Asia C-242/22 PPU
TL
vastaan
Ministério Público
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 1.8.2022
Ennakkoratkaisupyyntö – Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Direktiivi 2010/64/EU – Oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin – 2 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 1 kohta – Käsite ”keskeinen asiakirja” – Direktiivi 2012/13/EU – Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä – 3 artiklan 1 kohdan d alakohta – Soveltamisala – Tilanne, jossa direktiiviä ei ole saatettu osaksi kansallista oikeutta – Välitön oikeusvaikutus – Perusoikeuskirjan 47 ja 48 artikla – Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehty eurooppalainen yleissopimus – 6 artikla – Ehdollinen vankeustuomio, johon liittyy koeaika – Koeaikaan liittyvien velvollisuuksien noudattamatta jättäminen – Keskeistä asiakirjaa ei ole käännetty eikä tulkki ole ollut läsnä asiakirjaa laadittaessa – Ehdollisen rangaistuksen määrääminen täytäntöönpantavaksi – Täytäntöönpantavaksi määräämistä koskevien oikeudenkäyntiasiakirjojen käännösten puuttuminen – Vaikutukset täytäntöönpantavaksi määräämisen pätevyyteen – Menettelyvirhe, jonka seurauksena on suhteellinen pätemättömyys
1.        Perusoikeudet – Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin – Puolustautumisoikeudet – Perusoikeuskirjan 47 artiklassa ja 48 artiklan 2 kohdassa vahvistetut perusoikeudet ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 2 ja 3 kappaleessa vahvistetut ihmisoikeudet – Sama merkitys ja ulottuvuus
(SEU 6 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla, 48 artiklan 2 kohta ja 52 artiklan 3 ja 7 kohta)
(ks. 39 kohta)
2.        Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä – Direktiivi 2010/64 – Oikeus saada keskeiset asiakirjat käännetyiksi – Keskeisen asiakirjan käsite – Henkilöllisyyttä ja asuinpaikkaa koskeva ilmoitus, jota käytetään rikosoikeudellisessa menettelyssä tietojen antamiseksi asianomaiselle henkilölle hänen asuinpaikkaa koskevista velvollisuuksistaan, sisältyy käsitteeseen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/64 johdanto-osan 14, 17 ja 22 perustelukappale ja 3 artiklan 1–3 kohta)
(ks. 58–60 kohta)
3.        Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä – Direktiivi 2010/64 – Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä – Direktiivi 2012/13 – Soveltamisala – Ehdollisen vankeusrangaistuksen täytäntöönpantavaksi määräämiseen liittyvät oikeudenkäyntiasiakirjat kuuluvat soveltamisalaan
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla ja 48 artiklan 2 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivit 2010/64 ja 2012/13)
(ks. 64–67 kohta)
4.        Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä – Direktiivi 2010/64 – Tiedonsaantioikeus rikosoikeudellisissa menettelyissä – Direktiivi 2012/13 – Oikeus tulkkaukseen – Oikeus saada keskeiset asiakirjat käännetyiksi – Oikeus saada tieto oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin – Sen, jonka hyväksi nämä oikeudet on säädetty, velvollisuus vedota niiden loukkaamiseen tietyssä määräajassa puhevallan menettämisen uhalla – Määräajan alkamista kulua, ennen kuin asianomaiselle henkilölle on tosiasiallisesti annettu hänen osaamallaan kielellä tieto hänelle kuuluvan tulkkausta ja käännöksiä koskevan oikeuden olemassaolosta ja laajuudesta sekä kyseessä olevan keskeisen asiakirjan olemassaolosta ja sisällöstä, ei voida hyväksyä
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla ja 48 artiklan 2 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/64/EY 2 artiklan 1 kohta ja 3 artiklan 1 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13 3 artiklan 1 kohdan d alakohta)
(ks. 78–80, 82, 83 ja 89 kohta sekä tuomiolauselma)
Tiivistelmä
Vuonna 2019 TL, Moldovan kansalainen, joka ei osaa portugalin kieltä, tuomittiin Portugalissa ehdolliseen vankeusrangaistukseen, johon liittyi koeaika. Kun TL asetettiin rikoksesta epäillyn asemaan, häneen kohdistettiin Portugalin rikosprosessilaissa säädetty pakkokeino, joka muodostuu henkilöllisyys- ja asuinpaikkailmoituksesta (jäljempänä ”DIR”)(1) ja johon liittyy joukko velvollisuuksia, kuten velvollisuus ilmoittaa viranomaisille kaikista asuinpaikan muutoksista. TL ei saanut tulkkausapua DIR:n laatimisen yhteydessä eikä kyseisen asiakirjan käännöstä sellaiselle kielelle, jota hän puhuu tai ymmärtää. Toimivaltaiset viranomaiset yrittivät koeaikaa koskevien määräysten täytäntöön panemiseksi tuloksetta ottaa yhteyttä TL:ään DIR:ssä ilmoitetussa osoitteessa.
