62004CJ0141_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑141/04,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) z 30. decembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 17. marca 2004, ktorý súvisí s konaním:
Michail Peros
proti
Techniko Epimelitirio Ellados,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora),
v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia N. Colneric a K. Schiemann (spravodajca),
generálny advokát: L. A. Geelhoed,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– pán Peros, v zastúpení: V. G. Chatzopoulos, dikigoros,
– Techniko Epimelitirio Ellados, v zastúpení: A. Krystallidis, dikigoros,
– grécka vláda, v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnená zástupkyňa,
– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Patakia a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka podmienok, za ktorých sa môže držiteľ diplomu patriaceho do pôsobnosti smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov (Ú. v. ES L 19, 1989, s. 16; Mim. vyd. 05/001, s. 337) odvolať na niektoré ustanovenia smernice, ak táto smernica nebola prebratá do vnútroštátneho poriadku a lehota na jej prebratie uplynula. Subsidiárne sa návrh týka výkladu článkov 48 a 52 Zmluvy ES (zmenené, teraz články 39 ES a 43 ES).
2. Návrh bol podaný v súvislosti so sporom medzi pánom Perosom a Techniko Epimelitirio Ellados (Grécka technická komora, ďalej len „TEE“), gréckou organizáciou poverenou vedením zoznamu inžinierov, v súvislosti s tým, že TEE zamietla žiadosť pána Perosa o zapísanie na zoznam ako strojného inžiniera. Žalobca podal svoju žiadosť na základe oprávnenia na vykonávanie tohto povolania v Nemecku.
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
3. Z tretieho a štvrtého odôvodnenia smernice 89/48 vyplýva, že cieľom smernice je zaviesť všeobecný systém uznávania diplomov, aby sa európskym občanom uľahčil výkon akéhokoľvek povolania, ktoré v nejakom hostiteľskom členskom štáte závisí od ukončenia postredoškolského vzdelania za predpokladu, že majú diplom pripravujúci ich na tieto činnosti, ktorý im bol udelený po ukončení štúdií trvajúcich aspoň tri roky a vydaný iným členským štátom.
4. Článok 3 prvý odsek smernice 89/48 stanovuje:
„Ak je v hostiteľskom členskom štáte začatie výkonu alebo vykonávanie regulovaného povolania podmienené vlastníctvom diplomu, príslušný orgán nemôže z dôvodov neprimeranej [nedostatočnej – neoficiálny preklad ] kvalifikácie odmietnuť schváliť [povoliť – neoficiálny preklad ] štátnemu príslušníkovi členského štátu začať alebo vykonávať toto povolanie za rovnakých podmienok, aké stanovuje vlastným štátnym príslušníkom:
a) ak je uchádzač držiteľom diplomu, ktorý bol udelený v členskom štáte a ktorý sa vyžaduje v ďalšom členskom štáte pre začatie vykonávania alebo vykonávanie príslušného povolania na jeho území_...
...“
5. Napriek článku 3 tejto smernice článok 4 umožňuje hostiteľskému členskému štátu za určených podmienok požadovať od uchádzača, aby preukázal, že vykonal odbornú prax v stanovenej dĺžke a že sa podrobil adaptačnému obdobiu nepresahujúcemu tri roky alebo skúške spôsobilosti (ďalej len „kompenzačné opatrenia“). Uvedený článok stanovuje určité pravidlá a podmienky vzťahujúce sa na kompenzačné opatrenia, ktoré možno vyžadovať.
6. Článok 6 smernice 89/48 obsahuje jednak výpočet dokladov, ktoré môže požadovať príslušný orgán hostiteľského štátu, týkajúcich sa dobrého mena alebo povesti, vyhlásenia konkurzu alebo zdravotného stavu a jednak určité ustanovenia týkajúce sa čestného vyhlásenia alebo slávnostného vyhlásenia, ktoré sa môžu žiadať od cudzieho štátneho príslušníka.
7. Podľa článku 9 ods. 1 smernice 89/48 členské štáty určia v lehote stanovenej v článku 12, teda pred 4. januárom 1991, príslušné orgány, ktoré sú splnomocnené prijímať žiadosti, ako aj robiť rozhodnutia uvedené v tejto smernici a informujú o nich ostatné členské štáty a Komisiu Európskych spoločenstiev.
