62023CJ0299
SODBA SODIŠČA (deseti senat)
z dne 19. junija 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Politika priseljevanja – Direktiva (UE) 2016/801 – Pogoji za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene študija – Člen 34(5) – Pravno sredstvo zoper odločbo o zavrnitvi prošnje za sprejem na ozemlje države članice za namene študija – Temeljna pravica do učinkovitega pravnega sredstva – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah“
V zadevi C‑299/23, [Darvate in drugi] (
i
),
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo tribunal de première instance francophone de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju za postopke v francoščini, Belgija) z odločbo z dne 10. maja 2023, ki je na Sodišče prispela 11. maja 2023, v postopku
Ordre des barreaux francophones et germanophone de Belgique,
Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et les Étrangers ASBL,
NX
proti
État belge,
SODIŠČE (deseti senat),
v sestavi D. Gratsias, predsednik senata, E. Regan (poročevalec) in J. Passer, sodnika,
generalni pravobranilec: J. Richard de la Tour,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Ordre des barreaux francophones et germanophone de Belgique, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et les Étrangers ASBL in NX J. Hardy, C. Jadot in M. Kaiser, avocats,
–
za belgijsko vlado M. Jacobs, C. Pochet in M. Van Regemorter, agenti, skupaj z E. Derriks, avocate,
–
za Evropsko komisijo J. Hottiaux in A. Katsimerou, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 5(3) in člena 34 Direktive (EU) 2016/801 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljskega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair (UL 2016, L 132, str. 21), načela učinkovitosti ter členov 7, 14 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Ordre des barreaux francophones et germanophone de Belgique, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et les Étrangers ASBL, neprofitnim združenjem, in osebo NX na eni strani ter État belge (belgijsko državo) na drugi v zvezi s sprejetjem zakonskih določb, ki omogočajo zagotovitev učinkovitega pravnega sredstva zoper odločbe o zavrnitvi izdaje vizuma za namene študija.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Člen 5 Direktive 2016/801, naslovljen „Načela“, v odstavkih 1 in 3 določa:
„1.   Sprejem državljanov tretjih držav v skladu s to direktivo je pogojen s preverjanjem pisnih dokazil, da državljan tretje države izpolnjuje:
(a)
splošne pogoje iz člena 7 in
(b)
ustrezne posebne pogoje iz členov 8, 11, 12, 13, 14 ali 16.
[…]
3.   Kadar so izpolnjeni vsi splošni pogoji in ustrezni posebni pogoji, so državljani tretjih držav upravičeni do dovoljenja.
Kadar država članica izdaja dovoljenja za prebivanje le na svojem ozemlju in so izpolnjeni vsi pogoji za sprejem iz te direktive, zadevna država članica državljanu tretje države izda potrebni vizum.“
4
Člen 7 te direktive, naslovljen „Splošni pogoji“, v odstavku 1 določa:
„V zvezi s sprejemom državljana tretje države na podlagi te direktive prosilec:
(a)
predloži veljavno potno listino v skladu z nacionalnim pravom zadevne države članice in, če se zahteva, prošnjo za vizum ali veljavni vizum ali, kadar je ustrezno, veljavno dovoljenje za prebivanje ali veljavni vizum za dolgoročno prebivanje; države članice lahko zahtevajo, da obdobje veljavnosti potne listine pokriva najmanj obdobje načrtovanega bivanja;
(b)
za načrtovano bivanje predloži dovoljenje staršev ali enakovreden dokument, če je v skladu z nacionalnim pravom zadevne države članice državljan tretje države mladoleten;
(c)
predloži dokazilo, da državljan tretje države ima ali, če je tako določeno v nacionalnem pravu, da je zaprosil za zdravstveno zavarovanje za vsa tveganja, za katera so običajno zavarovani državljani zadevne države članice; zavarovanje mora biti veljavno ves čas načrtovanega bivanja;
(d)
predloži dokazilo, če to zahteva država članica, da je bila pristojbina za obravnavo prošnje, določena v členu 36, plačana;
(e)
predloži dokazilo, ki ga zahteva zadevna država članica, da bo imel državljan tretje države med načrtovanim bivanjem zagotovljena zadostna sredstva za kritje stroškov preživljanja, ne da bi bremenil sistem socialne pomoči države članice, in stroškov povratka. Ocena zadostnih sredstev temelji na obravnavi vsakega posameznega primera in se pri njej upoštevajo sredstva, ki med drugim izhajajo iz dotacij, podiplomskih ali drugih štipendij, veljavne pogodbe o delu, zavezujoče ponudbe za delo ali finančne zaveze v okviru organizacije s programom izmenjave učencev, subjekta, ki gosti pripravnike, organizacije s programom za prostovoljsko delo, družine gostiteljice ali posredovalne organizacije za varuške au pair.“
5
Člen 11 navedene direktive, naslovljen „Posebni pogoji za študente“, v odstavku 1 določa:
„Poleg splošnih pogojev iz člena 7 prosilec v zvezi s sprejemom državljana tretje države za namen študija predloži dokazila:
(a)
da je bil državljan tretje države sprejet na študij v okviru izobraževalnega programa s strani visokošolskega zavoda;
(b)
če to zahteva država članica, da so bile pristojbine, ki jih zaračunava visokošolski zavod, plačane;
(c)
če to zahteva država članica, dokazilo o zadostnem znanju jezika izobraževalnega programa, v katerega se je vpisal;
(d)
če to zahteva država članica, da bo državljan tretje države imel dovolj sredstev za kritje stroškov študija.“
6
Člen 34 Direktive 2016/801, naslovljen „Postopkovna jamstva in preglednost“, v odstavkih 1, 3 in 5 določa:
„1.   Pristojni organi zadevne države članice sprejmejo odločitev o prošnji za dovoljenje ali podaljšanje dovoljenja in v skladu s postopki obveščanja po nacionalnem pravu prosilca pisno uradno obvestijo o odločitvi čim prej, najpozneje pa v 90 dneh od dneva, ko je bila predložena popolna prošnja.
