62013CJ0546_RO
Părţi
Motivele
Dizpozitiv
Părţi
În cauza C‑546/13,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Corte suprema di cassazione (Italia), prin decizia din 19 martie 2013, primită de Curte la 22 octombrie 2013, în procedura
Agenzia delle Dogane,
Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane
împotriva
ADL American Dataline Srl,
CURTEA (Camera a zecea),
compusă din domnul C. Vajda (raportor), președinte de cameră, domnii A. Rosas și E. Juhász, judecători,
avocat general: domnul Y. Bot,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere procedura scrisă,
luând în considerare observațiile prezentate:
– pentru guvernul italian, de G. Palmieri, în calitate de agent, asistată de F Urbani Neri, avvocato dello Stato;
– pentru Comisia Europeană, de A. Caeiros și de G. Gattinara, în calitate de agenți,
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Motivele
Hotărâre
1. Cererea de decizie preliminară privește interpretarea subpozițiilor 8471 60 90 și 8518 22 90 din Nomenclatura combinată (denumită în continuare „NC”) care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), în versiunile succesive care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 2388/2000 al Comisiei din 13 octombrie 2000 (JO L 264, p. 1), din Regulamentul (CE) nr. 2031/2001 al Comisiei din 6 august 2001 (JO L 279, p. 1), din Regulamentul (CE) nr. 1832/2002 al Comisiei din 1 august 2002 (JO L 290, p. 1) și din Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003 (JO L 281, p. 1).
2. Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Agenzia delle Dogane (Agenția Vămilor) și Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane (Biroul din Verona al Agenției Vămilor, denumit în continuare „Ufficio di Verona”), pe de o parte, și ADL American Dataline Srl (denumită în continuare „ADL”), pe de altă parte, cu privire la clasificarea tarifară a unor incinte acustice în cadrul NC.
Cadrul juridic
Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor
3. Consiliul de Cooperare Vamală, devenit Organizația Mondială a Vămilor (OMV), a fost instituit prin convenția privind înființarea respectivului consiliu, încheiată la Bruxelles la 15 decembrie 1950. Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumit în continuare „SA”) a fost elaborat de OMV și instituit prin Convenția internațională privind Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumită în continuare „Convenția privind SA”), încheiată la Bruxelles la 14 iunie 1983 și aprobată, împreună cu protocolul de modificare a acesteia din 24 iunie 1986, în numele Comunității Economice Europene, prin Decizia 87/369/CEE a Consiliului din 7 aprilie 1987 (JO L 198, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 3, p. 199).
4. În temeiul articolului 3 alineatul (1) din Convenția privind SA, fiecare parte contractantă se angajează ca nomenclaturile tarifare și statistice naționale să fie conforme cu SA, să folosească toate pozițiile și subpozițiile din acesta, fără completări sau modificări, precum și codurile aferente și să respecte ordinea de numerotare a sistemului respectiv. Fiecare parte contractantă se angajează, de asemenea, să aplice normele generale de interpretare a SA, precum și toate notele din secțiunile, din capitolele și de la subpozițiile SA și să nu modifice domeniul de aplicare al acestora.
5. OMV aprobă, în condițiile stabilite la articolul 8 din Convenția privind SA, notele explicative și avizele de clasificare adoptate de Comitetul SA.
6. La data faptelor din cauza principală, nota explicativă a SA privind poziția 8471 din NC avea următorul conținut:
„I. Mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora;
Prelucrarea datelor constă în implementarea de date de orice fel, conform unor procese logice prestabilite pentru atingerea unuia sau mai multor obiective determinate.
[…]”
7. Nota explicativă a SA privind poziția tarifară 8471, intrată în vigoare la 1 februarie 2002 în temeiul articolului 8 alineatul (2) din Convenția privind SA, avea următorul cuprins:
„D. Chei prezentate separat
[…]
Se consideră ca făcând parte din sistemul complet de procesare a informației orice unitate care îndeplinește o funcție de procesare a informației și care întrunește simultan următoarele condiții:
a) să fie de tipul celor utilizate exclusiv sau în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor;
b) să fie conectabilă la unitatea centrală de prelucrare fie direct, fie prin intermediul uneia sau mai multor unități și
c) să fie aptă să recepționeze sau să furnizeze date sub o formă – coduri sau semnale – utilizabilă în sistem.
