62024CJ0776
DOMSTOLENS DOM (sjätte avdelningen)
den 18 december 2025 (
*1
)
”Begäran om förhandsavgörande – Tjänstemän – Tjänsteföreskrifter för tjänstemän i Europeiska unionen – Bilaga VIII – Pensioner – Pensionsrättigheter som har förvärvats före tillträdet till tjänsten vid Europeiska unionen – Överföring till Europeiska unionens institutioners pensionssystem – Begäran om överföring framställd av arbetstagaren – Begärans oåterkalleliga karaktär – Obehörig vinst”
I mål C‑776/24 [Bopuis] (
i
),
angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 267 FEUF, framställd av tribunal du travail francophone de Bryssel (Franskspråkiga arbetsdomstolen i Bryssel, Belgien) genom beslut av den 5 november 2024, som inkom till domstolen den 12 november 2024, i målet
CJ
mot
Service fédéral des Pensions (SFP),
meddelar
DOMSTOLEN (sjätte avdelningen)
sammansatt av ordföranden på första avdelningen F. Biltgen (referent), tillika tillförordnad ordförande på sjätte avdelningen, samt domarna A. Kumin och S. Gervasoni,
generaladvokat: L. Medina,
justitiesekreterare: A. Calot Escobar,
efter det skriftliga förfarandet,
med beaktande av de yttranden som avgetts av:
–
CJ, genom J.-F. Neven, avocat,
–
Belgiens regering, genom C. Jacob, C. Pochet och M. Van Regemorter, samtliga i egenskap av ombud,
–
Europeiska kommissionen, genom A. Baeckelmans och J.-F. Brakeland, båda i egenskap av ombud,
med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande,
följande
Dom
1
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen, i dess lydelse enligt rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 571/92 av den 2 mars 1992 (EGT L 62, 1992, s. 1) (nedan kallade tjänsteföreskrifterna), mot bakgrund av principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 FEU.
2
Begäran har framställts i ett mål mellan CJ och Service fédéral des Pensions (Federala pensionsmyndigheten, Belgien) (nedan kallad SFP) angående CJ:s begäran om överföring till Europeiska unionens institutioners pensionssystem (nedan kallat unionens pensionssystem) av pensionsrättigheter som han förvärvat före tillträdet till tjänsten vid Europeiska unionen.
Tillämpliga bestämmelser
Tjänsteföreskrifterna
3
I artikel 77 i tjänsteföreskrifterna föreskrivs följande:
”Tjänstemän som tjänstgjort i minst 10 år ska ha rätt till avgångspension. …
Den maximala avgångspensionen ska vara 70 % av den sista grundlönen i den sista lönegrad tjänstemannen varit placerad i under minst ett år. Pensionens storlek ska vara 1,80 % av denna senaste grundlön, multiplicerat med antalet tjänsteår enligt artikel 3 i bilaga VIII.”
4
I artikel 2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna föreskrivs följande:
”Avgångspension skall betalas ut på grundval av det totala antalet pensionsgrundande tjänsteår som tjänstemannen förvärvat. Varje pensionsgrundande tjänsteår som skall beaktas enligt artikel 3 skall ge honom rätt till ett pensionsgrundande tjänsteår och varje full månad till en tolftedel av ett pensionsgrundande tjänsteår.
Det maximala antalet pensionsgrundande tjänsteår som kan ingå i beräkningen av rättigheterna till avgångspension skall vara det antal som krävs för att uppnå maximal avgångspension enligt artikel 77 andra stycket i tjänsteföreskrifterna.”
5
I artikel 11 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna föreskrivs följande:
”1.   Följande skall gälla för en tjänsteman som slutar sin tjänst i Europeiska unionen för att
–
tillträda en tjänst i en statlig förvaltning eller en nationell eller internationell organisation som har slutit ett avtal med unionen, eller
–
bedriva verksamhet som anställd eller egenföretagare, på grundval av vilken han blir berättigad till pension enligt ett system vars administrativa organ har slutit ett avtal med unionen:
Tjänstemannen skall ha rätt att få det försäkringstekniska värdet för den avgångspension han är berättigad till inom gemenskapen överförd till pensionskassan för förvaltningen eller organisationen eller till den pensionskassa från vilken han blir berättigad till pension på grundval av den verksamhet han bedriver som anställd eller egenföretagare.