[…]
3.   Kadar so informacije ali dokumentacija, priložene v podporo prošnji, pomanjkljive, pristojni organi v razumnem roku uradno obvestijo prosilca o dodatnih informacijah, ki se zahtevajo, in določijo razumen rok za njihovo predložitev. Rok iz odstavkov 1 ali 2 se začasno prekine, dokler pristojni organi ne prejmejo zahtevanih dodatnih informacij. Če dodatne informacije ali dokumenti niso bili predloženi v roku, se lahko prošnja zavrne.
[…]
5.   Zoper vse odločitve o nedopustnosti ali zavrnitvi prošnje ali zavrnitvi podaljšanja ali odvzemu dovoljenja je v zadevni državi članici mogoče vložiti pravno sredstvo v skladu z nacionalnim pravom. V pisnem uradnem obvestilu se navede sodišče ali upravni organ, pri katerem je mogoče vložiti pritožbo, in časovni rok za vložitev pritožbe.“
Belgijsko pravo
7
Člen 39/82 zakona z dne 15. decembra 1980 o vstopu na ozemlje, prebivanju, nastanitvi in odstranitvi tujcev (Moniteur belge z dne 31. decembra 1980, str. 14584) v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari (v nadaljevanju: zakon z dne 15. decembra 1980), določa:
„(1) Kadar se akt upravnega organa lahko razglasi za ničen na podlagi člena 39/2, je svet edini pristojen za odreditev odloga njegove izvršitve.
Odlog se odredi, potem ko so bile stranke zaslišane ali ustrezno povabljene, z obrazloženim sklepom predsednika senata, ki odloča, ali sodnika za spore v zvezi s tujci, ki ga v ta namen imenuje predsednik.
V izjemno nujnem primeru se lahko odlog odredi začasno, ne da bi bile stranke ali nekatere od njih zaslišane.
[…]
(2) Odlog izvršitve se lahko odredi le, če so navedeni resni razlogi, ki lahko utemeljijo razglasitev ničnosti spornega akta, in lahko takojšnja izvršitev akta povzroči težko popravljivo resno škodo. Zadnjenavedeni pogoj je med drugim izpolnjen, če je bil naveden resen razlog na podlagi temeljnih človekovih pravic, zlasti pravic, od katerih v skladu s členom 15(2) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin[, podpisane v Rimu 4. novembra 1950,] nikakor ni mogoče odstopati.
Sodbe, s katerimi je bil odrejen odlog, se lahko na predlog strank razveljavijo ali spremenijo.
(3) Razen v izjemno nujnem primeru je treba predlog za odlog in pravno sredstvo za razglasitev ničnosti vložiti z isto vlogo.
[…]
Predlog vsebuje navedbo tožbenih razlogov in dejstev, ki po mnenju tožeče stranke upravičujejo odreditev odloga ali po potrebi izdajo začasne odredbe.
[…]
(4) Predsednik senata ali sodnik na upravnem sodišču za spore v zvezi s tujci, ki ga ta imenuje, v tridesetih dneh odloči o predlogu za odlog izvršitve. Če se odlog odredi, se o ničnostni tožbi odloči v štirih mesecih od izreka sodne odločbe.
Kadar je proti tujcu sprejet ukrep odstranitve ali vrnitve, ki se izvrši takoj, zlasti kadar je pridržan na določenem mestu, navedenem v členih 74/8 in 74/9, ali izročen oblastem, in tujec še ni zaprosil za odlog izvršitve po rednem postopku, lahko zaprosi za izjemno nujni odlog izvršitve tega ukrepa v roku, določenem v členu 39/57(1), tretji pododstavek.
Če je predlog očitno prepozen, predsednik senata, ki odloča, ali sodnik za spore v zvezi s tujci, ki ga ta imenuje, to navede v svojem sklepu in nemudoma povabi stranke na obravnavo v 24 urah po prejemu predloga. Predsednik senata ali sodnik za spore v zvezi s tujci pozorno in natančno preuči vse predložene dokaze, zlasti tiste, ki kažejo na to, da obstajajo razlogi za prepričanje, da bi bila tožeča stranka zaradi izvršitve izpodbijane odločbe izpostavljena nevarnosti kršitve temeljnih človekovih pravic, od katerih odstopanja niso mogoča na podlagi člena 15(2) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ki je predmet temeljitega in strogega nadzora.
