62024CJ0161_RES
C‑161/24. sz. ügy
OSA, z.s., korábban OSA – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním, z.s.
kontra
Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
(a Krajský soud v Brně [Cseh Köztársaság] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (harmadik tanács), 2025. december 18.
„Előzetes döntéshozatal – Verseny – EUMSZ 102. cikk – Erőfölénnyel való visszaélés – Szerzői jogok közös kezelését végző szervezet – Szerzői jogi védelem alatt álló művek hozzáférhetővé tételének engedélyezéséért fizetendő díjak – Szállodai létesítmények – Számítási módszer – A szobák kihasználtságának figyelmen kívül hagyása – Tisztességtelen díjak”
Jogszabályok közelítése – Szerzői jog és szomszédos jogok – 2001/29 irányelv – Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolása – Nyilvánossághoz közvetítés – Fogalom – Jelek vételét és védett művek sugárzását lehetővé tévő rádió‑ vagy televíziókészülékek szállodai létesítmények szobáiban történő rendelkezésre bocsátása – Bennfoglaltság
(2001/29 parlamenti és tanácsi irányelv, 3. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 23–25. pont)
Erőfölény – Visszaélés – Tisztességtelen díjak – Értékelés – Szerzői jogok közös kezelését végző szervezet által alkalmazott díjak – Szerzői jogi védelem alatt álló művek szállodai létesítményekben történő hozzáférhetővé tételének engedélyezéséért fizetendő díjak – Díjszámítási módszer – A szállodai létesítmények kihasználtságának figyelmen kívül hagyása – Gyakorlat, amely olyan túlzott díjakhoz vezethet, amelyek nem állnak észszerű kapcsolatban a művek felhasználásának jellegével és körével, valamint az e felhasználás által létrehozott gazdasági értékkel – A kérdést előterjesztő bíróság általi értékelés
(EUMSZ 102. cikk, második bekezdés, a) pont)
(lásd: 27–37., 40. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Erőfölény – Visszaélés – Tisztességtelen díjak – Értékelés – Szerzői jogok közös kezelését végző szervezet által alkalmazott díjak – Más tagállamokban alkalmazott díjakkal való összehasonlítás – A referenciaállamok kiválasztása – Szempontok – Az összehasonlított díjak közötti jelentős különbség – Visszaélésre utaló valószínűsítő körülmény
(EUMSZ 102. cikk)
(lásd: 38. pont)
Erőfölény – Visszaélés – Tisztességtelen díjak – Értékelés – Szerzői jogok közös kezelését végző szervezet által alkalmazott díjak – Az e szervezet által viselt költségek és az alkalmazott díjak közötti aránytalanság vizsgálatának szükségessége – Hiány
(EUMSZ 102. cikk)
(lásd: 39. pont)
Erőfölény – Visszaélés – Tilalom – Cél – A hatékony versenyszerkezet veszélyeztetésével a fogyasztóknak való, akár közvetett károkozásra alkalmas magatartások szankcionálása – A fogyasztóknak közvetlenül okozott kár fennállása megállapításának szükségessége – Hiány – A magatartásoknak a fogyasztóknál jelentkező kedvező hatásaik alapján történő igazolása – Feltételek
(EUMSZ 3. cikk, (1) bekezdés, b) pont, és EUMSZ 102. cikk; az EU‑Szerződéshez és az EUM‑Szerződéshez csatolt 27. jegyzőkönyv)
(lásd: 42–44. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Erőfölény – Visszaélés – A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége – Értékelési szempontok – Potenciális és jelentős érintettség – Adott tagállamban monopolhelyzetben lévő, szerzői jogok közös kezelését végző szervezet által alkalmazott díjak – Az adott tagállamból, illetve más országokból származó jogosultak jogait kezelő szervezet – A tagállamok közötti kereskedelmet jelentősen befolyásolni képes gyakorlat
(EUMSZ 102. cikk)
(lásd: 46–49. pont és a rendelkező rész 3. pontja)
Összefoglalás
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapján eljáró Bíróság pontosítja azokat a feltételeket, amelyek mellett az EUMSZ 102. cikk értelmében vett erőfölénnyel való visszaélésnek minősülhet, ha valamely szerzői jogok közös kezelését végző szervezet nem veszi figyelembe a szállodai létesítmények szobáinak kihasználtságát a szerzői jogi védelem alatt álló művek hozzáférhetővé tételének engedélyezéséért fizetendő díjak kiszámítása során.
