62005CJ0004
SODBA SODIŠČA (prvi senat)
z dne 26. oktobra 2006 (
*1
)
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe — Sporazum o pridružitvi EGS-Turčija — Prosto gibanje delavcev — Člen 10(1) Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta — Zavrnitev podaljšanja dovoljenja za prebivanje turškemu delavcu“
V zadevi C-4/05,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht Aachen (Nemčija) z odločbo z dne 29. decembra 2004, ki je na Sodišče prispela 6. januarja 2005, v postopku
Hasan Güzeli
proti
Oberbürgermeister der Stadt Aachen,
SODIŠČE (prvi senat),
v sestavi P. Jann, predsednik senata, K. Schiemann (poročevalec) in K. Lenaerts, sodnika,
generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed,
sodna tajnica: K. Sztranc Sławiczek, administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 12. januarja 2006,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
—
za H. Güzelija R. Hofmann, odvetnik,
—
za nemško vlado M. Lumma in C. Schulze-Bahr, zastopnika,
—
za slovaško vlado R. Procházka, zastopnik,
—
za Komisijo Evropskih skupnosti V. Kreuschitz in G. Rozet, zastopnika,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 23. marca 2006
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 6 Sklepa Pridružitvenega sveta EGS-Turčija z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve (v nadaljevanju: Sklep št. 1/80). Pridružitveni svet je bil ustanovljen s sporazumom, ki ustanavlja pridružitev, sklenjenim med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Turčijo, ki so ga Republika Turčija na eni strani in države članice EGS in Skupnost na drugi strani podpisale v Ankari 12. septembra 1963 in ki je bil v imenu slednje sklenjen, sprejet in potrjen s Sklepom Sveta 64/732/EGS z dne 23. decembra 1963 (UL 1964, 217, str. 3685).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med H. Güzelijem, turškim državljanom, in Oberbürgermeister der Stadt Aachen (v nadaljevanju: Oberbürgermeister) glede zavrnitve slednjega, da H. Güzeliju podaljša dovoljenje za prebivanje.
Pravni okvir
Skupnostna ureditev
3
Člen 6(1) in (2) Sklepa št. 1/80 določa:
„1.   Razen v primerih, določenih s členom 7, ki ureja prost dostop do zaposlitve članov njegove družine, ima turški delavec, ki je vključen v zakoniti trg dela države članice:
—
po enem letu, odkar je v tej državi članici zakonito zaposlen, pravico, da se mu podaljša delovno dovoljenje pri istem delodajalcu, če ima delovno mesto;
—
po preteku treh let, odkar je v tej državi članici zakonito zaposlen in ob pogoju, da imajo delavci iz držav članic Skupnosti pri tem prednost, pravico, da sprejme ponujeno delovno mesto v enakovrstnem poklicu in pod običajnimi pogoji pri delodajalcu, ki ga sam izbere, in ki se registrira pri službah za zaposlovanje v tej državi članici;
—
po preteku štirih let, odkar je zakonito zaposlen, v tej državi članici pridobi pravico do prostega dostopa do zaposlitve po svoji izbiri.
2.   Letni dopusti in odsotnosti zaradi materinstva, nesreč pri delu ali kratkotrajnih bolezni se vštevajo v čas zakonite zaposlitve. Obdobja neprostovoljne brezposelnosti, ki jih primerno potrdijo pristojni organi in odsotnosti zaradi dolgotrajnih bolezni, ki niso vštete v obdobja zakonite zaposlitve, ne vplivajo na pravice, pridobljene na podlagi prejšnje zaposlitve.“
4
V skladu s členom 10(1) Sklepa št. 1/80 velja:
„Države članice Skupnosti odobrijo turškim delavcem, vključenim v njihov zakoniti trg dela, določeno ureditev brez vsakršne diskriminacije na podlagi državljanstva v primerjavi z delavci Skupnosti, glede plače in drugih delovnih pogojev.“
Nacionalna ureditev
5
Na podlagi člena 284(5) tretje knjige nemškega zakonika o socialni varnosti (Sozialgesetzbuch), ki je veljal do 31. decembra 2004, je bilo delovno dovoljenje lahko izdano zgolj, če je tujec imel dovoljenje za prebivanje, kot je določeno s členom 5 Ausländergesetz (zakon o tujcih).
