Esialgne tõlge
EUROOPA KOHTU OTSUS (seitsmes koda)
20. november 2025(*)
Eelotsusetaotlus – Aktsiis – Direktiiv 2008/118/EÜ – Artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkt i ja lõige 2 – Aktsiisi maksmise eest vastutav isik – Äriühingu laost puuduva etüülalkoholi kogus – Äriühingu tegevjuht, kes on süüdi omastamises ja puudulikus raamatupidamisarvestuses – Aktsiisi maksmise eest vastutava isiku kindlakstegemine – Maksumaksjate paljusus – Tsiviilasjas tehtud kriminaalkohtu sellise otsuse mõju, millega tuvastatakse
üksnes tegevjuhi vastutus
Kohtuasjas C‑570/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Curtea de Apel Cluji (Cluji apellatsioonikohus, Rumeenia) 16. märtsi 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 27. augustil 2024, menetluses
Transilvania Master Insolv IPURL, Ecoserv SRLi pankrotihaldur,
versus
Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj,
Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bistriţa-Năsăud,
Serviciul Fiscal Orăşenesc Năsăud,
EUROOPA KOHUS (seitsmes koda),
koosseisus: koja president F. Schalin (ettekandja), kohtunikud M. Gavalec ja Z. Csehi,
kohtujurist: A. Biondi,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        Transilvania Master Insolv IPURL, Ecoserv SRLi pankrotihaldur, esindajad: avocaţi H. Crişan, A. Şandru ja T. D. Vidrean-Căpuşan,
–        Rumeenia valitsus, esindajad: E. Gane, L. Ghiţă ja A. Wellman,
–        Tšehhi valitsus, esindajad: L. Březinová, M. Smolek ja J. Vláčil,
–        Hispaania valitsus, esindaja: S. Núñez Silva,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: M. Björkland ja T. Isacu de Groot,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ (ELT 2009, L 9, lk 12), artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i tõlgendamist koostoimes artikli 8 lõikega 2.
2        Taotlus on esitatud ühelt poolt maksejõuetu Rumeenia äriühingu Ecoserv SRL, mida esindab pankrotihaldur Transilvania Master Insolv IPURL, ja teiselt poolt Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluji (Cluji piirkondlik maksukeskus, Rumeenia), Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița-Năsăudi (Bistrița-Năsăudi maakonna maksuamet, Rumeenia) ja Serviciul Fiscal Orășenesc Năsăudi (Năsăudi linna maksuamet, Rumeenia) (edaspidi koos „maksuhaldur“) vahelises kohtuvaidluses, mille ese on eelkõige sellise maksuotsuse kehtivus, millega kohustati Ecoservi tasuma puuduolevalt etüülalkoholi koguselt 798 495 Rumeenia leud (RON) aktsiisi.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3        Direktiiv 2008/118 tunnistati alates 13. veebruarist 2023 kehtetuks nõukogu 19. detsembri 2019. aasta direktiiviga (EL) 2020/262, millega nähakse ette aktsiisi üldine kord (ELT 2020, L 58, lk 4). Sellegipoolest on direktiiv 2008/118 põhikohtuasja asjaoludele ratione temporis kohaldatav.
4        Direktiivi 2008/118 artikli 4 punkt 1 määratles, et „volitatud laopidaja“ on „füüsiline või juriidiline isik, kellel on liikmesriigi pädevate asutuste luba oma ettevõtlustegevuse käigus toota, töödelda, vallata, vastu võtta või lähetada maksulaos aktsiisi peatamise korra all olevaid aktsiisikaupu“.
5        Direktiivi 2008/118 artikli 7 lõikes 1 ja lõike 2 punktis a oli sätestatud:
„1.      Aktsiis muutub sissenõutavaks tarbimisse lubamise hetkest tarbimisse lubamise liikmesriigis.
2.      Käesoleva direktiivi tähenduses on „tarbimisse lubamine“:
a)      aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine, aktsiisi peatamise korra alt;
[…]“.
