Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 12. juli 2012 – Tate & Lyle Investments
(Sag C-384/11)
»Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit – artikel 63 TEUF – skattelovgivning – udlodning af udbytte – kildeskat – undgåelse eller lempelse af kædebeskatning – forskellig behandling af udbyttemodtagende hjemmehørende selskaber og udbyttemodtagende ikke-hjemmehørende selskaber«
Fri bevægelighed for kapital og frihed til at foretage betalinger – restriktioner – skattelovgivning – selskabsskat – national lovgivning, hvorefter udbytte, der efter en spaltningstransaktion udloddes af et hjemmehørende selskab til et ikke-hjemmehørende
selskab, pålægges en hårdere beskatning end den, der i alle tilfælde rammer udbytte udloddet til selskaber, der er hjemmehørende
i den pågældende medlemsstat – ikke tilladt – grænser – neutralisering af virkningerne af restriktionen ved modregning af kildekatten i den skat, der skal betales i den anden medlemsstat,
i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst – den nationale rets vurdering (art. 63 TEUF) (jf. præmis 18-46 og konkl.)
Angående
Anmodning om præjudiciel afgørelse – Rechtbank van eerste aanleg te Brussel – fortolkning af artikel 63 TEUF – restriktioner
for de frie kapitalbevægelser – skattelovgivning – selskabsskat – beskatning af udbytte – national lovgivning, hvorefter der
indeholdes 10% kildeskat af udbytte udloddet af hjemmehørende selskaber og i ligestillede indtægter – modregning af denne
kildeskat i selskabsskatten kun mulig for hjemmehørende selskaber.
Konklusion
Artikel 63 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede,
hvorefter der er pålagt kildeskat på udbytte, der udloddes af et hjemmehørende selskab til udbyttemodtagende hjemmehørende
og ikke-hjemmehørende selskaber, som ejer en andel af det udloddende selskabs kapital på mindre end 10%, men hvis anskaffelsesværdi
er mindst 1,2 mio. EUR, mens der kun for de udbyttemodtagende hjemmehørende selskaber er fastsat en ordning med henblik på
at undgå kædebeskatning. Når en medlemsstat påberåber sig en dobbeltbeskatningsoverenskomst, der er indgået med en anden medlemsstat,
tilkommer det den nationale ret at fastslå, om der i den sag, der er indbragt for den, skal tages hensyn til denne overenskomst,
og i givet fald at efterprøve, om den gør det muligt at udligne virkningerne af restriktionen for de frie kapitalbevægelser.