62019CJ0143_RES
Asia C-143/19 P
Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH
vastaan
Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 12.12.2019
Muutoksenhaku – EU-tavaramerkki – Asetus (EY) N:o 207/2009 – 15 ja 66 artikla – EU-yhteisötavaramerkin tosiasiallinen käyttö – Pakkausjätteen keräys- ja hyödyntämisjärjestelmään liittyvä tavaramerkki – Merkitseminen sellaisten tavaroiden pakkauksiin, joita varten tavaramerkki on rekisteröity
EU-tavaramerkki – EU-yhteisömerkit – Keskeinen tehtävä – Haltijana olevan yhteenliittymän jäsenten tavaroiden tai palveluiden erottaminen toisten yritysten tavaroista tai palveluista
(Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 66 artikla)
(ks. 52–54 kohta)
EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Todisteet aikaisemman tavaramerkin käyttämisestä – Tosiasiallinen käyttö – Käsite – Arviointiperusteet – Yhteisömerkki
(Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta)
(ks. 55–58, 62, 72 ja 73 kohta)
EU-tavaramerkki – Luopuminen, menettäminen ja mitättömyys – Menettämisperusteet – Tavaramerkkiä ei ole käytetty tosiasiallisesti – Yhteisökuviomerkki, joka esittää ympyrää kahdella nuolella ja joka liittyy pakkausjätteiden keräys- ja hyödyntämisjärjestelmään
(Neuvoston asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohta ja 51 artiklan 1 kohdan a alakohta)
(ks. 67–70 kohta)
Tiivistelmä
Yhteisömerkkiä, joka liittyy pakkausjätteiden keräysjärjestelmään ja on kiinnitetty tavaroiden pakkauksiin, voidaan tosiasiallisesti käyttää pakattuja tavaroita varten
Unionin tuomioistuin kumosi 12.12.2019 antamallaan tuomiolla Der Grüne Punkt v. EUIPO (C-143/19 P) unionin yleisen tuomioistuimen tuomion (
1
), koska se oli tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan ”tosiasiallisen käytön” käsitettä EU-yhteisömerkkiin.
Esillä olevassa asiassa kantaja, Der Grüne Punkt, on rekisteröinyt yhteisökuviomerkin, joka esittää ympyrää kahdella nuolella ja joka liittyy pakkausjätteiden keräys- ja hyödyntämisjärjestelmään. Menettämisvaatimuksen johdosta Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) hyväksyi tämän vaatimuksen osittain sillä perusteella, ettei kyseistä tavaramerkkiä ollut tosiasiallisesti käytetty kaikkien tavaroiden osalta, joita varten se oli rekisteröity, pakkauksista muodostuvia tuotteita lukuun ottamatta.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajan EUIPO:n valituslautakunnan päätöksestä nostaman kumoamiskanteen.
Valittaja väitti valituksensa tueksi, että unionin yleinen tuomioistuin oli tulkinnut virheellisesti asetuksen N:o 207/2009 (
2
) 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tosiasiallisen käytön käsitettä ja ettei se ollut ottanut asianmukaisesti huomioon kyseisen asetuksen 66 artiklassa mainittuja yhteisömerkkien ominaispiirteitä.
Ensinnäkin unionin tuomioistuin muistutti, että yhteisömerkin keskeinen tehtävä on erottaa haltijana olevan yhteenliittymän jäsenten tavarat tai palvelut toisten yritysten tavaroista tai palveluista. Toisin kuin yksilöllisen tavaramerkin, yhteisömerkin tehtävänä ei siis ole osoittaa kuluttajalle, mikä on niiden tavaroiden tai palvelujen alkuperä, joita varten se on rekisteröity. Tältä osin yhteisöjen tuomioistuin totesi, että asetuksen N:o 207/2009 66 artiklassa ei millään tavoin edellytetä, että yhteisömerkin haltijana olevaan yhteenliittymään kuuluvat valmistajat, tuottajat, palvelun tarjoajat tai kauppiaat kuuluvat samaan konserniin, joka valmistaa tai toimittaa tavaroita tai palveluja yhden ja saman yrityksen valvonnassa. Lisäksi unionin tuomioistuin totesi, että yhteisömerkit liittyvät yksilöllisten tavaramerkkien tavoin liike-elämään. Jotta niiden käytön voidaan katsoa olevan asetuksen N:o 207/2009 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ”tosiasiallista”, käytön on siis tosiasiallisesti liityttävä asianomaisten yritysten tavoitteeseen luoda tai säilyttää markkinat tavaroilleen ja palveluilleen.
