Жалба, подадена на 29 септември 2020 г. — Tirrenia di navigazione/Комисия
(Дело T-601/20)
Език на производството: италиански
Страни
Жалбоподател: Tirrenia di navigazione SpA (Рим, Италия) (представители: B. Nascimbene и F. Rossi Dal Pozzo, avvocati)
Ответник: Европейска комисия
Искания
Жалбоподателят моли Общия съд:
да отмени член 1, параграф 3 от обжалваното решение,
при условията на евентуалност да отмени член 2 от решението, в който се разпорежда възстановяването на посочените помощи, като възстановяването стане незабавно и ефективно,
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
Основания и основни доводи
Жалбата, предмет на настоящото производство, е за отмяна на решение C(2020) 1108 окончателен от 2 март 2020 г. на Комисията относно държавна помощ № C 64/99 (ex NN 68/99), приведена в изпълнение от Италия в полза на морските компании Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar и Toremar (Gruppo Tirrenia), в частта, в която в член 1, параграф 3 за несъвместими с вътрешния пазар и незаконосъобразни се обявяват помощите, отпуснати на Adriatica за времето от януари 1992 г. до юли 1994 г. във връзка с линията Бриндизи/Корфу/Игуменица/Патра, и в член 2 се разпорежда на Италия да си ги възстанови от получателя.
Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на жалбата.
Първото основание са нарушенията на процедурния ред относно давностните срокове за връщане на обявените за незаконосъобразни и несъвместими помощи:
Във връзка с това се посочва, че с решението си ответницата е нарушила член 17 от Процедурния правилник (Регламент (EС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз), според който правомощията на Комисията за възстановяване на помощ са предмет на давностен срок от десет години. Жалбоподателят твърди, че този давностен срок е изтекъл.
Второто основание е неправилното прилагане на нормите относно държавните помощи, неправилната квалификация на помощта като нова, незаконосъобразността на решението, с което помощта се обявява за нова и несъвместима, както и нарушение на задължението за мотивиране и на принципа на пропорционалност.
Във връзка с това се посочва, че ответницата неправилно квалифицира помощите като разходи с публични средства (РПС) отпуснати на Adriatica като нови. За жалбоподателя финансирането с публични средства на Adriatica е част от схема за помощи, създадена през 1936 г. и последващите изменения на тази схема за помощи не са променили естеството ѝ, превръщайки я в нова схема за помощи.
Освен това ответницата неправилно квалифицирала помощите с РПС, отпуснати на Adriatica за периода от януари 1992 г. до юли 1994 г. във връзка с линията Бриндизи/Корфу/Игуменица/Патра, като несъвместими с вътрешния пазар. Ответницата твърди, че несъвместимостта на помощта, отпусната на Adriatica, е следствие от участието ѝ през този период в споразумение за определяне на приложимите цени за търговските превозни средства също по линията Бриндизи/Корфу/Игуменица/Патра.
Относно второто основание жалбоподателят твърди, че ответницата не е изпълнила както следва задължението за мотивиране, което има по силата на произтичащите от член 296, параграф 2 ДФЕС и от член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз изисквания. Поради това според жалбоподателя обжалваното решение е опорочено от непълнота на мотивите, която е пречка за Общия съд да упражни контрола си за законосъобразност.
Жалбоподателят твърди, че е налице и нарушение на принципа на пропорционалност.
Третото основание е нарушение на принципа на правната сигурност и на правото на добра администрация поради продължителността на процедурата, както поради относимостта в случая на принципа на оправданите правни очаквания.
Във връзка с това се посочва, че като цяло продължителността на процедурата, довела до приемането на обжалваното решение, е прекомерна и поради това били нарушени принципите на правната сигурност и на правото на добра администрация. Освен това поради продължителността на процедурата жалбоподателят имал оправдани очаквания, че приложените по отношение на него мерки не могат да се квалифицират като нови и несъвместими държавни помощи. Поради товажалбоподателят поддържа, че ответницата не може да разпореди възстановяването на помощта, тъй като това противоречи на общ принцип на правото на Съюза.
____________