62022CO0495_INF
Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. apríla 2023 –Ministero della Giustizia/SP (Výberové konanie na notárov)
(vec C‑495/22)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Články 53 a 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Článok 267 ZFEÚ – Dosah povinnosti vnútroštátnych súdov rozhodujúcich v poslednom stupni podať návrh na začatie prejudiciálneho konania – Výnimky z tejto povinnosti – Kritériá – Situácia, keď je správny výklad práva Únie natoľko zrejmý, že neponecháva priestor pre žiadne odôvodnené pochybnosti – Podmienka, aby bol vnútroštátny súd rozhodujúci v poslednom stupni presvedčený o tom, že aj pre ostatné súdy členských štátov rozhodujúce v poslednom stupni a Súdny dvor je výklad rovnako jasný“
Prejudiciálne otázky – Podanie návrhu na Súdny dvor – Prejudiciálne otázky – Povinnosť položiť prejudiciálnu otázku – Neexistencia – Podmienky – Neexistencia dôvodných pochybností – Kritériá
(Článok 267 ZFEÚ)
(Pozri body 17 – 20, 26 – 36 a výrok)
Výrok
Článok 267 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, proti ktorého rozhodnutiam nemožno podať opravný prostriedok na súd podľa vnútroštátneho práva, nemusí predložiť Súdnemu dvoru otázku výkladu práva Únie a vyriešiť ju v rámci svojej vlastnej zodpovednosti v prípade, že je správny výklad práva Únie taký jasný, že tu nie je priestor na žiadne dôvodné pochybnosti. Existencia takéhoto prípadu sa musí posudzovať v závislosti od charakteristík vlastných právu Únie, osobitné ťažkosti, ktoré predstavuje jeho výklad, a riziko rozdielnej judikatúry v rámci Európskej únie.
Tento vnútroštátny súd nie je povinný podrobne preukázať, že ostatné súdy členských štátov rozhodujúce v poslednom stupni a Súdny dvor by uskutočnili rovnaký výklad, ale musí po vykonaní posúdenia, ktoré zohľadňuje tieto skutočnosti, mať nadobudnuté presvedčenie, že aj pre tieto ostatné vnútroštátne súdy a Súdny dvor by bol výklad rovnako jasný.