Esialgne tõlge
EUROOPA KOHTU OTSUS (teine koda)
21. mai 2026(*)
Eelotsusetaotlus – Riigiabi – Siseturuga kokkusobimatu abikava – Üksikasjalikud eeskirjad ELTL artikli 108 kohaldamiseks – Määrus (EL) 2015/1589 – Abi tagasinõudmine – Tagasinõudmise kohustus – Artikli 16 lõige 3 – Kohene ja tõhus täitmine – Liikmesriikide menetlusautonoomia – Riigisisese maksuvõla sundtäitmise menetluse peatamine – Piisava tagatise andmise tingimus – Vastavus
Kohtuasjas C‑545/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Tribunal Administrativo e Fiscal do Funchal (Funchali haldus- ja maksukohus, Portugal) 9. augusti 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 12. augustil 2024, menetluses
Utiledulci – Comércio Internacional e Serviços, Sociedade Unipessoal, Lda. – Zona Franca da Madeira
versus
Autoridade Tributária e Assuntos Fiscais da Região Autónoma da Madeira,
EUROOPA KOHUS (teine koda),
koosseisus: koja president K. Jürimäe, Euroopa Kohtu president K. Lenaerts teise koja kohtuniku ülesannetes, kohtunikud F. Schalin, Z. Csehi (ettekandja) ja M. Bošnjak,
kohtujurist: A. Biondi,
kohtusekretär: ametnik L. Carrasco Marco,
arvestades kirjalikku menetlust ja 1. oktoobri 2025. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        Utiledulci – Comércio Internacional e Serviços, Sociedade Unipessoal, Lda. – Zona Franca da Madeira, esindajad: advogados A. Cantanhede Gonçalves, P. Dewerbe, M. J. Faria, A. M. Gaspar ja L. M. Soares Romão,
–        Autoridade Tributária e Assuntos Fiscais da Região Autónoma da Madeira, esindajad: M. R. Correia Baroca ja A. C. Garcês Rodrigues,
–        Belgia valitsus, esindajad: P. Cottin ja M. Van Regemorter ning ekspert S. Hamerijck,
–        Hispaania valitsus, esindaja: A. Pérez-Zurita Gutiérrez,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: I. Barcew, P. Caro de Sousa ja M. Lagrue,
olles 18. detsembri 2025. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 13. juuli 2015. aasta määruse (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [ELTL] artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9), artikli 16 lõiget 3 ja komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsuse (EL) 2022/1414 abikava SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) kohta, mida Portugal on rakendanud Madeira vabatsooni (ZFM) puhul – III kava (edaspidi „komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsus“), artiklit 5.
2        Küsimus on tõstatatud kohtuvaidluses, mille pooled on Utiledulci –
Comércio Internacional e Serviços, Sociedade Unipessoal, Lda. – Zona Franca da Madeira (edaspidi „Utiledulci“) ja Autoridade Tributária e Assuntos Fiscais da Região Autónoma da Madeira (Madeira autonoomse piirkonna maksuhaldur, Portugal) (edaspidi „maksuhaldur“) ning
mille ese on maksuvõla sissenõudmise menetlus, mis algatati Utiledulci suhtes selleks, et nõuda tagasi sellele äriühingule tulumaksumäära vähendamise vormis antud riigiabi.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3        Määruse (EL) 2015/1589 põhjenduses 25 on ette nähtud:
„Ebaseadusliku abi puhul, mis ei sobi siseturuga kokku, tuleks taastada tõhus konkurents; sel eesmärgil on vaja, et abi, sealhulgas ka intressid, tuleb viivitamata tagastada; tagastamine peab toimuma vastavalt siseriiklikus õiguses kehtivale korrale; selle korra kohaldamine ei tohiks [Euroopa K]omisjoni otsuse kohest ja efektiivset täitmist takistades raskendada tõhusa konkurentsi taastamist; selle tulemuse saavutamiseks peaksid liikmesriigid võtma komisjoni otsuse mõjususe tagamiseks kõik vajalikud meetmed.“
4        Selle määruse artikli 16 „Abi tagastamine“ lõiked 1 ja 3 näevad ette:
„1.      Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada […]. Komisjon ei nõua abi tagastamist, kui see on vastuolus liidu õiguse üldpõhimõttega.
