62022TJ0579_RES
Predmet T-579/22
ClientEarth AISBL
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (šesto prošireno vijeće) od 10. rujna 2025.
„Okoliš – Aarhuška konvencija – Odbijanje zahtjeva za internim preispitivanjem – Članak 10. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 – Delegirana uredba (EU) 2021/2139 – Bioenergetske djelatnosti – Šumska biomasa – Proizvodnja baznih organskih kemikalija – Proizvodnja plastike u primarnom obliku – Taksonomija – Zahtjevi za kriterije tehničke provjere – Članak 19. Uredbe (EU) 2020/852 – Znatan doprinos ublažavanju klimatskih promjena – Članak 10. Uredbe 2020/852 – Prijelazne djelatnosti – Kvantitativni prag – Nepobitni znanstveni dokazi – Životni ciklus – Načelo opreznosti – Načelo ‚ne nanosi bitnu štetu’ okolišnim ciljevima – Članak 17. Uredbe 2020/852 – Kružno gospodarstvo – Vodni i morski resursi – Onečišćenje”
Okoliš – Aarhuška konvencija – Primjena na institucije Unije – Mogućnost nevladinih organizacija da zahtijevaju interno preispitivanje upravnih akata u području zaštite okoliša – Pojašnjenje razloga za preispitivanje – Nužnost navođenja elemenata koji mogu izazvati sumnju u osnovanost akta o kojem je riječ
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 1367/2006, čl. 10. st. 1.)
(t. 27., 28.)
Okoliš – Aarhuška konvencija – Primjena na institucije Unije – Mogućnost nevladinih organizacija da zahtijevaju interno preispitivanje upravnih akata u području zaštite okoliša – Odbijanje zahtjeva za internim preispitivanjem kao neosnovanog – Sudski nadzor – Granice – Očita pogreška u ocjeni – Nepostojanje
(Uredba br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 10. i Uredba br. 2020/852, čl. 19. st. 1.)
(t. 29.-33., 87., 104.-108., 122., 143.-147., 151., 152.)
Približavanje zakonodavstava – Okvir za olakšavanje održivih ulaganja – Utvrđivanje okolišne održivosti gospodarskih djelatnosti – Kriteriji tehničke provjere – Komisijino utvrđivanje – Odvagivanje različitih primjenjivih bitnih zahtjeva – Dopuštenost
(Uredba 2020/852 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 10. st. 3. i 5., čl. 11. st. 3. i 5., i čl. 19. st. 1. t. (f))
(t. 52.-57., 94.)
Približavanje zakonodavstava – Okvir za olakšavanje održivih ulaganja – Utvrđivanje okolišne održivosti gospodarskih djelatnosti – Kriteriji tehničke provjere – Komisijino utvrđivanje – Uzimanje u obzir relevantnog zakonodavstva Unije koje je na snazi – Dopuštenost
(uredbe Europskog parlamenta i Vijeća 2018/841 i 2020/852, čl. 10. st. 1. t. (a) i čl. 19. st. 1 t (d).; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2018/2001 )
(t. 61.-71., 95.-100.)
Približavanje zakonodavstava – Okvir za olakšavanje održivih ulaganja – Utvrđivanje okolišne održivosti gospodarskih djelatnosti – Kriteriji tehničke provjere – Komisijino utvrđivanje – Obveza uzimanja u obzir životnog ciklusa proizvoda ili usluga – Doseg
(Uredba 2020/852 Europskog parlamenta i Vijeća, uv. izj. 34., 40. i 47. i čl. 19. st. 1. t. (g) i čl. 5.; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2003/87 )
(t. 75.-86., 139.-142.)
Približavanje zakonodavstava – Okvir za olakšavanje održivih ulaganja – Kriteriji tehničke provjere – Utvrđivanje okolišne održivosti gospodarskih djelatnosti – Komisijino utvrđivanje – Kriteriji utvrđeni za bioenergetske djelatnosti – Neuključivanje kriterija koji se odnosi na načelo kaskadne upotrebe šumske biomase – Nedostatnost znanstvenih dokaza – Korištenje postupnog pristupa – Dopuštenost
(Uredba 2020/852 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 19. st. 1. i 5.; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2018/2001 )
(t. 114.-128.)
