacity podľa článku 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 by viedlo k jej dvojitému započítaniu.
27
Za predpokladu, že by sa významné rozšírenie kapacity malo zohľadniť na základe tohto ustanovenia, aj keby k tomuto rozšíreniu došlo pred zvoleným základným obdobím, treba si okrem iného položiť otázku, či je potrebné pristúpiť k odpočítaniu takto pridanej kapacity, aby sa predišlo jej dvojitému započítaniu.
28
Ak by Súdny dvor rozhodol, že článok 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 sa týka len významných zmien kapacity, ku ktorým došlo po začiatku zvoleného základného obdobia, bolo by tiež potrebné poskytnúť výklad odseku 1 tohto článku.
29
V súlade s článkom 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 by členské štáty mali určiť historickú úroveň činnosti zariadení na základe základného obdobia, počas ktorého je táto úroveň najvyššia. Nie je však vylúčené, že v konečnom dôsledku prináleží prevádzkovateľom zariadení určiť príslušné obdobie. V prípade potreby je potrebné určiť, či sú príslušné orgány povinné ex offo opraviť nesprávny výber, ktorý uskutočnil prevádzkovateľ. V Nemecku je táto kontrola možná, keďže prevádzkovatelia zariadení sú vyzývaní, aby poskytli údaje týkajúce sa oboch základných období, hoci článok 7 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 vyžaduje získavanie údajov iba za jedno z týchto dvoch období.
30
Okrem toho, ak by sa v závislosti od odpovedí Súdneho dvora žalobe spoločnosti Spenner vyhovelo, bolo by potrebné určiť množstvo dodatočných emisných kvót, ktoré treba prideliť spoločnosti Spenner, a uplatniť v tomto rámci medziodvetvový korekčný faktor. Ten bol pôvodne stanovený Komisiou v článku 4 a v prílohe II rozhodnutia 2013/448. Vo svojom rozsudku z 28. apríla 2016, Borealis Polyolefine a i. (C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 a C‑391/14 až C‑393/14, EU:C:2016:311), Súdny dvor rozhodol, že tieto ustanovenia rozhodnutia 2013/448 sú neplatné, pričom zároveň časovo obmedzil účinky svojho vyhlásenia neplatnosti, takže na jednej strane už prijaté opatrenia nebolo možné spochybniť a na druhej strane Komisia disponovala lehotou, ktorá jej umožňovala prijať nové rozhodnutie. Prijatím rozhodnutia 2017/126 Komisia stanovila nový medziodvetvový korekčný faktor, ktorého uplatniteľnosť bola určená v závislosti od požiadaviek vyplývajúcich z uvedeného rozsudku.
31
Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd) sa domnieva, že z rozhodnutia 2017/126 vyplýva, že pokiaľ ide o pridelenia z obdobia pred 1. marcom 2017, uplatní sa medziodvetvový korekčný faktor definovaný v pôvodnom znení rozhodnutia 2013/448. Naopak, zostáva nezodpovedaná otázka, či v súvislosti s pridelením vyššieho počtu emisných kvót, ktoré súd priznal od tohto dátumu, treba medziodvetvový korekčný faktor stanovený v rozhodnutí 2017/126 uplatniť na všetky dodatočné pridelenia alebo len na tie, ktoré sa týkajú rokov 2018 až 2020.
32
Za týchto podmienok Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správny súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Vyžaduje článok 9 ods. 9 rozhodnutia [2011/278], aby k významnému zvýšeniu kapacity existujúceho zariadenia došlo v základnom období, ktoré bolo určené členským štátom podľa článku 9 ods. 1 rozhodnutia [2011/278]?
2.
Má sa článok 9 ods. 9 prvý pododsek rozhodnutia [2011/278] v spojení s odsekom 1 tohto článku vykladať v prípade významných zvýšení kapacity v tom zmysle, že pri určení historickej úrovne činnosti za základné obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010 treba odpočítať historickú úroveň činnosti pridanej kapacity, (aj) keď k významnému zvýšeniu kapacity došlo v rámci základného obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008?
