Esialgne tõlge
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
MACIEJ SZPUNAR
esitatud 18. detsembril 2025(1)
Kohtuasi C‑598/24
CY
versus
Gândul Media Network SRL,
HO
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumeenia kassatsioonikohus)
Eelotsusetaotlus – Intellektuaalomand – Direktiiv 2001/29/EÜ – Autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused – Artikkel 2 – Reprodutseerimisõigus – Artikkel 3 – Üldsusele edastamise õigus – Mõiste „teos“ – Facebookis jagatud lühike tekst, mida on kasutatud veebimeedias – Artikli 5 lõike 3 punkt c – Erandid ja piirangud – Ajakohastest sündmustest teatamise eesmärgiga seotud erand – Ühtlustamise määr
Sissejuhatus
1.        Liidu autoriõigus näeb autorite ainuõigustest ette rea erandeid, mis lubavad teoste kasutajatel teha ilma autorite loata tegevusi, mis üldjuhul on nende õiguste omajate monopol.
2.        Kõik need erandid peale ühe on oma laadilt vabatahtlikud. Liikmesriikidel on seega ulatuslik kaalutlusruum nii selles osas, milliseid erandeid nad soovivad oma riigisisesesse õigusesse üle võtta, kui ka nende konkreetse rakendamise viisi osas.
3.        Sellegipoolest võimaldavad osad neist eranditest ühitada asjaolu, et autorite õigused on oma laadilt ainuõigused, teoste kasutajate põhiõigustega, eelkõige sõnavabaduse eri tahkudega. Seega leian, et on raske ette kujutada, et neid erandeid ei võetaks ühel või teisel viisil liikmesriikide õigusesse üle.(2)
4.        Käesolev kohtuasi annab Euroopa Kohtule võimaluse täpsustada liikmesriikide kaalutlusruumi ulatust selle erandi ülevõtmisel, mis käsitleb ajakirjandusele antud ajakohastest sündmustest teavitamise vabaduse tagamist.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
5.        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas(3) artiklites 2, 3 ja 5 on sätestatud:
„Artikkel 2
Liikmesriigid näevad ette, et ainuõigus lubada või keelata otsest või kaudset ajutist või alalist reprodutseerimist mis tahes viisil või vormis, osaliselt või täielikult, on:
a)      autoritel nende teoste osas;
[…]
Artikkel 3
1.      Liikmesriigid näevad ette, et autoritel on ainuõigus lubada või keelata oma teoste edastamist üldsusele kaabel- või kaablita sidevahendite kaudu, sh nende teoste sellisel viisil kättesaadavaks tegemist, et isik pääseb neile ligi enda valitud kohas ja enda valitud ajal.
[…]
Artikkel 5
[…]
3.      Liikmesriigid võivad artiklites 2 ja 3 sätestatud õiguste puhul näha ette erandeid või piiranguid järgmistel juhtudel:
[…]
c)      reprodutseerimine ajakirjanduses, ringhäälingu kaudu edastatud teoste või muude objektide üldsusele edastamine või kättesaadavaks tegemine ajakohaste majandus-, poliitika- või usuteemaliste trükitud artiklite kaudu, tingimusel, et selline kasutusviis ei ole konkreetselt reserveeritud ning et märgitakse ka allikas, sh autori nimi, või teoste või muude objektide kasutamine seoses ajakohastest sündmustest teatamisega ulatuses, mis on informatiivsel eesmärgil vajalik, ning tingimusel, et märgitakse ka allikas, sh autori nimi, kui see ei ole võimatu;
[…]
5.      Lõigete 1, 2, 3 ja 4 kohaseid erandeid ja piiranguid kohaldatakse üksnes teatavatel erijuhtudel, mis ei ole vastuolus teose või muu objekti tavapärase kasutusega ning ei mõjuta põhjendamatult õiguste valdaja õiguspäraseid huve.“
Rumeenia õigus
6.        14. märtsi 1996. aasta seaduse nr 8/1996 autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kohta (legea nr. 8/1996 privind dreptul de autor și drepturile conexe)(4) artikli 35 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.      Ilma autori nõusolekuta ja ilma mingit tasu maksmata on lubatud varem üldsusele edastatud teose järgmised kasutusviisid, tingimusel et need on kooskõlas heade kommetega, ei ole vastuolus teose tavapärase kasutusotstarbega ega kahjusta autorit või kasutusõiguste omajat:
[…]
2.      Lõikes 1 ette nähtud tingimustel on lubatud järgmise reprodutseerimine, levitamine, ringhäälingu kaudu edastamine või üldsusele edastamine ilma igasuguse otsese või kaudse kaubandusliku või majandusliku kasuta:
[…]
c)      teoste lühikesed katkendid ajakohastest sündmustest teatamise kontekstis, kuid ainult ulatuses, mis on informatiivsel eesmärgil vajalik;
[…]“.