Približavanje zakonodavstava – Okvir za olakšavanje održivih ulaganja – Utvrđivanje okolišne održivosti gospodarskih djelatnosti – Kriteriji tehničke provjere – Komisijino utvrđivanje – Kriteriji utvrđeni za proizvodnju baznih organskih kemikalija – Uzimanje u obzir silaznih gospodarskih djelatnosti – Isključenost
(Uredba 2020/852 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 3. t. (b) i čl. 9. t. (c), čl. 10. st. 3. t. (b), čl. 17. st. 1. t. (c), podt. (i) i (ii) i čl. 17. st. 2. i čl. 19. st. 1. t. (g); Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2000/60 )
(t. 156.-172.)
Približavanje zakonodavstava – Okvir za olakšavanje održivih ulaganja – Utvrđivanje okolišne održivosti gospodarskih djelatnosti – Kriteriji tehničke provjere – Komisijino utvrđivanje – Kriteriji utvrđeni za proizvodnju baznih organskih kemikalija – Klasifikacija kao prijelazne djelatnosti – Očita pogreška u ocjeni – Nepostojanje
(Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća br. 1907/2006, br. 1272/2008 i 2020/852, čl. 9. t. (e), čl. 10. st. 3. t. (b) i čl. 17. st. 1. t. (e))
(t. 177.-191.)
Približavanje zakonodavstava – Okvir za olakšavanje održivih ulaganja – Utvrđivanje okolišne održivosti gospodarskih djelatnosti – Kriteriji tehničke provjere – Komisijino utvrđivanje – Kriteriji utvrđeni za proizvodnju plastike u primarnom obliku – Nepostojanje kvantitativnog praga u pogledu korištenja obnovljivih materijala – Dopuštenost
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 2020/852, čl. 19. st. 1. t. (c) i (k))
(t. 201.-207.)
Približavanje zakonodavstava – Okvir za olakšavanje održivih ulaganja – Utvrđivanje okolišne održivosti gospodarskih djelatnosti – Kriteriji tehničke provjere – Komisijino utvrđivanje – Kriteriji utvrđeni za proizvodnju plastike u primarnom obliku – Klasifikacija kao prijelazne djelatnosti – Dopuštenost – Neuključivanje kriterija koji omogućuje utvrditi nepostojanje znatne štete prouzročene gospodarskom djelatnošću namijenjenom prijelazu na kružno gospodarstvo – Nedostatnost znanstvenih dokaza – Očita pogreška u ocjeni – Nepostojanje
(Uredba 2020/852 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 9. t. (d)., čl. 10. st. 3. t. (b), čl.17. st. 1. t. (d) i čl. 19. st. 1. t. (g) i (k) i čl. 5.)
(t. 220.-231.)
Kratak prikaz
Opći sud potvrđuje odluku Europske komisije o odbijanju zahtjeva za interno preispitivanje Delegirane uredbe 2021/2139 (
1
) o dopuni Uredbe 2020/852 o uspostavi okvira za olakšavanje održivih ulaganja (
2
) (u daljnjem tekstu: Uredba o taksonomiji). Pritom se prvi put izjašnjava o određenim odredbama Uredbe o taksonomiji koje se odnose na gospodarske bioenergetske djelatnosti, proizvodnju baznih organskih kemikalija i proizvodnju plastike u primarnom obliku.
Uredbom o taksonomiji uspostavlja se jedinstveni sustav klasifikacije kako bi se na razini EU-a uskladili kriteriji za utvrđivanje je li gospodarska djelatnost okolišno održiva s obzirom na različite okolišne ciljeve, kao što je ublažavanje klimatskih promjena (
3
).
U tom je kontekstu Komisija donijela Delegiranu uredbu kako bi dopunila Uredbu o taksonomiji. U njoj su utvrđeni kriteriji tehničke provjere kako bi se utvrdilo pod kojim se uvjetima može smatrati da određene gospodarske bioenergetske djelatnosti, proizvodnja osnovnih organskih kemikalija i proizvodnja plastike u primarnom obliku znatno doprinose cilju ublažavanja klimatskih promjena i ne uzrokuju znatnu štetu nijednom drugom okolišnom cilju utvrđenom u toj uredbi.
