62022CC0434
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
JULIANE KOKOTT
13 päivänä heinäkuuta 2023 (
1
)
Asia C‑434/22
AS ”Latvijas valsts meži”
vastaan
Dabas aizsardzības pārvalde
(Ennakkoratkaisupyyntö – Administratīvā rajona tiesa (alueellinen hallintotuomioistuin, Latvia))
Ennakkoratkaisupyyntö – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 92/43/ETY – Alueelle aiheutuvien vaikutusten asianmukainen arviointi – Suunnitelman tai hankkeen käsite – Metsään kajoaminen metsäpalojen ehkäisemiseksi – Liittyminen suoranaisesti alueen käyttöön tai tarpeellisuus sen kannalta – Toimenpiteen kiireellisyys – Ennalta ehkäisevät toimenpiteet – Vilpittömän yhteistyön periaate – Haittojen korjaaminen
I Johdanto
1.
Luontodirektiivin (
2
) 6 artiklan 3 kohdassa edellytetään suunnitelmien ja hankkeiden, jotka ovat omiaan vaikuttamaan merkittävästi euroopanlaajuisesti merkittäviin luonnonsuojelualueisiin – niin kutsuttuihin Natura 2000 ‑alueisiin –, arvioimista etukäteen. Onko myös metsäpalojen ehkäisemiseksi metsissä toteutettavia ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä kuitenkin arvioitava etukäteen? Ja mitä seurauksia on tällaisen arvioinnin laiminlyönnillä? Näitä kysymyksiä on selvennettävä tässä ennakkoratkaisumenettelyssä.
2.
Pääasian oikeudenkäynnin taustalla on se, että metsän käyttäjä on kaatanut Natura 2000 ‑alueella puita helpottaakseen metsäpalojen tulevaa torjuntaa, mutta tätä toimenpidettä ei ole arvioitu etukäteen. Sen jälkeen, kun alueen suojelusta vastaavat tahot saivat tiedon asiasta, ne määräsivät tiettyjä toimenpiteitä, jotka käyttäjä riitauttaa. Tällaisia ennalta ehkäiseviä palontorjuntatoimenpiteitä koskevan arviointivelvollisuuden ohella on etenkin tarkasteltava sitä, mitä toimenpiteitä voidaan määrätä, kun tällaisia toimia tehdään ilman etukäteisarviointia.
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
A
Unionin oikeus
3.
Luontodirektiivin 1 artiklan l alakohdan mukaan ”erityisten suojelutoimien alueella” tarkoitetaan ”jäsenvaltioiden lainsäädännöllisellä, hallinnollisella ja/tai sopimusoikeudellisella toimenpiteellä osoittamaa yhteisön tärkeänä pitämää aluetta, joilla sovelletaan niiden luontotyyppien ja/tai niiden lajien kantojen, joille alue on osoitettu, suotuisan suojelun tason säilyttämistä tai ennalleen saattamista koskevia tarvittavia suojelutoimenpiteitä”.
4.
Erityisten suojelutoimien alueiden muodostamisesta säädetään luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdassa seuraavaa:
”Kun yhteisön tärkeänä pitämä alue on hyväksytty 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, kyseisen jäsenvaltion on muodostettava tämä alue erityisten suojelutoimien alueeksi mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kuuden vuoden kuluessa määrittäen toteamisjärjestyksen sen perusteella, miten merkittäviä alueet ovat liitteessä I olevan luontotyypin tai liitteessä II olevan lajin suotuisan suojelun tason säilyttämisen tai ennalleen saattamisen ja Natura 2000:n yhtenäisyyden kannalta sekä alueita uhkaavan huononemisen tai häviämisen perusteella.”
5.
Natura 2000 ‑alueiden suojelusta säädetään erityisesti luontodirektiivin 6 artiklassa seuraavaa:
”1   Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarvittavat suojelutoimenpiteet ja laadittava tarvittaessa tarkoituksenmukaisia käyttösuunnitelmia, jotka koskevat erityisesti näitä alueita tai jotka sisältyvät muihin kehityssuunnitelmiin, sekä tarpeellisia lainsäädännöllisiä, hallinnollisia tai sopimusoikeudellisia toimenpiteitä, jotka vastaavat liitteen I luontotyyppien ja liitteessä II esitettyjen lajien ekologisia vaatimuksia alueilla.
2   Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentymisen sekä niitä lajeja koskevien häiriöiden estämiseksi, joita varten alueet on osoitettu, siinä määrin kuin nämä häiriöt saattaisivat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin.
3   Kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, mutta ovat omiaan vaikuttamaan tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin. Alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnista tehtyjen johtopäätösten perusteella ja jollei 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, toimivaltaiset kansalliset viranomaiset antavat hyväksyntänsä tälle suunnitelmalle tai hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä, että suunnitelma tai hanke ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen, ja kuultuaan tarvittaessa kansalaisia.
4   Jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, mukaan lukien sosiaaliset tai taloudelliset syyt, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toteutetut korvaavat toimenpiteet.
Jos kyseisellä alueella on ensisijaisesti suojeltava luontotyyppi ja/tai laji, ainoat kysymykseen tulevat näkökohdat ovat sellaisia, jotka liittyvät ihmisen terveyteen tai yleiseen turvallisuuteen tai ensisijaisen tärkeisiin suotuisiin vaikutuksiin ympäristöön taikka, komission lausunnon mukaan, muihin erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottaviin syihin.”
6.
Ensimmäisessä kysymyksessä viitataan myös YVA-direktiivin (
3
) 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaan sisältyvään hankkeen määritelmään:
”2.   Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’hankkeella’:
–
rakennustyön tai muun laitoksen tai suunnitelman toteuttamista,
–
muuta luonnonympäristöön ja maisemaan kajoamista mukaan lukien maaperän luonnonvarojen hyödyntäminen;
b) – –”
B
Latvian oikeus
7.
Latvia on pannut luontodirektiivin täytäntöön suojelutoimien alueista annetulla lailla (Likums ”Par īpaši aizsargājamām dabas teritorijām”).
8.
Riidanalaisen alueen suojelemisesta säädettiin luonnonsuojelualueen ”Ancen suot ja metsät” suojelua ja käyttöä koskevista erityissäännöksistä 16.8.2017 annetussa ministerineuvoston asetuksessa nro 478 (Ministru kabineta 2017. gada 16. augusta noteikumi Nr. 478, ”Dabas lieguma ’Ances purvi un meži’ individuālie aizsardzības un izmantošanas noteikumi”, jäljempänä asetus nro 478).
9.
Asetuksen nro 478 11 §:n 2 momentissa säädetään, että metsäalueilla on kiellettyä kaataa kuivia puita ja poistaa sellaisia kaatuneita puita, kuolleita lehtiä tai niiden osia, joiden läpimitta ylittää paksuimmassa kohdassa 25 cm, jos niiden kokonaismäärä on pienempi kuin 20 m3 kutakin metsikköhehtaaria kohti seuraavin poikkeuksin: 11.2.1. vaarallisten puiden kaato ja poistaminen jättämällä puut metsikköön; 11.2.2. edellä mainittujen toimintojen harjoittaminen Euroopan unionin ensisijaisilla metsäbiotoopeilla: puustoisilla soilla (91D0*), metsäluhdissa (9080*), tulvametsissä (91E0*) ja boreaalisissa luonnonmetsissä (9010*), joissa on kiellettyä kaataa sellaisia kuivia puita ja poistaa kaadettuja puita, kuolleita lehtiä tai niiden osia, joiden läpimitta ylittää paksuimmassa kohdassa 25 cm.
10.
Asetuksen nro 478 23 §:n 3 momentin 3 kohdassa säädetään, että helmikuun 1 päivän ja heinäkuun 31 päivän välisenä aikana on kiellettyä harjoittaa metsänhoitoa kausiluontoisella luonnonsuojelualueella, metsäpaloilta suojautumiseksi ja niiden ehkäisemiseksi toteutettavia toimia lukuun ottamatta.
11.
Kyseisestä luonnonsuojelualueesta on lisäksi laadittu luonnonsuojelusuunnitelma (suunnitelma, joka kattaa vuodet 2016–2028, jäljempänä luonnonsuojelusuunnitelma), joka on hyväksytty ympäristönsuojelusta ja alueellisesta kehityksestä vastaavan ministeriön 28.4.2016 antamalla määräyksellä nro 105 (vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministra 2016. gada 28. aprīļa rīkojums Nr. 105).
III Tosiseikat ja ennakkoratkaisupyyntö
12.
