62020CV0001(01)
STANOVISKO 1/20 SÚDNEHO DVORA (štvrtá komora)
zo 16. júna 2022
„Stanovisko vydané na základe článku 218 ods. 11 ZFEÚ – Žiadosť o stanovisko – Návrh modernizovanej Zmluvy o energetickej charte – Článok 26 – Mechanizmus urovnávania sporov – Prípustnosť“
V konaní o stanovisku 1/20,
ktorého predmetom je žiadosť o stanovisko podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ, ktorú podalo Belgické kráľovstvo 2. decembra 2020,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora)
v zložení: predseda štvrtej komory C. Lycourgos, sudcovia S. Rodin, J.‑C. Bonichot, L. S. Rossi (spravodajkyňa) a O. Spineanu‑Matei,
generálny advokát: M. Szpunar,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
belgická vláda, v zastúpení: S. Baeyens, J.‑C. Halleux, C. Pochet a M. Van Regemorter, splnomocnení zástupcovia,
–
česká vláda, v zastúpení: K. Najmanová, H. Pešková, M. Smolek a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia,
–
nemecká vláda, v zastúpení J. Möller a D. Klebs, splnomocnení zástupcovia,
–
grécka vláda, v zastúpení K. Boskovits a G. Karipsiadis, splnomocnení zástupcovia,
–
španielska vláda, v zastúpení: S. Centeno Huerta, A. Gavela Llopis a M. J. Ruiz Sánchez, splnomocnené zástupkyne,
–
francúzska vláda, v zastúpení: A. Daniel a W. Zemamta, splnomocnení zástupcovia,
–
chorvátska vláda, v zastúpení: G. Vidović Mesarek, splnomocnená zástupkyňa,
–
talianska vláda, v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Garofoli, avvocato dello Stato,
–
litovská vláda, v zastúpení K. Dieninis a R. Dzikovič, splnomocnení zástupcovia,
–
maďarská vláda, v zastúpení: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia,
–
holandská vláda, v zastúpení: M. K. Bulterman a J. M. Hoogveld, splnomocnení zástupcovia,
–
poľská vláda, v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca,
–
slovinská vláda, v zastúpení: N. Pintar Gosenca, splnomocnená zástupkyňa,
–
slovenská vláda, v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa,
–
Rada Európskej únie, v zastúpení: B. Driessen a A. Lo Monaco, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: L. Armati, O. Beynet, F. Erlbacher, M. Kellerbauer, T. Maxian Rusche a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí generálneho advokáta,
vydal toto
Stanovisko
1
Žiadosť o stanovisko, ktorú Súdnemu dvoru predložilo Belgické kráľovstvo, znie takto:
„Je návrh modernizovanej Zmluvy o energetickej charte v súlade so Zmluvami, najmä s článkom 19 ZEÚ a článkom 344 ZFEÚ:
–
pokiaľ ide o článok 26 uvedenej dohody, ak sa tento článok môže vykladať tak, že umožňuje uplatňovanie mechanizmu urovnávania sporov v rámci Európskej únie, a
–
pokiaľ – ak by sa článok 26 uvedenej dohody mal vykladať tak, že umožňuje uplatňovanie mechanizmu urovnávania sporov v rámci Európskej únie – táto dohoda nestanovuje výslovné osobitné pravidlo alebo výslovné oddeľovacie ustanovenie, najmä v definíciách pojmov investícia a investor uvedených v článku 1 zamýšľanej dohody, ktoré by stanovovalo, že všeobecný mechanizmus upravený v tomto článku 26 sa neuplatňuje medzi členskými štátmi?“
Právny rámec
2
Zmluva o energetickej charte podpísaná v Lisabone 17. decembra 1994 (Ú. v. ES L 380, 1994, s. 24; Mim. vyd. 12/001, s. 199, ďalej len „ZECH“), bola schválená v mene Európskych spoločenstiev rozhodnutím Rady a Komisie 98/181/ES, ESUO, Euratom z 23. septembra 1997 o uzavretí Zmluvy o energetickej charte a Protokolu energetickej charty o energetickej účinnosti a súvisiacich environmentálnych aspektoch Európskymi spoločenstvami (Ú. v. ES L 69, 1998, s. 1; Mim. vyd. 12/002, s. 24). Skladá sa z preambuly a ôsmich častí, medzi ktorými je aj časť I s názvom „Definície a účel“, ktorá obsahuje články 1 a 2 tejto zmluvy, a časť V s názvom „Urovnanie sporov“, ktorá obsahuje články 26 až 28 uvedenej zmluvy.
