A BÍRÓSÁG 1/91. SZ. VÉLEMÉNYE1991. december 14.„Megállapodás-tervezet
az Európai Gazdasági Térség létrehozásáról egyrészről a Közösség,
másrészről az Európai Szabadkereskedelmi Társulás tagjai között”A
Bíróságot vélemény iránti kérelemmel keresték meg, amelyet
1991. augusztus 14‑én az Európai Közösségek Bizottsága
nyújtott be a Bíróság Hivatalához az EGK‑Szerződés 228. cikke
(1) bekezdésének második albekezdése alapján, amely szerint:„A
Tanács, a Bizottság vagy bármelyik tagállam előzetesen kikérheti a
Bíróság véleményét a tervezett megállapodásnak e szerződés
rendelkezéseivel való összeegyeztethetőségéről. Ha a Bíróság véleménye
kedvezőtlen, a megállapodás csak a 236. cikknek megfelelően léphet
hatályba.”I – A vélemény iránti kérelem ismertetéseE
kérelemmel a Bizottság célja a Bíróság véleményének kikérése az Európai
Gazdasági Térség létrehozásáról szóló megállapodástervezetnek (a
továbbiakban: megállapodás, illetve EGT), és különösen a megállapodással
bevezetni kívánt bírósági rendszernek az EGK‑Szerződés rendelkezéseivel
való összeegyeztethetőségéről. A Közösség által a Szerződés
238. cikke alapján megkötendő társulási megállapodásról van szó.A
megállapodás a Tanács 1990. március 18‑i felhatalmazása
alapján, tanácsi határozatnak megfelelően a Közösség nevében eljáró
Bizottság, valamint az Európai Szabadkereskedelmi Társulás tagállamai és
a Liechtensteini Hercegség, amely hivatalosan
1991. március 1‑jén nyújtotta be tagfelvételi kérelmét az
EFTA-hoz (a továbbiakban: EFTA‑tagországok, illetve EFTA‑államok)
közötti tárgyalások tárgya.A megállapodás szövegét (amely nem végleges) csatolták a vélemény iránti kérelemhez.A
Bíróság a véleményt a megállapodás szövegének angol nyelvű változata
alapján készíti el. A parafálás előtti állapotban lévő szöveget
1991. október 30‑án a Bizottság levélben jutatta el a
Bírósághoz.A vélemény iránti kérelem
indokolásaként a Bizottság rámutatott, hogy a megállapodás szerint a
Szerződő Felek közötti jogviták rendezésére, valamint az EFTA-n belüli
jogviták rendezésére szolgáló bírósági felügyeleti rendszert, valamint
az EGT-n belüli jogi homogenitást erősítő eljárásokat hoznak létre.
Meggyőződve arról, hogy e rendszer valós biztosítékokat jelent a
Közösség számára, a Bizottság a jogbiztonság érdekében mégis úgy ítélte
meg, hogy a Szerződés 228. cikke értelmében szükséges a Bíróság
véleményének kikérése, különösen a tervezett rendszer egyes pontjai
tekintetében.II – EljárásA
Bíróság eljárási szabályzata 107. cikke 1. §-ának megfelelően, a
vélemény iránti kérelmet kézbesítették a Tanács és a tagállamok részére.
A Bizottság, az Egyesült Királyság kormánya, a Belga Királyság kormánya
és a Spanyol Királyság kormánya terjesztettek elő írásbeli
észrevételeket.A Bíróság felkérte a
Bizottságot, a Tanácsot és a tagállamok kormányait néhány írásbeli
kérdés megválaszolására. Ez utóbbiak képviseltették magukat a Bíróság
székhelyén 1991. november 26-án zárt ülésen tartott meghallgatáson,
amelynek során válaszoltak a feltett kérdésekre.A
Bíróság 1991. december 3-án zárt ülésen hallgatta meg a
főtanácsnokokat, az eljárási szabályzat 108. cikke 2. §-ának
megfelelően.III – A megállapodás elemzéseElőzményekA
Közösség és az EFTA-tagországok, valamint Liechtenstein közötti
kereskedelmi kapcsolatokat 1973 óta kétoldalú szabadkereskedelmi
megállapodások szabályozzák. 1989 januárjában a Bizottság elnöke
javaslatot tett az Európai Parlament előtt a Közösség és az EFTA közötti
kapcsolatok javítására és elmélyítésére. A javaslatot az
EFTA-tagországok kedvezően fogadták, aminek eredményeként megkezdődtek
az egyeztetések, és végül döntés született a hivatalos tárgyalások
megkezdéséről is. Ezért a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy
„kezdje meg az EFTA-tagországokkal és Liechtensteinnel a tárgyalásokat
abból a célból, hogy a Közösség és az EFTA-tagországok között olyan
megállapodás jöjjön létre, amelyben ez utóbbiak egységesen képviseltetik
magukat, és amely az Európai Gazdasági Térség létrehozására irányul”. A
tárgyalások hivatalosan 1990. július 1-jén kezdődtek meg.A megállapodás tartalmaA
megállapodás kilenc részből áll, amelyet preambulum előz meg: 1) célok
és alapelvek 2) az áruk szabad mozgása 3) a személyek, a szolgáltatások
és a tőke szabad mozgása 4) a versenyre vonatkozó és egyéb közös
szabályok 5) a fent felsorolt négy szabadságra vonatkozó horizontális
rendelkezések (szociálpolitika, fogyasztóvédelem, környezet, statisztika
és vállalati jog) 6) együttműködés a négy szabadságon kívül 7)
intézményi rendelkezések 8) alapok és 9) záró rendelkezések.A megállapodás preambulumának egyetlen bekezdése így hangzik:„Considering
the objective to establish a dynamic and homogeneous European Economic
Area, based on common rules and equal conditions of competition and
providing for the adequate means of enforcement including at the
judicial level, and achieved on the basis of equality and reciprocity
and of an overall balance of benefits, rights and obligations for the
Contracting Parties.”A megállapodás 1. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:„The
aim of this Agreement of association is to promote a continuous and
balanced strengthening of trade and economic relations between the
Contracting Parties with equal conditions of competition, and the
respect of the same rules, with a view to creating a homogeneous
European Economic Area, hereinafter referred to as the EEA.”A megállapodás 6. cikke így hangzik:„Without
prejudice to future developments of case‑law, the provisions of this
Agreement, in so far as they are identical in substance to corresponding
rules of the Treaty establishing the European Economic Community and
the Treaty establishing the European Coal and Steel Community and to
acts in application of these two Treaties, shall in their implementation
and application be interpreted in conformity with the relevant rulings
of the Court of Justice of the European Communities given prior to the
date of signature of this Agreement.” A megállapodás 7. cikke a következőképpen rendelkezik:„Acts
referred to or contained in the Annexes to this Agreement or in
decisions of the EEA Joint Committee shall be binding upon the
Contracting Parties and be, or be made, part of their internal legal
order as follows:(a)      an
act corresponding to an EEC regulation shall as such be made part of
the internal legal order of the Contracting Parties;(b)      an
act corresponding to an EEC directive shall leave to the authorities of
the Contracting Parties the choice of form and method of
implementation.”A „Protocol 35 on the implementation of EEA rules” című 35. jegyzőkönyv, melynek 1. cikke a fent említett megállapodás 7. cikkére utal, így hangzik:„Whereas
this Agreement aims at achieving a homogeneous European Economic Area,
based on common rules, without requiring any Contracting Party to
transfer legislative powers to any institution of the European Economic
Area;andwhereas this consequently will have to be achieved through national procedures;Article 1The
Contracting Parties take into account that when implementing a part of
an act corresponding to an EEC directive, which is clear, precise and
unconditional, subparagraph (a) of Article 7 of the Agreement shall
apply.Article 2For
cases of possible conflicts between implemented EEA rules and other
statutory provisions, the Contracting Parties undertake to introduce, if
necessary, a statutory provision to the effect that EEA rules shall
prevail in these cases.”Az „Institutional
provisions” (89–120. cikk) című VII. rész négy fejezetből áll. Az I.
fejezet, amelynek címe „The structure of the association” öt szakaszból
áll, az 1. szakasz az EGT Tanácsára vonatkozik. Az EGT Tanácsának –
amely az Európai Közösségek Tanácsa és Bizottsága tagjaiból, valamint
minden egyes EFTA-tagország egy-egy kormánytagjából áll – feladata
különösen az általános irányvonalak kijelölése, valamint a megállapodás
megvalósításának keretében a politikai ösztönzés biztosítása. A 2.