Dacă unitatea îndeplinește o funcție proprie, alta decât prelucrarea datelor, aceasta se clasifică la poziția corespunzătoare funcției sale sau, în absența acesteia, la o poziție reziduală (a se vedea nota 5 E din capitol).
[…]”
8. Nota explicativă a SA privind poziția tarifară 8518, intrată în vigoare la 1 februarie 2004 în temeiul articolului 8 alineatul (2) din Convenția privind SA, avea următorul cuprins:
„B. Difuzoare chiar montate în carcasele lor
[…]
Potrivit utilizării căreia îi sunt destinate, difuzoarele pot fi montate în cadre sau în rame de forme variate, în general cu efect acustic, care pot consta chiar în articole de mobilier. Astfel de ansambluri rămân clasificate aici în măsura în care funcția principală care le caracterizează este cea de difuzoare. În ceea ce privește cadrele și ramele prezentate izolat, acestea se încadrează, de asemenea, la prezenta poziție, având în vedere că pot fi recunoscute ca fiind concepute în principal pentru montarea de difuzoare, cu excepția cazului, desigur, în care ar fi vorba despre mobile în sensul capitolului 94, amenajate pur și simplu pentru a primi, în afara utilizării lor normale, un difuzor.
Prezenta poziție cuprinde difuzoarele concepute pentru a fi conectate la o mașină automată de prelucrare a datelor, în cazul în care sunt prezentate separat.” [traducere neoficială]
Regulamentul nr. 2658/87
9. Articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 254/2000 al Consiliului din 31 ianuarie 2000 (JO L 28, p. 16, Ediție specială, 02/vol. 12, p. 33), prevede:
„În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE [a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a atribuțiilor de punere în aplicare conferite Comisiei (JO L 184, p. 23, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 159)].
Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE este stabilită la trei luni.”
10. Articolul 12 din regulamentul menționat, cu modificările ulterioare, prevede:
„(1) Comisia adoptă în fiecare an un regulament care include versiunea completă a [NC], împreună cu ratele drepturilor vamale în conformitate cu articolul 1, astfel cum rezultă din măsurile adoptate de Consiliu sau de Comisie. Regulamentul respectiv se publică până la 31 octombrie în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene și se aplică de la 1 ianuarie anul următor.
(2) Măsurile și informațiile privind Tariful vamal comun sau TARIC [(Tariful integrat al Comunităților Europene)] se difuzează, în măsura în care este posibil, în format electronic prin mijloace computerizate.
(3) Pentru a asigura aplicarea uniformă a Tarifului vamal comun și a TARIC, Comisia promovează coordonarea și armonizarea practicilor din laboratoarele vamale ale statelor membre, utilizând, în măsura în care este posibil, mijloace computerizate.”
NC
11. Clasificarea vamală a mărfurilor importate în Uniunea Europeană este reglementată de NC. Versiunile acesteia aplicabile faptelor din cauza principală, care se desfășoară între anii 2001-2003, sunt cele care rezultă din Regulamentele nr. 2388/2000, nr. 2031/2001, nr. 1832/2002 și nr. 1789/2003. În fiecare dintre versiunile care rezultă din aceste regulamente, regulile generale și pozițiile tarifare din capitolul 84 din NC, precum și notele din capitolul respectiv menționate de întrebările preliminare sunt formulate în termeni identici.
12. Regulile generale pentru interpretarea NC, care figurează în prima parte titlul I partea A din aceasta, prevăd:
„Clasificarea mărfurilor în [NC] se efectuează în conformitate cu următoarele principii:
1. Enunțul titlurilor secțiunilor, capitolelor sau subcapitolelor este considerat ca având numai o valoare indicativă, clasificarea mărfurilor considerându‑se legal determinată atunci când este în concordanță cu textul pozițiilor și notelor de secțiuni și de capitole și, atunci când nu sunt contrare termenilor utilizați în acele poziții și note, după următoarele reguli.
[…]
3. Atunci când mărfurile ar putea fi clasificate la două sau mai multe poziții […] sau în alte situații clasificarea se face după cum urmează:
(a) Poziția cea mai specifică trebuie să aibă prioritate față de pozițiile cu un conținut mai general. Cu toate acestea, în cazul în care două sau mai multe poziții se referă fiecare numai la o parte din materialele care compun un produs amestecat sau un articol compozit sau numai la o parte dintre articolele mărfurilor prezentate în seturi, condiționate pentru vânzarea cu amănuntul, aceste poziții se consideră, în raport cu produsul sau articolul, la fel de specifice, chiar dacă una dintre poziții oferă o descriere mai precisă sau mai completă.
