62022TJ0143
BENDROJO TEISMO (ketvirtoji kolegija) SPRENDIMAS
2023 m. birželio 7 d. (
*1
)
„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Maitintojo netekimo pensija – Atsisakymas skirti – Pergyvenęs sutuoktinis – Tinkamumo reikalavimai – Santuokos trukmė – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirma pastraipa – Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnis – Našlaičio pensija – Atsisakymas skirti – Sąvoka „išlaikomas vaikas“ – Teisės klaida“
Byloje T-143/22
OP, atstovaujama avocat F. Moyse,
ieškovė,
prieš
Europos Parlamentą, atstovaujamą J. Van Pottelberge ir M. Windisch,
atsakovą,
palaikomą
Europos Sąjungos Tarybos, atstovaujamos M. Bauer ir M. Alver,
įstojusios į bylą šalies,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas R. da Silva Passos, teisėjos I. Reine ir T. Pynnä (pranešėja),
posėdžio sekretorius T. Henze, laikinai einantis kanclerio pareigas,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
atsižvelgęs į tai, kad bylos šalys per tris savaites po to, kai buvo pranešta apie rašytinės proceso dalies pabaigą, nepateikė prašymo surengti teismo posėdį, ir pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 106 straipsnio 3 dalį nusprendęs priimti sprendimą be žodinės proceso dalies,
priima šį
Sprendimą (
1
)
1
SESV 270 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė OP prašo panaikinti 2021 m. birželio 7 d. Europos Parlamento sprendimą tiek, kiek juo atmestas jos prašymas skirti maitintojo netekimo pensiją mirus jos sutuoktiniui, buvusiam Parlamento pareigūnui, ir, kiek tai susiję su jos sūnumi A, panaikinti tą patį sprendimą tiek, kiek juo atmestas jos prašymas skirti jų sūnui, turinčiam negalią, našlaičio pensiją (toliau – ginčijamas sprendimas).
Ginčo aplinkybės
2
1980 m. ieškovė susituokė su B. 2017 m. santuoka buvo pripažinta nutrūkusia. 2021 m. sausio 29 d. ieškovė dar kartą susituokė su B. Sutuoktinių pora susilaukė keturių vaikų, įskaitant šio sprendimo 1 punkte paminėtą sūnų, gimusį [konfidencialu] (
2
). 2015 m. šį sūnų Belgijos valdžios institucijos pripažino asmeniu, turinčiu negalią, dėl kurios jis yra netekęs 66 % darbingumo. 2021 m. balandžio 9 d. medicininėje pažymoje, skirtoje ieškovės sūnaus negaliai įvertinti, jo gydytojas nurodė, kad jis turi [konfidencialu] negalią, dėl kurios yra netekęs 90 % darbingumo.
3
B buvo Parlamento pareigūnas, jis 2019 m. birželio mėn. išėjo į pensiją. 2020 m. birželio 18 d. jam buvo pripažinta sunki liga ir jis mirė [konfidencialu].
4
2021 m. kovo 22 d. B suteikė dukteriai įgaliojimus tvarkyti jo reikalus, susijusius su Europos Bendrijų institucijų bendrąja sveikatos draudimo sistema (BSDS). Tą pačią dieną ji elektroniniu paštu susisiekė su Parlamento tarnybomis, kad jas informuotų apie savo tėvo sveikatos būklę, tėvų santuokos sudarymą dar kartą ir jų keturių vaikų buvimo faktą. Ji taip pat pateikė klausimų dėl savo motinos teisės į maitintojo netekimo pensiją.
5
2021 m. kovo 25 d. sutuoktinių poros duktė elektroniniu paštu Parlamento tarnyboms pateikė papildomos informacijos apie tėvus. Ji taip pat nurodė, kad jos tėvas netrukus mirs ir kad vienas iš jos tėvų vaikų turi negalią. Ji pakartojo savo klausimą dėl motinos teisės į maitintojo netekimo pensiją.
