62023CJ0028
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (štvrtá komora)
zo 17. októbra 2024 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Zadávanie verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby – Smernica 2004/18/ES – Pojem ‚verejná zákazka na [stavebné] práce‘ – Súbor zmlúv obsahujúci zmluvu o poskytnutí dotácie a zmluvu o budúcej kúpnej zmluve – Priamy hospodársky úžitok verejného obstarávateľa – Dielo zodpovedajúce požiadavkám špecifikovaným verejným obstarávateľom – Dotácia a zmluva o budúcej kúpnej zmluve, ktoré predstavujú štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom – Smernica 89/665/EHS – Smernica 2014/24/EÚ – Dôsledky určenia neplatnosti verejnej zákazky – Absolútna neplatnosť ex tunc“
Vo veci C‑28/23,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Okresného súdu Bratislava III (Slovenská republika) zo 16. januára 2023 a doručený Súdnemu dvoru 24. januára 2023, ktorý súvisí s konaním:
NFŠ a. s.
proti
Slovenskej republike konajúcej prostredníctvom Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky,
Ministerstvu školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky,
SÚDNY DVOR (štvrtá komora),
v zložení: predseda tretej komory C. Lycourgos, vykonávajúci funkciu predsedu štvrtej komory (spravodajca), sudcovia S. Rodin a O. Spineanu‑Matei,
generálny advokát: M. Campos Sánchez‑Bordona,
tajomník: I. Illéssy, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 1. februára 2024,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
NFŠ a. s., v zastúpení: M. Čabák, P. Hodál a L. Královič, advokáti,
–
Slovenská republika konajúca prostredníctvom Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky a Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky, v zastúpení: P. Horňák, P. Szabó a M. Tomaschek, advokáti,
–
slovenská vláda, v zastúpení: E. V. Larišová, A. Lukáčik a S. Ondrášiková, splnomocnení zástupcovia,
–
česká vláda, v zastúpení: L. Halajová, M. Smolek a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: G. Gattinara, R. Lindenthal a G. Wils, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 11. apríla 2024,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 1 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132), článku 2 ods. 1 bodu 6 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65), ako aj článku 2d ods. 1 písm. a) a článku 2d ods. 2 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 1) (ďalej len „smernica 89/665“).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou NFŠ a. s. na jednej strane a Slovenskou republikou konajúcou prostredníctvom Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky a Ministerstvom školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky (ďalej len „Ministerstvo školstva“) na druhej strane vo veci zmluvy o budúcej kúpnej zmluve na národný futbalový štadión, ktorý mala NFŠ postaviť na Slovensku.
Právny rámec
Právo Únie
Smernica 89/665
3
Článok 1 smernice 89/665, nazvaný „Rozsah pôsobnosti a dostupnosť postupov preskúmania“, stanovuje:
„1.   …
…
Pokiaľ ide o zákazky, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice [2014/24] alebo smernice [2014/23], členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa rozhodnutia prijaté verejnými obstarávateľmi mohli účinne a predovšetkým čo najskôr preskúmať v súlade s podmienkami stanovenými v článkoch 2 až 2f tejto smernice z dôvodu, že týmito rozhodnutiami sa porušilo právo [Únie] v oblasti verejného obstarávania alebo vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa toto právo transponuje.
…
3.   Členské štáty zabezpečia, aby si postupy preskúmania mohla na základe podrobných pravidiel, ktoré môžu ustanoviť členské štáty, uplatniť prinajmenšom každá osoba, ktorá má alebo mala záujem o získanie určitej zákazky a ktorá bola poškodená alebo existuje riziko poškodenia údajným porušením.
…“
4
Článok 2d smernice 89/665 s názvom „Neplatnosť“ stanovuje:
„1.   Členské štáty zabezpečia, aby orgán zodpovedný za preskúmanie, ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa, považoval zmluvu za neplatnú alebo aby tento orgán rozhodol o neplatnosti zmluvy v týchto prípadoch:
a)
ak verejný obstarávateľ zadal zákazku bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskej únie bez toho, aby to bolo prípustné v súlade so smernicou [2014/24] alebo smernicou [2014/23];
…
2.   Dôsledky neplatnosti zmluvy sa upravia vo vnútroštátnom práve.
Vo vnútroštátnom práve sa môže so spätnou účinnosťou ustanoviť zrušenie všetkých zmluvných povinností alebo obmedzenie rozsahu zrušenia na tie povinnosti, ktoré sa ešte majú vykonať. V druhom prípade členské štáty zabezpečia uplatnenie iných sankcií v zmysle článku 2e ods. 2.
…“
5
Podľa článku 2e smernice 89/665 s názvom „Porušenia tejto smernice a alternatívne sankcie“ členské štáty v určitých prípadoch stanovia neplatnosť alebo alternatívne sankcie.
Smernica 2004/18
6
Podľa článku 1 smernice 2004/18:
„1.   Na účely tejto smernice sa použijú pojmy vymedzené v odsekoch 2 až 15.
a)
‚Verejné zákazky‘ sú zmluvy s peňažným plnením, uzavreté písomne medzi jedným alebo viacerými hospodárskymi subjektmi a jedným alebo viacerými verejnými obstarávateľmi, ktorých predmetom je vykonanie prác, dodávka výrobkov alebo poskytnutie služieb v zmysle tejto smernice.
b)
‚Verejné zákazky na práce‘ sú verejné zákazky, ktorých predmetom je buď vykonanie prác, alebo vypracovanie projektovej dokumentácie a vykonanie prác súvisiacich s jednou z činností v zmysle prílohy I, alebo dielo, alebo realizácia diela akýmkoľvek spôsobom zodpovedajúcim požiadavkám špecifikovaným verejným obstarávateľom. ‚Dielo‘ znamená výsledok stavebných prác alebo stavebnoinžinierskych prác ako celku, ktorý sám osebe postačuje na to, aby plnil ekonomickú alebo technickú funkciu.
…
9.   ‚Verejní obstarávatelia‘ sú štátne, regionálne alebo miestne orgány, inštitúcie, ktoré sa spravujú verejným právom, združenia vytvorené jedným alebo niekoľkými takýmito orgánmi alebo jednou alebo viacerými takýmito inštitúciami, ktoré sa spravujú verejným právom.
