62022CJ0565
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (sedmého senátu)
5. října 2023 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 2011/83/EU – Práva spotřebitelů – Předplatné spotřebitele na vzdělávací platformu – Automatické obnovení smlouvy – Právo odstoupit od smlouvy“
Ve věci C‑565/22,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soudní dvůr, Rakousko) ze dne 20. července 2022, došlým Soudnímu dvoru dne 26. srpna 2022, v řízení
Verein für Konsumenteninformation
proti
Sofatutor GmbH,
SOUDNÍ DVŮR (sedmý senát),
ve složení: M. L. Arastey Sahún (zpravodajka), předsedkyně senátu, F. Biltgen a J. Passer, soudci,
generální advokát: A. M. Collins,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–
za Verein für Konsumenteninformation: S. Langer, Rechtsanwalt,
–
za Sofatutor GmbH: M. Görg, Rechtsanwalt,
–
za nizozemskou vládu: M. K. Bulterman a A. Hanje, jako zmocněnkyně,
–
za Evropskou komisi: I. Rubene a E. Schmidt, jako zmocněnkyně,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 9 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (Úř. věst. 2011, L 304, s. 64).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Verein für Konsumenteninformation (sdružení pro informování spotřebitelů, Rakousko) (dále jen „VKI“) a Sofatutor GmbH, společností založenou podle německého práva, ve věci návrhu VKI, aby byla této společnosti uložena povinnost informovat spotřebitele o podmínkách, lhůtách a postupech pro uplatnění jejich práva odstoupit od smlouvy uzavřené na dálku.
Právní rámec
Unijní právo
3
Bod 37 odůvodnění směrnice 2011/83 uvádí:
„Jelikož v případě prodeje na dálku nemá spotřebitel možnost zboží před uzavřením smlouvy vidět, měl by mít právo odstoupit od smlouvy. Spotřebiteli by ze stejného důvodu mělo být povoleno otestovat a prohlédnout si zboží, které koupil, v míře nutné k obeznámení se s povahou, vlastnostmi a funkčností zboží. Pokud jde o smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory, spotřebitel by vzhledem k potenciálnímu prvku překvapení nebo psychologickému nátlaku měl mít právo od smlouvy odstoupit. Odstoupením od smlouvy by měly zaniknout povinnosti smluvních stran plnit danou smlouvu.“
4
Článek 2 této směrnice, nadepsaný „Definice“, definuje v bodě 7 „smlouvu uzavřenou na dálku“ takto:
„Pro účely této směrnice se rozumí:
[…]
7)
‚smlouvou uzavřenou na dálku‘ jakákoli smlouva uzavřená mezi obchodníkem a spotřebitelem v rámci organizovaného systému prodeje či poskytování služeb na dálku bez současné fyzické přítomnosti obchodníka a spotřebitele s výhradním použitím jednoho nebo více prostředků komunikace na dálku až do okamžiku uzavření smlouvy, včetně tohoto okamžiku“.
5
Článek 4 uvedené směrnice, nadepsaný „Úroveň harmonizace“, stanoví:
„Členské státy nesmí v rámci svého vnitrostátního práva ponechat v platnosti ani zavádět ustanovení odchylná od ustanovení této směrnice, včetně více či méně přísných ustanovení za účelem zajištění odlišné úrovně ochrany spotřebitele, pokud není v této směrnici stanoveno jinak.“
6
Článek 6 této směrnice, nadepsaný „Požadavky na informace v případě smluv uzavřených na dálku a smluv uzavřených mimo obchodní prostory“, v odstavci 1 stanoví:
„Před tím, než je spotřebitel vázán smlouvou uzavřenou na dálku nebo smlouvou uzavřenou mimo obchodní prostory či odpovídající smluvní nabídkou, poskytne obchodník spotřebiteli jasným a srozumitelným způsobem tyto informace:
[…]
e)
celkovou cenu včetně daní, nebo pokud z povahy zboží či služby vyplývá, že cenu nelze rozumně stanovit předem, způsob jejího výpočtu a případně i veškeré další poplatky za dopravu, dodání nebo poštovné a jakékoliv další náklady, nebo pokud tyto poplatky nelze rozumně stanovit předem, skutečnost, že k ceně mohou být účtovány takové dodatečné poplatky. […]
[…]
h)
pokud lze využít práva odstoupit od smlouvy, pak podmínky, lhůtu a postupy pro uplatnění tohoto práva v souladu s čl. 11 odst. 1, jakož i vzorový formulář pro odstoupení od smlouvy uvedený v části B přílohy I;
[…]
o)
případně dobu platnosti smlouvy, nebo je-li smlouva uzavřena na dobu neurčitou nebo automaticky obnovována, podmínky ukončení smlouvy;
[…]“
7
Článek 8 směrnice 2011/83, nadepsaný „Formální požadavky na smlouvy uzavírané na dálku“, stanoví:
„1.   V případě smluv uzavřených na dálku poskytne obchodník spotřebiteli informace stanovené v čl. 6 odst. 1 nebo mu je zpřístupní způsobem odpovídajícím použitému prostředku komunikace na dálku, a to jasným a srozumitelným jazykem. Jsou-li tyto informace poskytnuty na trvalém nosiči, musí být čitelné.
