62001CC0153_CS
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Ve smyslu článku 230 Smlouvy o ES se Španělské království domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise 2001/137/ES ze dne 5. února 2001, kterým se vyjímají z financování Společenství určité výdaje, které vzniknou členským státům v rámci „záruční“(2) sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF).
2. Podle Španělského království Komise Evropských společenství chybně rozhodla v účetních uzávěrkách za účetní roky 1996, 1997 a 1998 tím, že odepřela financování ze zdrojů EZOZF těchto výdajů:
– plodiny na orné půdě (neuložení výjimečného vynětí půdy): finanční oprava 27 823 775 209 ESP;
– plodiny na orné půdě (nedostatečný systém kontroly): finanční oprava 2 668 866 704 ESP;
– olivový olej (podpory na produkci): finanční oprava 11 826 116 171 ESP;
– olivový olej (podpory na odbyt): finanční oprava 832 182 856 ESP a
– doplňková dávka z mléka (úroky z prodlení): finanční oprava 2 426 259 870 ESP.
3. Důvody takto provedených oprav výdajů jsou shrnuty v souhrnné zprávě, která se vztahuje na výsledky kontrol pro účetní závěrku EZOZF, „záruční“ sekci, pro účetní roky 1996, 1997 a 1998(3) .
4. Žaloba španělské vlády se týká výdajů, které se vztahují k pěti uvedeným sektorům: 1) sektoru plodin na orné půdě a důsledků neuloženého výjimečného vynětí půdy z produkce pro rok 1995; 2) sektoru plodin na orné půdě v autonomním regionu Andalusie; 3) sektoru podpor na produkci olivového oleje; 4) sektoru podpor na odbyt olivového oleje a 5) sektoru doplňkové dávky z mléka.
5. Pokud jde o sektory výdajů 2, 3 a 5, spočívají žalobní důvody formulované Španělským královstvím v čistě faktickém posouzení. Z toho důvodu se ve svém výkladu soustředím na kategorie výdajů 1 a 4 týkající se plodin na orné půdě a důsledků neuloženého výjimečného vynětí půdy z produkce pro rok 1995, jakož i podpor na odbyt olivového oleje.
I – Právní rámec
6. Nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky(4) stanoví ve svém čl. 3 odst. 1, že Evropské společenství financuje prostřednictvím „záruční“ sekce EZOZF intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů, uskutečněné podle pravidel Společenství v rámci společné organizace zemědělských trhů.
7. Podle čl. 4 odst. 2 nařízení č. 729/70 Komise zpřístupní členským státům nezbytné prostředky, aby úřady a orgány určené členskými státy mohly v souladu s předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy provádět platby za tyto intervence. Podle čl. 5 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení Komise sestaví před koncem následujícího roku na základě roční účetní uzávěrky s přiloženými doklady nezbytnými k její revizi účetní uzávěrku pro tyto úřady a orgány členských států.
8. Článek 8 odst. 1 nařízení č. 729/70 stanoví, že členské státy přijmou v souladu se svými právními a správními předpisy opatření nezbytná k zajištění toho, že operace financované fondem EZOZF jsou prováděny skutečně a řádně, dále opatření nezbytná k předcházení nesrovnalostem a jejich potírání a opatření k zpětnému získání ztrát, které nastaly v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti.
9. Podle čl. 8 odst. 2 nařízení č. 729/70, nezdaří-li se získat ztráty zpět v plné výši, nese finanční následky nesrovnalostí nebo nedbalosti Společenství, s výjimkou následků nesrovnalostí nebo nedbalosti, které lze přisoudit správním úřadům nebo orgánům členských států. Zpětně získané částky budou převedeny na výplatní úřady nebo orgány a odečteny z výdajů financovaných fondem EZOZF.
10. V souladu s čl. 9 odst. 1 nařízení č. 729/70 členské státy poskytnou Komisi veškeré informace nezbytné k řádnému fungování fondu EZOZF a podniknou veškerá opatření umožňující dohled, který bude Komise považovat za nezbytný v rámci řízení finančních zásahů Společenství, včetně kontrol na místě. Členské státy sdělí Komisi právní a správní předpisy, které přijaly k provedení aktů Společenství v souvislosti se společnou zemědělskou politikou, pokud tyto akty mají finanční důsledky pro EZOZF.
