62007CC0256
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT
J. MAZÁK
fremsat den 21. oktober 2008 (
1
)
Sag C-256/07
Mitsui & Co. Deutschland GmbH
mod
Hauptzollamt Düsseldorf
»EF-toldkodeks — godtgørelse af told — artikel 29, stk. 1, og artikel 29, stk. 3, litra a) — toldværdi — forordning (EØF) nr. 2454/93 — artikel 145, stk. 2 og 3 — hensyntagen, i forbindelse med fastsættelse af toldværdien, til betalinger erlagt af sælger i medfør af en kontraktlig forpligtelse til at yde garanti i henhold til købsaftalen — tidsmæssig anvendelse — materielle regler — procedureregler — tilbagevirkende kraft af en regel — gyldighed«
I — Indledning, de faktiske omstændigheder i hovedsagen og sagen for den forelæggende ret
1.
De af Finanzgericht Düsseldorf forelagte spørgsmål giver Domstolen mulighed for at præcisere, hvilken betydning en vares defekte karakter har for dens transaktionsværdi og dermed også for dens toldværdi.
2.
Den forelæggende ret anser Domstolens stillingtagen for nødvendig, for at retten kan træffe afgørelse i sagen mellem Mitsui & Co. Deutschland GmbH (herefter »Mitsui & Co.«) og Hauptzollamt Düsseldorf (herefter »Hauptzollamt«) vedrørende Hauptzollamts afgørelse om Mitsui & Co.’s ansøgning om godtgørelse af told.
3.
Mitsui & Co.’s aktiviteter består i køb og import af køretøjer af mærket Subaru, i hvilken forbindelse den japanske sælger, der tillige producerer køretøjerne, yder tre års garanti. I henhold til denne garanti godtgjorde sælgeren/producenten Mitsui & Co. dennes udgifter, dvs. reparationsudgifter, som blev faktureret til køberen af dennes aftagere. Mitsui & Co. ansøgte derfor Hauptzollamt om godtgørelse af told.
4.
Den omtvistede afgørelse fra Hauptzollamt vedrører køretøjer overgået til fri omsætning i løbet af juli 2000. Ved afgørelse af 27. maj 2004 imødekom Hauptzollamt delvist Mitsui & Co.’s ansøgning af vedrørende tilbagebetaling af told i henhold til garantiydelsen. Hauptzollamt tog alene hensyn til de prisændringer, der var foretaget til og med februar 2002, og afviste at tage de prisændringer, der var foretaget mellem marts 2002 og juni 2003, i betragtning under henvisning til artikel 145, stk. 2 og 3, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (
2
), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 444/2002 af  (
3
).
5.
Hauptzollamt stadfæstede dette resultat ved afgørelse af 30. marts 2005, der blev truffet på baggrund af en klage fra Mitsui & Co., som anførte, at gennemførelsesforordningens artikel 145 ikke fandt anvendelse på selskabets ansøgning om godtgørelse, idet garantiydelserne ikke kun udgjorde efterfølgende prisændringer, men en beløbsmæssig anerkendelse af en kontraktlig garantiforpligtelse, og at artikel 145 i øvrigt ikke fandt anvendelse som følge af forbuddet mod tilbagevirkende kraft på indførsler, der overgik til fri omsætning inden den .
II — Retsforskrifter
6.
På tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen var toldværdi omfattet af kapitel III i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92, af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (herefter »toldkodeksen«) (
4
).
7.
Toldkodeksens artikel 29, stk. 1, definerer »toldværdien af indførte varer« som transaktionsværdien, dvs. den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne ved salg til udførsel til Fællesskabets toldområde (
5
).
8.
Toldkodeksens artikel 29, stk. 3, litra a), definerer endvidere »den pris, som faktisk er betalt eller skal betales« som den fulde betaling, som køberen yder eller skal yde sælgeren for de indførte varer. Den omfatter alle de betalinger, som er erlagt eller skal erlægges som betingelse for salget af de indførte varer af køberen til sælgeren eller af køberen til en tredjepart for at opfylde en af sælgerens forpligtelser.