Predlog za izjemno nujni odlog izvršitve se obravnava v 48 urah po tem, ko ga predsednik senata ali sodnik za spore v zvezi s tujci prejme. Vendar se ta rok podaljša na pet dni po tem, ko svet prejme ta predlog, če je predvidena dejanska odstranitev ali vrnitev tujca na datum, ki je poznejši od osemdnevnega roka.
Če predsednik senata ali sodnik za spore v zvezi s tujci ne odloči v roku, mora o tem obvestiti prvega predsednika ali predsednika. Ta sprejme potrebne ukrepe za to, da se odločitev, odvisno od primera, sprejme najpozneje v 72 urah po prejemu tožbe oziroma čim prej. V obeh primerih lahko med drugim obravnava zadevo in odloči sam.
Z odstopanjem od prejšnjih odstavkov predsednik senata, ki odloča, ali sodnik za spore v zvezi s tujci, ki ga ta imenuje, prednostno odloči o dopustnosti predloga, po potrebi brez razpisa obravnave, če so izpolnjeni ti pogoji:
1.
gre za drugi ukrep odstranitve ali vrnitve in
2.
predlog je očitno prepozen in
3.
predlog je bil vložen manj kot 12 ur pred tem, ko je predvidena izvršitev ukrepa, ter
4.
tožeča stranka in po potrebi njen odvetnik sta obveščena vsaj 48 ur pred tem, ko je predvidena izvršitev ukrepa.
Če ugotovi, da je predlog nedopusten, se postopek s sodbo konča. Če ugotovi, da je predlog dopusten, se postopek nadaljuje, kot je določeno v odstavkih od 3 do 6.
[…]“
8
Člen 60 zakona z dne 15. decembra 1980 določa:
„(1)   Državljan tretje države, ki želi prebivati na ozemlju Kraljevine kot študent, mora vložiti prošnjo na diplomatskem predstavništvu ali konzulatu, pristojnem za kraj njegovega prebivališča v tujini.
(2)   Z odstopanjem od odstavka 1 lahko državljan tretje države, ki mu je že dovoljeno ali odobreno, da v skladu z naslovom I, poglavje II, na ozemlju Kraljevine prebiva v obdobju, ki ni daljše od 90 dni, oziroma ki mu je že dovoljeno ali odobreno, da na ozemlju Kraljevine prebiva več kot devetdeset dni z drugačnim statusom, svojo prošnjo vloži pri občinski upravi kraja svojega prebivališča na ozemlju Kraljevine, če jo vloži pred iztekom veljavnosti tega dovoljenja ali te odobritve, pod pogojem, da je že vpisan na visokošolsko ustanovo, da bi tam redno študiral.
(3)   Državljan tretje države svoji prošnji priloži te dokumente:
1.
kopijo veljavnega potnega lista ali potovalnega dokumenta, ki nadomešča potni list;
2.
dokazilo o plačilu pristojbine, kot je določeno v členu 1/1, če zanj velja ta obveznost;
3.
potrdilo, ki ga izda visokošolska ustanova in ki dokazuje:
(a)
da je vpisan na visokošolsko ustanovo za namene rednega visokošolskega študija ali pripravljalnega leta oziroma
(b)
je sprejet na študij oziroma
(c)
je prijavljen na sprejemni izpit ali sprejemni preizkus;
Kralj določi pogoje, ki jih mora izpolnjevati to potrdilo.
4.
če je mlajši od 18 let, dokazilo o dovoljenju staršev oziroma skrbnika;
5.
dokazilo v skladu s členom 61, da bo imel dovolj sredstev za preživljanje za čas bivanja, da med svojim prebivanjem ne bo postal breme sistema socialne pomoči v Kraljevini;
6.
dokazilo, da ima ali da bo za čas svojega prebivanja imel zdravstveno zavarovanje za vsa tveganja v Belgiji;
Če je bila prošnja vložena v tujini in prošnji še ni mogoče priložiti tega dokazila, jo je treba vložiti v roku, določenem v členu 61/1/1(4);
7.
zdravniško potrdilo, ki dokazuje, da nima ene od bolezni, naštetih v prilogi k temu zakonu;
8.
če je starejši od 18 let, potrdilo o nekaznovanosti ali enakovreden dokument, ki ga je izdala država izvora ali država njegovega zadnjega prebivališča manj kot šest mesecev nazaj in ki dokazuje, da ni bil obsojen za nepolitična kazniva dejanja.
V primeru ustrezno utemeljene nemožnosti predložitve dokumentov iz točk 7 in 8 lahko minister oziroma njegov pooblaščenec ob upoštevanju okoliščin tujcu vseeno dovoli prebivanje na ozemlju Kraljevine za namene študija.
[…]“
9
Člen 61/1/1(1) tega zakona določa, da minister oziroma njegov pooblaščenec sprejme odločitev in o njej uradno obvesti državljana tretje države v 90 dneh od dneva potrditve prejema prošnje iz člena 61/1(1).