3.
a)
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
Má sa článok 9 ods. 1 rozhodnutia [2011/278] vykladať v tom zmysle, že príslušný orgán členského štátu musí sám určiť základné obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010, alebo členský štát môže priznať prevádzkovateľovi zariadenia právo výberu základného obdobia?
b)
V prípade, že členský štát môže priznať prevádzkovateľovi zariadenia právo výberu:
Musí členský štát vychádzať z toho základného obdobia, ktoré vedie k najvyššej historickej úrovni činnosti, aj keď si prevádzkovateľ zariadenia môže podľa práva členského štátu slobodne vybrať spomedzi základných období a rozhodne sa pre základné obdobie s nižšími historickými úrovňami činnosti?
4.
Má sa rozhodnutie Komisie [2017/126] vykladať v tom zmysle, že medziodvetvový korekčný faktor sa v prípade prideľovania pred 1. marcom 2017 uplatňuje podľa pôvodného znenia článku 4 a prílohy II rozhodnutia 2013/448 na obdobie rokov 2013 až 2020 a v prípade pridelenia vyššieho počtu emisných kvót súdom po 28. februári 2017 sa uplatňuje na celý objem vyššieho počtu pridelení na obdobie rokov 2013 až 2020 alebo iba na vyšší počet pridelení na obdobie rokov 2018 až 2020?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
33
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že historické úrovne činnosti zariadenia spoločnosti Spenner na výrobu cementového slinku boli určené za základné obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010. V tomto zariadení došlo k významnému rozšíreniu kapacity počas predchádzajúceho základného obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008. Naproti tomu sa neuvádzajú významné zmeny kapacity po 1. januári 2009.
34
V dôsledku toho treba konštatovať, že vnútroštátny súd sa svojou prvou otázkou v podstate pýta, či sa má článok 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na významné rozšírenia kapacity existujúceho zariadenia, ku ktorým došlo pred základným obdobím, ktoré bolo určené v súlade s článkom 9 ods. 1 tohto rozhodnutia.
35
Na úvod treba uviesť, že pokiaľ ide o „existujúce“ zariadenia pred 30. júnom 2011, články 5 až 14 rozhodnutia 2011/278 upravujú podmienky bezodplatného prideľovania emisných kvót. Množstvo, ktoré im je pridelené, závisí najmä od „historických“ úrovní ich činnosti počas základného obdobia, ktoré sú určené podľa článkov 7 a 9 tohto rozhodnutia.
36
Podľa článku 7 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 členské štáty za všetky roky obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo podľa potreby od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010, počas ktorých sa zariadenie prevádzkovalo, získavajú od prevádzkovateľa všetky príslušné informácie a údaje týkajúce sa každého parametra uvedeného v prílohe IV tohto rozhodnutia. Medzi tieto parametre patria „začiatočná inštalovaná kapacita“, „pridaná alebo znížená kapacita“ a „historické úrovne činnosti“ zariadenia.
37
Pokiaľ ide o historické úrovne činnosti, z článku 9 ods. 1 vyplýva, že členské štáty určia historické úrovne činnosti každého zariadenia za základné obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo za základné obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010, ak tieto sú vyššie, na základe údajov získaných podľa článku 7.
38
Z článku 9 ods. 2 až 5 rozhodnutia 2011/278 v spojení s jeho prílohou IV vyplýva, že historické úrovne činnosti zariadenia sa určujú podľa referenčných úrovní uplatniteľných na každé podzariadenie. Zohľadnia sa tak stredné hodnoty ročnej historickej produkcie, ročného historického dovozu merateľného tepla, ročnej historickej spotreby palív a ročných historických emisií z procesov počas základného obdobia zvoleného podľa odseku 1 tohto článku.
39
Ak však počas základného obdobia určeného podľa článku 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 došlo k významnej zmene kapacity v súlade s odsekom 9 tohto článku, takto pridaná alebo znížená kapacita sa nemusí zohľadniť pri určovaní stredných hodnôt podľa jeho odsekov 2 až 5.
40
Z článku 9 ods. 9 prvého pododseku tohto rozhodnutia totiž vyplýva, že za tohto predpokladu historická úroveň činnosti príslušného zariadenia zodpovedá súčtu jednak stredných hodnôt za základné obdobie určené podľa odseku 1 tohto článku „bez významnej zmeny kapacity“ a jednak historickej úrovne činnosti pridanej alebo zníženej kapacity, určenej v súlade s odsekom 9 druhým pododsekom tohto článku.
