62009CJ0331_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C‑331/09. sz. ügyben,
az EK 88. cikk (2) bekezdése alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt a Bírósághoz 2009. augusztus 17‑én
az Európai Bizottság (képviselik: K. Gross és A. Stobiecka‑Kuik, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg)
felperesnek
a Lengyel Köztársaság (képviseli: M. Krasnodębska‑Tomkiel, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen
benyújtott keresete tárgyában,
A BÍRÓSÁG (első tanács),
tagjai: A. Tizzano tanácselnök, M. Ilešič, E. Levits, M. Safjan és M. Berger (előadó) bírák,
főtanácsnok: E. Sharpston,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
Az ítélet indoklása
1. Keresetlevelében az Európai Közösségek Bizottsága annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy a Lengyel Köztársaság azáltal, hogy nem teljesítette a Lengyelország által a Grupa Technologie Buczek acélgyártó részére nyújtott C 23/06 (ex NN 35/06) állami támogatásról szóló, 2007. október 23‑i 2008/344/EK bizottsági határozatból (HL 2008. L 116., 26. o.) eredő kötelezettségeit, megsértette az EK 249. cikk negyedik bekezdésében foglalt rendelkezéseket, valamint e határozat 3., 4. és 5. cikkét.
Jogi háttér
2. Az EK‑Szerződés [88. cikkének] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22‑i 659/1999/EK rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.) (13) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„mivel a közös piaccal össze nem egyeztethető jogellenes támogatás esetében helyre kell állítani a hatékony versenyt; mivel ebből a célból szükség van arra, hogy a támogatást, beleértve a kamatokat, késedelem nélkül visszatérítsék; mivel indokolt, hogy a visszatérítésre a nemzeti jog eljárásai szerint kerüljön sor; mivel azoknak az eljárásoknak az alkalmazása nem akadályozhatja a hatékony verseny helyreállítását azáltal, hogy meghiúsítja a bizottsági határozat közvetlen és hatékony végrehajtását; mivel ennek az eredménynek az eléréséhez a tagállamoknak meg kell hozniuk minden olyan intézkedést, amely biztosítja a Bizottság határozatának hatékonyságát.”
3. A 659/1999 rendelet 14. cikkének (3) bekezdése így rendelkezik:
„Az Európai Közösségek Bíróságának a Szerződés [242. cikke] értelmében hozott határozatának sérelme nélkül, a visszatérítést [helyesen: visszatéríttetést] késedelem nélkül és az érintett tagállam nemzeti joga szerinti eljárás keretében kell végrehajtani, feltéve hogy e rendelkezések lehetővé teszik a Bizottság határozatának azonnali és hatékony végrehajtását. Ebből a célból és a nemzeti bíróságok előtt zajló eljárás esetén – a közösségi jog sérelme nélkül – az érintett tagállamok meghozzák a jogrendszerük szerint rendelkezésre álló szükséges intézkedéseket, beleértve az átmeneti intézkedéseket is.”
4. Ugyanezen rendelet 23. cikkének (1) bekezdése szerint:
„Amennyiben az érintett tagállam nem tartja be a feltételt megállapító vagy elutasító határozatokat, különösen a 14. cikkben említett esetekben, a Bizottság az ügyet közvetlenül a Bíróság elé utalhatja a Szerződés [88. cikke] (2) bekezdésének megfelelően.”
A jogvita előzményei
5. A Bizottság a Lengyel Köztársasággal 2007. október 24‑én közölt 2008/344 határozat 1. cikkében megállapította, hogy a Lengyel Köztársaság által a Grupa Technologie Buczek (a továbbiakban: GTB) javára tett intézkedések a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősülnek (a továbbiakban: szóban forgó támogatás).
6. A jelen jogvita alapjául szolgáló tényállás megvalósulása idején a GTB csőgyártó vállalatként működött az acéltermelés ágazatában, és a több leányvállalattal rendelkező Technologie Buczek SA társaságból (a továbbiakban: TB) állt, amely leányvállalatok közül a Bizottság szerint kettő, mégpedig a Buczek Automotive sp. z o. o. (a továbbiakban: BA) és a Huta Buczek sp. z o. o. (a továbbiakban: HB) szintén a szóban forgó támogatás kedvezményezettje volt.
7. A szóban forgó támogatás, amelyben a GTB részesült, azon köztartozások végrehajtásának mellőzésében nyilvánult meg, amelyeknek több közhitelező volt a jogosultja, így többek között a társadalombiztosítási szerv, továbbá Sosnowiec község, ahol a GTB székhelye található, valamint a Fogyatékkal Élők Rehabilitációjának Országos Pénzalapja.
8. A 2008/344 határozat rendelkező része első öt cikkének szövege a következő:
„ 1. cikk
A 20761643 PLN összegű állami támogatás, amelyet Lengyelország jogtalanul nyújtott a [GTB‑nek], sérti a szerződés [helyesen: EK‑Szerződés] 88. cikkének (3) bekezdését, és nem összeegyeztethető a közös piaccal.
2. cikk
Az 1 369 186 PLN összegű állami támogatás, amelyet Lengyelország nyújtott a [GTB‑nek] 1997 és 2003 között, nem a csatlakozási szerződés 8. jegyzőkönyvében foglalt feltételeknek megfelelően került felhasználásra, és ezért nem felel meg a közös piac elveinek.
3. cikk
(1) Lengyelország visszakapja az 1. cikkben említett támogatási eszközöket, amelyeket jogtalanul nyújtott a Technologie Buczek csoportnak, különösen a Huta Buczek Sp. z o.o., valamint a Buczek Automotive Sp. z o.o. leányvállalattól, az általuk valóban kapott kedvezménnyel arányosan. Ebből kifolyólag Lengyelország 13 578 115 PLN‑t kap vissza a Huta Buczek Sp. z o.o. cégtől, valamint 7 183 528 PLN‑t a Buczek Automotive Sp. z o.o. cégtől. [Helyesen: Lengyelország megteszi az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az 1. cikkben említett, a [GTB‑nek] jogellenesen nyújtott támogatásokat különösen a [HB] és a [BA] leányvállalattal az általuk ténylegesen kapott támogatással arányosan visszatéríttesse. Következésképpen Lengyelországnak a [HB‑vel] 13 578 115 PLN, a [BA‑val] pedig 7 183 528 PLN összeget kell visszatéríttetnie.]
(1) Lengyelország a Technologie Buczek S.A.‑tól visszakapja a Technologie Buczek csoport által kapott, a 2. cikkben említett, nem megfelelően felhasznált támogatást. [Helyesen: Lengyelország megteszi az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a [TB‑vel] visszatéríttesse a [GTB] által kapott, a 2. cikkben említett, nem megfelelően felhasznált támogatást.]
(3) A visszatérítendő összeg a kamatokat is tartalmazza, amelyek az összeg kedvezményezett javára történő átadásának és a visszatérítés dátuma közötti időszakra kerül felszámításra.
(4) A kamat kiszámítása összetett kamatláb alapján történik az EK‑Szerződés [88. cikkének] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21‑i 794/2004/EK bizottsági rendelet V. melléklete alapján […].
