62007CC0505
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
Г-ЖА J. KOKOTT
представено на 12 февруари 2009 година (
1
)
Дело C-505/07
Compañía Española de Comercialización de Aceite SA
„Преюдициално запитване — Обща организация на пазара на мазнини и масла — Регламент № 136/66/ЕИО — Член 12а — Съхраняване на зехтин без финансиране от Общността — Правомощия на националните органи в областта на конкуренцията“
I — Въведение
1.
Какъв е обхватът на правомощията на националните органи в областта на конкуренцията в сферата на селското стопанство? Този въпрос е централен в настоящия случай и предоставя на Съда възможност да уточни своята практика, възприета в Решение по дело Milk Marque (
2
).
2.
Испанските органи в областта на конкуренцията забраняват на кооперативното дружество Compañía Española de Comercialización de Aceite SA (Cecasa), което представлява голяма част от испанското производство на зехтин, да въздейства целенасочено върху развитието на пазара посредством покупки и продажби с цел запазване нивото на пазарната цена на зехтина. Забраната се основава на общите разпоредби на испанското конкурентно право. Възниква обаче въпросът дали именно това конкурентно право не се измества или може би покрива от някои специални разпоредби в областта на селското стопанство.
3.
Испанският Tribunal Supremo, пред който е отнесен спорът, отправя до Съда преюдициално запитване, състоящо се от общо пет въпроса, с цел да се разясни дали в подобен случай правото в областта на селското стопанство води до неприложимост на някои общи принципи на конкурентното право.
II — Правна уредба
A — Общностно право
4.
Общностната правна уредба по настоящото дело се състои, от една страна, от принципите относно приложимостта на правилата на конкуренцията в областта на селското стопанство, а от друга страна, от някои разпоредби от общата селскостопанска политика, които са от значение за сектора на зехтина.
1. По приложимостта на правилата на конкуренцията в областта на селското стопанство
5.
Съществено значение за отношението между правилата на конкуренцията от Договора за ЕО и общата селскостопанска политика имат член 32, параграф 2 ЕО и член 36, първа алинея ЕО (предишен член 38, параграф 2 и член 42 от Договора за ЕИО). Член 32, параграф 2 ЕО гласи:
„Предвидените правила за създаването на общ пазар се прилагат и по отношение на селскостопанските продукти, освен ако в членове от 33 до 38 е предвидено друго.“
6.
Член 36, първа алинея от Договора за ЕО от своя страна гласи:
„Разпоредбите на главата, отнасяща се до правилата на конкуренцията, се прилагат по отношение на производството и търговията със селскостопански продукти само доколкото това е решено от Съвета в рамките на член 37, параграфи 2 и 3 и в съответствие с процедурата предвидена там, като се вземат предвид целите, посочени в член 33“.
7.
На базата на последната разпоредба Съветът приема Регламент № 26 (
3
), като първо съображение от него съдържа тази основна формулировка:
„[…] по силата на член [36] от Договора един от въпросите, подлежащ на уреждане в рамките на Общата селскостопанска политика е дали залегналите в Договора правила за конкуренция следва да се прилагат и за производството и търговията със селскостопански продукти […]“
8.
Член 1 от Регламент № 26 гласи следното:
„От влизането в сила на настоящия регламент, членове [81] до [86] включително от Договора и разпоредбите, приети за тяхното приложение, се прилагат, при резервата на член 2 по-долу, до всички споразумения, решения и практики съгласно член [81], параграф 1 и член [82] от Договора, които се отнасят до производството или търговията със селскостопански продукти, изброени в приложение [I] към Договора“.
Сред селскостопанските продукти, изброени в приложение I към Договора за ЕО (по-рано приложение II към Договора за ЕИО), е посочен зехтинът (
4
).
9.
Член 2 от Регламент № 26 допълва член 1 по следния начин:
„1.   Член [81], параграф 1 от Договора не се отнася до тези споразумения, решения и практики по предходния член, които съставляват неразделна част от националната организация на пазара или са необходими за постигането на целите, определени в член [33] от Договора. По-специално той не се отнася до споразуменията, решенията и практиките на земеделските производители, сдруженията на земеделски производители или асоциациите на такива сдружения на само една държава членка, които се отнасят до производството или продажбата на селскостопански продукти или използването на обща техническа база за съхранение, до третирането или преработката на тези продукти и които не пораждат задължението за налагане на идентични цени освен ако Комисията не установи, че те изключват принципите на конкуренция или застрашават постигането на целите в член [33] от Договора.
2.   След консултации с държавите членки и изслушване на заинтересованите предприятия или асоциации на засегнати предприятия, както и всяко друго физическо или юридическо лице, чието изслушване счете за необходимо, Комисията има изключителна компетентност, при контрол от страна на Съда, да определи с решение, което се публикува, кои споразумения, решения и практики удовлетворяват условията по параграф 1.
3.   Комисията предприема действия за определяне на съответствието с горепосочените изисквания по своя собствена инициатива или по искане на компетентния орган на държава членка или заинтересовано предприятие, или асоциация на предприятия.
[…]“
10.
Регламент № 26 е отменен, считано от 24 август 2006 г., и заменен най-напред с Регламент (ЕО) № 1184/2006 с идентично съдържание (
5
). Считано от, зехтинът, наред с други продукти, е изваден от материалното приложно поле на Регламент № 1184/2006, понастоящем за него се прилага правната уредба в членове 175 и 176 във връзка с член 1, параграф 1, буква ж) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 (
6
), който от своя страна е идентичен по съдържание с предшестващите го правни уредби. Обжалваният в главното производство правен акт на испанските органи обаче е издаден още преди всички тези правни промени, поради което Регламент № 26 остава определящ за целите на настоящия случай.
2. Разпоредби в областта на селското стопанство във връзка със зехтина
a) Обща организация на пазара на мазнини и масла
11.
Регламент № 136/66/ЕИО относно създаването на обща организация на пазара на мазнини и масла (
7
) е съдържал в редакцията си в сила (
8
), считано от 1 ноември 1998 г., следния член 12a:
„За регулиране на пазара при сериозно смущение на същия в определени региони на Общността, може да бъде взето решение в съответствие с предвидената в член 38 процедура да се разреши на организации, които предоставят достатъчно гаранции и са одобрени от държавите членки, да сключват договори за съхранение на зехтина, който пускат на пазара. Сред засегнатите организации се дава предимство на обединенията на производители и на техните съюзи, признати в съответствие с Регламент (ЕО) № 952/97 […]
Мерките, посочени в първия параграф, могат да бъдат прилагани, inter alia, когато средната цена, установена на пазара през представителен период от време, е по-ниска от 95% от интервенционната цена, приложима през пазарната 1997/1998 г.
Размерът на помощта, предоставена за изпълнението на договорите и подробните правила за прилагане на настоящия член, и по-специално количествата, качествата и продължителността на съхранение на съответния зехтин, се определят в съответствие с предвидената в член 38 процедура по начин, осигуряващ значително въздействие на пазара. Помощта се предоставя чрез търг“. [неофициален превод]
12.
Съображение 12 от Регламент № 1638/98 пояснява тази разпоредба:
„[…] за да се постигне целта, състояща се в регулиране на предлагането на зехтин в случай на сериозно смущение на пазара, е необходима схема за помощ на договорите за съхраняване в частни складове, като що се отнася до тези договори, се дава предимство на обединенията на производители и на техните съюзи, признати по смисъла на [Регламент № 952/97]“. [неофициален превод]
13.
Допълнително следва да се обърне внимание и на съображение 11 от Регламент № 1638/98:
„Режимът на публично изкупуване стимулира производството, което може до доведе до дестабилизация на пазара, вследствие на това следва да се прекрати изкупуването и да се прекратят или заменят позоваванията на интервенционната цена“. [неофициален превод]
14.
Междувременно Регламент № 133/66 е отменен и заменен първоначално за стопанската 2005/2006 г. с Регламент (ЕО) № 865/2004 (
9
) относно общата организация на пазара на маслиново масло и трапезни маслини, а след това, считано от 1 юли 2008 г., с Регламент № 1234/2007 за установяване на обща организация на селскостопанските пазари (
10
). В членове 31 и 33 от последния регламент се съдържа режим на незадължителна помощ за съхранението на зехтин в частни складове. Доколкото обаче обжалваният в главното производство акт на испанските органи е бил издаден преди тези изменения, по-нататък следва да се има предвид Регламент № 133/66 с оглед на целите на настоящия случай.
б) Разпоредби относно обединенията на производители
15.
Регламент (ЕО) № 952/97 на Съвета от 20 май 1997 година относно обединенията на производителите и техните съюзи (
11
), отменен, без да е заменен (
12
), считано от, е имал за цел, както е видно от член 1 от него, насърчаване на образуването на обединения на производителите и техните съюзи в някои региони на Общността, сред които съгласно член 2 от този регламент и Испания.
16.
