62003CC0335_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
I – Inledning
1. Republiken Portugal har i detta mål yrkat att kommissionens beslut 2003/364/EEG av den 15 maj 2003 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) skall ogiltigförklaras.(2) Förevarande talan avser kommissionens vägran att betala ut ett belopp på totalt 2 446 684,20 euro till Republiken Portugal.
II – Tillämpliga bestämmelser
2. Bestämmelserna om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och om avslutande av räkenskaperna för EUGFJ har redan vid flera tillfällen uttömmande tagits upp i olika förslag till avgöranden och domar. Jag hänvisar för en mer utförlig redogörelse för dessa bestämmelser bland annat till generaladvokaten Jacobs förslag till avgörande av den 22 januari 2004 och till domen i målet Tyskland mot kommissionen.(3)
III – Bakgrund och administrativt förfarande
3. Kommissionen genomförde den 18–22 september 2000 flera kontroller i Portugal för att kontrollera om tillämpliga gemenskapsrättsliga bestämmelser efterlevdes. Kontrollerna skedde hos olika boskapsägare i Alentejo.
4. Kommissionen meddelade med stöd av dessa kontroller i skrivelse av den 20 mars 2001 de portugisiska myndigheterna att kommissionen inlett en undersökning enligt artikel 8.1 i förordning nr 1663/95(4), på grund av att förordning nr 805/68(5), förordning nr 3886/92(6), förordning nr 3508/92(7) och förordning nr 3887/92(8) liksom förordning nr 1254/1999(9) och förordning nr 2342/1999(10), inte fullständigt efterlevts avseende nötkött.
5. Kommissionen gjorde denna bedömning utifrån följande iakttagelser. För det första täckte kontrollerna på plats under djurhållningsperioden 4,4 procent av ansökningarna trots att det i artikel 6 i förordning (EEG) nr 3887/92(11) föreskrivs en minimiprocentsats på 5 procent. De portugisiska producenterna använde vidare olika identifieringsmärken. Det rörde sig om normala orange öronmärken, gamla öronmärken av metall, gula öronmärken och gröna öronmärken i kommissionens program (IDEA), enligt vilket ett elektroniskt märkningssystem används för att registrera och spåra djur i gemenskapen. Vidare hade vissa djur märkts med järn och/eller tatuerats på sidan. Ett stort antal djur var inte märkta med de officiella, distribuerade öronmärkena utan med märken som av producenten skrivits för hand.
6. De portugisiska myndigheterna bestred i skrivelse av den 28 maj 2001 de konstaterade bristerna. För det första hävdade den portugisiska regeringen att den under det aktuella året hade uppfyllt den föreskrivna minimiprocentsatsen för kontroller på 5 procent. För det andra lämnade den portugisiska regeringen närmare förklaringar om de olika öronmärken som används. De gamla metallöronmärkena hade använts för djur som märkts före september/oktober 1998 och inte ersatts. De gula öronmärkena användes av vissa producenter för deras egen administration. De djur som hade märkts med järn och/eller tatuerats på sidan var tjurfäktningstjurar. Märkningen av tjurfäktningstjurar måste vara läsbar på långt håll. Enligt de portugisiska myndigheterna användes de handskrivna märkena på grund av att originalöronmärkena fallit av. De överensstämde dessutom med de officiella identifieringsnumren.
7. Kommissionen inbjöd därefter i skrivelse av den 31 oktober 2001 de portugisiska myndigheterna till ett bilateralt samråd. Kommissionen tillfogade i skrivelsen att kommissionen övervägde att göra en schablonmässig korrigering på två procent beträffande de utgifter som Portugal har uppgivit avseende djurhållningsbidraget för am- och dikor för kalenderåret 1999 och en schablonmässig korrigering på fem procent beträffande de utgifter som Portugal har uppgivit för samma kalenderår avseende det särskilda bidraget till producenter av nötkött.