4. cikk
(1) Az 1. és 2. cikkben említett támogatás visszatérítése késedelem nélkül és hatékonyan történik.
(2) Lengyelország jelen döntést az értesítés dátumától számított négy hónapon belül végrehajtja. [Helyesen: Lengyelország a jelen határozatban foglaltaknak a közlésének időpontjától számított négy hónapon belül köteles megfelelni.]
5. cikk
(1) A jelen döntés közlésétől számított két hónapon belül Lengyelország az alábbi információkat adja át a Bizottságnak:
a) a teljes összeget (főösszeget és kamatokat), amelynek visszatérítését el kell érni a kedvezményezettől [helyesen: a kedvezményezettel visszatéríttetendő teljes összeget (főösszeget és kamatokat)];
b) a jelen döntés teljesítése érdekében már életbe léptetett és tervezett eszközök [helyesen: a jelen határozat végrehajtása érdekében már megtett és tervezett intézkedések] részletes leírását;
c) a támogatás kedvezményezettől való visszatérítésének követelését bizonyító dokumentumokat.
(2) Lengyelország naprakészen tájékoztatja a Bizottságot az országos szinten a jelen döntés végrehajtása érdekében alkalmazott eszközökről, egészen az 1. és 2. cikkben említett támogatás teljes visszatérítéséig. A Bizottság kérésére Lengyelország haladéktalanul átadja az információkat a jelen döntés végrehajtása érdekében már alkalmazott és tervezett eszközökről. Lengyelország továbbá részletes információkkal szolgál a kedvezményezett által már visszatérített támogatási összegről és kamatokról.”
9. A 2008/344 határozat meghozatalának időpontjában a TB‑vel szemben fizetésképtelenségi eljárás volt folyamatban, a fizetésképtelenség megállapítására pedig 2006. augusztus 16‑án került sor. Ezzel szemben a BA fizetésképtelenségét 2008. június 25‑én, a HB fizetésképtelenségét pedig 2009. április 29‑én, vagyis az említett határozat 4. cikkében előírt határidő lejártát követően állapították meg.
10. 2008. január 8‑án a TB, a BA és a HB keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a 2008/344 határozat megsemmisítése iránt (a T‑465/07., a T‑1/08. és a T‑440/07. sz. alatt nyilvántartásba vett ügyek). E keresetekkel párhuzamosan a HB és a BA az említett határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelmet nyújtott be az Elsőfokú Bíróság elnökéhez. Az Elsőfokú Bíróság elnöke 2008. február 13‑án elrendelte a határozat végrehajtásának addig az időpontig történő felfüggesztését, amíg az ideiglenes intézkedések tárgyában jogerős határozatot hoz. Az Elsőfokú Bíróság elnöke a T‑1/08. R. sz., Buczek Automotive kontra Bizottság ügyben, valamint a T‑440/07. R. sz., Huta Buczek kontra Bizottság ügyben 2008. március 14‑én hozott két végzésében elutasította az előbbi ügyben a BA, az utóbbi ügyben pedig a HB által előterjesztett ideiglenes intézkedés iránti kérelmet.
11. A Lengyel Köztársaság 2008. március 18‑án a HB és a BA kérelmeinek támogatása érdekében beavatkozott az eljárásba, és azt kérte, hogy az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a 2008/344 határozatot.
12. A lengyel hatóságok által az említett határozat alapján tett végrehajtási intézkedésekkel kapcsolatban a Lengyel Köztársaság 2008. január 25‑i levelében közölte a Bizottsággal néhány olyan szervezet nevét, amelyek a szóban forgó támogatásnak a kedvezményezettekkel történő visszatéríttetése érdekében eljárni hivatottak, azt azonban nem jelölte meg, hogy e támogatásnak mekkora összegét lehet behajtani a HB‑től és a BA‑tól. E tagállam azon nehézségekre hivatkozva, amelyek annak következtében merültek fel, hogy e támogatást az Európai Unióhoz csatlakozása előtt a kedvezményezettek rendelkezésére bocsátották, többek között azt állította, hogy a szóban forgó támogatás visszatéríttetéséhez további határidőre van szüksége, mivel fel kell kutatnia, adott esetben pedig újra elő kell állítania a releváns dokumentumokat. Másfelől e hatóságok ugyanezen levélben azt kérdezték, hogy a 2008/344 határozat értelmében lehetséges‑e, hogy e támogatás legnagyobb részét a TB‑vel téríttessék vissza a fizetésképtelenségi eljárás keretében, a HB‑től és a BA‑tól pedig kizárólag a fennmaradó összeg visszatérítését követeljék.
13. A Bizottság a fenti levélre adott 2008. február 13‑i válaszában ellenezte a szóban forgó támogatás visszatéríttetésének e módját azon okból, hogy az nem felel meg a 2008/344 határozat tartalmának.
14. A lengyel hatóságok 2008. február 22‑i levelükben ismét arra hivatkoztak, hogy a szóban forgó támogatás visszatéríttetésével kapcsolatban jelentős jogi és gyakorlati nehézségek merültek fel, és azt kérték, hogy a Bizottság a határozat végrehajtására biztosított határidőt 2008. június 30‑ig hosszabbítsa meg.
15. Ezzel összefüggésben a 2008. március 7‑i levélben azt állították, hogy a szóban forgó támogatás nyújtásának hátterében álló eredeti dokumentumok felkutatásával kapcsolatban technikai nehézségek adódtak. Jogi szempontból a támogatásnak a TB és a leányvállalatai általi „kétszeres visszatérítésével” kapcsolatos kockázatra hivatkoztak. A Lengyel Köztársaság szerint e kockázat hátterében az áll, hogy nincs olyan jogszabályi alap, amely a közigazgatási szervek számára lehetővé tenné, hogy elálljanak a TB‑vel szembeni követeléseiktől, amelynek a vagyonfelügyelője köteles eljárni e tartozások visszatérítése érdekében, ideértve azokat az öszegeket is, amelyeket a TB leányvállalataival kellene visszatéríttetni, amelyek a szóban forgó támogatás valódi kedvezményezettjei voltak. Ráadásul e tartozások visszatérítése esetén a fizetésképtelenséggel kapcsolatos lengyel jogszabályok értelmében nincs olyan további jogszabályi alap, amely lehetővé tenné a TB számára, hogy a leányvállalataival szemben igényt érvényesítsen azon összegek visszatérítése iránt, amelyeket ő maga fizetett meg.
16. A Bizottság a 2008. április 4‑i levelében – kifejezve sajnálkozását amiatt, hogy a lengyel hatóságok a „kétszeres visszatérítés” problémájára nem javasoltak semmilyen megoldást – a 2008/344 határozat oly módon történő ideiglenes alkalmazását indítványozta, hogy nyissanak olyan zárolt bankszámlát, amelyre a szóban forgó támogatás tényleges kedvezményezettjei átutalhatják az e határozatban megjelölt összegeket és az utánuk járó kamatokat, e megoldást azonban azon feltételtől tette függővé, hogy az említett hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy a TB vagyonfelügyelője a HB‑vel szemben megtérítési igényt érvényesíthessen.
