62019CJ0545_RES
Predmet C-545/19
AllianzGI-Fonds AEVN
protiv
Autoridade Tributária e Aduaneira
Presuda Suda (drugo vijeće) od 17. ožujka 2022.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 63. UFEU-a – Slobodno kretanje kapitala – Oporezivanje dividendi isplaćenih subjektima za zajednička ulaganja (UCI) – Rezidentni i nerezidentni UCI-ji – Različit tretman – Porez po odbitku koji se odnosi samo na dividende koje su isplaćene nerezidentnim UCI-jima – Usporedivost situacija – Ocjena – Uzimanje u obzir sustava oporezivanja imateljâ udjela u UCI-jima i podlijeganja rezidentnih subjekata drugim porezima – Nepostojanje”
Slobodno pružanje usluga – Slobodno kretanje kapitala – Odredbe Ugovora – Ispitivanje nacionalne mjere koja se dovodi u vezu s tim dvjema temeljnim slobodama – Mjerila za određivanje primjenjivih pravila
(čl. 56. i 63. UFEU-a)
(t. 31., 33., 34.)
Slobodno kretanje kapitala i sloboda platnog prometa – Ograničenja – Porezno zakonodavstvo – Oporezivanje dividendi – Dividende isplaćene subjektima za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire – Oslobođenje, pod određenim uvjetima, od poreza po odbitku na dividende nacionalnog podrijetla isplaćene rezidentnim subjektima – Oporezivanje posredstvom poreza po odbitku dividendi nacionalnog podrijetla isplaćenih subjektima koji su rezidenti druge države članice – Ispitivanje usporedivosti situacije s prekograničnim elementom i unutarnje situacije – Uzimanje u obzir cilja nacionalnih odredbi – Sprječavanje ili ublažavanje lančanog oporezivanja ili dvostrukog gospodarskog oporezivanja – Država članica iz koje potječu dividende, koja izvršava svoju fiskalnu nadležnost nad prihodima koje prime nerezidentni subjekti – Objektivno usporedive situacije
(čl. 63. UFEU-a)
(t. 49., 59., 60., 63.-66., 68., 69., 72., 74.)
Slobodno kretanje kapitala i sloboda platnog prometa – Ograničenja – Porezno zakonodavstvo – Oporezivanje dividendi – Dividende isplaćene subjektima za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire – Oslobođenje, pod određenim uvjetima, od poreza po odbitku na dividende nacionalnog podrijetla isplaćene rezidentnim subjektima – Oporezivanje posredstvom poreza po odbitku dividendi nacionalnog podrijetla isplaćenih subjektima koji su rezidenti druge države članice – Nedopuštenost – Opravdanje – Nepostojanje
(čl. 63. UFEU-a)
(t. 78.-85. i izreka)
Kratak prikaz
Društvo AllianzGI-Fonds, subjekt za zajednička ulaganja (UCI) otvorenog tipa, osnovan u skladu s njemačkim zakonodavstvom i porezni rezident u Njemačkoj, u toj je zemlji oslobođen poreza na dobit na temelju nacionalnog prava. Taj ga porezni status sprečava da ostvari povrat poreza plaćenih u inozemstvu u obliku predujma poreza zbog međunarodnog dvostrukog oporezivanja, odnosno da zatraži bilo kakav povrat tog poreza.
Društvo AllianzGI-Fonds je tijekom 2015. i 2016. godine bilo imatelj udjelâ u različitim društvima sa sjedištem u Portugalu. Dividende koje je primilo tijekom tog razdoblja oporezovane su u Portugalu porezom po odbitku po stopi od 25 % na temelju konačnog poreznog rješenja. Društvo AllianzGI-Fonds pokrenulo je postupak pred sudom koji je uputio zahtjev s ciljem poništenja akata kojim je portugalska porezna uprava obračunala taj porez po odbitku. Naime, smatra da se na njega primjenjuje porezni tretman koji je nepovoljniji od onoga koji se primjenjuje na UCI-je koji su rezidentni u Portugalu i primaju dividende od rezidentnih društava, s obzirom na to da su oni oslobođeni od poreza na dobit pravnih osoba u odnosu na dividende koje su im isplatila rezidentna društva. U tom pogledu društvo AllianzGI-Fonds osobito ističe ograničenje slobode kretanja kapitala, zabranjeno člankom 63. UFEU-a.
Sud koji je uputio zahtjev od Suda traži prethodnu odluku o usklađenosti s pravom Unije propisa na temelju kojega se dividende koje rezidentna društva raspodjeljuju nerezidentnom UCI-ju oporezuju porezom po odbitku, dok su dividende koje se raspodjeljuju rezidentnom UCI-ju oslobođene takvog poreza. Sud je svojom presudom utvrdio da takav propis nije u skladu s člankom 63. UFEU-a.
Ocjena Suda
Nakon što je najprije, kao primjenjivu slobodu kretanja, utvrdio slobodno kretanje kapitala, Sud je pristupio analizi mogućeg ograničenja te slobode. U tom je pogledu utvrdio da to što se portugalskim propisima mogućnost ostvarivanja oslobođenja od poreza po odbitku ograničava samo na rezidentne UCI‑je čini nepovoljni tretman dividendi isplaćenih nerezidentnim UCI‑jima, koji može odvratiti, s jedne strane, nerezidentne UCI‑je da ulažu u društva sa sjedištem u Portugalu i, s druge strane, rezidentne ulagače u Portugalu da stječu udjele u takvim UCI-jima.
Takav je različiti tretman u skladu s pravom Unije samo ako se odnosi na situacije koje nisu objektivno usporedive ili ako je opravdan važnim razlogom u općem interesu.
