Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE
JULIANE KOKOTT,
predstavljeni 26. marca 2026(1)
Zadevi C‑531/24 in C‑895/24
An Taisce – The National Trust for Ireland in drugi
(predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo High Court (višje sodišče, Irska))
„ Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Okolje – Direktiva 91/676/EGS – Varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov – Delovni programi za ranljiva območja – Odobritev odstopanja glede vnosa količine dušika iz živinskega gnojila, ki presega največjo dovoljeno količino – Direktiva 2000/60/ES – Določitev okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike – Program ukrepov – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst – Presoja posledic glede na cilje ohranjanja območij Natura 2000 – Direktiva 2001/42/ES – Presoja vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje – Ukrepi za spremljanje stanja – Materialne dobrine – Alternative “
Kazalo
I.
Uvod
II.
Pravni okvir
A.
Pravo Unije
1.
Direktiva o nitratih
2.
Odstopanje, ki ga je odobrila Komisija
3.
Direktiva o habitatih
4.
Okvirna direktiva o vodah
5.
Direktiva SPVO
B.
Irsko pravo
III.
Dejansko stanje in predloga za sprejetje predhodne odločbe
IV.
Pravna presoja
A.
Ocena na podlagi okvirne direktive o vodah
1.
Delovni program v skladu z direktivo o nitratih kot del regulativnega sistema okvirne direktive o vodah
2.
Presoja delovnih programov v skladu z direktivo o nitratih v okviru okvirne direktive o vodah
3.
Odstopanje, ki ga je odobrila Komisija
4.
Vmesna sklepna ugotovitev
B.
Presoja vplivov na območja Natura 2000
1.
Obveznost presoje posledic
2.
Predmet presoje posledic
3.
Vmesna sklepna ugotovitev
C.
Strateška okoljska presoja
1.
Prvo do četrto vprašanje v zadevi C531/24
2.
Sedmo vprašanje v zadevi C531/24 – ukrepi za spremljanje in nadzor stanja v okoljskem poročilu
a)
Predstavitev ukrepov za spremljanje in nadzor stanja, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 10 direktive SPVO
b)
Natančnost informacij o ukrepih za spremljanje in nadzor stanja
c)
Odziv na nepredvidene škodljive okoljske vplive
3.
Osmo vprašanje v zadevi C531/24 in prvo vprašanje v zadevi C895/24 – materialne dobrine
4.
Drugo vprašanje v zadevi C895/24 – presoja drugih možnosti v okoljskem poročilu
D.
Deveto vprašanje v zadevi C531/24 – vpliv na odobritev vnosa povečanih količin nitratov s strani Komisije
E.
Ohranitev učinkov
V.
Predlog
I.      Uvod
1.        Kakšne zahteve izhajajo iz sovplivanja direktive o nitratih(2), direktive o habitatih(3), okvirne direktive o vodah(4) in direktive SPVO (SPVO je kratica za strateško presojo vplivov na okolje)(5), če Komisija na zahtevo države članice odobri odstopanje, ki omogoča vnos več živinskega gnojila na kmetijske površine, kot je določeno v direktivi o nitratih? To je predmet obeh predlogov za sprejetje predhodne odločbe, ki ju je vložilo High Court (višje sodišče, Irska).
2.        S tema predlogoma za sprejetje predhodnih odločb naj bi se pojasnile zahteve direktive o habitatih, okvirne direktive o vodah in direktive SPVO glede okoljske presoje odstopanj, kakršno je odstopanje, vključeno v irski delovni program za uravnavanje emisij nitratov v kmetijstvu. Poleg tega High Court (višje sodišče) postavlja vprašanje, ali je zaradi odgovora na vprašanja v zvezi z okoljsko presojo veljavnost odstopanja, ki ga je odobrila Komisija(6), lahko vprašljiva.
II.    Pravni okvir
A.      Pravo Unije
1.      Direktiva o nitratih
3.        V členu 1 direktive o nitratih sta opredeljena njena cilja:
„Cilja te direktive sta:
–        zmanjšati onesnaževanje voda, ki ga povzročajo nitrati iz kmetijskih virov in
–        preprečiti nadaljnje onesnaževanje take vrste.“
4.        Člen 2(j) direktive o nitratih opredeljuje izraz „onesnaževanje“:
„neposredno ali posredno odvajanje dušikovih spojin iz kmetijskih virov v vodno okolje, ki ogroža zdravje ljudi, škoduje živim virom in vodnim ekosistemom, zmanjšuje možnosti za rekreacijo ali ovira druge zakonite načine rabe vode“.
5.        V skladu s členom 3 direktive o nitratih države članice določena območja na svojem ozemlju, ki so prekomerno obremenjena z dušikom ali na katerih obstaja tveganje za takšno preobremenitev ali ki bi lahko k takšni preobremenitvi prispevala z odvodnjavanjem na takšna območja, imenujejo za ranljiva območja.
6.        Člen 5 določa, da države članice za ranljiva območja ali za celotno ozemlje države izdelajo delovne programe:
„(1)      Države članice za uresničitev ciljev iz člena 1 v dveh letih po prvem imenovanju iz člena 3(2) ali v enem letu od vsakega dodatnega imenovanja iz člena 3(4) izdelajo delovne programe za imenovana ranljiva območja.
(2)      Delovni program se lahko nanaša na vsa ranljiva območja na ozemlju države članice, če pa država članica meni, da je to primerno, se lahko za različna ranljiva območja ali dele območij izdelajo različni programi.
(3)      V delovnih programih se upoštevajo:
(a)      razpoložljivi znanstveni in tehnični podatki, predvsem glede vnosa dušika, ki izvira iz kmetijskih in drugih virov;
(b)      razmere v okolju v ustreznih regijah zadevne države članice.
(4)      Delovni programi se izvedejo v štirih letih od izdelave in so sestavljeni iz naslednjih obvezujočih ukrepov:
(a)      ukrepov iz Priloge III;
(b)      ukrepov, ki so jih države članice predpisale v kodeksu(-ih) dobre kmetijske prakse, izdelanih skladno s členom 4, razen tistih, ki so bili nadomeščeni z ukrepi iz Priloge III.
(5)      Države članice v okviru delovnih programov sprejmejo tudi vse dodatne ali okrepljene ukrepe, za katere menijo, da so potrebni, če se na začetku izvajanja ali glede na izkušnje pri izvajanju delovnih programov izkaže, da ukrepi iz odstavka 4 ne bodo zadostovali za uresničitev ciljev iz člena 1. Pri izbiri teh ukrepov države članice upoštevajo njihovo učinkovitost in stroške v primerjavi z drugimi možnimi preventivnimi ukrepi.“
7.        Potrebna vsebina delovnih programov izhaja iz zahtev dobre kmetijske prakse v skladu s členom 4 direktive o nitratih ter iz posebnih zahtev iz Priloge III. Če ti ukrepi ne zadostujejo za preprečitev onesnaževanja z nitrati, mora država članica v skladu s členom 5(5) predvideti nadaljnje ukrepe.
8.        Priloga III, točka 2, k direktivi o nitratih določa, katere ukrepe morajo države članice vključiti v svoje delovne programe v zvezi s količino živinskega gnojila, ki se vnese v tla:
„Ti ukrepi bodo za vsak kmetijski ali živinorejski obrat zagotovili, da količina živinskega gnojila, vnesenega v tla vsako leto, tudi preko živali samih, ne bo presegala natančno določene količine na hektar.
Ta količina na hektar je količina gnojila, ki vsebuje 170 kg
N. Vendar:
(a)      […]
(b)      med prvim štiriletnim delovnim programom in po njem države članice lahko določijo količine, ki se razlikujejo od zgoraj navedenih. Te količine morajo biti določene tako, da ne posegajo v doseganje ciljev iz člena 1, in upravičene glede na objektivna merila, kot so na primer:
– dolga rastna doba,
– posevki, ki sprejmejo veliko dušika,
– velika neto količina padavin na ranljivem območju,
tla z izjemno veliko zmogljivostjo denitrifikacije.
Če država članica na podlagi točke (b) drugega pododstavka dovoli drugačno količino, o tem obvesti Komisijo, ki v skladu z regulativnim postopkom iz člena 9(2) prouči utemeljenost te odločitve.“
2.      Odstopanje, ki ga je odobrila Komisija
9.        Komisija je odstopanje, ki je predmet spora, v uvodnih izjavah 17 in 23 Izvedbenega sklepa (EU) 2022/696 utemeljila, kot sledi:
(17)      Glede na podatke iz uvodnih izjav 11 do 13 bi bilo treba pogoje iz tega sklepa okrepiti v primerjavi s pogoji iz Izvedbenega sklepa (EU) 2018/209. Vzpostavljeni pogoji ter sistemi spremljanja in nadzora bi morali zadostovati za zagotovitev, da je to odstopanje skladno s pravno zavezujočimi cilji okvirne direktive o vodah […].
[…]
(23)      Odstopanje iz tega sklepa ne posega v obveznosti Irske glede uporabe [direktive o habitatih], vključno s [sodbo z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment UA C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882)], zlasti glede razlage člena 6(3) navedene direktive.“
10.      S členom 1 Izvedbenega sklepa (EU) 2022/696 je pod pogoji iz členov 4 do 12 odobreno gnojenje, v katerim se preseže meja 170 kg dušika na hektar letno.
11.      V skladu s členom 4 Izvedbenega sklepa (EU) 2022/696 morajo kmetje na travniških kmetijah, ki želijo izkoristiti odstopanje, vsako leto vložiti zahtevek za dovoljenje. Člen 5 dovoljuje izdajo dovoljenj za vnos količine živinskega gnojila, ki vsebuje do 250 kg dušika na hektar letno, pod dodatnimi pogoji, ki jih navaja.
3.      Direktiva o habitatih
12.      Člen 6(2) do (4) direktive o habitatih ureja varstvo območij Natura 2000:
(2)      Države članice storijo vse potrebno, da na posebnih ohranitvenih območjih preprečijo slabšanje stanja naravnih habitatov in habitatov vrst ter vznemirjanje vrst, za katere so bila območja določena, kolikor bi tako vznemirjanje lahko pomembno vplivalo na cilje te direktive.
(3)      Pri vsakem načrtu ali projektu, ki ni neposredno povezan z upravljanjem območja ali zanj potreben, pa bi sam ali v povezavi z drugimi načrti ali projekti lahko pomembno vplival na območje, je treba opraviti ustrezno presojo njegovih posledic glede na cilje ohranjanja tega območja. Glede na ugotovitve presoje posledic za območje in ob upoštevanju določb odstavka 4 pristojni nacionalni organi soglašajo z načrtom ali projektom šele potem, ko se prepričajo, da ne bo škodoval celovitosti zadevnega območja, in, če je primerno, ko pridobijo mnenje javnosti.
(4)      Če je treba kljub negativni presoji posledic za območje izvesti načrt ali projekt iz nujnih razlogov prevladujočega javnega interesa, vključno tistih socialne ali gospodarske narave, in ni drugih ustreznih rešitev, država članica izvede vse izravnalne ukrepe, potrebne za zagotovitev varstva celovite usklajenosti Nature 2000. O sprejetih izravnalnih ukrepih obvesti Komisijo.
[…]“
4.      Okvirna direktiva o vodah
13.      Člen 4(1)(a)(i) in (ii) okvirne direktive o vodah določa prepoved poslabšanja in obveznost izboljšanja v zvezi s površinskimi vodami. Točka (c) vsebuje posebno ureditev za zavarovana območja:
„(1)      Pri zagotavljanju izvedljivosti programov ukrepov, določenih v načrtih upravljanja povodij:
(a)      za površinske vode
(i)      države članice izvedejo potrebne ukrepe, da preprečijo poslabšanje stanja vseh teles površinske vode, ob uporabi odstavkov 6 in 7 in brez vpliva na odstavek 8;
(ii)      države članice varujejo, izboljšujejo in obnavljajo vsa telesa površinske vode, ob uporabi pododstavka (iii) za umetna in močno preoblikovana vodna telesa, da se dobro stanje površinske vode doseže najkasneje 15 let po začetku veljavnosti te direktive skladno z določbami iz Priloge V, ob uporabi podaljšanj, določenih skladno z odstavkom 4, ter ob uporabi odstavkov 5, 6 in 7 brez vpliva na odstavek 8;
iii)      […]
kar pa ne vpliva na ustrezne mednarodne sporazume iz člena 1 za zadevne pogodbenice;
[…]
(c)      za zavarovana območja
Države članice morajo doseči skladnost z vsemi standardi in cilji najkasneje v 15 letih po začetku veljavnosti te direktive, razen če je drugače določeno v zakonodaji Skupnosti, na podlagi katere so bila posamezna zavarovana območja ustanovljena“.
14.      Člen 5 okvirne direktive o vodah ureja evidentiranje stanja voda:
„(1)      Vsaka država članica zagotovi, da se za vsako vodno območje ali del mednarodnega vodnega območja, ki leži na njenem ozemlju, izvede:
–      analiza njegovih značilnosti,
–      pregled vplivov človekovega delovanja na stanje površinskih voda in podzemne vode ter
–      ekonomska analiza rabe vode
skladno s strokovnimi zahtevami iz prilog II
in III in dokončajo najkasneje štiri leta po začetku veljavnosti te direktive.
(2)      Analize in pregledi iz odstavka 1 se ponovno pregledajo in po potrebi prilagodijo zadnjemu stanju najkasneje 13 let po začetku veljavnosti te direktive in nato vsakih šest let.“
15.      Člen 10 okvirne direktive o vodah določa kombinirani pristop za odvajanje onesnaževal iz točkovnih in razpršenih virov. Ta izrecno vključuje določitev nadzora nad emisijami, ki temelji na najboljših razpoložljivih tehnologijah in najboljših razpoložljivih okoljskih praksah v skladu z direktivo o nitratih. V členu 10(3) je poleg tega določena možnost uporabe strožjih pogojev:
„Kadar cilj kakovosti ali standard kakovosti, izoblikovan na podlagi te direktive, direktiv iz Priloge IX ali katere koli druge zakonodaje Skupnosti, predpisuje strožje pogoje […], se ustrezno določi strožji nadzor nad emisijami.“
16.      V členu 11(1) okvirne direktive o vodah je določen program ukrepov za dosego ciljev te direktive:
„(1)      Vsaka država članica zagotovi za vsako vodno območje ali del mednarodnega vodnega območja na njenem ozemlju uvedbo programa ukrepov, ob upoštevanju rezultatov analiz, ki jih predpisuje člen 5, da se dosežejo cilji, določeni po členu 4. […]
(2)      Vsak program ukrepov vključuje ‚osnovne‘ ukrepe iz odstavka 3 in, če je potrebno, ‚dopolnilne‘ ukrepe.
(3)      ‚Osnovni ukrepi‘ so najmanjše zahteve, ki jih je treba izpolniti, in jih sestavljajo:
(a)      ukrepi, potrebni za izvajanje zakonodaje Skupnosti za varstvo voda, skupaj z ukrepi, ki jih predpisuje zakonodaja iz člena 10 in dela A Priloge VI;
[…]“
(5)      Kadar spremljanje stanja ali drugi podatki kažejo, da cilji, določeni za vodno telo po členu 4, ne bodo doseženi, države članice zagotovijo:
–        da se raziščejo vzroki za možno neizpolnitev,
–        da se preučijo oziroma ponovno pregledajo ustrezna dovoljenja in odobritve,
–        da se ustrezno pregledajo in prilagodijo programi spremljanja stanja in
–        da se uvedejo dodatni ukrepi, ki bi lahko bili potrebni za doseganje teh ciljev, vključno s strožjimi okoljskimi standardi kakovosti skladno s postopki iz Priloge V.
Kadar so ti vzroki posledica okoliščin, ki so nastale naravno ali zaradi višje sile ter so izjemne in jih razumno ni bilo mogoče predvideti, zlasti močnih poplav in daljše suše, države članice lahko določijo, da dodatni ukrepi niso smotrni, ob upoštevanju člena 4(6).“
17.      V skladu s Prilogo VI, del A, točka (ix), k okvirni direktivi o vodah je direktiva o nitratih uredba, ki predstavlja podlago za ukrepe, ki jih je treba vključiti v programe ukrepov iz člena 11(3)(a) okvirne direktive o vodah.