6
2021 m. kovo 29 d. Parlamento tarnybos išsiuntė sutuoktinių poros dukteriai užpildyti skirtus dokumentus, kad atnaujintų tėvo bylos medžiagą. Sutuoktinių poros duktė atsakė, kad jos tėvas mirė prieš dvi dienas, ir uždavė klausimų dėl tolesnių veiksmų.
7
2021 m. kovo 30 d. Parlamento tarnybos atsakė sutuoktinių poros dukteriai ir paprašė, kad ieškovė užpildytų prieš dieną išsiųstą formą. Tą pačią dieną sutuoktinių poros duktė Parlamento tarnyboms išsiuntė užpildytus dokumentus, taip pat patvirtinamuosius dokumentus.
8
Tą pačią dieną Parlamento tarnybos patvirtino, kad gavo užpildytus dokumentus, ir išsiuntė sutuoktinių poros dukteriai dokumentus, skirtus užpildyti siekiant pateikti prašymą, kad negalią turinčiam jos broliui būtų mokama našlaičio pensija. Tą pačią dieną sutuoktinių poros duktė Parlamento tarnyboms išsiuntė vieną iš šių tinkamai užpildytų dokumentų ir informavo, kad netrukus bus perduota ir medicininė pažyma.
9
2021 m. balandžio 9 d. Parlamentas elektroniniu laišku sutuoktinių poros dukterį informavo, kad našlaičio pensija negalią turinčiam jos broliui negali būti skirta, nes prašymas nebuvo gautas iki B mirties.
10
2021 m. balandžio 15 d. sutuoktinių poros duktė Parlamento tarnyboms išsiuntė elektroninį laišką, jame patvirtino, kad gavo jų atsakymą dėl brolio našlaičio pensijos, priminė, kad jis jau penkerius metus turi negalią, ir išsiuntė joms dokumentus, užpildytus šeimos gydytojo. Ji taip pat joms pateikė klausimų dėl savo brolio ir ieškovės medicininių išlaidų kompensavimo. Tą pačią dieną Parlamento tarnybos atsakė, kad neįmanoma kompensuoti sutuoktinių poros negalią turinčio sūnaus medicininių išlaidų, nes B mirties momentu jis nebuvo išlaikomas vaikas. Tą pačią dieną sutuoktinių poros duktė elektroniniu paštu išsiuntė atsakymą Parlamento tarnyboms ir pateikė papildomos informacijos apie savo šeimos padėtį.
11
2021 m. gegužės 5 d. Parlamento pensijų ir socialinio draudimo skyriaus vadovas pranešė ieškovei apie savo sprendimą skirti jai išmoką mirties atveju pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 70 straipsnį.
12
2021 m. birželio 7 d. Parlamento tarnybos ginčijamu sprendimu informavo ieškovę, kad, pirma, pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsnius jai negali būti skirta maitintojo netekimo pensija ir, antra, B mirties momentu nebuvo išlaikomų vaikų, kuriuos tokiais būtų pripažinęs Parlamento individualių teisių skyrius, o negalią turintis sutuoktinių poros sūnus taip pat neturi teisės į našlaičio pensiją.
13
2021 m. rugpjūčio 10 d. ieškovė pateikė Parlamentui skundą, jame prašė, pirma, panaikinti ginčijamą sprendimą ir, antra, skirti jai maitintojo netekimo pensiją, o jos sūnui – našlaičio pensiją.
14
2022 m. sausio 10 d. sprendimu Parlamentas atmetė ieškovės skundą (toliau – sprendimas atmesti skundą). Šiame sprendime Parlamentas, remdamasis Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio turiniu, paaiškino, kad vaikas negali būti pripažintas išlaikomu vaiku pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 5 dalį, jeigu administracijai nepateikta atitinkamo prašymo ir nepatikrinta, ar įvykdytos su tuo susijusios sąlygos.
