62022TJ0142_RES
Byla T‑142/22
(Ištraukų skelbimas)
Landesbank Baden-Württemberg
prieš
Bendrą pertvarkymo valdybą
2024 m. liepos 17 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) sprendimas
„Ekonominė ir pinigų sąjunga – Bankų sąjunga – Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas (BPeM) – Bendras pertvarkymo fondas (BPF) – BPV sprendimas dėl ex ante įnašų už 2017 m. apskaičiavimo – Pareiga motyvuoti – Veiksminga teisminė gynyba – Vienodas požiūris – Proporcingumo principas – BPV diskrecija – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Komisijos diskrecija – Teismo sprendimo padarinių apribojimas laiko atžvilgiu“
Europos Sąjungos institucijos – Įgaliojimų įgyvendinimas – Komisijai suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus – Apimtis – Sudėtingi vertinimai – Didelė diskrecija – „Ex ante“ įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) apskaičiavimo metodo nustatymas – Minėtų įnašų koregavimo kriterijų nustatymas – Teisminė kontrolė – Ribos
(SESV 290 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 806/2014 41 konstatuojamoji dalis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59 105–107 konstatuojamosios dalys ir 103 straipsnio 7 dalis)
(žr. 34, 36, 41 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Principai – Teisinis saugumas – Sąjungos teisės normos – Aiškumo ir nuspėjamumo reikalavimas – Nuostatos dėl „ex ante“ įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms – Diskrecijos dėl „ex ante“ įnašų apskaičiavimo metodo suteikimas Bendrai pertvarkymo valdybai (BPV) – Sąlygos – Pakankamai aiškus naudojimosi tokia diskrecija apimties ir sąlygų apibrėžimas
(SESV 296 straipsnio antra pastraipa; Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 806/2014; Komisijos reglamento 2015/63 4–7, 9 straipsniai ir I priedas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59)
(žr. 78–81, 84 punktus)
Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas, kuriuo nustatyti „ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) – Būtinybės šiame sprendime nurodyti visą informaciją, leidžiančią patikrinti įnašų apskaičiavimo tikslumą, nebuvimas – Pareigos motyvuoti derinimas su bendruoju atitinkamų įstaigų komercinės paslapties apsaugos principu – Nuostatų dėl „ex ante“ įnašų į BPF apskaičiavimo metodo teisėtumas – Komercinės paslapties apsaugos principas – BPV pareiga paskelbti ir perduoti atitinkamoms įstaigoms agreguotą ir nuasmenintą§ informaciją, susijusią su įstaigomis, naudotą apskaičiuojant „ex ante“ įnašą
(SESV 296 straipsnio antra pastraipa; Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 806/2014; Komisijos reglamento 2015/63 4–7, 9 straipsniai ir I priedas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59)
(žr. 210–221, 278, 280 punktus)
Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas, kuriuo nustatyti „ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) – Būtinybės šiame sprendime nurodyti visą informaciją, leidžiančią patikrinti įnašų apskaičiavimo tikslumą, nebuvimas – Pareigos motyvuoti derinimas su bendruoju atitinkamų įstaigų komercinės paslapties apsaugos principu – Senesni nei penkerių metų duomenys, kuriuose pateikiama esminė informacija apie kitų kredito įstaigų komercinę padėtį – Komercinės paslapties dėl šių duomenų išsaugojimas – Sąlygos – Šios informacijos aktualumas atitinkamų įstaigų komercinei padėčiai
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 806/2014; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59)
(žr. 242–250 punktus)
Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Rengėjo per procesą Sąjungos teisme pateikiami akto motyvų paaiškinimai – Sąlygos – Prieštaravimų nebuvimas ir pareiga suderinti paaiškinimus su minėtais motyvais
(SESV 296 straipsnio antra pastraipa)
(žr. 281 punktą)
Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas, kuriuo nustatyti „ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) – BPV pareiga pranešti atitinkamoms įstaigoms apie šių įnašų apskaičiavimo metodą ir metinio tikslinio lygio sumos nustatymo metodą
(SESV 296 straipsnio antra pastraipa; Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 806/2014; Tarybos reglamento 2015/81 4 straipsnis; Komisijos reglamento 2015/63 4–7, 9 straipsniai ir I priedas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59)
(žr. 283, 284 punktus)
Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas, kuriuo nustatyti „ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) – Motyvai, grindžiami tik kitais teisės aktais, kaip antai tarpiniais sprendimais, kurie patikslina ir papildo tam tikrus tų įnašų nustatymo aspektus – Šių kitų aktų nepaskelbimas arba nepranešimas apie juos įstaigoms – Neteisėtumas
(SESV 296 straipsnio antra pastraipa)
(žr. 388, 389 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Principai – Teisė į gynybą – Teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Apimtis – Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas, kuriuo nustatyti „ex ante“ įnašai į Bendrą pertvarkymo fondą (BPF) – Rungimosi principas – Išimtys – Bendrasis komercinės paslapties apsaugos principas – Pusiausvyros nustatymas – Leistinumas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 806/2014; Komisijos reglamento 2015/63 4–7, 9 straipsniai ir I priedas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59)
(žr. 401–406, 410–414 punktus)
Santrauka
Gavęs ieškinį dėl panaikinimo ir jį patenkinęs, Bendrasis Teismas panaikino Bendros pertvarkymo valdybos (toliau – BPV) sprendimą dėl ex ante įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą (toliau – BPF) už 2017 m. nustatymo, susijusį su ieškove Landesbank Baden-Württemberg, nes BPV pažeidė pareigą motyvuoti, kiek tai susiję su metinio tikslinio lygio nustatymu.
