62025CJ0246
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto)
30 päivänä huhtikuuta 2026 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13/ETY – Ehdon kohtuuttomaksi toteamisen vaikutukset – Kiinnelainan lisäsopimus – Kyseisen lisäsopimuksen pätemättömyyden vaikutukset mainitun sopimuksen pätevyyteen – Tehokkuus- ja suhteellisuusperiaate – Ehkäisevä vaikutus – Sopimuksen voimassapysymisen edellytykset – Kansallisen tuomioistuimen velvollisuudet
Asiassa C‑246/25 [Hańczynek] (
i
),
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Varsovan alueellinen tuomioistuin, Puola) on esittänyt 31.3.2025 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 1.4.2025, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
AS
vastaan
BNP Paribas Bank Polska S.A.,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja I. Ziemele (esittelevä tuomari) sekä tuomarit S. Gervasoni ja M. Bošnjak,
julkisasiamies: T. Ćapeta,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
AS, edustajinaan K. Pilawska ja A. Zorski, adwokaci,
–
BNP Paribas Bank Polska S.A., edustajinaan T. Spyra, P. Węc, radcowie prawni, ja D. Wróbel, adwokat,
–
Puolan hallitus, asiamiehenään B. Majczyna,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään P. Kienapfel ja A. Szmytkowska,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29) 6 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan sekä suhteellisuus- ja tehokkuusperiaatteen tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä AS ja toisaalta BNP Paribas Bank Polska S.A. (jäljempänä BNP Paribas) ja joka koskee AS:n ja BNP Paribasin oikeudellisen edeltäjän välisen kiinnelainasopimuksen lisäsopimuksen tiettyjen ehtojen kohtuuttomuuden seurauksia.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Direktiivi 93/13
3
Direktiivin 93/13 johdanto-osan 24 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”jäsenvaltioiden tuomioistuimilla tai hallintoviranomaisilla on oltava käytettävissään riittävät ja tehokkaat keinot kuluttajasopimusten kohtuuttomien ehtojen soveltamisen lopettamiseksi”.
4
Kyseisen direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on säädettävä, että elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisen sopimuksen kohtuuttomat ehdot eivät sido kuluttajia niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja että sopimus jää muilta osin osapuolia sitovaksi, jos sopimus voi olla olemassa ilman kohtuuttomia ehtoja.”
5
Saman direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on kuluttajien ja kilpailevien elinkeinonharjoittajien edun vuoksi varmistettava, että on olemassa riittäviä ja tehokkaita keinoja kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa.”
Puolan oikeus
6
Puolan 23.4.1964 annetun siviililain (ustawa – Kodeks cywilny; Dz. U. nro 16, järjestysnumero 93), sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasian oikeudenkäyntiin (jäljempänä siviililaki), 58 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Oikeustoimi, joka on lain vastainen tai jolla pyritään kiertämään lakia, on pätemätön, ellei asiaankuuluvassa säännöksessä säädetä muusta seurauksesta, erityisesti siitä, että pätemättömien ehtojen sijasta sovelletaan lain asianmukaisia säännöksiä.”
7
Siviililain 3851 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   Kuluttajan kanssa tehdyn sopimuksen ehdot, joista ei ole neuvoteltu erikseen, eivät sido kuluttajaa, jos niissä määrätään kuluttajan oikeuksista ja velvollisuuksista hyvän tavan vastaisesti ja jos ne loukkaavat ilmeisellä tavalla hänen etujaan (kielletyt sopimusehdot). Tämä säännös ei koske ehtoja, joissa määritetään osapuolten olennaiset velvoitteet, mukaan lukien hinta tai palkkio, jos ne on muotoiltu yksiselitteisesti.
2.   Vaikka jokin sopimusehto ei 1 momentin mukaan sido kuluttajaa, muut sopimusehdot jäävät osapuolia sitoviksi.”
8
Siviililain 3852 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Sopimusehtojen yhteensoveltuvuutta hyvien tapojen kanssa arvioidaan sopimuksen tekoajankohtana vallinneen tilanteen perusteella ottaen huomioon sopimuksen sisältö, sopimuksen tekemiseen liittyvät olosuhteet ja muut sopimukseen, johon arvioinnin kohteena olevat määräykset sisältyvät, liittyvät sopimukset.”