Šalių reikalavimai
15
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
prireikus panaikinti sprendimą atmesti skundą,
–
pripažinti jos teisę gauti maitintojo netekimo pensiją, taip pat jos sūnaus A teisę gauti našlaičio pensiją,
–
priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas.
16
Parlamentas Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
[Praleista]
Dėl reikalavimo panaikinti
22
Grįsdama savo reikalavimus dėl panaikinimo ieškovė nurodo šešis pagrindus, kuriais siekiama įrodyti ginčijamo sprendimo neteisėtumą; šie pagrindai iš esmės grindžiami:
–
pirmasis (susijęs su jos maitintojo netekimo pensija) – Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsnių neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu,
–
antrasis (susijęs su jos maitintojo netekimo pensija) – klaida taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsnius,
–
trečiasis (susijęs su jos maitintojo netekimo pensija) – akivaizdžia jos konkrečios padėties vertinimo klaida,
–
ketvirtasis (susijęs su jos sūnaus našlaičio pensija) – Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu,
–
penktasis (susijęs su jos sūnaus našlaičio pensija) – teisės klaida taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnį,
–
šeštasis (susijęs su jos sūnaus našlaičio pensija ir pateiktas kaip papildomas pagrindas) – Parlamento padarytu rūpestingumo pareigos pažeidimu.
[Praleista]
Dėl ieškinio penktojo pagrindo, grindžiamo teisės klaida taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnį
[Praleista]
– Dėl ieškinio penktojo pagrindo pagrįstumo
79
Ieškovė teigia, kad Parlamentas padarė klaidą taikydamas Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnį, kai atsisakymą skirti jos sūnui našlaičio pensiją pagrindė tuo, kad jos sutuoktinio mirties momentu jis nebuvo pripažintas jo išlaikomu vaiku.
80
Ieškovės teigimu, jos sūnus patenka į Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 5 dalyje numatytą situaciją, t. y. situaciją, kai vaikas turi negalią, dėl kurios negali užsidirbti pragyvenimui per visą negalios laikotarpį. Taigi Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 3 dalies b punkto reikalavimai netaikomi, nes negalią turinčiam vaikui automatiškai mokama išmoka. Be to, Parlamentas nepagrįstai reikalavo, kad negalia vaikui būtų pripažinta iki jo vieno iš tėvų, kuris yra pareigūnas, mirties, nors apie šį vaiką Parlamento tarnyboms buvo pranešta prieš mirtį. Parlamento tarnybos paprašė papildomų dokumentų tik praėjus dviem dienoms po pareigūno mirties, o neatidėliotinas Parlamento atsakymas į mirusio pareigūno dukters klausimus būtų galėjęs leisti atlikti administracinius formalumus prieš jo mirtį.
81
Parlamentas atsikerta, kad pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnį norint gauti našlaičio pensiją vaikas turi būti „pripažintas“ išlaikomu pareigūno mirties momentu. Nagrinėjamu atveju pareigūnas niekada nesiėmė veiksmų, kad gautų išmoką už savo pilnametį neįgalų vaiką. Iš Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 5 dalies bendros struktūros ir tikslo matyti, kad ši išmoka skiriama pateikus prašymą, kuriuo pareigūnas supažindina administraciją su savo vaiko padėtimi, kurią vėliau patikrina paskyrimų tarnyba. Vien su neįgaliu vaiku susijusios informacijos, pateiktos be patvirtinamųjų dokumentų elektroniniame laiške, kurį administracijai išsiuntė buvusio pareigūno duktė, kuriai buvo suteikti įgaliojimai tvarkyti tik su BSDS susijusius reikalus, nepakanka, kad būtų galima manyti, jog vaikas turi būti pripažintas išlaikomu.
