62021TJ0377_RES
Byla T‑377/21
Eurecna SpA
prieš
Europos Komisiją
2023 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas
„Galimybė susipažinti su dokumentais – Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 – OLAF tyrimo dėl iš EPF finansuojamos paslaugų sutarties vykdymo galutinė ataskaita – Atsisakymas leisti susipažinti – Išimtis, susijusi su sprendimų priėmimo proceso apsauga – Išimtis, susijusi su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga – Bendroji prezumpcija – Pareiga motyvuoti“
Europos Sąjungos institucijos – Visuomenės teisė susipažinti su dokumentais – Reglamentas Nr. 1049/2001 – Teisės susipažinti su dokumentais išimtys – Institucijos pareiga atlikti konkretų ir individualų dokumentų tyrimą – Nebuvimas – Galimybė remtis kai kurių kategorijų dokumentams taikoma bendra prezumpcija – Pareiga motyvuoti – Apimtis – Motyvai, apsiribojantys rėmimusi atitinkama išimtimi
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalis)
(žr. 26–28, 40, 60, 61 ir 84 punktus)
Europos Sąjungos institucijos – Visuomenės teisė susipažinti su dokumentais – Reglamentas Nr. 1049/2001 – Teisės susipažinti su dokumentais išimtys – Inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga – Taikymas dokumentams, susijusiems su Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) tyrimu – Atskleidus minėtus dokumentus padarytos žalos interesų, su kuriais susijęs toks tyrimas, apsaugai bendroji prezumpcija – Taikymas užbaigus šiuos veiksmus – Sąlygos
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka)
(žr. 32–36, 43, 50–53 ir 57 punktus)
Europos Sąjungos institucijos – Visuomenės teisė susipažinti su dokumentais – Reglamentas Nr. 1049/2001 – Teisės susipažinti su dokumentais išimtys – Sprendimų priėmimo proceso apsauga – Per jau pasibaigusį procesą parengtų dokumentų apsauga – Apimtis – Atsisakymas leisti susipažinti – Pareiga motyvuoti – Apimtis
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies antra pastraipa)
(žr. 64–66, 68 ir 69 punktus)
Santrauka
Ieškovė Eurecna SpA yra bendrovė, vykdanti veiklą informacinių technologijų paslaugų teikimo srityje. 2014 m. Europos Sąjungos užjūrio šalių ir teritorijų asociacija (OCTA) pasirašė su ja paslaugų sutartį, finansuojamą iš Europos plėtros fondo (EPF); sutartimi siekta skatinti tvarų vystymąsi ir ekonomikos įvairinimą, taip pat didinti užjūrio šalių ir teritorijų konkurencingumą.
2020 m. gavusi Europos Komisijos prašymą patikrinti galimus šios sutarties vykdymo pažeidimus, Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) pradėjo tyrimą.
2020 m. gruodžio 4 d. raštu OLAF informavo ieškovę, kad galutinė tyrimo ataskaita buvo perduota Venecijos prokuratūrai (Italija) ir Komisijos Tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi generaliniam direktoratui. Prie šios ataskaitos buvo pridėtos rekomendacijos imtis tolesnių priemonių, be kita ko, pradėti baudžiamąjį tyrimą dėl sukčiavimo ir susigrąžinti sumas, kurios buvo sumokėtos ir pripažintos neatitinkančiomis reikalavimų dėl to, kad ieškovė nemokėjo darbo užmokesčio ir patyrė nepagrįstų išlaidų. 2021 m. ieškovė paprašė leisti susipažinti su OLAF galutine ataskaita ir jos priedais. Netrukus po šio prašymo pateikimo ji gavo Komisijos išankstinį informacinį raštą; juo buvo informuota apie tai, kad pradėta sumų susigrąžinimo procedūra. 2021 m. balandžio 26 d. sprendimu OLAF atsisakė leisti susipažinti su prašomais dokumentais, remdamasi bendrosios konfidencialumo prezumpcijos taikymu su jos tyrimais susijusiems dokumentams (toliau – ginčijamas sprendimas).
Gavęs ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo Bendrasis Teismas išanalizavo ryšį tarp iš jurisprudencijos, susijusios su pareiga motyvuoti, kylančių principų ir principų, susijusių su bendrąja konfidencialumo prezumpcija, taikoma su OLAF tyrimais susijusiems dokumentams, atsižvelgiant į inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsaugos išimtį (
1
). Remdamasis jurisprudencija, pagal kurią tokių tyrimų apsauga apima ir tolesnius veiksmus, jeigu jie atliekami per protingą terminą, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad sprendimo atsisakyti leisti susipažinti su dokumentais motyvuose turi būti informacijos, patvirtinančios OLAF motyvus dėl šios bendrosios konfidencialumo prezumpcijos taikymo laiko atžvilgiu (
2
). Šiuo atveju konstatavęs, kad ginčijamas sprendimas šiuo klausimu nepakankamai motyvuotas, Bendrasis Teismas nusprendė jį panaikinti.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirma, Bendrasis Teismas konstatavo, kad iš ginčijamo sprendimo motyvų ieškovė galėjo suprasti, jog atsisakydama atskleisti prašomus dokumentus OLAF rėmėsi bendrąja konfidencialumo prezumpcija. Iš ginčijamo sprendimo matyti, kad OLAF manė, jog prašomiems dokumentams išimtis, susijusi su inspekcijų tikslų apsauga, taikoma dėl to, kad galioja bendroji galimybės susipažinti su jos tyrimų dokumentais nebuvimo prezumpcija.
Antra, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad neturėdama reikiamos informacijos ieškovė negalėjo suprasti priežasčių, dėl kurių OLAF ginčijamo sprendimo priėmimo dieną manė, jog prašomiems dokumentams taikoma ši bendroji konfidencialumo prezumpcija.
