ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (prvá komora)
z 10. novembra 2009
Vec F‑71/08
N
proti
Európskemu parlamentu
„Verejná služba – Úradníci – Hodnotenie – Hodnotiaca správa – Stanovenie cieľov – Zjavne nesprávne posúdenie – Prípustnosť – Opatrenie nespôsobujúce ujmu“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou N navrhuje najmä zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu
z 12. septembra 2007 o prijatí jeho hodnotiacej správy za rok 2006 a rozhodnutia predsedu Parlamentu z 22. mája 2008, ktorým
bola zamietnutá jeho sťažnosť proti tomuto rozhodnutiu
Rozhodnutie: Rozhodnutie generálneho tajomníka Parlamentu z 12. septembra 2007 o prijatí konečnej hodnotiacej správy žalobcu za obdobie
od 16. augusta 2006 do 31. decembra 2006 sa zrušuje. V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta. Parlament je povinný nahradiť
trovy konania.
Abstrakt
1.      Úradníci – Žaloba – Záujem na konaní – Žaloba o neplatnosť hodnotiacej správy – Úradník preložený do inej inštitúcie – Nezohľadnenie
uvedenej správy touto inštitúciou
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
2.      Úradníci – Hodnotenie – Hodnotiaca správa – Povinnosť oboznámiť dotknutého úradníka s dokumentom stanovujúcim ciele pre jeho
službu
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
1.      Hodnotiaca správa úradníka predstavuje nezávisle od svojho budúceho použitia písomný a formálny dôkaz o kvalite práce dotknutej
osoby. Takéto hodnotenie nespočíva len v opise úloh vykonávaných počas dotknutého obdobia, ale obsahuje aj posúdenie kvalít,
ktoré hodnotená osoba preukázala pri výkone svojho zamestnania. Preto má každý úradník právo na riadne a spravodlivé hodnotenie
svojej práce. V súlade s právom na účinnú súdnu ochranu preto musí byť úradníkovi v každom prípade priznané právo napadnúť
hodnotiacu správu, ktorá sa ho týka, z dôvodov jej obsahu alebo preto, že nebola vypracovaná v súlade s pravidlami služobného
poriadku.
Preloženie úradníka z jednej inštitúcie do druhej, nezohľadnenie touto druhou inštitúciou hodnotiacich správ vypracovaných
prvou inštitúciou a povýšenie úradníka v druhej inštitúcií tak nemôžu zbavovať úradníka jeho záujmu na konaní proti konečnej
hodnotiacej správe, ktorú vypracovala prvá inštitúcia.
(pozri body 33 a 34)
Odkaz:
Súdny dvor: 22. decembra 2008, Gordon/Komisia, C‑198/07 P, Zb. s. I‑10701, body 44 a 45
2.      Z článkov 10 až 12 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného poriadku prijatých Parlamentom vyplýva, že táto
inštitúcia musí odovzdať každému zo svojich úradníkov alebo zamestnancov počas hodnotiaceho pohovoru dokument, ktorý spresňuje
ciele určené pre budúci rok riaditeľstvu, útvaru alebo službe, ku ktorej patrí. Tento dokument predstavuje podstatnú skutočnosť
pri posúdení výkonov úradníka alebo zamestnanca v nasledujúcom roku a pri vypracovaní jeho hodnotiacej správy. Navyše, ak
o to úradník alebo zamestnanec počas hodnotiaceho pohovoru požiada, musí administratíva vypracovať dokument poskytujúci ďalšie
podrobnosti o cieľoch, ktoré sú stanovené jemu osobne.
Hoci tieto ustanovenia výslovne neupravujú prípad prvého pridelenia úradníka alebo jeho preloženia počas roka z inej inštitúcie
do Parlamentu, nemožno ich vykladať v tom zmysle, že Parlament nie je povinný oboznámiť tohto úradníka s dokumentom, ktorý
stanovuje ciele pre službu, ku ktorej patrí, k dosiahnutiu ktorých bude musieť prispieť. Takýto dokument, ktorý existuje pre
každý útvar alebo službu bez ohľadu na postup vypracovania hodnotiacej správy každého úradníka alebo zamestnanca, totiž predstavuje
referenčnú skutočnosť pri hodnotení výkonov úradníka alebo zamestnanca a vypracovaní takej správy. Akýkoľvek iný výklad týchto
ustanovení by porušoval zásadu rovnosti, keďže by mal za následok, že by sa s úradníkmi alebo zamestnancami zaobchádzalo v oblasti
stanovenia cieľov rôzne v závislosti odo dňa ich nástupu do služby v Parlamente, pričom tento rozdiel v zaobchádzaní by bol
neprimeraný vo vzťahu k rozdielu v situácii vyplývajúcemu z takéhoto kritéria. Navyše v prípade nového úradníka sa a fortiori vyžaduje stanovenie cieľov pri jeho príchode do útvaru alebo služby, do ktorých sa bude musieť čo najskôr začleniť.
(pozri body 51, 52, 54 a 55)