62020CC0395
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL
DOMNUL PRIIT PIKAMÄE
prezentate la 23 septembrie 2021 (
1
)
Cauza C‑395/20
EP,
GM
împotriva
Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik A.S.
[cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Düsseldorf (Tribunalul Regional din Düsseldorf, Germania)]
„Trimitere preliminară – Transporturi aeriene – Regulamentul (CE) nr. 261/2004 – Norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor – Modificarea orei de plecare a unui zbor – Plecare amânată cu aproape trei ore – Informarea pasagerilor cu nouă zile înainte de plecare – Noțiunile de «anulare» și de «ofertă de redirecționare»”
I. Introducere
1.
În prezenta cauză, având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE, Landgericht Düsseldorf (Tribunalul Regional din Düsseldorf, Germania) adresează Curții două întrebări preliminare privind interpretarea articolului 2 litera (l), a articolului 5 alineatul (1) și a articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (
2
).
2.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între EP și GM (denumiți în continuare „pasagerii în cauză”), doi pasageri aerieni, pe de o parte, și Corendon Airlines Turistik Hava Tașımacılık A.Ş. (denumită în continuare „Corendon Airlines”), pe de altă parte, în legătură cu refuzul acesteia din urmă de a compensa acești pasageri ca urmare a decalării orei de plecare prevăzute inițial. Prezenta cauză ridică probleme juridice inedite și complexe, cu privire la care Curtea va avea ocazia să se pronunțe. Aceste întrebări privesc, pe de o parte, calificarea juridică a unei astfel de decalări a orarului unui zbor și, pe de altă parte, semnificația pe care o prezintă informația comunicată pasagerului în această privință, care ar putea fi eventual considerată o „ofertă de redirecționare” în sensul articolului 5 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Regulamentul nr. 261/2004.
3.
În conformitate cu cererea Curții, prezentele concluzii se vor limita la analiza primei întrebări preliminare, referitoare la aspectul dacă decalarea orarului unui zbor constituie o „anulare” în sensul articolului 2 litera (l) și al articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 261/2004.
II. Cadrul juridic
A.
Regulamentul nr. 261/2004
4.
Articolul 2 din Regulamentul nr. 261/2004, intitulat „Definiții”, prevede:
„În înțelesul prezentului regulament:
[…]
(l)
«anulare» înseamnă neefectuarea unui zbor programat anterior și pentru care s‑a făcut cel puțin o rezervare.”
5.
Articolul 5 din acest regulament, intitulat „Anularea zborului”, prevede la alineatul (1):
„În cazul anulării unui zbor, pasagerilor în cauză trebuie:
(a)
să li se ofere asistență de către operatorul [efectiv] de transport aerian în conformitate cu articolul 8;
(b)
să li se ofere asistență de către operatorul [efectiv] de transport aerian în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) litera (a) și articolul 9 alineatul (2), precum și, în eventualitatea unei redirecționări, în cazul în care ora de plecare anticipată a unui nou zbor este de cel puțin o zi după plecarea programată pentru zborul anulat, asistența specificată la articolul 9 alineatul (1) litera (b) și litera (c);
(c)
să primească o compensație din partea operatorului [efectiv] de transport aerian, în conformitate cu articolul 7, cu excepția [cazului] în care intervine oricare din următoarele:
(i)
în cazul în care sunt informați despre această anulare cu cel puțin două săptămâni înainte de ora de plecare prevăzută;
(ii)
în cazul în care sunt informați despre această anulare într‑un termen cuprins între două săptămâni și șapte zile înainte de ora de plecare prevăzută și li se oferă o redirecționare care să le permită să plece cu cel mult două ore înainte de ora de plecare prevăzută și să ajungă la destinația finală în mai puțin de patru ore după ora de sosire prevăzută;
(iii)
în cazul în care sunt informați despre această anulare cu mai puțin de șapte zile înainte de ora de plecare prevăzută și li se oferă o redirecționare care să le permită să plece cel târziu [a se citi «cel mai devreme»] cu o oră înainte de ora de plecare prevăzută și să ajungă la destinația finală în mai puțin de două ore după ora de sosire prevăzută.”
6.
