61984CO0160(02)_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 . Soegsmaalets genstand
Med henblik paa indfoerslen fra tredjelande af nogle partier ris paa i alt ca . 1 000 tons rettede de sagsoegende virksomheder den 26 . august 1981 forespoergsel til vedkommende kontor i det graeske landbrugsministerium om stoerrelsen af importafgiften . Det blev dér oplyst, at afgiften den dag androg 381 drachmer pr . ton, og at indfoerslen forudsatte indgivelse af en ansoegning om fremskaffelse af en bankgaranti for at opnaa den for varens fortolkning noedvendige importlicens .
Den 27 . august 1981 indgav de sagsoegende virksomheder til de kompetente graeske myndigheder to ansoegninger om importlicens tillige med de noedvendige bankgarantier . Virksomhederne goer gaeldende, hvilket Kommissionen bestrider, at de ikke havde udfyldt ansoegningsblankettens rubrik 15, der lyder »forudfastsaettelse oenskes : ja, nej«, idet de ikke forstod meningen hermed . Den medarbejder i landbrugsministeriet, hos hvem virksomhederne soegte vejledning, var heller ikke klar over meningen og endte med selv i virksomhedernes sted at udfylde blanketten ved afkrydsning i »nej«-rubrikken .
Den 28 . august 1981 udstedte det kompetente kontor i landbrugsministeriet til virksomhederne to importlicenser, hvis gyldighed udloeb den 31 . oktober 1981, og i hvilke det af rubrik 15 fremgik, at der ikke oenskedes forudfastsaettelse af importafgifterne .
Ved risens indfoersel meddelte toldvaesenet sagsoegerne, at importafgiften ikke laengere androg 381 drachmer pr . ton, men 3 811 drachmer pr . ton, da virksomhederne var i besiddelse af en importlicens og ikke en forudfastsaettelsesattest . Under disse omstaendigheder foretrak sagsoegerne at laegge varerne paa toldoplag, indtil sagen var afklaret med landbrugsministeriet . Herefter verserede en omfattende korrespondance mellem de graeske myndigheder og de sagsoegende virksomheder, idet virksomhederne forgaeves anmodede landbrugsministeriet om dels at udstede en forudfastsaettelsesattest med en afgiftssats paa 381 drachmer pr . ton, dels at aendre de oprindeligt udstedte importlicenser i overensstemmelse hermed . I mellemtiden steg importafgiften fortsat .
Ved oplagringsfristens udloeb, dvs . to aar efter oplaeggelsen, den 27 . september 1983, lod virksomhederne risen fortolde, idet importafgiften den dag androg 11 487,54 drachmer pr . ton ( altsaa 30 gange mere end i august 1981 ).
Sagsoegerne ansoegte herefter om fritagelse for den del af afgiften, der laa ud over den pr . 26 . august 1981 gaeldende sats paa 381 drachmer pr . ton ( dvs . 11 452 296, 379 832 = 11 072 464 drachmer ), idet virksomhederne paaberaabte sig deres manglende kendskab til de faellesskabsretlige bestemmelser, der var anvendelige i Den hellenske Republik fra den 1 . januar 1981 .
Den 30 . november 1983 anmodede det graeske finansministerium i en skrivelse til Kommissionen paa grundlag af artikel 13 i Raadets forordning nr . 1430/79 af 2 . juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter ( EFT L 175, s . 1 ) ( jfr . bilag I ) som aendret ved Raadets forordning nr . 1672/82 af 24 . juni 1982 ( EFT L 186, s . 1 ) om fritagelse for et beloeb paa 11 072 464 drachmer, samt om, at Kommissionen traf beslutning herom . I skrivelsen anfoerte finansministeriet, at der ikke forelaa nogen forsoemmelighed eller urigtighed fra virksomhedernes side, og
»at det paagaeldende kontor i landbrugsministeriet oejensynligt ikke havde vaeret paa det rene med forskellen mellem en ren importlicens og en attest med forudfastsaettelse af importafgiften« .