6        Direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunktid i ja ii ning lõige 2 olid sõnastatud järgmiselt:
„1.      Sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutab järgmine isik:
a)      artikli 7 lõike 2 punktis a osutatud aktsiisikauba väljumisel aktsiisi peatamise korra alt:
i)      volitatud laopidaja, registreeritud kaubasaaja või mis tahes muu isik, kes vabastab aktsiisikauba aktsiisi peatamise korrast või kelle nimel seda tehakse, ning eeskirjadevastasel väljumisel maksulaost mis tahes muu isik, kes on nimetatud väljumisse kaasatud;
ii)      kui aktsiisikauba liikumisel aktsiisi peatamise korra alusel on toimunud artikli 10 lõigetes 1, 2 ja 4 määratletud eeskirjade rikkumine: volitatud laopidaja, registreeritud kaubasaatja või mis tahes muu isik, kes esitas vastavalt artikli 18 lõigetele 1 ja 2 aktsiisi maksmise tagatise, või mis tahes isik, kes on kaasatud eeskirjadevastasesse väljumisse ning kes oli või oleks pidanud olema teadlik, et väljumine on eeskirjadevastane;
[…]
2.      Kui ühest aktsiisivõlast tuleneva maksusumma maksmise eest vastutab mitu isikut, vastutavad nad selle eest solidaarselt.“
7        Direktiivi 2008/118 artikli 16 lõige 1 sätestas:
„Maksuladude avamiseks ja tegevuseks peab volitatud laopidajal olema maksulao asukoha liikmesriigi pädevate asutuste luba.
See luba antakse tingimustel, mida asutustel on õigus kehtestada eesmärgiga ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidumist ja muid kuritarvitusi.“
Rumeenia õigus
8        22. detsembri 2003. aasta seaduse nr 571/2003 maksuseadustiku kohta (Legea nr. 571/2003 privind Codul fiscal; Monitorul Oficial al României, I osa, nr 927, 23.12.2003) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „maksuseadustik“) on artikli 2066 lõigetes 1 ja 2 sätestatud:
„(1)      Aktsiis muutub sissenõutavaks tarbimisse lubamise hetkest tarbimisse lubamise liikmesriigis.
(2)      Kohaldatavateks aktsiisi sissenõutavuse tingimusteks ja aktsiisimääraks on need tingimused ja see määr, mida kohaldatakse kuupäeval, mil aktsiis muutub sissenõutavaks liikmesriigis, kus kaup lubatakse tarbimisse.“
9        Selle seadustiku artikli 2067 lõike 1 punktis a ja lõikes 5 on sätestatud:
„(1)      Käesoleva direktiivi tähenduses on „tarbimisse lubamine“:
a)      aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine, aktsiisi peatamise korra alt;
[…]
(5)      Aktsiisikauba tarbimisse lubamine, täielik hävimine või pöördumatu kahjustumine ei ole aktsiisikauba tarbimisse lubamine, kui see toimub ajal, mil selle suhtes kohaldatakse aktsiisi peatamise korda, ja kui:
a)      toodet ei ole võimalik Rumeenias kasutada lekke, purunemise, tulekahju, saastumise, üleujutuse või muu vääramatu jõu tõttu;
b)      toodet ei ole võimalik Rumeenias kasutada aurustumise või muude põhjuste tõttu, mis on toote tootmise, ladustamise või ringluse loomulik tagajärg;
c)      hävitamiseks annab loa pädev asutus.
[…]“.
10      Nimetatud seadustiku artikli 2069 lõikes 1 on ette nähtud:
„(1)      Sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutab järgmine isik:
a)      artikli 2067 lõike 1 punktis a osutatud aktsiisikauba väljumisel aktsiisi peatamise korra alt:
1.      volitatud laopidaja, registreeritud kaubasaaja või mis tahes muu isik, kes vabastab aktsiisikauba aktsiisi peatamise korrast või kelle nimel seda tehakse, ning eeskirjadevastasel väljumisel maksulaost mis tahes muu isik, kes on nimetatud väljumisse kaasatud;“.
11      Selle seadustiku artikli 20622 lõige 2 sätestab:
„Selleks et saada luba tegutseda teatud kohas maksulaona, peab isik, kes kavatseb olla selle koha volitatud laopidaja, esitama pädevale asutusele taotluse rakendussätetes kindlaksmääratud vormis ja viisil.“
12      20. juuli 2015. aasta seaduse nr 207/2015 maksumenetluse seadustiku kohta (Legea nr. 207/2015 privind Codul de procedură fiscală; Monitorul Oficial al României,
I osa, nr 547, 23.7.2015) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis
(edaspidi „maksumenetluse seadustik“) oli
artikli 49 lõike 1 punkt c sõnastatud järgmiselt:
„(1)      Maksualane haldusakt on tühine kõigil järgmistel juhtudel:
[…]
c)      selles on tehtud tõsine ja ilmne viga […], kui selle vastuvõtmise aluseks olevad põhjendused on sedavõrd puudulikud, et kui need oleks enne akti vastuvõtmist või selle ajal jäetud tähelepanuta, ei oleks akti vastu võetud“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
13      Ecoservil, mille tegevus seisneb eelkõige orgaaniliste põhikemikaalide tootmises, lubati toota etüülalkoholi aktsiisi peatamise korra alusel tehnoloogiliste katsete käigus, mis pidid toimuma 2013. aasta veebruarist aprillini.