Articolul 6 din regulamentul menționat, intitulat „Întârzierea zborului”, are următorul cuprins:
„(1)   În oricare din cazurile în care un operator [efectiv] de transport aerian anticipează în mod rezonabil o posibilă întârziere a unui zbor peste ora de plecare prevăzută, după cum urmează:
(a)
timp de două ore [sau mai mult], în cazul zborurilor de peste 1500 de kilometri sau mai puțin;
(b)
timp de trei ore sau mai mult, în cazul tuturor zborurilor intracomunitare de peste 1500 de kilometri și al oricăror alte zboruri cuprinse între 1500 și 3500 de kilometri;
(c)
timp de patru ore sau mai mult, în cazul tuturor zborurilor care nu se încadrează la literele (a) sau (b),
pasagerilor li se oferă de către operatorul [efectiv] de transport aerian:
(i)
asistența specificată la articolul 9 alineatul (1) litera (a) și la articolul 9 alineatul (2);
(ii)
în cazul în care ora de plecare anticipată este la cel puțin o zi după ora de plecare anunțată inițial, asistența specificată la articolul 9 alineatul (1) litera (b) și litera (c);
(iii)
în cazul în care întârzierea este de cel puțin cinci ore, asistența specificată la articolul 8 alineatul (1) litera (a).
(2)   În orice caz, asistența se oferă în limitele de timp stabilite în cele de mai sus corespunzător fiecărei distanțe de zbor.”
7.
Articolul 7 din acest regulament, intitulat „Dreptul la compensație”, prevede:
„(1)   Când se face trimitere la prezentul articol, pasagerii primesc o compensație în valoare de:
[…]
(b)
400 EUR pentru toate zborurile intracomunitare de peste 1500 de kilometri și pentru toate zborurile cuprinse între 1500 și 3500 de kilometri;
[…]
(2)   Atunci când, în conformitate cu articolul 8, pasagerilor li se oferă redirecționarea spre destinația finală cu un zbor alternativ, a cărui oră de sosire nu depășește ora de sosire prevăzută a zborului rezervat inițial:
[…]
(b)
cu trei ore, pentru toate zborurile intracomunitare de peste 1500 de kilometri și pentru toate celelalte zboruri cuprinse între 1500 și 3500 de kilometri sau
[…]
operatorul [efectiv] de transport aerian poate reduce cu 50 % compensația prevăzută la alineatul (1).
[…]”
8.
Articolul 8 din Regulamentul nr. 261/2004, intitulat „Dreptul la rambursare sau redirecționare”, prevede:
„(1)   Când se face trimitere la prezentul articol, pasagerilor li se oferă posibilitatea de a alege între:
(a)
–
rambursarea, în termen de șapte zile, în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 7 alineatul (3), a întregului cost al biletului, la prețul de achiziție pentru partea sau părțile de călătorie neefectuate și pentru partea sau părțile deja efectuate, în cazul în care zborul devine inutil în raport cu planul de călătorie inițial al pasagerului, împreună cu, dacă este cazul,
–
un zbor de retur la punctul de plecare inițial, cât mai repede posibil;
(b)
redirecționarea, în condiții de transport comparabile, spre destinația finală, cât mai repede posibil sau
(c)
redirecționarea, în condiții de transport comparabile, spre destinația finală, la o dată ulterioară, la alegerea pasagerului, sub rezerva existenței unor locuri disponibile.
(2)   Alineatul (1) litera (a) se aplică, de asemenea, pasagerilor ale căror zboruri fac parte dintr‑un pachet de servicii turistice, cu excepția dreptului la rambursare, în cazul în care un astfel de drept se naște în temeiul [Directivei 90/314/CEE a Consiliului din 13 iunie 1990 privind pachetele de servicii pentru călătorii, vacanțe și circuite (JO 1990, L 158, p. 59, Ediție specială, 13/vol. 9, p. 248)].
[…]”
B.
Regulamentul nr. 1033/2006
9.
Regulamentul (CE) nr. 1033/2006 al Comisiei din 4 iulie 2006 de stabilire a cerințelor privind procedurile pentru planurile de zbor în faza premergătoare zborului pentru cerul unic european (
3
) prevede la articolul 2 alineatul (2):
„În plus față de definițiile la care se face trimitere la alineatul (1), se aplică următoarele definiții:
[…]
10.
«elemente esențiale ale unui plan de zbor» înseamnă următoarele elemente ale unui plan de zbor:
[…]
(d) ora estimată de plecare de la locul de staționare;
[…]”
III. Situația de fapt, procedura principală și întrebările preliminare
10.
