62008CJ0124
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
zo 16. júla 2009 (
*1
)
„Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Colný kódex Spoločenstva — Colný dlh — Suma cla — Oznámenie dlžníkovi — Trestne stíhateľný skutok“
V spojených veciach C-124/08 a C-125/08,
ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutiami Hof van Cassatie (Belgicko) z 26. februára 2008 a doručené Súdnemu dvoru, ktoré súvisia s konaniami:
Gilbert Snauwaert,
Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA,
Coldstar NV,
Dirk Vlaeminck,
Jeroen Den Haerynck,
Ann De Wintere, (C-124/08),
Géry Deschaumes, (C-125/08)
proti
Belgickému kráľovstvu,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia K. Schiemann, J. Makarczyk (spravodajca), P. Kūris a L. Bay Larsen,
generálna advokátka: E. Sharpston,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
—
Snauwaert, Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA a Coldstar NV, v zastúpení: J. Verbist, advocaat,
—
J. Den Haerynck, v zastúpení: E. Gevers, advocaat,
—
A. De Wintere, v zastúpení: H. Van Bavel a P. Wytinck, advocaten,
—
belgická vláda, v zastúpení: J.-C. Halleux, splnomocnený zástupca,
—
grécka vláda, v zastúpení: S. Spyropoulos, Z. Chatzipavlou a V. Karra, splnomocnení zástupcovia,
—
Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. van Beek a S. Schønberg, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálnej advokátky, že vec bude prejednaná bez jej návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú výkladu článku 221 ods. 1 a 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004 s. 307, ďalej len „colný kódex“).
2
Tieto návrhy boli podané v rámci sporov medzi G. Snauwaertom, Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA, Coldstar NV, D. Vlaeminckom a J. Den Haerynckom, ako aj A. De Wintere na jednej strane a Belgickým kráľovstvom na strane druhej, pokiaľ ide o právnu vec C-124/08, a medzi G. Deschaumesom a Belgickým kráľovstvom, pokiaľ ide o právnu vec C-125/08, ktorých predmetom sú žiadosti o dodatočné vyberanie dovozného cla.
Právny rámec
3
Článok 221 colného kódexu stanovuje:
„1.   Akonáhle je suma cla zapísaná do účtovnej evidencie, musí byť oznámená dlžníkovi v súlade s ustanovenými postupmi.
…
3.   Oznámenie dlžníkovi sa neuskutočňuje po uplynutí lehoty troch rokov odo dňa, kedy vznikol colný dlh. Avšak tam, kde colné orgány nemohli určiť presnú sumu splatnú podľa zákona v dôsledku konania, ktoré by mohlo viesť k trestnému súdnemu konaniu [trestne stíhateľného skutku — neoficiálny preklad], sa môže takéto oznámenie, pokiaľ to povoľujú platné právne predpisy, urobiť po uplynutí takejto trojročnej lehoty.“
Spory vo veciach samých a prejudiciálne otázky
4
Spory vo veci samej, tak ako ich opisuje vnútroštátny súd, súvisia s viacerými podvodmi v oblasti dovozu mäsa nepovoleného na európskom trhu, ktoré boli spáchané v Belgicku v polovici deväťdesiatych rokov.
5
Tieto podvody spočívali na jednej strane v obchodovaní na európskom trhu s lacným mäsom pochádzajúcim z tretích štátov, ktoré zvyčajne nebolo vhodné na konzumáciu človekom podľa vnútroštátnych noriem a noriem Spoločenstva, a na druhej strane v neoprávnenom uplatnení vývozných náhrad.
6
V dôsledku uvedených podvodov dovozné clá súvisiace s predmetnými tovarmi boli obídené, keďže príslušné colné orgány nemali informácie, ktoré sa vyžadujú na ich zaúčtovanie.
Vec C-124/08
7
Z vnútroštátneho rozhodnutia vo veci C-124/08 vyplýva, že v konaniach prebiehajúcich na prvom stupni na correctionele Rechtbank van Antwerpen (trestný súd v Antverpách) a na odvolacom stupni na hof van beroep te Antwerpen (odvolací súd v Antverpách), boli G. Snauwaert, D. Vlaeminck a J. Den Haerynck, ako aj A. De Wintere odsúdení na zaplatenie obídeného dovozného cla a poplatkov vrátane úrokov z omeškania ako solidárni dlžníci. Súdy určili, že Algemeen Expeditiebedrijf Zeebrugge BVBA a Coldstar NV boli občianskoprávne zodpovedné za sumy, ktoré sú povinní zaplatiť G. Snauwaert a J. Den Haerynck.