TL:n tuominnut tuomioistuin antoi 7.1.2021 määräyksen, jossa TL kutsuttiin saapumaan tuomioistuimeen kuultavaksi koeaikaan liittyvien velvollisuuksien noudattamatta jättämisestä. Tämä määräys annettiin tiedoksi portugalin kielellä DIR:ssä ilmoitettuun osoitteeseen.
TL:n jäätyä saapumatta asian käsittelyyn ilmoitettuna päivänä kyseinen tuomioistuin määräsi 9.6.2021, että ehdollisena tuomittu vankeusrangaistus oli pantava täytäntöön. Myös tämä määräys annettiin tiedoksi portugalin kielellä DIR:ssä ilmoitettuun osoitteeseen. Tämän jälkeen TL tavoitettiin toisessa osoitteessa, ja hänet vangittiin rangaistuksensa täytäntöönpanoa varten.
Marraskuussa 2021 TL nosti kanteen, jossa vaadittiin, että DIR ja ehdollisen rangaistuksen täytäntöönpantavaksi määräämistä koskevat määräykset todetaan pätemättömiksi. Hän vetosi siihen, että häntä ei tavoitettu DIR:ssä ilmoitetussa osoitteessa asuinpaikan vaihtamisen vuoksi. Hän ei ilmoittanut asuinpaikan vaihtamisesta, koska hän ei ollut tietoinen velvollisuudestaan tehdä niin, koska hänelle ei ollut järjestetty tulkkia DIR:ää laadittaessa eikä asiakirjan käännöstä hänen puhumalleen tai ymmärtämälleen kielelle. Myöskään 7.1.2021 ja 9.6.2021 annettuja määräyksiä ei ollut käännetty tällaiselle kielelle.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen sillä perusteella, että vaikka käännöksiä ja tulkkauksia koskevat menettelyvirheet oli näytetty toteen, ne olivat korjautuneet, koska TL ei ollut vedonnut niihin säädetyissä määräajoissa.(2) Ennakkoratkaisua pyytäneellä tuomioistuimella, jossa kyseiseen ratkaisuun on haettu muutosta, on epäilyjä tällaisen menettelyä koskevan säännöksen yhteensopivuudesta erityisesti direktiivien 2010/64(3) ja 2012/13(4) kanssa.
Unionin tuomioistuin totesi kiireellisessä ennakkoratkaisumenettelyssä, että nämä direktiivit, kun niitä luetaan ottaen huomioon perusoikeudet oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamiseen(5) sekä tehokkuusperiaate, ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan kyseisissä direktiiveissä säädettyjen tiedonsaantia, tulkkausta ja kääntämistä koskevien oikeuksien loukkaamiseen on puhevallan menettämisen uhalla vedottava tietyssä määräajassa, jos tämä määräaika alkaa kulua jo ennen kuin asianomaiselle henkilölle on tosiasiallisesti annettu hänen puhumallaan tai ymmärtämällään kielellä tieto yhtäältä hänelle kuuluvan tulkkausta ja käännöksiä koskevan oikeuden olemassaolosta ja laajuudesta ja toisaalta kyseessä olevan keskeisen asiakirjan olemassaolosta ja sisällöstä ja siihen liittyvistä oikeusvaikutuksista.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin on tutkinut asian direktiivin 2010/64 2 artiklan 1 kohdan(6) ja 3 artiklan 1 kohdan(7) sekä direktiivin 2012/13 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan(8) perusteella, luettuina perusoikeuskirjan 47 artiklan ja 48 artiklan 2 kohdan valossa. Näissä säännöksissä nimittäin konkretisoidaan oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevat perusoikeudet.
