Ediție provizorie
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a treia)
30 aprilie 2026(*)
„ Trimitere preliminară – Protocolul (nr. 7) privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene – Articolul 10 – Membri ai Comitetului Economic și Social European (CESE) – Ridicarea imunității – Membru căruia i‑a fost ridicată imunitatea în cadrul urmăririi penale pentru fapte sancționabile penal – Numire în cadrul unei noi legislaturi – Lipsa necesității unei noi ridicări a imunității pentru aceleași fapte ”
În cauza C‑30/25,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Tribunalul de Primă Instanță Francofon din Bruxelles) (Belgia), prin decizia din 7 ianuarie 2025, primită de Curte la 13 ianuarie 2025, în procedura penală împotriva lui
FR,
cu participarea:
Auditeur du travail,
ZT,
GQ,
KH,
AN,
FU,
Comitetul Economic și Social European,
CURTEA (Camera a treia),
compusă din domnul C. Lycourgos, președinte de cameră, doamna O. Spineanu‑Matei, și domnii S. Rodin, N. Piçarra și N. Fenger (raportor), judecători,
avocat general: doamna L. Medina,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere procedura scrisă,
luând în considerare observațiile prezentate:
–        pentru FR, de M. Aboudi și M. Casado García‑Hirschfeld, avocați;
–        pentru auditorul în domeniul muncii, de M. Laurent, înlocuitor al auditorului în domeniul muncii;
–        pentru ZT, de N. de Montigny, avocate;
–        pentru GQ, KH, AN, FU, de V. Bodson și L. Levi, avocats;
–        pentru Comitetul Economic și Social European, de L. Camarena Januzec, K. Gambino și M. Pascua Mateo, în calitate de agenți;
–        pentru guvernul belgian, de P. Cottin, L. Jans și C. Pochet, în calitate de agenți;
–        pentru Comisia Europeană, de M. Heller și S. Pardo Quintillán, în calitate de agenți,
după ascultarea concluziilor avocatei generale în ședința din 12 februarie 2026,
pronunță prezenta
Hotărâre
1        Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 10 din Protocolul (nr. 7) privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene (JO 2016, C 202, p. 266, denumit în continuare „Protocolul privind privilegiile și imunitățile”).
2        Această cerere a fost formulată în cadrul unei proceduri penale inițiate împotriva lui FR, membru al Comitetului Economic și Social European (CESE), pentru pretinsa săvârșire a unor acte de violență sau de hărțuire morală la locul de muncă împotriva lui ZT, a lui GQ, a lui KH, a lui AN și a lui FU.
Cadrul juridic
Tratatul FUE
3        Potrivit articolului
300 alineatul
(4) TFUE, „[m]andatul membrilor Comitetului Economic și Social […] nu este imperativ. Ei își exercită funcțiile în deplină independență, în interesul general al Uniunii [Europene]”.
4        Articolul 343 TFUE prevede:
„Uniunea se bucură, pe teritoriile statelor membre, de privilegiile și imunitățile necesare pentru îndeplinirea misiunii sale, în condițiile definite în Protocolul […] privind privilegiile și imunitățile […]. Același regim se aplică și în cazul Băncii Centrale Europene și al Băncii Europene de Investiții.”
Protocolul privind privilegiile și imunitățile
5        Articolul 9 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile prevede:
„Pe durata sesiunilor Parlamentului European, membrii acestuia beneficiază:
(a)      pe teritoriul național, de imunitățile recunoscute membrilor Parlamentului propriei țări;
(b)      pe teritoriul oricărui alt stat membru, de exceptare privind orice măsură de detenție sau urmărire penală.
Imunitatea este valabilă inclusiv pe perioada deplasării la locul reuniunii Parlamentului European, [precum] și la întoarcere.
[…]”
6        Articolul 10 din acest protocol are următorul conținut:
„Reprezentanții statelor membre care participă la lucrările instituțiilor Uniunii, consilierii acestora și experții tehnici beneficiază, pe perioada exercitării funcțiilor lor, a călătoriei spre locul de desfășurare a reuniunii și retur, de privilegiile, imunitățile sau facilitățile obișnuite.
Prezentul articol se aplică de asemenea membrilor organelor consultative ale Uniunii.”
