61995CJ0398_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-398/95,
jonka Symvoulio tis Epikrateias on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Syndesmos ton en Elladi Touristikon kai Taxidiotikon Grafeion
vastaan
Ypourgos Ergasias,
Somateio Diplomatouchon Xenagonin ja
Panellinia Omospondia Xenagonin osallistuessa asian käsittelyyn,
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan tulkinnasta,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuomarit J. L. Murray, P. J. G. Kapteyn (esittelevä tuomari), H. Ragnemalm ja R. Schintgen,
julkisasiamies: C. O. Lenz,
kirjaaja: johtava hallintovirkamies D. Louterman-Hubeau,
ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
- Syndesmos ton en Elladi Touristikon kai Taxidiotikon Grafeion, edustajinaan asianajaja Charis Tagaras, Thessaloniki, ja asianajaja Andreas Loverdos, Ateena,
- Somateio Diplomatouchon Xenagon ja Panellinia Omospondia Xenagon, edustajanaan asianajaja Giorgios Papadimitriou, Ateena,
- Kreikan hallitus, asiamiehinään valtion oikeudellinen neuvonantaja Panagiotis Kamarineas, ulkoasianministeriön Euroopan yhteisöjä koskevia asioita hoitavan erityisosaston oikeudellinen avustaja Evi Skandalou ja valtion oikeudellisen neuvoston oikeudellinen asiamies Vasileia Pelekou,
- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellinen neuvonantaja Dimitrios Gouloussis,
ottaen huomioon suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen,
kuultuaan Syndesmos ton en Elladi Touristikon kai Taxidiotikon Grafeonin, edustajanaan asianajaja Charis Tagaras, Somateio Diplomatouchon Xenagonin ja Panellinia Omospondia Xenagonin, edustajanaan asianajaja Nikolaos Pimplis, Ateena, Kreikan hallituksen, asiamiehinään valtion oikeudellisen neuvoston oikeudellinen neuvonantaja Georgios Kanellopoulos ja Evi Skandalou, sekä komission, asiamiehenään Dimitrios Gouloussis, 22.1.1997 pidetyssä istunnossa esittämät suulliset huomautukset,
kuultuaan julkisasiamiehen 4.3.1997 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Symvoulio tis Epikrateias on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 7.11.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.12.1995, EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla kaksi ennakkoratkaisukysymystä kyseisen perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan tulkinnasta.
2 Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa Syndesmos ton en Elladi Touristikon kai Taxidiotikon Grafeion (Kreikan matkailu- ja matkatoimistojen liitto, jäljempänä SETTG) vaatii kansallista tuomioistuinta kumoamaan työvoimaministeriön päätöksen nro 10505/1988 (Kreikan hallituksen virallinen lehti 68/5.2.1988, osa B).
3 Kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevan asian asiakirja-aineistosta ilmenee, että kyseisessä päätöksessä todettiin, että Defterovathmio Dioikitiko Diaititiko Dikastirio Athinonin antama välitystuomio nro 54/1987, jolla vahvistettiin Protovathmio Dioikitiko Diaititiko Dikastirio Athinonin antama välitystuomio nro 55/1987, oli täytäntöönpantavissa. Tässä viimeksi mainitussa välitystuomiossa ratkaistiin SETTG:n ja Enosi Efopliston Epivatikon Ploionin (matkustajaliikenteeseen käytettävien alusten varustajien liitto, jäljempänä EEEP) sekä Somateio Diplomatouchon Xenagonin (tutkinnon suorittaneiden matkaoppaiden yhdistys, jäljempänä SDX) välinen kollektiivinen työriita, joka koski Ateenan, Pireuksen sekä lähiympäristön matkaoppaiden palkka- ja työehtoja.
4 Välitystuomiot perustuivat lain nro 1545/1985
37 §:ään, jossa säädetään seuraavaa:
"Matkaoppaat, joilla on lupa harjoittaa matkaoppaan ammattia ja jotka ovat sidoksissa matkailu- ja matkatoimistoihin, [EEEP:n] jäseniin tai matkatoimistoihin, joiden kotipaikka on ulkomailla, joko suoraan tai näiden yritysten Kreikassa olevien sivuliikkeiden välityksellä, ovat näiden yritysten tarjoamien matkailuohjelmien toteuttamiseksi työsopimussuhteessa, ja oppaiden sekä heidän työnantajiensa välisiin suhteisiin sovelletaan Kreikan työlainsäädännön asianomaisia säännöksiä."