…“
Smernica 2014/24
7
Článok 1 ods. 1 smernice 2014/24 stanovuje:
„Touto smernicou sa ustanovujú pravidlá postupov obstarávania vykonávaných verejnými obstarávateľmi, pokiaľ ide o verejné zákazky, ako aj súťaže návrhov, ktorých predpokladaná hodnota nie je nižšia ako finančný limit stanovený v článku 4.“
8
Podľa článku 2 ods. 1 tejto smernice:
„Na účely tejto smernice sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.
‚verejní obstarávatelia‘ sú štátne, regionálne alebo miestne orgány, verejnoprávne inštitúcie, alebo združenia vytvorené jedným alebo viacerými takýmito orgánmi alebo jednou alebo viacerými takýmito verejnoprávnymi inštitúciami;
…
5.
‚verejné zákazky‘ sú odplatné zmluvy uzavreté písomne medzi jedným alebo viacerými hospodárskymi subjektmi a jedným alebo viacerými verejnými obstarávateľmi, ktorých predmetom je uskutočnenie stavebných prác, dodanie tovaru alebo poskytnutie služieb;
6.
‚verejné zákazky na uskutočnenie stavebných prác‘ (verejné zákazky na práce) sú verejné zákazky, ktorých predmetom je jedna z týchto činností:
…
c)
uskutočnenie stavby, a to akýmkoľvek spôsobom, podľa požiadaviek, ktoré vymedzil verejný obstarávateľ uplatňujúci rozhodujúci vplyv na druh alebo projekt stavby;
…“
9
Článok 83 uvedenej smernice, nazvaný „Presadzovanie“, znie:
„1.   S cieľom zaistiť správne a efektívne vykonávanie členské štáty zabezpečia, aby aspoň úlohy stanovené v tomto článku plnil jeden alebo viaceré orgány, subjekty alebo štruktúry. [Európskej k]omisii oznámia všetky orgány, subjekty alebo štruktúry príslušné na plnenie týchto úloh.
2.   Členské štáty zabezpečia, aby sa uplatňovanie pravidiel verejného obstarávania monitorovalo.
V prípade, že monitorovacie orgány alebo štruktúry identifikujú z vlastnej iniciatívy alebo na základe prijatých informácií konkrétne porušenia alebo systémové problémy, sú oprávnené oznámiť tieto problémy vnútroštátnym orgánom auditu, súdnym orgánom alebo iným vhodným orgánom či štruktúram, ako napríklad ombudsmanovi, národným parlamentom alebo parlamentným výborom.
…“
10
Podľa článku 90 ods. 1 tej istej smernice:
„Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 18. apríla 2016. …“
11
Článok 91 prvý odsek smernice 2014/24 stanovuje:
„Smernica 2004/18/ES sa zrušuje s účinnosťou od 18. apríla 2016.“
Slovenské právo
Zákon č. 40/1964
12
Ustanovenie § 39 zákona č. 40/1964 Zb., Občiansky zákonník, z 26. februára 1964 v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej stanovuje:
„Neplatný je právny úkon, ktorý svojím obsahom alebo účelom odporuje zákonu alebo ho obchádza alebo sa prieči dobrým mravom.“
Zákon č. 25/2006
13
Ustanovenie § 3 ods. 3 zákona č. 25/2006 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov zo 14. decembra 2005 v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej stanovuje:
„Zákazka na uskutočnenie stavebných prác na účely tohto zákona je zákazka, ktorej predmetom je uskutočnenie stavebných prác alebo vypracovanie projektovej dokumentácie a uskutočnenie stavebných prác súvisiacich s niektorou z činností uvedených v oddiele 45 Spoločného slovníka obstarávania…, alebo uskutočnenie stavby. Stavba na účely tohto zákona je výsledok stavebných prác ako celku, ktorý spĺňa ekonomickú funkciu alebo technickú funkciu, a uskutočnenie stavby zodpovedá požiadavkám verejného obstarávateľa alebo obstarávateľa.“
14
Podľa článku 147a tohto zákona:
„Ak verejný obstarávateľ, obstarávateľ alebo osoba podľa § 7 v rozpore s týmto zákonom uzavrie zmluvu, koncesnú zmluvu, rámcovú dohodu alebo dodatok k zmluve, koncesnej zmluve alebo rámcovej dohode [Úrad pre verejné obstarávanie] alebo prokurátor v lehote jedného roka od ich uzavretia podá návrh na určenie ich neplatnosti súdom.“
Zákon č. 343/2015
15
Ustanovenie § 3 ods. 3 zákona č. 343/2015 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov z 18. novembra 2015 v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej (ďalej len „zákon č. 343/2015“), stanovuje:
„Zákazka na uskutočnenie stavebných prác na účely tohto zákona je zákazka, ktorej predmetom je
…
c)
uskutočnenie stavby akýmkoľvek spôsobom podľa požiadaviek, ktoré určil verejný obstarávateľ alebo obstarávateľ, ktorý má rozhodujúci vplyv na druh stavby alebo projekt stavby.“
16
Článok 181 ods. 1 a 11 tohto zákona stanovuje:
„1.   Uchádzač, záujemca, účastník alebo osoba, ktorá mohla mať záujem o získanie konkrétnej nadlimitnej zákazky alebo nadlimitnej koncesie a ktorej práva alebo právom chránené záujmy boli alebo mohli byť dotknuté postupom verejného obstarávateľa alebo obstarávateľa (ďalej len ‚oprávnená osoba‘), môže po uzavretí zmluvy, koncesnej zmluvy alebo rámcovej dohody podať návrh na určenie neplatnosti zmluvy, koncesnej zmluvy alebo rámcovej dohody súdom.
…
11.   Právo domáhať sa určenia neplatnosti zmluvy, koncesnej zmluvy alebo rámcovej dohody zaniká, ak sa neuplatní
a)
do 30 dní odo dňa uverejnenia oznámenia o výsledku verejného obstarávania v [Úradnom vestníku Európskej únie] podľa tohto zákona, ak oznámenie obsahuje aj odôvodnenie o neuverejnení oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania, oznámenia použitého ako výzva na súťaž, oznámenia o koncesii alebo oznámenia o vyhlásení súťaže návrhov,
b)
v lehote šiestich mesiacov
1.
odo dňa uverejnenia oznámenia o výsledku verejného obstarávania v [Úradnom vestníku Európskej únie], ak oznámenie neobsahuje odôvodnenie podľa písmena a) alebo
2.
odo dňa uzavretia zmluvy, koncesnej zmluvy na práce alebo rámcovej dohody v iných prípadoch ako uvedených v písmene a) a v prvom bode.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
17
Na účely realizácie projektu výstavby slovenského národného futbalového štadióna slovenská vláda uznesením č. 400/2013 z 10. júla 2013 rozhodla, že Ministerstvo školstva uzatvorí bez súťažného konania memorandum so spoločnosťou Národný futbalový štadión, a. s., ktorá bola právnym predchodcom spoločnosti NFŠ. Toto memorandum, ktoré bolo uzatvorené 11. júla 2013, definuje podmienky poskytnutia dotácie na výstavbu tohto štadióna, ako aj podmienky tejto výstavby.
