62024CC0084
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
Т. ĆAPETA
представено на 3 юли 2025 година (
1
)
Дело C‑84/24
„EM SYSTEM“ UAB
срещу
SEB bankas AB,
„Citadele banka“ AS Lietuvos filialas
(Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литовски върховен съд, Литва)
„Преюдициално запитване — Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Беларус — Регламент (ЕО) № 765/2006 — Замразяване на финансовите средства на определени лица и образувания — Въздействие върху финансовите средства на дружество, в което включено в списъка лице има 50 % дялово участие“
I. Въведение
1.
Изземването на яхти, бързи автомобили и луксозни жилища като част от прилагането на ограничителните мерки на ЕС привлече значително медийно внимание през последните години. Тези инициативи може да отговарят на обществените нагласи, но истинското предизвикателство за постигане на ефективност на тези мерки е те да бъдат насочени към финансовите интереси на лицата, включени в списъка на Съвета на Европейския съюз.
2.
Настоящото дело се отнася именно до този аспект на проблема. Спорен е въпросът дали „финансовите средства и икономическите ресурси“ на физическо лице, които трябва да бъдат замразени, тъй като то е в списък по силата на регламент за налагане на ограничителни мерки, включват и активите на дружество, в което лицето притежава 50 % от акциите.
3.
Този въпрос възниква в контекста на Регламент (ЕС) № 765/2006 (наричан по-нататък „Регламентът за санкциите срещу Беларус“) (
2
). След включването на г‑н A.V.S., гражданин на Беларус, в приложението към този регламент SEB bankas AB и „Citadele banka“ AS Lietuvos filialas („банките ответници“) блокират сметките на EM SYSTEM UAB, литовско дружество, в което г‑н A.V.S. притежава точно 50 % от акциите.
4.
EM SYSTEM обжалва това решение пред компетентните литовски съдилища. По същество това дружество твърди, че представлява самостоятелен правен субект и че следователно не може да се приеме, че замразяването на активите, наложено на един от неговите акционери, следва да обхване и неговите финансови средства и икономически ресурси.
II. Фактите по спора в настоящото производство и преюдициалните въпроси
5.
На 24 март 2006 г. Европейският съвет осъжда „действията, предприети […] от властите на Беларус за арестуване на мирни демонстранти, които са изразили своето законно право на свободно събиране за протест срещу проведените президентските избори“ в Беларус и „реши[…] да приеме ограничителни мерки срещу отговорниците за нарушенията на международните избирателни стандарти, включително и президента Лукашенко“ (
3
).
6.
На 10 април 2006 г. Съветът приема Обща позиция 2006/276/ОВППС (
4
).
7.
Тази обща позиция е изменена с Обща позиция 2006/362/ОВППС (
5
), с която се замразяват активи на определени лица, изиграли роля в репресиите срещу гражданското общество и демократичната опозиция в Беларус.
8.
Двете общи позиции са приложени с Регламента за санкциите срещу Беларус на основание (сегашния) член 215 ДФЕС.
9.
На 15 октомври 2012 г. Съветът приема Решение 2012/642/ОВППС (
6
). В това решение е обяснено, че предвид „системното и координирано нарушаване на международните стандарти за човешките права и законите на Република Беларус“ съществуващите „мерки следва също да се наложат […] спрямо лицата на ръководни постове в Беларус и спрямо лицата и образуванията, които се възползват от режима на Лукашенко или го подкрепят, по конкретно лицата и образуванията, предоставящи финансова или материална подкрепа на режима“ (
7
).
10.
Съответно в член 4 от Решение 2012/642 се посочва:
„1.   Всички финансови средства и икономически ресурси, които принадлежат или са собственост на, или са във владение на, или се контролират от:
а)
лица, образувания или органи, отговорни за сериозните нарушения на правата на човека или за репресиите срещу гражданското общество и демократичната опозиция, или чиито дейности по друг начин накърняват сериозно демокрацията или правовия ред в Беларус, или за свързани с тях физически или юридически лица, образувания или органи, както и за юридически лица, образувания или органи, притежавани и контролирани от тях;
б)
физически или юридически лица, образувания или органи, които се възползват от режима на Лукашенко или го подкрепят, както и юридически лица, образувания или органи, притежавани и контролирани от тях,
изброени в приложението[,] се замразяват.
2.   Не се предоставят, пряко или непряко, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, посочени в приложението“.
11.
Това решение е приложено с Регламент (ЕС) № 1014/2012 (
8
), който на свой ред изменя Регламента за санкциите срещу Беларус, по-специално защото с Решение 2012/642 „Съветът реши да поясни критериите за включване на физически и юридически лица, образувания и органи в приложенията“ (
9
).
12.
В изменената му редакция член 2 от Регламента за санкциите срещу Беларус гласи следното:
„1.   Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, които принадлежат на или са собственост на, са държани или контролирани от физическите или юридически лица, образувания и органи, изброени в приложение I.
2.   Никакви финансови средства или икономически ресурси не се предоставят директно или косвено, за или в полза на физически и юридически лица, образувания и органи, изброени в приложение I.
3.   Забранява се участието, осъзнато или нарочно, в дейности, които директно или косвено, са обект или имат ефект на заобикаляне на мерките съгласно параграфи 1 и 2.
4.   Приложение I включва списък на физическите и юридически лица, образувания и органи, за които Съветът в съответствие с член 4, параграф 1, буква а) от Решение [2012/642] […] е установил, че са отговорни за сериозни нарушения на правата на човека или за репресии срещу гражданското общество и демократичната опозиция, или чиито дейности по друг начин накърняват сериозно демокрацията или правовия ред в Беларус, или всички свързани с тях физически и юридически лица, образувания и органи, както и физическите и юридически лица, образувания и органи, притежавани и контролирани от тях.
5.   Освен това приложение I включва списък на физическите и юридически лица, образувания и органи, за които Съветът е установил в съответствие с член 4, параграф 1, буква б) от Решение [2012/642], че се облагодетелстват от режима на Лукашенко или го подкрепят, както и физическите и юридически лица, образувания и органи, притежавани и контролирани от тях“.
13.
На 17 декември 2020 г. с оглед на продължаващите репресии срещу гражданското общество в Беларус Съветът приема Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/2129 („наричан по-нататък Регламентът за включване в списъка от 2020 г.“) (
10
), с който в приложение I към Регламента за санкциите срещу Беларус са добавени редица физически и юридически лица.
14.
Едно от лицата, които Съветът е включил в списъка, е г‑н A.V.S. В мотивите си за включването му в списъка Съветът обяснява, че той се е облагодетелствал от режима на Лукашенко и го е подкрепял, както и че е направил публични коментари, осъждащи опозиционните протести в Беларус, с което е допринесъл за репресиите срещу гражданското общество и демократичната опозиция в тази страна (
11
).
15.
На 18 декември 2020 г., ден след включването на г‑н A.V.S. в списъка от Съвета, банките ответници едностранно и следователно по своя инициатива замразяват държаните от EM SYSTEM финансови средства поради това, че г‑н A.V.S. има 50 % дялово участие в това дружество.
16.
От националната преписка става ясно, че на същия ден ответната банка SEB bankas AB се свързва и с Министерството на външните работи на Република Литва, за да поиска разяснения дали, предвид включването на г‑н A.V.S. в списъка на лицата, чиито активи подлежат на замразяване, и притежаваните от него акции в EM SYSTEM, тези активи са били правомерно замразени и дали тази банка трябва да продължи да замразява сметките на EM SYSTEM.