Vnútroštátna právna úprava
8. Povolanie inžiniera je v Grécku regulovaným povolaním, ktoré môžu vykonávať iba členovia TEE. TEE bola zriadená prezidentským dekrétom z 27. novembra/14. decembra 1926 o kodifikácii ustanovení a predpisov týkajúcich sa zloženia TEE (FEK A’ 430) v zmenenom a doplnenom znení zákonom č. 1486/1984 (FEK A’ 161) a prezidentským dekrétom č. 512/1991 z 30. novembra/12. decembra 1991 (FEK A’ 190, ďalej len „dekrét TEE“).
9. Podľa článku 2 ods. 1 dekrétu TEE sú ako členovia TEE povinne zapísaní štátni príslušníci členských štátov, „ak sú držiteľmi diplomu vnútroštátnej Technickej školy Metsovien, iných vnútroštátnych technických škôl alebo rovnocenných zahraničných škôl a majú povolenie vykonávať toto povolanie“. Odborníci sú rozdelení do deviatich odborov vymenovaných v článku 2 ods. 5 tohto dekrétu, medzi ktoré patrí odbor strojný inžinier uvedený v písmene c).
10. Článok 4 ods. 3 tohto dekrétu najmä stanovuje, že TEE zabezpečuje prípravu odborných skúšok, vydáva povolenia na výkon povolania inžiniera v súlade s platnými predpismi a vedie zoznamy inžinierov.
11. TEE mala podľa článku 1 ods. 1 zákona č. 1225/1981 z 30./31. decembra 1981 (FEK A’ 340) „právomoc vydávať inžinierom, ktorí sú držiteľmi diplomov rovnocenných zahraničných vysokých škôl, povolenia na výkon povolania v Grécku“.
12. Na základe zákona č. 1225/1981 medzirezortná vyhláška č. ED 5/4/339 zo 14. septembra 1984 (FEK B’ 713) prijatá ministrom verejných prác a ministrom školstva a kultov stanovila pravidlá konania pre TEE pri vydávaní povolenia na výkon povolania inžiniera.
13. Uvedená medzirezortná vyhláška stanovila v odseku 1, že „povolenie na výkon povolania vydáva inžinierom, ktorí sú držiteľmi diplomov vnútroštátnych alebo rovnocenných zahraničných vysokých škôl, TEE na základe ústnych skúšok“.
14. Odsek 2 písm. d) tejto vyhlášky stanovuje, že uchádzač, ktorý je držiteľom zahraničného diplomu, musí na to, aby sa mohol zúčastniť na týchto skúškach, okrem iného predložiť TEE „potvrdenie o rovnocennosti priloženého diplomu“ vydané medziuniverzitným strediskom pre nostrifikáciu zahraničných diplomov (Diapanepistimiako Kentro Anagnoriseos Titlon Spoudon tis Allodapis, ďalej len „Dikatsa“) zriadeným zákonom č. 741/1977 z 12./14. októbra 1977 (FEK A’ 314) v zmenenom a doplnenom znení zákonom č. 1566/1985 z 30. septembra 1985 (FEK A’ 167, ďalej len „zákon Dikatsa“).
15. Dikatsa je podľa článku 2 zákona Dikatsa príslušný na uznanie zahraničných vysokých škôl ako rovnocenných s vnútroštátnymi vysokými školami a na uznanie rovnocennosti zahraničných diplomov s diplomami vydanými gréckymi vysokými školami. Je tiež príslušný na uznanie rovnocennosti dokladov o štúdiu vydaných zahraničnými školami toho istého stupňa s dokladmi o štúdiu vydanými gréckymi vysokými školami v prípadoch, ak v Grécku neexistuje rovnocenná špecializácia.
16. Okrem toho článok 4 ods. 8 zákona Dikatsa určuje, že na základe rozhodnutia predsedu správnej rady Dikatsa „držitelia diplomov zahraničných vysokých škôl, ktorých obsah vyučovania nie je porovnateľný s diplomami vydávanými v Grécku školou alebo zariadením, ktoré je mu zameraním najbližšie, sa podrobia doplňovacej skúške z niektorých predmetov príslušnej školy alebo zariadenia“. Podľa tohto ustanovenia, „ak nie je možné uznať rovnocennosť diplomu, uchádzač nastúpi do príslušnej školy alebo zariadenia, ktoré presne stanoví predseda správnej rady“, aby sa mu umožnilo doplniť svoje vzdelanie.