10
Člen 61/1/3 navedenega zakona določa primere, v katerih minister oziroma njegov pooblaščenec zavrne oziroma lahko zavrne prošnjo. To prošnjo morata med drugim zavrniti, če pogoji iz člena 60 tega zakona niso izpolnjeni ali če se ugotovi, da državljan tretje države predstavlja nevarnost za javni red, državno varnost ali javno zdravje. Poleg tega lahko tako prošnjo zavrneta, če je na podlagi dokazov ali resnih in objektivnih razlogov mogoče ugotoviti, da namen prebivanja ni bil študij. Če državljan tretje države ni zajet z nobenim od primerov iz tega člena 61/1/3, je treba izdati dovoljenje za prebivanje.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
11
Predsednik AVOCATS.BE in predsednik Orde van Vlaamse Balies (flamska odvetniška zbornica) sta 25. februarja 2021 secrétaire d’État à l’Asile et à la Migration (državni sekretar za azil in migracije, Belgija) poslala dopis, v katerem sta ga opozorila na problematiko neobstoja učinkovitega pravnega sredstva državljanov tretjih držav zoper odločbe pristojnih organov o zavrnitvi njihovih prošenj za izdajo vizuma za namene študija.
12
Ponovno sta mu 16. avgusta 2021 poslala dopis, v katerem sta belgijsko državo pozvala in jo po potrebi opomnila, naj parlamentu nemudoma predloži osnutek zakona, katerega namen je določiti pravna sredstva, ki jih mora Conseil du contentieux des étrangers (svet za spore v zvezi s tujci, Belgija) v zvezi s temi odločbami obravnavati po nujnem postopku.
13
Državni sekretar za azil in migracije jima je odgovoril z dopisom z dne 23. septembra 2021, v katerem ni bila ponujena rešitev izpostavljenega vprašanja.
14
Tožeče stranke iz postopka v glavni stvari so 16. junija 2022 pri tribunal de première instance francophone de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju za postopke v francoščini, Belgija), ki je predložitveno sodišče, vložile tožbo, s katero so predlagale, naj se belgijski državi naloži sprejetje zakonskih ukrepov, ki državljanom tretjih držav, ki želijo študirati v Belgiji, omogočajo vložitev učinkovitega pravnega sredstva zoper odločbe o zavrnitvi njihovih prošenj za izdajo vizuma, predloženih za to, sicer naj plača denarno kazen. Predložitveno sodišče trdi, da te tožeče stranke navajajo tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 47 Listine, in menijo, da neobstoj učinkovitega pravnega sredstva posega v pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja ter pravico do izobraževanja, ki sta zagotovljeni s členoma 7 in 14 Listine.
15
Navedene tožeče stranke trdijo, da vložitev take tožbe pomeni ukrep za odpravo škodljivih posledic krivdne opustitve belgijske države.
16
Predložitveno sodišče navaja, da nekateri prosilci zaradi posebnosti postopka, ki se uporablja za prošnje za izdajo vizuma za namene študija, odločbo prejmejo šele v obdobju od avgusta do oktobra v letu, v katerem želijo študirati v Belgiji. V primeru zavrnitve prošnje naj bi torej zadevna oseba lahko sprožila postopek pred Conseil du contentieux des étrangers (svet za spore v zvezi s tujci) le tik pred začetkom zadevnega študijskega leta.
17
Iz predložitvene odločbe izhaja, da je pri tem sodišču sicer mogoče vložiti tožbo za odlog izvršitve ali razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi, vendar navedeno sodišče zgolj izvaja nadzor nad zakonitostjo in ni pristojno za spremembo odločbe, tako da ne more niti nadomestiti presoje pristojnih organov s svojo presojo niti sprejeti nove odločbe namesto teh organov. Kljub temu naj bi bili ti organi v primeru razglasitve ničnosti te odločbe vezani na pravnomočnost izreka sodbe navedenega sodišča in obrazložitve, ki je nujna podlaga tega izreka.
18
Poleg tega predložitveno sodišče poudarja, da Conseil du contentieux des étrangers (senat za spore v zvezi s tujci) ni pristojen za izdajo začasne odredbe, med drugim, da bi pristojnim organom naložil, naj sprejmejo novo odločbo za izdajo zaprošenega vizuma za namene študija, zato bi lahko bilo študijsko leto zadevne osebe zaradi nepravočasnega sprejetja odločbe nepopravljivo ogroženo.
19
To sodišče še navaja, prvič, da se predlog za izjemno nujni odlog izvršitve iz člena 39/82 zakona z dne 15. decembra 1980 zaradi sodbe generalne skupščine Conseil du contentieux des étrangers (svet za spore v zvezi s tujci) z dne 24. junija 2020 lahko nanaša le na ukrep odstranitve ali vrnitve, ki se izvrši takoj, in drugič, da odločbe sodišč, pristojnih za izdajo začasne odredbe, ki so odločala po izdaji te sodbe, niso prinesle zadovoljivih rešitev glede odločb o zavrnitvi prošenj za izdajo vizuma za namene študija.
