11. augustil 2015 esitatud hagi – Asia Leader International (Cambodia) versus komisjon
(kohtuasi T-462/15)
Kohtumenetluse keel: inglise
Pooled
Hageja: Asia Leader International (Cambodia) Co. Ltd (Tai Seng SEZ, Kambodža) (esindaja: solicitor R. MacLean ja advokaat A. Bochon)
Kostja: Euroopa Komisjon
Nõuded
Hageja palub Üldkohtul:
tunnistada hagi vastuvõetavaks;
tühistada komisjoni 18. mai 2015. aasta rakendusmäärus (EL) nr 2015/776, millega laiendatakse nõukogu määrusega (EL) nr 502/2013 Hiina Rahvavabariigist pärit jalgrataste impordi suhtes kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Kambodžast, Pakistanist ja Filipiinidelt lähetatud jalgrataste impordile, olenemata sellest, kas päritolumaana on deklareeritud Kambodža, Pakistan või Filipiinid või mitte (ELT L 122, lk 4), artikli 1 lõige 1 ja artikli 1 lõige 3 hagejat puudutavas osas;
mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt ja jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda; ja
mõista menetlusse astumisega seotud hageja kohtukulud välja menetlusse astujatelt ning jätta menetlusse astujate kohtukulud nende endi kanda.
Väited ja peamised argumendid
Hagi põhjendamiseks esitab hageja kolm väidet.
Esimene väide, et rikutud on nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (kodifitseeritud versioon), artikli 13 lõiget 1, kuna komisjon on teinud ilmse hindamisvea õigus- ja faktiküsimuste hindamisel seoses kõrvalehoidmise tuvastamise ja kättesaadavate faktide laadiga.
Hageja väidab, et komisjonil ei ole tõendeid, mis põhjendaks tema järeldust, et asjaomased raamid on pärit Hiinast.
Hageja väidab, et kõik hageja esitatud tõendid kinnitavad vastupidi, et asjaomased jalgrattaraamid on pärit Vietnamist.
Viimaseks on hageja seisukohal, et komisjonil puudub nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 või Euroopa Kohtu praktika alusel pädevus lihtsalt vaikimisi järeldada, et hageja laadis ümber Hiinast pärit asjaomast toodet.
Teine väide, et rikutud on hoolsuskohustust ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (kodifitseeritud versioon), artikli 13 lõiget 2, kuna komisjon on teinud ilmse hindamisvea õigus- ja faktiküsimuste hindamisel seoses kokkupanemisega hageja poolt.
Hageja väidab, et komisjon pidi tema olukorra hindamiseks kasutama hageja esitatud tegelikku teavet ja andmeid. Hageja sõnul ei ole seega selleks lubatud kasutada kolmandat isikut puudutavaid võrdlusnäitajaid, kui tegelike andmete osas on esitatud mõistlikud ja põhjendatud selgitused.
Lisaks väidab hageja, et samuti rikkus komisjon kohustust hinnata nõuetekohaselt hageja tootmiskulusid, kui ta klassifitseeris Euroopa Liidu turule esmamüügiks kasutatud osad ümber Hiinast pärinevaks, kuigi need pärinesid Vietnamist. Selliselt tegutsedes rikkus komisjon ka oma hoolsuskohustust.
Veel väidab hageja, et komisjon arvutas vääralt energia- ja rendikulud, kuna ta kasutas ekslikult nende kulude jaotuse puhul eri tegureid. Sama arvutusviga tehti väidetavalt, kui komisjon arvutas, et asjaomasel ajavahemikul tegutses äriühing 13% ulatuses oma tootmisvõimsusest.
Viimaseks on hageja seisukohal, et komisjon keeldus põhivara osas amortisatsioonikulude arvessevõtmisest, kuigi hageja esitas tõendeid, et hageja maksis äriühingu aktsionärile tagasi.
Kolmas väide, et komisjon ei võtnud nõuetekohaselt arvesse teavet ja andmeid, mille hageja esitas vastuseks lõplike järelduste avalikustamisele, rikkudes nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (kodifitseeritud versioon), artikli 18 lõiget 3.
Hageja väidab, et see, et komisjon jättis täiesti kõrvale hageja esitatud lisateabe, näitab, et seda teavet ei võetud arvesse.
Hageja sõnul oli lisateave ja tõendid, mille hageja esitas ümberlaadimist puudutava komisjoni järelduse vaidlustamiseks, pärit mitmest sõltumatust eri allikast.
Viimaseks väidab hageja, et kuigi ei olnud tõendeid või kaudseid tõendeid, et raamid olid pärit Hiinast, oleks komisjon pidanud järeldama, et tõendid osutasid sellele, et raamid olid pärit Vietnamist.