17. A lengyel hatóságok 2008. június 13‑i levelükben tájékoztatták a Bizottságot, hogy a TB felszámolásával megbízott vagyonfelügyelő 2008 áprilisában elvégezte bizonyos aktív eszközök felosztását, az ezen időpontig e társaságtól behajtott teljes összeg megközelítőleg 13 millió PLN volt, ezzel együtt pedig ismét hangsúlyozták, hogy a TB részére nyújtott támogatás visszatérítésére irányuló kötelezettség alapját a lengyel fizetésképtelenségi jogszabályok képezik. Ezenkívül a Bizottságot olyan további összegekről tájékoztatták, amelyeket egyes közhitelezőknek kell a HB‑vel és a BA‑val visszatéríttetniük.
18. A Bizottság 2008. július 18‑i levelében részletes jelentést kért a szóban forgó támogatás tényleges visszatéríttetésének állásáról, és a különböző hitelezők által követelt összegekkel kapcsolatban számos konkrét kérdést tett fel. A „kétszeres visszatérítés” kérdésével kapcsolatban a Bizottság ragaszkodott ahhoz, hogy bármi is legyen a lengyel hatóságok által tervezett megoldás, az nem sértheti a 2008/344 határozatban világosan meghatározott kötelezettségeket, és figyelmeztette a Lengyel Köztársaságot, hogy amennyiben nem hajtja végre e határozatot, a Bizottság megindíthatja az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárást.
19. A lengyel hatóságok 2008. szeptember 5‑i levelükben arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a TB elleni fizetésképtelenségi eljárást a vagyonfelosztási terv ellen benyújtott kereset következtében felfüggesztették. Ami a TB leányvállalatait illeti, velük szemben bírósági úton egyetlen szervezet érvényesített igényt, e végrehajtási kérelem azonban nem felelt meg az alaki feltételeknek, vagyis ezzel összefüggésben semmilyen határozatot nem lehetett hozni. A Lengyel Köztársaság e levélben ezenkívül azt kérte, hogy a képviselői közvetlenül találkozhassanak a Bizottság képviselőivel.
20. A Bizottság 2008. október 29‑i válaszában ismét emlékeztette e tagállamot arra, hogy az EK 88. cikk (2) bekezdése szerint eljárást indíthat ellene. Azzal együtt, hogy további kérdéseket tett fel, a fenti találkozó lehetőségét attól tette függővé, hogy e tagállam előbb javaslatot terjeszt elő a „kétszeres visszatérítés” problémájának megoldására.
21. A lengyel hatóságok 2008. december 22‑i levelükben tájékoztatták a Bizottságot, hogy a TB‑vel visszatéríttetendő támogatás összege magasabbnak bizonyult annál, amit a 2008/344 határozat kidolgozása során a Bizottsággal közöltek, továbbá hogy intézkedéseket fognak tenni e magasabb összeg visszatéríttetése érdekében. Másfelől a Bizottság tudomására hozták, hogy egy lengyel bíróság ítéletet hozott a BA fizetésképtelenségével kapcsolatban. A lengyel hatóságok bejelentették egyrészt a támogatást nyújtó különböző szervekkel a „kétszeres visszatérítés” problémájának megvitatása érdekében tartandó találkozó szervezését, másrészt pedig azt, hogy ezzel összefüggésben további információkat fognak közölni. A lengyel hatóságok csatolták valamennyi hitelezőnek a TB aktív vagyontömegére vonatkozó követelésbejelentéseinek másolatát, valamint bejelentették, hogy 2009 januárjára [megoldási] javaslatot fognak előterjeszteni.
22. A lengyel hatóságok 2009. január 30‑i levelükben a TB‑nek az állami szervekkel szemben 2004. december 31‑én fennálló tartozásainak a 2006. augusztus 15‑ig, vagyis a TB fizetésképtelenségének megállapítását megelőző napig terjedő időszakra vonatkozó kamatokkal együtt történő visszafizetését javasolták, amelyre az e társasággal szembeni fizetésképtelenségi eljárásból származó bevételekből került volna sor, az állami szervekkel szemben fennálló szerződéses tartozásokra vonatkozó fizetési haladékról szóló nemzeti jogszabályi rendelkezésekkel összhangban. Ezzel szemben sem a HB, sem pedig a BA nem felelne a fenti tartozásokért, hanem a tartozások behajtásának elmaradásából származó azon gazdasági előnyt, más szóval „egyenértéki támogatást” lennének kötelesek visszatéríteni, amely az e társaságok által ténylegesen megfizetett kamatok, és azon kamatok közötti különbözetnek felel meg, amelyeket piaci feltételek mellett kellett volna fizetniük, figyelembe véve többek között a nehéz helyzetüket. A tulajdonképpeni értelemben vett „egyenértéki támogatáson” kívül a HB és a BA az ezen egyenértékre vonatkozó kamatokat is megfizetné, amelyeket a BA esetében a 2005. január 1‑jétől 2008. június 24‑ig, vagyis a BA‑t érintő fizetésképtelenség megállapítását megelőző napig terjedő időszakra, a HB esetében pedig a kifizetés időpontjáig kellene számítani.
23. Így e javaslat a lengyel hatóságok szerint késedelmi kamatokkal együtt 22 130 829 PLN összeg visszatéríttetését irányozta elő, amelyből 13 491 124,77 PLN‑et már visszafizettek, vagyis még 7 789 272,01 PLN összeget kellett visszatéríttetni, amely – figyelembe véve a HB‑t és a BA‑t terhelő összegeket – meghaladta a 2008/344 határozatban megjelölt visszatérítendő összegeket.
24. A Bizottság vitatta e számítást, és kifejtette, hogy szerinte a TB‑vel visszatéríttetendő teljes összeg 14 570 608,06 PLN volt. Ami a másik két társaságot illeti, a HB‑vel és a BA‑val 180 678,22 PLN összeget kellett visszatéríttetni, amelyből a HB‑re 118 163,55 PLN, a BA‑ra pedig 62 514,67 PLN esett, azzal, hogy ezen összegek mindegyike után kamat jár.
25. Következésképpen a Bizottság szervezeti egységei 2009. február 27‑i levelükben ismét emlékeztették a Lengyel Köztársaságot arra, hogy ezek az intézkedések ellentétesek a 2008/344 határozatban foglalt rendelkezésekkel, amennyiben a szóban forgó támogatás visszatéríttetésével járó teher legnagyobb része továbbra is a TB‑re hárulna, nem pedig a HB‑re és a BA‑ra, ahogy ezt e határozat előírja. A Bizottság ugyanezen levélben ezenkívül hangsúlyozta, hogy már elutasította azt a lehetőséget, hogy részben a TB‑vel téríttessék vissza azt a támogatást, amelyet a HB‑vel és a BA‑val kellett visszatéríttetni, vagyis megteszi az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárás megindításához szükséges intézkedéseket.