2.   Följande skall gälla för en tjänsteman som tillträder en tjänst i gemenskaperna efter att ha
–
lämnat sin tjänst i en statlig förvaltning eller en nationell eller internationell organisation, eller
–
bedrivit verksamhet som anställd eller egenföretagare:
Tjänstemannen skall då han anställs ha rätt att få antingen det försäkringstekniska värdet eller det schablonmässiga återköpsvärdet för den avgångspension han är berättigad till på grundval av sådan tjänstgöring eller verksamhet inbetald till gemenskaperna. I så fall ska den institution där tjänstemannen tjänstgör, med hänsyn till hans lönegrad vid fast anställning fastställa det antal pensionsgrundande tjänsteår som ska tillgodoräknas honom enligt det egna pensionssystemet på grundval av det försäkringstekniska värdet eller det schablonmässiga återköpsvärdet.”
Belgisk rätt
6
Genom lagen om upprättande av ett visst samband mellan belgiska pensionssystem och pensionssystem vid folkrättsliga institutioner av den 21 maj 1991 (Moniteur belge av den 20 juni 1991) (nedan kallad lagen av den 21 maj 1991) infördes ett särskilt system för överföring, kallat subrogation, som härrörde från den metod för överföring av det försäkringstekniska värdet som föreskrivs i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna.
7
I artikel 3 i lagen av den 21 maj 1991 föreskrivs följande:
”Varje tjänsteman får, med institutionens samtycke, ansöka om att det belopp som avser ålderspension för anställning och perioder innan han eller hon anställdes vid institutionen ska inbetalas till institutionen.”
8
I artikel 6 första stycket i samma lag anges följande:
”När det årliga pensionsbelopp som ska överföras och de olika omständigheter som beaktas för att beräkna det har fastställts, ska dessa uppgifter meddelas den behöriga personen genom rekommenderat brev.”
9
I artikel 7 i nämnda lag föreskrivs följande:
”När beloppet för ålderspensionen har blivit slutgiltigt gäller följande:
1°
Det kan inte längre ändras på någon som helst grund …”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
10
Mellan åren 1972 och 1993 arbetade CJ huvudsakligen som anställd i Belgien. Under denna period gjorde han inbetalningar till SFP.
11
CJ tillträdde sin tjänst vid Europeiska unionen den 1 april 1994 och fick därefter fast anställning som tjänsteman från den 1 januari 1995.
12
Den 29 maj 1995 ansökte CJ om överföring till unionens pensionssystem av pensionsrättigheter som han förvärvat som anställd i Belgien.
13
Genom beslut av den 15 juli 1996 underrättade SFP CJ, genom rekommenderat brev, om storleken på de pensionsrättigheter som kunde överföras.
14
Den 4 november 1996 underrättade SFP Europeiska kommissionen om detta belopp.
15
Den 14 september 2007 informerades CJ av unionen om att hans överförda pensionsrättigheter hade räknats om till följd av 2004 års reform av tjänsteföreskrifterna, varigenom de pensionsgrundande tjänsteår som kunde tillgodoräknas i unionens pensionssystem höjdes till 4 år, 4 månader och 24 dagar.
16
Den 1 juli 2020, när han var 63 år och 11 månader, fick CJ, tack vare omräkningen av hans pensionsrättigheter den 14 september 2007, rätt till den maximala pensionen på 70 %. Han fortsatte emellertid att arbeta fram till den 31 juli 2022.
17
Den 8 mars 2022 ansökte CJ hos SFP om ålderspension motsvarande de rättigheter som han förvärvat innan han tillträdde sin tjänst i unionen.
