62022TJ0181_RES
Vec T‑181/22
Pharol, SGPS SA
proti
Európskej komisii
Rozsudok Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. októbra 2024
„Hospodárska súťaž – Kartely – Portugalský a španielsky trh s telekomunikačnými službami – Doložka o zákaze konkurencie na pyrenejskom trhu vložená do zmluvy o kúpe podielu, ktorý vlastnila spoločnosť Portugal Telecom v brazílskom operátorovi mobilných telefónov Vivo, spoločnosťou Telefónica – Čiastočné zrušenie pôvodného rozhodnutia – Rozhodnutie, ktorým sa mení výška pokuty – Právna sila rozhodnutej veci – Neprijatie oznámenia o dodatočných výhradách – Stanovenie hodnoty predaja – Vylúčenie predaja služieb, pri ktorých si strany potenciálne nekonkurujú“
Súdne konanie – Právna sila rozhodnutej veci – Rozsah
(pozri body 23 – 29)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rešpektovanie práva na obhajobu – Oznámenie o výhradách – Čiastočné zrušenie rozhodnutia ukladajúceho pokutu – Prijatie rozhodnutia pozmeňujúceho čiastočne zrušené rozhodnutia bez oznámenia dodatočných výhrad – Prípustnosť – Podmienky – Zaslanie spresnení k novej skutočnosti súvisiacej s metódou stanovenia zmenenej výšky pokuty listom opisujúcim skutkový stav – Prípustnosť – Povinnosť zorganizovať nové vypočutie – Neexistencia
(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 27 § 1; nariadenie Komisie č. 773/2004, článok 12 § 1; oznámenie Komisie 2011/C 308/06, bod 111)
(pozri body 33 – 53)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Stanovenie základnej sumy – Stanovenie hodnoty predaja – Predaj uskutočnený v priamej alebo nepriamej súvislosti s porušením – Obmedzenie na predaj skutočne dotknutý kartelovou dohodou – Neexistencia – Predaj realizovaný na trhu bez hospodárskej súťaže, hoci aj potenciálnej, medzi stranami kartelovej dohody – Vylúčenie hodnoty predaja – posúdenie existencie potenciálnej konkurencie – Kritériá – Neexistencia neprekonateľných prekážok – Dôkazné bremeno
(Článok 101 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2; oznámenie Komisie 2006/C 210/02, bod 13)
(pozri body 69 – 73, 79 – 87, 98, 100, 102, 113, 126, 132, 137, 156, 169, 177, 191, 201)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Výška – Určenie – Súdne preskúmanie – Neobmedzená právomoc súdu Únie – Rozsah – Stanovenie výšky uloženej pokuty – Kritériá posúdenia
(Článok 101 ods. 1 a 261 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 3 a článok 31)
(pozri bod 212)
Zhrnutie
Všeobecný súd svojím rozsudkom zamietol žalobu o neplatnosť podanú spoločnosťou Pharol, SGPS SA proti rozhodnutiu Európskej komisie (
1
), ktorým sa mení rozhodnutie, ktorým Európska komisia uložila pokutu za porušenie článku 101 ZFEÚ dvom telekomunikačným operátorom vrátane žalobkyne. Všeobecný súd v tomto rozsudku poskytol spresnenia, pokiaľ ide o metódu výpočtu základnej sumy pokuty, pričom potvrdil prístup Komisie spočívajúci vo vylúčení predaja služieb, v prípade ktorých si strany potenciálne nekonkurujú, na účely určenia hodnoty predaja. Všeobecný súd tiež spresnil okolnosti, za ktorých Komisia musí uskutočniť oznámenie o dodatočných výhradách, ako aj prekážku právnej sily rozhodnutej veci v súvislosti s predchádzajúcim rozsudkom Všeobecného súdu (
2
), ktorým tento súd čiastočne zrušil pôvodné rozhodnutie Komisie (
3
) týkajúce sa tej istej protisúťažnej praxe.
V júli 2010 podpísali spoločnosti Portugal Telecom, SGPS SA (neskôr premenovaná na „Pharol, SGPS SA“) a Telefónica, SA dohodu, ktorej predmetom bola kúpa podielu spoločnosti Portugal Telecom v brazílskom mobilnom operátorovi Vivo Participações, SA, spoločnosťou Telefónica. Podľa doložky tejto dohody sa strany zaviazali, že sa priamo aj nepriamo prostredníctvom svojich pridružených podnikov zdržia účasti na projektoch v oblasti telekomunikácií, ktoré možno považovať za konkurenciu pre druhú stranu v rámci pyrenejského trhu, ako aj investícií do takýchto projektov, a to po dobu od konečného uzavretia transakcie do 31. decembra 2011. Keďže sa Komisia domnievala, že táto doložka predstavuje dohodu o zákaze konkurencie porušujúcu článok 101 ZFEÚ, prijala v roku 2013 rozhodnutie, ktorým im uložila pokutu.