Savo sprendime Bendrasis Teismas pateikė paaiškinimų dėl BPV tenkančios pareigos motyvuoti palyginimo su BPV pareiga saugoti atitinkamų įstaigų komercinę paslaptį, kiek tai susiję su duomenimis, kurie sprendimo dėl ex ante įnašų nustatymo priėmimo momentu yra senesni nei penkerių metų.
Ieškovė yra pagal viešąją teisę Vokietijoje įsteigta kredito įstaiga. Ji priklauso Sparkassen-Finanzgruppe (Taupomųjų kasų finansų grupė, Vokietija) institucinei užtikrinimo sistemai (toliau – IUS).
2021 m. gruodžio 15 d. BPV priėmė sprendimą (
1
), kuriame nustatė (
2
)ex ante įnašus į BPF už 2017 m., kiek tai susiję su ieškove (toliau – ginčijamas sprendimas). Šiuo sprendimu BPV ištaisė 2021 m. liepos 15 d. Sprendime Komisija / Landesbank Baden-Württemberg ir BPV (
3
) nurodytus formalius trūkumus, dėl kurių buvo panaikintas sprendimas (
4
) dėl ex ante įnašų į BPF už 2017 m. apskaičiavimo, kiek jis susijęs su ieškove.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirma, Bendrasis Teismas priminė, kad pagal patį ex ante įnašų apskaičiavimo metodo principą (
5
) BPV turi naudotis komercinę paslaptį sudarančiais duomenimis, kurie negali būti nurodyti sprendimo dėl ex ante įnašų nustatymo motyvuose.
Šiuo klausimu jis konstatavo, kad ginčijamame sprendime nurodytos priežastys, dėl kurių įstaigų duomenims, į kuriuos buvo atsižvelgta apskaičiuojant ex ante įnašus už 2017 m., taikoma komercinė paslaptis. Konkrečiai kalbant, BPV ginčijamame sprendime pažymėjo, kad įstaigų komercinės paslaptys buvo laikomos konfidencialia informacija. Apskaičiuojant ex ante įnašus, įstaigų jų duomenų deklaracijose, kuriomis BPV remiasi apskaičiuodama jų ex ante įnašus, pateikta informacija buvo laikoma komercine paslaptimi.
Be to, tame sprendime BPV pažymėjo, kad jai draudžiama atskleisti kiekvienos įstaigos duomenis, kuriais remiantis buvo atlikti skaičiavimai minėtame sprendime, nors jai leidžiama atskleisti suvestinius ir bendrus duomenis, jeigu šie duomenys yra sumuojami. Atsižvelgiant į tai, remiantis minėtu sprendimu, įstaigų bazinis metinis įnašas ir koregavimo daugiklis šio įnašo apskaičiavimo etapuose buvo apskaičiuojami visiškai skaidriai, be to, įstaigos galėjo gauti bendrus duomenis, kuriuos BPV vienodai naudoja visoms įstaigoms, pakoreguotus atsižvelgiant į jų rizikos profilį, skaičiavimo etapuose, susijusiuose su „rodiklių diskretizavimu“, „priskirto ženklo įtraukimu“ ir „metinių įnašų apskaičiavimu“.