2.   Pokud smlouva uzavíraná na dálku elektronickými prostředky zavazuje spotřebitele k zaplacení, upozorní obchodník spotřebitele jasným a výrazným způsobem a bezprostředně před tím, než spotřebitel učiní objednávku, na informace uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. a), e), o) a p).
Obchodník zajistí, aby spotřebitel při učinění objednávky výslovně vzal na vědomí, že si je vědom toho, že se objednávkou zavazuje k zaplacení. Pokud je objednávka činěna kliknutím na tlačítko nebo podobnou funkci, musí být toto tlačítko či podobná funkce snadno čitelným způsobem označeny ‚objednávka zavazující k platbě‘ nebo jinou odpovídající a jednoznačnou formulací, která upozorní na skutečnost, že podáním objednávky vzniká povinnost zaplatit obchodníkovi. Nedodrží-li obchodník ustanovení tohoto pododstavce, není spotřebitel smlouvou nebo objednávkou vázán.
[…]
8.   Pokud si spotřebitel přeje, aby poskytování služeb nebo dodávka vody, plynu nebo elektřiny, které nejsou prodávány v omezeném objemu nebo ve stanoveném množství, či tepla z dálkového vytápění začaly během lhůty pro odstoupení od smlouvy stanovené v čl. 9 odst. 2, obchodník požádá spotřebitele, aby podal výslovnou žádost.
[…]“
8
Článek 9 této směrnice, nadepsaný „Právo odstoupit od smlouvy“, zní takto:
„1.   S výhradou výjimek uvedených v článku 16 je spotřebiteli poskytnuta lhůta 14 dnů pro odstoupení od smlouvy uzavřené na dálku nebo smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory bez uvedení důvodu a bez vzniku jiných nákladů než těch, které jsou uvedeny v čl. 13 odst. 2 a článku 14.
2.   Aniž je dotčen článek 10, lhůta pro odstoupení od smlouvy uvedená v odstavci 1 tohoto článku končí po uplynutí 14 dnů:
a)
v případě smluv o poskytování služeb ode dne uzavření smlouvy;
[…]
c)
v případě smluv týkajících se dodávek […] digitálního obsahu, který není poskytnut na hmotném nosiči, ode dne, kdy byla uzavřena smlouva.
3.   Členské státy nebrání smluvním stranám v plnění jejich smluvních závazků během lhůty pro odstoupení od smlouvy. […]“
9
Článek 10 uvedené směrnice, nadepsaný „Opomenutí informací o právu odstoupit od smlouvy“, stanoví:
„1.   Pokud obchodník neposkytl spotřebiteli informace o právu odstoupit od smlouvy, jak vyžaduje čl. 6 odst. 1 písm. h), uplyne lhůta pro odstoupení od smlouvy 12 měsíců od uplynutí původní lhůty pro odstoupení od smlouvy stanovené v souladu s čl. 9 odst. 2.
