62004TJ0466_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
V spojených veciach T‑466/04 a T‑467/04,
Elisabetta Dami,
bydliskom v Miláne (Taliansko), v zastúpení: P. Beduschi a S. Giudici, advokáti,
žalobkyňa,
proti
Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT),
v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca,
žalovanému,
ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT:
The Stilton Cheese Makers Association,
so sídlom v Surbiton, Surrey (Spojené kráľovstvo),
ktorých predmetom sú dve žaloby proti rozhodnutiam druhého odvolacieho senátu ÚHVT podané 20. septembra 2004 (vec R 973/2002-2 a vec R 982/2002-2), týkajúcim sa námietkového konania medzi Elisabetta Dami a The Stilton Cheese Makers Association,
SÚD PRVÉHO STUPŇA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV (štvrtá komora),
v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Lindh a V. Vadapalas,
tajomník: B. Pastor, zástupkyňa tajomníka,
so zreteľom na žaloby podané do kancelárie Súdu prvého stupňa 19. novembra 2004,
so zreteľom na uznesenie z 2. mája 2005, ktorým predseda štvrtej komory Súdu prvého stupňa nariadil spojenie vecí T‑466/04 a T‑467/04,
so zreteľom na vyjadrenie k žalobe podané do kancelárie Súdu prvého stupňa 10. júna 2005,
po pojednávaní z 27. októbra 2005,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
Okolnosti predchádzajúce sporu
1. Žalobkyňa Elisabetta Dami podala 13. októbra 1999 na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), v znení zmien a doplnení.
2. Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis slovnej ochrannej známky GERONIMO STILTON.
3. Výrobky a služby uvedené v prihláške patria do tried 16, 25, 28, 29, 30 a 41 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.
4. Výrobky patriace do tried 29 a 30 zodpovedajú pre každú z týchto tried tomuto opisu:
– trieda 29: „mäso; ryby; neživé mäkkýše a kôrovce; hydina a zverina; mäsové výťažky; mäso v konzervách; konzervované, sušené a varené ovocia a zeleniny; želatíny; džemy; vajcia; mlieko; mliečne pokrmy; mliekárenské výrobky; syry; maslo; jogurt; mliečne nápoje; stolové oleje a tuky; nakladaná zelenina; ovocné konzervy; zeleninové konzervy; mäsové konzervy, rybacie konzervy“,
– trieda 30: „koláčové cesto; potravinárske cesto; cukríky; káva, čaj; kakao; cukor; tapioka; kávovinové náhradky; múka; prípravky vyrobené z obilnín; chlieb; sušienky; torty; cukrovinky; pražené mandle; jedlé zmrzliny a mrazené krémy; med; sirup; čierne korenie; ocot; omáčky; koreniny; ľad; kávové, kakaové alebo čokoládové nápoje“.
5. Dňa 5. júna 2000 bola táto prihláška ochrannej známky zverejnená vo Vestníku ochranných známok Spoločenstva č. 45/00.
6. Dňa 5. septembra 2000 podala The Stilton Cheese Makers Association podľa článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 4 nariadenia č. 40/94 námietku voči zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre výrobky patriace do tried 16, 29 a 30. Na podporu svojej námietky sa namietateľ odvolal na ochranné známky, ktoré sú zapísané vo viacerých štátoch, zodpovedajú výrazu „stilton“ a všetky tieto ochranné známky sa vzťahujú na mliečne výrobky.
7. Rozhodnutím z 30. septembra 2002 námietkové oddelenie ÚHVT vyhovelo námietke v časti, v ktorej sa týkala výrobkov tried 29 a 30, a v zostávajúcej časti námietku zamietlo.
8. Dňa 29. novembra 2002 podala žalobkyňa podľa článku 59 nariadenia č. 40/94 proti tomuto rozhodnutiu odvolanie, ktoré bolo označené číslom R 982/2002-2 a bolo pridelené druhému odvolaciemu senátu ÚHVT. Žalobkyňa navrhla zamietnuť námietku tak pre výrobky patriace do triedy 16, ako aj pre výrobky patriace do tried 29 a 30.