7.        Seaduse artikli 35 lõikes 4 on eelkõige seoses selle lõike 2 punktis c nimetatud juhtudega ette nähtud kohustus märkida kasutatud teose allikas ja autori nimi, kui see ei ole võimatu.
Asjaolud, menetlus ja eelotsuse küsimused
8.        Põhikohtuasja kassaator, kes on kooliõpetaja, avaldas 8. septembril 2021 oma Facebooki lehel 22‑realise teksti „Väike juhend lapsevanematele kooli alguseks“. Ta märkis seal ühtaegu humoorikal ja õpetlikul toonil, et ei soovi saada oma õpilaste vanematelt kingitusi.
9.        Ajakirjanik HO avaldas 14. septembril 2021 veebipäevalehe Gândul veebisaidil, mida haldab Rumeenia õiguse alusel asutatud äriühing Gândul Media Network SRL, artikli pealkirjaga „Ühe õpetajanna ebaharilik sõnum lapsevanematele, kes kavatsevad teha talle kooliaasta algul kingitusi“, milles oli pärast juhtlõiku tervikuna reprodutseeritud põhikohtuasja kassaatori avaldatud tekst. Vastavalt eelotsusetaotlusele ei ole ühelt poolt vastu vaieldud sellele, et asjaomast teksti kasutati ilma põhikohtuasja kassaatori eelneva nõusolekuta, ega teiselt poolt sellele, et hiljem lisati kassaatori nimi ning selle teksti allikas originaalteksti juurde suunava hüperlingi teel.
10.      Põhikohtuasja kassaator esitas hagi, tuginedes oma autoriõiguse rikkumise tõttu tekkinud varalise ja mittevaralise kahju hüvitamise õigusele. Tribunalul București (Bukaresti esimese astme kohus, Rumeenia) jättis 26. aprilli 2022. aasta otsusega selle hagi rahuldamata, leides, et asjaomane tekst ei olnud autoriõigusega kaitstud. Curtea de Apel București (Bukaresti apellatsioonikohus, Rumeenia) jättis 3. mai 2023. aasta kohtuotsusega selle kohtuotsuse muutmata.
11.      Põhikohtuasja kassaator esitas kassatsioonkaebuse Înalta Curte de Casație și Justițiele (Rumeenia kassatsioonikohus), kes otsustas kohtumenetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas [direktiivi 2001/29] artikli 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et sotsiaalvõrgustikus postitatud teksti, mis väljendab arvamust sobimatuks peetavate ühiskondlike tavade kohta, saab pidada autoriõigusega kaitstud teoseks?
2.      Kas direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mis lubab kasutada ajakohastest probleemidest teatamise eesmärgil ainult teose lühikesi katkendeid, kuid mitte tervikteost, eriti juhul, kui see on lühike, ja ainult tingimusel, et ei saada otsest või kaudset kaubanduslikku või majanduslikku kasu?“
12.      Eelotsusetaotlus saabus Euroopa Kohtusse 16. septembril 2024. Kirjalikud seisukohad esitasid põhikohtuasja kassaator, Rumeenia valitsus ja Euroopa Komisjon. Euroopa Kohus otsustas lahendada kohtuasja ilma kohtuistungit korraldamata.
Analüüs
13.      Käesolevas asjas on Euroopa Kohtule esitatud kaks eelotsuse küsimust. Euroopa Kohtu soovil keskendun oma ettepanekus teisele küsimusele. Esimese küsimuse puhul piisab sellest, kui Euroopa Kohus tuletab meelde oma väljakujunenud kohtupraktikat, mille kohaselt saab teatava objekti kvalifitseerida liidu autoriõiguse tähenduses „teoseks“, kui on täidetud vaid kaks kumulatiivset tingimust, nimelt peab objekt olema algupärane, olles autori enese intellektuaalne looming, ning olema sellise loomingu väljendus.(5) Sellised asjaolud nagu teksti pikkus, selle avaldamise koht ja asjaolu, kas see võib kuuluda kindlasse kirjandusžanri või mitte, ei mõjuta seega seda kvalifitseerimist kuidagi. Nende kahe tingimuse kontrollimine konkreetsel juhul seisneb täielikult faktilistes hinnangutes ning on seega asja sisuliselt arutava kohtu pädevuses.
