62017CC0217
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY
JULIANE KOKOTT
přednesené dne 22. února 2018 (
1
)
Věc C‑217/17 P
Mast-Jägermeister SE
proti
Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
„Kasační opravný prostředek – Nařízení (ES) č. 6/2002 – (Průmyslové) vzory Společenství – Přihláška – Nepřiznání dne podání – Vyobrazení (průmyslového) vzoru – Jednoznačnost vyobrazení“
I. Úvod
1.
Dalo by se očekávat, že unijní soudy v oblasti přihlášek práv duševního vlastnictví již jen z důvodu velkého počtu řízení týkajících se ochranné známky EU většinu otázek zevrubně projednaly. Tento kasační opravný prostředek z oblasti práva (průmyslových) vzorů se však týká přiznání dne podání a s tím spojeného práva přednosti, a tedy souboru otázek, ke kterým dosud neexistuje téměř žádná judikatura.
2.
Ve věci se jedná o to, jaké požadavky musí být kladeny na přihlášku (průmyslového) vzoru, aby Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) den podání uznal. Zatímco navrhovatelka, společnost Mast-Jägermeister, považuje za oprávněné pouze určité technické požadavky na vyobrazení (průmyslového) vzoru, tvrdí EUIPO a Tribunál, že toto vyobrazení nesmí být nejednoznačné ani obsahově.
II. Právní rámec
A.
Mezinárodní právo
3.
Článek 4 část A Pařížské úmluvy (
2
) upravuje prioritní právo vyplývající z přihlášky práva duševního vlastnictví.
„A. [národní podání přihlášky]
(1)   Kdo řádně podá žádost o patent na vynález (přihlášku vynálezu), o užitný vzor, o průmyslový vzor nebo model, o tovární nebo obchodní známku v jedné z unijních zemí, nebo jeho právní nástupce, bude ve lhůtách níže uvedených požívat prioritního práva při podání přihlášky v ostatních zemích.
(2)   Za přihlášku, která zakládá prioritní právo, se uznává každá přihláška, která je řádnou přihláškou národní podle národního zákonodárství každé unijní země nebo podle dvoustranných nebo vícestranných smluv, uzavřených mezi několika unijními zeměmi.
(3)   Řádně podanou národní přihláškou se rozumí každá přihláška, která postačuje ke zjištění data, kdy byla v příslušné zemi podána, ať již byl pozdější osud této přihlášky jakýkoliv.“
B.
Právo (průmyslového) vzoru Unie
4.
Článek 3 písm. a) nařízení o (průmyslových) vzorech Společenství (
3
) definuje (průmyslový) vzor jako „vzhled výrobku jako celku nebo jeho části vyplývající z jeho znaků, zejména z linií, obrysů, barev, tvaru, struktury povrchu, a/nebo materiálu výrobku jako takového, a/nebo jeho dekoru“.
5.
Článek 36 nařízení o (průmyslových) vzorech Společenství upravuje požadavky přihlášky (průmyslového) vzoru:
„(1)   Přihláška zapsaného (průmyslového) vzoru Společenství musí obsahovat:
[…]
c)
vyobrazení (průmyslového) vzoru, které lze reprodukovat; […]
(2)   Přihláška musí dále obsahovat uvedení výrobků, ve kterých má být (průmyslový) vzor ztělesněn nebo pro které má být použit.
(3)   […]
(4)   […]
(5)   Žádost [přihláška] musí splňovat náležitosti stanovené v prováděcím nařízení.
(6)   […]“
6.
Článek 38 definuje den podání přihlášky (průmyslového) vzoru:
„Dnem podání přihlášky (průmyslového) vzoru Společenství je den, kdy přihlašovatel předložil [EUIPO] […] doklady, které obsahují údaje uvedené v čl. 36 odst. 1.“
7.
Článek 41 odst. 1 až 3 nařízení o (průmyslovém) vzoru Společenství v zásadním odpovídá článku 4 části A Pařížské úmluvy.
8.
Kontrola formálních náležitostí přihlášky je předmětem článku 45 nařízení o (průmyslovém) vzoru Společenství:
„(1)   [EUIPO] přezkoumá, zda přihláška splňuje podmínky pro přiznání dne podání podle čl. 36 odst. 1.
(2)   [EUIPO] přezkoumá, zda:
a)
přihláška splňuje další požadavky podle čl. 36 odst. 2, 3, 4 a 5 […];
b)
přihláška splňuje formální požadavky stanovené v prováděcím nařízení pro provádění článků 36 a 37;
c)
jsou splněny požadavky čl. 77 odst. 2;
d)
jsou splněny požadavky uplatnění práva přednosti, je-li právo přednosti uplatňováno.