8. Det bilaterala samrådet ägde rum i Bryssel den 21 november 2001. Kommissionen meddelade vilka slutsatser kommissionen dragit av det bilaterala samrådet i ett officiellt meddelande av den 20 februari 2002. Kommissionen skickade därefter genom skrivelse av den 30 maj 2002 formellt slutsatserna till de portugisiska myndigheterna, med hänvisning till beslut 94/442/EG.(12) De portugisiska myndigheterna begärde vidare att ett förlikningsförfarande skulle inledas. Förfarandet fick emellertid inte parternas ståndpunkter att närma sig varandra. Efter att förfarandet blivit resultatlöst antog kommissionen det omtvistade beslutet den 15 maj 2003.
9. Kommissionen undantog genom beslut 2003/364/EG vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna från gemenskapsfinansiering. Såsom framgår av artikel 1 i beslut 2003/364/EG och av bilagan till detta beslut är, vad Republiken Portugal beträffar, följande betalningar avseende budgetåret 1999 undantagna från gemenskapsfinansiering:
– 909 773,86 EUR avseende bidrag till am- och dikor, inbegripet kompletterande bidrag,
– 1 087 047,53 EUR avseende ett särskilt bidrag för nötkött,
– 376 870,71 EUR avseende extensiveringspremier,
– 72 992,11 EUR avseende direkta betalningar till Poseima-producenterna.
10. I en ansökan som inkom till domstolens kansli den 31 juli 2003 yrkade Republiken Portugal med stöd av artikel 230.1 EG att det omtvistade beslutet skall ogiltigförklaras och att svaranden skall ersätta rättegångskostnaderna. Kommissionen yrkade att domstolen skall ogilla talan och ålägga sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
IV – Talan
11. Sökanden har anfört tre grunder till stöd för sin talan: felaktig tillämpning av bestämmelserna i artikel 6.5 i förordning nr 3887/92, felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna beträffande de utgifter som de portugisiska myndigheterna har uppgivit för kalenderåret 1999 avseende djurhållningsbidraget för am- och dikor och åsidosättande av den i artikel 253 EG föreskrivna motiveringsskyldigheten.
A – Första grunden: Felaktig tillämpning av bestämmelserna i artikel 6.5 i förordning nr 3887/92
Parternas argument
12. Den portugisiska regeringen har hävdat att den under det aktuella året har iakttagit den minimiprocentsats för kontroller som föreskrivs i artikel 6.5 i förordning (EEG) nr 3887/92. I artikel 6.5 i förordning (EEG) nr 3887/92 talas det nämligen om ”minimiantalet kontroller av djur”. Enligt den portugisiska regeringen skall ansökningar om ”djurstöd” och tillhörande kontroller avseende samtliga stödordningar som ett visst företag berörs av tolkas och bedömas tillsammans. Med andra ord skall samtliga ”djurstödsordningar” beaktas tillsammans. Det följer således inte av artikel 6.5 i förordning (EEG) nr 3887/92, såsom kommissionen förefaller att mena, att separata kontroller skall göras för varje ordning.
13. De portugisiska myndigheterna har valt att låta jordbruksföretagen göra en ansökan för samtliga olika ”djurstöd” som kan erhållas från garantisektionen vid EUGFJ. Kontrollen sker således mot bakgrund av dessa ansökningar. Under det berörda året har det föreskrivna minimiantalet ansökningar kontrollerats på plats och under djurhållningsperioden.
14. Den portugisiska regeringen anser inte att det i artikel 6.5 i förordning nr 3887/92, i dess lydelse vid den relevanta tidpunkten, gjordes någon skillnad mellan olika stödsystem vad gäller skyldigheten att kontrollera fem procent av ansökningarna om ”djurstöd” under djurhållningsperioden, varför de portugisiska myndigheternas åtgärder, till skillnad från vad kommissionen har hävdat, var förenliga med denna bestämmelse. Den portugisiska regeringen har även pekat på artikel 6.5, i dess ändrade lydelse enligt förordning nr 1678/98.(13) I denna bestämmelse föreskrivs att ”(k)ontroller på plats enligt denna förordning får utföras i samband med varje annan typ av inspektioner som föreskrivs i gemenskapens lagstiftning”.(14)
15. Den portugisiska regeringen har hävdat att procentsatsen för kontroller av ansökningar om ”djurstöd” var högre än fem procent. Visserligen uppgick procentsatsen för kontroller avseende bidragssystemet för nötkött under djurhållningsperioden till 4,4 procent men om man räknar ut ett genomsnitt av procentsatserna för kontroller inom ramen för bidragssystemen för nötkött, för att hålla am- och dikor och för producenter av får- och getkött, uppnås en procentsats för kontrollerna på 6,3 procent.