14      Ecoservi juures viidi 12. novembril 2015 majanduskuritegude uurimise toiminguna
läbi etteteatamata kontroll. Selle
käigus
tuvastas Rumeenia kriminaalpolitsei koostöös Rumeenia tolliga, et Ecoservi laovarudest oli puudu 21 909 liitrit etüülalkoholi, mille kohta tema esindajad ei osanud selgitusi anda.
15      Bistrița-Năsăudi maakonna maksuameti 4. märtsi 2016. aasta maksuotsusega määrati Ecoservile puuduoleva etüülalkoholi koguse eest täiendavalt tasumisele kuuluv aktsiis summas 799 655 Rumeenia leud (ligikaudu 160 719 eurot) ja käibemaks summas 278 244 Rumeenia leud (ligikaudu 55 923 eurot) (edaspidi „maksuotsus“). Ecoserv ei vaidlustanud seda maksuotsust ei haldus- ega kohtulikus korras, kuid talle võimaldati siiski aktsiisi tasumata summa maksta osade kaupa.
16      Kriminaalasju lahendav Tribunalul Bistrița-Năsăud (Bistrița-Năsăudi esimese astme kohus, Rumeenia) mõistis 8. augusti 2019. aasta kohtuotsusega Ecoservi tegevjuhile maksupettuse ja rahaliste vahendite omastamise eest muu hulgas kaks vangistust, kuna ta oli müünud 21 909 liitrit etüülalkoholi enda huvides ega kandnud seda summat Ecoservi raamatupidamisarvestusse. Selle kohtuotsuse aluseks olnud menetluse tsiviilvaidlust puudutavas osas esitas Rumeenia riik, keda esindas Agenția Națională de Administrare Fiscală (Rumeenia riiklik maksuamet), tsiviilhagi ning palus mõista Ecoservilt ja tema tegevjuhilt solidaarselt välja hüvitis riigieelarvele tekitatud kahju eest. Tribunalul Bistrița-Năsăud (Bistrița-Năsăudi esimese astme kohus) jättis aga selle nõude Ecoservi puudutavas osas põhjendamatuse tõttu rahuldamata. Kohus leidis, et Ecoservi tegevjuht ei tegutsenud ettevõtte nimel ega huvides, mistõttu oli ta kahju kandnud isikute ees nii kriminaal- kui ka tsiviilõiguslikult ainuvastutav, mida seejärel kinnitas 2. juuni 2020. aasta kohtuotsusega ka Curtea de Apel Cluj (Cluji apellatsioonikohus, Rumeenia).
17      Ecoserv esitas 14. juulil 2020 maksuhaldurile Tribunalul Bistrița-Năsăudi (Bistrița-Năsăudi esimese astme kohus) 8. augusti 2019. aasta kohtuotsusele tuginedes taotluse tunnistada maksuotsus tühiseks. Ecoserv väitis, et selles otsuses on tehtud oluline ja ilmne viga. Lisaks taotles ta talle täiendavalt määratud ja juba tasutud maksusummade tagasimaksmist. Maksuhaldur pöördus omakorda kriminaalasju lahendava kohtu, Tribunalul Bistrița-Năsăudi (Bistrița-Năsăudi esimese astme kohus) poole, et vaidlustada selle kohtu 8. augusti 2019. aasta kohtuotsuse täitmine tsiviilhagi puudutavas osas. Kuna Ecoservi solidaarvastutusele võtmise nõue jäeti rahuldamata, siis tuleb maksuhalduri väitel selgitada selle kohtuotsuse resolutsiooni ulatust
ja kohtuotsuse mõju viimase maksukohustustele.
