62023CJ0650
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (ôsma komora)
zo 17. októbra 2024 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Balík cestovných služieb – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Článok 3 ods. 6 – Smernica (EÚ) 2015/2302 – Článok 14 ods. 5 – Kumulatívne uplatnenie – Obmedzenia – Nariadenie č. 261/2004 – Článok 3 ods. 2 – Článok 4 ods. 3 – Náhrada cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla – Cestujúci, ktorí boli vopred informovaní o odmietnutí nástupu do lietadla – Nesprávne informácie – Cestovná kancelária presúvajúca cestujúcich na iný let – Let napriek tomu uskutočnený prevádzkujúcim leteckým dopravcom, ako bolo pôvodne plánované – Povinnosť prevádzkujúceho leteckého dopravcu poskytnúť náhradu – Článok 13 – Možnosť požadovať náhradu od cestovnej kancelárie“
V spojených veciach C‑650/23 [Hembesler] (
i
) a C‑705/23 [Condor Flugdienst],
ktorých predmetom sú dva návrhy na začatie prejudiciálneho konania na základe článku 267 ZFEÚ, prvý podaný rozhodnutím Landesgericht Korneuburg (Krajinský súd Korneuburg, Rakúsko) (C‑650/23) z 22. augusta 2023 a doručený Súdnemu dvoru 31. októbra 2023 a druhý rozhodnutím Landgericht Düsseldorf (Krajinský súd Düsseldorf, Nemecko) (C‑705/23) z 2. novembra 2023 a doručený Súdnemu dvoru 17. novembra 2023, ktoré súvisia s konaniami:
E EAD
proti
DW (C‑650/23),
a
Flightright GmbH
proti
Condor Flugdienst GmbH (C‑705/23),
SÚDNY DVOR (ôsma komora)
v zložení: predseda deviatej komory N. Jääskinen, vykonávajúci funkciu predsedu ôsmej komory, sudcovia M. Gavalec (spravodajca) a I. Ziemele,
generálna advokátka: L. Medina,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
E EAD, v zastúpení: G. Dirnberger, Rechtsanwalt,
–
DW, v zastúpení: A. Skribe, Rechtsanwalt,
–
Flightright GmbH, v zastúpení: M. Michel a R. Weist, Rechtsanwälte,
–
rakúska vláda, v zastúpení: A. Posch, J. Schmoll a G. Kunnert, splnomocnení zástupcovia,
–
maďarská vláda, v zastúpení: D. Csoknyai a Z. Fehér, splnomocnení zástupcovia,
–
poľská vláda, v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca,
–
Európska komisia, v zastúpení: B.‑R. Killmann a N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálnej advokátky, že vec bude prejednaná bez jej návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú výkladu článku 2 písm. j), článku 4 a článku 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).
2
Tieto návrhy boli podané vo veci C‑650/23 v rámci sporu medzi E EAD (ďalej len „E“), leteckým dopravcom, a cestujúcim v leteckej doprave, a vo veci C‑705/23 v rámci sporu medzi Flightright GmbH, spoločnosťou poskytujúcou právnu pomoc, ktorej dvaja cestujúci v leteckej doprave postúpili svoje prípadné práva na náhradu, a Condor Flugdienst GmbH (ďalej len „Condor“), leteckým dopravcom, vo veci poskytnutia náhrady týmto cestujúcim na základe nariadenia č. 261/2004.
Právny rámec
Nariadenie č. 261/2004
3
V odôvodnení 1 nariadenia č. 261/2004 sa uvádza:
„Konanie [Európskeho] spoločenstva v oblasti leteckej dopravy by sa malo, okrem iných vecí, zamerať na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany cestujúcich; okrem toho by sa mal vo všeobecnosti brať plný zreteľ na požiadavky ochrany spotrebiteľa.“
4
Článok 2 tohto nariadenia, nazvaný „Definície“, stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
…
b)
‚prevádzkujúci letecký dopravca‘ znamená leteckého dopravcu, ktorý na základe zmluvy s cestujúcim, alebo v mene inej osoby, právnickej alebo fyzickej majúcej zmluvu s takým cestujúcim, vykoná alebo zamýšľa vykonať let;
…
d)
‚cestovná kancelária‘ znamená, s výnimkou leteckého dopravcu, organizátora v zmysle článku 2, bodu 2 Smernice Rady 90/314/EHS z 13. júna 1990 o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb [(Ú. v. ES L 158, 1990, s. 59; Mim. vyd. 13/010, s. 132)];
…
g)
‚rezervácia‘ znamená skutočnosť, že cestujúci má letenku alebo iný dôkaz, z ktorého vyplýva, že rezervácia bola potvrdená a zaregistrovaná leteckým dopravcom alebo cestovnou kanceláriou;
…
j)
‚odmietnutie nástupu do lietadla‘ znamená odmietnutie prepravy cestujúcich, hoci sa prezentovali na nástup podľa podmienok stanovených v článku 3 ods. 2 okrem prípadov, keď existujú oprávnené dôvody na odmietnutie nástupu do lietadla v súvislosti so zdravím, bezpečnosťou alebo ochranou, alebo nedostatočnými cestovnými dokumentmi;
…
l)