Toto rozhodnutie bolo čiastočne zrušené dvoma rozsudkami Všeobecného súdu z 28. júna 2016 (
4
) v rozsahu, v akom bola výška uložených pokút stanovená na základe hodnoty predaja, z ktorej vychádzala Komisia. Všeobecný súd sa domnieval, že Komisia mala na účely určenia hodnoty predaja stanoviť služby, v prípade ktorých si strany nemôžu potenciálne konkurovať na pyrenejskom trhu, pričom mala preskúmať informácie, ktoré uviedli strany vo svojich odpovediach na oznámenie o výhradách s cieľom preukázať neexistenciu takejto konkurencie medzi nimi vo vzťahu k niektorým službám počas doby uplatňovania doložky.
V nadväznosti na tieto rozsudky Komisia prijala nové rozhodnutie, v ktorom prepočítala hodnotu predaja a zmenila výšku pokuty uloženej žalobkyni. V tomto kontexte žalobkyňa podala na Všeobecný súd žalobu o neplatnosť proti tomuto rozhodnutiu.
Posúdenie Všeobecným súdom
Po prvé žalobkyňa tvrdí, že Komisia tým, že v napadnutom rozhodnutí vyložila doložku tak, že zakazuje stranám podniknúť prípravné kroky na vstup na trh, nerešpektovala prekážku právnej sily rozhodnutej veci v súvislosti s rozsudkom Portugal Telecom/Komisia (
5
), keďže takýto výklad doložky nebol rozhodnutím z roku 2013 zamýšľaný, ani sa o ňom nediskutovalo v rámci veci, v ktorej bol vydaný tento rozsudok.
V tomto smere Všeobecný súd pripomína, že právna sila rozhodnutej veci sa týka len skutkových a právnych okolností, o ktorých bolo skutočne alebo nevyhnutne rozhodnuté dotknutým súdnym rozhodnutím, a jednak že táto právna sila sa neviaže len na výrok tohto rozhodnutia, ale aj na jeho dôvody, ktoré sú nevyhnutnou oporou samotného výroku, a preto sú od neho neoddeliteľné.
V rozsudku Portugal Telecom/Komisia sa pritom Všeobecný súd nevyjadril k otázke, či doložka zakazovala alebo nezakazovala prípravné kroky, keďže pôsobnosť tejto doložky nebola vymedzená vo vzťahu k typu opatrení, ktoré zakazuje, ale vo vzťahu k službám, na ktoré sa táto doložka vzťahuje. Nemožno sa teda domnievať, že Komisia tým, že doložku vyložila tak, že tieto kroky zakazuje, nerešpektovala prekážku právnej sily rozhodnutej veci v súvislosti s týmto rozsudkom.
Po druhé Komisia tým, že vyložila doložku tak, že zakazuje prípravné kroky, podľa žalobkyne porušila najmä jej právo na obhajobu z dôvodu neprijatia oznámenia o dodatočných výhradách. Takýto výklad doložky by totiž rozšíril jej pôsobnosť a zmenil by rozhodnutie z roku 2013, čo by predstavovalo novú skutočnosť proti žalobkyni, ku ktorej mala mať možnosť vyjadriť sa.
Všeobecný súd na úvod uviedol, že oznámenie o dodatočných výhradách je potrebné uskutočniť len vtedy, ak sú vznesené nové výhrady alebo ak sa zmení vlastná povaha predmetného porušenia. Obyčajný list opisujúci skutkový stav je naopak postačujúci v prípade, ak výhrady vznesené voči dotknutým podnikom v oznámení o výhradách sú jednoducho potvrdené novými dôkazmi, o ktoré sa Komisia zamýšľa oprieť.
V prejednávanej veci Komisia uskutočnila oznámenie o výhradách (ďalej len „oznámenie o výhradách z roku 2011“) v rámci konania, ktoré viedlo k prijatiu rozhodnutia z roku 2013. Po čiastočnom zrušení tohto rozhodnutia Všeobecným súdom Komisia pred prijatím napadnutého rozhodnutia neuskutočnila oznámenie o dodatočných výhradách, ale zaslala predmetným spoločnostiam list obsahujúci opis skutkového stavu. V tejto súvislosti zrušenie aktu Únie nemá nevyhnutne vplyv na platnosť prípravných aktov. Platnosť oznámenia o výhradách z roku 2011 pritom nie je spochybnená rozsudkom Portugal Telecom/Komisia, keďže tento rozsudok zrušil rozhodnutie z roku 2013 len v rozsahu, v akom stanovuje výšku pokuty uloženej žalobkyni na základe hodnoty predajov, ktorú stanovila Komisia. Tento rozsudok preto nebráni zohľadneniu údajov uvedených v oznámení o výhradách z roku 2011 v súvislosti s pôsobnosťou doložky na účely preskúmania dodržania práva žalobkyne na obhajobu.