9
Siviililain 506 §:n 1 momentissa säädetään, että jos velallinen sitoutuu velvoitteen suorittamiseksi suorittamaan velkojan suostumuksella toisen suorituksen tai kyseisen suorituksen, mutta eri oikeusperustalla, aiempi velvoite lakkaa.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
10
AS teki 3.1.2007 BNP Paribasin oikeudellisen edeltäjän kanssa 415144,09 Puolan zlotyn (PLN) (n. 97000 euroa) suuruisen kiinnelainasopimuksen 20.12.2021 asti kiinteistön rakentamisen rahoittamiseksi. Sopimuksessa korko oli vahvistettu 4,7 prosentiksi, joka perustui WIBOR 3M ‑viitekorkoon (Warsaw Interbank Offered Rate 3-month, Varsovan kolmen kuukauden pankkien välinen korko) korotettuna pankin marginaalilla.
11
Edellä mainitun sopimuksen osapuolet allekirjoittivat 20.2.2008 sopimukseen lisäsopimuksen, jonka mukaan takaisin maksettavan lainan määrä korotettiin 465144,09 zlotyyn (n. 108700 euroa).
12
Nämä osapuolet allekirjoittivat 20.3.2008 saman sopimuksen toisen lisäsopimuksen (jäljempänä toinen lisäsopimus). Toisen lisäsopimuksen 1 artiklan 1 kohdan nojalla takaisinmaksettavan lainan määrä muunnettiin Sveitsin frangeiksi (CHF). Toisen lisäsopimuksen 2 artiklassa täsmennettiin, että kyseisen lainan korko määritettiin Libor 6M ‑viiteindeksin (London Interbank Offered Rate 6-month, Lontoon kuuden kuukauden pankkien välinen korko) perusteella korotettuna pankin marginaalilla. Toisen lisäsopimuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaan kyseinen laina oli maksettava takaisin zlotyissa, ja kuukausittaisten takaisinmaksuerien määrät laskettiin soveltamalla kyseisen valuutan myyntikorkoa, joka oli voimassa kyseisessä pankissa kyseisen kuukausierän takaisinmaksupäivänä. Toisen lisäsopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa määrättiin myös, että korot, kulut ja palkkiot laskettiin luoton valuuttana ja että ne oli maksettava takaisin zlotyina pankissa takaisinmaksupäivänä voimassa olleen kyseisen valuutan myyntikurssin mukaisesti. Toisen lisäsopimuksen 3 artiklan 5 kohdassa todettiin, että lainanottajalle oli ilmoitettu, että hän kantaa valuuttakurssiriskin. Toisen lisäsopimuksen 5 artiklassa määrättiin saman lainan uudeksi eräpäiväksi 20.12.2026.
13
Pääasiassa kyseessä olevan kiinnelainasopimuksen osapuolet tekivät 13.2.2015 sopimukseen kolmannen lisäsopimuksen, jonka mukaan AS:llä oli oikeus maksaa kuukausierät suoraan Sveitsin frangeina.
14
Maksettuaan takaisin 350088,07 zlotya ja 83920,95 Sveitsin frangia (yhteensä noin 171800 euroa) AS nosti 25.11.2022 Sąd Okręgowy w Warszawiessa (Varsovan alueellinen tuomioistuin, Puola), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, kanteen, jossa hän vaati ensisijaisesti toisessa lisäsopimuksessa määrättyjen indeksiehtojen toteamista pätemättömiksi ja toissijaisesti muun muassa pääasiassa kyseessä olevan kiinnelainasopimuksen toteamista pätemättömäksi kokonaisuudessaan.
15
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että toisen lisäsopimuksen 1 ja 3 artiklaan sisältyvät ehdot ovat direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla kohtuuttomia siltä osin kuin ne asettavat valuuttakurssiriskin kokonaisuudessaan lainanottajan kannettavaksi. Se toteaa lisäksi, että toinen muutossopimus ei voi jäädä voimaan ilman näitä lausekkeita.
16
Kyseinen tuomioistuin toteaa, että Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) oikeuskäytännön mukaan kiinnelainasopimuksen lisäsopimuksen pätemättömyydestä seuraa, että kyseisen sopimuksen alkuperäiset sopimusehdot, joita on muutettu tällä lisäsopimuksella, palautetaan voimaan ilman, että mainitun sopimuksen pätevyyttä kyseenalaistetaan.
17
Näin ollen pelkän lisäsopimuksen toteaminen pätemättömäksi sen ehtojen kohtuuttomuuden vuoksi riittää kuluttajansuojaa koskevan tavoitteen, sellaisena kuin se ilmenee direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohdasta, saavuttamiseen, koska nämä ehdot eivät enää sido kuluttajaa. Koko sopimuksen pätemättömyys tämän toteamuksen seurauksena olisi mainitun tuomioistuimen mukaan joka tapauksessa suhteetonta tämän tavoitteen saavuttamiseen nähden.
