ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora)
z 13. decembra 2007
Vec F‑28/06
Paulo Sequeira Wandschneider
proti
Komisii Európskych spoločenstiev
„Verejná služba – Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Hodnotenie za rok 2004 – Žaloba o neplatnosť – Odôvodnenie – Zjavne nesprávne posúdenie“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 236 ES a článku 152 AE, ktorou P. S. Wandschneider navrhuje zrušiť správu o jeho služobnom postupe
za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2004 a zaviazať Komisiu na zaplatenie sumy 5 000 eur ako náhrady majetkovej a nemajetkovej
ujmy, ktorá mu bola údajne spôsobená správou o služobnom postupe za rok 2004
Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta. Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.
Abstrakt
1.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Účasť overovateľa v postupe hodnotenia
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
2.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Vyhotovenie – Rôzni hodnotitelia počas jedného hodnoteného obdobia
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
3.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Zloženie spoločného hodnotiacieho výboru
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
4.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Úloha odvolacieho hodnotiteľa
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
5.      Úradníci – Hodnotenie – Rešpektovanie práva na obranu
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
6.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Potreba koherentnosti medzi opisnými poznámkami a číselným hodnotením
(Služobný poriadok úradníkov, článok 43)
7.      Úradníci – Práva a povinnosti – Sloboda prejavu – Výkon – Obmedzenia
(Služobný poriadok úradníkov, články 12 a 21)
1.      Z článku 2 ods. 3 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného poriadku prijatých Komisiou, podľa ktorého overovateľ
spolupodpisuje správu o služobnom postupe pôvodne vyhotovenú hodnotiteľom, v spojení s článkom 8 ods. 8 prvým odsekom uvedených
všeobecných vykonávacích ustanovení, podľa ktorého hodnotiteľ a overovateľ dokončia túto správu, vyplýva, že overovateľ sa
musí považovať za hodnotiteľa v pravom zmysle slova. Preto na základe okolnosti, že podľa informačného systému overovateľ
skončil hodnotenie, nemožno dospieť k záveru, že hodnotiteľ prenechal svoje povinnosti overovateľovi.
(pozri bod 43)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 25. októbra 2005, Fardoom a Reinard/Komisia, T‑43/04, Zb. VS s. I‑A‑329, II‑1465, bod 64
2.      Z ustanovení článku 1 ods. 1 a 2 v spojení s článkom 4 ods. 1 a 2 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného
poriadku prijatých Komisiou vyplýva, že cieľom správy o služobnom postupe je hodnotenie výkonnosti, spôsobilosti a správania
sa úradníka v službe počas celého hodnoteného obdobia. Hodnotiteľ je teda povinný vykonať hodnotenie výkonu úradníka so zreteľom
na vopred stanovené ciele počas celého hodnoteného obdobia, hoci nebol jeho priamym nadriadeným v priebehu určitej časti tejto
doby. Cieľom zjednodušenej správy je teda poskytnúť hodnotiteľovi informácie potrebné na posúdenie úloh, ktoré hodnotený úradník
plnil počas tejto časti hodnoteného obdobia. Okolnosť, že druhý hodnotiteľ si osvojil posúdenie prvého hodnotiteľa za to isté
hodnotené obdobie, teda nie je dostatočná na preukázanie toho, že nevykonal hodnotenie dotknutého úradníka.
(pozri bod 49)
3.      Účasť jedného člena, s ktorým mal predtým daný úradník konfliktné vzťahy, na zasadnutí spoločného hodnotiaceho výboru, na
ktorom bolo preskúmané odvolanie úradníka proti správe o jeho služobnom postupe, nemôže spôsobiť vadu v konaní pred týmto
orgánom, keďže uvedený člen, ktorý bol len náhradníkom v spoločnom hodnotiacom výbore, nehlasoval a ani nič nenasvedčuje tomu,
že by mohol len svojou prítomnosťou ovplyvniť toto hlasovanie.
(pozri body 59 – 61)
4.      Z článku 9 ods. 7 druhého pododseku všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného poriadku prijatých Komisiou
vyplýva, že úloha odvolacieho hodnotiteľa by sa nemala zamieňať s úlohou hodnotiteľa či overovateľa a že odvolací hodnotiteľ
sa teda môže, ak mu neboli spoločným hodnotiacim výborom zaslané nijaké odporúčania, obmedziť na prijatie konečnej správy
o služobnom postupe bez toho, aby musel svoje rozhodnutie podrobne odôvodniť.
(pozri bod 78)
5.      Dodržanie práv na obranu vo všetkých konaniach začatých proti určitej osobe, ktoré môžu viesť k prijatiu aktu spôsobujúceho
ujmu tejto osobe, je základnou zásadou práva Spoločenstva. Táto zásada vyžaduje, aby sa dotknutá osoba mohla účinne vyjadriť
ku skutočnostiam, ktoré môžu byť použité v jej neprospech v akte, ktorý má byť prijatý. To sa dosiahne predovšetkým prostredníctvom
všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 43 služobného poriadku prijatých Komisiou, ktorých cieľom je zabezpečiť dodržiavanie
kontradiktórnosti počas celého postupu hodnotenia úradníkov. Žalobca, ktorý mohol uplatniť svoje výhrady v každom štádiu daného
postupu, nemôže tvrdiť, že jeho práva na obhajobu boli porušené.
(pozri body 87 – 90)
Odkaz:
Súdny dvor: 10. júla 1986, Belgicko/Komisia, 234/84, Zb. s. 2263, bod 27; 5. októbra 2000, Nemecko/Komisia, C‑288/96, Zb.
s. I‑8237, bod 99
Súd prvého stupňa: 8. marca 2005, Vlachaki/Komisia, T‑277/03, Zb. VS s. I‑A‑57, II‑243, bod 64
6.      Pri vypracovaní správy o služobnom postupe je cieľom v nej uvedených opisných poznámok odôvodniť posúdenia vyjadrené v bodoch.
Tieto opisné poznámky sú základom pre vypracovanie hodnotenia, ktoré sa zobrazí v číselnom vyjadrení, a úradníkovi umožňujú
pochopiť získanú známku. Z tohto dôvodu opisné poznámky uvedené v danej správe musia byť v súlade s posúdením vyjadreným v bodoch.
S prihliadnutím na veľmi širokú mieru voľnej úvahy priznanú hodnotiteľom pri hodnotení práce osôb, ktorých hodnotením sú poverení,
môže prípadná nekoherentnosť v správe o služobnom postupe odôvodniť jej zrušenie len ak je zjavná.
(pozri bod 109)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 25. októbra 2006, Carius/Komisia, T‑173/04, Zb. VS s. I‑A‑2‑243, II‑A‑2‑1269, bod 106
7.      Hoci sloboda prejavu je základným právom úradníkov Spoločenstva, táto sloboda neoprávňuje úradníka na vyhlásenie nedôvodných
tvrdení o svojich nadriadených, ktoré môžu diskreditovať ich bezúhonnosť.
(pozri bod 143)
Odkaz:
Súdny dvor: 13. decembra 1989, Oyowe a Traore/Komisia, C‑100/88, Zb. s. 4285, bod 16
Súd prvého stupňa: 26. novembra 1991, Williams/Dvor audítorov, T‑146/89, Zb. s. II‑1293, body 72 a 76