18
Genom två beslut av den 25 maj 2022 beviljade SFP CJ en ålderspension på 533,85 euro brutto per månad från och med den 1 augusti 2021 respektive en ålderspension på 577,85 euro brutto per månad från och med den 1 augusti 2022, vilket är det datum som SFP beaktade som det datum då CJ upphörde att arbeta som tjänsteman.
19
Den 5 juli 2022 delgav den EU-myndighet som ansvarar för fastställandet av CJ:s pensionsrättigheter honom ett beslut i vilket hans pensionsrättigheter fastställdes med tanke på hans pensionering på kvällen den 31 juli 2022, det vill säga den sista dagen i den månad då han fyllde 66 år. I meddelandet angavs att 4 år, 4 månader och 24 dagar hade beaktats till följd av överföringen av hans belgiska pensionsrättigheter och det angavs att CJ hade ackumulerat sammanlagt 79,21667 % pensionsrättigheter, bland annat till följd av den bonus på 13,75 % som han hade förvärvat genom att arbeta 5 år och 6 månader efter det att han uppnått normal pensionsålder. Dessa rättigheter omfattades av taket på 70 % i enlighet med tjänsteföreskrifterna.
20
Den 6 juli 2022 informerade CJ SFP om att det slutliga beloppet för denna pension inte kunde anses vara fastställt och att hans begäran om överföring skulle anses vara återkallningsbar, eftersom han inte hade underrättats om det årliga belopp för ålderspension som kunde överföras år 1995, år 1996 eller år 1997. Han angav följaktligen att han inte längre önskade överföra de pensionsrättigheter som han förvärvat innan han tillträdde sin tjänst i unionen.
21
Genom meddelanden från november och december 2022 bekräftade SFP att CJ, från och med den 1 augusti 2021, hade rätt till ålderspension på grund av de rättigheter som han förvärvat som arbetstagare i Belgien.
22
På begäran av SFP informerade kommissionen myndigheten, genom ett e‑postmeddelande av den 23 mars 2023, om att CJ hade rätt till ålderspension enligt unionens pensionssystem från och med den 1 augusti 2022. Kommissionen bekräftade för SFP, genom ett e‑postmeddelande av den 31 mars 2023, att de pensionsgrundande tjänsteår som följde av SFP:s överföring av pensionsrättigheter hade beaktats inom ramen för denna pension.
23
SFP underrättade följaktligen CJ om att utbetalningarna av hans ålderspension enligt det belgiska nationella systemet hade ställts in. Genom beslut av den 17 april 2023 återkallade SFP sina ovan, i punkt 18, nämnda beslut av den 25 maj 2022. SFP erkände att myndigheten hade gjort sig skyldig till ett administrativt fel och krävde därför inte att CJ skulle återbetala de felaktigt utbetalda beloppen, men underrättade CJ om att han från och med den 1 augusti 2021 inte kunde göra anspråk på ålderspension enligt det belgiska nationella systemet.
24
CJ väckte talan vid Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Franskspråkiga arbetsdomstolen i Bryssel, Belgien), som är hänskjutande domstol, och yrkade att beslutet av den 17 april 2023 skulle ogiltigförklaras, så att utbetalningen av hans ålderspension enligt det belgiska nationella systemet kunde återupptas.
25
CJ har gjort gällande att om överföringen av pensionsrättigheter som förvärvats innan han tillträdde sin tjänst i unionen är oåterkallelig, skulle de pensionsrättigheter som han förvärvat genom yrkesverksamhet i Belgien mellan år 1972 och år 1992 i huvudsak gå förlorade, eftersom det inte är nödvändigt att beakta dessa pensionsrättigheter vid beräkningen av hans ålderspension enligt unionens pensionssystem. Inom ramen för subrogationsmekanismen betalar belgiska staten varje månad till unionsinstitutionerna det pensionsbelopp som motsvarar de rättigheter som CJ förvärvat, medan den ålderspension som CJ beviljas enligt unionens pensionssystem inte beaktar de pensionsgrundande tjänsteår som CJ förvärvat innan han tillträdde sin tjänst i unionen, vilket gör det möjligt för unionen att berika sig på CJ:s bekostnad.
