62007A0449
ROZSUDEK SOUDU (druhého senátu)
5. května 2009 (
*1
)
„Ochranná známka Společenství — Přihláška trojrozměrné ochranné známky Společenství — Tvar spojení klobás — Absolutní důvod pro zamítnutí — Nedostatek rozlišovací způsobilosti — Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94“
Ve věci T-449/07,
Thomas Rotter, s bydlištěm v Mnichově (Německo), zastoupený M. Müllerem, avocat,
žalobce,
proti
Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM), zastoupenému G. Schneiderem, jako zmocněncem,
žalovanému,
jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu OHIM ze dne 27. září 2007 (věc R 1415/2006-4), týkajícímu se zápisu trojrozměrného označení představujícího spojení klobás jako ochranné známky Společenství,
SOUD PRVNÍHO STUPNĚ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ (druhý senát),
ve složení I. Pelikánová, předsedkyně, K. Jürimäe (zpravodajka) a S. Soldevila Fragoso, soudci,
vedoucí soudní kanceláře: T. Weiler, rada,
s přihlédnutím k žalobě došlé kanceláři Soudu dne 3. prosince 2007,
s přihlédnutím k vyjádření k žalobě došlému kanceláři Soudu dne 8. dubna 2008,
po jednání konaném dne 14. ledna 2009,
vydává tento
Rozsudek
Skutečnosti předcházející sporu
1
Dne 17. března 2005 podal žalobce Thomas Rotter přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) na základě nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), ve znění pozdějších předpisů.
2
Ochrannou známku, jejíž zápis byl požadován, tvoří trojrozměrný tvar, který je vyobrazen níže:
3
Výrobky a služby, pro které byl zápis původně požadován, spadají do tříd 29, 30 a 43 podle Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu ochranných známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají pro každou z těchto tříd následujícímu popisu:
—
třída 29: „Maso, drůbež a zvěřina, masové výtažky, zelenina konzervovaná, sušená a zavařená, džemy, mléčné výrobky, uzeniny, výrobky z brambor“;
—
třída 30: „Cukr, rýže, výrobky z obilí“;
—
třída 43: „Zajišťování stravování a nápojů; dočasné ubytování“.
4
Rozhodnutím ze dne 28. srpna 2006 průzkumový referent jednak vyhověl přihlášce k zápisu ochranné známky požadované pro služby spadající do třídy 43, a jednak na základě čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 40/94 zamítl přihlášku ochranné známky pro výrobky spadající do tříd 29 a 30 z důvodu, že přihlašovaná ochranná známka postrádá rozlišovací způsobilost.
5
Dne 30. října 2006 podal žalobce k OHIM proti rozhodnutí průzkumového referenta odvolání na základě článků 57 až 62 nařízení č. 40/94.
6
Rozhodnutím ze dne 27. září 2007 (dále jen „napadené rozhodnutí“) čtvrtý odvolací senát OHIM toto odvolání zamítl. Odvolací senát se domníval, že vzhledem k tomu, že šlo zvláště o uzeniny, odpovídá tvar, pro který byl zápis ochranné známky požadován, uspořádání pěti odlišných klobás, jejichž okraje jsou navzájem spojeny. Odvolací senát přitom upřesnil, že vzájemné svazování klobás jejich okraji s cílem vytvoření spojitého celku je běžná praxe a vyplývá z výroby. Krom toho odvolací senát konstatoval, že průměrný spotřebitel takový vzhled výrobku nevnímá jako označení obchodního původu, ale pouze jako jeden z mnoha způsobů spojení klobás pro účely jejich společného skladování a prodeje. Odvolací senát dospěl k závěru, že tato skutečnost nemůže přihlašovanému tvaru propůjčovat rozlišovací způsobilost.
7
Dopisem zaslaným OHIM dne 3. prosince 2007, tedy ke dni podání této žaloby, žalobce na základě článku 44 nařízení č. 40/94 požádal o omezení seznamu výrobků a služeb uvedeného v přihlášce ochranné známky na „uzeniny“ a na služby „zajišťování stravování a nápojů; dočasné ubytování“ spadající do tříd 29 a 43 ve smyslu Niceské dohody. Dopisem ze dne 8. ledna 2008 zaslaným žalobci OHIM uvedl, že seznam výrobků a služeb, pro které byl zápis ochranné známky požadován, zmiňuje napříště pouze „uzeniny“ a „služby zajišťující stravování a nápoje; dočasné ubytování“ spadající do uvedených tříd.