9. V ten istý deň namietateľka podala proti tomu istému rozhodnutiu odvolanie, ktoré bolo označené číslom R 973/2002-2 a ktoré bolo rovnako pridelené druhému odvolaciemu senátu ÚHVT. Namietateľka navrhla vyhovieť námietke tak pre výrobky patriace do tried 29 a 30, ako aj pre výrobky patriace do triedy 16.
10. Účastníci konania štyrikrát predložili spoločné návrhy na prerušenie konania vo veci R 973/2002-2. Odvolací senát týmto návrhom vyhovel. Hoci odvolací senát formálne nespojil obidve odvolacie konania, boli spoločné návrhy na prerušenie odvolacieho konania posudzované tak, akoby sa vzťahovali aj na odvolacie konanie vo veci R 982/2002-2. K štvrtému návrhu na prerušenie konania odvolací senát vo svojom oznámení účastníkom konania z 2. apríla 2004 uviedol:
„Potvrdzujeme, že odvolacie konanie je prerušené na dobu dvoch mesiacov do 5. júna 2004. Vzhľadom na predošlé návrhy sa táto doba považuje za konečnú okrem prípadu, ak by účastníci konania preukázali osobitnú skutočnosť odôvodňujúcu potrebu ďalšieho prerušenia.“
11. Listom z 3. júna 2004 žalobkyňa navrhla, aby bol zoznam výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou obmedzený, a to tak, že jednak bude v prípade triedy 29 odstránený odkaz na „mliečne pokrmy a syry“ a jednak v prípade triedy 30 bude pridané upresnenie „s výnimkou akýchkoľvek jedál a nápojov na báze syra“.
12. Listom zo 4. júna 2004 účastníci konania spoločne navrhli prerušenie odvolacieho konania. V tomto liste sa uvádza, že účastníci konania tiež vyhlásili, že žalobkyňa odvolávajúc sa na obsah svojho listu z 3. júna 2004 jednak „požadovala zmenu špecifikácie výrobkov pre prihlášku tejto ochrannej známky“ a jednak „situácia [namietateľky bola] nasledujúca: po [zmene]… špecifikácie výrobkov pre túto prihlášku [v prípade] triedy 29, [odstránenie odkazu na] ‚syry, [na] mliečne výrobky‘ a na ‚výrobky zahrňujúce široký pojem «mliečne výrobky», najmä mlieko, výrobky na báze mlieka, maslo, mliečne a jogurtové nápoje‘ a [v prípade] ‚triedy 30… [odstránenie odkazu na] akékoľvek potraviny a nápoje obsahujúce syr a potraviny na báze syra, dôjde k späťvzatiu námietok‘“.
13. Listom z 15. júna 2004 odvolací senát oznámil účastníkom konania, že list zo 4. júna 2004 považuje za spoločný návrh na obmedzenie zoznamu výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou a následne predložil účastníkom konania zoznam obmedzený v súlade s týmto návrhom. V tomto liste odvolací senát ďalej uviedol, že „v prípade, že namietateľka zoberie späť svoju námietku“, účastníci konania budú vyzvaní do 14. júla 2004 oznámiť, či uzavreli dohodu o rozdelení trov námietkového a odvolacieho konania. Odvolací senát poukázal na to, že v prípade, ak nedôjde k takejto dohode, vydá rozhodnutie o rozdelení trov konania.
14. Listom zo 16. júna 2004 žalobkyňa navrhla, aby odvolací senát prehodnotil výklad, ktorý podľa všetkého obsahuje list z 15. júna 2004, a potvrdil, že jediným obmedzením zoznamu výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou je obmedzenie vyplývajúce z listu z 3. júna 2004. Potvrdila, že list zo 4. júna 2004 predstavuje iba spoločný návrh na prerušenie odvolacieho konania na základe rozdielnej vôle účastníkov konania, pričom namietateľka požaduje širšie zmeny ako tie, ktoré boli uvedené v liste z 3. júna 2004.