Ensinnäkin, vaikka näitä säännöksiä ei olisi saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä tai ne olisi saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä puutteellisesti, yksityiset voivat vedota näistä säännöksistä johtuviin oikeuksiin, koska niillä on välitön oikeusvaikutus. Näissä direktiiveissä nimittäin määritellään sekä sisällöltään että ulottuvuudeltaan täsmällisesti ja ehdottomasti kaikille epäillyille tai syytetyille henkilöille kuuluva oikeus tulkkaukseen ja keskeisten asiakirjojen käännöksiin sekä oikeus saada tieto näistä oikeuksista.
Toiseksi siltä osin kuin on kyse näiden säännösten mahdollisesta rikkomisesta nyt käsiteltävässä asiassa, unionin tuomioistuin toteaa, että kyseessä olevat kolme menettelyä koskevaa asiakirjaa eli DIR, 7.1.2021 annettu määräys tuomioistuimeen kuultavaksi kutsumisesta ja 9.6.2021 annettu määräys ehdollisen rangaistuksen täytäntöönpanosta kuuluvat direktiivien 2010/64 ja 2012/13 soveltamisalaan ja ovat keskeisiä asiakirjoja, joista olisi pitänyt toimittaa käännös. Erityisesti DIR:n kääntäminen TL:n ymmärtämälle tai puhumalle kielelle olisi ollut olennaisen tärkeää, koska kyseisessä asiakirjassa asetettujen velvollisuuksien noudattamatta jättäminen on välillisesti johtanut hänelle tuomitun ehdollisen vankeusrangaistuksen määräämiseen täytäntöönpantavaksi.
Tältä osin näiden direktiivien soveltaminen menettelyä koskevaan asiakirjaan, jonka sisältö ratkaisee ehdollisen vankeusrangaistuksen pysyttämisen ehdollisena tai sen määräämisen täytäntöönpantavaksi, on tarpeen, kun otetaan huomioon näiden direktiivien tavoite varmistaa perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden ja saman perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohdassa taattujen puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen. Näitä perusoikeuksia nimittäin loukattaisiin, jos henkilö, joka on tuomittu ehdolliseen vankeusrangaistukseen, ei voisi tällaisen asiakirjan kääntämättä jättämisen tai sitä laadittaessa puuttuneen tulkkauksen vuoksi tietää seurauksia siitä, että hän ei noudata hänelle kyseisessä asiakirjassa asetettuja velvollisuuksia.
Kolmanneksi kyseisten oikeuksien loukkaamisen seurausten osalta direktiiveissä 2010/64 ja 2012/13 ei säännellä niissä säädettyjen oikeuksien toteuttamisen yksityiskohtaisia menettelytapoja. Näin ollen nämä yksityiskohtaiset säännöt kuuluvat jäsenvaltioiden menettelyllisen autonomian periaatteen nojalla jäsenvaltioiden sisäiseen oikeusjärjestykseen edellyttäen, että ne ovat vastaavuusperiaatteen ja tehokkuusperiaatteen mukaisia.
Tehokkuusperiaatteen osalta kansallisen lainsäädännön mukaiset menettelytavat eivät saa heikentää näillä direktiiveillä tavoiteltua päämäärää. Yhtäältä velvollisuus ilmoittaa epäillyille ja syytetyille henkilöille heidän oikeuksistaan tulkkaukseen ja käännöksiin on olennaisen tärkeää näiden oikeuksien tehokkaan takaamisen kannalta. Ilman näitä tietoja asianomainen henkilö ei nimittäin voisi tietää näiden oikeuksien olemassaolosta ja laajuudesta tai vaatia niiden kunnioittamista. Näin ollen se, että henkilöä, jota koskeva rikosoikeudellinen menettely tapahtuu kielellä, jota hän ei puhu tai ei ymmärrä, vaaditaan vetoamaan puhevallan menettämisen uhalla tietyssä määräajassa siihen, ettei hänelle ole ilmoitettu hänen oikeuksistaan tulkkaukseen ja käännöksiin, johtaisi siihen, että tiedonsaantioikeus menettää merkityksensä, ja vaarantaisi suoraan tätä kautta kyseisen henkilön oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja puolustautumisoikeuksien kunnioittamiseen. Sama johtopäätös pätee myös tulkkausapua koskevaan oikeuteen ja käännöksiä koskevaan oikeuteen silloin, kun asianomaiselle henkilölle ei ole ilmoitettu näiden oikeuksien olemassaolosta ja laajuudesta.