9.
I henhold til toldkodeksens artikel 249 vedtog Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber forordning nr. 2454/93.
10.
Denne forordning er blevet ændret flere gange. Kommissionens forordning nr. 444/2002, som trådte i kraft den 19. marts 2002, udgør en af ændringerne.
11.
Det fremgår af femte og sjette betragtning til forordning nr. 444/2002, at efter varernes overgang til fri omsætning kan den pris, som er aftalt mellem køber og sælger, i visse tilfælde blive ændret på grund af varernes defekte karakter. Derfor bør det udtrykkeligt fremgå af de gældende regler, at der kan tages hensyn til denne særlige omstændighed i den i kodeksens artikel 29 omhandlede transaktionsværdi, under anvendelse af passende sikkerhedsforanstaltninger og rimelige tidsfrister.
12.
Forordning nr. 444/2002 har af disse grunde indført en ny ordlyd af gennemførelsesforordningens artikel 145. I artikel 145, stk. 2 og 3, fastsættes muligheden for, at sælgers ændring til fordel for køber af den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne, efter varernes overgang til fri omsætning kan tages i betragtning ved toldværdiansættelsen.
13.
Gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, angiver de materielle betingelser for at anvende denne mulighed. For det første skal varerne være defekte på tidspunktet for toldmyndighedernes antagelse af angivelsen. For det andet skal sælgeren have foretaget ændringen i overensstemmelse med en kontraktlig forpligtelse til at yde garanti i henhold til den købsaftale, der er indgået før varernes overgang til fri omsætning. For det tredje må der ikke allerede være taget hensyn til varernes defekte karakter i den pågældende købsaftale. For det fjerde kan prisændringen kun lægges til grund, hvis den er foretaget inden for en tolvmåneders periode efter datoen for antagelsen af angivelsen om varernes overgang til fri omsætning.
III — De præjudicielle spørgsmål og sagen for Domstolen
14.
Finanzgericht Düsseldorf har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende fire præjudicielle spørgsmål:
»1)
Medfører betalinger fra sælgeren/producenten til køberen, der erlægges i henhold til en garantiaftale, hvorved der ydes køberen godtgørelse for reparationsudgifter, som er blevet faktureret til køberen af dennes aftagere, en nedsættelse af den toldværdi, der i henhold til toldkodeksens artikel 29, stk. 1, og artikel 23, stk. 3, litra a), er angivet på grundlag af den pris, der er aftalt mellem sælgeren/ producenten og køberen?
2)
Udgør de i første spørgsmål nævnte betalinger fra sælgeren/producenten til køberen for godtgørelse af garantiarbejder en ændring af transaktionsværdien i henhold til gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2, som ændret ved forordning nr. 444/2002?
3)
Såfremt første eller andet spørgsmål besvares bekræftende: Finder gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, som ændret ved forordning nr. 444/2002, anvendelse på indførsler, for hvilke toldangivelserne blev antaget, inden Kommissionens forordning nr. 444/2002 trådte i kraft?
4
Såfremt tredje spørgsmål besvares bekræftende: Er gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, som ændret ved forordning nr. 444/2002, gyldige?«
15.
Mitsui & Co., den tyske regering og Kommissionen har afgivet skriftlige indlæg.
16.
Mitsui & Co. og Kommissionen har anmodet Domstolen om et retsmøde, som blev afholdt den 12. juni 2008.
IV — Bedømmelse
A — Det første præjudicielle spørgsmål
17.
Den forelæggende rets første spørgsmål har til formål at fastlægge, om toldkodeksens artikel 29, stk. 1, og artikel 29, stk. 3, litra a), kan fortolkes således, at betalinger fra en sælger til en køber, som erlægges i henhold til en garantiaftale, og som foretages efter varernes overgang til fri omsætning, medfører en nedsættelse af varernes toldværdi, der er beregnet på grundlag af transaktionsværdien.