15. Listom z 23. júna 2004 odvolací senát tento návrh zamietol. Najprv pripomenul, že návrh na obmedzenie zoznamu výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou nemožno vziať späť, pretože sa stal záväzným. Ďalej odvolací senát uviedol, že formuláciu v spoločnom liste účastníkov konania zo 4. júna 2004, konkrétne „po zmene špecifikácie… bude námietka vzatá späť“, možno rozumieť iba ako návrh na obmedzenie tohto zoznamu. Okrem toho odvolací senát zohľadnil skutočnosť, že účastníci konania tento list spoločne podpísali a odoslali, a na základe toho vyvodil záver, že žalobkyňa takto písomne vyjadrila svoj súhlas s touto podmienkou. Odvolací senát zastával teda názor, že bolo vyhovené iba spoločnému návrhu účastníkov konania na potvrdenie, že obmedzenie zoznamu výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou bolo prijaté bez zmien.
16. Listom z 1. júla 2004 namietateľka upozornila odvolací senát na to, že zamýšľa vziať svoju námietku späť vtedy, a iba vtedy, ak zoznam výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou, ktorý je obsiahnutý v liste odvolaciemu senátu z 15. júna 2004, nebude zmenený.
17. Listom z 23. júla 2004 namietateľka požiadala odvolací senát, aby potvrdil, že predmetný zoznam bol s konečnou platnosťou obmedzený v zmysle znenia tohto listu odvolacieho senátu z 15. júna 2004.
18. Odvolací senát listom z 29. júla 2004 potvrdil, že schválené obmedzenie tohto zoznamu zodpovedá obmedzeniu uvedenému v jeho liste z 15. júla 2004 a námietka je preto považovaná za späťvzatú.
19. V rozhodnutiach z 20. septembra 2004 vydaných v obidvoch odvolacích konaniach (ďalej len „napadnuté rozhodnutia“) odvolací senát vyjadril názor, že vzhľadom na to, že späťvzatie námietky ukončilo konanie, treba rozhodnúť výlučne o otázke rozdelenia trov konania, keďže účastníci konania neuzavreli dohodu. V tejto súvislosti odvolací senát rozhodol, že podľa článku 81 ods. 2 a 3 nariadenia č. 40/94 každý účastník v námietkovom a odvolacom konaní znáša vlastné trovy konania.
Návrhy účastníkov konania
20. Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa v každej veci:
– určil, že list zo 4. júna 2004, ktorý bol adresovaný ÚHVT a spoločne podpísaný žalobkyňou a namietateľkou, neobsahuje vyhlásenie smerujúce k ukončeniu sporného konania pred odvolacím senátom, ale iba obyčajný návrh na prerušenie tohto konania,
– zrušil napadnuté rozhodnutia a vrátil veci na rozhodovanie odvolaciemu senátu ÚHVT,
– zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
21. ÚHVT navrhuje, aby Súd prvého stupňa v každej veci:
– zrušil napadnuté rozhodnutia,
– zaviazal každého účastníka konania pred Súdom prvého stupňa znášať vlastné trovy konania.
Právny stav
Tvrdenia účastníkov konania
22. Žalobkyňa uvádza, že odvolací senát sa nesprávne domnieval, že účastníci konania vyjadrili svoju spoločnú vôľu ukončiť konanie pred ÚHVT. V tejto súvislosti uvádza, že spoločný list účastníkov konania zo 4. júna 2004 predstavuje obyčajný návrh na prerušenie konania s cieľom dosiahnuť platnú dohodu o výrobkoch, ktoré majú byť vyčiarknuté zo zoznamu výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou.