6
Po začetku veljavnosti Zuwanderungsgesetz (zakon o imigraciji) 1. januarja 2005 delovno dovoljenje kot tako ni več potrebno. Vprašanje, ali tuji delavec lahko opravlja poklicno dejavnost, zdaj izhaja neposredno iz samega dovoljenja za prebivanje.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
7
Iz predložitvene odločbe je razvidno, da je H. Güzeli, turški državljan, 13. septembra 1991 vstopil na ozemlje Nemčije.
8
H. Güzeli se je 7. marca 1997 poročil z nemško državljanko in Oberbürgermeister mu je 29. julija 1997 odobril dovoljenje za prebivanje, ki je bilo omejeno na eno leto. Poleg tega mu je zavod za zaposlovanje v Aachnu 31. julija 1997 izdal časovno neomejeno delovno dovoljenje, veljavno za katerokoli vrsto poklicne dejavnosti.
9
H. Güzeli je 19. junija 1998 zaprosil za podaljšanje dovoljenja za prebivanje. Z ženo sta se razšla 8. julija 1998 in se leta 2002 ločila.
10
Oberbürgermeister je 6. januarja 1999 H. Güzeliju podaljšal dovoljenje za prebivanje najprej do 6. decembra 1999, nato še enkrat do 9. oktobra 2001 z navedbo, da se je H. Güzeli lahko skliceval na pravice, ki izhajajo iz člena 6(1), prva alinea, Sklepa št. 1/80. Dovoljenje za prebivanje je imelo opombo „Prepoved za delo kot samozaposlena oseba ali podobne dejavnosti kot zaposlena oseba. Edina poklicna dejavnost, ki jo lahko opravlja, je dejavnost natakarja v baru v Aachnu.“
11
H. Güzeli je 25. septembra 2001 vložil prošnjo za podaljšanje dovoljenja za prebivanje.
12
Od 1. oktobra do 31. decembra 1997, od 1. februarja 1998 do 31. marca 1999 in od 1. junija 1999 do 31. marca 2000 je bil H. Güzeli zaposlen v Aachnu v lokalu Marmara pri različnih podjetjih, ki so ta lokal upravljala (v nadaljevanju skupaj: lokal Marmara). H. Güzeli je bil tam zaposlen kot natakar.
13
Od 10. aprila do 14. decembra 2000 in od 1. marca do 30. novembra 2001 je H. Güzeli delal kot sezonski delavec v Aachnu pri podjetju Aachener Printen und Schokoladenfabrik Henry Lambertz GmbH & Co KG (v nadaljevanju: Lambertz). Med temi zaposlitvenimi obdobji je prejel prejemke zavoda za zaposlovanje v Aachnu. Nikoli ni prejemal prejemkov socialne pomoči.
14
Od 2. aprila 2002 in od 23. novembra 2002 do 5. decembra 2003 ter od 2. junija 2004 do konca sezone 2004 je bil zaposlen pri podjetju Zamberta.
15
Z odločbo Amtsgericht Aachen z dne 27. junija 2002 je bilo H. Güzeliju dvakrat naloženo plačilo globe za kršitev Ausländergesetz z obrazložitvijo, da je bila njegova zaposlitev v podjetju Lambertz v nasprotju s pogoji, ki so bili določeni ob izdaji njegovega dovoljenja za prebivanje.
16
Oberbürgermeister je 2. januarja 2003 zavrnil prošnjo H. Güzelija za podaljšanje njegovega dovoljenja za prebivanje in mu zagrozil z izgonom v Turčijo. Bezirksregierung Köln (višji regionalni organ v Kölnu) je z odločbo z dne 20. julija 2004 zavrnil ugovor H. Güzelija zoper to odločbo. H. Güzeli je 9. avgusta 2004 vložil tožbo pri Verwaltungsgericht Aachen.