Pasagerii în cauză au rezervat un pachet de servicii turistice în Antalya (Turcia), prin intermediul platformei internet „Check24”. Rezervarea lor a fost confirmată de Corendon Airlines pentru un zbor în data de 18 mai 2019 cu plecare din Düsseldorf (Germania) și destinația Antalya, cu plecarea prevăzută pentru ora 13.20 și sosirea prevăzută pentru ora 17.50.
11.
Ulterior, Corendon Airlines a decalat acest zbor și a stabilit noua oră de plecare din data de 18 mai 2019 la ora 16.10, aspect cu privire la care a informat pasagerii în cauză în termenele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Regulamentul nr. 261/2004. Întrucât zborul respectiv a avut întârziere, plecarea a avut loc pe 18 mai 2019 la ora 17.02, iar aterizarea la ora 21.30.
12.
Pasagerii în cauză au solicitat Corendon Airlines o compensație în cuantum de 400 de euro fiecare, în temeiul articolului 5 alineatul (1) litera (c) și al articolului 7 alineatul (1) litera (b) din acest regulament. Corendon Airlines a refuzat să despăgubească pasagerii menționați.
13.
Amtsgericht Düsseldorf (Tribunalul Districtual din Düsseldorf, Germania) a respins acțiunea pasagerilor în cauză. Instanța menționată a constatat, pe de o parte, că, deși ora de plecare a zborului fusese modificată, programarea inițială a zborului respectiv nu fusese abandonată. Pe de altă parte, acești pasageri ar fi fost informați, în orice caz, cu privire la modificarea orei de plecare în termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din regulamentul menționat, care este cuprins între două săptămâni și șapte zile înainte de ora de plecare prevăzută. În plus, instanța menționată a arătat că nu era necesar să se examineze aspectul dacă Corendon Airlines își îndeplinise obligația de informare cu privire la drepturile care le revin pasagerilor din litigiul principal în temeiul articolului 8 din același regulament, din moment ce o eventuală încălcare a obligației de informare nu creează un drept la compensație în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 261/2004.
14.
Întrucât pasagerii în cauză au declarat apel împotriva hotărârii Amtsgericht Düsseldorf (Tribunalul Districtual din Düsseldorf) la Landgericht Düsseldorf (Tribunalul Regional din Düsseldorf), această din urmă instanță arată că hotărârea menționată nu poate fi confirmată în cazul în care decalarea de aproape trei ore înseamnă că zborul a fost anulat în sensul articolului 2 litera (l) din acest regulament, iar comunicarea referitoare la decalare nu constituie o ofertă de redirecționare în condițiile prevăzute de regulamentul menționat.
15.
Prin urmare, Landgericht Düsseldorf (Tribunalul Regional din Düsseldorf) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Situația în care operatorul efectiv de transport aerian decalează ora de plecare a unui zbor rezervat în cadrul unui pachet de servicii turistice de la ora prevăzută, 13.20 (ora locală), la ora 16.10 (ora locală) în aceeași zi reprezintă o anulare a unui zbor în sensul articolului 2 litera (l) și al articolului 5 alineatul (1) din [Regulamentul nr. 261/2004]?
2)
Comunicarea cu nouă zile înainte de debutul călătoriei a amânării orei de plecare a unui zbor de la ora 13.20 (ora locală) la ora 16.10 (ora locală) în aceeași zi reprezintă o ofertă de redirecționare în sensul articolului 5 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din [Regulamentul nr. 261/2004], iar, în caz afirmativ, aceasta trebuie să corespundă cerințelor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (a) și la articolul 8 alineatul (1) din acest regulament?”
IV. Procedura în fața Curții
16.
Decizia de trimitere din 3 august 2020 a fost primită la grefa Curții la 19 august 2020.
17.
Reclamanții din litigiul principal, guvernul german, precum și Comisia Europeană au depus observații scrise în termenul prevăzut la articolul 23 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene.
18.
În cadrul reuniunii generale din 27 aprilie 2021, Curtea a decis să nu organizeze o ședință de audiere a pledoariilor.
V. Analiza juridică
A.
Cu privire la prima întrebare preliminară
19.
