Predmet T-330/21
EWC Academy GmbH
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 21. prosinca 2022.
„Socijalna politika – Bespovratna sredstva namijenjena djelovanjima s ciljem promicanja inicijativa u području korporativnog upravljanja – Poziv za podnošenje prijedlogâ VP/2020/008 – Isključenje europskih radničkih vijeća koja nemaju pravnu osobnost – Članak 197. stavak 2. točka (c) Uredbe (EU) 2018/1046”
Proračun Europske unije – Financijska potpora Unije – Bespovratna sredstva namijenjena djelovanjima s ciljem promicanja inicijativa u području korporativnog upravljanja – Postupak dodjele bespovratnih sredstava i sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava – Poziv za podnošenje prijedlogâ – Kriteriji prihvatljivosti – Subjekti bez pravne osobnosti – Elementi kojima se može dokazati financijska sposobnost takvih subjekata – Ograničavanje na dokaze koji potvrđuju posjedovanje vlastitih godišnjih financijskih izvještaja ili bankovnih računa – Nedopuštenost
(Uredba 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 197. st. 2. t. (c))
(t. 37., 38., 39., 41., 44. i izreka)
Kratak prikaz
Poziv za podnošenje prijedlogâ, koji se odnosi na dodjelu bespovratnih sredstava za djelovanja s ciljem promicanja inicijativa u području korporativnog upravljanja, objavljen je 2. lipnja 2020.(1). Kao dio odluke Europske komisije(2), taj je poziv pobliže određivao da podnositelji zahtjeva, glavni podnositelji zahtjeva i supodnositelji zahtjeva koji su prihvatljivi za sudjelovanje u tom pozivu moraju biti, među ostalim, pravne osobe ili predstavnici radnika, kao što su to radnička vijeća. Isto tako, organizacije socijalnih partnera koje nemaju pravnu osobnost na temelju primjenjivog nacionalnog prava također su mogle podnijeti zahtjev(3). Naposljetku, u tom se pozivu navodilo da podnositelji zahtjeva, glavni podnositelji zahtjeva i supodnositelji zahtjeva moraju raspolagati snažnim financijskim kapacitetom kako bi obavljali svoju aktivnost tijekom trajanja djelovanja i, ako je potrebno, doprinijeli njegovu financiranju.
Tužitelj, društvo za osposobljavanje i savjetovanje specijalizirano za pitanja koja se odnose na zastupanje radnika u prekograničnom kontekstu, kao i europska radnička vijeća društava Mayr-Melnhof Packaging i DS Smith plc, udružili su se u konzorcij kako bi se prijavili na poziv za podnošenje prijedlogâ. Tužitelj je 30. srpnja 2020. podnio zahtjev za bespovratna sredstva te je kao supodnositelje zahtjeva naveo prethodno navedena europska radnička vijeća (u daljnjem tekstu: vijeća supodnositelji zahtjeva). Tom je zahtjevu bila priložena izjava predsjednikâ vijeća supodnositelja zahtjeva kojom se potvrđuje da ona imaju potrebnu financijsku i operativnu sposobnost.
Komisija je, kao prvo, od tužitelja zatražila da podnese dokaz o registraciji vijeća supodnositelja zahtjeva pri nacionalnim javnim tijelima. Tužitelj je odgovorio da za njihovo osnivanje nije potrebna registracija te da ih zastupaju njihovi predsjednici. Kao drugo, Komisija je pozvala tužitelja da joj dostavi dodatne dokumente, osobito obrazac naslovljen „Pravni subjekt”. U odgovoru na taj zahtjev tužitelj je izjavio da vijeća supodnositelji zahtjeva nisu pravne osobe i da se stoga nijedan dokument nije mogao podnijeti u tom smislu.
Na temelju Financijske uredbe Komisija je zatim naložila tužitelju da dostavi dokaze o financijskoj sposobnosti jednog od dvaju predmetnih europskih radničkih vijeća, zahtijevajući njegovu bilancu i račun dobiti i gubitaka. Tužitelj je naveo da ne može udovoljiti tom zahtjevu.