ClientEarth, neprofitna organizacija osnovana u skladu s belgijskim pravom čiji je cilj, među ostalim, zaštita okoliša, podnijela je Komisiji na temelju Aarhuške uredbe (
4
) zahtjev za interno preispitivanje Delegirane uredbe, kojim se, prema njegovu mišljenju, povređuje Uredba o taksonomiji.
Komisija je odbila zahtjev za interno preispitivanje odlukom od 6. srpnja 2022. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka), koja je predmet ove tužbe.
Ocjena Općeg suda
Opći sud ispituje, kao prvo, ClientEarthov tužbeni razlog prema kojem je Komisija u biti počinila pogreške koje se tiču prava u vezi sa zahtjevima primjenjivima na kriterije tehničke provjere na temelju članka 19. Uredbe o taksonomiji.
U skladu sa stavkom 1. točkom (f) te odredbe, kriteriji tehničke provjere temelje se na nepobitnim znanstvenim dokazima i načelu opreznosti sadržanim u članku 191. UFEU-a.
U tom kontekstu Opći sud odbija, kao prvo, prigovor koji se temelji na tome da je Komisija preusko protumačila pojam „nepobitni znanstveni dokazi” na način da odgovara „znanstvenim dokazima koji omogućuju donošenje zaključaka”.
Opći sud najprije ističe da ClientEarth ne objašnjava zbog čega bi Komisijino tumačenje pobijanu odluku učinilo nezakonitom, ni zašto ono ne odgovara „najboljim dostupnim dokazima” ili „najsuvremenijim i najpouzdanijim znanstvenim dokazima”.
Nadalje, odbija ClientEarthov argument prema kojem je Komisija smatrala da može zanemariti najbolje i najnovije znanstvene dokaze jer se Delegirana uredba redovito ažurira. Naime, taj se argument temelji na pogrešnom tumačenju pobijane odluke, u kojoj se samo navodi da bi preusko tumačenje zahtjeva da se uzmu u obzir ti dokazi dovelo u pitanje ciljeve Uredbe o taksonomiji i osobito lišilo svakog korisnog učinka njezinu obvezu da redovito preispituje kriterije tehničke provjere s obzirom na znanstveni i tehnološki napredak.
Naposljetku, ClientEarth nije dokazao ni povredu načela opreznosti jer nije objasnio na koji način tumačenje članka 19. stavka 1. točke (f) Uredbe o taksonomiji iz pobijane odluke povređuje to načelo. U ovom slučaju samo tvrdi da Komisija, u slučaju da ne postoje nepobitni znanstveni dokazi, ne može klasificirati određenu djelatnost na temelju navedene uredbe.
Kao drugo, Opći sud odbija tvrdnju da je Komisija pogrešno protumačila članak 19. stavak 1. Uredbe o taksonomiji jer je smatrala da treba odvagnuti različite zahtjeve koji su njime predviđeni. U tom pogledu ističe da se u toj odredbi navodi skup zahtjeva koji se odnose kako na sadržaj tako i na oblik kriterija tehničke provjere. Osim toga, države članice moraju uzeti u obzir više čimbenika koji imaju različite ciljeve, odnosno, među ostalim, okolišne, znanstvene, gospodarske, financijske i provedive ciljeve. Stoga je na Komisiji da prilikom utvrđivanja dotičnih kriterija uzme u obzir sve zahtjeve predviđene člankom 19. stavkom 1. Uredbe o taksonomiji, pronalazeći, prema potrebi, odgovarajuću ravnotežu ili praktičnu podudarnost između njih.
Kao treće, Opći sud razmatra pogrešku koja se tiče prava koju je Komisija počinila time što se oslonila samo na važeće zakonodavstvo Unije, osobito na Direktivu RED II (
5
) i Uredbu o LULUCF-u (
6
). Prema mišljenju društva ClientEarth, navedeno zakonodavstvo koje je Komisija uzela u obzir kako bi utvrdila kriterije tehničke provjere za bioenergetske djelatnosti ispunjava funkcije različite od onih iz Uredbe o taksonomiji i temelji se na zastarjelim znanstvenim dokazima koji nisu u skladu sa zahtjevima iz članka 19. stavka 1. te uredbe.