82
Šiuo klausimu reikia priminti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirmoje pastraipoje numatyta, kad jeigu miršta pareigūnas, neturintis sutuoktinio, turinčio teisę gauti maitintojo netekimo pensiją, „mirusiojo išlaikomi vaikai, kaip apibrėžta [Pareigūnų tarnybos nuostatų] VII priedo 2 straipsnyje, nuo jo mirties laiko [jo mirties momentu] <…> įgyja teisę gauti našlaičio pensiją“.
83
Pirmiausia reikia pažymėti, kad įvairios Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirmos pastraipos kalbinės versijos skiriasi. Iš tiesų tik šios nuostatos versijose prancūzų, italų ir rumunų kalbomis vartojama formuluotė „išlaikomais pripažinti vaikai“, o kitose kalbinėse versijose žodis „pripažinti“ nevartojamas. Pavyzdžiui, versijoje vokiečių kalba nurodoma „unterhaltsberechtigte Kinder“, versijoje anglų kalba – „children dependent on the deceased“, versijoje suomių kalba – „virkamiehen huollettavina olevat lapset“, o versijoje portugalų kalba – „filhos que sejam considerados como estando a seu cargo“.
84
Pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją vienoje iš Sąjungos teisės nuostatos kalbinių versijų vartojama formuluotė negali būti vienintelis šios nuostatos aiškinimo pagrindas ar įgyti prioriteto prieš kitas kalbines versijas. Sąjungos teisės nuostatos turi būti aiškinamos ir taikomos vienodai, atsižvelgiant į visomis Sąjungos kalbomis parengtas versijas. Esant neatitikimų tarp įvairių Sąjungos teisės teksto kalbinių versijų, nagrinėjama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į teisės akto, kurio dalis ji yra, kontekstą ir tikslą (žr. 2019 m. rugsėjo 12 d. Sprendimo A ir kt., C-347/17, EU:C:2019:720, 38 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; 2018 m. sausio 16 d. Sprendimo SE / Taryba, T-231/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:3, 34 punktą).
85
Taigi Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirmą pastraipą reikia aiškinti atsižvelgiant tiek į šios nuostatos tikslą, tiek į jos kontekstą.
86
Dėl našlaičio pensijos gavėjų, t. y. mirusio pareigūno išlaikomų vaikų, apibrėžties pažymėtina, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirmoje pastraipoje daroma nuoroda į visą Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnį, o ne tik į šio straipsnio 2 dalį, kurioje apibrėžta sąvoka „išlaikomas vaikas“. Taigi Pareigūnų tarnybos nuostatų taikymo nuoseklumo sumetimais apibrėžiant sąvoką „išlaikomas vaikas“ reikia remtis visomis reikšmingomis Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio nuostatomis (2009 m. sausio 20 d. Sprendimo Klein / Komisija, F-32/08, EU:F:2009:3, 39 punktas).
87
Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 5 dalyje aiškiai daroma nuoroda į išmoką vaikui išlaikyti, o šio straipsnio 2 dalis suformuluota bendriau. Vis dėlto VII priedo 2 straipsnio 5 dalyje numatyti kriterijai yra pateisinami, kiek tai susiję ne tik su išmokos vaikui išlaikyti, bet ir su našlaičio pensijos skyrimu. Iš tiesų nuo tam tikro amžiaus vaikai turi patys užsidirbti pragyvenimui ir neturi būti našta Sąjungos biudžetui, o tai irgi taikoma Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnyje numatytoms piniginėms išmokoms (šiuo klausimu žr. 2009 m. sausio 20 d. Sprendimo Klein / Komisija, F-32/08, EU:F:2009:3, 40 punktą).
88
Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 2 dalyje sąvoka „išlaikomas vaikas“ apibrėžiama paaiškinant, kad tai yra „pareigūno faktiškai išlaikomas jo ar jo sutuoktinio santuokinis ar nesantuokinis vaikas arba įvaikis“. Šio straipsnio 3 dalies a punkte numatyta, kad išmoka vaikui išlaikyti skiriama automatiškai už jaunesnius kaip 18 metų vaikus, o to paties straipsnio 5 dalis konkrečiai susijusi su neįgalių pilnamečių vaikų padėtimi ir joje numatyta, kad „[i]šmokos vaikui, kuris dėl sunkios ligos arba invalidumo [negalios] negali užsidirbti pragyvenimui, neatsižvelgiant į amžių, mokamos visą tos ligos arba invalidumo [negalios] laikotarpį“.