Den 23 . februar 1984 forhandlede en ekspertgruppe sammensat af repraesentanter for samtlige medlemsstater om sagen i toldfritagelsesudvalget . Komiteen fandt ikke, at Den hellenske Republiks anmodning om fritagelse for de paagaeldende importafgifter kunne imoedekommes .
Paa grundlag heraf traf Kommissionen sin beslutning af 25 . april 1984 nr . E ( 84 ) 557 . Beslutningen er saaledes begrundet :
»Det er ikke muligt at behandle de paagaeldende to firmaer, som om de havde anmodet om og opnaaet forudfastsaettelsesattester ; importafgiftssatsen for ris svingede kraftigt i perioden fra den 26 . august 1981 til den 27 . september 1983 ; det er ikke Faellesskabets opgave at paatage sig en handelsrisiko, der foelger af udviklingen i importafgiftssatsen, medens risen er oplagt paa toldoplag ; desuden har de paagaeldende firmaer gjort sig skyldige i forsoemmelighed ved at indlede en transaktion med forholdsvis store maengder ris uden i tilstraekkelig grad at forhoere sig om de gaeldende forskrifter vedroerende import- og eksportlicenser samt forudfastsaettelsesattester for landbrugsprodukter ; det fremgaar klart ved en gennemlaesning af de gaeldende faellesskabsforordninger, hvilken forskel der er mellem importlicenser og forudfastsaettelsesattester.«
Herefter har de sagsoegende virksomheder den 25 . juni 1984 anlagt sag med paastand om annullation af beslutningen .
2 . Omstridte faktiske omstaendigheder
De sagsoegende virksomheder har bl.a . haevdet :
a ) at de er blevet vildledt af den paagaeldende medarbejder i landbrugsministeriet, som selv har udfyldt blankettens rubrik 15, uagtet han var uvidende om forskellen mellem importlicenser og forudfastsaettelsesattester ;
b ) at ved at sammenblande importlicens og forudfastsaettelsesattest har virksomhederne svaevet i en retsvildfarelse, der imidlertid er ganske undskyldelig, da der indtil august maaned 1981 endnu ikke var foretaget nogen indfoersel i Den hellenske Republik af landbrugsprodukter fra tredjelande ;
c ) at sagen angaar de foerste maaneder efter Den hellenske Republiks tiltraedelse af EOEF, og at alle, herunder de beroerte embedsmaend, var uvidende om faellesskabsforordningernes betydning, ja maaske ligefrem om deres indhold ;
d ) at landbrugsforordningerne ikke paa det paagaeldende tidspunkt var til raadighed paa graesk, og at de beroerte tjenestemaend, hvis de var i besiddelse af forordningernes ordlyd, arbejdede paa grundlag af maskinskrevne oversaettelser, der var foreloebige og udarbejdet til brug for vedkommende tjeneste ;
e ) at formuleringen af teksten i blankettens rubrik 15, »forudfastsaettelse oenskes«, ingen mening har paa graesk, og at den ikke kan besvares med ja eller nej ;
f ) at virksomhederne ikke kunne forlaenge risens toldoplaeggelse og maatte derfor fortolde varerne paa grund af den gaeldende lovgivning i Den hellenske Republik ( oekonomiministeriets beslutning nr . M 1025/82 af 19 . oktober 1984 ).
Kommissionen har bestridt rigtigheden af det anfoerte .
3 . De faktiske omstaendigheder, Domstolen oensker oplyst
1 . Hvem har udfyldt rubrik 15 i den omtvistede ansoegningsblanket og under hvilke omstaendigheder?
2 . Er formuleringen af spoergsmaalet i rubrik 15 i ansoegningsblanketten forstaaelig i den oversatte graeske version?
3 . Var de paagaeldende statslige tjenestemaend, der paa det omtvistede tidspunkt var i forbindelse med de sagsoegende virksomheder, bekendt med forskellen mellem importlicenser og forudfastsaettelsesattester?