26. A lengyel hatóságok 2009. október 26‑án levelet küldtek a Bizottságnak, amelyben a 2008/344 határozatnak megfelelően tájékoztatták őt a HB‑vel kapcsolatos fizetésképtelenségi eljárás megindításáról és az összes hitelező általi követelésbejelentésekről, annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a hitelezők számára, hogy a HB és a BA elleni fizetésképtelenségi eljárások keretében kielégíthessék követeléseiket.
27. E levélváltást és néhány további emlékeztetőt követően a Bizottság, mivel úgy ítélte meg, hogy a Lengyel Köztársaság még mindig nem hajtotta megfelelően végre a 2008/344 határozatot, a jelen kereset benyújtása mellett döntött.
A keresetről
A felek érvei
28. A Bizottság a 2008/344 határozat késedelem nélküli és hatékony végrehajtásának elmaradására alapítja a keresetét, amely végrehajtásnak e határozat 3. és 4. cikke szerint kellett volna történnie, amelyek a szóban forgó támogatás visszatéríttetésére a határozat közlésétől számított négy hónapos határidőt biztosítanak. Ezzel összefüggésben a Bizottság azt állítja, hogy több mint huszonegy hónappal azt követően, hogy a Lengyel Köztársaság megkapta e határozatot, a HB és a BA semmilyen támogatást nem térített vissza, mindamellett pedig a Bizottságot nem tájékoztatták ugyanezen határozat 5. cikkének megfelelően az e tagállam által tett intézkedésekről. A Bizottság másodlagosan arra hivatkozik, hogy a TB a GTB‑től követelhető teljes összegnek csak egy részét térítette vissza. Végül azt állítja, hogy a Lengyel Köztársaság nem hivatkozott olyan kivételes körülményekre, amelyek megakadályozták volna őt a határozat megfelelő végrehajtásában.
29. A 2008/344 határozat késedelem nélküli és hatékony végrehajtásának elmaradásával összefüggésben a Bizottság hangsúlyozza, hogy a BA‑nak és a HB‑nek nyújtott támogatást még a 2008/344 határozat Lengyel Köztársasággal való közlésének időpontja után több mint huszonegy hónappal sem térítteték vissza, vagyis a HB továbbra is részesül az e támogatásból származó előnyökben. Ahhoz, hogy a Bizottság megállapíthassa, hogy a BA‑nak nyújtott előnyt megszüntették, az állandó ítélkezési gyakorlat, valamint „A tagállamokat a jogellenes és [a közös piaccal] összeegyeztethetetlen állami támogatások visszafizettetésére felszólító bizottsági határozatok hatékony végrehajtásáról” című, 2007. november 15‑i bizottsági közlemény (HL 2007. C 272., 4. o.; a továbbiakban: 2007. évi közlemény) 64. pontja alapján az szükséges, hogy a BA által visszatérítendő állami támogatást az e társaság elleni fizetésképtelenségi eljárás során nyilvántartásba vegyék, ami a Bizottság rendelkezésére álló információk szerint nem történt meg.
30. Másfelől a Bizottság azt állítja, hogy úgy tűnik, hogy bizonyos összegeket továbbra sem határoztak meg, jóllehet a 344/2008 határozat az összes kedvezményezett vonatkozásában világosan megjelöli a visszatéríttetendő támogatásokat, amelyeknek összegét maguk a lengyel hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk alapján állapították meg. Mivel a Bizottság egyetlen esetben kapott arra utaló információt, hogy a hitelezők bármilyen módon megkísérelték közvetlenül behajtani a támogatást a HB‑től és a BA‑tól, a határozatban megjelölt összegek e társaságokkal való visszatéríttetésére irányuló kötelezettséget nem tartották tiszteletben. Ezenkívül a Bizottság szervezeti egységei a TB elleni fizetésképtelenségi eljárás keretében nyilvántartásba vehető követelések összegével kapcsolatban ellentmondásos információkat kaptak.
31. Végül a Bizottság emlékeztet arra, hogy mivel az EK 230. cikk második bekezdése szerinti megsemmisítés iránti kereset benyújtásának a 2008/344 határozat végrehajtására irányuló kötelezettségre, vagyis a jogellenesnek és [a közös piaccal] összeegyeztethetetlennek ítélt támogatás visszatérítésének kikényszerítésére nincs halasztó hatálya, e határozatot az említett kereset benyújtása ellenére végre kell hajtani, amennyiben az Elsőfokú Bíróság az EK 242. cikk alapján nem hoz olyan határozatot, amely elrendeli a szóban forgó támogatás visszatéríttetését előíró határozat végrehajtásának felfüggesztését.
32. Ami a 2008/344 határozat hatékony végrehajtását illeti, a Bizottság többek között a 106/77. sz. Simmenthal‑ügyben 1978. március 9‑én hozott ítélet (EBHT 1978., 629. o.) 17., 18. és 21–24. pontjára, valamint a C‑119/05. sz. Lucchini‑ügyben 2007. július 18‑án hozott ítélet (EBHT 2007., I‑6199. o.) 60–62. pontjára hivatkozva azt állítja, hogy a lengyel fizetésképtelenségi jogszabályok rendelkezései okozták a szóban forgó támogatás visszatéríttetésében bekövetkezett jelentős késedelmet, vagyis e rendelkezések akadályozták meg e határozat késedelem nélküli végrehajtását. Jóllehet igaz, hogy a lengyel hatóságok a Bizottsággal folytatott levelezésük során, az eljárás korai szakaszában felvetették a „kétszeres visszatérítés” kérdését, e problémára nem javasoltak olyan megoldást, amely lehetővé tette volna a határozat hatékony végrehajtásának biztosítását. Az e hatóságok által tett javaslatok azt eredményezték volna, hogy a visszatérítéssel járó terhek elsősorban a TB‑re, nem pedig a HB‑re és a BA‑ra hárulnak, ami ellentétes lenne a 2008/344 határozatban foglalt, a szóban forgó támogatás visszatérítésével járó gazdasági terhek viselésére köteles jogalannyal kapcsolatos rendelkezésekkel, és nem eredményezné a versenyfeltételek helyreállítását.
33. A Bizottság azt is előadja, hogy a lengyel hatóságok a határozat azáltal történő átmeneti végrehajtásáról sem gondoskodtak, hogy a támogatás kedvezményezettjei számára lehetőséget biztosítanak arra, hogy a megfelelő összegeket zárolt bankszámlára utalják, mint azt a Bizottság javasolta. Következésképpen, még ha a Lengyel Köztársaság a 2008/344 határozat végrehajtása során nehézségekkel is szembesült, ez nem változtat azon, hogy nem tett eleget az ésszerű alternatív megoldások előterjesztésére irányuló kötelezettségének, továbbá hogy nem követte az e határozat átmeneti végrehajtására irányuló javaslatot, valamint nem ismerte el, hogy a Bizottság egyértelműen elutasította azt a lehetőséget, hogy a TB‑től hajtsák be a szóban forgó támogatás azon összegeit, amelyeket a TB leányvállalatainak kell visszatéríteniük.