Statutul membrilor Comitetului Economic și Social European
7        Statutul membrilor Comitetului Economic și Social European din luna ianuarie 2012, adoptat în special în temeiul Regulamentului de procedură al acestui organ consultativ, prevedea la articolul
9, intitulat „Dreptul la protecție și la imunitate în exercitarea funcțiilor”:
„[…]
3.      Imunitate
3.1      Orice restrângere a libertății personale a membrilor, dintr‑o cauză legată în mod direct sau indirect de exercitarea îndatoririlor acestora, se supune în prealabil aprobării Comitetului, cu excepția cazului în care membrii sunt surprinși în flagrant delict.
[…]
4.      Proceduri privind imunitatea
4.1      Biroul este informat cu privire la orice cerere de ridicare a imunității membrilor, adresată președintelui de o autoritate competentă dintr‑un stat membru.
[…]
6.      Atribuții ale instituției și ale președintelui acesteia
6.1      În exercitarea competențelor sale privind privilegiile și imunitățile, Comitetul se preocupă în special de conservarea integrității sale ca organism consultativ democratic și de asigurarea independenței membrilor în îndeplinirea atribuțiilor care le revin.
[…]”
Procedura principală și întrebările preliminare
8        La 6 decembrie 2018, Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) a deschis o investigație privind acuzații de comportament sancționabil din punct de vedere penal al lui FR, membru al CESE de la 1 mai 2004, în privința membrilor personalului acestui organ consultativ.
9        La 10 ianuarie 2020, OLAF a transmis raportul său de investigație către ministère public (Ministerul Public) (Belgia). Acest raport se referă la comportamentele abuzive și la acte de hărțuire ale lui FR în special față de GQ, de KH, de AN și de FU.
10      În calitate de membru al CESE, FR beneficia, în perioada vizată de acuzațiile de comportament sancționabil din punct de vedere penal, de imunitate întemeiată pe articolul 343 TFUE
și pe articolul
10 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile.
11      La 4 iunie 2020, în urma comunicării investigației efectuate de OLAF, auditorat du travail (ministerul public specializat în dreptul muncii) a solicitat CESE ridicarea imunității lui FR.
12      Prin decizia din 15 iulie 2020, Adunarea Plenară a CESE, cu acordul lui FR, a ridicat imunitatea acestuia din urmă. Această decizie se aplică întregii proceduri bazate pe investigația OLAF și urmăririi penale care decurge din această investigație ca urmare a infracțiunilor pretins săvârșite în timpul mandatului exercitat în perioada cuprinsă între luna octombrie 2015 și luna septembrie 2020.
13      La 21 septembrie 2020, a început o nouă legislatură, iar FR a fost desemnat ca membru al CESE pentru un nou mandat de cinci ani.
14      Printr‑o citație notificată lui FR la 20 martie 2024, auditorat du travail (ministerul public specializat în dreptul muncii) l‑a chemat în judecată pe acesta din urmă în fața tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Tribunalul de Primă Instanță Francofon din Bruxelles) (Belgia), care este instanța de trimitere, pentru săvârșirea de acte de violență sau de hărțuire morală la locul de muncă în privința lui ZT, a lui GQ, a lui KH, a lui AN și a lui FU. Faptele reproșate ar fi avut loc între 1 ianuarie 2011 și 17 iulie 2020.
15      FR a susținut că dispune de un nou mandat căruia i se aplică de asemenea imunitatea prevăzută la articolul
10 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile, astfel încât auditorat du travail (ministerul public specializat în dreptul muncii) ar fi trebuit, în opinia sa, să solicite și să obțină din nou ridicarea imunității sale după această nouă numire.
16      Instanța de trimitere precizează că argumentația lui FR și‑ar putea găsi un anumit sprijin în Hotărârea din 19 decembrie 2019, Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115), în care Curtea a statuat, în ceea ce privește articolul
9 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile, că era necesar să se solicite ridicarea imunității unei persoane alese în Parlamentul European pentru a putea menține această persoană în arest preventiv atunci când începutul arestului preventiv și faptele care îl justificau erau prealabile acestei alegeri și, prin urmare, mandatului care acorda imunitatea persoanei menționate, ceea ce ar putea indica faptul că, pentru ca urmărirea penală să poată continua, ridicarea imunității trebuie să fie solicitată din nou atunci când intervine un nou mandat.