Prin intermediul primei întrebări preliminare, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă situația în care operatorul efectiv de transport aerian amână ora de plecare a unui zbor rezervat în cadrul unui pachet de servicii turistice de la ora 13.20 (ora locală) la ora 16.10 (ora locală) în aceeași zi reprezintă o „anulare” a unui zbor în sensul articolului 2 litera (l) și al articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 261/2004.
20.
„Anularea” este definită la articolul 2 litera (l) din acest regulament ca fiind „neefectuarea unui zbor programat anterior și pentru care s‑a făcut cel puțin o rezervare”.
21.
Având în vedere că această definiție se întemeiază pe „neefectuarea” unui zbor, trebuie, în această privință, să se examineze noțiunea de „zbor”, care, în lipsa unei definiri de către același regulament, a făcut obiectul unei interpretări de către Curte. Potrivit acestei jurisprudențe, un „zbor” reprezintă în esență o operațiune de transport aerian, fiind astfel, într‑un anumit mod, o „unitate” a acestui transport, realizată de un operator de transport aerian care își stabilește itinerarul (
4
). În plus, Curtea a precizat că itinerarul constituie un element esențial al zborului, acesta din urmă fiind efectuat în conformitate cu o programare stabilită dinainte de către operatorul de transport aerian (
5
).
22.
Reiese de asemenea din jurisprudența Curții că zborurile anulate și zborurile întârziate constituie două categorii de zboruri complet diferite. Astfel, spre deosebire de „întârzierea unui zbor”, „anularea”, în sensul articolului 2 litera (l) din Regulamentul nr. 261/2004, este consecința faptului că zborul prevăzut anterior nu s‑a efectuat. Prin urmare, nu se poate deduce din Regulamentul nr. 261/2004 că un zbor întârziat poate fi calificat drept „zbor anulat” pentru singurul motiv că durata întârzierii este îndelungată, indiferent dacă această întârziere este prelungită. Curtea a concluzionat că un zbor întârziat, indiferent de durata întârzierii, chiar dacă este prelungită, nu poate fi considerat zbor anulat dacă plecarea se efectuează în conformitate cu programarea prevăzută anterior (
6
).
23.
Asemenea guvernului german și Comisiei, considerăm că, în speță, programarea prevăzută inițial nu a fost abandonată. Deși itinerarul constituie un element esențial al unui zbor, nu este mai puțin adevărat că reclamanții au fost transportați efectiv de operatorul de transport aerian în cadrul zborului pe care îl rezervaseră, chiar dacă acest lucru s‑a produs la un moment ulterior. Nici aeroportul de plecare sau de sosire, nici numărul zborului cu care au fost transportați pasagerii nu au fost modificate. Totodată, niciun element nu indică că operatorul de transport aerian dorea să renunțe definitiv la programarea prevăzută inițial sau că a renunțat la aceasta. Dimpotrivă, în speță trebuie să se considere că numai orarul aceluiași zbor a fost decalat.
24.
Nu suntem insensibili la argumentul Comisiei potrivit căruia „anularea” unui zbor se caracterizează printr‑o intervenție directă și voluntară a operatorului de transport aerian în programare, în timp ce, în cazul unui zbor „întârziat”, ora de plecare nu este nici prevăzută, nici influențată întotdeauna de acesta. Astfel, evenimente asupra cărora acesta nu are influență pot avea foarte adesea un impact asupra traficului aerian, făcând necesară o „modificare” a programării, fără ca aceasta să implice o „abandonare” completă a acesteia. Operatorul de transport aerian poate reacționa la acest tip de eveniment anunțând o oră de plecare ulterioară celei care era prevăzută inițial. Considerăm că aceasta este tocmai ceea ce se înțelege în mod normal prin „decalarea orei de plecare” a unui avion, precum cea care s‑a produs în speță.
25.
În opinia noastră, decalarea în timp a unui zbor cu menținerea aceluiași avion și a itinerarului constituie, potrivit sensului comun, o „întârziere”, iar nu o „anulare”. Ni se pare că ar fi contrar experienței generale, accepțiunii curente a termenilor și economiei Regulamentului nr. 261/2004 să se considere că decalarea în timp cu aproximativ trei ore a unui zbor, altfel nemodificat, constituie o „anulare” cu oferirea unei noi opțiuni de transport. Aceasta ar însemna să se ignore complet noțiunea de „întârziere”, la care s‑a făcut deja referire mai sus, în favoarea unei interpretări artificiale a noțiunii de „anulare”. În lipsa unor
indicii concrete care să permită să se presupună că programarea zborului a fost abandonată efectiv de operatorul de transport aerian, trebuie să se concluzioneze că această programare a fost numai suspendată temporar, dat fiind că a fost reluată ulterior de îndată ce a fost posibil, având în vedere împrejurările (
7
).
