62024CJ0433_RES
Mål C‑433/24
Galerie Karsten Greve
mot
Ministère de l’Économie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique
(begäran om förhandsavgörande från Conseil d’État (Frankrike))
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 1 augusti 2025
”Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Särskild ordning för begagnade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter – Beskattningsbara återförsäljare – Ordningen för beskattning av vinstmarginal – Artikel 316.1 b – Möjligheten att välja att tillämpa ordningen för beskattning av vinstmarginal – Begreppet leveranser av konstverk som görs av upphovsmannen – Leveranser som görs av upphovsmannen via en juridisk person”
Harmonisering av skattelagstiftning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Särskild ordning för beskattningsbara återförsäljare – Ordningen för beskattning av vinstmarginal – Möjlighet att välja att tillämpa nämnda ordning – Räckvidd – Leverans i föregående omsättningsled av konstverk vilken företas av upphovsmannen eller upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare – Leverans i föregående omsättningsled via en juridisk person – Omfattas – Villkor – Leverans som kan hänföras till upphovsmannen eller upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare och som utgör den första införseln av konstverket till unionsmarknaden
(Rådets direktiv 2006/112, artikel 316.1 b)
(se punkterna 32, 39–47 och 49 samt domslutet)
Resumé
Efter en begäran om förhandsavgörande från Conseil d’État (Högsta förvaltningsdomstolen, Frankrike), fastställer EU-domstolen i denna dom att den särskilda ordningen för mervärdesskatt för vidareförsäljning av konstverk förvärvade från upphovsmännen även gäller när konstverket i fråga har levererats av upphovsmannen via en juridisk person. EU-domstolen klargör därvid villkoren för att tillämpa en sådan ordning.
Bolaget Galerie Karsten Greve (nedan kallat GKG) bedriver ett konstgalleri och har levererat tavlor till sina kunder, bland annat från målaren Gideon Rubin, som bolaget självt hade förvärvat från Studio Rubin Gideon, ett bolag bildat enligt brittisk rätt (nedan kallat bolaget SRG) och i vilket Rubin var en av de två delägarna. GKG tillämpade ordningen för beskattning av vinstmarginal på leveranser av dessa tavlor till sina kunder.
Den franska skattemyndigheten krävde efter ett skatteförfarande att GKG skulle betala ytterligare mervärdesskatt, med hänvisning till att ordningen för beskattning av vinstmarginal inte var tillämplig på dessa leveranser.
Efter det att GKG fått sitt yrkande om att undantas från skyldigheten att betala ytterligare mervärdesskatt ogillad vid de franska domstolarna i första och andra instans, lämnade GKG in ett överklagande till Conseil d’État (Högsta förvaltningsdomstolen, Frankrike), som är den hänskjutande domstolen. Den hänskjutande domstolen påpekar bland annat att nationell rätt föreskriver en möjlighet att välja den särskilda ordningen för beskattning av vinstmarginal på leveranser av konstverk som följer på en leverans utförd av upphovsmannen eller upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare, samt på leveranser som följer på ett gemenskapsinternt förvärv av sådana varor från upphovsmannen eller dennes efterföljande rättsinnehavare. (
1
) I förevarande fall hade tavlorna inte levererats till GKG av själva upphovsmannen – det vill säga Gideon Rubin, den konstnär som hade målat tavlorna – utan av bolaget SRG, som enligt Conseil d’État (Högsta förvaltningsdomstolen) i egenskap av juridisk person inte kunde anses vara upphovsman till de aktuella tavlorna.
Under dessa omständigheter bedömer EU-domstolen att den hänskjutande domstolen har ställt sina frågor för att få klarhet i huruvida artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet (
2
) ska tolkas så, att leveranser från beskattningsbara återförsäljare av konstverk som de själva erhållit från upphovsmannen eller upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare via en juridisk person omfattas av denna bestämmelse och, om så är fallet, på vilka villkor.
Domstolens bedömning
EU-domstolen konstaterar inledningsvis att det av ordalydelsen i artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet inte framgår några närmare villkor om hur upphovsmannen eller hans eller hennes efterföljande rättsinnehavare ska leverera konstverk till beskattningsbara återförsäljare. Leveranser av konstverk ingår emellertid i upphovsmannens eller upphovsmannens efterföljande rättsinnehavares affärsverksamhet, vilken består i att, vanligtvis mot ersättning, överföra rätten att såsom ägare förfoga över materiella tillgångar.