17.
Както е потвърдено в съдебното заседание, компетентните литовски органи не издават никакъв декларативен акт, който да потвърждава, че EM SYSTEM попада в обхвата на замразяването на активи, наложено с член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус. Едва на 14 октомври 2022 г., след влизането в сила на новото законодателство, директорът на Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija (Служба за разследване на финансови престъпления към Министерството на вътрешните работи на Република Литва) издава заповед, изясняваща, че EM SYSTEM има връзки с лице, спрямо което са наложени ограничителни мерки. Видно от акта за преюдициално запитване, пред Vilniaus apygardos administracinis teismas (Окръжен административен съд Вилнюс, Литва) е висящо отделно дело за отмяна на тази заповед.
18.
На 30 ноември 2021 г. EM SYSTEM иска от Vilniaus miesto apylinkės teismas (Районен съд Вилнюс, Литва) да отмени решението на банките ответници да замразят активите му.
19.
С решение от 25 януари 2023 г. Vilniaus miesto apylinkės teismas (Районен съд, Вилнюс) отхвърля искането. От акта за преюдициално запитване става ясно, че решението на този съд се основава главно на разбирането, че фактът, че г‑н A.V.S. има 50 % дялово участие в EM SYSTEM, предполага „контрол“ върху финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус. Следователно замразяването на активи, наложено от тази разпоредба, се прилага и за онези активи на EM SYSTEM, които се контролират от г‑н A.V.S.
20.
EM SYSTEM обжалва това решение пред Vilniaus apygardos teismas (Окръжен съд, Вилнюс, Литва), който на 23 май 2023 г. потвърждава решението и мотивите му.
21.
В производството по касационно обжалване Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литовски върховен съд, Литва), който е запитващата юрисдикция по настоящото дело, отбелязва, че член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус не определя кой критерий трябва да се взема предвид, когато се преценява дали дадено юридическо лице или образувание е „собственост на, [е] държан[о] или контролиран[о]“ от друго физическо или юридическо лице. Този съд обаче отбелязва, че за понятието „собственост“ в текста на литовски език на Насоките от 2018 г. (
12
) и на документа с най-добрите практики от 2022 г. (
13
) съответно в точки 55а и 62 се установява критерият „повече от 50 %“ от имуществените права на дадено образувание (
14
). Освен това в последващите изменения на Регламента за санкциите срещу Беларус, отразени в член 1й и член 1к, буква в), се посочват санкции, които се налагат на юридическо лице, образувание или орган, „в който правата на собственост за над 50 % са пряко или непряко притежавани“ от посочено в списъка лице (
15
). Във всеки случай, запитващата юрисдикция отбелязва, че в точки 55б и 63 съответно от Насоките за санкциите от 2018 г. и от документа с най-добрите практики от 2022 г. на Генералния секретариат на Съвета се посочва, че понятието „контрол“ трябва да се разбира по-специално като отразено в правомощието да се предотврати назначаването на управител или изпълнителен директор на дружеството.
22.
В съответствие с това запитващата юрисдикция отбелязва, че съществува неяснота относно начина на определяне на понятията „собственост“ или „контрол“ по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус в положение като разглежданото в настоящото дело, при което включено в списъка лице притежава точно 50 % от невключено в списъка образувание.
23.
Накрая запитващата юрисдикция отбелязва, че ако се приеме, че условието за прилагане на член 2, параграф 1 е изпълнено, възниква въпросът дали това предположение може да бъде оборено, и ако това е така, дали попадащото в обхвата на тази разпоредба образувание може да се позове на обстоятелството, че е изпълнено условието по член 2, параграф 2 от Регламента за санкциите срещу Беларус — забраната за достъп до финансови средства да се прилага, ако финансовите средства на дружеството се използват от или облагодетелстват лице, посочено в приложение I към този регламент.
24.
При тази фактическа и правна обстановка Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литовски върховен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли член 2, параграфи 1 и 2 от [Регламента за санкциите срещу Беларус] да се тълкува в смисъл, че когато се установи, че лице, посочено в приложение I към регламента, притежава точно 50 % от акциите на дадено дружество, се предполага, че финансовите средства на дружеството са собственост на, се държат от или се контролират от лицето, посочено в приложение I към регламента?
2)
В производство пред национален съд като разглежданото в главното производство, в което дружество, чиито финансови средства са замразени, тъй като точно 50 % от акциите му се държат от лице, посочено в приложение I към [Регламента за санкциите срещу Беларус], иска от съда да задължи банките като ответници да изпълнят договорите за обслужване на банкова сметка, позволявайки на това дружество да има неограничен достъп до финансовите средства по банковите си сметки, може ли решението на банката да замрази финансовите му средства да бъде оспорено въз основа на довода, че финансовите средства на дружеството не се използват от или не облагодетелстват лице, посочено в приложение I към същия регламент?
3)
Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен, какви критерии за преценка трябва да се прилагат в такова производство пред национален съд, за да се определи дали финансовите средства не се използват от или не облагодетелстват лице, посочено в приложение I към [Регламента за санкциите срещу Беларус]? Може ли да се приеме, че обстоятелства като: 1) отделянето на активите на дружеството от тези на неговите акционери; 2) фактът, че ръководителят на дружеството (който не е лице, посочено в приложение I към Регламента) действа от името на дружеството; и 3) фактът, че достъп до банковите сметки на дружеството има само ръководителят на дружеството, изключват използването на финансовите средства на дружеството за облагодетелстване на лице, посочено в приложение I към Регламента, което има точно 50 % дялово участие в дружеството?“.
25.
Писмени становища представят ответниците на първа инстанция, правителствата на Финландия, Естония, Латвия, Литва и Германия, както и Европейската комисия. EM SYSTEM, SEB bankas AB и „Citadele banka“ AS Lietuvos filialas, правителствата на Испания, Германия, Литва и Латвия, както и Съветът на Европейския съюз и Комисията представят и устни доводи в съдебното заседание, проведено на 27 март 2025 г.
III. Анализ
26.
Ограничителните мерки, наложени от Европейския съюз срещу Беларус, предвиждат по-специално целенасочени мерки срещу лица, които подкрепят режима на Лукашенко или се облагодетелстват от него. Тези мерки предвиждат замразяване на финансовите средства и икономическите ресурси, „които принадлежат на или са собственост на, са държани или контролирани“ от посочени в списъците лица.
27.
Ако посочено в списък лице има 50 % дялово участие в установено в държава членка дружество, трябва ли член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус да се тълкува в смисъл, че изисква от банките да замразят и финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество? Това е същността на първия въпрос, поставен по настоящото дело.
28.
Ще предложа отговор на този въпрос в две стъпки. Първо, ще обясня, че замразяването на активи, наложено от Регламента за санкциите срещу Беларус, не обхваща автоматично всяко дружество, в което посоченото в списъка лице притежава акции. С други думи, включването на акционер в списъка, дори да е мажоритарен акционер, само по себе си не води до включване в списъка на дружеството, чиито акции това лице притежава (раздел III.А). След това ще обясня, че дори самото дружество да не е включено в списък, неговите активи все пак могат да се разглеждат като „контролирани“ от включеното в списъка лице. Дялово участие от 50 % следва да се разбира като създаващо презумпция за „контрол“ не само върху дружеството, но и върху неговите финансови средства и икономически ресурси (раздел III.Б). За целите на спора по настоящото дело това означава, че банките ответници не са допуснали грешка, когато са замразили активите на EM SYSTEM, тъй като г‑н A.V.S. има 50 % дялово участие в това дружество. Въпреки това, както ще обясня, тази презумпция трябва да е оборима. Тя следва да даде възможност на дружеството да докаже, че въпреки притежаваните акции включеното в списъка лице не е в състояние да контролира неговите активи (раздел III.В).