Член 5 от Регламент № 952/97 съдържа следните дефиниции:
„1.   Обединенията на производители представляват обединения,
a)
създадени с цел да приспособяват заедно производството и предлагането на членовете си към пазарните изисквания,
б)
и са съставени от:
—
отделни производители, или
—
от отделни производители и организации за производство или увеличаване приходите от селскостопански продукти, обединяващи само селскостопански производители.
„Производител“ означава всяко лице, работещо в областта на селското стопанство на територията на Общността,
—
което произвежда земеделски и скотовъдни продукти, посочени в член 3, или
—
което, в качеството си на производител на суровини, произвежда преработените продукти, посочени в член 3.
2.   Когато това е предвидено в техните национални разпоредби, държавите членки могат да признават обединения на производители, чиито членове са и лица, различни от лицата, изброени в параграф 1. В този случай уставите на тези обединения трябва да гарантират, че посочените в параграф 1 членове запазват контрола и влиянието върху обединенията на производители и техните решения.
3.   Съюзите се състоят от признати обединения на производители и преследват същите цели, каквито имат обединенията, но в по-голям мащаб“. [неофициален превод]
17.
Член 6 от Регламент № 952/97 поставя общи условия, на които трябва да отговарят обединенията на производителите и техните съюзи; по-специално съгласно параграф 1, буква б) от тази разпоредба те трябва:
„[…] по отношение на лицата по член 5, параграф 1 да установят и прилагат:
—
общи правила за производството, по-конкретно в областта на качеството или на прилагането на биологични практики,
—
правила за отчитане на пускането на пазара,
—
правила за отчитане на производството, по-конкретно информация за реколтата и наличните количества“.
18.
В член 7 от същия регламент е предвидено, че държавите членки решават да признаят обединенията в срок от три месеца от подаване на заявлението и уведомяват Комисията за решението си в срок от два месеца.
19.
В допълнение към това следва да се посочи Регламент (ЕО) № 2768/98 на Комисията от 21 декември 1998 година относно схемата за помощи за съхранение на зехтин в частни складове (
13
). Член 1, параграф 1 от него гласи:
„Компетентните органи в държавите членки производителки сключват договори за насипно съхранение на необработен зехтин virgin в частни складове при условията, установени в настоящия регламент“. [неофициален превод]
20.
По силата на член 1, параграф 2 от Регламент № 2768/98 Комисията на Европейските общности може да отправи покани за участие в търг за ограничен период от време и за частично участие в търг с цел да определи помощите, които следва да се предоставят за изпълнението на договори за съхранение на зехтин в частни складове. Член 3, параграф 1 от този регламент дефинира кръга на участниците в тези търгове:
„Икономически субекти, одобрени от компетентен орган на съответната държава членка, могат да представят оферти за частично участие в търг. Тези икономически субекти могат да бъдат следните:
a)
признати обединения на производители или техните съюзи по смисъла на Регламент (ЕО) № 952/97, или
б)
признати обединения на производители или техните съюзи по смисъла на член 20в от Регламент № 136/66/ЕИО, или
в)
предприятия за извличане на зехтин, одобрени за повече от две пазарни години […] или
г)
предприятия за опаковане […]“ [неофициален превод]
Б — Национално право
21.
От испанското право следва да се посочи Закон № 16/1989 от 17 юли 1989 година относно защитата на конкуренцията (Ley de Defensa de la Competencia) (
14
), като в дефиницията на „забранени практики“ член 1, параграф 1 от същия се придържа тясно към член 81, параграф 1 от Договора за ЕО (
15
) и гласи:
„Забраняват се всички споразумения, решения, общи препоръки или съгласувани или паралелни практики, които имат за цел или за резултат или които могат да имат за резултат предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията на целия национален пазар или на част от него, и в частност такива, които:
a)
пряко или косвено определят цените или другите търговски условия или услуги;
б)
ограничават или контролират производството, разпространението, технологичното развитие или инвестициите;
в)
осъществяват подялба на пазари или на доставчици;
[…]“
22.
Текстът на член 3 от Закон № 16/1989, озаглавен „Условията за даване на разрешение“ (
16
), гласи, както следва:
„1.   Споразуменията, решенията, препоръките и практиките, посочени в член 1, или категориите от тях, които допринасят за подобряване на производството или пускането на пазара на стоки и услуги или за насърчаване на техническия или икономическия прогрес, могат да бъдат разрешени, при условие че:
a)
позволяват на потребителите или ползвателите да се възползват по подходящ начин от техните предимства,
б)
не налагат на заинтересованите предприятия ограничения, които не са абсолютно необходими за постигане на тези цели, и
в)
не предоставят възможност за участващите предприятия да премахнат конкуренцията за значителна част от разглежданите стоки или услуги.
2.   Освен това могат да бъдат разрешени, доколкото са обосновани с общата икономическа обстановка и с обществения интерес, споразуменията, решенията, препоръките и практиките, посочени в член 1, или категориите от тях, които:
a)
имат за цел да защитават или насърчават износа, при положение че не нарушават конкуренцията на вътрешния пазар и са съвместими със задълженията, произтичащи от ратифицираните от Испания международни конвенции;
б)
водят до достатъчно значително увеличаване на социалното и икономическото равнище на зони или сектори в упадък или
в)
с оглед на малката им значимост не могат да доведат до значително нарушаване на конкуренцията“.
III — Фактите и спорът по главното производство
23.
Cecasa е акционерно дружество по испанското право, чийто капитал в размер на 68% е собственост на производителите на масла, маслобойните и кооперациите, а кредитните институции и други субекти си поделят останалите 32%. Свързаните с това предприятие производители на маслини представляват 50—60% от испанското производство на зехтин. Предмет на дейност на Cecasa е търговията със зехтин, като съгласно акта за преюдициално запитване предприятието желае да участва както на националния, така и на общностния и на световния пазар на зехтин.
24.
За да избегне „сериозно смущение на пазара“ и най-вече спад на цените на зехтина, Cecasa възнамерява да изкупува и складира зехтин веднага щом цената падне под даден праг — приблизително 95% от старата интервенционна цена на Общността. При увеличаване на цените зехтинът ще бъде пуснат отново на пазара.
25.
С оглед на осъществяването на този проект на 5 април 2001 г. Cecasa подава заявление за индивидуално разрешение по смисъла на член 3 от Закон № 16/1989 (
17
). С решение от Tribunal de Defensa de la Competencia (
18
) отказва да даде разрешение. Според органа в областта на конкуренцията проектът на Cecasa нарушава конкуренцията. Той представлява споразумение между конкуренти, което — подобно на картел — има за цел да въздейства върху пазарната цена и да предотврати спад на цената при производствен излишък. Фактическият състав на освобождаването съгласно член 3 от Закон № 16/1989 не бил налице, и по-специално не били доказани изтъкнатите предимства за потребителите.
26.
Срещу решението на Tribunal de Defensa de la Competencia, Cecasa подава административно-съдебна жалба пред Audiencia Nacional (състав по административни спорове (
19
)), отхвърлена с Решение от 22 юли 2005 г. При все това Audiencia Nacional посочва, че от отхвърлянето на заявлението за индивидуално разрешение не следва забрана за съществуване на дружеството жалбоподател като такова, при условие че то упражнява дейности, различни от тези, за които е поискало индивидуално разрешение, и че тези дейности са законни.
27.
Cecasa подава касационна жалба пред Върховния испански съд, Tribunal Supremo (състав по административни спорове, също наричан по-нататък „запитващата юрисдикция“).
IV — Преюдициалното запитване и производството пред Съда
28.
С Определение от 22 октомври 2007 г., получено в Съда на, Tribunal Supremo решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Позволява ли член 12а от Регламент № 136/66, изменен с Регламент № 1638/98, в „организациите“, на които е разрешено да сключват договори за съхранение на зехтин, да се включи акционерно дружество, чиито акционери в по-голямата си част са производители, маслобойни и кооперации на маслинопроизводители, както и финансови институции? Може ли дружество с такива характеристики да се счита за еквивалентно на обединенията на производителите и на техните съюзи, признати по смисъла на Регламент (ЕО) № 952/97?
2)
В хипотезата, при която дружеството може да се включи в „организациите“, оправомощени да извършват дейности по съхранение, може ли „одобрението от държавата“, с което тези организации трябва да разполагат в съответствие с член 12а от Регламент № 136/66, да бъде получено в рамките на заявление за индивидуално изключение („разрешение“), подадено до националните органи в областта на конкуренцията?
3)
Съдържа ли член 12а от Регламент № 136/66 задължително изискване във всеки отделен случай Комисията да разрешава съхранението на зехтин в частен склад или, ако това не е така, съвместим ли е този член със съществуването на договорен между производителите частно финансиран механизъм за изкупуване и съхраняване на въпросния зехтин, който се задейства единствено при същите положения и условия като тези, които задействат съхраняването в частен склад, финансирано от Общността, с цел да допълни и направи по-ефективно това финансирано от Общността съхраняване, без да се превишават неговите граници?