16. Den portugisiska regeringen har vidare pekat på den senare, genom förordning nr 2801/99(15) fastställda, versionen av artikel 6.5 i förordning nr 3887/92. Bestämmelsen har följande lydelse: ”Kontroller på plats beträffande djurbidrag skall omfatta alla djur för vilka stödsystemet anger att kontroller skall göras. Minst 50 procent av minimikontrollerna för djurbidrag skall göras under djurhållningsperioden. ... Kontroller på plats enligt denna förordning skall, när så är lämpligt, utföras tillsammans med kontroller som fastställs i gemenskapens övriga lagstiftning.” I denna senare fastställda version av artikel 6.5 i förordning (EEG) nr 3887/92 görs en tydlig åtskillnad mellan de olika stödsystemen. Bestämmelsen trädde emellertid i kraft först den 1 januari 2000.
17. Kommissionen har således, enligt den portugisiska regeringen, genom att i det konkreta fallet tillämpa artikel 6.5 i förordning nr 3887/92, i dess lydelse enligt förordning nr 2801/99, i stället för den lydelse som denna bestämmelse hade vid den relevanta tidpunkten, tillämpat en ny bestämmelse retroaktivt. Detta strider mot allmänna rättsprinciper som är gemensamma för medlemsstaterna.
18. Kommissionen anser att den portugisiska regeringens ståndpunkt tillskriver såväl syfte som lydelse av bestämmelserna i artikel 6.3 och 6.5 i förordning nr 3887/92 en felaktig innebörd. Den portugisiska regeringens ståndpunkt går helt emot det avsedda syftet med bestämmelserna. I artikel 6.1 i förordning nr 3887/92 föreskrivs att ”(d)en administrativa kontrollen och kontrollen på plats skall genomföras på ett sådant sätt att en effektiv prövning säkerställs av att villkoren för att stöd och bidrag skall beviljas är uppfyllda”. Om den portugisiska regeringens ståndpunkt skulle godtas skulle det vara tillräckligt att kontrollera tio procent av ansökningarna om djurhållningsbidrag för am- och dikor och tio procent av ansökningarna om djurbidrag till producenter av får- och getkött. Härmed skulle en procentsats för kontroller på 6,66 procent uppnås, utan att en enda ansökan om stöd enligt bidragssystemet för nötkött hade kontrollerats.
19. En sådan tolkning strider fullständigt mot bestämmelsen i artikel 7 i förordning nr 3508/92. I bestämmelsen föreskrivs uttryckligen att ”(d)et integrerade kontrollsystemet skall omfatta samtliga inlämnade stödansökningar, särskilt vad avser administrativa kontroller, kontroller på plats och vid behov, kontroll genom fjärranalys med hjälp av flyg- eller satellitbilder”.
Bedömning
20. I artikel 6.3 i förordning (EEG) nr 3887/92 föreskrivs följande: ”Kontroller på plats skall minst täcka en betydande andel av ansökningarna. Denna andel skall minst omfatta – 10 procent av ansökningarna om djurbidrag eller anmälningarna om deltagande, ...” Artikel 6.5 har följande lydelse: ”… Minst 50 % av minimiantalet kontroller av djur skall ske under djurhållningsperioden. …” Det följer av dessa bestämmelser att minimiantalet kontroller av djur under djurhållningsperioden skall uppgå till minst fem procent.
21. Parterna är oeniga om tolkningen av ”minimiantalet kontroller av djur”. Den portugisiska regeringen anser att kontroller av alla system för ”djurstöd” skall beaktas tillsammans. Det genomsnittliga antalet kontroller är därefter avgörande för frågan om minimikravet på fem procent, vilket föreskrivs i artikel 6.3 jämförd med artikel 6.5 i förordning nr 3887/92, är uppfyllt. Kommissionen förespråkade ett annat synsätt. Enligt kommissionen skall minimikravet på fem procent vara uppfyllt för var och en av djurstödsordningarna.