29.
С втория въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали дружество, за което се предполага, че е контролирано от акционер, може да обори тази презумпция, като докаже, че с активите на дружеството не се облагодетелства включеното в списъка лице. Както обаче ще покажа, замразяването на финансови средства и икономически ресурси, предвидено в член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус, и забраната за предоставяне на финансови средства и икономически ресурси на включено в списъка лице, предвидена в член 2, параграф 2 от същия регламент, са две независими и несвързани мерки. Ето защо ще предложа на Съда да отговори отрицателно на втория въпрос на запитващата юрисдикция — т.е., че последиците от замразяването на активи не могат да бъдат оспорвани въз основа на това, че въпросните средства не са използвани от или с тях не се облагодетелства включено в списъка лице. При тези обстоятелства не е необходимо да се отговаря на третия въпрос, поставен на Съда (раздел III.Г).
А.
Липса на автоматично замразяване на активи без включване в списък
30.
В своето становище германското правителство отбелязва, че видно от анализа на запитващата юрисдикция, финансовите средства и икономическите ресурси на EM SYSTEM са замразени единствено защото 50 % от акциите на това дружество се държат от г‑н A.V.S.
31.
С други думи, запитващата юрисдикция, изглежда, тълкува член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус като предвиждащ автоматично замразяване на финансовите средства и икономическите ресурси на независими и юридически обособени лица дори когато самото юридическо лице не е включено в списък към този регламент.
32.
Това тълкуване не може да бъде прието.
33.
В Решение 2012/642 се посочва, че Съветът може да замрази финансовите средства и икономическите ресурси на лица или образувания, върху които посочено в списъка лице упражнява „контрол“.
34.
Това решение е прието на основание член 29 ДЕС, който предвижда приемането на мерки на външната политика в контекста на „отделен въпрос от географско или тематично естество“, по който Съветът определя „подхода на Съюза“.
35.
Мерките в областта на Общата външна политика и политика на сигурност (ОВППС), приети съгласно член 29 ДЕС, се прилагат чрез регламенти на Съвета, приети съгласно член 215 ДФЕС. Тези регламенти могат да бъдат в една от следните две форми: i) регламенти, които предвиждат прекъсването или ограничаването, изцяло или частично, на икономическите и финансовите отношения с една или няколко трети страни и се приемат на основание член 215, параграф 1 ДФЕС (
16
); и ii) тези, които са „насочени“ срещу физически или юридически лица, недържавни групи или образувания и попадат в обхвата на член 215, параграф 2 ДФЕС.
36.
И в двата случая Съветът приема регламент с квалифицирано мнозинство по съвместно предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Комисията и информира Европейския парламент за приетите мерки.
37.
Макар че член 215, параграф 2 ДФЕС оправомощава Съвета да приема санкции, насочени срещу отделни лица или образувания, така предоставените на Съвета правомощия не дават на тази институция „картбланш“ да налага ограничителни мерки на всяко физическо или юридическо лице.
38.
Предвид неразривната си връзка с член 29 ДЕС ограничителните мерки, наложени съгласно член 215, параграф 2 ДФЕС, могат да се отнасят само до онези физически и юридически лица, които имат достатъчно тясна връзка с въпроса от географско или тематично естество, засегнат от въпросните мерки (
17
).
39.
Именно чрез излагането на съображенията, които обосновават (
18
) включването на физически или юридически лица в списъка по силата на тяхната връзка с посочения въпрос от географско или тематично естество, съдилищата на Съюза упражняват правомощията си за пълен съдебен контрол (
19
) върху свободата на преценка на Съвета (
20
).
40.
В настоящия случай Регламентът за санкциите срещу Беларус налага някои ограничителни мерки по отношение на Беларус. Част от тях е замразяването на активите, наложено с член 2, параграф 1 срещу физическите и юридическите лица, посочени в приложение I. Съветът счита, че лицата, изброени в приложение I към него, имат тематична връзка с нарушаването на правата на човека и с репресиите срещу гражданското общество и демокрацията в тази страна.
41.
Чрез Регламента за включване в списъка от 2020 г. Съветът добавя г‑н A.V.S. към този списък на физически или юридически лица.
42.
Въпреки това в Регламента за включване в списъка от 2020 г., там, където е вписан г‑н A.V.S, не се споменава EM SYSTEM. (
21
).
43.
Това дружество не е добавено в него и отделно в приложение I към Регламента за санкциите срещу Беларус (
22
).
44.
С други думи, когато на 18 декември 2020 г. банките ответници замразяват сметките на EM SYSTEM поради връзката на това дружество с г‑н A.V.S., това дружество не е включено в приложение I към Регламента за санкциите срещу Беларус.
45.
Следователно, макар да е ясно, че за г‑н A.V.S. Съветът е счел, че е налице достатъчна връзка с „географското или тематично естество“ на мерките, наложени от Регламента за санкциите срещу Беларус, няма данни Съветът да е счел, че такава връзка е налице и за EM SYSTEM — независимо от основанията за включване на г‑н A.V.S. в списъка (
23
).
46.
Следователно финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество не са автоматично замразени по силата на Регламента за санкциите срещу Беларус.
47.
Да се приеме, че такова вписване е извършено по отношение на EM SYSTEM въпреки липсата на мярка на Съвета в този смисъл, би било в противоречие с изискванията за защита на основните права, гарантирани от правото на Съюза.
48.
Всъщност, както е установил Съдът, физическите или юридическите лица трябва да бъдат уведомени за ограничителните мерки, за съображенията за включването им в списъка и да им бъде предоставена възможност да бъдат изслушани (
24
).
49.
Както отбелязва германското правителство, от член 4, параграф 1 от Решение 2012/642, който Регламентът за санкциите срещу Беларус прилага, ясно следва, че автоматично се замразяват само активите на лицата, образуванията или органите, изброени в приложението. Това е така дори когато става въпрос за дружества, които са свързани със, притежавани или контролирани от включени в списъка лица, защото са отговорни за нарушаването на правата на човека или защото подкопават сериозно демокрацията в Беларус.
50.
Следователно, макар че дружества, които са свързани със, притежавани или контролирани от такива лица, могат да бъдат включени в списъка поради връзката си с посочено в него лице, Решение 2012/642 не позволява автоматично замразяване на финансовите средства и икономическите ресурси, държани от тези дружества, без да са включени в списъка (
25
).
51.
Предвид факта, че целта на мерките на Съвета, приети на основание член 215 ДФЕС, е да въведат в правото на Съюза и да приведат в действие Решение 2012/642, Регламентът за санкциите срещу Беларус трябва във възможно най-голяма степен да бъде тълкуван в светлината на разпоредбите на това решение (
26
).
52.
Тълкувано по този начин, според мен е ясно, че замразяването на активи, наложено от Регламента за санкциите срещу Беларус, трябва да се разбира в смисъл, че обхваща само физическите и юридическите лица, които са изброени в приложение I.
53.
От това следва, че замразяването на активите не се прилага за финансовите средства и икономическите ресурси на EM SYSTEM.
54.
Въпреки това тези финансови средства и икономически ресурси могат да бъдат обект на тази мярка, когато въпросните активи всъщност не се контролират от това дружество, а от включено в списъка лице (
27
).
