62024CJ0434
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (prvního senátu)
26. března 2026 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Zemědělství – Společná zemědělská politika – Evropský zemědělský záruční fond (EZZF) – Režim jednotné platby na plochu – Nařízení (EU) č. 1307/2013 – Článek 32 odst. 2 a 4 – Způsobilý hektar – Článek 36 odst. 5 – Hektary, kterými zemědělec disponuje – Vnitrostátní právní úprava vyžadující předložení smlouvy o pronájmu zemědělské plochy – Zrušení této smlouvy se zpětnou účinností z důvodu nesrovnalosti ve veřejném zadávacím řízení, kterou nelze přičítat tomuto zemědělci – Nařízení (EU) č. 1306/2013 – Článek 63 odst. 1 – Způsobilost žádosti“
Ve věci C‑434/24,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Curtea de Apel Cluj (odvolací soud v Kluži, Rumunsko) ze dne 13. května 2024, došlým Soudnímu dvoru dne 18. června 2024, v řízení
JD
proti
Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale – Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Bistriţa-Năsăud,
SOUDNÍ DVŮR (první senát),
ve složení: F. Biltgen, předseda senátu, I. Ziemele, A. Kumin, S. Gervasoni (zpravodaj) a M. Bošnjak, soudci,
generální advokátka: T. Ćapeta,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–
za rumunskou vládu: E. Gane, R. Antonie, B. Ciulacu a A. Wellman, jako zmocněnkyně,
–
za Evropskou komisi: L. Radu Bouyon a M. Salyková, jako zmocněnkyně,
po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 25. září 2025,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 63 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 549) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2393 ze dne 13. prosince 2017 (Úř. věst. 2017, L 350, s. 15) (dále jen „nařízení č. 1306/2013“), a zásady proporcionality.
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi JD, zemědělkyní, a Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale – Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul Județean Bistrița-Năsăud (ministerstvo zemědělství a rozvoje venkova – agentura pro platby a intervence v zemědělství – okresní centrum v Bistrițě-Năsăudu, Rumunsko) (dále jen „APIA“) ve věci odejmutí podpory vyplacené této zemědělkyni ze strany APIA, zejména v rámci režimu jednotné platby na plochu, vzhledem ke zrušení smlouvy o pronájmu zemědělské plochy se zpětnou účinností, na kterou byla podpora vyplacena.
Právní rámec
Unijní právo
Nařízení č. 1306/2013
3
Nařízení č. 1306/2013, zrušené nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/2116 ze dne 2. prosince 2021 o financování, řízení a monitorování společné zemědělské politiky a zrušení nařízení (EU) č. 1306/2013 (Úř. věst. 2021, L 435, s. 187), bylo použitelné v době rozhodné z hlediska skutkového stavu věci v původním řízení.
4
Článek 58 tohoto nařízení zněl takto:
„1.   Členské státy přijmou v rámci [společné zemědělské politiky (SZP)] veškeré právní a správní předpisy a veškerá další opatření nezbytná k zajištění účinné ochrany finančních zájmů [Evropské] [u]nie, zejména k:
a)
kontrole legality a správnosti operací financovaných z fondů;
b)
zajištění účinné ochrany před podvody, především pokud jde o odvětví s vyšší úrovní rizika, přičemž tato ochrana musí mít odrazující účinek, a to s ohledem na náklady a přínos i přiměřenost opatření;
c)
předcházení nesrovnalostem a podvodům, jejich zjišťování a nápravě;
[…]
e)
zpětnému získání neoprávněných plateb a úroku a dle potřeby k zahájení soudního řízení za tímto účelem.
[…]“
5
Článek 60 uvedeného nařízení stanovil:
„Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení, neposkytne se žádná z výhod stanovených v právních předpisech v odvětví zemědělství fyzické nebo právnické osobě, o níž se zjistí, že podmínky nezbytné pro získání těchto výhod byly vytvořeny uměle v rozporu s cíli uvedených právních předpisů.“
6
Článek 63 odst. 1 téhož nařízení stanovil:
„Zjistí-li se, že příjemce nesplňuje kritéria způsobilosti, závazky nebo jiné povinnosti týkající se podmínek pro poskytování podpory stanovených v právních předpisech v odvětví zemědělství, podpora se nevyplatí nebo se zcela nebo zčásti odejme a případně se nepřiznají nebo odejmou odpovídající platební nároky podle článku 21 nařízení [Evropského parlamentu a Rady] (EU) č. 1307/2013 [ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (Úř. věst. 2013, L 347, s. 608)].