(3)   Podmínky průzkumu formálních náležitostí podání stanoví prováděcí nařízení.“
9.
Článek 46 nařízení o (průmyslovém) vzoru Společenství stanoví, které nedostatky lze napravit:
„(1)   Pokud [EUIPO] při přezkumu podle čl. 45 zjistí, že existují nedostatky, které lze napravit, požádá přihlašovatele, aby je v předepsané lhůtě odstranil.
(2)   Pokud se nedostatky týkají náležitostí podle čl. 36 odst. 1 a přihlašovatel vyhoví žádosti [EUIPO] v předepsané lhůtě, [EUIPO] stanoví jako den podání den, kdy byly nedostatky odstraněny. Pokud nejsou nedostatky odstraněny v předepsané lhůtě, přihláška se nepovažuje za přihlášku zapsaného (průmyslového) vzoru.
(3)   Pokud se nedostatky týkají požadavků včetně placení poplatků podle čl. 45 odst. 2 písm. a), b) a c) a přihlašovatel vyhoví žádosti [EUIPO] v předepsané lhůtě, [EUIPO] stanoví jako den podání den, kdy byla přihláška původně podána. Pokud nejsou nedostatky odstraněny a poplatky zaplaceny v předepsané lhůtě, [EUIPO] přihlášku zamítne.
(4)   Pokud se nedostatky týkají požadavků podle čl. 45 odst. 2 písm. d), jejich neodstranění [přihlašovatelem v předepsané lhůtě] má pro přihlášku za následek ztrátu práva přednosti.“
10.
Článek 47 nařízení (průmyslového) vzoru Společenství upravuje důvody zamítnutí:
„(1)   Pokud [EUIPO] při průzkumu podle článku 45 zjistí, že (průmyslový) vzor, o jehož ochranu se žádá:
a)
neodpovídá definici podle čl. 3 písm. a) nebo
b)
odporuje veřejnému pořádku nebo dobrým mravům,
přihlášku zamítne.
(2)   Přihlášku lze zamítnout teprve poté, co byla přihlašovateli poskytnuta možnost vzít přihlášku zpět nebo ji změnit nebo předložit své připomínky.“
11.
Článek 4 prováděcího nařízení (
4
) upřesňuje požadavky na vyobrazení (průmyslového) vzoru:
„(1)   Vyobrazení (průmyslového) vzoru je tvořeno grafickou nebo fotografickou reprodukcí (průmyslového) vzoru, buď černobílou, nebo barevnou. Vyobrazení musí splňovat tyto požadavky:
[…]
e)
Uvedený (průmyslový) vzor musí být reprodukován na neutrálním pozadí a nesmí být vyretušován inkoustem nebo tekutým korekčním přípravkem. Musí být takové kvality, aby umožňoval zřetelné rozlišení všech detailů, jejichž ochrana je požadována, a zmenšení nebo zvětšení na velikost maximální šířky 8 cm a výšky 16 cm na jeden pohled pro účely zařazení do rejstříku (průmyslových) vzorů Společenství.“
12.
Článek 10 prováděcího nařízení obsahuje další ustanovení o přezkum podmínek pro přiznání dne podání přihlášky a formálních náležitostí:
„(1)   [EUIPO] oznámí přihlašovateli, že mu nelze přiznat den podání, jestliže přihláška neobsahuje:
a)
[…]
b)
[…]
c)
vyobrazení (průmyslového) vzoru podle čl. 4 odst. 1 písm. d) a e) nebo případně vzorek.
(2)   Jsou-li nedostatky uvedené v odstavci 1 odstraněny do dvou měsíců od přijetí oznámení, je den odstranění nedostatků stanoven jako den podání.
Nejsou-li nedostatky do uplynutí této lhůty odstraněny, nepovažuje se přihláška za přihlášku (průmyslového) vzoru Společenství. Veškeré zaplacené poplatky se vracejí.“
III. Skutečnosti předcházející sporu
13.
Dne 17. dubna 2015 přihlásila společnost Mast-Jägermeister SE dle nařízení o (průmyslovém) vzoru u EUIPO (průmyslový) vzor Společenství, který je předmětem sporu. Za tímto účelem společnost předložila podklady, v nichž jsou vyobrazeny poháry a známé láhve alkoholického nápoje, který vyrábí. Tyto podklady nejsou v rozsudku Tribunálu reprodukovány, neboť jsou kvalifikovány jako „důvěrné“.