II – Plodiny na orné půdě: sklizeň roku 1994 a důsledky neuloženého výjimečného vynětí půdy z produkce pro sklizeň roku 1995
11. Španělské království nesouhlasí s finanční opravou provedenou Komisí v této oblasti. Oprava je založena na nesplnění povinnosti, stanovené nařízením (EHS) č. 1765/92 (5), uložit výjimečné vynětí půdy z produkce u plodin na orné půdě pro sklizeň roku 1995 z důvodu překročení ploch vyhrazených pro plodiny na orné půdě pro rok 1994. Podle Španělského království bylo toto překročení oprávněné. Uvádí různé argumenty, pokud jde o plodiny na nezavlažované orné půdě a plodiny na zavlažované orné půdě.
Plodiny na nezavlažované orné půdě
12. Španělské orgány žádaly ohledně nezavlažované půdy uplatnění nařízení (ES) č. 1422/97(6), které by je osvobodilo zejména od výjimečného vynětí půdy z produkce. Toto nařízení stanoví, že za určitých okolností, jako je výjimečné sucho, může být překročení plochy posuzováno odlišně. Španělské království bylo právě takovým suchem postiženo.
13. Domnívám se, jak správně uvedla Komise ve své žalobní odpovědi, že tato reforma zavedená nařízením č. 1422/97 nemůže být v projednávaném případě uplatněna. Toto nařízení je totiž možno uplatňovat až od hospodářského roku 1996. Španělské orgány se však na ně odvolávají, aby zdůvodnily překročení plochy u sklizně roku 1994. Nařízení č. 1422/97 nemůže mít retroaktivní účinky.
Plodiny na zavlažované orné půdě
14. Španělské orgány uvedly nařízení (ES) č. 1040/95(7), které výjimečně stanoví pro hospodářský rok 1994/1995, že překročení plochy bude mít důsledek pouze pro pěstitele olejnatých semen, nikoli pro pěstitele jiných plodin na zavlažované orné půdě. Povinnost výjimečného vynětí půdy z produkce se tak pro hospodářský rok 1995/1996 u zavlažovaných plodin na orné půdě uplatní pouze pro olejnatá semena. Podle Španělského království se nicméně tato povinnost neuplatní ani pro olejnatá semena vzhledem k politické dohodě, které bylo v tomto směru dosaženo s Komisí.
15. Komise popírá existenci takovéto dohody, jejíž existenci Španělské království neprokázalo.
16. Z předchozího výkladu vyplývá, že Španělské království nepřineslo na podporu svých tvrzení důkaz.
III – Podpory na odbyt olivového oleje
17. Komise uložila Španělskému království finanční opravu ve výši 10 % z celkových výdajů vykázaných na podpory na odbyt olivového oleje v souvislosti s účetním rokem 1996. Oprava je založena na nedostatcích ve španělských systémech správy, úhrad a kontrol. Španělské království nesouhlasí s tímto rozhodnutím Komise a tvrdí, že takto Komisí provedená oprava je neplatná, neboť nebyl dodržen právní postup.
18. Právní postup stanoví, že Komise sdělí písemně výsledky ověřování dotyčnému členskému státu, přičemž toto písemné sdělení se nesmí podle článku 5 odstavce 2 písmene c) nařízení č. 729/70, ve znění nařízení (ES) č. 1287/95(8), týkat výdajů uskutečněných alespoň 24 měsíců před tímto písemným sdělením. Kromě toho toto písemné sdělení musí výslovně odkazovat na článek 8 nařízení (ES) č. 1663/95(9), prováděcího nařízení k nařízení č. 729/70, které upřesňuje obsah písemného sdělení.
