61982CJ0217_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 12 . august 1982, har Depoortere, der er tjenestemand i loenklasse A 4 ved Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, anlagt sag mod Kommissionen vedroerende de belgisk-luxembourgske bestemmelser og navnlig vedroerende bestemmelserne om saerlige konvertible udlandskonti .
2 Det bemaerkes, at der findes to saerskilte valutamarkeder for belgiske og luxembourgske francs, nemlig dels det regulerede marked, hvor den belgiske nationalbank griber ind for at holde udsvingsmargenerne i forhold til andre valutaer inden for visser graenser, dels det frie marked, hvor kursen er et resultat af udbud og efterspoergsel, uden at nationalbanken har nogen mulighed for at gribe ind . De gaeldende valutakurser paa de to markeder bevaeger sig saaledes indbyrdes uafhaengigt, og kursen paa belgiske og luxem
bourgske francs er i almindelighed hoejere paa det regulerede marked end paa det frie marked . De heromgaeldende bestemmelser angiver de transaktioner, hvor koeb eller salg af valuta kan eller skal ske paa det regulerede, henholdsvis det frie valutamarked, samt betingelserne herfor .
3 Idet de belgiske og luxembourgske myndigheder var af den opfattelse, at det ikke var rimeligt uden videre at anvende disse bestemmelser paa tjenestemaend ved Faellesskaberne, der ikke er belgiske eller luxembourgske statsborgere, indfoerte myndighederne i 1960 ' erne en saerordning for disse tjenestemaend i form af saerlige konvertible udlandskonti . Det saerlige ved disse konti er dels, at der herpaa alene kan indsaettes de af Faellesskabet udbetalte loenninger samt beloeb overfoert fra andre konvertible konti, dels at man ved hjaelp af disse konti kan foretage samtlige valutatransaktioner paa det regulerede marked . Saadanne konti kan imidlertid ikke oprettes for de tjenestemaend ved Faellesskaberne, der er belgiske eller luxembourgske statsborgere ; disse kan kun faa oprettet ikke-konvertible konti, der alene for visse bestemte transaktioners vedkommende giver adgang til det regulerede marked .
4 I henhold til de anfoerte bestemmelser har sagsoegeren, der er belgisk statsborger, faaet udbetalt sin loen fra Kommissionen paa en ikke-konvertibel konto, som han havde angivet i dette oejemed . Idet sagsoegeren var af den opfattelse, at Kommissionen ved at foelge denne fremgangsmaade havde »undladt at tage hensyn til hans retmaessige interesser vedroerende udbetalingen af de ham tilkommende beloeb, idet den ikke rettidigt har truffet de foranstaltninger, der kraeves saavel under hensyn til de faktiske omstaendigheder som i henhold til retsreglerne«, indgav han den 17 . november 1981 en klage i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 90, stk . 2 .
5 Efter at Kommissionen ved beslutning af 18 . maj 1982 havde afvist klagen, anlagde sagsoegeren naervaerende sag, hvorunder han i det vaesentlige har nedlagt paastand om, dels at hans loen udbetales paa en saerlig konvertibel udlandskonto, dels at han tilkendes erstatning for det indtaegtstab, han har haft siden februar 1981 som foelge af, at hans loen er blevet udbetalt paa en ikke-konvertibel konto .
6 For saa vidt angaar den del af soegsmaalet, der vedroerer paastanden om indbetaling paa en konvertibel konto, bemaerkes, at det fremgaar af tjenestemandsvedtaegtens artikel 90, stk . 2, og artikel 91, stk . 1, at Domstolen kan afgoere tvister mellem Faellesskaberne og én af de personer, der er omfattet af
vedtaegten, angaaende lovligheden af en akt, der indeholder et klagepunkt imod denne person ; dette gaelder saavel, naar den paagaeldende institution har truffet en afgoerelse, som naar den har undladt at traeffe en i vedtaegten foreskrevet foranstaltning . Det fremgaar endvidere af vedtaegtens artikel 91, stk . 2, at et soegsmaal kun kan antages til paakendelse, dersom det anlaegges efter, at en klage udtrykkeligt eller stiltiende er blevet afvist ; saafremt klagen er indgivet i anledning af en undladelse af at traeffe en beslutning, skal der forinden i henhold til artikel 90, stk . 1, vaere forelagt ansaettelsesmyndigheden en ansoegning om at traeffe en beslutning .
7 Disse betingelser er ikke opfyldt i den foreliggende sag . Sagsoegeren har nemlig hverken i staevningen eller under de efterfoelgende retsforhandlinger for Domstolen paa nogen maade angivet, hvori den akt, der indeholder et klagepunkt imod ham, bestaar, og han har eller ikke forudgaaende opfordret ansaettelsesmyndigheden til at traeffe en beslutning i forhold til ham .
8 Denne del af soegsmaalet maa derfor afvises .
9 For saa vidt angaar den under soegsmaalet nedlagte paastand om erstatning af sagsoegerens paastaaede indtaegtstab bemaerkes, at sagsoegeren under retsforhandlingerne har anfoert, at denne paastand skal betragtes som en erstatningspaastand i henhold til traktatens artikel 215, stk.2 .
10 Som Domstolen gentagne gange har fastslaaet, navnlig i dommende af 2 . juli 1974 ( Holtz & Willemsen, 153/73, Sml ., s . 675 ) og af 4 . marts 1980 ( Pool, 49/79, Sml ., s . 569 ), forudsaetter Faellesskabets ansvar opfyldelsen af en raekke betingelser vedroerende retsstridigheden af den adfaerd, som institutionerne haevdes at have udvist, nemlig at der foreligger en skade, og at der er aarsagsforbindelse mellem adfaerden og den paaberaabte skade .
11 Sagsoegeren har anfoert, at det indtaegtstab, som han haevder at have lidt, og som han har opgjort til 125 500 BFR, svarer til det beloeb, der fremkommer, saafremt der af hver enkelt maanedsloen fra februar 1981 beregnes en valutagevinst, dvs . forskellen i procent mellem saelgerkursen for valuta paa det regulerede marked og koeberkursen paa det frie marked . Det bemaerkes, at dette
indtaegtstab, forudsat at det kan anses for bevist, er en foelge af, at sagsoegeren ikke har haft mulighed for at aabne en konvertibel konto og derved faa adgang til det regulerede marked for samtlige valutatransaktioners vedkommende .
Denne faktiske situation beror imidlertid paa de belgiske og luxembourgske valutabestemmelser og udspringer ikke af en konkret akt, som kan tilregnes Kommissionen, eller af dennes tilregnelige undladelse af at traeffe en saadan foranstaltning .
12 Sagsoegeren har herefter ikke bevist, at der foreligger aarsagsforbindelse mellem en ulovlig adfaerd fra Kommissionens side og det paastaaede tab, hvorfor denne del af paastanden heller ikke kan tages til foelge .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 Ifoelge procesreglements artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom .
14 Ifoelge procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne i sager vedroerende ansatte ved Faellesskaberne imidlertid selv de af dem afholdte udgifter .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Hver part baerer sine omkostninger .