55.
Така стигам до първия въпрос на запитващата юрисдикция: може ли да се приеме, че е налице такъв контрол, ако включено в списъка лице притежава 50 % от акциите на дружество, което не е включено в списъка?
Б.
Когато активите на дружество, което не е включено в списъка, се контролират от посочено в списъка лице
56.
В настоящия случай от националната преписка става ясно, че банките ответници са замразили сметките на EM SYSTEM, тъй като държаните в тях активи са „контролирани“ от включено в списъка лице. Въпросният „контрол“ произтичал от факта, че г‑н A.V.S. има 50 % дялово участие в това дружество.
57.
Като се има предвид, че член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус се прилага за финансови средства и икономически ресурси, „които принадлежат на или са собственост на, са държани или контролирани“ от г‑н A.V.S., е ясно, че държаните от това лице акции трябва да бъдат замразени (
28
).
58.
Целта на тази мярка е да му попречи да продаде тези акции, за да се сдобие с финансови средства и икономически ресурси, и по този начин да заобиколи замразяването на активи.
59.
Като се има предвид, че регламентите, приети на основание член 215 ДФЕС, създават преки задължения за всички субекти на правото на Съюза (
29
), без за тази цел да са необходими мерки за прилагане (
30
), банките ответници са били длъжни да осигурят ефективността на така наложеното замразяване на активи на г‑н A.V.S.
60.
Въпреки това, при условие че бъде потвърдено, изглежда, че г‑н A.V.S. не е „собственик“ или „държател“ на финансовите средства, които са предмет на настоящия спор, нито пък те му „принадлежат“. Финансовите средства, които банките ответници са замразили, изглежда, са собственост на EM SYSTEM.
61.
Ето защо за целите на производството пред запитващата юрисдикция основен интерес представлява тълкуването на понятието „контрол“.
62.
Това е така, защото финансовите средства, държани в сметките на EM SYSTEM, ще бъдат обект на замразяването на активи, наложено от член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус, само ако се установи, че г‑н A.V.S. е в състояние да упражнява контрол върху тях.
63.
Регламентът за санкциите срещу Беларус обаче не определя понятието „контрол“.
64.
Ето защо не е изненадващо, че страните, участвали в настоящото производство, се разминават в тълкуването на това понятие, доколкото то се съдържа в член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус.
65.
По същество правителствата на Испания, Естония, Латвия, Литва и Финландия, както и Съветът и Комисията считат, че „контролът“, който г‑н A.V.S. може да упражнява върху дружеството EM SYSTEM поради притежаваните акции в него, му осигурява и контрол върху
финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество. Контролиращото дялово участие следователно създавало презумпция за контрол върху финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество.
66.
Германското правителство е на противоположното мнение. То счита, че контролът върху дадено дружество поради притежаването на акции не е достатъчен, за да се установи и контрол върху финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество. Следователно контролиращото дялово участие не би могло да създаде презумпция за контрол върху финансовите средства и икономическите ресурси на дружеството; можело да се разбира само като индикация за възможно наличие на контрол. Следователно били необходими допълнителни данни, за да се установи, че контролът върху дадено дружество се разпростира и върху неговите финансови средства и икономически ресурси. Това правителство също така твърди, че установяването на презумпция за контрол върху финансовите средства и икономическите ресурси на дружеството би довело до прехвърляне на тежестта на доказване, което не е предвидено в Регламента за санкциите срещу Беларус.
67.
Чисто от гледна точка на обичайното значение, което се придава на понятието „контрол“ в областта на дружественото право, германското правителство, разбира се, има право. Самото притежаване на акции в дадено дружество, дори и на мажоритарен пакет, не дава преки права за контрол върху финансовите средства и икономическите ресурси на дружеството. Дяловото участие дава на собственика определени права, като например право на глас при назначаването на ръководството и право на дивиденти. То обаче обикновено не оказва влияние върху контрола на финансовите средства и икономическите ресурси на дружеството. Тяхното използване остава по преценка на самото дружество и се упражнява от неговите директори. Те от своя страна имат определени деонтологични и правни задължения, за да се гарантира, че когато боравят с активите на дружеството, те действат в най-добрия интерес на дружеството, а не на неговите акционери.
68.
Ако се възприеме тълкуването на понятието „контрол“ от германското правителство, не бих се поколебала да се съглася, че дялово участие в дадено дружество не може да създаде презумпция за контрол върху финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество.
69.
Въпреки това понятието „контрол“ в областта на ограничителните мерки няма същото значение като това, което обикновено му се придава в областта на дружественото право (
31
).
70.
В сферата на ограничителните мерки на това понятие трябва да се придаде значение, което отразява целта, преследвана от мерките, от които то е част.
71.
Тези мерки са насочени срещу физически и юридически лица, за които Съветът счита, че допринасят за репресиите срещу гражданското общество и демократичната опозиция в Беларус, както и срещу тези, които според него се облагодетелстват от режима на Лукашенко или го подпомагат (
32
).
72.
В този контекст стеснителното тълкуване на понятието „контрол“, застъпвано от германското правителство, няма да отчете безбройните начини, по които г‑н A.V.S. би могъл да повлияе на използването на тези активи косвено, което по този начин би позволило заобикаляне на разглежданите мерки (
33
).
73.
Този риск от заобикаляне е особено важен, когато става въпрос за наличието на мрежа от покровителство и лоялност на хора, които се възползват от и подкрепят режим, срещу който са насочени ограничителните мерки (
34
).
74.
В такава ситуация точните детайли на дружественото право (включително задълженията на независимите ръководители) не отразяват практическата реалност, в която активите могат да бъдат преместени в рамките на кратко време (
35
).
75.
От това следва, че за да се гарантира ефективността на въпросното замразяване на активи, понятието „контрол“, както е посочено в член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус, трябва да се тълкува така, че да се включат както
преки, така и косвени начини за упражняване на влияние върху използването на финансовите средства и икономическите ресурси на субект, който е свързан с включено в списъка лице (
36
).
76.
Следователно за целите на настоящото дело въпросът не е дали по силата на притежаваните от него акции в EM SYSTEM г‑н A.V.S. може свободно да се разпорежда с финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество, а по-скоро дали тази връзка с EM SYSTEM му позволява да упражнява влияние върху решенията на дружеството, свързани с тези финансови средства и икономически ресурси (
37
).
77.
Когато става въпрос за замразяване на средства, времето е от съществено значение. Поради тази причина Съдът вече е признал, че ако се забави прилагането на такива мерки, съществува риск капиталът да бъде отклонен от физическото или юридическото лице, срещу което е насочена ограничителната мярка. Поради това във всеки един момент трябва да се гарантира ефектът на изненадата (
38
).
78.
Това означава, че всички субекти на правото на Съюза трябва да са в състояние във възможно най-кратки срокове да приложат замразяване на активи.
79.
За тази цел е необходимо да се работи с определени презумпции относно вътрешната структура за вземане на решения на потенциално засегнатите юридически лица.
80.
Това е видно и от Насоките от 2018 г. и документа с най-добрите практики от 2022 г. на Съвета, в които се посочва, че един от индикаторите за наличие на „контрол“ може да бъде правото на упражняване на доминиращо влияние върху юридическо лице (
39
).
81.
Макар че такова право може да е налице и при по-малко акции, когато някой има 50 % дялово участие в дружество, той обикновено е в състояние да налага или да предотвратява вземането на определени решения в това дружество, или поне да гарантира, че дейността на предприятието се води в съответствие с неговите желания (
40
).