Ennakkoratkaisupyynnön mukaan luonnonsuojelualue ”Ances purvi un meži” (”Ancen suot ja metsät”, jäljempänä luonnonsuojelualue) on euroopanlaajuisesti merkittävä erityisten suojelutoimien alue, jonka kokonaispinta-ala on 9822 hehtaaria (ha). (
4
) Alue perustettiin, jotta varmistettaisiin Latviassa ja Euroopan unionissa erityisten suojelutoimien kohteena olevien biotooppien, harvinaisten ja suojeltujen eläin- ja kasvilajien sijaintipaikkojen sekä kyseisessä alueella sijaitsevan rantavajoamien ja ‑hietikkojen muodostaman maisemallisen kokonaisuuden säilyttäminen ja hoito. Luonnonsuojelualueeseen sisältyy 20 euroopanlaajuisesti merkittävää erityisten suojelutoimien kohteena olevaa biotooppia, joiden kokonaispinta-ala on 9173 ha, (
5
) 48 suojeltua putkilokasvilajia, 28 bryofyyttikasvia, 2 sientä, 9 jäkälää, 11 nisäkästä, 61 harvinaista lintua ja 15 selkärangatonta lajia. Alue on tärkeä harvinaisten ja uhanalaisten lintujen pesintäalue. Luonnonsuojelualue, jonka pinta-ala 10056 ha, sisällytettiin vuonna 2004 kansainvälisesti merkittävien lintuseutujen luetteloon.
13.
Latvijas valsts meži ‑niminen osakeyhtiö (
6
) esitti 31.7.2019 Valsts vides dienestsille (ympäristövirasto, Latvia) hakemuksen, jossa se pyysi alustavaa ympäristövaikutusten arviointia ja teknisten sääntöjen vahvistamista Valsts meža dienestsin (metsävirasto, Latvia) tietojen mukaan metsäpalojen ehkäisemistä koskevassa suunnitelmassa vuodelle 2019 luonnonsuojelualueella kaavailtujen toimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä. Näihin toimenpiteisiin kuuluu puiden kaatoa, jonka tarkoituksena on parantaa pitkällä aikavälillä metsäpaloilta suojautumista luonnonsuojelualueella ja varmistaa samalla mahdollisten metsäpalojen oikea-aikainen ja tehokas torjuminen ja estäminen.
14.
Ympäristövirastoon kuuluva Ventspils reģionālā vides pārvalde (Ventspilsin alueellinen ympäristöosasto) päätti 4.12.2019 tekemällään päätöksellä soveltaa Latvijas valsts mežin esittämään toimintaan ympäristövaikutusten arviointimenettelyä. Vides pārraudzības valsts birojs (valtion ympäristönvalvontavirasto, Latvia) muutti 4.12.2019 tehtyä Ventspilsin alueellisen ympäristöosaston päätöstä 20.2.2020 tekemällään päätöksellä siten, että kyseiseen toimintaan ei sovelleta ympäristövaikutusten arviointimenettelyä vaan euroopanlaajuisesti merkittävien erityisten suojelutoimien alueiden (Natura 2000) arviointimenettelyä.
15.
Latvijas valsts meži ilmoitti ympäristönvalvontavirastolle, että (vuotta 2019 koskenutta) metsäpaloilta suojautumista koskevien toimenpiteiden suunnitelmaa ei pantaisi täytäntöön ja että euroopanlaajuisesti merkittävien erityisten suojelutoimien alueiden (Natura 2000) arviointimenettelyä ei näin ollen toteutettaisi.
16.
Dabas aizsardzības pārvalden (ympäristönsuojeluviranomainen, Latvia) Kurzemen aluehallinnon työntekijät tutkivat 7. ja 14.1.2021 luonnonsuojelualueen ja totesivat, että Latvijas valsts meži oli kaatanut luonnonsuojelun yhdellä vyöhykkeellä puita noin 17 kilometrin pituudelta ja laajentanut metsäteitä.
17.
Ympäristönsuojeluviranomainen katsoi, että nyt tarkasteltavassa tapauksessa oli harjoitettu toimintaa, jota ei ollut mainittu alueen hoitosuunnitelmassa eikä asetuksessa nro 478. Se totesi lisäksi, että kyseinen toiminta oli osa suunniteltua toimintaa, johon aikaisemmin sovellettiin edellä mainittua menettelyä luonnonsuojelualueeseen kohdistuvien vaikutusten arvioimiseksi.
18.
Ympäristönsuojeluviranomainen asetti tästä syystä 15.1.2021 tekemällään päätöksellä Latvijas valsts mežille velvoitteen vähentää kielteisiä vaikutuksia, jotka kohdistuvat arvoihin, jotka liittyvät luonnonsuojelualueella toteutettavan toiminnan luonteen säilyttämiseen, kun metsikköihin jätetään kaadetut männyt, joiden läpimitta ylittää paksuimmassa kohdassa 25 cm. Se perusteli tätä sillä, että kaadetut puut muuttuvat ajan myötä puun myöhemmän luonnollisen maatumisen myötä kasvualustaksi, jolla voi kehittyä useita erityisten suojelutoimien kohteena olevia hyönteislajeja, joita esiintyy luonnonsuojelualueella, mukaan lukien lajin Tragosoma depsarium havupuiden kiinanrunkojäärä ja lajin Ergates faber kiinanrunkojäärä. Lisäksi ympäristönsuojeluviranomainen määräsi, että kuollutta puukantaa täydennetään näissä Euroopan unionin ensisijaisen suojellun biotoopin 9010* ”ikimetsät tai luonnolliset havumetsät” metsiköissä, sillä sen määrä on tällä hetkellä riittämätön. (
7
)
19.
Latvijas valsts meži riitautti edellä mainitun päätöksen, mutta ympäristönsuojeluviranomaisen pääjohtaja pysytti sen 22.3.2021 tekemällään päätöksellä. Tämän jälkeen Latvijas valsts meži nosti Administratīvā rajona tiesassa (alueellinen hallintotuomioistuin, Latvia) kanteen, jossa se vaatii edellä mainitun päätöksen kumoamista.
20.
Kanteessa väitetään, että Latvijas valsts meži on toteuttanut ainoastaan laissa sallittuja ja vaadittuja toimenpiteitä – suojelutoimenpiteitä metsäpaloja vastaan vähentääkseen tulipalon vaaraa, mikä edellyttää metsäauto- ja metsäteiden ylläpitämistä, mukaan lukien puiden kaataminen Valsts meža dienestsin (metsävirasto) myöntämien lupien perusteella; näihin toimenpiteisiin ei sovelleta Natura 2000 ‑alueiden arviointimenettelyä, ja ne on toteutettu alueen hoitosuunnitelman ja asetuksen nro 478 mukaisesti.
21.
Kanteeseen sisältyy myös viittaus sopimukseen, johon päästiin metsäviraston 29.7.2020 järjestämässä seminaarissa, joka koski parempaa suojautumista tulipaloja vastaan metsissä ja soilla, mukaan lukien luonnonsuojelualue, ja jonka mukaan metsäteiden ylläpitämiseksi oli kaadettava puita luonnonsuojelualueella. Riidanalaisella päätöksellä asetettu velvoite vaikuttaa kielteisesti metsäpaloilta suojautumiseen ja metsäpalojen estämistä koskevan toiminnan harjoittamiseen luonnonsuojelualueella. Myös valtion metsäyksikkö on viitannut viimeksi mainittuun seikkaan.
22.
Administratīvā rajona tiesa esittää näin ollen unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Sisältääkö [YVA-direktiivin] 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hankkeen käsite toimenpiteet, joita toteutetaan metsäalueella, jotta voidaan varmistaa metsäpaloilta suojautumista koskevaan metsäinfrastruktuuriin kuuluvien laitosten ylläpito kyseisellä alueella sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettujen metsäpaloilta suojautumista koskevien vaatimusten mukaisesti?
2)
Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi, onko katsottava, että toiminta, jota harjoitetaan metsäalueella, jotta voidaan varmistaa metsäpaloilta suojautumista koskevaan metsäinfrastruktuuriin kuuluvien laitosten ylläpito kyseisellä alueella sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettujen metsäpaloilta suojautumista koskevien vaatimusten mukaisesti, on [luontodirektiivin] 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu hanke, joka liittyy suoranaisesti alueen hoitoon tai on sen kannalta tarpeellinen, joten euroopanlaajuisesti merkittävien erityisten suojelutoimien alueiden (Natura 2000) arviointimenettelyä ei tarvitse suorittaa kyseisen toiminnan osalta?