(b) Produsele amestecate, articolele compuse din materiale diferite sau constituite prin asamblarea unor articole diferite și mărfurile prezentate în seturi condiționate pentru vânzarea cu amănuntul, care nu pot fi clasificate prin aplicarea regulii 3 (a), se clasifică după materialul sau articolul care le conferă caracterul esențial, în cazul în care este posibilă efectuarea acestei determinări.
(c) În cazul în care nu pot fi aplicate regulile 3 (a) și 3 (b) pentru efectuarea clasificării, marfa se clasifică la poziția cu numărul cel mai mare dintre cele susceptibile a fi luate în considerare.
[…]
6. Clasificarea mărfurilor la subpozițiile unei aceleiași poziții se efectuează, în mod legal, cu respectarea textelor acelor subpoziții și a notelor de subpoziții, precum și, mutatis mutandis, cu respectarea regulilor anterioare, înțelegând prin aceasta că nu pot fi comparate decât subpozițiile aflate pe același nivel. În sensul acestei reguli, se utilizează și notele de secțiuni și capitole corespunzătoare, cu excepția cazului în care există dispoziții contrare.”
13. Partea a doua a NC cuprinde secțiunea XVI, intitulată „Mașini și aparate, echipamente electrice și părți ale acestora; aparate de înregistrat sau de reprodus sunetul, aparate de înregistrat sau de reprodus imagini și sunet de televiziune și părți și accesorii ale acestor aparate”.
14. Notele 3, 4 și 5 din secțiunea XVI din NC au următorul cuprins:
„3. Cu excepția cazului în care există dispoziții contrare, combinațiile de mașini de tipuri diferite destinate să funcționeze împreună și care constituie un singur corp, precum și mașinile proiectate pentru a asigura două sau mai multe funcții diferite, alternative sau complementare, se clasifică în conformitate cu funcția principală care caracterizează ansamblul.
4. În cazul în care o mașină sau o combinație de mașini sunt constituite din elemente distincte (chiar separate sau legate între ele prin conducte, prin dispozitive de transmisie, prin cabluri electrice sau prin alte dispozitive) destinate să asigure împreună o funcțiune bine determinată cuprinsă într‑una din pozițiile de la capitolul 84 sau capitolul 85, întregul ansamblu se clasifică la poziția care corespunde funcției pe care o asigură ansamblul.
5. În sensul notelor de mai sus, denumirea «mașini» se aplică mașinilor, aparatelor, dispozitivelor, echipamentelor și materialelor diverse menționate la pozițiile din capitolele 84 și 85.”
15. Secțiunea XVI din NC cuprinde capitolul 84, intitulat „Reactoare nucleare, cazane, mașini, aparate și dispozitive mecanice; părți ale acestora”. Acest capitol include, printre altele, următoarele poziții tarifare:
„8471	Mașini automate de prelucrare a datelor și unități ale acestora; cititoare magnetice sau optice, mașini pentru transpunerea datelor pe suport sub formă codificată și mașini de prelucrare a acestor date, nedenumite și necuprinse în altă parte:
[…]
– Alte mașini automate digitale de prelucrare a datelor:
[…]
8471 60 –	Unități de intrare sau de ieșire, care pot avea în același corp unități de memorie:
[…]
8471 60 90	–	–	–	Altele
[…]”
16. Nota 5 din capitolul 84 are următorul cuprins:
„ […]
B. Mașinile automate de prelucrare a datelor pot să se prezinte sub formă de sisteme care conțin un număr variabil de unități distincte. Sub rezerva dispozițiilor punctului E de mai jos, se consideră ca făcând parte din sistemul complet orice unitate care îndeplinește simultan următoarele condiții:
(a) să fie de tipul celor utilizate exclusiv sau în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor;
(b) să fie conectabilă la unitatea centrală de prelucrare fie direct, fie prin intermediul uneia sau mai multor unități
și
(c) să fie aptă să recepționeze sau să furnizeze date sub o formă – coduri sau semnale – utilizabilă în sistem.