82.
Ето защо е обосновано да се приеме, че дялово участие от 50 % в дадено дружество дава възможност за упражняване на контрол не само върху това дружество, но и върху неговите финансови средства и икономически ресурси.
83.
За целите на спора по настоящото дело следва, че банките ответници не са допуснали грешка, когато са замразили сметките на EM SYSTEM поради дяловото участие от 50 % в това дружество от страна на г‑н A.V.S., а всъщност са били длъжни да замразят тези сметки по силата на член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус.
84.
Макар че запитващата юрисдикция обяснява също така, че „контролът“ на г‑н A.V.S. би могъл да се изведе и от устава на EM SYSTEM, не считам тази или каквато и да е друга допълнителна оценка за необходима или полезна. В края на краищата не може разумно да се очаква от всички субекти на правото на Съюза да разполагат с уставите на всички дружества, регистрирани в Европейския съюз.
85.
По същия начин може да се окаже вярно, че правото на упражняване на определени права на глас по силата на дялово участие не означава непременно наличие на „контрол“ върху активите и икономическите ресурси на дружеството. Въпреки това, дори ако някой разполагаше със структурата на управление на засегнатите дружества (и с необходимите експертни познания), той или тя би трябвало да проучи дали в конкретния случай правото на глас по силата на дялово участие води до възможност за упражняване на контрол.
86.
Такива допълнителни стъпки изискват време, а времето е оскъдно, когато замразяването на активи трябва да се извърши незабавно.
87.
Същевременно използването на презумпции не може да се третира безразлично и трябва да бъде подчинено на определени ограничения. Именно този въпрос ще разгледам сега.
В.
Оборване на презумпцията за „контрол“
88.
Замразяването на финансовите средства и икономическите ресурси на дадено дружество има значителни отрицателни последици за неговата репутация и за способността му да извършва стопанска дейност (
41
).
89.
Следователно, ако член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус се тълкува в смисъл, установяващ презумпция, че дялово участие от 50 % в дадено дружество дава възможност за упражняване на контрол върху финансовите средства и икономическите ресурси на това дружество, тази презумпция може да бъде обоснована само когато засегнатото дружество е в състояние да приведе доказателства за противното, и да се гарантира, че е спазено правото му на защита (
42
).
90.
След като тази презумпция бъде установена (в настоящия случай — от банките ответници), тежестта на доказване се прехвърля върху засегнатото дружество, което трябва да представи доказателства, че независимо от дяловото си участие от 50 %, включено в списъка лице не може да упражнява контрол върху финансови средства и икономически ресурси на дружеството.
91.
Противно на посоченото от германското правителство, не е необходимо такова „прехвърляне“ на тежестта на доказване да бъде изрично предвидено в закона. Този резултат може да се подразбира, ако член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус се тълкува в смисъл, че предвижда презумпция за наличие на контрол въз основа на дялово участие от 50 %.
92.
Но на кого трябва да се представят доказателства за липсата на контрол?
93.
Една от възможностите е лицето, което е приложило разглежданата ограничителна мярка. В настоящия случай това са банките ответници. Решението по такава претенция може да се окаже прекомерно изискване за тези субекти. Освен това не е задължително да има стимул за промяна на позицията им, като се има предвид наличието на изрична разпоредба в Регламента за санкциите срещу Беларус, която защитава тях и техните ръководители и служители от отговорност при прилагане на разглежданите мерки, извършено добросъвестно (
43
).
94.
Друга възможност е тези доказателства да се представят на орган на съответната държава членка. В настоящия случай, въпреки че, както обясних, литовското законодателство, изглежда, се е променило, такъв орган не е участвал към момента на настъпване на фактите по настоящия спор (
44
).
95.
В такъв случай единственото място, където може да се обори презумпцията за „контрол“, са компетентните съдилища на дадена държава членка.
96.
Пред тези съдилища засегнатото дружество трябва да има възможност да докаже, че включеното в списъка лице не може да упражнява контрол върху неговите финансови средства и икономически ресурси. Както твърди испанското правителство, тези съдилища трябва да разполагат с правомощие за пълен съдебен контрол, когато разглеждат представените им доказателства.
97.
Както се вижда от настоящото производство, в Литва това средство за независим контрол е налично в съответствие с изискванията, произтичащи от член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС, като се има предвид, че EM SYSTEM оспорва пред компетентните граждански съдилища решението на банките ответници да замразят сметките му (
45
).
98.
Запитващата юрисдикция обаче, изглежда, не е сигурна как следва да се докаже липсата на контрол.
99.
В този смисъл с втория си въпрос тя иска да се установи дали фактът, че за дадено дружество се прилага забраната за предоставяне на финансови средства или икономически ресурси на включено в списъка лице съгласно член 2, параграф 2 от Регламента за санкциите срещу Беларус, може да се използва като довод да се докаже липсата на контрол (
46
).
100.
Трудно е да се изброят абстрактно доводите, на които може да се позове дружество, за което се прилага презумпцията за „контрол“. Те ще зависят от редица фактори, като например структурата на управление на дружеството, неговия устав и реалните условия, при които функционира това дружество (
47
).
101.
Обстоятелствата, които запитващата юрисдикция изтъква в третия си въпрос, а именно i) отделянето на активите на дружеството от тези на неговите акционери, ii) фактът, че ръководителят на дружеството (който не е лице, посочено в приложение I към Регламента за санкциите срещу Беларус) действа от името на дружеството, както и iii) фактът, че достъп до банковите сметки на дружеството има само ръководителят на дружеството, могат да бъдат признаци за липса на контрол от страна на притежаващия контролен пакет акции акционер.
102.
Въпреки това нито едно от тези обстоятелства само по себе си не е достатъчно, за да докаже липсата на контрол въз основа на дялово участие от 50 %, нито пък тези обстоятелства сами по себе си могат да гарантират, че посоченият акционер не може да влияе и не влияе върху начина, по който се използват финансовите средства и икономическите ресурси на дружеството.
103.
Следователно отговорът на първия въпрос трябва да бъде, че замразяването на активи, наложено с член 2, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус срещу лице, включено в приложението към Регламента за санкциите срещу Беларус, не се разпростира автоматично върху дружество, което не е включено в това приложение. Когато обаче лице, включено в това приложение, притежава 50 % или повече от акциите на дружеството, може да се презумира, че финансовите средства и икономическите ресурси на същото дружество се контролират от лицето, включено в приложението, и следователно трябва да бъдат замразени. Тази презумпция е оборима и подлежи на контрол от национален съд.
Г.
Връзката между забраната за предоставяне на финансови средства или икономически ресурси и изискването за „контрол“
104.
С втория си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали EM SYSTEM може да докаже, че г‑н A.V.S. няма контрол върху неговите финансови средства и икономически ресурси, тъй като тези активи не са му предоставени директно или косвено.
105.
Ще разгледам този въпрос накратко.
106.
Според мен забраната за директно или косвено предоставяне на финансови средства или икономически ресурси за или в полза на включените в списъка физически или юридически лица, забрана, която е предвидена в член 2, параграф 2 от Регламента за санкциите срещу Беларус, е самостоятелна и различна от задължението за замразяване на средства, съдържащо се в член 2, параграф 1 от него.
107.
Това мнение се споделя от Комисията и германското правителство.
108.
Първо, Регламентът за санкциите срещу Беларус не предвижда връзка между тези две мерки, нито такава връзка може да бъде изведена от тяхната цел.
