62023TJ0590_RES
Predmet T-590/23
Emilio De Capitani
protiv
Vijeća Europske unije
Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 29. listopada 2025.
„Pristup dokumentima – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Radni dokumenti Glavnog tajništva Vijeća o dvama zakonodavnim prijedlozima koji su u tijeku u vrijeme podnošenja zahtjeva za pristup – Djelomično odbijanje pristupa – Izuzeće koje se odnosi na zaštitu procesa odlučivanja – Tužba za poništenje – Neobjavljivanje u registru Vijeća dokumenata kojima je pristup odobren nakon podnošenja zahtjeva – Nepostojanje akta koji se može pobijati – Nedopuštenost”
Tužba za poništenje – Akti koji se mogu pobijati – Pojam – Akti koji proizvode obvezujuće pravne učinke – Šutnja ili nepostupanje institucije – Odluka kojom se potvrđuje odbijanje pristupa dokumentima – Izjednačavanje s prešutnom odlukom o odbijanju objave u registru dokumenata kojima je pristup odobren – Isključenost
(čl. 263. UFEU-a; Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 2. st. 1., čl. 8. st. 3. i čl. 12.)
(t. 46.-55.)
Institucije Europske unije – Pravo javnosti na pristup dokumentima – Uredba br. 1049/2001 – Izuzeća od prava na pristup dokumentima – Zaštita procesa odlučivanja – Pojam – Doseg – Zakonodavni dokumenti – Uključenost
(čl. 15. st. 3. UFEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 42.; Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 3. prvi podst.)
(t. 70.-74.)
Institucije Europske unije – Pravo javnosti na pristup dokumentima – Uredba br. 1049/2001 – Izuzeća od prava na pristup dokumentima – Zaštita procesa odlučivanja – Pretpostavke – Konkretno, stvarno i ozbiljno ugrožavanje navedenog procesa – Pojam ozbiljnog ugrožavanja – Znatan utjecaj na proces odlučivanja – Kriteriji za ocjenu
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 3. prvi podst.)
(t. 93.-98., 109.-114.)
Institucije Europske unije – Pravo javnosti na pristup dokumentima – Uredba br. 1049/2001 – Izuzeća od prava na pristup dokumentima – Zaštita procesa odlučivanja – Pretpostavke – Konkretno, stvarno i ozbiljno ugrožavanje navedenog procesa – Opće i apstraktno opravdanje te povrede – Nedopuštenost
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 3. prvi podst.)
(t. 106., 115., 119., 120.)
Kratak prikaz
Opći sud, povodom tužbe za poništenje, koju djelomično prihvaća, odlučuje o odnosu između, s jedne strane, prava na pristup dokumentima na zahtjev (
1
) i, s druge strane, obveza institucija da dokumente što je više moguće učine izravno dostupnima javnosti, osobito zakonodavne dokumente.
Tužitelj Emilio De Capitani podnio je zahtjev za pristup 33 radna dokumenta Vijeća Europske unije koji su razmijenjeni u okviru više zakonodavnih postupaka koji su bili dio pakta o migracijama i azilu (u daljnjem tekstu: dokumenti WK). Vijeće mu je u odgovoru na taj zahtjev odobrilo potpuni pristup u pogledu 27 dokumenata WK i djelomičan pristup trima dokumentima WK. Suprotno tomu, u potpunosti mu je uskratilo pristup trima dokumentima WK zato što bi njihovo otkrivanje ozbiljno ugrozilo njegov proces odlučivanja (
2
).
Nakon tužiteljeva ponovljenog zahtjeva za pristup dvama dokumentima kojima mu je odbijen pristup (u daljnjem tekstu: sporni dokumenti), Vijeće je donijelo pobijanu odluku (
3
), u kojoj je potvrdilo uskratu pristupa.