Pokud se nesplnění týká vnitrostátních nebo unijních pravidel pro zadávání veřejných zakázek, stanoví se část podpory, která se nevyplatí nebo která se odejme, podle závažnosti nesplnění a v souladu se zásadou proporcionality. Legalita a správnost operace je dotčena pouze do výše části podpory, která má být nevyplacena nebo odejmuta.“
7
Článek 72 odst. 1 nařízení č. 1306/2013 stanovil:
„Příjemce podpory uvedené v čl. 67 odst. 2 předkládá každý rok žádost o přímé platby pro příslušnou plochu nebo žádost o platbu pro příslušná opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat, ve které případně uvede:
a)
všechny zemědělské pozemky zemědělského podniku a nezemědělské plochy, pro které je požadována podpora podle čl. 67 odst. 2;
[…]
c)
veškeré další informace stanovené v tomto nařízení nebo vyžadované pro účely provádění příslušných právních předpisů v odvětví zemědělství nebo vyžadované dotyčným členským státem.
[…]“
Nařízení č. 1307/2013
8
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, zrušené nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/2115 ze dne 2. prosince 2021, kterým se stanoví pravidla podpory pro strategické plány, jež mají být vypracovány členskými státy v rámci společné zemědělské politiky (strategické plány SZP) a financovány Evropským zemědělským záručním fondem (EZZF) a Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova (EZFRV), a kterým se zrušují nařízení (EU) č. 1305/2013 a (EU) č. 1307/2013 (Úř. věst. 2021, L 435, s. 1), bylo použitelné v době rozhodné z hlediska skutkového stavu sporu v původním řízení.
9
Článek 32 odst. 2 a 4 nařízení č. 1307/2013 stanovil:
„2.   Pro účely této hlavy se ‚způsobilým hektarem‘ rozumí:
[…]
4.   Plochy lze považovat za způsobilé pro podporu, pouze pokud splňují podmínky definice způsobilého hektaru po celý kalendářní rok, s výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností.“
10
Článek 36 tohoto nařízení stanovil:
„1.   Členské státy, které v roce 2014 používají režim jednotné platby na plochu uvedený v hlavě V kapitole 2 nařízení [Rady] (ES) č. 73/2009 [ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. 2009, L 30, s. 16)], se mohou za podmínek stanovených v tomto nařízení rozhodnout používat tento režim i nadále a nejpozději do 31. prosince 2020. Své rozhodnutí a konečný den používání tohoto režimu oznámí Komisi do 1. srpna 2014.
Během období používání režimu jednotné platby na plochu se na tyto členské státy nevztahují oddíly 1, 2 a 3 této kapitoly, s výjimkou čl. 23 odst. 1 druhého pododstavce, čl. 23 odst. 5, čl. 32 odst. 2 až 6.
2.   Jednotná platba na plochu se poskytuje jednou za rok na každý způsobilý hektar ohlášený zemědělcem v souladu s čl. 72 odst. 1 prvním pododstavcem písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013
[…]
5.   S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností musí hektary uvedenými v odstavci 2 zemědělec disponovat ke dni stanovenému členským státem a tento den nesmí být pozdější než den stanovený v uvedeném členském státě pro změnu žádosti o podporu podle čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
[…]“
Prováděcí nařízení (EU) č. 809/2014
11
Článek 14 odst. 1 písm. f) prováděcího nařízení Komise (EU) č. 809/2014 ze dne 17. července 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost (Úř. věst. 2014, L 227, s. 69), které bylo zrušeno prováděcím nařízením Komise (EU) 2022/1173 ze dne 31. května 2022, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/2116, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém v oblasti společné zemědělské politiky (Úř. věst. 2022, L 183, s. 23), stanovil:
„Jednotná žádost nebo žádost o platbu obsahuje veškeré informace nezbytné k prokázání způsobilosti pro podporu, zejména:
[…]
f)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim a/nebo opatření“.
Rumunské právo
12
Článek 1254 odst. 1 a 2 codul civil (občanský zákoník) stanoví:
„1. Má se za to, že neplatná nebo zrušená smlouva nikdy nebyla uzavřena.