26.
Pe de altă parte, faptul că decalarea a fost anunțată cu mult timp înainte (în speță, cu nouă zile înainte) nu poate, în sine, să aibă un rol în scopul calificării drept „anulare” sau drept „întârziere” care trebuie atribuită decalării. Anunțul prealabil în timp util are un impact asupra amplorii dificultăților sau a neplăcerilor pasagerilor, dar nu neapărat asupra naturii decalării propriu‑zise.
27.
Desigur, nu se poate exclude că o amploare „considerabilă” a întârzierii decolării și împrejurările speciale care o încadrează să poată influența eventual calificarea drept „anulare” sau drept „întârziere”. În funcție de situație, aceste elemente ar putea fi eventual interpretate ca indicii ale unei situații care depășește o simplă suspendare temporară a programării zborului.
28.
Or, această situație nu se regăsește, cu siguranță, în prezenta cauză, dat fiind că decalarea orei de plecare este de doar aproximativ trei ore și, prin urmare, trebuie mai degrabă să fie considerată ca fiind de „importanță minoră”. În consecință, nu considerăm necesar ca Curtea să se pronunțe în speță cu privire la posibilitatea unui asemenea scenariu pur ipotetic.
B.
Răspunsul la prima întrebare preliminară
29.
Pentru motivele prezentate mai sus, propunem să se răspundă la prima întrebare preliminară că situația în care operatorul efectiv de transport aerian amână numai ora de plecare a unui zbor rezervat în cadrul unui pachet de servicii turistice, de la ora prevăzută, 13.20 (ora locală) la ora 16.10 (ora locală) în aceeași zi, iar zborul nu suferă, pe de altă parte, alte modificări, nu reprezintă o „anulare” a unui zbor în sensul articolului 2 litera (l) și al articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 261/2004.
VI. Concluzie
30.
În lumina considerațiilor care precedă, propunem Curții să răspundă la prima întrebare preliminară adresată de Landgericht Düsseldorf (Tribunalul Regional din Düsseldorf, Germania) după cum urmează:
Situația în care operatorul efectiv de transport aerian decalează numai ora de plecare a unui zbor rezervat în cadrul unui pachet de servicii turistice, de la ora prevăzută, 13.20 (ora locală) la ora 16.10 (ora locală) în aceeași zi, iar zborul nu suferă, pe de altă parte, alte modificări, nu reprezintă o anulare a unui zbor în sensul articolului 2 litera (l) și al articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91.
(
1
)	Limba originală: franceza.
(
2
)	JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218.
(
3
)	JO 2006, L 186, p. 46, Ediție specială, 07/vol. 15, p. 277.
(
4
)	Hotărârea din 10 iulie 2008, Emirates Airlines (C‑173/07, EU:C:2008:400, punctul 40).
(
5
)	A se vedea Hotărârea din 19 noiembrie 2009, Sturgeon și alții (C‑402/07 și C‑432/07, EU:C:2009:716, punctul 30), și Hotărârea din 13 octombrie 2011, Sousa Rodríguez și alții (C‑83/10, EU:C:2011:652, punctul 27).
(
6
)	A se vedea Hotărârea din 19 noiembrie 2009, Sturgeon și alții (C‑402/07 și C‑432/07, EU:C:2009:716, punctele 33 și 34).
(
7
)	A se vedea în această privință Hotărârea din 19 noiembrie 2009, Sturgeon și alții (C‑402/07 și C‑432/07, EU:C:2009:716, punctul 37), din care reiese cu claritate că Curtea înclină spre o interpretare restrictivă a noțiunii de „anulare”. Astfel, Curtea menționează mai multe împrejurări care țin de domeniul transportului aerian de pasageri care, în pofida aparențelor (de exemplu, perioada de așteptare, precum și necesitatea pasagerilor în cauză de a petrece o noapte la hotel), nu justifică o asemenea calificare juridică.