8
Vnútroštátny súd uvádza, že na podporu svojich kasačných dovolaní smerujúcich proti rozsudku hof van beroep te Antwerpen z 25. októbra 2006 žalobcovia vo veci samej uvádzajú najmä ustanovenia článku 221 ods. 1 a 3 colného kódexu, pričom tvrdia, že tento súd nesprávne rozhodol na jednej strane, že nezúčtovanie alebo oneskorené zaúčtovanie sumy dovozného alebo vývozného cla dlžného v súlade so zákonom nemá vplyv na právo colných orgánov dodatočne vybrať uvedené clo a na druhej strane, že na účely predĺženia trojročnej premlčacej lehoty, ktorá začína plynúť od vzniku colného dlhu, stanovenej v uvedenom odseku 3, je bezvýznamné, či je páchateľ trestne stíhateľného skutku, v dôsledku ktorého uvedené orgány nemohli určiť uvedenú sumu, známy.
9
Za týchto podmienok Hof van Cassatie (kasačný súd) rozhodol prerušiť konanie a položil Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„1.
Má sa článok 221 ods. 1 [colného kódexu] vykladať tak, že oznámenie colného dlhu osobe povinnej zaplatiť clo… sa môže právoplatne uskutočniť len po zápise tohto dlhu do účtovnej evidencie, alebo, inými slovami, že oznámeniu colného dlhu osobe povinnej zaplatiť clo… musí vždy predchádzať jeho zápis do účtovnej evidencie preto, aby bolo právoplatné alebo v súlade s [uvedeným ustanovením]?
2.
Má sa článok 221 ods. 3 [colného kódexu] vykladať tak, že možnosť colných orgánov právoplatne oznámiť sumu zapísanú do účtovnej evidencie po uplynutí lehoty troch rokov od okamihu vzniku colného dlhu, pokiaľ tento dlh vznikol v dôsledku trestne stíhateľného skutku, sa vzťahuje len na osobu, ktorá sa tohto [skutku] dopustila?“
Vec C-125/08
10
Z vnútroštátneho rozhodnutia vo veci C-125/08 vyplýva, že rozsudkom hof van beroep te Antwerpen z 2. mája 2007 bol G. Deschaumes odsúdený na zaplatenie obídeného dlžného dovozného cla a poplatkov vrátane úrokov z omeškania.
11
Vnútroštátny súd uvádza, že na podporu svojho kasačného dovolania smerujúceho proti uvedenému rozsudku G. Deschaumes uvádza najmä ustanovenia článku 221 ods. 1 colného kódexu, pričom tvrdí, že hof van beroep te Antwerpen neurčil, že zápis colného dlhu do účtovnej evidencie bol vykonaný pred jeho oznámením, a že zo spisového materiálu veci samej nevyplýva, že tento zápis do účtovnej evidencie bol vykonaný.
12
Za týchto podmienok Hof van Cassatie rozhodol prerušiť konanie a položil Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku, ktorá je zhodná s otázkou vo veci C-124/08.
13
Uznesením predsedu Súdneho dvora 22. apríla 2008 boli veci C-124/08 a C-125/08 spojené na účely písomnej časti konania, ústnej časti konania a rozsudku.
O prejudiciálnych otázkach
O prípustnosti návrhov na začatie prejudiciálneho konania
14
Komisia Európskych spoločenstiev tvrdí, že návrhy na začatie prejudiciálneho konania sú neprípustné, pretože sú nedostatočne odôvodnené.
15
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v súlade s ustálenou judikatúrou nevyhnutnosť dopracovať sa k výkladu práva Spoločenstva, ktorý bude pre vnútroštátneho sudcu užitočný, vyžaduje, aby sudca definoval faktický a právny rámec, do ktorého vsadí svoje otázky, alebo aby prinajmenšom vysvetlil faktické hypotézy, na ktorých sú tieto otázky založené (pozri najmä rozsudky z 21. septembra 1999, Albany, C-67/96, Zb. s. I-5751, bod 39; z, Deliège, C-51/96 a C-191/97, Zb. s. I-2549, bod 30, ako aj z, Wilson, C-506/04, Zb. s. I-8613, bod 38).