18
Na tomto základe uzatvorilo Ministerstvo školstva 21. novembra 2013 so spoločnosťou Národný futbalový štadión zmluvu o poskytnutí dotácie, na základe ktorej sa toto ministerstvo zaviazalo poskytnúť tejto spoločnosti dotáciu vo výške 27200000 eur financovanú zo štátneho rozpočtu na výstavbu uvedeného štadióna (ďalej len „zmluva o poskytnutí dotácie“). Uvedená spoločnosť sa zaviazala financovať najmenej 60 % výdavkov na výstavbu.
19
Dňa 10. mája 2016 Ministerstvo školstva a NFŠ uzatvorili dodatok č. 1 k zmluve o poskytnutí dotácie, ktorý zmenil celý text tejto zmluvy, pričom najmä odstránil možnosť bezodplatne využívať niektoré priestory toho istého štadióna, ktorú mal pôvodne Slovenský futbalový zväz.
20
V ten istý deň Ministerstvo školstva v mene Slovenskej republiky ako budúci kupujúci uzatvorilo so spoločnosťou NFŠ ako budúcim predávajúcim Zmluvu o budúcej kúpnej zmluve, v ktorej boli spresnené podmienky uzatvorenia kúpnej zmluvy na slovenský národný futbalový štadión (ďalej len „zmluva o budúcej kúpnej zmluve“). Zmluva o budúcej kúpnej zmluve obsahuje vo svojich prílohách podrobné technické špecifikácie a materiálne parametre tohto štadióna.
21
Nadobudnutie účinnosti zmluvy o budúcej kúpnej zmluve bolo podmienené splnením určitých podmienok, vrátane podmienky, že Komisia konštatuje, že dotácia a táto zmluva o budúcej kúpnej zmluve predstavujú štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ. Komisia to konštatovala rozhodnutím SA.46530 z 24. mája 2017 (Ú. v. EÚ C 354, 2017, s. 1).
22
V súvislosti so zmluvou o poskytnutí dotácie a zmluvou o budúcej kúpnej zmluve prebiehajú viaceré súdne spory. NFŠ podala na Okresný súd Bratislava III (Slovenská republika), ktorý je vnútroštátnym súdom, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, žalobu o určenie obsahu zmluvy o budúcej kúpnej zmluve v časti týkajúcej sa stanovenia kúpnej ceny, s cieľom realizácie opcie predať postavenú budovu, ktorá jej bola priznaná v tejto zmluve o budúcej kúpnej zmluve. Podľa tejto spoločnosti je zmluva o budúcej kúpnej zmluve platná a nepredstavuje verejnú zákazku, pretože nestanovuje vymožiteľný záväzok, aby sa stavebné práce realizovali. Nejde teda o odplatnú zmluvu.
23
Naopak Ministerstvo školstva pred vnútroštátnym súdom tvrdí, že zmluva o poskytnutí dotácie a zmluva o budúcej kúpnej zmluve predstavujú ucelený komplex vzájomných práv a povinností, ktorým sa z dôvodu neexistencie súťažného konania zámerne obchádza zákon č. 343/2015. Najmä zmluva o budúcej kúpnej zmluve má odplatný charakter, ktorý vyplýva zo spôsobu určenia kúpnej ceny, ktorú stanovuje.
24
Toto ministerstvo tiež tvrdí, že malo rozhodujúci vplyv na projekt slovenského národného futbalového štadióna, ktorý na základe zmluvy o poskytnutí dotácie musí spĺňať požiadavky stanovené, pokiaľ ide o štadióny kategórie 4, v smernici Únie európskych futbalových zväzov (UEFA) o infraštruktúre štadiónov. Okrem toho uvedené ministerstvo stanovilo dodatočné požiadavky prostredníctvom najvyššieho riadiaceho orgánu tohto projektu, riadiaceho a monitorovacieho výboru pre výstavbu tohto štadióna, v ktorom malo väčšinové zastúpenie.
25
Účastníci sa ďalej nezhodujú v otázke, či zmluva, ktorá je v rozpore so zákonom č. 25/2006, v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej, alebo so zákonom č. 343/2015, môže byť postihnutá len neplatnosťou, ktorá je relatívna a ex nunc, na ktorú sa možno odvolávať na základe ustanovení týchto zákonov, ako tvrdí NFŠ, alebo či takáto zmluva môže byť postihnutá absolútnou neplatnosťou ex tunc podľa § 39 zákona č. 40/1964 Zb., Občiansky zákonník, z 26. februára 1964, v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej, ako to tvrdí Ministerstvo školstva. Slovenská judikatúra v tejto oblasti je rozporuplná.
26
Vnútroštátny súd spresňuje, že zmluva o poskytnutí dotácie a zmluva o budúcej kúpnej zmluve sú časovo a vecne prepojené a predstavujú rámec vzájomných záväzkov medzi Ministerstvom školstva a spoločnosťou NFŠ. Konkrétne zmluva o poskytnutí dotácie obsahuje záväzok štátu poskytnúť stanovenú dotáciu, ako aj záväzok spoločnosti Národný futbalový štadión vybudovať slovenský národný futbalový štadión v súlade s podmienkami špecifikovanými Ministerstvom školstva a umožniť Slovenskému futbalovému zväzu využívať jeho časť. V zmluve o budúcej kúpnej zmluve sa spoločnosti NFŠ priznáva jednostranná opcia predaja zodpovedajúca záväzku štátu postavenú budovu odkúpiť.