34. Az arra alapított kifogással kapcsolatban, hogy nem álltak fenn olyan kivételes körülmények, amelyek megakadályozták volna a Lengyel Köztársaságot a 2008/344 határozat megfelelő végrehajtásában, a Bizottság emlékeztet arra, hogy a támogatás visszatéríttetését elrendelő határozat végrehajtása elmaradásának igazolásához az érintett tagállam kizárólag olyan érvekre hivatkozhat, amelyek bizonyítják, hogy e határozat végrehajtása teljes mértékben lehetetlen volt. Ha a tagállam a visszatéríttetést elrendelő határozat végrehajtása során előre nem látott vagy előre nem látható nehézségekkel szembesül, vagy olyan következményeket észlel, amelyeket a Bizottság figyelmen kívül hagyott, a 2007. évi közlemény 28. pontja alapján e problémákat a megfelelő módosításokra irányuló javaslatokkal együtt megfontolás céljából a Bizottság elé kell terjesztenie. Ilyen esetben a Bizottságnak és az érintett tagállamnak a jóhiszemű együttműködés elve szerint, amely többek között az EK 10. cikkből következik, a nehézségek megoldása érdekében jóhiszeműen együtt kell működnie, teljes mértékben figyelembe véve az EK‑Szerződés rendelkezéseit, nevezetesen pedig a támogatásokkal kapcsolatos rendelkezéseket.
35. A Bizottság egyrészt a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatára, másrészt pedig a 2007. évi közlemény 28. pontjára hivatkozva azt állítja, hogy jóllehet igaz, hogy a lengyel hatóságok technikai és jogi jellegű nehézségekkel szembesültek, nem hivatkoztak arra, hogy a 2008/344 határozat végrehajtása „teljes mértékben lehetetlen” lenne. A teljes lehetetlenség kritériuma nem teljesül, amennyiben a tagállam a szóban forgó határozat végrehajtását akadályozó jogi, politikai vagy gyakorlati körülményekre hivatkozik, anélkül azonban, hogy a támogatás visszatéríttetését megkísérelte volna, illetve olyan helyettesítő megoldásokat terjesztett volna a Bizottság elé, amelyek e határozat végrehajtása szempontjából ésszerűnek bizonyulnak, és lehetővé teszik a nehézségek leküzdését. Márpedig a jelen esetben a lengyel hatóságok a „kétszeres visszatérítés” problémájának megoldására semmilyen kielégítő megoldást nem javasoltak.
36. A Lengyel Köztársaság mindenekelőtt előadja, hogy az ellenkérelmének megszövegezése idején a szóban forgó támogatás valamennyi adósa, vagyis a TB, a HB és a BA ellen is fizetésképtelenségi eljárás volt folyamatban, valamint hogy a 2008/344 határozatban megjelölt állami támogatással érintett követeléssel rendelkező valamennyi hitelező bejelentette a követelését annak érdekében, hogy azt e különböző eljárások keretében kielégítsék. E tagállam azt állítja, hogy az említett fizetésképtelenségi eljárásokhoz kapcsolódó valamennyi szükséges információt közölte a Bizottsággal, vagyis megalapozottan állítható, hogy a határozatot a tartalmának megfelelően már teljes mértékben végrehajtották.
37. A Lengyel Köztársaság azt állítja, hogy e következtetést semmilyen módon nem befolyásolja, hogy a 2008/344 határozatban megjelölt összeget nem teljes egészében hajtották be, mivel valamennyi követelést bejelentették azon hitelezők összességének, akiket a Bizottság említett, és akik ellen fizetésképtelenségi eljárás van folyamatban, a szóban forgó támogatás visszatéríttetését pedig a folyamatban lévő fizetésképtelenségi eljárások keretében, a nemzeti jogszabályoknak megfelelően kell lefolytatni. Ez az érv a 659/1999 rendelet 14. cikke (3) bekezdésének szövegén alapul, mely szerint a visszatéríttetést az érintett tagállam nemzeti joga szerinti eljárás keretében kell végrehajtani.
38. A lengyel hatóságok ezenkívül azt állítják, hogy még ha az eddig már teljesített átutalásokat nem is tekintették a szóban forgó támogatás visszatérítésének, ez nem befolyásolhatja azt a következtetést, mely szerint a 2008/344 határozatot a folyamatban lévő különböző fizetésképtelenségi eljárások keretében történt hitelezői bejelentéseknél fogva végrehajtották, amely következtetést a 2007. évi közlemény 64. pontja is megerősíti.
39. A Lengyel Köztársaság vitatja a Bizottság „kettős visszatérítéssel” kapcsolatos álláspontját is, hangsúlyozva, hogy a 2008/344 határozat végrehajtásával kapcsolatos problémákat nem olyanokként adta elő, amelyek lehetetlenné teszik a szóban forgó támogatás visszatéríttetését, hanem olyanokként, amelyeknek az a velejárója, hogy a támogatást kétszer térítik vissza, aminek következtében fizetésképtelenségi eljárás indul azon vállalkozások ellen, amelyek a megszerzett aktív eszközökért piaci árat fizettek, vagyis a TB rendelkezésére bocsátott állami támogatásból nem származott semmilyen előnyük. E kérdés megfelel az Elsőfokú Bíróság előtt folyamatban lévő jogvita tárgyának, amelynek keretében a Lengyel Köztársaság részletesen kifejtette, hogy a Bizottság szerinte miért tévedett, amikor a támogatás visszatérítéséért fennálló felelősséget harmadik személyekre, vagyis a HB‑re és a BA‑ra is kiterjesztette.
40. A Lengyel Köztársaság szerint a Bizottsághoz 2008. január 25‑én benyújtott javaslatnak az olyan helyzet elkerülése volt a célja, amelyben egyfelől a TB aktív vagyontömegének vagyonfelügyelője, aki elegendő forrással rendelkezik az összes bejelentett követelés kielégítéséhez, nem tagadhatná meg az e társaság elleni fizetésképtelenségi eljárás során neki bejelentett követelések kifizetését, miközben e kifizetés másfelől semmilyen módon nem befolyásolná azt a kötelezettséget, hogy ugyanezen összegeket be kellene hajtani a HB‑től és a BA‑tól. E tagállam ezzel összefüggésben a fent hivatkozott Huta Buczek kontra Bizottság ügyben hozott végzésre hivatkozik, amely egyértelműen megerősíti, hogy a 2008/344 határozat az uniós jogi rendelkezésekre tekintettel végrehajtható a lengyel hatóságok javaslata szerint.
41. Ezenkívül a Lengyel Köztársaság megalapozatlannak véli a Bizottság azon érvét, mely szerint a 2008/344 határozatot a 4. cikke (2) bekezdésében előírt határidőn belül nem hajtották végre, mivel a Bizottság nem tűzött határidőt e határozat végrehajtására. A határozat közlésétől számított négy hónapos határidő lejártát ugyanis nem lehet úgy tekinteni, hogy az a határozat végrehajtásának határideje lenne. A 2007. évi közlemény 42. pontjában említett határidő természetesen annak szükségességére utal, hogy a Bizottság ilyen határozatát a lehető leggyorsabban végre kell hajtani, nem minősül azonban kötelező erejűnek. A jelen ügy sajátos körülményeit figyelembe véve a Bizottságnak kellett volna olyan másik határidőt tűznie, amelyet kötelező erejűnek lehet tekinteni, ezt pedig nem tette meg.