3)
Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan kieltävästi, seuraako [luontodirektiivin] 6 artiklan 3 kohdasta velvoite toteuttaa myös näiden suunnitelmien ja hankkeiden (toimintojen) arviointi, jos ne, ilman että ne liittyisivät suoranaisesti erityisten suojelutoimien alueen hoitoon tai olisivat sen kannalta tarpeellisia, voivat vaikuttaa huomattavasti euroopanlaajuisesti merkittäviin suojelualueisiin (Natura 2000) ja ne kuitenkin toteutetaan kansallisen lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi, jotta taataan suojautumista metsäpaloilta ja niiden estämistä koskevien vaatimusten täyttyminen?
4)
Jos kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi, voidaanko tätä toimintaa jatkaa ja täydentää ennen kuin toteutetaan euroopanlaajuisesti merkittävien erityisten suojelutoimien alueiden jälkikäteisarviointia koskeva menettely (Natura 2000)?
5)
Jos kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi, ovatko toimivaltaiset viranomaiset velvollisia, välttääkseen mahdolliset merkittävät seurannaisvaikutukset, vaatimaan vahingonkorvauksia ja toteuttamaan toimenpiteitä, jos vaikutusten laajuutta ei ole arvioitu euroopanlaajuisesti merkittäviä erityisten suojelutoimien alueita (Natura 2000) koskevan arviointimenettelyn aikana?”
23.
Latvijas valsts meži, ympäristönsuojeluviranomainen ja Euroopan komissio esittivät kirjallisia huomautuksia. Unionin tuomioistuin luopui työjärjestyksensä 76 artiklan 2 kohdan nojalla istunnon järjestämisestä, koska se katsoi, että sillä on riittävät tiedot ennakkoratkaisupyyntöön vastaamiseen.
IV Oikeudellinen arviointi
24.
Unionin tuomioistuimen pyynnöstä keskityn ennen kaikkea viidenteen kysymykseen, joka koskee ympäristönsuojeluviranomaisen alueelle aiheutuvien vaikutusten asianmukaisen arvioinnin puuttumisen perusteella antamia määräyksiä (jäljempänä E). Myös toista ja kolmatta kysymystä on kuitenkin syytä tarkastella lähemmin. Ne koskevat yhtäältä riidanalaisten ennalta ehkäisevien palontorjuntatoimenpiteiden liittymistä alueen käyttöön (jäljempänä B) ja toisaalta toimenpiteiden kiireellisyyttä (jäljempänä D). Ensimmäiseen ja kolmanteen kysymykseen vastaamiseksi (jäljempänä A ja C) palautan lähinnä mieleen asiaa koskevan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön.
A
Ensimmäinen kysymys – metsäteiden perustaminen ja ylläpito
25.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ensimmäinen kysymys koskee tosin YVA-direktiiviin sisältyvää hankkeen käsitettä. Tosiasiallisesti se kuitenkin tiedustelee, onko puiden kaatamista metsäteiden perustamiseksi ja ylläpitämiseksi suojelualueella metsäpalojen torjuntaa koskevien lakisääteisten vaatimusten mukaisesti pidettävä luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuna hankkeena.
26.
Luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan sitä, miten suunnitelma tai hanke vaikuttaa erityisten suojelutoimien alueen suojelutavoitteisiin, on arvioitava asianmukaisesti nimittäin vain, jos se on omiaan vaikuttamaan tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa.
27.
Luontodirektiivissä ei tosin määritellä, mitä hankkeella tarkoitetaan, mutta tällainen määritelmä sisältyy YVA‑direktiivin 1 artiklan 2 kohtaan. Sen mukaan ”hankkeella” tarkoitetaan rakennustyön tai muun laitoksen tai suunnitelman toteuttamista ja muuta luonnonympäristöön ja maisemaan kajoamista, mukaan lukien maaperän luonnonvarojen hyödyntäminen. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että YVA-direktiivissä tarkoitettu hanke on sitäkin enemmän luontodirektiivissä tarkoitettu hanke. (
8
)
28.
YVA‑direktiiviin sisältyvä hankkeen määritelmä on kuitenkin suppeampi kuin luontodirektiivin määritelmä, sillä viimeksi mainitusta puuttuvat ”laitosta tai suunnitelmaa” ja ”kajoamista” koskevat edellytykset. Luontodirektiivin mukainen hankkeen käsite sisältää siten myös hankkeet, jotka eivät enää kuulu YVA-direktiivin mukaiseen hankkeen käsitteeseen. (
9
) Ratkaisevaa on pikemminkin se, voiko kyseinen toiminto vaikuttaa merkittävästi suojelualueeseen (
10
) tai onko todennäköistä, että suunnitelma tai hanke vaikuttaa kyseiseen alueeseen merkittävästi. (
11
)
29.
Metsätien perustamista kaatamalla puita on mahdollisesti pidettävä tällaisen laitoksen tai suunnitelman toteuttamisena. (
12
) Puiden kaataminen jo olemassa olevien metsäteiden ylläpitämiseksi voisi sitä vastoin merkitä ainakin tällaista kajoamista luonnonympäristöön ja maisemaan. Tällaisiin suojelualueella, jolla – kuten nyt tarkasteltavassa tapauksessa (
13
) – suojellaan myös metsäluontotyyppejä, toteutettaviin toimenpiteisiin liittyy joka tapauksessa lähtökohtaisesti merkittävän vaikutuksen todennäköisyys tai vaara.
30.
Ensimmäiseen kysymykseen on siten vastattava, että puiden kaataminen suojelualueella, jolla suojellaan metsäluontotyyppejä, jotta voidaan varmistaa metsäinfrastruktuuriin kuuluvien laitosten ylläpito tai uusien perustaminen kyseisellä alueella sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettujen metsäpaloilta suojautumista koskevien vaatimusten mukaisesti, merkitsee luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua hanketta.
B
Toinen kysymys – alueen käyttö
31.
Toisella kysymyksellä pyritään selvittämään, liittyykö puiden kaataminen suojelualueella metsäluontotyyppien suojelemiseksi, jotta voidaan varmistaa metsäinfrastruktuuriin kuuluvien laitosten ylläpito tai uusien perustaminen kyseisellä alueella sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettujen metsäpaloilta suojautumista koskevien vaatimusten mukaisesti, suoranaisesti alueen hoitoon tai onko se tarpeellista sen kannalta.
32.
Luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan sitä, miten suunnitelma tai hanke vaikuttaa erityisten suojelutoimien alueen suojelutavoitteisiin, ei nimittäin tarvitse arvioida asianmukaisesti, jos kyseinen toimenpide liittyy suoranaisesti alueen käyttöön tai on sen kannalta tarpeellinen.
33.
Metsäalueen talouskäyttöä harjoittava varmastikin katsoo, että ennalta ehkäisevät palontorjuntatoimenpiteet kyseisellä alueella liittyvät suoranaisesti alueen käyttöön tai ovat sen kannalta tarpeellisia.
34.
Luontodirektiivin 6 artikla koskee kuitenkin Natura 2000 ‑alueiden suojelua. Tästä syystä ”alueen käytöllä” ei tarkoiteta alueen talouskäyttöön liittyviä toimenpiteitä vaan 1 artiklan l alakohdassa tarkoitettuja niiden luontotyyppien ja/tai niiden lajien kantojen, joille alue on osoitettu, suotuisan suojelun tason säilyttämistä tai ennalleen saattamista koskevia tarvittavia suojelutoimenpiteitä.
35.
Näiden toimenpiteiden on 6 artiklan 1 kohdan mukaan vastattava näillä alueilla esiintyvien liitteen I luontotyyppien ja liitteessä II esitettyjen lajien ekologisia vaatimuksia. Lisäksi 4 artiklan 4 kohdassa säädetään, että erityisten suojelutoimien alueiden muodostamisen yhteydessä jäsenvaltio määrittää toteamisjärjestyksen sen perusteella, miten merkittäviä alueet ovat liitteessä I olevan luontotyypin tai liitteessä II olevan lajin suotuisan suojelun tason säilyttämisen tai ennalleen saattamisen ja Natura 2000:n yhtenäisyyden kannalta sekä alueita uhkaavan huononemisen tai häviämisen perusteella. Näiden toimenpiteiden ja toteamisjärjestyksen määrittämisessä jäsenvaltion on lisäksi käytettävä parhaita saatavilla olevia tieteellisiä tietoja. (
14
)
36.
Unionin tuomioistuin onkin tutkinut Białowieżan metsään liittyneessä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevassa menettelyssä, vastasiko riidanalainen puunkorjuu suojelualueelle vahvistettuja suojelutavoitteita ja ‑toimenpiteitä. Koska näin ei ollut, se hylkäsi jäsenvaltion väitteen, jonka mukaan puunkorjuu liittyi suoranaisesti suojelualueen käyttöön tai oli sen kannalta tarpeellista. (
15
)
37.