26
CJ har gjort gällande att han inte har informerats, genom rekommenderade skrivelser, om de årliga pensionsbelopp som ska överföras och de omständigheter som beaktats för att beräkna dessa belopp, med följden att han varken kunnat bestrida eller godkänna dem. Enligt CJ kan nämnda belopp därför inte anses vara slutgiltiga. Han anser följaktligen att hans begäran om överföring till unionens pensionssystem av pensionsrättigheter som han förvärvat enligt det belgiska nationella systemet kan återkallas till dess att subrogation faktiskt ägt rum.
27
SFP har uppgett att myndigheten inte längre har några bevis för att nämnda uppgifter delgetts genom rekommenderat brev och har i huvudsak gjort gällande att CJ har valt att begära överföring till unionens pensionssystem av de pensionsrättigheter som förvärvats enligt det belgiska nationella systemet, vilket är ett val som han måste ta ansvar för.
28
Den hänskjutande domstolen undrar huruvida subrogationsmekanismens oåterkalleliga karaktär inte strider mot det mål som eftersträvas med artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna. Denna mekanism skulle nämligen kunna avskräcka en arbetstagare från att tillträda en tjänst vid EU-institutionerna, med hänsyn till risken för att förlora rätten till ålderspension som vederbörande hade kunnat göra anspråk på om han eller hon inte hade tillträtt en tjänst i unionen, en risk som uppkommer om tjänstemannen, såsom i förevarande fall, har rätt till det maximala pensionsbeloppet enligt unionens pensionssystem, utan att de överförda pensionsrättigheterna beaktas. Den hänskjutande domstolen vill därför få klarhet i huruvida det är möjligt att bestrida storleken på CJ:s ålderspension fram till dess att överföringen av pensionsrättigheterna, genom subrogation, faktiskt ägt rum. Den hänskjutande domstolen har i detta avseende hänvisat till domen av den 10 november 1999, Kristensen m.fl./rådet (T‑103/98, T‑104/98, T‑107/98, T‑113/98 och T‑118/98, EU:T:1999:289), enligt vilken överförda pensionsrättigheter som inte beaktas vid tillämpningen av artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna ska återbetalas till tjänstemannen.
29
Den hänskjutande domstolen vill även få klarhet i huruvida överföringen av pensionsrättigheter som förvärvats före tillträdet till tjänsten i unionen, genom subrogationsmekanismen, utgör en obehörig vinst för EU-institutionerna.
30
Mot denna bakgrund beslutade Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Franskspråkiga arbetsdomstolen i Bryssel) att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till EU-domstolen:
”När en medlemsstats lagstiftning föreskriver att överföringen av rättigheter som föreskrivs i artikel 11.2 i bilaga VIII till [tjänsteföreskrifterna] inte ska ske genom en överföring av pensionsavsättningarna när unionstjänstemannen blir fast anställd, utan genom unionsinstitutionernas subrogation i de pensionsrättigheter som intjänats i denna medlemsstat från den dag då tjänstemannen skulle ha fått tillgång till denna pension, ska då ovannämnda artikel 11.2 och den princip om lojalt samarbete som föreskrivs i artikel 4.3 [FEU], mot bakgrund av syftena med överföringen som är att möjliggöra att de rättigheter som intjänats av unionstjänstemannen i en medlemsstat kan bevaras till förmån för denna tjänsteman och att säkerställa attraktiviteten i unionens offentliga förvaltning, tolkas så, att de kräver att denna lagstiftning ska tillåta att ansökan om överföring återkallas fram till ingångsdatumet för subrogationen och den faktiska kännedomen om risken att inte kunna erhålla en del av de rättigheter som åligger denna medlemsstat?”