22. Det förefaller mig som om ”minimiantalet kontroller av djur” skall tolkas på ett sådant sätt att varje stödordning separat skall uppfylla den minimiprocentsats för kontroller som föreskrivs i artikel 6.3 och artikel 6.5 i förordning nr 3887/92. Om vi skulle följa den portugisiska regeringens resonemang skulle bestämmelsens ändamålsenliga verkan allvarligt skadas. Det är så att varje annan läsning av artikel 6.3 och artikel 6.5 i förordning nr 3887/92 än den som det har redogjorts för ovan medför att den portugisiska regeringen skulle kunna nöja sig med att enbart kontrollera ansökningarna om djurhållningsbidrag för am- och dikor och ansökningarna om djurbidrag till producenter av får- och getkött. Härigenom kan en situation uppkomma där inga ansökningar om bidrag för nötkött behöver kontrolleras. En sådan tolkning av artikel 6.3 och artikel 6.5 i förordning nr 3887/92 kan således inte godtas.
23. Eftersom procentsatsen för kontroller avseende bidragssystemet för nötkött under djurhållningsperioden uppgick till 4,4 procent och eftersom artikel 6.3 och artikel 6.5 i förordning (EEG) nr 3887/92 endast är möjlig att tolka på ett sätt blir slutsatsen att den portugisiska regeringen inte har uppfyllt mi nimikravet att kontrollera fem procent av ansökningarna, såsom föreskrivs i förordning (EEG) nr 3887/92.
24. Den portugisiska regeringens första grund skall enligt min uppfattning således lämnas utan avseende.
B – Andra grunden: Felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna beträffande de utgifter som de portugisiska myndigheterna har uppgivit för kalenderåret 1999 avseende djurhållningsbidraget för am- och dikor.
Parternas argument
25. De portugisiska myndigheternas andra grund innehåller tre delar. Den första delen avser vid vilket datum oegentligheterna konstaterades. Den andra delen avser frågan om iakttagelserna var välgrundade och den tredje delen gäller stickprovsurvalets representativitet.
26. Den portugisiska regeringen anser vad gäller den första delen att de oegentligheter vid identifieringen av djur som kommissionen påstår sig ha konstaterat vid kontroller på gårdar i regionen Alentejo i september 2000 inte kan läggas till grund för schablonmässiga korrigeringar av utgifter för kalenderåret 1999. Kommissionen gjorde den 18–22 september 2000 flera kontroller i Portugal. Således skall resultaten av dessa kontroller beaktas för regleringsåret 2000 och inte för regleringsåret 1999.
27. Kommissionen har i sin svarsskrivelse hänvisat till artikel 5.2 c i rådets förordning nr 729/70 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken i dess lydelse enligt förordning nr 1287/95 av den 22 maj 1995.(16) I denna artikel föreskrivs att ”(e)n vägran att finansiera [inte får] inbegripa utgifter som betalats före de tjugofyra månader som föregick kommissionens skriftliga meddelande till den berörda medlemsstaten om resultaten av undersökningarna”.
28. De portugisiska myndigheterna har bestridit detta och de har påpekat att kommissionen inte gjort någon skillnad mellan två separata frågor. Den första frågan avser tidsfristen för att meddela följderna av resultaten av undersökningarna och den andra frågan vilket budgetår som undersökningarna avser.
29. Den portugisiska regeringen har med den andra delen bestridit att de oegentligheter som kommissionen gjort gällande verkligen föreligger. Portugal har uppfyllt och uppfyller alltjämt tillämpliga bestämmelser om identifiering av nötkreatur(17), även med avseende på de handskrivna identifieringsnumren. Handskrivna identifieringsnummer är endast en tillfällig åtgärd. Denna provisoriska lösning används så att djuren är märkta med officiella identifieringsnummer fram till den tidpunkt då ett behörigt organ har ersatt dem med riktiga öronmärken. Den portugisiska regeringen har påpekat att de handskrivna identifieringsnumren överensstämde med de officiella identifieringsnumren såsom de anges i de berörda djurens pass med följd att det inte kan uppstå några problem vid identifieringen av djuren.