20
Če se prošnji državljanov tretjih držav za izdajo vizuma za namene študija pravočasno ne ugodi, naj bi ti imeli na voljo tudi tožbo za uveljavljanje civilne odgovornosti belgijske države, ki jim omogoča denarno odškodnino. Vendar naj bi bila izguba študijskega leta nekaj nepovratnega, česar ni mogoče ustrezno odpraviti z obstojem odškodninske tožbe.
21
Zato naj bi se postavljalo vprašanje, ali pravno sredstvo, ki ga ima državljan tretje države po belgijskem pravu na voljo za izpodbijanje odločbe o zavrnitvi njegove prošnje za izdajo vizuma za namene študija, in s tem možnost, da po potrebi uveljavlja pravice, ki jih ima na podlagi člena 5(3) Direktive 2016/801 za študij v Belgiji, zadostuje za izpolnitev zahtev, ki izhajajo iz člena 34(5) te direktive v povezavi s členi 7, 14 in 47 Listine ter načelom učinkovitosti.
22
V teh okoliščinah je tribunal de première instance francophone de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju za postopke v francoščini) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„Ali člen 34 Direktive [2016/801] samostojno ali v povezavi s členi 7, 14(1) in 47 [Listine] ter z načelom učinkovitosti in ob upoštevanju cilja, ki se uresničuje [s to] direktivo, da se okrepijo postopkovna jamstva, ki so na voljo državljanom tretjih držav, in spodbudi prihod tujih študentov v Evropsko unijo, zahteva:
([a])
da je tujemu študentu na voljo izredna možnost pravnega sredstva, ki se uporabi v izjemno nujnih okoliščinah, če dokaže, da je ravnal z vso potrebno skrbnostjo in da bi spoštovanje rokov, potrebnih za izvedbo rednega postopka (za začasno odložitev izvršitve/razglasitev ničnosti), lahko oviralo potek zadevnega študija?
Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali je treba nikalno odgovoriti tudi, če bi lahko zadevna oseba zaradi nesprejetja odločbe v kratkem roku nepreklicno izgubila študijsko leto?
([b])
da je tujemu študentu na voljo izredna možnost pravnega sredstva, ki se uporabi v izjemno nujnih okoliščinah, če dokaže, da je ravnal z vso potrebno skrbnostjo in da bi spoštovanje rokov, potrebnih za izvedbo rednega postopka (za začasno odložitev izvršitve/razglasitev ničnosti), lahko oviralo potek zadevnega študija, in v okviru katere bo poleg začasne odložitve izvršitve lahko zahteval, naj se odredijo drugi začasni ukrepi za zagotovitev učinkovitosti pravice do pridobitve dovoljenja, če izpolnjuje splošne in posebne pogoje, kot je zagotovljeno v [členu 5(3) navedene direktive]?
Če je odgovor na prejšnje vprašanje nikalen, ali je treba nikalno odgovoriti tudi, če bi lahko zadevna oseba zaradi nesprejetja odločbe v kratkem roku nepreklicno izgubila študijsko leto?
([c])
da pravno sredstvo zoper odločbo o zavrnitvi izdaje vizuma sodišču omogoča, da s svojo presojo nadomesti presojo upravnega organa in spremeni odločbo tega organa, ali pa zadostuje nadzor zakonitosti, ki sodišču omogoča, da nezakonitost, zlasti očitno napako pri presoji, graja z odložitvijo izvršitve ali razglasitvijo ničnosti upravne odločbe?“
Vprašanja za predhodno odločanje
23
Predložitveno sodišče želi z vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu izvedeti, ali je treba člen 34(5) Direktive 2016/801 ob upoštevanju člena 47 Listine razlagati tako, da se z njim – v zvezi s tožbo, s katero želi državljan tretje države izpodbijati odločbo pristojnih organov o zavrnitvi njegove prošnje za sprejem na ozemlje zadevne države članice za namene študija, da bi uveljavljal pravice, ki jih ima na podlagi člena 5(3) te direktive – zahteva:
–
da ima ta državljan na voljo izredno pravno sredstvo, ki se obravnava po nujnem postopku, kadar bi ustrezno upoštevanje rokov rednega postopka nadzora nad to odločbo, čeprav je navedeni državljan izkazal zahtevano skrbnost, lahko oviralo potek njegovega študija;
–
da je v okviru takega izrednega pravnega sredstva sodišče, ki odloča o zadevi, pristojno, da po potrebi izda začasno odredbo, zlasti da bi pristojnim organom odredilo, naj sprejmejo novo odločbo za izdajo dovoljenja za prebivanje za namene študija, in
–
lahko sodišče, ki odloča o pravnem sredstvu zoper navedeno odločbo, s svojo presojo nadomesti presojo teh organov ali sprejme novo odločbo.
24
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je državljan tretje države, ki je vložil prošnjo za sprejem na ozemlje države članice za namene študija, v skladu s členom 5(3) Direktive 2016/801 upravičen do dovoljenja za prebivanje na ozemlju te države članice, če izpolnjuje splošne pogoje iz člena 7 te direktive in posebne pogoje, ki se uporabljajo glede na vrsto vložene prošnje, v obravnavanem primeru pogoje iz člena 11 navedene direktive za prošnje za sprejem za namene študija.