23. Tento list naproti tomu neobsahoval žiadne vyhlásenie smerujúce k ukončeniu konania pred odvolacím senátom. Skôr z neho jasne vyplýva, že účastníci konania nedosiahli žiadnu dohodu o ukončení konania. Jednak sa v tomto liste poukazuje na to, že žalobkyňa listom z 3. júna 2004 v súlade s platnou dohodou z 22. decembra 2003 uzatvorenou s namietateľkou predložila odvolaciemu senátu návrh na obmedzenie zoznamu označených výrobkov. Ďalej sa v tomto liste uvádza, že namietateľka tento návrh na obmedzenie vzala na vedomie a poukázala na to, že sa vzdá práva podať námietku iba v prípade, že zo sporného zoznamu budú vyčiarknuté tiež niektoré ďalšie výrobky, na ktoré sa táto platná dohoda nevzťahuje.
24. Žalobkyňa z toho vyvodzuje, že odvolací senát nesprávne vyložil návrh na prerušenie konania, ktorý podali účastníci konania na ÚHVT.
25. ÚHVT zastáva názor, že žaloba je dôvodná a že napadnuté rozhodnutia je potrebné zrušiť. Poukazuje na to, že judikatúrou bola uznaná prípustnosť takýchto návrhov [rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. júna 2004, GE Betz/ÚHVT – Atofina Chemicals (BIOMATE), T‑107/02, Zb. s. II‑1845, body 32 až 36, a zo 4. mája 2005, Reemark/ÚHVT – Bluenet (Westlife), T‑22/04, Zb. s. II‑1559, body 16 až 19].
26. Pokiaľ ide o predmet konania, ÚHVT a žalobkyňa sa zhodne domnievajú, že list zo 4. júna 2004 obsahuje iba spoločný návrh účastníkov konania na prerušenie konania. ÚHVT preto došiel k záveru, že odvolací senát tým, že obmedzil zoznam výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou, porušil ustanovenie článku 44 ods. 1 nariadenia č. 40/94.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
O prípustnosti návrhov účastníkov konania
27. Na úvod je potrebné zdôrazniť, že žalobkyňa v prvom bode návrhu navrhuje, aby Súd prvého stupňa určil, že list zo 4. júna 2004 spoločne podpísaný účastníkmi konania nie je vyhlásením smerujúcim k ukončeniu konania pred odvolacím senátom, ale iba návrhom na prerušenie konania. Tento návrh nie je nezávislý na druhom bode návrhu žalobkyne smerujúcom k zrušeniu napadnutých rozhodnutí, pretože predstavuje argument, ktorý ho podporuje. Preto nie je potrebné rozhodovať o tomto návrhu ako takom.
28. ÚHVT v prvom bode návrhu navrhuje, aby Súd prvého stupňa zrušil napadnuté rozhodnutia.
29. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že ÚHVT v konaní o žalobe podanej proti rozhodnutiu, ktoré odvolací senát vydal v námietkovom konaní, nie je oprávnený prostredníctvom svojich návrhov podaných pred Súdom prvého stupňa meniť skutkové okolnosti sporu, ktoré vyplývajú z návrhov prihlasovateľa a namietateľa [rozsudok Súdneho dvora z 12. októbra 2004, Vedial/ÚHVT, C‑106/03 P, Zb. s. I‑9573, bod 26, potvrdzujúci rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2002, Vedial/ÚHVT – France Distribution (HUBERT), T‑110/01, Zb. s. II‑5275, vydaný v odvolacom konaní; rozsudky Súdu prvého stupňa Westlife, už citovaný, bod 16, a z 15. júna 2005, Spa Monopole/ÚHVT – Spaform (SPAFORM), T‑186/04, Zb. s. II-2333, bod 19 ].
30. Z uvedenej judikatúry však nevyplýva, že ÚHVT je povinný navrhnúť zamietnutie žaloby podanej proti rozhodnutiu niektorého z jeho odvolacích senátov. ÚHVT síce nie je aktívne legitimovaný na podanie žaloby proti rozhodnutiu odvolacieho senátu, ale naopak nemôže byť povinný systematicky brániť každé napadnuté rozhodnutie odvolacieho senátu alebo automaticky navrhovať zamietnutie akejkoľvek žaloby podanej proti takémuto rozhodnutiu (rozsudky BIOMATE, už citovaný, bod 34; Westlife, už citovaný, bod 17, a SPAFORM, už citovaný, bod 20).