17. Podľa ustálenej judikatúry Symvoulio tis Epikrateias (Štátna rada) z týchto ustanovení vyplýva, že Dikatsa musí pri posudzovaní rovnocennosti zahraničného diplomu s príslušným diplomom gréckej vysokej školy preskúmať charakter zahraničného vysokoškolského zariadenia, ktoré vydalo dotknutý doklad, druh absolvovaného štúdia a jeho obsah. Pri tomto preskúmaní Dikatsa nezohľadňuje otázku, či dotknutý doklad predstavuje nevyhnutnú formálnu kvalifikáciu na výkon príslušného povolania. Inými slovami, Dikatsa je podľa tejto judikatúry príslušný iba na posúdenie akademickej rovnocennosti a nie odbornej rovnocennosti zahraničného dokladu o štúdiu, ktorý mu je predložený.
18. Smernica 89/48 nebola prebratá do gréckeho právneho poriadku v čase uplynutia lehoty na jej prebratie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. marca 1995, Komisia/Grécko, C‑365/93, Zb. s. I‑499). Po tom, ako nastali skutkové okolnosti sporu vo veci samej, prebral túto smernicu do gréckeho právneho poriadku prezidentský dekrét č. 165/2000 z 28. júna 2000 (FEK A’ 149), neskôr zmenený a doplnený prezidentským dekrétom č. 373/2001 z 22. októbra 2001 (FEK A’ 251).
19. Uvedený dekrét v článku 10 priznal výlučnú právomoc rade poverenej uznávaním rovnocennosti vysokoškolských diplomov (Symvoulio Anagnoriseos Epangelmatikis Isotimias Titlon Tritovathmias Ekpaidefsis, ďalej len „Saeitte“), štátnemu orgánu ad hoc, rozhodovať o žiadostiach o uznanie vysokoškolských diplomov patriacich do pôsobnosti smernice 89/48. Tento orgán je teda jediným orgánom príslušným na to, aby uznal, že uchádzač má právo vykonávať v Grécku príslušné regulované povolanie, a podľa článku 9 ods. 1 smernice 89/48 bol určený ako príslušný orgán, ktorý je splnomocnený prijímať žiadosti a robiť rozhodnutia uvedené v smernici 89/48.
20. Článok 11 ods. 6 tohto dekrétu okrem toho stanovuje, že ak vnútroštátny predpis ustanovuje vedenie zoznamu osôb oprávnených vykonávať určité povolanie, rozhodnutie Saeitte zaväzuje stavovskú organizáciu alebo správny orgán, ktorý vedie zoznam, zapísať doňho uchádzača.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
21. Pán Peros, grécky štátny príslušník, je držiteľom diplomu, ktorý mu roku 1980 vydal Fachhochschule Wiesbaden (Nemecko). Tento diplom mu umožňuje vykonávať povolanie strojného inžiniera v Nemecku („Diplom‑Ingenieur im Fachbereich Maschinenbau“).
22. Keďže pán Peros chcel vykonávať toto povolanie v Grécku, podal žiadosť o uznanie rovnocennosti jeho diplomu na Dikatsa. Rozhodnutím č. 296 z 28. mája 1993 Dikatsa túto žiadosť zamietol, pretože zariadenie, ktoré vydalo dotknutý zahraničný doklad, neposkytovalo rovnocennú úroveň vzdelania s gréckymi vysokoškolskými zariadeniami.
23. Pán Peros podal 21. februára 1995 žiadosť na TEE o zápis na zoznam, aby mohol vykonávať povolanie strojného inžiniera v Grécku a zároveň mal prospech z iných výhod spojených s týmto zápisom. TEE rozhodnutím č. 6372 zo 4. mája 1995 uvedenú žiadosť, ktorá bola doplnená neskoršou súbežnou žiadosťou z 21. marca 1995, zamietol z týchto dôvodov:
„Zápis na zoznam TEE sa uskutočňuje podľa podmienok stanovených v [dekréte TEE]. Pre osoby, ktoré ukončili svoje vzdelanie v zahraničí, je základnou podmienkou ukončenie technického oboru a skutočnosť, že ich doklad o štúdiu je rovnocenný s dokladmi vydanými vnútroštátnou Technickou školou Metsovien a inými vnútroštátnymi technickými školami vysokoškolských zariadení v Grécku. [Dikatsa] vydáva potvrdenia o rovnocennosti zahraničných dokladov o štúdiu. Vzhľadom na vyššie uvedené sa nemôžete stať členom TEE a doklad (Fachhochschule), ktorého ste držiteľom, vám neumožňuje, aby ste boli zapísaný na zoznam TEE.“
24. Pán Peros podal žalobu proti tomuto zamietavému rozhodnutiu na Dioikitiko Protodikeio Rodou (správny súd prvého stupňa Rodos). Uvedený súd rozhodnutím č. 249/1998 usúdil, že ide o žalobu o neplatnosť, o ktorej je príslušná rozhodnúť Symvoulio tis Epikrateias, a preto jej vec postúpil.