[…]
E. Mașinile care îndeplinesc o funcție proprie, alta decât prelucrarea datelor, și care încorporează o mașină automată de prelucrare a datelor sau care lucrează în legătură cu o astfel de mașină se clasifică la pozițiile corespunzătoare funcției lor respective sau, în absența acesteia, la o poziție reziduală.” [traducere neoficială]
17. Nota 5 părțile C și D din capitolul 84 din NC a fost ulterior modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei din 17 octombrie 2006 (JO L 301, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 21, p. 3), intrat în vigoare la 1 ianuarie 2007. Nota 5 partea C din capitolul menționat are următorul cuprins:
„Sub rezerva dispozițiilor părților D și E de mai jos, se consideră ca făcând parte dintr‑un sistem de prelucrare automată a datelor orice unitate care îndeplinește simultan următoarele condiții:
(1) să fie de tipul celor utilizate exclusiv sau în principal într‑un sistem automat de prelucrare a datelor;
(2) să fie conectabilă la unitatea centrală de prelucrare fie direct, fie prin intermediul uneia sau mai multor unități;
(3) să fie aptă să recepționeze sau să furnizeze date sub o formă – coduri sau semnale – utilizabilă în sistem.
Prezentate separat, unitățile mașinilor automate de prelucrare a datelor se clasifică la poziția 8471.
[…]”
18. Nota 5 partea D din capitolul 84 din NC, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul nr. 1549/2006, are următorul cuprins:
„Poziția 8471 nu cuprinde aparatele de mai jos, atunci când sunt prezentate separat, chiar dacă ele îndeplinesc toate condițiile menționate la nota 5 partea C:
[…]
(3) difuzoarele și microfoanele;
[…]”
19. Secțiunea XVI din NC conține, de asemenea, capitolul 85, intitulat „Mașini, aparate și echipamente electrice și părți ale acestora; aparate de înregistrat sau de reprodus sunetul, aparate de înregistrat sau de reprodus imagini și sunet de televiziune și părți și accesorii ale acestor aparate”.
20. În versiunea NC care rezultă din Regulamentul nr. 2388/2000, poziția 8518 din aceasta din urmă are următorul cuprins:
„8518	Microfoane și suporturile lor; difuzoare, chiar montate în carcasele lor; căști de ascultare, care se pun pe cap și care se introduc în ureche, chiar combinate cu un microfon și ansambluri sau seturi formate dintr‑un microfon și unul sau mai multe difuzoare; amplificatoare electrice de audiofrecvență; aparate electrice de amplificare a sunetului:
[…]
8518 22 – – Difuzoare multiple montate în aceeași carcasă:
[…]
8518 22 90 – – – Altele”
21. Atât în versiunea NC care rezultă din Regulamentul nr. 2031/2001, cât și în cea care rezultă din Regulamentul nr. 1832/2002, poziția 8518 din NC are următorul cuprins:
„8518	Microfoane și suporturile lor; difuzoare, chiar montate în carcasele lor; căști de ascultare, care se pun pe cap și care se introduc în ureche, chiar combinate cu un microfon și ansambluri sau seturi formate dintr‑un microfon și unul sau mai multe difuzoare; amplificatoare electrice de audiofrecvență; aparate electrice de amplificare a sunetului:
[…]
8518 22 – – Difuzoare multiple montate în aceeași carcasă:
[…]
8518 22 90 – – – Altele”
22. În versiunea NC care rezultă din Regulamentul nr. 1789/2003, poziția 8518 din aceasta din urmă are următorul cuprins:
„8518	Microfoane și suporturile lor; difuzoare, chiar montate în carcasele lor; căști de ascultare, care se pun pe cap și care se introduc în ureche, chiar combinate cu un microfon și ansambluri sau seturi formate dintr‑un microfon și unul sau mai multe difuzoare; amplificatoare electrice de audiofrecvență; aparate electrice de amplificare a sunetului:
[…]
8518 22 – – Difuzoare multiple montate în aceeași carcasă:
[…]
8518 22 90 – – – Altele”
Litigiul principal și întrebările preliminare
23. În perioada decembrie 2001-octombrie 2003, ADL a importat în Uniune incinte acustice produse de Harman Multimedia, societate cu sediul în SUA, destinate utilizării în exclusivitate ca unități periferice de ieșire pentru calculatoare marca Apple.