4)
Може ли установената от Съда практика в решението му от 9 септември 2003 г. (дело С-137/00, Milk Marque) относно прилагането от националните органи на национални правила в областта на конкуренцията спрямо споразумения между производители, които споразумения по принцип могат да попаднат в приложното поле на член 2 от Регламент № 26 на Съвета (относно прилагане на някои правила за конкуренция при производство и търговия със селскостопански продукти) да се разпростре спрямо споразумения, които със своите характеристики и характеристиките на съответния сектор могат да засегнат общностния пазар на зехтин в неговата цялост?
5)
В случай че националните органи в областта на конкуренцията са оправомощени да прилагат националните правила спрямо посочените споразумения, които могат да засегнат общата организация на пазара на масла, може ли въпросните органи да откажат категорично на дружество като жалбоподателя възможността да използва механизми за съхранение на зехтин, включително в случай на „сериозно смущение“ по смисъла на член 12а от Регламент № 136/66?“
29.
В производството пред Съда писмени становища представят Cecasa, Asociación española de la industria y comercio exportador de aceite de oliva (Asoliva), Asociación nacional de industriales envasadores y refinadores de aceites comestibles (Anierac) и Комисията на Европейските общности. В устното производство, състояло се на 17 декември 2008 г. пред Съда, участие вземат само Cecasa и Комисията.
V — Съображения
A — По допустимостта на преюдициалното запитване
1. По втората част на първия преюдициален въпрос
30.
Във втората част на първия преюдициален въпрос Tribunal Supremo се позовава на Регламент № 952/97, който обаче вече не е бил приложим към момента на постановяване на решението, предмет на спора по главното производство. По-конкретно този регламент вече е бил отменен, когато е настъпила фактическата обстановка по главното производство. При тези обстоятелства се поставя въпросът дали втората част на първия въпрос може да бъде релевантна в настоящия случай.
31.
В това отношение следва да се напомни, че само запитващата юрисдикция може да направи преценка на релевантността на въпросите, които поставя на Съда. Поради това, след като поставените въпроси се отнасят до тълкуването на общностното право, Съдът по принцип е длъжен да се произнесе. Отказът за произнасяне по преюдициален въпрос, поставен от национална юрисдикция, е възможен само когато е очевидно, че исканото тълкуване на общностното право няма никаква връзка с действителността или с предмета на спора по главното производство, когато проблемът е от хипотетично естество или още когато Съдът не разполага с необходимите фактически и правни обстоятелства, за да бъде полезен с отговора на поставените му въпроси (
20
). Следва да се отбележи, че настоящият случай не е такъв.
32.
Действително, не е приета правна уредба, която да замени отменения Регламент № 952/97; напротив, според общностният законодател по онова време вече не е било необходимо специфично финансиране на обединенията на производителите в рамките на развитието на селските райони, следователно установената с Регламент № 952/97 схема за помощи трябвало да бъде преустановена (
21
).
33.
При все това Регламент № 952/97 не загубва своето практическо значение с отмяната си. По този начин някои по-късни актове на общностни институции изрично препращат към Регламент № 952/97 (
22
). Освен това, понятията „признати обединения на производители“ и „съюзи на обединения на производители“ продължават да се използват и без конкретно препращане към разпоредбите на Регламент № 952/97 (
23
). Следователно не е възможно тълкуването на този регламент ab initio да загуби напълно значение единствено поради факта на неговата отмяна.
34.
В конкретния случай се добавя по-специално фактът, че признати обединения на производители и техните съюзи играят определена роля в рамките на член 12a от Регламент № 136/66. Тълкуването на тази разпоредба, която е приложима ratione temporis към спора по главното производство (
24
), представлява основният елемент на настоящото преюдициално запитване. При формулировката на тази разпоредба общностният законодател прави изрична препратка към Регламент № 952/97 (
25
).
35.
С оглед на изложеното втората част на първия преюдициален въпрос, с която се иска тълкуване на Регламент № 952/97, изобщо не изглежда явно незначителна за решението по главното производство. В подобен случай Съдът е длъжен да отговори на поставените му въпроси за тълкуване на общностното право.
2. Относно преюдициалните въпроси, отнасящи се до член 12a от Регламент № 136/66
36.
Пред Съда е изразено съмнение и относно релевантността на поставените от Tribunal Supremo преюдициални въпроси, доколкото те се отнасят до тълкуването на член 12a от Регламент № 136/66. Поради факта че Cecasa никога не се е опитало да се възползва от предвидената в този член схема за помощ и че Комисията не е издала никакво разрешение за съхраняване в частни складове по смисъла на тази разпоредба, въпросите във връзка с това нямали никакво отражение върху изхода на спора по главното производство.
37.
Считам това становище за неправилно. Наистина, финансираният от Общността механизъм за съхраняване на зехтин в частни складове не намира приложение в настоящия случай. Независимо от това обаче, тълкуването и разбирането на член 12a от Регламент № 136/66 могат да имат съществено значение за преценяването на настоящото дело от гледна точка на конкурентното право. Всъщност от въпросната разпоредба, включително от нейните цели и структура, могат да се направят изводи от решаващо значение за тълкуването и прилагането на правилата на конкуренцията в настоящия случай.
38.
Следователно и по този въпрос преюдициалното запитване е допустимо.
Б — Анализ на съдържанието на преюдициалните въпроси
39.
Настоящото преюдициално запитване има за цел да установи като цяло свободата на действие, с която националните органи продължават да разполагат за прилагането на тяхното национално конкурентно право в областта на селското стопанство. От предимството на общностното право следва, че тази свобода на действие не може да надхвърли границите, предвидени от общностната правна уредба в областта на селското стопанство.
40.
Следователно ако трябва да се приеме, че плануваните от Cecasa покупки и продажби на зехтин с цел поддържане на определено равнище на цените са обосновани по силата на разпоредбите на правото в областта на селското стопанство, то това обстоятелство следва да се вземе предвид и с оглед на прилагането на правилата на конкуренцията. С оглед на това Tribunal Supremo отправя искане до Съда за тълкуване, от една страна, на член 12a от Регламент № 136/66 и свързаните с него разпоредби, и от друга страна, на член 2 от Регламент № 26.
1. По първия преюдициален въпрос
41.
Първият преюдициален въпрос се отнася до приложното поле спрямо лицата на член 12a от Регламент № 136/66. С този въпрос трябва да се установи дали тази разпоредба може да се прилага спрямо частно акционерно дружество като Cecasa.
a) По първата част на първия преюдициален въпрос
42.
С първата част на първия преюдициален въпрос запитващата юрисдикция иска да установи дали акционерно дружество като Cecasa попада в понятието „организации“, които могат да сключват договори за съхранение на зехтин по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66.
43.
Понятието „организация“ не е дефинирано нито в член 12a, нито в друга разпоредба от Регламент № 136/66. В конкретния случай, от една страна, се поставя въпросът дали частно предприятие може да бъде квалифицирано като „организация“ по смисъла на тази разпоредба. От друга страна, следва да се провери дали участието на финансови институции във въпросното дружество, успоредно с производители на зехтин, маслобойни и кооперации, противоречи на дефиницията за организация по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66.
— Пълна липса на ограничение за публични или държавни организации
44.
Както с право отбелязва Cecasa, понятието „организация“ по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66 не трябва да се тълкува погрешно в смисъл, че приложното поле на тази разпоредба включва само публични или държавни организации (
26
).
45.
Единствено фактът, че използваният в член 12a от Регламент № 136/66 термин за „организация“ се покрива в текстовете на някои езици с този, използван другаде, по-специално в член 1, параграф 1 от Регламент № 2768/98, най-вече за обозначаване на държавни организации (
27
), сам по себе си обаче не означава непременно, че думата „организация“ в член 12a от Регламент № 136/66 също обозначава единствено публични или държавни организации. Трябва да се отбележи, че при формулировката на понятието в текстовете на някои други езици действително се прави разлика между термина „организации“ съгласно член 12a от Регламент № 136/66 и израза „органи в държавите членки“ по смисъла на член 1, параграф 1 от Регламент № 2768/98 (
28
). С оглед на тези разлики между текстовете на отделните езици на приложимите разпоредби в областта на селското стопанство, въпросната разпоредба трябва да се тълкува в зависимост от общата структура и целите на правната уредба, част от която представлява (
29
).
46.
От духа и целта на член 12a от Регламент № 136/66, според съдържанието на който се въвежда схема за помощ, включваща договори за съхранение в частни складове (
30
), следва, че приложното поле на тази разпоредба не може да сведе само до публичните организации. Напротив, описаните в него организации по принцип са частни такива.
47.