14.      Seega asun kohe analüüsima teist eelotsuse küsimust.
Teise eelotsuse küsimuse ese
15.      Teine eelotsuse küsimus puudutab direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c tõlgendamist.
16.      Konkreetsemalt soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitusi selle sätte lõpuosa tõlgendamise kohta, kus on reguleeritud ajakohastest sündmustest teatamisega seotud erandit. Selle sätte kohaselt võivad liikmesriigid näha ainuõiguste puhul ette erandeid või piiranguid juhul, kui on tegemist „teoste või muude objektide kasutami[sega] seoses ajakohastest sündmustest teatamisega ulatuses, mis on informatiivsel eesmärgil vajalik, ning tingimusel, et märgitakse ka allikas, sh autori nimi, kui see ei ole võimatu“.
17.      Eelotsusetaotlusest nähtub, et selle esitanud kohtul on tekkinud esiteks küsimus, kas põhikohtuasjas käsitletava teksti avaldamist võib lugeda „ajakohasest sündmusest teatamiseks“ direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c tähenduses, ning teiseks, kas selle sättega on kooskõlas selle sätte üle võtnud Rumeenia õigusakt, kuivõrd selles õigusaktis on piiratud lubatud kasutamine teoste „lühikeste katkenditega“ ning keelatud mis tahes kaubandusliku või majandusliku kasu saamine, isegi kui see on kaudne, samas kui kõnealuses direktiivi 2001/29 sättes ei ole neid piiranguid sätestatud. Teine eelotsuse küsimus käsitleb üksnes tekkinud küsimuse teist poolt. Samas puudutab esimene pool seda, kas ajakohastest sündmustest teatamise erand on üldse põhikohtuasjas kohaldatav. Seega pean tarvilikuks hajutada eelotsusetaotluse esitanud kohtu sellekohased kahtlused.
18.      On oluline rõhutada, et põhikohtuasi ei puuduta mitte asjaomaste riigisiseste sätete kehtivuse kontrollimist direktiivi 2001/29 seisukohast, vaid konkreetset kohtuvaidlust, mille suhtes need riigisisesed sätted võivad olla kohaldatavad. Seega tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul neid sätteid tõlgendada ainuüksi kooskõlas selle direktiiviga, niivõrd kui see on võimalik, või vastasel juhul jätta need sätted kohtuvaidluse suhtes kohaldamata.(6) See kohus peab asjaomaste riigisiseste sätete kooskõla direktiiviga 2001/29 seega hindama lähtuvalt põhikohtuasja asjaoludest ning võttes arvesse nõuet tagada asjaomaste põhiõiguse vahel õiglane tasakaal.
19.      Teise eelotsuse küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt täpsemalt esiteks teada, millised on direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa kohaldamise tingimused, ning teiseks, kas kõnealust sätet tuleb tõlgendada nii, et sättega on vastuolus selle üle võtnud riigisisene õigusnorm, mille kohaselt on ajakohastest sündmustest teatamisega seotud kasutamise lubamine piiratud teoste lühikeste katkenditega ning millega on keelatud saada sellest otsest või kaudset majanduslikku kasu.
Ajakohastest sündmustest teatamise erandit puudutav kohtupraktika
20.      Enne, kui asun analüüsima eelotsusetaotluse esitanud kohtu tõstatatud õiguslikke probleeme, pean vajalikuks meenutada lühidalt direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa käsitlevat kohtupraktikat.