szakasz a vegyesbizottságra vonatkozik, amely a Szerződő Felek
képviselőiből áll, és amelynek feladata a megállapodás végrehajtása, és a
működése feletti felügyelet. A 3. szakasz, amelynek címe „The EEA
courts”, a következő rendelkezéseket tartalmazza: „Article 951.      An
independent EEA Court, functionally integrated with the Court of
Justice of the European Communities, is hereby established. The EEA
Court shall exercise the functions which follow from Article 96. Each
EFTA State shall nominate one Judge to the Court.2.      The Court, when sitting in plenary session,(1)
shall be composed of five Judges of the Court of Justice of the
European Communities and, on the basis of rotation, three of the Judges
nominated by the EFTA States.3.      At
the request of the Court, the EEA Council may allow it to establish
Chambers, each consisting of three or five Judges.(2)4.      The
Presidency of the Court shall be held alternatively by one of the
Judges of the Court of Justice of the European Communities and by one of
the Judges nominated by the EFTA States.Article 961.      The EEA Court is competent for:(a)      the settlement of disputes between the Contracting Parties;(b)      actions concerning the surveillance procedure regarding the EFTA States;(c)      appeals
concerning decisions in the field of competition initiated by the EFTA
Surveillance Authority.2.      The EEA Court may be seized by:(a)      the
EEA Joint Committee or the Contracting Parties in cases for settlement
of disputes in accordance with Article 117;(b)      a
natural or legal person or by the EFTA Surveillance Authority on appeal
against decisions given by the EEA Court of First Instance in the field
of competition in accordance with Article 102;(c)      the
EC Commission or the EFTA Surveillance Authority in cases of conflict
of competence arising under the provisions of Chapter 1 of Part IV.3.      In
addition, the EEA Court may be seized under the provisions of a
separate agreement between the EFTA States establishing an EFTA
Surveillance Authority by:(a)      the
EFTA Surveillance Authority under the surveillance procedure referred
to in Article 116 regarding the fulfilment of the obligations under this
Agreement by the EFTA States;(b)      an
EFTA State or a natural or legal person in actions against the EFTA
Surveillance Authority.Article 97The
Contracting Parties concerned, and the surveillance authorities, i.e.
the EC Commission and the EFTA Surveillance Authority, as the case may
be, shall take the necessary measures to comply with the judgments of
the EEA Court.Article 98The EEA Court shall have unlimited jurisdiction in regard to penalties imposed by the EFTA Surveillance Authority.Article 99Actions
brought before the EEA Court shall not have suspensory effect. The EEA
Court may, however, if it considers that circumstances so require, order
that application of the contested act be suspended.Article 100The EEA Court may, where seized in accordance with Article 96(2) (b) or (3), prescribe any necessary interim measures.Article 1011.      An
independent EEA Court of First Instance, attached to the EEA Court, is
hereby established. It shall ensure the legal control of decisions of
the EFTA Surveillance Authority relating to competition rules applicable
to undertakings. Each EFTA State shall nominate one Judge to the Court.2.      The
EEA Court of First Instance shall be composed of three of the Judges
nominated by the EFTA States, on the basis of rotation, and two Judges
of the Court of First Instance of the European Communities.3.      The
Presidency of the Court shall be held alternatively by one of the
Judges nominated by the EFTA States and by one of the Judges of the
Court of First Instance of the European Communities.Article 102The
EEA Court of First Instance shall have jurisdiction at first instance
in actions brought by a natural or legal person against a decision by
the EFTA Surveillance Authority, relating to the implementation of the
competition rules applicable to undertakings, if that decision is
addressed to that person or if it is of direct and individual concern to
him.In addition, the EEA Court of First Instance shall have the competences conferred on the EEA Court in Articles 98 to 100.The
EEA Court of First Instance shall also be competent to give rulings in
actions against the EFTA Surveillance Authority in accordance with
provisions to be laid down in a separate agreement between the EFTA
States establishing the EFTA Surveillance Authority.Article 1031.      The
Statutes of the EEA Court and of the EEA Court of First Instance,
including, in particular, the rules on the functioning of the two
Courts, the appointment of the Judges and the Presidents and their terms
of office are laid down in Protocol 33.(3)2.      The
EEA Court and the EEA Court of First Instance shall adopt their rules
of procedure, to be approved by the EEA Council.Article 1041.      In
order to ensure as uniform as possible an interpretation of this
Agreement, in full deference to the independence of courts, the EEA
Court, the EEA Court of First Instance, the Court of Justice of the
European Communities, the Court of First Instance of the European
Communities and the Courts of the EFTA States shall, when applying and
interpreting respectively the provisions of this Agreement or provisions
of the Treaty establishing the European Economic Community and the
Treaty establishing the European Coal and Steel Community, as amended or
supplemented, or of the acts adopted in pursuance thereof, which are
identical in substance to the provisions of this Agreement, pay due
account to the principles laid down by any relevant decisions delivered
by the other Courts.A system of exchange of
information concerning judgments by courts of last instance shall be
set up by the EEA Joint Committee. This system shall comprise:(a)      transmission
to the Registrar of the EEA Court of judgments delivered by such courts
on the interpretation and application of, on the one hand, this
Agreement or, on the other hand, the Treaty establishing the European
Economic Community and the Treaty establishing the European Coal and
Steel Community, as amended or supplemented, as well as the acts adopted
in pursuance thereof in so far as they concern provisions which are
identical in substance to those of this Agreement;(b)      classification
of these judgments by the Registrar of the EEA Court including, as far
as necessary, the drawing up and publication of translations and
abstracts;(c)      communication
by the Registrar of the EEA Court of the relevant documents to the
competent national authorities, to be designated by each Contracting
Party.2.      Provisions
on the possibility for an EFTA State to allow a court or tribunal to
ask the Court of Justice of the European Communities to express itself(4) on the interpretation of an EEA rule are laid down in Protocol 34.Article 105Decisions
under this Agreement by the EFTA Surveillance Authority and the EC
Commission which impose a pecuniary obligation on persons other than
States, shall be enforceable. The same shall apply to such judgments
under this Agreement by the EEA Court, the EEA Court of First Instance,
the Court of Justice of the European Communities and the Court of First
Instance of the European Communities.Enforcement
shall be governed by the rules of civil procedure in force in the State
in the territory of which it is carried out. The order for its
enforcement shall be appended to the decision, without other formality
than verification of the authenticity of the decision, by the authority
which each Contracting Party shall designate for this purpose and shall
make known to the other Contracting Parties, the EFTA Surveillance
Authority, the EC Commission, the EEA Court, the EEA Court of First
Instance, the Court of Justice of the European Communities and the Court
of First Instance of the European Communities.When
these formalities have been completed on application by the party
concerned, the latter may proceed to enforcement in accordance with the
law of the State in the territory of which enforcement is to be carried
out, by bringing the matter directly before the competent authority.Enforcement
may be suspended only by decision of the EEA Court or of the EEA Court
of First Instance. However, the courts of the States concerned shall
have jurisdiction over complaints that enforcement is being carried out
in an irregular manner."A 104. cikk (2)
bekezdésére vonatkozó 34. jegyzőkönyv, amelynek címe „Protocol 34 on the
possibility for courts and tribunals of EFTA States to request the
Court of Justice of the European Communities to express itself on the
interpretation of EEA rules corresponding to EC rules”, így hangzik:„Article 1When
a question of interpretation of provisions of the Agreement, which are
identical in substance to the provisions of the Treaties establishing
the European Communities, as amended or supplemented, or of acts adopted
in pursuance thereof, arises in a case pending before a court or
tribunal of an EFTA State, the court or tribunal may, if it considers
this necessary, ask the Court of Justice of the European Communities to
express itself on such a question.Article 2An
EFTA State which intends to make use of this Protocol shall notify the
Depositary and the Court of Justice of the European Communities to what
extent and according to what modalities the Protocol will apply to its
courts and tribunals.Article 3The Depositary shall notify the Contracting Parties of any notification under Article 2.”A
megállapodás VII. része 1. fejezetének 4. és 5. szakasza a parlamenti
együttműködésre és a gazdasági és szociális partnerek közötti
együttműködésre vonatkozik.A 2. fejezet a döntéshozatali eljárásra vonatkozik.A 3. fejezet, amelynek címe „Surveillance procedure and settlement of disputes”, a következő rendelkezéseket tartalmazza:„Article 1161.      The
EFTA States shall establish an independent surveillance authority (EFTA
Surveillance Authority) as well as procedures similar to those existing
in the Community including procedures for ensuring the fulfilment of
obligations under this Agreement and for control of the legality of acts
of the EFTA Surveillance Authority regarding competition.The
fulfilment of the obligations under this Agreement shall be monitored