16
Informácie poskytnuté v rozhodnutiach vnútroštátnych súdov, ktorými sa podáva návrh na začatie prejudiciálneho konania, majú umožniť nielen Súdnemu dvoru poskytnúť užitočné odpovede, ale aj vládam členských štátov a iným oprávneným subjektom predložiť pripomienky podľa článku 23 Štatútu Súdneho dvora. Súdny dvor musí dbať o to, aby bola táto možnosť zachovaná, pričom je potrebné zohľadniť, že podľa uvedeného ustanovenia sa oprávneným subjektom doručujú len uvedené rozhodnutia vnútroštátnych súdov (pozri najmä rozsudky Albany, už citovaný, bod 40; z 12. apríla 2005, Keller, C-145/03, Zb. s. I-2529, bod 30, a Wilson, už citovaný, bod 39).
17
V prejednávanej veci rozhodnutia vnútroštátneho súdu v dostatočnej miere obsahujú podrobnosti, aby umožnili vládam členských štátov a iným oprávneným subjektom predložiť pripomienky. Z pripomienok, ktoré predložila belgická a grécka vláda, ako aj Komisia, napokon vyplýva, že mohli užitočne zaujať stanovisko k otázkam, ktoré položil vnútroštátny súd.
18
Okrem toho Súdny dvor sa na základe informácií uvedených v rozhodnutiach vnútroštátneho súdu a v pripomienkach, ktoré mu boli predložené, považuje za dostatočne oboznámený s vecou, aby mohol na uvedené otázky dať užitočné odpovede.
19
Z vyššie uvedeného vyplýva, že Súdny dvor má na položené otázky odpovedať.
O prvej otázke vo veci C-124/08 a o jedinej otázke vo veci C-125/08
20
Týmito otázkami chce vnútroštátny súd zistiť, či článok 221 ods. 1 colného kódexu sa má vykladať v tom zmysle, že oznámenie sumy dovozného alebo vývozného cla, ktoré sa má zaplatiť, sa zo strany colných orgánov voči dlžníkovi v súlade s ustanovenými postupmi môže platne uskutočniť, len ak uvedené orgány prv zapísali sumu tohto cla do účtovnej evidencie.
21
V tejto súvislosti stačí pripomenúť, že zo znenia článku 221 ods. 1 colného kódexu vyplýva, že zápis do účtovnej evidencie, ktorý podľa článku 217 ods. 1 uvedeného kódexu spočíva v zápise sumy cla do účtovných kníh alebo do akéhokoľvek iného rovnocenného nosiča informácií colnými orgánmi, musí nevyhnutne predchádzať oznámeniu výšky dovozného alebo vývozného cla dlžníkovi (rozsudok z 23. februára 2006, Molenbergnatie, C-201/04, Zb. s. I-2049, bod 46).
22
Takýto chronologický postup realizácie zápisu do účtovnej evidencie a oznámenia sumy cla zakotvený v samotnom názve oddielu 1 kapitoly 3 hlavy VII colného kódexu „Zápis colného dlhu do účtovnej evidencie a jeho oznámenie dlžníkovi“ sa totiž musí dodržať, aby nedochádzalo k rozdielnemu zaobchádzaniu s osobami zodpovednými za zaplatenie cla a tiež k narušovaniu harmonického fungovania colnej únie (rozsudok Molenbergnatie, už citovaný, bod 47).
23
Preto treba odpovedať na prvú položenú otázku vo veci C-124/08 a na jedinú otázku položenú vo veci C-125/08 tak, že článok 221 ods. 1 colného kódexu sa má vykladať v tom zmysle, že oznámenie sumy dovozného alebo vývozného cla, ktoré sa má zaplatiť, sa zo strany colných orgánov voči dlžníkovi v súlade s ustanovenými postupmi môže platne uskutočniť, len ak uvedené orgány prv zapísali sumu tohto cla do účtovnej evidencie.
O druhej otázke vo veci C-124/08
24
Touto otázkou chce vnútroštátny súd zistiť, či článok 221 ods. 3 colného kódexu sa má vykladať v tom zmysle, že po uplynutí lehoty troch rokov od okamihu vzniku colného dlhu colné orgány členského štátu môžu platne oznámiť sumu cla, ktoré sa má vybrať, len osobe, ktorá je páchateľom trestne stíhateľného skutku, v dôsledku ktorého uvedené orgány nemohli určiť presnú sumu uvedeného cla.