5 Koska Symvoulio tis Epikrateias katsoi, että riidan yhteydessä nousi esiin yhteisön oikeuden tulkintaa koskeva ongelma, se päätti lykätä asian ratkaisua ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
"1) Onko lain nro 1545/1985
37 §, jonka mukaan tässä pykälässä säädettyjen edellytysten täyttyessä osapuolten välistä suhdetta on välttämättä pidettävä oikeudelliselta muodoltaan työsopimussuhteena - tämä on tavallisesti sen suhteen oikeudellinen muoto, jossa matkaoppaat tässä pykälässä mainittujen edellytytysten täyttyessä tarjoavat palvelujaan - perustamissopimuksen 59 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen vastainen?
2) Jos vastaus on myöntävä, onko tämä säännös perusteltu sellaisten yleistä etua koskevien syiden vuoksi, jotka liittyvät työrauhan säilyttämiseen matkailupalvelujen herkällä alalla, jolla on Kreikan valtiolle matkailumaana niin huomattava merkitys, että Kreikan valtiolla on järkevä ja perusteltu syy puuttua asiaan lainsäädäntöteitse?"
Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
6 Ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että ensimmäisellä kysymyksellä halutaan saada selville lähinnä se, onko perustamissopimuksen 59 artiklassa tarkoitettuna rajoituksena pidettävä sellaista jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka mukaan matkailu- tai matkatoimiston ja matkaoppaan välistä suhdetta on välttämättä pidettävä oikeudelliselta muodoltaan työsuhteena ja jonka takia matkailu- ja matkatoimistot, minne tahansa ne ovat sijoittautuneetkaan, eivät voi tässä valtiossa tarjoamiensa matkailuohjelmien toteuttamiseksi tehdä sopimusta palvelujen tarjoamisesta sellaisen matkaoppaan kanssa, jolla on lupa harjoittaa kyseisessä jäsenvaltiossa matkaoppaan ammattia.
7 Aluksi on huomautettava, että matkaopas voi harjoittaa toimintaansa kahden eri järjestelmän mukaisesti. Matkailutoimisto voi turvautua sen palveluksessa oleviin matkaoppaisiin, mutta se voi myös palkata itsenäisiä matkaoppaita. Jälkimmäisessä tapauksessa matkaopas suorittaa palvelun matkailutoimistolle; tämä palvelu on perustamissopimuksen 60 artiklassa tarkoitettu suoritus, josta maksetaan korvaus (ks. asia C-198/89, komissio v. Kreikka, tuomio 26.2.1991, Kok. 1991, s. I-727, 5 ja 6 kohta).
8 On myös muistettava, että perustamissopimuksen 59 artiklaa sovelletaan paitsi silloin, kun palvelujen tarjoaja ja niiden vastaanottaja ovat sijoittautuneet eri jäsenvaltioihin, myös kaikissa niissä tapauksissa, joissa palvelujen tarjoaja tarjoaa palveluja jossain muussa jäsenvaltiossa kuin siinä jäsenvaltiossa, jonne hän on sijoittautunut, minne tahansa näiden palvelujen vastaanottajat ovat sijoittautuneetkaan (em. asia komissio v. Kreikka, tuomion 8-10 kohta).
9 On siis ensiksi tarkasteltava, voiko kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä olevan kaltaisella lainsäädännöllä olla 59 artiklassa tarkoitetuissa tilanteissa vaikutusta jostain toisesta jäsenvaltiosta kotoisin olevien itsenäisten matkaoppaiden oikeuteen tarjota vapaasti palvelujaan.
10 SDX väittää tältä osin, että tätä lainsäädäntöä sovelletaan vain Kreikkaan sijoittautuneisiin matkaoppaisiin, koska se koskee vain sellaisia matkaoppaita, joilla on lupa harjoittaa tätä ammattia Kreikassa. Edellä mainitussa asiassa komissio vastaan Kreikka annetusta tuomiosta näet ilmenee, että tällaista lupaa, joka edellyttää tutkintotodistusta, ei voida vaatia jostain toisesta jäsenvaltiosta kotoisin olevilta matkaoppailta, kun he opastavat turistiryhmää Kreikassa.