109.
Второ, самото наличие на забрана за предоставяне на финансови средства на включено в списъка лице като г‑н A.V.S. не изключва възможността това лице да упражнява контрол върху финансовите средства и икономическите ресурси на дружество, което не е включено в списъка, като EM SYSTEM.
110.
Трето, забраната за предоставяне на финансови средства на включено в списъка лице като г‑н A.V.S. продължава да действа независимо от това дали дружество, което не е включено в списъка, каквото е EM SYSTEM, успее да докаже, че това лице не упражнява контрол върху неговите финансови средства и икономически ресурси (
48
).
111.
Следователно на втория въпрос трябва да се отговори, че решението за замразяване на финансовите средства и икономическите ресурси на невключено в списъка образувание, контролирано от лице, включено в списъка от приложение I към Регламента за санкциите срещу Беларус, е независимо от забраната за предоставяне на финансови средства и икономически ресурси на това лице. Решението за замразяване на средства не може да бъде оспорено въз основа на това, че активите на дружество, чиито средства са замразени, не се използват от или не облагодетелстват лице, включено в това приложение.
112.
Тъй като третият въпрос е зададен при условие че отговорът на втория въпрос е утвърдителен, не е необходимо да се отговаря на този въпрос.
IV. Заключение
113.
С оглед на всички изложени по-горе съображения предлагам Съдът да отговори на Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Литовски върховен съд, Литва) по следния начин:
„1)
Член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 на Съвета от 18 май 2006 година относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус („Регламентът за санкциите срещу Беларус“)
трябва да се тълкува в смисъл, че
замразяването на активи, наложено от тази разпоредба срещу лица, включени в приложение I към Регламента за санкциите срещу Беларус, не се разпростира автоматично върху дружество, което не е включено в това приложение.
Когато обаче лице, включено в това приложение, притежава 50 % или повече от акциите на дружеството, може да се презумира, че финансовите средства и икономическите ресурси на същото дружество се контролират от лицето, включено в приложението, и следователно трябва да бъдат замразени.
Тази презумпция е оборима и подлежи на контрол от национален съд.
2)
Член 2, параграфи 1 и 2 от Регламента за санкциите срещу Беларус
трябва да се тълкува в смисъл, че решението за замразяване на финансовите средства и икономическите ресурси на невключено в списъка образувание, контролирано от лице, включено в списъка от приложение I към Регламента за санкциите срещу Беларус, е независимо от забраната за предоставяне на финансови средства и икономически ресурси на това лице.
Решението за замразяване на средства не може да бъде оспорено въз основа на това, че активите на дружество, чиито средства са замразени, не се използват от или не облагодетелстват лице, включено в това приложение“.
(
1
)	Език на оригиналния текст: английски.
(
2
)	Регламент на Съвета от 18 май 2006 година относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 134, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 5, стр. 71), изменен с Регламент (ЕС) № 1014/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки спрямо Беларус (OВ L 307, 2012 г., стр. 1).
(
3
)	Заключения на председателството на Европейския съвет в Брюксел от 23/24 март 2006 г., CONCL 1, ST/7775/1/06, 24 март 2006 г., стр. 35.
(
4
)	Обща позиция 2006/276/ОВППС на Съвета от 10 април 2006 година относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус и за отмяна на Обща позиция 2004/661/ОВППС (ОВ L 101, 2006 г., стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 5, стр. 13).
(
5
)	Обща позиция 2006/362/ОВППС на Съвета от 18 май 2006 година за изменение на Обща позиция 2006/276 (ОВ L 134, 2006 г., стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 5, стр. 82).
(
6
)	Решение на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 285, 2012 г., стр. 1, наричано по-нататък „Решение 2012/642“).
(
7
)	Решение 2012/642, съображения 5 и 6.
(
8
)	Регламент на Съвета от 6 ноември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки спрямо Беларус (ОВ L 307, 2012 г., стр. 1, наричан по-нататък „Регламент № 1014/2012“).
(
9
)	Регламент № 1014/2012, съображение 2.
(
10
)	Регламент за изпълнение на Съвета от 17 декември 2020 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от [Регламента за санкциите срещу Беларус] (ОВ L 426I, 2020 г., стр. 1).
(
11
)	Пълният текст на тази обосновка гласи следното: „Един от водещите бизнесмени, извършващи дейност в Беларус, с бизнес интереси в областта на строителството, машиностроенето, селското стопанство и други сектори. Има сведения, че той е едно от лицата, които са се възползвали в най-голяма степен от приватизацията по време на президентския мандат на Лукашенко. Освен това е член на президиума на поддържащото Лукашенко обществено обединение „Белая Русь“ и член на Съвета за развитие на предприемачеството в Република Беларус. В това си качество той се възползва от и подкрепя режима на Лукашенко. През юли 2020 г. отправя публични коментари, осъждащи протестите на опозицията в Беларус, като по този начин допринася за репресиите срещу гражданското общество и демократичната опозиция“.
(
12
)	Генерален секретариат на Съвета, Насоки относно прилагането и оценката на ограничителните мерки (санкциите) в рамките на общата външна политика и политика на сигурност на ЕС, ST/5664/18 от 4 май 2018 г., наричани по-нататък „Насоките от 2018 г.“.
(
13
)	Генерален секретариат на Съвета, Най-добри практики на ЕС за ефективно прилагане на ограничителни мерки, ST/10572/22 от 27 юни 2022 г., наричани по-нататък „Документът с най-добрите практики от 2022 г.“.
(
14
)	Курсивът е мой. В бележка под линия към точка 55а от Насоките от 2018 г. и към точка 63 от документа с най-добрите практики от 2022 г. и двата документа се позовават на Регламент (ЕО) № 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ L 344, 2001 г., стр. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 169, наричан по-нататък „Регламентът за режима на тероризъм от 2001 г.“), в чийто член 1, точка 5 се отбелязва, че „[п]ритежаване на юридическо лице, група или предприятие“ означава да се притежава 50 % или повече от имуществените права на юридическото лице, групата или предприятието или притежаването на мажоритарен дял в тях“.
(
15
)	Курсивът е мой.
(
16
)	Както е видно от съдебната практика, този вид мерки обхващат и „лицата, управляващи […] страни, както и свързаните с тях или контролирани пряко или непряко от тях физически лица и образувания“; вж. решение от 3 септември 2008 г., Kadi и Al Barakaat International Foundation/Съвет и Комисия (C‑402/05 P и C‑415/05 P, EU:C:2008:461, т. 166), и в този смисъл решение от 13 март 2012 г., Tay Za/Съвет (C‑376/10 P, EU:C:2012:138, т. 61).
(
17
)	Вж. в този смисъл решение от 21 април 2015 г., Anbouba/Съвет (C‑605/13 P, EU:C:2015:248, т. 52) (в което се пояснява, че „Съветът удовлетворява възложената му тежест на доказване, ако представи пред съда на Съюза съвкупност от достатъчно конкретни, точни и съгласувани улики, които дават възможност да се установи наличието на достатъчна връзка между лице, на което е наложена мярка за замразяване на финансови средства, и режима, срещу който се води борба“). Вж. в този смисъл, що се отнася до сегашния член 215, параграф 1 ДФЕС, и решения от 3 септември 2008 г., Kadi и Al Barakaat International Foundation/Съвет и Комисия (C‑402/05 P и C‑415/05 P, EU:C:2008:461, т. 166), от 13 март 2012 г., Tay Za/Съвет (C‑376/10 P, EU:C:2012:138, т. 64), и от 28 юли 2016 г., Tomana и др./Съвет и Комисия (C‑330/15 P, EU:C:2016:601, т. 46) (във всички тях се говори за необходимостта от наличие на „достатъчна връзка“ между съответните лица и третата страна, срещу която са насочени ограничителните мерки, приети от Съюза.)