30. Kommissionen har bestridit ovanstående och har pekat på den sammanfattande rapporten i vilken bristerna avseende identifiering av djuren räknades upp. Enligt kommissionen accepterar lokala kontrollanter utan problem handskrivna identifieringsnummer. Ett sådant agerande överensstämmer inte med artikel 6.1 i förordning nr 3887/92.(18) I denna bestämmelse föreskrivs att ”(d)en administrativa kontrollen och kontroller på plats skall genomföras på ett sådant sätt att en effektiv prövning säkerställs av att villkoren för att stöd och bidrag skall beviljas är uppfyllda”.
31. Med den tredje delen har den portugisiska regeringen klandrat kommissionen för att ha gjort en felaktig bedömning av de relevanta faktiska omständigheterna, eftersom kommissionen inte har beaktat de konkreta omständigheterna i fallet. Kommissionen har till grund för den finansiella korrigeringen gjort gällande att vissa djur bar öronmärken som producenten anbringat och hade ett identifieringsnummer som skilde sig från det nummer som de behöriga myndigheterna använde. Kommissionen anser att denna praxis ökar risken för att mer än ett bidrag betalas för samma djur. Enligt den portugisiska regeringen skulle kommissionen ha beaktat under vilka faktiska omständigheter som praxisen förekom. Det handlar endast om sex producenter från samma region. Denna region har särskilda kännetecken som skiljer sig från resten av landet. Boskapshållande bedrivs i stordrift i Alentejo med följd att det är mer betungande för producenterna att kontrollera djuren. Stickproven är således inte representativa.
32. Kommissionen har påpekat att en region visserligen kan ha särskilda kännetecken men att gemenskapsrättsliga bestämmelser ändå skall efterlevas.
Bedömning
33. Med den första delen i den andra grunden har den portugisiska regeringen ifrågasatt vilket år de schablonmässiga korrigeringarna avser. Enligt den portugisiska regeringen skall resultaten av de genomförda kontrollerna beaktas för regleringsåret 2000 och inte för regleringsåret 1999.
34. I artikel 5.2 c i förordning nr 729/70 ges kommissionen, i motsats till vad den portugisiska regeringen har påstått, befogenhet att vägra att finansiera utgifter som betalats före de tjugofyra månader som föregick kommissionens skriftliga meddelande, till den berörda medlemsstaten, om resultaten av undersökningarna. Kommissionen kunde således beakta resultaten av kontrollerna för regleringsåret 1999.
35. Den portugisiska regeringen har vidare i sin stämningsansökan och i sin replik inte motsagt att många djur endast märkts med handskrivna identifieringsnummer. Detta strider mot artikel 4.1 i förordning nr 820/97. I denna bestämmelse föreskrivs att ”(a)lla djur i en anläggning som är födda efter den 1 januari 1998 eller efter detta datum är avsedda för handel inom gemenskapen skall identifieras med hjälp av ett öronmärke som sätts fast i båda öronen och som är godkänt av den behöriga myndigheten”. Den motivering som den portugisiska regeringen har anfört, nämligen att ett handskrivet identifieringsnummer endast är en provisorisk lösning anser jag inte övertygande som bevis för att identifieringen av djuren skulle vara tillfredsställande säkerställd.
36. Den portugisiska regeringen har därefter hävdat att de konstaterade bristerna i regionen Alentejo endast avsåg denna region och inte kan utvidgas till att avse andra regioner.
37. Enligt fast rättspraxis är inte kommissionen skyldig att, för att bevisa att en medlemsstat har åsidosatt bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter, på ett uttömmande sätt visa att de kontroller som utförts av de nationella myndigheterna är otillräckliga eller att de siffror de har presenterat är oriktiga utan endast att det föreligger skäl att hysa allvarligt och rimligt tvivel avseende dessa kontroller och siffror. Denna lättnad i kommissionens bevisbörda förklaras av att det är medlemsstaten som har lättast att samla in och kontrollera de uppgifter som är nödvändiga för att avsluta räkenskaperna för EUGFJ. Det åligger följaktligen medlemsstaten att detaljerat och fullständigt bevisa att kontrollerna verkligen har genomförts och att sifferangivelserna är korrekta samt, i förekommande fall, bevisa att kommissionens påståenden är felaktiga.(19)
38. Det är medlemsstaterna som bär ansvaret för åsidosättanden av bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter. Det följer av artikel 8.1 i förordning nr 729/70 enligt vilken medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att försäkra sig om att åtgärder som finansieras av EUGFJ verkligen har ägt rum och genomförts korrekt, skall förhindra och beivra oegentligheter och indriva belopp som förlorats till följd av oegentligheter eller försumlighet.