by, on the one hand, the EFTA Surveillance Authority and, on the other,
the EC Commission acting in conformity with the Treaty establishing the
European Economic Community, the Treaty establishing the European Coal
and Steel Community and this Agreement.2.      In
order to ensure a uniform surveillance throughout the EEA, the EFTA
Surveillance Authority and the EC Commission shall cooperate, exchange
information and consult each other on surveillance policy issues and
individual cases.3.      The
EC Commission and the EFTA Surveillance Authority shall receive any
complaints concerning the application(5) of this Agreement. They shall inform each other of complaints received.4.      Each
of these bodies shall examine all complaints falling within its
competence and shall pass to the other body any complaints which fall
within the competence of that body.5.      In
case of disagreement between these two bodies with regard to the action
to be taken in relation to a complaint or with regard to the result of
the examination, either of the bodies may refer the matter to the EEA
Joint Committee which shall deal with it in accordance with Article 117.Article 1171.      The
EEA Joint Committee or a Contracting Party may bring a matter under
dispute which concerns the application (6) of this Agreement before the EEA Court in accordance with the following provisions.2.      The
EEA Joint Committee shall be provided with all information which might
be of use in making possible an in‑depth examination of the situation,
with a view to settling the dispute and finding a solution acceptable to
the Contracting Parties.3.      A
Contracting Party may bring a matter under dispute before the EEA
Court. In doing so it shall, however, first submit the matter to the EEA
Joint Committee. If it is not resolved after two consecutive meetings
of the Committee, either the Committee shall, unless otherwise decided,
or a Contracting Party may, bring the matter before the EEA Court. For
the Community, it shall be for the EC Commission to bring the matter
before the EEA Court.”IV – Az intézmények és a kormányok által benyújtott írásbeli észrevételek összefoglalásaÁltalános észrevételekA Bizottság
hangsúlyozza, hogy a megállapodás jelentősen eltér az eddig a Közösség
által megkötött társulási megállapodásoktól. A megállapodás nemcsak az
aláírás időpontjában már létező közösségi vívmányokat foglalja magában,
hanem a megállapodás által szabályozott területeken később megszülető
közösségi jogot is. A megállapodás tartalmát tekintve a Bizottság
hangsúlyozza, hogy a Közösség és az EFTA-tagországok közötti kapcsolat
közvetlenül az EGK-Szerződésen, valamint a Közösség intézményei által,
ez utóbbi alapján elfogadott jogi aktusokon alapul. A megállapodás által
meghatározott döntéshozatali eljárás tükrözi egyrészről – a Közösség
döntéshozatali autonómiájának megőrzése mellett – a jelenlegi és
jövőbeli közösségi vívmányok kiterjesztésének szándéka az EGT-re,
másrészről a szuverén államok akaratának tiszteletben tartása, amelyek
nem kívánják sem átruházott hatáskörrel, sem jogalkotó hatalommal
felruházni a megállapodás szerveit.A
megállapodás célja egységes gazdasági térség létrehozása, amelyben az
EGK-n belül hatályban lévő joggal lényegében azonos jogrendszert
alkalmaznak a lehető legegységesebb módon.Miután
emlékeztetett arra, hogy a megállapodással létehozott bírósági rendszer
három célt szolgál, mégpedig: a Szerződő Felek közötti jogviták
rendezését, az EFTA-n belüli viták rendezését és az EGT-n belüli jogi
homogenitás erősítését, a Bizottság leszögezi, hogy e különböző
hatásköröket vagy az Európai Bíróságtól független, azonban
funkcionálisan hozzá kapcsolódó Európai Gazdasági Térség Bírósága (a
továbbiakban: EGT-Bíróság) és az EGT-Bíróságtól független, azonban hozzá
kapcsolódó EGT Elsőfokú Bírósága, vagy maga az Európai Bíróság
gyakorolja majd. Az EGT-Bíróság és az EGT Elsőfokú Bíráságának
összetétele lehetővé tenné az Európai Bíróság e két bírói szervben jelen
lévő bírái számára, hogy alkalmazni tudják nagy tapasztalatukat
egyrészről a közösségi joggal kapcsolatban a Közösségen belül,
másrészről ennek az EGT-re való kiterjesztésében, biztosítva így a jog
egységes alkalmazását.A Szerződő Felek
közötti jogviták rendezésének céljából az EGT-Bírósághoz fordulhat vagy a
vegyesbizottság, vagy közvetlenül bármely Szerződő Fél, amennyiben a
vegyesbizottság nem volt képes megoldani a konfliktust két egymást
követő ülésén.Az EFTA-n belüli
konfliktusokat tekintve két típust különböztethetünk meg. Először is az
EFTA Felügyeleti Hatósága és az EFTA-tagországok közötti jogviták,
nevezetesen az EFTA Felügyeleti Hatósága által a kötelezettségszegés
megállapítása iránt azon EFTA-tagországokkal szemben indított eljárások,
amelyek nem teljesítették a megállapodásból eredő kötelezettségeiket,
valamint a Felügyeleti Hatóság által az állami támogatások kérdésében
hozott határozatok elleni keresetek. Az EGT-Bíróság feladata lenne e
kérdések rendezése. Másodsorban azon versenyjogi ügyek, amelyek első
fokon az EGT Elsőfokú Bírósága hatáskörébe tartoznának, amikor is az e
bíróság által hozott határozatokkal szemben az EGT-Bírósághoz lehetne
fellebbezni.A jogi homogenitás erősítését
illetően a megállapodás három különös eljárást tartalmaz. Az első
nagyrészt megfelel a polgári és kereskedelmi ügyekben irányadó bírósági
joghatóságról és a bírósági határozatok végrehajtásáról szóló
egyezményhez (Luganói Egyezmény) csatolt, az említett Egyezmény egységes
értelmezéséről szóló 2. jegyzőkönyv szerinti eljárásnak. A második
eljárás célja, hogy az EFTA-tagországok beavatkozhassanak az Európai
Bíróság előtti előzetes döntéshozatali eljárásokba. A harmadik eljárás
az EFTA-államok bíróságai számára biztosítja, hogy a megállapodással
kapcsolatos értelmezési kérdésekben előzetes döntéshozatal iránti
kérelemmel az Európai Bírósághoz fordulhassanak.A
Bizottság vélemény szerint a tervezett bírósági rendszer számos
lehetséges veszélyforrást kiiktat. Ezáltal ugyanis elkerülhetővé válik,
hogy az Európai Bíróságon kívüli más bíróság értelmezhesse a
megállapodást előzetes döntéshozatal iránti kérelem kapcsán, hogy az
EGT-Bíróság a megállapodást a közösségi jog, illetve az Európai Bíróság
ítélkezési gyakorlatának figyelmen kívül hagyásával alkalmazza, hogy a
versennyel kapcsolatos szabályokat rendszertelenül alkalmazzák, hogy a
gazdasági szereplők az előzetes döntéshozatali eljárást használhassák
fel jogvédelmi eszközként, és hogy az EFTA-államok ügyeiben külföldi
bírák ítélkezzenek.A Bizottság négy pontban kéri a Bíróság véleményét:1)      az
Európai Bíróság bíráinak részvétele az EGT-Bíróságban
összeegyeztethető-e az Európai Bíróság 1977. április 26-i véleményével
(a belvízi hajók ideiglenes leszerelése érdekében egy európai alap
létrehozásáról szóló megállapodástervezetről szóló 1/76. sz. vélemény
[EBHT 1977., 741. o.]);2)      az
Európai Bíróság előtt folyamatban lévő közösségi ügyekkel kapcsolatban a
beavatkozási jog kiterjesztése az EFTA-tagországokra
összeegyeztethető-e az EGK-Szerződéssel;3)      az
EGK-Szerződés módosítása nélkül lehetséges-e, hogy az EFTA-tagországok
bíróságai a megállapodás értelmezésével kapcsolatban kérdéseket
terjesszenek az Európai Bíróság elé;4)      vajon
az EGK-Szerződés 238. cikke alapján megengedhető-e a megállapodás
szerinti bírósági rendszer.Az Európai Bíróság tagjainak részvétele egy másik bíróság tevékenységébenA Bizottság
azt kívánja megtudni, hogy vajon a fent említett 1/76. sz. vélemény
mintájára úgy kell-e tekinteni, hogy az Európai Bíróság bírái nem
vehetnek részt egy másik bíróság tevékenységében, vagy abból kell
kiindulni, hogy e vélemény összefüggései jelen esetben nem irányadóak. A
Bizottság e tekintetben leszögezi, hogy a megállapodás különbözik az
1/76. sz. véleményben tárgyalt megállapodástól. Egyrészt – a belvízi
hajók ideiglenes leszerelése érdekében létrehozott európai alap
bíróságával ellentétben – az EGT-Bíróság nem rendelkezne a megállapodás
értelmezésével kapcsolatos előzetes döntéshozatali hatáskörrel,
másrészről az EGT-Bíróság és az EGT Elsőfokú Bírósága, ítélkezési
függetlenségük ellenére, funkcionálisan az Európai Bírósághoz
kapcsolódnának.A spanyol kormány
szerint a feltett kérdésre – több okból is – csakis nemleges válasz
adható. Először is az EGK-Szerződés 167. cikkének rendelkezései,
valamint az Európai Bíróság alapokmánya 2., 4. és 16. cikkének
rendelkezései azt célozzák, hogy az Európai Bíróság teljesen pártatlanul
és bármilyen nyomás vagy prekoncepció nélkül tölthesse be feladatát,
nevezetesen a jog tiszteletben tartásának biztosítását a Szerződések
értelmezése és alkalmazása során.Másodsorban,
az Európai Bíróság az 1/76. sz. véleményében azért nyilvánította a
belvízi hajók ideiglenes leszerelése érdekében létrehozott európai
alapról szóló megállapodást az EGK-Szerződéssel össze nem
egyeztethetőnek, mert az e megállapodás értelmében létrehozni kívánt
bíróságot (az Alap Bírósága) az Európai Bíróság hat tagja alkotná, és e
személyek, mint az Alap Bíróságának tagjai adott esetben olyan
kérdésekben ítélkeznének, amelyeket az Európai Bíróság bírájaként is
tárgyalniuk kellene, ellentmondva ezzel az Európai Bíróság által
követendő teljes pártatlanság elvének. Márpedig hasonló helyzet
kockázata merül fel jelen esetben is. Elképzelhető ugyanis, hogy az
Európai Bíróság bírái – az EGT-Bíróság bíráiként eljárva – ugyanazon
közösségi jogszabályokat értelmeznék és alkalmaznák, amelyeket azután az
Európai Bíróság bíráiként ismét értelmezniük és alkalmazniuk kellene. A
spanyol kormány úgy ítéli meg, hogy ilyen körülmények között az
EGT-Bíróság határozathozatalában részt vevő bíró nem lenne képes a
megkívánt pártatlansággal ítélkezni. Amennyiben pedig az alapokmány 16.
cikkének megfelelően tartózkodna az ítélkezéstől, úgy – amint az a fent
említett véleményből kiderül – az Európai Bíróság számára lehetetlenné
válhat az alapokmány 15. cikke szerint a határozatképességhez szükséges
létszámú bíró összehívása.A spanyol kormány
mindehhez további három megjegyzést fűz. Először is hangsúlyozza, hogy
bár az EGT-Bíróságnak nincs hatásköre a megállapodás értelmezésére
vonatkozó előzetes döntések meghozatalára, az Európai Bíróságra ez nem
érvényes, mivel – ítélkezési gyakorlata szerint – továbbra is a
hatáskörébe tartozik a Közösség és az EFTA-tagországok között megkötött
megállapodások előzetes döntéshozatal keretében történő értelmezése.