89
Be to, taikydama Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 5 dalį paskyrimų tarnyba kiekvienu konkrečiu atveju ir atsižvelgdama į visas konkrečios bylos aplinkybes turi nustatyti, ar atitinkamas vaikas negali užsidirbti pragyvenimui dėl sunkios ligos arba dėl negalios (2003 m. spalio 21 d. Sprendimo Birkhoff / Komisija, T-302/01, EU:T:2003:276, 40 punktas).
90
Šiuo klausimu Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 5 dalyje pavartotas žodis „mokamos“ nereiškia, kad teisės aktų leidėjas norėjo, kad išmokos už neįgalų vaiką būtų mokamos ir tuomet, kai jis tampa pilnametis, neįskaitant situacijos, kai vaikas, jau pilnametis, tampa neįgalus. Iš jurisprudencijos matyti, kad nors ši nuostata akivaizdžiai apima atvejį, kai mokėjimai pagal 3 dalį ir pagal 5 dalį mokami be pertraukos, negalima atmesti galimybės, kad aptariamos išmokos mokėjimas gali būti nutrauktas (1994 m. lapkričio 30 d. Sprendimo Dornonville de la Cour / Komisija, T-498/93, EU:T:1994:278, 33 punktas).
91
Reikia pridurti, kad išlaikomas vaikas, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 2 dalį, – nesvarbu, ar tai pareigūno, ar jo sutuoktinio santuokinis ar nesantuokinis vaikas arba įvaikis, – suteikia teisę gauti išmoką vaikui išlaikyti, jeigu pareigūnas faktiškai jį išlaiko ir, be kita ko, jeigu įvykdoma viena iš minėto straipsnio 3 ir 5 dalyse išvardytų sąlygų. Taigi jis turi arba būti jaunesnis nei 18 metų, arba būti nuo 18 iki 26 metų amžiaus ir mokytis bendrojo lavinimo ar profesinėje švietimo įstaigoje, arba dėl sunkios ligos ar negalios negalėti užsidirbti pragyvenimui. Nė vienu iš šių trijų atvejų Pareigūnų tarnybos nuostatuose paskyrimų tarnybai nesuteikiama jokios diskrecijos skirti ar neskirti aptariamą našlaičio pensiją, tačiau jai suteikiama ribota kompetencija, t. y. ši tarnyba privalo skirti šią pensiją, jeigu nustato, kad įvykdytos sąlygos, o priešingu atveju – jos neskirti (pagal analogiją žr. 2003 m. spalio 21 d. Sprendimo Birkhoff / Komisija, T-302/01, EU:T:2003:276, 38 punktą ir 2021 m. lapkričio 17 d. Sprendimo KR / Komisija, T-408/20, nepaskelbtas Rink., EU:T:2021:788, 23 punktą).
92
Taigi iš kartu aiškinamų Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirmos pastraipos ir VII priedo 2 straipsnio nuostatų matyti, kad teisė į našlaičio pensiją tokiu atveju, kaip ieškovės sūnaus, priklauso nuo trijų sąlygų įvykdymo. Dvi pirmosios sąlygos yra materialinės, t. y. ieškovės sūnus turi sirgti sunkia liga ar turėti negalią, trukdančią užsidirbti pragyvenimui, ir jį turėjo faktiškai išlaikyti miręs pareigūnas. Trečioji sąlyga susijusi su laiku, t. y. ieškovės sūnus turėjo būti išlaikomas mirusio pareigūno šio mirties momentu.
