62023CO0058
SKLEP SODIŠČA (osmi senat)
z dne 27. septembra 2023 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Območje svobode, varnosti in pravice – Azilna politika – Skupni postopki za priznanje in odvzem mednarodne zaščite – Direktiva 2013/32/EU – Člena 22 in 23 – Pravica do pravne pomoči in zastopanja – Člen 46(4) – Razumen rok za vložitev pravnega sredstva – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem – Zavrnitev prošnje za mednarodno zaščito kot očitno neutemeljene v pospešenem postopku“
V zadevi C‑58/23, [Abboudnam] (
i
),
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Upravno sodišče (Slovenija) z odločbo z dne 31. januarja 2023, ki je na Sodišče prispela 6. februarja 2023, v postopku
Y. N.
proti
Republiki Sloveniji,
SODIŠČE (osmi senat),
v sestavi M. Safjan, predsednik senata, N. Piçarra (poročevalec) in N. Jääskinen, sodnika,
generalna pravobranilka: T. Ćapeta,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi odločeno z obrazloženim sklepom v skladu s členom 99 Poslovnika Sodišča,
sprejema naslednji
Sklep
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 46(4) Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL 2013, L 180, str. 60) v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Y. N. in Republiko Slovenijo glede odločbe ministrstva za notranje zadeve te države (v nadaljevanju: ministrstvo za notranje zadeve), s katero je bila v pospešenem postopku kot očitno neutemeljena zavrnjena prošnja za mednarodno zaščito, ki jo je vložil Y. N. (v nadaljevanju: odločba iz postopka v glavni stvari).
Pravni okvir
Pravo Unije
3
V uvodnih izjavah 20, 23, 25 in 50 Direktive 2013/32 je navedeno:
„(20)
V natančno določenih okoliščinah, kadar je prošnja verjetno neutemeljena […], bi morale imeti države članice možnost pospešiti postopek obravnave, zlasti z uvedbo krajših vendar razumnih rokov za določene faze postopka, brez poseganja v ustreznost in celovitost obravnave, ki je v teku, ter učinkovit dostop prosilca do osnovnih načel in jamstev, določenih s to direktivo.
[…]
(23)
V pritožbenih postopkih bi bilo treba ob upoštevanju določenih pogojev prosilcem zagotoviti brezplačno pravno pomoč in zastopanje, ki ju zagotavljajo osebe, pristojne za njuno zagotavljanje v skladu z nacionalnim pravom. Poleg tega bi morali imeti prosilci na vseh stopnjah postopka pravico do posvetovanja na lastne stroške s pravnimi ali drugimi svetovalci, ki jih kot take dopušča ali dovoljuje nacionalno pravo.
[…]
(25)
Da bi lahko pravilno ugotovili, katere osebe potrebujejo zaščito kot begunci v smislu člena 1 [Konvencije o statusu beguncev, podpisane v Ženevi 28. julija 1951 (Recueil des traités des Nations unies, zv. 189, str. 150, št. 2545 (1954)), kakor je bila dopolnjena in spremenjena s Protokolom o statusu beguncev, sklenjenim v New Yorku 31. januarja 1967,] ali kot osebe, upravičene do subsidiarne zaščite, bi moral imeti vsak prosilec učinkovit dostop do postopkov, možnost sodelovati in ustrezno komunicirati s pristojnimi organi, kar naj mu omogoči, da predstavi vsa pomembna dejstva v zvezi s svojim primerom, ter zadostna procesna jamstva, da lahko v vseh fazah postopka brani svoj primer. Poleg tega bi bilo treba v postopku obravnavanja prošnje za mednarodno zaščito prosilcu običajno zagotoviti vsaj: […] dostop do storitev tolmačenja, da lahko na razgovoru z organi predstavi svoj primer; […] možnost posvetovanja s pravnim ali drugim svetovalcem; v odločilnih fazah postopka pravico do obveščenosti o njegovem pravnem položaju v jeziku, ki ga razume ali za katerega se upravičeno domneva, da ga razume; ter, v primeru zavrnilne odločbe, pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem.
[…]
(50)
V skladu s temeljnim načelom prava Unije je, da je zoper odločbe v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito […] na razpolago učinkovito pravno sredstvo pred sodiščem.“
4
Člen 12 te direktive, naslovljen „Jamstva za prosilce“, določa:
„1.   Ob upoštevanju postopkov iz poglavja III države članice zagotovijo, da so vsem prosilcem zagotovljena naslednja jamstva:
[…]
(b)
po potrebi se jim za predložitev primera pristojnim organom zagotovijo storitve tolmačenja. Države članice štejejo, da je treba te storitve nuditi, vsaj kadar se prosilca pozove na razgovor iz členov 14 do 17 in 34 ter brez takih storitev ni mogoče zagotoviti ustreznega komuniciranja. V tem in v drugih primerih, kadar pristojni organi pozovejo prosilca, se te storitve plačajo iz javnih sredstev;
[...]