‚zrušenie‘ znamená neuskutočnenie letu, ktorý bol predtým plánovaný, a na ktorý bolo aspoň jedno miesto rezervované.“
5
Článok 3 uvedeného nariadenia, nazvaný „Pôsobnosť“, stanovuje:
„1.   Toto nariadenie sa uplatňuje:
a)
pri cestujúcich [na cestujúcich – neoficiálny preklad] odlietajúcich z letiska umiestneného na území členského štátu, ktorý podlieha ustanoveniam zmluvy;
…
2.   Odsek 1 sa uplatňuje za podmienky [pod podmienkou – neoficiálny preklad], že cestujúci:
a)
majú potvrdenú rezerváciu na príslušný let a s výnimkou prípadu zrušenia uvedeného v článku 5, sa dostavili na odbavenie,
–
ako je určené a v čase, ktorý vopred písomne (vrátane elektronických prostriedkov) stanovil letecký dopravca, cestovná kancelária alebo splnomocnený cestovný agent,
alebo ak nie je stanovený žiadny čas,
–
najneskôr 45 minút pred uverejneným časom odletu; alebo
b)
boli leteckým dopravcom alebo cestovnou kanceláriou prepísaní [presunutí – neoficiálny preklad] z letu, na ktorý mali rezerváciu na iný let, bez ohľadu na dôvody.
…
6.   Toto nariadenie nemá vplyv na práva cestujúcich podľa smernice [90/314]. Toto nariadenie sa neuplatňuje v prípadoch, keď je dovolenková cesta zahrnutá do balíka služieb, zrušená z dôvodov iných než je zrušenie letu.“
6
Článok 4 toho istého nariadenia, nazvaný „Odmietnutie nástupu do lietadla“ v odseku 3 stanovuje:
„Ak je cestujúcim proti ich vôli odmietnutý nástup do lietadla, prevádzkujúci letecký dopravca im ihneď poskytne náhradu v súlade s článkom 7 a poskytne im pomoc v súlade s článkom 8 a 9.“
7
Článok 5 nariadenia č. 261/2004, nazvaný „Zrušenie“, v odseku 1 písm. c) stanovuje:
„V prípade zrušenia letu príslušným cestujúcim [V prípade zrušenia letu – neoficiálny preklad]:
…
c)
príslušní cestujúci majú právo na náhradu od prevádzkujúceho leteckého dopravcu v súlade s článkom 7, pokiaľ:
i)
neboli informovaní o zrušení letu aspoň dva týždne pred plánovaným časom odletu; alebo
ii)
neboli informovaní o zrušení v časovom úseku od dvoch týždňov do siedmich dní pred plánovaným časom odletu a nebolo im ponúknuté presmerovanie, ktoré im umožní odletieť maximálne dve hodiny pred plánovaným časom odletu a dosiahnuť konečné cieľové miesto maximálne štyri hodiny po plánovanom čase príletu [; alebo]
iii)
neboli informovaní o zrušení do siedmich dní pred plánovaným časom odletu a nebolo im ponúknuté presmerovanie, ktoré im umožní odletieť maximálne hodinu pred plánovaným časom odletu a dosiahnuť konečné cieľové miesto maximálne dve hodiny po plánovanom čase príletu.“
8
Článok 7 uvedeného nariadenia, nazvaný „Právo na náhradu“, v odseku 1 stanovuje:
„Keď sa uvádza odkaz na tento článok, cestujúci dostanú náhradu v nasledovnej výške:
a)
250 EUR v prípade všetkých letov na vzdialenosť 1500 km alebo menej;
b)
400 EUR v prípade všetkých letov v rámci spoločenstva nad 1500 km a všetkých ostatných letov od 1500 km do 3500 km;
…“
9
Podľa článku 13 uvedeného nariadenia s názvom „Právo na odškodnenie“:
„V prípadoch keď prevádzkujúci letecký dopravca platí náhradu alebo plní iné záväzky vyplývajúce z tohto nariadenia, nemôže sa žiadne ustanovenie tohto nariadenia vykladať tak, ako by obmedzovalo jeho právo na uplatňovanie nároku na náhradu od ktorejkoľvek osoby, vrátane tretích osôb, v súlade s platným právom [uplatniteľným vnútroštátnym právom – neoficiálny preklad]. Toto nariadenie nesmie najmä v žiadnom prípade obmedzovať právo prevádzkujúceho leteckého dopravcu v jeho snahe o dosiahnutie náhrady od cestovnej kancelárie alebo inej osoby, s ktorou má prevádzkujúci letecký dopravca zmluvu. Podobne sa žiadne ustanovenie tohto nariadenia nemôže vykladať tak, ako by obmedzovalo právo cestovnej kancelárie alebo tretej osoby, inej než je cestujúci, s ktorou má prevádzkujúci letecký dopravca zmluvu, v ich snahe o dosiahnutie odškodnenia alebo náhrady od prevádzkujúceho leteckého dopravcu v súlade s použiteľným príslušným právom.“
Smernica 2015/2302
10
Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2302 z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ a ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/314/EHS (Ú. v. EÚ L 326, 2015, s. 1), v článku 3 bode 8 definuje „organizátor[a]“ ako „obchodník[a], ktorý kombinuje a predáva alebo ponúka na predaj balíky služieb, a to buď priamo alebo prostredníctvom iného obchodníka či spolu s iným obchodníkom, alebo [ako] obchodník[a], ktorý zasiela údaje týkajúce sa cestujúceho inému obchodníkovi v súlade s bodom 2 písm. b) bodom v)“.