Prövning av tolkningsfrågan
31
Den hänskjutande domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna och principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 FEU ska tolkas så, att de utgör hinder för nationell lagstiftning enligt vilken en unionstjänstemans beslut att överföra pensionsrättigheter som förvärvats i ett nationellt pensionssystem innan vederbörande tillträdde sin tjänst i unionen till unionens pensionssystem är oåterkalleligt, när det i denna lagstiftning inte föreskrivs någon faktisk överföring av sådana pensionsrättigheter vid tidpunkten för detta beslut, utan en sådan överföring genom unionsinstitutionernas subrogation i dessa förvärvade rättigheter från och med den dag då tjänstemannen kan göra anspråk på ålderspension, med risk för obehörig vinst för unionens institutioner.
32
Det ska inledningsvis erinras om att tjänsteföreskrifterna, som har allmän giltighet, till alla delar är bindande och direkt tillämpliga i alla medlemsstater. Härav följer att tjänsteföreskrifterna inte bara har betydelse för unionens egen administration, utan också medför skyldigheter för medlemsstaterna i den mån som deras medverkan är nödvändig för att tjänsteföreskrifterna ska kunna genomföras (se, för ett liknande resonemang, dom av den 4 februari 2021, Ministre de la Transition écologique et solidaire et Ministre de l’Action et des Comptes publics, C‑903/19, EU:C:2021:95, punkterna 36 och 37 och där angiven rättspraxis).
33
Enligt artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna ska varje tjänsteman eller övrig anställd som tillträder en tjänst i unionen efter att ha lämnat sin tjänst i en statlig förvaltning, en nationell eller internationell organisation eller ett företag, när han blir fast anställd, ha rätt att få det försäkringstekniska värdet av de rättigheter till avgångspension som han förvärvat i den förvaltning, den nationella eller internationella organisation eller det företag som han var knuten till inbetalt till unionen.
34
För det första är syftet med systemet för överföring av pensionsrättigheter, såsom det anges i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, att, genom att möjliggöra en samordning av de nationella pensionssystemen och unionens pensionssystem, underlätta övergången mellan offentliga eller privata nationella anställningar och anställning inom unionsadministrationen och på så sätt säkerställa största valmöjlighet för unionen i fråga om kvalificerad personal som redan har en adekvat yrkeserfarenhet (dom av den 16 december 2004, My, C‑293/03, EU:C:2004:821, punkt 44 och där angiven rättspraxis).
35
Om en medlemsstat inte var villig att vidta nödvändiga åtgärder för överföring av det försäkringstekniska värdet eller det schablonmässiga återköpsvärdet för rättigheter avseende avgångspension som förvärvats i det nationella pensionssystemet till unionens pensionssystem, vilket föreskrivs i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, skulle den nämligen kunna försvåra unionens rekrytering av nationella tjänstemän som har uppnått en viss tjänstetid, eftersom en sådan övergång från den nationella tjänsten till unionens pensionssystem innebär att de skulle berövas de rättigheter avseende avgångspension som de skulle ha haft rätt till om de inte hade börjat arbeta för unionen (dom av den 4 februari 2021, Ministre de la Transition écologique et solidaire et Ministre de l’Action et des Comptes publics, C‑903/19, EU:C:2021:95, punkt 34 och där angiven rättspraxis).
36
Sådana följder kan inte tillåtas med hänsyn till plikten till lojalt samarbete och bistånd som åligger medlemsstaterna i förhållande till unionen och som kommer till uttryck i skyldigheten enligt artikel 4.3 FEU att underlätta fullgörandet av unionens uppgifter (dom av den 4 februari 2021, Ministre de la Transition écologique et solidaire et Ministre de l’Action et des Comptes publics, C‑903/19, EU:C:2021:95, punkt 35 och där angiven rättspraxis).
37
För det andra syftar artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna till att de rättigheter som förvärvats av tjänstemän i deras egna stater, även om de eventuellt är begränsade, eller till och med villkorade eller framtida, eller är otillräckliga för att ett omedelbart åtnjutande av en pension ska vara möjlig, ska kunna bevaras för tjänstemannen och beaktas av det pensionssystem som denne tillhör när hans eller hennes yrkesliv upphör (dom av den 20 oktober 1981, kommission/Belgien, 137/80, EU:C:1981:237, punkt 12).