42. A fenti érvekkel szemben a Bizottság a válaszában teljes egészében fenntartja a keresetlevelében kifejtett érvelést. Ezenkívül azt állítja, hogy a kereset benyújtása, vagyis 2009. augusztus 17. után a Bírósághoz vagy a Bizottsághoz benyújtott valamennyi dokumentumot mindenképp irrelevánsnak kell tekinteni a Lengyel Köztársaságra háruló kötelezettségek tiszteletben tartása elmulasztásának mérlegelése szempontjából.
43. Másfelől a Bizottság vitatja a Lengyel Köztársaság azon érvét, mely szerint ő nem tűzött határidőt a 2008/344 határozat végrehajtására. A Bizottság a C‑485/03–C‑490/03. sz., Bizottság kontra Spanyolország egyesített ügyekben 2006. december 14‑én hozott ítélet (EBHT 2006., I‑11887. o.) 53. pontjából kiindulva azt állítja, hogy a határidők e határozatból egyértelműen kiderülnek, továbbá a mulasztás mérlegelése szempontjából megfelelők voltak.
44. A Bizottság ezenkívül úgy véli, hogy a Lengyel Köztársaság a kereset benyújtását követő olyan információkra és eseményekre hivatkozik, amelyek végeredményben kizárólag a TB fizetésképtelenségi eljárásban érintett vagyontömegével szembeni követelések bejelentését bizonyítják, nem pedig e követelések behajtását.
45. A Bizottság végül azt állítja, hogy a 2007. évi közlemény 66. és 67. pontján alapuló állandó gyakorlat szerint, amennyiben a támogatást fizetésképtelennek minősülő kedvezményezettel kell visszatéríttetni, a visszatéríttetési határozat végrehajtásáért felelős hatóságoknak meg kell fellebbezniük a felszámoló vagy a felszámolási eljárás keretében eljáró bíróság által hozott bármely olyan határozatot, amely lehetővé teszi a fizetésképtelen kedvezményezett számára, hogy tevékenységét a visszatéríttetési határozatban foglalt határidőn túl folytassa. A nemzeti bíróságoknak ilyen helyzetben figyelembe kell venniük annak szükségességét, hogy biztosítsák a szóban forgó határozat késedelem nélküli és hatékony végrehajtását. Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a nemzeti bíróságok nem engedélyezhetik a fizetésképtelen kedvezményezettnek, hogy a tevékenységét tovább gyakorolja, amennyiben a szóban forgó támogatást nem fizette vissza maradéktalanul. Ezenkívül, ha a kedvezményezett tevékenységének folytatására vonatkozó tervet terjesztenek a hitelezői választmány elé, az említett hatóságok csak akkor támogathatják e tervet, ha az biztosítja, hogy a támogatást a visszatéríttetési határozatban megállapított határidőn belül teljes mértékben vissza fogják fizetni.
46. A Lengyel Köztársaság a viszonválaszában lényegében fenntartja a Bizottság keresetének teljes egészében történő elutasítására irányuló érvelését.
47. E tagállam ezenkívül ismét előadja, hogy minden szükséges információt a Bizottság rendelkezésére bocsátott, még ha ezt az ellenkérelmében is tette. Mivel a Bizottság a válaszában nem hivatkozott arra, hogy bizonyos információk, amelyek között szerepelt a HB fizetésképtelenségének megállapítása, korábban nem ismert új körülményeket vagy tényeket vetettek volna fel, a Bizottság azon állítása, mely szerint a közölt információk a jelen ügy szempontjából nem relevánsak amiatt, hogy e közlésre a kereset benyújtását követően került sor, megalapozatlan, mivel a Bizottságnak ebben az időpontban már tudomása volt ezen információkról.
48. Másfelől e tagállam azt állítja, hogy a 2009. augusztus 17‑i időpont, amelyre a Bizottság akként hivatkozik, hogy ekkor járt le az e tagállamnak a 2008/344 határozat végrehajtására biztosított határidő, egyáltalán nem veszi figyelembe az e határozat végrehajtásához kapcsolódó sajátos körülményeket, ezt az időpontot pedig inkább úgy kell tekinteni, hogy a Bizottság ekkor fejezte be a keresetlevelének kidolgozását.
A Bíróság álláspontja
A 2008/344 határozat 3. és 4. cikkének megsértéséről
49. A Lengyel Köztársaság úgy véli, hogy a Bizottság nem tűzött ki határidőt a 2008/344 határozat végrehajtására. Mivel az e határozat közlésétől számított négy hónapos határidő nem minősül kötelező erejűnek, az ilyen határidő lejárta nem tekinthető úgy, hogy az e határozat végrehajtásának határidejét képezné.
50. Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az EK 88. cikk (2) bekezdése alapján benyújtott, kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset mérlegelése szempontjából releváns időpont – ellentétben a Lengyel Köztársaság állításával, valamint amiatt, hogy e rendelkezés az EK 226. cikktől eltérően nem rendelkezik pert megelőző szakaszról, következésképpen pedig a Bizottság nem bocsát ki indokolással ellátott véleményt, amelyben határidőt tűz ki a tagállamoknak arra, hogy a határozatában foglaltaknak megfeleljenek – csak az lehet, amelyet az a határozat tartalmaz, amelynek a végrehajtása elmulasztását állítják, illetve adott esetben az, amelyet a Bizottság utóbb meghatározott (a C‑378/98. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 2001. július 3‑án hozott ítélet [EBHT 2001., I‑5107. o.] 26. pontja; a C‑499/99. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2002. július 2‑án hozott ítélet [EBHT 2002., I‑6031. o.] 28. pontja; a C‑207/05. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2006. június 1‑jén hozott ítélet [EBHT 2006., I‑70. o.] 31. pontja, valamint a C‑232/05. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2006. október 5‑én hozott ítélet [EBHT 2006., I‑10071. o.] 32. pontja).
51. A jelen esetben a 2008/344 határozat 4. cikkének (2) bekezdése az e határozat közlésétől számított négy hónapos határidőt biztosít arra, hogy a Lengyel Köztársaság számára lehetővé váljék a szóban forgó támogatás visszatéríttetéséhez szükséges intézkedések megtétele. E határidőt tehát, mivel a Bizottság nem határozott meg újabb határidőt, a kifogásolt kötelezettségszegés mérlegelése szempontjából relevánsnak kell tekinteni.
52. Az Elsőfokú Bíróság elnöke ugyanakkor 2008. február 13‑i végzéseiben a BA és a HB k érelme alapján elrendelte a 2008/344 határozat végrehajtásának addig az időpontig történő felfüggesztését, amíg az ideiglenes intézkedés iránti eljárásokat lezáró határozatot hoz. Az Elsőfokú Bíróság elnöke a fent hivatkozott Buczek Automotive kontra Bizottság ügyben, valamint a fent hivatkozott Huta Buczek kontra Bizottság ügyben hozott két végzésében elutasította a BA és a HB által előterjesztett ideiglenes intézkedés iránti kérelmet, ami a BA és a HB vonatkozásában lehetővé tette a 2008/344 határozat 4. cikkének (2) bekezdésében előírt határidő meghosszabbítását.