3
Článok 1 ZECH s názvom „Definície“ definuje na účely tejto zmluvy súbor pojmov, medzi ktorými sa v bodoch 6 a 7 tohto článku uvádzajú pojmy „investícia“ a „investor“.
4
Článok 26 ZECH s názvom „Urovnanie sporov medzi investorom a zmluvnou stranou“ uvádza:
„1.   Spory medzi zmluvnou stranou a investorom inej zmluvnej strany vzťahujúce sa na investície tejto inej strany v oblasti prvej strany, ktoré sa týkajú údajného porušenia záväzku prvej strany v zmysle časti III sa, pokiaľ je to možné, urovnajú zmierom.
2.   Ak takéto spory nemôžu byť urovnané podľa ustanovenia odseku 1 v priebehu troch mesiacov odo dňa, kedy ktorákoľvek zo strán sporu požiadala o riešenie formou zmieru, investor, ktorý je stranou v spore, sa môže rozhodnúť predložiť spor na vyriešenie:
a)
súdom alebo správnym súdom zmluvnej strany, ktorá je stranou v spore;
b)
v súlade s ak[ým]koľvek uplatniteľným, predtým dohodnutým postupom na urovnanie sporov; alebo
c)
v súlade s nasledovnými odsekmi tohto článku.
3.
a)
S uvážením [s výhradou – neoficiálny preklad] výlučne ustanovení podľa písmen b) alebo c), každá zmluvná strana dáva týmto svoj bezpodmienečný súhlas na predloženie sporu medzinárodnému rozhodcovskému alebo zmierovaciemu orgánu v súlade s ustanoveniami tohto článku.
…
4.   V prípade, že sa investor rozhodne predložiť spor na vyriešenie podľa odseku 2 ods. c) [písm. c) – neoficiálny preklad] poskytne tiež svoj písomný súhlas s predložením sporu:
a)
i)
Medzinárodnému stredisku pre urovnávanie investičných sporov ustanovenému v zmysle Dohovoru o urovnaní investičných sporov medzi štátmi a štátnymi príslušníkmi iných štátov, otvoreného k podpisu vo Washingtone 18. marca 1965 (ďalej len ‚Dohovor ICSID‘), v prípade, že sú zmluvná strana investora a zmluvná strana, strana v spore, obidve signatármi Dohovoru ICSID,
alebo
ii)
Medzinárodnému stredisku pre urovnanie investičných sporov ustanovenému v zmysle dohovoru uvedeného v písmene a) bode (i), podľa pravidiel určujúcich Doplnkový prostriedok pre správne konanie vydané sekretariátom tohto strediska (ďalej len ‚pravidlá pre doplnkový prostriedok‘), v prípade, že zmluvná strana investora alebo zmluvná strana v spore, ale nie obidve, sú stranou Dohovoru ICSID,
b)
výhradnému rozhodcovi alebo ad hoc rozhodcovskému súdu zriadenému na základe arbitrážnych pravidiel Komisie OSN pre medzinárodné obchodné právo (ďalej len ‚Uncitral‘);
alebo
c)
na rozhodcovské konanie Arbitrážnemu inštitútu Štokholmskej obchodnej komory.
…“
5
Článok 34 ZECH s názvom „Konferencia energetickej charty“, v odseku 1 stanovuje:
„Zmluvné strany sa stretávajú pravidelne na Konferencii energetickej charty (ďalej len ‚konferencia charty‘), na ktorej je každá zmluvná strana oprávnená mať jedného zástupcu. Riadne zasadnutia sa konajú v intervaloch určených konferenciou charty.“
Zamýšľaná dohoda
6
Vzhľadom na to, že ZECH nebola od 16. apríla 1998, keď vstúpila do platnosti, zásadne zmenená, Sekretariát energetickej charty navrhol jej modernizáciu. V nadväznosti na diskusie prebiehajúce v tejto súvislosti prijala Konferencia charty 27. novembra 2018 zoznam rôznych oblastí, o ktorých sa má diskutovať na účely začatia rokovaní o modernizácii (ďalej len „zoznam oblastí otvorených na rokovanie“).