От структурата на въпросната разпоредба също следва, че частни организации действително могат да се разглеждат като „организации“ по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66. Следователно тези организации трябва да бъдат оправомощени да сключват договори за съхранение „на зехтина, който пускат на пазара“. Пускането на пазара обаче представлява дейност, която в никакъв случай не е резервирана само за публични организации, а може да бъде извършвана и от частни такива, което при всички случаи представлява правило в рамките на една отворена пазарна икономика (
31
). Освен това и изискването в член 12a от Регламент № 136/66 за „достатъчни гаранции“ се отнася по-скоро до дейността на частните, отколкото на публичните организации.
48.
Следователно частни дружества могат да бъдат „организации“ по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66.
— Участие на финансови инвеститори
49.
Също така трябва да се провери дали участието на финансови инвеститори във въпросното дружество, успоредно с производителите на зехтин, маслобойни и кооперации, противоречи на понятието „организация“ по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66.
50.
Текстът на член 12a от Регламент № 136/66 мълчи по този въпрос. При все това при тълкуването на разпоредба на общностното право трябва да се взема предвид не само съдържанието ѝ, но и нейният контекст и целите на правната уредба, от която е част (
32
).
51.
Целта на Регламент № 136/66 и на Регламент за изменение № 1638/98 допуска включването на смесени дружества, в които успоредно с производителите на зехтин, маслобойните и кооперациите участват и финансови инвеститори. Не съществуват данни, че участието на частни инвеститори би могло да осуети целта, състояща се в регулиране на предлагането на зехтин посредством механизъм за съхранение в частни складове и в избягване на сериозни смущения на пазара (
33
). По-специално, не е възможно да се приеме ab initio, че участието на финансови инвеститори би довело до прилагане на по-ниски стандарти за качество или на по-ниска степен на познания за съхранението на зехтин. Такова заключение не може да се направи, още повече когато финансовите инвеститори, както в случая с Cecasa, притежават само миноритарно участие във въпросното дружество. Напротив, подобно участие може да укрепи финансовата стабилност на въпросното дружество и да допринесе по този начин за възможността на дружеството да предложи изискуемите в член 12a „достатъчни гаранции“.
52.
Накрая, що се отнася до взаимоотношението между нормите, наистина член 3, параграф 1 от регламента за прилагане № 2768/98 на Комисията не посочва изрично смесените дружества, в които участват финансови инвеститори. Само въз основа на това обстоятелство обаче не може да се направи изводът, че смесените дружества задължително са изключени от приложното поле на член 12a от Регламент № 136/66. Всъщност, както приема Комисията, списъкът на организациите, изброени в член 3, параграф 1 от нейния регламент за прилагане № 2768/98, не е изчерпателен.
53.
Освен това Регламент № 2768/98 представлява обикновен регламент на Комисията за прилагане във връзка със създадена от Съвета обща организация на пазара и в конкретния случай за прилагане на член 12a от Регламент № 136/66. Обстоятелството, че този последен регламент представлява базов регламент на Съвета, му придава по-голяма стойност в сравнение с регламента за прилагане и Комисията не може да ограничава неговото приложно поле, без да е изрично оправомощена за това. Член 12a, параграф 3 от Регламент № 136/66 също не оправомощава Комисията за тази цел. Напротив, на Комисията е позволено единствено да определя размера на помощта за съхраняване в частни складове, както и да установява техническите детайли, като количествата, качествата, продължителността на съхранение на зехтина, както и да определя процедурата за предоставяне на помощи чрез търг. За сметка на това оправомощаването за приемане на разпоредби за прилагане не включва нито по целта, нито по предмета си евентуално ограничаване на приложното поле на член 12а от Регламент № 136/66 спрямо лицата.
54.
Вследствие на това частно дружество, в което успоредно с производителите на зехтин, маслобойните и кооперациите участват и финансови инвеститори, трябва да се разглежда като организация по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66.
55.
Безсъмнено, фактическото прилагане на член 12a от Регламент № 136/66 към предприятие от този тип е поставено в зависимост от спазването на другите предвидени в тази разпоредба условия: от една страна, въпросното предприятие трябва да предлага „достатъчни гаранции“ и да бъде одобрено в съответната държава членка (
34
), и от друга страна, трябва да е налице сериозно смущение на пазара и Комисията трябва да одобри съхраняването в частни складове в рамките на процедура по комитология съгласно член 38 от Регламент № 136/66. Ако тези условия не са изпълнени, съхраняването на зехтин в частни складове не би могло да бъде обосновано с член 12a от Регламент № 136/66.
б) По втората част на първия преюдициален въпрос
56.
С втората част на първия си въпрос запитващата юрисдикция иска да установи дали частно акционерно дружество като Cecasa може да се счита за еквивалентно на признатите обединения на производители и техните съюзи по смисъла на Регламент № 952/97.
— Обединения на производители
57.
За да се разглежда като обединение на производители по смисъла на Регламент № 952/97, съответната организация трябва да отговаря на редица условия, изброени в членове 5 и 6 от този регламент.
58.
Основни в случая са изискванията относно целта на учредяване на обединението на производители: съгласно член 5, параграф 1, буква а) от Регламент № 952/97 въпросното обединение трябва да е учредено с двойната цел за съвместно приспособяване на производството и предлагането на производителите, които са негови членове, с изискванията на пазара. Ако обединение като Cecasa се занимава с продажба на зехтин и има за цел най-вече да регулира предлагането на зехтина, произведен от неговите съдружници, посредством покупки и продажби, насочени към поддържане на определено равнище на цените, при все това и според наличните в случая сведения то не преследва втората изискуема цел, състояща се в приспособяване на производството на зехтин към изискванията на пазара. При тези обстоятелства целта на учредяването на едно дружество като Cecasa не отговаря на двете кумулативни изисквания по член 5, параграф 1, буква а) от Регламент № 952/97.
59.
Поради това няма смисъл да се проверява дали дружество като Cecasa може да изпълни другите изисквания на Регламент № 952/97, тъй като съгласно член 5, параграф 1, буква а) за неизпълнението на първото условие е достатъчно дружество като Cecasa да не може да се разглежда като обединение на производители по смисъла на Регламент № 952/97.
— Съюз на обединения на производители
60.
Член 5, параграф 3 от Регламент № 952/97 дефинира съюзите като съставени от признати обединения на производители, които преследват същите цели като последните, но в по-голям мащаб.
61.
Следователно подобно на обединенията на производители, които са негови членове, съюзът на обединения на производители трябва да има за цел приспособяването на производството и предлагането на зехтин към изискванията на пазара (член 5, параграф 1, буква а) от Регламент № 952/97). Член 6, параграф 1, буква б), първо тире от Регламент № 952/97 показва по-конкретно, че дейността на подобен съюз не може да се свежда единствено до предлагането и свързаната с това търговия със зехтин: съгласно тази разпоредба обединенията на производители и техните съюзи трябва да установяват и прилагат общи правила и за производството на зехтин.
62.
Дружество, което подобно на Cecasa в конкретния случай, не преследва такава цел или не извършва дейност, свързана с производството на зехтин от производителите и кооператорите, които са негови членове (
35
), не може да се разглежда като съюз на обединения на производители.
63.
Следователно при обстоятелства като тези по главното производство дружество като Cecasa не може да се разглежда нито като обединение на производители, нито като съюз на обединения на производители по смисъла на Регламент № 952/97. Това всъщност означава само, че това дружество не трябва да се ползва с предимство при сключването на договори за съхранение в частни складове (член 12a, параграф 1, второ изречение от Регламент № 136/66), без това да накърнява възможността за това дружество да подаде заявление пред компетентния национален орган за одобрение в качеството си на (друга) организация по смисъла на член 12a, параграф 1, първо изречение от Регламент № 136/66.
в) Междинен извод
64.
Частно акционерно дружество с предмет на дейност търговия със зехтин, което си е поставило за цел да въздейства върху предлагането на пазара посредством целенасочени покупки и продажби на зехтин, може да се разглежда като организация по смисъла на член 12a, параграф 1 от Регламент № 136/66, изменен с Регламент № 1638/98. Участието във въпросното акционерно дружество на финансови инвеститори, наред с производителите на зехтин, маслобойните и кооперациите, не противоречи на подобна квалификация. При все това при обстоятелства като тези по главното производство подобно акционерно дружество не може да се разглежда като обединение на производители, съответно като съюз на обединения на производители по смисъла на Регламент № 952/97.
2. По втория преюдициален въпрос
65.
Предлагам на първия преюдициален въпрос да се отговори, че акционерно дружество като Cecasa трябва да се разглежда като организация, спрямо която член 12a от Регламент № 136/66 може да намери приложение. При тези обстоятелства трябва да се отговори и на втория преюдициален въпрос. С него запитващата юрисдикция иска да установи по същество дали одобрението на организация по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66 може да бъде издадено от националните органи в областта на конкуренцията в рамките на процедура за прилагане на нормите на конкурентното право.
66.
Както Регламент № 136/66, така и Регламенти № 952/97 и № 2768/98 не посочват кои органи в съответната държава членка са компетентни да издават разрешение на организациите за сключване на договори за съхранение на зехтин в частни складове.