39. Det är således inte principiellt förbjudet att tillämpa uppgifter om en viss region på andra regioner. Detta skall emellertid kunna motiveras av omständigheterna.
40. Därtill har det påpekats att den portugisiska regeringen inte tillräckligt har bestridit kommissionens konstateranden avseende bristfällig identifiering av djuren. Enligt den rättspraxis som angetts ovan ankom det nämligen på den portugisiska regeringen att bevisa att kommissionens tvivel var ogrundade genom att förete en detaljerad och fullständig bevisning av riktigheten i sina kontroller och sifferuppgifter. Att endast hänvisa till att situationen skiljer sig åt i olika regioner är inte tillräckligt.
41. Enligt min uppfattning behöver, mot bakgrund av de skäl som angetts ovan, de argument som sökanden anfört avseende vägran att finansiera vissa utgifter avseende djurhållningsbidrag för am- och dikor inte heller godtas.
C – Tredje grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten i artikel 253 EG
42. Den portugisiska regeringen har kritiserat kommissionen för att kommissionen i sitt beslut inte har angett vilka beteenden hos de portugisiska myndigheterna som kommissionen ansåg stred mot gemenskapsrätten eller vilka rättsregler som de portugisiska myndigheterna har åsidosatt. Beslutet uppfyller således, enligt de portugisiska myndigheterna, inte de minimikrav som är nödvändiga för att uppfylla motiveringsskyldigheten. Minimikraven är ännu högre när det är fråga om beslut genom vilka sanktioner vidtas eller som annars får negativa följder, i synnerhet ekonomiska sådana, för den till vilken beslutet riktar sig, såsom i detta fall. I sådana situationer är det av särskild vikt att motiveringsskyldigheten iakttas för att säkerställa rätten till försvar hos den person eller det organ som drabbas av rättsaktens negativa följder.
43. Den omfattande skriftväxlingen mellan Republiken Portugal och kommissionen visar enligt kommissionen att Republiken Portugals invändningar var ogrundade. I det omtvistade beslutet ges dessutom en översikt av dess juridiska grunder och skälen för beslutet. Det kan vidare läsas i skäl 7 i beslutet att ”(v)ad gäller de fall som avses genom detta beslut har kommissionen meddelat medlemsstaterna beräkningar av de belopp som skall undantas på grund av att de inte överensstämmer med gemenskapsreglerna, i samband med den sammanfattande rapporten som rör detta”. I den aktuella sammanfattande rapporten finns en omfattande återgivning av kommissionens skäl för att göra de schablonmässiga korrigeringarna.
Bedömning
44. Den portugisiska regeringens tredje grund, att beslutet skulle vara otillräckligt motiverat, kan inte heller den godtas. Domstolen har redan funnit att ”(n)är det gäller det särskilda sammanhang i vilket utarbetandet av beslut avseende avslutning av räkenskaperna tillkommer måste motiveringen till ett beslut anses vara tillräcklig, då den stat till vilken det är riktat har varit nära knuten till den process i vilken beslutet har utarbetats och medveten om skälen till varför kommissionen ansåg att EUGFJ inte skulle påföras det omtvistade beloppet”.(20)
45. De portugisiska myndigheterna har varit nära knutna till utarbetandet av det omtvistade beslutet. Kommissionens skäl för att anta beslutet har nämnts såväl i kommissionens skriftväxling med de portugisiska myndigheterna som i den sammanfattande rapporten och skälen har även klargjorts för den portugisiska regeringen under förlikningen. Den sista grunden skall enligt min uppfattning därför underkännas.