19. Připomínám, že Soudní dvůr rozvinul ustálenou judikaturu ohledně požadavků na formu i obsah, které musí sdělení splňovat ve smyslu čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení č. 729/70, ve znění změn, ve vztahu k článku 8 prováděcího nařízení(10) . Sdělení se tudíž nesmí týkat výdajů uskutečněných alespoň 24 měsíců před tímto sdělením. Sdělení musí být písemné, musí uvádět nedostatky zjištěné s ohledem na požadavky práva Společenství, jakož i výzvu k zaslání odpovědi a musí být zasláno orgánům dotčeného státu(11) . Nicméně Soudní dvůr jasně určil, že pouhé opomenutí výslovného odkazu na článek 8 prováděcího nařízení nepředstavuje porušení  zásadního formálního požadavku(12) .
20. Chybějící výslovný odkaz na článek 8 prováděcího nařízení, který Španělské království namítá proti dopisu Komise, musí být tedy posuzován ve světle této judikatury.
21. Není tedy důvod zpochybňovat provedenou finanční opravu, a v důsledku toho tedy žalobní důvod Španělského království nemůže být přijat.
IV – Závěry
22. S ohledem na tyto úvahy a aniž by bylo dotčeno přezkoumání dotčených věcných skutečností této žaloby, navrhuji Soudnímu dvoru, aby:
– žalobu zamítl,
– uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.
(1) .
(2)
–	Úř. věst. L 50, s. 9.
(3)
–	AGRI-24491-2000-FR.
(4)
–	Úř. věst. L 94, s. 13. Ohledně obecného výkladu tohoto nařízení viz mé stanovisko ve věci Německo v. Komise (rozsudek ze dne 4. března 2004, C‑344/01, dosud nezveřejněn ve Sbírce rozhodnutí). Viz rovněž ohledně hodnocení oprav zpráva Belle v mém stanovisku ve věci Španělsko v. Komise (rozsudek ze dne 8. května 2003, C‑349/97, Recueil, s. I‑3851).
(5)
–	Nařízení Rady ze dne 30. června 1992 o režimu podpor pro pěstitele některých plodin na orné půdě (Úř. věst. L 181, s. 12).
(6)
–	Nařízení Rady ze dne 22. července 1997, kterým se mění nařízení č. 1765/92 (Úř. věst. L 196, s. 18).
(7)
–	Nařízení Komise ze dne 10. května 1995, kterým se stanoví doplňková přechodná opatření vzhledem ke správě základních ploch ve Španělsku (Úř. věst. L 106, s. 4).
(8)
–	Nařízení Rady ze dne 22. května 1995, kterým se mění nařízení č. 729/70 (Úř. věst. L 125, s. 1).
(9)
–	Nařízení Komise ze dne 7. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení č. 729/70 týkající se schválení účetní závěrky „záruční“ sekce EZOZF (Úř. věst. L 158, s. 6, dále jen „prováděcí nařízení“; Zvl. vyd. 03/18, s. 31).
(10)
Pokud jde o požadavky dodržování právního postupu, viz rozsudek ze dne 24. ledna 2002, Finsko v. Komise (C 170/00, Recueil, s. I-1007, body 25 a násl..). Viz rovněž rozsudek ze dne 13. června 2002, Lucembursko v. Komise (C-158/00, Recueil, s. I-5373, body 23 a násl.), který odkazuje na výklad Soudního dvora ve výše uvedeném rozsudku Finsko v. Komise.
(11)
Viz výše uvedený rozsudek Finsko v. Komise (body 28 a násl.), rovněž převzatý ve výše uvedeném rozsudku Lucembursko v. Komise (body 23 a násl.). Zajímavé je poukázat rovněž na stanovisko generálního advokáta A. Tizzana ve výše uvedené věci Lucembursko v. Komise, které zdůrazňuje, pokud jde o kontrolu těchto požadavků, že v případě nesprávností „jejich současný výskyt má zjevně dosti odlišný význam, než by mohla mít každá z nich samostatně“ (bod 30). Podle jeho názoru v rámci výkladu procesních postupů Soudním dvorem mohou být tyto požadavky „rovněž předmětem posouzení, které není čistě formalistické, pokud jsou nicméně práva členských států plně chráněna“ (bod 38).
(12)
–	Viz výše uvedený rozsudek Finsko v. Komise (body 33 a 34).