24. În vederea efectuării declarației vamale, ADL a clasificat incintele acustice importate la subpoziția 8471 60 90 din NC drept unități periferice pentru calculatoare, beneficiind astfel de scutirea de taxe vamale. Cu ocazia controlului mărfii efectuat de Ufficio di Verona și de Biroul Vamal din Treviso (Italia) referitor la unele dintre aceste importuri, nu a fost formulată nicio obiecție cu privire la această clasificare.
25. În cursul anului 2005, ca urmare a unei proceduri de revizuire a unei decizii de impunere vamală devenite definitivă, Ufficio di Verona a calculat a posteriori
taxa vamală datorată de ADL, arătând că incintele respective fuseseră clasificate în mod eronat la subpoziția 8471 60 90 din NC drept unități periferice pentru calculatoare, cu consecința unei scutiri de taxe vamale, în loc să fie clasificate la subpoziția 8518 22 90 din NC drept difuzoare, cu consecința aplicării unor taxe vamale de 4,5 %.
26. Commissioni tributarie (comisiile fiscale) competente, sesizate pe fond cu o acțiune care avea ca obiect anularea deciziilor prin care ADl i‑au fost impuse taxe vamale, au admis cererile acesteia din urmă.
27. Într‑o hotărâre pronunțată la 10 iulie 2009, Comissione tributaria della regione Veneto (Comisia fiscală regională a Veneției) a apreciat că incintele acustice în discuție fuseseră clasificate corect la subpoziția 8471 60 90 din NC întrucât acestea, potrivit modului lor de întrebuințare, erau „utilizabil[e] exclusiv [în cazul în care] era[u] conectat[e] printr‑un cablu USB la un calculator prevăzut cu sistemul de operare MAC OS 9.04 sau cu un sistem mai avansat” și erau incompatibile „atât cu alte instrumente audio decât calculatoarele, cât și cu calculatoarele a căror funcționare se bazează pe alte sisteme de operare decât MAC OS 9”.
28. Agenzia delle Dogane a atacat această hotărâre la instanța de trimitere, invocând, printre altele, caracterul eronat al clasificării vamale a respectivelor incinte. Aceasta a susținut, în esență, că produsele importate au fost descrise drept incinte acustice („speakers multimedia”) având ca funcție reproducerea sunetului prin transformarea unui semnal electromagnetic în unde sonore și puteau fi conectate doar la un calculator. În opinia Agenzia delle Dogane, produsele importate prezentau, așadar, toate caracteristicile care permiteau să fie clasificate atât la poziția 8518 din NC drept difuzoare, cât și la subpoziția 8471 60 din NC drept unități de ieșire ale mașinilor automate de prelucrare a datelor.
29. Instanța de trimitere consideră, pe de o parte, că elementul tehnic constatat de instanța de prim grad de jurisdicție, potrivit căruia produsele importate pot fi utilizate exclusiv dacă sunt conectate la un calculator și funcționează doar cu un sistem de operare specific, contribuie la temeinicia unei clasificări la subpoziția 8471 60 90 din NC. Pe de altă parte, aceasta apreciază că elementul funcțional al incintelor acustice, prin faptul că este destinat să reproducă sunetul, este în conformitate cu clasificarea la subpoziția 8518 22 90 din NC, în măsura în care această funcție specifică ar fi recunoscută ca fiind o „[altă funcție] decât prelucrarea datelor”, după cum ar reieși din nota 5 partea E din capitolul 84 din NC.
30. În aceste condiții, Corte suprema di cassazione (Curtea de Casație) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1) Este în contradicție cu articolul 10 alineatul (2) și cu articolul 12 din Regulamentul [nr. 2658/87], precum și cu principiul securității juridice să se deducă din modificările introduse în Notele explicative din capitolul 84 din Tabelul drepturilor vamale din partea II a anexei I la Regulamentul [nr. 1549/2006] (care a exclus difuzoarele de la poziția 8471 [din NC], dacă sunt prezentate separat de mașinile automate de prelucrare a datelor), elemente de interpretare pentru a se stabili că produsele importate de [ADL] […] exercită o funcție specifică (reproducere și amplificare a sunetului) «diferită» de cea de prelucrare a datelor?