11
Článok 14 ods. 5 tejto smernice stanovuje:
„Právo na náhradu alebo na zníženie ceny podľa tejto smernice nemá vplyv na práva cestujúcich podľa nariadenia [č. 261/2004]… a podľa medzinárodných dohovorov. Cestujúci sú oprávnení uplatniť svoje nároky podľa tejto smernice a podľa uvedených nariadení a medzinárodných dohovorov. Náhrada alebo zníženie ceny udelené podľa tejto smernice a náhrada alebo zníženie ceny udelené na základe nariadení a medzinárodných dohovorov sa od seba odpočítajú, aby sa predišlo príliš veľkej náhrade.“
12
V súlade s článkom 29 uvedenej smernice sa odkazy na smernicu 90/314, ktorú zrušila smernica 2015/2032, majú považovať za odkazy na túto poslednú uvedenú smernicu.
Spory vo veciach samých a prejudiciálne otázky
Vec C‑650/23
13
Cestujúci v leteckej doprave, DW, dostal od cestovnej kancelárie, u ktorej si rezervoval balík cestovných služieb, potvrdenie o rezervácii (spiatočného) letu z Heraklionu (Grécko) do Linzu (Rakúsko). Tento spiatočný let, naplánovaný na 29. septembra 2019, mala uskutočniť spoločnosť E s odletom z Heraklionu o 18.00 hod. a s príletom do Linzu o 20.00 hod. (ďalej len „pôvodne naplánovaný spiatočný let“).
14
Dňa 28. septembra 2019 bolo tomuto cestujúcemu od cestovnej kancelárie doručené oznámenie o zmene času a destinácie jeho spiatočného letu. V tomto oznámení bol informovaný, že konečná destinácia tohto letu je teraz Viedeň – Schwechat (Rakúsko) a odlet je naplánovaný na 29. septembra 2019 o 23:30 hod. Nič nenasvedčuje tomu, že by sa uvedené oznámenie dalo pripísať akémukoľvek konaniu spoločnosti E.
15
E, ktorá je členom International Air Transport Association (IATA), je charterovým leteckým dopravcom a z tohto dôvodu sama neuskutočňuje rezerváciu letov. Približne 24 hodín pred odletom dostala zoznam cestujúcich, ktorý obsahoval mená a priezviská všetkých cestujúcich, ktorí sa mali prepraviť, pričom cestovná kancelária jej neposkytla žiadne iné kontaktné údaje. Meno DW nebolo na tomto zozname uvedené.
16
Vzhľadom na oznámenie z 28. septembra 2019 sa DW nedostavil na odbavenie pôvodne plánovaného spiatočného letu.
17
DW požadoval od spoločnosti E na základe článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 261/2004 náhradu vo výške 400 eur spolu s úrokmi. DW sa domnieva, že pokiaľ je cestovná kancelária oprávnená vystaviť letenku v mene leteckého dopravcu, to isté nevyhnutne platí aj pre všetky následné zmeny v jej rezervácii. V tejto súvislosti mu nemožno vytýkať, že sa nedostavil na odbavenie pôvodne plánovaného spiatočného letu, keďže bol informovaný, že bude presunutý na iný let. Nástup do lietadla mu bol proti jeho vôli odmietnutý už od okamihu, keď bola jeho rezervácia zmenená, a tak DW by mal mať právo na náhradu.
18
E tvrdí, že pôvodne plánovaný spiatočný let sa vo veľkej miere uskutočnil podľa plánu a že cestovná kancelária bez toho, aby to s ňou konzultovala, zmenila rezerváciu DW. Na túto zmenu rezervácie sa teda nemožno odvolávať na účely preukázania odmietnutia nástupu do lietadla, ktoré by bolo pripísateľné tomuto leteckému dopravcovi. Okrem toho sa DW nemôže dovolávať práva na náhradu, pretože sa včas nedostavil na odbavenie. Vzhľadom na to, že mal potvrdenú rezerváciu na pôvodne plánovaný spiatočný let, bol by prepravený, ak by sa napriek zmene rezervácie včas dostavil na nástup do lietadla.