41
Naopak, na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa vo veci samej, článok 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 neupravuje zohľadnenie znížených alebo pridaných kapacít v prípade významnej zmeny kapacity, ku ktorej došlo pred základným obdobím určeným podľa odseku 1 tohto článku.
42
V tejto súvislosti treba uviesť, že článok 9 ods. 9 prvý pododsek tohto rozhodnutia odkazuje na obdobie „od 1. januára 2005 do 30. júna 2011“ len na účely obmedzenia jeho pôsobnosti. Iba významné zmeny kapacity, ku ktorým došlo počas tohto obdobia, tak môžu viesť k uplatneniu odseku 9 tohto článku. Naproti tomu z toho nevyplýva, podľa tohto ustanovenia sa musí zohľadniť akákoľvek významná zmena, ku ktorej došlo počas tohto obdobia.
43
V súlade s článkom 9 ods. 2 až 5 rozhodnutia 2011/278 sa totiž stredné hodnoty zakladajú na historickej činnosti zariadenia od začiatku základného obdobia po jeho koniec, určenej na základe odseku 1 tohto článku.
44
V dôsledku toho, pokiaľ je základným obdobím obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010, ako je to vo veci samej, významné zmeny kapacity, ku ktorým došlo v období od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008, určujú vzhľadom na svoju podstatu historické úrovne činnosti k 1. januáru 2009. Tieto zmeny sa teda odrážajú v stredných hodnotách vypočítaných podľa článku 9 ods. 2 až 5 rozhodnutia 2011/278, takže nie je potrebné uplatniť odsek 9 tohto článku.
45
To isté platí pre zmeny, ku ktorým došlo pred prvým základným obdobím. Z tohto dôvodu sa článok 9 ods. 9 uplatňuje až od 1. januára 2005.
46
Okrem toho zohľadnenie zmien, ku ktorým došlo pred základným obdobím určeným podľa článku 9 ods. 1, by podľa posledného uvedeného ustanovenia viedlo k dvojitému zohľadneniu pridaných alebo znížených kapacít.
47
Súdny dvor pritom rozhodol, že pri prideľovaní kvót treba zabrániť dvojitému zohľadneniu emisií vypúšťaných zo zariadení, pretože smernica 2003/87 a rozhodnutie 2011/278 bránia dvojitému zohľadneniu emisií, ako aj dvojitému prideleniu kvót (rozsudok zo 17. mája 2018, Evonik Degussa, C‑229/17, EU:C:2018:323, bod 45).
48
Tento výklad článku 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 je podporený dokumentmi, ktoré Komisia poskytla členským štátom a podnikom s cieľom uľahčiť výklad a uplatňovanie právnej úpravy v oblasti obchodovania s emisnými kvótami, ktorej súčasťou je rozhodnutie 2011/278.
49
Hoci tieto dokumenty nie sú právne záväzné, predstavujú dodatočné indície, ktoré umožňujú objasniť všeobecnú štruktúru smernice 2003/87 a rozhodnutia 2011/278 (rozsudok z 18. januára 2018, INEOS, C‑58/17, EU:C:2018:19, bod 41).
50
V tejto súvislosti z dokumentu s názvom „Guidance Document no 2 on the harmonized free allocation methodology for the EU‑ETS post 2012 (Guidance on allocation methodologies)“ [Návod k postupu č. 2 k metodike harmonizovaného bezodplatného prideľovania kvót v rámci EU‑ETS po roku 2012 (pokyny k metodikám prideľovania)] zo 14. apríla a z 29. júna 2011 (strany 40 a 41) vyplýva, že historické úrovne činnosti zariadenia sa musia určiť v závislosti od kapacity, ktorá je dostupná počas základného obdobia určeného podľa článku 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278.
51
Okrem toho zo strán 28 a 29 toho istého dokumentu vyplýva, že podľa článku 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 sa musí zohľadniť iba významná zmena kapacity, ku ktorej došlo po začiatku tohto základného obdobia. Toto konštatovanie je zopakované na strane 6 dokumentu s názvom „Answers on the harmonised free allocation methodology for the EU‑ETS post 2012“ (Otázky a odpovede k metodike harmonizovaného bezodplatného prideľovania kvót v rámci EU‑ETS po roku 2012).
