62004CJ0128_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C‑128/04. sz. ügyben,
az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgium) a Bírósághoz 2004. március 9‑én érkezett 2004. január 19‑i határozatával terjesztett elő az előtte
Annic Andréa Raemdonck
és
a Raemdonck-Janssens BVBA
ellen folytatott büntetőeljárásban,
A BÍRÓSÁG (harmadik tanács),
tagjai: A. Rosas tanácselnök (előadó), A. La Pergola, J.‑P. Puissochet, U. Lõhmus és A. Ó Caoimh bírák,
főtanácsnok: M. Poiares Maduro,
hivatalvezető: R. Grass,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
– az Egyesült Királyság Kormánya képviseletében K. Manji, meghatalmazotti minőségben, segítője M. Demetriou barrister,
– az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében W. Wils, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
Az ítélet indoklása
1. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a közúti fuvarozásra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról szóló, 1985. december 20‑i 3820/85/EGK tanácsi rendelet (HL L 370., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 319. o.) 13. cikke (1) bekezdése g) pontjának értelmezésére irányul.
2. E kérelmet a belga jog szerint alapított Raemdonck-Janssens BVBA (a továbbiakban: Raemdonck-Janssens) és A. A. Raemdonck, e társaság ügyvezetője ellen a közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről szóló, 1985. december 20‑i 3821/85/EGK tanácsi rendelet (HL L 370., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 227. o.) rendelkezéseinek állítólagos megsértése miatt indított büntetőeljárásban terjesztették elő.
Jogi háttér
A közösségi szabályozás
3. A 3821/85 rendelet előírja, hogy a közúti közlekedésben használt járművekbe menetíró készüléket kell beépíteni. A rendelet 14. cikke (2) bekezdése értelmében:
„A vállalkozás az adatrögzítő lapokat rendben, a használat után legalább egy évig megőrzi, és az érintett járművezetőknek kérésükre átadja az adatrögzítő lapok másolatát. Az adatrögzítő lapokat kérésre minden illetékes ellenőrző tisztviselőnek be kell mutatni vagy át kell adni.”
4. A 3821/85 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerint a 3820/85 rendelet 13. cikkének (1) bekezdésében említett járműveket a tagállamok mentesíthetik a rendelet alkalmazása alól. A tagállamok az e bekezdés szerint biztosított minden mentességről tájékoztatják az Európai Közösségek Bizottságát.
5. A 3820/85 rendelet 13. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1) A tagállamok mentességeket nyújthatnak saját területükön vagy az érintett tagállam hozzájárulásával egy másik tagállam területén e rendeletnek bármely, az alábbi kategóriák közül egyhez vagy többhöz tartozó járművel történő fuvarozásra vonatkozó rendelkezése alól:
[…]
g) munkája során a gépjárművezető által használt, alapanyagokat vagy felszereléseket a jármű szokásos telephelyétől számított 50 km‑es körzetben szállító járművek, feltéve hogy az adott jármű vezetése nem a gépjárművezető fő tevékenysége [helyesen: a gépjárművezetőnek nem fő tevékenysége], és a mentesség nem befolyásolja hátrányosan a rendelet célkitűzéseit. A tagállamok az ilyen mentességeket egyéni engedélyezéstől tehetik függővé;
[…].
Az e bekezdés alapján nyújtott mentességekről a tagállamok értesítik a Bizottságot.”
6. Ugyanezen rendelet 1. cikkének (3) bekezdése a következőképpen definiálja a „gépjárművezető” fogalmát: „az a személy, aki akár csak rövid ideig is vezeti a járművet, vagy aki azért tartózkodik a járművön, hogy szükség esetén átvehesse annak vezetését”.
A nemzeti szabályozás
7. A 3821/85 rendelet rendelkezéseit Belgiumban az 1987. november 10‑i királyi rendelettel ( Moniteur belge, 1987. december 19., 19062. o.) módosított 1984. július 13‑i királyi rendelet hajtotta végre ( Moniteur belge, 1984. október 4., 13509. o.). E rendelet 1. cikkének második bekezdése előírja, hogy a rendelet 1. mellékletében említett gépjárművekre nem vonatkozik a Belgiumban nyilvántartásba vett, közúti közlekedésre használt gépjárművekre vonatkozó azon kötelezettség, hogy menetíró készülékkel legyenek felszerelve. Az 1. melléklet B 8. pontjában szerepelnek az „alapanyagokat vagy felszereléseket szállító járművek, amelyeket a gépjárművezető munkája során a jármű szokásos telephelyétől számított 50 km‑es körzetben használ, feltéve hogy az adott jármű vezetése a gépjárművezetőnek nem fő tevékenysége”.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
8. A Raemdonck-Janssens általános infrastruktúra terén végzett tevékenysége vízszintes fúrásokból, majd ezt követően csatornák, vezetékek és távközlési hálózatok fektetéséből áll. A társaság saját gépjárművezetőit veszi igénybe – összesen öt főt –, hogy a szükséges anyagokat az építési területekre szállítsa.