Opći sud najprije primjećuje da, u skladu s navedenom uredbom, Komisija mora uzeti u obzir „sve relevantno postojeće zakonodavstvo Unije” prilikom utvrđivanja kriterija tehničke provjere, tako da joj se ne može prigovoriti da je uzela u obzir zakonodavstvo Unije koje je bilo na snazi.
Konkretnije, što se tiče navodne zastarjelosti kriterija utvrđenih u Direktivi RED II i Uredbi o LULUCF-u, Opći sud napominje da datum donošenja zakonodavstva sam po sebi ne dokazuje neusklađenost sa zahtjevima utvrđenima Uredbom o taksonomiji. Osim toga, uzimajući u obzir njihov predmet, ta se direktiva i ta uredba ne mogu smatrati nerelevantnima za utvrđivanje kriterija tehničke provjere za djelatnosti povezane s bioenergijom. U tom smislu Opći sud dodaje da Uredba o taksonomiji izričito upućuje na Direktivu RED II i neizravno na Uredbu o LULUCF-u i da su kriteriji utvrđeni tim dvama aktima neodvojivo povezani kad je riječ o biogorivima, tekućim biogorivima i gorivima iz biomase proizvedenima iz šumske biomase.
Kao četvrto, Opći sud smatra da, suprotno onomu što tvrdi ClientEarth, Komisija nije povrijedila obvezu iz članka 19. stavka 1. točke (g) Uredbe o taksonomiji da uzme u obzir životni ciklus u pogledu djelatnosti proizvodnje baznih organskih kemikalija i proizvodnje plastike u primarnom obliku.
U tom pogledu primjećuje da je točno da je Komisija u pobijanoj odluci tvrdila da bi se univerzalno uključivanje razmatranja o životnom ciklusu u kriterije tehničke provjere pokazalo teškim zbog nepostojanja upotrebljivih i usporedivih podataka. Međutim, kad je riječ o proizvodnji baznih organskih kemikalija, ona je uzela u obzir, među ostalim, izravne emisije stakleničkih plinova i, što se tiče proizvodnje plastike u primarnom obliku, kriteriji tehničke provjere temeljili su se na stručnim savjetima kao i na analizi životnog ciklusa.
Osim toga, Opći sud naglašava da članak 19. stavak 1. točka (g) Uredbe o taksonomiji ne zahtijeva da se predvide kriteriji tehničke provjere koji se posebno odnose na životni ciklus niti obvezuju Komisiju da provede analizu životnog ciklusa u svim slučajevima. Naprotiv, od Komisije se zahtijeva da prilikom donošenja kriterija tehničke provjere uzme u obzir životni ciklus, osobito već postojeće analize navedenog ciklusa.
Kao drugo, Opći sud razmatra ClientEarthov tužbeni razlog koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni u pogledu bioenergetskih djelatnosti.
S jedne strane, tužitelj se pozvao na očitu pogrešku u ocjeni jer je Komisija zaključila da izgaranje šumske biomase znatno doprinosi ublažavanju klimatskih promjena i ne nanosi bitnu štetu okolišnim ciljevima. Konkretnije, prigovorio je Komisiji da je jednako postupala sa svim sirovinama šumskog podrijetla a da pritom nije slijedila preporuke tehničke stručne skupine za održivo financiranje. U tom pogledu Opći sud utvrđuje da tužitelj nije dokazao da su razlozi na koje se Komisija pozvala kako ne bi postupila u skladu s tim preporukama zahvaćeni očitom pogreškom u ocjeni koja može dovesti u pitanje njihovu vjerodostojnost. Opći sud dodaje da je, suprotno tvrdnjama ClientEartha, i uvezeno drvo uzeto u obzir u svrhu utvrđivanja kriterija tehničke provjere za gospodarske bioenergetske djelatnosti, s obzirom na članak 29. stavke 6. i 7. Direktive RED II.
S druge strane, prema tužiteljevu mišljenju, Komisija je pogrešno smatrala da nije bilo dovoljno znanstvenih dokaza za utvrđivanje kriterija tehničke provjere koji se odnose na načelo „ne nanosi bitnu štetu” cilju prelaska na kružno gospodarstvo u pogledu uporabe šumske biomase u bioenergetskim djelatnostima, kako bi se uzelo u obzir načelo kaskadne upotrebe šumske biomase.