21.      Põhikohtuasi puudutab selles sättes ette nähtud erandi kohaldamise erijuhtumit, kuivõrd ajakohasest sündmusest teatamiseks kasutatud teose avaldamine ise kujutab endast seda sündmust ning kõnealune teatamine seisneb sisuliselt selle teose sisu üldsusele edastamises. Euroopa Kohus on kaudselt, aga kindlalt, siiski lubanud selle erandi kohaldamist niisugustel asjaoludel, eelkõige kohtuotsuses Spiegel Online.(7)
22.      Selles kohtuasjas esitab Euroopa Kohus ka põhijooned direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa tõlgendamiseks, leides eelkõige, et nimetatud säte ei ühtlusta sättes mainitud erandit täielikult, jättes liikmesriikidele selle kohaldamise tingimuste üksikasjalikuks kindlaksmääramiseks märkimisväärse kaalutlusruumi, mis võimaldab neil esinevaid huve tasakaalustada. See kaalutlusruum ilmneb Euroopa Kohtu arvates eelkõige kõnealuses sättes kasutatud sõnastusest „ulatuses, mis on informatiivsel eesmärgil vajalik“.(8)
23.      Sellele vaatamata leidis Euroopa Kohus samuti, et liikmesriikide kaalutlusruum on mitmel moel piiratud.(9)
24.      Esiteks peavad liikmesriigid direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 lõpuosa rakendamisel järgima liidu õigusest tulenevaid nõudeid, iseäranis selles sättes ette nähtud tingimusi, ning proportsionaalsuse põhimõtet.(10)
25.      Teiseks peavad liikmesriigid tagama, et nad ei kahjustaks direktiivi 2001/29 eesmärkide saavutamist, milleks on autorite kõrgetasemelise kaitse ettenägemine ja siseturu tõrgeteta toimimine, säilitades samas asjaomase erandi soovitava toime.(11)
26.      Kolmandaks on liikmesriikide kaalutlusruum piiratud direktiivi 2001/29 artikli 5 lõikega 5.
27.      Neljandaks ja viimaseks peavad liikmesriigid direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa ülevõtmisel tuginema selle niisugusele tõlgendusele, mis võimaldab tagada õiglase tasakaalu erinevate liidu õiguskorras kaitstud põhiõiguste vahel.(12) Asjasse puutuvad õigused on aga eelkõige ühelt poolt autorite intellektuaalomandi õigus, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 17 lõikega 2, ja teiselt poolt kaitstud teoste kasutajate sõna- ja teabevabadus, mis on tagatud harta artikliga 11.(13)
28.      Just seda kohtupraktikat silmas pidades tulebki direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa käesoleva kohtuasja raames tõlgendada.
„Ajakohaseks sündmuseks“ kvalifitseerimine
29.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib esiteks, kas direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa saab kohaldada juhul, kui veebiajalehes edastatakse üldsusele tekst, mis avaldati kooliaasta alguses Facebooki lehel ja milles õpetaja märgib, et ta peab teatud tegevusi koolikeskkonda sobimatuks. Kohtu kahtlused puudutavad eelkõige asjaolu, et ajaleht ei innustanud avalikku arutelu sellel teemal, näiteks kutsudes lugejaid üles sellele reageerima.
30.      Direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa tähenduses „ajakohase sündmuse“ mõiste kohta on Euroopa Kohus leidnud, et see on „sündmus, mis sellest teavitamise hetkel pakub üldsusele huvi“.(14)
31.      Minu arvates ei ole tarvis selle mõiste määratlust lisaelementidega täiendada. Nimelt, arvestades ühelt poolt asjaomase erandi eesmärki, milleks on säilitada ajakirjanduse õigust teavitada ja üldsuse õigust saada teavet, peab see mõiste hõlmama kõiki teemasid, mis omavad ühiskonna seisukohast tähtsust hetkel, mil üldsust sellest teavitatakse. Teiselt poolt ei sõltu ei autoriõiguste kaitse tase ega nende õiguste rikkumise raskusaste selle sündmuse laadist, millest asjaomast kaitstud teost kasutades teada antakse. Esinevate huvide tasakaalustamine toetab seega käesoleval juhul selgelt „ajakohase sündmuse“ laia määratlust, nii nagu Euroopa Kohus selle sõnastas.
32.      See, kas õpetaja postitus, milles ta avaldab arvamust, et tema arvates on teatud tegevused koolikeskkonda sobimatud, kvalifitseeritakse „ajakohaseks sündmuseks“, kuulub mõistagi riigisiseste kohtute pädevuse alla. Minu arvates ei takista sellist kvalifitseerimist miski, kuna koolisüsteemi toimimine on aktuaalne teema, mis võib selgelt üldsusele huvi pakkuda, ja kõnealune arvamus võib tuua päevavalgele seda toimimist mõjutavaid tegevusi.
33.      Asjaolul, et käesolevas asjas ei kutsutud selle ajalehe lugejaid, milles asjaomast teost kasutati, üles sellele reageerima, ei oma minu arvates siinkohal tähtsust. Ehkki, nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, oli kohtuotsuse Funke Medien aluseks olnud kohtuasjas reageerimisvõimalust esile toodud,(15) ei ole see asjaolu mitte kuidagi direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa kohaldamise tingimuseks.