(
18
)	Вж. в този смисъл решение от 18 юли 2013 г., Комисия и др./Kadi (C‑584/10 P, C‑593/10 P и C‑595/10 P, EU:C:2013:518, т. 116 и цитираната съдебна практика) (в което се пояснява, че задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС изисква „съображенията да посочват отделните, конкретни и специфични причини, поради които компетентните органи считат, че на засегнатото лице трябва да се наложат ограничителни мерки“).
(
19
)	Вж. решение от 3 септември 2008 г., Kadi и Al Barakaat International Foundation/Съвет и Комисия (C‑402/05 P и C‑415/05 P, EU:C:2008:461, т. 326) (в което се обяснява, че „общностните юрисдикции, в съответствие с предоставените им от Договора за ЕО правомощия, са длъжни да осигурят контрол, който по принцип трябва да е пълен, за законосъобразността на всички общностни актове с оглед на основните права, които са неделима част от общите принципи на общностното право, включително по отношение на“ мерките в областта на ОВППС).
(
20
)	Вж. в този смисъл решение от 28 март 2017 г., Rosneft (C‑72/15, EU:C:2017:236, т. 88) (в което се пояснява, че „[с] оглед на широкия обхват на целите и задачите на ОВППС, прогласени в член 3, параграф 5 ДЕС, в член 21 ДЕС и в специалните разпоредби в областта на ОВППС, по-конкретно в членове 23 ДЕС и 24 ДЕС, при определянето на този предмет Съветът разполага с широка свобода на преценка“).
(
21
)	Такъв е подходът, възприет с Решение 2008/475/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителните мерки срещу Иран (ОВ L 163, 2008 г., стр. 29), с което се прави следното допълнение в приложението към Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 103, 2007 г., стр. 1): „[Bank Melli, Melli Bank Iran и всички клонове и дъщерни дружества, включително:] а) Melli Bank plc б) Bank Melli Iran Zao“. Въпреки това, макар че включването на множество субекти в едно и също изложение на съображения може да отговаря на изискването за защита на основните права, както твърдят германското правителство и Комисията, позовавайки се на решение от 9 юли 2009 г., Melli Bank/Съвет (T‑246/08 и T‑332/08, EU:T:2009:266, т. 146), неопределеното посочване на конкретен признак, общ за редица невключени в списъка субекти, като например това, че са „дъщерни дружества“ на включено в списъка дружество, няма да отговаря на това изискване.
(
22
)	На въпрос в съдебното заседание защо EM SYSTEM не е било включено в списъка, особено след като вторият акционер, притежаващ останалите 50 % от акциите на това дружество, е включен в списъка през 2024 г., Съветът отговори, че върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност не е предложил такова включване (вж. вписване 278 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2024/3177 на Съвета от 16 декември 2024 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 765/2006 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Беларус и участието на Беларус в руската агресия срещу Украйна (ОВ L 2024/3177).
(
23
)	Вж. във връзка с това и член 8а от Регламента за санкциите срещу Беларус, в който се определя конкретната процедура, която Съветът следва, в случай че желае да измени приложение I към този регламент. В параграф 1 от него изрично се посочва, че „когато Съветът реши да приложи към физическо или юридическо лице, образувание или орган мерките, посочени в член 2, параграф 1, той изменя съответно приложение I“. В параграф 2 от него се посочва, че „Съветът съобщава на [засегнатото] физическо[…] или юридическо[…] лице, образувание[…] или орган[…] решението си, включително основанията за включването му в списъка, като това се прави непосредствено, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да се предостави възможност на физическото или юридическото лице, образуванието или органа да представи възражения“.
(
24
)	Вж. в това отношение решение от 3 септември 2008 г., Kadi и Al Barakaat International Foundation/Съвет и Комисия (C‑402/05 P и C‑415/05 P, EU:C:2008:461, т. 284) (в което се обяснява, че спазването на правата на човека е условие за законосъобразност на актовете на Съюза и че правният ред на Съюза не допуска мерки, които са несъвместими със спазването на тези права). Вж. и член 215, параграф 3 ДФЕС, който предвижда, че ограничителните мерки, наложени съгласно тази разпоредба, „съдържат необходимите разпоредби по отношение на правните гаранции“, и Декларация 25 по членове 75 и 215 [ДФЕС] (в която се посочва, че „зачитането на основните права и свободи предполага да се отдели достатъчно внимание на защитата и на зачитането на правото на засегнатите физически или юридически лица да се ползват от предвидените от закона гаранции. За тази цел и за да се гарантира строг съдебен контрол на решенията, които налагат ограничителни мерки на физическо или юридическо лице, въпросните решения трябва да се основават на ясни и отчетливи критерии. Тези критерии следва да бъдат съобразени с присъщите на всяка ограничителна мярка характеристики“).
(
25
)	Следва също така да отбележа, че значението на думата „контролирани“, както е използвана в член 4, параграф 1, букви а) и б) от Решение 2012/642 и в член 2, параграф 5 от Регламента за санкциите срещу Беларус, изглежда, е различно от значението на същата дума, както е използвана в първото изречение на член 4, параграф 1 от Решение 2012/642. Докато първият текст определя критериите, по които Съветът определя кои субекти могат да бъдат включени в списъка (т.е. личния обхват на мярката), вторият текст определя, че активите, контролирани от включените в списъка субекти, трябва да бъдат замразени (т.е. материалния обхват на мярката).
(
26
)	Вж. решение от 28 март 2017 г., Rosneft (C‑72/15, EU:C:2017:236, т. 141) (в което се пояснява, че след като целта на регламент на Съвета, приет на основание член 215 ДФЕС, е приемането на необходимите мерки, за да бъде приведено в действие решение на Съвета в областта на ОВППС, текстът на този регламент трябва във възможно най-голяма степен да бъде тълкуван в светлината на разпоредбите на това решение).
(
27
)	Изглежда, до този извод е стигнал и Съветът в точка 35 от документа с най-добрите практики от 2022 г.: „[…] средствата и икономическите ресурси на невписано образувание, което има самостоятелна правосубектност спрямо вписано лице или образувание, не попадат в обхвата, освен ако не са контролирани или държани от това лице или образувание“.
(
28
)	В член 1, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус понятието „финансови средства“ се определя като „финансови активи или всякакъв вид приходи включително, но не ограничено със […] в) публично или частно търгувани ценни книжа […], включително [дялове и акции] […]“. Следователно е ясно, че акциите попадат в обхвата на замразяването на активи, наложено с член 2, параграф 1 от него.
(
29
)	Във връзка с това си струва да се припомни член 288 ДФЕС, който предвижда, че „регламентът е акт с общо приложение […] [и] е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки“.
(
30
)	Вж. по аналогия решение от 22 юни 2021 г., Венецуела/Съвет (Засягане на трета държава) (C‑872/19 P, EU:C:2021:507, т. 90) (в което се пояснява, че ограничителните мерки спрямо Венецуела „са приложими, без да се изисква приемането на мерки за изпълнение нито от Съюза, нито от държавите членки“).