2. Za podmínek stanovených zákonem vede zrušení smlouvy ke zrušení pozdějších aktů uzavřených na jejím základě.“
13
Článek 6 odst. 1 Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 66/2011 privind prevenirea, constatarea și sancționarea neregulilor apărute în obținerea și utilizarea fondurilor europene și/sau a fondurilor publice naționale aferente acestora (mimořádné nařízení vlády č. 66/2011 o předcházení, konstatování a sankcionování nesrovnalostí v souvislosti s čerpáním a využíváním prostředků Evropské unie nebo souvisejících vnitrostátních veřejných finančních prostředků), ze dne 29. června 2011 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 461 ze dne 30. června 2011), zní takto:
„Orgány odpovědné za správu evropských fondů jsou povinny vyloučit z úhrady/proplácení výdajů vzniklých a vykázaných příjemci, a to zcela nebo zčásti, výdaje, které nesplňují podmínky zákonnosti, správnosti nebo souladu stanovené platnými ustanoveními vnitrostátních a unijních předpisů, v situaci, kdy během ověřování žádostí o platbu zjistí, že takové výdaje existují.“
14
Článek 8 Ordonanța de urgență a guvernului nr. 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015-2020 și pentru modificarea art. 2 din Legea nr. 36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură (mimořádné nařízení vlády č. 3/2015 o schválení režimu plateb platných v oblasti zemědělství na období 2015-2020 a o změně článku 2 zákona č. 36/1991 o zemědělských společnostech a jiných formách sdružování v oblasti zemědělství), ze dne 18. března 2015 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 191 ze dne 23. března 2015), ve znění použitelném na spor v původním řízení, stanoví:
„1.   K tomu, aby zemědělci mohli čerpat přímé platby stanovené v čl. 1 odst. 2, musí:
[…]
n)
při podání žádosti o jednotnou platbu nebo o změny předložit nezbytné doklady prokazující, že zemědělskou půdu, včetně oblastí využívaných v ekologickém zájmu, mají k dispozici, nebo případně kopii přílohy č. 24 vydanou příslušnými matričními orgány územních správních celků. Doklady prokazující, že zemědělci mají zemědělskou půdu k dispozici, musí být vyhotoveny před podáním žádosti o jednotnou platbu a musí být platné ke dni podání žádosti;
[…]
6.   Doklady prokazující, že zemědělec má k dispozici hektary zemědělské půdy nebo že chová hospodářská zvířata, se stanoví vyhláškou [ministrul agriculturii și dezvoltării rurale (ministr zemědělství a rozvoje venkova)] a předkládají se při podání žádostí o jednotnou platbu v závislosti na požadovaných režimech/opatřeních/platbách.“
15
Článek 5 odst. 2 Ordinul ministrului agriculturii și dezvoltării rurale nr. 619/2015 pentru aprobarea criteriilor de eligibilitate, condițiilor specifice și a modului de implementare a schemelor de plăți prevăzute la articolul 1 alineatele (2) și (3) din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015-2020 și pentru modificarea articolului 2 din Legea nr. 36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură, precum și a condițiilor specifice de implementare pentru măsurile compensatorii de dezvoltare rurală aplicabile pe terenurile agricole, prevăzute în Programul Național de Dezvoltare Rurală 2014–2020 (nařízení ministra zemědělství a rozvoje venkova č. 619/2015 o schválení kritérií způsobilosti, zvláštních podmínek a podrobných pravidel provádění režimů plateb stanovených v čl. 1 odst. 2 a 3 mimořádného nařízení vlády č. 3/2015 o schválení režimu plateb platných v oblasti zemědělství na období 2015–2020 a o změně článku 2 zákona č. 36/1991 o zemědělských společnostech a jiných formách sdružování v oblasti zemědělství, jakož i zvláštních podmínek provádění kompenzačních opatření pro rozvoj venkova použitelných pro zemědělskou půdu uvedenou v národním programu rozvoje venkova 2014–2020), zveřejněného v Monitorul Oficial al României, části 1, č. 234 ze dne 6. dubna 2015, stanoví:
„Skutečnost, že ohlášenou půdu splňující podmínky způsobilosti má zemědělec k dispozici v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. n) nařízení, se prokazuje následujícími dokumenty:
a)
osvědčením podle zemědělského rejstříku za rok podání žádosti vyplněné na základě rámcového vzoru uvedeného v příloze č. 1 a
b)
případně ověřenou kopií originálu smlouvy o pronájmu/koncesi na zemědělskou plochu uzavřené mezi zemědělcem a územními správními jednotkami;
c)
případně ověřenou kopií originálu smlouvy o koncesi/pronájmu zemědělské plochy uzavřené mezi zemědělcem a [Agenția Domeniilor Statului (úřad pro správu státních pozemků), […] podle okolností.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
16
Dne 19. dubna 2018 přijalo místní zastupitelstvo obce Chiochiș (Rumunsko) rozhodnutí o schválení pronájmu obecních pastvin v otevřeném zadávacím řízení.
17
Dne 24. května 2018 uzavřela JD s touto obcí smlouvu o pronájmu plochy obecních pastvin.
18
Dne 10. května 2019 podala JD žádost o jednotnou platbu za rok 2019 pro tuto plochu. Tato platba, kterou JD obdržela, byla financována z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), zejména v rámci režimu jednotné platby na plochu, jakož i z vnitrostátních fondů.