Ordalydelsen i artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet utesluter således inte uttryckligen att en upphovsman eller hans eller hennes efterföljande rättsinnehavare utför en sådan leverans via en juridisk person eller att en sådan leverans utförs av en juridisk person.
En tolkning av artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet som innebär att alla leveranser från beskattningsbara återförsäljare av konstverk vilka de själv erhållit av upphovsmän eller upphovsmännens efterföljande rättsinnehavare via juridiska personer inte kan omfattas av direktivets tillämpningsområde, kan strida mot syftet med mervärdesskattedirektivet och med artikel 316.1 b i direktivet, vilket är att säkerställa skatteneutralitet, undvika snedvridning av konkurrensen och främja införsel av nya konstverk till Europeiska unionens marknad. Det specifika syftet med artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet är nämligen dels att främja införseln av nya konstverk till unionsmarknaden genom att föreskriva en förmånlig skattebehandling för import av sådana varor vid första leveransen efter skapandet och vid beskattningsbara återförsäljares första leverans av sådana varor. Syftet är också att begränsa den administrativa bördan både för beskattningsbara återförsäljare, särskilt vad avser bevis för huruvida inköpspriset för ett konstverk innefattar ingående mervärdesskatt eller inte, och för medlemsstaternas skattemyndigheter, vad avser kontroll.
I detta avseende genomför upphovsmän till konstverk eller deras efterföljande rättsinnehavare, när de levererar konstverken till beskattningsbara återförsäljare, transaktioner som i mervärdesskattehänseende är identiska, oavsett om de utför dessa leveranser i egenskap av fysiska personer eller via juridiska personer. Principen om skatteneutralitet utgör hinder för att näringsidkare som genomför samma transaktioner behandlas olika i mervärdesskattehänseende.
En skillnad i behandling beroende på i vilken rättslig form upphovsmännen eller deras efterföljande rättsinnehavare agerar skulle även kunna leda till att mervärdesskatt tas ut med olika skattesatser för identiska transaktioner (
3
) och till en snedvridning av konkurrensen mellan beskattningsbara återförsäljare som genomför samma transaktioner i form av förvärv och vidareförsäljning av konstverk, eftersom de skulle behandlas olika vad gäller möjligheten att välja att tillämpa ordningen för beskattning av vinstmarginal, beroende på huruvida konstverken har levererats till dem av upphovsmannen eller upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare via en juridisk person eller inte.
Av dessa skäl anser EU-domstolen att artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet även omfattar en beskattningsbar återförsäljares leveranser av konstverk som levererats till denne av en juridisk person, under förutsättning att de leveranser av konstverken som utförts av den juridiska personen till den beskattningsbara återförsäljaren kan hänföras till upphovsmannen eller upphovsmannens rättsinnehavare, vilket kan presumeras när, såsom i förevarande fall, upphovsmannen eller upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare har bildat en juridisk person i syfte att sälja de konstverk som upphovsmannen har skapat.
I överensstämmelse med det särskilda syftet med artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet ska upphovsmannens leverans av konstverk till en beskattningsbar återförsäljare via en juridisk person dessutom utgöra den första införseln av konstverket till unionsmarknaden, vilket kräver att den juridiska personen har rätt att såsom ägare förfoga över varan från och med tidpunkten för dess skapande eller, om varan inte varit föremål för en tidigare mervärdesskattepliktig leverans, vid tidpunkten för första införseln till unionsmarknaden.
Så snart båda dessa kriterier är uppfyllda omfattas den aktuella leveransen av artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet, varmed en beskattningsbar återförsäljare kan välja att tillämpa ordningen för beskattning av vinstmarginal.
Domstolen preciserar slutligen att tillämpningen av sådana kriterier som att den juridiska personen omfattas av en särskild reglering, att den fysiska person som har skapat ett konstverk innehar hela eller delar av aktiekapitalet i den juridiska personen, att denna fysiska person utövar ledningsfunktioner i nämnda juridiska person och/eller att en väsentlig del av intäkterna från försäljningen överförs till den fysiska person som skapat konstverket, skulle kunna medföra alltför stor börda i fråga om bevisning och kontroll, vilket därmed skulle kunna äventyra syftet med artikel 316.1 b i mervärdesskattedirektivet.
(
1
)	Artikel 278 septies led 2 i den allmänna skattelagen, i den lydelse som var tillämplig under den omtvistade beskattningsperioden, jämförd med artikel 297 B i samma lag.
(
2
)	Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1) (nedan kallat mervärdesskattedirektivet).
(
3
)	Se, i detta avseende, artikel 103.2 a och b i mervärdesskattedirektivet.