62024TJ0288_RES
Byla T‑288/24
Berliner Verkehrsbetriebe (BVG)
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą
2025 m. rugsėjo 10 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimas
„Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungos prekių ženklo, kurį sudaro melodijos garsas, paraiška – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Skiriamasis požymis – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas“
Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atsisakymo registruoti pagrindai – Skiriamojo požymio neturintys prekių ženklai – Išskirtinumo sąvoka
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 12 ir 13 punktus)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atsisakymo registruoti pagrindai – Skiriamojo požymio neturintys prekių ženklai – Skiriamojo požymio vertinimas – Kriterijai – Atitinkamos visuomenės prekių ženklo suvokimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 14–18 punktus)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atsisakymo registruoti pagrindai – Skiriamojo požymio neturintys prekių ženklai – Garsinis prekių ženklas, kurį sudaro melodijos garsas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 24–38 punktus)
Santrauka
Savo sprendimu Bendrasis Teismas panaikino Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) apeliacinės tarybos sprendimą (
1
), motyvuodamas tuo, kad ji neteisingai įvertino garsinio žymens, kurį sudaro melodijos garsas ir kurį buvo prašoma įregistruoti kaip Europos Sąjungos prekių ženklą, skiriamąjį požymį pagal Reglamento 2017/1001 (
2
) 7 straipsnio 1 dalies b punktą.
Ieškovė Berliner Verkehrsbetriebe (BVB) pateikė paraišką įregistruoti prekių ženklą, kurį sudaro melodijos garsas, tam tikroms transporto paslaugoms (
3
). Kai ekspertė atmetė paraišką, ieškovė pateikė apeliaciją EUIPO.
Apeliacinė taryba konstatavo, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas neturi skiriamojo požymio. Kadangi šis prekių ženklas yra dviejų sekundžių trukmės garsinis žymuo, kurį sudaro paprasta keturių skirtingų suvokiamų garsų seka, prekių ženklas yra toks trumpas ir paprastas, kad neturi jokios įtakos ir vartotojai jo negali atpažinti kaip atitinkamų paslaugų komercinės kilmės nuorodos. Jis suprantamas tik kaip funkcinis garsinis elementas, skirtas atkreipti klausytojo dėmesį.
Dėl šio sprendimo atmesti apeliaciją ieškovė pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme.
Bendrojo Teismo vertinimas
Bendrasis Teismas ne kartą pabrėžė, kad keli veiksniai leidžia manyti, jog prašomo įregistruoti prekių ženklo savybės, susijusios su trukme ir įtaka, veikiau patvirtina skiriamojo požymio, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktą ir su juo susijusią jurisprudenciją, buvimą, o ne jo nebuvimą.
Pirma, kalbant apie aptariamame ekonomikos sektoriuje vyraujančius įpročius, pažymėtina, jog plačiai žinoma, kad transporto sektoriuje veikiantys ūkio subjektai vis dažniau naudoja „garsinius intarpus“, t. y. trumpus garsinius motyvus, siekdami formuoti visuomenės atpažįstamą garsinį prekių ženklo identitetą, lygiavertį vaizdiniam prekių ženklo identitetui, kiek tai susiję su juo žymimomis prekėmis ir paslaugomis. Šie garsiniai intarpai suteikia galimybę atkreipti klausytojų dėmesį aplinkoje, kuri kartais gali būti triukšminga, pavyzdžiui, oro uostų salėse, geležinkelio ar autobusų stočių peronuose, ir reklamos ar susijusių paslaugų tikslais pateikti tikslinei visuomenei skirtus pranešimus ar kartu su šiais pranešimais skambančius garsus.
Antra, prašomą įregistruoti prekių ženklą sudarantis melodijos garsas nėra tiesiogiai susijęs su paslaugomis, kurioms skirtas šis prekių ženklas, ir neatrodo, kad jis pasirinktas dėl techninių ar funkcinių motyvų. Be to, neįrodyta, kad šis garsas jau yra žinomas visuomenei, o tai leidžia preziumuoti, kad tai yra originalus kūrinys. Šiomis aplinkybėmis galima teigti, kad šio garso paskirtis veikiau yra būti naudojamam kaip garsinis intarpas, t. y. kaip trumpa, paveiki ir įsimenama garsų seka. Tokį vertinimą taip pat patvirtina sprendimų praktika ir EUIPO atliekamo garsinių prekių ženklų nagrinėjimo gairės, kuriomis galima remtis kaip referenciniu šaltiniu.
Atsižvelgiant į tokias prašomo įregistruoti prekių ženklo savybes kaip trukmė, naudojama melodija ir išskiriami garsai, taip pat į įvairias anksčiau EUIPO pateiktas nuorodas dėl šių savybių vaidmens vertinant prašomo įregistruoti garsinio prekių ženklo skiriamąjį požymį, pažymėtina, kad Apeliacinė taryba suklydo dėl atitinkamo sektoriaus įpročių ir dėl prašomą įregistruoti prekių ženklą apibūdinančių veiksnių. Nei prašomo įregistruoti prekių ženklo trukmė, nei tariamas jo paprastumas ar banalumas, kurie savaime netrukdo atpažinti atitinkamos melodijos, nėra kliūtys, kurių savaime pakanka norint pagrįsti skiriamojo požymio nebuvimą.
Trečia, Apeliacinė taryba klaidingai manė, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas atlieka tik funkcinį vaidmenį ir kad buvo naudojama trumpa garsų seka prieš pranešant per garsiakalbį informaciją apie transporto priemones, siekiant atkreipti keleivių dėmesį. Net darant prielaidą, jog vienas iš potencialių prašomo įregistruoti prekių ženklo naudojimo atvejų yra naudojimas stotyje siekiant pranešti apie atitinkamą transporto paslaugą, toks naudojimas, net jeigu jis turi funkcinį vaidmenį, visiškai netrukdo prašomam įregistruoti prekių ženklui atlikti savo funkcijos nurodyti tokios paslaugos komercinę kilmę.
Ketvirta, dėl kitų prašomu įregistruoti prekių ženklu žymimų paslaugų, kurios tiesiogiai susijusios ne su transportu, o su aspektais, kurie gali būti su juo susiję, Bendrasis Teismas konstatavo, kad iš Apeliacinės tarybos samprotavimų sunku suprasti, viena vertus, su kokiais šių paslaugų aspektais gali būti susietas šį prekių ženklą sudarantis melodijos garsas ir, kita vertus, kodėl aplinkybė, kad prašomas įregistruoti garsinis žymuo gali būti naudojamas reklamuojant šias paslaugas, prieštarauja jo įregistravimui kaip prekių ženklo.
Atsižvelgdamas į šiuos samprotavimus, Bendrasis Teismas nusprendė, kad Apeliacinė taryba neteisingai įvertino prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamąjį požymį.
(
1
)	2024 m. balandžio 2 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimas (byla R 2220/2023-5).
(
2
)	2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1).
(
3
)	Šios paslaugos priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 39 klasei ir atitinka šį aprašymą: „Vežimas; keleivių vežimas; pakavimo ir vyniojimo paslaugos; sandėliavimas; pažintinių ekskursijų transporto paslaugos“.