19
Rozsudkem z téhož dne bylo řízení o přidělení obecních pastvin provedené obcí Chiochiş a její následné úkony, včetně smlouvy o pronájmu ve prospěch JD, zrušeny z důvodu nesrovnalosti tohoto řízení. Dospělo se k závěru, že nebyla zveřejněna výzva k podání nabídek prostřednictvím přímého jednání ve lhůtě pěti dnů stanovené v usnesení místního zastupitelstva obce, takže hodnotící komise nepřidělila JD pastviny zákonným způsobem. V tomto rozsudku bylo v podstatě uvedeno, že zrušení smlouvy o pronájmu nebylo způsobeno pochybením JD, nýbrž nesplněním jedné z povinností této obce.
20
JD podala proti tomuto rozsudku odvolání ke Curtea de Apel Cluj (odvolací soud v Kluži, Rumunsko). Odvolací soud toto odvolání dne 5. března 2020 odmítl jako opožděné.
21
Dne 24. listopadu 2022 APIA ve svém prohlášení konstatovala, že JD již nemá nárok na plochy, na které se vztahuje zrušená smlouva o pronájmu. Požadovala vrácení finanční podpory ve výši 83334,01 rumunského lei (RON) (přibližně 16743 eur) poskytnuté na základě žádosti ze dne 10. května 2019.
22
Vzhledem k tomu, že APIA zamítla stížnost JD proti tomuto prohlášení, podala posledně jmenovaná žalobu k Tribunalul Bistrița-Năsăud (krajský soud v Bistrița-Năsăud, Rumunsko).
23
Rozsudkem ze dne 15. června 2023 tento soud zamítl žalobu JD směřující proti prohlášení APIA ze dne 24. listopadu 2022. Dospěl k závěru, že zaprvé podle článku 1254 občanského zákoníku nebyla zrušená smlouva o pronájmu nikdy uzavřena, zadruhé mimořádné nařízení vlády č. 66/2011 ukládá zemědělcům povinnost dodržovat obecné podmínky způsobilosti pro podporu Unie, mezi něž patří existence platného dokladu prokazujícího, že osoba podávající žádost o podporu má pozemek k dispozici, a zatřetí JD musela vrátit neoprávněně získané částky, přičemž upřesnil, že toto vrácení nepředstavuje správní sankci, takže neexistence zavinění na straně JD je irelevantní.
24
JD napadla tento rozsudek u Curtea de Apel Cluj (odvolací soud v Kluži), který je předkládajícím soudem.
25
Tento soud si klade otázku, zda pojem „nesplnění kritérií způsobilosti“ stanovený v čl. 63 odst. 1 nařízení č. 1306/2013 zahrnuje situaci, kdy z důvodů, které příjemce podpory nezavinil, je smlouva o pronájmu, která byla platná v době posuzování podmínek způsobilosti pro podporu, zrušena se zpětnou účinností. Na tuto otázku je podle uvedeného soudu třeba odpovědět záporně, jelikož příjemce reálně splňoval kritéria způsobilosti ke dni podání žádosti, a to až do dne zrušení této smlouvy, aniž by mu byla vytýkána jakákoli jiná nesrovnalost, zejména pokud jde o užívání pozemku. Ke zrušení uvedené smlouvy by tedy mělo být přihlíženo při posuzování existence právního titulu k dotčenému pozemku ode dne tohoto zrušení.
26
Uvedený soud dodává, že v případě, že by Soudní dvůr rozhodl, že zrušení smlouvy o pronájmu, která byla platná v době posuzování podmínek způsobilosti pro unijní podporu, se zpětnou účinností v souladu s vnitrostátní právní úpravou představuje situaci, v níž příjemce nesplňuje tyto podmínky, bez ohledu na datum, kdy k tomuto zrušení došlo, si klade otázku, zda je na odejmutí podpory možné uplatnit zásadu proporcionality.
27
Za těchto okolností se Curtea de Apel Cluj (odvolací soud v Kluži) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí být čl. 63 odst. 1 nařízení [č. 1306/2013] vykládán v tom smyslu, že případ nesplnění kritérií způsobilosti příjemce zahrnuje situaci, v níž v souladu s vnitrostátním právem došlo se zpětnou účinností ke zrušení smlouvy, která byla platná v době analýzy podmínek způsobilosti, bez ohledu na okamžik, kdy k tomuto zrušení dojde?
2)
V případě kladné odpovědi na [první] otázku, může se ve vztahu k odejmutí platby podle čl. 63 odst. 1 nařízení [č. 1306/2013] uplatnit zásada proporcionality?“
K předběžným otázkám
K první otázce
28
Úvodem je třeba připomenout, že v rámci postupu spolupráce mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem zavedeného článkem 267 SFEU přísluší Soudnímu dvoru poskytnout předkládajícímu soudu užitečnou odpověď, která mu umožní rozhodnout spor, který mu byl předložen. Z tohoto hlediska Soudnímu dvoru přísluší případně přeformulovat otázky, které jsou mu položeny. Úkolem Soudního dvora je totiž vyložit všechna ustanovení unijního práva, která vnitrostátní soudy potřebují pro rozhodnutí o sporech, které projednávají, i když tato ustanovení nejsou výslovně zmíněna v otázkách položených těmito soudy Soudnímu dvoru (viz rozsudky ze dne 18. března 1993, Viessmann, C‑280/91, EU:C:1993:103, bod 17, a ze dne 19. prosince 2019, Nederlands Uitgeversverbond a Groep Algemene Uitgevers, C‑263/18, EU:C:2019:1111, bod 31).
29
V projednávané věci ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyplývá, že podstatou první otázky předkládajícího soudu je, do jaké míry může příslušný vnitrostátní správní orgán konstatovat, že podpora poskytnutá zemědělci nesplňuje kritéria způsobilosti v situaci, kdy smlouva o pronájmu, která je předložena na podporu žádosti o podporu za účelem prokázání podle vnitrostátních právních předpisů, že tento zemědělec disponuje zemědělskou plochou, a která je platná v době posuzování této žádosti, je následně se zpětnou účinností zrušena z důvodu nesrovnalosti v postupu při zadávání této zakázky, kterou nelze přičítat tomuto zemědělci. Z této žádosti konkrétně vyplývá, že si tento soud klade otázku, zda v takové situaci může mít příslušný vnitrostátní správní orgán za to, že uvedený zemědělec nesplňuje kritéria způsobilosti bez ohledu na datum zrušení této smlouvy.
30
V rozsahu, v němž první otázka odkazuje na čl. 63 odst. 1 nařízení č. 1306/2013, je třeba poznamenat, že podle prvního pododstavce tohoto ustanovení platí, že pokud je zjištěno, že příjemce podpory nesplňuje kritéria způsobilosti pro její přiznání, závazky nebo jiné povinnosti týkající se podmínek pro poskytování podpory stanovených v právních předpisech v odvětví zemědělství, podpora se nevyplatí nebo se zcela nebo zčásti odejme.
31
Tento čl. 63 odst. 1 první pododstavec se týká právních důsledků nesplnění kritérií způsobilosti, závazků nebo jiných povinností (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 11. dubna 2024, Baramlay, C‑6/23, EU:C:2024:294, bod 67). Toto ustanovení naproti tomu nedefinuje tato kritéria, která se liší v závislosti na dotyčném režimu podpory.
32
Vzhledem k tomu, že ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyplývá, že žádost o podporu dotčená ve věci v původním řízení se týká zejména režimu jednotné platby na plochu, je třeba konstatovat, že pro posouzení, zda příjemce podpory v rámci tohoto režimu splňuje kritéria způsobilosti, jsou relevantní nejen ustanovení nařízení č. 1306/2013 o financování, řízení a sledování SZP, ale i ustanovení nařízení č. 1307/2013 o přímých platbách zemědělcům v režimech podpory v rámci SZP.
33
Za těchto podmínek je třeba mít za to, že podstatou první otázky předkládajícího soudu je, zda nařízení č. 1306/2013 a nařízení č. 1307/2013 musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušný vnitrostátní správní orgán konstatoval, že žádost o jednotnou platbu na plochu se stala nepřípustnou pouze z toho důvodu, že smlouva o pronájmu zemědělské plochy, na kterou se tato žádost vztahuje, předložená na podporu této žádosti za účelem prokázání podle vnitrostátních právních předpisů, že tento zemědělec disponuje zemědělskou plochou, a která byla platná v době posuzování uvedené žádosti, byla následně se zpětnou účinností zrušena z důvodu nesrovnalosti v postupu při zadávání této zakázky, kterou nelze přičítat tomuto zemědělci, bez ohledu na datum zrušení uvedené smlouvy.
34
Podle čl. 36 odst. 1 nařízení č. 1307/2013 se členské státy, které v roce 2014 používaly režim jednotné platby na plochu uvedený v hlavě V kapitole 2 nařízení č. 73/2009, mohly za podmínek stanovených v tomto prvním nařízení rozhodnout, že tento režim budou nadále používat nejpozději do 31. prosince 2020.
35
Režim jednotné platby na plochu je režim oddělené podpory, tj. podpory nezávislé na zemědělské produkci. Poskytuje přímou podporu příjmů, jejímž cílem je zajistit přiměřenou životní úroveň zemědělcům, kteří skutečně vykonávají zemědělskou činnost, a tudíž fakticky disponují zemědělskou plochou, na které je tato činnost vykonávána (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 52).