9. 2001. október 18‑án ellenőrizték a Raemdonck-Janssens egyik tehergépjárművét. A gépjármű menetíró készüléke lemezének vizsgálata kimutatta, hogy Burm úr – a gépjármű vezetője – túlórázott.
10. E megállapítást követően a szociális jogszabályok alkalmazásának felügyeletével megbízott illetékes ellenőrző tisztviselő kérte, hogy biztosítsák számára az elmúlt év során a menetíró készülék által rögzített adatokhoz való hozzáférést, a Raemdonck-Janssens összes gépjárművezetője tekintetében. Először csak a Burm úrra vonatkozó, 2001. utolsó negyedévi adatokhoz, valamint a Burm úr ezen időszakra vonatkozó fizetési igazolásaihoz biztosítottak számára hozzáférést. E dokumentumok vizsgálata kimutatta, hogy Burm úr úgy túlórázott, hogy ezért nem kapott többletfizetést, és pihenőidőt sem biztosítottak számára ezen a címen. Ezenkívül az is kiderült, hogy Burm úr szombaton is dolgozott, ami ellentétes az építési munkák végzésére vonatkozó rendelkezésekkel. Az illetékes ellenőrző tisztviselőnek ezután biztosították a Raemdonck-Janssens által alkalmazott többi gépjárművezető fizetési igazolásaihoz való hozzáférést is. Ezek elolvasásából kiderült, hogy a gépjárművezetők soha nem kaptak díjazást a túlórákért.
11. Az Openbaar Ministerie (az ügyészség) a Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgium) előtt büntetőeljárást indított A. A. Raemdonck és a Raemdonck-Janssens ellen. A vádlottak azt állítják, hogy a Raemdonck-Janssens által végzett szállítások a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában említett eltérés hatálya alá tartoznak. Állításuk szerint a gépjárművezetőket azért vették fel, hogy a szükséges alapanyagokat és felszereléseket – nevezetesen exkavátorokat, kábeleket és kőlapokat – az építési területekre szállítsák. Ezek az építési területek a társaság székhelyétől számított 50 km‑es körzeten belül helyezkedtek el. Az „alapanyagok és felszerelések” fogalmak – abban a szövegösszefüggésben, amelyre ez a rendelkezés vonatkozik – magukban foglalják az építőanyagokat és a lefektetendő anyagokat – például a kábeleket – is.
12. Mivel a Rechtbank van eerste aanleg te Dondermonde úgy ítélte meg, hogy az előtte folyamatban lévő büntetőeljárás a közösségi jog rendelkezéseit érinti, felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a […] 3820/85 […] rendelet 13. cikke [(1) bekezdésének] g) pontjában említett »alapanyagok és felszerelések« fogalmakat, hogy azokba csak a »szerszámok és készülékek« tartoznak bele, vagy ellenkezőleg: e fogalmak magukban foglalják az építési munkák elvégzéséhez szükséges termékeket is, amelyeket akár a szerszámokkal és készülékekkel együtt, akár azoktól külön is lehet szállítani, mint például az építőanyagokat és kábeleket?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
13. A kérdést előterjesztő bíróság kérdésével lényegében arra vár választ, hogy a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában említett „alapanyagok és felszerelések” fogalmakat a 3821/85 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében előírt eltérések szabályozásának keretében úgy kell‑e értelmezni, hogy azokba csak a „szerszámok és készülékek” tartoznak bele, vagy ellenkezőleg: e fogalmak magukban foglalják az építési munkák elvégzéséhez szükséges termékeket is, amelyeket akár a szerszámokkal és készülékekkel együtt, akár azoktól külön is lehet szállítani, mint például az építőanyagokat és kábeleket.
14. E kérdés megválaszolása érdekében egyrészt meg kell vizsgálni a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában előírt eltérés alkalmazási feltételeit, másrészt pedig elemezni kell e rendelkezés hatályát.
15. Ami az említett feltételeket illeti, az Egyesült Királyság Kormánya és a Bizottság kétségbe vonják, hogy e feltételek az alapügyben mind teljesülnének. Szerintük különösen az alapanyagokat és felszereléseket szállító gépjárművek vezetőinek státuszával, valamint az általuk végzett tevékenységek természetével kapcsolatosan merülnek fel kérdések. Ugyanakkor nem vitatják, hogy a szóban forgó járműveket a szokásos telephelyüktől számított 50 km‑es körzeten belül kerültek használták.
16. A 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontja szerint ez az eltérés csak azzal a feltétellel alkalmazható, hogy az adott jármű vezetése a gépjárművezetőnek nem fő tevékenysége. A gépjárművezetőnek ezenkívül a szóban forgó alapanyagokat vagy felszereléseket használnia kell a munkája során. E két feltétel tehát a gépjárművezetők – nem pedig az érintett vállalkozás – tevékenységéhez kötődik.
17. A Bíróság a rendelkezésére álló adatok alapján nem tudja teljes bizonyossággal megállapítani, hogy a Raemdonck-Janssens által alkalmazott gépjárművezetők megfelelnek‑e e követelményeknek. Ilyen körülmények között az alapügyben eljáró és a határozathozatal felelősségét hordozó, kérdést előterjesztő bíróság feladata annak meghatározása, a jelen ügy tényállására tekintettel, hogy az említett követelményeket betartották‑e, vagy sem.