19
Rozsudkom z 27. marca 2023, Bezirksgericht Schwechat (Okresný súd Schwechat, Rakúsko) uložil spoločnosti E povinnosť, aby zaplatila DW sumu 400 eur spolu s úrokmi a aby mu nahradila trovy konania. Podľa tohto súdu sa zmena rezervácie musí pripísať spoločnosti E bez toho, aby bolo potrebné vedieť, či túto zmenu vykonal letecký dopravca alebo cestovná kancelária. Domnieva sa, že skutočnosť, že DW, ktorého cestovná kancelária informovala, že bude presunutý na iný let, sa včas nedostavil na odbavenie, nemá nijaký vplyv na právo na náhradu, na ktoré sa odvoláva z dôvodu odmietnutia nástupu do lietadla. V tejto súvislosti nie je dôležité, či E má alebo nemá priamy zmluvný vzťah s DW, alebo či môže sama zmeniť rezervácie cestujúcich alebo vystaviť letenky, pretože sa môže okrem iného obrátiť na cestovnú kanceláriu v súlade s článkom 13 nariadenia č. 261/2004. Uvedený súd napokon zdôraznil, že letecký dopravca netvrdil, že existujú „oprávnené dôvody na odmietnutie nástupu do lietadla“ v zmysle článku 2 písm. j) tohto nariadenia.
20
E podala proti tomuto rozsudku odvolanie na Landesgericht Korneuburg (Krajinský súd Korneuburg, Rakúsko), ktorý je vnútroštátnym súdom predkladajúcim návrh na začatie prejudiciálneho konania. Na podporu tohto odvolania v podstate tvrdí, že k odmietnutiu nástupu do lietadla v skutočnosti nedošlo a že zmena rezervácie vykonaná cestovnou kanceláriou jej nemôže byť pripísaná.
21
Podľa tohto súdu z článku 4 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 vyplýva, že v prípade odmietnutia nástupu do lietadla musí prevádzkujúci letecký dopravca poskytnúť cestujúcemu náhradu v súlade s článkom 7 tohto nariadenia. Uvedený súd v tejto súvislosti spresňuje, že podľa jeho vlastnej judikatúry je cestujúci oslobodený od povinnosti dostaviť sa včas na nástup do lietadla v prípade predpokladaného odmietnutia nástupu do lietadla, inými slovami, ak bol tento cestujúci vopred správne alebo nesprávne informovaný o tom, že nebude prepravený rezervovaným letom alebo že sa tento let neuskutoční, za predpokladu, že uvedený cestujúci má potvrdenú rezerváciu a že neexistujú nijaké primerané dôvody na odmietnutie nástupu do lietadla. Od cestujúceho totiž nemožno vyžadovať, aby sa dostavil na let, ktorým nemá letieť.
22
Z rozsudku z 21. decembra 2021, Azurair a i. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 a C‑270/20, EU:C:2021:1038, bod 47 a nasl.), vyplýva, že cestujúci má „potvrdenú rezerváciu“ v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 261/2004, keď mu cestovná kancelária, s ktorou je zmluvne viazaný, predloží „iný dôkaz“ v zmysle článku 2 písm. g) tohto nariadenia, ktorý obsahuje prísľub, že ho prepraví konkrétnym letom s uvedením miesta a času odletu a príletu, ako aj čísla letu, a to aj v prípade, že táto cestovná kancelária nedostala od príslušného leteckého dopravcu potvrdenie o čase odletu a príletu tohto letu. Riziko, že cestovné kancelárie poskytnú cestujúcim nepresné informácie v rámci svojich činností, by teda mal znášať letecký dopravca. Vnútroštátny súd si však kladie otázku, či tento prístup, ktorý spočíva v tom, že letecký dopravca nesie zodpovednosť za konanie cestovnej kancelárie, možno uplatniť v prípade, ako je to v prejednávanej veci, keď táto cestovná kancelária, ktorá nepodlieha pokynom tohto dopravcu, zmení rezerváciu, ktorú sám uskutočnil.