18      Sellega seoses otsustas Curtea de Apel Cluj (Cluji apellatsioonikohus), kellele esitati Tribunalul Bistrița-Năsăudi (Bistrița-Năsăudi esimese astme kohus) 7. aprilli 2021 kriminaalasjas tehtud kohtuotsuse peale apellatsioonkaebus, 17. mail 2021, et tsiviilasjas vastutab Rumeenia riigile tekitatud kahju eest Ecoservi tegevjuht. Järelikult olid summad, mille Ecoserv maksis maksuhaldurile enne kriminaalmenetlust, mille tulemusel tegevjuht süüdi mõisteti, alusetud ja kuulusid tagastamisele.
19      Kuna maksuhaldur keeldus menetlemast tema maksuotsuse tühisuse tuvastamise taotlust, esitas Ecoserv kaebuse Tribunalul Bistrița-Năsăudile (Bistrița-Năsăudi esimese astme kohus).
20      Viimane rahuldas 29. oktoobri 2021. aasta otsusega Ecoservi taotluse osaliselt, tuginedes maksumenetluse seadustiku artikli 49 lõike 1 punktile c. Nii kohustas ta maksuhaldurit tunnistama maksuotsuse osaliselt tühiseks osas, mis puudutas täiendavate maksude kindlaksmääramist aktsiisi ja käibemaksu valdkonnas. Lisaks kohustas ta seda ametiasutust tagastama Ecoservile koos intressiga summa, mille viimane oli tasunud täiendava maksu tasumiseks.
21      Nii Ecoserv kui ka maksuhaldur esitasid Tribunalul Bistrița-Năsăudi (Bistrița-Năsăudi esimese astme kohus) 29. oktoobri 2021. aasta otsuse peale eelotsusetaotluse esitanud kohtule, Curtea de Apel Clujile (Cluji apellatsioonikohus),
apellatsioonkaebused. Viimane märgib, et aktsiisikauba eeskirjadevastase väljumise korral on tal kahtlusi seoses küsimusega, keda tuleb pidada aktsiisi maksmise eest vastutavaks isikuks direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses koostoimes artikli 8 lõikega 2.
22      Neil asjaoludel otsustas Curtea de Apel Cluj
(Cluji apellatsioonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas aktsiisi maksmise eest vastutav isik direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses koostoimes sama [artikli 8] lõikega 2 hõlmab ka juriidilist isikut, kes territoriaalse tolli järelevalve all tegeles maksulaopidaja loa saamiseks tehnoloogiliste
katsete
käigus etüülalkoholi tootmisega ja kelle puhul tuvastati, et ettevõtte vara hulgast on puudu 21 909 liitrit etüülalkoholi, mille alkoholisisaldus on 96,16%?
2.      Kas juhul kui pärast seda, kui tehti maksuotsus – millega sellele juriidilisele isikule määrati seoses puuduva etüülalkoholi kogusega täiendavalt aktsiisi ja käibemaksu maksmine –, mida ei ole halduskorras vaidlustatud, on kriminaalmenetluses tehtud jõustunud kohtuotsuses otsustatud, et ainus riigieelarvele kahju tekitamise eest vastutav isik on kõnealuse äriühingu tegevjuht (juhatuse esimees), kes müüs ajavahemikus 2013. aasta veebruarist juunini sama kuritegeliku tahtluse alusel selle äriühingu kahekordselt filtreeritud alkoholi, kelle töötaja ta oli, koguses 21 909 liitrit ja summas 219 090 Rumeenia leud, pannes toime karistusseadustiku artikli 295 lõikes 1 sätestatud vara omastamise kuriteo, ega kajastanud raamatupidamises alkoholi müügist saadud tulu, tekitades riigieelarvele 915 562,74 Rumeenia leu suuruse kahju, s.o tegu, mis vastab seaduse nr 241/2005 artikli 9 lõike 1 punktis b ja lõikes 2 sätestatud maksudest kõrvalehoidmise kuriteo koosseisule, siis kas juriidilisele isikule nende maksude määramine 4. märtsi 2016. aasta maksuotsusega nr F‑BN 77, mida ei ole maksumenetluse seadustikus ette nähtud menetluses edasi kaevatud, kujutab endast liidu aktsiisi- ja käibemaksuvaldkonna ühtlustatud õiguse olulist ja ilmset rikkumist?