25
Na úvod treba pripomenúť, že pod výrazom „trestne stíhateľný skutok“, ktorý je uvedený v článku 221 ods. 3 colného kódexu, sa chápe každý skutok, ktorý podľa právneho poriadku členského štátu, ktorého príslušné orgány chcú dodatočne vybrať clo, môže byť kvalifikovaný ako trestný čin v zmysle vnútroštátneho trestného práva [pozri analogicky, pokiaľ ide o článok 3 nariadenia Rady č. 1697/79 z 24. júla 1979 o vyberaní „a posteriori“ dovozných alebo vývozných ciel, ktorých zaplatenie sa nevyžadovalo od osoby zodpovednej za zaplatenie cla v prípade tovarov deklarovaných pre colný režim, ktorý obsahuje povinnosť zaplatiť takého clo [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 197, s. 1), rozsudok z, Meico-Fell, C-273/90, Zb. s. I-5569, bod 9].
26
Súdny dvor mal príležitosť upresniť, že kvalifikácia „trestne stíhateľného skutku“ colnými orgánmi nepredstavuje konštatovanie, že skutočne došlo k porušeniu trestného práva. Uvedená kvalifikácia sa vykonáva iba v rámci a na účely správneho konania, ktorého jediným cieľom je umožniť uvedeným orgánom napraviť nesprávny alebo nedostatočný výber dovozného alebo vývozného cla. (pozri analogicky, pokiaľ ide o článok 3 nariadenia č. 1697/79, rozsudok z 18. decembra 2007, ZF Zefeser, C-62/06, Zb. s. I-11995, bod 28).
27
Preto, aby sa odpovedalo na túto otázku, treba na jednej strane zdôrazniť, že v súlade s článkom 221 ods. 1 colného kódexu oznámenie dovozného alebo vývozného cla, ktoré sa má zaplatiť, sa musí urobiť voči dlžníkovi colného dlhu.
28
Na druhej strane treba skonštatovať, že prvá veta odseku 3 uvedeného článku zakotvuje pravidlo premlčania, podľa ktorého sa toto oznámenie neuskutočňuje po uplynutí lehoty troch rokov odo dňa, keď vznikol colný dlh.
29
Ako výnimku z tohto pravidla druhá veta spomínaného odseku stanovuje, že colné orgány môžu takéto oznámenie, pokiaľ to povoľujú platné právne predpisy, urobiť po uplynutí tejto lehoty, keď nemohli určiť presnú sumu cla splatnú podľa zákona v dôsledku trestne stíhateľného skutku.
30
Preto tak zo znenia, ako aj zo systému článku 221 colného kódexu vyplýva, že suma cla môže byť oznámená dlžníkovi po uplynutí trojročnej lehoty, keď v dôsledku trestne stíhateľného skutku colné orgány nemohli určiť presnú sumu cla splatnú podľa zákona, aj keď uvedený dlžník nie je páchateľom tohto skutku.
31
Tento výklad je okrem toho potvrdený použitím slovného spojenia „takéto oznámenie“ v druhej vete článku 221 ods. 3 colného kódexu, ktoré odkazuje na slová „oznámenie dlžníkovi“ uvedené v prvej vete tohto ustanovenia. Takto sa uvedené ustanovenie neobmedzuje na oznámenie cla, ktoré má byť zaplatené, iba dlžníkovi, ktorý by bol páchateľom trestne stíhateľného skutku.
32
Preto treba odpovedať na druhú otázku položenú vo veci C-124/08 tak, že článok 221 ods. 3 colného kódexu sa, má vykladať v tom zmysle, že colné orgány môžu dlžníkovi platne oznámiť sumu cla splatnú podľa zákona po uplynutí lehoty troch rokov od okamihu vzniku colného dlhu, ak uvedené orgány nemohli určiť presnú sumu uvedeného cla v dôsledku trestne stíhateľného skutku, aj keď uvedený dlžník nie je páchateľom tohto skutku.
O trovách
33
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
1.
Článok 221 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že oznámenie sumy dovozného alebo vývozného cla, ktoré sa má zaplatiť, sa zo strany colných orgánov voči dlžníkovi v súlade s ustanovenými postupmi môže platne uskutočniť, len ak uvedené orgány prv zapísali sumu tohto cla do účtovnej evidencie.
2.
Článok 221 ods. 3 nariadenia č. 2913/92 sa má vykladať v tom zmysle, že colné orgány môžu dlžníkovi platne oznámiť sumu cla splatnú podľa zákona po uplynutí lehoty troch rokov od okamihu vzniku colného dlhu, ak uvedené orgány nemohli určiť presnú sumu uvedeného cla v dôsledku trestne stíhateľného skutku, aj keď uvedený dlžník nie je páchateľom tohto skutku.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.