93
Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnis, siejamas su Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsniu, atsižvelgiant į šių nuostatų kontekstą ir tikslą, nepagrindžia Parlamento argumentų, kad reikėtų pridėti papildomą sąlygą, susijusią su sprendimo pripažinti išlaikomo vaiko statusą priėmimo data.
94
Visų pirma reikia pažymėti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio trečioje pastraipoje numatyta, jog, kai pareigūnas ar teisę į ištarnauto laiko pensiją turintis asmuo miršta, bet netenkinamos šio straipsnio pirmoje pastraipoje nustatytos sąlygos, jo išlaikomi vaikai, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnį, turi teisę gauti našlaičio pensiją Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 21 straipsnyje nustatytomis sąlygomis. Šioje nuostatoje, kuri susijusi su teise į našlaičio pensiją, nėra procedūrinės sąlygos, susijusios su sprendimo dėl pripažinimo, kuris turėjo būti priimtas iki pareigūno mirties, buvimu.
95
Be to, Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 37 straipsnyje, kuriame numatyta panaši našlaičio pensijos mokėjimo Sąjungos tarnautojų išlaikomiems vaikams tvarka, nenustatyta jokios sąlygos, susijusios su išlaikomo vaiko statuso pripažinimo data. Atvirkščiai, pagal Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 37 straipsnio pirmą pastraipą teisė gauti našlaičio išmoką suteikiama vaikams, „kurie [tarnautojo ar teisę į ištarnauto laiko pensiją arba neįgalumo pašalpą turinčio asmens] mirties metu laikomi jo išlaikomais“, remiantis Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
96
Kaip teigia Parlamentas, išmoka vaikui išlaikyti automatiškai skiriama už jaunesnį nei 18 metų vaiką, tačiau kitais atvejais ji skiriama suinteresuotojo pareigūno prašymu (1990 m. gruodžio 14 d. Sprendimo Brems / Taryba, T-75/89, EU:T:1990:88, 23 punktas). Vis dėlto vienintelė šio prašymo funkcija – leisti paskyrimų tarnybai patikrinti, ar įvykdytos šio sprendimo 92 punkte nurodytos materialinės ir laiko sąlygos, ir, jei taip, skirti išmoką vaikui išlaikyti. Reikalavimas, kad Parlamento tarnybos būtų pripažinusios išlaikomu vaiku prieš pareigūno mirtį, kuris šiose nuostatose nenustatytas, yra papildoma sąlyga, į kurią šiuo tikslu negalima atsižvelgti.
97
Be to, minėtose nuostatose nenumatyta, kad prašymas turi būti konkrečios formos ar kad prie jo turi būti pridėti patvirtinamieji dokumentai. Pavyzdžiui, iš bylos, kurioje priimtas 1994 m. lapkričio 30 d. Sprendimas Dornonville de la Cour / Komisija (T-498/93, EU:T:1994:278), faktinių aplinkybių matyti, kad išmoka vaikui išlaikyti ieškovei toje byloje buvo skirta atgaline data nuo to momento, kai ieškovės buvo paprašyta pateikti patvirtinamuosius dokumentus.
98
Be to, buvo nuspręsta, kad išmoka vaikui išlaikyti atitinka socialinį tikslą, kurį pateisina išlaidos, patiriamos dėl aktualios ir tikros su vaiko buvimu ir faktiniu jo išlaikymu susijusios būtinybės (žr. 1992 m. gegužės 7 d. Sprendimo Taryba / Brems, C-70/91 P, EU:C:1992:201, 9 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Skiriant našlaičio pensiją mirusio pareigūno išlaikomiems vaikams siekiama panašaus tikslo. Vis dėlto toks tikslas nebūtų pasiektas, jei paskyrimų tarnyba galėtų atsisakyti skirti našlaičio pensiją dėl priežasčių, nesusijusių su vaiko padėtimi, materialinėmis sąlygomis ir laiko sąlyga, nurodytomis šio sprendimo 92 punkte.
