62010CO0258_SV
Föremål för talan
Domslut
Föremål för talan
Saken
Begäran om förhandsavgörande – Tribunal Dâmboviţa – Tolkning av artiklarna 2 (punkt 1) och 6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden (EUT L 299, s. 9) – Begreppet arbetstid – Nationell lagstiftning enligt vilken en skogvaktare hålls ansvarig för all skada på det aktuella skogsområdet, trots att det i anställningsavtalet framgår att arbetstiden uppgår till högst 8 timmar per dag – Begreppet begränsning av veckoarbetstiden – Den verkliga veckoarbetstiden överstiger den lagstadgade högsta veckoarbetstiden – Inverkan på den berördes lön och förmåner.
Domslut
Avgörande
1) Artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden ska tolkas så, att en period under vilken en skogvaktare, som enligt sitt anställningsavtal har en arbetstid på 8 timmar per dag, är skyldig att ombesörja övervakningen av ett skogsområde – vid äventyr av, alltefter omständigheterna, disciplinärt, förmögenhetsrättsligt, administrativt eller straffrättsligt ansvar för skada på det aktuella området, oavsett när denna skada uppkommer – endast utgör ”arbetstid” i den mening som avses i denna bestämmelse, om det, med beaktande av beskaffenheten och omfattningen av skogvaktarens övervakningsskyldighet samt de ansvarsregler som gäller för vederbörande, krävs att han eller hon är fysiskt närvarande på arbetsplatsen och om han eller hon, under nämnda period, måste stå till förfogande för arbetsgivaren. Det ankommer på den nationella domstolen att företa den prövning, bland annat med avseende på tillämplig nationell rätt, i faktiskt och rättsligt hänseende som behövs för att bedöma huruvida så är fallet i det mål den har att avgöra.
2) Kvalificeringen av en period som arbetstid i den mening som avses i artikel 2.1 i direktiv 2003/88 beror inte på huruvida arbetsgivaren ställer en tjänstebostad till skogvaktarens förfogande på den plats där den aktuella skogvaktarens område är beläget, såvitt detta inte innebär att skogvaktaren är skyldig att vara fysiskt närvarande på den plats som arbetsgivaren anger och att där stå till förfogande för arbetsgivaren så att han eller hon, vid behov, omedelbart kan utföra lämpliga arbetsuppgifter. Det ankommer på den nationella domstolen att göra den prövning som krävs för att bedöma huruvida så är fallet i det mål den har att avgöra.
3) Artikel 6 i direktiv 2003/88 ska tolkas så, att den i princip inte tillåter en sådan situation där en skogvaktare – trots att vederbörandes arbetstid i anställningsavtalet har begränsats till 8 timmar per dag och 40 timmar per vecka – i praktiken, enligt de krav som ställs i lagstiftningen, ombesörjer övervakning av det aktuella skogsområdet antingen på permanent basis eller på ett sådant sätt att den högsta veckoarbetstiden enligt denna artikel överskrids. Det ankommer på den nationella domstolen att göra den prövning som krävs för att bedöma huruvida så är fallet i det mål den har att avgöra och att, i förekommande fall, pröva om de villkor som anges i artikel 17.1 i direktiv 2003/88, eller i artikel 22.1 i direktivet med avseende på möjligheten att göra undantag från nämnda artikel 6, är uppfyllda i det nationella målet.
4) Direktiv 2003/88 ska tolkas så, att arbetsgivarens skyldighet att utbetala lön och därmed jämförbara förmåner för den period under vilken skogvaktaren är skyldig att ombesörja övervakningen av det aktuella skogsområdet inte omfattas av direktivet, utan av relevanta bestämmelser i nationell rätt.