7
Tento zoznam zahŕňa nasledujúce oblasti:
–
predinvestičná činnosť,
–
vymedzenie „charty“,
–
vymedzenie „hospodárskej činnosti v energetickom sektore“,
–
vymedzenie „investora“,
–
vymedzenie „investície“,
–
regulačné právo,
–
vymedzenie spravodlivého a rovnocenného zaobchádzania,
–
doložka najvyšších výhod,
–
objasnenie pojmu „stála ochrana a bezpečnosť“,
–
vymedzenie nepriameho vyvlastnenia,
–
kompenzácia strát,
–
zastrešujúca doložka,
–
odopretie výhod,
–
prevody súvisiace s investíciami,
–
neopodstatnené sťažnosti,
–
transparentnosť,
–
bezpečnosť nákladov,
–
posúdenie škody,
–
financovanie tretími osobami,
–
udržateľný rozvoj a sociálna zodpovednosť podnikov,
–
vymedzenie tranzitu,
–
prístup k infraštruktúre (vrátane odmietnutia prístupu a dostupných kapacít),
–
vymedzenie a zásady určovania taríf,
–
organizácia regionálnej hospodárskej integrácie (ORHI) a
–
zastarané ustanovenia.
8
Dňa 6. novembra 2019 Konferencia charty vytvorila skupinu pre modernizáciu a poverila ju začatím rokovaní o modernizácii ZECH s cieľom rýchlo dokončiť tento proces. Táto Konferencia charty spresnila, že pri rokovaniach sa bude brať ohľad na zoznam oblastí otvorených na rokovanie a na politické možnosti navrhnuté zmluvnými stranami.
9
Prvé úplné kolo rokovaní sa konalo od 6. do 9. júla 2020, druhé od 8. do 11. septembra 2020 a tretie od 3. do 6. novembra 2020.
10
Rada Európskej únie 15. júla 2019 udelila mandát Európskej komisii na začatie rokovaní o modernizácii ZECH a prijala príslušné smernice na rokovania. V októbri 2019 Európska únia navrhla politické možnosti týkajúce sa modernizácie a potom v máji 2020 predložila návrhy zmien ZECH.
11
Medzi politickými možnosťami a zmenami navrhnutými Úniou sa nachádza návrh na zmenu článku 26 ZECH, ktorého cieľom je potvrdiť záväzok Únie dosiahnuť štrukturálnu reformu mechanizmov urovnávania sporov medzi investormi a štátmi na medzinárodnej úrovni.
12
Sekretariát energetickej charty a viaceré zmluvné strany však pripomenuli, že dohoda o modernizácii ZECH, ku ktorej dospeli zmluvné strany, sa týka len zoznamu oblastí otvorených na rokovanie. Dohodlo sa teda, že na každej ďalšej oblasti okrem tých, ktoré sú uvedené v tomto zozname, sa musia zmluvné strany zhodnúť.
13
Počas druhého kola rokovaní Únia predložila návrhy na reformu mechanizmu urovnávania sporov medzi investormi a štátmi týkajúce sa oblastí, ktoré nie sú zahrnuté v tomto zozname. Nedospelo sa však k zhode o prediskutovaní týchto návrhov.
14
Rokovania o ORHI, ktoré patria do oblastí zahrnutých do toho istého zoznamu, boli na programe tretieho kola rokovaní. V rámci tohto kola rokovaní navrhla Kazašská republika rozšíriť neuplatňovanie niektorých ustanovení ZECH medzi členmi jednej ORHI a na tento účel zmeniť článok 26 ZECH tak, že sa výslovne stanoví, že ustanovenia týkajúce sa urovnávania sporov v oblasti investícií sa medzi členmi jednej ORHI neuplatnia.
15
Komisia však nemala mandát na podporu tohto návrhu. Únia totiž nepožiadala o zahrnutie ORHI do zoznamu oblastí otvorených na rokovanie a smernice Rady na rokovania uvádzajú, že „[Európska únia] v rámci modernizácie [ZECH] nepodporuje zmenu ustanovenia o [ORHI].“
Konanie na Súdnom dvore
16
Belgické kráľovstvo podalo túto žiadosť o stanovisko 2. decembra 2020.