17      Această instanță arată însă că hotărârea menționată nu privea, precum în speță, un reprezentant al unui stat membru, căruia i se aplică articolul
10 din acest protocol, ci un membru al Parlamentului European, căruia i se aplică articolul
9 din protocolul menționat.
18      În aceste condiții, tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Tribunalul de Primă Instanță Francofon din Bruxelles) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Pentru a permite instituțiilor europene și membrilor acestora să își îndeplinească misiunile și mandatele în deplină independență, fără constrângeri sau presiuni nejustificate, articolul 10 din [Protocolul privind privilegiile și imunitățile] presupune, înainte de orice urmărire penală realizată de o instituție jurisdicțională represivă în privința unui reprezentant al statelor membre care participă la lucrările instituțiilor Uniunii, ridicarea imunității acestuia. Trebuie adresată instituției europene în cauză o nouă cerere de ridicare a imunității în cazul în care, după prima ridicare a imunității și în cursul anchetei, dar înainte de începerea procedurii judiciare, persoana interesată a fost numită pentru un nou mandat care urmează să fie exercitat în cadrul aceleiași instituții europene, în contextul unei noi legislaturi?”
Cu privire la întrebarea preliminară
19      Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul
10 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile trebuie interpretat în sensul că, atunci când CESE a ridicat imunitatea unuia dintre membrii săi pentru anumite fapte sancționabile penal, pentru motivul că o astfel de ridicare nu era contrară interesului Uniunii, este necesar să se adreseze acestui organ consultativ o nouă cerere de ridicare a imunității în cazul în care persoana interesată a fost numită pentru un nou mandat care urma să fie exercitat în cadrul organului consultativ menționat, în cadrul unei noi legislaturi.
20      În primul rând, articolul 343 TFUE prevede că Uniunea se bucură, pe teritoriul statelor membre, de privilegiile și imunitățile necesare îndeplinirii misiunii sale în condițiile definite în Protocolul privind privilegiile și imunitățile.
21      Pe de altă parte, din trimiterea efectuată de articolul
10 al doilea paragraf din acest protocol la primul paragraf al acestui articol
10 rezultă că membrii unui organ consultativ al Uniunii precum CESE beneficiază, în perioada exercitării funcțiilor lor și a călătoriei spre locul de desfășurare a reuniunii și retur, de privilegiile, imunitățile sau facilitățile obișnuite.
22      În aceste condiții, „imunitățile obișnuite” prevăzute la articolul
10 primul paragraf din protocolul menționat, care fac trimitere la imunitățile prevăzute de Convenția cu privire la relațiile diplomatice, încheiată la Viena la 18 aprilie 1961, acordate diplomaților pentru a asigura îndeplinirea eficientă a misiunilor diplomatice și consulare în statul de reședință, protejează reprezentanții statelor membre care participă la lucrările Uniunii (Hotărârea din 30 noiembrie 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, punctul 43).
23      Or, din cuprinsul articolului 300 alineatul (4) TFUE rezultă că membrii CESE nu au niciun mandat imperativ și își exercită funcțiile în deplină independență, în interesul general al Uniunii.
24      Astfel cum a subliniat doamna avocată generală la punctul 46 din concluzii, membrii CESE nu reprezintă, așadar, statele membre, față de care acționează în deplină independență.
25      Rezultă că trimiterea, efectuată de articolul
10 al doilea paragraf din Protocolul privind privilegiile și imunitățile, la imunitățile obișnuite, prevăzute la primul paragraf al acestui articol, nu poate însemna că imunitatea recunoscută, în temeiul acestui articol
10 al doilea paragraf, membrilor CESE este de aceeași natură cu imunitatea care este acordată, în temeiul articolului
10 primul paragraf menționat, reprezentanților statelor membre care participă la lucrările Uniunii.
26      În al doilea rând, din obiectivul urmărit de Protocolul privind privilegiile și imunitățile reiese că privilegiile, imunitățile și facilitățile recunoscute Uniunii prin acest protocol au un caracter funcțional în măsura în care urmăresc să evite crearea unui obstacol în calea funcționării și a independenței Uniunii, ceea ce implică în special că privilegiile, imunitățile și facilitățile acordate membrilor CESE sunt acordate exclusiv în interesul Uniunii [a se vedea prin analogie Hotărârea din 30 noiembrie 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, punctul 57, și Hotărârea din 5 februarie 2026, Puigdemont i Casamajó ș.a./Parlamentul (Ridicarea imunității parlamentare), C‑572/23 P, EU:C:2026:70, punctele 75-77].