99
Nors Sąjungos teisės nuostatos, suteikiančios teisę į pinigines išmokas, turi būti aiškinamos siaurai (1994 m. lapkričio 30 d. Sprendimo Dornonville de la Cour / Komisija, T-498/93, EU:T:1994:278, 39 punktas), iš to, kas išdėstyta, matyti, kad tik kartu taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnį ir VII priedo 2 straipsnį, atsižvelgiant į našlaičio pensiją reglamentuojančių teisės aktų bendrą struktūrą ir ypatingą atitinkamo asmens, t. y. vaiko, sergančio sunkia liga arba turinčio negalią, padėtį, laikomasi socialinio tikslo, kurio siekiama išmokant našlaičio pensiją tokiam vaikui, kuris negali užsidirbti pragyvenimui (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 1994 m. lapkričio 30 d. Sprendimo Dornonville de la Cour / Komisija, T-498/93, EU:T:1994:278, 39 punktą ir 2011 m. lapkričio 29 d. Sprendimo Birkhoff / Komisija, T-10/11 P, EU:T:2011:699, 50 punktą).
100
Taigi Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirmoje pastraipoje vartojama formuluotė „nuo <…> mirties laiko [mirties momentu]“ turi būti suprantama kaip susijusi su data, į kurią reikia atsižvelgti vertinant, ar mirusio pareigūno vaikas atitinka Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnyje nustatytas sąlygas, o ne su data, kurią paskyrimų tarnyba turi priimti sprendimą šiuo klausimu. Tai reiškia, kad jeigu prieš pareigūno mirtį buvo įvykdytos materialinės išlaikomo vaiko sąlygos, nebūtina, kad administraciniai veiksmai, siekiant gauti išmoką vaikui išlaikyti, būtų atlikti prieš jo mirtį.
101
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad atsisakydamas skirti našlaičio pensiją ieškovės sūnui motyvuojant tuo, kad B mirties momentu Individualių teisių skyrius jo dar nebuvo pripažinęs B išlaikomu vaiku, Parlamentas klaidingai taikė Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnį, siejamą su Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsniu.
102
Taigi ieškinio penktąjį pagrindą reikia pripažinti pagrįstu. Kadangi atsisakymas skirti našlaičio pensiją grindžiamas vieninteliu motyvu ir iš to, kas išdėstyta, matyti, kad šis motyvas yra nepagrįstas, ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas tiek, kiek jis susijęs su atsisakymu skirti našlaičio pensiją ieškovės sūnui, ir nereikia priimti sprendimo dėl ieškinio ketvirtojo ir šeštojo pagrindų, kurie taip pat buvo pateikti dėl atsisakymo skirti našlaičio pensiją.
– Išvada dėl prašymo panaikinti
[Praleista]
104
Vis dėlto ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas tiek, kiek jis susijęs su atsisakymu ieškovės sūnui skirti našlaičio pensiją, ir nereikia priimti sprendimo dėl ieškinio ketvirtojo ir šeštojo pagrindų.
Dėl reikalavimų pripažinti ieškovės teisę gauti maitintojo netekimo pensiją ir jos sūnaus teisę gauti našlaičio pensiją
105
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo pripažinti jos teisę gauti maitintojo netekimo pensiją ir jos sūnaus teisę gauti našlaičio pensiją. Ji taip pat prašo Bendrojo Teismo skirti pastarąją pensiją jos sūnui.
106
Pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 1 dalies antrą sakinį Sąjungos teismui suteikiama neribota jurisdikcija finansinio pobūdžio ginčuose ir jam pavedama užduotis, be kita ko, išsamiai išspręsti jo nagrinėjamas bylas ir užtikrinti sprendimų dėl panaikinimo, kuriuos jis priima viešosios tarnybos bylose, praktinį veiksmingumą (žr. 2010 m. gegužės 20 d. Sprendimo Gogos / Komisija, C-583/08 P, EU:C:2010:287, 49 ir 50 punktus bei juose nurodytą jurisprudenciją).