Návrhová žádání účastníků řízení
8
Žalobce navrhuje, aby Soud:
—
zrušil napadené rozhodnutí;
—
uložil OHIM náhradu nákladů řízení včetně nákladů vynaložených v průběhu odvolacího řízení.
9
Žalobce na jednání v odpovědi na otázku Soudu uvedl jednak to, že předmět jeho projednávané žaloby je omezen pouze na navržení zrušení napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž zamítlo požadovaný zápis ochranné známky pro „uzeniny“ spadající do třídy 29 ve smyslu Niceské dohody, a jednak to, že se ve zbývající části vzdává zpochybnění napadeného rozhodnutí.
10
OHIM navrhuje, aby Soud:
—
zamítl žalobu;
—
uložil žalobci náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
11
Žalobce na podporu své žaloby uplatňuje jediný žalobní důvod, vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.
Argumenty účastníků řízení
12
Žalobce uvádí, že přihlašované označení má rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 vzhledem k tomu, že může sloužit k označení obchodního původu uzenin. Žalobce v tomto ohledu uvádí, že se přihlašovaný tvar podstatným způsobem odlišuje od tvaru dotčených výrobků, se kterým se spotřebitel běžně setkává.
13
Žalobce zaprvé tvrdí, že v oblasti obchodu jsou uzeniny obvykle nabízeny odděleně a v charakteristickém tvaru, a sice v podlouhlém a zakulaceném tvaru. Přihlašovaný tvar se přitom od zvyklostí daného odvětví v oblasti tvaru dotčených výrobků odlišuje ve dvou stránkách. Jednak klobásy ohřívané ve vařící vodě a grilovací klobásy, které jsou složeny z několika ingrediencí, nejsou v projednávané věci navzájem odděleny, ale spojeny. Dále, pokud jsou uzeniny takovým způsobem spojeny, není zachován jejich obvyklý podlouhlý a zakulacený tvar. Žalobce upřesňuje, že toto spojení, pokud jde o uzeniny, představuje originální a nový tvar, který se podobá tvaru preclíku, aniž by nicméně tento tvar zcela přejalo, jelikož je na rozdíl od preclíku zřetelně složeno z několika částí.
14
Žalobce zadruhé tvrdí, že dotčené spojení neodpovídá obvyklému tvaru klobásy. Konkrétně ani skutečnost, že jsou uzeniny prezentovány ve tvaru spojeného celku, který sám vyvolává asociaci se známým tvarem, a to tvarem preclíku, spadajícím do jiného odvětví výrobků, nepředstavuje obvyklou prezentaci dotčených výrobků pro spotřebitele. Právě z důvodu této neobvyklé prezentace v oblasti obchodu s uzeninami si spotřebitel nejdříve všimne výrobku a teprve poté si uvědomí tvar uzenin. Tvar této uzeniny se podle žalobce stane charakteristickou vlastností tohoto typu uzeniny, která spotřebiteli umožní její odlišení od uzenin jiných výrobců. Přihlašovaný tvar tak prezentaci uzenin pro spotřebitele poskytuje fantazijní prvek, který je nezbytný k jeho rozlišovací způsobilosti oproti typickému tvaru klobásy.
15
Zatřetí žalobce uvádí, že se přihlašovaný tvar odlišuje od tvaru dotčených výrobků, se kterým se spotřebitel běžně setkává tím podstatněji, že použití fantazijního tvaru prezentace uzenin určené k podpoře jejich prodeje je již samo o sobě novým obchodním fenoménem.
16
OHIM všechny argumenty uplatněné žalobcem zpochybňuje.
Závěry Soudu
17
Je třeba nejdříve připomenout, že podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 se do rejstříku nezapíšou ochranné známky, které postrádají rozlišovací způsobilost.
18
Podle ustálené judikatury označení, kterých se týká čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94, jsou označeními, o nichž se má za to, že nejsou způsobilá vykonávat základní funkci ochranné známky, a sice funkci označení obchodního původu výrobku nebo služby tak, aby spotřebitel, který získá výrobek nebo službu označené ochrannou známkou, mohl při dalším nabytí učinit stejnou volbu, pokud byla jeho zkušenost pozitivní, nebo jinou volbu, pokud byla tato zkušenost negativní [viz rozsudek Soudu ze dne 15. prosince 2005, Bic v. OHIM (Tvar kamínkového zapalovače), T-262/04, Sb. rozh. s. II-5959, bod 20 a citovaná judikatura].