18.
De parter, som har afgivet indlæg, er enige om, at betalinger fra sælger til køber, som de i hovedsagen foreliggende, nedsætter varernes toldværdi.
19.
Det bemærkes for det første, at Domstolen gentagne gange har fastslået, at fællesskabslovgivningen vedrørende toldværdiansættelsen har til formål at indføre et retfærdigt, ensartet og neutralt system, som udelukker anvendelse af vilkårlige eller fiktive toldværdier (
6
).
20.
Det følger endvidere af Domstolens praksis, at toldværdien skal afspejle den reelle økonomiske værdi af en importeret vare og derfor tage hensyn til samtlige de bestanddele af denne vare, som har en økonomisk værdi (
7
).
21.
I det foreliggende tilfælde er den reelle økonomiske værdi lavere end den transaktionsværdi, der blev angivet på det tidspunkt, hvor varerne overgik til fri omsætning, som følge af en skjult mangel ved de importerede køretøjer.
22.
Som Kommissionen med rette har anført i sit indlæg, angiver toldkodeksens artikel 29, stk. 1-3, ikke udtrykkeligt, hvorledes senere ændringer af transaktionsværdien, som er grundlaget for beregningen af toldværdien, skal behandles.
23.
Jeg finder det i denne henseende hensigtsmæssigt at tage udgangspunkt i Domstolens praksis vedrørende justering af den pris, som faktisk er betalt eller skal betales efter købet af en vare, men før dens overgang til fri omsætning, fordi varen er gået tabt eller beskadiget.
24.
I Repenning-dommen (
8
) fastslog Domstolen, at transaktionsværdien er en oplysning, som eventuelt kan ændres, såfremt dette er nødvendigt for at undgå at fastsætte en vilkårlig og fiktiv toldværdi.
25.
Jeg er på dette punkt enig med generaladvokat Darmons udtalelse i punkt 20 i forslaget til afgørelse i den sag, der gav anledning til Hauptzollamt Hamburg-St-Amnen-dommen (
9
), hvorefter toldværdien skal vurderes på det tidspunkt, hvor varen overgives til fri omsætning i Fællesskabet. Eftersom der tages hensyn til varens reelle værdi, er det væsentligt, hvilken tilstand varen befinder sig i, når den indføres i Fællesskabet.
26.
I lyset af disse betragtninger må det fastslås, at betalinger fra en sælger til køber, som erlægges i henhold til en garantiaftale, og som foretages efter varernes overgang til fri omsætning, medfører en nedsættelse af varernes toldværdi, såfremt varerne er defekte på det tidspunkt, hvor de overgår til fri omsætning.
27.
En anden fortolkning af toldkodeksens artikel 29, stk. 1, og artikel 29, stk. 3, litra a), vil indebære, at der fastsættes en fiktiv toldværdi, hvilket er i strid med fællesskabslovgivningen vedrørende toldværdiansættelsen.
B — Det andet præjudicielle spørgsmål
28.
Den forelæggende ret ønsker med dette spørgsmål nærmere bestemt oplyst, om betalinger fra en sælger til en køber i henhold til en garantiaftale, i hvilken forbindelse køberen modtager godtgørelse for de reparationsudgifter, som er blevet faktureret til køberen af dennes aftagere, medfører en ændring af transaktionsværdien i henhold til gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2, som ændret ved forordning nr. 444/2002.
29.
De parter, der har afgivet indlæg, er uenige på dette punkt.
30.
Ifølge den tyske regering og Kommissionen udgør sådanne betalinger en ændring af den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for de varer, og som der i henhold til gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2, kan tages hensyn til ved fastlæggelsen af varernes toldværdi i henhold til toldkodeksens artikel 29.
31.