V – Förslag till avgörande
46. Mot bakgrund av vad som ovan anförts föreslår jag att domstolen skall besluta enligt följande:
1. Talan ogillas.
2. Republiken Portugal skall ersätta rättegångskostnaderna.
(1) .
(2)
–	EGT L 124, s. 45.
(3)
–	Förslag till avgörande av generaladvokaten Jacobs av den 22 januari 2004 i mål C-332/01, Grekland mot kommissionen (REG 2004, s. I-0000), punkterna 4–9 och 18–22, och dom av den 4 mars 2004 i mål C-344/01, Tyskland mot kommissionen (REG 2004, s. I-0000), punkterna 2‑14.
(4)
–	Kommissionens förordning (EG) nr 1663/95 av den 7 juli 1995 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 729/70 om förförandet vid avslutande av räkenskaperna för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruk (EUGFJ) (EGT L 158, s. 6).
(5)
–	Rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaderna för nötkött (EGT L 148, s. 24; svensk specialutgåva, område 3, volym 2, s. 67), i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 2222/96 av den 18 november 1996 (EGT L 296, s. 50).
(6)
–	Kommissionens förordning (EEG) nr 3886/92 av den 23 december 1992 om tillämpningsföreskrifter för de bidragssystem som fastställts i rådets förordning (EEG) nr 805/68 om den gemensamma organisationen av marknaderna för nötkött och om upphävande av förordningarna (EEG) nr 1244/82 och (EEG) nr 714/89 (EGT L 391, s. 20; svensk specialutgåva, område 3, volym 47, s. 91), i dess ändrade lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2311/96 av den 2 december 1996 (EGT L 313, s. 9).
(7)
–	Rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27 november 1992 om ett integrerat system för administration och kontroll av vissa stödsystem inom gemenskapen (EGT L 355, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 46, s. 78).
(8)
–	Kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställelse av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem (EGT L 391, s. 36; svensk specialutgåva, område 3, volym 47, s. 107).
(9)
–	Rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaderna för nötkött (EGT L 160, s. 21).
(10)
–	Kommissionens förordning (EG) nr 2342/1999 av den 28 oktober 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaderna för nötkött när det gäller bidragstermen (EGT L 281, s. 30).
(11)
–	Se ovan fotnot 8.
(12)
–	Kommissionens beslut 94/442/EEG av den 1 juli 1994 om ett förlikningsförfarande i samband med räkenskapsavslutandet för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) (EGT L 182, s. 45; svensk specialutgåva, område 3, volym 59, s. 78).
(13)
–	Kommissionens förordning (EG) nr 1678/98 av den 29 juli 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 3887/92 om fastställelse av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem (EGT L 212, s. 23).
(14)
–	Bestämmelsen är – i ändrad lydelse – tillämplig på stödansökningar som ingetts den 1 januari 1999 eller därefter.
(15)
–	Kommissionens förordning (EG) nr 2801/1999 av den 21 december 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 3887/92 om fastställelse av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem (EGT L 340, s. 29).
(16)
–	EGT L 125, s. 1.
(17)
–	Kommissionens förordning (EG) nr 2629/97 av den 29 december 1997 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 820/97 avseende öronmärken, register på anläggningarna samt pass inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (EGT L 354, s. 19).
(18)
–	Se fotnot 8.
(19)
–	Dom av den 19 september 2002 i mål C-377/99, Tyskland mot kommissionen (REG 2002, s. I‑7421), punkt 95, dom av den 6 mars 2001 i mål C-278/98, Nederländerna mot kommissionen (REG 2001, s. I-1501), punkterna 39–41 och dom av den 19 juni 2003 i mål C‑329/00, Spanien mot kommissionen (REG 2003, s. I-6103), punkt 68.
(20)
–	Se bland annat dom av den 1 oktober 1998 i mål C-27/94, Nederländerna mot kommissionen (REG 1998, s. I-5581), punkt 36, och förslag till avgörande av generaladvokaten Mischo inför domstolens dom av den 6 juni 2002 i mål C-133/99, Nederländerna mot kommissionen (REG 2002, s. I-4943), punkterna 125–127.