2.   Pokud obchodník poskytl spotřebiteli informace podle odstavce 1 tohoto článku do 12 měsíců ode dne uvedeného v čl. 9 odst. 2, uplyne lhůta pro odstoupení od smlouvy 14 dnů ode dne, kdy spotřebitel tyto informace obdrží.“
10
Článek 11 téže směrnice, nadepsaný „Uplatnění práva odstoupit od smlouvy“, v odstavci 1 stanoví:
„Spotřebitel před uplynutím lhůty pro odstoupení od smlouvy informuje obchodníka o svém rozhodnutí odstoupit od smlouvy. K tomuto účelu může spotřebitel buď:
a)
použít vzorový formulář pro odstoupení od smlouvy, který je uveden v části B přílohy I, nebo
b)
učinit jakékoli jiné jednoznačné prohlášení o svém rozhodnutí odstoupit od smlouvy.
[…]“
11
Článek 12 směrnice 2011/83, nadepsaný „Účinky odstoupení od smlouvy“, stanoví:
„Uplatněním práva odstoupit od smlouvy jsou ukončeny závazky stran, pokud jde o:
a)
plnění smlouvy uzavřené na dálku nebo smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory, nebo
b)
uzavření smlouvy na dálku nebo smlouvy mimo obchodní prostory v případech, kdy spotřebitel učinil nabídku.“
12
Článek 14 této směrnice, nadepsaný „Závazky spotřebitele v případě odstoupení od smlouvy“, stanoví:
„[…]
3.   Pokud spotřebitel uplatní právo odstoupit od smlouvy po předložení žádosti podle čl. 7 odst. 3 nebo čl. 8 odst. 8, zaplatí obchodníkovi částku úměrnou rozsahu služeb poskytnutých do doby, kdy spotřebitel informoval obchodníka o uplatnění práva odstoupit od smlouvy, a to v porovnání s celkovým rozsahem smlouvy. Úměrná částka, kterou má spotřebitel zaplatit obchodníkovi, se vypočítá na základě celkové ceny dohodnuté ve smlouvě. Je-li celková cena nepřiměřeně vysoká, úměrná částka se vypočítá na základě tržní hodnoty dodaného zboží nebo poskytnuté služby.
4.   Spotřebitel nenese žádné náklady na:
a)
poskytování služeb nebo dodávky vody, plynu nebo elektřiny, které nejsou prodávány v omezeném objemu nebo ve stanoveném množství, či tepla z dálkového vytápění, provedené zcela nebo částečně během lhůty pro odstoupení od smlouvy, pokud
i)
obchodník neposkytl informace podle čl. 6 odst. 1 písm. h) nebo j) nebo
ii)
spotřebitel výslovně nepožádal o to, aby služby začaly být poskytovány během lhůty pro odstoupení od smlouvy v souladu s čl. 7 odst. 3 a čl. 8 odst. 8, nebo
b)
plné nebo částečné dodání digitálního obsahu, který není poskytnut na hmotném nosiči, pokud
i)
spotřebitel nedal předchozí výslovný souhlas k zahájení jeho poskytování před uplynutím čtrnáctidenní nebo třicetidenní lhůty uvedené v článku 9; nebo
ii)
spotřebitel nevzal na vědomí, že poskytnutím souhlasu ztrácí své právo odstoupit od smlouvy nebo
iii)
obchodník neposkytl potvrzení podle čl. 7 odst. 2 nebo čl. 8 odst. 7.