Ennalta ehkäisevät toimenpiteet metsäpalojen ehkäisemiseksi tai estämiseksi voivat liittyä suoranaisesti suojelualueen käyttöön tai olla sen kannalta tarpeellisia luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla. Metsäpalot voivat nimittäin vaikuttaa suojeltuihin luontotyyppeihin ja siten alueen suojelutavoitteisiin. (
16
) Ennakkoratkaisupyynnön mukaan sekä luonnonsuojelusuunnitelmaan että asetukseen nro 478 (
17
) sisältyy epäsuoria viittauksia tarpeeseen toteuttaa toimenpiteitä, joilla suojaudutaan tulipaloilta ja estetään niitä.
38.
Tästä ei kuitenkaan seuraa, että kaikki ennalta ehkäisevät palontorjuntatoimenpiteet tai ainakin riidanalaiset toimenpiteet liittyvät väistämättä suoranaisesti alueen käyttöön tai ovat sen kannalta tarpeellisia. Osoituksena tästä on jo se, että tietyissä suojelluissa metsäluontotyypeissä tulipalo on luonnollinen prosessi ja metsäpalot voivat siksi olla jopa tarpeellisia tietyille lajeille. (
18
) Myös ympäristönsuojeluviranomainen korostaa tätä seikkaa lausumissaan.
39.
Luontodirektiivin liitteessä I olevia luontotyyppejä koskevassa komission tulkintakäsikirjassa määritelläänkin ensisijainen luontotyyppi 9010* ”Boreaaliset luonnonmetsät” luonnontilaisiksi vanhoiksi metsiksi ja nuoreksi puustoksi, joka kehittyy luontaisesti paljon jälkeen. (
19
) Jäsenvaltiot ovatkin ilmoittaneet tämän luontotyypin ja luontotyypin 2180 ”Atlanttisen, kontinentaalisen ja boreaalisen alueen metsäiset dyynit”, jotka kattavat suuren osan riidanalaisesta suojelualueesta, osalta sekä metsäpalot että niiden estämisen yhdeksi 10 tärkeimmästä uhasta ja rasitteesta. (
20
)
40.
Se, missä määrin puiden kaataminen suojelualueella olevien metsäteiden ylläpitämiseksi tai perustamiseksi vaikuttaa suojelualueeseen, riippuu ennen kaikkea kaadettujen puiden sijainnista, etenkin siitä, esiintyykö siellä suojeltuja luontotyyppejä tai lajeja, ja puiden laadusta ja kunnosta.
41.
Vaikka puiden kaataminen vaikuttaisikin kielteisesti suojelualueen tiettyihin suojelutavoitteisiin, on mahdollista, että jäsenvaltio antaa enemmän painoarvoa palontorjunnalle. Luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltion on nimittäin määritettävä toteamisjärjestys ja siten etenkin ratkaistava eri tavoitteiden välisiä ristiriitoja. (
21
) Ennalta ehkäisevien palontorjuntatoimenpiteiden asettaminen etusijalle olisi oikeutettua, jos riski metsäpalojen tulevasta kielteisestä vaikutuksesta alueeseen painaa vaakakupissa enemmän kuin kyseisten toimenpiteiden konkreettinen epäedullinen vaikutus tiettyihin suojelutavoitteisiin.
42.
Tämä punninta edellyttää kuitenkin, että kyseiset suojelutavoitteet otetaan huomioon kattavasti. Metsäpaloilta suojautumiseen tai metsänhoitoon liittyvät viranomaisten yleiset valtuudet eivät tästä syystä anna vielä toimivaltaa määrittää ennalta ehkäiseviä palontorjuntatoimenpiteitä suojelutoimenpiteinä Natura 2000 ‑alueen osalta. Niistä ei voi päättää myöskään yritys, joka käyttää aluetta taloudellisesti. Tämä punninta kuuluu pikemminkin niiden tahojen vastuulle, jotka ovat jäsenvaltion oikeuden mukaan toimivaltaisia alueen suojelun osalta eli jotka ovat toimivaltaisia määrittämään suojelutavoitteita ja ‑toimenpiteitä luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
43.
Ennalta ehkäisevät toimenpiteet, jotka perustuvat metsäpaloilta suojautumista tai siihen pohjautuvia metsäpaloilta suojautumisesta laadittuja suunnitelmia koskeviin yleisiin säännöksiin, voivat tästä syystä liittyä suoranaisesti suojelualueen käyttöön tai olla sen kannalta tarpeellisia luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla vain, jos ne ovat samanaikaisesti osa 4 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritettyjä suojelutavoitteita. Ennalta ehkäiseviä palontorjuntatoimenpiteitä, jotka eivät täytä tätä edellytystä ja jotka voivat vaikuttaa kielteisesti alueen suojelutavoitteisiin, on sitä vastoin arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin, 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla.
C
Kolmas kysymys – metsäpalojen estämistä koskeva lainsäädäntö
44.
Kolmannessa kysymyksessä tartutaan uudelleen siihen näkökohtaan, että riidanalaiset toimenpiteet toteutettiin kansallisten sääntöjen mukaisesti metsäpaloilta suojautumista ja niiden estämistä koskevien vaatimusten takaamiseksi. Tästä syystä siinä tiedustellaan, onko alueelle aiheutuvia vaikutuksia arvioitava näistä kansallisista säännöksistä huolimatta, jos luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaiset edellytykset tällaiselle arvioinnille täyttyvät.
45.
Luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukainen velvoite arvioida alueelle aiheutuvia vaikutuksia ei kuitenkaan sisällä poikkeusta kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen toimenpiteiden osalta. Metsäpalojen estämistä koskevat kansalliset säännökset eivät siten voi vapauttaa 6 artiklan 3 kohdan vaatimuksista.
46.
Käytännössä kansallisen tuomioistuimen on siten tulkittava luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosäännöksiä ja kaikkia muita kansallisia säännöksiä, metsäpalojen estämistä koskevat säännökset mukaan luettuina, mahdollisimman pitkälle 6 artiklan 3 kohdan vaatimusten mukaisesti. (
22
) Tällä tulkinnalla on mahdollisuuksien mukaan varmistettava, että myös metsäpaloilta suojautumista koskevien kansallisten säännösten noudattamiseksi toteutettavia toimenpiteitä arvioidaan, jos arviointivelvoitteen edellytykset täyttyvät. Ympäristönsuojeluviranomaisen ja komission tietojen mukaan tämä on täysin mahdollista Latvian oikeudessa.
47.
Jos tällainen direktiivin mukainen tulkinta ei kuitenkaan ole mahdollinen, luontodirektiivi ei kuitenkaan voi synnyttää suoraan sovellettavia yksityisten velvoitteita, koska kyse on direktiivistä. (
23
) Yksityiset metsänomistajat voisivat tästä syystä vedota kansalliseen lainsäädäntöön sisältyviin poikkeuksiin alueelle aiheutuvien vaikutusten arviointia koskevasta velvoitteesta metsäpaloilta suojautumista koskevien säännösten perusteella.
48.
Latvijas valsts meži on kuitenkin verkkosivuillaan olevien tietojen mukaan kokonaan Latvian valtion omistuksessa ja hoitaa Latvian valtion metsiä. Tämä käy ilmi myös sen nimestä, joka kääntyy suomeksi ”Latvian valtionmetsiksi”. Jos tämä pitää paikkansa, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava epäselvässä tapauksessa, Latvijas valsts mežin on katsottava kuuluvan Latvian valtioon, joka ei saa hyötyä luontodirektiivin virheellisestä täytäntöönpanosta. (
24
) Siinä tapauksessa luontodirektiiviin voidaan vedota suoraan Latvijas valsts mežiä vastaan. (
25
)
D
Neljäs kysymys – toimenpiteiden jatkaminen ennen alueelle aiheutuvien vaikutusten arviointia
49.
Neljännellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, voidaanko riidanalaisia toimenpiteitä metsäpaloilta suojautumiseksi jatkaa ja täydentää ennen kuin toteutetaan Natura 2000 ‑alueiden jälkikäteisarviointia koskeva menettely.
50.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ajattelee tämän kysymyksen yhteydessä mahdollisesti oikeuskäytäntöä, jonka mukaan kansalliset tuomioistuimet voivat pysyttää tiettyjen lupien, jotka myönnettiin unionin oikeudessa edellytettävän arviointivelvoitteen vastaisesti, vaikutukset tietyissä tilanteissa tilapäisesti siihen saakka, kunnes tämä menettelyvirhe korjataan jälkikäteen. (
26
)
51.