Az OSA, a Cseh Köztársaságban a szerzői jogok közös kezelését végző szervezetek egyike, erőfölénnyel rendelkezik az érintett piacon.
2019. december 18‑i határozatával az Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (versenyvédelmi hivatal, Cseh Köztársaság; a továbbiakban: cseh versenyhatóság) megállapította, hogy a 2008. május 19. és 2014. november 6. közötti időszakban az OSA minden objektív indokolás nélkül olyan díjakat számított fel a szállodai létesítményeknek a szerzői jogi védelem alatt álló műveknek a szobáikban elhelyezett televízió‑ és rádiókészülékek útján történő felhasználásáért, melyek figyelmen kívül hagyták az érintett szállodai létesítmények kihasználtságát. E határozat szerint az OSA ekképpen jogdíjak megfizetését követelte azon kihasználatlan szobák után is, amelyekben nem került sor ilyen művek felhasználására.
A cseh versenyhatóság úgy ítélte meg, hogy e gyakorlattal az OSA tisztességtelen üzleti feltételeket írt elő a szerzői jogi védelem alatt álló művek felhasználása engedélyezésének nemzeti piacán, ami az EUMSZ 102. cikk és a cseh versenyjog megfelelő rendelkezései által tiltott erőfölénnyel való visszaélésnek minősül. Következésképpen 10676000 cseh korona (CZK) (hozzávetőleg 429000 euró) összegű bírság megfizetésére kötelezte az OSA‑t, és eltiltotta e gyakorlat folytatásától.
Az OSA panaszt nyújtott be e határozattal szemben, amelyet a cseh versenyhatóság elnöke 2020. november 23‑i határozatával elutasított.
E határozattal szemben az OSA keresetet indított a Krajský soud v Brně (brnói regionális bíróság, Cseh Köztársaság) előtt, amely úgy határozott, hogy a Bírósághoz fordul az EUMSZ 102. cikk értelmében vett „erőfölénnyel való visszaélés” fogalmának a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló esetben történő értelmezésével kapcsolatban.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság emlékeztet arra, hogy az EUMSZ 102. cikk értelmében a belső piac jelentős részén erőfölényben lévő vállalkozásnak kell tekinteni azt a közös jogkezelő szervezetet, amely valamely tagállam területén a védelem alatt álló művek egy csoportjára vonatkozó szerzői jogok kezelésére monopóliummal rendelkezik, és amely e műveket díjfizetés ellenében gazdasági szereplők rendelkezésére bocsátja annak érdekében, hogy azok e műveket a nyilvánossághoz közvetíthessék. A jelen ügyben nem vitatott, hogy az OSA ilyen erőfölénnyel rendelkezik.
A Bíróság ezt követően pontosítja, hogy amennyiben az ilyen közös jogkezelő szervezet magatartásának állítólagosan méltánytalan jellege e díjak szintjére, e díjszabást a túlzott mértékű díjakra vonatkozó kritériumok alapján kell értékelni. Az ilyen magatartás következésképpen az EUMSZ 102. cikk által tiltott visszaélésnek minősülhet, ha e szervezet a nyújtott szolgáltatás gazdasági értékével észszerű kapcsolatban nem álló, túlzott mértékű díjakat alkalmaz, amit az ügy összes körülményének fényében kell értékelni.
E tekintetben nemcsak magának a közös jogkezelésnek a gazdasági értékét kell figyelembe venni, hanem a művek felhasználásának jellegét és körét, valamint az e felhasználás által létrehozott gazdasági értéket is.
A szállodai létesítményeket illetően, a jelek vételére, és így védelem alatt álló művek sugárzására alkalmas rádió‑ és televíziókészülékek szállodai szobákban történő rendelkezésre bocsátása a 2001/29/EK irányelv (
1
) 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett nyilvánossághoz közvetítésnek minősül, anélkül hogy jelentősége lenne annak, hogy az e létesítményben jelen lévő vendégekből álló közönség úgy dönt‑e, hogy hozzáfér az így hozzáférhetővé tett művekhez. Ezzel szemben az EUMSZ 102. cikk alkalmazásában az említett közönséget alkotó személyek száma releváns tényező annak megítéléséhez, hogy egyrészt milyen mértékű a szerzői jogi védelem alatt álló művek esetleges felhasználása, másrészt pedig, hogy a szálloda milyen haszonra tehet szert a közös jogkezelő szervezettől kapott engedélyből.