25. Medzičasom v dôsledku prebratia smernice 89/48 do gréckeho právneho poriadku Saeitte rozhodnutím č. 4 z 5. decembra 2000 vyhovela žiadosti pána Perosa o uznanie jeho diplomu. Povolila mu vykonávať v Grécku povolanie strojného inžiniera bez toho, aby mu uložila povinnosť podrobiť sa adaptačnému obdobiu alebo skúške spôsobilosti. Pán Peros bol neskôr zapísaný na zoznam TEE.
26. V konaní vo veci samej väčšina členov Symvoulio tis Epikrateias usudzuje, že zamietavé rozhodnutie TEE zo 4. mája 1995 nemá zákonné odôvodnenie. Podľa tejto väčšiny mala TEE posúdiť žiadosť pána Perosa tak, že mala overiť, či podmienky upravené v bezpodmienečných a dostatočne presných ustanoveniach článku 3, článku 4 ods. 1 písm. a) a b) a článku 4 ods. 2, ako aj článku 6 ods. 1 až 4 smernice 89/48 sú splnené. Ak áno, TEE mala priznať žalobcovi vo veci samej právo vykonávať v Grécku povolanie strojného inžiniera tak, že mu mala vydať príslušné oprávnenie a zapísať ho na svoj zoznam. Ak nie, mala žiadosť zamietnuť odôvodneným rozhodnutím. V každom prípade vzhľadom na ustanovenia smernice 89/48 TEE nemala právo vyžadovať od Dikatsa potvrdenie o rovnocennosti diplomu žalobcu.
27. Podľa názoru menšiny členov Symvoulio tis Epikrateias však zamietnutie žiadosti o zápis je odôvodnené, pretože na jednej strane v čase, keď bola podaná sporná žiadosť, sa fyzická osoba nemohla priamo odvolávať pred TEE na relevantné ustanovenia smernice 89/48 a na druhej strane orgán príslušný na posudzovanie žiadostí podľa článku 9 ods. 1 tejto smernice ešte nebol určený.
28. Symvoulio tis Epikrateias sa okrem toho pýta, či aj keď nebolo možné odvolávať sa pred TEE na ustanovenia smernice 89/48, mala TEE preskúmať na základe článkov 48 a 52 Zmluvy, či doklad udelený žalobcovi v Nemecku nie je rovnocenný s gréckymi diplomami.
29. Za týchto okolností Symvoulio tis Epikrateias rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1. Sú ustanovenia článku 3, článku 4 ods. 1 písm. a) a b) a článku 4 ods. 2, ako aj článku 6 ods. 1 až 4 smernice 89/48... v ich pôvodnom znení bezpodmienečné a dostatočne presné na to, aby v čase od uplynutia lehoty na prebratie smernice po jej neskoré prebratie do vnútroštátneho právneho poriadku (hostiteľského členského štátu) sa mohla fyzická osoba – na základe diplomu získaného v inom členskom štáte a patriaceho do pôsobnosti uvedených ustanovení – odvolať na tieto ustanovenia v konaní pred správnym orgánom príslušným podľa vnútroštátneho práva s cieľom dostať od tohto orgánu povolenie začať vykonávať regulované povolanie a povolenie na vykonávanie tohto povolania v hostiteľskom členskom štáte?
