61999CO0246_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag C-246/99,
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved R.B. Wainwright og H.C. Støvlbæk, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,
sagsøger,
støttet af
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ved R.V. Magrill, som befuldmægtiget, bistået af barrister A. Robertson, og med valgt adresse i Luxembourg,
intervenient,
mod
Kongeriget Danmark ved J. Molde, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg,
sagsøgt,
angående en påstand om, at Kongeriget Danmark ved at opretholde dels § 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 2, i bekendtgørelse nr. 124 af 27. februar 1989 om emballage til øl og læskedrikke, som senest ændret ved bekendtgørelse nr. 300 af 30. april 1997, der fastsætter, at drikkevarer, der er omfattet af bekendtgørelsen, kun må markedsføres i returemballage, dels § 3 i samme bekendtgørelse, hvorefter emballage til drikkevarer, der importeres, ikke må være fremstillet af metal, ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10), særligt artikel 18 sammenholdt med artikel 5, 7 og 9, samt EF-traktatens artikel 30 og 36 (efter ændring nu artikel 28 EF og 30 EF),
har
DOMSTOLENS PRÆSIDENT
efter at have hørt generaladvokaten, D. Ruiz-Jarabo Colomer,
afsagt følgende
Kendelse
Dommens præmisser
1 Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 1. juli 1999 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Danmark ved at opretholde dels § 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 2, i bekendtgørelse nr. 124 af 27. februar 1989 om emballage til øl og læskedrikke, som senest ændret ved bekendtgørelse nr. 300 af 30. april 1997, der fastsætter, at drikkevarer, der er omfattet af bekendtgørelsen, kun må markedsføres i returemballage, dels § 3 i samme bekendtgørelse, hvorefter emballage til drikkevarer, der importeres, ikke må være fremstillet af metal, ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10), særligt artikel 18 sammenholdt med artikel 5, 7 og 9, samt EF-traktatens artikel 30 og 36 (efter ændring nu artikel 28 EF og 30 EF).
2 Ved skrivelse af 11. juli 2002, indgået til Domstolens Justitskontor den 15. juli 2002, har Kommissionen i henhold til procesreglementets artikel 78 meddelt Domstolen, at den hæver sagen, og har anmodet om, at Kongeriget Danmark pålægges at betale sagens omkostninger.
3 Ved skrivelse indgået til Domstolens Justitskontor den 26. juli 2002 har Kongeriget Danmark meddelt, at det i anledning af den nævnte ophævelse alene havde bemærkninger vedrørende spørgsmålet om sagsomkostninger. Kongeriget Danmark erklærer sig rede til at acceptere Kommissionens forslag til sagens afslutning. Under henvisning til de i svarskriftet nedlagte påstande finder Kongeriget Danmark imidlertid, at sagsomkostningerne bør pålægges Kommissionen.
4 Ifølge procesreglementets artikel 69, stk. 5, første afsnit, pålægges den part, som hæver sagen, at betale sagens omkostninger, såfremt den anden part i sine bemærkninger vedrørende ophævelsen af sagen har nedlagt påstand herom. På begæring af den hævende part kan det dog bestemmes, at den anden part skal betale sagens omkostninger, hvis dette findes berettiget som følge af denne parts forhold.
5 I nærværende sag er Kommissionens søgsmål og den efterfølgende ophævelse af sagen blevet foranlediget af Kongeriget Danmarks holdning, idet denne medlemsstat først efter iværksættelsen af søgsmålet har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterkomme sine forpligtelser.
6 Følgelig må Kongeriget Danmark pålægges at betale sagens omkostninger.
7 I medfør af procesreglementets artikel 69, stk. 4, bærer Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, der er indtrådt i sagen, sine egne omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLENS PRÆSIDENT
for ret:
1) Sag C-246/99 slettes af Domstolens register.
2) Kongeriget Danmark betaler sagens omkostninger.
3) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.