67.
Следователно за отговора на втория преюдициален въпрос е от значение процесуалната автономия на държавите членки. Така държавите членки са длъжни да определят националните органи, които са компетентни да транспонират общностното право и да установят приложимите процесуални правила, като се има предвид, че трябва да съблюдават принципите за ефективност и равностойност (
36
).
68.
Следователно общностното право не забранява на държава членка да възлага на своите органи в областта на конкуренцията да прилагат в рамките на производства по конкурентното право и разпоредби от правото в областта на селското стопанство и по този повод да издават разрешения по силата на това право. Така например, в зависимост от случая, може да изглежда разумно обслужването на едно гише за някои разрешителни и по този начин да се спестят на заинтересованите лица множе-ство и различни административни действия и процедури (
37
).
69.
Ако обаче националното право допуска признаването на организация по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66 да се извършва от националните органи в областта на конкуренцията, съгласно принципа за ефективност трябва да се гарантира, че въпросните органи ще прилагат ефективно и релевантните разпоредби на правото в областта на селското стопанство. В конкретния случай това означава най-вече че в рамките на водената от него процедура компетентният орган в областта на конкуренцията трябва да извърши всички проверки, необходими за да се установи дали организацията, чието признаване се иска, „предлага достатъчни гаранции“ по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66.
70.
В обобщение следва да се посочи следното.
Общностното право допуска положение по националното право, при което одобрението на организации по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66 може да бъде издадено и в рамките на процедура по прилагане на конкурентното право от националните органи, компетентни в областта на конкуренцията, при условие че се гарантира, че в рамките на подобна процедура релевантните разпоредби от правото в областта на селското стопанство ще бъдат приложени ефективно и че ще се извършат всички необходими проверки.
3. По третия преюдициален въпрос
71.
С третия си въпрос запитващата юрисдикция иска да установи по същество дали член 12a от Регламент № 136/66 допуска договорен и финансиран по частен път механизъм за изкупуване и съхраняване на зехтин, който се прилага без разрешение от страна на Комисията.
72.
В това отношение трябва да се отбележи, че с член 12a от Регламент № 136/66 се въвежда единствено схема за общностна помощ за съхранение на зехтин в частни складове (
38
). По никакъв начин целта на тази разпоредба не е да даде изчерпателна уредба на разрешаването на съхраняването на зехтин в частни складове, при което всяко съхраняване на зехтин в частни складове извън рамките на тази разпоредба би било забранено. Нито текстът, нито целта и общата структура на въпросната разпоредба позволяват да се направи изводът, че общностният законодател е имал за цел да ограничи свободата на действие на стопанските субекти.
73.
От принципа за субсидиарност (член 5, втора алинея от Договора за ЕО) също следва, че общностният законодател не е искал да изключи напълно децентрализираните инициативи относно съхраняването в частни складове. Както бе изяснено в хода на съдебното заседание, подобни инициативи могат евентуално да се отразят по по-бърз и по-гъвкав начин върху функционирането на пазара в някои държави членки в сравнение със създадения на общностно равнище механизъм съгласно член 12a от Регламент № 136/66, поради техническите пречки от процесуално и бюджетно естество, които са му присъщи, удачно е двете системи да се допълнят взаимно.
74.
Следователно по принцип частните организации могат свободно да предприемат мерки за съхраняване на зехтин в частни складове, при това дори и извън приложното поле на член 12a от Регламент № 136/66. В конкретния случай точно това цели Cecasa, като финансира своя механизъм по частен път и не желае да ползва помощи от Общността, съгласно единодушните твърдения на всички участници в производството.
75.
Ако обаче, както е в настоящия случай, съхраняването в частни складове трябва да се извърши, без да се иска ползване от схемата за помощ по член 12a от Регламент № 136/66, от това по принцип следва, че не е необходимо да се констатира предвиденото в тази разпоредба сериозно смущение на пазара, нито е необходимо да се иска разрешение от страна на Комисията по смисъла на същата разпоредба. Същевременно въпросната организация също не може да се позовава на член 12a от Регламент № 136/66, за да обоснове своя проект за съхраняване в частни складове и да се освободи от прилагането на действащите на пазара на зехтин общи разпоредби. Напротив, в този случай съхраняването на зехтин в частни складове трябва да се извърши при съблюдаване на общностното право като цяло, както и на съвместимите с общностното право национални правни разпоредби, най-вече при съблюдаване на съответните приложими правила на конкурентното право, тъй като селското стопанство не е област, освободена от прилагане на конкуретното право (
39
).
76.
Следователно трябва да се направи следният междинен извод.
Член 12a от Регламент № 136/66 допуска договорен и финансиран по частен път механизъм за изкупуване и съхранение на зехтин. Подобен механизъм обаче трябва да се използва при спазване на действащите на пазара на зехтин общи разпоредби, и по-специално при спазване на приложимото в конкретния случай конкурентно право.
4. По четвъртия преюдициален въпрос
77.
Със своя четвърти въпрос запитващата юрисдикция иска да установи по същество дали националните органи в областта на конкуренцията имат право да прилагат своето национално конкурентно право и спрямо споразумение между производители по смисъла на член 2 от Регламент № 26, когато това споразумение би могло да засегне пазара на зехтин не само на национално, но и на общностно равнище.
a) Предварителна бележка относно двете препоставки на запитващата юрисдикция
78.
При своя въпрос запитващата юрисдикция изхожда от две основни предпоставки: от една страна, планираният от Cecasa механизъм за покупки и продажби с цел поддържане на определено равнище на цените би могъл „да има общностен мащаб“ и да засегне пазара на зехтин в рамките на Общността (първа предпоставка), и от друга страна, този проект би могъл да попадне в приложното поле на член 2, параграф 1, второ изречение от Регламент № 26 (втора предпоставка).
79.
Предвиденият от Cecasa механизъм би имал „общностен мащаб“ (първа предпоставка), ако може да засегне търговията между държавите членки (вж. „клаузата за трансграничен характер“ по член 81, параграф 1 от Договора за ЕО). От фактическите констатации на Tribunal Supremo във връзка с това следва, че произвеждащите масла съдружници в Cecasa представляват между 50% и 60% от испанското национално производство на зехтин, т.е. със своя проект Cecasa би могло евентуално да окаже директно влияние върху повече от половината от испанския пазар на зехтин. В допълнение Asoliva поддържа, че същият този испански пазар представлява около 45% от общностния пазар, т.е. почти половината. Действително при подобни обстоятелства може да се приеме, че плануваните от Cecasa покупки и продажби с цел поддържане на определено равнище на цените могат да окажат съществено влияние не само върху испанския пазар на зехтин, но и върху целия общностен пазар на този продукт и в крайна сметка и върху търговията между държавите членки.
80.
Следователно за да бъде включен в приложното поле на член 2, параграф 1, второ изречение от Регламент № 26 (втора предпоставка), проектът на Cecasa трябва да представлява споразумение, решение или практика на селскостопански производители, на обединения на селскостопански производители или на обединения на подобни обединения на производители.
81.
Действително, както вече посочих по-горе (
40
), Cecasa не може просто да се счита за еквивалентно на обединение на производители или на съюз на обединения на производители, във всеки случай не и когато тези понятия се тълкуват съобразно дефинициите, посочени в член 5 от Регламент № 952/97, като също така е вярно, че доколкото 68% от акциите на Cecasa са собственост на производители на масла, маслобойни и кооперации, проектът на Cecasa би могъл евентуално да бъде квалифициран като споразумение или решение на селскостопански производители по смисъла на член 2, параграф 1, второ изречение от Регламент № 26.
82.
В крайна сметка обаче, за да се отговори на преюдициалния въпрос, не е абсолютно необходимо да се направи изчерпателна проверка дали са налице двете предпоставки на запитващата юрисдикция. Както именно ще посоча по-нататък, прилагането на националното конкурентно право е възможно дори ако проектът на Cecasa попада в приложното поле на член 81, параграф 1 ЕО и на член 2, параграф 1, второ изречение от Регламент № 26.
б) Преценка на преюдициалния въпрос
83.
Съществено значение за отговора на четвъртия преюдициален въпрос има съображението, че общите организации на пазара на селскостопански продукти не представляват пространство без конкуренция. Напротив, поддържането на ефективна конкуренция на пазарите на селскостопански продукти е една от целите на общата селскостопанска политика (
41
).
84.
Съгласно постоянната съдебна практика общностното и националното право в областта на конкуренцията се прилагат успоредно, като се има предвид, че те разглеждат ограничителните практики в различни аспекти. Докато членове 81 ЕО и 82 ЕО ги предвиждат от гледна точка на пречките, които те могат да породят върху търговията между държавите членки, вътрешните законодателства, всяко от които се основава на собствени съображения, разглеждат ограничителните практики единствено като такива (
42
). В Решение по дело Milk Marque Съдът е потвърдил изрично този принцип и за правото в областта на селското стопанство, включително и за общите организации на пазарите (
43
).