5.   Není-li v čl. 13 odst. 2 a v tomto článku stanoveno jinak, nenese spotřebitel žádnou odpovědnost v důsledku využití svého práva odstoupit od smlouvy.“
Rakouské právo
13
Podle § 4 odst. 1 Fern- und Auswärtsgeschäfte-Gesetz (zákon o smlouvách uzavřených na dálku a smlouvách uzavřených mimo obchodní prostory) ze dne 26. května 2014 (BGBl. I, 33/2014, dále jen „FAGG“):
„Před tím, než se spotřebitel zaváže smlouvou nebo svým prohlášením o záměru uzavřít smlouvu, poskytne mu obchodník jasným a srozumitelným způsobem tyto informace:
[…]
8)
pokud lze využít práva odstoupit od smlouvy, informace o podmínkách, lhůtách a postupu pro uplatnění tohoto práva, a to prostřednictvím poskytnutí vzorového formuláře pro odstoupení od smlouvy uvedeného v části B přílohy I,
[…]
14)
případně dobu platnosti smlouvy, nebo je-li smlouva uzavřena na dobu neurčitou nebo automaticky obnovována, podmínky ukončení smlouvy,
[…]“
14
Ustanovení § 11 odst. 1 FAGG stanoví:
„Spotřebitel je oprávněn od smlouvy uzavřené na dálku nebo od smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory odstoupit ve lhůtě 14 dnů, a to bez uvedení důvodu.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
15
Společnost Sofatutor provozuje internetovou vzdělávací platformu pro žáky prvního a druhého stupně. Své služby nabízí na celém rakouském území a zakládá tak právní vztahy se spotřebiteli, kteří mají bydliště nebo místo obvyklého pobytu v Rakousku. Společnost Sofatutor uzavírá smlouvy na základě svých všeobecných obchodních podmínek.
16
V těchto všeobecných obchodních podmínkách je uvedeno, že při prvním sjednání předplatného na těchto platformách může být toto předplatné během 30 dnů od uzavření smlouvy bezplatně testováno a kdykoli během tohoto období ukončeno bez výpovědní doby. Ve všeobecných obchodních podmínkách se rovněž uvádí, že toto předplatné se stává placeným až po uplynutí těchto 30 dnů a v případě, že nedojde k vypovězení smlouvy během uvedených 30 dnů, začne plynout doba placeného předplatného dohodnutá v době uzavření předplatného.
17
V případě, že období placeného předplatného uplyne, aniž by společnost Sofatutor nebo spotřebitel smlouvu včas vypověděli, tytéž všeobecné obchodní podmínky stanoví, že dotčené předplatné se automaticky obnoví na dobu určitou.
18
Při uzavírání smlouvy na dálku společnost Sofatutor informuje spotřebitele o jejich právu odstoupit od smlouvy, které mají v důsledku toho, že je smlouva uzavírána na dálku.
19
VKI má za to, že podle článku 9 směrnice 2011/83 a FAGG má spotřebitel právo odstoupit od smlouvy nejen v případě sjednání bezplatného zkušebního předplatného v délce 30 dnů, ale i v případě přeměny tohoto předplatného na standardní předplatné a v případě obnovení tohoto předplatného.
20
Za těchto podmínek podalo VKI k Handelsgericht Wien (obchodní soud ve Vídni, Rakousko) žalobu, kterou se domáhalo, aby byla společnosti Sofatutor v rámci jejích obchodních vztahů se spotřebiteli v případě obnovení smlouvy na dobu určitou uzavřené na dálku uložena povinnost jasně a srozumitelně informovat tyto spotřebitele o podmínkách, lhůtách a postupech pro uplatnění jejich práva odstoupit od této smlouvy, a to prostřednictvím poskytnutí vzorového formuláře pro odstoupení od smlouvy nebo zavedením podobných postupů.
21
Rozsudkem ze dne 23. června 2021 tento soud této žalobě vyhověl.
22
Oberlandesgericht Wien (vrchní zemský soud ve Vídni, Rakousko), k němuž společnost Sofatutor podala proti tomuto rozsudku odvolání, rozsudkem ze dne 18. března 2022 žalobu ve věci samé zamítl.
23
VKI následně podalo proti tomuto rozsudku opravný prostředek „Revision“ k předkládajícímu soudu, Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soudní dvůr, Rakousko).
24
Tento soud na straně jedné konstatuje, že jak vyplývá z přípravných dokumentů týkajících se § 11 FAGG, právo na odstoupení od smlouvy není omezeno na první uzavření smlouvy mezi obchodníkem a spotřebitelem. Naopak prodloužení existujícího, ale časově omezeného smluvního vztahu, nebo podstatná změna tohoto smluvního vztahu, pokud byly uzavřeny na dálku nebo mimo obchodní prostory, mohou rovněž podléhat FAGG, a v důsledku toho vést ke vzniku práva spotřebitele na odstoupení od smlouvy, pokud jde o toto obnovení nebo tuto změnu.