17
V navedenih okoliščinah je Verwaltungsgericht Aachen prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali prepoved diskriminacije, ki izhaja iz člena 10(1) Sklepa 1/80, državi članici prepoveduje, da zavrne podaljšanje dovoljenja za prebivanje za čas trajanja zaposlitve turškega delavca, ki je v položaju, v kakršnem je tožeča stranka, in ki je bil takrat, ko mu je poteklo prvotno izdano nacionalno dovoljenje za prebivanje, vključen v zakoniti trg dela države članice in imel neomejeno pravico do zaposlitve?
Ali je v zvezi s tem pomembno, da je bilo v skladu z nacionalnim pravom delovno dovoljenje turškemu delavcu:
—
izdano brez časovnih omejitev,
—
v skladu z nacionalnim pravom izdano v odvisnosti od nadaljnjega obstoja prvotno izdanega dovoljenja za prebivanje, ki pa ne preneha samodejno s potekom veljavnosti dovoljenja za prebivanje, temveč velja tako dolgo, dokler tuji državljan nima več pravice niti do začasnega prebivanja v državi članici?
2.
Ali je državi članici v smislu člena 10(1) Sklepa 1/80 dovoljeno, da turškemu delavcu zavrne izdajo dovoljenja za prebivanje, če po poteku veljavnosti nazadnje izdanega dovoljenja za prebivanje dela kot sezonski delavec oziroma je v obdobju med zaposlitvama brezposeln?
3.
Ali ima sprememba nacionalnih pravnih predpisov na področju izdaje delovnih dovoljenj, izvedena po poteku prvotno izdanega dovoljenja za prebivanje, vpliv na prepoved, ki izhaja iz člena 10(1) Sklepa 1/80, da se prepove nadaljnje bivanje?“
Vprašanja za predhodno odločanje
18
Iz predložitvene odločbe je razvidno, da nacionalno sodišče takoj zavrne domnevo, po kateri bi se turški državljan, ki je v položaju, v kakršnem je H. Güzeli, lahko skliceval na pravice, ki mu jih daje člen 6(1) Sklepa št. 1/80. S sklicevanjem na to premiso se sprašuje o morebitni uporabi člena 10(1) istega sklepa.
19
Za koristen odgovor predložitvenemu sodišču je treba najprej preveriti, ali je pravilna trditev, po kateri pravica H. Güzelija do podaljšanja dovoljenja za prebivanje ne more temeljiti na členu 6(1) Sklepa št. 1/80.
Člen 6(1) Sklepa št. 1/80
20
Člen 6(1) Sklepa št. 1/80 našteva glavne pogoje za omejitev in podaljšanje delovnega dovoljenja, ki jim je podrejena zaposlitev turškega državljana, vključenega v zakoniti trg dela države članice.
21
Prva alinea te določbe zahteva eno leto zakonite zaposlitve, da se turškemu delavcu podaljša delovno dovoljenje pri istem delodajalcu.
22
Druga alinea iste določbe v bistvu dovoli turškemu delavcu, da po preteku treh let, odkar je v tej državi članici zakonito zaposlen, sprejme drugo ponujeno delovno mesto v enakovrstnem poklicu pri delodajalcu, ki ga sam izbere.
23
Tretja alinea navedene določbe omogoča turškemu delavcu, da po preteku štirih let, odkar je zakonito zaposlen, pridobi pravico do prostega dostopa do zaposlitve po svoji izbiri.
24
V skladu z ustaljeno sodno prakso ima člen 6(1) Sklepa št. 1/80 v državah članicah tak neposredni učinek, da se turški državljani, ki izpolnjujejo pogoje, lahko sklicujejo neposredno na pravice, ki jim jih postopoma dajejo tri alinee te določbe, glede na trajanje zaposlitve v državi članici gostiteljici (glej zlasti sodbi z dne 20. septembra 1990 v zadevi Sevince, C-192/89, Recueil, str. I-461, točka 26, in z dne 19. novembra 2002 v zadevi Kurz, C-188/00, Recueil, str. I-10691, točka 26).