25
Iz tega sledi, da morajo države članice na podlagi tega člena 5(3) prosilcu, ki izpolnjuje zahteve iz členov 7 in 11 Direktive 2016/801, izdati dovoljenje za prebivanje za namene študija (sodba z dne 29. julija 2024, Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, točka 35 in navedena sodna praksa).
26
Člen 34(5) te direktive določa, da je zoper vse odločitve o nedopustnosti ali zavrnitvi prošnje ali zavrnitvi podaljšanja ali odvzemu dovoljenja v zadevni državi članici mogoče vložiti pravno sredstvo v skladu z nacionalnim pravom.
27
Iz tega izhaja, da v primeru odločbe o zavrnitvi prošnje za sprejem na ozemlje države članice za namene študija ta člen 34(5) državljanu tretje države, ki je vložil takšno prošnjo, izrecno daje možnost vložitve pravnega sredstva v skladu z nacionalno zakonodajo države članice, ki je sprejela to odločbo (sodba z dne 29. julija 2024, Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, točka 61 in navedena sodna praksa).
28
Ugotoviti je torej treba, da je zakonodajalec Unije z navedbo, da je treba pravno sredstvo vložiti v skladu z nacionalno zakonodajo zadevne države članice, državam članicam prepustil odločitev o vrsti in konkretnih podrobnih pravilih glede pravnih sredstev, ki so na voljo prosilcem za vizum za namene študija, ki spadajo na področje uporabe Direktive 2016/801 (glej v tem smislu sodbo z dne 10. marca 2021, Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N., C‑949/19, EU:C:2021:186, točka 42).
29
Vendar je treba naravo in konkretna podrobna pravila postopka s pravnim sredstvom iz člena 34(5) Direktive 2016/801 določiti v skladu s členom 47 Listine (glej v tem smislu sodbo z dne 29. julija 2024, Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, točka 62 in navedena sodna praksa).
30
Čeprav se namreč, če področje na ravni Unije ni urejeno, v nacionalnem pravnem redu vsake države članice določijo pristojna sodišča in postopkovna pravila za pravna sredstva, ki zagotavljajo varstvo pravic, ki jih posameznikom daje pravo Unije, so države članice odgovorne za to, da v vsakem primeru zagotovijo spoštovanje pravice do učinkovitega sodnega varstva navedenih pravic, kot je zagotovljena v členu 47 Listine (sodba z dne 14. maja 2020, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél‑alföldi Regionális Igazgatóság, C‑924/19 PPU in C‑925/19 PPU, EU:C:2020:367, točka 142 in navedena sodna praksa).
31
Poleg tega je treba opozoriti, da je Sodišče razsodilo, da bi bila pravica do učinkovitega pravnega sredstva, določena v členu 47 Listine, iluzorna, če bi bilo v pravnem redu države članice dovoljeno, da pravnomočna in zavezujoča sodna odločba v škodo stranke ostane brezpredmetna. To še posebej velja, kadar je treba za pridobitev dejanske koristi pravic, ki izhajajo iz prava Unije, kot so priznane s sodno odločbo, upoštevati časovne omejitve (sodba z dne 29. julija 2024, Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, točka 63 in navedena sodna praksa).
32
V zvezi s tem se predložitveno sodišče v okviru te zadeve sprašuje, kdaj je primeren trenutek za izdajo zaprošenega vizuma za namene študija in posledično za izdajo odločbe o pravnem sredstvu zoper zavrnitev izdaje takega vizuma, da bi imel zadevni državljan tretje države po potrebi možnost uživanja pravic, ki jih ima na podlagi Direktive 2016/801.
33
V tem okviru je treba, prvič, v zvezi z uvedbo izrednega pravnega sredstva, ki ga je treba obravnavati po nujnem postopku, poudariti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso pravo Unije, vključno z določbami Listine, ne učinkuje tako, da bi državam članicam nalagalo, da uvedejo druga pravna sredstva, ki niso tista, ki jih določa nacionalno pravo, razen če ni iz sistematike zadevnega nacionalnega pravnega reda razvidno, da ni nobenega sodnega varstva, ki bi lahko, čeprav le posredno, zagotovilo spoštovanje pravic, ki jih imajo pravni subjekti na podlagi prava Unije (glej v tem smislu sodbo z dne 7. septembra 2023, Rayonna prokuratura Lovech, teritorialno otdelenie Lukovit (Osebna preiskava), C‑209/22, EU:C:2023:634, točka 54 in navedena sodna praksa).
34
Zato člen 34(5) Direktive 2016/801 ob upoštevanju člena 47 Listine ne zahteva uvedbe izrednega pravnega sredstva, ki bi ga bilo treba obravnavati po nujnem postopku.
35
Vendar je treba zagotoviti, da so pogoji, pod katerimi se pravno sredstvo zoper odločbo pristojnih organov o zavrnitvi prošnje za sprejem na ozemlje države članice za namene študija uveljavlja in se – odvisno od primera – sodba, izdana na podlagi tega pravnega sredstva, izvrši, taki, da načeloma omogočajo sprejetje nove odločbe v kratkem času, tako da lahko dovolj skrben državljan tretje države uživa polni učinek pravic, ki jih ima na podlagi Direktive 2016/801 (glej v tem smislu sodbo z dne 29. julija 2024, Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, točka 66).