Mitsui & Co. er af den modsatte opfattelse. Mitsui & Co. har foreslået, at Domstolen besvarer det andet spørgsmål med, at sådanne betalinger ikke udgør en ændring af transaktionsværdien i henhold til gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2.
32.
Mitsui & Co. har under retsmødet anført, at nævnte artikel 145, stk. 2, kun finder anvendelse i den situation, hvor køberen og sælgeren har aftalt en prisnedsættelse på varerne som følge af varernes defekte karakter.
33.
Hvis man anerkender den fortolkning af gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2, som Mitsui & Co. har foreslået, vil dette, henset til min besvarelse af den forelæggende rets første spørgsmål, indebære, at betalinger fra en sælger til en køber i henhold til en garantiaftale nedsætter varernes toldværdi, men ikke ifølge betingelserne i artikel 145, stk. 2.
34.
Jeg vil fremhæve, at ordlyden af artikel 145, stk. 2, efter min opfattelse bekræfter den fortolkning af toldkodeksens artikel 29, stk. 1, og artikel 29, stk. 3, litra a), som er foreslået i forbindelse med besvarelsen af den forelæggende rets første spørgsmål.
35.
Gennemførelsesordningens artikel 145, stk. 2, gør det ikke muligt at tage hensyn til en efterfølgende ændring, efter indførslen, af den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne, med henblik på at angive deres toldværdi som følge af varernes defekte karakter. Mens denne mulighed følger direkte af toldkodeksens artikel 29, stk. 1, og artikel 29, stk. 3, litra a), tjener artikel 145, stk. 2, alene til at bekræfte eksistensen af denne mulighed og præcisere betingelserne for dens anvendelse.
36.
Spørgsmålet er derfor, om betalinger fra en sælger til en køber i henhold til en garantiaftale, i hvilken forbindelse køberen modtager godtgørelse for de reparationsudgifter, som er blevet faktureret til køberen af dennes aftagere, udgør en »ændring« af den pris, som faktisk er betalt eller skal betales.
37.
Min besvarelse af dette spørgsmål hviler på den antagelse, at fællesskabslovgiver ikke har ønsket at begrænse anvendelsesområdet for gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2, til alene at vedrøre den situation, hvor der sker en prisnedsættelse, fordi varerne er defekte. Jeg henviser herved til brugen af ordet »ændring« af prisen i stedet for det snævrere begreb »nedsættelse« af prisen.
38.
Dette resultat bekræftes endvidere af bemærkning nr. 2 fra Toldkodeksudvalget vedrørende anvendelsen af gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2, som vedrører en situation, der svarer til den situation, som den forelæggende ret behandler. Det er min opfattelse, at denne bemærkning er af samme karakter og har samme værdi som de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur, som ifølge Domstolen udgør et væsentligt element i fortolkningen af de fællesskabsretlige toldbestemmelser (
10
).
39.
Det er derfor min opfattelse, at gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2, også omfatter et sådant tiltag fra en køber i forbindelse med defekte varer som i det foreliggende tilfælde, dvs. godtgørelse af reparationsudgifter, som er blevet faktureret til køberen af dennes aftagere.
C — Det tredje præjudicielle spørgsmål
40.
Den forelæggende rets tredje spørgsmål har til formål at fastlægge de tidsmæssige virkninger af gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, som blev indført ved forordning nr. 444/2002 med virkning fra den 19. marts 2002.
41.
De parter, der har afgivet indlæg, har forskellige opfattelser på dette punkt.
42.
Mitsui & Co. og Kommissionen er enige om besvarelsen af dette spørgsmål. De har foreslået, at Domstolen svarer, at gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, ikke kan anvendes på indførsler, for hvilke toldangivelserne blev antaget, inden ikrafttrædelsen af forordning nr. 444/2002, som indførte bestemmelsen.
43.