25
Pravice, ki jih navedena določba daje turškemu delavcu na zaposlitveni ravni, nujno obsegajo - pri čemer je odvzet ves učinek pravici dostopa do trga dela in do dejanske zaposlitve - obstoj povezane pravice do prebivanja zadevne osebe (zgoraj navedena sodba Kurz, točka 27).
26
Tudi iz člena 6(1) Sklepa št. 1/80 je razvidno, da ta določba predvideva, da je zainteresirana oseba turški delavec na ozemlju države članice, ki je vključena v zakoniti trg dela države članice gostiteljice, in da je bila zakonito zaposlena določeno obdobje (zgoraj navedena sodba Kurz, točka 28).
27
Treba je torej raziskati, ali je na dan izteka dovoljenja za prebivanje H. Güzelija, namreč 9. oktobra 2001, datum, od katerega ta prosi za podaljšanje navedenega dovoljenja (v nadaljevanju: upoštevnega dne), zainteresirana oseba izpolnjevala pogoje za pridobitev pravic, ki jih daje navedeni člen 6(1).
28
Iz spisa, predloženega Sodišču, je razvidno, da je bil H. Güzeli upoštevnega dne zaposlen pri podjetju Lambertz. To delo je začel 10. aprila 2000, namreč po tem, ko je prekinil zaposlitev pri prvem delodajalcu v lokalu Marmara, kjer je bil s prekinitvami zaposlen od 1. oktobra 1997 do 31. marca 2000.
29
Opozoriti je treba torej, da je dovoljenje za prebivanje H. Güzelija, ki so ga nemški organi podaljšali do 6. decembra 1999 in nato še enkrat do 9. oktobra 2001, natančno določalo, da se je lahko skliceval na pravice, ki izhajajo iz člena 6(1) prva alinea Sklepa 1/80. V ta namen je dovoljenje za prebivanje H. Güzelija obsegalo to navedbo: „Prepoved za delo kot samozaposlena oseba ali podobno zaposlitev. Dovoli se mu le poklicna dejavnost natakarja v lokalu Marmara v Aachnu“.
30
Z omejevanjem poklicnih dejavnosti H. Güzelija v njegovem dovoljenju za prebivanje na dela, ki jih opravlja v navedenem lokalu Marmara, so nemški organi določili pravice, ki jih je H. Güzeli na tej stopnji lahko imel na podlagi določbe člena 6(1) Sklepa št. 1/80. H. Güzeli bi moral ostati 3 leta v službi pri prvem delodajalcu v lokalu Marmara v skladu z drugo alineo navedene določbe, preden bi dobil pravico sprejeti drugo ponujeno zaposlitev (v istem poklicu) pri delodajalcu po svoji izbiri, kar pa ni storil.
31
Vendar je treba raziskati, ali bi bil H. Güzeli po enem letu zaposlitve pri podjetju Lambertz lahko na podlagi člena 6(1), prva alinea, Sklepa št. 1/80 upravičen do podaljšanja delovnega dovoljenja. Da bi mu ta določba dala tako pravico, bi moral biti H. Güzeli upoštevnega dne vključen v zakoniti trg dela države članice gostiteljice.
32
Iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je treba pojem „zakonitega trga dela“, naveden v členu 6(1) Sklepa št. 1/80, obravnavati, kot da označuje vse delavce, ki so upoštevali zakone in druge predpise države članice gostiteljice glede vstopa na njeno ozemlje in glede zaposlitve in ki torej imajo pravico opravljati poklicno dejavnost v tej državi (zgoraj navedena sodba Kurz, točka 39).
33
Upravičenost do pravic, navedenih v treh alineah člena 6(1), Sklepa št. 1/80, je zato podrejena zgolj pogoju, da je turški delavec spoštoval zakonodajo države članice gostiteljice, ki ureja vstop na ozemlje in opravljanje dela kot zaposlena oseba (sodba z dne 10. februarja 2000 v zadevi Nazli, C-340/97, Recueil, str. I-957, točka 32).