31. Z toho dôvodu nič nebráni ÚHVT v tom, aby sa pripojil k návrhu žalobkyne alebo aby posúdenie prenechal na voľnú úvahu Súdu prvého stupňa, pričom mu na objasnenie poskytol všetko, čo považoval za vhodné [rozsudky Súdu prvého stupňa BIOMATE, už citovaný, bod 36, a z 25. októbra 2005, Peek & Cloppenburg/ÚHVT (Cloppenburg), T‑379/03, Zb. s. II‑4633, bod 22].
32. Naproti tomu ÚHVT nemôže podávať návrhy požadujúce zrušenie alebo zmenu rozhodnutia odvolacieho senátu v bode, ktorý nebol uvedený v žalobe, ako ani nemôže uplatňovať dôvody, ktoré neobsahovala žaloba (rozsudky Vedial/ÚHVT, už citovaný, bod 34, a Cloppenburg, už citovaný, bod 22).
33. V prejednávanej veci je potrebné konštatovať, že ÚHVT predložil výslovne iba argumenty podporujúce návrhy žalobkyne, podľa ktorých sa odvolací senát dopustil nesprávneho posúdenia, keď sa domnieval, že účastníci konania prejavili spoločnú vôľu ukončiť konanie pred ÚHVT. Preto je návrh ÚHVT a dôvody uvedené na jeho podporu prípustné v rozsahu, v ktorom neprekračujú rámec návrhov a tvrdení žalobkyne.
O veci samej
34. Na podporu svojej žaloby žalobkyňa podporovaná ÚHVT uvádza, že odvolací senát nesprávne vychádzal z toho, že účastníci konania prejavili spoločnú vôľu ukončiť konanie pred ÚHVT. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že napadnuté rozhodnutia výslovne neuvádzajú, že konanie bolo skončené.
35. Z dôvodu, že odvolací senát vychádzajúc z predpokladu, že „v dôsledku späťvzatia námietky sa konanie skončilo“ (pozri dôvod uvedený v odôvodneniach č. 20 a 21 napadnutých rozhodnutí), rozhodol o rozdelení trov konania pred ÚHVT, treba vychádzať z toho, že odvolací senát implicitne rozhodol, že sa konanie skončí.
36. Hoci spomenutý dôvod neobsahuje žiadne spresnenia, vymedzenie skutkových okolností priebehu konania a najmä písomného styku medzi účastníkmi konania a odvolacím senátom (pozri odôvodnenia č. 9 až 18 a 10 až 19 napadnutých rozhodnutí) je natoľko podrobné, že Súd prvého stupňa môže porozumieť a skúmať dôvody, na základe ktorých sa odvolací senát domnieval, že žalobkyňa svoju prihlášku ochrannej známky obmedzila a namietateľka naopak vzala svoju námietku späť.
37. V prejednávanej veci je preto potrebné skúmať, či odvolací senát mohol vychádzať zo spoločnej vôle účastníkov konania smerujúcej k ukončeniu konania. V tomto smere treba uviesť, že pokiaľ ide o podmienky a požiadavky návrhu na čiastočné alebo úplné späťvzatie prihlášky alebo námietky podanej na ÚHVT, článok 44 ods. 1 nariadenia č. 40/94 stanovuje, že prihlasovateľ môže kedykoľvek vziať späť svoju prihlášku ochrannej známky Spoločenstva alebo obmedziť zoznam výrobkov alebo služieb nachádzajúcich sa v tejto prihláške.
38. Okrem toho pravidlo 20 ods. 5 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189), uvádza, že ak na základe článku 44 ods. 1 nariadenia č. 40/94 prihlasovateľ obmedzí zoznam tovarov a služieb, tak úrad oznámi túto skutočnosť namietajúcej strane a vyzve ju v lehote, ktorú sám stanoví, aby predložila námietky s uvedením, či trvá na námietke, a ak áno, tak voči ktorým zostávajúcim tovarom a službám.