23
Za týchto okolností Landesgericht Korneuburg (Krajinský súd Korneuburg) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 7 ods. 1, článok 4 ods. 3 a článok 2 písm. j) nariadenia [č. 261/2004] vykladať v tom zmysle, že prevádzkujúci letecký dopravca je povinný poskytnúť cestujúcemu náhradu, ak má cestujúci v rámci balíka cestovných služieb potvrdenú rezerváciu na let tam a späť u cestovnej kancelárie, pričom táto cestovná kancelária deň pred plánovaným (spiatočným) letom informovala cestujúceho o zmene letového plánu, pokiaľ ide o číslo, čas a konečnú destináciu letu, a preto sa cestujúci nedostavil na nástup do lietadla v súlade s podmienkami stanovenými v článku 3 ods. 2 [tohto] nariadenia…, a pôvodne rezervovaný let sa napriek tomu skutočne uskutočnil podľa plánu a letecký dopravca by cestujúceho rovnako prepravil, ak by sa dostavil na nástup do lietadla v súlade s podmienkami stanovenými v článku 3 ods. 2 [uvedeného] nariadenia…?“
Vec C‑705/23
24
Dvaja cestujúci v leteckej doprave si prostredníctvom cestovnej kancelárie rezervovali balík cestovných služieb na obdobie od 18. júla 2020 do 30. júla 2020. Tento balík zahŕňal lety tam a späť medzi Düsseldorfom (Nemecko) a Fuerteventurou (Španielsko), ktoré mala prevádzkovať spoločnosť Condor.
25
Cestovná kancelária informovala týchto dvoch cestujúcich o zrušení letu tam a o zmene ich rezervácie, pričom odlet sa mal uskutočniť 20. júla 2020. Na základe tohto oznámenia sa uvedení cestujúci nedostavili na letisko 18. júla 2020, ale až 20. júla 2020. Títo cestujúci navyše tvrdia, že cestovná kancelária im túto informáciu poskytla len osem dní pred dátumom odletu.
26
Condor spochybňuje tento opis skutkového stavu a uvádza, že pôvodný let z 18. júla 2020 sa riadne uskutočnil.
27
Obaja dotknutí cestujúci postúpili svoje pohľadávky Flightright, spoločnosti poskytujúcej právnu pomoc, ktorá podala žalobu na Amtsgericht Düsseldorf (Okresný súd Düsseldorf, Nemecko), ktorou sa domáhala zaplatenia náhrady v celkovej výške 800 eur na základe článku 4 ods. 3 a článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 261/2004, ako aj § 398 Bürgerliches Gesetzbuch (Občiansky zákonník).
28
Flightright tvrdí, že konanie cestovnej kancelárie sa musí pripísať leteckému dopravcovi a že predstavuje predpokladané odmietnutie nástupu do lietadla zo strany leteckého dopravcu.
29
Condor sa naopak domnieva, že v prejednávanej veci nedošlo k odmietnutiu nástupu do lietadla, keďže pôvodný let riadne uskutočnila. Okrem toho si podľa nej odmietnutie nástupu do lietadla vyžaduje konanie leteckého dopravcu. V prejednávanej veci pritom oznámenie, ktorým sa mení dátum odletu, vykonala cestovná kancelária.
30
Keďže Amtsgericht Düsseldorf (Okresný súd Düsseldorf) rozsudkom z 3. novembra 2022 zamietol nároky spoločnosti Flightright, táto podala odvolanie na Landgericht Düsseldorf (Krajinský súd Düsseldorf, Nemecko), ktorý je vnútroštátnym súdom predkladajúcim návrh na začatie prejudiciálneho konania.
31
Tento súd sa domnieva, že v prejednávanej veci vzniká nová otázka, či predpokladané odmietnutie nástupu do lietadla zo strany cestovnej kancelárie predstavuje „odmietnutie nástupu do lietadla“ v zmysle článku 4 nariadenia č. 261/2004, pričom spresňuje, že v prejednávanej veci neexistuje nijaký dôvod na odmietnutie nástupu do lietadla, ako je stanovený v článku 2 písm. j) tohto nariadenia. Okrem toho, keďže rozsudok z 26. októbra 2023, LATAM Airlines Group (C‑238/22, EU:C:2023:815, bod 40 a nasl.), vylúčil analogické uplatnenie článku 5 ods. 1 písm. c) bodov i) až iii) uvedeného nariadenia týkajúceho sa zrušenia letu a odmietnutia nástupu do lietadla, nie je potrebné zistiť, či obaja dotknutí cestujúci boli informovaní o zmene rezervácie viac ako osem dní pred dátumom letu.
32
Vnútroštátny súd ďalej z rozsudku z 21. decembra 2021, Azurair a i. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 a C‑270/20, EU:C:2021:1038), vyvodzuje, že za okolností sporu vo veci samej sa títo dvaja cestujúci považovali za cestujúcich, ktorí majú „potvrdenú rezerváciu“ v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 261/2004.
