Mål C‑557/14
Europeiska kommissionen
mot
Republiken Portugal
”Fördragsbrott – Direktiv 91/271/EEG – Rening av avloppsvatten från tätbebyggelse – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Underlåtenhet att vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att följa domen – Artikel 260.2 FEUF – Ekonomiska påföljder – Schablonbelopp och löpande vite”
Sammanfattning – Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 22 juni 2016
1.        Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Tidsfrist för uppfyllande – Referenstidpunkten för att bedöma huruvida det föreligger ett fördragsbrott
(Artikel 260.2 FEUF)
2.        Medlemsstater – Skyldigheter – Fördragsbrott – Invändning som grundas på den nationella rättsordningen – Otillåtet
(Artikel 258 FEUF)
3.        Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Åsidosättande av skyldigheten att följa domen – Ekonomiska påföljder – Vite – Föreläggande om betalning – Villkor – Fördragsbrottet består till dess att domen meddelas
(Artikel 260.2 FEUF)
4.        Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Åsidosättande av skyldigheten att följa domen – Ekonomiska påföljder – Vite – Fastställande av form och belopp – Domstolens utrymme för skönsmässig bedömning – Kriterier
(Artiklarna 258 FEUF och 260.2 FEUF)
5.        Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Åsidosättande av skyldigheten att följa domen – Ekonomiska påföljder – Vite – Fastställande av beloppet – Kriterier – Överträdelsens allvar – Underlåtenhet att vidta åtgärder för att följa en dom om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse
(Artikel 260.2 FEUF; rådets direktiv 91/271)
6.        Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Åsidosättande av skyldigheten att följa domen – Ekonomiska påföljder – Vite – Fastställande av beloppet – Kriterier – Överträdelsens varaktighet
(Artikel 260.1 FEUF)
7.        Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Åsidosättande av skyldigheten att följa domen – Ekonomiska påföljder – Vite – Fastställande av beloppet – Kriterier – Betalningsförmåga – Tidpunkt för bedömning
(Artikel 260.2 FEUF)
8.        Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Åsidosättande av skyldigheten att följa domen – Ekonomiska påföljder – Vite – Schablonbelopp – Kumulation av två sanktioner – Tillåtet
(Artikel 260.2 FEUF)
9.        Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Åsidosättande av skyldigheten att följa domen – Ekonomiska påföljder – Föreläggande om schablonbelopp – Domstolens utrymme för skönsmässig bedömning – Bedömningskriterier
(Artikel 260.2 FEUF)
10.      Talan om fördragsbrott – Dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott – Åsidosättande av skyldigheten att följa domen – Ekonomiska påföljder – Schablonbelopp – Fastställande av beloppet – Kriterier – Överträdelsens allvar – Upprepat rättsstridigt beteende från den berörda medlemsstaten
(Artikel 260.2 FEUF; rådets direktiv 91/271)
1.        Se domen.
(se punkt 36)
2.        Se domen.
(se punkt 41)
3.        Se domen.
(se punkterna 61 och 66)
4.        Se domen.
(se punkterna 67–70)
5.        Beträffande beloppet och formen av ett vite som ska påföras en medlemsstat för att denna har underlåtit att vidta nödvändiga åtgärder för att följa en dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott i form av ett åsidosättande av bestämmelserna i direktiv 91/271 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, ska det erinras om att, vad angår överträdelsens svårighetsgrad, syftar nämnda direktiv till att skydda miljön. Uteblivna eller otillräckliga reningssystem för avloppsvatten från tätbebyggelse kan orsaka skador på miljön och måste betraktas som särskilt allvarliga brister. Det är dessutom en försvårande omständighet att den berörda medlemsstaten enligt egna uppgifter inte kommer att kunna följa den aktuella domen fullt ut förrän nästan 20 år förflutit sedan skyldigheten att säkerställa sekundär rening av det ifrågavarande avloppsvattnet skulle ha uppfyllts. Utöver att överträdelsen är synnerligen långvarig är den, med hänsyn till syftet som redogjorts för ovan, dessutom av särskilt allvarlig art. Hur allvarlig skadan på miljön är beror likväl till stor del på antalet tätorter som omfattas av det fastställda fördragsbrottet. Den aktuella överträdelsen ska anses vara av det allvarligare slaget vid beräkningen av såväl schablonbeloppet som det löpande vitet.
(se punkterna 71, 74, 75 och 97)
6.        Se domen.
(se punkterna 76 och 77)
7.        Vid fastställandet av ett vite ska, beträffande den berörda medlemsstatens betalningsförmåga, hänsyn tas till den senaste utvecklingen av medlemsstatens bruttonationalprodukt (BNP) den dag då domstolen prövar de faktiska omständigheterna.
(se punkt 78)
8.        Se domen.
(se punkt 91)
9.        Se domen.
(se punkterna 92, 94 och 95)
10.      Vid beräkningen av ett vite som ska påföras en medlemsstat för att denna har underlåtit att vidta nödvändiga åtgärder för att följa en dom genom vilken domstolen har fastställt ett fördragsbrott i form av ett åsidosättande av bestämmelserna i direktiv 91/271 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, ska hänsyn tas till den omständigheten att trots att den berörda medlemsstaten konsekvent har samarbetat med kommissionens enheter, har den likväl inte följt den tidsplan som den själv satt upp för att uppföra ett avloppsreningsverk i den aktuella tätorten. I de fall då det finns ett stort antal domar där det redan fastställts att den berörda medlemsstaten har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter i fråga om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse framstår medlemsstatens upprepade rättsstridiga beteende som än mer oacceptabelt när det avser ett område där risken för skada på människors hälsa och miljö är särskilt stor. I detta avseende kan den omständigheten att en medlemsstat gjort sig skyldig till upprepade överträdelser på ett bestämt område tyda på att det krävs en åtgärd med avskräckande effekt, såsom föreläggande av ett schablonbelopp, för att på ett effektivt sätt förhindra att liknande överträdelser av unionsrätten upprepas i framtiden.
(se punkterna 98 och 99)