27
Za týchto okolností Okresný súd Bratislava III rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Je zmluva o poskytnutí dotácie a zmluva o budúcej kúpnej zmluve uzavretá medzi ministerstvom (štátom) a nesúťažne zvoleným subjektom súkromného práva ‚verejnou zákazkou na [stavebné] práce‘ v zmysle článku 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18, resp. článku 2 [ods. 1 bodu] 6 písm. c) smernice 2014/24, pokiaľ zmluva o poskytnutí dotácie je Európskou komisiou schválenou štátnou pomocou v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, obsahom záväzkov obsiahnutých v zmluve o poskytnutí dotácie je záväzok štátu poskytnúť dotáciu, ako aj záväzok subjektu súkromného práva postaviť budovu podľa ministerstvom špecifikovaných podmienok a umožniť využívanie jej časti športovej organizácii a obsahom záväzkov obsiahnutých v zmluve o budúcej zmluve je jednostranná opcia subjektu súkromného práva predstavujúca záväzok štátu postavenú budovu odkúpiť, pričom tieto zmluvy predstavujú vzájomne časovo a vecne prepojený rámec vzájomných záväzkov medzi ministerstvom a subjektom súkromného práva?
2.
Bráni článok 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18, resp. článok 2 [ods. 1 bod] 6 písm. c) smernice 2014/24, právnej úprave vo vnútroštátnom práve členského štátu, podľa ktorej je absolútne (t. j. od začiatku/ex tunc) neplatný právny úkon, ktorý svojím obsahom alebo účelom odporuje zákonu alebo ho obchádza alebo sa prieči dobrým mravom, ak toto porušenie zákona spočíva v závažnom porušení pravidiel verejného obstarávania?
3.
Bráni článok 2d ods. 1 písm. a) a článok 2d ods. 2 smernice 89/665, právnej úprave vo vnútroštátnom práve členského štátu, podľa ktorej je absolútne (t. j. od začiatku/ex tunc) neplatný právny úkon, ktorý svojím obsahom alebo účelom odporuje zákonu alebo ho obchádza alebo sa prieči dobrým mravom, ak toto porušenie zákona spočíva v závažnom porušení (obídení) pravidiel verejného obstarávania, ako vo veci samej?
4.
Je nevyhnutné vykladať článok 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18, resp. článok 2 [ods. 1 bod] 6 písm. c) smernice 2014/24 v tom zmysle, že ex tunc bráni priznaniu právnych účinkov zmluvy o budúcej kúpnej zmluve ako je vo veci samej?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
28
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa majú článok 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18 a článok 2 ods. 1 bod 6 písm. c) smernice 2014/24 vykladať v tom zmysle, že „verejnú zákazku na [stavebné] práce“ v zmysle týchto ustanovení predstavuje súbor zmlúv medzi členským štátom a hospodárskym subjektom, ktorý zahŕňa zmluvu o poskytnutí dotácie a zmluvu o budúcej kúpnej zmluve uzatvorené na účely výstavby futbalového štadióna, pričom tento súbor zmlúv jednak zakladá vzájomné záväzky medzi týmto štátom a týmto hospodárskym subjektom, ktoré zahŕňajú záväzok postaviť tento štadión v súlade s podmienkami špecifikovanými uvedeným štátom, ako aj jednostrannú opciu v prospech uvedeného hospodárskeho subjektu zodpovedajúcu záväzku toho istého štátu uvedený štadión odkúpiť, a jednak poskytuje tomu istému hospodárskemu subjektu štátnu pomoc, ktorú Komisia uznala za zlučiteľnú s vnútorným trhom.
O prípustnosti
29
NFŠ spochybňuje prípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania najmä z dôvodu, že prvá otázka sa týka konkrétnych skutočností, ktoré prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. V tejto súvislosti formulácia tejto prvej otázky vraj obsahuje nesprávne a zavádzajúce skutkové zistenia. Okrem toho tento súd mal bez kritického preskúmania zopakovať znenie otázok navrhnutých účastníkom konania vo veci samej, teda Slovenskou republikou, a v rozpore s doktrínou „acte éclairé“ nezohľadnil judikatúru Súdneho dvora, podľa ktorej zmluva nie je verejnou zákazkou v prípade neexistencie záväzku, ktorého vykonanie je vymožiteľné na súde.
30
Na jednej strane treba v tejto súvislosti konštatovať, že hoci prvá otázka obsahuje skutkové zistenia, ktoré musí overiť vnútroštátny súd, táto otázka sa týka výkladu ustanovení práva Únie.
31
Okrem toho podľa ustálenej judikatúry len vnútroštátny súd má právomoc zistiť a posúdiť skutkový stav veci, ktorú prejednáva, ako aj vykladať a uplatňovať vnútroštátne právo. Súdnemu dvoru prináleží, aby v rámci rozdelenia právomocí medzi ním a vnútroštátnymi súdmi zohľadnil skutkový a právny kontext, do ktorého patria prejudiciálne otázky, tak ako ho definovalo rozhodnutie vnútroštátneho súdu [rozsudok z 28. októbra 2021, X‑Beteiligungsgesellschaft (DPH – Postupné platby), C‑324/20, EU:C:2021:880, bod 31 a citovaná judikatúra].
32
Na druhej strane, pokiaľ ide o to, že správny výklad práva Únie je v prejednávanej veci tak zjavný, že nie je nijaký priestor na primerané pochybnosti, stačí pripomenúť, že hoci takáto okolnosť môže v prípade jej zistenia priviesť Súdny dvor k rozhodnutiu prostredníctvom uznesenia na základe článku 99 rokovacieho poriadku, rovnaká okolnosť nemôže brániť vnútroštátnemu súdu, aby položil prejudiciálnu otázku, ani nemá za následok neprípustnosť takto položenej otázky (rozsudok zo 7. septembra 2023, Asociaţia Forumul Judecătorilor din România, C‑216/21, EU:C:2023:628, bod 49 a citovaná judikatúra).
33
Z toho vyplýva, že prvá otázka je prípustná.
O veci samej
34
Na úvod treba pripomenúť, že smernicou uplatniteľnou z hľadiska ratione temporis na zadanie verejnej zákazky je v zásade tá, ktorá bola účinná v deň, keď verejný obstarávateľ zvolil druh konania, ktoré zamýšľal uskutočniť, a definitívne rozhodol, či zadaniu tejto verejnej zákazky musí predchádzať súťažné konanie. Naopak, neuplatniteľnými sú ustanovenia smernice, ktorých lehota na prebratie uplynula po tomto okamihu (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. januára 2021, RTS infra a Aannemingsbedrijf Norré‑Behaegel, C‑387/19, EU:C:2021:13, bod 23, ako aj citovanú judikatúru).