25
Předkládající soud na straně druhé odkazuje na rozsudek ze dne 18. června 2020, Sparkasse Südholstein (C‑639/18, EU:C:2020:477), ve kterém Soudní dvůr rozhodl, že čl. 2 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/EHS a směrnic 97/7/ES a 98/27/ES (Úř. věst. 2002, L 271, s. 16) musí být vykládán v tom smyslu, že dodatek ke smlouvě o úvěru nespadá pod pojem „smlouva o finančních službách“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud se v dodatku mění pouze původně dohodnutá úroková sazba bez prodloužení doby trvání úvěru či změny jeho výše a pokud původní ujednání smlouvy o úvěru stanovila uzavření takového dodatku, nebo nedojde-li k němu, použití variabilní úrokové sazby.
26
Za těchto podmínek se Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soudní dvůr) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být čl. 9 odst. 1 směrnice [2011/83] vykládán v tom smyslu, že spotřebitel má v případě ‚automatického obnovení‘ [čl. 6 odst. 1 písm. o) této směrnice] smlouvy uzavřené na dálku opětovně právo odstoupit od smlouvy?“
K předběžné otázce
27
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 9 odst. 1 směrnice 2011/83 musí být vykládán v tom smyslu, že právo spotřebitele odstoupit od smlouvy uzavřené na dálku je zaručeno pouze jednou, pokud jde o smlouvu o poskytování služeb, v níž je sjednána ve prospěch spotřebitele počáteční bezplatná doba, po které v případě, že spotřebitel během této doby smlouvu nevypoví nebo od ní neodstoupí, následuje placená doba, která se v případě, že tato smlouva nebude vypovězena, automaticky obnovuje na dobu určitou, nebo v tom smyslu, že spotřebitel má toto právo v každé z těchto fází změny a obnovení uvedené smlouvy.
28
Úvodem je třeba připomenout, že směrnice 2011/83 byla pozměněna směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2161 ze dne 27. listopadu 2019, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/6/ES, 2005/29/ES a 2011/83/EU, pokud jde o lepší vymáhání a modernizaci právních předpisů Unie na ochranu spotřebitele (Úř. věst. 2019, L 328, s. 7). Směrnice 2019/2161, která vstoupila v platnost dne 7. ledna 2020, však ukládá členským státům povinnost provést její ustanovení do jejich právních řádů do 28. listopadu 2021 a používat je ode dne 28. května 2022. Vzhledem k tomu, že Handelsgericht Wien (obchodní soud ve Vídni) rozhodl v prvním stupni o sporu v původním řízení dne 23. června 2021 a vzhledem k tomu, že předkládající soud nijak neodkázal na vnitrostátní ustanovení přijatá za účelem provedení směrnice 2019/2161 do rakouského právního řádu, je třeba konstatovat, že v projednávané věci zůstává směrnice 2011/83 použitelná ve znění, které nebylo pozměněno směrnicí 2019/2161.
29
Po tomto upřesnění je třeba připomenout, že čl. 9 odst. 1 směrnice 2011/83 stanoví, že s výhradou výjimek uvedených v článku 16 této směrnice je spotřebiteli poskytnuta lhůta 14 dnů pro odstoupení od smlouvy uzavřené na dálku nebo smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory bez uvedení důvodu a bez vzniku jiných nákladů než těch, které jsou uvedeny v čl. 13 odst. 2 a článku 14 této směrnice.
30
Článek 9 odst. 2 písm. a) a c) uvedené směrnice stanoví, že aniž je dotčen její článek 10, lhůta pro odstoupení od smlouvy končí v případě smluv o poskytování služeb a smluv týkajících se dodání digitálního obsahu, který není poskytnut na hmotném nosiči, po uplynutí čtrnácti dnů ode dne uzavření smlouvy.
31
Z článku 11 odst. 1 směrnice 2011/83 vyplývá, že pokud spotřebitel hodlá uplatnit právo na odstoupení od smlouvy, informuje před uplynutím této lhůty obchodníka o svém rozhodnutí odstoupit od smlouvy. Toto ustanovení upřesňuje, že spotřebitel může k tomuto účelu buď použít vzorový formulář pro odstoupení od smlouvy, který je uveden v části B přílohy I této směrnice, nebo může učinit jakékoli jiné jednoznačné prohlášení o tomto rozhodnutí.