18
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa kuitenkin, että alkuperäisen sopimuksen ehtojen palauttamisesta voimaan aiheutuu riskejä, jotka liittyvät siihen ehkäisevään vaikutukseen, joka kohtuuttomien ehtojen poistamisella pitäisi olla elinkeinonharjoittajien käyttäytymiseen. Yhtäältä elinkeinonharjoittajalle ei aiheutuisi seuraamuksia kohtuuttomien ehtojen käytöstä, koska elinkeinonharjoittaja voi tietyissä olosuhteissa jopa hyötyä siitä, että alkuperäisen sopimuksen ehdot korvaavat kohtuuttomat ehdot. Toisaalta koko sopimuksen pätemättömyydestä aiheutuisi kyseiselle kuluttajalle suotuisia taloudellisia seurauksia erityisesti silloin, kun luotonantajan saatava on vanhentunut.
19
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii tältä osin kuitenkin, voiko sopimuksen pätemättömäksi toteaminen olla oikeutettua silloin, kun se perustuu ainoastaan niiden etujen määrälliseen taloudelliseen arviointiin, joita asianomainen kuluttaja saa tästä pätemättömyydestä.
20
Tässä tilanteessa Sąd Okręgowy w Warszawie on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko [direktiivin 93/13] 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä tehokkuus- ja suhteellisuusperiaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä oikeuskäytännössä omaksutulle kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan on niin, että jos todetaan, että sopimuksen lisäsopimukseen on sisällytetty kiellettyjä ehtoja, joiden vuoksi tämä lisäsopimus on pätemätön, kyseistä lisäsopimusta ei katsota koskaan tehdyn, ja sopimuksen katsotaan olleen alusta alkaen voimassa sellaisena kuin se on muuttamattomana?”
Ennakkoratkaisukysymys
21
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyrkii kysymyksellään selvittämään, onko direktiivin 93/93 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä tehokkuus- ja suhteellisuusperiaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle oikeuskäytännölle, jonka nojalla elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisen kiinnelainasopimuksen lisäsopimuksen toteaminen pätemättömäksi kohtuuttomien ehtojen vuoksi johtaa siihen, että tämän sopimuksen alkuperäiset sopimusehdot, jotka lisäsopimuksella oli tarkoitus korvata, palautetaan voimaan.
Tutkittavaksi ottaminen
22
BNP Paribas väittää, että esitetty kysymys on jätettävä tutkimatta, koska pääasian ratkaisu riippuu yksinomaan Puolan oikeuden säännösten soveltamisesta.
23
Tästä on todettava, että unionin tuomioistuimen tehtävänä ei ole SEUT 267 artiklassa määrätyssä menettelyssä tulkita ja soveltaa kansallista oikeutta, koska tämä tehtävä kuuluu yksinomaan ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle (tuomio 26.10.2023, EDP – Energias de Portugal ym., C‑331/21, EU:C:2023:812, 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
24
SEUT 267 artiklalla luotu menettely on unionin tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisen yhteistyön väline, jonka avulla unionin tuomioistuin esittää kansallisille tuomioistuimille ne unionin oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, joita nämä tarvitsevat ratkaistakseen käsiteltävikseen saatetut asiat (tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
25
Vaikka direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä täsmennetään, että jäsenvaltioiden on säädettävä, että kohtuuttomat ehdot eivät sido kuluttajia ”niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti”, tällä direktiivillä kuluttajille taattua suojaa koskevalla kansallisella lainsäädännöllä ei kuitenkaan voida muuttaa suojan ulottuvuutta eikä siis sen asiallista sisältöä (tuomio 30.04.2025, AxFina Hungary (Sopimuksen pysyminen voimassa), C‑630/23, EU:C:2025:302, 47 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
26
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, voiko kansallisen oikeuskäytännön soveltaminen sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa olla esteenä direktiivissä 93/13 säädetyn ehkäisevän tavoitteen toteuttamiselle ja kyseisellä direktiivillä taatun kuluttajansuojan tehokkuudelle.
27
Näin ollen ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa vireillä olevan asian ratkaisu riippuu siitä, miten unionin tuomioistuin tulkitsee kyseisen direktiivin säännöksiä ja tehokkuusperiaatetta, joten esitetty kysymys on otettava tutkittavaksi.