Ebből következik, hogy mindez a fent említett 1/76. sz. vélemény
rendelkezéseit nem érinti és nem fosztja meg lényegétől.A
spanyol kormány kijelenti továbbá, hogy nem osztja a Bizottság azon
véleményét, amely szerint az 1/76. sz. vélemény azért nem alkalmazható a
jelen esetre, mert az EGT-Bíróság és az EGT Elsőfokú Bírósága
funkcionálisan az Európai Bíróság részét képezik. Ugyanis a megállapodás
intézményi rendelkezéseinek 7. cikke úgy rendelkezik, hogy az
EGT-Bíróság önálló szerv, és semmilyen tekintetben nincs az Európai
Bíróságnak alárendelve.A spanyol kormány
megállapítja végül, hogy a megállapodástervezet intézményi
rendelkezéseinek 104. cikke nem felel azon kérdésre, hogy az EGT-Bíróság
ítélete milyen mértékben köti az Európai Bíróságot, amennyiben ez
utóbbi olyan kérdést vizsgál meg, amelyben az EGT-Bíróság már
határozott.A belga kormány osztja a
Bizottság álláspontját abban a kérdésben, hogy lehet-e az 1/76. sz.
véleményt jelen esetre vonatkoztatni. Az EGT-Bíróságnak – a belvízi
hajók ideiglenes leszerelése érdekében létrehozott európai alap
bíróságával ellentétben – nincs előzetes döntéshozatali hatásköre.
Ezenkívül az EGT-Bíróság – függetlenségének megőrzése mellett –
funkcionálisan az Európai Bíróság része lesz. Az Európai Bíróság
bíráinak jelenléte nem változtatja meg az EGT-Bíróság jogi természetét.
Az előzetes döntéshozatali hatáskör hiányának kérdésével kapcsolatban
pedig a belga kormány megjegyzi, hogy az Európai Bíróságnak és az
EGT-Bíróságnak a közösségi jog ugyanazon szabályaival kapcsolatban kell
ítélkezniük.Az Egyesült Királyság kormánya
szerint összeegyeztethető az EGK-Szerződéssel és az 1/76. sz.
véleménnyel, hogy az Európai Bíróság bírái részt vegyenek az EGT-Bíróság
tevékenységében. Az Európai Bíróság indokolását az említett véleményben
azon tény befolyásolta, hogy az Alap Bírósága a megállapodás
értelmezésére vonatkozó hatáskörét az Európai Bíróság hasonló
hatáskörével párhuzamosan gyakorolta volna.Az
Európai Bíróság alapokmánya 16. cikkének első bekezdése, amely szerint a
bíró nem vehet részt olyan ügy elbírálásában, amelyben előzőleg már
ügyvédként, tanácsadóként vagy bíróként részt vett, megfelel a „senki
sem lehet saját ügyének bírája” elvnek. Mindez nem vonatkozik azonban az
olyan bíró helyzetére, aki különböző ügyek kapcsán egymást követően
hasonló vagy akár azonos kérdésekben ítélkezik, mint például, ha az
Európai Bíróság előzetes döntést hoz olyan jogi kérdések tekintetében,
amelyek hasonlóak vagy azonosak azokkal, amelyekben korábban már a
tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás keretében, a
Szerződés 169. cikkének megfelelően ítélkezett. Mivel nem kötik korábbi
határozatai, az Európai Bíróság bármikor eltérhet korábbi ítélkezési
gyakorlatától azáltal, hogy adott jogi kérdést másként bírál el.Miután
megvizsgálta az 1/76. sz. vélemény tárgyát képező megállapodást és az
azzal összefüggő rendelkezéseket, az Egyesült Királyság kormánya
megállapította, hogy a kérdéses esetben lehetséges lett volna, hogy az
érintett közösségi bírákat befolyásolják az Alap Bíróságának korábbi
döntései. Így a közösségi vívmányok közvetett módon sérülhettek volna,
például azon nemzetközi jogi elvek közrehatásából fakadóan, amelyeket a
közösségi jogrend keretében már felülvizsgáltak. E veszély késztette az
Európai Bíróságot arra, hogy 1/76. sz. véleményében ellenezze azt, hogy
az Európai Bíróság bírái részt vegyenek az Alap Bíróságának
tevékenységében.Továbbá az Egyesült
Királyság megjegyzi, hogy az 1/91. sz. vélemény iránti kérelem alapját
képező problémák eltérnek az 1/76. sz. vélemény alapját képezőktől. Az
ideiglenes leszerelés érdekében létrehozott alapról szóló megállapodás
esetében felmerült, hogy az Európai Bíróság azon bírái, akik részt
vettek volna az Alap Bíróságának tevékenységében, két egymással
összeférhetetlen feladatot láttak volna el. Egyrészről, mint a Bíróság
bírái az intézmények által elfogadott egyes jogi aktusok értelmezése
kapcsán a közösségi vívmányok felett őrködtek volna, másrészről pedig,
mint az Alap Bíróságának tagjai, a közösségi vívmányokétól eltérő –
nemzetközi jogi – elveken nyugvó jogrendszer felügyeletét látták volna
el. Az Egyesült Királyság véleménye szerint a javasolt megállapodás nem
vet fel semmiféle nehézséget e tekintetben, hiszen az Európai Bíróság
bíráinak és az EGT-Bíróság bíráinak ugyanazon rendelkezéseket és elveket
kell alkalmazniuk, és így végső soron a közösségi vívmányokat kell
megőrizniük.Ami az EGT-Bíróság összetételét
illeti, az Egyesült Királyság kormánya megjegyzi, hogy az Európai
Bíróság tizenhárom tagja közül öt venne részt annak tevékenységében.
Mivel az Európai Bíróság esetében hét bíró járhat el teljes ülésben,
megoldható lenne úgy összehívni őket, hogy az EGT-Bíróság korábbi
döntésében részt vevő bírák közül senki se legyen jelen. Amennyiben az
Európai Bíróság öt bírájának az EGT-Bíróság keretén belüli tevékenysége
adminisztratív jellegű problémákat okozna, úgy az EGK-Szerződés 165.
cikke tartalmaz olyan rendelkezést, amely lehetővé tenné a megállapodás
elfogadásából eredő helyzet megoldását.A kiterjesztett beavatkozási jogA Bizottság
szerint az Európai Bíróság már eddig is megengedte harmadik országok
beavatkozását az alapokmány 37. cikke alapján. Mindazonáltal jelen
esetben olyan módszeresebb jellegű jogról van szó, amely szükségessé
tenné az EFTA-tagországoknak a tagállamokkal azonos módon történő
értesítését az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről.
Ezért a Bizottság felteszi a kérdést, hogy nem kellene-e módosítani az
alapokmány 20. cikkét. A spanyol kormány
szerint a második kérdésre adott válasz igenlő. Az alapokmány 20. cikke
kellőképpen világosan fogalmaz. Kifejezetten kimondja, hogy csak az
értesítések – az említett cikkben korlátozott számban felsorolt –
címzettjei nyújthatnak be az előzetes döntéshozatali eljárás keretében
írásbeli észrevételeket, és avatkozhatnak be a tárgyalás során. Noha az
Európai Bíróság sohasem határozott harmadik ország részéről előzetes
döntéshozatali eljárásban benyújtott észrevételek lehetőségével
kapcsolatban, mindazonáltal megszorító értelmezést adott az alapokmány
20. cikkében említett érdekeltek listájáról.A
spanyol kormány szerint a Bizottság – az alapokmány 37. cikkének
említésével – összekevert két, alapjaiban különböző eljárási típust.
Ugyanis az egyik fél kérelmeinek támogatását célzó beavatkozás során az
eljárásban több fél vesz részt, több álláspont védelmében, nevezetesen
egy felperes, egy alperes és egy később megjelenő harmadik személy. E
harmadik személyt a spanyol eljárásjogban „coadyuvante”-nak
nevezik. Beavatkozása valamely részt vevő fél kérelmeinek támogatására
korlátozódik. E tekintetben figyelembe kell venni azon tényt, hogy a 37.