85.
Обстоятелството, че става въпрос за дело, имащо трансгранично отражение или „общностен мащаб“, допуска прилагането на националното конкурентно право (
44
). Всъщност обстоятелството, че споразумения, решения или практики по смисъла на клаузата за трансграничния характер по член 81, параграф 1 ЕО са от естество да засегнат търговията между държавите членки, по никакъв начин не води до изключително прилагане на общностното конкурентно право и до забраната за прилагане на националното конкурентно право, а напротив, както е посочено по-горе, до успоредно прилагане на двете правни уредби в областта на конкуренцията.
86.
Прилагането на националното конкурентно право не може да се изключи и ако делото евентуално попада в приложното поле на член 2 от Регламент № 26. Последната разпоредба съдържа само някои специални правила за прилагането на общностното конкуретно право в областта на селското стопанство: от материалноправна гледна точка член 2, параграф 1 от Регламент № 26 изключва някои споразумения, решения и практики от забраната на член 81, параграф 1 ЕО. От процесуалноправна гледна точка член 2, параграф 2 от Регламент № 26 във връзка с параграф 3 от същия член прехвърля по-конкретно на Комисията изключителната компетентност да установява при поискване кои споразумения, решения и практики се обхващат от изключението по параграф 1 (
45
).
87.
Член 2 от Регламент № 26 не съдържа обаче правило относно отношението между общностното конкурентно право и националното конкурентно право. По-специално, параграф 2 от тази разпоредба не трябва да се схваща неправилно като представляващо подобно правило. Всъщност предвидената в него изключителна компетентност не води до забрана за прилагането на националното конкурентно право, а само определя органа, компетентен да прилага общностното конкурентно право. В крайна сметка, с оглед на наложената от него изключителност член 2, параграф 2 от Регламент № 26 наподобява на общото правило за възлагане на компетентност, посочено в член 9, параграф 1 от Регламент № 17 (
46
), в редакцията му в сила до 30 април 2004 г. (
47
)
88.
Изключителната компетентност на Комисията за прилагане на определени разпоредби на общностното конкурентно право не изключва възможността по същото дело да се прилага успоредно и националното конкурентно право, при това от национален орган. Ако не се стигне до процедура пред Комисията съгласно член 2, параграфи 2 и 3 от Регламент № 26, както е в настоящия случай, е възможно дори самостоятелно прилагане на националното конкурентно право.
89.
За изчерпателност следва да се добави, че прилагането на националното конкурентно право в настоящия случай би било недопустимо, ако Cecasa представляваше концентрация между предприятия с общностен мащаб (член 1, параграф 1 във връзка с член 21, параграф 2 и член 22, параграф 1 от Регламента относно контрола върху концентрациите (
48
)). Това обаче предполага създаването на Cecasa като общо предприятие да отговаря на понятието за концентрация, предвидено в член 3 от Регламента относно контрола върху концентрациите, и да са достигнати праговите стойности на оборота съгласно член 1, параграф 2 или 3 от същия регламент. Запитващата юрисдикция е длъжна да провери това в главното производство.
в) Общностноправните изисквания за прилагането на националното право
90.
Въпреки че националните органи в областта на конкуренцията могат да прилагат своето национално конкурентно право спрямо случай, подобен на настоящия, те не са напълно свободни от материалноправна гледна точка, а трябва да спазват, съгласно постоянната съдебна практика, определени общностноправни изисквания, които следват от предимството на общностното право (
49
).
91.
В случай, който попада както в материалното приложно поле на член 81, параграф 1 ЕО, така и в това на националното конкурентно право, националните органи не могат да вземат решение, противно на решението на Комисията, или да създадат опасност от такова противоречие (
50
). Освен това, считано от 1 май 2004 г., те са длъжни да прилагат член 81, параграф 1 ЕО успоредно с националното си конкурентно право, като националното конкурентно право не може да води до забрана на допустимите по общностното право споразумения, решения или практики (член 3, параграфи 1 и 2 във връзка с член 45, параграф 2 от Регламент № 1/2003).
92.
Що се отнася до селскостопанските продукти, националните органи в областта на конкуренцията са длъжни освен това да се въздържат от всякакви мерки, които могат да се отклонят или да накърнят общата организация на пазара, или да засегнат нейното функциониране. Впрочем като цяло те не могат накърняват целите на общата селскостопанска политика (
51
).
93.
В обобщение може да се посочи следното.
Националните органи в областта на конкуренцията могат да приложат националното конкурентно право и спрямо споразумение между производители по смисъла на член 2 от Регламент № 26, дори когато въпросното споразумение може да засегне пазара на зехтин не само на национално, но и на общностно равнище. В този случай обаче националните органи в областта на конкуренцията трябва да се въздържат от всичко, което може да породи противоречие между тяхното решение и правилата на общностното право в областта на конкуренцията и на селското стопанство.
5. По петия преюдициален въпрос
94.
В случай че на четвъртия въпрос се отговори по предложения от мен начин, трябва да бъде изяснен и петият въпрос. С него запитващата юрисдикция иска да установи по същество дали националните органи в областта на конкуренцията са оправомощени въз основа на националното конкурентно право да забранят договорен и финансиран по частен път механизъм за изкупуване и съхраняване на зехтин, предвиден съгласно член 12a от Регламент № 136/66 в случай на „сериозни смущения на пазара“.
95.
С други думи, Tribunal Supremo иска да установи дали въпреки евентуални възражения, свързани с конкурентното право, механизъм, подобен на планирания от Cecasa, трябва да бъде разрешен, поне доколкото има за цел да осуети сериозни смущения на пазара.
96.
Вярно е, че при прилагане на правилата на конкурентното право националните органи в областта на конкуренцията трябва да съблюдават ценностите и изискванията на общностната правна уредба в областта на селското стопанство. При прилагане на конкурентното право на Общността (членове 81 ЕО и 82 ЕО) предимството на политиката в областта на селското стопанство пред главата от Договора за ЕО относно конкуренцията следва от член 32, параграф 2 ЕО във връзка с член 36, първа алинея ЕО (
52
). Все пак в случай че се прилага националното конкурентно право, самият принцип за предимство на общностното право (
53
) води до предимство на общата политика в областта на селското стопанство.
97.
Следователно ако от общностното право в областта на селското стопанство може да се направи извод, че съхраняването в частни складове е допустимо винаги и без да е поставено в зависимост от други условия, щом като има за цел да се избегнат сериозни смущения на пазара, подобно правило би следвало да се спазва и в рамките на прилагането на правилата на конкуренцията от компетентните органи в областта на конкуренцията.
98.
При все това в редакцията си, приложима към фактическата обстановка по главното производство, общностното право в областта на селското стопанство не съдържа подобно изискване. Член 12a от Регламент № 136/66 води само до извода, че Комисията може да приложи финансиран от Общността механизъм за съхранение в частни складове при определени, уточнени в същия регламент условия. Въпреки това от общата организация на пазара на мазнини и масла не може да се изведе никакво общо правомощие за съхраняването на зехтин в частни складове, дори и в случай на сериозно смущение на пазара.
99.
Действително, както вече бе споменато (
54
), всичко това не изключва възможността нефинансиран механизъм за съхраняване в частни складове да съществува независимо от член 12a от Регламент № 136/66. Все пак подобен механизъм трябва да бъде създаден и използван при спазване на правилата на конкурентното право; по-специално той не се ползва с никакъв имунитет спрямо съответните приложими забрани, изведени от правото на конкуренцията.
100.
Ако национален орган в областта на конкуренцията отказва да приложи или прилага в смекчен вид релевантните разпоредби на конкурентното право спрямо договорен и финансиран по частен път механизъм за съхраняване на зехтин, съществува опасност по този начин да се накърни общата политика в областта на селското стопанство. Съгласно Регламент № 26 прилагането на правилата на конкуренцията спрямо производството на селскостопански продукти и търговията с тях представлява един от елементите на общата селскостопанска политика (
55
). Именно в това намира израз целта на общата селскостопанска политика да се гарантира, че доставяните продукти достигат до потребителите на разумни цени (член 33, параграф 1, буква д) ЕО).
101.
Наистина, възможно е при конкретното прилагане на релевантните правила на конкуренцията по изключение да бъдат обосновани ограничаващи конкуренцията практики на предприятията. Така например член 81, параграф 3 ЕО предвижда на общностно равнище, че при определени посочени в него условия забраната на член 81, параграф 1 ЕО може да бъде обявена за неприложима. По подобен начин в испанското право член 3 от Закон № 16/1989 предвижда определени „условия за даване на разрешение“.
102.
При все това конкретното тълкуване и прилагане на подобни изключения или на „условия за даване на разрешение“ към релевантните забрани, предвидени в конкурентното право, не могат от своя страна да водят до резултат, който противоречи на ценностите на общностното право в областта на селското стопанство (
56
).