Asiakysymys
28
Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohdan alkuosan mukaan elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisen sopimuksen kohtuuttomat ehdot eivät sido kuluttajia jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
29
Tältä osin direktiivillä 93/13 kuluttajille taattua suojaa koskevalla kansallisella lainsäädännöllä ei voida muuttaa tämän suojan ulottuvuutta eikä siis sen asiallista sisältöä (ks. vastaavasti tuomio 30.4.2025, AxFina Hungary (Sopimuksen pysyminen voimassa), C‑630/23, EU:C:2025:302, 47 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
30
Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden on säädettävä riittävistä ja tehokkaista keinoista ”kohtuuttomien ehtojen käytön lopettamiseksi elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisissä sopimuksissa”, kuten edellä mainitun direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa säädetään (tuomio 30.4.2025, AxFina Hungary (Sopimuksen pysyminen voimassa), C‑630/23, EU:C:2025:302, 43 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
31
Vaikka jäsenvaltioiden tehtävänä näin ollen onkin kansallisen oikeutensa avulla määritellä yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti sopimukseen sisältyvän ehdon kohtuuttomuus todetaan ja tämän toteamisen konkreettiset oikeusvaikutukset toteutuvat, tällaisen toteamisen avulla on kuitenkin voitava palauttaa oikeudellisesti ja tosiasiallisesti tilanne, jossa kuluttaja olisi ollut, ellei mainittua kohtuutonta ehtoa olisi ollut, muun muassa ottamalla käyttöön oikeus sellaisten perusteettomien etujen palautukseen, jotka elinkeinonharjoittaja on saanut kuluttajan vahingoksi tällaisen kohtuuttoman ehdon perusteella (tuomio 30.4.2025, AxFina Hungary (Sopimuksen pysyminen voimassa), C‑630/23, EU:C:2025:302, 48 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
32
Kansallisten tuomioistuinten on jätettävä soveltamatta kohtuutonta sopimusehtoa, jotta ehdolla ei olisi sitovia vaikutuksia kuluttajaan nähden, ellei kuluttaja vastusta tätä (tuomio 30.4.2025, AxFina Hungary (Sopimuksen pysyminen voimassa), C‑630/23, EU:C:2025:302, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
33
Tästä seuraa, että on lähtökohtaisesti katsottava, ettei kohtuuttomaksi todettu sopimusehto ole koskaan ollut olemassa, minkä vuoksi sillä ei voi olla vaikutuksia kuluttajaan nähden. Näin ollen siitä, että tällainen ehto todetaan kohtuuttomaksi tuomioistuimessa, on lähtökohtaisesti seurattava sen oikeudellisen ja tosiasiallisen tilanteen palauttaminen, jossa kuluttaja olisi, jos tällaista ehtoa ei olisi ollut olemassa (tuomio 30.4.2025, AxFina Hungary (Sopimuksen pysyminen voimassa), C‑630/23, EU:C:2025:302, 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
34
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että Sąd Najwyższyn oikeuskäytännön mukaan toisen lisäsopimuksen pätemättömyydestä seuraa, että pääasiassa kyseessä olevan kiinnelainasopimuksen alkuperäiset sopimusehdot, jotka on korvattu tällä lisäsopimuksella, palautetaan voimaan. Tämä palauttaminen mahdollistaa sen, että kyseinen sopimus pysyy voimassa, kun taas ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan koko sopimuksen pätemättömyys olisi suhteetonta kuluttajansuojaa koskevan tavoitteen saavuttamiseen nähden.
35
Oikeuskäytännössä on todettu, että jos kansallinen tuomioistuin katsoo, että asian kannalta merkityksellisten kansallisen oikeuden säännösten mukaan sopimuksen voimassa pitäminen ilman siihen sisältyviä kohtuuttomia ehtoja ei ole mahdollista, direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohta ei lähtökohtaisesti ole esteenä sille, että se todetaan pätemättömäksi, riippumatta kyseisen sopimuksen pätemättömyyden aiheuttamista konkreettisista vaikutuksista (tuomio 29.4.2021, Bank BPH, C‑19/20, EU:C:2021:341, 85 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
36
Tästä on muistutettava, että mahdollisuus pitää kyseinen sopimus voimassa kansallisen oikeuden säännösten mukaan ilman sen kohtuuttomia ehtoja on selvitettävä objektiivista lähestymistapaa noudattaen. Näin ollen tämän sopimuksen yhden osapuolen tilannetta ei voida pitää sellaisena ratkaisevana arviointiperusteena, joka määrittää kyseisen sopimuksen tulevan kohtalon (tuomio 30.4.2025, AxFina Hungary (Sopimuksen pysyminen voimassa), C‑630/23, EU:C:2025:302, 58 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
37
Näissä olosuhteissa sopimuksen pysyminen voimassa ei voi olla riippuvainen sopimuksen pätemättömyyden mahdollisista suhteettomista vaikutuksista direktiivillä 93/13 tavoiteltuun kuluttajansuojaa koskevaan tavoitteeseen nähden.
