Жалба, подадена на 23 май 2019 г. –Thunus и др./ЕИБ
(Дело T-318/19)
Език на производството: френски
Страни
Жалбоподатели: Vincent Thunus (Контерн, Люксембург) и 7 други жалбоподатели) (представител: L. Levi, адвокат)
Ответник: Европейска инвестиционна банка
Искания
Жалбоподателите молят Общия съд:
да обяви настоящата жалба за допустима и основателна, включително съдържащото се в нея възражение за незаконосъобразност,
вследствие на това,
да отмени решението, което се съдържа в извлеченията от платежната ведомост на жалбоподателите за февруари 2019 г. и което фиксира годишната корекция на основната заплата за 2019 г. на 0,8 %, като съответно се отменят сходните решения, които се съдържат в последващите извлечения от платежната ведомост,
следователно да осъди ответника
да заплати като обезщетение за имуществените вреди i) остатъка от заплатата, съответстващ на прилагането на годишната корекция за 2019 г., тоест увеличение от 1,2 % за периода 1 януари 2019 г.—31 декември 2019 г.; ii) остатъка от заплатата, съответстващ на резултата от прилагането на годишната корекция от 0,8 % за 2019 г. към размера на заплатите, които ще се изплащат, считано от януари 2019 г.; iii) лихви за забава върху дължимите остатъци от заплатите до пълното изплащане на дължимите суми, като приложимият лихвен процент трябва да се изчисли въз основа на приложимия през съответния период определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с три пункта,
евентуално — ако не бъдат представени доброволно — да разпореди на ответника като процесуално-организационно действие да предостави следните документи:
решението на Съвета на директорите на ЕИБ от 18 юли 2017 г. (CA/505/17),
доклада на подкомитета по възнагражденията на Съвета на директорите от декември 2018 г.,
решението на Съвета на директорите от 11 декември 2018 г. (приложение 3 към PV/19/01),
решението на Управителния комитет от 30 януари 2019 г. (MC-018-ADM-20190130),
бележката на дирекцията за персонала от 18 януари 2019 г. (CS-PERS/HRPLC/DIR/2019-001/ABGS),
да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
Основания и основни доводи
В подкрепа на жалбата жалбоподателите изтъкват, от една страна, две основания по отношение на решението на Съвета на директорите от 18 юли 2017 г., и от друга страна, четири основания по отношение на решенията на Управителния комитет от декември 2018 г. и от януари 2019 г.
По отношение на решението на Съвета на директорите от 18 юли 2017 г.:
Първо основание — нарушение на принципа на правна сигурност.
Второ основание — нарушение на оправданите правни очаквания и на придобитите права.
По отношение на решенията на Управителния комитет от декември 2018 г. и от януари 2019 г.:
Първо основание — липса на компетентност на автора на обжалвания акт и нарушение на член 18 от Процедурния правилник.
Второ основание — нарушение на процесуалните гаранции по член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
Трето основание — нарушение на правото на консултиране на Колегията.
Четвърто основание — нарушение на принципа на пропорционалност.
Що се отнася до искането за обезщетение, жалбоподателите претендират за плащане на дължимата разлика във възнаграждението, тоест 1,2 % от 1 януари 2019 г. (включително отражението на това увеличение върху различните парични добавки), ведно с лихви за забава.
____________