14.
Výrobky, pro něž byly přihlášky podány, jsou „poháry“ náležející do třídy 07.01 ve smyslu Locarnské dohody zřizující Mezinárodní třídění pro průmyslové vzory z 8. října 1968, ve znění doplňků.
15.
V období od 17. dubna do 31. srpna 2015 průzkumový referent EUIPO intenzivně komunikoval se společností Mast-Jägermeister a vyhotovil celkem čtyři zprávy o průzkumu, které všechny dospěly k závěru, že vyobrazení (průmyslového) vzoru není kvůli zobrazeným lahvím dostatečně jednoznačné.
16.
Vzhledem k tomu, že společnost Mast-Jägermeister tuto připomínku nenapravila, uvedl průzkumový referent v rozhodnutí ze dne 31. srpna 2015, že společnost Mast-Jägermeister neodstranila nedostatky přihlášek, neboť nepostupovala v souladu se zprávou o průzkumu. Průzkumový referent měl v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení o (průmyslovém) vzoru a čl. 10 odst. 2 prováděcího nařízení za to, že přihlášky (průmyslových) vzorů, které jsou předmětem sporu, nelze považovat na přihlášky (průmyslových) vzorů Společenství, takže nelze přiznat žádný den podání.
17.
Na stížnost společnosti Mast-Jägermeister potvrdil třetí odvolací senát EUIPO rozhodnutím ze dne 17. listopadu 2015, že oba (průmyslové) vzory, které jsou předmětem sporu, neumožňují určit, zda se ochrana požaduje pro pohár, pro láhev nebo pro kombinaci poháru a láhve.
18.
Tribunál žalobu společnosti Mast-Jägermeister zamítl napadeným rozsudkem ze dne 9. února 2017 (
5
).
IV. Návrhová žádání
19.
Písemným vyjádřením ze dne 21. dubna 2017, došlým dne 26. dubna 2016, podala společnost Mast-Jägermeister kasační opravný prostředek proti rozsudku Tribunálu, v němž navrhovala,
1)
zrušení rozsudku Tribunálu T‑16/16 ze dne 9. února 2017 v plném rozsahu a
2)
pro případ, že bude kasační opravný prostředek prohlášen za opodstatněný, vyhovět prvnímu a třetímu návrhovému žádání vyplývajícímu z žaloby podané v řízení v prvním stupni.
20.
EUIPO navrhuje, aby Tribunál:
1)
zamítl kasační opravný prostředek a
2)
uložil navrhovatelce náhradu nákladů řízení.
21.
Společnost Mast-Jägermeister SE a EUIPO předložili písemná a ústní vyjádření na jednání dne 7. února 2018.
V. Právní posouzení
22.
Tento spor vyplývá z toho, že sporná přihláška vyobrazuje nárokovaný (průmyslový) vzor, pohár, společně s dalšími předměty, totiž lahvemi, které nemají být předmětem (průmyslového) vzoru.
23.
Jak instance EUIPO, tak Tribunál považují tento způsob vyobrazení za neslučitelný s nařízením o (průmyslovém) vzoru. O tom však v tomto řízení nemá být rozhodnuto. Spíše je nutno vyjasnit, zda je tento způsob vyobrazení v souladu s požadavky stanovenými pro přihlášku, a EUIPO měl tedy den doručení přihlášky uznat jako den podání.
24.
V odpovědi na tuto otázku se na základě příslušných ustanovení nařízení o (průmyslovém) vzoru budu zabývat nejprve argumenty společnosti Mast-Jägermeister k jejich znění a historii vzniku, poté ustanoveními týkajícími se zhojení a odkazem čl. 36 odst. 5 nařízení o (průmyslovém) vzoru na prováděcí nařízení, funkcí dne podání s ohledem na právo přednosti, jakož i na účel vyobrazení (průmyslového) vzoru v rámci přihlášky. Závěrem se budu zabývat také námitkami společnosti Mast-Jägermeister proti tvrzením Tribunálu o průzkumech prováděných úřadem EUIPO a jednoznačnosti vyobrazení (průmyslového) vzoru předloženého v přihlášce.
–
K příslušným ustanovením
25.
Dle čl. 38 odst. 1 nařízení o (průmyslovém) vzoru je dnem podání přihlášky (průmyslového) vzoru Společenství den, kdy přihlašovatel předložil EUIPO doklady, které obsahují údaje uvedené v čl. 36 odst. 1. Tyto údaje zahrnují zejména vyobrazení (průmyslového) vzoru, které lze reprodukovat [písm. c)].