34.      Nagu Euroopa Kohus on juba märkinud, tuleb selles sättes mainitud tegusõna „teatama“ mõista nii, et see tähendab teabe edastamist ajakohase sündmuse kohta. Lisaks, kuigi üksnes kuulutus sellise sündmuse kohta ei ole sellest sündmusest teavitamine, ei nõua sõna „teatamine“ harjumuspärases tähenduses siiski, et kasutaja analüüsiks sellist sündmust põhjalikult.(16) Sama kehtib seda enam reageerimise üleskutse kohta, sest see väljub ilmselgelt sõna „teatama“ harjumuspärase tähendusväljast. Üldisemalt tuleb märkida, et kuigi arutelu võib tihti olla sõnavabaduse kasutamise (soovitav) tulemus, ei ole see mitte sugugi selle tingimus.
35.      Seega piisab direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa kohaldatavuseks sellest, et asjaomast kaitstud teost kasutatakse sellisest sündmusest teavitamiseks, mis selle teabe esitamise ajal pakub üldsusele huvi.
Ajakohastest sündmustest teatamise erandi kohaldamise tingimused Rumeenia õiguses
36.      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu kahtlused selle kohta, kas ajakohastest sündmustest teatamise erandit reguleerivad Rumeenia õigusnormid on kooskõlas direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosaga, puudutavad kahte punkti, nimelt asjaolu, et lubatud kasutamine on piiratud teoste lühikeste katkenditega, ning asjaolu, et nendest on keelatud saada otsest või kaudset majanduslikku või kaubanduslikku kasu.(17)
Lubatud kasutamise piiramine teoste lühikeste katkenditega
37.      Eelotsusetaotluse esitanud kohtu kahtlus direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosaga üle võtva Rumeenia õigusakti kooskõla kohta puudutab asjaolu, et see direktiivi säte lubab „teoste“ kasutamist, samas kui Rumeenia õigusaktis on lubatud kasutamine piiratud „teoste lühikeste katkenditega“.
38.      Soovin kohe märkida, et niiviisi sätestades ei ületanud Rumeenia seadusandja minu arvates kaalutlusruumi, mis talle on selle sätte ülevõtmiseks antud, nagu Euroopa Kohus on selle kindlaks teinud.(18)
39.      Esiteks, mis puudutab direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa sõnastust ja ülesehitust, siis on see säte liikmesriikidele vabatahtlik, nagu ka praktiliselt kõik selles direktiivis ette nähtud erandid autoriõigustest. Üldtunnustatud tõlgenduseeskiri näeb aga ette, et kes saab teha rohkem, võib teha ka vähem, millest tulenevalt ei ole liikmesriigid erandite rakendamisel põhimõtteliselt kohustatud neid kogu potentsiaalses ulatuses üle võtma.
40.      Lisaks sisaldab nimetatud säte ise piirangut, mille kohaselt on ajakohastest sündmustest teatamise erandi alusel kasutamine lubatud üksnes „ulatuses, mis on informatiivsel eesmärgil vajalik“. Euroopa Kohus leiab, et selle sõnastusega on liikmesriikidele antud kõnealuse erandi rakendamisel ulatuslik kaalutlusruum.(19) Nimetatud kaalutlusruum hõlmab eelkõige kindlasti seda, millises ulatuses teost kasutatakse. Selles kontekstis on liikmesriikidel seega õigus piirata lubatud kasutamist teoste lühikeste katkenditega, kui nad leiavad, et laiem kasutamine ei ole selle erandiga seatud informatiivse eesmärgiga põhjendatud.
41.      Teiseks olgu märgitud, et selline piirang, mis on muu hulgas kooskõlas direktiivi 2001/29 eesmärgiga rajada autoriõiguste kõrgetasemeline kaitse, ei kahjusta minu arvates direktiivi artikli 5 lõike 3 punkti c lõpus ette nähtud erandi soovitavat toimet. Nimelt ei ole selle sätte eesmärk mitte lubada kaitstud teoste kasutamist kui sellist, vaid vältida, et ajakohastest sündmustest teatamise vabadus ei oleks põhjendamatult piiratud nende sündmustega ühel või teisel viisil seotud teoseid kaitsvate ainuõiguste tõttu. Ent isegi juhul, kui
nagu käesolevas asjas
teos ise või selle avaldamine kujutab endast sündmust, millest teatatakse, ei saa seda teatamist segamini ajada selle teose tervikuna reprodutseerimise ja üldsusele edastamisega, sest see moonutaks täielikult asjaomase sätte tähendust. Lubatud kasutamise piiramine teoste lühikeste katkenditega et kahjusta seega asjaomase erandi soovitavat toimet.