cikk értelmében a tagállamokon és a közösségi intézményeken kívüli
beavatkozóknak két feltételnek kell eleget tenniük: egyrészről
valószínűsíteniük kell, hogy a jogvita kimeneteléhez jogos érdekük
fűződik, másrészről pedig a jogvita nem folyhat a tagállamok között, a
Közösség intézményei és a tagállamok között, sem pedig a Közösség
intézményei között. Ebből következik, hogy harmadik államok
beavatkozása, amelyet a Bíróság a 91/82. és 200/82. sz., Chris
International Foods kontra Bizottság ügyekben 1983. augusztus 23-án
hozott végzésében (EBHT 1983., 417. o.) megengedett, a fenti két
feltételhez kötött.A spanyol kormány végül
megállapítja, hogy az alapokmány 20. cikkét módosítani kellene annak
érdekében, hogy valamennyi EFTA-állam benyújthassa észrevételeit az
előzetes döntéshozatali eljárás során, és hogy a 37. cikk hatálya ezzel
együtt változatlanul az egyik fél kérelmeinek támogatására irányuló
beavatkozásokra korlátozódjon közvetlen keresetek esetén. A beavatkozás
teljesen eltér az előzetes döntéshozatali eljárásban való részvételtől,
olyannyira, hogy még a 37. cikk kiterjesztő értelmezése sem módosíthatná
a 20. cikk pontos és világos tartalmát.A belga kormány
megjegyezi, hogy a 37. cikk felülvizsgálata szükséges annak lehetővé
tételéhez, hogy az EFTA-államok beavatkozhassanak mindhárom olyan típusú
jogvitába, amelybe a jogi személyek beavatkozása kizárt. Annak lehetővé
tétele érdekében, hogy a jogvitában félként nem részes EFTA-államok
észrevételeket nyújthassanak be egy előzetes döntéshozatali eljárás
keretében, a 20. cikket kell felülvizsgálni. Az Egyesült Királyság kormánya
úgy véli, hogy az EFTA-tagországoknak az Európai Bíróság előtti
jogvitákba történő beavatkozását lehetővé tevő eljárás szükségessé teszi
a 37. cikk módosítását. Nem elegendő a megállapodásban szabályozni ezen
országok beavatkozási jogát, hiszen e megállapodás önmagában nem
módosítja az alapokmányt. Ezért az EGK-Szerződés 188. cikkének második
bekezdésében előírt eljáráshoz kell folyamodni. E rendelkezés előírja,
hogy a Tanács módosíthatja az alapokmány III. címének rendelkezéseit, az
Európai Bíróság kérelme alapján, és az Európai Bizottsággal, valamint
az Európai Parlamenttel folytatott egyeztetést követően. Az Egyesült
Királyság kormánya szintén azon a véleményen van, hogy a 20. cikket
módosítani kell annak érdekében, hogy az EFTA-tagországok az előzetes
döntéshozatali eljárás során észrevételeket nyújthassanak be. Emellett
az alapokmány 17., 18., és 39. cikkét is módosítani kell.Az EFTA-tagországok bíróságaitól érkező előzetes döntéshozatal iránti kérelmekA spanyol kormány
szerint a harmadik kérdésre adandó válasz nemleges. Az előzetes
döntéshozatal iránti kérelem az Európai Bíróság és a nemzeti bíróságok
közötti együttműködés eszköze. A bíróságok közötti ilyen együttműködés
közvetlen következménye, hogy csak a tagállamok bírósági szerveinek áll
jogában az Európai Bírósághoz fordulni az EGK-Szerződés 177. cikke
alapján. Ahhoz, hogy az EFTA-államok bíróságai is hasonlóképpen előzetes
döntéshozatal iránti kérelemmel fordulhassanak az Európai Bírósághoz,
módosítani kell az EGK-Szerződés 177. cikkét, mégpedig úgy, hogy a
szöveg az „egy tagállam bírósága” meghatározás után olyan megjegyzéssel
egészüljön ki, amely azon harmadik országok bírósági szerveire utal,
amelyekkel a Közösség nemzetközi megállapodást kötött.A belga kormány
úgy véli, hogy a 177. cikket módosítani kell annak érdekében, hogy az
EFTA-tagországok nemzeti bíróságai megkereshessék az Európai Bíróságot.Az Egyesült Királyság kormánya
először is megjegyzi, hogy a 177. cikk azon tagállami bíróságokra is
vonatkozik, amelyek az EGK-Szerződés negyedik részének hatálya alá
tartozó tengerentúli területeken találhatóak (lásd a C‑100/89. és
C‑101/89. sz., Kaefer és Procacci ügyekben 1990. december 12-én hozott
ítéletet [EBHT 1990., I‑4647. o.]). Noha e rendelkezés szigorú
értelemben véve csak a tagállamok bíróságaira vonatkozik, az Európai
Bíróság úgy ítélte meg, hogy annak második bekezdése az olyan
bíróságokra is érvényes, amelyek nem részesei valamely tagállam bírósági
rendszerének, amennyiben azok a tagállamhoz tartozó olyan területen
találhatók, ahol a közösségi jog korlátozott mértékben alkalmazandó, és
amennyiben a közösségi jog megfelelő rendelkezése mindezt lehetővé teszi
(a C‑355/89. sz., Barr és Montrose ügyben 1991. július 3-án hozott
ítélet [EBHT 1991., I‑3479. o.]).Az
Egyesült Királyság megjegyezi továbbá, hogy a 177. cikk értelmében az
Európai Bíróság előzetes döntést hozhat olyan nemzetközi megállapodások
értelmezéséről, amelyekben a Közösség részt vesz. Az Európai Bíróság
továbbá előzetes döntést hozhat a Szerződés 220. cikke alapján megkötött
megállapodások értelmezéséről. A tervezett megállapodás a Szerződés
238. cikke alapján megkötött nemzetközi megállapodás lenne. Így
egyszerre minősülne a Szerződés értelmében megkötött nemzetközi
megállapodásnak, valamint az intézmények által meghozott jogi aktusnak.
Semmi sem gátolja tehát, hogy az Európai Bíróság előzetes döntést hozzon
a megállapodás értelmezéséről. Az Európai Bírósági fent említett
ítéletei a tervezett rendelkezések és az EGK-Szerződés
összeegyeztethetősége mellett szólnak.A Szerződés 238. cikkeA Bizottság
azt kívánja megtudni, hogy a 238. cikk lehetővé teszi-e a
megállapodásban szereplő bírósági rendszer felállítását. Ha nem teszi
lehetővé, úgy módosítani kellene a Szerződés e cikkét úgy, hogy az abban
említett különleges eljárások magukba foglalják olyan bírósági rendszer
felállítását, amely funkcionálisan kapcsolódik az Európai Bírósághoz,
és amely garantálja a közösségi jog sajátos jellegét és integritását.A spanyol kormány
szerint a 238. cikk elegendő alapot nyújt a Közösség számára olyan
társulási megállapodás megkötésére más államszövetséggel vagy nemzetközi
szervezettel, mint amilyen az EFTA-val kötendő megállapodás. A helyzet
eltérő azonban, ha az ilyen megállapodás tartalma nem egyeztethető össze
a Szerződéssel. Jelen esetben az összeegyeztethetetlenség a tervezett
bírósági rendszerből adódik. Ezért a Szerződést a megállapodás megkötése
előtt módosítani kell.A belga kormány
megjegyezi, hogy a 238. cikk nem teszi lehetővé a tervezett bírósági
rendszer bevezetését az EGK-Szerződés előzetes módosítása nélkül. Elvben
semmi sem gátolja a Szerződés 238. cikkének módosítását. Mindazonáltal a
jelen esetben jobb megoldásnak tűnik a módosítás kiterjesztése a
Szerződés más vonatkozó cikkeire, valamint az Európai Bíróság
alapokmányának cikkeire, a lehető legnagyobb mértékű koherencia
megvalósítása és a jogbiztonság garantálása céljából.Az Egyesült Királyság kormánya
szerint a Szerződés 238. cikkében szereplő „közös fellépés és a
különleges eljárások” meghatározás lehetővé teszi, hogy bírósági
eljárások is az e rendelkezés hatálya alá tartozó megállapodások részét
képezzék. Az ilyen eljárások akár hozzá is járulhatnak a
megállapodásokban foglaltak hatékony érvényesüléséhez. Különösen így van
ez az esetleges jogviták bírói úton történő rendezését szabályozó
rendelkezések esetében, mivel ezek elősegítik, hogy a felek szabályosan
hajtsák végre a megállapodást. A Bíróság álláspontjaI.1.        E
véleményében az Európai Bíróság a Bizottság kérésének megfelelően
csupán annak vizsgálatára szorítkozik, hogy vajon összeegyeztethető-e a
megállapodás által felállítani kívánt bírósági felügyeleti rendszer az
EGK-Szerződéssel. A megállapodás többi rendelkezésével és főként a
döntéshozatali eljárásra és a versenyjog vonatkozásában a
hatáskörmegosztásra vonatkozó rendelkezésekkel e vélemény nem
foglalkozik.2.        A
megállapodást egyrészről az Európai Szabadkereskedelmi Társulás
tagállamai, másrészről az Európai Közösség és tagállamai kötik meg. A
Közösség részéről a megállapodást a Tanács fogja megkötni, az Európai
Parlament hozzájárulását követően, az EGK-Szerződés 238. cikke alapján.3.        A
megállapodás célja az Európai Gazdasági Térség létrehozása, amely
kiterjed a Közösség tagállamainak, valamint az EFTA-tagországoknak a
területére. A megállapodás preambulumából kitűnik, hogy a Szerződő Felek
célja közös szabályokon és egyenlő versenyfeltételeken alapuló,
dinamikus és homogén Európai Gazdasági Térség létrehozása, valamint a
megvalósításhoz megfelelő eszközök biztosítása, beleértve az
igazságszolgáltatást is. A megállapodás 1. cikke értelmében a
megállapodás arra irányul, hogy előmozdítsa a Szerződő Felek közötti
kereskedelmi és gazdasági kapcsolatok egyenlő versenyfeltételek melletti