11 Tätä väitettä ei voida hyväksyä.
12 Pelkästään sen seikan perusteella, että jostain toisesta jäsenvaltiosta kotoisin olevat matkaoppaat eivät tarvitse tällaista lupaa opastaessaan turistiryhmää Kreikassa, ei voida päätellä, etteivät he haluaisi pätevyytensä lisäämiseksi hankkia tällaista tutkintotodistusta ja sen nojalla saada lupaa ammatin harjoittamiseen Kreikassa. Tällaisessa tapauksessa kyseinen lainsäädäntö soveltuu heihin.
13 Tästä seuraa, että tällaisella lainsäädännöllä voi olla vaikutusta jostain toisesta jäsenvaltiosta kotoisin olevien itsenäisten matkaoppaiden oikeuteen tarjota vapaasti palvelujaan, kun heillä on lupa harjoittaa kyseistä ammattia ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa ja kun he tarjoavat palvelujaan matkailu- tai matkatoimistojen tässä jäsenvaltiossa tarjoamien matkailuohjelmien toteuttamiseksi, minne tahansa nämä toimistot ovat yhteisön alueella sijoittautuneetkaan.
14 Tämän jälkeen on tarkasteltava, estetäänkö kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä olevan lainsäädännön kaltaisella lainsäädännöllä toisista jäsenvaltioista kotoisin olevia itsenäisiä matkaoppaita tarjoamasta vapaasti palvelujaan.
15 On selvää, että tätä lainsäädäntöä sovelletaan erotuksetta kaikkiin luvan saaneisiin matkaoppaisiin.
16 Perustamissopimuksen 59 artiklassa edellytetään kuitenkin palvelujen tarjoajien kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän poistamisen lisäksi myös kaikkien rajoitusten poistamista, vaikka niitä sovellettaisiin erotuksetta sekä sellaisiin palvelujen tarjoajiin, jotka ovat kyseisen jäsenvaltion kansalaisia, että sellaisiin, jotka ovat muiden jäsenvaltioiden kansalaisia, kun rajoitus voi estää sellaista palvelujen tarjoajaa, joka on sijoittautunut johonkin toiseen jäsenvaltioon, jossa hän laillisesti tarjoaa vastaavia palveluja, harjoittamasta toimintaansa tai kun se voi muuten haitata tällaista toimintaa (asia C-76/90, Säger, tuomio 25.7.1991, Kok. 1991, s. I-4221, 12 kohta).
17 On siis todettava, että tällaisen lainsäädännön perusteella, jonka mukaan matkaoppaan jäsenvaltiossa toteutettavien matkailuohjelmien yhteydessä tarjoamat palvelut on välttämättä katsottava kansallisen lainsäädännön mukaisessa työsuhteessa suoritetuiksi, jostain toisesta jäsenvaltiosta kotoisin olevilla matkaoppailla ei ole oikeutta harjoittaa toimintaansa itsenäisinä ammatinharjoittajina ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa.
18 Tällainen lainsäädäntö näin ollen estää toisista jäsenvaltioista kotoisin olevia matkaoppaita tarjoamasta vapaasti tällaisia palveluja itsenäisinä ammatinharjoittajina.
19 Ensimmäiseen kysymykseen on näin ollen vastattava, että perustamissopimuksen 59 artiklassa tarkoitettuna rajoituksena on pidettävä sellaista jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka mukaan osapuolten välistä suhdetta on välttämättä pidettävä oikeudelliselta muodoltaan työsuhteena ja jonka vuoksi matkailu- ja matkatoimistot, minne tahansa ne ovat sijoittautuneetkaan, eivät voi tehdä niiden tässä jäsenvaltiossa tarjoamien matkailuohjelmien toteuttamiseksi sopimusta palvelujen tarjoamisesta sellaisen matkaoppaan kanssa, jolla on lupa harjoittaa ammattiaan tässä jäsenvaltiossa ja joka on kotoisin jostain toisesta jäsenvaltiosta.
Toinen ennakkoratkaisukysymys
20 Toisella ennakkoratkaisukysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy, voiko tällainen rajoitus olla perusteltu sellaisten yleistä etua koskevien syiden vuoksi, jotka liittyvät työrauhan säilyttämiseen matkailupalvelujen herkällä alalla, jolla on Kreikan valtiolle matkailumaana niin huomattava merkitys, että sillä on järkevä ja perusteltu syy puuttua asiaan lainsäädäntöteitse.