17
Sudkyňa spravodajkyňa a generálny advokát sa 8. októbra 2021 v zmysle článku 62 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora pýtali Belgického kráľovstva, či vzhľadom na rozsudok z 2. septembra 2021, Moldavská republika (C‑741/19, EU:C:2021:655), a najmä na jeho body 40 až 66 trvá na svojej žiadosti o stanovisko.
18
Listom z 10. novembra 2021 Belgické kráľovstvo informovalo Súdny dvor o svojom zámere trvať na svojej žiadosti.
O prípustnosti žiadosti o stanovisko
Analýza vykonaná Belgickým kráľovstvom
19
Belgické kráľovstvo uvádza, že jeho žiadosť o stanovisko sa týka otázky, či sú článok 26 ZECH, ktorý bol prevzatý do návrhu modernizovanej ZECH (ďalej len „článok 26 modernizovanej ZECH“), a mechanizmus urovnávania sporov, ktorý je v tomto článku upravený, ak by sa mal tento mechanizmus považovať za uplatniteľný na spory medzi investorom z jedného členského štátu a iným členským štátom (ďalej len „spory v rámci EÚ“), ako aj pojmy „investícia“ a „investor“ uvedené v návrhu zmeny článku 1 ZECH, zlučiteľné so Zmluvami.
20
V tejto súvislosti Belgické kráľovstvo spresňuje, že keďže v súčasnosti neexistuje žiadna zhoda o prípadnej zmene článku 26 ZECH, predpokladá sa, že tento článok 26 zostane nezmenený.
21
Podľa Belgického kráľovstva je však táto žiadosť o stanovisko prípustná, keďže sa týka „dohody“, ktorá je „zamýšľaná“ a žiadosť nie je predčasná.
22
V prvom rade tvrdí, že návrh modernizovanej ZECH je záväzkom, ktorý má obligatórny charakter, prijatým subjektmi medzinárodného práva, a teda predstavuje „dohodu“ v zmysle článku 218 ods. 11 ZFEÚ. Konkrétne skutočnosť, že tento návrh nie je z formálneho hľadiska novou zmluvou, ale predstavuje zmenu skoršej zmluvy, ho nezbavuje jeho charakteru „dohody“. Z judikatúry, najmä zo stanoviska 1/03 (Nový Luganský dohovor) zo 7. februára 2006 (EU:C:2006:81), totiž vyplýva, že Súdny dvor už rozhodoval o revízii existujúcej zmluvy, pričom to nevyvolávalo otázky o prípustnosti žiadosti o stanovisko týkajúcej sa novej zmluvy, ktorej uzatvorenie sa plánovalo.
23
Belgické kráľovstvo ďalej tvrdí, že návrh modernizovanej ZECH je „zamýšľanou“ dohodou v zmysle judikatúry Súdneho dvora. V tejto súvislosti na jednej strane tvrdí, že tento návrh ešte nebol uzavretý, takže preventívny cieľ konania o stanovisku je dodržaný. Na druhej strane okolnosť, že rozhodnutie Rady, ktorým sa povoľuje začatie rokovaní, a smernice na rokovania neupravujú otázku, či sa ZECH vo všeobecnosti, a konkrétnejšie mechanizmus urovnávania sporov stanovený v jej článku 26, uplatňuje na spory v rámci EÚ, nemá vplyv na prípustnosť tejto žiadosti o stanovisko. Z judikatúry vyplývajúcej najmä z rozsudku z 5. novembra 2002, Komisia/Dánsko (C‑467/98, EU:C:2002:625, bod 39), totiž vyplýva, že pri opätovnom rokovaní o celej dohode zmluvné strany potvrdzujú záväzky vyplývajúce z pôvodnej zmluvy, ktoré nie sú súčasťou opätovného rokovania alebo sa menia len okrajovo. Súčasné opätovné rokovania o ZECH sa teda týkajú celej tejto zmluvy, a vyplýva z nich potvrdenie jej článku 26. V každom prípade sa táto žiadosť o stanovisko týka aj definícií „investor“ a „investícia“ uvedených v článku 1 ZECH, ktoré majú byť v súlade so zoznamom oblastí otvorených na rokovanie výslovne menené.