18.      V Prilogi II, točka 1.4, okvirne direktive o vodah je natančneje opredeljeno ugotavljanje obremenitev:
„Države članice zbirajo in vzdržujejo podatke o vrsti in jakosti pomembnih antropogenih obremenitev, katerim bodo verjetno izpostavljena vodna telesa površinske vode na vsakem vodnem območju, zlasti naslednje:
[…]
Oceno in ugotavljanje pomembnega razpršenega onesnaževanja, predvsem s snovmi iz Priloge VIII, iz komunalnih, industrijskih, kmetijskih in drugih obratov in dejavnosti, ki med drugim temeljita na informacijah, zbranih na podlagi:
(i)      členov 3, 5 in 6 [direktive o nitratih]; […]“
19.      Uporabo tako zbranih informacij ureja Priloga II, točka 1,5, okvirne direktive o vodah:
„Države članice ocenijo občutljivost stanja vodnih teles površinskih voda na zgoraj ugotovljene obremenitve.
Države članice tako zbrane informacije in vse druge ustrezne informacije vključno s podatki, zbranimi pri spremljanju stanja okolja, uporabijo za oceno verjetnosti, da vodna telesa površinskih voda na vodnem območju ne bodo dosegla okoljskih ciljev kakovosti, določenih zanje po členu 4. Države članice lahko v pomoč pri takem ocenjevanju uporabijo metode modeliranja.
Telesa, za katera se ugotovi, da okoljski cilji kakovosti morda ne bodo doseženi, je treba, kadar je smotrno, dodatno opredeliti, da se zagotovi čim boljše načrtovanje programov spremljanja stanja, zahtevanih po členu 8, in programov ukrepov, zahtevanih po členu 11.“
5.      Direktiva SPVO
20.      Cilji Direktive SPVO so navedeni zlasti v členu 1:
„Cilj te direktive je zagotoviti visoko raven varstva okolja in prispevati k vključevanju okoljskih vidikov v pripravljanje in sprejemanje načrtov in programov, zato da se spodbuja trajnostni razvoj, tako da se zagotovi skladno s to direktivo izvedena okoljska presoja nekaterih načrtov in programov, ki bodo verjetno znatno vplivali na okolje.“
21.      Načrti in programi so opredeljeni v členu 2(a) Direktive SPVO:
„V tej direktivi:
„      ‚načrti in programi‘ pomenijo načrte in programe, vključno s tistimi, ki jih sofinancira Evropska Skupnost, ter vse njihove spremembe:
–        ki jih pripravi in/ali sprejme organ na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni ali jih pripravi organ, sprejme pa jih parlament ali vlada v zakonodajnem postopku in
–        ki so zahtevani z zakonskimi in drugimi predpisi;
22.      Obveznost izvedbe strateške okoljske presoje je določena v členu 3 direktive SPVO:
„(1)      Okoljska presoja v skladu s členi od 4 do 9 se izvede pri načrtih in programih iz odstavkov od 2 do 4, ki bodo verjetno znatno vplivali na okolje.
(2)      Ob upoštevanju odstavka 3 se okoljska presoja izvede za vse načrte in programe,
(a)      ki so pripravljeni za kmetijstvo, gozdarstvo, ribištvo, energetiko, industrijo, promet, ravnanje z odpadki, upravljanje voda, telekomunikacije, turizem, prostorsko načrtovanje ali rabo zemljišč in ki določajo okvir za prihodnja soglasja za izvedbo projektov iz prilog I
in II k [direktivi o PVO(7)]; ali
(b)      pri katerih je bilo glede na možne vplive na območja ugotovljeno, da je zanje potrebna presoja skladno s členom 6 ali 7 […] [direktive o habitatih(8)].
[…]“
23.      Člen 5 direktive SPVO se nanaša na vsebino okoljske presoje in upoštevanje drugih možnosti:
„(1)      Kadar je na podlagi člena 3(1) zahtevana okoljska presoja, se pripravi okoljsko poročilo, v katerem so opredeljeni, opisani in ovrednoteni verjetni znatni vplivi izvajanja načrta ali programa na okolje in primerne druge možnosti, ki upoštevajo cilje in območje uporabe načrta ali programa. Informacije, ki jih je treba predložiti v ta namen, so določene v Prilogi I.
(2)      V okoljskem poročilu, pripravljenem na podlagi odstavka 1, se navedejo informacije, ki jih je smiselno zahtevati glede na trenutno znanje in metode presoje, glede na vsebino in natančnost načrta ali programa ter glede na to, na kateri stopnji odločanja je načrt ali prog[r]am in koliko je nekatere zadeve primerneje presojati na različnih ravneh tega procesa, da se prepreči podvajanje presoje.
(3)      […]“
24.      Člen 9(1) direktive SPVO ureja vsebino odločitve o načrtu ali programu:
„(1)      Države članice zagotovijo, da so organi iz člena 6(3), javnost in vse države članice, s katero so bila opravljena posvetovanja po členu 7, obveščeni, ko se načrt ali program sprejme, in da so jim dani na voljo:
(a)      načrt ali program, kakršen je bil sprejet;
(b)      izjava, ki povzema, kako so bili v načrt ali program vključeni okoljski vidiki in kako so bili skladno s členom 8 upoštevani okoljsko poročilo, pripravljeno na podlagi člena 5, mnenja, podana na podlagi člena 6, in izidi posvetovanj, opravljenih na podlagi člena 7, ter razlogi, zakaj je bil sprejeti načrt ali program izbran glede na druge obravnavane primerne možnosti; in
(c)      sprejeti ukrepi o spremljanju in nadzoru stanja skladno s členom 10.“
25.      Člen 10(1) direktive SPVO ureja spremljanje in nadzor stanja okoljskih vplivov načrtov in programov:
„Države članice spremljajo in nadzorujejo znatne okoljske vplive izvajanja načrtov in programov, da med drugim dovolj zgodaj ugotovijo nepredvidene škodljive vplive in da lahko sprejmejo ustrezne sanacijske ukrepe.“
26.      Informacije, ki jih je treba predložiti v okoljskem poročilu, so določene v Prilogi I k direktivi SPVO:
„Informacije, ki jih je treba predložiti po členu 5(1) ob upoštevanju člena 5(2) in (3), so naslednje:
(a)      […]
(c)      okoljske značilnosti območij, ki bi lahko bila pomembno prizadeta;
(d)      vsi obstoječi okoljski problemi, ki so pomembni za načrt ali program, predvsem tisti, ki so povezani s kakršnimi koli območji posebnega okoljskega pomena, kakršna so območja, določena na podlagi […] [direktive o habitatih ali direktive o pticah];
(e)      okoljevarstveni cilji, določeni na mednarodni ravni, ravni Skupnosti ali ravni države članice, ki so pomembni za načrt ali program, ter način upoštevanja teh ciljev in vseh okoljskih vidikov pri pripravi načrta ali programa;
(f)      verjetni znatni vplivi na okolje […], vključno z vplivi na biotsko raznovrstnost, prebivalstvo, zdravje ljudi, živalstvo, rastlinstvo, tla, vodo, zrak, podnebne dejavnike, materialne dobrine, kulturno dediščino skupaj z arhitekturno in arheološko dediščino, krajino ter medsebojna razmerja teh dejavnikov;
(g)      […]
(h)      oris razlogov za izbiro obravnavanih alternativ in opis poteka presoje skupaj z vsemi težavami (kakršne so tehnične pomanjkljivosti ali pomanjkanje znanja in izkušenj) pri zbiranju potrebnih informacij;
(i)      opis predvidenih ukrepov, ki se nanašajo na spremljanje in nadzor stanja v skladu s členom 10;
(j)      […]“
B.      Irsko pravo
27.      V skladu s členom 4
Planning and Development Act 2000 (zakon o prostorskem načrtovanju in razvoju iz leta 2000) in členom 28
European Communities (Birds and Natural Habitats) Regulations 2011 (uredba iz leta 2011 za izvajanje zakonodaje Evropskih skupnosti o pticah in naravnih habitatih) se lahko kmetijske dejavnosti prepovejo, če bi lahko ogrožale območja, zavarovana v skladu z direktivo o habitatih ali direktivo o pticah.
28.      Vnos več kot 170 kg dušika iz živinskega gnojila na hektar letno je prepovedan zlasti s členom 35(1) European Union (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2022 (uredba iz leta 2022 za izvajanje zakonodaje Evropske unije o dobrih kmetijskih praksah za varstvo voda) (S. I. št. 113 iz leta 2022), kakor je bila spremenjena (S. I. št. 393 iz leta 2022; v nadaljevanju: uredba iz leta 2022):
„Vnos živinskega gnojila na površine kmetijskega gospodarstva v katerem koli letu v količinah, ki presegajo količino iz člena 20(1), se ne šteje za kršitev navedene določbe, če so kumulativno izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)      nosilec kmetijskega gospodarstva je za zadevno leto na ministrstvo za kmetijstvo, prehrano in pomorstvo odda vlogo za odobritev odstopanja od zahtev iz navedene določbe;
(b)       vloga iz točke (a) je pravilno izpolnjena v obliki in do roka, ki ju določi minister;
(c)      vlogi iz točke (a) je priložena pisna zaveza nosilca, da bo izpolnil vse pogoje iz Priloge 5, in
(d)      nosilec izpolnjuje vse pogoje iz Priloge 5 v zvezi s kmetijskim gospodarstvom.“
29.      Priloga 5 k uredbi iz leta 2022 med drugim količino dušika omejuje na 250 kg.
30.      Če vloga ne izpolnjuje zahtev, jo minister zavrne v skladu s členom 35(2) uredbe iz leta 2022. V odstavku 3 je določeno, da kmetijsko gospodarstvo za naslednje leto ne sme prejeti dovoljenja, če se ugotovi, da v tekočem letu ne izpolnjuje zahtev iz členov 6 do 9 Sklepa Komisije.
III. Dejansko stanje in predloga za sprejetje predhodne odločbe
31.      Dejansko stanje, kot je opisano v predlogih za sprejetje predhodne odločbe, je sledeče.
32.      V skladu s členom 5(2) direktive o nitratih Irska za celotno ozemlje države sprejme enoten delovni program za nitrate.
33.      Predlog za sprejetje predhodne odločbe navaja odločitve Komisije od leta 2007, ki Irski omogočajo, da v okviru svojih delovnih programov za nitrate kmetijskim gospodarstvom pod določenimi pogoji dovoli vnos do 250 kg dušika iz živinskega gnojila na hektar letno.(9) Predmet postopka v glavni stvari sta najnovejša od teh odločitev glede na datum vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe in ustrezni delovni program za nitrate za obdobje od 2022 do 2025.
34.      Obenem sta v predlogu za sprejetje predhodne odločbe navedeni poročili Environmental Protection Agency (agencija za varstvo okolja, Irska; v nadaljevanju: EPA), iz katerih izhaja, da naj bi bila skoraj polovica rek in jezer na Irskem zaradi previsoke onesnaženosti s fosforjem in dušikom v nezadovoljivem stanju.(10)
35.      Minister for Housing, Local Government and Heritage (minister za stanovanjske zadeve, lokalno upravo in dediščino, Irska) je za delovni program za nitrate, ki je predmet spora v glavni stvari, naročil presojo posledic na območja Natura 2000. Ni pa bila izvedena celovita presoja vplivov na okolje za kmetijske dejavnosti, pri katerih se sproščajo nitrati in ki naj bi se izvajale na podlagi odobrenih odstopanj za vnos dušika. Presoja je vključevala le predvidene zaščitne ukrepe. Iz gradiva (zlasti poročil EPA in dokumenta „Natura Impact Statement“ [znanstvenega mnenja o vplivih na območja Natura 2000, katerega priprava je predpisana po irskem pravu] za načrt upravljanja irskih voda v skladu z okvirno direktivo o vodah za obdobje 2022–2027) pa jasno izhaja, da bi presoja vplivov zadevnih kmetijskih dejavnosti na okolje najverjetneje pokazala pomembne škodljive vplive na okolje, vključno z evropskimi območji v smislu direktive o habitatih.
36.      Kot je navedeno v dokumentu „Natura Impact Statement“, naj bi bilo za načrt upravljanja irskih voda ključnega pomena, da se presodijo posledice vseh odobrenih odstopanj za posamezna kmetijska gospodarstva, ki izhajajo iz delovnega programa za nitrate, pri tem pa upoštevati tudi škodljive kumulativne posledice. Od skupno 130.000 kmetijskih gospodarstev na Irskem vsako leto za uporabo odstopanj zaprosi približno 6.500 kmetov. Velika večina teh se ukvarja s pridelavo mleka. Posamezna odstopanja se ne objavljajo, temveč le zbirni podatki za posamezno lokacijo zadevnih kmetijskih gospodarstev oziroma lokalno volilno enoto, v kateri so. V praksi ustrezna presoja posledic ni bila opravljena pri nobeni od navedenih odločitev, prav tako ne obstaja sistem, ki bi v praksi to omogočal. Nacionalna zakonodaja, s katero je bila prenesena direktiva o habitatih, se v praksi v tem smislu ne uporablja.
37.      Poleg tega je minister za stanovanjske zadeve, lokalno upravo in dediščino naročil izvedbo strateške okoljske presoje delovnega programa za nitrate, v okviru katere pa alternative niso bile preučene enako podrobno kot sam program. Opravljena nista bili niti presoja delovnega programa za nitrate v skladu s členom 4 okvirne direktive o vodah niti celovita presoja vplivov zadevnih kmetijskih dejavnosti na okolje.
38.      V okoljsko poročilo v okviru postopka strateške okoljske presoje niso bili vključeni vsi podatki o spremljanju. Okoljsko poročilo ni vsebovalo dovolj podrobnega opisa načrtovanih ukrepov za spremljanje in nadzor stanja v skladu s členom 10 direktive SPVO, da bi se lahko štelo za skladno s členom 10. Zlasti ni vsebovalo podrobnosti o tem, kako naj bi se to spremljanje in nadzor stanja izvajala, kdaj naj bi se izvajala, kako naj bi se uporabljala in kako bi se odzvala na morebitne nepredvidene škodljive vplive na okolje.
39.      V postopku strateške okoljske presoje so bile upoštevane ekonomske posledice za materialne dobrine, ki so bile obravnavane kot pomembnejše od sicer potencialno okolju prijaznejših možnosti. V tem primeru je bila med drugim upoštevana in vključena presoja širših ekonomskih vprašanj, kot so materialne dobrine, širši družbeni vplivi kmetijskih dejavnosti, vpliv načrta ali projekta na kmetijsko panogo in na pridelavo in prihodke kmetov, trajnostnost kmetijske panoge na Irskem, veriga preskrbe s hrano ter zaposlitev znatnega dela prebivalstva.
40.      Minister za stanovanjske zadeve, lokalno upravo in dediščino je 9. marca odobril peti delovni program za nitrate za obdobje 2022–2025 in podpisal uredbo za izvajanje zakonodaje Evropske unije o dobrih kmetijskih praksah za varstvo voda (S. I,
št. 113). Komisija je 29. aprila 2022 podaljšala odobritev odstopanj, ki je bila predhodno odobrena Irski v skladu s Prilogo III, točka 2, k direktivi o nitratih. Minister je nato 28. junija 2022 delovni program dopolnil z ustreznimi določbami (S. I,
št. 393).
41.      An Taisce je 31. maja 2022 na High Court (višje sodišče) vložil tožbo za sodno presojo delovnega programa. V okviru tega postopka je High Court (višje sodišče) na Sodišče vložilo dva predloga za sprejetje predhodne odločbe, nakar ju je Sodišče registriralo kot zadevi C‑531/24 in C‑895/24 in ju 11. novembra 2025 združilo.
42.      V zadevi C‑531/24 so bila postavljena ta vprašanja:
1.      Ali člen 6(3) direktive o habitatih, člen 4(1) okvirne direktive o vodah in/ali člen 3(1) direktive SPVO v povezavi s členom 3(3) PEU in/ali členom 11 in/ali členom 191(2) PDEU in/ali členom 37 Listine o temeljnih pravicah učinkujejo tako, da je treba delovni program iz člena 5 direktive o nitratih, ki se presoja na podlagi navedenih direktiv ali s sklicevanjem nanje, presojati glede na vplive kmetijskih dejavnosti, pri katerih se izločajo nitrati in ki se bodo izvajale na podlagi odstopanj, odobrenih za posamezni načrt, na okolje, bodisi na splošno bodisi kolikor k takim vplivom posredno prispeva nevključitev strožjih zaščitnih ukrepov v načrt, namesto da se presoja zgolj glede na zaščitne ukrepe, ki so vključeni v načrt?