Ennakkoratkaisupyyntöön ei kuitenkaan sisälly – neljättä kysymystä lukuun ottamatta – viittausta töiden tosiasialliseen jatkamiseen tai toimenpiteistä alueelle aiheutuvien vaikutusten jälkikäteisarviointiin. Mainitussa oikeuskäytännössä edellytetään lisäksi, että luvan voimassa pitäminen ja siihen liittyvä asianomaisen toiminnan jatkaminen ovat tarpeen yleistä etua koskevista pakottavista syistä, esimerkiksi ympäristönsuojeluun (
27
) tai energiahuoltoon (
28
) liittyvistä syistä. Ennakkoratkaisupyyntöön ei sisälly viitteitä myöskään tästä.
52.
Riidanalaisen päätöksen taustasta ja Latvijas valsts mežin esittämistä väitteistä kuitenkin ilmenee, että riidanalaiset toimenpiteet toteutettiin arvioimatta asianmukaisesti alueelle aiheutuvia vaikutuksia, koska yritys ei halunnut odottaa arviointia metsäpaloilta suojautumista koskevien ennalta ehkäisevien toimenpiteiden kiireellisyyden vuoksi. Ymmärrän tämän kysymyksen siten, että voiko erityisen kiireellisissä tapauksissa olla sallittua toteuttaa lähtökohtaisesti arviointivelvoitteen piiriin kuuluvia toimenpiteitä ennen kuin arviointi on tehty ja sen tulokset ovat käytettävissä.
53.
Luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdassa ei säädetä tällaisesta toimenpiteiden ennenaikaisesta toteuttamisesta. Asianmukainen arviointi on pikemminkin tehtävä kyseisen säännöksen sanamuodon mukaan ennen kyseessä olevan toimenpiteen toteuttamista. (
29
) Unionin tuomioistuin nimittääkin tätä arviointia ennakkoarvioinniksi. (
30
)
54.
Tämä ajallinen järjestys on välttämätön, jotta ennen asianomaisen toimenpiteen toteuttamista selvitetään mahdollisimman laajasti, vaikuttaisiko se suojelualueeseen ja jos, niin missä laajuudessa. Jälkikäteisarviointi ei luonnollisestikaan mahdollista tällaisten vaikutusten estämistä. Ilman perusteellista kartoitusta ennen vaikutusten aiheutumista jälkikäteen on yleensä lisäksi vaikeaa todeta kiistattomasti alueen alkuperäinen tila ja mahdollisten vaikutusten laajuus.
55.
Tämän vuoksi on lähtökohtaisesti kiellettyä aloittaa arviointia edellyttävä toimenpide ennen kuin alueelle aiheutuvien vaikutusten arviointi on saatu päätökseen. Tämä pätee sitäkin suuremmalla syyllä toimenpiteen jatkamiseen, jos se on aloitettu jo alueelle aiheutuvien vaikutusten arviointia koskevan velvoitteen vastaisesti.
56.
On kuitenkin mahdollista ajatella erilaisia vaaroja ja uhkia, jotka voisivat edellä mainittuun lupien voimassa pitämistä koskevaan oikeuskäytäntöön (
31
) tukeutuen mahdollisesti oikeuttaa poikkeamisen ennakkoarvioinnista.
57.
Tällainen poikkeus on erityisen mahdollinen todellisten ja välittömien vaarojen, kuten tulipalon tai tulvan, tapauksessa. Se on mahdollista myös sellaisten välillisesti uhkaavien vaarojen tai uhkien tapauksessa, jotka eivät tosin ole vielä ajankohtaisia mutta jotka erittäin todennäköisesti toteutuvat lähitulevaisuudessa. Tällainen todennäköisyys voisi käydä ilmi esimerkiksi sääennusteesta tai siitä, että yläjuoksulla on jo ollut runsaita sateita, jotka voivat aiheuttaa tulvan alajuoksulla.
58.
Tällaisista tilanteista ei kuitenkaan päätetä käsiteltävässä asiassa. Asianosaiset kiistelevät pikemminkin ennalta ehkäisevistä toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on tulevaisuudessa – ajankohtana, jota ei voida vielä ennakoida – helpottaa tuolloin tosiasiallisilta ja ajankohtaisiltaa vaaroilta ja uhkilta suojautumista.
59.
On tosin yleensä mielekästä toteuttaa tällaisia ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä mahdollisimman nopeasti, jotta ollaan valmiita, kun vaara tai uhka tosiasiallisesti aiheutuu. Kiireellisyys ei kuitenkaan ole läheskään yhtä ilmeinen kuin silloin, kun vaara tai uhka on tosiasiallinen ja ajankohtainen, tai välillisesti uhkaavien vaarojen tai uhkien tapauksessa.
60.
Tältä osin on jäsenvaltioiden velvollisuus antaa säännöksiä ja ryhtyä varotoimenpiteisiin, jotka mahdollistavat tarvittaessa oikea-aikaisten päätösten tekemisen ennalta ehkäisevistä toimenpiteistä, jotka ovat yhteensopivia alueiden suojelua koskevan luontodirektiivin 6 artiklan kanssa. (
32
)
61.
Jos tällaisiin toimenpiteisiin – kuten käsiteltävässä asiassa – on tarkoitus myöntää lupa luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jäsenvaltion on siksi huolehdittava ainakin siitä, että alueelle aiheutuvien vaikutusten arviointi voidaan tehdä mahdollisimman nopeasti. Parhaiden asiaa koskevien tieteellisten tietojen huomioon ottaminen (
33
) ja yleisön osallistuminen (
34
) vievät kiistatta aikaa. Jos toimivaltaisilla viranomaisilla on riittävästi resursseja ja kokemusta ja kaikki osapuolet tekevät vilpittömästi yhteistyötä, pitäisi kuitenkin olla mahdollista tehdä päätös muutamien kuukausien kuluessa tai jopa vieläkin nopeammin.
62.
Ennakkoratkaisupyynnön tietojen perusteella vaikuttaa mahdolliselta, että nyt tarkasteltavassa tapauksessa toimenpiteistä olisi voitu päättää oikea-aikaisesti. Latvijas valsts mežin 31.7.2019 jättämän, arvioinnin tekemistä koskevan hakemuksen ja viranomaisten viimeisen, 20.2.2020 tehdyn päätöksen välillä kului tosiasiallisesti aikaa jo yli kuusi kuukautta. Seuraavan vuoden aikana Latvijas valsts meži ilmoitti ensin, ettei se toteuttaisi toimenpiteitä, mutta ympäristönsuojeluviranomainen havaitsi tammikuussa 2021 tehdyssä tarkastuksessa, että ne oli kuitenkin toteutettu – ilman arviointia. Tämä tapahtui oletettavasti talvella 2020/2021, siis yli vuosi ensimmäisen hakemuksen jättämisestä. Näin ollen on oletettava, että alueelle aiheutuvia vaikutuksia olisi voitu arvioida asianmukaisesti.
63.
Myös tässä yhteydessä on vielä kerran muistutettava siitä, että ennalta ehkäisevät toimenpiteet metsäpaloilta suojautumiseksi palvelevat alueen suojelutavoitteita ja voivat siksi suojelutoimenpiteinä liittyä suoranaisesti alueen käyttöön ja olla sen kannalta tarpeellisia. (
35
) Suojelutoimenpiteiden määrittämisessä on tosin otettava huomioon parhaat saatavilla olevat tieteelliset tiedot, (
36
) ja myös yleisön osallistuminen voi olla tarpeen. (
37
) Siinä on kuitenkin hieman enemmän joustoa kuin luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisessa alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnissa. Siksi pääsääntöisesti lienee parempi ja myös nopeampaa päättää ennalta ehkäisevistä metsäpaloilta suojautumista koskevista toimenpiteistä alueen suojelutavoitteiden yhteydessä.
64.
Metsäpaloilta suojautumista koskevia ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, jotka voivat vaikuttaa merkittävästi erityisten suojelutoimien alueeseen, joilla ei pyritään estämään ajankohtaista tai välittömästi uhkaavaa todellista vaaraa erittäin tärkeälle suojeluhyvälle ja joita ei myöskään ole vahvistettu luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisina suojelutoimenpiteinä, ei siten saa toteuttaa ennen 6 artiklan 3 kohdan mukaisen alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin päätökseen saamista. Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että tällaiset toimenpiteet voidaan arvioida mahdollisimman pian.