26.
Prováděcí nařízení upřesňuje v čl. 10 odst. 1, že den podání nelze přiznat, pokud přihláška neobsahuje vyobrazení (průmyslového) vzoru podle čl. 4 odst. 1 písm. d) a e). Zejména musí být (průmyslový) vzor dle písmene e) reprodukován na neutrálním pozadí a nesmí být vyretušován inkoustem nebo tekutým korekčním přípravkem. Vyobrazení pak musí vykazovat takovou kvalitu, aby bylo možno jasně rozpoznat všechny detaily, pro které se požaduje ochrana, a současně mohlo být zmenšeno nebo zvětšeno do formátu rejstříku.
27.
EUIPO a také Tribunál mají za to, že vyobrazení (průmyslového) vzoru v přihlášce společnosti Mast-Jägermeister nesplňuje požadavky podle čl. 36 odst. 1 nařízení o (průmyslovém) vzoru. Tribunál shledává zejména v bodech 44 až 46 napadeného rozsudku, že z vyobrazení poháru, pro který je požadována ochrana, společně s láhví, není dostatečně zřejmý předmět ochrany ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. e) prováděcího nařízení. Vzhledem k tomu, že společnost Mast-Jägermeister vyobrazení ve stanovené lhůtě neopravila, nelze dle Tribunálu přiznat den podání.
28.
Společnost Mast-Jägermeister spatřuje v tomto zjištění porušení článků 45 a 46 ve spojení s články 36 a 38 nařízení o (průmyslovém) vzoru. Společnost přitom (přednostně) nevytýká skutečné posouzení Tribunálem, nýbrž spíše popírá, že je jednoznačné vyobrazení (průmyslového) vzoru pro uznání dne podání vůbec důležité. Proto vyvstává právní otázka, zda čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení o (průmyslovém) vzoru a čl. 4 odst. 1 písm. e) prováděcího nařízení obsahují pouze technické požadavky na vyobrazení nebo také pravidla pro obsahovou náplň.
–
Ke znění a historii vzniku
29.
Společnost Mast-Jägermeister je zejména toho názoru, že pro uznání dne podání postačuje, pokud vyobrazení (průmyslového) vzoru splňuje technické požadavky. Má za to, že to vyplývá z návrhu Komise, který vyústil v nařízení o (průmyslovém) vzoru (
6
), a z čl. 4 odst. 1 písm. e) prováděcího nařízení.
30.
Této argumentaci je nutno přiznat, že Komise jak ve svém návrhu, tak v čl. 4 odst. 1 písm. e) prováděcího nařízení kladla největší důraz na technickou kvalitu vyobrazení. Zakázáno je zejména retušování a vyobrazení musí umožnit zmenšení nebo zvětšení na určitý formát.
31.
Mimoto také čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení o (průmyslovém) vzoru zdůrazňuje na první pohled technické aspekty vyobrazení (průmyslového) vzoru. Je zde požadováno „vyobrazení (průmyslového) vzoru, které lze reprodukovat“.
32.
Přesto však argumentace společnosti Mast-Jägermeister při bližším zkoumání nepřesvědčí. Neboť kromě technických požadavků, které musí „vyobrazení, které lze reprodukovat“ splňovat, je v pojmu vyobrazení obsažena také myšlenka obsahové rozeznatelnosti průmyslového vzoru.
33.
Článek 4 odst. 1 písm. e) věta 2 prováděcího nařízení naopak nezakládá žádné další požadavky, nýbrž tento prvek pouze upřesňuje tím, že toto ustanovení požaduje takovou kvalitu vyobrazení, která „umožňuje zřetelné rozlišení všech detailů, jejichž ochrana je požadována“.
34.
Proto je možné vykládat článek 36 odst. 1 písm. c) nařízení o (průmyslovém) vzoru dle jeho znění a ve spojení s článkem 4 odst. 1 písm. e) druhou větou prováděcího nařízení v tom smyslu, že vyobrazení (průmyslového) vzoru v přihlášce nemusí splňovat pouze určité technické požadavky, nýbrž musí být také obsahově jednoznačné.
–
K čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst. 2 písm. a) a čl. 46 odst. 3 nařízení o (průmyslovém) vzoru
35.