27      Rezultă că un membru al CESE trebuie să beneficieze, în exercitarea funcțiilor sale, de privilegiile, imunitățile și facilitățile care sunt necesare pentru îndeplinirea misiunilor acestui organ consultativ (a se vedea prin analogie Hotărârea din 30 noiembrie 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, punctul 46).
28      Pe de altă parte, este inerent imunității acordate membrilor CESE faptul că, atât timp cât interesul Uniunii nu impune ca imunitatea de care beneficiază persoana interesată să fie menținută, aceasta are vocația de a fi ridicată. Astfel, având în vedere obligația de cooperare loială care revine instituțiilor, organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii față de statele membre, o cerere de ridicare a imunității unui membru al unui organ consultativ al Uniunii trebuie admisă, cu excepția cazului în care se stabilește că interesele Uniunii i se opun (Hotărârea din 30 noiembrie 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, punctul 74).
29      În această privință, trebuie să se observe că imunitatea funcțională a membrilor CESE nu este absolută și trebuie conciliată cu celelalte drepturi și interese publice, în special cu principiul statului de drept și, mai precis, cu necesitatea de a garanta o cercetare și o judecată independente și imparțiale ale infracțiunilor și de a evita impunitatea persoanelor care fac obiectul anchetelor penale [a se vedea prin analogie Hotărârea din 17 decembrie 2020, Comisia/Slovenia (Arhivele BCE), C‑316/19, EU:C:2020:1030, punctul 103].
30      În speță, în conformitate cu articolul
9 din Statutul membrilor Comitetului Economic și Social European, CESE a fost sesizat de o autoritate competentă a unui stat membru cu o cerere de ridicare a imunității unui membru al acestui organ consultativ, în legătură cu pretinse fapte sancționabile penal, și a admis această cerere printr‑o decizie din 15 iulie 2020.
31      Această decizie, care nu a fost contestată de FR, implică faptul că CESE a considerat că trimiterea acestui membru în fața unei instanțe penale pentru astfel de fapte nu era contrară interesului Uniunii.
32      Or, nu rezultă nici din tratatele Uniunii, nici din Protocolul privind privilegiile și imunitățile, nici din alte instrumente ale dreptului Uniunii că o asemenea decizie de ridicare a imunității ar avea o validitate limitată în timp sau că ar deveni caducă în ipoteza numirii unui membru al CESE, a cărui imunitate a fost ridicată, pentru un nou mandat care trebuie exercitat în cadrul acestui organ consultativ, în cadrul unei noi legislaturi. În plus, rezultă că nici însăși decizia de ridicare a imunității în discuție în litigiul principal nu este limitată în timp.
33      Astfel cum arată în esență CESE și Comisia în observațiile lor scrise, atunci când CESE a consimțit la ridicarea imunității unuia dintre membrii săi și a constatat că trimiterea acestui membru în fața unei instanțe penale nu era contrară interesului Uniunii, această constatare nu poate fi modificată prin simpla împrejurare că persoana interesată a fost numită pentru un nou mandat care trebuie exercitat în cadrul CESE, în cadrul unei noi legislaturi, întrucât interesul care trebuie luat în considerare nu este legat, ca atare, de această împrejurare.
34      În această privință, trebuie subliniat, pe de o parte, că decizia de ridicare a imunității aparține CESE în calitate de organ al Uniunii, iar nu persoanelor care îl compun la un moment dat, și, pe de altă parte, că această decizie este luată, după cum reiese din considerațiile care precedă, ținând seama exclusiv de interesul Uniunii, iar nu de interesul personal al membrilor CESE.
35      Pe de altă parte, o decizie de ridicare a imunității, a cărei validitate nu este legată de durata mandatului membrului în cauză, este de natură să contribuie la eficacitatea urmăririi penale în statele membre, care este ea însăși susceptibilă să țină în mod direct de interesele Uniunii (a se vedea în acest sens Hotărârea din 30 noiembrie 2021, LR Ģenerālprokuratūra, C‑3/20, EU:C:2021:969, punctul 74).