53. A fentiek pontosítása után mindazonáltal meg kell állapítani, hogy a lengyel hatóságok által tett intézkedések az említett határidő lejártáig nem eredményezték a szóban forgó támogatás kedvezményezettekkel történő visszatéríttetését.
54. Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy – mint azt a Bizottság is kifejtette – a jogellenes támogatás visszatéríttetés útján történő megszüntetése a jogellenesség megállapításának logikus következménye, e következmény pedig nem függhet attól, hogy a támogatást milyen formában nyújtották (lásd többek között a C‑183/91. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 1993. június 10‑én hozott ítélet [EBHT 1993., I‑3131. o.] 16. pontját, a C‑404/97. sz., Bizottság kontra Portugália ügyben 2000. június 27‑én hozott ítélet [EBHT _2000., I‑4897. o.] 38. pontját, valamint a C‑507/08. sz., Bizottság kontra Szlovákia ügyben 2010. december 22‑én hozott ítélet [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 42. pontját).
55. Következésképpen az a tagállam, amely jogellenes támogatások visszatéríttetésére kötelező határozat címzettje, az EK 249. cikk értelmében köteles minden intézkedést megtenni, hogy biztosítsa e határozat végrehajtását (lásd a C‑209/00. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 2002. december 12‑én hozott ítélet [EBHT 2003., I‑11695.o.] 31. pontját, a C‑404/00. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2003. június 26‑án hozott ítélet [EBHT 2003., I‑6695. o.] 21. pontját, valamint a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 42. pontját). E tagállamnak az esedékes összegek tényleges visszatérítését kell elérnie (lásd többek között a C‑415/03. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 2005. május 12‑én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑3875. o.] 44. pontját és a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 42. pontját).
56. Ezenkívül állandó ítélkezési gyakorlat, hogy a tagállam azon kötelezettsége, hogy a Bizottság által a közös piaccal összeegyeztethetetlennek ítélt támogatást megszüntesse, az uniós piacon fennálló korábbi helyzet visszaállítására irányul (a C‑350/93. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 1995. április 4‑én hozott ítélet [EBHT 1995., I‑699. o.] 21. pontja, valamint a C‑75/97. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 1999. június 17‑én hozott ítélet [EBHT 1999., I‑3671. o.] 64. pontja). Amíg a támogatást vissza nem téríttetik, a támogatás kedvezményezettje megtarthatja a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősített támogatást, és kihasználhatja az ebből származó illetéktelen versenyelőnyt (a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 47. pontja).
57. Így az a tagállam, amely a Bizottság határozata értelmében köteles a jogellenes állami támogatás visszatéríttetésére, szabadon választhatja meg, hogy milyen módon hajtja végre e kötelezettséget, feltéve hogy a választott intézkedések nem sértik az uniós jog alkalmazási körét és hatékonyságát (a fent hivatkozott Bizottság kontra Németország ügyben hozott ítélet 34. pontja, a C‑210/09. sz., Scott és Kimberley Clark ügyben 2010. május 20‑án hozott ítélet [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 21. pontja, valamint a fent hivatkozott Bizottság kontra Szlovákia ügyben hozott ítélet 51. pontja).
58. A Bíróság azt is megállapította, hogy a tagállam csak akkor tud e visszatéríttetési kötelezettségnek eleget tenni, ha az általa elfogadott intézkedések alkalmasak a versenynek az azon jogellenes támogatás nyújtása által torzított rendes feltételeinek helyreállítására, amelynek a visszatéríttetését a Bizottság határozata alapján elrendelték (a fent hivatkozott Bizottság kontra Németország ügyben hozott ítélet 35. pontja, valamint a fent hivatkozott Scott és Kimberley Clark ügyben hozott ítélet 22. pontja).
59. Másfelől a 659/1999 rendelet 14. cikke (3) bekezdésével összhangban a jogellenes támogatás bizottsági határozatban előírt visszatéríttetését késedelem nélkül és az érintett tagállam nemzeti joga szerinti eljárás keretében kell végrehajtani, feltéve hogy e rendelkezések lehetővé teszik az említett határozat késedelem nélküli és hatékony végrehajtását.
60. Ezzel szemben emlékeztetni kell arra, hogy a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatásokban részesülő és fizetésképtelenné vált vállalkozásokkal kapcsolatos ítélkezési gyakorlat szerint a korábbi helyzet főszabály szerint visszaállítható, és a jogellenesen nyújtott támogatásokból eredő versenytorzulás kiküszöbölhető az érintett támogatások visszatérítésére vonatkozó követelésnek a követelések jegyzékébe való felvételével (az 52/84. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 1986. január 15‑én hozott ítélet [EBHT 1986., 89. o.] 14. pontja; a C‑142/87. sz., Belgium kontra Bizottság, ún. „Tubemeuse”‑ügyben 1990. március 21‑én hozott ítélet [EBHT 1990., I‑959. o.] 60–62. pontja, valamint a C‑277/00. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 2004. április 29‑én hozott ítélet [EBHT 2004., I‑3925. o.] 85. pontja).
61. A Lengyel Köztársaság érvelését a fenti elvek alapján kell mérlegelni.
62. Először is, e tagállam azt állítja, hogy a szóban forgó támogatás valamennyi adósa ellen fizetésképtelenségi eljárás indult, valamint hogy az említett támogatással érintett követelésekkel rendelkező valamennyi hitelező bejelentette e követelését annak érdekében, hogy azt e különböző eljárások keretében kielégítsék. A lengyel hatóságok tájékoztatták a Bizottságot ezen adósok fizetésképtelenségének megállapításáról és az ehhez kapcsolódó követelések bejelentéséről, vagyis a 2008/344 határozatot a tartalmának megfelelően teljes mértékben végrehajtották.
63. Ezzel kapcsolatban meg kell állapítani, hogy ami a fizetésképtelenségi eljárásokat illeti, a 2008/344 határozat 4. cikkének (2) bekezdésében előírt határidő lejártakor – figyelembe véve e határidő azáltal történő meghosszabbítását, hogy az Elsőfokú Bíróság elnöke elrendelte e határozat végrehajtásának felfüggesztését – egyedül a TB ellen volt folyamatban fizetésképtelenségi eljárás, a fizetésképtelenség megállapítására pedig 2006. augusztus 16‑án került sor. A BA fizetésképtelenségének megállapítása 2008. június 25‑én, a HB fizetésképtelenségének megállapítása pedig 2009. április 29‑én, vagyis az említett határidő lejártát követően történt.
64. Ebből következik, hogy a Lengyel Köztársaság az említett határidő lejártáig nem terjesztett elő olyan dokumentumokat, amelyek alapján a Bizottság megállapíthatta volna, hogy a GTB fizetésképtelen helyzetben, valamint a tevékenységének olyan végleges és teljes körű megszüntetésével járó állapotban volt, hogy a támogatások visszatéríttetésére vonatkozó követeléseknek az e csoporthoz tartozó társaságokkal kapcsolatos követelések jegyzékébe történő egyszerű felvétele elegendő lett volna a 2008/344 határozatnak történő megfeleléshez.