3.      Kas liidu õigusega on vastuolus see, kui aktsiisi ja käibemaksuga seotud maksuvaidluses kohaldab liikmesriigi kohus res judicata põhimõtet seoses kriminaalasjas tehtud kohtuotsusega olukorras, kus selle põhimõtte kohaldamine võib takistada
niisuguste liidu aktsiisi- ja käibemaksuvaldkonna normide arvessevõtmist, mis näevad ette ka juriidilise isiku solidaarvastutuse, kui kriminaalkohtud ei ole neid norme jõustunud kohtuotsustes analüüsinud?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
23      Esimese küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i tuleb tõlgendada nii, et juriidiline isik, kes tootis volitatud maksulaopidajana tegutsemiseks etüülalkoholi aktsiisi peatamise korra alusel ja kelle puhul on tuvastatud, et tema laovarust puudus teatav kogus alkoholi, kuulub aktsiisi maksmise eest vastutava isiku mõiste alla selle sätte tähenduses.
24      Esimesele küsimusele vastamiseks tuleb kindlaks teha, kas juriidilist isikut, kes soovib saada volitatud laopidajaks, võib direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i alusel pidada kaubalt, millele kohaldatakse aktsiisi peatamise korda, aktsiisi maksmise eest vastutavaks isikuks, kui see kaup on tema hallatavast laost eeskirjadevastaselt väljunud.
25      Direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunktis i on kindlaks määratud isik või isikud, kes on kohustatud aktsiisiga maksustatavalt kaubalt aktsiisi tasuma aktsiisi peatamise korra alt väljumisel, kui aktsiis on muutunud sissenõutavaks. Sellisteks võlgnikeks on seega volitatud laopidaja, registreeritud kaubasaaja või mis tahes muu isik, kes vabastab aktsiisikauba aktsiisi peatamise korrast või kelle nimel seda tehakse, või eeskirjadevastasel väljumisel maksulaost mis tahes muu isik, kes on nimetatud väljumisse kaasatud.
26      Käesoleval juhul tuleb kindlaks teha, kas see säte on kohaldatav juhul, kui juriidiline isik ei ole veel ametlikult volitatud laopidaja, kuid teatud faktilised asjaolud kipuvad andma tunnistust sellest, et sarnaselt Ecoserviga põhikohtuasjas ta de facto tegutses sellena.
27      Siinkohal tuleb meenutada, et direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 1 kohaselt on volitatud laopidaja „füüsiline või juriidiline isik, kellel on liikmesriigi pädevate asutuste luba oma ettevõtlustegevuse käigus toota, töödelda, vallata, ladustada, vastu võtta või lähetada maksulaos aktsiisi peatamise korra all olevaid aktsiisikaupu“.
28      Käesoleval juhul nähtub Euroopa Kohtu käsutuses olevast toimikust, et Ecoservil oli tehnoloogiliste katsete
käigus lubatud tegeleda etüülalkoholi tootmisega seotud tegevusega Rumeenia tolli järelevalve all, mis tähendab, et tema laovarud sisaldasid kindla koguse alkoholi, mille suhtes kohaldati aktsiisi peatamise korda. Selline olukord võib sarnaneda maksulao pidamisega volitatud laopidaja poolt direktiivi 2008/118 artikli 16 tähenduses, tingimusel et liikmesriigi pädevad asutused on lubanud juriidilisel isikul, kes tegeleb alkoholi tootmisega erikorra alusel, seda teha ja et asjaomase kauba suhtes kohaldatakse aktsiisi peatamise korda. Neid asjaolusid arvestades võib sellist juriidilist isikut pidada volitatud laopidajaga võrreldavas olukorras olevaks ning ta peab seega vastutama sellest olukorrast maksuhalduri ees tulenevate kohustuste eest.
29      Siinkohal ei ole oluline, et see juriidiline isik, nagu ka Ecoserv põhikohtuasjas, ei ole põhjustanud aktsiisi peatamise korra all oleva alkoholikoguse ebaseaduslikku väljumist, kuna väljumise põhjustas tema töötaja või esindaja, nagu Ecoservi tegevjuht.
30      Kui aktsiisikauba veo käigus on toime pandud või tuvastatud eeskirjade eiramine või rikkumine, sh pettus, mille tõttu muutub aktsiis sissenõutavaks, vastutab volitatud laopidaja aktsiisi tasumise eest (vt analoogia alusel 24. märtsi 2022. aasta kohtuotsus TanQuid Polska, C‑711/20, EU:C:2022:215, punkt 48 ja seal viidatud kohtupraktika).