33
Tento súd sa domnieva, že predpokladané odmietnutie nástupu do lietadla oznámené cestovnou kanceláriou prostredníctvom oznámenia o zmene rezervácie alebo o jej zrušení môže predstavovať „odmietnutie nástupu do lietadla“ v zmysle článku 4 nariadenia č. 261/2004. V prospech tohto postoja svedčí skutočnosť, že na rozdiel od španielskej a francúzskej verzie tohto ustanovenia, ktoré výslovne označujú leteckého dopravcu ako subjekt, ktorý odmieta nástup cestujúcich do lietadla, mnohé iné jazykové verzie uvedeného ustanovenia, najmä dánska, nemecká, anglická, talianska, holandská, portugalská a švédska verzia, ponechávajú otvorenú otázku, kto vykonáva rozhodnutie o odmietnutí nástupu do lietadla.
34
Okrem toho v prípade cestujúceho, ktorý neudelil súhlas so zmenou svojej rezervácie, by sa takáto zmena rovnala odmietnutiu nástupu do lietadla na pôvodne plánovaný let. Zahrnutie zmeny rezervácie medzi skutočnosti, ktoré predstavujú odmietnutie nástupu do lietadla, by teda mohlo byť potrebné na ochranu cestujúceho, ktorého let je súčasťou balíka služieb, pred rizikom, že bude zbavený ochrany poskytovanej nariadením č. 261/2004.
35
Z rozsudku z 21. decembra 2021, Azurair a i. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 a C‑270/20, EU:C:2021:1038, body 46 až 51), napokon vyplýva, že „potvrdená rezervácia“ v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 261/2004 môže byť vydaná cestovnou kanceláriou, a to aj vtedy, keď letecký dopravca nepotvrdil tejto cestovnej kancelárii časy dotknutého letu, a teda neexistuje „krycia rezervácia“. Cieľom nariadenia č. 261/2004 je totiž zabezpečiť, aby riziko, že cestovné kancelárie poskytnú cestujúcim nepresné informácie v rámci svojich činností, znášal letecký dopravca. Z tohto pohľadu sa cestujúci nezúčastňuje na vzťahoch existujúcich medzi leteckým dopravcom a cestovnou kanceláriou, a preto nemožno od neho vyžadovať, aby si v tejto súvislosti zabezpečil informácie.
36
Podľa vnútroštátneho súdu možno výklad uvedený v tomto rozsudku uplatniť na zmenu rezervácie cestujúceho vykonanú cestovnou kanceláriou z dôvodu „zrušenia letu“.
37
Za týchto podmienok Landgericht Düsseldorf (Krajinský súd Düsseldorf) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 4 nariadenia [č. 261/2004] vykladať v tom zmysle, že o situáciu, keď letecký dopravca odmietne cestujúcemu nástup do lietadla vo forme predpokladaného odmietnutia nástupu do lietadla, ide aj v prípade, keď cestovná kancelária informuje cestujúceho prostredníctvom oznámenia o zmene rezervácie, že let bol zrušený, hoci k zrušeniu letu zo strany leteckého dopravcu vôbec nedošlo a let sa skutočne uskutočnil podľa plánu?“
O prejudiciálnych otázkach
38
Svojimi otázkami, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátne súdy v podstate pýtajú, či sa má článok 4 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v spojení s článkom 2 písm. j) tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že cestujúci v leteckej doprave, ktorý mal v rámci balíka cestovných služieb potvrdenú rezerváciu letu, môže od prevádzkujúceho leteckého dopravcu požadovať náhradu stanovenú v článku 7 ods. 1 tohto nariadenia v prípade, že cestovná kancelária organizujúca túto cestu bez toho, aby o tom vopred informovala tohto dopravcu, oznámila tomuto cestujúcemu, že pôvodne plánovaný let nebude vykonaný, aj keď sa tento let uskutočnil podľa plánu.
39
Na úvod treba po prvé pripomenúť, že v rámci balíka cestovných služieb sa cestujúci v leteckej doprave môžu slobodne rozhodnúť, či sa budú dovolávať nariadenia č. 261/2004. Ich právna ochrana totiž nemôže byť zabezpečená výlučne smernicou 2015/2302 (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. marca 2020, Primera Air Scandinavia, C‑215/18, EU:C:2020:235, bod 35). Z tohto hľadiska článok 3 ods. 6 tohto nariadenia okrem iného stanovuje, že uvedené „nariadenie nemá vplyv na práva cestujúcich podľa smernice [90/314 nahradenej smernicou 2015/2302]“. Symetricky článok 14 ods. 5 tejto poslednej uvedenej smernice výslovne uvádza, že náhrada alebo zníženie ceny poskytnuté podľa uvedenej smernice a náhrada alebo zníženie ceny poskytnuté najmä podľa nariadenia č. 261/2004 sa vzájomne odpočítajú, aby sa zabránilo nadmernej náhrade.
40
Z článku 3 ods. 6 tohto nariadenia a z článku 14 ods. 5 smernice 2015/2302 tak vyplýva, že pôsobnosti týchto dvoch aktov sekundárneho práva sa môžu prekrývať. V takýchto prípadoch tieto ustanovenia stanovujú ako obmedzenie pre ich spoločné uplatnenie odmietnutie nadmernej náhrady škody, ktorú utrpel cestujúci.