Společnost Mast-Jägermeister nicméně uvádí, že porušení čl. 4 odst. 1 písm. e) druhé věty prováděcího nařízení lze zhojit podle čl. 46 odst. 3 nařízení o (průmyslovém) vzoru, aniž by byla nutná změna dne podání. Tento argument vychází z toho, že prováděcí nařízení se podle čl. 36 odst. 5 vztahuje na přihlášku a porušení jejích požadavků tak spadá pod přezkum podle čl. 45 odst. 2 písm. a) a lze jej zhojit podle čl. 46 odst. 3.
36.
Jak bylo uvedeno výše, lze již čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení o (průmyslovém) vzoru nezávisle na samostatném porušení čl. 4 odst. 1 písm. e) druhé věty prováděcího nařízení chápat v tom smyslu, že vyobrazení průmyslového vzoru musí být obsahově jednoznačné. Porušení čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení o (průmyslovém) vzoru však spadá pod čl. 46 odst. 2, takže den podání je třeba uznat až po nápravě.
37.
Tento argument společnosti Mast-Jägermeister tedy nezpochybňuje výsledek doslovného výkladu čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení o (průmyslovém) vzoru.
–
K funkci dne podání
38.
Společnost Mast-Jägermeister se proti dosavadnímu výkladu čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení o (průmyslovém) vzoru odvolává zejména na specifickou funkci dne podání, k jehož splnění není dle něj zapotřebí obsahový přezkum. Ve výsledku však není ani tento argument přesvědčivý.
39.
Pravdou je, že již samotná přihláška (průmyslového) vzoru má právní důsledky. Společnost Mast-Jägermeister zdůrazňuje zejména právo přednosti spojené s přihláškou, které přihlašovatel může uplatnit dle článku 4 Pařížské úmluvy (
7
) v jiných právních řádech. Obráceně uznává článek 41 nařízení o (průmyslovém) vzoru takovýto účinek v rámci Unie pro přihlášku podanou ve smluvních státech Pařížské úmluvy.
40.
Toto právo přednosti je založeno již přihláškou, aniž je k tomu nezbytný pozdější zápis (průmyslového) vzoru. V článku 4 části A odst. 3 Pařížské úmluvy je to názorně vyjádřeno formulací „bez ohledu na její další osud“, jejíž obdobu lze nalézt i v čl. 41 odst. 3 nařízení o (průmyslovém) vzoru (
8
).
41.
Z toho společnost Mast-Jägermeister dovozuje, že den podání musí být přiznán již po velmi povrchní kontrole, kdežto podrobnější obsahový průzkum je zapotřebí až v rámci zápisu.
42.
Tento argument je sice v řízení před Tribunálem nový, ale přesto přípustný, neboť nemění předmět sporu, nýbrž pouze rozšiřuje odůvodnění požadovaného výkladu článku 38 a čl. 36 odst. 1 nařízení o (průmyslovém) vzoru (
9
).
43.
Přiznání dne podání dle článku 38 nařízení o (průmyslovém) vzoru skutečně není podmíněno tím, že přihláška (průmyslového) vzoru splní všechny požadavky pro registraci. Článek 38 totiž odkazuje právě jen na čl. 36 odst. 1, a nikoliv na veškeré podmínky pro registraci. Proto čl. 46 odst. 3 umožňuje odstranit určité vady přihlášky dodatečně, aniž je zpochybněn den podání.
44.
Společnost Mast-Jägermeister však pomíjí skutečnost, že také systém priority přihlášky dle Pařížské úmluvy, který vykazuje určité podobnosti se zásadou vzájemného uznávání známou z unijního práva, umožňuje zemi, ve které je přihláška podávána, požadovat jednoznačné vyobrazení (průmyslového) vzoru.
45.
Jak totiž tvrdí EUIPO, z čl. 4 části A odst. 2 Pařížské úmluvy a čl. 41 odst. 2 nařízení o (průmyslovém) vzoru vyplývá, že za podání, na jehož základě vzniká právo přednosti, se považuje takové podání, které je rovnocenné řádnému vnitrostátnímu podání podle vnitrostátních právních předpisů státu, ve kterém k němu došlo. To znamená, že každý právní řád, zejména unijní právo, může svobodně definovat požadavky na řádné podání.
46.