103.
Във връзка с това следва да се напомни, че с Регламент № 1638/98 е отменен съществуващият дотогава интервенционен режим в общата организация на пазара на мазнини и масла, тъй като според общностния законодател той представлява стимул за производството и застрашава стабилността на пазара (
57
).
104.
С това общностният законодател конкретизира целите на общата селскостопанска политика в сектора на мазнини и масла, доколкото именно стабилизирането на пазарите (член 33, параграф 1, буква в) ЕО) и гарантирането, че доставяните продукти достигат до потребителите на разумни цени (член 33, параграф 1, буква д) ЕО) могат, поне към настоящия момент, да бъдат най-успешно постигнати без прилагане на интервенционен режим.
105.
Ако на частни субекти бъде разрешено да решат по собствена инициатива, че са налице сериозни смущения на пазара (
58
) и на това основание да окажат чувствително въздействие върху функционирането на пазара — в конкретния случай върху предлагането и върху цената на зехтина — това в крайна сметка би могло да доведе до подмолно повторно въвеждане, макар и с частни средства, на интервенционен режим, което заобикаля премахването на интервенционния режим от общностния законодател.
106.
Националните органи и юрисдикции не трябва да допускат подобна практика. Всъщност от постоянната съдебна практика следва, че държавите членки са длъжни да се въздържат от всякакви мерки, които могат да се отклонят или да накърнят общата организация на пазарите (
59
). Дори когато въпросният сектор не е уреден по изчерпателен начин от общата организация на пазарите, всичко, което може да затрудни нейното надлежно функциониране, е несъвместимо с нея (
60
).
107.
В обобщение следва да се посочи следното.
Националните органи в областта на конкуренцията могат въз основа на националното конкурентно право да забранят договорен и финансиран по частен път механизъм за изкупуване и съхраняване на зехтин, дори и ако подобен механизъм е предвиден в член 12a от Регламент № 136/66 в случай на „сериозни смущения на пазара“.
VI — Заключение
108.
С оглед на гореизложените съображения предлагам на Съда да отговори на въпросите на Tribunal Supremo по следния начин:
1)
Частно акционерно дружество с предмет на дейност търговия със зехтин, което си е поставило за цел да въздейства върху предлагането на пазара посредством целенасочени покупки и продажби на зехтин, може да се разглежда като организация по смисъла на член 12a, параграф 1 от Регламент № 136/66/ЕИО на Съвета от 22 септември 1966 година относно създаването на обща организация на пазара на мазнини и масла, в редакцията му след изменението с Регламент (ЕО) № 1638/98 на Съвета от Участието във въпросното акционерно дружество на финансови инвеститори, наред с производителите на зехтин, маслобойните и кооперациите, не противоречи на подобна квалификация. При все това при обстоятелства като тези по главното производство подобно акционерно дружество не може да се разглежда като обединение на производители, съответно като съюз на обединения на производители по смисъла на Регламент (ЕО) № 952/97 на Съвета от относно обединенията на производителите и техните съюзи.
2)
Общностното право допуска положение по националното право, при което одобрението на организации по смисъла на член 12a от Регламент № 136/66 може да бъде издадено и в рамките на процедура по прилагане на конкурентното право от националните органи, компетентни в областта на конкуренцията, при условие че се гарантира, че в рамките на подобна процедура релевантните разпоредби от правото в областта на селското стопанство ще бъдат приложени ефективно и ще се извършат всички необходими проверки.
3)
Член 12a от Регламент № 136/66 допуска договорен и финансиран по частен път механизъм за изкупуване и съхранение на зехтин. Подобен механизъм обаче трябва да се използва при спазване на действащите на пазара на зехтин общи разпоредби, и по-специално при спазване на приложимото в конкретния случай конкурентно право.
4)
Националните органи в областта на конкуренцията могат да приложат националното конкурентно право и спрямо споразумение между производители по смисъла на член 2 от Регламент № 26 на Съвета от 4 април 1962 година относно прилагане на някои правила за конкуренция при производство и търговия със селскостопански продукти, дори когато въпросното споразумение може да засегне пазара на зехтин не само на национално, но и на общностно равнище. В този случай обаче националните органи в областта на конкуренцията трябва да се въздържат от всичко, което може да породи противоречие между тяхното решение и правилата на общностното право в областта на конкуренцията и на селското стопанство.
5)
Националните органи в областта на конкуренцията могат въз основа на националното конкурентно право да забранят договорен и финансиран по частен път механизъм за изкупуване и съхраняване на зехтин, дори и ако подобен механизъм е предвиден в член 12a от Регламент № 136/66 в случай на „сериозни смущения на пазара“.
(
1
)	Език на оригиналния текст: немски.
(
2
)	Решение от 9 септември 2003 г. по дело Milk Marque и National Farmers’ Union (C-137/00, Recueil, стр. I-7975).
(
3
)	Регламент № 26 на Съвета от 4 април 1962 година относно прилагане на някои правила за конкуренция при производство и търговия със селскостопански продукти (ОВ 30, стр. 993; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 1, стр. 3), изменен с Регламент № 49 на Съвета от (ОВ 53, стр. 1571; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 1, стр. 5).
(
4
)	Вж. в това приложение № 15.07 от Брюкселската номенклатура, където се посочват растителните масла.
(
5
)	Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 година за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти (ОВ L 214, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 74, стр. 167).
(
6
)	Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (ОВ L 299, стр. 1). Приложното поле във времето на този регламент спрямо зехтина се съдържа в член 200 във връзка с член 204, параграф 2, буква а) от същия.
(
7
)	Регламент на Съвета от 22 септември 1966 година (ОВ 172, стр. 3025).
(
8
)	Меродавна е редакцията на общата организация на пазара на мазнини и масла, която следва от член 1, точка 8 от Регламент (ЕО) № 1638/98 на Съвета от 20 юли 1998 година за изменение на Регламент № 136/66/ЕИО относно създаването на обща организация на пазара на мазнини и масла (ОВ L 210, стр. 32).
(
9
)	Регламент (ЕО) № 865/2004 на Съвета от 29 април 2004 година относно общата организация на пазара на маслиново масло и трапезни маслини и за изменение на Регламент (ЕИО) № 827/68 (ОВ L 161, стр. 97; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 58, стр. 151).
(
10
)	Вж. член 201, параграф 1, буква в) във връзка с член 204, параграф 2, буква а) от Регламент № 1234/2007.
(
11
)	ОВ L 142, стр. 30.
(
12
)	Вж. член 55, параграф 1, второ тире във връзка с член 56, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (ОВ L 160, стр. 80; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134).
(
13
)	ОВ L 346, стр. 14.
(
14
)	BOE № 170 от 18 юли 1989 г., стр. 22747. Закон № 16/1989 е отменен междувременно и заменен с новия Закон № 15/2007 от относно защитата на конкуренцията (Ley de Defensa de la Competencia) (BOE № 159 от, стр. 28848). Според запитващата юрисдикция обаче меродавен за фактическата обстановка на спора по главното производство е Закон № 16/1989.
(
15
)	Решение от 14 декември 2006 г. по дело Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (C-217/05, Recueil, стр. I-11987, точка 7).
(
16
)	Supuestos de autorización.
(
17
)	Както е видно и от преписката т.нар. Subdirección General sobre Conductas Restrictivas de la Competencia (административна служба в системата на испанските органи в областта на конкуренцията) е извършила проверка по този въпрос на 16 юни 2000 г.
(
18
)	По времето на неговото съществуване Tribunal de Defensa de la Competencia изпълнява някои от правомощията на орган в областта на конкуренцията.
(
19
)	Sala de lo Contencioso-Administrativo.
(
20
)	Постоянна съдебна практика; вж., наред с много други, Решение от 10 януари 2006 г. по дело IATA и ELFAA (C-344/04, Recueil, стр. I-403, точка 14), Решение от по дело Eckelkamp и др. (C-11/07, Сборник, стр. I-6845, точки 27 и 28) и Решение от по дело Michaniki (C-213/07, Сборник, стр. I-9999, точки 32—34).
(
21
)	Съображение 44 от Регламент № 1257/1999.
(
22
)	Вж. например съображение 7 и член 3 от Регламент (ЕО) № 327/2001 на Комисията от 16 февруари 2001 година относно обществените поръчки за помощи за ограничен период от време и сключването на договори за съхранение на зехтин в частни складове (ОВ L 48, стр. 9).
(
23
)	Вж. например Съобщение на Комисията със заглавие „Основни насоки на Общността за държавните помощи за земеделския сектор“ (ОВ C 28, 2000 г., стр. 2), и по-специално точка 10; вж. също член 3 от Регламент (ЕО) № 2153/2005 на Комисията от 23 декември 2005 година относно схемата за помощи за съхранение на маслиново масло в частни складове (ОВ L 342, стр. 39; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 68, стр. 69).