35
V prejednávanej veci z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že rozhodnutie nevykonať súťažné konanie na výstavbu slovenského národného futbalového štadióna bolo prijaté uznesením slovenskej vlády č. 400/2013 z 10. júla 2013, teda v deň, keď sa uplatňovala smernica 2004/18. S výhradou overení, ktoré prináleží vykonať vnútroštátnemu súdu, sa zdá, že pokiaľ ide o Ministerstvo školstva a Slovenskú republiku, v tomto uznesení sa definitívne rozhodlo o tom, či sa musí vykonať súťažné konanie.
36
V každom prípade, aj keby tento súd dospel k záveru, že rozhodnutie, v ktorom sa definitívne rozhodlo, či sa takéto súťažné konanie musí vykonať, bolo prijaté po 18. apríli 2016, teda po dni, keď nadobudlo účinnosť zrušenie smernice 2004/18 a keď uplynula lehota na prebratie smernice 2014/24, obsah článku 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18 v podstate zodpovedá, pokiaľ ide o uskutočnenie stavby spôsobom, ktorý zodpovedá požiadavkám, ktoré vymedzil verejný obstarávateľ, obsahu článku 2 ods. 1 bodu 6 písm. c) smernice 2014/24.
37
Na základe týchto úvodných spresnení treba určiť, či súbor zmlúv s takými vlastnosťami, aké má súbor zmlúv, o ktorý ide vo veci samej, spĺňa kritériá „verejnej zákazky na [stavebné] práce“ v zmysle článku 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18, keďže tento pojem je autonómnym pojmom práva Únie, pre ktorý nie je relevantná právna kvalifikácia zmluvy podľa práva členského štátu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. januára 2007, Auroux a i., C‑220/05, EU:C:2007:31, bod 40, ako aj citovanú judikatúru).
38
V tejto súvislosti treba v súlade s definíciou pojmu „verejná zákazka“ uvedenou v článku 1 ods. 2 písm. a) smernice 2004/18 overiť, či takýto súbor zmlúv predstavuje odplatnú zmluvu uzatvorenú písomne medzi hospodárskymi subjektmi a verejným obstarávateľom, a ak áno, či predmetom tejto zmluvy je realizácia diela zodpovedajúca požiadavkám špecifikovaným týmto verejným obstarávateľom v zmysle článku 1 ods. 2 písm. b) tejto smernice.
39
Vyjadriť sa k tejto otázke v danom prípade prislúcha vnútroštátnemu súdu, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, po tom, čo v tejto súvislosti pristúpi k požadovanému posúdeniu. Treba totiž pripomenúť, že článok 267 ZFEÚ neumožňuje Súdnemu dvoru uplatniť právne normy Únie na konkrétny prípad, ale iba vyjadriť sa k výkladu Zmlúv a aktov prijatých inštitúciami Európskej únie. V súlade s ustálenou judikatúrou však Súdny dvor môže v rámci súdnej spolupráce stanovenej v tomto článku 267 ZFEÚ na základe okolností uvedených v spise podať vnútroštátnemu súdu prvky výkladu Únie, ktoré môžu byť pre tento súd užitočné pri posudzovaní účinkov daného ustanovenia tohto práva (rozsudok zo 7. septembra 2023, Asociaţia Forumul Judecătorilor din România, C‑216/21, EU:C:2023:628, bod 72 a citovaná judikatúra).
40
V prvom rade pojem „zmluvy“ uvedený v článku 1 ods. 2 písm. a) smernice 2004/18 zahŕňa aj súhlasné prejavy vôle vyplývajúce z viacerých dokumentov bez toho, aby tomu bránila okolnosť, že každý z týchto dokumentov predstavuje zmluvu podľa vnútroštátneho práva.
41
V prejednávanej veci z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že zmluva o poskytnutí dotácie a zmluva o budúcej kúpnej zmluve sú vecne prepojené, pričom obe boli uzatvorené v rámci projektu výstavby slovenského národného futbalového štadióna, a sú aj časovo prepojené. Túto časovú prepojenosť potvrdzuje rozhodnutie SA.46530, v ktorom sa uvádza, že výstavba tohto štadióna sa začala až na jeseň 2016, teda po uzatvorení, 10. mája 2016, dodatku č. 1 k zmluve o poskytnutí dotácie, ako aj zmluvy o budúcej kúpnej zmluve.
42
V druhom rade zmluvy tvoriace súbor zmlúv, o ktorý ide vo veci samej, boli uzatvorené písomne na jednej strane spoločnosťou Národný futbalový štadión, pokiaľ ide o zmluvu o poskytnutí dotácie, a spoločnosťou NFŠ, pokiaľ ide o zmluvu o budúcej kúpnej zmluve, ktoré sú hospodárskymi subjektmi, a na druhej strane Slovenskou republikou, ktorá je verejným obstarávateľom v zmysle článku 1 ods. 9 prvého pododseku smernice 2004/18.
43
V treťom rade treba overiť, či je súbor zmlúv s vlastnosťami, aké má súbor zmlúv, o ktorý ide vo veci samej, uzatvorený odplatne.
44
Na jednej strane podľa judikatúry Súdneho dvora výraz „odplatne“ označuje zmluvu, podľa ktorej sa každá zo strán zaväzuje poskytnúť plnenie výmenou za iné plnenie. Synalagmatická povaha zmluvy je tak podstatnou vlastnosťou verejnej zákazky, ktorá sa povinne prejaví vytvorením právne záväzných povinností pre každú zo strán zmluvy, ktorej vykonanie musí byť možné vymáhať súdne (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. septembra 2020, Tax‑Fin‑Lex, C‑367/19, EU:C:2020:685, body 25 a 26, ako aj citovanú judikatúru).
45
V tejto súvislosti treba uviesť, že ak zmluva obsahuje povinnosť kúpy zo strany verejného obstarávateľa bez toho, aby mala druhá zmluvná strana povinnosť predaja, táto neexistencia povinnosti predaja nemôže nevyhnutne stačiť na vylúčenie synalagmatickej povahy tejto zmluvy, a teda existencie verejnej zákazky, pričom k takémuto záveru je možné v prípade potreby dospieť až po preskúmaní všetkých relevantných skutočností.
