61999CC0190_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 Med anledning av en talan som väckts enligt artikel 169 i EG-fördraget (nu artikel 226 EG) har Europeiska gemenskapernas kommission anmodat domstolen att fastställa att Irland har underlåtit att införliva rådets direktiv 96/43/EG av den 26 juni 1996 om ändring och kodifiering av direktiv 85/73/EEG om finansieringen av veterinära besiktningar och kontroller av levande djur och vissa animaliska produkter och om ändring av direktiv 90/675/EEG och 91/496/EEG(1) (nedan kallat direktivet).
2 I artikel 4.1 första och andra styckena i direktivet föreskrivs följande:
"Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa
i) bestämmelserna i artikel 7 och kapitel I punkt 1 e i bilaga A, den 1 juli 1996,
ii) bestämmelserna i kapitel II och kapitel III avsnitt II i bilaga A samt kapitel II i bilaga C, den 1 januari 1997,
iii) andra ändringar, den 1 juli 1997.
Medlemsstaterna förfogar över en förlängd tidsfrist som kan löpa fram till den 1 juli 1999 för att rätta sig efter bestämmelserna i kapitel III, avsnitt I i bilaga A."
3 Eftersom kommissionen inte hade erhållit något meddelande om åtgärder för införlivande av direktivet med den irländska rättsordningen och inte heller förfogade över andra uppgifter som gjorde det möjligt för den att dra slutsatsen att Irland hade uppfyllt sin skyldighet att införliva direktivet, inledde kommissionen den 5 november 1997 ett förfarande i enlighet med artikel 169 i fördraget genom att förelägga den irländska regeringen att inom två månader inkomma med sina synpunkter.
4 Kommissionen riktade den 10 augusti 1998 ett motiverat yttrande till Irland och anmodade denna stat att inom två månader från delgivningen av yttrandet vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktivet.
5 Med anledning av att de irländska myndigheterna fortfarande inte hade hört av sig väckte kommissionen förevarande talan om fördragsbrott mot Irland.
6 Den irländska regeringen har i sitt svaromål av den 13 september 1999 inte bestritt fördragsbrottet, men har yrkat att domstolen skall förklara målet vilande under tre månader från dagen för svaromålet, för att Irland skall kunna avsluta införlivandet av direktivet.
7 Enligt fast rättspraxis skall "förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet och domstolen skall inte beakta senare förändringar".(2)
8 Av handlingarna i målet framgår att införlivandet av de bestämmelser som avses i artikel 4.1 första stycket i direktivet inte har skett inom de fastställda fristerna.
9 Kommissionens talan bör därför bifallas på denna punkt.
10 Detta är inte fallet vad gäller de bestämmelser som nämns i artikel 4.1 andra stycket. Medlemsstaterna förfogar över en förlängd tidsfrist för att införliva dessa som enligt styckets ordalydelse "kan löpa fram till den 1 juli 1999".
11 Denna tidsfrist hade ännu inte löpt ut den dag då Irland, enligt vad kommissionen hade fastställt, skulle ha rättat sig efter det motiverade yttrandet.
12 Talan bör således ogillas till den del den avser antagandet av nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter bestämmelserna i artikel 4.1 andra stycket i direktivet.
13 Eftersom kommissionen har yrkat att Irland skall ersätta rättegångskostnaderna och eftersom jag anser att sistnämnda har tappat målet i väsentlig del, föreslår jag att Irland förpliktas att ersätta alla rättegångskostnader.
Förslag till avgörande
14 Till följd härav föreslår jag att domstolen skall fastställa följande:
1) Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 första stycket i rådets direktiv 96/43/EG av den 26 juni 1996 om ändring och kodifiering av direktiv 85/73/EEG om finansieringen av veterinära besiktningar och kontroller av levande djur och vissa animaliska produkter och om ändring av direktiv 90/675/EEG och 91/496/EEG genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
2) Talan ogillas i övrigt.
3) Irland skall ersätta rättegångskostnaderna.
(1) - EGT L 162, s. 1, och rättelse i EGT L 8, 1997, s. 32.
(2) - Dom av den 16 december 1997 i mål C-316/96, kommissionen mot Italien (REG 1997, s. I-7231), punkt 14.