Všeobecný súd pritom konštatuje, že výklad doložky v tom zmysle, že zakazuje prípravné kroky, nemožno považovať za novú výhradu vo vzťahu k tým, ktoré boli oznámené v oznámení o výhradách z roku 2011, za zmenu týchto opatrení alebo za zmenu vlastnej povahy porušenia. Hoci totiž oznámenie o výhradách z roku 2011 výslovne nespresňuje, že doložka zakazuje prípravné kroky, takýto výklad je nevyhnutný jednak vzhľadom na dobu trvania doložky, ktorá je príliš krátka na to, aby umožnila skutočný vstup na relevantné trhy, a jednak vzhľadom na znenie doložky v anglickej verzii.
Okrem toho Komisia vyložila doložku tak, že zakazuje prípravné kroky na účely prepočítania hodnoty predaja v súlade s rozsudkom Portugal Telecom/Komisia. Stanovenie hodnoty predaja sa však nenachádza medzi skutočnosťami, ku ktorým je Komisia povinná vypočuť účastníkov konania, keďže právo byť vypočutý nezahŕňa takúto skutočnosť súvisiacu s metódou určenia výšky pokuty.
Pokiaľ ide o argumentáciu žalobkyne, podľa ktorej Komisia neumožnila predniesť argumenty pri vypočutí, Všeobecný súd pripomenul, že právo byť vypočutý existuje až po tom, čo Komisia vydá oznámenie o výhradách. (
6
) Keďže teda Komisia nebola povinná uskutočniť oznámenie o dodatočných výhradách namiesto listu opisujúceho skutkové okolnosti, nebola pred prijatím napadnutého rozhodnutia povinná uskutočniť vypočutie.
Po tretie žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila právneho pochybenia, keď posúdila existenciu potenciálnej hospodárskej súťaže medzi stranami na základe kritéria neprekonateľných prekážok vstupu na trh. Všeobecný súd sa domnieva, že Komisia sa nedopustila takéhoto pochybenia.
V rozsudku Portugal Telecom/Komisia, ktorým sa zrušilo rozhodnutie z roku 2013, totiž Všeobecný súd rozhodol, že predaje, ktoré priamo alebo nepriamo nesúviseli s porušením, a to predaj služieb, v súvislosti s ktorými si strany potenciálne nekonkurovali, mali byť vylúčené z určenia hodnoty predaja. Všeobecný súd však nespresnil, aké kritérium umožňuje posúdiť existenciu potenciálnej hospodárskej súťaže na účely výpočtu pokuty, hoci uviedol, že na účely konštatovania porušenia je kritériom umožňujúcim posúdiť existenciu takejto hospodárskej súťaže kritérium neprekonateľných prekážok vstupu na trh.
V napadnutom rozhodnutí sa Komisia domnievala, že kritérium neprekonateľných prekážok vstupu sa musí použiť aj na účely výpočtu výšky pokuty. V prejednávanej veci by však požiadavka, aby Komisia na účely stanovenia hodnoty predaja išla nad rámec preskúmania neprekonateľných prekážok vstupu na účely určenia, či majú strany skutočné a konkrétne možnosti vstúpiť na trh, znamenala uložiť jej na účely výpočtu pokuty povinnosť, ktorú nemá na účely konštatovania porušenia, pokiaľ má dotknuté konanie protisúťažný cieľ.
Všeobecný súd preto tento posledný žalobný dôvod zamietol.
(
1
)	Rozhodnutie Komisie C(2022) 324 final z 25. januára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie C(2013) 306 final z 23. januára 2013, týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ (vec AT.39.839 – Telefónica a Portugal Telecom) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
(
2
)	Rozsudok z 28. júna 2016, Telefónica/Komisia (T‑216/13, EU:T:2016:369). Tento rozsudok nebol predmetom odvolania.
(
3
)	Rozhodnutie Komisie C(2013) 306 final z 23. januára 2013 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ (vec AT.39.839 – Telefónica a Portugal Telecom) (ďalej len „rozhodnutie z roku 2013“).
(
4
)	Rozsudky z 28. júna 2016, Portugal Telecom/Komisia (T‑208/13, EU:T:2016:368), a z 28. júna 2016, Telefónica/Komisia (T‑216/13, EU:T:2016:369). Posledný uvedený rozsudok bol napadnutý odvolaním, ktorý Súdny dvor zamietol rozsudkom z 13. decembra 2017, Telefónica/Komisia (C‑487/16 P, neuverejnený, EU:C:2017:961).
(
5
)	Pozri poznámku pod čiarou 2 vyššie.
(
6
)	Článok 12 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov [101] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. EÚ L 123, 2004, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).