2.      Če je odgovor na prvo vprašanje na splošno nikalen, ali imajo navedene določbe tak učinek, kadar se določbe nacionalnega prava v zadevni državi članici glede presoje posameznih odstopanj, ki so odobrena za delovni program na podlagi člena 5 direktive o nitratih, v praksi ne uporabljajo v navedenem smislu, tako da se v praksi na podlagi direktive o habitatih ne opravlja nobena presoja vplivov posameznih odstopanj, ki so odobrena v zvezi z načrtom v smislu vplivov kmetijskih dejavnosti, pri katerih se izločajo nitrati in ki se bodo izvajale na podlagi takih odstopanj, na evropska območja?
3.      Ali člen 6(3) direktive o habitatih in/ali člen 3(1) in/ali člen 5(1) in/ali člen 11(2) direktive SPVO v povezavi s členom 3(3) PEU in/ali členom 11 in/ali členom 191(2) PDEU in/ali členom 37 Listine o temeljnih pravicah učinkujejo tako, da mora presoja načrta ali programa, za katerega se uporabljajo navedeni členi in ki bi lahko povzročil okoljske vplive na vodno telo, vključevati tudi presojo na podlagi člena 4 okvirne direktive o vodah, bodisi samostojno bodisi skupaj z drugimi zavezujočimi ukrepi, ki jih sprejme država članica, in sicer ali so ti dovolj strogi, da se zagotovi, da načrt ali program ne bo povzročil poslabšanja stanja vodnega telesa površinske vode ali ogrozil doseganja dobrega stanja površinske vode ali dobrega ekološkega potenciala in dobrega kemijskega stanja površinske vode do datuma, določenega v okvirni direktivi o vodah, ter če je tako, ali je treba na podlagi navedenih določb oziroma katere koli od njih v okviru take presoje izrecno in/ali jasno navesti, ali bodo upoštevni okoljski cilji iz okvirne direktive o vodah po sprejetju načrta ali programa izpolnjeni, bodisi na splošno bodisi v konkretnem primeru predlaganega sprejetja osnovnega ukrepa, kot je opredeljen s členom 11(3) okvirne direktive o vodah, in zlasti delovnega programa za nitrate na podlagi člena 5 direktive o nitratih (kot je navedeno v Prilogi VI, del A, točka ix, k okvirni direktivi o vodah, v smislu člena 11(3)(a) navedene direktive)?
4.      Če odgovor na tretje vprašanje pomeni, da mora navedena presoja načrta ali programa, za katerega se uporablja člen 6(3) direktive o habitatih in/ali člen 3(1) direktive SPVO in ki bi lahko povzročil okoljske vplive na vodno telo, vključevati tudi presojo na podlagi člena 4 okvirne direktive o vodah, in če odgovor na prvo ali drugo vprašanje pomeni, da mora presoja za namene direktive SPVO glede skladnosti z okvirno direktivo o vodah vključevati tudi presojo vplivov kmetijskih dejavnosti, pri katerih se izločajo nitrati in ki se bodo izvajale na podlagi odstopanj, odobrenih na podlagi načrta, na okolje in/ali zlasti nevključitev strožjih določb v načrt, ali člen 4(1) okvirne direktive o vodah (in zlasti pravno načelo, v skladu s katerim morajo države članice zavrniti odobritev posameznega projekta, če bi lahko povzročil poslabšanje stanja vodnega telesa površinske vode ali če ogroža doseganje dobrega stanja površinske vode ali dobrega ekološkega potenciala in dobrega kemijskega stanja površinske vode do datuma, ki je določen v navedeni direktivi, razen če je odobreno odstopanje) v povezavi s členom 3(3) PEU in/ali členom 11 in/ali členom 191(2) PDEU in/ali členom 37 Listine o temeljnih pravicah učinkuje tako, da mora država članica tudi zavrniti sprejetje načrta, če ukrepi za zaščito, ki jih zagotavlja načrt, bodisi samostojno bodisi skupaj z drugimi zavezujočimi ukrepi, ki jih sprejme država članica, niso dovolj strogi, da se zagotovi, da kmetijske dejavnosti, pri katerih se izločajo nitrati in ki se bodo izvajale na podlagi odstopanj, odobrenih na podlagi načrta, ne bodo povzročile poslabšanja stanja vodnega telesa površinske vode ali ogrozile doseganja dobrega stanja površinske vode ali dobrega ekološkega potenciala in dobrega kemijskega stanja površinske vode do datuma, ki je določen v okvirni direktivi o vodah, bodisi na splošno bodisi v specifičnem primeru predlaganega sprejetja osnovnega ukrepa, kot je opredeljen v členu 11(3) okvirne direktive o vodah, in zlasti delovnega programa za nitrate na podlagi člena 5 direktive o nitratih (kot je navedeno v Prilogi VI, del A, točka ix, k okvirni direktivi o vodah, v smislu člena 11(3)(a) navedene direktive)?
5.      Če je odgovor na tretje in/ali četrto vprašanje na splošno nikalen, ali imajo navedene določbe tak učinek, kadar se določbe nacionalnega prava v zadevni državi članici glede presoje posameznih odstopanj, ki so odobrena za delovni program na podlagi člena 5 direktive o nitratih, v praksi ne uporabljajo v navedenem smislu, tako da se v praksi ne opravlja nobena presoja na podlagi direktive o habitatih (bodisi na podlagi člena 4 okvirne direktive o vodah ali drugače) posameznih odstopanj, ki so odobrena za načrt v smislu vplivov na vodna telesa v državi članici, kjer se bodo opravljale kmetijske dejavnosti, pri katerih se izločajo nitrati in ki se bodo izvajale na podlagi takih odstopanj?
6.      Ali člen 4 okvirne direktive o vodah v povezavi s členom 3(3) PEU in/ali členom 11 in/ali členom 191(2) PDEU in/ali členom 37 Listine o temeljnih pravicah učinkuje tako, da pristojni organ države članice ne more sprejeti načrta ali programa, zlasti delovnega programa za nitrate na podlagi direktive o nitratih, ki bi lahko vplival na stanje katerega koli upoštevnega vodnega telesa v državi članici, če se tak organ prej sam ne prepriča, da sprejetje načrta ali programa ne bo povzročilo poslabšanja stanja katerega koli vodnega telesa površinske vode, za katerega je navedena država članica ugotovila oziroma bi morala ugotoviti, da pomeni „tip“ vodnega telesa površinske vode, oziroma da ne bo ogrozilo doseganja dobrega stanja površinske vode ali dobrega ekološkega potenciala in dobrega kemijskega stanja take površinske vode, in, drugič, da je sprejetje načrta ali programa skladno z ukrepi, sprejetimi v skladu s programom na podlagi okvirne direktive o vodah, ki je bil v skladu s členom 11 navedene direktive oblikovan za zadevno vodno območje?
7.      Ali člen 5(1) direktive SPVO in Priloga I, točka (i), k direktivi SPVO v povezavi s členom 3(3) PEU in/ali členom 11 in/ali členom 191(2) PDEU in ali členom 37 Listine o temeljnih pravicah učinkujeta tako, da mora okoljsko poročilo vključevati opis ukrepov, ki so v skladu s členom 10 direktive SPVO predvideni za spremljanje, in sicer dovolj podroben opis, da se dokaže skladnost s členom 10, vključno z navedbo, kako bo navedeno spremljanje potekalo, kdaj bo potekalo in/ali kako bo spremljanje uporabljeno ter kako bodo obravnavani morebitni ugotovljeni nepredvideni škodljivi okoljski vplivi?
8.      Ali izraz „materialne dobrine“ iz Priloge I, točka (f), k direktivi SPVO izključuje vrednost takih dobrin in/ali navedeni izraz zlasti v primeru presoje delovnega programa na podlagi člena 5 direktive o nitratih izključuje širše družbene vplive kmetijskih dejavnosti, vpliv načrta ali projekta na kmetijsko panogo in na pridelavo in prihodke kmetov, trajnostnost kmetijske panoge v zadevni državi članici, verigo preskrbe s hrano ter na zaposlitev znatnega dela prebivalstva; če je tako, ali direktiva SPVO učinkuje tako, da je presoja takih vprašanj nezakonita pri presoji vplivov načrta?
9.      Če iz odgovorov na enega ali več od prvih osmih vprašanj izhaja, da so bile v okviru sprejetja delovnega programa za nitrate kršene direktiva o habitatih, okvirna direktiva o vodah in/ali direktiva SPVO, ali je ob upoštevanju med drugim člena 3(3) PEU in/ali člena 11 in/ali člena 191(2) PDEU in/ali člena 37 Listine o temeljnih pravicah Sklep Komisije 2022/696 neveljaven?
43.      V zadevi C‑895/24 sta bili postavljeni ti dodatni vprašanji:
1.      Ali člen 5(1) in/ali člen 9(1)(b) direktive SPVO ter Priloga I, točka (f), k tej direktivi učinkujejo tako, da pri presoji iz člena 3(1) te direktive materialnih dobrin ni mogoče šteti za dejavnik, ki dejansko prevlada nad drugimi dejavniki, vključno z drugimi vplivi na okolje, in/ali da je treba pri tej presoji prednostno izbrati možnost, ki najmanj škoduje okolju?
2.      Ali člen 5(1) in/ali člen 9(1)(b) direktive SPVO ter Priloga I, točka (f), k tej direktivi učinkujejo tako, da je treba pri presoji na podlagi člena 3(1) te direktive na primerljiv način opredeliti, opisati in ovrednotiti druge možnosti?
44.      Pisna stališča v obeh zadevah so podali An Taisce –
The National Trust for Ireland, Irish Creamery Milk Suppliers Association (zveza irskih dobaviteljev mleka za sirarne; v nadaljevanju: ICMSA), Irska ter Evropska komisija, v zadevi C‑531/24 poleg tega še Feirmeoirí Aontuithe na hÉireann Iontaobaithe Teoranta kot zastopnik za Irish Farmers’ Association (zveza irskih kmetov; v nadaljevanju: IFA), v zadevi C‑895/24 pa tudi Nemčija.
45.      Sodišče je 11. decembra 2025 izvedlo ustno obravnavo v obeh zadevah, na kateri so sodelovali An Taisce, IFA, ICMSA, Irska in Komisija.
IV.    Pravna presoja
46.      Direktiva o nitratih naj bi zagotovila potrebne instrumente za varstvo voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov.(11) Kot izhaja iz člena 5(1) direktive o nitratih, so države članice za uresničevanje teh ciljev dolžne pripraviti in izvajati delovne programe za območja, imenovana za ranljiva.(12) Te programe pa lahko v skladu s členom 3(5) uporabijo tudi za svoje celotno ozemlje, kar je Irska tudi storila.
47.      V skladu s členom 5(4)(a) in (b) morajo navedeni delovni programi vsebovati nekatere obvezne ukrepe iz prilog II in III k tej direktivi.(13) V obravnavani zadevi je bila večina teh ukrepov sprejeta 9. marca 2022. Ti niso predmet predlogov za sprejetje predhodne odločbe in – kolikor je mogoče ugotoviti – tudi ne predmet pravnega spora v glavni stvari na nacionalni ravni. Glede na to izvajanja teh zahtev in morebitnih okoljskih presoj, potrebnih v tej zvezi, ne bom podrobneje obravnavala.
48.      V skladu s Prilogo III, točka 2, direktive o nitratih se mora z delovnim programom zlasti zagotoviti, da kmetje na hektar letno v tla z živinskim gnojilom vnesejo le do 170 kg dušika. Vendar pa lahko države članice v skladu s Prilogo III, točka 2(b), dopustijo višje količine, če to ne nasprotuje ciljem direktive. Zato Irska – kot v prejšnjih delovnih programih – s petim delovnim programom za nitrate vsem kmetijskim gospodarstvom pod določenimi pogoji dovoljuje vnos do 250 kg dušika na hektar letno. Predmet obravnavanega predloga za sprejetje predhodne odločbe je zgolj ta ureditev, sprejeta 28. julija 2022.
49.      Države članice morajo v skladu s Prilogo III, točka 2(b), direktive o nitratih Komisiji predložiti utemeljitev, da je takšno odstopanje skladno s cilji te direktive. Komisija to utemeljitev preuči in odloči o odobritvi večje količine dušika.
50.      Razen tega z direktivo o nitratih ni določeno drugačno ocenjevanje okoljskih vplivov večjega vnosa dušika. Z obema predlogoma za sprejetje predhodne odločbe naj bi se pojasnilo, ali in v kakšnem obsegu je takšna ocena potrebna na podlagi direktive o habitatih, okvirne direktive o vodah in direktive SPVO.
51.      Okvirna direktiva o vodah države članice dejansko zavezuje, da presodijo vplive povečanega vnosa dušika na stanje voda (glej točko A). Čeprav je treba v okviru tega oceniti tudi vplive na podtalnico,(14) se v svojih utemeljitvah omejujem na površinske vode, saj se vprašanja High Court (višje sodišče) nanašajo le nanje.
52.      Obveznost presoje iz okvirne direktive o vodah zajema tudi škodljive vplive na območja Natura 2000, pogoji za presojo pa izhajajo iz direktive o habitatih (glej točko B). Dodatne zahteve za presojo vplivov na okolje in sodelovanje javnosti izhajajo iz direktive SPVO (glej točko C). Nazadnje je treba ugotoviti, ali v primeru, da se pri preučitvi drugih vprašanj ugotovijo kršitve prava Unije v zvezi z odobritvijo vnosa povečanih količin dušika, to postavlja pod vprašaj veljavnost odločitve Komisije o tej odobritvi (glej točko D). Poleg tega se je treba opredeliti tudi do vprašanja, ali lahko predložitveno sodišče ohrani učinke delovnega načrta, če ugotovi, da ga je Irska sprejela v celoti ali vsaj delno v nasprotju z navedenimi ureditvami (glej točko E).
A.      Ocena na podlagi okvirne direktive o vodah
53.      Okvirna direktiva o vodah je omenjena v vseh prvih šestih vprašanjih v zadevi C‑531/24, vendar je treba zlasti v okviru tretjega, četrtega, petega in šestega vprašanja pojasniti, ali je Irska glede na določbe okvirne direktive o vodah smela sprejeti delovni program in zlasti dovoliti uporabo večjih količin dušika.
54.      S četrtim vprašanjem High Court (višje sodišče) sprašuje, ali člen 4(1) okvirne direktive o vodah sprejetja delovnega programa ne dovoljuje, če predvideni zaščitni ukrepi ne zadostujejo za zagotovitev dobrega stanja teles površinske vode v skladu s členom 4(1)(a)(ii).
55.      To vprašanje je hipotetično in zato ni dopustno. Res je, da obstajajo razlogi za domnevo, da bi s presojo predvidenih zaščitnih ukrepov ugotovili, da bi delovni program kršil zahtevo po izboljšanju iz člena 4(1)(a)(ii) okvirne direktive o vodah.(15) Sodeč po predlogu za sprejetje predhodne odločbe in zlasti preudarkih High Court (višje sodišče) glede tretjega vprašanja ni bila izvedena podrobna presoja vplivov delovnega programa na cilje iz člena 4 in vsekakor o tem vprašanju ni bila podana izrecna ocena.(16) Zato je tudi peto vprašanje delno hipotetično v delu, v katerem se navezuje na četrto vprašanje.
56.      Dopustna so tretje in šesto vprašanje, ki se nanašata na vprašanje, ali je treba presoditi združljivost odobritve vnosa povečanih količin dušika s cilji iz člena 4 okvirne direktive o vodah, ter peto vprašanje v delu, v katerem se navezuje na tretje vprašanje.
57.      Zato bom najprej pojasnila vlogo delovnega programa v skladu z direktivo o nitratih pri izvajanju okvirne direktive o vodah, nato pa preučila obveznosti presoje, ki izhajajo iz tega, za odobritev vnosa večjih količin dušika. Nazadnje je treba obravnavati tudi pomen odobritve tega odstopanja s strani Komisije.