38
Av dessa överväganden framgår att den möjlighet som föreskrivs i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna syftar till att ge tjänstemän en rättighet vilken de fritt kan välja att utnyttja eller inte (se, för ett liknande resonemang, dom av den 20 oktober 1981, kommissionen/Belgien_137/80, EU:C:1981:237, punkt 13, och dom av den 10 september 2015, Wojciechowski, C‑408/14, EU:C:2015:591, punkt 52).
39
Eftersom det i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna inte föreskrivs någon möjlighet att återkalla utövandet av den möjlighet som avses i denna bestämmelse, är beslutet om överföring av pensionsrättigheter till unionens pensionssystem slutgiltigt och oåterkalleligt. Detta bekräftas av den omständigheten att en ny överföring av pensionsrättigheter endast kan ske i de fall som avses i artikel 11.1, vilka förutsätter att den berörda personen har lämnat sin tjänst.
40
Den slutgiltiga och oåterkalleliga karaktären av beslutet om överföring av pensionsrättigheter som förvärvats innan den berörda personen tillträdde sin tjänst i unionen strider emellertid inte mot de mål som eftersträvas med artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, nämligen att bevara förvärvade rättigheter och att göra unionens offentliga förvaltningen attraktiv.
41
Vad gäller bevarandet av förvärvade rättigheter ska det nämligen påpekas att pensionsgrundande tjänsteår som förvärvats innan den berörda personen tillträdde tjänsten i unionen gör det möjligt att öka det antal tjänsteår som beaktas vid fastställandet av den procentuella andel av den sista grundlönen som ska utgöra ålderspensionen och således att snabbare nå upp till taket på 70 % av den sista grundlön som fastställs i artikel 77 andra stycket i tjänsteföreskrifterna. Det går således inte att dra slutsatsen att de förvärvade rättigheterna går förlorade.
42
Det ska i detta hänseende preciseras att även om möjligheten att överföra pensionsrättigheter som förvärvats innan tjänstemannen tillträdde sin tjänst i unionen garanterar den berörda tjänstemannen att dessa rättigheter kommer att beaktas enligt unionens pensionssystem, ger denna möjlighet däremot inte tjänstemannen någon visshet om att detta beaktande kommer att leda till en ökning av pensionsbeloppet som helt motsvarar det överförda kapitalet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 4 maj 2023, KY mot Europeiska unionens domstol, C‑100/22 P, EU:C:2023:377, punkt 69).
43
Vad gäller den offentliga förvaltningens attraktionskraft ska det erinras om att överföringen av pensionsrättigheter är en möjlighet som tjänstemannen har getts och som tjänstemannen måste utöva med full kännedom om omständigheterna.
44
Oberoende av om det i den aktuella nationella lagstiftningen föreskrivs att överföringen av pensionsrättigheter ska ske genom unionsinstitutionernas subrogation i dessa rättigheter vid den tidpunkt då tjänstemannen går i pension eller att nämnda pensionsrättigheter ska överföras till unionens pensionssystem vid den tidpunkt då tjänstemannen beslutar om sådan överföring, beaktas dessa rättigheter i båda fallen och attraktionskraften hos unionens offentliga förvaltningen skadas inte på något sätt i något av fallen.
45
Iakttagandet av de mål som eftersträvas med artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna kräver följaktligen inte att det föreskrivs en rätt att återkalla en begäran om överföring av pensionsrättigheter som förvärvats innan tjänstemannen tillträdde sin tjänst i unionen fram till den dag då unionsinstitutionernas subrogation i dessa rättigheter äger rum.
46
En annan tolkning är inte möjlig med hänsyn till principen om lojalt samarbete, vilken kommer till uttryck i skyldigheten enligt artikel 4 FEU att underlätta för unionen att fullgöra sina uppgifter.