2. Za predpokladu, že v čase od uplynutia lehoty na prebratie smernice po jej neskoré prebratie do vnútroštátneho právneho poriadku sa fyzická osoba nemôže odvolávať na ustanovenia smernice v konaní pred správnym orgánom hostiteľského členského štátu povereného vnútroštátnou právnou úpravou vydávaním povolení na výkon povolania po uskutočnení skúšok sprístupneným uchádzačom, ktorí sú držiteľmi vysokoškolského diplomu hostiteľského štátu alebo zahraničného diplomu uznaného ako rovnocenného (v rámci všeobecného nostrifikačného konania, ktoré sa podobá popisu uvedenému v odôvodnení tohto prejudiciálneho návrhu), môže uvedený s právny orgán – s ohľadom na [články 48 a 52 Zmluvy]... – podmieniť vydanie povolenia začať vykonávať predmetné povolanie a na jeho vykonávanie v priebehu spomínaného obdobia držiteľom diplomu získaného v inom členskom štáte tak predbežným uznaním podľa všeobecného konania uvedeného vyššie akademickej rovnocennosti tohto diplomu, ako aj úspešným zložením skúšok stanovených vnútroštátnou právnou úpravou, alebo má tento orgán sám pristúpiť ku komparatívnemu posúdeniu jednak kvalifikácie potvrdenej predmetným diplomom a jednak vedomostí a kvalifikácie požadovanej vnútroštátnou právnou úpravou na to, aby na základe tohto posúdenia povolil zainteresovanej osobe čiastočnú alebo úplnú výnimku z povinnosti zúčastniť sa na uvedených skúškach?“
O prvej prejudiciálnej otázke
30. Článok 3 prvý odsek písm. a) smernice 89/48 stanovuje, že príslušný orgán hostiteľského členského štátu nemôže z dôvodov nedostatočnej kvalifikácie odmietnuť schváliť štátnemu príslušníkovi členského štátu začať alebo vykonávať regulované povolanie za rovnakých podmienok, aké stanovuje vlastným štátnym príslušníkom, ak uchádzač vlastní diplom, ktorý je v inom členskom štáte nutný na začatie výkonu toho istého povolania alebo na jeho vykonávanie na území tohto štátu, a ak ho dostal v členskom štáte.
31. Pán Peros dostal diplom v členskom štáte, konkrétne v Spolkovej republike Nemecko. Uvedený diplom mu umožňuje vykonávať povolanie strojného inžiniera v tomto členskom štáte, takže na jeho postavenie sa vzťahuje článok 3 prvý odsek písm. a) smernice 89/48. Súdny dvor sa teda nemusí vyjadriť k výkladu článku 3 prvého odseku písm. b) tejto smernice, ktorý sa uplatňuje iba vtedy, keď predmetné povolanie nie je regulované v hostiteľskom členskom štáte.
32. Čo sa týka článku 3 prvého odseku písm. a) smernice 89/48, Súdny dvor už rozhodol, že ide o ustanovenie, ktorého obsah je bezpodmienečný a dostatočne presný na to, aby sa mohli fyzické osoby priamo naň odvolávať v konaniach pred vnútroštátnymi súdnymi orgánmi proti štátu, ak tento štát neprebral uvedenú smernicu v stanovenej lehote do vnútroštátneho práva (rozsudok z 29. apríla 2004, Beuttenmüller, C‑102/02, Zb. s. I‑5405, bod 55).
33. Čo sa týka možnosti podrobiť začatie výkonu regulovaného povolania podmienke, že uchádzač najprv splní kompenzačné opatrenia upravené v článku 4 smernice 89/48, je preukázané, že vo veci samej Saeitte neuložila pánovi Perosovi žiadne kompenzačné opatrenia pri posudzovaní jeho postavenia roku 2000. Okrem toho zo žiadnej skutočnosti uvedenej v spise nevyplýva, že kvalifikácia, ktorú preukázal pán Peros pri podaní prvej žiadosti, je odlišná od kvalifikácie posudzovanej roku 2000 tak, že mohla ovplyvniť rozhodnutie o povolení výkonu tohto povolania v Grécku bez uloženia kompenzačných opatrení.
34. V každom prípade z judikatúry vyplýva, že ak nedošlo k prebratiu smernice do vnútroštátneho poriadku, členský štát môže uložiť kompenzačné opatrenia upravené v článku 4 ods. 1 smernice 89/48 iba v tom prípade, ak ich uloženie umožňovala vnútroštátna právna úprava platná v čase konania o predmetnej žiadosti (pozri v tomto zmysle rozsudky z 19. novembra 1991, Francovich a i., C‑6/90 a C‑9/90, Zb. s. I‑5357, bod 21, a zo 14. júla 2005, Aslanidou, C‑142/04, Zb. s. I‑7185, body 35 až 37).
35. Súdny dvor okrem toho už rozhodol, že ak sa uplatňuje smernica 89/48 alebo smernica Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS (Ú. v. ES L 209, s. 25), štátny orgán členského štátu musí rešpektovať pravidlá upravené predmetnou smernicou a nemôže požadovať, aby príslušné vnútroštátne orgány nostrifikovali doklady o štúdiu dotknutej osoby (rozsudok z 8. júla 1999, Fernández de Bobadilla, C‑234/97, Zb. s. I‑4773, bod 27).
