62024CJ0433_RES
Sag C-433/24
Galerie Karsten Greve
mod
Ministère de l’Économie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig))
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 1. august 2025
»Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – særordning for brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter – afgiftspligtige videreforhandlere – fortjenstmargenordning – artikel 316, stk. 1, litra b) – mulighed for at anvende fortjenstmargenordningen – begrebet »kunstnerens levering af en kunstgenstand« – levering foretaget af kunstneren gennem en juridisk person«
Harmonisering af afgiftslovgivningerne – det fælles merværdiafgiftssystem – særordning for afgiftspligtige videreforhandlere – fortjenstmargenordningen – retten til at vælge at anvende nævnte ordning – rækkevidde – levering af kunstgenstande, der tidligere er blevet leveret af kunstneren eller dennes retssuccessorer – tidligere levering gennem en juridisk person – omfattet – betingelser – levering, der kan tilskrives kunstneren eller dennes retssuccessorer, og som udgør den første indførsel af de nævnte kunstgenstande på EU-markedet
[Rådets direktiv 2006/112, art. 316, stk. 1, litra b)]
(jf. præmis 32, 39-47 og 49 samt domskonkl.)
Resumé
I forbindelse med en præjudiciel forelæggelse fra Conseil d’État (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Frankrig) bekræftede Domstolen i denne dom, at den særlige ordning for merværdiafgift (moms) for videresalg af kunstgenstande erhvervet fra kunstneren hertil ligeledes finder anvendelse, når den pågældende kunstgenstand er blevet leveret af kunstneren hertil, der handler gennem en juridisk person, og præciserede betingelserne for anvendelse af en sådan ordning.
Selskabet Galerie Karsten Greve (herefter »GKG«) drev kunstgallerivirksomhed og foretog leveringer til sine kunder af bl.a. malerier af maleren Gideon Rubin, som GKG selv havde erhvervet fra det britiske selskab Studio Rubin Gideon (herefter »selskabet SRG«), hvori Gideon Rubin var en af de to selskabsdeltagere. I forbindelse med leveringerne af disse malerier til sine kunder havde GKG anvendt fortjenstmargenordningen.
Efter en skatte- og afgiftsprocedure udstedte den franske skatte- og afgiftsmyndighed til GKG efteropkrævninger af moms med den begrundelse, at fortjenstmargenordningen ikke kunne finde anvendelse på disse leveringer.
Idet GKG ikke blev givet medhold i sit krav om fritagelse for efteropkrævningerne af afgift ved de franske retter i første instans og appelinstansen, iværksatte GKG kassationsappel ved Conseil d’État (øverste domstol i forvaltningsretlige sager), som var den forelæggende ret. Denne ret anførte bl.a., at national ret gav mulighed for at vælge den særlige fortjenstmargenordning for leveringer af kunstgenstande, der følger efter en levering foretaget af kunstneren eller dennes retssuccessorer, samt for leveringer, der følger efter en erhvervelse inden for Fællesskabet af sådanne genstande fra kunstneren hertil eller dennes retssuccessorer (
1
). I den foreliggende sag var de pågældende malerier imidlertid ikke blevet leveret til GKG af kunstneren selv, dvs. kunstneren Gideon Rubin, som havde malet dem i hånden, men selskabet SRG, som i sin egenskab af juridisk person ifølge Conseil d’État (øverste domstol i forvaltningsretlige sager) ikke kunne anses for kunstneren bag disse malerier.
Under disse omstændigheder fandt Domstolen, at den forelæggende ret nærmere bestemt ønskede oplyst, om momsdirektivets (
2
) artikel 316, stk. 1, litra b), skulle fortolkes således, at afgiftspligtige videreforhandleres levering af kunstgenstande, som er blevet leveret til dem af kunstneren eller dennes retssuccessorer, der handler gennem en juridisk person, er omfattet af denne bestemmelse, og i bekræftende fald på hvilke betingelser.
Domstolens bemærkninger
Domstolen bemærkede indledningsvis, at ordlyden af momsdirektivets artikel 316, stk. 1, litra b), ikke angiver de nærmere bestemmelser for levering af kunstgenstande foretaget af kunstneren hertil eller dennes retssuccessorer til afgiftspligtige videreforhandlere. Levering af kunstgenstande er imidlertid en del af kunstnerens eller dennes retssuccessorers forretningsmæssige virksomhed, som består i overdragelse, sædvanligvis mod vederlag, af retten til som ejer at råde over et materielt gode.
Ordlyden af momsdirektivets artikel 316, stk. 1, litra b), udelukker følgelig ikke udtrykkeligt, at kunstneren eller dennes retssuccessorer kan foretage en sådan levering gennem en juridisk person, eller at en sådan levering kan foretages af en juridisk person.