Zdálo by se, že čl. 4 část A odst. 3 Pařížské úmluvy a čl. 41 odst. 3 nařízení o (průmyslovém) vzoru omezuje prostor pro uvážení státu, ve kterém je přihláška podávána. Dle nich se totiž za řádné vnitrostátní podání považuje každé podání, které stačí ke stanovení dne, kdy byla přihláška v příslušné zemi podána. Avšak i když jsou tím pravomoci státu, ve kterém je přihláška podávána, omezeny, musí mu být dána možnost požadovat jako předpoklad řádného podání jednoznačné vyobrazení. V případě nejednoznačného vyobrazení by totiž nebylo jasné, jaký (průmyslový) vzor byl vůbec přihlášen.
47.
Úprava irelevantnosti dalšího osudu přihlášky je naopak přednostně určena pro jiné právní řády, v nichž bude právo přednosti přihlášky nárokováno později. Ty nemají stanovovat další podmínky nad rámec podání akceptovaného v jednom státě, například požadovat úspěšný zápis.
48.
Proto ani tato funkce podání, kterou je vznik práva přednosti, nenutí vyloučit jednoznačnost vyobrazení (průmyslového) vzoru z oblasti působnosti čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení o (průmyslovém) vzoru.
–
K účelu přihlášky
49.
Z účelu přihlášky však vyplývá nezbytnost jednoznačného vyobrazení (průmyslového) vzoru, o nějž je žádáno.
50.
Tribunál se v tomto směru opírá o dva rozsudky Soudního dvora ve věcech ochranné známky. Zde Soudní dvůr zdůraznil, že ze zápisu a přihlášky ochranné známky musí pro příslušné orgány a třetí osoby jasně vyplývat, jaká ochranná známka je nárokována (
10
).
51.
Pokud jde o přihlášku ochranné známky, normotvůrce již tento požadavek zahrnul do čl. 31 odst. 1 písm. d) a čl. 4 odst. b) nařízení o ochranné známce. Dle těchto ustanovení musí přihláška ochranné známky EU obsahovat takové vyjádření ochranné známky, které příslušným orgánům a veřejnosti umožňuje jasně a přesně určit předmět ochrany, která je poskytována vlastníkovi ochranné známky. Tato myšlenka nebyla v předchozích zněních nařízení o ochranné známce (
11
) ještě takto jednoznačně vyjádřena a byla jasněji definována v rámci rozšíření možných označení, která mohou tvořit ochrannou známku EU (
12
).
52.
V uvedených rozsudcích se Soudní dvůr nezabýval zvláštní funkcí přihlášky a dne podání, ačkoliv právo ochranné známky obsahuje v článku 34 nařízení o ochranné známce (
13
) příslušné ustanovení o přednosti.
53.
Argumentace Soudního dvora je však přesvědčivá a lze ji bez problémů přenést na (průmyslový) vzor.
54.
Je sice pravdou, že řízení o (průmyslových) vzorech a ochranných známkách se značně liší, pokud jde o počet obsahových kontrol EUIPO. Před zápisem ochranné známky totiž EUIPO musí zkoumat absolutní a případně i relativní překážky zápisu. Naproti tomu obsahové zkoumání (průmyslového) vzoru v řízení o registraci podle čl. 47 odst. 1 nařízení o (průmyslovém) vzoru se omezuje na to, zda je splněna definice vzhledu výrobku v čl. 3 písm. a) a zda výrobek neodporuje veřejnému pořádku, jakož i dobrým mravům. To však v řízení o (průmyslovém) vzoru nevylučuje, aby EUIPO provedl minimální přezkum obsahové jednoznačnosti přihlášky.
55.
Zaprvé je totiž jednoznačnost vyobrazení nezbytná právě v kontextu práva přednosti založeného přihláškou. Přednost by totiž měla platit pouze pro takový (průmyslový) vzor, který byl skutečně přihlášen (
14
). Nejasná přihláška by – v rozporu s názorem společnosti Mast-Jägermeister – nebyla nutně na újmu přihlašovatele, nýbrž by zároveň zakládala riziko extenzivní ochrany přednosti.
56.
Již proto je zadruhé nutno nesouhlasit s argumentací společnosti Mast-Jägermeister, že se vytknutá vada netýká rozpoznatelnosti předmětu ochrany, nýbrž rozsahu ochrany, který však není předmětem řízení o přihlášce, nýbrž by jej bylo možno vyjasnit v řízení ve věci porušení.
57.
V řízení ve věci porušení bude zapotřebí odvodit z vyobrazení (průmyslového) vzoru při zohlednění článku 10 a 19 nařízení o (průmyslovém) vzoru rozsah ochrany. To ale neznamená, že je jednoznačnost vyobrazení na úrovni přihlášky irelevantní.
58.