1.      Delovni program v skladu z direktivo o nitratih kot del regulativnega sistema okvirne direktive o vodah
58.      V skladu s členom 1(1)(a) okvirne direktive o vodah je njen namen določiti okvir za varstvo zlasti celinskih površinskih voda. Cilj tega okvira je preprečiti nadaljnje slabšanje, a hkrati tudi doseči izboljšanje stanja vodnih ekosistemov ter kopenskih ekosistemov, ki so neposredno odvisni od vodnih.(17)
59.      Člen 4(1)(a) okvirne direktive o vodah torej vsebuje dve različni, a hkrati neločljivo povezani obvezi. Po eni strani v skladu s členom 4(1)(a)(i) okvirne direktive o vodah države članice izvedejo potrebne ukrepe, da preprečijo poslabšanje stanja vseh teles površinske vode (prepoved poslabšanja). Po drugi strani države članice v skladu s členom 4(1)(a)(ii) varujejo, izboljšujejo in obnavljajo vsa telesa površinske vode, da se „dobro stanje“ površinske vode doseže najkasneje do konca leta 2015 (obveznost izboljšanja).(18) Člen 4(4) državam članicam sicer dovoljuje, da roke iz člena 4(1) podaljšajo do leta 2027.
60.      Po navedbah irske agencije EPA se za dobro ekološko stanje teles površinske vode v smislu člena 4 okvirne direktive o vodah zahteva, da vsebujejo manj kot 8 mg/l NO3.(19) Mejna vrednost iz direktive o nitratih je s 50 mg/l NO3 znatno višja. V skladu s Prilogo I, oddelek A, št. 1, v povezavi z medtem razveljavljeno Direktivo 75/440/EGS(20) gre za mejno vrednost za vodo, iz katere se pridobiva pitna voda, za katero velja enaka mejna vrednost v skladu z direktivo o pitni vodi.(21) Ta razlika kaže na to, da so nekateri habitati in vrste bistveno bolj občutljivi na nitrate kot ljudje.(22)
61.      Čeprav direktiva o nitratih s tem za nitrate predvideva znatno višjo mejno vrednost, kot jo – morda – zahteva okvirna direktiva o vodah, so delovni programi v skladu z direktivo o nitratih pomembni v okviru okvirne direktive o vodah. V skladu s členom 11(1) mora namreč vsaka država članica določiti program ukrepov za uresničevanje ciljev iz člena 4 okvirne direktive o vodah. V skladu s členom 11(2) in (3)(a) in členom 10 okvirne direktive o vodah ter in Prilogo VI, del A, točka (ix), k navedeni direktivi je izvajanje direktive o nitratih eden od „osnovnih ukrepov“, ki jih je treba vključiti v programe ukrepov. Zato so delovni programi del tega programa ukrepov.
2.      Presoja delovnih programov v skladu z direktivo o nitratih v okviru okvirne direktive o vodah
62.      Ker je delovni program v skladu z direktivo o nitratih del programa ukrepov v skladu z okvirno direktivo o vodah, je treba presoditi, ali so ukrepi delovnega programa in zlasti vnos dušika v okviru kmetijskih dejavnosti, ki je v skladu z njim dovoljen, združljivi s cilji iz člena 4 okvirne direktive o vodah. Zlasti prepoved poslabšanja iz člena 4(1)(a) je v skladu z ustaljeno sodno prakso zavezujoča v vseh fazah izvajanja direktive in velja za „vse vrste“ in stanja teles površinske vode,(23) kot pravilno poudarja Komisija. Za obveznost izboljšanja ne more veljati drugače.
63.      Kot pravilno ugotavljata ICMSA in Irska, ne gre za ločeno presojo delovnega programa ali odobritve povečanih količin dušika. Nasprotno, treba ju je obravnavati kot sestavna dela programa ukrepov, ki se presoja kot celota. Hkrati morajo biti v to presojo v celoti zajeti vplivi delovnega programa in zlasti odobritve na cilje iz člena 4 okvirne direktive o vodah. Zato mora biti razvidno, kateri vplivi izhajajo iz odobritve povečanih količin dušika in kako je bil ta rezultat pridobljen v okviru presoje.
64.      Vnos dušika v okviru kmetijskih dejavnosti je treba vključiti tudi glede na informacije, ki jih morajo države članice zbirati v skladu s členoma 5 in 8 okvirne direktive o vodah ter prilogami II, V in VIII k njej ter jih v skladu s členom 11(1) in (5) upoštevati pri pripravi programa ukrepov.
65.      V členu 11(1) okvirne direktive o vodah je izrecno določeno, da se program ukrepov pripravi ob upoštevanju rezultatov analiz, ki jih predpisuje člen 5. Te analize v skladu s Prilogo II, točka 1.4, med drugim vključujejo pomembno onesnaževanje iz razpršenih virov, ki izvira iz kmetijskih obratov in dejavnosti. Priloga II, točka 1.4, se izrecno sklicuje na informacije, ki jih je treba zbirati v skladu z direktivo o nitratih, torej predvsem informacije o vnosu dušika, ter snoveh, navedenih v Prilogi VIII k okvirni direktivi o vodah, v skladu s katero je nitrat v točki 11 zaenkrat(24) opredeljen kot snov, ki prispeva k evtrofikaciji.
66.      Če se za vodna telesa ugotovi, da okoljski cilji kakovosti morda ne bodo doseženi, morajo države članice, kadar je to smotrno, v skladu s Prilogo II, točka 1.5, odstavek 3, k okvirni direktivi o vodah optimizirati načrtovanje programov ukrepov v skladu s členom 11.
67.      Poleg tega člen 11(5) okvirne direktive o vodah zahteva, da se program ukrepov prilagodi, če spremljanje stanja kaže, da cilji iz člena 4 predvidoma ne bodo doseženi. V tem primeru mora država članica zlasti preučiti razloge za to, preveriti ustrezna dovoljenja in odobritve ter jih po potrebi revidirati in določiti potrebne dodatne ukrepe. Podrobnosti tega spremljanja so določene v členu 8 in Prilogi V. Priloga V, točka 1.3.3, določa zlasti načine spremljanja za ugotavljanje razlogov za neizpolnjevanje okoljskih ciljev, na podlagi česar se oblikuje program ukrepov v skladu s členom 11.
68.      V okviru delovnega programa v skladu z direktivo o nitratih lahko država članica zato dovoli vnos povečane količine dušika šele potem, ko zlasti na podlagi členov 5 in 8 okvirne direktive o vodah opravi presojo in ugotovi, da se s tem ne kršijo cilji iz člena 4 navedene direktive.
69.      Predstavljivo je, da bi bilo presojo odobritev za vnos povečanih količin dušika mogoče zmanjšati z vzpostavitvijo učinkovitega sistema za zagotavljanje ciljev iz člena 4 okvirne direktive o vodah v kombinaciji z odobritvami, ki se podelijo posameznim kmetijskim gospodarstvom. Načeloma bi moral ta sistem zagotoviti, da ta gospodarstva v tla skupno vnesejo le toliko dušika, da ob upoštevanju vseh drugih vnosov dušika ne pride do poslabšanja stanja teles površinske vode in da se ne prepreči doseganje dobrega stanja. Peto vprašanje v zadevi C‑531/24 pa temelji na ugotovitvi, da takšen sistem ne obstaja. Zato je za odobritev treba opraviti celovito presojo.
70.      Če država članica ugotovi, da je povečan vnos dušika nezdružljiv s prepovedjo poslabšanja ali obveznostjo izboljšanja iz člena 4(1) okvirne direktive o vodah, to še ne pomeni nujno, da tak vnos ni dovoljen. Nasprotno, lahko bi bilo dovoljen, če bi bilo mogoče uporabiti eno od izjem iz člena 4.(25)
71.      Trditev Irske, da ciljev iz člena 4 okvirne direktive o vodah ni mogoče doseči samo z delovnim programom, temu sklepu ne nasprotuje. Očitno je, da so za cilje iz člena 4 potrebni tudi drugi sestavni deli programa ukrepov. Prav tako si je mogoče predstavljati, da bi se v primeru, da je vnos nitratov previsok, v okviru programa ukrepov prednostno zmanjšali vnosi iz drugih virov. Hkrati pa mora država članica pri celovitem pregledu programa ukrepov zagotoviti, da se na podlagi vseh predvidenih ukrepov v okolje vnese le toliko dušika, da se cilji iz člena 4 še dosežejo. To pa zlasti pomeni, da je treba opredeliti in upoštevati vplive odobritve povečanega vnosa dušika v okviru delovnega programa v skladu z direktivo o nitratih.
3.      Odstopanje, ki ga je odobrila Komisija
72.      Res je, da je Komisija z Izvedbenim sklepom (EU) 2022/696 odobrila vnos povečane količine dušika in v uvodni izjavi 17 na podlagi postavljenih pogojev ugotovila, da je to odstopanje združljivo s cilji okvirne direktive o vodah. Vendar to v ničemer ne vpliva na obveznosti države članice, da opravi presojo, in tudi ne pomeni nujno, da so odobreni ukrepi združljivi z okvirno direktivo o vodah.
73.      Okvirna direktiva o vodah ne vsebuje nobenega razloga, zaradi katerega bi Komisija lahko odobrila odstopanje od njenih ciljev. Možnosti za odobritev odstopanja so namreč taksativno urejene s členom 4 in so v pristojnosti držav članic. Komisija lahko spoštovanje teh določb le nadzira in po potrebi sproži postopek za ugotavljanje kršitve.
74.      Tudi direktive o nitratih in zlasti v njej določene možnosti za odobritev povečanih količin dušika ni mogoče razumeti kot izjeme od ciljev iz člena 4 okvirne direktive o vodah. Čeprav bi bilo mogoče direktivo o nitratih metodološko obravnavati kot lex specialis v odnosu z okvirno direktivo o vodah, si slednja v skladu s členom 1(c) prizadeva za večje varstvo in izboljšanje vodnega okolja. Poleg tega naj bi se v skladu s členom 4(2) vedno uporabljal najstrožji cilj. To se kaže tudi v tem, da irska agencija EPA za dobro stanje teles površinskih vod zahteva znatno nižjo mejno vrednost za nitrate od direktive o nitratih.(26) Tega ambicioznega cilja iz okvirne direktive o vodah ne bi bilo mogoče doseči, če bi na nekaterih področjih vodne politike še naprej veljali starejši, manj ambiciozni cilji.
75.      Zato okvirna direktiva o vodah kot lex posterior vsebuje strožje zahteve, ki jih morajo izpolnjevati tudi ukrepi na podlagi starejše direktive o nitratih.
76.      V tem primeru ni pomembno, ali nadzorna pooblastila Komisije na podlagi Priloge III, točka 2(b), k direktivi o nitratih vključujejo strožje zahteve iz okvirne direktive o vodah ali so omejene na zahteve iz direktive o nitratih. Ta nadzor je namreč omejen na presojo utemeljitve države članice. Komisija nima lastnih pooblastil ali instrumentov za preiskavo na kraju samem v državi članici za oceno združljivosti z okvirno direktivo o vodah. Za potrebe tega postopka, s katerim Komisija preverja spoštovanje ciljev iz okvirne direktive o vodah, mora država članica njihovo spoštovanje predstaviti v obrazložitvi in to zato pred tem sama preveriti.
77.      Zato je v uvodni izjavi 17 Izvedbenega sklepa (EU) 2022/696 vključena le presoja odobritve vnosa povečane količine dušika, ki jo opravi Komisija. Z izvedbenim sklepom pa ne more zavezujoče ugotoviti, da je ta odobritev združljiva z okvirno direktivo o vodah.
4.      Vmesna sklepna ugotovitev
78.      Tako je treba ugotoviti, da lahko država članica v okviru delovnega programa v skladu s členom 5 direktive o nitratih vnos povečane količine dušika dovoli šele potem, ko zlasti na podlagi členov 5 in 8 okvirne direktive o vodah opravi presojo in ugotovi, da se s tem ne kršijo cilji iz člena 4 navedene direktive. Presoje ji sicer ni treba opraviti, če je zagotovljeno, da se uporaba te možnosti presoji na ravni posameznih kmetijskih gospodarstev. Če se s presojo izkaže, da je povečan vnos nezdružljiv s prepovedjo poslabšanja ali obveznostjo izboljšanja iz člena 4(1), bi bili cilji člena 4 zagotovljeni le, če se lahko uporabi ena od izjem, ki so prav tako določene v tem členu.
B.      Presoja vplivov na območja Natura 2000
79.      Cilji iz člena 4(1) okvirne direktive o vodah pa niso omejeni zgolj na prepoved poslabšanja in obveznost izboljšanja iz točke (a). Kot poudarja Komisija, morajo države članice v skladu s členom 4(1)(c) v istem časovnem okviru, tj. najpozneje do leta 2027,(27) doseči skladnost z vsemi standardi in cilji tudi za zavarovana območja. V skladu s členom 6 in Prilogo IV, točka 1(v), to velja zlasti za območja Natura 2000, pri katerih je ohranjanje ali izboljšanje stanja vode pomemben dejavnik za njihovo varstvo.(28)
80.      To pomeni dodaten cilj, ki ga morajo doseči delovni programi v skladu s členom 11 okvirne direktive o vodah in zato tudi delovni programi v skladu z direktivo o nitratih.(29) Zato morajo države članice pred določitvijo delovnega programa preveriti tudi njegove učinke na območja Natura 2000.
81.      Merila za to presojo izhajajo iz člena 6(3) direktive o habitatih. Najprej je torej treba preučiti, ali je v skladu s to določbo za odobritev povečanega vnosa dušika v okviru delovnega programa v skladu z direktivo o nitratih potrebna presoja. Nato je treba natančneje opredeliti predmet te presoje. Zato se prvi dve vprašanji za predhodno odločanje v zadevi C‑531/24 nanašata na presojo posledic odobritve v skladu s členom 6(3) direktive o habitatih. Sodišče sprašuje, ali se presoja lahko omeji na zaščitne ukrepe, predvidene v delovnem programu, ali pa mora zajemati tudi vplive kmetijskih dejavnosti, odobrene v okviru tega programa, v okviru katerih se sproščajo nitrati. Če se ta presoja lahko načeloma omeji na predvidene zaščitne ukrepe, predložitveno sodišče nadalje sprašuje, ali se ta ugotovitev spremeni, če navedene kmetijske dejavnosti v praksi niso predmet presoje posledic niti na ravni posameznih kmetijskih gospodarstev.
82.      Ker si stranke v postopku niso enotne glede vprašanja, ali je treba delovni program sploh podvreči presoji posledic iz člena 6(3) direktive o habitatih, bom najprej obravnavala to vprašanje (glej točko 1) in nato predmet te presoje (glej točko 2).
1.      Obveznost presoje posledic
83.      V skladu s členom 6(3), drugi stavek, pristojni nacionalni organi glede na ugotovitve presoje posledic in ob upoštevanju odstopanja iz člena 6(4) soglašajo z načrtom ali projektom šele po tem, ko se prepričajo, da ne bo škodoval celovitosti območja Natura 2000. Zato člen 6(3), prvi stavek, določa, da je treba pri vsakem načrtu ali projektu, ki ni neposredno povezan z upravljanjem zavarovanega območja ali zanj potreben, pa bi sam ali v povezavi z drugimi načrti ali projekti lahko pomembno negativno vplival na območje, opraviti ustrezno presojo njegovih posledic glede na cilje ohranjanja tega območja.
84.      Odobritev za povečan vnos dušika v okviru delovnega programa v skladu z direktivo o nitratih ni neposredno povezana z upravljanjem območij Natura 2000 niti ni potrebna zanj.
85.      Odobritev pa ne pomeni soglasja k projektu v smislu člena 6(3) direktive o habitatih. Velikemu številu kmetijskih gospodarstev zgolj daje možnost povečanega vnosa dušika. Kvečjemu uporaba te možnosti s strani posameznih kmetijskih gospodarstev bi se lahko štela za projekt.(30)
86.      Odobritev v okviru delovnega programa pa bi lahko pomenila načrt v smislu člena 6(3) direktive o habitatih.
87.      Ker direktiva pojma „načrt“ ne opredeljuje, gre kljub nagnjenju, da bi pri tem najprej pomislili na posebne instrumente nacionalnega prava, glede na dejstvo, da direktiva tega ne omenja, za pojem prava Unije, ki ga je treba razlagati avtonomno.(31)
88.      Glede na različne jezikovne različice člena 6(3) direktive o habitatih bi lahko izrazu „načrt“ teoretično pripisali bolj ali manj različne pomene. Izraz v francoščini lahko na primer pomeni tudi ravno površino, pogosto pa se nanaša na posamezne risbe.
