Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 4. června 2020 – FU
(Věc C‑554/19)(1)
„Řízení o předběžné otázce – Prostor svobody, bezpečnosti a práva – Nařízení (EU) 2016/399 – Schengenský hraniční kodex – Články 22 a 23 – Zrušení ochrany vnitřních hranic schengenského prostoru – Kontroly na území členského státu – Opatření s účinkem rovnocenným hraničním kontrolám – Kontroly totožnosti prováděné v blízkosti vnitřní hranice schengenského prostoru – Možnosti kontroly bez ohledu na chování dotyčné osoby či existenci zvláštních okolností – Vnitrostátní rámec upravující intenzitu, četnost a selektivnost kontrol“
1.      Kontroly na hranicích, azyl a přistěhovalectví – Kodex Společenství o přeshraničním pohybu – Zrušení ochrany vnitřních hranic – Kontroly na území – Vnitrostátní právní úprava svěřující policejním orgánům pravomoc provádět ověřování totožnosti všech osob kontrolovaných v pásmu 30 km od společné pozemní hranice dotyčného členského státu s jinými smluvními státy Úmluvy k provedení Schengenské dohody – Přípustnost – Podmínky – Ověření vnitrostátním soudem
(Článek 67 odst. 2 SFEU; nařízení Evropského parlamentu a Rady 2016/399, články 22 a 23)
(viz body 26, 27, 38, 40, 53–57 a výrok)
2.      Předběžné otázky – Pravomoc Soudního dvora – Meze – Přezkum slučitelnosti vnitrostátního práva s unijním právem – Vyloučení – Poskytnutí veškerých poznatků k výkladu unijního práva předkládajícímu soudu – Zahrnutí
(Článek 267 SFEU)
(viz body 28–31)
Výrok
Článek 67 odst. 2 SFEU, jakož i články 22 a 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní úpravě, jež policejním orgánům dotyčného členského státu svěřuje pravomoc k tomu, aby v pásmu širokém 30 km od pozemní hranice tohoto členského státu s jinými státy schengenského prostoru k zabránění nebo ukončení nedovoleného vstupu na svrchované území tohoto členského státu nebo pobytu v něm nebo za účelem prevence určitých trestných činů, které směřují proti bezpečnosti hranice, zjišťovaly totožnost každé osoby bez ohledu na její chování a existenci zvláštních okolností, pokud je patrné, že je tato pravomoc vymezena upřesněními a omezeními, jež jsou dostatečně podrobná, pokud jde o intenzitu, četnost a selektivnost prováděných kontrol, a zaručují tak, že provádění uvedené pravomoci v praxi nemůže mít účinek rovnocenný účinku hraničních kontrol, což však musí ověřit předkládající soud.
1–      Úř. věst. C 357, 21. 10. 2019.