31      Euroopa Kohus on juba teinud otsuse olukorra kohta, kus oli kõne all nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta (EÜT 1992, L 76, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 179) säte, mis eelnes direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunktile ii. Ta leidis sisuliselt, et volitatud laopidajal on aktsiisiga maksustatava kauba liikumisel, mille suhtes kohaldatakse aktsiisi peatamise korda, keskne roll. Kui kauba liikumisel esineb eeskirjade eiramine või rikkumine, mis toob kaasa aktsiisi sissenõutavaks muutumise, tuleb volitatud laopidaja igal juhul määrata selle aktsiisi tasumise eest vastutavaks isikuks. Lisaks on see vastutus objektiivne ega põhine laopidaja tõendatud või eeldataval süül, vaid tema osalemisel majandustegevuses (vt analoogia alusel 7. septembri 2023. aasta kohtuotsus KRI, C‑323/22, EU:C:2023:641, punktid 55 ja 56 ning seal viidatud kohtupraktika).
32      Järelikult tuleb asuda seisukohale, et kui selline juriidiline isik nagu põhikohtuasjas Ecoserv on volitatud laopidajaga sarnases olukorras, tuleb tal täita kohustusi, mis sarnanevad sellise volitatud laopidaja kohustustega, eelkõige juhul, kui kaup väljub eeskirjadevastaselt aktsiisi peatamise korra alt, nagu on ette nähtud direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunktis i.
33      Nimelt tuleneb aktsiisi sissenõutavus otseselt sellest, et kaup väljub aktsiisi peatamise korra alt, mistõttu on juriidiline isik, kes tegutseb volitatud laopidajana, kohustatud seda tasuma.
34      Järelikult tuleb esimesele küsimusele vastata, et direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i tuleb tõlgendada nii, et juriidiline isik, kes tootis volitatud maksulaopidajana tegutsemiseks etüülalkoholi aktsiisi peatamise korra alusel ja kelle puhul on tuvastatud, et tema laovarust puudus teatav kogus alkoholi, kuulub aktsiisi maksmise eest vastutava isiku mõiste alla selle sätte tähenduses.
Teine ja kolmas küsimus
35      Teise ja kolmanda küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i ja lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nende sätete tähenduses sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutava isiku või isikute kindlakstegemiseks on liikmesriigi kohtule siduv tsiviilhagi kohta tehtud resolutsioon kriminaalkohtu otsuses, millega mõistetakse lõplikult süüdi füüsiline isik, kes on juriidilise isiku töötaja või tegevjuht, kes ainsana vastutab kahju eest, mis on riigieelarvele tekkinud aktsiisi peatamise korra alusel selle juriidilise isiku juures ladustatud alkoholikoguse omastamise tõttu.
36      Kõigepealt tuleb meenutada, et direktiivi 2008/118 artikli 8 lõikes 2 on sõnaselgelt ette nähtud, et kui ühest aktsiisivõlast tuleneva maksusumma maksmise eest vastutab mitu isikut, vastutavad nad selle eest solidaarselt.
37      Samuti on direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunktis i ette nähtud, et „[aktsiisikauba] eeskirjadevastasel väljumisel maksulaost“ võib iga füüsiline isik, kui „muu isik, kes on nimetatud väljumisse kaasatud“, olla kohustatud sissenõutavaks muutunud aktsiisi solidaarvõlgnikuna tasuma aktsiisi koos juriidilise isikuga, keda ta esindab juhataja, tegevjuhi või töötajana.
38      On tõsi, et erinevalt teistest keeleversioonidest on direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i prantsuskeelses versioonis kasutatud sidesõna „või“ kirjeldamaks maksmise eest vastutava isikuna „muud isikut, kes on nimetatud väljumisse kaasatud“. Aktsiisi solidaarse tasumise põhimõtte võib siiski tuletada nii selle direktiivi üldisest ülesehitusest ja eelkõige selle artikli 8 lõikest 2 kui ka selle direktiiviga taotletavast eesmärgist.
39      Sellega seoses tuleb märkida, et volitatud laopidaja vastutus on objektiivne ja seotud tema osalemisega majandustegevuses. Asjaolu, et muu isik kui see laopidaja, näiteks antud asjas Ecoservi tegevjuht, võis tegutseda enda huvides ja oma tööandja kahjuks, on oluline üksnes karistusõiguslikus aspektis, mitte aga maksunduslikus aspektis (vt selle kohta 17. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Comida paralela 12, C‑579/18, EU:C:2019:875, punkt 41).
