62003CO0555_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-555/03,
angående en begäran enligt artikel 68 EG från Tribunal du travail de Charleroi (Belgien) att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan
Magali Warbecq
och
Ryanair Ltd,
angående tolkningen av rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område
(EGT L 12, 2001, s. 1),
meddelar
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden
J.N. Cunha Rodrigues (referent) samt domarna
K. Schiemann och E. Juhász,
generaladvokat: A. Tizzano,
justitiesekreterare: R. Grass,
efter att ha hört generaladvokaten,
följande
Beslut
Domskäl
1. Tribunal du travail de Charleroi har, genom beslut av den 15 december 2003 som inkom till domstolens kansli den 24 december samma år, i enlighet med artikel 68 EG ställt två frågor om tolkningen av rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område
(EGT L 12, 2001, s. 1).
2. Frågorna har uppkommit i en tvist mellan den belgiska medborgaren Magali Warbecq och det irländska bolaget Ryanair Ltd (nedan kallat Ryanair), Dublin (Irland).
Tillämpliga bestämmelser
3. Artikel 61 EG har följande lydelse:
”För att gradvis upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa skall rådet
...
c) besluta om åtgärder som rör civilrättsligt samarbete, i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 65,
… ”
4. I artikel 19 i förordning nr 44/2001 föreskrivs följande:
”Talan mot en arbetsgivare som har hemvist i en medlemsstat kan väckas
1) vid domstolen i den medlemsstat där arbetsgivaren har hemvist, eller
2) i en annan medlemsstat
a) vid domstolen i den ort där arbetstagaren vanligtvis utför eller senast utförde sitt arbete, eller
...”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
5. Genom avtal som undertecknades den 19 april 2001 i Dublin anställdes Magali Warbecq som ”customer services agent-inflight” vid Ryanair.
6. Ryanair sade upp anställningsavtalet den 10 april 2002 och betalade avgångsvederlag motsvarande sju dagars lön.
7. Vid en i beslutet om hänskjutande inte närmare angiven tidpunkt väckte Magali Warbecq talan mot Ryanair vid Tribunal de travail de Charleroi. Hon yrkade därvid att Ryanair skulle förpliktas att utge vissa belopp motsvarande semesterersättning, kompletterande avgångsvederlag och skadestånd.
8. Magali Warbecq hävdade att hon, i enlighet med artikel 19 i rådets förordning nr 44/2001, kunde väcka talan mot arbetsgivaren vid den domstol där arbetsgivaren hade hemvist, eller vid den domstol i den ort där hon vanligtvis utförde sitt arbete, det vill säga flygplatsen i Charleroi.
9. Ryanair gjorde gällande att belgiska domstolar inte är behöriga att pröva Magali Warbecqs talan.
10. Tribunal du travail, som ansåg att det för att lösa den tvist som anhängiggjorts vid den krävdes en tolkning av artikel 19 i förordning nr 44/2001, beslutade att vilandeförklara målet och hänskjuta följande tolkningsfrågor till domstolen:
”1) Vilka är de relevanta kriterierna vid tillämpning av artikel 19.2 i förordning nr 44/2001 för att avgöra inom vilken konventionsstats territorium en arbetstagare vanligtvis utför sitt arbete när arbetstagaren är anställd som flygpersonal hos ett företag som utför internationella passagerartransporter med flyg?
2) Vilken ort skall anses utgöra den ort där eller från vilken arbetstagaren fullgör sina huvudsakliga skyldigheter mot arbetsgivaren när dessa skyldigheter enligt anställningsavtalet delvis skall utföras på marken (flygplats) i en konventionsstat och delvis ombord på ett flygplan som är registrerat i en annan konventionsstat och arbetstagaren dessutom anställdes i den sistnämnda konventionsstaten?”
Domstolens behörighet
11. I artikel 92.1 i rättegångsreglerna föreskrivs att domstolen, om det är uppenbart att den saknar behörighet att pröva en viss sak eller att talan inte kan tas upp till prövning, sedan generaladvokaten hörts, kan fatta ett motiverat beslut utan ytterligare behandling.
12. Domstolen påpekar att det i artikel 68.1 EG föreskrivs att ”[a]rtikel 234 skall tillämpas på denna avdelning [Avdelning IV ’Visering, asyl, invandring och annan politik som rör fri rörlighet för personer’] under följande förhållanden och på följande villkor: om en fråga om tolkningen av denna avdelning eller om giltigheten eller tolkningen av rättsakter som beslutats av gemenskapens institutioner på grundval av denna avdelning uppkommer i ett mål vid en domstol i en medlemsstat, mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning, skall den nationella domstolen, om den anser att ett beslut i frågan är nödvändigt för att döma i saken, begära att domstolen meddelar ett förhandsavgörande”.
13. Förordning nr 44/2001 har antagits med stöd av artikel 61 c EG som ingår i tredje delen, avdelning IV i EG-fördraget. Därför är endast en domstol mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning behörig att begära att domstolen meddelar ett förhandsavgörande angående tolkningen av denna förordning.
14. Det är i förevarande fall utrett att det finns rättsmedel mot de avgöranden som Tribunal du travail Charleroi meddelar i en sådan tvist som den som nu pågår vid denna nationella domstol.
15. Eftersom tolkningsfrågorna inte har ställts av en sådan domstol som avses i artikel 68 EG, är domstolen inte behörig att meddela förhandsavgörande angående tolkningen av förordning nr 44/2001.
16. Domstolen anser därför att artikel 92.1 i rättegångsreglerna skall tillämpas och konstaterar att det är uppenbart att den saknar behörighet att besvara de frågor som ställts av Tribunal du travail de Charleroi.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
17. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder fattar
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)
följande beslut:
Det är uppenbart att Europeiska gemenskapernas domstol saknar behörighet att besvara de frågor som ställts av Tribunal du travail de Charleroi (Belgien) i dess beslut av den 15 december 2003.