2.   V zvezi s postopki iz poglavja V države članice zagotovijo, da so vsem prosilcem zagotovljena jamstva, ki so enakovredna jamstvom iz odstavka 1(b) do (e).“
5
Člen 20(1) navedene direktive določa, da države članice prosilcem na zahtevo zagotovijo brezplačno pravno pomoč in zastopanje v pritožbenih postopkih iz člena 46 te direktive.
6
Člen 22(1) iste direktive prosilcem na vseh stopnjah postopka, vključno po izdaji zavrnilne odločbe, na njihove lastne stroške omogoči učinkovito posvetovanje s pravnim ali drugim svetovalcem, ki ga kot takšnega priznava in dopušča nacionalno pravo, o zadevah v zvezi z njihovimi prošnjami za mednarodno zaščito.
7
V členu 23(1), prvi pododstavek, Direktive 2013/32 je natančneje določeno, da mora imeti ta pravni ali drugi svetovalec „dostop do informacij iz prosilčevega spisa, na katerih temelji ali bo temeljila odločba“.
8
Člen 46 te direktive, naslovljen „Pravica do učinkovitega pravnega sredstva“, v odstavkih 1 in 4 določa:
„1.   Države članice zagotovijo, da imajo prosilci pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem zoper:
(a)
odločbo, izdano v zvezi z [njihovo] prošnjo za mednarodno zaščito […]
[…]
4.   Države članice določijo razumne roke in druga potrebna pravila za uveljavljanje pravice prosilca do učinkovitega pravnega sredstva v skladu z odstavkom 1. Roki prosilcem ne smejo onemogočiti ali pretirano otežiti takega uveljavljanja.“
Slovensko pravo
9
Člen 70(1), prvi stavek, Zakona o mednarodni zaščiti z dne 4. marca 2016 (Uradni list RS, št. 16/17, v nadaljevanju: ZMZ-1) za vložitev tožbe pri Upravnem sodišču (Slovenija) zoper upravno odločbo pristojnega organa določa rok 15 dni od vročitve te odločbe. V drugem stavku tega člena 70(1) je določeno, da če je taka odločba izdana v pospešenem postopku, je ta rok skrajšan na tri dni od vročitve te odločbe.
10
Iz člena 111, drugi in četrti odstavek, Zakona o pravdnem postopku z dne 15. marca 1999 (Uradni list RS, št. 73/07) v povezavi s členom 22(1) Zakona o upravnem sporu z dne 28. septembra 2006 (Uradni list RS, št. 105/06) izhaja, da če je rok določen po dnevih, ta rok začne teči prvi dan po dnevu vročitve ali sporočitve navedene odločbe. Če je zadnji dan navedenega roka sobota, nedelja, praznik ali drug dela prost dan, ki ga določa nacionalni zakon, se ta rok izteče s pretekom prvega prihodnjega delavnika.
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
11
Odločba iz postopka v glavni stvari, s katero je ministrstvo za notranje zadeve kot očitno neutemeljeno zavrnilo prošnjo za mednarodno zaščito, ki jo je vložil Y. N., maroški državljan, je bila izdana v pospešenem postopku. V skladu s členom 70(1), drugi stavek, ZMZ-1 je rok za vložitev tožbe zoper tako odločbo skrajšan s 15 na 3 dni od vročitve te odločbe.
12
Y. N. je na Upravno sodišče, ki je predložitveno sodišče, zoper odločbo iz postopka v glavni stvari vložil tožbo, v kateri je trdil, na eni strani, da mu je bila ta odločba vročena 23. decembra 2022, to je na dan pred prazničnim koncem tedna, zato se je dejanski rok za vložitev tožbe skrajšal na en delavnik. Na drugi strani, govoril naj bi samo arabsko, vendar naj ne bi imel na voljo tolmača in naj se zato ne bi mogel uspešno sporazumevati s svojim pooblaščencem, tako da so bili njuni pogovori omejeni na izmenjavo kratkih sporočil (SMS) z uporabo elektronskega prevajalnika. Te okoliščine naj mu ne bi omogočale uspešne priprave tožbe, s čimer naj bi bila kršena njegova pravica do učinkovitega pravnega sredstva.