Den tyske regering har derimod anført, at nævnte artikel 145 ikke indeholder nogen egentlig materiel bestemmelse, men at den uddyber og præciserer toldkodeksens artikel 29. De toldangivelser, der er foretaget inden ikrafttrædelsen af forordning nr. 444/2002, som ændrede gennemførelsesforordningens artikel 145, skal fra starten vurderes i lyset af de kriterier, der er indeholdt i bestemmelsen. Gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 3 — hvorefter der ved beregningen af toldværdi kun kan tages hensyn til de prisændringer, der er foretaget inden for en tolvmåneders periode efter datoen for antagelsen af angivelsen — finder også anvendelse på angivelser foretaget inden forordning nr. 444/2002 trådte i kraft.
44.
Jeg vil påpege, som Domstolen allerede har anført i dommen i sagen Beemsterboer Coldstore Services (
11
), at mens procedureregler generelt finder anvendelse på alle de sager, som er verserende på tidspunktet for reglernes ikrafttræden, skal en materiel regel principielt ikke anvendes på situationer, som er opstået inden reglens ikrafttræden.
45.
Med henblik på at besvare spørgsmålet, om gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, finder anvendelse på de fremtidige virkninger af en situation, som er opstået inden forordning nr. 444/2002 trådte i kraft, skal det derfor afgøres, om gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, er materielle bestemmelser eller procedurebestemmelser.
46.
Som jeg allerede har anført (
12
), skaber hverken stk. 2 eller 3 nye regler. Disse stykker bekræfter, at der består en ret til at foretage en efterfølgende ændring af varernes transaktionsværdi efter indførslen med henblik på at fastsætte varernes toldværdi som følge af varernes defekte karakter, og de præciserer betingelserne for at kunne påberåbe sig denne ret.
47.
Det indebærer imidlertid ikke, at bestemmelserne ikke kan være af materiel karakter. Tværtimod følger deres materielle karakter af den omstændighed, at bestemmelserne definerer betingelserne for at udnytte retten til at ændre transaktionsværdien.
48.
Det følger af retspraksis, at anvendelsen af materielretlige fællesskabsbestemmelser med tilbagevirkende kraft er lovlig. Denne mulighed er betinget af, at det klart fremgår af de materielle bestemmelser samt deres formål og opbygning, at de er tillagt en sådan virkning (
13
).
49.
Domstolen har imidlertid samtidig fastslået, at en bestemmelses tilbagevirkende kraft ikke må svække Fællesskabets grundlæggende principper og navnlig ikke retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, hvorefter fællesskabslovgivningen skal være klar og forudseelig for borgerne (
14
).
50.
Før ikrafttrædelsen af forordning nr. 444/2002, som ændrede forordningen, anvendte de tyske toldmyndigheder i henhold til fast forvaltningspraksis en generel frist på tre år hvad angår efterfølgende ændringer af varernes transaktionsværdi, efter indførslen, med henblik på at fastlægge toldværdien af defekte varer. Efter min opfattelse er netop princippet om beskyttelse af den berettigede forventning derfor til hinder for, at gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, anvendes med tilbagevirkende kraft.
51.
Det må således fastslås, at gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, som ændret ved forordning nr. 444/2002, ikke finder anvendelse på situationer, der vedrører tiden før forordningens ikrafttræden, dvs. anvendelse på indførsler, for hvilke toldangivelserne blev antaget inden ikrafttrædelsen.
D — Det fjerde præjudicielle spørgsmål
52.
Henset til den foreslåede besvarelse af det tredje spørgsmål deler jeg den opfattelse, som Kommissionen har givet udtryk for i sit skriftlige indlæg, nemlig at der ikke foreligger omstændigheder, der kan rejse tvivl om gyldigheden af gennemførelsesforordningens artikel 145, stk. 2 og 3, som ændret ved forordning nr. 444/2002.
V — Forslag til afgørelse
53.