E
Viides kysymys – korjaaminen
65.
Viidennellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, ovatko toimivaltaiset viranomaiset velvollisia välttääkseen mahdolliset merkittävät seurannaisvaikutukset vaatimaan vahingonkorvauksia ja toteuttamaan toimenpiteitä, jos Natura 2000 ‑alueeseen kohdistuvien vaikutusten laajuutta ei ole arvioitu luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
66.
Tällä kysymyksellä ei ole mitään tekemistä niitä vahinkoja koskevan valtion vastuun kanssa, joita yksityiselle aiheutuu valtion syyksi luettavasta unionin oikeuden rikkomisesta. (
38
) Kyseinen tuomioistuin pikemminkin kysyy, onko toimivaltaisten viranomaisten vaadittava yksityisiltä, jotka ovat vaikuttaneet Natura 2000 ‑alueeseen arvioimatta asianmukaisesti alueelle aiheutuvia vaikutuksia, vahingonkorvausta tai muita toimenpiteitä.
67.
Tämän ”vahingonkorvauksen” tavoitteena ei yleensä voi olla taloudellinen korvaus vaan ensisijaisesti todellinen ”luontoissuorituksena maksettava korvaus”, siis alueelle aiheutuvien haittojen korjaaminen. Haittojen täydellinen korjaaminen on tosin harvoin mahdollista. Käsiteltävässä asiassa on kyse kaadetuista puista, jotka voidaan korvata vain vuosikymmenten kuluttua. Usein on kuitenkin mahdollista toteuttaa toimenpiteitä haittojen vähentämiseksi tai hyvittää ne toisaalla.
68.
Näin ymmärrettynä tällä kysymyksellä pyritään selvittämään, oliko ympäristönsuojeluviranomaisen annettava luontodirektiivin nojalla pääasiassa riidanalaiset määräykset. Ennakkoratkaisupyynnön mukaan Latvijas valsts meži sitoutui jättämään paikoilleen metsiköissä kaadetut männyt, joiden rungon läpimitta ylittää 25 cm, ja täydentämään Euroopan unionin ensisijaista suojeltua biotooppia 9010* ”Boreaaliset luonnonmetsät” metsiköissä, sillä sen määrä on tällä hetkellä riittämätön.
69.
Ymmärrän viimeksi mainitun määräyksen siten, ettei Latvijas valsts meži saa poistaa kuollutta puuainesta ennen kuin sitä on riittävästi. Ei nimittäin voida olettaa, että ympäristönsuojeluviranomaisen tarkoituksena oli siten vaatia puiden kaatamista, kunnes saavutetaan tietty määrä kuollutta puuainesta. Tässä tulkinnassa määräyksessä toistetaan mitä ilmeisimmin ainoastaan jo olemassa olevat asetuksen nro 478 11 §:n 2 momentin mukaiset velvoitteet luopua kuolleen puuaineksen poistamisesta, jos kuollutta puuainesta ei ole riittävästi. Kyse ei siten ole korjaamisen määräämisestä.
70.
Näin ollen herääkin lähinnä kysymys, olivatko toimivaltaiset viranomaiset velvollisia määräämään Latvijas valsts mežin jättämään paikoilleen metsiköissä kaadetut männyt, joiden rungon halkaisija on vähintään 25 cm.
71.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tosin tiedustelee, oliko tämä määräys välttämätön mahdollisten merkittävien vaikutusten välttämiseksi. Tämä kysymys esitetään kuitenkin ainoastaan siinä tapauksessa, että puiden kaataminen edellytti alueelle aiheutuvien vaikutusten asianmukaista arviointia, jota ei tehty. Näin ollen tästä määräyksestä seuraa ennen kaikkea, ettei Latvijas valsts meži voi jatkaa luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan vastaisesti toteutettuja toimenpiteitä poistamalla laittomasti kaadetut puut metsästä.
72.
Myöskään tällä määräyksellä ei siten pyritä korjaamaan tai välillisesti välttämään mahdollisia merkittäviä vaikutuksia vaan ainoastaan estämään luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan rikkomisen jatkuminen. Se, että tähän liittyy tämän rikkomisen kielteisten vaikutusten rajoittaminen, on ainoastaan sivuvaikutus.
73.
Jäsenvaltiot ja kaikki niiden elimet ovat velvollisia määräämään unionin oikeuden rikkomisen lopetettavaksi ja toteuttamaan vastaavia täytäntöönpanotoimenpiteitä jo SEUT 288 artiklan kolmannen kohdan mukaisen direktiivien sitovuuden ja SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaisen unionin lojaliteettiperiaatteen perusteella. Unionin lojaliteettiperiaate velvoittaa etenkin jäsenvaltiot toteuttamaan kaikki yleis- tai erityistoimenpiteet, joilla voidaan varmistaa perussopimuksista tai unionin toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttäminen. Tämä velvoite ei koske ainoastaan valtiota sellaisenaan vaan sen toimivallan rajoissa myös kaikkia sen viranomaisia, (
39
) siis myös ympäristönsuojeluviranomaista. Se koskee lisäksi jopa yrityksiä, joiden on katsottava kuuluvan valtioon, (
40
) kuten Latvijas valsts mežin tapauksessa mitä ilmeisimmin on. (
41
)
74.
Muiden ympäristövaikutusten arviointien yhteydessä unionin tuomioistuin on näin ollen katsonut, että jo myönnetyn luvan peruuttaminen tai lykkääminen voi olla tarpeen, jotta laiminlyöty arviointi voidaan tehdä jälkikäteen. (
42
) Unionin oikeuden vastaisen toiminnan jatkamisen estäminen on luonteeltaan samanlainen toimi.
75.
Näin ollen on katsottava, että jäsenvaltion viranomaiset ovat toimivaltansa rajoissa SEUT 288 artiklan kolmannen kohdan ja SEU 4 artiklan 3 kohdan nojalla velvollisia määräämään niiden toimenpiteiden lopettamisesta, jotka on toteutettu luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Yritys, jonka on katsottava kuuluvan valtioon, on tässä yhteydessä jo suoraan ja ilman kansallisia säännöksiä tai viranomaismääräystä velvollinen lopettamaan tällaisen toimenpiteen.
76.
Ainoastaan siltä varalta, että unionin tuomioistuin lausuu paitsi rikkomisten lopettamisesta myös vahinkojen todellisesta korjaamisesta, on huomautettava, että myös unionin lojaliteettiperiaate olisi merkityksellinen. Se nimittäin velvoittaa jäsenvaltiot myös poistamaan unionin oikeuden rikkomisesta aiheutuvat lainvastaiset seuraukset (
43
) ja korjaamaan rikkomisesta aiheutuneet vahingot. (
44
)
77.
Lisäksi silloin, kun luontodirektiivin kaltaisessa unionin lainsäädännössä ei ole erityisiä säännöksiä tämän lainsäädännön rikkomisesta määrättävistä seuraamuksista, SEU 4 artiklan 3 kohdassa asetetaan jäsenvaltiolle velvollisuus toteuttaa kaikki sellaiset toimenpiteet, joilla voidaan turvata unionin oikeuden ulottuvuus ja tehokkuus. (
45
) Tällä tarkoitetaan toimenpiteitä ja erityisesti säännöksiä, joilla turvataan, että yksityiset noudattavat unionin oikeutta. Tässä yhteydessä tarkastellaan tosin useimmiten seuraamuksia, (
46
) mutta tarpeellisia ovat varsinkin säännökset, joilla taataan unionin oikeuden rikkomisesta mahdollisesti aiheutuneiden vahinkojen korjaaminen. (
47
) Kulloisenkin sääntelyn päätavoitteena ei nimittäin ole seuraamusten määrääminen yksityisille vaan tietyn tilan palauttaminen tai säilyttäminen. Lisäksi velvoite korjata vahingot lisää asianomaisten säännösten tehokkuutta, koska se kannustaa rikkomisten välttämiseen. (
48
)
78.
Luontodirektiivin mukaisen alueiden suojelun yhteydessä tietyn tilan palauttamista tai säilyttämistä koskevalla tavoitteella on erityinen merkitys, sillä näillä säännöksillä pyritään suojelemaan Euroopan unionin yhteistä luonnonperintöä. (
49
)
79.
Tästä syystä jäsenvaltioiden on annettava säännöksiä, jotka mahdollistavat sen, että yksityiset velvoitetaan korjaamaan vahingot, jos ne ovat vaikuttaneet luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan vastaisesti Natura 2000 ‑alueisiin, kuten unionin tuomioistuin on jo todennut. (
50
) Vastaavia kansallisia oikeusperustoja saattaa osittain seurata jo ympäristövastuudirektiivin (
51
) täytäntöönpanosta, mutta tämän sääntelyn moninaisten rajoitusten vuoksi ei voida sulkea pois, että luontodirektiivin tehokas täytäntöönpano edellyttää korjaamista koskevien laajempialaisten säännösten antamista.