34
Glede tega pogoja je treba poudariti, da člena 6(1), prva alinea, Sklepa št. 1/80 ni mogoče razumeti tako, da se turški delavec lahko sklicuje na pravice, ki mu jih daje ta določba, če opravlja delo kot zaposlena oseba pri drugem delodajalcu, ne da bi izpolnjeval zahteve, določene z drugo alineo iste določbe.
35
Kljub temu je iz obrazložitve predložitvene odločbe in iz besedila prvega vprašanja razvidno, da nacionalni sodnik šteje, da je bil H. Güzeli upoštevnega dne „vključen […] v zakoniti trg dela“ države članice gostiteljice.
36
Ker Sodišče na podlagi člena 234 ES ni pristojno, da sprejme predhodno odločbo o razlagi predpisov notranjega prava (glej sodbo z dne 26. septembra 1996 v zadevi Allain, C-341/94, Recueil, str. I-4631, točka 11), mora nacionalni sodnik priti do potrebnih zaključkov, da se določi, ali je H. Güzeli upoštevnega dne spoštoval pogoje, ki so mu jih določili nemški organi za opravljanje dela kot zaposlena oseba, zlasti glede na pomen, ki ga ima v nemškem pravu pogoj v zvezi z njegovim delom v lokalu Marmara, povezan z njegovim dovoljenjem za prebivanje. Nacionalni sodnik se mora vprašati, ali ta pogoj prevlada nad delovnim dovoljenjem, podeljenim H. Güzeliju 31. julija 1997, ki velja za katerokoli vrsto poklicne dejavnosti.
37
Če bi predložitveno sodišče v okviru tega preizkusa ugotovilo, da H. Güzeli upoštevnega dne ni bil vključen v nemški zakoniti trg dela, bi upravičeno izključilo možnost H. Güzelija, da se mu na podlagi člena 6(1) Sklepa št. 1/80 podaljša dovoljenje za prebivanje.
38
Ravno nasprotno pa, če bi navedeno sodišče sklepalo, da je bil H. Güzeli upoštevnega dne vključen v navedeni trg dela, bi se ta lahko skliceval na pravice, ki mu jih daje člen 6(1) prva alinea, Sklepa št. 1/80, glede na obdobja zaposlitve pri podjetju Lambertz. Nacionalni sodnik bo moral preveriti, ali je imela ta zaposlitev lastnosti „zakonite zaposlitve“ v smislu navedenega člena 6(1). Glede na to je treba opozoriti, da je pojem „zakonite zaposlitve“ pojem prava Skupnosti in domneva trden in gotov položaj na trgu dela države članice (glej zgoraj navedeno sodbo Sevince, točka 30 in sodbo z dne 30. septembra 1997 v zadevi Ertanir, C-98/96, Recueil, str. I-5179, točka 59).
39
Iz spisa, predloženega Sodišču, je razvidno, da je bil H. Güzeli zaposlen v podjetju Lambertz kot sezonski delavec in da je delo opravljal s prekinitvami (zlasti med 14. decembrom 2000 in 1. marcem 2001). Treba je preizkusiti, ali te okoliščine lahko vplivajo na presojo obdobij zakonite zaposlitve H. Güzelija.
40
Za izračun obdobij zakonite zaposlitve, navedenih v treh alineah člena 6(1) Sklepa št. 1/80, odstavek 2 istega člena določa ugodnejšo ureditev za turškega delavca, ki začasno prekine delo, glede na vrsto in dolžino teh obdobij brezposelnosti.
41
Iz drugega stavka člena 6(2) Sklepa št. 1/80 je razvidno, da obdobja nedejavnosti zaradi dolgotrajne bolezni ali neprostovoljne brezposelnosti (če nedejavnosti delavcu ni mogoče všteti v obdobja zakonite zaposlitve) ne vplivajo na pravice, pridobljene na podlagi prejšnje zakonite zaposlitve.