89.      Glede na kontekst ureditve pa je treba pojem „načrt“ razumeti v njegovem abstraktnejšem pomenu, in sicer da določa določene cilje in opredeljuje, kako jih je treba doseči. Taka razlaga načeloma omogoča, da se presodijo posledice načrta za cilje ohranjanja območja Natura 2000 v smislu člena 6(3), prvi stavek, direktive o habitatih ali da organ v skladu s členom 6(3), drugi stavek, zanj poda soglasje.
90.      Pojem „načrt“ ima sicer v tem kontekstu zelo širok pomen, vendar prav zato omogoča doseganje cilja iz člena 6(3) direktive o habitatih. S to določbo naj bi se namreč učinkovito preprečeval negativni vpliv načrtov ali projektov na območja Natura 2000.(32) Razlaga pojma „načrt“ (ali pojma „projekt“) na način, da nekaterih negativnih vplivov, za katere so odgovorni ljudje, ne bi bilo treba presojati, ne bi bila v skladu s tem ciljem. Ta cilj je razviden tudi iz tega, da je v večini izvirnih jezikovnih različic določbe zajet „vsak“(33) načrt in projekt. Strogo ločevanje med pojmoma „načrt“ in „projekt“ pa vsaj za namene člena 6(3) direktive o habitatih ni potrebno, saj so z obema pojmoma povezani enaki pravni učinki.
91.      Splošna odobritev vnosa povečanih količin dušika kmetijskim gospodarstvom je torej načrt v smislu člena 6(3) direktive o habitatih, saj je njen cilj omogočiti takšno prakso in kot sredstvo za dosego tega cilja vključuje ustrezno dovoljenje.
92.      Široko razumevanje pojma „načrt“ pa ne pomeni, da je treba nujno za vse ukrepe, ki vsebujejo cilje in način, kako naj se dosežejo, opraviti presojo posledic. Obveznost presoje je nujno omejena, ker mora biti ogroženost območja zadostno opredeljiva, presoja posledic pa ustrezna.
93.      Prvič, s členom 6(3) direktive o habitatih se presoja posledic zahteva le, če bi ukrep lahko pomembno vplival na območje Natura 2000, kar Sodišče razume kot verjetnost ali nevarnost takšne posledice.(34) Ob upoštevanju zlasti previdnostnega načela taka verjetnost ali nevarnost obstaja, če na podlagi objektivnih okoliščin ni mogoče izključiti, da zadevni načrt ali projekt pomembno vpliva na cilje za ohranjanje zadevnega območja.(35) Tako presojo je treba izvesti med drugim glede na značilnosti in posebne okoljske razmere območja, na katerega se ta delovni načrt nanaša.(36) Sodišče je zato zahtevalo, da se za določene načrte rabe zemljišč v skladu z zakonodajo Združenega kraljestva izvede presoja, ker bi lahko pomembno vplivali na odobritev projektov in s tem na zadevna zavarovana območja.(37)
94.      Prekomerno odlaganje dušika zaradi gnojenja v okviru kmetijskih dejavnosti lahko pomembno vpliva na območja Natura 2000.(38) Za to so merodajne zlasti naravoslovne mejne vrednosti za različne tipe habitatov, t. i. kritične obremenitve (v angleščini: critical loads).(39) Komisija kot primer navaja močvirne in mokriščne habitate ter potočno bisernico (Margaritifera margaritifera), ki so že znatno pod mejno vrednostjo iz direktive o nitratih (50 mg/l) zelo občutljivi na nitrate. Če se kmetijskim gospodarstvom znotraj območij Natura 2000 ali v njihovi okolici dovoli, da v svoja zemljišča vnesejo povečane količine dušika, obstaja verjetnost ali nevarnost pomembnega vpliva na taka območja.
95.      Drugič, presojo posledic je smiselno izvesti le, če je nevarnost vplivanja na območja Natura 2000 že zadostno določljiva. Za ukrepe, ki sicer predstavljajo abstraktno nevarnost škodljivih posledic za zavarovana območja, vendar konkretnih posledic za posamezna območja še ni mogoče opredeliti, ni mogoče opraviti presoje njihove skladnosti s cilji ohranjanja območij Natura 2000. Zato je Sodišče v postopku proti Italiji odločilo, da je treba načrte ločiti od zgolj uvodnih preudarjanj uprave in da morajo biti tako natančni, da je zanje potrebna presoja posledic.(40)
96.      Odobritev vnosa povečanih količin dušika še ne pomeni nujno, da bo na določenih območjih Natura 2000 prišlo do negativnih vplivov zaradi prekomernega odlaganja dušika. Obstoj nevarnosti takšnih vplivov je mogoče ugotoviti šele, ko je znano, katera kmetijska gospodarstva dejansko izkoriščajo možnost, ki jo ponuja takšna odobritev.
97.      To pa ne pomeni, da za odobritev ni mogoče izvesti presoje vplivov. Nasprotno, lahko bi privzeli, da bodo vsa kmetijska gospodarstva v celoti izkoristila možnost iz odobritve, in na podlagi te predpostavke preverili, ali bi to vplivalo na območja Natura 2000.
98.      Tretjič, ker bi bila taka presoja sicer mogoča, vendar zelo obsežna, je pomembna omejitev, da mora biti presoja vplivov „ustrezna“. Ta omejitev presoje sicer ni prisotna v vseh izvirnih jezikovnih različicah člena 6(3) direktive o habitatih,(41) je pa dosledno omenjena v uvodni izjavi 10.
99.      Ne bi bilo ustrezno, če bi se denimo v večstopenjskih odobritvenih postopkih določena vprašanja presojala večkrat, čeprav se nevarnost ali verjetnost pomembnega vpliva ne spreminja po stopnjah.(42) Po drugi strani pa je ustrezno tudi, da se presoja opravi čim prej, da se lahko morebitni vplivi celostno upoštevajo.(43) Zlasti je treba preprečiti, da bi se že v zgodnjih fazah načrtovanja sprejele odločitve, zaradi katerih bi pri izvajanju projektov prišlo do okoljske škode in ki jih pozneje ne bi bilo več mogoče spremeniti.(44)
100. V obravnavani zadevi se na prvi pogled ne zdi ustrezno predpostavljati, da vsa kmetijska gospodarstva izkoriščajo možnost vnosa povečanih količin dušika, in to predpostavko uporabiti pri presoji vplivov. Takšna presoja bi bila zelo obsežna in glede na dosedanje izkušnje z uporabo odobritev tudi nepotrebna. Kot je navedeno v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, odstopanje dejansko uporablja namreč „le“ približno 6.500 od več kot 130.000 kmetijskih gospodarstev.
101. Zgolj samo možnost vnosa povečanih količin še ne pomeni odločitve, ki je v poznejši presoji vplivov ne bi bilo mogoče več preučiti. Zadostovalo bi že, da se za le tista kmetijska gospodarstva, ki želijo izkoristiti možnost vnosa več dušika, v okviru predhodne presoje preuči, ali obstaja verjetnost ali nevarnost, da bi to pomembno vplivalo na območja Natura 2000. Če tega ni mogoče izključiti, zlasti zaradi geografskih danosti in ciljev ohranjanja območij Natura 2000, ki bi lahko bila prizadeta, bi bilo treba opraviti celovito presojo, ki bi lahko privedla do tega, da bi pristojni organi morali zavrniti uporabo odstopanja.
102. Zaradi kumulativnega učinka vnašanja dušika(45) je obenem treba opraviti skupno presojo kmetijskih gospodarstev, katerih vnos dušika lahko povzroči odlaganje dušika v določenem območju Natura 2000. V nasprotnem primeru obstaja bojazen, da bodo kmetijska gospodarstva, za katera je bila presoja opravljena najprej, izčrpala sprejemljivo količino dušika, kmetijska gospodarstva, ki so bila pregledana pozneje, pa ostala praznih rok. Če bi presoja potekala vzporedno, a ločeno, bi poleg tega lahko bile odobrene prevelike količine dušika.
103. Možno je trditi, da je Irska pri prvi odobritvi povečanih količin dušika zaradi prenosa direktive o habitatih lahko domnevala, da bo takšna presoja posameznih kmetijskih gospodarstev izvedena. Vendar pa nabrane izkušnje s preteklimi delovnimi programi zdaj takšno domnevo izključujejo. Kot izhaja iz predloga za sprejetje predhodne odločbe, namreč za vnos povečanih količin dušika na posameznih kmetijskih gospodarstvih še nikoli ni bila izvedena presoja iz člena 6(3). Tudi peti delovni program Irske ne vsebuje omembe, da bi bilo treba za vnos povečanih količin dušika upoštevati to določbo oziroma irske izvedbene predpise. V skladu s tem je Irska na obravnavi priznala, da se presoja na ravni kmetijskih gospodarstev doslej ni izvajala, in napovedala, da si bodo pristojni organi prizadevali, da se v prihodnje zagotovi spoštovanje člena 6(3).
104. Dokler irski organi ne sprejmejo ustreznih ukrepov, pa bodo kmetijska gospodarstva zaradi odobritve, podeljene v delovnem programu, v tla vnašala povečane količine dušika. Ker se individualna ali skupinska presoja ne izvaja, še naprej obstajajo utemeljeni znanstveni pomisleki, da pri povečanem vnosu ni mogoče izključiti škodljivih vplivov odloženega dušika na območja Natura 2000.
105. Zato se ureditev, s katero se tak vnos odobri, ne sme sprejeti brez presoje posledic v skladu s členom 6(3) direktive o habitatih.
106. Kot Irska sicer pravilno opozarja, sem že izrazila mnenje, da iz direktive o nitratih ne izhaja, da delovni program nujno vpliva na odobritev projektov, ki lahko pomembno vplivajo na zavarovana območja.(46) To mnenje pa je temeljilo na predpostavki – ki je bila v predlogu za sprejetje predhodne odločbe v obravnavani zadevi ovržena – pa pristojni nacionalni organi ukrepe, zajete v delovnem programu, presojajo posamično v skladu s členom 6(3) direktive o habitatih.
107. Poleg tega se delovni program, s katerim se zgolj izvajajo zahteve direktive o nitratih – na primer z določitvijo največje količine dušika, določene v tej direktivi, ki se sme vnesti v okolje – razlikuje od odstopanja, s katerim se odobri povečana količina dušika. V prvem primeru gre za zakonsko omejitev škodljivih okoljskih vplivov. V drugem primeru pa gre za dopustitev ukrepov, ki povzročajo škodljive okoljske vplive, večje od zahtev, določenih v zakonodaji.
108. Zaradi popolnosti je treba opozoriti, da je lahko tudi za vnos dušika, ki ne presega največje količine, določene z direktivo o nitratih, v posameznih primerih treba opraviti presojo posledic. Pri določitvi te največje količine namreč niso bile upoštevane znatno nižje mejne vrednosti za tipe habitatov in vrste na zavarovanih območjih.(47) Če se te mejne vrednosti presežejo, obstaja nevarnost znatnih negativnih vplivov na območja Natura 2000.
2.      Predmet presoje posledic
109. V skladu s členom 6(3), drugi stavek, direktive o habitatih lahko pristojni nacionalni organi načrt, v tem primeru delovni program, odobrijo le, če so ob upoštevanju rezultatov presoje posledic ugotovili, da projekt ne bo imel negativnih vplivov na nobeno območje Natura 2000. V skladu z ustaljeno sodno prakso lahko to ugotovijo le, če je z znanstvenega vidika izključen vsakršen razumen dvom, da ne bo prišlo do takšnih negativnih vplivov.(48)
110. Presoja zato ne sme biti pomanjkljiva ter mora obsegati celovite, natančne in dokončne ugotovitve ter sklepe, ki lahko odpravijo vsak razumen znanstveni dvom o vplivih načrtov ali projektov, ki so predvideni na zadevnem zavarovanem območju.(49) Ob upoštevanju najboljših znanstvenih spoznanj s tega področja je treba opredeliti vse vidike načrta ali projekta, ki bi lahko sami ali v povezavi z drugimi načrti oziroma projekti škodovali ciljem ohranjanja zadevnih območij.(50)
111. Potreba po presoji posledic delovnega programa temelji na razumnih znanstvenih dvomih, da povečan vnos dušika ne bo imel negativnih vplivov na območja Natura 2000 zaradi odlaganja dušika.(51)
112. Zato mora biti presoja posledic usmerjena v odpravljanje teh dvomov. Z njo je treba torej preučiti, ali bo odlaganje nitratov zaradi povečanega vnosa nitratov ogrozilo cilje za ohranjanje območij Natura 2000.
3.      Vmesna sklepna ugotovitev
113. Ob upoštevanju direktive o habitatih je treba na prvi vprašanji v zadevi C‑531/24 odgovoriti, da je treba delovni program v skladu s členom 5 direktive o nitratih, s katerim se pod določenimi pogoji vsem kmetijskim gospodarstvom v državi članici dovoli vnos povečane količine nitratov, v okviru oblikovanja programa ukrepov v skladu s členom 11 okvirne direktive o vodah in členom 6(3) direktive o habitatih preučiti, da se ugotovi, ali je mogoče izključiti vsakršen razumen znanstveni dvom, da se na območja Natura 2000 kot taka ne bo negativno vplivalo z odlaganjem dušika zaradi vnosa dušika. Presoje ni treba opraviti, če se zagotovi, da se glede uporabe te možnosti s strani posameznih kmetijskih gospodarstev opravi presoja v skladu s členom 6(3).
C.      Strateška okoljska presoja
114. Prvo, tretje in četrto vprašanje ter sedmo in osmo vprašanje v zadevi C‑531/24 in obe vprašanji v zadevi C‑895/24 se nanašajo na uporabo direktive SPVO. Prva štiri vprašanja v zadevi C‑531/24 poleg že obravnavanih vprašanj zadevajo tudi vprašanje, ali bi morala biti odobritev povečanega vnosa dušika v okviru delovnega programa predmet strateške okoljske presoje, ki je zajemala zlasti vplive na območja Natura 2000 in na cilje iz člena 4 okvirne direktive o vodah (glej točko 1). S sedmim vprašanjem v zadevi C‑531/24 High Court (višje sodišče) sprašuje, kako je treba obravnavati ukrepe za spremljanje okoljskih vplivov (glej točko 2). Osmo vprašanje v zadevi C‑531/24 in prvo vprašanje v zadevi C‑895/24 se nanašata na obravnavanje materialnih dobrin (glej točko 3). Drugo vprašanje v zadevi C‑895/24 se nanaša na presojo drugih možnosti (glej točko 4).
1.      Prvo do četrto vprašanje v zadevi C‑531/24
115. Za odgovor na prvo do četrto vprašanje v zadevi C‑531/24 je treba najprej pojasniti, zakaj odobritev vnosa povečane količine dušika zahteva strateško okoljsko presojo in da je treba v okviru te presoje preučiti tudi vplive na cilje iz člena 4 okvirne direktive o vodah in na območja Natura 2000.
116. Odobritev spada v opredelitev načrtov in programov iz člena 2(a) direktive SPVO, saj jo je irska vlada sprejela po zakonodajnem postopku in je morala biti pripravljena v skladu z direktivo o nitratih.
117. Odobritev je del delovnega programa v skladu z direktivo o nitratih, za katerega je v skladu s členom 3(2)(a) direktive SPVO treba izvesti strateško okoljsko presojo kot celoto, saj določa okvir za projekte v skladu z direktivo PVO.(52) Obveznost presoje odobritve izhaja tudi iz člena 3(2)(b), saj je za odobritev – kot že predstavljeno(53) – vsaj v obravnavani zadevi(54) zaradi možnih vplivov na območja Natura 2000 bilo treba opraviti presojo posledic v skladu s členom 6(3) direktive o habitatih.
118. Okoljsko poročilo v okviru strateške okoljske presoje v skladu s členom 5(1) direktive SPVO zlasti opredeljuje, opisuje in vrednoti verjetne znatne vplive izvajanja načrta ali programa na okolje. Ti v skladu s Prilogo I, točka (d), vključujejo vse obstoječe okoljske probleme, ki so pomembni za načrt ali program. Pri tem je treba upoštevati zlasti probleme, povezane z območji posebnega okoljskega pomena, kakršna so območja Natura 2000, določena na podlagi direktiv o pticah in o habitatih. V skladu s točko e je treba poleg tega predstaviti določene okoljevarstvene cilje, pomembne za načrt ali program, ter način upoštevanja teh ciljev in vseh okoljskih vidikov pri pripravi načrta ali programa. V skladu s točko f morajo informacije, ki jih je treba predložiti, vključevati tudi verjetne znatne vplive na okolje, vključno z vplivi na vidike, kot so zlasti biotska raznovrstnost, živalstvo, rastlinstvo in voda.