42.      Kolmandaks peab direktiivi 2001/29 artikli 5 lõigetes 2 ja 3 ette nähtud erandite rakendamine olema kooskõlas selle artikli lõikega 5. Viimati nimetatud sättes on kehtestatud kolmeosaline tingimus, mida on nimetatud ka „kolmeastmeliseks kontrolliks“, mille kohaselt peavad erandid autoriõigustest olema kohaldatavad üksnes teatavatel erijuhtudel, mis ei ole vastuolus teose tavapärase kasutusega ega kahjusta põhjendamatult õiguste valdaja õiguspäraseid huve.
43.      Selle kohta tuleb tõdeda, et teose tervikuna reprodutseerimine ja üldsusele edastamine võib juba määratlusest tulenevalt kahjustada vastava teose tavapärast kasutust ning selle tulemusena kahjustada
kolmeastmelise kontrolli loogika kohaselt
põhjendamatult autori õiguspäraseid huve. Nimelt asendab niisuguses olukorras teose teisene edastamine, mida tehakse erandi raames, algse edastamise, mistõttu pole teose adressaatidel vaja algse edastamise poole pöörduda, takistades sellest tulenevalt autoril oma teost tavapäraselt kasutada.
44.      Internetikeskkonnas on üldsusele edastamine tihti alaline ning kergesti korratav, misläbi võib autor kaotada täielikult kontrolli oma teose üle, mis ringleb tema tahtest sõltumata, ning see kahjustab mitte üksnes tema varalisi, vaid ka isiklikke õigusi.(20) Lisaks, ehkki asjaomase erandi eesmärk on peamiselt kaitsta ajakirjanduse õigust anda ajakohaste sündmuste kohta teavet,(21) ei sõltu selle kohaldamine sellest, kas asjaomasel kasutajal on ametliku meediakanali staatus. Internetikeskkonnas võib aga igaüks sellele erandile tuginemiseks väita, et ta teatab ajakohasest sündmusest, ning selle alusel edastada teost üldsusele ilma autori loata. Seega esineb märkimisväärne kuritarvitamise tõenäosus.
45.      Sellest tulenevalt olen direktiivi 2001/29 artikli 5 lõiget 5 silmas pidades arvamusel, et liikmesriik võib õiguspäraselt sätestada, et ajakohastest sündmustest teatamise erandi raames lubatud kasutamine on piiratud teoste lühikeste katkenditega.
46.      Neljandaks peab selle erandi rakendamisel järgima õiglast tasakaalu kohaldatavate põhiõiguste vahel, eelkõige ühelt poolt harta artikli 17 lõikes 2 tagatud intellektuaalomandi õiguse ja teiselt poolt harta artikliga 11 kaitstud sõnavabaduse ja ajakirjandusvabaduse vahel. Seega tekib küsimus, kas piirang, mille kohaselt on lubatud kasutada üksnes teoste lühikesi katkendeid, järgib seda tasakaalu.
47.      Nagu ma juba intellektuaalomandi kohta märkisin, kujutab teose ilma autori loata tervikuna üldsusele edastamine endast rasket autoriõiguste rikkumist. Äärmuslikel juhtudel, nagu käesoleva ettepaneku punktis 44 mainitud juhtudel, kui autor kaotab kontrolli oma teose kasutamise üle, oleks see rikkumine minu arvates ilmselgelt ebaproportsionaalne. Ajakohastest sündmustest teavitamise erandi alusel lubatud kasutamise piiramine teoste lühikeste katkenditega aitab seda põhiõigust kaitsta.
48.      See aga piirab mõistagi sõnavabadust. Ma ei arva siiski, et see piirang oleks ebaproportsionaalne. Antud juhul käsitletav sõnavabadus puudutab teabe esitamist sündmuse kohta. Kaitstud teost kasutatakse seega vaid illustratsioonina, et seda teavet täiendada, ning see ei tohi moodustada vastava teabe põhiosa. Lühikeste katkendite kasutamisest peaks seega üldjuhul piisama. Loomulikult peab olema võimalik, et katkendid, mille kasutamine on lubatud, on mõistliku pikkusega, mis võimaldaks saavutada teavitamise soovitud eesmärki. See aspekt puudutab aga in concreto riigisisese õiguse kohaldamist.