Z řízení o přihlášce by naopak měla – nezávisle na přednosti – vyplynout alespoň minimální ochrana ostatních hospodářských subjektů proti nejasným přihláškám, aby tyto nebyly nezbytně vystaveny riziku, že budou muset s příslušným přihlašovatelem vést soudní spor o ochraně své nejasné přihlášky (
15
).
59.
A zatřetí EUIPO správně zdůrazňuje, že také orgány provádějící zápis potřebují pro posuzování, které provádí, jasné a jednoznačné vyobrazení (průmyslového) vzoru (
16
).
60.
Je možné, že jiné právní řády jsou v tomto smyslu při uznávání přihlášky velkorysejší – a tato volnost jim dle článku 4 Pařížské úmluvy zůstává zachována. Přesto však unijní právo nemusí být nutně stejně velkorysé.
–
K pořadí průzkumu
61.
Přesvědčivější ve věci jsou námitky společnosti Mast-Jägermeister vůči pořadí průzkumu, které Tribunál načrtává v bodech 35 a 36 napadeného rozsudku. Tribunál zde nejprve požaduje průzkum, zda se vůbec jedná o (průmyslový) vzor a zda není v rozporu s veřejným pořádkem a dobrými mravy, až poté jsou prověřovány spíše formální podmínky dle článku 36 nařízení o (průmyslovém) vzoru.
62.
Má za to, že zejména kontrola slučitelnosti (průmyslového) vzoru s veřejným pořádkem a dobrými mravy však jde nad rámec stanovení dne podání dle čl. 38 odst. 1 a čl. 36 odst. 1 nařízení o (průmyslovém) vzoru. Také by mohlo být v praxi obtížné přezkoumat existenci (průmyslového) vzoru a jeho slučitelnost s veřejným pořádkem a dobrými mravy, pokud by jeho vyobrazení nesplňovalo kvalitativní požadavky čl. 36 odst. 1 nařízení o (průmyslovém) vzoru.
63.
To však koneckonců pro rozhodnutí o tomto právním sporu není důležité. Na těchto úvahách Tribunálu není totiž jeho rozhodnutí založeno, takže tento argument je irelevantní (
17
).
–
K jednoznačnosti vyobrazení
64.
Konečně trvá-li společnost Mast-Jägermeister na tom, že v tomto případě je předložené vyobrazení (průmyslového) vzoru dostatečně jasné, je nutno připomenout, že kasační opravný prostředek dle čl. 256 odst. 1 SFEU a čl. 58 odst. 1 statutu Soudního dvůr Evropské unie je omezen na právní otázky. Jedině Tribunál je příslušný zjistit a posoudit relevantní skutkové okolnosti, jakož i posoudit důkazy. Zjištění skutkového stavu a posouzení důkazů, pokud nebyly zkresleny, tedy nepředstavuje právní otázku, která by jako taková podléhala přezkumu Soudního dvora v rámci kasačního opravného prostředku (
18
).
65.
Otázka, zda je podané vyobrazení dostatečně jasné i přesto, že jsou vedle (průmyslového) vzoru pro pohár vyobrazeny láhve, představuje skutkovou otázku. Není tvrzeno ani není zjevné, že by Tribunál při přezkumu této otázky zkreslil důkazy. Tyto argumenty jsou tudíž nepřípustné.
–
Závěry
66.
V konečném důsledku tedy Tribunál správně vyžadoval jednoznačnost vyobrazení (průmyslového) vzoru jako podmínku pro uznání dne podání dle čl. 38 odst. 1 a čl. 36 odst. 1 nařízení o (průmyslovém) vzoru. Kasační opravný prostředek musí být tedy zamítnut jako převážně neopodstatněný a ve zbývající části nepřípustný.
VI. K nákladům řízení
67.
Podle čl. 184 odst. 2 jednacího řádu rozhodne Soudní dvůr o nákladech řízení, není-li kasační opravný prostředek opodstatněný. Podle čl. 138 odst. 1, jenž se na řízení o kasačním opravném prostředku použije na základě čl. 184 odst. 1 jednacího řádu, se účastníku řízení, který neměl ve věci úspěch, uloží náhrada nákladů řízení.
68.
Vzhledem k tomu, společnost Mast-Jägermeister neměla ve věci úspěch a EUIPO podal příslušnou žádost, je důvodné uložit navrhovatelce náhradu nákladů řízení.
VII. Závěry
69.
Navrhuji tedy, aby Soudní dvůr rozhodl takto:
„1)
Kasační opravný prostředek se zamítá.