119. Zato je bilo treba v okoljskem poročilu že opredeljene vsebine obravnavati v okviru presoje združljivosti s cilji iz člena 4 okvirne direktive o vodah(55) in presoje posledic iz člena 6(3) direktive o habitatih(56). Če takšna presoja ni bila opravljena, je bilo okoljsko poročilo nepopolno.
120. To okoljsko poročilo je moralo biti podlaga za sodelovanje javnosti v skladu s členom 6 direktive SPVO, v skladu s členom 8 pa je bilo treba poročilo in mnenja upoštevati pri sprejemanju odstopanja. Tudi ti koraki bi bili pomanjkljivi, če okoljsko poročilo ne bi bilo popolno.
121. Če povzamem, je treba torej ugotoviti, da je za odobritev povečanega vnosa dušika s strani kmetijskih gospodarstev v okviru delovnega programa v skladu z direktivo o nitratih potrebna okoljska presoja v skladu z direktivo SPVO, v kateri se opredelijo, opišejo in ocenijo vplivi te odobritve na cilje iz člena 4 okvirne direktive o vodah in na območja Natura 2000.
2.      Sedmo vprašanje v zadevi C‑531/24 – ukrepi za spremljanje in nadzor stanja v okoljskem poročilu
122. S členom 10(1) direktive SPVO je določeno, da države članice spremljajo in nadzorujejo znatne okoljske vplive izvajanja načrtov in programov, da med drugim dovolj zgodaj ugotovijo nepredvidene škodljive vplive in lahko sprejmejo ustrezne sanacijske ukrepe. S sedmim vprašanjem v zadevi C‑531/24 High Court (višje sodišče) sprašuje, ali mora okoljsko poročilo vsebovati dovolj podroben opis načrtovanih ukrepov za spremljanje in nadzor stanja, da se dokaže skladnost s členom 10 (glej točko a), vključno s podrobnostmi o tem, kako in kdaj bo tako spremljanje potekalo in/ali kako bo uporabljeno (glej točko b) ter kako bodo obravnavani morebitni ugotovljeni nepredvideni škodljivi okoljske vplivi (glej točko c).
a)      Predstavitev ukrepov za spremljanje in nadzor stanja, ki izpolnjujejo zahteve iz člena 10 direktive SPVO
123. V skladu s členom 5(1), stavek 2, direktive SPVO so informacije, ki jih je treba predložiti za okoljsko poročilo, določene v Prilogi I. V skladu s Prilogo I, točka (i), te informacije vključujejo opis predvidenih ukrepov, ki se nanašajo na spremljanje in nadzor stanja v skladu s členom 10.
124. Ker je v Prilogi I, točka (i), direktive SPVO zahtevana le predstavitev predvidenih ukrepov, ki se nanašajo na spremljanje in nadzor stanja, bi lahko domnevali, da v okoljskem poročilu informacij o tej točki ni treba vključiti, če ukrepi (še) niso predvideni.
125. Kot pa Irska pravilno opozarja, je treba informacije iz Priloge I k direktivi SPVO predložiti v skladu s členom 5(2) in (3). V skladu s členom 5(2) okoljsko poročilo vsebuje informacije, ki jih je smiselno zahtevati. Pri tem je treba upoštevati trenutno znanje in metode presoje, vsebino in natančnost načrta ali programa ter to, na kateri stopnji odločanja je načrt ali program in koliko je nekatere zadeve primerneje presojati na različnih ravneh tega procesa, da se prepreči podvajanje presoje.
126. Zato se je sicer Irski treba pritrditi, da imajo države članice določeno svobodo pri odločanju, katere informacije o ukrepih, ki se nanašajo na spremljanje in nadzor stanja, bodo vključile v okoljsko poročilo.
127. Vendar so v členu 5(2) direktive SPVO začrtane meje te svobode, katere nadzor je v pristojnosti nacionalnih sodišč.(57) Za poročilo se namreč ne sme zahtevati več informacij, kot jih je smiselno zahtevati, hkrati pa tudi ne sme vsebovati manj informacij.
128. Vendar je mogoče (in se mora) smiselno zahtevati, da se okoljsko poročilo predloži šele potem, ko pristojni organi zaključijo načrtovanje ukrepov, potrebnih za skladnost s členom 10 direktive SPVO. Člen 9(1)(c) namreč določa, da se ob sprejetju načrta ali programa sprejmejo ukrepi o spremljanju in nadzoru stanja skladno s členom 10. Zato Priloga I, točka (i), temelji na predpostavki, da so taki ukrepi načrtovani, in predvideva navedbo teh informacij, čeprav strogo gledano ne gre za opredelitev, opis ali vrednotenje okoljskih vplivov.
129. V zvezi z delovnim programom v tej zadevi in odobritvijo vnosa povečane količine dušika je treba dodati, da ga Irska ni sprejela prvič, temveč že petič. Pravzaprav bi morali ustrezni ukrepi o spremljanju in nadzoru stanja že obstajati. Ni jasno, zakaj izvajanja teh ukrepov ni bilo mogoče predstaviti v okoljskem poročilu.
130. Poleg tega bi morali obstajati tudi ukrepi za spremljanje in nadzor stanja v skladu s členom 8 okvirne direktive o vodah ter Prilogo V k njej, ki se lahko v skladu s členom 10(2) direktive SPVO uporabijo za nadzor vplivov obstoječih ukrepov. Če bi bilo to načrtovano, bi morala Irska te ukrepe navesti.
131. Zato mora okoljsko poročilo v skladu s členom 5 in Prilogo I, točka (i), ter členom 10 direktive SPVO predstaviti ukrepe za spremljanje in nadzor stanja pomembnih vplivov zaradi izvajanja delovnega programa in zlasti odobritve vnosa povečanih količin dušika.
b)      Natančnost informacij o ukrepih za spremljanje in nadzor stanja
132. High Court (višje sodišče) sprašuje tudi, v kolikšni meri mora ta opis vključevati način spremljanja in nadzora stanja.
133. Predstavitev predvidenih ukrepov za spremljanje in nadzor stanja v okoljskem poročilu mora omogočati razpravo o teh ukrepih v okviru sodelovanja javnosti v skladu s členoma 6 in 7 direktive SPVO. Zato morajo biti informacije v okoljskem poročilu dovolj podrobne, da lahko javnost oceni, ali predvideni ukrepi zadostujejo za izpolnitev zahtev iz člena 10.
134. V členu 10 direktive SPVO se zahteva, da se spremljajo vsiznatni okoljski vplivi izvajanja načrtov in programov, torej vsi vplivi, ki so bili že opredeljeni, opisani in ovrednoteni v okviru okoljske presoje.
135. V sporu v glavni stvari se zdi očitno, da je treba spremljati zlasti vplive vnosa povečanih količin dušika s strani kmetijskih gospodarstev na količino nitratov v telesih površinske vode in območjih Natura 2000.
136. Nujnost spremljanja in nadzora stanja območij Natura 2000 je sicer neodvisna od tega, ali se pri splošni odobritvi vnosa v delovnem programu lahko opusti presoja posledic iz člena 6(3) direktive o habitatih, če je zagotovljeno, da se vnos preverja na ravni posameznih kmetijskih gospodarstev.(58) Dejstvo, da je presojo ustrezneje opraviti na ravni kmetijskih gospodarstev, namreč ne upravičuje opustitve uporabe člena 10 direktive SPVO. Spremljanje in nadzor stanja, ki se v skladu s tem zahtevata, sta pomembna za preverjanje, ali so rezultati presoj na ravni kmetijskih gospodarstev pravilni.
137. Zato morajo biti ukrepi za spremljanje in nadzor stanja v okoljskem poročilu opisani tako natančno, da je mogoče oceniti skladnost s členom 10 direktive SPVO, vključno z vplivom na količino nitratov v telesih površinske vode in na območjih Natura 2000, kadar se kmetijskim gospodarstvom odobri vnos povečanih količin dušika.
c)      Odziv na nepredvidene škodljive okoljske vplive
138. High Court (višje sodišče) sprašuje tudi, ali je treba v okoljskem poročilu opisati tudi načrtovan odziv na morebitne nepredvidene škodljive okoljske vplive.
139. Glede tega se je treba strinjati s Komisijo, da direktiva SPVO v zvezi s tem ne vsebuje nobenih zahtev. Člen 10 je namenjen le temu, da državam članicam omogoči sprejetje ustreznih sanacijskih ukrepov.
140. Ali morajo države članice sprejeti sanacijske ukrepe, pa je lahko določeno z drugimi predpisi. Kot že predstavljen, člen 11(5) okvirne direktive o vodah zahteva, da se program ukrepov prilagodi, če spremljanje stanja kaže, da cilji iz člena 4 predvidoma ne bodo doseženi.(59) Poleg tega so države članice s členom 6(2) direktive o habitatih zavezane, da preprečijo poslabšanje naravnih habitatov in habitatov vrst na območjih Natura 2000.
141. Odločitev o potrebnih ukrepih, če pride do nepredvidenih škodljivih okoljskih vplivov, se lahko sprejme le ob upoštevanju teh vplivov. Pogosto pridejo v poštev različni ukrepi, tako da imajo pristojni organi držav članic na voljo izbiro.
142. To je mogoče tudi v primeru, da so v telesih površinske vode ali na območjih Natura 2000 zaznane višje količine nitratov, kot je bilo pričakovano. Zmanjšanje vnosa nitratov je namreč mogoče doseči tudi tako, da država članica zmanjša sproščanje nitratov iz drugih, nekmetijskih virov.
143. V okviru okoljske presoje torej ni treba določiti odziva na nepredvidene škodljive okoljske vplive.
3.      Osmo vprašanje v zadevi C‑531/24 in prvo vprašanje v zadevi C‑895/24 – materialne dobrine
144. Osmo vprašanje v zadevi C‑531/24 in prvo vprašanje v zadevi C‑895/24 se nanašata na upoštevanje „materialnih dobrin“ v okviru okoljske presoje. Za razumevanje tega vprašanja je pomembna okoliščina, da je bil v okoljski presoji upoštevan gospodarski pomen kmetijstva, da bi se dosegla odobritev vnosa večjih količin dušika namesto okolju prijaznejših možnosti. An Taisce dvomi, da je to združljivo z direktivo SPVO.
145. Izhodišče za stališče An Taisce je pravilno. Člen 5 direktive SPVO in Priloga I, točka (f), k njej sicer določata, da mora okoljsko poročilo opredelitev, opisati in ovrednotiti vplive na materialne vrednosti. Vendar pa so s tem v skladu z uvodom Priloge I, točka (f), mišljeni okoljski vplivi, ki zadevajo materialne dobrine. V zvezi z direktivo PVO je Sodišče poudarilo, da je treba upoštevati le tiste vplive na materialne dobrine, ki lahko po svoji naravi vplivajo tudi na okolje. Vplivi na vrednost teh dobrin pa za uporabo direktive PVO niso pomembni.(60)
146. Pri odobritvi vnosa povečanih količin dušika bi lahko zato upoštevali denimo škodljive vplive na ribištvo, če zaradi te prakse pride do evtrofikacije vodnega okolja. Kot okoljski vpliv bi bilo mogoče upoštevati tudi morebitno povečanje pridelka zaradi gnojenja.
147. Nasprotno pa dejstvo, da morajo kmetijska gospodarstva uporabljati gnojilo z vsebnostjo dušika, ker nastaja pri živinoreji,(61) zaradi česar bi strožje omejitve vnosa gnojila vodile do zmanjšanja obsega živinoreje, ni okoljski vpliv odobritve, temveč gospodarska posledica morebitne omejitve.
148. Iz tega pa izhaja le, da tega vidika ni treba opredeliti, opisati in ovrednotiti v okoljskem poročilu v skladu s členom 5 direktive SPVO in Prilogo I, točka (f), k njej.
149. Te določbe ne prepovedujejo upoštevanja gospodarskih vidikov kmetijstva v okviru okoljske presoje. Nasprotno, v okviru izbire drugih možnosti je o tem celo nujno podati mnenje, če so se takšni vidiki upoštevali kot razlogi, zaradi katerih so bili nekateri ukrepi izbrani pred drugimi.
150. V skladu s členom 9(1)(b) direktive SPVO mora biti namreč po sprejetju načrta ali programa javnosti in zadevnim organom dana na voljo izjava, ki povzema zlasti, zakaj je bil sprejeti načrt ali program izbran glede na druge obravnavane primerne možnosti.
151. Tako pojem „materialne dobrine“ v Prilogi I, točka (f), direktive SPVO zajema le materialne dobrine, na katere vplivajo okoljski vplivi načrta ali programa. V okviru okoljske presoje pa se lahko za utemeljitev izbire glede na druge obravnavane možnosti v skladu s členom 9(1)(b) Direktive upoštevajo tudi družbeni vplivi kmetijskih dejavnosti, vplivi načrta ali projekta na kmetijsko panogo in pridelavo ter dohodek kmetov, trajnostnost kmetijske panoge zadevne države članice, veriga preskrbe s hrano in zaposlitev znatnega dela prebivalstva.
4.      Drugo vprašanje v zadevi C‑895/24 – presoja drugih možnosti v okoljskem poročilu
152. Z odgovorom na drugo vprašanje v zadevi C‑895/24 je treba pojasniti, ali člen 5(1) in/ali člen 9(1)(b) direktive SPVO ter Priloga I, točka (f), k tej direktivi učinkujejo tako, da je treba za potrebe vrednotenja v skladu s členom 3(1) te direktive na primerljiv način opredeliti, opisati in ovrednotiti druge možnosti.
153. Pri odgovoru na to vprašanje se bom v veliki meri sklicevala na svoje preudarke v sklepnih predlogih v zadevi Friends of the Irish Environment (Projet Ireland 2040)(62), ki jih Sodišče v svoji sodbi v tej zadevi(63) ni obravnavalo.
154. V skladu s členom 5(1) direktive SPVO so v okoljskem poročilu opredeljeni, opisani in ovrednoteni verjetni znatni vplivi izvajanja načrta ali programa na okolje in primerne druge možnosti, ki upoštevajo cilje in območje uporabe načrta ali programa.
155. Zato morajo biti primerne druge možnosti vključene v okoljsko poročilo. Vendar bi bilo mogoče to določbo razumeti tako, da je treba opredeliti, opisati in ovrednotiti le verjetne znatne vplive prednostne možnosti na okolje. V prid temu govori tudi, da se ostale določbe direktive SPVO nanašajo na okoljsko presojo zadevnega načrta ali programa, ne pa na presojo primernih drugih možnosti.
156. Vendar je vsaj v skladu z nizozemsko jezikovno različico člena 5(1) direktive SPVO treba opredeliti, opisati in ovrednotiti tudi znatne vplive drugih možnosti na okolje. V vsakem primeru lahko ovrednotenje drugih možnosti, ki je določeno v vseh jezikovnih različicah, vključuje tudi njihove okoljske vplive, kar pa bi bilo spet pogojeno z njihovo opredelitvijo in opisom.
157. Takšno upoštevanje okoljskih vplivov drugih možnosti je skladno s ciljem direktive SPVO. Na podlagi uvodne izjave 4 in člena 1 je njen cilj z okoljsko presojo prispevati k vključevanju okoljskih vidikov v pripravljanje in sprejemanje načrtov in programov. Če bi se opravila presoja drugih možnosti, ne da bi se upoštevali njihovi vplivi na okolje, bi bilo to v nasprotju s tem ciljem.
158. Ko se izbira med različnimi drugimi možnostmi, je celo posebej pomembno upoštevati okoljske vidike. Direktiva SPVO je bila namreč sprejeta, ker se je v okviru odobravanja projektov v skladu z direktivo PVO pogosto ugotovilo, da že obstajajo zahteve, ki določene možnosti izključujejo, čeprav imajo manj škodljive vplive na okolje.(64) Zato je treba z okoljsko presojo zagotoviti vsaj, da se take zahteve sprejmejo le vsaj ob zavedanju, da obstajajo druge možnosti, ki so ugodnejše za okolje.