40      Nimelt tuleneb aktsiisi sissenõutavus otseselt aktsiisikauba väljumisest aktsiisi peatamise korra alt ning sellisel juhul on volitatud laopidajana tegutsev juriidiline isik kohustatud seda tasuma.
41      Lisaks, mis puudutab direktiivi 2008/118 eesmärki, siis kinnitavad selle direktiivi artikli 8 tõlgendust, mille kohaselt võib juriidiline isik olla aktsiisi tasumise eest solidaarselt vastutav muu hulgas koos teiste isikutega, kes on seotud aktsiisikauba eeskirjadevastase väljumisega aktsiisi peatamise korra alt, ka direktiivi ettevalmistavad materjalid. Selle direktiivi esialgses eelnõus piirati aktsiisi tasumise eest vastutavate isikute loetelu olukorras, kus kaup tuuakse liikmesriigi territooriumile ebaseaduslikult, ainult isikutega, kes on taganud selle maksu tasumise. Euroopa Liidu Nõukogu soovis siiski laiendada seda loetelu „isikutega, kes on kaasatud eeskirjade rikkumisse“, nagu nähtub selle direktiivi artikli 38 lõikest 3. Seda sõnastust kasutades soovis liidu seadusandja seega määratleda laialt need isikud, kes võivad olla kohustatud aktsiisi maksma eeskirjade rikkumise korral, ja teha seda nii, et nende maksude sissenõudmine oleks tagatud võimalikult hästi (17. oktoobri 2019. aasta kohtuotsus Comida paralela 12, C‑579/18, EU:C:2019:875, punkt 37).
42      Lisaks ei saa asjaolu, et kriminaalkohtu otsuses on tunnistatud, et tsiviilõiguslik vastutus riigieelarvele tekitatud kahju eest lasub üksnes füüsilisel isikul, kes esindab volitatud laopidajana tegutsevat juriidilist isikut, mõjutada aktsiisi tasumise eest vastutava isiku kindlaksmääramist. Tuleb märkida, et sellise kohtuotsuse res judicata mõju ei saa identse eseme puudumisel takistada ELi õiguse kohase aktsiisimaksu kehtestamise otsuse vastuvõtmist ja rakendamist selles valdkonnas (vt analoogia alusel 16. juuli 2020. aasta kohtuotsus UR (advokaatide käibemaksukohustus), C‑424/19, EU:C:2020:581, punkt 34).
43      Järelikult tuleb teisele ja kolmandale küsimusele vastata, et direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i ja lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et nende sätete tähenduses sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutava isiku või isikute kindlakstegemiseks ei ole liikmesriigi kohtule siduv tsiviilhagi kohta tehtud resolutsioon kriminaalkohtu otsuses, millega mõistetakse lõplikult süüdi füüsiline isik, kes on juriidilise isiku töötaja või tegevjuht, kes ainsana vastutab kahju eest, mis on riigieelarvele tekkinud aktsiisi peatamise korra alusel selle juriidilise isiku juures ladustatud alkoholikoguse omastamise tõttu.
Kohtukulud
44      Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (seitsmes koda) otsustab:
1.      Nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ, artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i
tuleb tõlgendada nii, et
juriidiline isik, kes tootis volitatud maksulaopidajana tegutsemiseks etüülalkoholi aktsiisi peatamise korra alusel ja kelle puhul on tuvastatud, et tema laovarust puudus teatav kogus alkoholi, kuulub aktsiisi maksmise eest vastutava isiku mõiste alla selle sätte tähenduses.
2.      Direktiivi 2008/118 artikli 8 lõike 1 punkti a alapunkti i ja lõiget 2
tuleb tõlgendada nii, et
nende sätete tähenduses sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutava isiku või isikute kindlakstegemiseks ei ole liikmesriigi kohtule siduv tsiviilhagi kohta tehtud resolutsioon kriminaalkohtu otsuses, millega mõistetakse lõplikult süüdi füüsiline isik, kes on juriidilise isiku töötaja või tegevjuht, kes ainsana vastutab kahju eest, mis on riigieelarvele tekkinud aktsiisi peatamise korra alusel selle juriidilise isiku juures ladustatud alkoholikoguse omastamise tõttu.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: rumeenia.