2)
Společnosti Mast-Jägermeister SE se ukládá náhrada nákladů řízení.“
(
1
) – Původní jazyk: němčina.
(
2
) – Úmluva na ochranu průmyslového vlastnictví, naposledy revidovaná ve Stockholmu dne 14. července 1967 a pozměněná dne 28. září 1979 (United Nations Treaty Series, sv. 828, č. 11851, s. 305, dále jen „Pařížská úmluva“) byla podepsána dne 20. března 1883 v Paříži.
(
3
) – Nařízení (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. 2002, L 3, s. 1; Zvl. vyd. 13/027, s. 142) v pozměněném znění.
(
4
) – Nařízení Komise (ES) č. 2245/2002 ze dne 21. října 2002, kterým se provádí nařízení (ES) č. 6/2002 (Úř. věst. 2002, L 341, s. 28; Zvl. vyd. 13/031, s. 14).
(
5
) – Rozsudek Tribunálu Mast-Jägermeister v. EUIPO (pohár) (T‑16/16, EU:T:2017:68).
(
6
) – Mast-Jägermeister se odvolává na COM(93) 342 final, s. 30.
(
7
) – Viz k platnosti Pařížské úmluvy v unijním právu rozsudek z 15. listopadu 2012, Bericap Záródástechnikai (C‑180/11, EU:C:2012:717, body 67 až 70).
(
8
) – Viz k právu ochranné známky rozsudek Tribunálu ze dne 18. listopadu 2014, Think Schuhwerk v. OHIM – Müller (VOODOO) (T‑50/13, EU:T:2014:967, bod 59).
(
9
) – Rozsudky ze dne 10. dubna 2014, Areva a další v. Komise (C‑247/11 P a C‑253/11 P, EU:C:2014:257, bod 114), a ze dne 16. listopadu 2017, Ludwig-Bölkow-Systemtechnik v. Komise (C‑250/16 P, EU:C:2017:871, bod 29). V tomto smyslu viz také rozsudky ze dne 30. září 1982, Amylum v. Rada (108/81, EU:C:1982:322, bod 25); ze dne 22. listopadu 2001, Nizozemí v. Rada (C‑301/97, EU:C:2001:621, bod 169); ze dne 26. dubna 2007, Alcon v. OHIM (C‑412/05 P, EU:C:2007:252, bod 40), a ze dne 6. března 2001, Connolly v. Komise (C‑274/99 P, EU:C:2001:127, body 34 až 36).
(
10
) – Rozsudky ze dne 12. prosince 2002, Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, bod 48 až 52), a ze dne 19. června 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (C‑307/10, EU:C:2012:361, bod 46 až 48).
(
11
) – Viz čl. 26 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1) a tentýž článek nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (kodifikované znění) (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1).
(
12
) – Devátý bod odůvodnění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2424 ze dne 16. prosince 2015, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 207/2009 o ochranné známce Společenství a nařízení Komise (ES) č. 2868/95, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 40/94 o ochranné známce Společenství, a zrušuje nařízení Komise (ES) č. 2869/95 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Úř. věst. 2015, L 341, s. 21).
(
13
) – Nyní nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. 2017, L 154, s. 1).
(
14
) – Viz k právu ochranné známky rozsudek Tribunálu ze dne 15. listopadu 2001, Signal Communications v. OHIM (TELEYE) (T‑128/99, EU:T:2001:266, bod 45).
(
15
) – Viz rozsudky ze dne 12. prosince 2002, Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, bod 51), a ze dne 19. června 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (C‑307/10, EU:C:2012:361, bod 48).
(
16
) – Rozsudky ze dne 12. prosince 2002, Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, bod 50), a ze dne 19. června 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (C‑307/10, EU:C:2012:361, bod 47).
(
17
) – Viz rozsudek ze dne 2. června 1994, de Compte v. Parlament (C‑326/91 P, EU:C:1994:218, bod 94), a usnesení ze dne 31. ledna 2017, Universal Protein Supplements v. EUIPO (C‑485/16 P, EU:C:2017:72).
(
18
) – Rozsudky ze dne 7. října 2004, Mag Instrument v. OHIM (C‑136/02 P, EU:C:2004:592, bod 39), a ze dne 26. července 2017, Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen v. EUIPO (C‑471/16 P, nezveřejněné, EU:C:2017:602, bod 34), usnesení ze dne 17. července 2014, Kastenholz v. OHIM (C‑435/13 P, EU:C:2014:2124, bod 33).