159. Glede na navedeno je treba v okoljskem poročilu opredeliti, opisati in ovrednotiti tudi vplive primernih drugih možnosti na okolje. Pri tem si je mogoče pomagati s cilji in območjem uporabe načrta ali programa, kot je navedeno v členu 5(1) direktive SPVO. Druge možnosti, s katerimi ni mogoče doseči ciljev ali ki presegajo območje uporabe, praviloma niso primerne in zanje ni treba opraviti dodatne presoje.
160. Vendar pristojni organi okvira za presojo prav tako ne smejo prekomerno omejiti s tem, da potencialno primerne druge možnosti izključijo že na podlagi opredelitve ciljev ali območja uporabe.
161. To idejo vsebuje tudi člen 5(2) direktive SPVO. V skladu z njim je treba upoštevati, na kateri stopnji odločanja je načrt ali program, in koliko je nekatere zadeve primerneje presojati na različnih ravneh tega procesa, da se prepreči podvajanje presoje. Pri načrtu za gradnjo magistralne ceste se na primer lahko vprašamo, ali je treba kot primerno drugo možnost preučiti železniško povezavo. Vendar je ta presoja odveč, če temeljna odločitev za projekt gradnje magistralne ceste temelji na nadrejenem načrtu, v katerem je že bila opravljena primerjava obeh drugih možnosti.
162. V Prilogi I, točka (h), k direktivi SPVO je v zvezi z informacijami za opredelitev primernih drugih možnosti podrobneje določeno, da morajo informacije, ki se predložijo v okoljskem poročilu, obsegati le oris razlogov za izbiro obravnavanih drugih možnosti. Iz njega mora biti razvidno, zakaj se obravnavane druge možnosti štejejo za primerne, ostale druge možnosti pa ne, oziroma kako so bile primerne druge možnosti opredeljene.
163. Vendar se ta pojem orisa ne nanaša na opis in ovrednotenje primernih drugih možnosti. Zato ga ni mogoče uporabiti za to, da bi se omejilo obseg teh informacij. Člen 5(2) direktive SPVO namreč določa informacije, ki jih je smiselno zahtevati glede na trenutno znanje in metode presoje, glede na vsebino in natančnost načrta ali programa ter glede na druge vidike, navedene v točki 161.
164. Eno od najpomembnejših meril za vsebino okoljskega poročila pa ni izrecno navedeno: iz predstavitve okoljskih vplivov mora biti razvidno zlasti, da je sprejeti načrt ali program združljiv z veljavnimi materialnimi zahtevami okoljskega prava.(65) Okoljski vplivi, ki bi bili v nasprotju z določbami okoljskega prava, bi bili namreč v vsakem primeru znatni.(66)
165. V nasprotju z bojaznimi Irske to ne pomeni, da bi bilo treba preveriti združljivost vseh drugih možnosti z vsemi možnimi okoljskimi zahtevami. Nasprotno, izhodišče je preverjanje združljivosti dejansko sprejete druge možnosti s temi zahtevami.
166. V obravnavani zadevi je s tega vidika treba preučiti zlasti, ali je odobritev povečanih količin dušika združljiva z direktivo o nitratih, okvirno direktivo o vodah in direktivo o habitatih. Če pa se odobritev opira na izjemo iz člena 4(7) okvirne direktive o vodah in/ali člena 6(4) direktive o habitatih, bi bilo treba za izbiro med različnimi možnostmi uporabiti merila, določena v navedenih členih. Glede člena 6(4) direktive o habitatih je Sodišče že odločilo, da so škodljivi vplivi na območja Natura 2000 dovoljeni le, če – med drugim – ne obstaja nobena druga rešitev, ki bi imela manj negativnih učinkov na zadevno območje kot tako.(67)
167. Direktiva SPVO pa ne vsebuje niti vsebinskih meril za izbiro drugih možnosti.(68) Pristojnim organom zato ne nalaga, da morajo izbrati možnost, ki najmanj škoduje okolju. Kot sem že navedla,(69) je cilj okoljske presoje le, da se odločitev o izbiri sprejme ob upoštevanju možnih znatnih vplivov na okolje.
168. Zato je treba, če izbira med različnimi drugimi možnostmi ni odvisna od vsebinskih pravnih zahtev iz drugih določb, pri določitvi informacij, ki jih je smiselno zahtevati, poleg napotkov iz člena 5(2) Direktive SPVO upoštevati predvsem še dva vidika. Prvič, na podlagi teh informacij mora biti glede na upoštevne argumente mogoče primerjati prednostno možnost z drugimi možnostmi. In, drugič, na podlagi teh informacij mora biti pri tej primerjavi mogoče upoštevati odločilne okoljske vidike.
169. Zato je treba, če izbira med drugimi možnostmi na primer temelji predvsem na ekonomskih preudarkih, prednosti in slabosti vseh primernih drugih možnosti opredeliti in opisati vsaj tako, da je jasno, kakšno je medsebojno razmerje med različnih možnostmi. Poleg tega pa mora biti jasno razvidno tudi, ali so te ekonomske prednosti povezane s škodljivimi vplivi na okolje, ki jih pri drugih možnostih ne bi bilo. V nasprotnem primeru teh okoljskih vidikov pri izbiri med obravnavanimi drugimi možnostmi ne bi bilo mogoče zadostno upoštevati.
170. Okoljska presoja prednostne možnosti je lahko kljub tem zahtevam bolj podrobna od okoljske presoje drugih obravnavanih drugih možnosti – tudi glede gospodarskih vplivov. To je treba pričakovati zlasti, če je razmeroma jasno, da ima prednostna možnost v primerjavi z obravnavanimi drugimi možnostmi tudi ob upoštevanju vplivov na okolje več prednosti. V tem primeru podrobne informacije o obravnavanih drugih možnostih ne bi imele lastne funkcije, medtem ko so informacije o vplivih prednostne možnosti na okolje pomembne za poznejše izvajanje načrta ali programa.
171. Če pa imajo različne možnosti podobno število prednosti in slabosti, je težje utemeljiti odločitev o izbiri. V tem primeru je morda treba v okoljskem poročilu navesti bolj podrobne informacije o primernih drugih možnostih, tudi če je to povezano z znatnimi stroški. To velja zlasti, če je presoja drugih možnosti hkrati materialnopravne narave, ker je namenjena na primer uporabi določbe o izjemi, kot je člen 6(4) direktive o habitatih ali člen 4(7) okvirne direktive o vodah.
172. Zato je treba na drugo vprašanje v zadevi C‑895/24 odgovoriti, da mora okoljsko poročilo v skladu s členom 5(1) in (2) direktive SPVO vsebovati informacije o obravnavanih primernih drugih možnostih, ki obstajajo za sprejeti načrt ali program, ki so potrebne,
–      da se lahko ugotovi, ali so bile upoštevane zahteve za presojo drugih možnosti iz drugih določb, in
–      da se lahko razume, kako so bili pri odločitvi za sprejeti načrt ali program v primerjavi z obravnavanimi drugimi možnostmi upoštevani vplivi na okolje.
D.      Deveto vprašanje v zadevi C‑531/24 – vpliv na odobritev vnosa povečanih količin nitratov s strani Komisije
173. Z devetim vprašanjem v zadevi C‑531/24 High Court (višje sodišče) sprašuje, ali morebitne kršitve direktive o habitatih, okvirne direktive o vodah in/ali direktive SPVO, ugotovljene v zvezi z drugimi vprašanji, pomenijo, da je Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2022/696 neveljaven.
174. Stranke so na obravnavi soglašale, da je to vprašanje v tem trenutku prezgodnje. Čeprav so kršitve prava Unije, navedene v vprašanju, že možne, doslej še niso bile zaznane. Predložitveno sodišče mora namreč šele na podlagi odgovorov Sodišča na druga vprašanja za predhodno odločanje in na podlagi nadaljnjih trditev strank preučiti, ali je Irska dejansko kršila navedene direktive.
175. Irska je sicer na obravnavi priznala, da v nasprotju s členom 6(3) direktive o habitatih doslej ni bila opravljena nobena presoja posledic povečanih količin dušika, ki jih sproščajo posamezna kmetijska gospodarstva. Hkrati pa je ta država članica odločno zanikala, da bi bilo treba odobritev teh povečanih količin presoditi v povezavi z delovnim programom.
176. Zato ugotovitve, potrebne za odgovor na deveto vprašanje v zadevi C‑531/24, še niso na voljo.
177. To vprašanje je trenutno torej hipotetično in zato ni dopustno.
178. Samo zaradi popolnosti je treba opozoriti, da bi An Taisce morebitne dvome o zakonitosti Izvedbenega sklepa (EU) 2022/696 lahko izrazil z zahtevo za notranjo revizijo v skladu s členom 10 uredbe Aarhus(70).
E.      Ohranitev učinkov
179. V primeru, da bi predložitveno sodišče ugotovilo, da je Irska delovni načrt v celoti ali deloma sprejela v nasprotju z določbami, ki se preučujejo v tej zadevi, nekatere stranke predlagajo, da se njegov učinek ohrani.
180. Načeloma bi morda zaradi pomanjkljivosti različnih okoljskih presoj postalo nujno, da se odločitev, sprejeta na njihovi podlagi, začasno razveljavi ali prekliče. V skladu z načelom lojalnega sodelovanja iz člena 4(3) PEU morajo države članice namreč odpraviti posledice kršitve prava Unije.(71) Sodišče je to izrecno ugotovilo v primeru, ko je zahtevana strateška okoljska presoja v celoti umanjkala,(72) v primeru pomanjkljivosti strateške okoljske presoje pa vsaj implicitno predpostavilo.(73)
181. Zdi se, da je prav tako izključeno, da bi se tej pravni posledici lahko izognili z utemeljitvijo, da navedene napake dokazano niso mogle spremeniti izida odločanja.(74) Glede na informacije, ki so na voljo, je namreč malo verjetno, da bi bila odobritev vnosa povečanih količin dušika brez uporabe člena 6(4) direktive o habitatih in vsaj ene od izjem iz člena 4 okvirne direktive o vodah dopustna. Ni mogoče domnevati, da ima vsako kmetijsko gospodarstvo na Irskem, ki se lahko sklicuje na odobritev, prevladujoče interese, potrebne za to.
182. Ker ima lahko začasna razveljavitev ali preklic nacionalne določbe, ki je v nasprotju s pravom Unije, škodljive učinke, je Sodišče dopustilo izjeme od pravila, da je treba nacionalne ukrepe, sprejete v nasprotju s pravom Unije, razveljaviti, na kar opozarja tudi Komisija. Potem ko je najprej določilo štiri pogoje,(75) jih je v sodbi A in drugi (Vetrne elektrarne v občinah Aalter in Nevele) – upravičeno – okrnilo na bistvene elemente: Ohranitev mora biti, prvič, nujna za zagotovitev nujnega interesa, na primer za nadaljnje izvajanje akta Unije za varstvo okolja(76) ali preprečevanje znatnega škodljivega vpliva na oskrbo z energijo države članice.(77) Zato, drugič, zlasti ne sme trajati dlje, kot je potrebno za odpravo pomanjkljivosti okoljske presoje z naknadno izvedbo.(78)
183. Glede na ta merila obstajajo dobri razlogi, za ohranitev učinkov delovnega načrta. Njegova razveljavitev bi ustvarila pravno praznino, ki bi bila nezdružljiva z obveznostjo Irske, da sprejme ukrepe za izvajanje direktive o nitratih.(79) Vse omejitve v delovnem načrtu za vnos nitratov s strani kmetijskih gospodarstev bi bile do nadaljnjega odpravljene brez nadomestitve. To bi lahko škodljivo vplivalo tudi na cilje okvirne direktive o vodah in direktive o habitatih.
184. Vendar pa te ugotovitve ne zadevajo delovnega načrta v celoti, temveč le odobritev za vnos večjih količin dušika. To odobritev je mogoče izvzeti iz preostalega delovnega načrta, kar je razvidno tudi iz dejstva, da je bila sprejeta šele nekaj mesecev po sprejetju preostalih predpisov. Če bi jo razveljavili, bi ostale omejitve za vnos nitratov še naprej veljale, zgornja meja 170 kg dušika na hektar letno(80) pa bi znova zaživela.
185. Kolikor je razvidno, bi to pomenilo zgolj gospodarsko škodo za kmetijska gospodarstva, ki koristijo odstopanje za vnos povečanih količin dušika. Ta gospodarstva bi morala bodisi zmanjšati obseg živinoreje bodisi najti druge odjemalce za živinsko gnojilo, ki ga ne bi mogla uporabiti na površinah, ki so jih doslej uporabljala za to. Čeprav se zdi dvomljivo, da bi bil ta interes enako pomemben kot že priznani interes oskrbe države članice z energijo,(81) bi moralo v končni fazi nacionalno sodišče presoditi, ali to zadostuje za utemeljitev začasne ohranitve odobritve.
V.      Predlog
186. Sodišču predlagam, naj na predloga za sprejetje predhodne odločbe odgovori:
1.      V okviru delovnega programa v skladu s členom 5 Direktive 91/676/EGS o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov lahko država članica dovoli vnos povečane količine dušika v kmetijstvu le, potem ko zlasti na podlagi členov 5 in 8 Direktive 2000/60/ES o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike izvede presojo in ugotovi, da s tem niso kršeni cilji iz člena 4 te direktive. Presoje ji sicer ni treba opraviti, če se zagotovi, da se opravi presoja glede uporabe te možnosti s strani posameznih kmetijskih gospodarstev. Če se s presojo izkaže, da je povečan vnos nezdružljiv s prepovedjo poslabšanja ali obveznostjo izboljšanja iz člena 4(1), bi bili cilji člena 4 zagotovljeni le, če se lahko uporabi ena od izjem, ki so prav tako določene v tem členu.
2.      Za delovni program v skladu s členom 5 Direktive 91/676, ki pod določenimi pogoji vsem kmetijskim gospodarstvom v državi članici dovoljuje povečan vnos nitratov, je treba v okviru določitve programa ukrepov v skladu s členom 11 Direktive 2000/60 in členom 6(3) Direktive 92/43/EGS o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst preučiti, ali je mogoče izključiti vsak razumen znanstveni dvom, da takšen vnos škodljivo vpliva na območja Natura 2000 kot taka zaradi odlaganja dušika. Presoje ni treba opraviti, če se zagotovi, da se glede uporabe te možnosti s strani posameznih kmetijskih gospodarstev opravi presoja v skladu s členom 6(3).
3.      Glede odobritve za vnos povečanih količin dušika s strani kmetijskih gospodarstev v okviru delovnega programa na podlagi Direktive 91/676 mora biti opravljena
okoljska presoja v skladu z Direktivo 2001/42/ES o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje, v kateri se opredelijo, opišejo in ovrednotijo vplivi te odobritve na cilje iz člena 4 Direktive 2000/60 in območja Natura 2000.
4.      V skladu s členom 5 in Prilogo I, točka (i), ter členom 10 Direktive 2001/42 mora okoljsko poročilo predstaviti ukrepe za spremljanje in nadzor stanja znatnih vplivov izvajanja delovnega programa in zlasti odobritve vnosa povečanih količin dušika. Ukrepi za spremljanje in nadzor stanja morajo biti v okoljskem poročilu opisani tako natančno, da je mogoče oceniti skladnost s členom 10 te direktive, vključno z vplivom na količino nitratov v telesih površinske vode in na območjih Natura 2000, kadar se kmetijskim gospodarstvom odobri vnos povečanih količin dušika. V okviru okoljske presoje ni treba določiti odziva na nepredvidene škodljive okoljske vplive.
5.      Pojem „materialne dobrine“ iz Priloge I, točka (f), k Direktivi 2001/42 se nanaša le na materialne dobrine, na katere vplivajo okoljski vplivi načrta ali programa. V okviru okoljske presoje pa se lahko za utemeljitev izbire glede na druge obravnavane možnosti v skladu s členom 9(1)(b) Direktive upoštevajo tudi družbeni vplivi kmetijskih dejavnosti, vplivi načrta ali projekta na kmetijsko panogo in pridelavo ter dohodek kmetov, trajnostnost kmetijske panoge zadevne države članice, veriga preskrbe s hrano in zaposlitev znatnega dela prebivalstva.