46
V prejednávanej veci vnútroštátny súd poukazuje na existenciu vzájomných záväzkov medzi Ministerstvom školstva a spoločnosťou NFŠ. Okrem toho tento súd najmä uvádza, že zmluva o poskytnutí dotácie obsahuje záväzok štátu poskytnúť dotáciu, ako aj záväzky právneho predchodcu spoločnosti NFŠ postaviť slovenský národný futbalový štadión v súlade s podmienkami špecifikovanými Ministerstvom školstva, financovať najmenej 60 % výdavkov na výstavbu a, v pôvodnej verzii tejto zmluvy, umožniť Slovenskému futbalovému zväzu využívať jeho časť. Aj keď dodatkom č. 1 k zmluve o poskytnutí dotácie bol tento posledný uvedený záväzok zrušený, tento dodatok nezrušil ostatné záväzky, ktoré boli prevedené na NFŠ.
47
Na druhej strane v rámci verejnej zákazky na stavebné práce je verejnému obstarávateľovi poskytnuté plnenie spočívajúce vo vykonaní prác, ktoré chce získať a ktoré majú pre neho priamy hospodársky úžitok. Takýto hospodársky úžitok možno konštatovať nielen vtedy, keď je stanovené, že verejný obstarávateľ sa stane vlastníkom prác alebo diela, ktoré sú predmetom zákazky, ale aj v iných situáciách, najmä ak sa predpokladá, že verejný obstarávateľ bude mať právny titul, ktorý mu zaručí možnosť disponovať s týmito dielami, vzhľadom na ich verejný účel [pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. apríla 2021, Komisia/Rakúsko (Prenájom ešte nepostavenej budovy), C‑537/19, EU:C:2021:319, bod 44 a citovanú judikatúru].
48
Zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, vyplýva, že hoci slovenský národný futbalový štadión patrí spoločnosti NFŠ, zmluva o poskytnutí dotácie obmedzuje právo previesť vlastníctvo tohto štadióna na tretie osoby, najmä tým, že vyžaduje predchádzajúci písomný súhlas Slovenskej republiky. Tento štát má teda k tomuto štadiónu v podstate predkupné právo s inherentnou hospodárskou hodnotou.
49
Hospodársky úžitok môže tiež spočívať v ekonomických výhodách, ktoré môžu verejnému obstarávateľovi vyplývať z užívania alebo budúceho prevodu diela, v skutočnosti, že sa finančne podieľal na realizácii diela alebo na rizikách, ktoré prevzal v prípade hospodárskeho neúspechu diela (rozsudok z 25. marca 2010, Helmut Müller, C‑451/08, EU:C:2010:168, bod 52 a citovaná judikatúra).
50
V prejednávanej veci, ako uviedla NFŠ vo svojich písomných pripomienkach a na pojednávaní, opcia, ktorú má táto zmluvná strana na základe zmluvy o budúcej kúpnej zmluve, predstavuje záruku proti obchodnému riziku pre prípad, že by sa slovenský národný futbalový štadión ukázal pre ňu obchodne nevýhodný. Verejný obstarávateľ tak tým, že sa zaviazal odkúpiť tento štadión na žiadosť spoločnosti NFŠ, prevzal na seba všetky riziká v prípade hospodárskeho neúspechu diela.
51
Vo štvrtom rade treba pripomenúť, že na to, aby zmluva predstavovala „verejnú zákazku na [stavebné] práce“, ktorej predmetom je realizácia diela, musí byť toto dielo zhotovené podľa požiadaviek spresnených verejným obstarávateľom, pričom prostriedky použité na jeho zhotovenie nie sú relevantné (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. októbra 2009, Komisia/Nemecko, C‑536/07, EU:C:2009:664, bod 55).
52
V tejto súvislosti môže byť identifikovaný rozhodujúci vplyv verejného obstarávateľa na projekt plánovanej budovy, najmä ak možno preukázať, že tento vplyv sa vykonáva na architektonickú štruktúru tejto budovy, ako je jej rozmer, jej vonkajšie múry a nosné múry [pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. apríla 2021, Komisia/Rakúsko (Prenájom ešte nepostavenej budovy), C‑537/19, EU:C:2021:319, bod 53].
53
V prejednávanej veci vnútroštátny súd v návrhu na začatie prejudiciálneho konania spresňuje, že slovenský národný futbalový štadión mal byť vyhotovený v súlade s podmienkami stanovenými Ministerstvom školstva. V tejto súvislosti toto posledné uvedené ministerstvo vo veci samej odkázalo, podobne ako NFŠ vo svojich písomných pripomienkach predložených Súdnemu dvoru, na dodržiavanie kritérií smernice UEFA o infraštruktúre štadiónov, pokiaľ ide o štadióny kategórie 4.
54
Povinnosť dodržiavať tieto kritériá, pričom existenciu tejto povinnosti musí overiť vnútroštátny súd, by pritom mohla umožniť identifikovať rozhodujúci vplyv Slovenskej republiky na architektonickú štruktúru v prípade, že by táto smernica UEFA obsahovala požiadavky týkajúce sa napríklad rozmerov hracej plochy, kapacity štadióna z hľadiska počtu divákov alebo počtu poskytnutých parkovacích miest, čo takisto musí preskúmať vnútroštátny súd.
55
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy a s výhradou overení, ktoré má vykonať vnútroštátny súd, súbor zmlúv s vlastnosťami, aké má súbor zmlúv, o ktorý ide vo veci samej, predstavuje „verejnú zákazku na [stavebné] práce“ v zmysle článku 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18.
56
Tento záver nespochybňuje skutočnosť, že Komisia v rozhodnutí SA.46530 konštatovala, že dotácia na výstavbu slovenského národného futbalového štadióna a zmluva o budúcej kúpnej zmluve na tento štadión predstavujú štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ.
57
Podľa spoločnosti NFŠ z tohto rozhodnutia vyplývajú zistenia, ktoré bránia tomu, aby sa súbor zmlúv, o ktorý ide vo veci samej, považoval za verejnú zákazku. Z uvedeného rozhodnutia tak predovšetkým vyplýva, že táto spoločnosť nemala povinnosť postaviť slovenský národný futbalový štadión. Okrem toho uvedená spoločnosť uvádza, že pri výbere svojich dodávateľov dodržiavala pravidlá v oblasti verejného obstarávania v súlade s povinnosťou, ktorá vyplýva z uvedeného rozhodnutia.