32
Článek 12 písm. a) uvedené směrnice stanoví, že uplatněním práva odstoupit od smlouvy jsou ukončeny závazky stran, pokud jde o plnění smlouvy uzavřené na dálku nebo smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory.
33
Jedním z důsledků existence práva spotřebitele odstoupit od takovéto smlouvy je informační povinnost stanovená v čl. 6 odst. 1 písm. h) směrnice 2011/83. Toto ustanovení stanoví, že před tím, než je spotřebitel vázán smlouvou uzavřenou na dálku nebo smlouvou uzavřenou mimo obchodní prostory či odpovídající smluvní nabídkou, poskytne obchodník spotřebiteli jasným a srozumitelným způsobem informace týkající se podmínek, lhůt a postupů pro uplatnění práva odstoupit od smlouvy v souladu s čl. 11 odst. 1 této směrnice, jakož i vzorový formulář pro odstoupení od smlouvy uvedený v části B přílohy I uvedené směrnice.
34
V této souvislosti je třeba připomenout, že vzhledem k významu práva odstoupit od smlouvy pro ochranu spotřebitele má předsmluvní informace týkající se tohoto práva pro spotřebitele zásadní význam a umožňuje mu se informovaně rozhodnout, zda s obchodníkem smlouvu na dálku uzavře, či nikoliv. Má-li spotřebitel této informace využít naplno, musí předem znát podmínky, lhůtu a postupy pro uplatnění uvedeného práva odstoupit od smlouvy (rozsudek ze dne 23. ledna 2019, Walbusch Walter Busch, C‑430/17, EU:C:2019:47, bod 46).
35
Kromě toho má čl. 6 odst. 1 směrnice 2011/83 za cíl zejména zajistit, aby byly spotřebiteli před uzavřením smlouvy sděleny informace nezbytné pro řádné plnění této smlouvy, a zejména k uplatnění jeho práv, zejména jeho práva odstoupit od smlouvy (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. července 2019, Amazon EU, C‑649/17, EU:C:2019:576, bod 43).
36
V projednávaném případě se VKI žalobou podanou ve věci v původním řízení domáhá toho, aby byla společnosti Sofatutor v rámci jejích obchodních vztahů se spotřebiteli v případě obnovení smlouvy na dobu určitou uzavřené na dálku uložena povinnost jasně a srozumitelně informovat tyto spotřebitele o podmínkách, lhůtách a postupech pro uplatnění jejich práva odstoupit od této smlouvy, a to prostřednictvím poskytnutí vzorového formuláře pro odstoupení od smlouvy nebo zavedením podobných postupů.
37
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že rakouský zákonodárce provedl čl. 9 odst. 1 směrnice 2011/83 do rakouského právního řádu tím, že přijal § 11 odst. 1 FAGG, který stanoví, že spotřebitel může bez uvedení důvodů odstoupit od smlouvy uzavřené na dálku nebo od smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory ve lhůtě čtrnácti dnů. Je třeba konstatovat, že znění tohoto posledně uvedeného ustanovení neposkytuje odpověď na otázku, zda má spotřebitel takovéto právo odstoupit od smlouvy pouze jednou na základě uzavření smlouvy, nebo zda má toto právo opět k dispozici při takovém obnovení této smlouvy, jako je to, o které se jedná ve věci v původním řízení.
38
Vzhledem k tomu, že podle článku 4 směrnice 2011/83 tato směrnice v zásadě provádí úplnou harmonizaci právních předpisů členských států, rozsah a podmínky uplatnění práva odstoupit od smlouvy stanoveného v čl. 9 odst. 1 této směrnice určuje rozsah a podmínky uplatnění práva odstoupit od smlouvy stanoveného vnitrostátními právními předpisy, které toto ustanovení provádí do právního řádu členských států.