[…]
3.      Ilma et see piiraks Euroopa Liidu Kohtu poolt vastavalt [ELTL] artiklile 278 tehtud korralduste kohaldamist, toimub tagastamine viivitamata ja vastavalt kõnealuse liikmesriigi siseriiklikus õiguses kehtivale korrale, tingimusel et see võimaldab komisjoni otsuse kohest ja tõhusat täitmist. Sel eesmärgil ja juhuks, kui toimub siseriikliku kohtu menetlus, peavad kõnealused liikmesriigid võtma kõik vajalikud ja nende vastavas õigussüsteemis kättesaadavad meetmed, sealhulgas ajutised meetmed, ilma et see piiraks liidu õiguse kohaldamist.“
Portugali õigus
Üldine maksuseadus
5        17. detsembri 1998. aasta dekreetseadusega nr 398/98 (Decreto-Lei no 398/98) heaks kiidetud üldise maksuseaduse (lei Geral Tributária; Diário da República, I seeria-A, nr 290, 17.12.1998) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on artiklis 52 sätestatud:
„1.      Maksuvõla sissenõudmine sundtäitmise menetluses peatatakse juhul, kui võlg tasutakse osamaksetena või esitatakse niisugune vaie, kaebus või apellatsioon või täitmise vastuväide, mille ese on sissenõutava võla õigusvastasus või mittesissenõutavus, samuti peatatakse sundtäitmine ajaks, mil kestab vaidluse lahendamine [23. juuli 1990. aasta eri liikmesriikide seotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise vahekohtu konventsiooni nr 90/436/EMÜ (ELT 1990, L 225, lk 10)] alusel.
2.      Eelmises lõikes osutatud täitemenetluse peatamise korral tuleb vastavalt maksuõigusele anda piisav tagatis.
[…]
4.      Maksuhaldur võib võlgniku taotlusel vabastada ta tagatise andmisest juhul, kui tagatise andmine põhjustab võlgnikule hüvitamatut kahju või kui tal pole ilmselgelt piisavalt rahalisi vahendeid, mida näitab see, et arestitavast varast ei piisa sissenõutava võla ja sellele võimalike
lisanduvate summade katmiseks, tingimusel, et puuduvad veenvad asjaolud selle kohta, et vara ebapiisavus või puudumine on tingitud huvitatud isiku pahatahtlikust käitumisest.
[…]“.
Maksumenetluse ja maksualaste kohtumenetluste seadustik
6        Maksumenetluse ja maksualaste kohtumenetluste seadustiku (Código de Procedimento e de Processo Tributário), mis kiideti heaks 26. oktoobri 1999. aasta dekreetseadusega nr 433/99 (Decreto-Lei no 433/99; Diário da República, I seeria-A, nr 255, 26.10.1999) ja jõustus 1. jaanuaril 2000, põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on artiklis 169 ette nähtud:
„1.      Sissenõudmine peatatakse, kuni lahendatakse vaie või esimese või teise astme kohtule esitatud kaebus, mille ese on sissenõutava võla õiguspärasus, samuti […] konventsioonist nr 90/436/EMÜ või topeltmaksustamise vältimise lepingust tuleneva vaidluste lahendamise menetluse ajaks tingimusel, et antud on tagatis artikli 195 kohaselt või artikli 199 alusel või kui vara arestimisega on tagatud kogu sissenõutava võla ja sellele võimalike
lisanduvate summade katmine, kusjuures pädev ametnik peab seda aktis mainima.
[…]
13.      Maksukohustuslaste, kelle suhtes läbiviidav maksu sissenõudmise menetlus on peatatud vastavalt käesolevale artiklile, maksuolukord loetakse seadustatuks ilma, et see piiraks tagatise andmisest vabastamist käsitlevaid sätteid.
[…]“.
7        Maksumenetluse ja maksualaste kohtumenetluste seadustiku põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis nägi artikkel 199 ette:
„1.      Kui tagatist ei ole veel antud, peab võlgnik pakkuma koos taotlusega piisava tagatise, milleks on panga garantii, käendus, tagatiskindlustus või muu vahend, mis tagab sissenõudja võlanõude.
2.      Eelmises lõikes nimetatud piisav tagatis võib võlgniku taotlusel ja maksuhalduri nõusolekul olla ka pant või vabatahtlik hüpoteek, millele kohaldatakse mutatis mutandis artiklis 195 sätestatut.