58
Na jednej strane, hoci sa v rozhodnutí SA.46530 uvádza, že NFŠ zostane vlastníkom slovenského národného futbalového štadióna po jeho výstavbe bez toho, aby existoval záväzok previesť vlastníctvo tohto štadióna na Slovenskú republiku, v tomto rozhodnutí sa neuvádza, že by neexistoval záväzok postaviť uvedený štadión.
59
V každom prípade treba uviesť, že je pravda, že vnútroštátne súdy sa musia zdržať prijímania rozhodnutí, ktoré sú v rozpore s rozhodnutím Komisie týkajúcim sa zlučiteľnosti štátnej pomoci s vnútorným trhom, pričom jej posúdenie patrí do výlučnej právomoci tejto inštitúcie, ktorej činnosť je preskúmateľná súdom Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 4. marca 2020, Buonotourist/Komisia, C‑586/18 P, EU:C:2020:152, body 90 a 91, ako aj citovanú judikatúru). Posúdenia, ktoré by mohli implicitne vyplývať z rozhodnutia tejto inštitúcie, týkajúceho sa štátnej pomoci, však v zásade nemôžu byť záväzné pre vnútroštátne súdy v spore, o aký ide vo veci samej, ktorý nesúvisí so zlučiteľnosťou tejto pomoci s vnútorným trhom.
60
Na druhej strane, ak má verejný obstarávateľ povinnosť dodržiavať pravidlá práva Únie v oblasti verejného obstarávania, tento verejný obstarávateľ sa nemôže zbaviť tejto povinnosti, ktorá mu osobitne prislúcha, tým, že hospodárskemu subjektu, ktorému zadá takúto zákazku, uloží povinnosť dodržiavať tieto pravidlá pri realizácii predmetnej zákazky. V prejednávanej veci preto existenciu verejnej zákazky medzi spoločnosťou NFŠ a Slovenskou republikou nemôže spochybniť skutočnosť, že v rozhodnutí SA.46530 sa uvádza, že stavebné práce na slovenskom národnom futbalovom štadióne budú predmetom súťažného konania v súlade s pravidlami uplatniteľnými v oblasti verejného obstarávania.
61
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 1 ods. 2 písm. b) smernice 2004/18 sa má vykladať v tom zmysle, že súbor zmlúv medzi členským štátom a hospodárskym subjektom, ktorý zahŕňa zmluvu o poskytnutí dotácie a zmluvu o budúcej kúpnej zmluve uzatvorené na účely výstavby futbalového štadióna, predstavuje „verejnú zákazku na [stavebné] práce“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ tento súbor zmlúv jednak zakladá vzájomné záväzky medzi týmto štátom a týmto hospodárskym subjektom, ktoré zahŕňajú záväzok postaviť tento štadión v súlade s podmienkami špecifikovanými uvedeným štátom, ako aj jednostrannú opciu v prospech uvedeného hospodárskeho subjektu zodpovedajúcu záväzku toho istého štátu uvedený štadión odkúpiť, a jednak poskytuje tomu istému hospodárskemu subjektu štátnu pomoc, ktorú Komisia uznala za zlučiteľnú s vnútorným trhom.
O druhej až štvrtej otázke
62
Svojou druhou až štvrtou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa smernica 89/665 alebo smernica 2014/24 majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa na základe námietky neplatnosti vznesenej verejným obstarávateľom uplatnila vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že zmluva uzatvorená v rozpore s právnou úpravou v oblasti verejného obstarávania je absolútne neplatná ex tunc.
O prípustnosti
63
NFŠ sa domnieva, že tieto otázky sú hypotetické. Komisia tiež pochybuje o prípustnosti uvedených otázok z dôvodu, že vnútroštátny súd jasne neuviedol dôvody, pre ktoré potrebuje odpoveď.
64
Podľa ustálenej judikatúry sa k otázkam týkajúcim sa práva Únie viaže prezumpcia relevantnosti. Súdny dvor môže odmietnuť rozhodnúť o prejudiciálnej otázke položenej vnútroštátnym súdom len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Únie nemá nijakú súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, pokiaľ ide o hypotetický problém, alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými ani právnymi podkladmi potrebnými na poskytnutie užitočnej odpovede na otázky, ktoré mu boli položené (rozsudok z 30. apríla 2024, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Bolzano, C‑178/22, EU:C:2024:371, bod 27 a citovaná judikatúra).
65
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania však vyplýva, že Ministerstvo školstva sa dovolávalo neplatnosti súboru zmlúv, o ktorý ide vo veci samej, prostredníctvom námietky, že tento súbor zmlúv bol uzatvorený bez súťažného konania a že vnútroštátna právna úprava, ako je vykladaná v časti vnútroštátnej judikatúry, vyžaduje určenie absolútnej neplatnosti ex tunc zmluvy uzatvorenej v rozpore s právnou úpravou v oblasti verejného obstarávania.
66
Druhá až štvrtá otázka preto nemajú hypotetickú povahu a nie je zjavné, že odpoveď na tieto otázky by pre vnútroštátny súd nebola užitočná na rozhodnutie sporu, ktorý mu bol predložený. Z toho vyplýva, že tieto otázky sú prípustné.
O veci samej
67
V prvom rade smernicu 89/665 nemožno považovať za smernicu, ktorá vykonáva úplnú harmonizáciu, a teda že upravuje všetky možné opravné prostriedky v oblasti verejného obstarávania (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. mája 2020, T‑Systems Magyarország, C‑263/19, EU:C:2020:373, bod 53).
68
Na základe tohto spresnenia treba overiť, či námietka neplatnosti vznesená verejným obstarávateľom patrí do pôsobnosti tejto smernice.
69
V tejto súvislosti článok 1 smernice 89/665 s názvom „Rozsah pôsobnosti a dostupnosť postupov preskúmania“ v odseku 3 uvádza osoby, ktoré musia mať možnosť uplatniť postupy preskúmania podľa tejto smernice. Toto ustanovenie vyžaduje, aby postupy preskúmania boli dostupné prinajmenšom každej osobe, ktorá má alebo mala záujem o získanie určitej zákazky a ktorá bola poškodená alebo v prípade ktorej existuje riziko poškodenia údajným porušením.