107
Įgyvendindamas savo neribotą jurisdikciją Sąjungos teismas neteikia nurodymų atitinkamoms institucijoms ar įstaigoms, bet prireikus turi kompetenciją vietoj jų priimti sprendimus, kurie neišvengiamai susiję su išvadomis, prie kurių jis prieina atlikęs teisinį bylos vertinimą (2021 m. lapkričio 24 d. Sprendimo KL / EIB, T-370/20, EU:T:2021:822, 113 punktas).
108
Reikia priminti, kad pagal jurisprudenciją „finansinio pobūdžio ginčai“, kaip jie suprantami pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 1 dalies antrą sakinį, apima ne tik ieškinius dėl atsakomybės, kuriuos tarnautojai pareiškia Sąjungos institucijai ar įstaigai, bet ir visus ginčus, kuriais siekiama, kad tokia institucija ar įstaiga sumokėtų tarnautojui tam tikrą sumą, kurią ji, jo nuomone, yra jam skolinga pagal Pareigūnų tarnybos nuostatus (šiuo klausimu žr. 2007 m. gruodžio 18 d. Sprendimo Weißenfels / Parlamentas, C-135/06 P, EU:C:2007:812, 65 punktą ir 2010 m. gegužės 20 d. Sprendimo Gogos / Komisija, C‑583/08 P, EU:C:2010:287, 45 punktą).
109
Darytina išvada, kad šis ginčas, susijęs su maitintojo netekimo ir našlaičio pensijos mokėjimu, yra finansinio pobūdžio ginčas.
[Praleista]
111
Kiek tai susiję su našlaičio pensijos skyrimu, ginčijamo sprendimo dalinis panaikinimas reiškia, kad Parlamentas, remdamasis SESV 266 straipsniu, turi priimti naują sprendimą dėl našlaičio pensijos skyrimo ieškovės sūnui. Paskyrimų tarnyba, atsižvelgdama į šio sprendimo motyvus, turės iš naujo išnagrinėti ieškovės sūnaus padėtį, kad patikrintų, ar įvykdytos šio sprendimo 92 punkte nurodytos sąlygos. Taigi dabar negalima daryti išvados, kad ieškovės sūnus turi teisę į našlaičio pensiją, nes paskyrimų tarnyba turės tai išnagrinėti (2011 m. rugsėjo 28 d. Sprendimo Allen / Komisija, F-23/10, EU:F:2011:162, 117 punktas; taip pat žr. a contrario2021 m. lapkričio 24 d. Sprendimo KL / EIB, T-370/20, EU:T:2021:822, 121 punktą).
112
Taigi ieškovės prašymas pripažinti jos sūnaus teisę gauti našlaičio pensiją ir ją paskirti turi būti atmestas kaip pateiktas per anksti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
113
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 3 dalį, jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama, kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas. Vis dėlto pagal Procedūros reglamento 135 straipsnio 1 dalį, kai to reikalauja teisingumas, Bendrasis Teismas gali nuspręsti, kad pralaimėjusi šalis, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia dalį kitos šalies bylinėjimosi išlaidų arba kad iš pralaimėjusios šalies jos visai neturi būti priteistos.
114
Nagrinėjamu atveju dalis Parlamento ir ieškovės reikalavimų buvo atmesti. Atsižvelgiant į šios bylos aplinkybes, Parlamentas turi padengti ne tik savo, bet ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.
115
Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį Parlamentas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti 2021 m. birželio 7 d. Europos Parlamento sprendimą tiek, kiek juo atsisakyta skirti A našlaičio pensiją.
2.
Atmesti likusią ieškinio dalį.
3.
Parlamentas padengia savo ir OP bylinėjimosi išlaidas.
4.
Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
da Silva Passos
Reine
Pynnä
Paskelbta 2023 m. birželio 7 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.
(
1
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano esant tikslinga paskelbti.
(
2
)	Neskelbiami konfidencialūs duomenys.