Kad je riječ o usporedivosti dotičnih situacija, valja istaknuti da portugalska vlada u biti ističe da situacije rezidentnih odnosno nerezidentnih UCI-ja nisu objektivno usporedive zbog toga što se, s jedne strane, na oporezivanje dividendi koje su te dvije kategorije subjekata za ulaganja primile od društava koja su rezidentna u Portugalu primjenjuju različite metode oporezivanja – naime, takve se dividende oporezuju porezom po odbitku kada se isplaćuju nerezidentnom UCI-ju, dok podliježu administrativnoj pristojbi i posebnom porezu predviđenom u članku 88. stavku 11. Zakonika o porezu na dobit pravnih osoba kada se isplaćuju rezidentnom UCI-ju. S druge strane, ta vlada navodi i da se dividende koje rezidentni UCI-ji raspodjeljuju imateljima udjela koji su rezidenti na portugalskom državnom području oporezuju po stopi od 25 % do 28 %, dok su dividende koje se isplaćuju imateljima udjela koji nisu rezidenti na portugalskom državnom području, načelno, izuzete od poreza na dohodak fizičkih osoba i na dobit pravnih osoba.
U skladu sa sudskom praksom, različiti tretman oporezivanja dividendi ovisno o statusu rezidenta ili nerezidenta poreznog obveznika, koji proizlazi iz primjene dviju različitih metoda oporezivanja, može se opravdati. Međutim, pod uvjetom da to provjeri sud koji je uputio zahtjev, nacionalnim propisima o kojima je riječ u glavnom postupku ne predviđaju se samo različiti načini naplate poreza ovisno o rezidentnosti UCI-ja koji prima dividende nacionalnoga podrijetla, nego se njima, zapravo, predviđa sustavno oporezivanje navedenih dividendi samo u odnosu na nerezidentne subjekte.
Sud je, s jedne strane, ispitao argument portugalske vlade koji se, u biti, temelji na neusporedivosti dotičnih situacija, zbog toga što u portugalskom poreznom sustavu postoje porezi kojima podliježu samo rezidentni UCI-ji. Konkretno, iako dividende nacionalnog podrijetla koje primi rezidentni UCI mogu podlijegati posebnom porezu na temelju nacionalnih propisa o kojemu je riječ, taj je porez predviđen samo u specifičnim slučajevima, pa se ne može izjednačiti s općim porezom čiji su predmet dividende nacionalnog podrijetla koje primaju nerezidentni UCI-ji. Nerezidentni UCI-ji se, dakle, ne nalaze u situaciji koja je objektivno drukčija u odnosu na rezidentne UCI-je u pogledu oporezivanja dividendi portugalskog podrijetla.
S druge strane, u dijelu u kojem se argumentacija portugalske vlade odnosi na navodnu potrebu da se u obzir uzme situacija imatelja udjela, Sud podsjeća na to da, u skladu sa sudskom praksom, usporedivost dotičnih situacija treba ispitati uzimajući u obzir cilj predmetnih nacionalnih odredbi te njihov predmet i sadržaj. K tomu, samo se relevantni kriteriji razlikovanja utvrđeni dotičnim propisima moraju uzeti u obzir kako bi se ocijenilo odražava li različit tretman koji proizlazi iz takvih propisa situacije koje su objektivno različite.
U konkretnom slučaju, portugalska pravila o oporezivanju dividendi osmišljena su prema logici „izlaznog oporezivanja” (
1
). Tim se pravilima nastoje postići ciljevi poput, osobito, sprečavanja dvostrukog međunarodnog gospodarskog oporezivanja i prenošenja oporezivanja s razine UCI-ja na razinu imatelja udjela, tako da oporezivanje u odnosu na te prihode bude približno jednako onom koje bi se primjenjivalo da su te prihode izravno ostvarili imatelji udjela u tim UCI-jima.
Kad je riječ o relevantnim kriterijima razlikovanja, Sud je utvrdio da jedini kriterij razlikovanja ustanovljen nacionalnim propisima o kojima je riječ u glavnom postupku, s obzirom na to da se odnosi samo na mjesto UCI-jeva sjedišta, ne omogućava da se utvrdi objektivna razlika u situacijama između tih subjekata ovisno o njihovu svojstvu rezidenta odnosno nerezidenta.
Kad je riječ o eventualnom postojanju važnog razloga u općem interesu kojim bi se moglo opravdati utvrđeno ograničenje, Sud je smatrao, kao prvo, da s obzirom na to da ne postoji izravna veza između oslobođenja od oporezivanja porezom po odbitku dividendi nacionalnog podrijetla koje prima rezidentni UCI i oporezivanja navedenih dividendi kao prihodâ imatelja udjela u tom subjektu, valja odbaciti opravdanje koje se temelji na potrebi očuvanja usklađenosti nacionalnog poreznog sustava. Kao drugo, kad je riječ o potrebi očuvanja uravnotežene raspodjele ovlasti za oporezivanje između Portugalske Republike i Savezne Republike Njemačke, Sud je podsjetio na to da se država članica – ako je odlučila, kao u situaciji o kojoj je riječ u glavnom postupku, da neće oporezivati rezidentne UCI‑je koji primaju dividende nacionalnog podrijetla – ne može pozvati na potrebu osiguranja uravnotežene raspodjele ovlasti oporezivanja među državama članicama kako bi opravdala oporezivanje nerezidentnih UCI‑ja koji primaju takve prihode.
(
1
)	U smislu da su UCI-ji koji se osnivaju i posluju u skladu s portugalskim propisima oslobođeni od poreza na dobit, pri čemu se teret tog poreza prenosi na imatelje udjela koji imaju svojstvo rezidenata, a nerezidentni imatelji udjela su od njega oslobođeni.