folyamatos és kiegyensúlyozott erősödését és az azonos szabályok
betartását.4.        Az
EGT-t alkotó államok közötti kapcsolatok során alkalmazott szabályok az
áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgására,
valamint a versenyszabályozásra vonatkoznak. E szabályok lényegüket
tekintve az EGK-Szerződés és az ESZAK-Szerződés, valamint az e
szerződések végrehajtására elfogadott jogi aktusok megfelelő
rendelkezéseinek felelnek meg. Amint azt a Bizottság a vélemény iránti
kérelmében jelezte, a Szerződő Felek célja az, hogy a megállapodás által
érintett területek tekintetében kiterjesszék az EGT-re a jövőbeni
közösségi jogot, úgy, ahogyan az folyamatosan kialakul, fejlődik és
változik.II.5.        Az
EGT-n belül a jog egységes értelmezésének és alkalmazásának
célkitűzését – ahogyan az a megállapodás 1. cikkéből kiderül – a
közösségi jog megfelelő rendelkezéseivel szövegszerűen azonos
rendelkezések, valamint egy bírósági rendszer felállítása biztosítja.6.        A
megállapodás bíróságot hoz létre, az EGT-Bíróságot, amely mellé
elsőfokú bíróság kapcsolódik. Az EGT-Bíróság hatáskörét e megállapodás
96. cikkének (1) bekezdése határozza meg. E hatáskör kiterjed a Szerződő
Felek közötti jogviták rendezésére, valamint az EFTA-államokat érintő
felügyeleti eljárások keretében indított keresetekre, és az EFTA
Felügyeleti Hatósága által a verseny terén hozott döntések elleni
jogorvoslatok eldöntésére.7.        A bírósági rendszer emellett a következő mechanizmusokat foglalja magában.8.        A
megállapodás 6. cikke úgy rendelkezik, hogy végrehajtásuk és
alkalmazásuk során a megállapodás rendelkezéseit az EGK-Szerződés, az
ESZAK-Szerződés és a másodlagos közösségi jogi aktusok megfelelő
rendelkezéseire vonatkozóan az Európai Bíróság által a megállapodás
aláírásának időpontját megelőzően kialakított ítélkezési gyakorlatnak
megfelelően kell értelmezni.9.        A
megállapodás 104. cikkének (1) bekezdése szerint e megállapodás
rendelkezései vagy az EGK- és ESZAK-Szerződések – módosított vagy
kiegészített – rendelkezései, illetve az említett szerződések alapján
elfogadott jogi aktusok alkalmazása vagy értelmezése során az Európai
Bíróság, az EGT-Bíróság, az EK Elsőfokú Bírósága, az EGT Elsőfokú
Bírósága és az EFTA-államok bíróságai kötelesek megfelelően figyelembe
venni a többi bíróság által hozott határozatokból fakadó elveket, annak
érdekében, hogy biztosítsák a megállapodás lehető legegységesebb
értelmezését.10.      A
megállapodás 95. cikke rendelkezik arról, hogy az EGT-Bíróság nyolc
bíróból áll, amelyből öt az Európai Bíróság bírája. Az EGT-Bíróság
kérésére az EGT-Tanács felhatalmazhatja az EGT-Bíróságot három, illetve
öt bíróból álló tanácsok megalakítására. Figyelembe véve az elé utalt
jogviták jellegét, az EGT-Bíróság alapokmánya fogja szabályozni az
Európai Bíróság bíráinak és az EFTA-bírák kiegyensúlyozott és megfelelő
számát. A 101. cikk szerint az EGT Elsőfokú Bíróságát öt bíró alkotja,
akik közül hármat az EFTA-államok jelölnek ki és kettő az Európai
Közösségek Elsőfokú Bíróságának bírája.11.      A
34. jegyzőkönyv, amelyre a megállapodás 104. cikkének (2) bekezdése
hivatkozik, tartalmazza azon rendelkezéseket, amelyek lehetővé teszik az
EFTA-államok számára, hogy felhatalmazzák bíróságaikat, hogy az Európai
Bíróságtól a megállapodás rendelkezéseinek értelmezését kérjék.12.      Végezetül,
a 34. jegyzőkönyvhöz fűzött megjegyzés szabályozza az EFTA-államok
beavatkozási jogát az Európai Bíróság előtt folyamatban lévő ügyek
kapcsán.III.13.      A
Bizottság vélemény iránti kérelmében megfogalmazott kérdések vizsgálata
előtt érdemes összehasonlítani egyrészről a megállapodás, másrészről a
közösségi jog céljait és összefüggéseit.14.      A
megállapodás és a megfelelő közösségi rendelkezések egyezése nem
jelenti azt, hogy azokat szükségszerűen azonos módon kell értelmezni.
Ugyanis egy nemzetközi szerződést nem kizárólag a saját rendelkezéseinek
fényében kell értelmezni, hanem annak céljait tekintve is. A
szerződések jogáról szóló, 1969. május 23-i bécsi egyezmény 31. cikke e
tekintetben előírja, hogy a szerződéseket jóhiszeműen, kifejezéseiknek
szövegösszefüggésükben szokásos értelme szerint, valamint tárgyuk és
céljuk figyelembevételével kell értelmezni.15.      A
megállapodás és a közösségi jog céljainak és rendelkezéseinek
összehasonlításáról lévén szó meg kell állapítani, hogy a megállapodás
célja szabadkereskedelmi és versenyjogi szabályozási rendszer
alkalmazása a Szerződő Felek közötti gazdasági és kereskedelmi
kapcsolatok terén.16.      A
Közösség esetében azonban azon szabadkereskedelmi és versenyjogi
rendszer, amelyet a megállapodás ki kíván terjeszteni a Szerződő Felek
területének egészére, a közösségi jogrendben fejlődött ki és abba
illeszkedik, mely jogrend céljai túlmutatnak a megállapodás céljain.17.      Az
EGK-Szerződésnek különösen a 2., 8a. és 102.a. cikkéből ugyanis az
következik, hogy annak végső célja olyan szintű gazdasági integráció
elérése, amely a belső piac, valamint a gazdasági és monetáris unió felé
mutat. Az Egységes Európai Okmány 1. cikke szerint egyébként a
közösségi szerződések célja, hogy közösen hozzájáruljanak az európai
egységhez vezető konkrét lépésekhez.18.      Az
előbbiekből az következik, hogy az EGK-Szerződés azon rendelkezései,
amelyek a szabad mozgást és a versenyt szabályozzák, messze nem
öncélúak, hanem csupán eszközök e célok megvalósítása érdekében.19.      Azon
körülmények, amelyek között a megállapodás célja megfogalmazódott,
szintén különböznek azoktól, amelyek között a közösségi célok születtek.20.      Ugyanis
az EGT-t olyan nemzetközi szerződés alapján kell megvalósítani, amely
lényegét tekintve csupán jogokat és kötelezettségeket ír elő a Szerződő
Felek között, és amely nem ruház át az általa létrehozott kormányközi
szervekre szuverén jogokat.21.      Ezzel
szemben az EGK-Szerződés – habár nemzetközi megállapodás formájában
kötötték – egy jogközösség alkotmányos chartáját jelenti. Az Európai
Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a közösségi szerződések új
jogrendet hoztak létre, amelynek javára az államok egyre több területen
korlátozták szuverén jogaikat, és amelynek alanyai nemcsak a
tagállamok, hanem azok állampolgárai is (lásd a 26/62. sz. Van Gend en
Loos-ügyben 1963. február 5-én hozott ítéletet, EBHT 1963., 1. o.). Az
így létrehozott közösségi jogrend alapvető jellemzői különösen, hogy a
tagállamok jogával szemben elsőbbség illeti meg, és hogy az
állampolgárokra és magukra az államokra alkalmazandó rendelkezéseinek
egy része közvetlen hatállyal bír.22.      E
megfontolásokból az következik, hogy az EGT egészére kiterjedő
jogszabályok homogenitását nem biztosítja a közösségi jog és a
megállapodás megfelelő rendelkezéseinek azonos tartalma vagy
megfogalmazása.23.      Meg
kell tehát vizsgálni, hogy a megállapodás tartalmaz-e más eszközöket e
homogenitás biztosítására.24.      A
6. cikk e célt követi annak előírásával, hogy a megállapodás szabályait
az Európai Bíróságnak a megfelelő közösségi jogszabályokra vonatkozó
ítélkezési gyakorlatával összhangban kell értelmezni.25.      Mindazonáltal
ezen értelmezési mechanizmus nem képes biztosítani a kívánt jogi
homogenitást, mégpedig két okból kifolyólag.26.      Először
is, e cikk az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlatának csak a
megállapodás aláírását megelőző részére vonatkozik. Mivel ezen
ítélkezési gyakorlat fejlődni fog, nehéz lesz az új ítélkezési
gyakorlatot megkülönbözetni a régitől, és így a múltat a jövőtől.27.      Másodsorban,
noha a megállapodás 6. cikke nem mondja ki világosan, hogy az Európai
Bíróság ítélkezési gyakorlatának egészére, és különösen a közösségi jog
közvetlen hatályával és elsőbbségével kapcsolatos ítélkezési gyakorlatra
vonatkozik-e, a megállapodás 35. jegyzőkönyvéből kiderül, hogy – az
ezen ítélkezési gyakorlatból fakadó közvetlen hatály és elsőbbség
elvének elismerése nélkül – a Szerződő Felek csupán arra vállalnak
kötelezettséget, hogy olyan jogszabályi rendelkezést vezessenek be saját
jogrendjükbe, amely a megállapodás rendelkezéseinek a vele ellentétes
jogszabályokkal szembeni elsőbbségét biztosítja.28.      Ebből
következik, hogy az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlatának
tiszteletben tartása, amelyet a megállapodás 6. cikke ír elő, nem terjed
ki ezen ítélkezési gyakorlat olyan alapvető elemeire, amelyek nem
egyeztethetők össze a megállapodás jellegével. Következésképpen a 6.