41
Po druhé z oboch návrhov na začatie prejudiciálneho konania jasne vyplýva, že oba lety, ktoré sú základom sporov vo veciach samých, sa uskutočnili podľa plánu. Z toho vyplýva, že ani jeden z oboch dotknutých letov nemožno považovať za zrušený, pretože článok 2 písm. l) nariadenia č. 261/2004 definuje „zrušenie“ ako „neuskutočnenie letu, ktorý bol predtým plánovaný, a na ktorý bolo aspoň jedno miesto rezervované“. Oznámenia, ktoré cestovné kancelárie zaslali cestujúcim dotknutým v oboch konaniach vo veciach samých, sa teda musia posudzovať z hľadiska pojmu „odmietnutie nástupu do lietadla“ v zmysle článku 2 písm. j) tohto nariadenia.
42
Po tomto spresnení treba určiť jednak, či tento pojem „odmietnutie nástupu do lietadla“ zahŕňa predpokladané odmietnutie nástupu do lietadla na let, ktorý sa napriek tomu uskutočnil, a či jednak letecký dopravca môže niesť zodpovednosť za nesprávne informácie týkajúce sa odkladu alebo zrušenia letu, ktoré cestovná kancelária oznámila cestujúcim.
43
V prvom rade z rozsudku z 26. októbra 2023, LATAM Airlines Group (C‑238/22, EU:C:2023:815, bod 39), vyplýva, že článok 4 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v spojení s jeho článkom 2 písm. j) sa má vykladať v tom zmysle, že prevádzkujúci letecký dopravca, ktorý vopred informoval cestujúceho, že mu proti jeho vôli odmietne nástup do lietadla na let, na ktorý má tento cestujúci potvrdenú rezerváciu, musí uvedenému cestujúcemu poskytnúť náhradu, aj keď sa tento cestujúci neprezentoval na nástup do lietadla za podmienok stanovených v článku 3 ods. 2 tohto nariadenia.
44
Okolnosť, že informácia týkajúca sa odmietnutia nástupu do lietadla nebola cestujúcemu vopred oznámená prevádzkujúcim leteckým dopravcom, ale cestovnou kanceláriou, pritom nemôže viesť k odlišnému výkladu týchto ustanovení.
45
V druhom rade z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že prevádzkujúci letecký dopravca môže niesť zodpovednosť za nesprávne informácie týkajúce sa odkladu alebo zrušenia letu, ktoré cestovná kancelária oznámila cestujúcim.
46
Po prvé viaceré ustanovenia nariadenia č. 261/2004 totiž na účely ich uplatnenia nijako nerozlišujú medzi prevádzkujúcim leteckým dopravcom a cestovnou kanceláriou. Platí to najmä v prípade článku 2 písm. g) tohto nariadenia, ktorý stanovuje, že pojem „rezervácia“ znamená „skutočnosť, že cestujúci má letenku alebo iný dôkaz, z ktorého vyplýva, že rezervácia bola potvrdená a zaregistrovaná leteckým dopravcom alebo cestovnou kanceláriou“. Je to tak aj v prípade článku 3 ods. 2 písm. a) prvej zarážky uvedeného nariadenia, ktorý stanovuje, že čas, kedy je potrebné sa dostaviť na odbavenie, môže oznámiť letecký dopravca, cestovná kancelária alebo splnomocnený cestovný agent. Platí to ďalej aj v prípade článku 3 ods. 2 písm. b) tohto nariadenia, podľa ktorého môže cestujúceho na iný let presunúť tak letecký dopravca, ako aj cestovná kancelária (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Azurair a i., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 a C‑270/20, EU:C:2021:1038, bod 47).
47
Z tohto rozsudku teda vyplýva, že v rámci článku 3 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia č. 261/2004 sa cestujúci v leteckej doprave môžu bez rozdielu spoľahnúť na informácie poskytnuté prevádzkujúcim leteckým dopravcom alebo cestovnou kanceláriou, ktoré sa týkajú času nástupu do lietadla alebo ich presunu na iný let.
48
Po druhé takýto výklad prispieva k zabezpečeniu vysokej úrovne ochrany cestujúcich v leteckej doprave, ako sa uvádza v odôvodnení 1 nariadenia č. 261/2004. Z tohto pohľadu je cieľom tohto nariadenia zabezpečiť, aby riziko, že cestovné kancelárie poskytnú cestujúcim nepresné informácie v rámci svojich činností, znášal letecký dopravca. Cestujúci sa totiž nezúčastňuje na vzťahoch existujúcich medzi leteckým dopravcom a cestovnou kanceláriou a nemožno od neho vyžadovať, aby si v tejto súvislosti zabezpečil informácie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Azurair a i., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 a C‑270/20, EU:C:2021:1038, body 48 a 49).