49.      See kehtib minu arvates põhimõtteliselt olenemata sellest, kui pikk asjaomane teos on. Niivõrd lühikeste teoste puhul, et neid saab tulemuslikult reprodutseerida üksnes tervikuna, peavad asjaomased riigisisesed õigusnormid, nii nagu liikmesriigi kohtud neid tõlgendavad, siiski lubama kasutada neid teoseid tervikuna, samastades neid katkenditega, juhul kui selgub, et see on teavitamise eesmärgi saavutamiseks vajalik. Kõikidel muudel juhtudel on üldjuhul võimalik võtta teosest ilma seda tervikuna reprodutseerimata välja katkendeid, mis on edastatava teabe seisukohast vajalikud. Olgu meenutatud, et direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa eesmärk ei ole mitte lubada kaitstud teoste kasutamist ilma õiguste omajate loata, vaid tagada vabadus teatada ajakohastest sündmustest.
50.      Lisaks võimaldavad niisugused tehnikad nagu hüperlingi kasutamine paljudes olukordades, eelkõige Internetis, sealhulgas põhikohtuasjas käsitlevas olukorras, teha asjaomane tervikteos üldsusele kättesaadavaks ning seeläbi saavutada hõlpsasti soovitud eesmärk, ilma et peaks autorilt luba küsima, kuid samas ilma autori õigusi rikkumata.(22) Niisugustel juhtudel ei ole teose tervikuna reprodutseerimine ja üldsusele edastamine seega sõna- ja teabevabaduse nõuete täitmiseks vajalikud.
51.      Järeldan sellest, et direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosaga ei ole vastuolus liikmesriigi õigusakt, mille kohaselt on ajakohastest sündmustest teatamisega seotud kasutamise lubamine piiratud teoste lühikeste katkenditega, tingimusel, et selle katkendi pikkus, mille kasutamine on lubatud, on taotletava teavitamise eesmärgi saavutamiseks piisav.
Keeld saada majanduslikku või kaubanduslikku kasu
52.      Rumeenia õigusnormides ette nähtud keeld saada ajakohastest sündustest teatamise erandi raames teose kasutamisest mis tahes otsest või kaudset majanduslikku või kaubanduslikku kasu on problemaatilisem.
53.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus ei märgi, mis on sõnastuse „igasugune otsene või kaudne kaubanduslik või majanduslik kasu“ täpne tähendus Rumeenia õiguses. Kui aga kaudse majandusliku kasu keeldu peaks tõlgendama laialt, tekitaks see tõsiseid kahtlusi. Meediakanalitel on demokraatlikus ühiskonnas põhiroll, mis seisneb üldsuse teavitamises ja avaliku elu tegelaste tegevuse kontrollimises, kuid samas tegelevad nad tavaliselt majandustegevusega. Seda tegevust võivad rahastada kas otseselt kliendid või siis tehakse seda reklaami abil. Mõlemal juhul kujutab teabe avaldamine endast osutatavat teenust, mille sisu mõjutab klientide ligitõmbamise kaudu asjaomase majandustegevuses osaleja tulusid. Nimetatud majandustegevuses osaleja saab seega kaudset majanduslikku kasu kõikidest oma väljaannetest, sealhulgas ajakohastest sündmustest teatamisest, milles kaitstud teoseid kasutatakse asjaomase erandi raames.
54.      Niisuguse kaudse kasu keelamine kahjustab seega selle erandi soovitavat toimet, muutes selle kohaldamise tegelikkuses võimatuks kõikide meediakanalite suhtes, mille toimimine kujutab endast majandustegevust.(23) On ütlematagi selge, et niisugune keeld ei ole direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa sõnastusega põhjendatud. Nimelt ei puuduta sõnastus „ulatuses, mis on informatiivsel eesmärgil vajalik,“ mitte majanduslikku kasu, mida sellest kaudselt võib saada, vaid ainuüksi kaitstud teoste kasutamise ulatust.
55.      See keeld ei ole põhjendatud ka direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 5 kolmeastmelise kontrolli järgi. Nimelt, vastupidi teose kasutamisest saadavale otsesele kasule, mida võib samastada selle teose kaubandusliku kasutamisega, ei saa kaudne kasu, mis seisneb ajakirjandustegevuse rahastamises sellest tegevusest, sealhulgas ajakohaste sündmuste kohta teadete avaldamisest, saadud tulu kaudu, olla vastuolus selle teatamise raames kasutatud teoste tavapärase kasutusega ega tekitada nende autoritele põhjendamatut kahju. Sellest tulenevalt kahjustab see keeld ka erinevate põhiõiguste vahelist tasakaalu, mille ühitamine on ajakohastest sündmustest teatamise erandi eesmärk.