En fortolkning af momsdirektivets artikel 316, stk. 1, litra b), som udelukker samtlige af afgiftspligtige videreforhandleres leveringer af kunstgenstande, der er blevet leveret til dem af kunstnere eller deres retssuccessorer, der handler gennem juridiske personer, fra sit anvendelsesområde, ville kunne tilsidesætte de formål, der forfølges med dette direktiv og dets artikel 316, stk. 1, litra b), der tager sigte på at sikre afgiftsneutralitet, undgå konkurrenceforvridning og fremme indførslen af nye kunstgenstande på Den Europæiske Unions marked. Momsdirektivets artikel 316, stk. 1, litra b), har således for det første specifikt til formål at fremme indførslen på EU-markedet af nye kunstgenstande ved at fastsætte en gunstig afgiftsbehandling for import af sådanne genstande for den første levering heraf efter skabelsen og for de afgiftspligtige videreforhandleres efterfølgende videresalg af samme genstande og for det andet at begrænse de afgiftspligtige videreforhandleres bevisbyrde, med hensyn til om købsprisen for en kunstgenstand omfatter indgående moms eller ej, og kontrolbyrderne for medlemsstaternes afgiftsmyndigheder.
I denne henseende udfører kunstnerne eller deres retssuccessorer, når de leverer deres kunstgenstande til afgiftspligtige videreforhandlere, i momsmæssig henseende identiske transaktioner, uanset om de handler i egenskab af fysiske eller juridiske personer. Princippet om afgiftsneutralitet er imidlertid til hinder for, at erhvervsdrivende, som udfører de samme transaktioner, behandles forskelligt med hensyn til opkrævning af moms.
En sådan forskellig behandling afhængigt af den retlige form, hvorunder kunstnerne eller deres retssuccessorer handler, kan endvidere føre til opkrævning af moms med forskellige satser for identiske transaktioner (
3
) og til en fordrejning af konkurrencen mellem de afgiftspligtige videreforhandlere, som udfører de samme transaktioner bestående i erhvervelse og videresalg af kunstgenstande, for så vidt som de behandles forskelligt med hensyn til muligheden for at vælge at anvende fortjenstmargenordningen, alt efter om disse genstande er blevet leveret til dem af kunstneren eller dennes retssuccessorer, og uanset om kunstneren eller dennes retssuccessorer handler gennem en juridisk person eller ej.
Af disse grunde fastslog Domstolen, at momsdirektivets artikel 316, stk. 1, litra b), ligeledes omfatter leveringer foretaget af en afgiftspligtig videreforhandler af kunstgenstande, som er blevet leveret til ham af en juridisk person, dog på den betingelse, at denne juridiske persons leveringer af disse kunstgenstande til denne afgiftspligtige videreforhandler kan tilskrives kunstneren eller dennes retssuccessorer, hvilket må formodes, når den juridiske person som i den foreliggende sag var stiftet af kunstneren eller dennes retssuccessorer med henblik på salg af kunstgenstande, som kunstneren har skabt.
I overensstemmelse med det specifikke formål med momsdirektivets artikel 316, stk. 1, litra b), skal leveringen af kunstgenstande til en afgiftspligtig videreforhandler foretaget af kunstneren hertil, som handler gennem en juridisk person, endvidere udgøre disse kunstgenstandes første indførsel på EU-markedet, hvilket kræver, at denne juridiske person har ret til som ejer at råde over sådanne genstande fra tidspunktet for deres frembringelse eller på tidspunktet for denne første indførsel på EU-markedet, når de ikke har været genstand for en tidligere momspligtig levering.
Idet disse de to kriterier var opfyldt, var den pågældende levering omfattet af momsdirektivets artikel 316, stk. 1, litra b), og gav den afgiftspligtige videreforhandler mulighed for at vælge fortjenstmargenordningen.
Endelig præciserede Domstolen, at anvendelsen af kriterier såsom det forhold, at den juridiske person er underlagt en særlig retlig ordning, at den fysiske person, der har skabt en kunstgenstand, ejer hele eller en del af selskabskapitalen i denne juridiske person, at denne fysiske person udøver ledelsesmæssige funktioner inden for den nævnte juridiske person, og/eller at en væsentlig del af salgsprovenuet overføres til den fysiske person, ville kunne skabe store bevis- og kontrolbyrder, hvilket således bringer formålet med momsdirektivets artikel 316, stk. 1, litra b), i fare.
(
1
) – Artikel 278f, nr. 2, i code général des impôts (lov om skatter og afgifter) i den affattelse, der fandt anvendelse på den omtvistede afgiftsperiode, sammenholdt med bestemmelserne i samme lovs artikel 297B.
(
2
) – Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT 2006, L 347, s. 1, herefter »momsdirektivet«).
(
3
) – Jf. i denne henseende momsdirektivets artikel 103, stk. 2, litra a) og b).