42
Edini cilj te določbe je preprečiti, da bi bil turški delavec, ki je, potem ko je bil prisiljen začasno prekiniti zaposlitev zaradi dolgotrajne bolezni ali neprostovoljne brezposelnosti, začel spet delati, zavezan, da tako kot turški državljan, ki še ni bil zaposlen v zadevni državi članici, znova začne izpolnjevati obdobja zakonite zaposlitve, ki so določena v členu 6(1), od prve do tretje alinee, Sklepa št. 1/80 (glej v tem smislu sodbi z dne 23. januarja 1997 v zadevi Tetik, C-171/95, Recueil, str. I-329, točka 39, in z dne 10. januarja 2006 v zadevi Sedef, C-230/03, Recueil, str. I-157, točka 52).
43
Iz sklepa nacionalnega sodišča je razvidno, da se to v svoji obrazložitvi opira na trditev, po kateri zgolj obdobja prejšnje zaposlitve ustrezajo pogoju trajanja iz treh alinej člena 6(1) Sklepa št. 1/80, na katere ne vplivajo prekinitve dela iz drugega stavka člena 6(2) istega sklepa. Ideja, ki je podlaga za preučitev, ki jo je opravil nacionalni sodnik, je, da bi moral biti H. Güzeli zaposlen vsaj eno leto (trajanje, ki ga določa prva alinea člena 6(1) Sklepa št. 1/80), da se mu prizna „pridobljena pravica“ v smislu drugega stavka člena 6(2) tega sklepa, na katero naj začasna prekinitev ne bi vplivala.
44
Taka razlaga je v skladu s ciljem drugega stavka člena 6(2) Sklepa št. 1/80, katerega namen je zagotoviti ohranjanje in nadaljnji obstoj pravic, ki jih je turški delavec že pridobil na podlagi prejšnjih končanih zaposlitvenih obdobij. Tu uporabljeni izraz „pravice“ določa, da ne gre za obdobja katerega koli trajanja, niti najkrajša, ampak za prejšnja zaposlitvena obdobja, ki so dovolj dolga za nastanek pravice do zaposlitve, pravice, ki mora po logiki navedene določbe še naprej obstajati kljub začasni prekinitvi dela iz razlogov, ki jih ne moremo pripisati turškemu delavcu.
45
H. Güzeli torej v obravnavani zadevi ob prekinitvi svoje zaposlitve pri podjetju Lambertz še ni pridobil take „pravice“, ker je delal le osem mesecev (od 10. aprila do 14. decembra 2000), kar je prekratek čas za nastanek katere koli pravice na podlagi člena 6(1) Sklepa št. 1/80.
46
Ob upoštevanju teh stališč je treba preučiti postavljena vprašanja za predhodno odločanje.
Člen 10 Sklepa št. 1/80
47
Predložitveno sodišče je postavilo tri vprašanja za predhodno odločanje v zvezi z razlago člena 10(1) Sklepa št. 1/80.
48
Iz besedila samega člena 10(1) Sklepa št. 1/80 je razvidno, da so ugodnosti pravic, ki jih ta določba predvideva, podrejene pogoju tako kot tiste, ki jih določa člen 6(1) tega sklepa, da je turški delavec vključen v zakoniti trg dela zadevne države članice.
49
Glede upoštevnosti v tem smislu je treba zaradi dejstva, da je turški delavec zamenjal delodajalca pred iztekom obdobja treh let, določenega v členu 6(1), druga alinea, Sklepa št. 1/80, opozoriti, kot je bilo poudarjeno v točki 36 te sodbe, da mora pravila iz notranjega prava razlagati nacionalni sodnik in priti do potrebnih zaključkov v zvezi s tem.
50
Če bi se pri preizkusu nacionalnih določb, ki ga opravi nacionalni sodnik, izkazalo, da H. Güzeli upoštevnega dne ni izpolnjeval pogoja v zvezi z vključenostjo na zakoniti trg dela, bi bila napotitev na člen 10(1) Sklepa 1/80 za podaljšanje njegovega dovoljenja za prebivanje izključena.
51
Če bi se izkazalo nasprotno, da je bil H. Güzeli upoštevnega dne dejansko vključen v zakoniti trg dela, se postavlja vprašanje, ali bi se ga lahko napotilo na člen 10(1) Sklepa št. 1/80.