39. Podľa judikatúry je v zmysle tohto ustanovenia oprávnený obmedziť zoznam výrobkov a služieb iba ten prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva, ktorý môže kedykoľvek predložiť ÚHVT príslušný návrh. V tomto kontexte musí byť späťvzatie alebo obmedzenie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva uskutočnené výslovným a bezpodmienečným spôsobom [rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. februára 2002, Ellos/ÚHVT (ELLOS), T‑219/00, Zb. s. II‑753, bod 61].
40. Nakoniec napriek tomu, že normotvorca výslovne nezakotvil možnosť späťvzatia námietky, pretože článok 44 ods. 1 nariadenia č. 40/94 sa týka iba späťvzatia prihlášky, Súd prvého stupňa rozhodol, že keďže podľa štruktúry tohto nariadenia prihlasovateľ ochrannej známky a namietateľ sú si v námietkovom konaní rovní, táto rovnosť sa vzťahuje aj na možnosť späťvzatia podania [uznesenia Súdu prvého stupňa z 3. júla 2003, Lichtwer Pharma/ÚHVT – Biofarma (Sedonium), T‑10/01, Zb. s. II‑2225, bod 15, a z 9. februára 2004, Synopharm/ÚHVT – Pentafarma (DERMAZYN), T‑120/03, Zb. s. II‑509, bod 19].
41. V prejednávanej veci Súd prvého stupňa poukazuje na to, že tvrdenie odvolacieho senátu, že účastníci konania prejavili spoločnú vôľu ukončiť konanie, je nepodložené.
42. Treba uviesť, že jediným výslovným a bezpodmienečným návrhom na obmedzenie zoznamu výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou je návrh podaný prostredníctvom listu žalobkyne z 3. júna 2004.
43. Ďalej, spoločný list účastníkov konania zo 4. júna 2004 v rozpore s požiadavkami uvedenými v citovanej judikatúre neobsahuje žiadny výslovný a bezpodmienečný návrh na čiastočné späťvzatie prihlášky alebo späťvzatie námietky.
44. Pokiaľ ide o obsah tohto listu, žalobkyňa a ÚHVT správne uvádzajú, že tento list obsahuje iba spoločný návrh na prerušenie konania pred ÚHVT. Jediný výslovný návrh obsiahnutý v tomto liste, ktorý bol predložený odvolaciemu senátu, je totiž tento návrh:
„Týmto navrhujeme v mene obidvoch účastníkov konania prerušiť námietkové konanie.“
45. Tento list navyše obsahuje vymedzenie chýbajúcej zhody medzi stanoviskom žalobkyne, ktoré je vyjadrené v liste z 3. júna 2004, a stanoviskom namietateľky týkajúcom sa obmedzenia zoznamu výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou.
46. Okrem toho je sporné domnievať sa, že list zo 4. júna 2004 obsahuje spoločný návrh účastníkov konania na prerušenie konania a súčasne aj návrh na skončenie konania, keďže návrh na prerušenie konania sa v prípade späťvzatia námietky stane bezpredmetným.
47. Záver o tom, že list zo 4. júna 2004 obsahuje iba návrh na prerušenie konania, podporujú udalosti predchádzajúce podaniu tohto návrhu. Zo spisu totiž možno vyvodiť, že účastníci konania už niekoľkokrát využili prerušenie konania s cieľom dosiahnutia dohody. Odvolací senát vo svojom oznámení z 2. apríla 2004, ktorým štvrtýkrát povolil prerušenie konania, zdôraznil, že „vzhľadom na predošlé návrhy sa táto doba považuje za konečnú, okrem prípadu, že by účastníci konania [mohli] preukázať osobitnú skutočnosť odôvodňujúcu potrebu ďalšieho prerušenia“. Preto je list zo 4. júna 2004 potrebné vykladať v tomto kontexte, teda tak, že keďže odvolací senát dal účastníkom konania na vedomie, že ďalším návrhom na prerušenie konania v zásade vyhovené nebude, účastníci konania chceli uviesť osobitné dôvody, ktoré by odôvodňovali ďalšie prerušenie predmetného konania.