36
Drugič, v zvezi z uvedbo možnosti, da sodišče, ki odloča o zadevi, pristojnim organom odredi, naj sprejmejo novo odločbo za izdajo zaprošenega dovoljenja za prebivanje, in tretjič, v zvezi z eventualno možnostjo takega sodišča, da presojo navedenih organov nadomesti s svojo ali da sprejme novo odločbo, je treba navesti, da se ta vprašanja predložitvenega sodišča nanašajo na pristojnosti, ki jih lahko imajo sodišča, pri katerih so vložene tožbe za izpodbijanje zavrnitve prošenj za sprejem.
37
V zvezi s tem je treba opozoriti, da ko gre za nacionalno upravno odločbo, ki jo je treba za to, da se zagotovi spoštovanje dejanske koristi pravic zadevne osebe, ki izhajajo iz prava Unije, v obravnavani zadevi pravice, ki jih ima na podlagi izpolnjenih zahtev iz člena 5(3) te direktive, nujno sprejeti hitro, je iz potrebe, ki izhaja iz člena 47 Listine, po zagotovitvi učinkovitosti pravnega sredstva, vloženega zoper prvotno upravno odločbo, s katero je bila zavrnjena njena prošnja, razvidno, da mora vsaka država članica svoje nacionalno pravo prilagoditi tako, da bo v primeru razglasitve ničnosti te odločbe nova odločba sprejeta v kratkem času in bo v skladu s presojo iz sodbe, s katero je bila razglašena ničnost (glej v tem smislu sodbo z dne 29. julija 2024, Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, točka 64 in navedena sodna praksa).
38
Tako je Sodišče ob upoštevanju preudarkov, navedenih v točkah od 29 do 31 te sodbe, razsodilo, da v zvezi s prošnjami za sprejem na ozemlje države članice za namene študija dejstvo, da je sodišče, ki odloča o zadevi, pristojno le za odločanje o ničnosti odločbe pristojnih organov, s katero je bila taka prošnja zavrnjena, načeloma zadostuje za izpolnitev zahtev iz člena 34(5) navedene direktive ob upoštevanju člena 47 Listine, ne da bi se zahtevalo, da lahko to sodišče nadomesti presojo teh organov s svojo presojo ali sprejme novo odločbo, pod pogojem, da so navedeni organi – glede na okoliščine primera – vezani na presojo iz sodbe, s katero bi bila ta odločba razglašena za nično (glej v tem smislu sodbo z dne 29. julija 2024, Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, točka 65).
39
Poleg preudarkov, navedenih v točki 34 te sodbe, taka presoja velja tudi, če sodišče, ki odloča o izrednem pravnem sredstvu, obravnavanem po nujnem postopku, ne bi imelo pristojnosti za izdajo začasne odredbe, zlasti da bi pristojnim organom naložilo, naj sprejmejo novo odločbo za izdajo zaprošenega dovoljenja za prebivanje za namene študija.
40
Vendar je Sodišče, kot je bilo opozorjeno v točki 35 te sodbe, pojasnilo, da če je sodišče, ki odloča o zadevi, pristojno le za razglasitev ničnosti, je treba zagotoviti, da so pogoji, pod katerimi se pravno sredstvo, o katerem odloča, uveljavlja in se – odvisno od primera – sodba, izdana na podlagi tega pravnega sredstva, izvrši, taki, da načeloma omogočajo sprejetje nove odločbe v kratkem času, tako da lahko dovolj skrben državljan tretje države uživa polni učinek pravic, ki jih ima na podlagi Direktive 2016/801.
41
Kljub temu je iz predložitvene odločbe razvidno, da nekateri državljani tretjih držav odločbo o svoji prošnji za sprejem na belgijsko ozemlje za namene študija prejmejo šele tik pred začetkom študijskega leta, ki ga želijo preživeti v Belgiji. Tako je treba ugotoviti, da je možnost pristojnih organov, da po razglasitvi ničnosti te prvotne odločbe sprejmejo novo odločbo v kratkem času, tako da lahko dovolj skrben državljan tretje države uživa polni učinek pravic, ki jih ima na podlagi Direktive 2016/801, odvisna tudi od pogojev v zvezi s sprejetjem navedene prvotne odločbe.
42
V zvezi s tem morajo pristojni organi zadevne države članice v skladu s členom 34(1) te direktive odločbo o prošnji za sprejem na ozemlje te države članice za namene študija sprejeti čim prej, najpozneje pa v 90 dneh od datuma vložitve popolne prošnje. Poleg tega je v odstavku 3 tega člena 34 navedeno, da kadar so informacije ali dokumentacija, priložene v podporo prošnji, pomanjkljive, pristojni organi v razumnem roku uradno obvestijo prosilca o dodatnih informacijah, ki se zahtevajo, in določijo razumen rok za njihovo predložitev, s čimer se rok iz odstavka 1 navedenega člena 34 prekine, dokler pristojni organi ne prejmejo dodatnih informacij.