24
Napokon táto žiadosť o stanovisko nie je predčasná. Konkrétne tak obsah dotknutých ustanovení zamýšľanej dohody, ako aj kontext rokovaní o tejto dohode sú dostatočne známe na to, aby Súdny dvor mohol poskytnúť užitočnú odpoveď na túto žiadosť. Po prvé sa totiž návrh na zmenu predložený Úniou a jej členskými štátmi dostal do dostatočne pokročilej fázy, aby sa mohlo konštatovať, že neobsahuje objasnenie týkajúce sa uplatniteľnosti článku 26 modernizovanej ZECH na spory v rámci EÚ. Po druhé vzhľadom na priebeh druhého kola rokovaní neexistuje žiadna zhoda, pokiaľ ide o zaradenie všetkých návrhov predložených Úniou do modernizovanej ZECH. Po tretie, aj keď Kazašská republika počas tretieho kola rokovaní predložila návrh, ktorého cieľom je objasniť právne vzťahy, ktoré existujú medzi ORHI, ktoré sú zmluvnými stranami ZECH, a ich členmi vzhľadom na túto zmluvu, mandát na rokovania, ktorý má Komisia, jej neumožňuje diskutovať o tomto návrhu. Za týchto podmienok podľa Belgického kráľovstva modernizovaná ZECH neobsahuje objasnenie týkajúce sa uplatniteľnosti jej článku 26 na spory v rámci EÚ, čo by mohlo byť vykladané ako potvrdenie súčasnej situácie.
Zhrnutie hlavných pripomienok predložených Súdnemu dvoru
25
Všetky členské štáty, ktoré sa zúčastnili na písomnej časti konania, okrem Maďarska, a Komisia zastávajú názor, že táto žiadosť o stanovisko je prípustná. Niektoré z týchto štátov, najmä Česká republika a Slovinská republika, zdôrazňujú, že zaujatie stanoviska Súdneho dvora je nevyhnutné na odstránenie akejkoľvek nejednoznačnosti pri výklade článku 26 ZECH. Členské štáty totiž nie sú jednotné najmä v otázke, či sa má tento článok vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na spory v rámci EÚ. Ďalej väčšina rozhodcovských konaní začatých na základe tohto článku sa týka práve sporov v rámci EÚ. Napokon v týchto konaniach rozhodcovia systematicky odmietajú vyhlasovať nedostatok svojej právomoci, a to aj po vyhlásení rozsudku zo 6. marca 2018, Achmea (C‑284/16, EU:C:2018:158).
26
Spolková republika Nemecko zastáva názor, že ak by na vyhlásenie neprípustnosti žiadosti o stanovisko stačilo, aby sa táto žiadosť vzťahovala na ustanovenie, ktorého obsah nebol pozmeňujúcou dohodou ovplyvnený, vyvolávalo by to už od štádia posudzovania prípustnosti takejto žiadosti zložité otázky týkajúce sa vymedzenia medzi „starými“ a „novými“ ustanoveniami predmetnej dohody.
27
Francúzska republika tvrdí, že žiadosť o stanovisko nemôže byť vyhlásená za neprípustnú z dôvodu, že sa týka už uzavretej dohody. Tento členský štát totiž na jednej strane zastáva názor, že Súdnemu dvoru je položená otázka týkajúca sa toho, že v zamýšľanej dohode neexistuje ustanovenie, ktoré by výslovne vylučovalo spory v rámci EÚ z mechanizmu stanoveného v článku 26 modernizovanej ZECH. Neexistencia takéhoto ustanovenia v tejto dohode by však mohla viesť k porušeniu práva Únie inými ustanoveniami uvedenej dohody, ktoré by v prípade existencie tohto osobitného ustanovenia neboli v rozpore s právom Únie. Na druhej strane sa táto žiadosť o stanovisko týka opätovného rokovania o celej dohode, keďže rozsah opätovného rokovania zahŕňa všetky podstatné časti ZECH. Okrem toho je možné, že návrh modernizovanej ZECH bude mať v konečnom dôsledku formu novej úplnej dohody, ktorá nahradí v súčasnosti platnú ZECH. Únia tak bola vyzvaná, aby potvrdila svoje záväzky týkajúce sa celej ZECH, pričom návrh modernizovanej ZECH tak predstavuje, najmä pokiaľ ide o jej mechanizmus urovnávania sporov, zamýšľanú, a nie uzatvorenú dohodu.