70
Okrem toho článok 1 ods. 1 štvrtý pododsek uvedenej smernice uvádza rozhodnutia, proti ktorým musí byť možné uplatniť preskúmanie podľa tej istej smernice. Toto ustanovenie sa obmedzuje na požiadavku, aby rozhodnutia prijaté verejnými obstarávateľmi mohli byť predmetom takéhoto preskúmania.
71
Zo spoločného výkladu týchto ustanovení vyplýva, že cieľom smernice 89/665 nie je stanoviť postupy alebo prostriedky nápravy v prospech verejných obstarávateľov.
72
Tento výklad je podporený judikatúrou Súdneho dvora, podľa ktorej ustanovenia tejto smernice chránia hospodárske subjekty pred svojvôľou verejného obstarávateľa (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. mája 2020, T‑Systems Magyarország, C‑263/19, EU:C:2020:373, bod 51 a citovanú judikatúru).
73
Predovšetkým treba poznamenať, že článok 2d smernice 89/665, ktorého sa týka tretia prejudiciálna otázka, sa týka dôsledkov porušenia pravidiel práva Únie v oblasti verejného obstarávania, podobne ako článok 2e tejto smernice. Súdny dvor pritom rozhodol, že článok 2e uvedenej smernice sa vzťahuje len na opravné prostriedky podané podnikmi, ktoré majú alebo mali záujem o získanie určitej zákazky a ktoré boli poškodené alebo existuje riziko, že budú poškodené údajným porušením (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. mája 2020, T‑Systems Magyarország, C‑263/19, EU:C:2020:373, bod 54).
74
Z toho vyplýva, že námietka neplatnosti vznesená verejným obstarávateľom nepatrí do pôsobnosti smernice 89/665.
75
V druhom rade smernica 2014/24 stanovuje, ako vyplýva z jej článku 1 ods. 1, len pravidlá uplatniteľné na postupy verejného obstarávania, pričom však neupravuje dôsledky porušenia týchto pravidiel.
76
Článok 83 smernice 2014/24 však stanovuje pravidlá týkajúce sa presadzovania tejto smernice. Tieto pravidlá majú procesnú povahu a uplatňujú sa od 18. apríla 2016, teda odo dňa uplynutia lehoty na prebratie uvedenej smernice, na všetky nové alebo prebiehajúce postupy verejného obstarávania, ktoré patria do vecnej pôsobnosti tejto istej smernice.
77
V tejto súvislosti Súdny dvor rozhodol, že článok 83 ods. 1 a 2 smernice 2014/24 sa má vykladať v tom zmysle, že členským štátom neukladá ani nezakazuje prijať právnu úpravu, podľa ktorej môže orgán dohľadu na účel ochrany finančných záujmov Únie ex offo začať postup preskúmania s cieľom skontrolovať, či nedošlo k porušeniam právnej úpravy v oblasti verejného obstarávania (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. marca 2020, Hungeod a i., C‑496/18 a C‑497/18, EU:C:2020:240, bod 84).
78
Treba však konštatovať, že ak je takýto postup stanovený, patrí do pôsobnosti práva Únie, keďže verejné zákazky, ktoré sú predmetom takéhoto preskúmania, patria do vecnej pôsobnosti smerníc o verejnom obstarávaní. Takýto postup preto musí byť v súlade s právom Únie, vrátane všeobecných zásad tohto práva (rozsudok z 26. marca 2020, Hungeod a i., C‑496/18 a C‑497/18, EU:C:2020:240, body 85 a 86).
79
Rovnako sa má článok 83 ods. 1 a 2 smernice 2014/24 vykladať v tom zmysle, že členským štátom neukladá ani nezakazuje prijať vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá stanovuje možnosť verejného obstarávateľa vzniesť v prípade sporu týkajúceho sa zmluvy námietku absolútnej neplatnosti ex tunc založenú na porušení právnej úpravy v oblasti verejného obstarávania.
80
Okrem toho zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, nevyplýva, s výhradou overenia vnútroštátnym súdom, že by postup preskúmania, ktorý je základom sporu vo veci samej, bol v rozpore s právom Únie, vrátane všeobecných zásad tohto práva.
81
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na druhú až štvrtú otázku odpovedať tak, že smernica 89/665 a smernica 2014/24 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby sa na základe námietky neplatnosti vznesenej verejným obstarávateľom uplatnila vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že zmluva uzatvorená v rozpore s právnou úpravou v oblasti verejného obstarávania je absolútne neplatná ex tunc pod podmienkou, že pokiaľ ide o verejnú zákazku patriacu do vecnej pôsobnosti smernice 2014/24, je právna úprava stanovujúca takúto neplatnosť v súlade s právom Únie, vrátane všeobecných zásad tohto práva.
O trovách
82
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:
1.
Článok 1 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby
sa má vykladať v tom zmysle, že:
súbor zmlúv medzi členským štátom a hospodárskym subjektom, ktorý zahŕňa zmluvu o poskytnutí dotácie a zmluvu o budúcej kúpnej zmluve uzatvorené na účely výstavby futbalového štadióna, predstavuje „verejnú zákazku na [stavebné] práce“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ tento súbor zmlúv jednak zakladá vzájomné záväzky medzi týmto štátom a týmto hospodárskym subjektom, ktoré zahŕňajú záväzok postaviť tento štadión v súlade s podmienkami špecifikovanými uvedeným štátom, ako aj jednostrannú opciu v prospech uvedeného hospodárskeho subjektu zodpovedajúcu záväzku toho istého štátu uvedený štadión odkúpiť, a jednak poskytuje tomu istému hospodárskemu subjektu štátnu pomoc, ktorú Európska komisia uznala za zlučiteľnú s vnútorným trhom.
2.
Smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014, ako aj smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
nebránia tomu, aby sa na základe námietky neplatnosti vznesenej verejným obstarávateľom uplatnila vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že zmluva uzatvorená v rozpore s právnou úpravou v oblasti verejného obstarávania je absolútne neplatná ex tunc pod podmienkou, že pokiaľ ide o verejnú zákazku patriacu do vecnej pôsobnosti smernice 2014/24, je právna úprava stanovujúca takúto neplatnosť v súlade s právom Únie, vrátane všeobecných zásad tohto práva.
Lycourgos
Rodin
Spineanu-Matei
Rozsudok bol vyhlásený v Luxemburgu 17. októbra 2024.
Tajomník
A. Calot Escobar
Predseda
K. Lenaerts
(
*1
)	Jazyk konania: slovenčina.