36
Podle čl. 36 odst. 2 nařízení č. 1307/2013 se jednotná platba na plochu poskytuje jednou za rok na každý způsobilý hektar ohlášený zemědělcem v souladu s čl. 72 odst. 1 prvním pododstavcem písm. a) nařízení č. 1306/2013.
37
Zaprvé poskytnutí jednotné platby na plochu podléhá podmínce, že plocha ohlášená zemědělcem splňuje definici pojmu „způsobilý hektar“ ve smyslu čl. 32 odst. 2 nařízení č. 1307/2013, přičemž tento pojem zahrnuje jakoukoli zemědělskou plochu, na které je vykonávána zemědělská činnost, která je součástí zemědělského podniku (rozsudek ze dne 4. července 2024, Asoprovac, C‑708/22, EU:C:2024:573, bod 18). V souladu s čl. 32 odst. 4 tohoto nařízení se ohlášená plocha považuje za způsobilý hektar pouze tehdy, pokud splňuje tuto definici po celý příslušný kalendářní rok, s výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností.
38
Zadruhé poskytnutí jednotné platby na plochu podléhá rovněž podmínce stanovené v čl. 36 odst. 5 nařízení č. 1307/2013, podle níž, s výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností, jsou způsobilé hektary ohlášené zemědělcem k dispozici ke dni stanovenému členským státem, který nesmí být pozdější než den stanovený v tomto státě pro změnu žádosti o podporu podle čl. 72 odst. 1 nařízení č. 1306/2013.
39
Podle judikatury platí, že pro účely určení, zda zemědělec „disponuje“ plochou ve smyslu čl. 36 odst. 5 nařízení č. 1307/2013, toto nařízení nevyžaduje, aby tento zemědělec předložil formální právní titul dokládající jeho „užívací právo“ k předmětné ploše, neboť dostačující v tomto ohledu je prokázání, že tuto plochu skutečně užívá, a prokázání dostatečné autonomie uvedeného zemědělce pro výkon jeho zemědělské činnosti na této ploše (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 53).
40
Zatřetí je třeba připomenout, že podle článku 60 nařízení č. 1306/2013, aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení, se neposkytne žádná z výhod stanovených v právních předpisech v odvětví zemědělství fyzické nebo právnické osobě, o níž se zjistí, že podmínky nezbytné pro získání těchto výhod byly vytvořeny uměle v rozporu s cíli uvedených právních předpisů.
41
Soudní dvůr již rozhodl, že důkaz o zneužití podpory potenciálním příjemcem vyžaduje souhrn objektivních skutečností, ze kterých vyplývá, že i přes formální dodržení podmínek stanovených relevantní právní úpravou nebyl dosažen cíl sledovaný touto právní úpravou, a dále subjektivní prvek spočívající v záměru získat výhodu vyplývající z unijní právní úpravy tím, že jsou uměle vytvořeny podmínky vyžadované pro její získání (rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑176/20, EU:C:2022:274, bod 70 a citovaná judikatura).
42
V situaci, kdy je smlouva o pronájmu na zemědělskou plochu ohlášenou zemědělcem v rámci žádosti o jednotnou platbu na plochu, která byla platná v době podání této žádosti, následně se zpětnou účinností zrušena z důvodu nesrovnalosti v postupu při uzavírání této smlouvy, která není přičitatelná tomuto zemědělci, nemůže příslušný vnitrostátní správní orgán pouze na základě této skutečnosti dospět k závěru, že kritéria stanovená v čl. 32 odst. 2 a 4, jakož i v čl. 36 odst. 5 nařízení č. 1307/2013 nejsou splněna, a to bez ohledu na datum zrušení uvedené smlouvy.
43
V případě, že je smlouva o pronájmu zrušena po skončení kalendářního roku, pro který je požadována jednotná platba na plochu, jsou totiž tato kritéria v zásadě splněna. Toto zrušení smlouvy o pronájmu na zemědělskou plochu navzdory své zpětné účinnosti neumožňuje mít za to, že ohlášené hektary neodpovídaly definici „způsobilého hektaru“ po celý příslušný kalendářní rok v souladu s čl. 32 odst. 2 a 4 nařízení č. 1307/2013, ani konstatovat, že zemědělec fakticky nedisponoval zemědělskou plochou ke dni stanovenému členským státem na základě čl. 36 odst. 5 tohoto nařízení. Konkrétně uvedené zrušení nemůže samo o sobě zpochybnit zjištění předkládajícího soudu, podle kterého zemědělec tuto zemědělskou plochu skutečně užíval a měl dostatečnou autonomii pro výkon své zemědělské činnosti k uvedenému datu v souladu s judikaturou připomenutou v bodě 39 tohoto rozsudku.