6.      Okoljsko poročilo mora v skladu s členom 5(1) in (2) Direktive 2001/42 vsebovati informacije o obravnavanih primernih drugih možnostih, ki obstajajo za sprejeti načrt ali program, ki so potrebne,
–        da se lahko ugotovi, ali so bile upoštevane zahteve za presojo drugih možnosti iz drugih določb, in
–        da se lahko razume, kako so bili pri odločitvi za sprejeti načrt ali program v primerjavi z obravnavanimi drugimi možnostmi upoštevani vplivi na okolje.
1      Jezik izvirnika: nemščina.
2      Direktiva Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 68), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1137/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 (UL 2008, L 311, str. 1).
3      Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2013/17/EU z dne 13. maja 2013 o prilagoditvi nekaterih direktiv na področju okolja zaradi pristopa Republike Hrvaške (UL 2013, L 158, str. 193).
4      Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (UL posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 5, str. 275), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2014/101/EU z dne 30. oktobra 2014 (UL 2014, L 311, str. 32).
5      Direktiva 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 157).
6      Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2022/696 z dne 29. aprila 2022 o odobritvi odstopanja, ki ga je zahtevala Irska na podlagi Direktive Sveta 91/676/EGS (UL 2022, L 129, str. 37).
7      Direktiva 2011/92/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (UL 2012, L 26, str. 1), nazadnje spremenjena z Direktivo 2014/52/EU (UL 2014, L 124, str. 1).
8      Direktiva Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2013/17/EU z dne 13. maja 2013 (UL 2013, L 158, str. 193).
9      Odločba Komisije 2007/697/ES z dne 22. oktobra 2007 o odobritvi odstopanja, ki ga je zahtevala Irska na podlagi Direktive Sveta 91/676/EGS (UL 2007, L 284, str. 27), Sklep Komisije 2011/127/EU z dne 24. februarja 2011 o spremembi Odločbe 2007/697/ES o odobritvi odstopanja, ki ga je zahtevala Irska na podlagi Direktive Sveta 91/676/EGS (UL 2011, L 51, str. 19), Izvedbeni sklep Komisije 2014/112/EU z dne 27. februarja 2014 o odobritvi odstopanja, ki ga je zahtevala Irska na podlagi Direktive Sveta 91/676/EGS (UL 2014, L 61, str. 7), Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/209 z dne 8. februarja 2018 o odobritvi odstopanja, ki ga je zahtevala Irska na podlagi Direktive Sveta 91/676/EGS (UL 2018, L 39, str. 5) in izvedbeni sklep, ki je predmet spora v glavni stvari.
Glede na časovno zaporedje teh odločitev je Irska po sodbi z dne 11. marca 2004, Komisija/Irska, (C‑396/01, EU:C:2004:136), s katero je bilo ugotovljeno, da neustrezno izvaja direktivo o nitratih, zaprosila za odobritev odstopanja.
10      Water Quality Monitoring Report on Nitrogen and Phosphorus Concentrations in Irish Waters 2020  (poročilo o spremljanju kakovosti vode v zvezi s koncentracijami dušika in fosforja v vodah na Irskem iz leta 2020) in Water Quality 2020 Indicators Report (poročilo o kazalnikih kakovosti vode iz leta 2020).
11      Sodbi z dne 2. oktobra 2003, Komisija/Nizozemska (C‑322/00, EU:C:2003:532, točka 41), in z dne 4. septembra 2014, Komisija/Francija (C‑237/12, EU:C:2014:2152, točka 25).
12      Gl. sodbo z dne 4. septembra 2014, Komisija/Francija (C‑237/12, EU:C:2014:2152, točka 26).
13      Gl. sodbo z dne 4. septembra 2014, Komisija/Francija (C‑237/12, EU:C:2014:2152, točka 28).
14      Glej sodbo z dne 20. novembra 2025, Komisija/Irska (Okvirna direktiva o vodah) (C‑204/24, EU:C:2025:912).
15      Glej na primer točki 46 in 47 predloga za sprejetje predhodne odločbe.
16      Točki 67 in 96 predloga za sprejetje predhodne odločbe.
17      Sodbe z dne 1. julija 2015, Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (C‑461/13, EU:C:2015:433, točka 36); z dne 28. maja 2020, Land Nordrhein-Westfalen (C‑535/18, EU:C:2020:391, točka 67), in z dne 24. junija 2021, Komisija/Španija (Poslabšanje naravnega območja Doñana) (C‑559/19, EU:C:2021:512, točka 36).
18      Sodbi z dne 1. julija 2015, Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (C‑461/13, EU:C:2015:433, točka 39), in z dne 28. maja 2020, Land Nordrhein-Westfalen (C‑535/18, EU:C:2020:391, točka 68).
19      Water Quality in Ireland 2019 – 2024 (2025), str. 22 in 33.
20      Direktiva Sveta z dne 16. junija 1975 o zahtevah glede kakovosti površinske vode za odvzem pitne vode v državah članicah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 1, str. 17).
21      Danes člen 4(1) Direktive (EU) 2020/2184 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2020 o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi (UL 2020, L 455, str. 1), in Priloga I, del B, k navedeni direktivi.
22      Glej tudi spodaj navedeno točko 94.
23      Sodbi z dne 1. julija 2015, Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (C‑461/13, EU:C:2015:433, točka 50), in z dne 25. aprila 2024, Sweetman (C‑301/22, EU:C:2024:347, točka 54).
24      Parlament in Svet sta se nedavno dogovorila, da se točka 11 črta iz Priloge VIII k okvirni direktivi o vodah (dokument Sveta 13706/25 z dne 8. oktobra 2025, str. 121).
25      Po analogiji za dovoljenja za infrastrukturne projekte glej sodbi z dne 1. julija 2015, Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland (C‑461/13, EU:C:2015:433, točka 50), in z dne 28. maja 2020, Land Nordrhein-Westfalen (C‑535/18, EU:C:2020:391, točka 74).
26      Glej točko 60 zgoraj.
27      Glej točko 59 zgoraj.
28      Sodba z dne 24. junija 2021, Komisija/Španija (Poslabšanje naravnega območja Doñana) (C‑559/19, EU:C:2021:512, točka 132).
29      Glej v tem smislu sodbo z dne 24. junija 2021, Komisija/Španija (Poslabšanje naravnega območja Doñana) (C‑559/19, EU:C:2021:512, točka 134).
30      Glej sodbo z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točke od 69 do 72).
31      Glej sodbe z dne 18. januarja 1984, Ekro (327/82, EU:C:1984:11, točka 11); z dne 11. julija 2006, Chacón Navas (C‑13/05, EU:C:2006:456, točka 40), iz z dne 8. aprila 2025, Evropsko javno tožilstvo (Sodni nadzor prostopkovnih aktov) (C‑292/23, EU:C:2025:255, točka 51).
32      Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 58); z dne 17. aprila 2018, Komisija/Poljska (Beloveški gozd) (C‑441/17, EU:C:2018:255, točka 118), in z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točka 100).
33      V španščini: „cualquier“, v danščini „alle“, v grščini: „κάθε“, v angleščini: „any“, v francoščini „tout“, v italijanščini „qualsiasi“ in v nizozemščini: „elk“. Samo nemška in portugalska različica ne vsebujeta analognega nedoločnega zaimka.
34      Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točki 41 in 43); z dne 17. aprila 2018, Komisija/Poljska (Beloveški gozd) (C‑441/17, EU:C:2018:255, točka 111), in z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 119).
35      Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 44); z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 134), in z dne 9. septembra 2020, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, točka 51).
36      Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 48); z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 134), ter z dne 17. aprila 2018, Komisija/Poljska (Beloveški gozd) (C‑441/17, EU:C:2018:255, točka 112).
37      Sodba z dne 20. oktobra 2005, Komisija/Združeno kraljestvo (C‑6/04, EU:C:2005:626, točka 55).
38      Glej sodbo z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točke od 69 do 72) ter moje sklepne predloge v teh zadevah (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:622, točke od 58 do 64).
39      Glej moje sklepne predloge v združenih zadevah Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:622, točke od 62 do 64 in navedena sodna praksa).
40      Sodba z dne 4. oktobra 2007, Komisija/Italija (Programski sporazumi in dela v Altamuri) (C‑179/06, EU:C:2007:578, točka 41). Glej tudi sodbo z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 143).
41      V španščini: „adecuada“, v grščini „δεόντως“, v angleščini: „appropriate“, v francoščini: „appropriée“, v italijanščini: „opportuna“, v nizozemščini: „passende“ in v portugalščini: „adequada“. Ta izraz ni del danske in nemške različice člena 6(3).
42      Glej tudi člene 4(3), 5(2) in 11(2) direktive SPVO ter sodbe z dne 22. septembra 2011, Valčiukienė in drugi (C‑295/10, EU:C:2011:608, točka 62), z dne 10. septembra 2015, Dimos Kropias Attikis (C‑473/14, EU:C:2015:582, točka 58), in z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 152).
43      Glej člen 6(2) direktive SPVO, člen 6(2) in (4) direktive o PVO in člen 2 (2) Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 7, str. 466) ter moje sklepne predloge v združenih zadevah Comune di Corridonia in drugi (C‑196/16 in C‑197/16, EU:C:2017:249, točka 26). Glej tudi sodbo z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 143).
44      V zvezi z direktivo SPVO glej sodbo z dne 9. marca 2023, An Bord Pleanála in drugi (St Teresa’s Gardens) (C‑9/22, EU:C:2023:176, točki 57 in 58), in moje sklepne predloge v združenih zadevah Terre wallonne in Inter-Environnement Wallonie (C‑105/09 in C‑110/09, EU:C:2010:120, točka 32), ter v zadevah CFE in Terre wallonne (C‑43/18 in C‑321/18, EU:C:2019:56, točka 84).
45      Glej moje sklepne predloge v združenih zadevah Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:622, točke 41 do 44).
46      Glej moje sklepne predloge v združenih zadevah Terre wallonne in Inter-Environnement Wallonie (C‑105/09 in C‑110/09, EU:C:2010:120, točka 92).
47      Glej točko 94 zgoraj.
48      Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 59); z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 120), in z dne 15. julija 2023, Eco Advocacy (C‑721/21, EU:C:2023:477, točka 38).
49      Sodbe z dne 24. novembra 2011, Komisija/Španija (C‑404/09, EU:C:2011:768, točka 100); z dne 17. aprila 2018, Komisija/Poljska (Beloveški gozd) (C‑441/17, EU:C:2018:255, točka 139); z dne 7. novembra 2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment in drugi (C‑293/17 in C‑294/17, EU:C:2018:882, točka 98), in z dne 15. junija 2023, Eco Advocacy (C‑721/21, EU:C:2023:477, točka 39).
50      Sodbe z dne 7. septembra 2004, Waddenvereniging in Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, točka 54); z dne 17. aprila 2018, Komisija/Poljska (Beloveški gozd) (C‑441/17, EU:C:2018:255, točka 113), in z dne 15. junija 2023, Eco Advocacy (C‑721/21, EU:C:2023:477, točka 38).
51      Glej točko 94 zgoraj.
52      Sodba z dne 17. junija 2010, Terre wallonne in Inter-Environnement Wallonie (C‑105/09 in C‑110/09, EU:C:2010:355, točka 54).
53      Glej točke od 86 do 105 zgoraj.
54      Glej točki 103 in 104 zgoraj o ustreznosti presoje na ravni odobritve.
55      Glej točke od 62 do 70 zgoraj.
56      Glej točke od 109 do 112 zgoraj.
57      Glej sodbi z dne 16. septembra 1999, WWF in drugi (C‑435/97, EU:C:1999:418, točka 71), in z dne 28. februarja 2008, Abraham in drugi (C‑2/07, EU:C:2008:133, točki 38 in 39).
58      Glej točke od 100 do 104 zgoraj.
59      Glej točko 67 zgoraj.
60      Sodba z dne 14. marca 2013, Leth (C‑420/11, EU:C:2013:166, točki 25 in 30).
61      Kot primer glej sodbo z dne 3. oktobra 2013, Brady (C‑113/12, EU:C:2013:627).
62      Zadeva C‑727/22, EU:C:2024:266, točke od 43 do 67.
63      dba z dne 4. oktobra 2024 (C‑727/22, EU:C:2024:825).
64      Sodba z dne 9. marca 2023, An Bord Pleanála in drugi (St Teresa’s Gardens) (C‑9/22, EU:C:2023:176, točki 57 in 58), ter moji sklepni predlogi v združenih zadevah Terre wallonne in Inter-Environnement Wallonie (C‑105/09 in C‑110/09, EU:C:2010:120, točka 32), z dodatnimi sklici.
65      V tem smislu v zvezi z direktivo PVO sodbi z dne 28. maja 2020, Land Nordrhein-Westfalen (C‑535/18, EU:C:2020:391, točka 81), in z dne 24. februarja 2022, Namur-Est Environnement (C‑463/20, EU:C:2022:121, točka 52).
66      Glej moje sklepne predloge v zadevah Mellor (C‑75/08, EU:C:2009:32, točki 54 in 55) ter Namur-Est Environnement (C‑463/20, EU:C:2021:868, točki 45) in v tem smislu sodbo z dne 9. marca 2023, Sdruzhenie „Za Zemyata –
dostap do pravosadie“ in drugi (C‑375/21, EU:C:2023:173, točka 50).
67      Sodba z dne 16. julija 2020, WWF Italia Onlus in drugi (C‑411/19, EU:C:2020:580, točka 43).
68      V zvezi z direktivo PVO glej sodbo z dne 14. marca 2013, Leth (C‑420/11, EU:C:2013:166, točka 46).
69      Glej točko 157 zgoraj.
70      Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13) kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2021/1767 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. oktobra 2021 (UL 2021, L 356, str. 1).
Tako zahtevo je An Taisce vložil (IR/2026/359859) zoper Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2026/67 z dne 22. decembra 2025 o
spremembi Izvedbenega sklepa (EU) 2022/696 o
odobritvi odstopanja, ki ga je zahtevala Irska na podlagi Direktive Sveta 91/676/EGS o
varstvu voda pred onesnaževanjem z
nitrati iz kmetijskih virov
(C/2025/9263).
71      Sodbi z dne 28. februarja 2012, Inter-Environnement Wallonie in Terre wallonne (C‑41/11, EU:C:2012:103, točka 43), in z dne 25. junija 2020, A in drugi (Vetrne elektrarne v občinah Aalter in Nevele) (C‑24/19, EU:C:2020:503, točka 83).
72      Sodba z dne 28. februarja 2012, Inter-Environnement Wallonie in Terre wallonne (C 41/11, EU:C:2012:103, točki 43 in 44).
73      Sodba z dne 28. julija 2016, Association France Nature Environnement (C‑379/15, EU:C:2016:603, točke od 25 do 27 ter 30 in naslednje).
74      V zvezi s presojo vplivov na okolje v skladu z direktivo PVO glej sodbo z dne 7. novembra 2013, Gemeinde Altrip in drugi (C‑72/12, EU:C:2013:712, točki 53 in 54).
75      Sodbi z dne 28. februarja 2012, Inter-Environnement Wallonie in Terre wallonne (C‑41/11, EU:C:2012:103, točka 63), in z dne 28. julija 2016, Association France Nature Environnement (C‑379/15, EU:C:2016:603, točka 43).
76      Sodba z dne 25. junija 2020, A in drugi (Vetrne elektrarne v občinah Aalter in Nevele) (C‑24/19, EU:C:2020:503, točka 90).
77      Sodbi z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 179), in z dne 25. junija 2020, A in drugi (Vetrne elektrarne v občinah Aalter in Nevele) (C‑24/19, EU:C:2020:503, točka 92).
78      Sodba z dne 25. junija 2020, A in drugi (Vetrne elektrarne v občinah Aalter in Nevele) (C‑24/19, EU:C:2020:503, točka 94).
79      Sodba z dne 17. junija 2010, Terre wallonne in Inter-Environnement Wallonie (C‑105/09 in C‑110/09, EU:C:2010:355, točka 56).
80      Člen 20 irske uredbe iz leta 2022 za izvajanje zakonodaje Evropske unije o dobrih kmetijskih praksah za varstvo voda.
81      Sodbi z dne 29. julija 2019, Inter-Environnement Wallonie in Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, točka 179), in z dne 25. junija 2020, A in drugi (Vetrne elektrarne v občinah Aalter in Nevele) (C‑24/19, EU:C:2020:503, točka 92).