cikk mint olyan, nem képes az EGT-n belüli jogi homogenitás
biztosítására sem a múlt, sem a jövő vonatkozásában.29.      A
fenti megfontolásokból következik, hogy az EGT-n belüli jogértelmezés
és jogalkalmazás homogenitásának célja az egyrészről a megállapodás,
másrészről a közösségi jog céljai és összefüggései közötti eltérésekbe
ütközik.IV.30.      A
fentiekben feltárt ellentmondásra figyelmmel kell megvizsgálni, hogy a
megvalósítani kívánt bírósági rendszer nem csorbítja-e a közösségi
jogrend autonómiáját saját céljai megvalósítása tekintetében.31.      A
vizsgálat először is a Szerződő Fél fogalmára vonatkozik, amelyet az
EGT-Bíróság lesz hivatott – hatásköre gyakorlása során – értelmezni,
majd az e bíróság által kifejtett ítélkezési gyakorlatnak a közösségi
jog értelmezésére gyakorolt hatására irányul.32.      Az
első ponttal kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy a megállapodás
96. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében az EGT-Bíróság
hatáskörébe tartozik a Szerződő Felek közötti jogviták rendezése, és
hogy e megállapodás 117. cikkének (1) bekezdése szerint az EGT Vegyes
Bizottsága vagy bármelyik Szerződő Fél az EGT-Bírósághoz fordulhat ilyen
jellegű jogviták esetén.33.      A
megállapodás 2. cikkének c) pontja meghatározza a Szerződő Felek
fogalmát. A Közösség és tagállamai vonatkozásában e fogalom esettől
függően jelentheti vagy a Közösséget és tagállamait együttesen, vagy a
Közösséget magát, vagy pedig a tagállamokat. E kifejezés jelentését
minden egyes esetben a megállapodás vonatkozó rendelkezéseiből és a
Közösségnek, illetve a tagállamoknak az EGK-Szerződésből és az
ESZAK-Szerződésből következő hatásköreiből kell levezetni.34.      Ha
a megállapodás egy vagy több rendelkezésének értelmezésével vagy
alkalmazásával kapcsolatos jogvitával összefüggésben fordulnak hozzá, az
EGT-Bíróság így felkérhető a megállapodás 2. cikkének c) pontja
szerinti „Szerződő Fél” fogalmának értelmezésére azért, hogy a vitatott
rendelkezés tekintetében eldöntse, hogy a „Szerződő Fél” fogalom a
Közösségre, a Közösségre és tagállamaira vagy csak a tagállamokra
vonatkozik-e. Az EGT-Bíróság feladata lesz tehát dönteni a Közösség és a
tagállamok hatásköréről a megállapodás rendelkezései által szabályozott
kérdéseket illetően.35.      Ebből
következik, hogy a megállapodás 2. cikkének c) pontja, 96. cikke (1)
bekezdésének a) pontja és 117. cikkének (1) bekezdése értelmében az
EGT-Bíróságra ruházott hatáskör sértheti a Szerződések által
meghatározott hatásköri rendet, valamint ebből következően a közösségi
jogrendszer önállóságát, amelynek tiszteletben tartását az EGK-Szerződés
164. cikke értelmében az Európai Bíróság biztosítja. Az Európai Bíróság
e kizárólagos hatáskörét megerősíti az EGK-Szerződés 219. cikke,
amelynek értelmében a tagállamok vállalják, hogy e szerződés
értelmezésére vagy alkalmazására vonatkozó vitáikat kizárólag az e
szerződésben előírt eljárások útján rendezik. Az ESZAK-Szerződés 87.
cikke ugyanilyen értelmű rendelkezést tartalmaz.36.      Az
EGT-Bíróságnak e hatáskörrel történő felruházása ennélfogva
összeegyeztethetetlen a közösségi joggal.37.      Ami
a második pontot illeti, bevezetésként meg kell jegyezni, hogy a
Szerződés 228. cikke értelmében megkötött nemzetközi szerződések kötik a
Közösség intézményeit és tagállamait, valamint hogy az Európai Bíróság
állandó ítélkezési gyakorlata értelmében e megállapodások rendelkezései
és a szerveik által elfogadott jogi aktusok hatálybalépésüktől kezdve a
közösségi jogrend szerves részét képezik.38.      E
tekintetben meg kell állapítani, hogy a megállapodás az EGK-Szerződés
177. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerint a Közösség egyik
intézménye által elfogadott jogi aktus, és hogy ennélfogva az Európai
Bíróság hatáskörébe tartozik az annak értelmezésével kapcsolatos
előzetes döntéshozatal. Hatáskörébe tartozik továbbá, hogy e
megállapodással kapcsolatban döntést hozzon, ha a Közösség tagállamai
nem teljesítik a megállapodásból eredő kötelezettségeiket.39.      Márpedig
ha egy nemzetközi megállapodás saját bírósági rendszert állít fel,
amelynek keretében olyan bíróságot hoznak létre, amely hatáskörrel
rendelkezik a szóban forgó megállapodás Szerződő Felei közötti jogviták
rendezése és ebből következően a megállapodás rendelkezéseinek
értelmezése tekintetében, úgy e bíróság határozatai kötik a Közösség
intézményeit, beleértve az Európai Bíróságot is. Határozatai akkor is
kötelezőek az Európai Bíróságra nézve, ha ez utóbbit előzetes
döntéshozatal iránti kérelemmel vagy közvetlen keresettel a nemzetközi
megállapodásnak, mint a közösségi jogrend szerves részének az
értelmezésére kérik fel.40.      Olyan
nemzetközi megállapodás, amely ilyen bírósági rendszert állít fel,
elvben összeegyeztethető a közösségi joggal. Ugyanis a Közösségnek a
nemzetközi kapcsolatok terén meglévő hatásköre és a nemzetközi
megállapodások megkötésére vonatkozó jogképessége szükségszerűen magában
hordozza annak lehetőségét, hogy azok rendelkezéseinek értelmezése és
alkalmazása tekintetében alávesse magát az így megkötött megállapodások
alapján létrehozott vagy kinevezett bíróságnak.41.      Mindazonáltal
a kérdéses megállapodásba belefoglalták azon jogszabályok – beleértve a
másodlagos jog rendelkezéseit is – lényeges részét, amelyek a
Közösségen belüli gazdasági és kereskedelmi kapcsolatokat szabályozzák,
és amelyek nagy részben a közösségi jogrend alapvető rendelkezéseit
képezik.42.      Így
a megállapodás hatására a közösségi jogrendbe tekintélyes mennyiségű
jogszabály épül be a közösségi jogszabályok azonos szövegezésű csoportja
mellé.43.      Ezenfelül
a megállapodás preambulumában és 1. cikkében a Szerződő Felek
kifejezték azon szándékukat, hogy a megállapodás rendelkezéseit
egységesen kívánják alkalmazni egész területükön. Márpedig az egységes
jogalkalmazás és az egyenlő versenyfeltételek megteremtésének célja –
amint azt a megállapodás 6. cikkében és 104. cikkének (1) bekezdésében
megfogalmazták – szükségképpen maga után vonja úgy a megállapodás, mint a
közösségi jogrend megfelelő rendelkezéseinek értelmezését.44.      Noha
a megállapodás 6. cikke kötelezi az EGT-Bíróságot, hogy a megállapodás
rendelkezéseit az Európai Bíróságnak a megállapodás aláírását megelőző
ítélkezési gyakorlatát figyelembe véve értelmezze, az EGT-Bíróság már
nincs alárendelve e kötelezettségnek azon határozatok esetében,
amelyeket az Európai Bíróság ezen időpont után hozott.45.      Ezért
a megállapodás azon célja, hogy a jog egységességét biztosítsa az EGT
egész területén, nemcsak e megállapodás saját rendelkezéseinek
értelmezését követeli meg, hanem a közösségi jog megfelelő szabályainak
értelmezését is.46.      Ebből
következik, hogy a szabad mozgás és a versenyjog területére tartozó
közösségi jogi szabályok jövőbeni értelmezésének befolyásolásával, a
megállapodás által létrehozni kívánt bírósági rendszer sérti az
EGK-Szerződés 164. cikkét, és általában a Közösség alapjait.V.47.      A
megállapodás bírósági rendszere által a közösségi jogrend önállóságára
jelentett veszélyt egyáltalán nem csökkenti azon tény, hogy annak 95. és
101. cikke értelmében az EGT-Bíróság és az Európai Bíróság között
szervezeti kapcsolatot kívánnak létrehozni azzal, hogy az Európai
Bíróság bírái részt vesznek az EGT-Bíróság és annak tanácsai
tevékenységében, és az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának bírái
tagjai lesznek az EGT Elsőfokú Bíróságának.48.      Ellenkezőleg,
félő, hogy e rendelkezések alkalmazása felerősíti a megállapodás által
tervezett bírósági rendszerből fakadó általános problémákat.49.      E
tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EGT-Bíróság feladata egy
szabadkereskedelmi és versenyjogi szabályozási rendszer hatékony
érvényesülésének biztosítása olyan nemzetközi szerződés keretében, amely
csak a Szerződő Felek között hoz létre kötelezettségeket.50.      Az
Európai Bíróságnak ezzel szemben egy különleges jogrend tiszteletben
tartását kell biztosítania, és ennek fejlődését kell elősegítenie annak
érdekében, hogy teljesüljenek különösen az EGK-Szerződés 2., 8a. és
102a. cikkében megfogalmazott célok, valamint hogy megvalósuljon a
tagállamok között az 1983. június 19-i stuttgarti ünnepélyes
nyilatkozatnak (2.5. pont) megfelelő Európai Unió, amelyre az Egységes
Európai Okmány preambulumának első preambulumbekezdése is hivatkozik.
