62022CO0034_INF
Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 27. března 2023 – Belgische Staat
(věc C‑34/22) (
1
)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Volný pohyb služeb – Volný pohyb kapitálu – Omezení – Daňové právní předpisy – Daň z příjmů – Daňové osvobození uplatnitelné pouze na úroky vyplácené bankami, které splňují některé právní podmínky – Nepřímá diskriminace – Úvěrové instituce se sídlem v Belgii a úvěrové instituce se sídlem v jiném členském státě Evropské unie nebo Evropského hospodářského prostoru“
1.
Předběžné otázky – Odpověď, která může být jasně vyvozena z judikatury – Použití článku 99 jednacího řádu
(Článek 267 SFEU; jednací řád Soudního dvora, článek 99)
(viz body 20, 23, 24)
2.
Volný pohyb služeb – Volný pohyb kapitálu – Ustanovení Smlouvy – Přezkum vnitrostátního opatření spadajícího pod tyto dvě základní svobody – Kritéria pro určení použitelných pravidel
(Články 56 a 63 SFEU)
(viz bod 25)
3.
Volný pohyb služeb – Omezení – Daňové právní předpisy – Opatření použitelné bez rozdílu na všechny služby – Vnitrostátní právní úprava, která vyhrazuje osvobození od daně pouze pro příjmy ze spořících vkladů u poskytovatelů bankovních služeb, kteří splňují podmínky specifické pouze pro vnitrostátní trh – Nepřípustnost
(Článek 56 SFEU; Dohoda o EHP, článek 36)
(viz body 29–41 a výrok)
4.
Předběžné otázky – Přípustnost – Otázky položené bez dostatečného upřesnění právního kontextu a skutečností odůvodňujících nezbytnost odpovědi na předběžné otázky – Zjevná nepřípustnost
[Článek 267 SFEU; jednací řád Soudního dvora, čl. 53 odst. 2 a čl. 94 písm. b) a c)]
(viz body 43–45)
Výrok
Článek 56 SFEU a článek 36 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992 musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která zavádí systém osvobození od daně takovým způsobem, že se tento systém sice uplatňuje bez rozdílu na příjmy ze spořících vkladů u tuzemských a zahraničních úvěrových institucí, ale osvobození příjmů ze spořících vkladů u úvěrových institucí se sídlem v jiném členském státě Evropské unie nebo Evropského hospodářského prostoru podmiňuje splněním podmínek, které musí být analogické podmínkám této vnitrostátní právní úpravy a ve skutečnosti jsou specifické pro tuzemský trh.
(
1
) – Úř. věst. C 213, 30. 5. 2022.