U tom pogledu Opći sud primjećuje da je Komisija u pobijanoj odluci tvrdila da je to načelo iznimno složeno i da su dostatni znanstveni elementi ključni za određivanje prikladnih kriterija. U tom je kontekstu smatrala da može primijeniti postupni pristup u skladu s člankom 19. stavkom 5. Uredbe o taksonomiji. Komisija je, među ostalim, smatrala da se Direktivom RED II operatorima već nameću obveze u pogledu hijerarhije otpada i kružnog gospodarstva te da se Prijedlogom direktive o izmjeni Direktive RED II predviđa da države članice osiguravaju da se energija iz biomase proizvodi tako da se u obzir uzmu hijerarhija otpada i načelo kaskadne upotrebe.
Međutim, tužitelj nije iznio konkretne argumente na temelju kojih bi se mogao osporiti Komisijin zaključak o nedostatnosti znanstvenih dokaza i nije dokazao da analiza koja je dovela do usvajanja gore navedenog postupnog pristupa sadržava očitu pogrešku u ocjeni.
Kao treće, Opći sud razmatra tužbeni razlog koji se temelji na očitim pogreškama u ocjeni u vezi s proizvodnjom baznih organskih kemikalija, koji je Komisija pogrešno klasificirala kao prijelaznu djelatnost u smislu članka 10. stavka 2. Uredbe o taksonomiji (
7
).
U tom je okviru ClientEarth osobito tvrdio da Komisija nije uzela u obzir utjecaj životnog ciklusa proizvoda. Međutim, Opći sud podsjeća na to da Komisija nije bila dužna predvidjeti kriterije tehničke provjere koji se posebno odnose na životni ciklus niti provesti analizu životnog ciklusa u svim slučajevima.
Osim toga, tužitelj je tvrdio da je Komisija, time što je djelatnost proizvodnje baznih organskih kemikalija klasificirala kao prijelaznu djelatnost, s obzirom na to da je namijenjena isključivo uporabi koja je bitna za društvo, počinila očitu pogrešku u ocjeni u pogledu kriterija za primjenu načela koje se sastoji od toga da se ne nanese materijalna šteta cilju sprečavanja i smanjenja onečišćenja.
Međutim, Opći sud ističe da iz pobijane odluke proizlazi da se razvrstavanje kao prijelazna djelatnost može prihvatiti samo ako se proizvodnja baznih organskih kemikalija odvija u postupku s nižim emisijama ugljika. Osim toga, to se razvrstavanje ne primjenjuje na proizvodnju baznih organskih kemikalija, s obzirom na to da je riječ o proizvodnji tvari koje se mogu klasificirati, za određene opasnosti i određene kategorije opasnosti, „osim ako se ne dokaže da je njihova uporaba nužna za društvo”. Slijedom toga, tužitelj nije mogao prigovoriti Komisiji da nije iznijela dostatne elemente o silaznoj uporabi opasnih tvari i o njihovim uporabama koje su bitne za društvo.
Opći sud dodaje da su, suprotno tvrdnjama ClientEartha, uredbe REACH (
8
) i CLP (
9
), na koje se upućuje u pobijanoj odluci, relevantne u tom pogledu. Naime, iz zakonskih zahtjeva u području kemijske sigurnosti, predviđenih, među ostalim, u navedenim uredbama, proizlazi da su daljnje uporabe baznih organskih kemikalija regulirane i da proizvođači tih proizvoda, kao i drugi sudionici u lancu opskrbe, podliježu nizu obveza u području, među ostalim, registracije, informiranja i razmjene podataka.
Kao četvrto i posljednje, Opći sud analizira ClientEarthov tužbeni razlog koji se odnosi na djelatnost proizvodnje plastike u primarnom obliku.