21 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan palvelujen tarjoamisen vapautta voidaan perustamissopimuksen yhtenä perustavanlaatuisena periaatteena rajoittaa vain sellaisilla säännöksillä, jotka ovat perusteltuja yleistä etua koskevien pakottavien syiden vuoksi ja joita sovelletaan kaikkiin henkilöihin tai yrityksiin, jotka harjoittavat toimintaa sen valtion alueella, jossa palvelut vastaanotetaan. Erityisesti on niin, että rajoitusten on oltava asianmukaisia niillä tavoiteltavan päämäärän saavuttamisen varmistamiseksi eivätkä ne saa mennä pidemmälle kuin on tarpeen tämän päämäärän saavuttamiseksi (em. asia Säger, tuomio 25.7.1991, 15 kohta; asia C-288/89, Gouda ym., tuomio 25.7.1991, Kok. 1991, s. I-4007, 13-15 kohta; asia C-19/92, Kraus, tuomio 31.3.1993, Kok. 1993, s. I-1663, 32 kohta ja asia C-55/94, Gebhard, tuomio 30.11.1995, Kok. 1995, s. I-4165, 37 kohta).
22 Siltä osin, voiko työrauhan säilyttäminen olla sellainen yleistä etua koskeva pakottava syy, jonka vuoksi kansallisen tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä oleva lainsäädäntö on perusteltua, ennakkoratkaisupyynnön esittämistä koskevasta päätöksestä ilmenee, että kyseinen lainsäädäntö on annettu matkaoppaiden sekä matkailu- ja matkatoimistojen välillä jo kauan jatkuneiden työriitojen ratkaisemiseksi ja sen välttämiseksi, ettei matkailu - ja siten myös maan talous - joudu kärsimään näiden työriitojen kielteisistä seurauksista. Kreikan hallitus on tältä osin itse todennut istunnossa, että kyseisellä lainsäädännöllä oli tarkoitus varmistaa kansantalouden moitteeton toiminta.
23 Työrauhan säilyttämistä, joka on keino lopettaa kollektiivinen työriita ja välttää se, että tietty talouselämän toimiala - ja siis maan talous - kärsisi kollektiivisen työriidan kielteisistä seurauksista, on kuitenkin pidettävä taloudellisena tavoitteena, joka ei voi olla sellainen yleistä etua koskeva syy, jonka vuoksi jonkin perustamissopimuksessa taatun perustavanlaatuisen vapauden rajoittaminen voisi olla perusteltua (ks. em. asia Gouda ym., tuomion 11 kohta).
24 Kuten julkisasiamies huomautti ratkaisuehdotuksensa 66 kohdassa, kukaan tässä oikeudenkäynnissä huomautuksia esittäneistä asianosaisista ei myöskään ole väittänyt, että muista jäsenvaltioista kotoisin olevien matkaoppaiden itsenäisen ammatinharjoittamisen rajoittaminen matkailu- ja matkatoimistojen Kreikassa tarjoamien matkailuohjelmien toteuttamisen yhteydessä olisi tarpeen työrauhan säilyttämiseksi.
25 Toiseen kysymykseen on siis vastattava, että tällainen lainsäädäntö, joka on keino lopettaa kollektiivinen työriita ja välttää se, että jokin talouden ala - ja siis maan talous - kärsisi työriidan kielteisistä seurauksista, ei voi olla perusteltua työrauhan säilyttämiseen liittyvien yleistä etua koskevien syiden vuoksi.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
26 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Kreikan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kuudes jaosto)
on ratkaissut Symvoulio tis Epikrateiasin 7.11.1995 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:
1) EY:n perustamissopimuksen 59 artiklassa tarkoitettuna rajoituksena on pidettävä sellaista jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka mukaan osapuolten välistä suhdetta on välttämättä pidettävä oikeudelliselta muodoltaan työsuhteena ja jonka vuoksi matkailu- ja matkatoimistot, minne tahansa ne ovat sijoittautuneetkaan, eivät voi tehdä niiden tässä jäsenvaltiossa tarjoamien matkailuohjelmien toteuttamiseksi sopimusta palvelujen tarjoamisesta sellaisen matkaoppaan kanssa, jolla on lupa harjoittaa ammattiaan tässä jäsenvaltiossa ja joka on kotoisin jostain toisesta jäsenvaltiosta.
2) Tällainen lainsäädäntö, joka on keino lopettaa kollektiivinen työriita ja välttää se, että jokin talouden ala - ja siis maan talous - kärsisi työriidan kielteisistä seurauksista, ei voi olla perusteltua työrauhan säilyttämiseen liittyvien yleistä etua koskevien syiden vuoksi.