(
31
)	Вж. в този смисъл решение от 10 септември 2019 г., HTTS/Съвет (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, т. 70) (в което се пояснява, че „понятието „притежавано или контролирано дружество“ няма същия обхват като този, който принципно се прилага в дружественото право, когато става въпрос за установяване на договорната отговорност на дружество, което от правна гледна точка е под контрола на друго търговско образувание, що се отнася до вземането на решения“).
(
32
)	Решение 2012/642, съображения 6 и 7.
(
33
)	Вж. в този смисъл решение от 10 септември 2019 г., HTTS/Съвет (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, т. 69) (в което се застъпва позицията, че тълкуването на понятията „притежавано“ или „контролирано“ само в смисъл, че включват пряка собственост или контрол, би позволило ограничителните мерки да бъдат „заобиколени посредством множество договорно уредени или фактически възможности за контрол“).
(
34
)	Вж. решение от 7 юни 2023 г., Shakutin/Съвет (T‑141/21, EU:T:2023:303, т. 153) (в което се приема, че Съветът е установил, че „упражняването на значителни икономически дейности от бизнесмени в Беларус е възможно само с одобрението на режима на Лукашенко“). Вж. и по аналогия решение на Court of Appeal of England and Wales (Апелативен съд на Англия и Уелс) от 27 февруари 2024 г. по дело Dalston Projects Ltd и др./Secretary of State for Transport (2024) EWCA Civ 172, точка 122 (което се позовава на показания на свидетел, в които се обяснява, че „естеството на руската политическа икономика е по същество система на покровителство“, т.е. „система, в която възможностите и материалните облаги, държавните поръчки и висшите постове в правителството и свързаните с него структури се предоставят от държавата на тесен кръг вътрешни лица в замяна на тяхната лоялност и подкрепа“).
(
35
)	Вж. и решение на Court of Appeal of England and Wales (Апелативен съд на Англия и Уелс) от 27 февруари 2024 г. по дело Dalston Projects Ltd и др./Secretary of State for Transport (2024) EWCA Civ 172, точка 183 (в което съдът счита за „извод, основан на здравия разум“, а „не за въпрос, който зависи от точните детайли на дружественото право“, че когато двама или повече бизнес партньори, свързани с режим, срещу който ще се води борба чрез ограничителни мерки, притежават колективно дялово участие в дружество, съществува риск от заобикаляне на замразяването на активи).
(
36
)	Вж. по аналогия решение от 11 ноември 2021 г., Bank Sepah (C‑340/20, EU:C:2021:903, т. 43 и 56) (в което се отбелязва, що се отнася до обхвата на замразяването на активи, че „замразяването на финансови средства има за цел да ограничи максимално операциите, които могат да бъдат извършени по отношение на замразените финансови средства“, и че „за да се постигнат [целите, преследвани с ограничителна мярка,] е не само законно, но и абсолютно необходимо определенията на понятията „замразяване на финансови средства“ и „замразяване на икономически ресурси“ да бъдат изведени чрез широко тълкуване, защото става въпрос да се възпрепятства всяко използване на замразените активи, което би позволило да се заобиколят разглежданите регламенти и да се използват слабостите в системата“).
(
37
)	Вж. в този смисъл решение от 10 септември 2019 г., HTTS/Съвет (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, т. 70 и 71) (в което се пояснява, че понятието „притежавано или контролирано дружество“ трябва да се разбира като отнасящо се до хипотезата, в която физическо или юридическо лице „може да влияе върху търговските решения на друго лице, с което има търговски отношения, дори ако липсва каквото и да е правоотношение между двете икономически образувания, притежаване на капитала или дял от него“).
(
38
)	Вж. в този смисъл решение от 21 декември 2011 г., Франция/People’s Mojahedin Organization of Iran (C‑27/09 P, EU:C:2011:853, т. 61) (в което се пояснява, че в случай на замразяване на активи, за да не се засегне ефикасността на подобна мярка, „тя трябва по самото си естество да бъде изненадваща и да може да се приложи незабавно“).
(
39
)	Вж. Насоките от 2018 г., точка 55б, и документа с най-добрите практики от 2022 г., точка 63. В тези разпоредби съответно се прави разграничение между правото да се упражнява такова влияние, и правото това да се върши дори при липса на такова право.
(
40
)	Тук може би е удачно да се отбележи, че според националната преписка малко след публикуването на Регламента за включване в списъка от 2020 г. е направен опит за прехвърляне на значителна парична сума от сметките на EM SYSTEM към личната банкова сметка на неговия директор. Този превод е блокиран от една от банките ответници.
(
41
)	Вж. в този смисъл решение от 29 ноември 2018 г., National Iranian Tanker Company/Съвет (C‑600/16 P, EU:C:2018:966, т. 33) (в което се признава, че интересът от възстановяване на нечия репутация се отнася и за дружествата, засегнати от ограничителни мерки).
(
42
)	Вж. точка 55в от Насоките от 2018 г. и точка 65 от документа с най-добрите практики от 2022 г., в които Съветът обяснява, че счита критериите за собственост или контрол за опровержими. Вж. и по аналогия решение от 10 септември 2019 г., HTTS/Съвет (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, т. 74) (в което се изтъкват съображенията на Общия съд, че в областта на ограничителните мерки, „макар наличието на правоотношение, на отношение на притежаване на капитала или на дял от него на дадено дружество да може в определени случаи да доведе до възможността за оказване на влияние върху решенията на притежаваното или контролираното образувание, то не е условие sine qua non за упражняването на такова влияние“).
(
43
)	Вж. член 6 от Регламента за санкциите срещу Беларус.
(
44
)	Както обяснява литовското правителство, сега презумпцията за „контрол“ може да се обори пред държавния орган, натоварен с изготвянето на списъка на образуванията, чиито активи се контролират от включено в списъка лице. Неуспешното обжалване на това „прилагане“ открива възможност за сезиране на административните съдилища на тази държава членка.
(
45
)	Освен това, както се подчертава в акта за преюдициално запитване, в Литва, изглежда, съществува система, чрез която е възможно да се поиска освобождаване на замразени активи, когато лице, включено в списъка, вече не ги притежава или не ги контролира или когато се прилага някоя от дерогациите, предвидени в правото на Съюза, като тази, съдържаща се в член 3, параграф 1 от Регламента за санкциите срещу Беларус.
(
46
)	Както ще обясня в раздел III.Г, не смятам, че това е възможно.
(
47
)	Както правилно отбелязва литовското правителство, за целите на тази оценка е без значение дали включеното в списъка лице, което има дялово участие от 50 %, в миналото действително е упражнявало доминиращ контрол или се е намесвало в ежедневното вземане на решения относно средствата и икономическите ресурси на невключеното в списъка дружество. Важното е, че такава възможност съществува по силата на дяловото участие на това лице в дружеството. Вж. също в същия смисъл решения от 9 юли 2009 г., Melli Bank/Съвет (T‑246/08 и T‑332/08, EU:T:2009:266, т. 125), и от 4 февруари 2014 г., Syrian Lebanese Commercial Bank/Съвет (T‑174/12 и T‑80/13, EU:T:2014:52, т. 110) (и двете отхвърлят аргумента, че липсата на минала намеса от страна на контролиращ акционер би била решаваща за бъдещите действия на това лице в контекста на ограничителни мерки).
(
48
)	Така например, независимо дали финансовите му средства и икономическите му ресурси са замразени поради притежаваните от г‑н A.V.S. акции в EM SYSTEM, това дружество не може да му изплати дивиденти по неговите акции.