Nors ginčijamame sprendime nurodyta, kad šie dokumentai yra OLAF tyrimo bylos dalis, tame sprendime OLAF tik konstatavo, kad šis tyrimas buvo užbaigtas ir kad jo galutinė ataskaita buvo perduota Komisijai ir Venecijos prokuratūrai kartu su rekomendacijomis dėl galimų tolesnių veiksmų. Vis dėlto ginčijamo sprendimo motyvuose nenurodyta aplinkybė, kad iki jo priėmimo po OLAF ataskaitos perdavimo Komisija išsiuntė ieškovei išankstinį informacinį raštą, siekdama susigrąžinti didžiąją dalį pervestų sumų, kurios pripažintos neatitinkančiomis reikalavimų. Bendrojo Teismo teigimu, šis Komisijos susigrąžinimo procedūros įsipareigojimas gali būti laikomas vienu iš OLAF ataskaitoje rekomenduotų tolesnių veiksmų, taigi ir sprendimu, lemiančiu tyrimo nutraukimą. Atsižvelgiant į tai, kad ginčijamame sprendime šiuo klausimu nieko nenurodyta, galima preziumuoti, kad OLAF nusprendė, jog Komisijos išankstinio informacinio rašto tikslas ir poveikis nebuvo nutraukti tyrimą ir kad ginčijamo sprendimo priėmimo dieną institucijos, kurioms skirta galutinė ataskaita, per protingą terminą dar nebuvo nusprendusios dėl tolesnių veiksmų, kurių reikia imtis dėl šios ataskaitos.
Šiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas pažymėjo, kad ginčijamo sprendimo motyvuose OLAF turėjo pareikšti poziciją dėl to, ar laikotarpis, praėjęs nuo jos ataskaitos perdavimo institucijoms adresatėms iki to sprendimo priėmimo, turi būti laikomas protingu. Šiuo klausimu jis priminė, kad, nors dokumentams, susijusiems su OLAF tyrimu, kuris ką tik buvo užbaigtas, taikoma bendroji konfidencialumo prezumpcija, kai kompetentingos institucijos dar nėra nusprendusios dėl tolesnių veiksmų dėl atitinkamos tyrimo ataskaitos, tai įmanoma tik su sąlyga, kad sprendimo dėl atsisakymo atskleisti minėtus dokumentus priėmimo dieną laikotarpis, praėjęs nuo OLAF ataskaitos perdavimo kompetentingoms institucijoms, negali būti laikomas nepagrįstu (
3
). Šiuo atveju, nors galima daryti prielaidą, kad OLAF manė, jog laikotarpis nėra nepagrįstas, tokio aiškinimo priežasčių iš ginčijamo sprendimo nematyti.
Galiausiai, trečia, Bendrasis Teismas konstatavo, kad, atsižvelgiant į nepakankamą ginčijamo sprendimo motyvavimą, Bendrasis Teismas atitinkamai negali įvertinti ieškinio antrojo pagrindo, pagal kurį OLAF neįrodė, jog egzistuoja prašomų dokumentų konfidencialumo prezumpcija, remiantis išimtimi, susijusia su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga, pagrįstumo, taigi ir vykdyti jo teisėtumo kontrolės.
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas priminė, kad Sąjungos institucijos neturi teisės Sąjungos teisme ištaisyti jų nepakankamai motyvuotų sprendimų, o Sąjungos teismas, vertindamas pareigos motyvuoti laikymąsi, neturi pareigos atsižvelgti į atitinkamo akto autoriaus jau vykstant procesui pateiktus papildomus paaiškinimus. Panaši teisinė padėtis gali sutrikdyti kompetencijos pasidalijimą tarp administravimo institucijų ir Sąjungos teismo, susilpninti teisėtumo kontrolę ir pakenkti teisės pareikšti ieškinį įgyvendinimui (
4
).
Net ir pripažinęs, kad papildomi paaiškinimai, kuriuos Komisija pateikė vykstant procesui, gali būti laikomi ne skundžiamo sprendimo motyvų papildymu, o paaiškinimais, būtinais siekiant visapusiškai suprasti analizę, kuria grindžiami OLAF argumentai, Bendrasis Teismas konstatavo, kad teismo procese Komisija nei išreiškė poziciją dėl klausimo, ar išankstinis informacinis raštas laikytinas tolesniu veiksmu, lemiančiu tyrimo nutraukimą, nei nurodė priežastis, jei į tą klausimą būtų atsakyta teigiamai, kodėl OLAF ataskaitos perdavimas Venecijos prokuratūrai lėmė bendrosios konfidencialumo prezumpcijos išplėtimą. Galiausiai Komisija taip pat nepareiškė nuomonės dėl klausimo, ar ginčijamo sprendimo priėmimo dieną nuo prašomų dokumentų perdavimo Komisijai ir Venecijos prokuratūrai buvo praėjęs pagrįstas laikotarpis.
(
1
)	Pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnio 2 dalies trečią įtrauką.
(
2
)	Šiuo klausimu žr. 2019 m. gruodžio 19 d. Sprendimą ECB / Espírito Santo Financial (Portugal) (C‑442/18 P, EU:C:2019:1117, 55 punktas) ir 2020 m. spalio 21 d. Sprendimą ECB / Estate of Espírito Santo Financial Group (C‑396/19 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2020:845, 62 punktas).
(
3
)	Žr. 2021 m. rugsėjo 1 d. Sprendimą Homoki / Komisija (T‑517/19, nepaskelbtas Rink., EU:T:2021:529, 63 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
4
)	Žr. 2020 m. birželio 11 d. Sprendimą Komisija / Di Bernardo (C‑114/19 P, EU:C:2020:457, 58 punktas).