Következésképpen a szállodai létesítmények kihasználtsága olyan körülmény, amelyet figyelembe kell venni statisztikai modell segítségével vagy olyan más kritériumok alapján, amelyek objektívek, stabilak, könnyen hozzáférhetők és ellenőrizhetők, a művek felhasználásának mértéke és a felhasználásuk által képviselt gazdasági érték, és így annak meghatározása érdekében, hogy a művek nyilvánossághoz közvetítését lehetővé tévő engedélyek megadásáért felszámított díjak az EUMSZ 102. cikk második bekezdésének a) pontja értelmében „tisztességtelenek‑e”.
Így főszabály szerint nem fogadható el, hogy egy közös jogkezelő szervezet olyan díjakat követeljen a szállodai létesítményektől, amelyek nem veszik figyelembe azon tényt, hogy szobáik jelentős része nem hozzáférhető a vendégek számára, például tevékenységének szezonális csökkenése, felújítás céljából történő részleges bezárás vagy olyan rendkívüli helyzet miatt, mint egy egészségügyi válság.
Általánosabban, az e szervezet által alkalmazott díjnak, bár az alapulhat átalánydíjakon, figyelembe kell vennie legalább a szerzői jogi védelem alatt álló művek ténylegesen felhasznált mennyiségére vonatkozó becslést.
A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság feladata az ügy összes körülményének figyelembevételével, ideértve a szállodák kihasználtságára vonatkozó adatok rendelkezésre állását és megbízhatóságát, valamint a meglévő technológiai eszközöket, annak vizsgálata, hogy az OSA számára lehetséges volt‑e – anélkül, hogy ez aránytalanul megnövelte volna a szervezetnek a szerzői joggal védett művek felhasználóival kötött szerződések kezelésével és a szerzői joggal védett művek felhasználásának felügyeletével kapcsolatos költségeit – a jogdíjak megállapításakor figyelembe venni a szállodai létesítmények várható kihasználtságát.
Ennélfogva nem zárható ki, hogy a szállodai létesítmények kihasználtságának figyelembevétele nélkül alkalmazott díjszámítási módszert az EUMSZ 102. cikk értelmében „visszaélésszerűnek” kell minősíteni. Abban az esetben ugyanis, ha a díjak e kihasználtságot figyelembe vevő számítási módszere észszerű költségek mellett alkalmazható, és a díjak összegének jelentős csökkentésével jár, úgy tekinthető, hogy a díjak kiszámításának jelenlegi módszere az EUMSZ 102. cikk második albekezdésének a) pontja értelmében vett tisztességtelen díjakat eredményez.
E következtetés nem érinti a kérdést előterjesztő bíróság azon kötelezettségét, hogy figyelembe vegyen minden egyéb olyan tényezőt, amely szintén releváns annak értékelése során, hogy a díjak mértéke méltányos‑e, vagy sem. Az ilyen elemek alkalmasak arra, hogy megerősítsék vagy megcáfolják az erőfölénnyel való visszaélésre utaló valószínűsítő körülményt, amely adott esetben a szállodai létesítmények kihasználtságának figyelmen kívül hagyásából eredhet.
A nemzeti versenyhatóságra háruló bizonyítási terhet illetően a Bíróság egyrészt pontosítja, hogy az erőfölénnyel való visszaélés megállapítása kellően alátámasztott, ha bizonyított, hogy a szóban forgó magatartás sértheti a hatékony versenyszerkezetet, anélkül hogy bizonyítani kellene, hogy e magatartás alkalmas a fogyasztóknak való közvetlen károkozásra.
Másrészt a versenyhatóságnak bizonyítania kell, hogy az adott visszaélésszerű magatartás alkalmas arra, hogy jelentősen befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet. Márpedig a monopóliummal rendelkező közös jogkezelő szervezet által alkalmazott visszaélésszerű díjszabás hatással lehet a határokon átnyúló kereskedelemre, ha e szervezet nemcsak az azon tagállam állampolgárságával rendelkező jogosultak jogait kezeli, amelyben monopóliummal rendelkezik, hanem a más tagállamokból származó jogosultak jogait is.
(
1
)	Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.).