44
Vzhledem k tomu, že v situaci uvedené v bodě 42 tohoto rozsudku je zrušení smlouvy o pronájmu způsobeno nesrovnalostí v postupu při uzavírání této smlouvy, která není přičitatelná tomuto zemědělci, nesmí toto zrušení samo o sobě bez prokázání subjektivního prvku ve smyslu judikatury citované v bodě 41 tohoto rozsudku vést předkládající soud k závěru, že tento zemědělec uměle vytvořil podmínky požadované pro získání jednotné platby na plochu v rozporu s cílem právní úpravy nebo se pokusil zneužívat pozemky jiné osoby v úmyslu obejít unijní právní úpravu týkající se režimu jednotné platby ve smyslu judikatury Soudního dvora (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 65 a citovaná judikatura).
45
Je třeba upřesnit, že okolnost, že zrušení smlouvy o pronájmu plochy ohlášené pro účely jednotné platby na plochu je způsobeno nedodržením pravidel pro zadávání veřejných zakázek obcí, sama o sobě neznamená nepřípustnost žádosti o podporu podané u příslušného vnitrostátního orgánu. Na rozdíl od jiných režimů podpory v rámci SZP totiž žádné ustanovení unijního práva nepodmiňuje přiznání jednotné platby na plochu uplatňováním těchto pravidel. Článek 63 odst. 1 druhý pododstavec nařízení č. 1306/2013 sice blíže vymezuje, podobně jako jeho první pododstavec, důsledky nesplnění kritérií způsobilosti, závazků nebo jiných povinností týkajících se podmínek pro poskytnutí podpory, pokud se toto nedodržení týká vnitrostátních nebo unijních právních předpisů o veřejných zakázkách, avšak jeho cílem ani účinkem není stanovit podmínku, která by obecně podřizovala podporu v rámci režimu jednotné platby na plochu dodržování této právní úpravy.
46
V souladu s čl. 72 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) nařízení č. 1306/2013 a čl. 14 odst. 1 prováděcího nařízení č. 809/2014 však mají členské státy prostor pro uvážení, pokud jde o podpůrné doklady a důkazy, které je třeba vyžadovat od žadatele o podporu, pokud jde o plochy, které jsou předmětem jeho žádosti (obdobně viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 60).
47
Kromě toho podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení č. 1306/2013 mají členské státy rovněž prostor pro uvážení při volbě vnitrostátních opatření, která považují za nezbytná k účinnému předcházení nesrovnalostem a podvodům a jejich postihování (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 62).
48
Využívání prostoru pro uvážení členskými státy, pokud jde o důkazy, které je třeba předložit k žádosti o podporu, podléhá určitým omezením, zejména pokud jde o možnost uložit žadateli o podporu povinnost předložit platný právní titul dokládající jeho právo užívat plochy, jež jsou předmětem jeho žádosti. V tomto kontextu musí vnitrostátní právní úprava, která tento prostor pro uvážení provádí, dodržovat cíle sledované unijním právem v oblasti přímé finanční podpory zemědělcům a obecné zásady unijního práva, zejména zásadu proporcionality, která vyžaduje, aby prostředky prováděné daným ustanovením byly vhodné k dosažení sledovaného cíle a nepřekračovaly meze toho, co je k jeho dosažení nezbytné (v tomto smyslu a obdobně viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 63).
49
Nařízení č. 1307/2013 tedy nebrání vnitrostátní právní úpravě, která podmiňuje získání podpory v rámci režimu jednotné platby na plochu povinností žadatele prokázat, že má „užívací právo“ k zemědělské ploše, která je předmětem této žádosti, pokud jsou dodrženy cíle sledované dotyčnou unijní právní úpravou a obecné zásady unijního práva, zejména zásada proporcionality (v tomto smyslu a obdobně viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 68).
50
Z písemného vyjádření rumunské vlády vyplývá, že s výhradou ověření předkládajícím soudem stanoví rumunská právní úprava podle čl. 8 odst. 1 písm. n) mimořádného nařízení vlády č. 3/2015 ve znění použitelném v době rozhodné z hlediska skutkového stavu sporu v původním řízení povinnost zemědělce žádajícího o podporu v rámci režimu jednotné platby na plochu předložit důkaz o tom, že disponuje zemědělskou plochou. Z týchž vyjádření vyplývá, že podle vyhlášky č. 619/2015 mezi dokumenty prokazujícími, že ohlášený způsobilý pozemek je zemědělci k dispozici, patří zejména kopie originálu smlouvy o pronájmu zemědělské plochy uzavřené mezi zemědělcem a obcí.
51
Předložení důkazu o tom, že zemědělec disponuje zemědělskou plochou, jak stanoví rumunské právo, představuje, s výhradou ověření předkládajícím soudem, kritérium způsobilosti ve smyslu čl. 63 odst. 1 prvního pododstavce nařízení č. 1306/2013, jelikož toto předložení odpovídá nezbytné předchozí podmínce platnosti žádosti o podporu (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 11. dubna 2024, Baramlay, C‑6/23, EU:C:2024:294, bod 66).