Tämän jälkeen unionin tuomioistuin totesi, että yhteisömerkkiä on käytetty sen keskeisen tehtävän mukaisesti silloin, kun kuluttaja voi sen perusteella ymmärtää, että kyseessä olevat tavarat tai palvelut ovat peräisin yrityksistä, jotka ovat liittyneet yhteenliittymään, joka on tavaramerkin haltija, ja erottaa näin nämä tavarat tai palvelut niiden yritysten, jotka eivät ole yhteenliittymän jäseniä, tavaroista tai palveluista. Käsiteltävänä olevassa asiassa unionin tuomioistuin katsoi, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksista ilmenee, että yhteisömerkkiä käytettiin sen keskeisen tehtävän mukaisesti, kun otetaan huomioon se, että riidanalaisten tavaroiden tuottaja tai jakelija kuului kantajan lisenssisopimusjärjestelmään.
Lopuksi unionin tuomioistuin totesi, että kyseessä olevan tavaramerkin käytön tosiasiallisuuden arviointi on suoritettava arvioimalla erityisesti käyttötapoja, joita pidetään kyseisellä talouden alalla perusteltuina markkinaosuuksien säilyttämiseksi tai luomiseksi tavaroille tai palveluille, joita tavaramerkillä suojataan, sekä näiden tavaroiden tai palvelujen luonnetta, kyseisten markkinoiden ominaispiirteitä ja tavaramerkin käytön laajuutta ja taajuutta. Unionin tuomioistuin totesi tältä osin, että unionin yleinen tuomioistuin ei ollut soveltanut näitä arviointiperusteita käsiteltävänä olevassa asiassa. Unionin tuomioistuin katsoi muun muassa, että unionin yleisen tuomioistuimen oli arvioitava, oliko käsiteltävässä asiassa asianmukaisesti osoitettu käyttö eli kyseisen tavaramerkin merkitseminen niiden yritysten tavaroiden pakkauksiin, jotka ovat liittyneet järjestelmään, jossa pakkausjätteet kerätään kuluttajan läheisyydessä ja käsitellään ympäristöystävällisellä tavalla, kyseisillä taloudenaloilla perusteltua tavaroiden markkinaosuuksien säilyttämiseksi tai niiden luomiseksi. Unionin tuomioistuimen mukaan ei voida sulkea pois, että se, että valmistaja tai jakelija ilmoittaa päivittäistavaroiden pakkauksissa kuulumisesta tällaiseen kierrätysjärjestelmään, voi vaikuttaa kuluttajien ostopäätöksiin ja myötävaikuttaa näin ollen näiden tavaroiden markkinaosuuksien säilyttämiseen tai luomiseen.
Unionin tuomioistuin katsoi, että unionin yleinen tuomioistuin oli tehnyt oikeudellisen virheen soveltaessaan tosiasiallisen käytön käsitettä, ja se kumosi valituksenalaisen tuomion ja EUIPO:n valituslautakunnan päätöksen.
(
1
)	Tuomio12.12.2018, Der Grüne Punkt v. EUIPO – Halston Properties (Kuva ympyrästä kahdella nuolella) (T-253/17, EU:T:2018:909).
(
2
)	[EU-]tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).