38
Tämän tuomion 31 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaisesti elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan väliseen sopimukseen sisältyvän ehdon kohtuuttomuuden toteamisen vaikutuksesta on joka tapauksessa voitava palauttaa oikeudellisesti ja tosiasiallisesti tilanne, jossa kuluttaja olisi ollut, ellei mainittua kohtuutonta ehtoa olisi ollut. Tältä osin on todettava, että koska ennakkoratkaisupyynnössä tarkoitetun kaltaisessa kansallisessa oikeuskäytännössä edellytetään lisäsopimuksen ehtojen kohtuuttomuuden vuoksi, että kyseisen sopimuksen alkuperäiset sopimusehdot, jotka on korvattu tällä lisäsopimuksella, palautetaan voimaan, mainittu oikeuskäytäntö johtaa lähtökohtaisesti siihen, että oikeudellinen tilanne, jossa kuluttaja olisi ollut ilman näitä kohtuuttomia ehtoja, palautetaan ennalleen.
39
On kuitenkin muistutettava, että mikäli kansallisen tuomioistuimen sallittaisiin muuttaa sopimuksessa olevien kohtuuttomien ehtojen sisältöä, olisi tämä omiaan haittaamaan direktiivin 93/13 7 artiklassa tarkoitetun pitkän aikavälin tavoitteen toteutumista. Tämä mahdollisuus nimittäin myötävaikuttaisi sen ehkäisevän vaikutuksen poistumiseen, joka kohdistetaan elinkeinonharjoittajiin jättämällä yksinkertaisesti soveltamatta tällaisia kohtuuttomia ehtoja kuluttajiin nähden, koska elinkeinonharjoittajat olisivat taipuvaisia jatkamaan tällaisten ehtojen käyttämistä tietoisina siitä, että vaikka ehdot julistettaisiin pätemättömiksi, kansallinen tuomioistuin voisi kuitenkin täydentää sopimusta tarvittavilta osin näiden elinkeinonharjoittajien etujen takaamiseksi (tuomio 29.4.2021, Bank BPH, C‑19/20, EU:C:2021:341, 68 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
40
Sillä, että palautetaan voimaan kyseessä olevan sopimuksen ehdot, jotka sopimusosapuolten yhteisestä tahdosta eivät enää sitoneet niitä, voidaan paitsi kyseenalaistaa direktiivillä 93/13 taattu kuluttajansuojan tehokkuus myös vaarantaa direktiivin 93/13 7 artiklaan liittyvän tavoitteen – jona on ehkäistä elinkeinonharjoittajaa käyttämästä kohtuuttomia ehtoja – toteutuminen yksinkertaisesti poistamalla nämä kohtuuttomat ehdot.
41
Yhtäältä nimittäin mainitun sopimuksen alkuperäisten sopimusehtojen voimaanpalauttamisesta voi aiheutua kuluttajalle kielteisiä seurauksia, jotka johtuvat suoraan kohtuuttomien ehtojen poistamisesta. Käsiteltävässä asiassa Puolan hallitus on kirjallisissa huomautuksissaan maininnut, että korkoon sovellettavan indeksin, sellaisena kuin siitä oli sovittu alkuperäisessä sopimuksessa, voimaanpalauttaminen merkitsisi sitä, että lainanottaja palauttaa määrät, jotka vastaavat toisessa lisäsopimuksessa vahvistetun indeksin soveltamisen ja alkuperäisessä sopimuksessa tämän lisäsopimuksen tekemisen jälkeiselle ajanjaksolle vahvistetun indeksin soveltamisen välistä erotusta. Lisäksi on niin, että koska pääasiassa kyseessä olevan kiinnelainasopimuksen osapuolet sopivat toisessa lisäsopimuksessa kyseisen lainan eräpäivän muuttamisesta lainanottajan hyväksi muun muassa pidentämällä takaisinmaksuaikaa, myös alkuperäisessä sopimuksessa sovitun takaisinmaksuajan palauttaminen voi osoittautua kuluttajalle haitalliseksi.