18. Ami a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában szereplő „alapanyagok és felszerelések” fogalmak értelmezését illeti, az Egyesült Királyság Kormánya és a Bizottság azt állítja, hogy ezekbe nemcsak a „szerszámok és készülékek” tartoznak bele, hanem magukban foglalhatják az építőanyagokat és kábeleket is.
19. Meg kell állapítani, hogy ezt az értelmezést a szóban forgó rendelkezés szövege, annak szövegösszefüggése, valamint a szabályozás célkitűzései is alátámasztják.
20. Először is ki kell emelni, hogy az „alapanyagok és felszerelések” fogalmak olyan értelmezése, miszerint azokba nem tartoznának bele a „szerszámok és készülékek”, nem felel meg a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdése g) pontja szövegének. Igaz, hogy a „felszerelések” fogalmába különösen azok a szerszámok és készülékek tartoznak, amelyeket a gépjárművezető a munkája végzéséhez magával szállít, azonban tény, hogy az „alapanyagok” fogalma ennél szélesebb, és az e munka végzéséhez szükséges anyagokat is magában foglalja.
21. Ami azt a szövegösszefüggést illeti, amelybe az „alapanyagok és felszerelések” fogalmai beilleszkednek, hangsúlyozandó, hogy ezeket a fogalmakat a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában meghatározott feltételek, nevezetesen a „munkája során a gépjárművezető által használt” és a „feltéve hogy az adott jármű vezetése a gépjárművezetőnek nem fő tevékenysége” mondatrészek fényében kell értelmezni. Az olyan gépjármű vezetőjének, akinek nem a jármű vezetése a fő tevékenysége, munkája végzése érdekében valószínűleg szüksége lehet arra, hogy nemcsak szerszámokat és készülékeket, hanem az adott munkához szükséges építőanyagokat is fuvarozzon. Márpedig semmi akadálya, hogy ilyen anyagok e rendelkezés hatálya alá tartozhassanak.
22. Ami végül az alapeljárásban szóban forgó szabályozás célkitűzéseit illeti, nemcsak a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában előírt eltérésre kell emlékeztetni, hanem az e rendelet, valamint a 3821/85 rendelet által elérni kívánt célkitűzésekre is. Egyértelmű, hogy e rendeletek célja a közúti közlekedés biztonságának és a gépjárművezetők munkakörülményeinek javítása. E célkitűzések nevezetesen abban a kötelezettségben jutnak kifejezésre, hogy a közúti gépjárművekbe menetíró készüléket kell beépíteni annak érdekében, hogy ellenőrizni lehessen a gépjárművezetők vezetési idejét és pihenőidejét.
23. Azonban, amint az a 3821/85 rendelet negyedik preambulumbekezdéséből és a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjából következik, egyes járműveket és az ezekkel történő fuvarozás egyes kategóriáit minden nehézség nélkül ki lehet zárni az e rendeletek által bevezetett szabályozás hatálya alól. A tagállamok ugyanis saját területükön – bizonyos feltételek között és a szabályozás céljainak sérelme nélkül – mentességeket nyújthatnak az olyan járművekkel történő fuvarozásra vonatkozó rendelkezések alól, mint például a 13. cikk (1) bekezdésének g) pontjában említett járművek. Mivel ez utóbbi rendelkezés alkalmazása szigorú feltételekhez kötött, az „alapanyagok és felszerelések” fogalmak olyan értelmezése, hogy azok az építési munkákhoz szükséges termékeket is magukban foglalják, nem veszélyezteti az elérni kívánt célkitűzést, nevezetesen a közúti közlekedés biztonságának és a gépjárművezetők munkakörülményeinek javítását. Ez az értelmezés egyebekben biztosítja a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában előírt eltérés hatékony érvényesülését.
24. A fentiekre tekintettel a feltett kérdésre úgy kell válaszolni, hogy a 3820/85 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában szereplő „alapanyagok és felszerelések” fogalmakat a 3821/85 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében előírt eltérések szabályozásának keretében úgy kell értelmezni, hogy azokba nemcsak a „szerszámok és készülékek” tartoznak bele, hanem e fogalmak magukban foglalják azokat a termékeket is – például az építőanyagokat és a kábeleket –, amelyek az érintett gépjárművezető fő tevékenységébe tartozó munkák elvégzéséhez szükségesek.
A költségekről
25. Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a nemzeti bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
A közúti fuvarozásra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról szóló, 1985. december 20‑i 3820/85 tanácsi rendelet 13. cikke (1) bekezdésének g) pontjában szereplő „alapanyagok és felszerelések” fogalmakat a közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről szóló, 1985. december 20‑i 3821/85 tanácsi rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében előírt eltérések szabályozásának keretében úgy kell értelmezni, hogy azokba nemcsak a „szerszámok és készülékek” tartoznak bele, hanem e fogalmak magukban foglalják azokat a termékeket is – például az építőanyagokat és a kábeleket –, amelyek az érintett gépjárművezető fő tevékenységébe tartozó munkák elvégzéséhez szükségesek.