19
Rozlišovací způsobilost ochranné známky musí být posuzována jednak vzhledem k výrobkům nebo službám, pro které je zápis požadován, a jednak vzhledem k jejich vnímání relevantní veřejností, již tvoří běžně informovaní a přiměřeně pozorní a obezřetní spotřebitelé těchto výrobků nebo služeb (viz v tomto smyslu rozsudek Soudního dvora ze dne 29. dubna 2004, Procter & Gamble v. OHIM, C-473/01 P a C-474/01 P, Recueil, s. I-5173, bod 33; rozsudek Soudu ze dne 12. září 2007, Neumann v. OHIM (Tvar mřížky mikrofonu) T-358/04, Sb. rozh. s. II-3329, bod 32 a citovaná judikatura).
20
V tomto ohledu je třeba připomenout, že kritéria posouzení rozlišovací způsobilosti trojrozměrných ochranných známek tvořených tvarem výrobku nejsou odlišná od kritérií použitelných na jiné kategorie ochranných známek [viz v tomto smyslu rozsudek Soudního dvora ze dne 25. října 2007, Develey v. OHIM, C-238/06 P, Sb. rozh. s. I-9375, bod 80; rozsudek Tvar mřížky mikrofonu, bod 19 výše, bod 41].
21
Nicméně v rámci použití těchto kritérií není vnímání ze strany relevantní veřejnosti nutně stejné v případě trojrozměrné ochranné známky tvořené tvarem samotného výrobku jako v případě slovní nebo obrazové ochranné známky spočívající v označení nezávislém na vzhledu výrobků, které označuje. Průměrní spotřebitelé totiž obvykle nevyvozují původ výrobků z jejich tvaru nebo tvaru jejich obalu v případě, že neexistuje jakýkoli grafický nebo textový prvek, a může se tedy jevit obtížnější prokázat rozlišovací způsobilost, pokud jde o takovou trojrozměrnou ochrannou známku, než v případě slovní nebo obrazové ochranné známky (viz v tomto smyslu rozsudky Develey v. OHIM, bod 20 výše, bod 80, a Tvar mřížky mikrofonu, bod 19 výše, bod 42).
22
Krom toho se úroveň pozornosti průměrného spotřebitele může měnit v závislosti na kategorii dotčených výrobků nebo služeb (rozsudek Soudního dvora ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer, C-342/97, Recueil, s. I-3819, bod 26). Pokud jde o výrobky každodenní spotřeby, které se prodávají za relativně nízkou cenu, úroveň pozornosti průměrného spotřebitele, pokud jde o jejich vnější vzhled, je tedy nízká.
23
Konečně je pro posouzení, zda tvar skládající se z několika částí může být relevantní veřejností vnímán jako označení původu, namístě analyzovat celkový dojem vyvolaný tímto spojením [viz v tomto smyslu rozsudek Soudu ze dne 19. září 2001, Procter & Gamble v. OHIM (Obdélníková tableta s výplní), T-129/00 ‚ Recueil, s. II-2793, bod 54].
24
Ve světle těchto úvah je třeba přezkoumat, zda se odvolací senát mohl právem domnívat, že tvar, pro který byl zápis ochranné známky požadován, postrádá rozlišovací způsobilost.
25
V projednávané věci je třeba uvést, že dotčené výrobky, a sice uzeniny (Wurstwaren), jsou prodávány nejen v prodejnách uzenářských výrobků, ale rovněž v supermarketech, v místech určeným k tomuto účelu, jakož i v oddělení s chlazenými výrobky. Jde tudíž o výrobky běžné spotřeby určené průměrnému spotřebiteli Evropské unie.
26
Pokud jde o přihlašovaný tvar, a sice spojení několika klobás, je třeba konstatovat, že se odlišuje od klasického a nejrozšířenějšího tvaru dotčených výrobků, a to tvaru klobásy.
27
Ostatně je třeba uvést, že žalobce tomuto konstatování neodporuje. Sám žalobce totiž tvrdí, že se přihlašovaný tvar skládá z několika klobás vzájemně spojených zřetelným způsobem, který, i když se podobá tvaru preclíku, takový tvar zcela nepřejal. Odvolací senát se tudíž správně domníval, že trojrozměrnou ochrannou známku, jejíž zápis byl požadován, tvoří pět odlišných klobás, jejichž okraje jsou spojeny. V projednávané věci je tudíž třeba přezkoumat posouzení odvolacího senátu, pokud jde o rozlišovací způsobilost tvaru spojení klobás, a to s ohledem na celkový dojem vytvořený tímto spojením.