36      În aceste condiții, împrejurarea că CESE are o nouă componență nu înseamnă că o decizie de ridicare a imunității adoptată deja de acesta trebuie să fie reexaminată pentru simplul motiv că mandatul unuia dintre membrii săi a fost reînnoit sau că a fost modificată componența CESE.
37      Considerațiile care precedă nu pot fi, în acest context, repuse în discuție de Hotărârea din 19 decembrie 2019, Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115).
38      Astfel, această hotărâre privea exclusiv problema dacă o persoană plasată în arest preventiv la momentul proclamării rezultatelor alegerilor pentru Parlament beneficia de imunitate în temeiul articolului 9 al doilea paragraf din Protocolul privind privilegiile și imunitățile încă de la această proclamare, ceea ce ar fi implicat ridicarea măsurii arestării, iar nu ridicarea imunității parlamentare.
39      Or, în speță, instanța de trimitere ridică problema interpretării articolului
10 din acest protocol, referitor la ridicarea imunității unui membru al unui organ consultativ, în cadrul continuării unei cercetări penale pentru fapte pentru care a fost deja acordată o ridicare a imunității ținând seama de faptul că desfășurarea în continuare a cercetării putea conduce la sancțiuni penale, fără a fi în discuție impunerea eventuală a unei măsuri coercitive noi sau distincte de cea în discuție în cursul mandatului precedent.
40      În plus, astfel cum a arătat doamna avocată generală la punctele 71-73 din concluzii, din cauza diferențelor structurale și funcționale dintre CESE și Parlament, regimul de imunitate aplicabil membrilor CESE nu poate fi analizat prin analogie cu cel prevăzut la articolul
9 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile pentru deputații europeni, astfel cum a fost interpretat în Hotărârea din 19 decembrie 2019, Junqueras Vies (C‑502/19, EU:C:2019:1115).
41      În sfârșit, trebuie amintit că decizia de ridicare a imunității lui FR a fost adoptată având în vedere faptele transmise către CESE de auditorat du travail (ministerul public specializat în dreptul muncii) în cererea sa de ridicare a imunității. Prin urmare, tocmai în raport cu urmărirea penală preconizată doar ca urmare a acestor fapte, CESE a apreciat că trimiterea lui FR în fața unei instanțe penale nu era contrară interesului Uniunii și că se impunea deci ridicarea imunității sale. În schimb, o astfel de decizie de ridicare a imunității nu ar putea justifica trimiterea acestui membru al CESE în fața unei instanțe penale pentru alte fapte săvârșite în exercitarea funcțiilor sale decât cele care erau menționate în cererea de ridicare a imunității sale, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.
42      Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie să se răspundă la întrebarea adresată că articolul
10 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile coroborat cu articolul 343 TFUE trebuie interpretat în sensul că, atunci când CESE a ridicat imunitatea unuia dintre membrii săi pentru anumite fapte sancționabile penal, pentru motivul că o astfel de ridicare nu era contrară interesului Uniunii, nu este necesar să se adreseze acestui organ consultativ o nouă cerere de ridicare a imunității în cazul în care persoana interesată a fost numită pentru un nou mandat care trebuie exercitat în cadrul organului consultativ menționat, în cadrul unei noi legislaturi, în măsura în care obiectul procedurii penale nu a fost extins între timp. Revine instanței de trimitere sarcina de a verifica dacă obiectul procedurii penale principale este acoperit efectiv de decizia CESE de ridicare a imunității.
Cu privire la cheltuielile de judecată
43      Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a treia) declară:
Articolul 10 din Protocolul (nr. 7) privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene coroborat cu articolul 343 TFUE trebuie interpretat în sensul că, atunci când CESE a ridicat imunitatea unuia dintre membrii săi pentru anumite fapte sancționabile penal, pentru motivul că o astfel de ridicare nu era contrară interesului Uniunii, nu este necesar să se adreseze acestui organ consultativ o nouă cerere de ridicare a imunității în cazul în care persoana interesată a fost numită pentru un nou mandat care trebuie exercitat în cadrul organului consultativ menționat, în cadrul unei noi legislaturi, în măsura în care obiectul procedurii penale nu a fost extins între timp. Revine instanței de trimitere sarcina de a verifica dacă obiectul procedurii penale principale este acoperit efectiv de decizia CESE de ridicare a imunității.
Semnături
*      Limba de procedură: franceza.