56.      Nähes ette, et kaitstud teose kasutamisest ajakohastest sündustest teatamise erandi raames on keelatud saada mis tahes kaudset majanduslikku kasu, väljus Rumeenia seadusandja seega kaalutlusruumi piiridest, mis on talle direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa ülevõtmiseks antud. Seda sätet tuleb seega tõlgendada nii, et vastav keeld on asjaomase sättega vastuolus.
Ettepanek
57.      Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumeenia kassatsioonikohus) teisele eelotsuse küsimusele järgmiselt.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2002. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosa
tuleb tõlgendada nii, et
–        selle kohaldamiseks piisab, et asjaomast teost kasutatakse sellisest sündmusest teavitamiseks, mis pakub teavitamise ajal üldsusele huvi;
–        sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusakt, mille kohaselt on ajakohastest sündmustest teatamisega seotud lubatud kasutamine piiratud teoste lühikeste katkenditega, tingimusel et selle katkendi pikkus, mille kasutamine on lubatud, on taotletava teavitamise eesmärgi saavutamiseks piisav;
–        sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnorm, millega on keelatud saada teoste ajakohastest sündustest teatamise eesmärgil kasutamisest mis tahes kaudset kaubanduslikku või majanduslikku kasu.
1      Algkeel: prantsuse.
2      Vt selle kohta eelkõige 29. juuli 2019. aasta kohtuotsus Spiegel Online (C‑516/17, edaspidi „kohtuotsus Spiegel Online“, EU:C:2019:625, punktid 42 ja 43).
3      EÜT 2001, L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 230.
4      Monitorul Oficial al României, I osa, nr 60, 26.3.1996.
5      Vt viimase näitena 24. oktoobri 2024. aasta kohtuotsus Kwantum Nederland ja Kwantum België (C‑227/23, EU:C:2024:914, punkt 48).
6      Vt selle kohta hiljutine 28. jaanuari 2025. aasta kohtuotsus ASG 2 (C‑253/23, EU:C:2025:40, punktid 90, 91 ja 93).
7      Selle kohtuotsuse punktid 60–74, iseäranis punkt 69. Vt ka 29. juuli 2019. aasta kohtuotsus Funke Medien NRW (C‑469/17, EU:C:2019:623, punkt 75).
8      Kohtuotsus Spiegel Online, punktid 27–29.
9      Kohtuotsus Spiegel Online, punkt 30.
10      Kohtuotsus Spiegel Online, punktid 31–34.
11      Kohtuotsus Spiegel Online, punktid 35 ja 36.
12      Kohtuotsus Spiegel Online, punktid 37 ja 38.
13      Kohtuotsus Spiegel Online, punkt 42.
14      Kohtuotsus Spiegel Online, punkt 67.
15      29. juuli 2019. aasta kohtuotsus (C‑469/17, EU:C:2019:623, punkt 75).
16      Kohtuotsus Spiegel Online, punkt 66.
17      Komisjon märgib samuti, et vastupidi direktiivi 2001/29 artikli 5 lõike 3 punkti c lõpuosale ei ole 14. märtsi 1996. aasta seaduse nr 8/1996 artikli 35 lõike 2 punktis c ette nähtud kohustust märkida kasutatud teose allikas, sealhulgas autori nimi. Siiski ilmneb see nõue kõnealuse seaduse artikli 35 lõikest 4 ning puudutab eelkõige selle artikli lõike 2 punktis c viidatud juhte.
18      Vt käesoleva ettepaneku punktid 22–27 ja seal viidatud kohtupraktika.
19      Vt käesoleva ettepaneku punkt 22 ja seal viidatud kohtupraktika.
20      Näiteks käesoleva ettepaneku koostamise ajal oli põhikohtuasjas käsitletav tekst endiselt kättesaadav Gânduli veebisaidil ning vähemalt kahel muul saidil, millel seda oli reprodutseeritud, samas kui originaalteksti juurde suunav hüperlink enam ei toiminud, ilmselt sellepärast, et see originaal oli oma algsest postitamise kohast kustutatud.
21      Vt selle kohta kohtuotsus Spiegel Online (punkt 70).
22      Vt eelkõige 13. veebruari 2014. aasta kohtuotsus Svensson jt (C‑466/12, EU:C:2014:76, resolutsiooni punkt 1).
23      Seega praktikas kõikide meediakanalite suhtes, sest isegi nn avalik-õiguslikke meediakanaleid rahastatakse harva ainult riigi vahenditest.