Prema tužiteljevu mišljenju, za tu je djelatnost Komisija trebala utvrditi kvantitativni kriterij kojim se utvrđuje minimalni udio obnovljivih sirovina koji je potreban kako bi se ta proizvodnja mogla klasificirati kao djelatnost koja znatno pridonosi ublažavanju klimatskih promjena. Međutim, Opći sud utvrđuje da je Komisija u Delegiranoj uredbi utvrdila, s jedne strane, kvalitativni kriterij koji obvezuje upotrebu obnovljivih sirovina u neutvrđenim količinama i, s druge strane, kvantitativni kriterij kojim se emisije stakleničkih plinova prisiljava da ne prelaze utvrđene pragove. Međutim, taj je izbor u skladu s člankom 19. Uredbe o taksonomiji, koji ne čini obveznim uključivanje kvantitativnih kriterija ili pragova u kriterije tehničke provjere u svim situacijama.
Isto tako, Komisiji se ne može prigovoriti da je u pobijanoj odluci spomenula buduće revizije kriterija tehničke provjere. Naime, na temelju članka 19. stavka 5. prvog i posljednjeg podstavka Uredbe o taksonomiji, takva je revizija obvezna najmanje svake tri godine za djelatnosti koje su klasificirane kao prijelazne, kojima pripada proizvodnja plastike u primarnom obliku.
Osim toga, ClientEarth prigovara Komisiji da nije utvrdila kriterije tehničke provjere kako bi utvrdila uzrokuje li djelatnost proizvodnje osnovne plastike znatnu štetu cilju prelaska na kružno gospodarstvo. Osim toga, nije slijedila preporuku stručne skupine za održivo financiranje po tom pitanju.
U tom pogledu Opći sud najprije utvrđuje da preporuke skupine stručnjaka ne obvezuju Komisiju. Osim toga, u skladu s člankom 19. stavkom 1. točkama (g) i (k) Uredbe o taksonomiji, kriteriji tehničke provjere moraju uzeti u obzir životni ciklus predmetne djelatnosti, ali moraju biti i jednostavni za korištenje i provjeru. Komisija je u pobijanoj odluci smatrala da je univerzalna integracija elemenata životnog ciklusa u kriterije bila teška zbog nedostatka upotrebljivih i usporedivih podataka i brojnih primjena plastike na biološkoj osnovi. Međutim, Opći sud ne može ne može zamijeniti Komisiju u svojoj ocjeni o operativnosti ili dostatnosti znanstvenih i složenih elemenata kako bi utvrdio je li moguće utvrditi takav kriterij tehničke provjere.
Budući da je Opći sud odbio sve ClientEarthove argumente, odbio je tužbu u cijelosti.
(
1
)	Delegirana uredba Komisije (EU) 2021/2139 оd 4. lipnja 2021. o dopuni Uredbe (EU) 2020/852 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđivanjem kriterija tehničke provjere na temelju kojih se određuje pod kojim se uvjetima smatra da ekonomska djelatnost znatno doprinosi ublažavanju klimatskih promjena ili prilagodbi klimatskim promjenama i nanosi li ta ekonomska djelatnost bitnu štetu kojem drugom okolišnom cilju (SL 2021., L 442, str. 1.), u daljnjem tekstu: Delegirana uredba)
(
2
)	Uredba (EU) 2020/852 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2020. o uspostavi okvira za olakšavanje održivih ulaganja i izmjeni Uredbe (EU) 2019/2088 (SL 2020. L 198, str. 13. i ispravci SL 2021., L 345, str. 41. te SL 2022., L 156, str. 159.)
(
3
)	Članci 9. i 10. Uredbe o taksonomiji
(
4
)	Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Zajednice (SL 2006. L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.), kako je izmijenjena Uredbom (EU) 2021/1767 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. listopada 2021. (SL 2021., L 356, str. 1.)
(
5
)	Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL 2018. L 328, str. 82., u daljnjem tekstu: Direktiva RED II)
(
6
)	Uredba (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (SL L 156, 1.2018., str. 1., u daljnjem tekstu: Uredba o LULUCF-u)
(
7
)	Prijelazne gospodarske djelatnosti su one za koje ne postoje tehnološki i gospodarski izvedive alternative s niskim emisijama ugljika, ali koje olakšavaju prijelaz na klimatski neutralno gospodarstvo, pod uvjetom da ispunjavaju određene kriterije.
(
8
)	Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL L 2006, 30.12.2006., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3.)
(
9
)	Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL 2008., L 353, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 20., str. 3.)