52
Glede tega se je H. Güzeli v svojih stališčih pred Sodiščem skliceval na razlago podobne določbe iz Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Maroko, podpisanega v Rabatu 27. aprila 1976, ki je bil v imenu Skupnosti potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 2211/78 z dne 26. septembra 1978 (UL L 264, str. 1), in sicer na razlago, ki jo je dalo Sodišče v sodbi z dne 2. marca 1999 v zadevi Eddline El-Yassini (C-416/96, Recueil, str. I-1209, točke od 62 do 64) in po kateri naj bi šlo za drugačen primer, če ni načeloma prepovedano, da država članica zavrne podaljšanje dovoljenja za prebivanje maroškemu državljanu, ki mu je navedena država članica dovolila, da vstopi na njeno ozemlje in tam opravlja poklicno dejavnost, ker prvotni razlog za podelitev pravice za prebivanje ne obstaja več ob izteku veljavnosti dovoljenja za prebivanje, odobrenega zadevni osebi, kot v primeru, če bi država članica gostiteljica odobrila maroškemu delavcu migrantu točno določene pravice na ravni zaposlitve, ki bi bile širše od tistih, ki mu jih je podelila ista država glede prebivanja.
53
Predložitveno sodišče mora torej določiti, ali je šlo za tak položaj v zadevi v glavni stvari, zlasti ob upoštevanju obsodbe H. Güzelija za kršitev pogojev iz njegovega dovoljenja za prebivanje.
54
Glede na zgornje ugotovitve je treba predložitvenemu sodišču odgovoriti, da je treba člen 6(1), prva alinea, Sklepa št. 1/80 razlagati tako, da se turški delavec lahko sklicuje na pravice, ki mu jih daje ta določba, samo če je delo, ki ga opravlja kot zaposlena oseba pri delodajalcu, v skladu z zakoni in drugimi predpisi države članice gostiteljice na področju vstopa na njeno ozemlje in zaposlitve. Nacionalni sodnik mora priti do zaključkov, potrebnih za določitev, ali gre za tak primer pri turškem delavcu, ki je zamenjal delodajalca pred iztekom obdobja treh let, določenega v členu 6(1), druga alinea, tega sklepa.
55
Člen 6(2), drugi stavek, Sklepa št. 1/80 je treba razlagati tako, da je njegov namen zagotoviti, da obdobja prekinitve zakonite zaposlitve zaradi neprostovoljne brezposelnosti ali dolgotrajne bolezni ne vplivajo na pravice, ki jih je turški delavec že pridobil na podlagi prejšnjih končanih obdobij zaposlitve, za katere je trajanje določeno v vsaki od treh alinej odstavka 1 tega člena.
Stroški
56
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
Člen 6(1), prva alinea, Sklepa št. 1/80 Pridružitvenega sveta EGS-Turčija z dne 19. septembra 1980 o razvoju pridružitve je treba razlagati tako, da se turški delavec lahko sklicuje na pravice, ki mu jih daje ta določba, samo če je delo, ki ga opravlja kot zaposlena oseba pri delodajalcu, v skladu z zakoni in drugimi predpisi države članice gostiteljice na področju vstopa na njeno ozemlje in zaposlitve. Nacionalni sodnik mora priti do zaključkov, potrebnih za določitev, ali gre za tak primer pri turškem delavcu, ki je zamenjal delodajalca pred iztekom obdobja treh let, določenega v členu 6(1), druga alinea, tega sklepa.
Člen 6(2), drugi stavek, Sklepa št. 1/80 je treba razlagati tako, da je njegov namen zagotoviti, da obdobja prekinitve zakonite zaposlitve zaradi neprostovoljne brezposelnosti ali dolgotrajne bolezni ne vplivajo na pravice, ki jih je turški delavec že pridobil na podlagi prejšnjih zaključenih obdobij zaposlitve, obdobij, za katere je trajanje določeno v vsaki od treh alinej odstavka 1 tega člena.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.