80.
Käsiteltävässä asiassa ei ole kuitenkaan kyse tällaisista kansallisista säännöksistä, jos Latvijas valsts mežin on katsottava kuuluvan Latvian valtioon ja siihen sovelletaan siten suoraan luontodirektiivistä johtuvia velvoitteita. (
52
)
V Ratkaisuehdotus
81.
Näin ollen ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa ennakkoratkaisupyyntöön seuraavasti:
1)
Puiden kaataminen suojelualueella, jolla suojellaan metsäluontotyyppejä, jotta voidaan varmistaa metsäinfrastruktuuriin kuuluvien laitosten ylläpito tai uusien perustaminen kyseisellä alueella sovellettavassa lainsäädännössä vahvistettujen metsäpaloilta suojautumista koskevien vaatimusten mukaisesti, merkitsee luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua hanketta.
2)
Ennalta ehkäisevät toimenpiteet, jotka perustuvat metsäpaloilta suojautumista tai siihen pohjautuvia metsäpaloilta suojautumisesta laadittuja suunnitelmia koskeviin yleisiin säännöksiin, voivat liittyä suoranaisesti suojelualueen käyttöön tai olla sen kannalta tarpeellisia direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla vain, jos ne ovat samanaikaisesti osa 4 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritettyjä suojelutoimenpiteitä. Ennalta ehkäiseviä palontorjuntatoimenpiteitä, jotka eivät täytä tätä edellytystä ja jotka voivat vaikuttaa kielteisesti alueen suojelutavoitteisiin, on sitä vastoin arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin, 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetulla tavalla.
3)
Direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohdan mukainen velvoite arvioida alueelle aiheutuvia vaikutuksia ei sisällä poikkeusta kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen, metsäpaloilta suojautumista koskevien toimenpiteiden osalta. Tällaiset säännökset eivät siten voi lähtökohtaisesti vapauttaa 6 artiklan 3 kohdan vaatimuksista.
4)
Metsäpaloilta suojautumista koskevia ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, jotka voivat vaikuttaa merkittävästi erityisten suojelutoimien alueeseen, joilla ei pyritään estämään ajankohtaista tai välittömästi uhkaavaa todellista vaaraa erittäin tärkeälle suojeluhyvälle ja joita ei myöskään ole vahvistettu direktiivin 92/43 4 artiklan 4 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisina suojelutoimenpiteinä, ei siten saa toteuttaa ennen 6 artiklan 3 kohdan mukaisen alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin päätökseen saamista. Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että tällaiset toimenpiteet voidaan arvioida mahdollisimman pian.
5)
Jäsenvaltion viranomaiset ovat toimivaltansa rajoissa SEUT 288 artiklan kolmannen kohdan ja SEU 4 artiklan 3 kohdan nojalla velvollisia määräämään niiden toimenpiteiden lopettamisesta, jotka on toteutettu direktiivin 92/43 6 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Yritys, jonka on katsottava kuuluvan valtioon, on jo suoraan ja ilman kansallisia säännöksiä tai viranomaismääräystä velvollinen lopettamaan tällaisen toimenpiteen.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: saksa.
(
2
)	Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206, s. 7), sellaisena kuin se on muutettuna tiettyjen ympäristöalan direktiivien mukauttamisesta Kroatian tasavallan liittymisen johdosta 13.5.2013 annetulla neuvoston direktiivillä 2013/17/EU (EUVL 2013, L 158, s. 193).
(
3
)	Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (EUVL 2012, L 26, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 16.4.2014 annetulla direktiivillä 2014/52/EU (EUVL 2014, L 124, s. 1).
(
4
)	Vakiotietolomakkeen (https://natura2000.eea.europa.eu/Natura2000/SDF.aspx?site=LV0523400) 1.1 kohdan mukaan alueen tyyppi on C. Natura 2000 ‑alueiden tietolomakkeesta 11.7.2011 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EUVL 2011, L 198, s. 39 [53 ja 54]) selittävien huomautusten mukaan sitä suojellaan siten sekä luontodirektiivin että luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (EUVL 2010, L 20, s. 7), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/17, perusteella.
(
5
)	Vakiotietolomakkeen 3.1 kohdan mukaan alueella esiintyy huomattavan suuria alueita suojeltuja metsäluontotyyppejä, etenkin lähes 5500 ha atlanttisen, kontinentaalisen ja boreaalisen alueen metsäisiä dyynejä (2180), lähes 900 ha boreaalisia luonnonmetsiä (9010*), yli 250 ha Fennoskandian metsäluhtia (9080*) ja noin 730 ha puustoisia soita (91D0*). Koodissa oleva * osoittaa, että kolme viimeksi mainittua luontotyyppiä ovat ensisijaisia.
(
6
)	Verkkosivustonsa (https://www.lvm.lv/en/about-us) mukaan kyseinen yritys hoitaa Latvian valtion metsiä, jotka käsittävät yhteensä yli 1,6 miljoonaa ha. Latvian valtio omistaa kyseisen yhtiön osakkeet (https://www.lvm.lv/en/about-us/management).
(
7
)	Luontodirektiivin liitteen I mukaan ensisijaisen luontotyypin 9010* nimi on ”Boreaaliset luonnonmetsät”.
(
8
)	Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 23 ja 26 kohta); tuomio 14.1.2010, Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2010:10, 38 kohta) ja tuomio 7.11.2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment ym. (C‑293/17 ja C‑294/17, EU:C:2018:882, 60, 65 ja 66 kohta).
(
9
)	Tuomio 7.11.2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment ym. (C‑293/17 ja C‑294/17, EU:C:2018:882, 63–65 kohta).
(
10
)	Ks. ratkaisuehdotukseni Coöperatie Mobilisation for the Environment ym. (C‑293/17 ja C‑294/17, EU:C:2018:622, 117 kohta) ja tuomio 7.11.2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment ym. (C‑293/17 ja C‑294/17, EU:C:2018:882, 67–72 kohta).
(
11
)	Ks. tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 41 ja 43 kohta); tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 111 kohta) ja tuomio 29.7.2019, Inter-Environnement Wallonie ja Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 119 kohta).
(
12
)	Ks. tuomio 7.11.2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment ym. (C‑293/17 ja C‑294/17, EU:C:2018:882, 72 kohta) laitumen perustamisesta.
(
13
)	Ks. edellä alaviite 5.
(
14
)	Julkisasiamies Ćapetan ratkaisuehdotus komissio v. Irlanti (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C‑444/21, EU:C:2023:90, 49 kohta) ja ratkaisuehdotukseni komissio v. Ranska (C‑241/08, EU:C:2009:398, 70 kohta).
(
15
)	Tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (C‑441/17, EU:C:2018:255, 122–126 kohta).
(
16
)	Euroopan komissio, Natura 2000 ja metsät (2015, erityisesti s. 15, 27 ja 28).
(
17
)	Ks. esim. edellä 10 kohdassa mainittu sen 23 §:n 3 momentin 3 kohta.
(
18
)	Euroopan komissio, Natura 2000 ja metsät (2015, s. 13 ja 62).
(
19
)	Euroopan komissio, Ympäristöasioiden pääosasto, Referat Natur und biologische Vielfalt (ENV B.3), Interpretation Manual of European Union Habitats – EUR 28, huhtikuu 2013, s. 102.
(
20
)	Euroopan ympäristökeskus, Factsheet 2180 Wooded dunes of the Atlantic, Continental and Boreal Region, Report under the Article 17 of the Habitats Directive Period 2007-2012, und Factsheet 9010 Western Taiga, Report under the Article 17 of the Habitats Directive, Period 2007-2012 (saatavilla osoitteessa: https://projects.eionet.europa.eu/habitat-art17report/library/2007-2012-reporting/factsheets).
(
21
)	Ks. tuomio 4.3.2010, komissio v. Ranska (C‑241/08, EU:C:2010:114, 53 kohta).
(
22
)	Ks. unionin oikeuden mukaista tulkintaa koskevasta velvoitteesta tuomio 10.4.1984, von Colson und Kamann (14/83, EU:C:1984:153, 26 kohta) ja tuomio 1.8.2022, Sea Watch (C‑14/21 und C‑15/21, EU:C:2022:604, 83 ja 84 kohta).
(
23
)	Ks. tuomio 7.8.2018, Smith (C‑122/17, EU:C:2018:631, 43 kohta) ja tuomio 6.11.2018, Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften (C‑684/16, EU:C:2018:874, 66 kohta).
(
24
)	Ks. tuomio 12.7.1990, Foster ym. (C‑188/89, EU:C:1990:313, 17 kohta) ja tuomio 10.10.2017, Farrell (C‑413/15, EU:C:2017:745, 32 kohta).
(
25
)	Tuomio 12.11.2019, komissio v. Irlanti (Derrybrienin tuulivoimala) (C‑261/18, EU:C:2019:955, 91 kohta).
(
26
)	Tuomio 28.2.2012, Inter-Environnement Wallonie ja Terre wallonne (C‑41/11, EU:C:2012:103, 55–63 kohta); tuomio 28.7.2016, Association France Nature Environnement (C‑379/15, EU:C:2016:603, 34–43 kohta); tuomio 29.7.2019, Inter-Environnement Wallonie ja Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 178–182 kohta) ja tuomio 25.6.2020, A ym. (Tuulivoimalat – Aalter ja Nevele) (C‑24/19, EU:C:2020:503, 90–95 kohta).
(
27
)	Tuomio 28.2.2012, Inter-Environnement Wallonie ja Terre wallonne (C‑41/11, EU:C:2012:103, 59–61 kohta); tuomio 28.7. 2016, Association France Nature Environnement (C‑379/15, EU:C:2016:603, 39 kohta) ja tuomio 25.6.2020, A ym. (Tuulivoimalat – Aalter ja Nevele) (C‑24/19, EU:C:2020:503, 90 ja 91 kohta).
(
28
)	Tuomio 29.7.2019, Inter-Environnement Wallonie ja Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 179 kohta) ja tuomio 25.6.2020, A ym. (Tuulivoimalat – Aalter ja Nevele) (C‑24/19, EU:C:2020:503, 92 kohta).
(
29
)	Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 34 kohta); tuomio 11.4.2013, Sweetman ym. (C‑258/11, EU:C:2013:220, 28 kohta) ja tuomio 21.7.2016, Orleans ym. (C‑387/15 ja C‑388/15, EU:C:2016:583, 43 kohta).
(
30
)	Tuomio 14.1.2010, Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2010:10, 48 kohta); tuomio 14.1.2016, Grüne Liga Sachsen ym. (C‑399/14, EU:C:2016:10, 33 kohta) ja tuomio 7.11.2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment ym. (C‑293/17 ja C‑294/17, EU:C:2018:882, 85 kohta).
(
31
)	Ennen kaikkea tuomio 29.7.2019, Inter-Environnement Wallonie ja Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 179 kohta) voisi toimia tältä osin ohjenuorana.
(
32
)	Ks. vastaavasti tuomio 11.6.2020, Alianța pentru combaterea abuzurilor (C‑88/19, EU:C:2020:458, 57 kohta).
(
33
)	Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 54 kohta); tuomio 21.7.2016, Orleans ym. (C‑387/15 ja C‑388/15, EU:C:2016:583, 51 kohta) ja tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 113 kohta).
(
34
)	Tuomio 8.11.2016, Lesoochranárske zoskupenie VLK (C‑243/15, EU:C:2016:838, 49 kohta).
(
35
)	Ks. edellä 37–43 kohta.
(
36
)	Ks. edellä 35 kohta.
(
37
)	Ks. ratkaisuehdotukseni CFE ja Terre wallonne (C‑43/18 ja C‑321/18, EU:C:2019:56). Ks. kuitenkin myös tuomio 22.2.2022, Bund Naturschutz in Bayern (C‑300/20, EU:C:2022:102).
(
38
)	Tuomo 19.11.1991, Francovich ym. (C‑6/90 ja C‑9/90, EU:C:1991:428, 33 kohta); tuomio 14.3.2013, Leth (C‑420/11, EU:C:2013:166, 40 kohta) ja tuomio 22.12.2022, Ministre de la Transition écologique ja Premier ministre (Valtion vastuu ilman pilaantumisesta) (C‑61/21, EU:C:2022:1015).
(
39
)	Tuomio 7.1.2004, Wells (C‑201/02, EU:C:2004:12, 64 kohta); tuomio 28.2.2012, Inter-Environnement Wallonie ja Terre wallonne (C‑41/11, EU:C:2012:103, 43 kohta); tuomio 12.11.2019, komissio v. Irlanti (Derrybrienin tuulivoimala) (C‑261/18, EU:C:2019:955, 75 ja 90 kohta) ja tuomio 21.12.2021, Euro Box Promotion ym. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 ja C‑840/19, EU:C:2021:1034, 173 kohta).
(
40
)	Tuomio 12.11.2019, komissio v. Irlanti (Derrybrienin tuulivoimala) (C‑261/18, EU:C:2019:955, 91 kohta).
(
41
)	Ks. edellä 48 kohta.
(
42
)	Tuomio 7.1.2004, Wells (C‑201/02, EU:C:2004:12, 65 ja 68 kohta); tuomio 28.2.2012, Inter-Environnement Wallonie ja Terre wallonne (C‑41/11, EU:C:2012:103, 46 ja 47 kohta); tuomio 29.7.2019, Inter-Environnement Wallonie ja Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 170 ja 172 kohta) ja tuomio 12.11.2019, komissio v. Irlanti (Derrybrienin tuulivoimala) (C‑261/18, EU:C:2019:955, 75 kohta).
(
43
)	Tuomio 7.1.2004, Wells (C‑201/02, EU:C:2004:12, 64 kohta); tuomio 28.2.2012, Inter-Environnement Wallonie ja Terre wallonne (C‑41/11, EU:C:2012:103, 43 kohta); tuomio 12.11.2019, komissio v. Irlanti (Derrybrienin tuulivoimala) (C‑261/18, EU:C:2019:955, 75 ja 90 kohta) ja tuomio 21.12.2021, Euro Box Promotion ym. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 ja C‑840/19, EU:C:2021:1034, 173 kohta).
(
44
)	Tuomio 7.1.2004, Wells (C‑201/02, EU:C:2004:12, 66 kohta) ja tuomio 10.3.2022, Grossmania (C‑177/20, EU:C:2022:175, 65–68 kohta).
(
45
)	Tuomio 21.9.1989, komissio v. Kreikka (68/88, EU:C:1989:339, 23 kohta); tuomio 8.9.2005, Yonemoto (C‑40/04, EU:C:2005:519, 59 kohta) ja tuomio 3.4.2019, Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie (C‑617/17, EU:C:2019:283, 37 kohta).
(
46
)	Tuomio 21.9.1989, komissio v. Kreikka (68/88, EU:C:1989:339, 24 kohta); tuomio 8.9.2005, Yonemoto (C‑40/04, EU:C:2005:519, 59 kohta) ja tuomio 3.4.2019, Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie (C‑617/17, EU:C:2019:283, 37 kohta).
(
47
)	Ks. vastaavasti tuomio 17.7.2008, komissio v. Italia (C‑132/06, EU:C:2008:412, 37–39 ja 44–46 kohta) petoksen piiriin kuuluvan arvonlisäveron kantamisesta sekä tuomio 20.9.2001, Courage ja Crehan (C‑453/99, EU:C:2001:465, 26 kohta) ja tuomio 12.12.2019, Otis Gesellschaft ym. (C‑435/18, EU:C:2019:1069, 22 kohta) kartellisopimuksista maksettavasta vahingonkorvauksesta.
(
48
)	Ks. vastaavasti tuomio 17.7.2008, komissio v. Italia (C‑132/06, EU:C:2008:412, 47 kohta); tuomio 20.9.2001, Courage ja Crehan (C‑453/99, EU:C:2001:465, 27 kohta) ja tuomio 12.12.2019, Otis Gesellschaft ym. (C‑435/18, EU:C:2019:1069, 24 kohta).
(
49
)	Tuomio 10.1.2006, komissio v. Saksa (C‑98/03, EU:C:2006:3, 59 kohta) ja tuomio 2.3.2023, komissio v. Puola (Metsänhoito ja hyvien käytäntöjen mukainen metsänhoito) (C‑432/21, EU:C:2023:139, 72 ja 73 kohta).
(
50
)	Tuomio 13.12.2007, komissio v. Irlanti (C‑418/04, EU:C:2007:780, 83–88 kohta) ja tuomio 3.4.2014, Cascina Tre Pini (C‑301/12, EU:C:2014:214, 32 kohta).
(
51
)	Ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta 21.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY (EUVL 2004, L 143, s. 56).
(
52
)	Ks. edellä 48 kohta.