Ebben a keretben a szabad kereskedelem és a versenyszabályozás csak
eszközöknek tekinthetők e célok elérése érdekében.51.      Ebből
következően, attól függően, hogy az Európai Bíróság vagy az EGT-Bíróság
keretei között üléseznének, az Európai Bíróság azon bíráinak, akik az
EGT-Bíróságon is tevékenykednek, eltérő megközelítéssel, eltérő
módszerekkel és eltérő koncepciók alapján kellene azonos rendelkezéseket
alkalmazniuk és értelmezniük annak érdekében, hogy figyelembe tudják
venni az egyes szerződések sajátosságait és céljait.52.      E
feltételek mellett igen nehéz, sőt talán lehetetlen lenne a bírák
számára, hogy amikor az Európai Bíróságon üléseznek, teljesen független
szellemben ítélkezzenek azon kérdésekről, amelyek eldöntésében már az
EGT-Bíróság keretében részt vettek.53.      Mindazonáltal,
mivel a megállapodás bírósági rendszere nem egyeztethető össze az
EGK-Szerződéssel, nem szükséges e kérdést tovább vizsgálni, továbbá azt a
kérdést sem, hogy jellegéből adódóan a rendszer nem vet-e fel komoly
aggályokat a jogalanyokban az Európai Bíróság azon képességével
kapcsolatban, hogy e bíróság feladatait teljesen függetlenül látja el.VI.54.      Meg
kell vizsgálni, hogy a megállapodás 104. cikkének (2) bekezdésében
megfogalmazott, a megállapodás rendelkezéseinek értelmezését szabályozó
mechanizmus összeegyeztethető-e a közösségi joggal.55.      A
megállapodás 104. cikkének (2) bekezdése értelmében a 34.
jegyzőkönyvben szerepelnek azon rendelkezések, amelyek lehetővé teszik
az EFTA-államok számára, hogy felhatalmazzák bíróságaikat az Európai
Bíróság megkeresésére a megállapodás értelmezése tekintetében.56.      E
jegyzőkönyv 1. cikkének értelmében, ha valamely EFTA-állam bírósága
előtt folyamatban lévő ügyben kérdés merül fel e megállapodásnak a
közösségi szerződések rendelkezéseivel lényegüket tekintve megegyező
rendelkezéseinek értelmezésével kapcsolatban, ez a bíróság, amennyiben
szükségesnek látja, kérheti az Európai Bíróságot, hogy hozzon ebben a
kérdésben döntést.57.      A
34. jegyzőkönyv 2. cikke úgy rendelkezik, hogy az az EFTA-állam, amely
élni kíván az ebben a jegyzőkönyvben foglaltakkal, tájékoztatja a
megállapodás letéteményesét és az Európai Bíróságot arról, hogy a
jegyzőkönyv milyen mértékben és milyen módon vonatkozik bíróságaira.58.      Következésképpen
ezen eljárás jellemzője, hogy az EFTA-államokra bízza, hogy
bíróságaikat felhatalmazzák-e vagy sem az Európai Bíróság megkeresésére,
és hogy nem ír elő semmilyen utalási kötelezettséget ezen államok
legfelső fokon ítélkező bíróságai számára. Ezenkívül nincs biztosíték
arra nézve, hogy az Európai Bíróság által ily módon adott válaszok
köteleznék a megkereső bíróságokat. Ezen eljárás alapvetően különbözik
az EGK-Szerződés 177. cikke szerinti eljárástól.59.      Kétségkívül
az EGK-Szerződés egyetlen rendelkezése sem tiltja, hogy egy nemzetközi
megállapodás az Európai Bíróságra ruházzon a megállapodás
rendelkezéseinek értelmezésére vonatkozó hatáskört, annak harmadik
országokban való alkalmazása céljából.60.      Elvben
semmilyen kifogást nem lehet megfogalmazni azzal kapcsolatban, hogy az
EFTA-államok szabadon eldönthetik, hogy felhatalmazzák-e bíróságaikat az
Európai Bíróság megkeresésére, és hogy e bíróságok némelyikének nem
kötelező az Európai Bírósághoz fordulnia.61.      Ezzel
szemben megengedhetetlen, hogy az Európai Bíróság által az EFTA-államok
bíróságainak megkeresésére adott válaszok csak tájékoztató jellegűek
legyenek, és ne legyen kötelező hatályuk. Egy ilyen helyzet csorbítaná
az Európai Bíróságnak, azaz olyan bíróságnak az EGK-Szerződés szerinti
szerepét, amelynek ítéletei kötelezőek. Még a 228. cikk különleges
esetében is az Európai Bíróság véleménye kötelező érvényű, a cikk által
meghatározott módon.62.      Ezenfelül
meg kell jegyezni, hogy az Európai Bíróságnak a megállapodás
értelmezésére vonatkozó, az EFTA-államok bíróságainak megkeresésére
adott válaszát a Közösség tagállami bíróságainak is figyelembe kell
venniük, ha a megállapodás alkalmazásával kapcsolatos kérdésben
döntenek. Márpedig e válaszoknak az EFTA-államok bíróságaira nézve nem
kötelező hatálya bizonytalanságot kelthet a válaszoknak a Közösség
tagállamai bíróságai tekintetében fennálló jogi érvényével kapcsolatban.63.      Továbbá
nem lehet kizárni, hogy a tagállamok bíróságai úgy tekintsék, hogy az
Európai Bíróság által a 34. jegyzőkönyv szerint adott értelmezések nem
kötelező hatálya kiterjed az ez utóbbi által az EGK-Szerződés 177. cikke
alapján hozott ítéletekre is.64.      Ennyiben
tehát a kérdéses mechanizmus sérti a jogbiztonságot, amely alapvető
fontosságú az előzetes döntéshozatali eljárások megfelelő működése
szempontjából.65.      Az
előző megfontolásokból következik, hogy a megállapodás 104. cikkének
(2) bekezdése és 34. jegyzőkönyve nem egyeztethetők össze a közösségi
joggal, amennyiben nem biztosítják az Európai Bíróság által e
jegyzőkönyv alapján adott válaszok kötelező hatályát.VII.66.      Ezután
meg kell vizsgálni az EFTA-államok számára biztosított jogot az Európai
Bíróság előtt folyamatban lévő ügyekbe való beavatkozásra. A 34.
jegyzőkönyvhöz csatolt megjegyzés szerint az Európai Bíróság
alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 20. és 37. cikkét módosítani kell az
ilyen beavatkozáshoz való jog megteremtése érdekében.67.      E
tekintetben elegendő megjegyezni, hogy e két cikk az Európai Bíróság
alapokmányáról szóló jegyzőkönyv III. címében szerepel, és hogy az
EGK-Szerződés 188. cikkének második bekezdése értelmében a Tanács, az
Európai Bíróság kérelmére és a Bizottsággal, valamint az Európai
Parlamenttel folytatott konzultációt követően egyhangúlag módosíthatja e
cím rendelkezéseit.68.      Ebből
az következik, hogy nem szükséges az EGK-Szerződést annak 236. cikke
szerint módosítani ahhoz, hogy az EFTA-államok számára beavatkozási
jogot biztosítsanak az Európai Bíróság előtt folyamatban lévő ügyekben.VIII.69.      A
Bizottság utolsó kérdése arra irányul, hogy az EGK-Szerződés 238.
cikke, amely a Közösség által harmadik államokkal, államszövetségekkel
vagy nemzetközi szervezetekkel megkötött társulási megállapodásokra
vonatkozik, megengedi-e a megállapodás által tervezett bírósági rendszer
létrehozását. E tekintetben a Bizottság arra mutatott rá, hogy a
Bíróság kedvezőtlen véleménye esetén e rendelkezést módosítani lehetne
oly módon, hogy az lehetővé tegye ilyen rendszer bevezetését.70.      Amint
az már 40. pontban megállapításra került, valamely nemzetközi
megállapodás, amely olyan bírósági rendszert állít fel, amelynek
keretében Bíróságot hoznak létre, amely hatáskörrrel rendelkezik az
érintett megállapodás rendelkezéseinek értelmezésére, elvileg nem
összeegyeztethetetlen a közösségi joggal, és ennélfogva az EGK-Szerződés
238. cikke ennek jogalapját képezheti.71.      Mindazonáltal
az EGK-Szerződés 238. cikke nem ad semmiféle alapot olyan bírósági
rendszer létrehozására, amely sérti az EGK-Szerződés 164. cikkét és
általában a Közösség alapjait.72.      Ugyanezen
okoknál fogva e rendelkezésnek a Bizottság által megjelölt módon
történő módosítása nem orvosolhatja a megállapodás bírósági rendszerének
a közösségi joggal való összeegyeztethetetlenségét.DueSlynnJolietelnöktanácselnöktanácselnökSchockweilerGrévisseKapteyntanácselnöktanácselnöktanácselnökManciniKakourisMoitinho de AlmeidabíróbíróbíróRodríguez Iglesias       Díez de Velascobíró       bíróZuleeg       Murraybíró       bíróKelt Luxembourgban, 1991. december 14‑én.J.‑G. Giraudhivatalvezető1–
All disputes between Contracting Parties or cases when the EEA Court is
seized by the EEA Joint Committee will be dealt with in plenary
session.2–
An appropriate balance of ECJ and EFTA Judges, taking into account the
nature of the cases, shall be laid down in the Statute of the EEA Court.3–      	The Statutes shall contain provisions on qualifications for the Judges.4–      	In French „s'exprime”.5–
Agreed Minutes will ensure that the term ‘application’ also covers
implementation of the Agreement.6–
In an agreed Minute it will be clarified that this also includes
interpretation in the sense of the Ministerial Declaration of 14 May
1991.