4 . Er det rigtigt, at der mellem 27 . august 1981 og den 1 . januar 1981 ikke havde vaeret ansoegt om indfoersel af landbrugsprodukter fra tredjelande?
5 . Den 27 . august 1981 var de faellesskabsforordninger, der er relevante for sagen, herunder gennemfoerelsesbestemmelserne for import- og eksportlicenser samt forudfastsaettelsesattester for landbrugsvarer, foelgende :
, Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1418/76 af 21 . juni 1976 om den faelles markedsordning for ris ;
, Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 af 2 . juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter ;
, Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1575/80 af 20 . juni 1980 om gennemfoerelsesbestemmelserne til artikel 13 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 om godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter ;
, Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 3183/80 af 3 . december 1980 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for import-og eksportlicenser samt forudfastsaettelsesattester for landbrugsvarer .
Var de naevnte forordninger den 27 . august 1981 :
, offentliggjort paa graesk i De Europaeiske Faellesskabers Tidende?
, Var de beroerte graeske tjenestemaend i besiddelse af Tidende?
, Kunne de sagsoegende virksomheder henset til deres hjemsted let skaffe sig Tidende?
6 . Er det rigtigt, at de hellenske myndigheder har modsat sig de sagsoegende virksomheders forlaengelse af risens toldoplaeggelse efter udloebet af en frist paa to aar?
4 . Indholdet af Domstolens anmodning om retshjaelp
1 . I naevnte anledning fremsaettes anmodning om retshjaelp med henblik paa, at der ved den kompetente domsmyndighed foretages afhoering af fire vidner :
, Kontorchef Charalambos Blanas, kontoret for det eksterne marked, landbrugsministeriet, 23, Odos Marinou Geroulanou, Athen 115 24 ;
, Juridisk medarbejder Annie Georgopoulou, kontoret for det eksterne marked, landbrugsministeriet, 62, Odos Aritis, Pagrati, Athen ;
, Kontorchef Antoine Makriyannis, 4 . toldkontor, finansministeriet, 10, Odos Karageorgi Servias, Athen 105 62 ;
, Nikolaos Manoussopoulos, tjenestemand i 4 . toldkontor, finansministeriet, 10, Odos Karageorgi Servias, Athen 105 62 .
2 . Vidnernes forklaringer oenskes af foelgende af de under 3 naevnte spoergsmaal :
, C . Blanas : spoergsmaalene 1 til 5,
, A . Georgopoulou : spoergsmaalene 1 til 5,
, A . Makriyannis : spoergsmaalene 2 til 6,
, N . Manoussopoulos : spoergsmaalene 2 til 6 .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
1 ) Der fremsaettes anmodning om retshjaelp med henblik paa, at der ved den kompetente hellenske domsmyndighed som anfoert ovenfor foretages afhoering af foelgende som vidner :
Charalambos Blanas,
Annie Georgopoulou,
Antoine Makriyannis,
Nikolaos Manoussopoulos .
2 ) Den hellenske Republiks justitsminister anmodes om, senest tre maaneder fra denne kendelses forkyndelse, at tilsende Domstolens justitssekretaer dokumenterne vedroerende kendelsens gennemfoerelse tillige med en opgoerelse over omkostningerne .
3 ) Omkostningerne i forbindelse med kendelsens gennemfoerelse afholdes indtil videre af Domstolen . Ved sagens afslutning paalaegger Domstolen i givet fald en eller flere af parterne at baere omkostningerne endeligt .
4 ) Kendelsen tilstilles Den hellenske Republiks justitsminister som den kompetente myndighed i medfoer af artikel 2 i kapitel I i foernaevnte tillaegsreglement .
5 ) Naervaerende kendelse forkyndes for virksomhederne Oryzomyli Kavallas OEE og Oryzomyli Agiou Konstantinou G . Raptis, L . Triandafyllidis kai Sia OE samt for Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber .