62018TJ0138_RES
T‑138/18. sz. ügy
Fernando De Esteban Alonso
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (ötödik tanács), 2019. június 11.
„Közszolgálat – Korábbi tisztviselők – Az OLAF vizsgálata – »Eurostat« ügy – Olyan cselekményekkel kapcsolatos információknak a nemzeti igazságügyi hatóságok részére történő továbbítása, amelyek miatt büntetőeljárás indítható – Az esetlegesen érintett tisztviselők előzetes értesítésének elmulasztása – Az OLAF és a Bizottság által az eljárás során tanúsított magatartás miatt állítólagosan elszenvedett kár – Nem vagyoni kár, személyi sérülés miatt bekövetkezett kár, vagyoni kár – Okozati összefüggés”
Tisztviselők – Az intézmények szerződésen kívüli felelőssége – Feltételek – Jogellenesség – Kár – Okozati összefüggés – Bizonyítási teher
(EUMSZ 340. cikk, második bekezdés)
(lásd: 45. pont)
Tisztviselői kereset – Kártérítési kereset – Eredet – Munkaviszony – Jogalap
(EUMSZ 268. cikk, EUMSZ 270. cikk, EUMSZ 340. cikk; személyzeti szabályzat, 90. és 91. cikk)
(lásd: 46. pont)
Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) – Vizsgálatok – Belső vizsgálatok – Fogalom – Tisztviselőkre vonatkozó információknak a nemzeti igazságügyi hatóságok részére történő, OLAF általi továbbítása – Bennfoglaltság
(1999/396 bizottsági határozat, 4. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 55. pont)
Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) – Vizsgálatok – Belső vizsgálatok – Az érdekeltnek a személyes érintettsége lehetőségéről való tájékoztatására vonatkozó kötelezettség – Terjedelem – Megsértés – Következmények
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 41. cikk, (2) bekezdés, a) pont; 1073/1999 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 10. cikk; 1999/396 bizottsági határozat, 4. cikk, (1) bekezdés)
(lásd:56–63. pont)
Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) – Vizsgálatok – Belső vizsgálatok – Az érdekeltnek a személyes érintettsége lehetőségéről való tájékoztatására vonatkozó kötelezettség – Az eltérés lehetősége – Feltételek
(1999/396 bizottsági határozat, 4. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 78–80. pont)
Tisztviselői kereset – Előzetes közigazgatási panasz – A panasz és a kereset összhangja – Tárgybeli és jogcímbeli azonosság – A panaszban nem szereplő, de ahhoz szorosan kapcsolódó jogalapok és érvek – Elfogadhatóság
(Személyzeti szabályzat, 90. és 91. cikk)
(lásd: 90–92., 94. pont)
Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) – Vizsgálatok – Belső vizsgálatok – A Bizottság azon lehetősége, hogy magánfélként lépjen fel és feljelentést tegyen egy nemzeti igazságügyi hatóság előtt a vizsgálattal érintett tényekkel kapcsolatban, még a vizsgálat lezárása előtt – Hiány
(Személyzeti szabályzat, IX. melléklet, 25. cikk; 1073/1999 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 9. cikk, (2) és (4) bekezdés)
(lásd: 98–109. pont)
Bizottság – Hatáskörök – A bírósághoz forduláshoz való jog – Fellebbezés és felülvizsgálati kérelem előterjesztése valamely uniós tisztviselővel szemben egy nemzeti bíróság által hozott határozat ellen – A megfelelő ügyintézéshez való jog és a gondoskodási kötelezettség megsértése – Hiány, kivéve rendkívüli körülmények fennállása esetén
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk)
(lásd: 111–115. pont)
Tisztviselők – Az intézmények szerződésen kívüli felelőssége – Nem vagyoni kár – Okozati összefüggés – Bizonyítási teher
(EUMSZ 340. cikk, második bekezdés)
(lásd: 122. pont)
Tisztviselők – Az intézmények szerződésen kívüli felelőssége – Kár – Megtérítendő kár – Nemzeti bírósági eljárás céljából felmerült költségek – Feltételek
(EUMSZ 340. cikk, második bekezdés)
(lásd: 126., 127. pont)
Összefoglalás
A 2019. június 11‑i De Esteban Alonso kontra Bizottság ítéletben (T‑138/18) a Törvényszék arra kötelezte a Bizottságot, hogy fizessen kártérítést egy korábbi tisztviselőnek azon nem vagyoni kár megtérítéseként, amely ez utóbbit ezen intézmény és az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által a nemzeti igazságügyi hatóságok részére történő információtovábbítás és a vele szemben indított nemzeti büntetőeljárás során tanúsított jogellenes magatartás következtében érte.
1996 óta háromoldalú szerződések alapján az Eurostat biztosította az árusítóhelyek (a továbbiakban: datashopok) hálózatát működtető Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatalára támaszkodva gyűjtött statisztikai adatok nyilvánosságra hozatalát. 1999‑ben egy belső ellenőrzés szabálytalanságokat tárt fel e szerződések némelyikének pénzgazdálkodása során. Az OLAF által lefolytatott több vizsgálatot követően ez utóbbi egy feljegyzésben – amely az 1999/396 határozat szerinti belső vizsgálatra vonatkozott – információkat továbbított a francia igazságügyi hatóságoknak. (
1
) A Bizottság ezt követően feljelentést tett ismeretlen tettes ellen a Tribunal de grande instance de Paris (párizsi általános hatáskörű elsőfokú bíróság) mellett működő ügyészségnél. A Bizottság az eljárásban magánfélként is részt vett.
2008‑ban az említett ügyész utasítására a felperest, az Eurostat korábbi igazgatóját a francia igazságügyi rendőrség tanúként meghallgatta, majd őrizetbe vette és a közösségi költségvetésből származó alapok elsikkasztása miatt hűtlen kezelés gyanújával eljárás alá vonta. 2013‑ban a tribunal de grande instance de Paris (párizsi általános hatáskörű elsőfokú bíróság) vizsgálóbírója végzésével az „Eurostat” ügyben eljárás alá vont valamennyi személy, köztük a felperes vonatkozásában megszüntette az eljárást. A Bizottság magánfélként sikertelenül nyújtott be fellebbezést a cour d’appel de Paris (párizsi fellebbviteli bíróság), majd a francia Cour de cassation (semmítőszék) előtt. 2018‑ban a felperes keresettel fordult a Törvényszékhez az OLAF és a Bizottság magatartása következtében őt ért károk megtérítése iránt. Ezzel összefüggésben a Törvényszéknek nyilatkoznia kellett egyrészt a felperes védelemhez való jogának és az 1999/396 határozat OLAF általi megsértéséről, mivel a felperest nem hallgatták meg az információk OLAF általi, francia hatóságok részére történő továbbítása előtt, másrészt az 1073/1999 rendelet, (
2
) a megfelelő ügyintézéshez való jog és a gondoskodási kötelezettség Bizottság általi megsértéséről, mivel a Bizottság magánfélként lépett fel a francia bíróságok előtt az OLAF által folytatott vizsgálat lezárása előtt és a bírósági eljárást a felülvizsgálat szakaszáig meghosszabbította.