49
V každom prípade je potrebné pripomenúť, že v prípade, že by prevádzkujúci letecký dopravca bol povinný zaplatiť cestujúcim náhradu na základe nariadenia č. 261/2004 z dôvodu konania cestovnej kancelárie, má tento dopravca možnosť požadovať od cestovnej kancelárie náhradu vzniknutej škody v súlade s článkom 13 uvedeného nariadenia. Takáto náhrada teda môže zmierniť alebo dokonca vyrovnať finančnú záťaž, ktorú uvedený dopravca znáša v dôsledku tejto povinnosti (pozri v tomto zmysle rozsudky z 10. januára 2006, IATA a ELFAA, C‑344/04, EU:C:2006:10, bod 90; z 19. novembra 2009, Sturgeon a i., C‑402/07 a C‑432/07, EU:C:2009:716, bod 68, ako aj z 21. decembra 2021, Azurair a i., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 a C‑270/20, EU:C:2021:1038, bod 61).
50
Okrem toho treba zamietnuť tvrdenie spoločnosti E, ktoré je založené na analogickom uplatnení rozsudku zo 4. júla 2018, Wirth a i. (C‑532/17, EU:C:2018:527). E v tejto súvislosti tvrdí, že rovnako ako prenajímateľ v prípade zmluvy o prenájme lietadla s posádkou („wet lease“), ani charterová spoločnosť, akou je tento letecký dopravca, nemá žiadne prevádzkové rozhodovacie právomoci, pokiaľ ide o to, či sa let uskutoční, kedy sa uskutoční a s akými cestujúcimi.
51
V tejto súvislosti stačí pripomenúť, že z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že letecký dopravca, ktorý vytvoril ponuku leteckej dopravy, ktorá zodpovedá ponuke uvedenej cestovnou kanceláriou v rámci jej vzťahu s cestujúcim, sa má totiž napriek tomu, že v súvislosti s touto ponukou môže dôjsť k zmenám, považovať za subjekt „zamýšľajúci vykonať let“ v zmysle článku 2 písm. b) nariadenia č. 261/2004, a tak je možné ho kvalifikovať ako „prevádzkujúci letecký dopravca“ v zmysle tohto ustanovenia [pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Azurair a i., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 a C‑270/20, EU:C:2021:1038, body 59 a 62, ako aj uznesenie z 10. marca 2023, Eurowings (Neexistujúci let), C‑607/22, EU:C:2023:201, bod 21].
52
Okrem toho argumentácia spoločnosti E v skutočnosti smeruje k tomu, aby sa leteckému dopravcovi, ktorého využila cestovná kancelária, odoprelo postavenie „prevádzkujúceho leteckého dopravcu“ v zmysle článku 2 písm. b) nariadenia č. 261/2004. Článok 2 písm. d) tohto nariadenia pritom stanovuje, že „cestovná kancelária“ znamená „s výnimkou leteckého dopravcu“ organizátora v zmysle článku 3 bodu 8 smernice 2015/2302. Prijať úvahy spoločnosti E by teda viedlo k paradoxnému výsledku, že charterový let by neuskutočnil prevádzkujúci letecký dopravca, pretože toto postavenie by tak nebolo priznané ani charterovej spoločnosti, ani cestovnej kancelárii.
53
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na položené otázky odpovedať tak, že článok 4 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v spojení s jeho článkom 2 písm. j) sa má vykladať v tom zmysle, že cestujúci v leteckej doprave, ktorý mal v rámci balíka cestovných služieb potvrdenú rezerváciu letu, môže od prevádzkujúceho leteckého dopravcu požadovať náhradu stanovenú v článku 7 ods. 1 tohto nariadenia v prípade, že cestovná kancelária organizujúca túto cestu bez toho, aby o tom vopred informovala tohto dopravcu, oznámila tomuto cestujúcemu, že pôvodne plánovaný let nebude vykonaný, aj keď sa tento let uskutočnil podľa plánu.
O trovách
54
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol takto:
Článok 4 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, v spojení s článkom 2 písm. j) nariadenia č. 261/2004
sa má vykladať v tom zmysle, že:
cestujúci v leteckej doprave, ktorý mal v rámci balíka cestovných služieb potvrdenú rezerváciu letu, môže od prevádzkujúceho leteckého dopravcu požadovať náhradu stanovenú v článku 7 ods. 1 tohto nariadenia v prípade, že cestovná kancelária organizujúca túto cestu bez toho, aby o tom vopred informovala tohto dopravcu, oznámila tomuto cestujúcemu, že pôvodne plánovaný let nebude vykonaný, aj keď sa tento let uskutočnil podľa plánu.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.
(
i
)	Názov tejto veci je fiktívny. Nezodpovedá skutočnému menu, ani názvu žiadneho z účastníkov konania.