62003CJ0082_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-82/03,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään A. Aresu, prosessiosoite Luxemburgissa,
kantajana,
vastaan
Italian tasavalta, asiamiehenään I. M. Braguglia, avustajinaan avvocato dello Stato A. Cingolo ja avvocato dello Stato P. Gentili, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toiminut lojaalissa yhteistyössä komission kanssa asiassa, joka koskee työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. W. A. Timmermans sekä tuomarit C. Gulmann, J. N. Cunha Rodrigues, F. Macken ja N. Colneric (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: M. Poiares Maduro,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 1.4.2004 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1. Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 25.2.2003 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toiminut lojaalissa yhteistyössä komission kanssa asiassa, joka koskee työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta.
2. Viimeksi mainitussa artiklassa määrätään seuraavaa:
”Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi. Ne helpottavat yhteisön päämäärän toteuttamista.
Ne pidättyvät kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamista.”
Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
3. Vuonna 2000 eräs taloudellinen toimija esitti komissiolle kantelun, joka koski työntekijöiden työssään käyttämille työvälineille asetettavista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista 30 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/655/ETY (toinen direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 393, s. 13) Italian oikeusjärjestyksen mukaista soveltamista. Kantelijan mukaan eräässä jäteveden puhdistamossa ei ollut noudatettu direktiivin 89/655 liitteessä I olevissa 2.5, 2.8, 2.14, 2.16 ja 2.19 kohdassa tarkoitettuja turvallisuusvaatimuksia.
4. Komissio lähetti 3.8.2000 Italian tasavallalle kirjeen, jossa se pyysi saada tietoja tosiseikoista, joista Italian tasavaltaa syytettiin kantelussa, voidakseen tutkia tilannetta tarkemmin.
5. Koska Italian viranomaiset eivät vastanneet tähän ensimmäiseen kirjeeseen, komissio lähetti 19.3.2001 kyseiselle jäsenvaltiolle tietojen saantia koskevan toisen kirjeen, johon ei myöskään vastattu.
6. Kyseisistä kirjeistä käy ilmi, että komission saamassa kantelussa mainitut rikkomukset koskevat ”Mandello del Larion kunnassa Lombardian alueella sijaitsevaa puhdistuslaitosta”.
7. Koska Italian viranomaiset eivät vastanneet, komissio katsoi tämän merkitsevän sitä, ettei Italian hallitus toiminut lojaalissa yhteistyössä EY 10 artiklassa tarkoitetulla tavalla, ja se aloitti EY 226 artiklan mukaisen menettelyn. Kehotettuaan Italian tasavaltaa virallisella huomautuksella esittämään huomautuksensa komissio lähetti 18.7.2002 perustellun lausunnon, jossa kyseistä jäsenvaltiota kehotettiin toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiannosta.
8. Koska komissio ei saanut Italian viranomaisilta mitään vastausta, se päätti nostaa nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
Kanne
Asianosaisten lausumat
9. Komissio väittää todenneensa, etteivät Italian viranomaiset, jotka useista komission yhteydenotoista huolimatta eivät ole toimittaneet mitään tietoa kantelijan ilmoittamista tosiseikoista, ole toimineet yhteistyössä. Komission mukaan pysyttelemällä itsepintaisesti vaiti Italian hallitus on tehnyt tarpeettomaksi niiden tosiseikkojen selvittämisen, jotka ovat välttämättömiä valituksen yksityiskohtaiseksi tutkimiseksi. Komission mukaan tämä yhteistyön tekemättä jättäminen ei ole jäsenvaltioilta EY 10 artiklan nojalla edellytetyn lojaalin yhteistyön hengen eikä kirjaimen mukaista.
10. Italian hallitus väittää, että kanne on jätettävä tutkimatta ja että se on joka tapauksessa perusteeton.
11. Se katsoo, että kanne ei sisällä niitä vähimmäisvaatimuksena esitettäviä tosiseikkoja, jotka ovat välttämättömiä puolustautumisoikeuksien käyttämistä ja myöhemmin annettavaa ratkaisua varten. Italian hallituksen mukaan kanteesta tai mistään siihen liitetystä asiakirjasta ei näet käy ilmi kantelun kohteena olevan puhdistamon nimeen ja sijaintiin liittyviä tietoja.
12. Tästä johtuen Italian viranomaisilla on ollut niistä riippumattomia hankaluuksia työntekijöiden suojelun osalta toimivaltaisten valvontaelinten yksilöimiseksi, jotta kohdistetut tarkastukset olisi voitu suorittaa nopeasti. Italian hallituksen mukaan vastuu siitä, että tässä asiassa on ajauduttu umpikujaan, kuuluu yksin komissiolle.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
13. Kanne voidaan ottaa tutkittavaksi sikäli kuin se täyttää yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan 1 kohdassa ja työjärjestyksen 38 artiklan 1 kohdassa asetetut vaatimukset muun muassa oikeudenkäynnin kohteen yksilöinnin ja kanteen oikeudellisia perusteita koskevan yhteenvedon osalta. Kanteessa on kysymys väitteestä, jonka mukaan EY 10 artiklaa on rikottu jättämällä toimittamatta tiedot niistä tosiseikoista, joista Italian tasavaltaa on kantelussa syytetty ja jotka esitettiin ensimmäisen kerran 3.8.2000 päivätyssä kirjeessä. Italian tasavalta on siten kyseisen väitteen osalta voinut käyttää puolustautumisoikeuksiaan.
14. Kanne on myös perusteltu.
15. EY 10 artiklasta seuraa, että jäsenvaltioiden on toimittava vilpittömässä mielessä yhteistyössä komission kanssa tämän EY 226 artiklan perusteella aloittaman tutkinnan yhteydessä ja toimitettava komissiolle kaikki sen tätä tarkoitusta varten pyytämät tiedot (ks. mm. asia 192/84, komissio v. Kreikka, tuomio 11.12.1985, Kok. 1985, s. 3967, 19 kohta ja asia C-478/01, komissio v. Luxemburg, tuomio 6.3.2003, Kok. 2003, s. I-2351, 24 kohta).
16. Italian tasavalta ei, vaikka sitä on useaan kertaan kehotettu, kuitenkaan ole toimittanut pyydettyjä tietoja.
17. Kantelun kohteena oleva paikka käy selvästi ilmi komission ennen oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aloittamista laatimista kirjeistä, joihin se viittaa 23.10.2001 päivätyssä virallisessa huomautuksessaan ja 18.7.2002 päivätyssä perustellussa lausunnossa. Näin ollen Italian viranomaisilla on ollut käytössään ne tosiseikat, joiden perusteella ne olisivat voineet vastata komission pyyntöön.
18. Näin ollen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toiminut lojaalissa yhteistyössä komission kanssa asiassa, joka koskee Mandello del Larion kunnassa Lombardiassa (Italia) sijaitsevan jäteveden puhdistamon työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta.
Oikeudenkäyntikulut
19. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut, että Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toiminut lojaalissa yhteistyössä Euroopan yhteisöjen komission kanssa asiassa, joka koskee Mandello del Larion kunnassa Lombardiassa (Italia) sijaitsevan jäteveden puhdistamon työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta.
2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.