13
Predložitveno sodišče potrjuje, da je bil v obravnavanem primeru zadnji dan roka za vložitev tožbe, ki je začel teči 24. decembra 2022, 26. december 2022, ki je v Sloveniji praznik, tako da se je ta rok iztekel s pretekom prvega prihodnjega delavnika, to je 27. decembra 2022.
14
Navedeno sodišče poleg tega navaja, da se okoliščine predmetne zadeve razlikujejo od okoliščin zadeve, v kateri je bila izdana sodba z dne 9. septembra 2020, Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Zavrženje naknadne prošnje – Rok za vložitev pravnega sredstva) (C‑651/19, EU:C:2020:681), v kateri je Sodišče razsodilo, da člen 46 Direktive 2013/32 v povezavi s členom 47 Listine ne nasprotuje ureditvi države članice, s katero je za vložitev pravnega sredstva zoper odločbo o zavrženju naknadne prošnje za mednarodno zaščito kot nedopustne določen prekluzivni rok desetih dni od vročitve take odločbe, vključno s prazniki in dela prostimi dnevi, če lahko prosilci za mednarodno zaščito v tem roku učinkovito uveljavljajo procesna jamstva in pravice, ki so jim priznani z Direktivo 2013/32.
15
Predložitveno sodišče se sicer zaveda, da je rok za vložitev tožbe zoper odločbo o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito kot očitno neutemeljene lahko krajši od roka 15 dni, ki je določen za redni postopek, vendar meni, da je rok treh dni, določen v okviru pospešenega postopka, nesorazmerno manj ugoden od roka, določenega za redni postopek.
16
V teh okoliščinah je Upravno sodišče prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba četrti odstavek 46. člena [Direktive 2013/32] v povezavi s 47. členom Listine razlagati tako, da nasprotuje nacionalnemu postopkovnemu pravilu, kot je druga poved prvega odstavka 70. člena ZMZ-1, po kateri je za vložitev tožbe zoper odločbo, s katero pristojni organ prošnjo zavrne kot očitno neutemeljeno v pospešenem postopku, določen prekluzivni rok treh dni od vročitve take odločbe, vključno s prazniki in dela prostimi dnevi, pri čemer se lahko ta rok izteče s pretekom prvega prihodnjega delavnika?“
Postopek pred Sodiščem
Predlog za nujni postopek predhodnega odločanja
17
Predložitveno sodišče je z ločeno vlogo, vloženo v sodnem tajništvu 6. februarja 2023, predlagalo, naj se zadeva obravnava po nujnem postopku predhodnega odločanja, pri čemer je navedlo, na eni strani, da bi razlaga člena 46(4) Direktive 2013/32, za katero je zaprosilo pri Sodišču, vplivala na preučitev podobnih tožb, vloženih pri njem, in na drugi strani, da pravno vprašanje, ki se postavlja v obravnavanem primeru – ker se nanaša na pravico do učinkovitega pravnega sredstva – po svoji naravi upravičuje odgovor v najkrajšem možnem času.
18
Tretji senat Sodišča, določen v skladu s členom 108(1) Poslovnika Sodišča, je z odločbo z dne 16. februarja 2023 ta predlog zavrnil z obrazložitvijo, da pogoj nujnosti ni izpolnjen.
19
Tretji senat Sodišča je glede prvega razloga, ki ga je navedlo predložitveno sodišče, ugotovil, da veliko število oseb ali pravnih položajev, na katere se potencialno nanaša odločba, ki jo mora predložitveno sodišče sprejeti po tem, ko je Sodišču predložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, kot tako ne more pomeniti izjemne okoliščine, ki bi upravičevala uporabo nujnega postopka predhodnega odločanja. Glede drugega razloga, ki se nanaša na to, da naj bi vsak predlog za sprejetje predhodne odločbe o razlagi določbe v zvezi s pravico do učinkovitega pravnega sredstva zahteval, da Sodišče hitro poda odgovor, je ta senat menil, da tak razlog sam ne more zadostovati za to, da se upraviči obravnavanje zadeve po nujnem postopku, saj je to postopkovni instrument, namenjen odzivu na položaj izjemne nujnosti.