På baggrund af ovenstående betragtninger foreslår jeg Domstolen at besvare den forelæggende rets præjudicielle spørgsmål således:
»1)
Artikel 29, stk. 1, og artikel 29, stk. 3, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks skal fortolkes således, at betalinger fra en sælger til en køber, som erlægges i henhold til en garantiaftale, og som foretages efter varernes overgang til fri omsætning, medfører en nedsættelse af varernes toldværdi, der er beregnet på grundlag af transaktionsværdien, såfremt varerne var defekte på det tidspunkt, hvor de overgik til fri omsætning.
2)
Artikel 145, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 444/2002 af, skal fortolkes således, at betalinger fra en sælger til en køber, som erlægges i henhold til en garantiaftale, og som foretages efter varernes overgang til fri omsætning, udgør en ændring af transaktionsværdien i henhold til artikel 145, stk. 2, i forordning nr. 2454/93, som ændret ved forordning nr. 444/2002.
3)
Artikel 145, stk. 2 og 3, i forordning nr. 2454/93, som ændret ved forordning nr. 444/2002, finder ikke anvendelse på de situationer, der vedrører tiden, før forordning nr. 444/2002 trådte i kraft.
4)
Der foreligger ikke omstændigheder, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 145, stk. 2 og 3, i forordning nr. 2454/93, som ændret ved forordning nr. 444/2002.«
(
1
) – Originalsprog: fransk.
(
2
) – EFT L 253, s. 1, herefter »gennemførelsesforordningen«
(
3
) – EFT L 68, s. 11.
(
4
) – EFT L 302, s. 1, herefter »toldkodeksen«. Kodeksen blev ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2008 af 23.4.2008 (EUT L 145, s. 1).
(
5
) – Denne definition gengiver ordret ordlyden af artikel 1 i aftalen om anvendelse af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel og den dertil knyttede protokol, godkendt på vegne af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab ved Rådets afgørelse 80/271/EØF af 10.12.1979 om indgåelse af de multilaterale aftaler, der er resultatet af handelsforhandlingerne 1973-1979 (EFT L 71, s. 1).
(
6
) – Jf. f.eks. dom af 6.6.1990, sag C-11/89, Unifert, Sml. I, s. 2275, præmis 35, af, sag C-306/04, Compaq Computer International Corporation, Sml. I, s. 10991, præmis 30, og af, sag C-263/06, Carboni e derivati, Sml. I, s. 1077, præmis 60. Domstolen er nået til dette resultat med udgangspunkt i sjette betragtning til Rådets forordning (EØF) nr. 1224/80 af om varers toldværdi (EFT L 134, s. 1), der blev ophævet ved toldkodeksen.
(
7
) – Dommen i sagen Compaq Computer International Corporation, præmis 30.
(
8
) – Dom af 12.6.1986, sag 183/85, Repenning, Sml. s. 1873, præmis 16.
(
9
) – Dom af 29.4.1993, sag C-59/92, Sml. I, s. 2193, præmis 20.
(
10
) – Jf. i denne retning dom af 16.6.1994, sag C-35/93, Develop Dr. Eisbein, Sml. I, s. 2655, præmis 21, af, sag C-495/03, Intermodal Transports, Sml. I, s. 8151, præmis 48, og af, sag C-500/04, Proxxon, Sml. I, s. 1545, præmis 22.
(
11
) – Dom af 9.3.2006, sag C-293/04, Sml. I, s. 2263, præmis 19 og 20.
(
12
) – Jf. dette forslag til afgørelses punkt 35.
(
13
) – Dom af 12.11.1981, forenede sager 212/80-217/80, Meridonale Industria Salumi m.fl., Sml. s. 2735, præmis 9, af, sag C-34/92, GruSa Fleich, Sml. I, s. 4147, præmis 22, og af, forenede sager C-74/00 P og C-75/00 P, Falck et Acciaierie di Bolzano mod Kommissionen, Sml. I, s. 7869, præmis 119, samt dommen i sagen Beemsterboer Coldstore Services, præmis 21.
(
14
) – Dommen i sagen Beemsterboer Coldstore Services, præmis 24.