43
Kot je bilo opozorjeno v točkah 24 in 25 te sodbe, se za uživanje pravic iz člena 5(3) navedene direktive, v obravnavanem primeru dovoljenja za prebivanje na ozemlju države članice za namene študija, zahteva, da je zadevni državljan tretje države izpolnil splošne pogoje iz člena 7 Direktive 2016/801 in posebne pogoje, ki se uporabljajo za študente in so v členu 11 te direktive določeni za prošnje za sprejem za namene študija, pri čemer zadnjenavedeni pogoji med drugim vključujejo dejstvo, da je visokošolski zavod sprejel tega državljana na študij v okviru izobraževalnega programa.
44
V tem okviru to, da pristojni organi ob spoštovanju roka iz člena 34(1) Direktive 2016/801 sprejmejo odločbo o prošnjah za sprejem na ozemlje države članice za namene študija, načeloma omogoča zagotovitev učinkovitosti pravic, ki jih imajo ti državljani na podlagi navedene direktive, če postopek obravnavanja prošenj – ki ga izvajajo pristojni organi – za sprejem na ozemlje države članice za namene študija, v praksi ne pripelje do sistematičnega jemanja možnosti državljanom tretjih držav, katerih prošnja je bila zavrnjena, da bi po potrebi uživali polni učinek teh pravic, zaradi datuma sprejetja odločb v zvezi z navedenimi prošnjami in glede na roke morebitnega postopka s pravnimi sredstvi zoper te odločbe, ki jih ni mogoče skrajšati.
45
Glede na vse zgornje preudarke je treba na vprašanja za predhodno odločanje odgovoriti, da je treba člen 34(5) Direktive 2016/801 ob upoštevanju člena 47 Listine razlagati tako, da se z njim – v zvezi s tožbo, s katero želi državljan tretje države izpodbijati odločbo pristojnih organov o zavrnitvi njegove prošnje za sprejem na ozemlje zadevne države članice za namene študija, da bi uveljavljal pravice, ki jih ima na podlagi člena 5(3) te direktive – ne zahteva:
–
da ima ta državljan na voljo izredno pravno sredstvo, ki se obravnava po nujnem postopku, kadar bi ustrezno upoštevanje rokov rednega postopka nadzora nad to odločbo, čeprav je navedeni državljan izkazal zahtevano skrbnost, lahko oviralo potek njegovega študija;
–
da je v okviru takega izrednega pravnega sredstva sodišče, ki odloča o zadevi, pristojno, da po potrebi izda začasno odredbo, zlasti da bi pristojnim organom odredilo, naj sprejmejo novo odločbo za izdajo dovoljenja za prebivanje za namene študija, oziroma
–
lahko sodišče, ki odloča o pravnem sredstvu zoper navedeno odločbo, s svojo presojo nadomesti presojo teh organov ali sprejme novo odločbo.
46
Vendar morajo biti pogoji, pod katerimi se uveljavlja pravno sredstvo zoper odločbo pristojnih organov o zavrnitvi prošnje za sprejem na ozemlje države članice za namene študija in pod katerimi se po potrebi sodba, izdana na podlagi tega pravnega sredstva, izvrši, taki, da omogočajo sprejetje nove odločbe v kratkem času v skladu s presojo, ki jo vsebuje sodba o razglasitvi ničnosti, tako da lahko dovolj skrben državljan tretje države uživa polni učinek pravic, ki jih ima na podlagi navedene direktive.
Stroški
47
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo:
Člen 34(5) Direktive (EU) 2016/801 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljskega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair ob upoštevanju člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
je treba razlagati tako, da
se z njim – v zvezi s tožbo, s katero želi državljan tretje države izpodbijati odločbo pristojnih organov o zavrnitvi njegove prošnje za sprejem na ozemlje zadevne države članice za namene študija, da bi uveljavljal pravice, ki jih ima na podlagi člena 5(3) te direktive – ne zahteva:
–
da ima ta državljan na voljo izredno pravno sredstvo, ki se obravnava po nujnem postopku, kadar bi ustrezno upoštevanje rokov rednega postopka nadzora nad to odločbo, čeprav je navedeni državljan izkazal zahtevano skrbnost, lahko oviralo potek njegovega študija;
–
da je v okviru takega izrednega pravnega sredstva sodišče, ki odloča o zadevi, pristojno, da po potrebi izda začasno odredbo, zlasti da bi pristojnim organom odredilo, naj sprejmejo novo odločbo za izdajo dovoljenja za prebivanje za namene študija, oziroma
–
lahko sodišče, ki odloča o pravnem sredstvu zoper navedeno odločbo, s svojo presojo nadomesti presojo teh organov ali sprejme novo odločbo.
Vendar morajo biti pogoji, pod katerimi se uveljavlja pravno sredstvo zoper odločbo pristojnih organov o zavrnitvi prošnje za sprejem na ozemlje države članice za namene študija in pod katerimi se po potrebi sodba, izdana na podlagi tega pravnega sredstva, izvrši, taki, da omogočajo sprejetje nove odločbe v kratkem času v skladu s presojo, ki jo vsebuje sodba o razglasitvi ničnosti, tako da lahko dovolj skrben državljan tretje države uživa polni učinek pravic, ki jih ima na podlagi navedene direktive.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.