20
Tretji senat Sodišča je poleg tega opozoril, da je glavno merilo pri ugotavljanju, ali je pogoj nujnosti izpolnjen, merilo, ki se nanaša na obstoj odvzema prostosti tožeči stranki v postopku v glavni stvari (sodba z dne 12. januarja 2023, MV (Določitev enotne kazni), C‑583/22 PPU, EU:C:2023:5, točka 45), in ugotovil, da je iz spisa, ki ga ima na voljo Sodišče, razvidno, da tej tožeči stranki ni bil naložen noben ukrep odvzema prostosti. Pripomnil je tudi, da za navedeno tožečo stranko – ker na podlagi nacionalnega prava zoper njo ne more biti sprejet ukrep odstranitve, dokler odločba, s katero je odločeno o njeni prošnji za dovoljenje za prebivanje, ne postane pravnomočna – ne obstaja tveganje odstranitve v državo, v kateri bi bila lahko izpostavljena smrtni kazni, mučenju oziroma drugemu nečloveškemu ali ponižujočemu ravnanju ali kaznovanju.
Predlog za hitri postopek
21
Predložitveno sodišče je na podlagi člena 105 Poslovnika vložilo tudi predlog za obravnavanje po hitrem postopku, ki temelji na razlogih, enakih tistim, ki so bili podani v utemeljitev njegovega predloga za obravnavanje po nujnem postopku predhodnega odločanja in ki so navedeni v točki 17 tega sklepa. Predsednik Sodišča je ta predlog z odločbo z dne 1. marca 2023 zavrnil iz istih razlogov, kot so bili navedeni v točki 19 tega sklepa.
Vprašanje za predhodno odločanje
22
V skladu s členom 99 Poslovnika lahko Sodišče, zlasti če je iz sodne prakse mogoče jasno sklepati, kakšen je odgovor na vprašanje, predloženo v predhodno odločanje, ali če glede odgovora na tako vprašanje ni nobenega razumnega dvoma, na predlog sodnika poročevalca in po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli odloči z obrazloženim sklepom.
23
Odločeno je bilo, da je treba to določbo uporabiti v okviru te zadeve.
24
Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 46(4) Direktive 2013/32 v povezavi s členom 47, prvi odstavek, Listine razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa rok treh dni, vključno s prazniki in dela prostimi dnevi, za vložitev pravnega sredstva zoper odločbo o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito, ki je bila izdana v pospešenem postopku, kot očitno neutemeljene.
25
Člen 46(1) in (4) te direktive v povezavi z uvodno izjavo 50 navedene direktive države članice zavezuje, da določijo razumne roke za vložitev pravnega sredstva in druga potrebna pravila za uveljavljanje pravice prosilca za mednarodno zaščito do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem. V tej določbi je tudi natančneje določeno, da ti roki ne smejo onemogočiti ali pretirano otežiti takega uveljavljanja.
26
Značilnosti pravnega sredstva iz člena 46(4) Direktive 2013/32 je treba določiti v skladu s členom 47 Listine, ki določa, da ima vsakdo, ki so mu kršene pravice in svoboščine, zagotovljene s pravom Unije, pravico do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem v skladu s pogoji, določenimi v zadnjenavedenem členu (sodba z dne 9. septembra 2020, Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Zavrženje naknadne prošnje – Rok za vložitev pravnega sredstva), C‑651/19, EU:C:2020:681, točka 27). Člen 46(4) te direktive tako nasprotuje vsakršnemu nacionalnemu ukrepu, ki preprečuje učinkovito uveljavljanje pravnih sredstev, določenih v odstavku 1 tega člena (glej po analogiji sodbo z dne 22. junija 2023, K. B. in F. S. (Preizkus po uradni dolžnosti v kazenskih zadevah), C‑660/21, EU:C:2023:498, točka 37).
27
Iz tega sledi, da so države članice, kadar določajo roke za vložitev pravnega sredstva na podlagi določbe prava Unije, kakršna je določba tega člena 46(4), v skladu s členom 51(1) Listine zavezane zagotoviti spoštovanje pravice do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, določene v členu 47 Listine, ki je konkretizirana v navedenem členu 46 (glej v tem smislu sodbi z dne 19. decembra 2019, Deutsche Umwelthilfe, C‑752/18, EU:C:2019:1114, točka 34, in z dne 22. junija 2023, K. B. in F. S. (Preizkus po uradni dolžnosti v kazenskih zadevah), C‑660/21, EU:C:2023:498, točka 40).
28
Taki roki – kot je razvidno iz uvodne izjave 20 Direktive 2013/32 – morajo v vseh primerih ostati razumni in ne smejo posegati v ustreznost in celovitost obravnave vložene prošnje ter v učinkovito izvrševanje pravic, priznanih s to direktivo, s strani prosilca. Poleg tega, kot je natančneje navedeno v uvodni izjavi 25 navedene direktive, bi moral imeti vsak prosilec učinkovit dostop do postopkov, možnost sodelovati in ustrezno komunicirati s pristojnimi organi, kar naj bi mu omogočilo, da predstavi vsa pomembna dejstva v zvezi s svojim primerom, ter zadostna procesna jamstva, da bi lahko v vseh fazah postopka branil svoj primer.