65. Következésképpen a BA‑val és a HB‑vel kapcsolatban a támogatások fizetésképtelennek nyilvánított kedvezményezettjeire vonatkozó ítélkezési gyakorlat nem alkalmazható, vagyis az említett követeléseknek a fenti határidő lejártát követő nyilvántartásba vétele nem minősül a 2008/344 határozat 4. és 5. cikke alapján a Lengyel Köztársaságra háruló kötelezettségek megfelelő végrehajtásának.
66. A TB‑vel kapcsolatban meg kell állapítani, hogy a Lengyel Köztársaság a 2008. június 13‑i levélben tájékoztatta a Bizottságot, hogy a TB‑től 2008 áprilisában hozzávetőleg 13 millió PLN összeget sikerült behajtani, e behajtásra pedig a 2008/344 határozat végrehajtásképpen került sor.
67. Ezzel összefüggésben még ha fel is tételezzük, hogy ez az összeg a szóban forgó támogatásnak a 2008/344 határozat végrehajtásképpen történő visszatéríttetéseként értékelhető, ez nem változtat azon, hogy ez az összeg nem felel meg az e határozatban megjelölt visszatéríttetendő összegeknek.
68. Másodszor, ami a 2008/344 határozat végrehajtása elmulasztásának, következésképpen pedig a GTB‑nek nyújtott szóban forgó támogatás vissza nem téríttetésének igazolása érdekében a Lengyel Köztársaság által előadott körülményeket illeti, e tagállam azt állítja, hogy a támogatás visszatéríttetése kapcsán felmerült késedelem lényegében annak következménye, hogy együttesen alkalmazták mind a fizetésképtelenségre vonatkozó lengyel eljárásjogi rendelkezéseket, mind pedig e határozat rendelkezéseit, ami a követelések kétszeres behajtásának kockázatához vezetett. E tagállam ezenkívül az említett határozat végrehajtásával előidézett egyéb jogi, politikai és gyakorlati nehézségekre hivatkozik.
69. Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra az állandó ítélkezési gyakorlatra, mely szerint a kötelezettségszegés megállapítása iránt a Bizottság által az EK 88. cikk (2) bekezdése alapján benyújtott keresettel szembeni védekezésként a tagállam egyedül a visszatéríttetést elrendelő határozat megfelelő végrehajtásának teljes lehetetlenségére alapított érvre hivatkozhat (lásd a C‑214/07. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2008. november 13‑án hozott ítélet [EBHT 2008., I‑8357. o.] 44. pontját, valamint a fent hivatkozott Bizottság kontra Szlovákia ügyben hozott ítélet 43. pontját).
70. Márpedig ugyanezen ítélkezési gyakorlatból következik, hogy a végrehajtás teljes lehetetlenségével kapcsolatos feltétel nem teljesül, ha az alperes tagállam arra szorítkozik, hogy azokról a jogi, politikai vagy gyakorlati nehézségekről tájékoztatja a Bizottságot, amelyeket a határozat végrehajtása előidéz, anélkül hogy a támogatások visszatéríttetése érdekében az érintett társaságokkal szemben ténylegesen eljárna, és a Bizottságnak e határozat végrehajtásának olyan alternatív módozatait javasolná, amelyek e nehézségek legyőzését lehetővé tennék (lásd többek között a fent hivatkozott Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2006. december 14‑én hozott ítélet 74. pontját, valamint a fent hivatkozott Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2008. november 13‑án hozott ítélet 46. pontját).
71. A jelen jogvitában meg kell állapítani, hogy a Lengyel Köztársaság annak ellenére, hogy a 2008/344 határozat végrehajtása során tapasztalt „súlyos nehézségekre”, „problémákra” és „komoly akadályokra” hivatkozik, az írásbeli észrevételeiben ő maga kifejtette, hogy a fennálló problémákat nem ítéli olyanoknak, amelyek a szóban forgó támogatás visszatéríttetését lehetetlenné teszik.
72. Ezenkívül az e tagállam által a kétszeres visszatérítés kockázatának potenciális fennállására alapított érvvel kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított állami támogatás visszatéríttetése tárgyában hozott határozat végrehajtása keretében a belső nehézségektől való félelem nem indokolhatja azt, hogy az adott tagállam nem tartja tiszteletben az uniós jog szerinti kötelezettségeit (lásd ebben az értelemben többek között a C‑52/95. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 1995. december 7‑én hozott ítélet [EBHT 1995., I‑4443. o.] 38. pontját; a C‑265/95. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 1997. december 9‑én hozott ítélet [EBHT 1997., I‑6959. o.] 55. pontját; a C‑280/95. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 1998. január 29‑én hozott ítélet [EBHT 1998., I‑259. o.] 16. pontját, valamint a C‑441/06. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2007. október 18‑án hozott ítélet [EBHT 2007., I‑8887. o.] 43. pontját).
73. Az eddigiekből következően meg kell állapítani, hogy a 2008/344 határozat 4. cikkének (2) bekezdésében meghatározott határidő lejártakor – a BA és a HB vonatkozásában figyelembe véve e határidőnek az Elsőfokú Bíróság elnöke által az ideiglenes intézkedés iránti eljárás keretében hozott határozat folytán történő meghosszabbítását is – a lengyel hatóságok által tett intézkedések nem vezettek a szóban forgó támogatás tényleges visszatéríttetéséhez, következésképpen pedig a verseny rendes feltételei e határidőn belül nem álltak helyre.
A 2008/344 határozat 5. cikkének megsértéséről
74. A Bíróságnak nem szükséges állást foglalnia a 2008/344 határozat 5. cikkére alapított és a Lengyel Köztársaság amiatt történő elmarasztalására irányuló kereseti kérelmekről, hogy nem tájékoztatta a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében tett és tervezett intézkedésekről, mivel e tagállam éppen azt mulasztotta el, hogy az előírt határidőn belül teljesítse e kötelezettségeket (lásd többek között a C‑177/06. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2007. szeptember 20‑án hozott ítélet [EBHT 2007., I‑7689. o.] 54. pontját, valamint a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben 2008. november 13‑án hozott ítélet 67. pontját).
75. Következésképpen meg kell állapítani, hogy a Lengyel Köztársaság – mivel az előírt határidőn belül nem tette meg a 2008/344 határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az EK 249. cikk negyedik bekezdéséből, valamint az e határozat 3. és 4. cikkéből eredő kötelezettségeit.
A költségekről
76. Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §‑a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A Lengyel Köztársaságot, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:
1) A Lengyel Köztársaság – mivel az előírt határidőn belül nem tette meg a Lengyelország által a Grupa Technologie Buczek acélgyártó részére nyújtott C 23/06 (ex NN 35/06) állami támogatásról szóló, 2007. október 23‑i 2008/344/EK bizottsági határozat határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az EK 249. cikk negyedik bekezdéséből, valamint az e határozat 3. és 4. cikkéből eredő kötelezettségeit.
2) A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.