52
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na významné rozšírenia kapacity existujúceho zariadenia, ku ktorým došlo pred základným obdobím, ktoré bolo určené v súlade s článkom 9 ods. 1 tohto rozhodnutia.
O druhej otázke
53
Vzhľadom na odpoveď na prvú otázku už nie je potrebné odpovedať na druhú otázku týkajúcu sa pravidiel uplatňovania článku 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 v prípade, že k významnej zmene kapacity došlo pred základným obdobím určeným v súlade s článkom 9 ods. 1 tohto rozhodnutia.
O tretej otázke
54
Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 vykladať v tom zmysle, že príslušnému vnútroštátnemu orgánu ukladá povinnosť, aby sám určil príslušné základné obdobie na účely posúdenia historických úrovní činnosti zariadenia.
55
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 členské štáty určia historické úrovne činnosti každého zariadenia za základné obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo za základné obdobie od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010, ak tieto sú vyššie, na základe údajov získaných podľa článku 7 tohto rozhodnutia.
56
Tento článok 9 ods. 1 v rozsahu, v akom je všeobecne adresovaný členským štátom, neuvádza procesné postupy, ktoré by im umožňovali splniť povinnosti, ktoré stanovuje.
57
Pokiaľ ide o znenie článku 7 ods. 1 rozhodnutia 2011/278, vyplýva z neho, že členské štáty získavajú od prevádzkovateľa údaje umožňujúce stanoviť parametre, ktoré sú uvedené v prílohe IV tohto rozhodnutia a medzi ktorými sa nachádzajú historické úrovne činnosti zariadenia, čo umožňuje prijať záver, že práve prevádzkovateľom zariadení prináleží, aby poskytli príslušné údaje, čo táto príloha IV výslovne potvrdzuje.
58
Okrem toho článok 7 ods. 1, ako aj príloha IV rozhodnutia 2011/278 vyžadujú získavanie údajov týkajúcich sa jediného základného obdobia. Bez údajov týkajúcich sa dvoch základných období však príslušné vnútroštátne orgány nemôžu posúdiť, či historická činnosť zariadenia bola najvyššia počas prvého alebo počas druhého obdobia. Preto prináleží prevádzkovateľom zariadení určiť, či poskytujú údaje týkajúce sa obdobia od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008 alebo od 1. januára 2009 do 31. decembra 2010.
59
Je pravda, že článok 7 ods. 2 rozhodnutia 2011/278, ako aj príloha IV tohto rozhodnutia umožňujú členským štátom, aby v prípade potreby požiadali prevádzkovateľov zariadení o poskytnutie doplňujúcich údajov. Príslušné orgány tak môžu v prípade potreby vykonať dodatočné alebo posilnené kontroly. Z toho však vôbec nevyplýva, že by tieto orgány boli systematicky povinné overovať, či si prevádzkovatelia zariadení skutočne vybrali základné obdobie, počas ktorého bola historická činnosť najvyššia. A fortiori tieto ustanovenia nemožno vykladať tak, že ukladajú uvedeným orgánom povinnosť opraviť výber, ktorý uskutočnili prevádzkovatelia.
60
To isté platí aj v súvislosti s článkom 7 ods. 8 rozhodnutia 2011/278, keďže ten spresňuje, že ak chýbajú údaje, členské štáty sú povinné vyžadovať od prevádzkovateľa, aby odôvodnil akékoľvek „chýbajúce údaje“ a nahradil „čiastočne dostupné údaje“ konzervatívnymi odhadmi, ale bez toho, aby bol začatý postup, ktorý by umožnil opraviť alebo doplniť poskytnuté údaje (rozsudok z 22. februára 2018, INEOS Köln, C‑572/16, EU:C:2018:100, bod 41).
61
Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa vo veci samej, ani článok 8 rozhodnutia 2011/278 nezakotvuje povinnosť príslušných vnútroštátnych orgánov skontrolovať výber základného obdobia, ktorý uskutočnil prevádzkovateľ zariadenia, a v prípade potreby ho opraviť. Toto ustanovenie na jednej strane vyžaduje, aby údaje získané od prevádzkovateľov boli preskúmané overovateľom najmä z hľadiska ich spoľahlivosti, dôveryhodnosti a presnosti, a na druhej strane, aby príslušné vnútroštátne orgány akceptovali len tie údaje, ktoré overovateľ uzná za vyhovujúce.