29
Iz določb člena 12(1)(b) Direktive 2013/32 v povezavi z odstavkom 2 tega člena poleg tega izhaja, da morajo imeti vsi prosilci, kar zadeva postopke s pravnimi sredstvi, po potrebi jamstva, enakovredna tistim, ki so določena za upravno obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito, in sicer zlasti storitve tolmačenja, da lahko pristojnim organom predstavijo svoj primer.
30
Da bi se prosilcem omogočilo uveljavljanje njihove pravice do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, člen 22 Direktive 2013/32 v povezavi z uvodno izjavo 23 te direktive tem prosilcem zagotavlja tudi pravico do pravne pomoči in zastopanja na vseh stopnjah postopka, ki sta lahko v skladu s členom 20 navedene direktive brezplačna, vključno po izdaji zavrnilne odločbe. Poleg tega člen 23 navedene direktive svetovalcem navedenih prosilcev zagotavlja dostop do informacij iz spisa, na katerih temelji ali bo temeljila odločba (sodba z dne 9. septembra 2020, Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Zavrženje naknadne prošnje – Rok za vložitev pravnega sredstva), C‑651/19, EU:C:2020:681, točka 62)).
31
Iz tega sledi, da je rok za vložitev pravnega sredstva – da bi se spoštovale zahteve, ki izhajajo iz člena 46(4) Direktive 2013/32 v povezavi s členom 47, prvi odstavek, Listine – mogoče obravnavati kot vsebinsko zadosten za pripravo in vložitev učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem le, če lahko prosilec v takem roku učinkovito izvrši procesne pravice, navedene v prejšnji točki tega sklepa.
32
Vendar je iz predloga za sprejetje predhodne odločbe razvidno, da ministrstvo za notranje zadeve pooblaščencu tožeče stranke v postopku v glavni stvari ni dalo na voljo tolmača v roku za vložitev tožbe v postopku v glavni stvari, zaradi česar so bili pogovori med njima omejeni na izmenjavo sporočil SMS z uporabo elektronskega prevajalnika. Iz tega predloga je razvidno tudi, da ministrstvo za notranje zadeve ni podalo nobenega odgovora na prošnjo za dostop do informacij iz spisa tožeče stranke v postopku v glavni stvari, ki jo je vložil njen pooblaščenec, kar je po mnenju predložitvenega sodišča posledica tega, da je bila odločba iz postopka v glavni stvari tej tožeči stranki vročena tik pred dela prostim dnem.
33
V teh okoliščinah s pridržkom preverjanj, ki jih mora opraviti predložitveno sodišče, rok za vložitev pravnega sredstva, kakršen je ta iz postopka v glavni stvari – ker so lahko zaradi tega roka prosilcu v praksi odvzete pravica do storitev tolmačenja za predložitev primera pristojnim organom, zagotovljena s členom 12(1)(b) in (2) Direktive 2013/32, pravica do pravne pomoči in zastopanja, zagotovljena s členom 22 te direktive, in pravica dostopa do informacij iz spisa, določena v členu 23 navedene direktive – ne zagotavlja pravice do učinkovitega pravnega sredstva pred sodiščem, določene v členu 47 Listine.
34
Glede na zgoraj navedene razloge je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 46(4) Direktive 2013/32 v povezavi s členom 47 Listine razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa rok treh dni, vključno s prazniki in dela prostimi dnevi, za vložitev pravnega sredstva zoper odločbo o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito, ki je bila izdana v pospešenem postopku, kot očitno neutemeljene, saj tak rok lahko ovira učinkovito izvrševanje pravic, zagotovljenih s členom 12(1)(b) in (2) ter členoma 22 in 23 te direktive.
Stroški
35
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških.
Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) sklenilo:
Člen 46(4) Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
je treba razlagati tako, da
nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa rok treh dni, vključno s prazniki in dela prostimi dnevi, za vložitev pravnega sredstva zoper odločbo o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito, ki je bila izdana v pospešenem postopku, kot očitno neutemeljene, saj tak rok lahko ovira učinkovito izvrševanje pravic, zagotovljenih s členom 12(1)(b) in (2) ter členoma 22 in 23 te direktive.
V Luxembourgu, 27. septembra 2023
Sodni tajnik
A. Calot Escobar
Predsednik senata
M. Safjan
(
*1
)	Jezik postopka: slovenščina.
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.