47
Som kommissionen har påpekat utmärker sig förevarande begäran om förhandsavgörande genom det sätt på vilket Konungariket Belgien har valt att uppfylla sina skyldigheter enligt tjänsteföreskrifterna. Genom lagen av den 21 maj 1991 har nämnda medlemsstat infört en subrogationsmekanism som innebär att EU-institutionerna uppbär ålderspensionen enligt det nationella systemet för pensionerade tjänstemän, i stället för att dessa pensionsrättigheter överförs vid den tidpunkt då dessa tjänstemän ansöker om överföring av sina rättigheter. Syftet med denna lag var att avsluta det överträdelseförfarande som kommissionen hade inlett på grund av att Konungariket Belgien hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, ett förfarande som ledde till att Konungariket Belgien dömdes två gånger genom dom av den 20 oktober 1981, kommissionen/Belgien (137/80, EU:C:1981:237), och dom av den 3 oktober 1989, kommissionen/Belgien (383/85, EU:C:1989:356). Eftersom den subrogationsmekanism som föreskrivs i lagen av den 21 maj 1991 gör det möjligt att effektivt bevara de rättigheter som förvärvats hos SPF efter det att de överförts till unionens pensionssystem, innebär detta att Konungariket Belgien har iakttagit principen om lojalt samarbete.
48
Vad gäller argumentet om obehörig vinst ska det erinras om att den avgångspension som föreskrivs i artikel 77 i tjänsteföreskrifterna, såsom framgår av första stycket i denna artikel och artikel 2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, beräknas på grundval av det totala antalet pensionsgrundande tjänsteår som tjänstemannen förvärvat, på vilket den procentsats som föreskrivs i artikel 77 andra stycket i tjänsteföreskrifterna ska tillämpas, och, eventuellt, inom ramen för det tak som fastställs i bestämmelsen.
49
Dessa pensionsgrundande tjänsteår motsvarar den period under vilken den berörda tjänstemannen var i tjänst i unionen och enligt artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna har tjänstemannen möjlighet att till unionens pensionssystem överföra de pensionsrättigheter som han förvärvat före tillträdet till tjänsten i unionen, så att dessa rättigheter, som tillgodoräknas med motsvarande pensionsgrundande tjänsteår, kan beaktas vid beräkningen av det pensionsbelopp som ska beviljas (se, för ett liknande resonemang, dom av den 4 maj 2023, KY/Europeiska unionens domstol, C‑100/22 P, EU:C:2023:377, punkt 60).
50
Det ska tilläggas att metoden för att beräkna det antal pensionsgrundande tjänsteår som ska beaktas enligt unionens pensionssystem, efter det att pensionsrättigheter som förvärvats enligt ett nationellt system överförts, grundar sig på de parametrar som anges i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna.
51
I enlighet med den rättspraxis som det erinras om i punkt 42 ovan ger möjligheten att överföra pensionsrättigheter som förvärvats innan tjänstemannen tillträdde sin tjänst i unionen en garanti för att dessa rättigheter kommer att beaktas enligt unionens pensionssystem, men ger inte tjänstemannen någon visshet om att detta beaktande kommer att leda till en höjning av pensionsbeloppet som helt motsvarar det överförda kapitalet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 4 maj 2023, KY/Europeiska unionens domstol, C‑100/22 P, EU:C:2023:377, punkt 69).
52
Det föreligger nämligen ingen proportionell koppling mellan storleken på inbetalningarna och den pension som uppbärs, eftersom denna beräknas på grundval av det totala antalet pensionsgrundande tjänsteår under vilka inbetalningar gjorts, inklusive de pensionsgrundande tjänsteår som förvärvats före tillträdet till tjänsten vid EU-institutionerna, på vilka en procentsats tillämpas, och, eventuellt, inom ramen för ett tak, i enlighet med artikel 77 i tjänsteföreskrifterna (dom av den 27 februari 2025, OA/parlamentet, C‑32/24 P, EU:C:2025:118, punkt 50). Unionens pensionssystem är nämligen organiserat på grundval av solidaritetsprincipen och är inte utformat så, att den pension som en tjänsteman eller anställd uppbär exakt motsvarar storleken på inbetalningarna till detta system.