28
Komisia poznamenáva, že nemožno vylúčiť, že otázka uplatniteľnosti mechanizmu urovnávania sporov na spory v rámci EÚ bude nastolená v kontexte oblastí, v ktorých sa rokovania začali a ktoré úzko súvisia s otázkami nastolenými v tejto žiadosti o stanovisko. Okrem toho by uzatvorenie modernizovanej ZECH bez zmeny článku 26 ZECH alebo bez určenia jeho výkladu prostredníctvom nástroja medzinárodného práva verejného, ktorý umožňuje zaväzovať rozhodcovské súdy, mohli rozhodcovské súdy vykladať v tom zmysle, že Únia a členské štáty v novej medzinárodnej dohode potvrdzujú uplatniteľnosť článku 26 modernizovanej ZECH na spory v rámci EÚ.
29
V tejto súvislosti Komisia pripomína, že žiadosť o stanovisko, ktorej pôsobnosť je pomerne široká, sa môže riadiť legitímnym cieľom inštitúcie alebo členského štátu poznať rozsah jednotlivých právomocí Únie a členských štátov predtým, ako sa rozhodnú podpísať a uzatvoriť zamýšľanú dohodu. Skutočnosť, že článok 26 ZECH nebol zmenený, by tak bolo možné vykladať ako súhlas s tým, že medzinárodná zodpovednosť členských štátov môže vzniknúť priamo v oblasti, ktorá patrí do výlučnej právomoci Únie. To by znamenalo porušenie povinnosti členských štátov zabezpečiť na svojich príslušných územiach uplatňovanie a dodržiavanie práva Únie tým, že sa umožní výkon vnútroštátnej právomoci, ktorá má prednosť pred právomocami Únie a výsadami Súdneho dvora, ktoré vyplývajú z článku 19 ZEÚ a článku 344 ZFEÚ.
30
Komisia uvádza, že stanovisko Súdneho dvora bude zaväzovať inštitúcie a členské štáty pri vedení práve prebiehajúcich rokovaní o modernizovanej ZECH. V závislosti od obsahu tohto stanoviska sa buď musí výklad Súdneho dvora premietnuť do dohody medzi členskými štátmi a Úniou o výklade článku 26 modernizovanej ZECH alebo do zmluvy medzi členskými štátmi a Úniou, ktorou sa mení článok 26 modernizovanej ZECH v ich vzájomných vzťahoch, alebo Rada musí rozšíriť rozsah mandátu na rokovanie na základe zmeneného odporúčania Komisie.
31
Maďarsko sa naopak domnieva, že táto žiadosť o stanovisko je neprípustná. Poznamenáva, že na to, aby Súdny dvor mohol rozhodnúť o zlučiteľnosti ustanovení zamýšľanej dohody so Zmluvami, je potrebné, aby mal k dispozícii dostatočné informácie o samotnom obsahu uvedenej dohody. V prejednávanej veci však zo v súčasnosti dostupných dokumentov a informácií a zo stavu rokovaní vyplýva, že nie je k dispozícii ani úplné, ani čiastočné znenie návrhu modernizovanej ZECH, a nie je možné predpokladať výsledok prebiehajúcich rokovaní. Po prvé boli totiž rokovania len v počiatočnom štádiu a členský štát, ktorý podal túto žiadosť o stanovisko, k nej priložil len v súčasnosti platné znenie ZECH. Po druhé zoznam oblastí otvorených na rokovanie nie je vyčerpávajúci a možno ho doplniť. Po tretie pripomienky k politickým možnostiam zmluvných strán sú formulované pred prvým oficiálnym kolom rokovaní.
32
Rada má tiež pochybnosti o prípustnosti tejto žiadosti o stanovisko najmä z dôvodu neistoty týkajúcej sa obsahu zamýšľanej dohody a prípadnej zmeny článku 26 ZECH, neexistencie následkov prípadného záporného stanoviska Súdneho dvora a z dôvodu, že judikatúra vyplývajúca z rozsudku z 5. novembra 2002, Komisia/Dánsko (C‑467/98, EU:C:2002:625), nie je v prejednávanej veci relevantná, keďže táto judikatúra bola vypracovaná v rámci žaloby o nesplnenie povinnosti v zmysle článku 258 ZFEÚ.