Az OLAF‑nak felrótt magatartást illetően a Törvényszék kimondta, hogy az 1999/396 határozat 4. cikkét az Európai Uniós Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban úgy kell értelmezni, hogy az – az eljárás során végig – elsősorban általános kötelezettséget teremt az érdekelt tájékoztatására, amint vele kapcsolatban „személyes érintettség” lehetősége felmerül, kivéve ha e tájékoztatás veszélyezteti a vizsgálatot. Másodszor, e tájékoztatási kötelezettség még inkább jelentőssé válik, amikor a tisztviselőre név szerint utaló következtetés levonásáról van szó. A Törvényszék szerint a felperest a hierarchiában a tényállás megvalósulásának időpontjában az OLAF által a francia hatóságoknak továbbított tájékoztatásban megnevezett személyek között elfoglalt helyére tekintettel az 1999/396 határozat 4. cikkének első bekezdése szerint név szerint megnevezett személynek kellett volna tekinteni. A felperesnek az ellátott feladatai és szerepe miatti érintettsége egyébiránt a tribunal de grande instance de Paris (párizsi általános hatáskörű elsőfokú bíróság) vizsgálóbírójának megszüntető végzésében is megerősítést nyert. Ennélfogva, olyan indok hiányában, amely igazolhatná a felperesnek az említett információk továbbításáról való tájékoztatásának OLAF általi elmulasztását, a Törvényszék megállapította, hogy az OLAF megsértette az említett 4. cikk első bekezdésének első mondata értelmében őt terhelő kötelezettséget.
A Bizottságnak felrótt magatartást illetően a Törvényszék kimondta, hogy a Bizottság megsértette az 1073/1999 rendelet 9. cikkének (4) bekezdését, amikor magánfélként fellépett és a francia igazságügyi hatóságoknál feljelentést tett azt megelőzően, hogy az OLAF végleges jelentése rendelkezésre állt volna, anélkül, hogy elegendő és döntő bizonyíték állt volna rendelkezésre a felperes javára. A Törvényszék szerint, noha nem létezik semmiféle, az e magatartást kifejezetten tiltó szabály, ez nem változtat azon, hogy a fegyelmi eljárásra vonatkozó szabályok által követett cél, vagyis az érintett tisztviselő védelme annak garantálásával, hogy az érintett intézménynek a vele szembeni eljárás megindítása előtt rendelkezésére állnak a tisztviselőt mentő körülményekre vonatkozó pontos és releváns információk, analógia útján alkalmazandó a nemzeti büntetőeljárásokra, az 1073/1999 rendelet szellemének és szövegének megfelelően.
Egyébiránt a Törvényszék elutasította a megfelelő ügyintézéshez való jog és a Bizottság gondoskodási kötelezettségének a felperessel szembeni bírósági eljárások felülvizsgálati szakaszig való meghosszabbítása általi megsértésére vonatkozó kifogást, megállapítva, hogy ezen elvek semmi esetre sem járhatnak a Bizottság számára azzal a kötelezettséggel, hogy ne védje az intézmény pénzügyi érdekeit, és ne vitassa a francia bíróságok határozatait. Rendkívüli körülmények hiányában az ilyen meghosszabbítás nem minősül közszolgálati kötelességszegésnek.
A felperes által hivatkozott károkat illetően a Törvényszék megállapította, hogy a felperest nem vagyoni kár érte, amely közvetlenül a Bizottság és az OLAF magatartása miatt következett be, megsértve a felperes becsületét, valamint szakmai hírnevét, mivel a Bizottság a személyes és szakmai környezetében is azt a hitet keltette, hogy a felperes feladatai ellátása során csalásban érintett. Ez a kár továbbá az igazságtalanság, tehetetlenség és frusztráció érzetét keltették, mivel az információk OLAF általi, a francia hatóságok részére történő továbbítása során az ellene indított eljárásra okot adó tényekkel kapcsolatban sem nyilatkozni nem tudott, sem magát megvédeni nem tudta. A Törvényszék ennélfogva úgy határozott, hogy ex æquo et bono62000 euró az említett kár megfelelő jóvátételének minősül.
(
1
)	A csalás, a korrupció és a Közösségek érdekeit sértő jogellenes tevékenységek elleni küzdelemmel kapcsolatos belső vizsgálatok feltételeiről és módjairól szóló, 1999. június 2‑i 1999/396/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozat (HL 1999. L 149., 57. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 118. o.)
(
2
)	Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25‑I 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 1999. L 136., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 91. o.).