Antra, Bendrasis Teismas atmetė argumentą, susijusį su šių paaiškinimų nepakankamumu, nes tuo metu, kai buvo priimtas ginčijamas sprendimas, kitų įstaigų duomenys buvo šešerių metų senumo ir dėl to jiems nebebuvo taikoma komercinės paslapties apsauga, ir, nepaisant to, BPV nenurodė priežasčių, dėl kurių šie duomenys nebuvo atskleisti.
Jis priminė, kad buvusi slapta, tačiau senesnė nei penkerių metų informacija dėl prabėgusio laiko iš principo privalo būti laikoma istorine ir dėl šios aplinkybės praradusia slaptumą, nebent išimtinai šalis, kuri remiasi šiuo slaptumu, įrodo, kad, nepaisant senumo, ši informacija tebėra laikoma esminiais duomenimis apie jos arba trečiųjų suinteresuotųjų šalių komercinę padėtį.
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas konstatavo, kad nors individualūs įstaigų duomenys, kuriais grindžiamas ginčijamas sprendimas, buvo senesni nei penkerių metų, vis dėlto jis pažymėjo, kad santykinė įstaigos padėtis, palyginti su jos konkurentų padėtimi, bankų sektoriaus ekonominėje realybėje gali išlikti tokia pati arba panaši ilgesnį nei penkerių metų laikotarpį. Iš tiesų tam tikri elementai, kaip antai tokios įstaigos verslo modelis ar veikla, išlieka stabilūs trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiu, todėl įstaigos rizikos profilis, kuris, atsižvelgiant į senesnius nei penkerių metų duomenis, kadaise buvo labai didelis, pasibaigus pradiniam laikotarpiui gali ir toliau išlikti toks pats. Taigi, nepaisant senumo, šią informaciją vis dar sudaro esminiai kredito įstaigų komercinės padėties elementai. Tokiomis aplinkybėmis, jei tokie esminiai duomenys būtų atskleisti motyvuojant ginčijamą sprendimą, bankų sektoriuje veikiantys ūkio subjektai galėtų jais remtis, kad nustatytų dabartinę įstaigos komercinę padėtį.
Be to, Bendrasis Teismas atmetė ieškovės argumentą, jog tam, kad įvykdytų savo pareigą motyvuoti, BPV turi jai pateikti nuasmenintų visų įstaigų, kurios patenka į tą patį intervalą kaip ir ieškovė, duomenų sąrašą. Iš tiesų, pirma, tokio reikalavimo nustatymas BPV viršytų jurisprudencijoje nustatytus reikalavimus, susijusius su BPV sprendimų, kuriais nustatomi ex ante įnašai, motyvavimu, ir, antra, net sąrašas, kuriame pateikti nuasmeninti duomenys dėl konkretaus intervalo, gali leisti bankų sektoriuje veikiantiems ūkio subjektams, kurie yra apdairūs ūkio subjektai, sužinoti tam tikrų įstaigų komercines paslaptis. Tokia rizika visų pirma kyla, kiek tai susiję su didelėmis įstaigomis ir tomis įstaigomis, kurios įsteigtos valstybėse narėse, kuriose ex ante įnašus moka tik nedidelis skaičius įstaigų. Iš tiesų negalima atmesti galimybės, kad tokiais atvejais apdairus ūkio subjektas gali nustatyti tokių įstaigų tapatybę, net jei šios įstaigos būtų nuasmenintos.
Todėl Bendrasis Teismas nusprendė, kad ginčijamo sprendimo motyvuose BPV neturėjo atskleisti kitų įstaigų individualių duomenų, leidžiančių patikrinti jos ex ante įnašo apskaičiavimą, nes, jie, nors yra šešerių metų senumo, vis dar yra esminiai šių įstaigų komercinės padėties duomenys.
(
1
)	2021 m. gruodžio 15 d. Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas SRB/ES/2021/82 dėl ex ante įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą už 2017 m. apskaičiavimo, kiek tai susiję su Landesbank Baden-Württemberg.
(
2
)	Remdamasi 2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1), 70 straipsnio 2 dalimi.
(
3
)	2021 m. liepos 15 d. Sprendimas Komisija / Landesbank Baden-Württemberg ir BPV (C‑584/20 P ir C‑621/20 P, EU:C:2021:601).
(
4
)	2017 m. balandžio 11 d. Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimas SRB/ES/2017/05 dėl ex ante įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą už 2021 m. apskaičiavimo.
(
5
)	Nustatytas Reglamente Nr. 806/2014 ir 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190).