2) Produsele importate de [ADL] […] ca «difuzoare» comercializate separat de mașina automată de prelucrare a datelor, trebuie să fie considerate dispozitive care «exercită o funcție specifică diferită de prelucrarea datelor», în cazul în care trebuie să fie astfel considerată funcția de reproducere și de amplificare a sunetului, sau nu pot fi considerate unități de sistem care exercită o funcție specifică diferită de prelucrarea datelor întrucât, având în vedere caracteristicile tehnice specifice (conexiune doar prin cablu USB; necesitatea unui sistem de operare MAC OS 9), «nu îndeplinesc funcții pe care le‑ar putea exercita fără ajutorul unei mașini de acest gen [respectiv: al unei mașini automate de prelucrare a datelor]» (a se vedea Hotărârea Curții de Justiție din 19 octombrie 2000 în cauza C‑339/98, Peacock, EU:C:2000:573, punctele 14 și 15 și Hotărârea din 18 iulie 2007 în cauza C142/06, Olicom, EU:C:2007:449, punctele 20, 29 și 30, care, deși se referă la un alt gen de dispozitiv, plăci de rețea și așa‑numitele «plăci combinate», par să atribuie absența unor funcții specifice «diferite» elementului dublu al funcționării exclusive a dispozitivului prin calculator și al capacității de a primi și de a transforma la ieșire semnalele transmise de computer)?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la a doua întrebare
31. Prin intermediul celei de a doua întrebări, care trebuie analizată în primul rând, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă produsele în discuție în litigiul principal trebuie clasificate drept unități de ieșire ale mașinilor automate de prelucrare a datelor, la subpoziția 8471 60 90 din NC, sau drept difuzoare, la subpoziția 8518 22 90 din NC.
32. Rezultă dintr‑o jurisprudență constantă că, în interesul securității juridice și al facilității controalelor, criteriul decisiv pentru clasificarea tarifară a mărfurilor trebuie căutat, în general, în caracteristicile și proprietățile lor obiective, astfel cum au fost definite în textul poziției din NC și în notele de secțiune sau de capitol (Hotărârea Delphi Deutschland, C‑423/10, EU:C:2011:315, punctul 23 și jurisprudența citată).
33. Notele explicative elaborate de Comisie, în ceea ce privește NC, și de OMV, în ceea ce privește SA, aduc o contribuție importantă la interpretarea domeniului de aplicare al diferitelor poziții tarifare, fără a avea însă forță juridică obligatorie (Hotărârea Delphi Deutschland, EU:C:2011:315, punctul 24 și jurisprudența citată).
34. În plus, în scopul clasificării la poziția corespunzătoare, este important să se amintească de asemenea că destinația produsului poate să constituie un criteriu obiectiv de clasificare, în măsura în care este inerentă respectivului produs, caracterul inerent trebuind să poată fi apreciat în funcție de caracteristicile și de proprietățile obiective ale acestuia (a se vedea Hotărârea Olicom, C‑142/06, EU:C:2007:449, punctul 18).
35. Este necesar să se arate că textul subpoziției 8471 60 90 din NC este „Altele”. Cu toate acestea, astfel cum reiese din textul subtitlului care precedă poziția 8471 60, subpoziția 8471 60 90 din NC se referă la „alte mașini automate digitale de prelucrare a datelor”. Este necesar să se arate de asemenea că textul subpoziției 8518 22 90 din NC este „Altele”. Totodată, din textul subpoziției 8518 22 din NC reiese că subpoziția 8518 22 90 din aceasta din urmă se referă la difuzoare multiple montate în aceeași carcasă.
36. În această privință, trebuie amintit că potrivit notei 5 partea E din capitolul 84 din NC, „[m]așinile ce îndeplinesc o funcție proprie, alta decât prelucrarea datelor, și care încorporează o mașină automată de prelucrare a datelor sau care lucrează în legătură cu o astfel de mașină se clasifică la pozițiile corespunzătoare funcției lor respective sau, în absența acesteia, la o poziție reziduală”.
37. Din textul acestei note rezultă că „funcția proprie” îndeplinită de o mașină care lucrează cu o mașină automată de prelucrare a datelor trebuie să fie „alta decât prelucrarea datelor” (Hotărârea Kip Europe și alții, C‑362/07 și C‑363/07, EU:C:2008:710, punctul 32 și jurisprudența citată).