39
Pokud jde o cíl práva odstoupit od smlouvy, toto právo má vyvážit nevýhodu, která pro spotřebitele plyne ze smlouvy uzavřené na dálku, tím, že mu poskytuje přiměřenou dobu na rozmyšlenou, během níž má možnost nabyté zboží prozkoumat a vyzkoušet (rozsudek ze dne 27. března 2019, slewo, C‑681/17, EU:C:2019:255, bod 33 a citovaná judikatura).
40
Tento závěr potvrzuje bod 37 odůvodnění směrnice 2011/83, který uvádí, že spotřebitel by měl mít právo odstoupit od smlouvy, neboť „v případě prodeje na dálku nemá […] možnost zboží před uzavřením smlouvy vidět“. Podle znění tohoto bodu odůvodnění by „[s]potřebiteli […] ze stejného důvodu mělo být povoleno otestovat a prohlédnout si zboží, které koupil, v míře nutné k obeznámení se s povahou, vlastnostmi a funkčností zboží“.
41
V této souvislosti je třeba konstatovat, že lhůta na rozmyšlenou poskytnutá spotřebiteli je odůvodněna stejnými cíli jak v případě prodeje zboží, tak v případě poskytování služeb.
42
Cílem práva odstoupit od smlouvy je umožnit spotřebiteli včas se seznámit s vlastnostmi služby, která je předmětem dotyčné smlouvy. Toto právo dále podporuje informované rozhodování spotřebitele s přihlédnutím ke všem smluvním podmínkám a důsledkům uzavření dotyčné smlouvy, které tomuto spotřebiteli umožňuje rozhodnout se, zda s obchodníkem smlouvu uzavře (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 23. ledna 2019, Walbusch Walter Busch, C‑430/17, EU:C:2019:47, bod 36, a ze dne 10. července 2019, Amazon EU, C‑649/17, EU:C:2019:576, bod 43).
43
V projednávaném případě z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že poskytování služeb, o které se jedná ve věci v původním řízení, je bezplatné po dobu 30 dnů a v případě, že spotřebitel během těchto 30 dnů smlouvu nevypoví nebo od ní neodstoupí, stává se placeným poskytováním služeb na dobu určitou s možností obnovení. Toto rozhodnutí však neobsahuje informace, které by naznačovaly, že takováto změna nebo obnovení dotčené smlouvy by mělo za následek změnu jiných podmínek této smlouvy.
44
V této souvislosti je třeba uvést, že podle čl. 6 odst. 1 písm. e) a čl. 8 odst. 2 směrnice 2011/83 je jedním ze základních znaků smlouvy uzavřené na dálku ve smyslu této směrnice celková cena služeb, které jsou předmětem této smlouvy.
45
Podle tohoto čl. 6 odst. 1 písm. e) je obchodník před uzavřením takovéto smlouvy povinen poskytnout spotřebiteli informace o této ceně jasným a srozumitelným způsobem. Jak vyplývá z tohoto čl. 8 odst. 2, pokud smlouva uzavíraná na dálku elektronickými prostředky zavazuje spotřebitele k zaplacení, upozorní obchodník spotřebitele jasným a výrazným způsobem a bezprostředně před tím, než spotřebitel učiní objednávku, na celkovou cenu služeb, které jsou předmětem této smlouvy. Toto posledně uvedené ustanovení upřesňuje, že obchodník zajistí, aby spotřebitel při učinění objednávky výslovně vzal na vědomí, že si je vědom toho, že se objednávkou zavazuje k zaplacení. Pokud je objednávka činěna kliknutím na tlačítko nebo podobnou funkci, musí být toto tlačítko či podobná funkce snadno čitelným způsobem označeny „objednávka zavazující k platbě“ nebo jinou odpovídající a jednoznačnou formulací, která upozorní na skutečnost, že podáním objednávky vzniká povinnost zaplatit obchodníkovi. Nedodrží-li obchodník tento požadavek, není spotřebitel smlouvou nebo objednávkou vázán.
46
Význam sdělení výslovné informace o ceně služeb, které jsou předmětem dotčené smlouvy, obchodníkem spotřebiteli byl potvrzen Soudním dvorem v bodech 25 až 30 rozsudku ze dne 7. dubna 2022, Fuhrmann-2 (C‑249/21, EU:C:2022:269).