42
Toisaalta vaarana on, että elinkeinonharjoittajiin ei ehkä kohdistu ehkäisevää vaikutusta olla käyttämättä kohtuuttomia ehtoja, jos sopimuksen alkuperäiset sopimusehdot, jotka sopimuspuolet ovat tarkoittaneet korvata tekemällä lisäsopimuksen, johon sisältyvät kohtuuttomiksi todetut ehdot, voitaisiin palauttaa voimaan kyseisessä lisäsopimuksessa olevien kohtuuttomien ehtojen sijasta. Erityisesti silloin, kun elinkeinonharjoittaja hyötyy tällaisesta alkuperäisten sopimusehtojen voimaanpalauttamisesta, ehkäisevä vaikutus, joka liittyy muun muassa elinkeinonharjoittajan kohtuuttoman ehdon perusteella kuluttajan vahingoksi perusteettomasti saamien etujen palauttamiseen viimeksi mainitulle, voi osittain neutralisoitua.
43
Kansallisen tuomioistuimen tehtävä on joka tapauksessa tarkistaa, mikä oli sopimusosapuolten tahto, kun ne muuttivat sopimuksen sisältöä lisäsopimuksella.
44
Lopuksi on muistutettava, että direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohdalla pyritään korvaamaan muodollinen tasapaino, joka sopimuksessa perustetaan sopimuspuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille, todellisella tasapainolla, jolla voidaan palauttaa sopimuspuolten välinen yhdenvertaisuus (tuomio 18.12.2025, Soledil, C‑320/24, EU:C:2025:993, 23 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
45
Näin ollen kansallisen tuomioistuimen on varmistuttava siitä, että alkuperäisten sopimusehtojen, jotka on korvattu lisäsopimuksella, jonka pätemättömyys on todettu kohtuuttomien ehtojen olemassaolon vuoksi, voimaanpalauttamisella voidaan saavuttaa tällainen todellinen tasapaino, jolla taataan kuluttajan tehokas suojelu, ilman että direktiivin 93/13 7 artiklan 1 kohdan ehkäisevän tavoitteen toteutuminen vaarantuu.
46
Kaiken edellä esitetyn perusteella esitettyyn kysymykseen on vastattava, että direktiivin 93/93 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä tehokkuus- ja suhteellisuusperiaatetta on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä kansalliselle oikeuskäytännölle, jonka nojalla elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisen kiinnelainasopimuksen lisäsopimuksen toteaminen pätemättömäksi kohtuuttomien ehtojen vuoksi johtaa siihen, että tämän sopimuksen alkuperäiset sopimusehdot, jotka lisäsopimuksella oli tarkoitus korvata näillä kohtuuttomilla ehdoilla, palautetaan voimaan, kunhan tällaisesta alkuperäisten sopimusehtojen voimaanpalauttamisesta kuluttajalle aiheutuvat kielteiset seuraukset ja elinkeinonharjoittajalle aiheutuvat edut otetaan asianmukaisesti huomioon, jotta taataan, että tällä alkuperäisten sopimusehtojen voimaanpalauttamisella voidaan saavuttaa todellinen tasapaino sopimuspuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välillä ja täten kuluttajan tehokas suojelu ilman, että mainitun direktiivin ehkäisevän tavoitteen toteutuminen vaarantuu.
Oikeudenkäyntikulut
47
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä tehokkuus- ja suhteellisuusperiaatetta
on tulkittava siten, että
ne eivät ole esteenä kansalliselle oikeuskäytännölle, jonka nojalla elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisen kiinnelainasopimuksen lisäsopimuksen toteaminen pätemättömäksi kohtuuttomien ehtojen vuoksi johtaa siihen, että tämän sopimuksen alkuperäiset sopimusehdot, jotka lisäsopimuksella oli tarkoitus korvata näillä kohtuuttomilla ehdoilla, palautetaan voimaan, kunhan tällaisesta alkuperäisten sopimusehtojen voimaanpalauttamisesta kuluttajalle aiheutuvat kielteiset seuraukset ja elinkeinonharjoittajalle aiheutuvat edut otetaan asianmukaisesti huomioon, jotta taataan, että tällä alkuperäisten sopimusehtojen voimaanpalauttamisella voidaan saavuttaa todellinen tasapaino sopimuspuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välillä ja täten kuluttajan tehokas suojelu ilman, että mainitun direktiivin ehkäisevän tavoitteen toteutuminen vaarantuu.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: puola.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa asian minkään asianosaisen todellista nimeä.