38. În plus, din economia generală și din finalitatea notei menționate rezultă că termenii „se clasifică la pozițiile corespunzătoare funcției lor respective”, care figurează în această notă, nu urmăresc să indice preempțiunea unei funcții asupra altora, care ar fi de asemenea îndeplinite de aparatul care trebuie clasificat și care ar ține de prelucrarea datelor, ci să împiedice ca aparate a căror funcție nu are legătură cu prelucrarea datelor să fie clasificate la poziția 8471 din NC doar pentru motivul că încorporează o mașină automată de prelucrare a datelor sau lucrează în legătură cu o astfel de mașină (Hotărârea Kip Europe și alții, EU:C:2008:710, punctul 33).
39. În ceea ce privește noțiunea „prelucrare a datelor”, pe de o parte, primul paragraf al capitolului I din nota explicativă din SA referitoare la poziția 8471 din NC prevede că un astfel de tratament constă în implementarea de date de orice fel în secvențe logice prestabilite pentru atingerea unuia sau mai multor obiective determinate. Pe de altă parte, având în vedere atât economia generală a notei explicative menționate, cât și contextul în care aceasta se încadrează, s‑ar părea că această noțiune trebuie interpretată în sensul că implică, în principiu, administrarea datelor precum înregistrarea, modificarea, stocarea, transformarea sau editarea acestora (a se vedea Hotărârea Data I/O, C‑370/08, EU:C:2010:284, punctul 35).
40. Rezultă de aici că produsele în discuție în litigiul principal, a căror funcție proprie constă în reproducerea sunetului prin transformarea unui semnal electromagnetic în unde sonore, îndeplinesc o altă funcție decât prelucrarea informațiilor. Astfel cum reiese din cuprinsul punctului 38 din prezenta hotărâre, faptul că un difuzor trebuie să fie conectat la un alt aparat precum o mașină automată de prelucrare a datelor care se încadrează la poziția 8471 din NC nu împiedică clasificarea sa la poziția corespunzătoare funcției proprii.
41. În plus, în ceea ce privește interpretarea termenului „difuzor” care figurează la poziția 8518 din NC, este necesar să se țină seama de partea B a notei explicative din SA referitoare la poziția 8518, chiar și pentru perioada de import al produselor în discuție anterioară intrării în vigoare a acestei note explicative. Astfel, întrucât textul poziției menționate, în ceea ce privește „difuzoarele”, în versiunea care rezultă din Regulamentul nr. 1789/2003, este identic cu cel al aceleiași poziții din NC, în versiunile acesteia care rezultă din Regulamentele nr. 2388/2000, nr. 2031/2001 și nr. 1832/2002, nu este necesar, în principiu, să se confere termenului „difuzor” un sens diferit de cel care trebuie să i se confere ținând seama de partea B a notei explicative menționate (a se vedea în acest sens Hotărârea Delphi Deutschland, EU:C:2011:315, punctul 26).
42. Reiese din partea B din nota explicativă menționată referitoare la poziția 8518 din NC că aceasta cuprinde difuzoarele concepute pentru a fi conectate la o mașină automată de prelucrare a datelor, în cazul în care sunt prezentate separat.
43.
Având în vedere toate considerațiile care precedă, trebuie să se răspundă la a doua întrebare că NC trebuie interpretată în sensul că produse precum cele în discuție în cauza principală, care sunt conectate la un calculator prevăzut cu sistemul de operare „MAC OS 9” sau cu un sistem mai avansat, trebuie să fie clasificate drept difuzoare la subpoziția 8518 22 90 din această nomenclatură.
Cu privire la prima întrebare
44. Având în vedere răspunsul dat la a doua întrebare, nu este necesar să se răspundă la prima întrebare.
Cu privire la cheltuielile de judecată
45. Întrucât, în privința părților din litigiul principal, p rocedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Dizpozitiv
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a zecea) declară:
Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunile succesive care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 2388/2000 al Comisiei din 13 octombrie 2000, din Regulamentul (CE) nr. 2031/2001 al Comisiei din 6 august 2001, din Regulamentul (CE) nr. 1832/2002 al Comisiei din 1 august 2002 și din Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003, trebuie interpretată în sensul că produse precum cele în discuție în cauza principală, care sunt conectate la un calculator prevăzut cu sistemul de operare „MAC OS 9” sau cu un sistem mai avansat, trebuie să fie clasificate drept difuzoare la subpoziția 8518 22 90 din această nomenclatură.