[…]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
8        Komisjon võttis 4. detsembril 2020 vastu otsuse 2022/1414, millega ta tunnistas abikava „Madeira vabatsoon (ZFM) – III kava“ (edaspidi „III kava“) siseturuga kokkusobimatuks, kuna Portugali Vabariik oli seda rakendanud juhtumites N 421/2006 ja SA.34160 (2011/N) vastavalt komisjoni 27. juuni 2007. aasta ja 2. juuli 2013. aasta heakskiitvaid otsuseid rikkudes, rikkudes seega ka ELTL artikli 108 lõiget 3.
9        4. detsembri 2020. aasta komisjoni otsuse artikkel 5 täpsustas, et III kava alusel antud siseturuga kokkusobimatu abi nõutakse tagasi „koheselt ja tõhusalt“ ning et Portugali Vabariik pidi selle otsuse rakendama „kaheksa kuu jooksul alates selle teatavakstegemise kuupäevast“. See tähtaeg möödus 5. augustil 2021.
10      Nimetatud otsuse alusel algatas maksuhaldur Utiledulci suhtes maksuvõla sissenõudmise menetluse, et nõuda tagasi riigiabi, mis anti sellele äriühingule III kava raames abi saanud äriühingutele kohaldatava tulumaksumäära vähendamise kujul.
11      Portugali õigus ei näe ette riigiabi tagasinõudmist reguleerivat erikorda. Riigiabi tagasinõudmise vallas ei kehti ühtegi normi, mis välistaks Portugali maksuõiguses ette nähtud menetluslike tagatiste, eelkõige maksude sissenõudmise menetluse peatamist puudutavate tagatiste kohaldamise. Seda arvestades on sellise abi tagasinõudmisele kohaldatav haldusmenetlus maksude sissenõudmise menetlus.
12      Seda maksude sissenõudmise menetlust reguleerivad Portugali õigusnormid näevad ette võimaluse taotleda selle menetluse peatamist maksuvõla vaidlustamise või täitedokumendile vastuväite esitamise või osamaksetena tasumise korral, tingimusel et esitatakse piisav tagatis või mõni muu maksunõude sissenõudmise tagamiseks sobiv vahend, või kui sellist tagatist ei ole, siis ka juhul, kui maksukohustuslane tõendab, et ta ei saa seda anda.
13      Utiledulci taotles sellist menetluse peatamist. Maksuhaldur jättis selle taotluse rahuldamata, tuginedes liidu õiguse esimuse põhimõttele. Utiledulci vaidlustas taotluse rahuldamata jätmise otsuse Tribunal Administrativo e Fiscal do Funchalis (Funchali haldus- ja maksukohus, Portugal), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus.
14      Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkis küsimus, kuidas tuleb tõlgendada määruse 2015/1589 artikli 16 lõiget 3 ja komisjoni 4. detsembri 2020. aasta otsuse artiklit 5. Ta leiab sisuliselt, et lahendada tuleb küsimus, kas selle otsuse koheseks ja tõhusaks täitmiseks on vaja jätta kohaldamata Portugali maksuõiguse sätted, mis käsitlevad maksude sissenõudmise menetluse peatamist.