36. Článok 6 smernice 89/48 obsahuje iba výpočet dokladov, ktoré môže požadovať príslušný orgán hostiteľského štátu, týkajúcich sa dobrého mena alebo povesti, vyhlásenia konkurzu alebo zdravotného stavu a určité ustanovenia týkajúce sa čestného vyhlásenia alebo slávnostného vyhlásenia, ktoré sa môžu žiadať od cudzieho štátneho príslušníka. Keďže vo veci samej príslušný orgán hostiteľského členského štátu nepožadoval žiaden z týchto dokladov alebo vyhlásení, Súdny dvor sa nemusí vyjadriť k výkladu tohto ustanovenia, ktoré navyše nemá žiaden vplyv na možnosť odvolať sa na článok 3 prvý odsek písm. a) tejto smernice.
37. Povinnosť členských štátov určiť podľa článku 9 ods. 1 smernice 89/48 príslušné orgány, ktoré sú splnomocnené prijímať žiadosti a robiť rozhodnutia uvedené v tejto smernici, nie je prekážkou pre možnosť odvolať sa na článok 3 prvý odsek písm. a) tejto smernice. Zo znenia spomínaného článku 9 ods. 1 vo svetle jeho ďalších odsekov totiž vyplýva, že cieľom tohto ustanovenia je uľahčenie uznávania diplomov zriadeného smernicou 89/48 tak, že sa rozhodovací proces uplatniteľný v členskom štáte stane transparentnejším. Určenie podľa tohto článku 9 ods. 1 však nie je nevyhnutné na identifikáciu príslušných orgánov uvedených v uvedenom článku 3, pretože ide o orgány, ktoré kontrolujú povolenie na začatie výkonu regulovaných povolaní.
38. Z judikatúry vyplýva, že členský štát nemôže na úkor fyzickej osoby použiť skutočnosť, že neprijal ustanovenia určené na uľahčenie uplatnenia úpravy stanovenej predmetnou smernicou (pozri v tomto zmysle najmä rozsudky z 10. septembra 2002, Kügler, C‑141/00, Zb. s. I‑6833, bod 52, a zo 6. novembra 2003, Dornier, C‑45/01, Zb. s. I‑12911, bod 79). Neurčenie príslušného orgánu podľa článku 9 ods. 1 smernice 89/48 nie je prekážkou odvolania sa na článok 3 prvý odsek písm. a) tejto smernice v konaní proti orgánu, ktorý je v skutočnosti príslušný na rozhodovanie o povolení na začatie výkonu určitého povolania podľa uplatniteľnej vnútroštátnej právnej úpravy.
39. Keďže vo vnútroštátnom spore začatie výkonu povolania inžiniera je vyhradené členom TEE, TEE je orgán príslušný podľa článku 3 prvého odseku písm. a) smernice 89/48. TEE nemôže zamietnuť z dôvodov nedostatočnej kvalifikácie povolenie na začatie výkonu povolania inžiniera osobe v postavení pána Perosa.
40. Je teda potrebné odpovedať na prvú otázku tak, že ak neboli prijaté opatrenia na prebratie smernice v lehote stanovenej v článku 12 smernice 89/48, môže sa štátny príslušník členského štátu odvolávať na článok 3 prvý odsek písm. a) tejto smernice, aby dostal v hostiteľskom členskom štáte povolenie vykonávať regulované povolanie, akým je povolanie strojného inžiniera. Táto možnosť nemôže byť podmienená nostrifikáciou dokladov o štúdiu dotknutej osoby príslušnými vnútroštátnymi orgánmi.
41. Vzhľadom na odpoveď na prvú otázku nie je potrebné odpovedať na druhú otázku.
O trovách
42. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:
Ak neboli prijaté opatrenia na prebratie smernice v lehote stanovenej v článku 12 smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov v znení účinnom do 31. júla 2001, môže sa štátny príslušník členského štátu odvolávať na článok 3 prvý odsek písm. a) tejto smernice, aby dostal v hostiteľskom členskom štáte povolenie vykonávať regulované povolanie, akým je povolanie strojného inžiniera.
Táto možnosť nemôže byť podmienená nostrifikáciou dokladov o štúdiu dotknutej osoby príslušnými vnútroštátnymi orgánmi.