Odlukom od 14. travnja 2021. Komisija je odlučila odbiti tužiteljev zahtjev za bespovratna sredstva podnesen u okviru poziva za podnošenje prijedlogâ, u svojstvu koordinatora konzorcija (u daljnjem tekstu: pobijana odluka). Komisija je, konkretno, smatrala da vijeća supodnositelji zahtjeva ne ispunjavaju uvjete iz članka 197. stavka 2. točke (c) Financijske uredbe kao ni uvjete koji se odnose na točku 8.1. poziva za podnošenje prijedlogâ. Nakon što je utvrđena neprihvatljivost tih vijeća, Komisija je ocijenila da tužitelj ne ispunjava minimalni kriterij prihvatljivosti iz točke 6.1. podtočke (b) poziva za podnošenje prijedlogâ, tako da je zahtjev trebalo odbiti u cijelosti.
Tužbom na temelju članka 263. UFEU-a tužitelj je zahtijevao poništenje pobijane odluke. Tužitelj u prilog svojoj tužbi u biti ističe tri tužbena razloga, od kojih se prvi temelji na povredi članka 197. stavka 2. točke (c) Financijske uredbe, u vezi s točkom 8.1. poziva za podnošenje prijedlogâ, drugi na povredi članka 197. stavka 3. te iste uredbe, i treći na povredi načela zaštite legitimnih očekivanja.
U svojoj presudi Opći sud prihvaća tužiteljevu tužbu, smatrajući da je pobijana odluka donesena uz povredu Financijske uredbe.
U tom predmetu Opći sud prvi put tumači članak 197. stavak 2. točku (c) Financijske uredbe(4), koji se odnosi na sudjelovanje subjekata koji nemaju pravnu osobnost u pozivima za podnošenje prijedlogâ Europske unije.
Ocjena Općeg suda
Opći sud ističe da je cilj članka 197. stavka 2. točke (c) Financijske uredbe omogućiti subjektima koji nemaju pravnu osobnost da, jednako kao i pravne osobe, sudjeluju u Unijinim pozivima za podnošenje prijedlogâ. Time naglašava da informacije i popratna dokumentacija iz članka 196. stavka 1. točke (c) te uredbe, koje su potrebne za dokazivanje financijske sposobnosti u okviru zahtjeva za bespovratna sredstva i sastoje se, među ostalim, od računa dobiti i gubitka i bilance stanja za najviše posljednje tri financijske godine, ne mogu biti jedini elementi na temelju kojih se može dokazati postojanje te sposobnosti. Naime, tumačenje članka 197. stavka 2. točke (c) Financijske uredbe koje bi imalo za posljedicu to da se subjektima koji nemaju pravnu osobnost nameće podnošenje dokaza koji se obično povezuju s posjedovanjem takve osobnosti dovelo bi u pitanje korisni učinak te odredbe stvaranjem prepreka njihovu sudjelovanju u zahtjevima za bespovratna sredstva.
Iako dostavljeni elementi moraju omogućavati da se provjeri može li subjekt bez pravne osobnosti nuditi jamstva za zaštitu financijskih interesa Unije na razini koja je jednakovrijedna onoj koju nudi pravna osoba, Opći sud smatra da Financijska uredba ne predviđa da se ti elementi ograničavaju na dokaze kojima se potvrđuje da oni raspolažu vlastitim godišnjim financijskim izvještajima (bilanca i/ili račun dobiti i gubitaka) ili bankovnim računima.
1      Poziv za podnošenje prijedlogâ VP/2020/008 (information, consultation and participation of representatives of undertakings) (u daljnjem tekstu: poziv za podnošenje prijedlogâ).
2      Odluka Komisije C(2019) 6522 final od 16. rujna 2019. o donošenju godišnjeg programa rada za 2020. za bespovratna sredstva i ugovore o javnoj nabavi u vezi s ovlaštenjima i posebnim nadležnostima Glavne uprave za zapošljavanje, socijalna pitanja i uključivanje, koja služi kao odluka o financiranju.
3      U skladu s člankom 197. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (SL 2018., L 193, str. 1. i ispravak SL 2018., L 294, str. 45.; u daljnjem tekstu: Financijska uredba)
4      Članak 197. stavak 2. točka (c) Financijske uredbe određuje da su subjekti koji nemaju pravnu osobnost prihvatljivi za sudjelovanje u pozivu za podnošenje prijedlogâ ako nude jamstva za zaštitu financijskih interesa Unije na razini koja je jednakovrijedna onoj koju nude pravne osobe.