52
I když je na předkládajícím soudu, aby ověřil, zda správní praxe dotčená ve věci v původním řízení respektuje cíle sledované unijním právem v oblasti přímé finanční podpory zemědělcům a obecné zásady unijního práva, zejména zásadu proporcionality, má Soudní dvůr v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora pravomoc poskytnout předkládajícímu soudu veškeré poznatky k výkladu unijního práva, které mu umožní posoudit takový soulad pro účely rozhodnutí ve věci, která mu byla předložena (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 64 a citovaná judikatura).
53
Je přitom třeba konstatovat, že praxe příslušného správního orgánu, podle níž je za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, žádost o jednotnou platbu na plochu považována za nepřípustnou v případě zrušení smlouvy o pronájmu zemědělské plochy, bez ohledu na datum tohoto zrušení, není s to zajistit dosažení cíle právní úpravy připomenutého v bodě 35 tohoto rozsudku, kterým je zajistit zemědělcům přiměřenou životní úroveň, pokud skutečně vykonávají zemědělskou činnost, a tudíž fakticky disponují zemědělskou plochou, na které je tato činnost vykonávána.
54
V případě, že je smlouva o pronájmu zrušena po skončení kalendářního roku, pro který je požadována jednotná platba na plochu, je totiž třeba konstatovat, jak vyplývá z bodu 43 tohoto rozsudku, že kritéria způsobilosti stanovená unijním právem jsou v zásadě splněna. Kromě toho na rozdíl od situace, kdy zemědělec není s to předložit doklad prokazující, že má „užívací právo“ k zemědělské ploše platné v době podání žádosti o jednotnou platbu na plochu, případ, kdy je smlouva o pronájmu, která má dokládat toto „užívací právo“, zrušena po skončení příslušného kalendářního roku z důvodu nesrovnalosti v postupu při uzavírání této smlouvy, kterou nelze přičítat tomuto zemědělci, nemůže s ohledem na důvod tohoto zrušení ukazovat na existenci situace, ve které se tento zemědělec snaží zneužívat pozemky jiné osoby v úmyslu obejít právní úpravu ve smyslu judikatury Soudního dvora (viz rozsudek ze dne 7. dubna 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 65 a citovaná judikatura).
55
Mít v takovém případě za to, že žádost o jednotnou platbu na plochu nesplňuje kritérium způsobilosti stanovené vnitrostátním právem, by mohlo v rozporu s cílem právní úpravy zbavit tohoto zemědělce přímé podpory příjmů, ačkoli podle vysvětlení předkládajícího soudu skutečně vykonával zemědělskou činnost, a tudíž fakticky disponoval zemědělskou plochou, na které byla tato činnost vykonávána.
56
S ohledem na výše uvedené je třeba na první otázku odpovědět tak, že nařízení č. 1306/2013 a nařízení č. 1307/2013 musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby příslušný vnitrostátní správní orgán konstatoval, že žádost o jednotnou platbu na plochu se stala nepřípustnou pouze z toho důvodu, že smlouva o pronájmu zemědělské plochy, na kterou se tato žádost vztahuje, předložená na podporu této žádosti za účelem prokázání podle vnitrostátních právních předpisů, že tento zemědělec disponuje zemědělskou plochou, a která byla platná v době posuzování uvedené žádosti, byla následně se zpětnou účinností zrušena z důvodu nesrovnalosti v postupu při zadávání této zakázky, kterou nelze přičítat tomuto zemědělci, bez ohledu na datum zrušení uvedené smlouvy.
K druhé otázce
57
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že druhá otázka je položena pouze pro případ kladné odpovědi na první otázku. Vzhledem k odpovědi na tuto otázku není třeba na druhou otázku odpovídat.
K nákladům řízení
58
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2393 ze dne 13. prosince 2017, jakož i nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009,
musí být vykládány v tom smyslu, že
brání tomu, aby příslušný vnitrostátní správní orgán konstatoval, že žádost o jednotnou platbu na plochu se stala nepřípustnou pouze z toho důvodu, že smlouva o pronájmu zemědělské plochy, na kterou se tato žádost vztahuje, předložená na podporu této žádosti za účelem prokázání podle vnitrostátních právních předpisů, že tento zemědělec disponuje zemědělskou plochou, a která byla platná v době posuzování uvedené žádosti, byla následně se zpětnou účinností zrušena z důvodu nesrovnalosti v postupu při zadávání této zakázky, kterou nelze přičítat tomuto zemědělci, bez ohledu na datum zrušení uvedené smlouvy.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: rumunština.