62023TJ0096_RES
Cauza T‑96/23
Uniper Global Commodities SE
împotriva
Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei
Hotărârea Tribunalului (Camera a treia extinsă) din 25 iunie 2025
„Energie – Piața internă a energiei electrice – Regulamentul (UE) 2017/2195 – Decizia ACER privind modificarea metodologiei de stabilire a prețului pentru energia de echilibrare – Impunerea unei limite de preț temporare – Cale de atac exercitată la camera de recurs a ACER – Condiții și proceduri speciale de formulare a acțiunilor – Articolul 28 alineatul (1) și articolul 29 din Regulamentul (UE) 2019/942 – Inadmisibilitate pentru lipsa calității procesuale active în fața camerei de recurs – Excepție de nelegalitate – Egalitatea în fața legii și protecția jurisdicțională efectivă – Lipsa afectării individuale – Calități sau situații de fapt neinvocate – Termen de introducere a acțiunii – Lipsa unei erori scuzabile”
Procedură jurisdicțională – Cerere de sesizare – Cerințe de formă – Identificarea obiectului litigiului – Identificarea motivelor prin conținutul lor, iar nu prin calificarea lor formală
[Statutul Curții de Justiție, art. 21; Regulamentul de procedură al Tribunalului, art. 76 lit. (d)]
(a se vedea punctele 23 și 25)
Excepție de nelegalitate – Caracter incident – Formulare implicită, dar clară în cererea introductivă – Admisibilitate
(art. 277 TFUE)
(a se vedea punctele 24, 26 și 27)
Dreptul Uniunii Europene – Interpretare – Metode – Dispoziție care are un text clar și precis – Obligația de a asigura efectul util al dispoziției
(a se vedea punctele 31-34)
Dreptul Uniunii Europene – Interpretare – Metode – Obligația de interpretare a dreptului derivat al Uniunii conformă cu o normă cu forță obligatorie mai mare – Limite – Interpretare contra legem – Inadmisibilitate
(a se vedea punctele 35-37, 79 și 80)
Acțiune în anulare – Persoane fizice sau juridice – Acte normative – Acte care nu presupun măsuri de executare și care îl privesc direct pe reclamant – Decizie a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) privind modificarea metodologiei de stabilire a prețului pentru energia de echilibrare – Includere
(art. 263 al patrulea paragraf TFUE; Regulamentul 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului)
(a se vedea punctul 42)
Acțiune în anulare – Persoane fizice sau juridice – Condiții de admisibilitate – Decizie a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) privind modificarea metodologiei de stabilire a prețului pentru energia de echilibrare – Act de instituire a ACER care prevede o cale de atac internă împotriva deciziei ACER – Acțiune în anulare introdusă împotriva deciziei ACER fără epuizarea căii de atac interne – Admisibilitate – Condiție – Reclamant care nu îndeplinește condițiile de admisibilitate pentru introducerea căii de atac interne – Condiție îndeplinită – Încălcarea principiilor egalității și protecției jurisdicționale efective – Inexistență
[art. 263 al cincilea paragraf TFUE; Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 20 și 41; Regulamentul 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului, considerentul (34), art. 28 alin. (1) și art. 29]
(a se vedea punctele 43-45, 48 și 54-75)
Acțiune în anulare – Persoane fizice sau juridice – Acte care le privesc direct și individual – Afectare individuală – Criterii – Decizie a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) privind modificarea metodologiei de stabilire a prețului pentru energia de echilibrare – Acțiune formulată de o întreprindere activă pe piața afectată de decizia menționată – Întreprindere care nu a demonstrat afectarea substanțială a poziției sale pe piață – Inadmisibilitate
(art. 263 al patrulea paragraf TFUE)
(a se vedea punctele 92-111)
Agenții ale Uniunii Europene – Agenția Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) – Decizie a ACER – Procedura căii de atac interne în fața camerei de recurs – Acțiune în fața instanței Uniunii – Competență – Controlul legalității deciziilor camerei de recurs – Luare în considerare exclusiv a elementelor de fapt și de drept prezentate în fața camerei de recurs
(art. 263 TFUE; Regulamentul 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 29)
(a se vedea punctele 115 și 122)
Procedură jurisdicțională – Termene de introducere a căii de atac – Decădere – Eroare scuzabilă – Noțiune – Conținut
(art. 263 al șaselea paragraf TFUE)
(a se vedea punctele 128-136)
Rezumat
Tribunalul confirmă validitatea deciziilor camerei de recurs a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) de respingere ca inadmisibile a căilor de atac introduse de două societăți împotriva deciziei ACER privind modificarea metodologiei de stabilire a prețului energiei de echilibrare. Procedând astfel, Tribunalul se pronunță, pe de o parte, cu privire la calitatea procesuală activă a persoanelor fizice sau juridice în fața camerei de recurs a ACER, în temeiul articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 (
1
). Pe de altă parte, acesta aduce precizări cu privire la aprecierea afectării individuale a unor persoane fizice sau juridice în cazul deciziilor adoptate de ACER.
Prin decizia din 24 ianuarie 2020, ACER a adoptat, la propunerea operatorilor de transport și de sistem, o metodologie de stabilire a prețului pentru energia de echilibrare care prevedea printre altele că prețurile furnizării de energie de echilibrare nu trebuiau să fie mai mari sau mai mici decât o limită de preț tehnică de aproximativ 99999 de euro pe megawatt‑oră (MWh).
Prin decizia din 25 februarie 2022 (denumită în continuare „decizia inițială”), ACER a modificat, cu titlu temporar, metodologia menționată, înlocuind limita de preț tehnică în discuție cu o limită de preț într‑un cuantum de aproximativ 15000 EUR/MWh, care se aplica exclusiv schimburilor de energie de echilibrare pe platformele europene PICASSO și MARI, pentru o durată de 48 de luni începând de la 1 iulie 2022.
Reclamantele, RWE Supply & Trading GmbH și Uniper Global Commodities SE, sunt doi furnizori de energie de echilibrare activi pe piața germană, pe care platformele europene PICASSO și MARI sunt operaționale.
Considerându‑se lezate prin decizia inițială, fiecare dintre acestea a introdus o cale de atac la camera de recurs a ACER (denumită în continuare „camera de recurs”). Prin două decizii din 9 decembrie 2022 (denumite în continuare „deciziile atacate”), această comisie le‑a respins ca inadmisibile pentru lipsa calității procesuale active în temeiul articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942.
În temeiul acestei dispoziții, orice persoană fizică sau juridică poate formula o cale de atac împotriva unei decizii a ACER al cărei destinatar este sau împotriva unei decizii care o privește direct și individual. Întrucât reclamantele nu erau destinatarele deciziei inițiale, camera de recurs a apreciat că aceasta le privea, desigur, în mod direct, dar nu în mod individual.
În acest context, reclamantele au sesizat Tribunalul în vederea anulării deciziilor atacate și, cu titlu subsidiar, a deciziei inițiale.
Aprecierea Tribunalului
În susținerea acțiunii formulate, reclamantele reproșează printre altele camerei de recurs că a încălcat articolul 263 al patrulea paragraf TFUE (
2
) atunci când a considerat că ele nu aveau calitatea necesară pentru a introduce o acțiune în fața sa împotriva deciziei inițiale. Totuși, acesta din urmă ar fi un act normativ care le privește direct și care nu presupune măsuri de executare. Prin urmare, aceasta poate fi atacată în fața instanței Uniunii în temeiul articolului 263 al patrulea paragraf TFUE.
Potrivit reclamantelor, pentru a fi conform cu principiul protecției jurisdicționale efective enunțat la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), astfel cum este pus în aplicare prin articolul 263 al patrulea paragraf TFUE, precum și cu principiul egalității în fața legii, consacrat la articolul 20 din cartă, articolul 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 ar fi trebuit interpretat în sensul că le permitea să introducă o cale de atac la camera de recurs împotriva deciziei inițiale.
Tribunalul constată, cu titlu introductiv, că acest prim motiv acoperă în esență o dublă critică întemeiată, prima, pe o interpretare a articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 neconformă cu principiile protecției jurisdicționale efective și egalității în fața legii prevăzute la articolele 20 și 47 din cartă și, a doua, pe o excepție de nelegalitate implicită a articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 pentru neconformitatea cu aceleași principii și articole din cartă.
În ceea ce privește prima critică, dintr‑o jurisprudență constantă rezultă că interpretarea unei dispoziții a dreptului Uniunii nu poate avea ca rezultat să lipsească de orice efect util textul clar și precis al acestei dispoziții. Astfel, din moment ce sensul unei astfel de dispoziții reiese fără ambiguitate chiar din modul de redactare a acesteia, instanța Uniunii nu se poate abate de la această interpretare.
În speță, din modul de redactare clar și precis al articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 reiese că reclamanta, în calitate de persoană juridică căreia nu îi este adresată decizia inițială, nu poate exercita o cale de atac împotriva deciziei menționate decât dacă aceasta o privește nu numai direct, ci și individual. Deși este adevărat că condiția afectării individuale astfel prevăzută de această dispoziție trebuie interpretată în lumina principiilor generale ale dreptului Uniunii, astfel cum sunt garantate de cartă, recurgerea la o interpretare largă nu este posibilă decât în măsura în care este compatibilă cu textul dispoziției în cauză și nu conduce la o interpretare contra legem.
Rezultă că, în deciziile atacate, camera de recurs era îndreptățită să interpreteze articolul 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 în sensul că autoriza reclamantele, în calitate de persoane juridice, să introducă o acțiune în fața sa împotriva deciziei inițiale numai dacă erau nu afectate de decizia menționată doar direct, ci și individual.
În ceea ce privește a doua critică, Tribunalul arată că, în conformitate cu articolul 263 al cincilea paragraf TFUE, actele de constituire a organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii pot să prevadă condiții și proceduri speciale privind acțiunile formulate de persoanele fizice sau juridice împotriva actelor acestor organe, oficii sau agenții care sunt destinate să producă efecte juridice față de ele.
Astfel, legiuitorul Uniunii a prevăzut, la articolele 28 și 29 din Regulamentul 2019/942, că persoanele fizice sau juridice cărora le sunt adresate actele ACER sau pe care acestea din urmă le privesc direct și individual trebuie, pentru motive de simplificare a procedurii, să aibă dreptul la o cale de atac în fața camerei de recurs. În acest context, Tribunalul a decis să nu includă, printre persoanele fizice sau juridice care pot sesiza direct camera de recurs, pe cele care se încadrează în categoria vizată de a treia ipoteză prevăzută la articolul 263 al patrulea paragraf TFUE. Acestea din urmă pot, în cazul în care ACER, precum în speță, adoptă un act normativ, să sesizeze direct Tribunalul cu o acțiune în anulare.
În acest cadru, Tribunalul exclude posibilitatea ca articolul 29 din Regulamentul 2019/942, care impune epuizarea căilor de atac interne înainte de a putea sesiza instanța Uniunii, să împiedice reclamantele să sesizeze direct Tribunalul cu o acțiune în anulare. Astfel, această dispoziție trebuie interpretată în sensul că nu se aplică decât categoriilor de persoane fizice sau juridice care au calitate procesuală activă în fața camerei de recurs în sensul articolului 28 din regulamentul menționat.
Rezultă că persoanele fizice sau juridice care fac parte din categoria vizată de a treia ipoteză prevăzută la articolul 263 al patrulea paragraf TFUE nu intră în domeniul de aplicare al procedurii căii de atac prealabile obligatorii instituite la articolele 28 și 29 din Regulamentul 2019/942 și, prin urmare, trebuie să își introducă acțiunile direct în fața Tribunalului.
În lumina acestor considerații, Tribunalul analizează, în primul rând, dacă diferența de tratament instituită prin articolul 28 din Regulamentul 2019/942 între persoanele fizice sau juridice care intră sub incidența celei de a treia ipoteze prevăzute la articolul 263 al patrulea paragraf TFUE și persoanele fizice sau juridice autorizate să sesizeze direct camera de recurs și care se încadrează în prima și în a doua ipoteză prevăzute la articolul 263 al patrulea paragraf TFUE este compatibilă cu principiul egalității în fața legii consacrat la articolul 20 din cartă.
Cu titlu introductiv, Tribunalul amintește că înființarea unei comisii de apel se înscrie într‑o abordare globală care urmărește să doteze agențiile Uniunii cu organisme de soluționare a căilor de atac atunci când le‑a fost încredințată o putere de decizie asupra unor chestiuni complexe pe plan tehnic sau științific. Aceste organe de recurs reprezintă un mijloc adecvat pentru protejarea drepturilor părților în cauză într‑un context în care, din moment ce autoritățile Uniunii dispun de o largă putere de apreciere, în special în raport cu elemente de fapt de ordin științific și tehnic deosebit de complexe, controlul instanței Uniunii trebuie să se limiteze la a examina dacă exercitarea unei astfel de competențe nu este afectată de o eroare vădită sau de un abuz de putere ori dacă aceste autorități nu au depășit în mod vădit limitele puterii lor de apreciere.
Astfel, prin faptul că nu permite persoanelor fizice sau juridice care intră sub incidența celei de a treia ipoteze prevăzute la articolul 263 al patrulea paragraf TFUE să sesizeze camera de recurs, articolul 28 din Regulamentul 2019/942 stabilește o diferență de tratament între, pe de o parte, persoanele fizice sau juridice care, precum reclamanta, nu vor putea beneficia decât de un control restrâns al deciziilor ACER exercitat de Tribunal, în special în ceea ce privește aprecierile științifice, tehnice sau economice complexe privind energia, și, pe de altă parte, cele care vor putea sesiza direct camera de recurs și vor putea astfel beneficia de un control complet al deciziilor ACER în privința aprecierilor menționate.
Totuși, o asemenea diferență de tratament este justificată de legătura mai mult sau mai puțin intensă întreținută de diferitele categorii de persoane fizice sau juridice în cauză cu deciziile ACER. Astfel, cele autorizate să sesizeze direct camera de recurs sunt individualizate prin deciziile menționate, în sensul că sunt destinatarii acestora sau în sensul că aceste decizii le afectează în mod similar cu cel în care ar fi afectat destinatarul. În schimb, nu aceasta este situația persoanelor fizice sau juridice care fac parte din categoria vizată de a treia ipoteză prevăzută la articolul 263 al patrulea paragraf TFUE.
În plus, reiese din jurisprudență că, pentru a putea reproșa legiuitorului Uniunii o încălcare a principiului egalității de tratament, trebuie ca acesta să fi tratat în mod diferit situații comparabile, determinând un dezavantaj pentru anumite persoane în raport cu altele. Or, controlul direct al unui act al ACER efectuat de Tribunal nu poate fi considerat dezavantajos pentru persoane fizice sau juridice care nu pot sesiza direct camera de recurs a ACER. Astfel, acest mijloc de control trebuie considerat adecvat pentru a proteja drepturile persoanelor fizice sau juridice care au o legătură mai puțin intensă cu același act.
Rezultă că legiuitorul Uniunii a instituit, la articolul 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942, o diferență de tratament justificată între persoane fizice sau juridice care nu se află într‑o situație identică sau comparabilă în raport cu deciziile ACER. Prin urmare, ele nu trebuie să fie supuse acelorași condiții sau proceduri speciale privind acțiunile pe care le formulează împotriva deciziilor menționate, astfel încât această diferență de tratament nu încalcă principiul egalității în fața legii consacrat la articolul 20 din cartă.
În al doilea rând, în ceea ce privește pretinsa încălcare a principiului protecției jurisdicționale efective și a articolului 47 din cartă (
3
) având în vedere imposibilitatea persoanelor fizice sau juridice care fac parte din categoria vizată de a treia ipoteză prevăzută la articolul 263 al patrulea paragraf TFUE de a sesiza camera de recurs, Tribunalul observă că, în măsura în care calea acțiunii în anulare în fața Tribunalului rămâne deschisă, nu se poate considera că legiuitorul Uniunii a încălcat principiul menționat cu ocazia adoptării articolelor 28 și 29 din Regulamentul 2019/942.
Tribunalul adaugă că eventualele complicații procedurale care decurg din acest sistem de căi de atac, în special eventuala introducere a unor acțiuni paralele împotriva acelorași decizii ale ACER în fața camerei de recurs și a Tribunalului, precum și caracterul complex al noțiunii de „afectare individuală”, de care depinde competența camerei de recurs și, respectiv, a Tribunalului, nu pot fi suficiente pentru a se constata că acest sistem este, în sine, contrar principiului protecției jurisdicționale efective.
Continuând analiza acțiunii, Tribunalul respinge de asemenea motivul întemeiat pe încălcarea articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942 în măsura în care camera de recurs nu a constatat, în deciziile atacate, că reclamantele erau vizate individual de decizia inițială în considerarea unor calități care le erau specifice și care le caracterizau în raport cu orice altă persoană.
În primul rând, Tribunalul precizează că, pentru a aprecia afectarea individuală a reclamantelor, în temeiul articolului 28 alineatul (1) din Regulamentul 2019/942, trebuie să se facă referire la jurisprudența instanței Uniunii pronunțată cu privire la a doua ipoteză prevăzută la articolul 263 al patrulea paragraf TFUE.
Astfel, condițiile și modalitățile speciale de exercitare a acțiunilor stabilite de Regulamentul 2019/942 în temeiul articolului 263 al cincilea paragraf TFUE trebuie să rămână în perfectă coerență cu regimul general prevăzut la articolul 263 TFUE în ceea ce privește competența instanței Uniunii de a soluționa acțiunile care îi sunt atribuite. Rezultă că, atunci când aceleași condiții de admisibilitate există în regimul general prevăzut la articolul 263 TFUE și în condițiile și în modalitățile speciale adoptate în temeiul celui de al cincilea paragraf al acestei dispoziții, ele trebuie, în principiu, să fie interpretate în mod uniform.
În al doilea rând, în ceea ce privește calitățile sau situațiile de fapt pe care reclamantele le‑au invocat în fața Tribunalului pentru a demonstra afectarea lor individuală, Tribunalul își limitează examinarea la cele invocate de asemenea în fața camerei de recurs și analizate de aceasta în deciziile atacate. În mod cert, Tribunalul este chemat să verifice legalitatea acestor decizii prin controlul aplicării dreptului Uniunii efectuate de camera de recurs având în vedere în special elementele de fapt care i‑au fost prezentate. În schimb, acesta nu poate efectua un astfel de control luând în considerare elemente de fapt noi invocate sau prezentate în fața sa.
În lumina acestor precizări, Tribunalul constată că, în ceea ce privește calitățile și situațiile de fapt pe care reclamantele le‑au invocat în fața camerei de recurs, și anume prezența lor activă pe piața germană a energiei de echilibrare și locul lor printre cei mai mari furnizori de pe această piață, apoi dezvoltate în cadrul prezentei acțiuni, arătând că poziția lor pe această piață era afectată în mod substanțial de decizia inițială, reclamantele fac trimitere la jurisprudența instanței Uniunii în materie de ajutoare de stat și de concentrări.
Cu toate acestea, pe de o parte, reclamantele nu se pot prevala în mod util de această jurisprudență pentru a pretinde că poziția lor pe această piață a fost afectată în mod substanțial prin decizia menționată. Astfel, această jurisprudență se întemeiază, cel puțin în parte, pe existența unui raport de concurență, actual sau potențial, între beneficiarii deciziei contestate, pe piața vizată de aceasta, și reclamant, a cărui poziție pe piața relevantă sau pe piețele învecinate, în amonte sau în aval, este, aspect identificat în mod specific, afectată de decizia menționată în mod negativ și, după caz, substanțial.
În speță, reclamantele nu pretind și, a fortiori, nici nu demonstrează că se află într‑un raport de concurență, actual sau potențial, cu destinatarii și, în opinia lor, cu adevărații beneficiari ai deciziei inițiale pe piața germană a energiei de echilibrare pe care își desfășoară activitatea și care este vizată de această decizie.
Pe de altă parte și în orice caz, calitățile și situațiile de fapt invocate de reclamante nu erau de natură să le individualizeze în raport cu orice altă persoană.
Întrucât motivele invocate de reclamante au fost înlăturate, Tribunalul respinge acțiunea în anulare împotriva deciziilor atacate.
În ceea ce privește cererile subsidiare prin care se solicită anularea deciziei inițiale, întrucât acestea au fost introduse după expirarea termenului de introducere a acțiunii prevăzut la articolul 263 al șaselea paragraf TFUE, ele trebuie respinse ca inadmisibile. În această privință, Tribunalul observă că nicio eroare scuzabilă, care ar fi permis derogarea de la obligația de respectare a termenului de introducere a acțiunii acordat, nu este invocată în mod valabil de reclamante în împrejurările speței.
În consecință, Tribunalul respinge acțiunea în totalitate.
(
1
)	Regulamentul (UE) 2019/942 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 de instituire a Agenției Uniunii Europene pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO 2019, L 158, p. 22).
(
2
)	Potrivit articolului 263 al patrulea paragraf TFUE, orice persoană fizică sau juridică poate formula o acțiune împotriva actelor al căror destinatar este (prima ipoteză) sau care o privesc direct și individual (a doua ipoteză), precum și împotriva actelor normative care o privesc direct și care nu presupun măsuri de executare (a treia ipoteză).
(
3
)	Astfel cum a fost pus în aplicare prin articolul 263 al patrulea paragraf TFUE.