62024CO0149_INF
Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 decembrie 2024 –United Media Services
(Cauza C‑149/24)
„Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Răspuns care poate fi în mod clar dedus din jurisprudență – Articolul 4 alineatul (3) TUE – Autonomie procedurală – Principiile echivalenței și efectivității – Securitate juridică – Dreptul la o cale de atac efectivă – Decizie definitivă a unei instanțe naționale care se dovedește incompatibilă cu o hotărâre ulterioară a Curții – Decizie a unei Curți Constituționale prin care se constată incompatibilitatea cu Constituția statului membru în cauză a unei dispoziții de drept național în temeiul căreia a fost pronunțată o hotărâre – Cerere de revizuire – Termene de decădere diferite”
1.
Întrebări preliminare – Răspuns care nu lasă loc niciunei îndoieli rezonabile – Răspuns care poate fi în mod clar dedus din jurisprudență – Aplicarea articolului 99 din Regulamentul de procedură
(art. 267 TFUE; Regulamentul de procedură al Curții, art. 99)
(a se vedea punctele 20 și 21)
2.
Dreptul Uniunii Europene – Efect direct – Drepturi individuale – Protecție de către instanțele naționale – Acțiune in justiție – Principiul autonomiei procedurale – Respectarea principiilor echivalenței și efectivității – Termen de decădere pentru formularea unei cereri de revizuire – Admisibilitate – Drept național care prevede un termen de decădere de trei luni pentru introducerea unei cereri de revizuire a unei hotărâri judecătorești adoptate în temeiul unei dispoziții naționale declarate ulterior neconstituțională – Lipsă de relevanță
[art. 4 alin. (3) TUE; art. 267 TFUE]
(a se vedea punctele 25-29 și 31 și dispozitivul)
3.
Dreptul Uniunii Europene – Efect direct – Drepturi individuale – Protecție de către instanțele naționale – Acțiune in justiție – Principiul autonomiei procedurale – Respectarea principiilor echivalenței și efectivității – Termen de decădere pentru formularea unei cereri de revizuire – Admisibilitate – Lipsa incidenței asupra posibilității de angajare a răspunderii statului membru pentru hotărârea unei instanțe de ultim grad de jurisdicție
[art. 4 alin. (3) TUE; art. 267 TFUE]
(a se vedea punctul 30)
Dispozitivul
Articolul 4 alineatul (3) TUE, citit în lumina principiilor echivalenței, efectivității și securității juridice, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia o cerere de revizuire a unei hotărâri judecătorești definitive pentru încălcarea dreptului Uniunii trebuie introdusă în termen de o lună de la comunicarea acestei hotărâri, în timp ce o cerere de revizuire întemeiată pe faptul că hotărârea judecătorească definitivă în discuție a fost adoptată în temeiul unei dispoziții naționale a cărei neconstituționalitate a fost constatată ulterior printr‑o decizie a Curții Constituționale a statului membru în cauză poate fi introdusă în termen de trei luni de la publicarea respectivei decizii în Jurnalul Oficial al acestui stat membru, în măsura în care consecințele concrete ale acestei constatări a neconstituționalității decurg în mod direct din decizia menționată a Curții Constituționale.