62019CO0818_INF
Domstolens dom (Store Afdeling) af 30. april 2020 –Marvik-Pastrogor og Rodes – 08
(Forenede sager C-818/19 og C-878/19)
»Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement – miljø – elektrisk energi fra vindenergi og solenergi – direktiv 2009/28/EF – fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder – artikel 3, stk. 3, første afsnit, litra a) – bindende nationale overordnede mål – artikel 16 og 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – frihed til at oprette og drive egen virksomhed – ejendomsret – princippet om forbud mod forskelsbehandling, retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning – afgift på produktionen af energi fra vedvarende kilder – Domstolen delvis inkompetent«
1.
Miljø – fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder – direktiv 2009/28 – formålene afgrænset til den del af energien, der hidrører fra vedvarende kilder – foranstaltninger vedtaget med henblik på at nå disse mål – medlemsstaternes skøn – national ordning, hvorved produktionen af energi fra vedvarende kilder pålægges en afgift – lovlighed
[Europa Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28, art. 3, stk. 3, første afsnit, litra a)]
(jf. præmis 39-50 og 59 samt domskonkl. 1)
2.
Præjudicielle spørgsmål – Domstolens kompetence – grænser – anmodning om fortolkning af Unionens charter om grundlæggende rettigheder – national lovgivning, der ikke udgør en foranstaltning til gennemførelse af EU-retten, og som ikke har andre tilknytningspunkter til denne – åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 51, stk. 1)
(jf. præmis 51-58 og 60 samt domskonkl. 2)
Konklusion
1)
Artikel 3, stk. 3, første afsnit, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EU af 23. april 2009 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder og om ændring og senere ophævelse af direktiv 2001/77/EF og 2003/30/EF skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke er til hinder for en national ordning, hvorved produktionen af energi fra vedvarende kilder pålægges en afgift.
2)
Det er åbenbart, at Den Europæiske Unions Domstol ikke har kompetence til at besvare de spørgsmål, som den er blevet forelagt af Varhoven kasatsionen sad (øverste kassationsdomstol, Bulgarien) og af Sofiyski Rayonen sad (kredsdomstolen i Sofia, Bulgarien), for så vidt som de vedrører fortolkningen af artikel 16 og 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om forbud mod forskelsbehandling, retssikkerhedsprincippet samt princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.