33
Rada v každom prípade nespochybňuje relevantnosť dôvodov uvádzaných Belgickým kráľovstvom na podporu prípustnosti tejto žiadosti o stanovisko a domnieva sa, že nemožno vylúčiť, že rokovania sa v konečnom dôsledku rozšíria aj na článok 26 ZECH. V takom prípade smernice Rady na rokovania stanovujú, že Komisia zabezpečí, aby bol výsledok v súlade s právom Únie.
Zaujatie stanoviska Súdnym dvorom
34
V súlade s článkom 218 ods. 11 ZFEÚ môžu členský štát, Európsky parlament, Rada alebo Komisia získať stanovisko Súdneho dvora k tomu, či je zamýšľaná dohoda v súlade s ustanoveniami Zmlúv.
35
V súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora je účelom tohto ustanovenia predchádzať komplikáciám, ktoré by vyplývali zo súdnych sporov v súvislosti so súladom medzinárodných dohôd, ktorými je Únia viazaná. Súdne rozhodnutie, ktorým by sa po uzavretí medzinárodnej dohody zaväzujúcej Úniu prípadne konštatovalo, že táto dohoda je vzhľadom na svoj obsah alebo postup, na základe ktorého bola uzavretá, nezlučiteľná s ustanoveniami Zmlúv, by totiž nutne vyvolalo závažné ťažkosti nielen na úrovni Únie, ale aj na úrovni medzinárodných vzťahov, a mohlo by spôsobiť ujmu všetkým dotknutým stranám vrátane tretích štátov [stanovisko 1/19 (Istanbulský dohovor), zo 6. októbra 2021, EU:C:2021:832, bod 193 a citovaná judikatúra].
36
Je pravda, že možnosť podať žiadosť o stanovisko podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ nevyžaduje ako predbežnú podmienku konečnú dohodu medzi dotknutými inštitúciami [stanovisko 1/19 (Istanbulský dohovor) zo 6. októbra 2021, EU:C:2021:832, bod 204 a citovaná judikatúra].
37
Z toho vyplýva, že na Súdny dvor možno podať žiadosť o stanovisko, ak je známy predmet zamýšľanej dohody, a to napriek tomu, že zostáva otvorený určitý počet alternatívnych riešení a pretrvávajú názorové rozdiely na znenie predmetných textov [stanovisko 1/09 (Dohoda o vytvorení jednotného systému riešenia patentových sporov) z 8. marca 2011, EU:C:2011:123, bod 53].
38
Platí to najmä vtedy, keď sa žiadosť o stanovisko týka len otázky, či má Únia právomoc uzavrieť zamýšľanú dohodu [pozri v tomto zmysle stanovisko 2/94 (Pristúpenie Spoločenstva k EDĽP) z 28. marca 1996, EU:C:1996:140, body 13 až 18].
39
Pokiaľ sa však žiadosť o stanovisko týka otázky zlučiteľnosti tejto dohody so Zmluvami, je potrebné, aby mal Súdny dvor k dispozícii dostatočné informácie o samotnom obsahu tejto dohody [stanovisko 2/94 (Pristúpenie Spoločenstva k EDĽP) z 28. marca 1996, EU:C:1996:140, bod 19, a stanovisko 2/13 (Pristúpenie Únie k EDĽP) z 18. decembra 2014, EU:C:2014:2454, bod 147].
40
Táto žiadosť o stanovisko sa však netýka právomoci Únie uzavrieť modernizovanú ZECH, ale zlučiteľnosti modernizovanej ZECH, a najmä jej článku 26, so Zmluvami.
41
Okrem toho samotné Belgické kráľovstvo uznáva, že v čase podania tejto žiadosti o stanovisko neexistoval žiadny dokument obsahujúci text ZECH v jej modernizovanom znení alebo znenie jej článku 26.
42
Podľa Belgického kráľovstva táto okolnosť nemôže mať vplyv na prípustnosť tejto žiadosti o stanovisko, keďže v tomto štádiu rokovaní je všeobecne známe, že v modernizovanom znení ZECH sa nepredpokladá žiadna zmena článku 26. Rokovania o modernizácii ZECH sa totiž začali len v súvislosti so zoznamom oblastí otvorených na rokovanie, pričom tento zoznam nezahŕňa mechanizmus urovnávania sporov stanovený v tomto článku.