28
Pokud jde zaprvé o argument žalobce, podle kterého má přihlašovaný tvar rozlišovací způsobilost, jelikož klobásy v rámci tohoto tvaru nejsou prezentovány odděleně, ale jsou spojeny, je třeba uvést, že jak správně uvedl odvolací senát, skutečnost, že jsou klobásy vzájemně spojeny svými okraji pro účely jejich společného skladování a prodeje, je v oblasti obchodu běžnou praxí.
29
Pokud jde zadruhé o argument žalobce, podle kterého rozlišovací způsobilost přihlašovaného tvaru vyplývá rovněž ze skutečnosti, že si klobásy tímto spojením nezachovávají svůj tradiční podlouhlý a zakulacený tvar, je třeba uvést, že se žalobce omezuje na srovnání přihlašovaného tvaru, který spočívá ve spojení několika klobás, s tvarem jediné klobásy, který považuje za typický. V rozsahu, v němž, jak uznává sám žalobce, je dotčené spojení zřetelné, takové srovnání zjevně není relevantní, takže je tento argument skutkově nepodložený.
30
Na rozdíl od toho, co tvrdí žalobce, tedy z přezkumu obou uplatněných argumentů učiněného v bodech 28 a 29 výše vyplývá, že žalobce neprokázal, v čem se přihlašovaný tvar podstatným způsobem odlišuje od běžného tvaru klobás v oblasti obchodu.
31
Z výše uvedených úvah vyplývá, že vzhledem k tomu, že dotčené výrobky, a sice uzeniny, jsou výrobky běžné spotřeby, nebude průměrný spotřebitel přihlašovaný tvar vnímat jako označení obchodního původu uvedených výrobků.
32
Tento závěr nemůže být zpochybněn argumentem žalobce, podle kterého ani skutečnost, že jsou klobásy prezentovány ve tvaru spojení, který sám vyvolává asociaci se známým tvarem, a to tvarem preclíku, spadajícím do jiného odvětví potravinářských výrobků, nepředstavuje obvyklou prezentaci výrobku pro spotřebitele.
33
Jak totiž uznává sám žalobce, přihlašovaný tvar se sice podobá tvaru preclíku, avšak nepřejal ho úplně. V důsledku toho, ačkoli, jak již bylo uvedeno v bodě 30 výše, přihlašovaný tvar představuje originální a neobvyklou prezentaci uzenin, nic to nemění na tom, že si průměrný spotřebitel nebude tento tvar spojovat s tvarem preclíku a bude vnímat pouze vzájemné spojení pěti klobás.
34
Tento závěr nemůže být zpochybněn ani argumentem žalobce, podle kterého se přihlašovaný tvar odlišuje od běžného tvaru dotčených výrobků tím podstatněji, že použití fantazijního tvaru prezentace uzenin určené k podpoře jejich prodeje je již samo o sobě novým fenoménem.
35
Zvláštní koncept uvádění na trh, který přihlašovatel ochranné známky uplatňuje nebo zamýšlí uplatňovat, a který tedy závisí na volbě dotyčného podniku a může být změněn po zápisu, je totiž podle ustálené judikatury faktorem, který nemůže mít dopad na posouzení způsobilosti ochranné známky k zápisu [rozsudky Soudu ze dne 20. března 2002, DaimlerChrysler v. OHIM (TELE AID), T-355/00, Recueil, s. II-1939, bod 42; ze dne 30. dubna 2003, Axions a Belce v. OHIM (Tvar doutníku hnědé barvy a tvar zlatého ingotu), T-324/01 a T-110/02, Recueil, s. II-1897, bod 36].
36
Ze všech předcházejících úvah vyplývá, že se odvolací senát právem domníval, že přihlašovaný tvar postrádá rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.
37
V důsledku toho je třeba zamítnout jediný žalobní důvod uplatněný žalobcem jako neopodstatněný, a tudíž zamítnout i žalobu v plném rozsahu.
K nákladům řízení
38
Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že OHIM požadoval náhradu nákladů řízení a žalobce neměl ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedenému uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů
SOUD (druhý senát)
rozhodl takto:
1)
Žaloba se zamítá.
2)
Thomasu Rotterovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
Pelikánová
Jürimäe
Soldevila Fragoso
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 5. května 2009.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.