Tužitelj je stoga Općem sudu podnio tužbu za poništenje pobijane odluke kojom u biti zahtijeva, u dijelu u kojem se, s jedne strane, njome njemu uskraćuje pristup spornim dokumentima i, s druge strane, njome prešutno odbija objava u registru zakonodavnih dokumenata kojima mu je odobren pristup.
Ocjena Općeg suda
U okviru svoje ocjene drugog dijela tužbenog zahtjeva, Opći sud ispituje sadržava li pobijana odluka prešutno odbijanje Vijeća da u registru objavi dokumente otkrivene tužitelju u odgovoru na njegov zahtjev za pristup, koje može predstavljati akt koji se može pobijati.
Opći sud najprije primjećuje da se u pobijanoj odluci ne spominje objava u registru dokumenata koji su tužitelju otkriveni i podsjeća na to da se, načelno, šutnja institucije ne može izjednačiti s prešutnom odlukom, osim u slučaju postojanja izričitih odredbi kojima se utvrđuje rok nakon čijeg se isteka smatra da je institucija donijela takvu odluku i kojima se određuje sadržaj te odluke.
Nadalje, Opći sud napominje da se, u području pristupa dokumentima, šutnja institucije izričito uzima u obzir samo u članku 8. stavku 3. Uredbe br. 1049/2001, koji se odnosi samo na ponovne zahtjeve koje su podnijele osobe koje imaju pravo na pristup dokumentima zajamčeno člankom 2. stavkom 1. te uredbe.
Stoga se Opći sud bavi pitanjem uključuje li pravo na pristup dokumentima u smislu članka 2. stavka 1. te uredbe objavu dokumenata u registru dotične institucije na temelju članka 12. stavka 2. Uredbe br. 1049/2001. U tom pogledu ističe da je Sud već utvrdio da se tom uredbom ne stavlja izravno u vezu pravo na pristup dokumentima iz njezina članka 2. stavka 1. i obveza institucija da uspostave javni registar, predviđena člankom 11. navedene uredbe, zbog čega se ne može nametnuti obveza upisa u registar dokumenata putem zahtjeva za pristup dokumentima (
4
). Opći sud smatra da se ti zaključci mogu primijeniti i na obveze predviđene člankom 12. Uredbe br. 1049/2001, kojim se opisuje upravna praksa koju institucije o kojima je riječ moraju usvojiti u vezi s tim da dokumente učine dostupnima javnosti i koji nije povezan sa samim pravom pristupa. Osim toga, Opći sud naglašava da se tim člankom ne nameće bezuvjetna obveza predmetnim institucijama jer, s jedne strane, potonje moraju „što je više moguće” učiniti dokumente dostupnima javnosti i zato što, s druge strane, zakonodavni dokumenti moraju biti izravno dostupni, u skladu s člancima 4. i 9. navedene uredbe.
Naposljetku, Opći sud iz toga zaključuje da se zahtjevom za pristup dokumentima ne može instituciji nametnuti obveza objave dokumenata u njezinu registru i da pravo na pristup dokumentima na temelju članka 2. stavka 1. Uredbe br. 1049/2001 ne uključuje objavu dokumenata u registru institucije o kojoj je riječ. Stoga se šutnja Vijeća u pobijanoj odluci u pogledu objave u registru dokumenata WK, kojima je tužitelju odobren pristup, ne može izjednačiti s prešutnom odlukom o odbijanju takve objave na temelju članka 8. stavka 3. Uredbe br. 1049/2001.
S obzirom na prethodno navedeno, Opći sud odbija taj dio tužbenog zahtjeva kao nedopušten zbog nepostojanja akta koji se može pobijati.
(
1
)	U smislu članka 2. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)
(
2
)	U smislu članka 4. stavka 3. prvog podstavka Uredbe br. 1049/2001
(
3
)	Odluka SGS 23/002579 Vijeća Europske unije od 14. srpnja 2023. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka)
(
4
)	Vidjeti u tom smislu presudu od 2. listopada 2014., Strack/Komisija (C-127/13 P, EU:C:2014:2250, t. 44.).