15      Selles olukorras otsustas Tribunal Administrativo e Fiscal do Funchal (Funchali haldus- ja maksukohus) menetluse peatada ja esitada järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [komisjoni 4. detsembri 2020. aasta] otsuse artiklis 5 kasutatud väljendit „nõutakse tagasi koheselt ja tõhusalt“ ja määruse [2015/1589] artikli 16 lõikes 3 kasutatud väljendit „tagastamine toimub viivitamata ja vastavalt kõnealuse liikmesriigi siseriiklikus õiguses kehtivale korrale, tingimusel et see võimaldab komisjoni otsuse kohest ja tõhusat täitmist“, tuleb tõlgendada nii, et kohaldamata tuleb jätta Portugali õigusnormid, mis käsitlevad maksu sundtäitemenetluses ette nähtud tagatisi, eelkõige maksu sundtäitemenetluse peatamist käsitlevad õigusnormid, või tuleb seda tõlgendada hoopis nii, et [maksuhalduril] on endiselt kohustus järgida kõiki Portugali maksuõiguses sätestatud tagatisi vaatamata sellele, et tegemist on komisjoni [4. detsembri 2020. aasta] otsusega ebaseaduslikuks tunnistatud riigiabi tagasinõudmisega?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
16      Kõigepealt tuleb meelde tuletada, et ELTL artiklis 267 sätestatud liikmesriigi kohtute ja Euroopa Kohtu vahelises koostöömenetluses on Euroopa Kohtu ülesanne anda liikmesriigi kohtule tarvilik vastus, mis võimaldab viimasel tema menetluses oleva kohtuasja lahendada. Seda arvestades tuleb Euroopa Kohtul talle esitatud küsimus vajaduse korral ümber sõnastada (vt 17. juuli 1997. aasta kohtuotsus Krüger, C‑334/95, EU:C:1997:378, punktid 22 ja 23; 28. novembri 2000. aasta kohtuotsus Roquette Frères, C‑88/99, EU:C:2000:652, punkt 18, ja 3. juuni 2025. aasta kohtuotsus Kinsa, C‑460/23, EU:C:2025:392, punkt 34).
17      Käesoleval juhul tuleb märkida, et maksude sissenõudmise menetlust reguleerivad Portugali õigusnormid, mida kohaldatakse juhul, kui Portugali Vabariik nõuab tagasi ebaseadusliku ja siseturuga kokkusobimatu riigiabi, näevad ette võimaluse taotleda selle menetluse peatamist eelkõige maksuvõla vaidlustamise või täitedokumendile vastuväite esitamise või osamaksetena tasumise korral, tingimusel et esitatakse tagatis, milleks on panga garantii, käendus, tagatiskindlustus, pant, vabatahtlik hüpoteek või mis tahes muu maksuvõla sissenõudmise tagamiseks sobiv vahend. Maksukohustuslase võib tema taotlusel sellise tagatise andmisest vabastada, kui see tekitab talle hüvitamatut kahju või kui tal ilmselgelt puuduvad piisavad rahalised vahendid.
18      Seega tuleb asuda seisukohale, et oma küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse 2015/1589 artikli 16 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et see paneb liikmesriigi pädevatele asutustele ja riigisisestele kohtutele kohustuse jätta kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mis võimaldavad ebaseadusliku ja siseturuga kokkusobimatu riigiabi tagasinõudmiseks algatatud maksude sissenõudmise menetluse peatada, kui abisaaja annab tagatise, näiteks panga garantii, käenduse, tagatiskindlustuse, seab pandi või vabatahtliku hüpoteegi või kasutab mis tahes muud vahendit, mis tagab sissenõudjale tema võlanõude täitmise, või ka see peatada pärast abisaaja taotlust ta tagatise esitamise kohustusest vabastada.
19      Sellega seoses tuleb meede tuletada, et määruse 2015/1589 artikli 16 lõikes 3 on sätestatud, et ilma et see piiraks Euroopa Kohtu poolt vastavalt ELTL artiklile 278 tehtud korralduste kohaldamist, toimub riigiabi tagastamine viivitamata ja vastavalt kõnealuse liikmesriigi riigisiseses õiguses kehtivale korrale, tingimusel et see võimaldab komisjoni otsuse kohest ja tõhusat täitmist. Sel eesmärgil ja juhuks, kui toimub riigisisese
kohtu menetlus, peavad kõnealused liikmesriigid võtma kõik vajalikud ja nende vastavas õigussüsteemis kättesaadavad meetmed, sealhulgas ajutised meetmed, ilma et see piiraks liidu õiguse kohaldamist.
20      Kahekümne viies põhjendus täpsustab, et ebaseadusliku abi puhul, mis ei sobi ühisturuga kokku, tuleks taastada tõhus konkurents ning sel eesmärgil on vaja, et abi, sealhulgas intressid, tuleb viivitamata tagastada. Riigisisese
korra kohaldamine ei tohiks seega komisjoni otsuse kohest ja efektiivset täitmist takistades raskendada tõhusa konkurentsi taastamist. Selle tulemuse saavutamiseks peaksid liikmesriigid võtma selle otsuse mõjususe tagamiseks kõik vajalikud meetmed.