48. Okrem toho zo spisu nevyplýva žiadna ďalšia dohoda, ktorá by viedla ku skončeniu konania. Písomný styk účastníkov konania v nadväznosti na list zo 4. júna 2004 až do vydania napadnutých rozhodnutí poukazuje skôr na pretrvávajúcu nezhodu týkajúcu sa obmedzenia zoznamu výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou, ktoré by žalobkyňa musela uskutočniť, aby namietateľka súhlasila so späťvzatím námietky.
49. V liste z 15. júna 2004 v odpovedi na spoločný list účastníkov konania zo 4. júna 2004 im odvolací senát oznámil, že tento list pochopil ako spoločné stanovisko týkajúce sa obmedzenia výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou v súlade s tvrdením namietateľky, ale bez toho, aby žalobkyňu požiadal o jej súhlas s týmto výkladom.
50. Žalobkyňa preto vo svojom liste zo 16. júna 2004 adresovanom ÚHVT poprela, že by súhlasila s obmedzením, ktoré vyplývalo z oznámenia odvolacieho senátu z 15. júna 2004. Poukázalo na to, že so žiadnymi inými obmedzeniami ako obmedzeniami uvedenými v liste z 3. júna 2004 nesúhlasila, a požiadala teda odvolací senát, aby neprihliadal na jej list z 15. júna 2004.
51. Napriek tomuto popretiu odvolací senát listom z 23. júna 2004 potvrdil svoj výklad, podľa ktorého ide o návrh na obmedzenie označených výrobkov bez toho, aby účastníkov konania požiadal o objasnenie presného významu listu zo 4. júna 2004. Odvolací senát uviedol, že tento list, keďže to vyplýva z jeho obsahu a keďže bol podpísaný účastníkmi, možno chápať iba ako návrh na obmedzenie označených výrobkov a že takýto návrh, ak sa stane záväzný, už nemožno vziať späť.
52. Absencia výslovného a bezpodmienečného súhlasu zreteľne vyplýva aj zo skutočnosti, že namietateľka v liste z 1. júla 2004 zdôraznila, že si želá späťvzatie svojej námietky iba pod „formálnou podmienkou“, že zoznam výrobkov označených prihlasovanou ochrannou známkou, tak ako vyplýva z listu odvolacieho senátu z 15. júna 2004, nebude zmenený. Listom z 23. júla 2004 namietateľka navyše navrhla, aby Súd prvého stupňa potvrdil, že toto obmedzenie bolo skutočne vykonané a námietka sa považuje za späťvzatú.
53. Nakoniec odvolací senát napriek výslovnému nesúhlasu žalobkyne, vyjadrenému v liste zo 16. júna 2004, obmedziť zoznam výrobkov označovaných prihlasovanou ochrannou známkou v zmysle formulácie požadovanej namietateľkou potvrdil namietateľke v liste z 29. júla 2004 s kópiou zaslanou žalobkyni nasledujúce: „Akceptovaným obmedzením je obmedzenie označené v našom liste z [15. júna 2004] a… v dôsledku toho sa námietka považuje za späťvzatú“. Pokiaľ ide o názor žalobkyne vyjadrený v jej liste zo 16. júna 2004 a skutočnosť, že žalobkyňa nepredložila žiaden výslovný návrh v opačnom zmysle, odvolací senát nemal žiadny dôvod dospieť k takémuto záveru.
54. Z vyššie uvedeného vyplýva, že napadnuté rozhodnutia sú zo skutkového hľadiska nesprávne, a preto musia byť zrušené.
O trovách
55. Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže rozhodnutia odvolacieho senátu boli zrušené a ÚHVT bez ohľadu na zmysel jeho návrhov nemal vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania v súlade s návrhom žalobkyne.
Výrok
Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (štvrtá komora)
rozhodol a vyhlásil:
1. Rozhodnutia druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 20. septembra 2004 (veci R 973/2002-2 a R 982/2002-2) sa zrušujú.
2. ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.