53
Den subrogationsmekanism till förmån för unionens pensionssystem som föreskrivs i lagen av den 21 maj 1991 kan i detta hänseende inte anses medföra en obehörig vinst för EU-institutionerna enbart på grund av att pensionsrättigheter som förvärvats innan personen tillträdde sin tjänst i unionen överförs till unionens pensionssystem i form av delbetalningar i stället för i form av kapital vid den tidpunkt då tjänstemannen beslutade att överföra sina pensionsrättigheter. Denna omständighet påverkar inte sökandens pensionsrättigheter eller beräkningen av den pension som han erhåller från unionens pensionssystem.
54
Det ska även preciseras att domen av den 10 november 1999, Kristensen m.fl./rådet (T‑103/98, T‑104/98, T‑107/98, T‑113/98 och T‑118/98, EU:T:1999:289), som den hänskjutande domstolen har hänvisat till, rör en annan fråga än den som är aktuell i förevarande fall. Den domen avsåg nämligen de allmänna genomförandebestämmelser som antagits av Europeiska unionens råd, enligt vilka det antal pensionsgrundande tjänsteår som skulle beaktas vid fastställandet av avgångspensionen skulle beräknas på grundval av hela det överförda beloppet, utan att detta antal kunde överstiga det antal år under vilka den berörde hade varit ansluten till andra pensionssystem innan han tillträdde sin tjänst i unionen. I det mål som avgjordes genom den domen, som rörde en tjänsteman vid rådet, hade det antal pensionsgrundande tjänsteår som skulle tillgodoräknas för perioden före tjänstetillträdet på grundval av det överförda kapitalvärdet, i enlighet med de allmänna genomförandebestämmelser som antagits av denna institution, begränsats till det antal år under vilka den berörde hade varit ansluten till andra pensionssystem innan han tillträdde sin tjänst i unionen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 4 maj 2023, KY/Europeiska unionens domstol, C‑100/22 P, EU:C:2023:377, punkt 70). I det nationella målet har de pensionsrättigheter som har överförts beaktats i sin helhet. Denna dom av tribunalen är således inte relevant för svaret på den ställda frågan.
55
Med beaktande av vad som anförts ovan ska den ställda frågan besvaras enligt följande. Artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna och principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 FEU ska tolkas så, att de inte utgör hinder för nationell lagstiftning enligt vilken en unionstjänstemans beslut att överföra pensionsrättigheter som förvärvats i ett nationellt pensionssystem innan vederbörande tillträdde sin tjänst i unionen till unionens pensionssystem är oåterkalleligt, när det i denna lagstiftning inte föreskrivs någon faktisk överföring av sådana pensionsrättigheter vid tidpunkten för detta beslut, utan en sådan överföring genom unionsinstitutionernas subrogation i dessa förvärvade rättigheter från och med den dag då tjänstemannen kan göra anspråk på ålderspension, under förutsättning att de överförda pensionsrättigheterna faktisk beaktas vid beräkningen av den pension som ska utbetalas.
Rättegångskostnader
56
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (sjätte avdelningen) följande:
Artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen, i dess lydelse enligt rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 571/92 av den 2 mars 1992, och principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 FEU
ska tolkas så,
att de inte utgör hinder för nationell lagstiftning enligt vilken en unionstjänstemans beslut att överföra pensionsrättigheter som förvärvats i ett nationellt pensionssystem innan vederbörande tillträdde sin tjänst i unionen till unionens pensionssystem är oåterkalleligt, när det i denna lagstiftning inte föreskrivs någon faktisk överföring av sådana pensionsrättigheter vid tidpunkten för detta beslut, utan en sådan överföring genom unionsinstitutionernas subrogation i dessa förvärvade rättigheter från och med den dag då tjänstemannen kan göra anspråk på ålderspension, under förutsättning att de överförda pensionsrättigheterna faktisk beaktas vid beräkningen av den pension som ska utbetalas.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.
(
i
)	Förevarande mål har getts ett fiktivt namn. Detta namn är inte någon av rättegångsdeltagarnas verkliga namn.