62
Ako v tejto súvislosti rozhodol Súdny dvor, hoci článok 8 rozhodnutia 2011/278 zakazuje členským štátom prijať údaje, ktoré neboli overovateľom overené ako vyhovujúce, toto ustanovenie nestanovuje postup opravy, pokiaľ ide o údaje, ktoré vyhovujúce nie sú (pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. februára 2018, INEOS Köln, C‑572/16, EU:C:2018:100, bod 41).
63
Tento výklad článku 7 ods. 1 a článku 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 je potvrdený cieľom zhromažďovania údajov o historických činnostiach zariadenia. Ako totiž vyplýva z odôvodnenia 16 tohto rozhodnutia, jeho cieľom je zabezpečiť, aby základné obdobie čo najreprezentatívnejšie vyjadrovalo priemyselné cykly, aby zahŕňalo príslušné obdobie, v ktorom sú k dispozícii údaje dobrej kvality, a znižovalo vplyv osobitných okolností, ako prechodné uzatvorenie zariadení. Práve z týchto dôvodov je možné vybrať si medzi dvoma základnými obdobiami.
64
Tento výber preto prináleží prevádzkovateľom zariadení, ktorí sú v najlepšej pozícii na to, aby overili dostupnosť údajov a porovnali činnosť svojich zariadení počas dvoch základných období. Ak si z akéhokoľvek dôvodu nevyberú obdobie, počas ktorého bola úroveň činnosti ich zariadení najvyššia, rozhodnutie 2011/278 neukladá príslušným vnútroštátnym orgánom povinnosť, aby tak urobili namiesto nich.
65
Vzhľadom na uvedené úvahy treba na tretiu otázku odpovedať tak, že článok 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 sa má vykladať v tom zmysle, že príslušnému vnútroštátnemu orgánu neukladá povinnosť, aby sám určil príslušné základné obdobie na účely posúdenia historických úrovní činnosti zariadenia.
O štvrtej otázke
66
Pokiaľ ide o štvrtú otázku, vnútroštátny súd sa domnieva, že za predpokladu, že by sa v závislosti od odpovedí na jeho prvú až tretiu otázku malo žalobe, ktorá mu bola predložená, vyhovieť, bolo by potrebné určiť množstvo dodatočných emisných kvót, ktoré sa majú prideliť žalobkyni vo veci samej, a uplatniť v tomto rámci medziodvetvový korekčný faktor.
67
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že žalobkyňa vo veci samej svojou žalobou vytýka DEHSt, že sa pri prijímaní rozhodnutia zo 17. februára 2014 dopustila nesprávneho právneho posúdenia. Konkrétne DEHSt postupovala nesprávne, keď neuplatnila článok 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278, pričom mala skontrolovať a opraviť výber základného obdobia, ktorý uskutočnila žalobkyňa vo veci samej. Dôvodnosť týchto tvrdení je v podstate predmetom prvej až tretej otázky vnútroštátneho súdu.
68
Ako však vyplýva z odpovede na prvú otázku, príslušnému orgánu členského štátu nemožno vytýkať, že neuplatnil článok 9 ods. 9 rozhodnutia 2011/278 na významnú zmenu kapacity, ku ktorej došlo pred základným obdobím, ktoré vybral prevádzkovateľ zariadenia.
69
Okrem toho z odpovede na tretiu otázku vyplýva, že rozhodnutie 2011/278 neukladá takémuto orgánu ani povinnosť skontrolovať ani povinnosť opraviť výber základného obdobia, ktorý uskutočnil dotknutý prevádzkovateľ.
70
Na štvrtú otázku teda nie je potrebné odpovedať.
O trovách
71
Vzhľadom na to, že konanie na Súdnom dvore má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol takto:
1.
Článok 9 ods. 9 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na významné rozšírenia kapacity existujúceho zariadenia, ku ktorým došlo pred základným obdobím, ktoré bolo určené v súlade s článkom 9 ods. 1 tohto rozhodnutia.
2.
Článok 9 ods. 1 rozhodnutia 2011/278 sa má vykladať v tom zmysle, že príslušnému vnútroštátnemu orgánu neukladá povinnosť, aby sám určil príslušné základné obdobie na účely posúdenia historických úrovní činnosti zariadenia.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.