Toisaalta vaikka asianomainen henkilö on tosiasiallisesti saanut nämä tiedot ajoissa, on lisäksi tarpeen, että hänellä on tieto kyseessä olevan keskeisen asiakirjan olemassaolosta ja sisällöstä ja siihen liittyvistä oikeusvaikutuksista, jotta hänellä olisi mahdollisuus vedota siihen, että hänen oikeuksiaan saada kyseisen asiakirjan käännös tai hänen oikeuttaan tulkkausapuun asiakirjan laatimisen yhteydessä on loukattu.
Näin ollen tehokkuusperiaatetta loukattaisiin, jos kansallisessa menettelysäännöksessä asetettu määräaika, jossa direktiiveistä 2010/64 ja 2012/13 johtuvien oikeuksien loukkaamiseen on vedottava, alkaisi kulua jo ennen kuin asianomaiselle henkilölle on ilmoitettu hänen puhumallaan tai ymmärtämällään kielellä yhtäältä hänelle kuuluvan tulkkausta ja käännöksiä koskevan oikeuden olemassaolosta ja laajuudesta ja toisaalta kyseessä olevan keskeisen asiakirjan olemassaolosta ja sisällöstä ja siihen liittyvistä oikeusvaikutuksista.
1      Jokaisesta rikoksesta epäillyn asemassa olevasta henkilöstä laaditaan DIR. Siinä mainitaan henkilön asuinpaikka, työpaikka tai muu kotipaikka ja todetaan, että hänelle on ilmoitettu tietyt tiedot ja velvollisuudet, kuten velvollisuus olla vaihtamatta asuinpaikkaa ilmoittamatta uutta osoitetta.
2      Rikosprosessilain (Código do Processo Penal) 120 §:n mukaan tulkin nimeämättä jättämisestä johtuvan kaltaisiin pätemättömyysperusteisiin on puhevallan menettämisen uhalla vedottava tietyissä määräajoissa. Asianomaisen henkilön läsnä ollessa toteutetun toimen pätemättömyyteen on siten vedottava ennen kyseisen toimen loppuunsaattamista. Portugalin hallituksen mukaan kyseistä pykälää sovelletaan myös menettelyvirheisiin, jotka perustuvat rikosoikeudellisen menettelyn kannalta keskeisten asiakirjojen kääntämistä koskevan oikeuden loukkaamiseen.
3      Oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.10.2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/64/EU (EUVL 2010, L 280, s. 1).
4      Tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/13/EU (EUVL 2012, L 142, s. 1).
5      Sellaisina kuin ne taataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklassa ja 48 artiklan 2 kohdassa.
6      Tässä säännöksessä velvoitetaan jäsenvaltiot varmistamaan, että epäillyille tai syytetyille henkilöille, jotka eivät puhu tai ymmärrä kyseessä olevassa rikosoikeudellisessa menettelyssä käytettävää kieltä, tarjotaan viipymättä mahdollisuus tulkkaukseen tutkinta- ja oikeusviranomaisten suorittamien rikosoikeudellisten menettelyjen kuluessa.
7      Tämän säännöksen mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että epäillyille tai syytetyille henkilöille, jotka eivät ymmärrä kyseessä olevassa rikosoikeudellisessa menettelyssä käytettävää kieltä, toimitetaan kohtuullisessa ajassa kaikkien sellaisten asiakirjojen kirjallinen käännös, jotka ovat keskeisiä sen varmistamisen kannalta, että he kykenevät käyttämään oikeuttaan puolustukseen ja että menettelyn oikeudenmukaisuus turvataan.
8      Tässä säännöksessä edellytetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että epäillyille tai syytetyille henkilöille annetaan viipymättä tietoa heidän oikeudestaan tulkkaukseen ja käännöksiin, jotta he voivat käyttää tätä oikeutta tehokkaasti.