47
S ohledem na výše uvedené je třeba konstatovat, že cíl práva spotřebitele odstoupit od smlouvy uzavřené na dálku, která se týká poskytování služeb, je splněn, pokud tento spotřebitel má před uzavřením této smlouvy k dispozici jasné, srozumitelné a výslovné informace o ceně služeb, které jsou předmětem uvedené smlouvy, kterou bude muset zaplatit buď od tohoto uzavření, nebo od pozdějšího data, jako je například datum přeměny této smlouvy na placenou smlouvu nebo jejího obnovení na dobu určitou.
48
Třebaže je tedy spotřebitel při uzavření smlouvy, která stanoví dobu bezplatného poskytování služeb, obchodníkem jasně, srozumitelně a výslovně informován, že po uplynutí této bezplatné doby a v případě, že spotřebitel tuto smlouvu během uvedené doby nevypoví nebo od ní neodstoupí, se toto poskytování služeb stane placeným, smluvní podmínky, které byly spotřebiteli oznámeny, se nemění. V takovém případě cíl uvedený v předchozím bodě neodůvodňuje, aby měl dotyčný spotřebitel znovu právo odstoupit od smlouvy poté, co se uvedená smlouva změnila na placenou smlouvu. Kromě toho tento spotřebitel nemůže mít takové právo odstoupit od smlouvy ani v případě obnovení této placené smlouvy na dobu určitou.
49
V projednávané věci je na předkládajícím soudu, aby přezkoumal, zda společnost Sofatutor sdělila spotřebitelům jasnou, srozumitelnou a výslovnou informaci o celkové ceně dotčených služeb v souladu se směrnicí 2011/83.
50
Naproti tomu v případě neexistence transparentního sdělení takovéto informace v době uzavření dotčené smlouvy za předpokladu, že by spotřebitel byl touto smlouvou vázán, jak vyplývá z bodu 45 tohoto rozsudku, by rozdíl mezi skutečně poskytnutými informacemi o smluvních podmínkách na straně jedné a podmínkami uvedené smlouvy po takové bezplatné zkušební době, jako je zkušební doba dotčená ve věci v původním řízení, na straně druhé byl natolik zásadní, že by nové právo odstoupit od smlouvy ve smyslu čl. 9 odst. 1 směrnice 2011/83 muselo být po této bezplatné zkušební době uznáno.
51
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na položenou otázku odpovědět, že čl. 9 odst. 1 směrnice 2011/83 musí být vykládán v tom smyslu, že právo spotřebitele odstoupit od smlouvy uzavřené na dálku je zaručeno pouze jednou, pokud jde o smlouvu o poskytování služeb, v níž je ve prospěch spotřebitele sjednána počáteční bezplatná doba, po které v případě, že spotřebitel během této doby smlouvu nevypoví nebo od ní neodstoupí, následuje placená doba, která se v případě, že tato smlouva nebude vypovězena, automaticky obnovuje na dobu určitou, jestliže je splněna podmínka, že při uzavření uvedené smlouvy je spotřebitel jasným, srozumitelným a výslovným způsobem informován obchodníkem o tom, že po uplynutí uvedené počáteční bezplatné doby se toto poskytování služeb stane placeným.
K nákladům řízení
52
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl takto:
Článek 9 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES
musí být vykládán v tom smyslu, že
právo spotřebitele odstoupit od smlouvy uzavřené na dálku je zaručeno pouze jednou, pokud jde o smlouvu o poskytování služeb, v níž je ve prospěch spotřebitele sjednána počáteční bezplatná doba, po které v případě, že spotřebitel během této doby smlouvu nevypoví nebo od ní neodstoupí, následuje placená doba, která se v případě, že tato smlouva nebude vypovězena, automaticky obnovuje na dobu určitou, jestliže je splněna podmínka, že při uzavření uvedené smlouvy je spotřebitel jasným, srozumitelným a výslovným způsobem informován obchodníkem o tom, že po uplynutí uvedené počáteční bezplatné doby se toto poskytování služeb stane placeným.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.