(
24
)	Вж. по-горе точка 14 от настоящото заключение.
(
25
)	Вж. текста на член 12a, параграф 1 от Регламент № 136/66, както и негово пояснение в съображение 12 от изменящия го Регламент № 1638/98.
(
26
)	Тоест държавни организации, съответно публичноправни организации или организации, които са специално оправомощени от държавни, съответно от публичноправни организации.
(
27
)	Такъв е най-вече случаят в текстовете на испански („organismos“), естонски („asutused“), гръцки („οργανισμοί“), английски („bodies“), френски („organismes“), италиански („organismi“), малтийски („korpi“), португалски („organismos“), словашки („orgány“), фински („elimet“, съответно „elinten“) и шведски („organ“, съответно „organen“) език.
(
28
)	Освен от текста на немски език („Einrichtungen“ или „Stellen“), това се потвърждава по-конкретно от текста на чешки („hospodářské subjekty“ или „orgány“), датски („organisationer“ или „organer“), латвийски („organizācijas“ или „iestādes“), литовски („istaigos“ или „institucijos“), унгарски („szervezetek[et]“ или „szerve[k]“), нидерландски („organismen“ или „instanties“), полски („instytucje“ или „organy“) и словенски език („teles[a]“ съответно „organi“).
(
29
)	В този смисъл постоянната съдебна практика, напр. Решение от 27 март 1990 г. по дело Cricket St. Thomas (C-372/88, Recueil, стр. I-1345, точка 19), Решение от по дело Borgmann (C-1/02, Recueil, стр. I-3219, точка 25) и Решение от по дело CEPSA (C-279/06, Сборник, стр. I-6681, точка 50).
(
30
)	Вж. съображение 12 от изменящия Регламент № 1638/1998, с който е въведен член 12a в Регламент № 136/66.
(
31
)	Съгласно член 4, параграф 1 ЕО и член 98 ЕО икономическата политика на държавите членки и на Общността следва да се основава на принципа на отворената пазарна икономика; в това отношение вж. също Решение от 9 септември 2003 г. по дело CIF (C-198/01, Recueil, стр. I-8055, точка 47).
(
32
)	Постоянна съдебна практика; вж. наред с много други Решение от 7 юни 2005 г. по дело VEMW и др. (C-17/03, Recueil, стр. I-4983, точка 41) и Решение от по дело Britannia Alloys & Chemicals/Комисия (C-76/06 P, Сборник, стр. I-4405, точка 21).
(
33
)	Относно тази цел вж. отново съображение 12 от Регламент за изменение № 1638/1998, който въвежда член 12a в Регламент № 136/66.
(
34
)	Вж. във връзка с това моите доводи по втория въпрос (точки 65—70 от настоящото заключение).
(
35
)	Фактът, че общите правила за производство могат да се установяват и прилагат само с оглед на включените в съответния съюз производители, съответно организации на производители, следва от самото естество на подобна конструкция. Това става ясно и от уводните думи на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент № 952/97: „déterminer et appliquer, pour les personnes visées à l’article 5 paragraphe 1“ (на френски език), съответно „decide on and apply, in respect of persons covered by Article 5(1)“ (на английски език), съответно „determinar y aplicar, para las personas mencionadas en el apartado 1 del artículo 5“ (на испански език); за сметка на това текстът на немски език води до объркване поради многозначната формулировка „soweit es sich um unter Artikel 5 Absatz 1 fallende Personen handelt“.
(
36
)	Постоянна съдебна практика, вж. например Решение от 19 декември 1968 г. по дело Salgoi l (13/68, Recueil, стр. 680 и 693), Решение от по дело Rewe (33/76, Recueil, стр. 1989, точка 5) и Решение от по дело Impact (C-268/06, Сборник, стр. I-2483, точки 46—48).
(
37
)	На общностно равнище принципът на обслужване на едно гише се прилага например в рамките на контрола върху концентрациите, макар и да се свежда до проверката на чисто правни въпроси в областта на конкурентното право; вж. член 21 и съображение 8 от Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).
(
38
)	Съображение 12 от регламента за изменение № 1638/1998, с който е въведен член 12a в Регламент № 136/66.
(
39
)	Решение по дело Milk Marque (посочено в бележка под линия 2, точка 61).
(
40
)	Точки 57—63 от настоящото заключение.
(
41
)	Решение по дело Milk Marque (посочено в бележка под линия 2, точки 57—61).
(
42
)	Решение от 13 февруари 1969 г. по дело Wilhelm и др. (14/68, Recueil, стр. 1, точки 3 и 4), Решение от по дело Giry и Guerlain и др. (253/78 и 1/79—3/79, Recueil, стр. 2327, точка 15) и Решение от по дело Manfredi и др. (C-295/04—C-298/04, Recueil, стр. I-6619, точка 38).
(
43
)	Решение по дело Milk Marque (посочено в бележка под линия 2, точки 62—67) в контекста на общата организация на пазара за мляко и млечни продукти.
(
44
)	Решението по дело Milk Marque, в което Съдът признава възможността за прилагане на националното право в областта на конкуренцията, също се отнася до спор с трансгранични елементи (посочено в бележка под линия 2, точки 110—120).
(
45
)	Без да се засяга изключителната компетентност на Комисията да прави изводи по силата на член 2 от Регламент № 26, националните съдилища могат да се окажат принудени да приложат тази разпоредба; вж. Решение от 12 декември 1995 г. по дело Dijkstra и др. (C-319/93, C-40/94 и C-224/94, Recueil, стр. I-4471, точки 25—36).
(
46
)	Регламент (ЕИО) № 17 на Съвета от 6 февруари 1962 г., Първи регламент за прилагане на членове 85 и 86 от Договора (ОВ 13, 1962 г., стр. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3).
(
47
)	Член 43, параграф 1 във връзка с член 45, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
(
48
)	Регламент (ЕИО) № 4064/89 на Съвета от 21 декември 1989 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 395, стр. 1; след поправка публикуван отново в ОВ L 257, 1990 г., стр. 13), изменен с Регламент (ЕО) № 1310/97 на Съвета от (ОВ L 180, стр. 1). С оглед на член 26, параграф 2 от него новият общностен регламент относно контрола върху концентрациите между предприятия (Регламент № 139/2004) не намира приложение в конкретния случай.
(
49
)	Решение от 15 юли 1964 г. по дело Costa (6/64, Recueil, стр. 1253 и 1270), Решение по дело CIF (посочено в бележка под линия 31, точка 48) и Решение от по дело Manfredi и др. (посочено в бележка под линия 42, точка 39).
(
50
)	Решение по дело Wilhelm и др. (посочено в бележка под линия 42, точки 4—8); вж. също Решение по дело Giry и Guerlain и др. (посочено в бележка под линия 42, точка 16) и Решение от 14 декември 2000 г. по дело Masterfoods и HB (C-344/98, Recueil, стр. I-11369, точки 51 и 52).
(
51
)	Вж. Решение от 19 март 1998 г. по дело Compassion in World Farming (C-1/96, Recueil, стр. I-1251, точка 41), Решение по дело Milk Marque (посочено в бележка под линия 2, точки 63, 80 и 94) и Решение от по дело Kuipers (C-283/03, Recueil, стр. I-4255, точка 37); вж. също доводите по петия въпрос (точки 94—107 от настоящото заключение).
(
52
)	Решение от 29 октомври 1980 г. по дело Maizena/Rat (139/79, Recueil, стр. 3393, точка 23), Решение от по дело Германия/Съвет (C-280/93, Recueil, стр. I-4973, точка 61) и Решение по дело Milk Marque (посочено в бележка под линия 2, точка 81); вж. също Решение по дело Kuipers (посочено в бележка под линия 51, точки 32 и 34).
(
53
)	Относно предимството на общностното право вж. по-горе съдебната практика, посочена в бележка под линия 49.
(
54
)	Вж. в този смисъл по-горе моите доводи по третия преюдициален въпрос (точки 71—76 от настоящото заключение).
(
55
)	Първо съображение от Регламент № 26.
(
56
)	Вж. отново точка 96 от настоящото заключение.
(
57
)	Съображение 11 от Регламент № 1638/98.
(
58
)	В хода на съдебното заседание Cecasa потвърждава, че се стремяло да направи своя оценка за това кога е налице „сериозно смущение на пазара“, въз основа на която да приложи планирания от него механизъм за съхраняване в частни складове и да извърши включените в този механизъм покупки и продажби с цел поддържане на равнището на цените.
(
59
)	Решение по дело Compassion in World Farming (посочено в бележка под линия 51, точка 41), Решение по дело Milk Marque (посочено в бележка под линия 2, точки 63 и 80), и Решение по дело Kuipers (посочено в бележка под линия 51, точка 37).
(
60
)	Решение по дело Compassion in World Farming (посочено в бележка под линия 51, точка 41) и Решение по дело Kuipers (посочено в бележка под линия 51, точка 37).