43
Informácie predložené Súdnemu dvoru však neumožňujú dospieť k záveru, že článok 26 ZECH sa po skončení týchto rokovaní nezmení.
44
V prvom rade totiž, hoci je pravda, že Konferencia charty určila zoznam oblastí otvorených na rokovanie a že tento zoznam neobsahuje mechanizmus urovnávania sporov uvedený v článku 26 ZECH, nič to nemení na tom, že ku dňu podania tejto žiadosti o stanovisko sa rokovania nachádzali vo veľmi skorom štádiu a že rozsudok z 2. septembra 2021, Moldavská republika (C‑741/19, EU:C:2021:655), ešte nebol vyhlásený. Z toho vyplýva, že medzi zmluvnými stranami mohlo, a ešte stále môže dôjsť k zhode o zahrnutí oblasti, do ktorej patrí tento článok, do uvedeného zoznamu. V dôsledku toho výsledok prípadných rokovaní týkajúcich sa tejto oblasti nie je dostatočne predvídateľný a nemožno vylúčiť, že článok 26 ZECH sa bude meniť.
45
V druhom rade, ako uviedlo samotné Belgické kráľovstvo, boli začaté rokovania o definícii pojmov „investícia“ a „investor“ v zmysle článku 1 ZECH, keďže tieto pojmy určujú pôsobnosť mechanizmu urovnávania sporov stanoveného v článku 26 ZECH. Nielenže v tomto štádiu nebol prijatý žiadny pozmeňujúci text tohto článku 1, ale okrem toho nemožno posúdiť vplyv, ktorý by mohli mať prípadné zmeny daných pojmov na tento mechanizmus urovnávania sporov, keďže chýbajú informácie umožňujúce s určitou presnosťou poznať pravidlá upravujúce uvedený mechanizmus.
46
Vzhľadom na tieto nejasnosti Súdny dvor nemá k dispozícii dostatočné informácie o obsahu, a konkrétnejšie o pôsobnosti článku 26, ktorý bude uvedený v modernizovanej ZECH, hoci je táto pôsobnosť predmetom tejto žiadosti o stanovisko. Táto žiadosť o stanovisko sa teda zdá byť predčasná.
47
Napokon treba dodať, že pokiaľ ide o úvahy o účelnosti pripomenuté v bode 25 tohto stanoviska, ktoré by odôvodňovali, aby Súdny dvor zaujal stanovisko k otázke zlučiteľnosti článku 26 ZECH so Zmluvami, stačí konštatovať, že na jednej strane takéto úvahy nijako nesúvisia s účelom konania o stanovisku pripomenutým v bode 35 tohto stanoviska, keďže toto ustanovenie je už platné. Na druhej strane sa Súdny dvor v každom prípade k tejto otázke už vyjadril. Z rozsudku z 2. septembra 2021, Moldavská republika (C‑741/19, EU:C:2021:655), a najmä z jeho bodov 40 až 66 totiž jasne vyplýva, že dodržiavanie zásady autonómie práva Únie zakotvenej v článku 344 ZFEÚ vyžaduje vykladať článok 26 ods. 2 písm. c) ZECH v tom zmysle, že toto ustanovenie sa neuplatňuje na spory medzi členským štátom a investorom z iného členského štátu vo veci investície, ktorú tento investor uskutočnil v prvom členskom štáte.
48
Zo všetkých predchádzajúcich úvah vyplýva, že Súdny dvor nemá k dispozícii dostatočné informácie o samotnom obsahu zamýšľanej dohody, a preto sa táto žiadosť o stanovisko musí považovať za neprípustnú z dôvodu jej predčasnosti.
Súdny dvor (štvrtá komora) preto vydal toto stanovisko:
Žiadosť o stanovisko, ktorú podalo Belgické kráľovstvo 2. decembra 2020, je neprípustná.
Lycourgos Rodin Bonichot
Rossi Spineanu‑Matei
Stanovisko bolo vyhlásené na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 16. júna 2022.
Tajomník Predseda štvrtej komory
A. Calot Escobar C. Lycourgos