21      Seega, kuigi määruse 2015/1589 artikli 16 lõike 3 sõnastus peegeldab tõhususe põhimõtte nõudeid, tuleneb sellest ka, et ebaseaduslikult antud riigiabi tagasinõudmiseks asjasse puutuva liikmesriigi õiguse kohaldamisel järgitakse selle riigi menetlusautonoomia põhimõtet, kui selles valdkonnas puuduvad asjakohased liidu õigusnormid, ja austatakse põhiõigusi, eeskätt õigust õiglasele kohtumenetlusele, sh kaitseõigusi (11. septembri 2014. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, C‑527/12, EU:C:2014:2193, punkt 39).
22      Liikmesriikide vabadust valida niisuguse abi tagasinõudmise meetmeid piirab siiski see, et need meetmed ei või muuta liidu õiguse alusel nõutavat abi tagastamist praktiliselt võimatuks. Riigisiseste menetluste kohaldamisel tuleb järgida tingimust, et need peavad võimaldama tagasinõudmise kohta tehtud komisjoni otsuse kohest ja tõhusat täitmist (vt selle kohta 5. oktoobri 2006. aasta kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, C‑232/05, EU:C:2006:651, punkt 49, ja 11. septembri 2014. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, C‑527/12, EU:C:2014:2193, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika).
23      Liikmesriik, kes on komisjoni otsuse alusel kohustatud ebaseadusliku abi tagasi nõudma, saab seda kohustust täita üksnes siis, kui tema võetavad meetmed on sobivad, et taastada tavapärased konkurentsitingimused, mida ebaseadusliku abi andmine kahjustas (12. detsembri 2002. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, C‑209/00, EU:C:2002:747, punkt 35, ja 11. septembri 2014. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, C‑527/12, EU:C:2014:2193, punkt 42).
24      Nimelt on ebaseadusliku riigiabi tagasinõudmise eesmärk taastada olukord, mis valitses siseturul enne selle abi väljamaksmist. See eesmärk saavutatakse, kui abisaajad ehk tegelikult eelise saanud ettevõtjad maksavad tagasi abi ja olenevalt asjaoludest sellele lisanduva viivisintressi. Abi tagastamise tagajärjel kaotab see abisaaja eelise, mis tal oma konkurentide ees turul oli, ning abi andmisele eelnenud olukord on taastatud (vt selle kohta 21. detsembri 2016. aasta kohtuotsus komisjon vs. Aer Lingus ja Ryanair Designated Activity, C‑164/15 P ja C‑165/15 P, EU:C:2016:990, punktid 89 ja 90; 19. oktoobri 2023. aasta kohtuotsus Ministar na zemedelieto, hranite i gorite, C‑325/22, EU:C:2023:793, punkt 47, ning 29. juuli 2024. aasta kohtuotsus Koiviston Auto Helsinki vs. komisjon, C‑697/22 P, EU:C:2024:641, punkt 79 ja seal viidatud kohtupraktika).
25      Sellega seoses tuleb veel täpsustada, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktides 16 ja 17 sisuliselt märkis, et komisjoni tagasinõudeotsuse adressaadiks oleva liikmesriigi kohustus – mis tuleneb määruse 2015/1589 artikli 16 lõikest 1 – võtta kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada, kujutab endast tulemuse saavutamise kohustust (vt selle kohta 13. novembri 2025. aasta kohtuotsus komisjon vs. Bulgaaria (metsamaa vahetamine II), C‑632/23, EU:C:2025:890, punkt 64). See kohustus tuleb ka täita komisjoni määratud tähtaja jooksul (vt selle kohta 22. detsembri 2010. aasta kohtuotsus komisjon vs. Itaalia, C‑304/09, EU:C:2010:812, punkt 32, ja 13. novembri 2025. aasta kohtuotsus komisjon vs. Bulgaaria (metsamaa vahetamine II), C‑632/23, EU:C:2025:890, punkt 33 ja seal viidatud kohtupraktika).
26      Järelikult, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 21 märkis, piirab liikmesriikidele ebaseadusliku riigiabi tagasinõudmisel antud menetlusautonoomiat nõue, et tuleb tagada tagasinõudmise eest vastutavate haldusasutuste tegevuse tõhusus. Seega tuleb nii riigisisestel kohtutel kui ka ametiasutustel, keda need kohtud kontrollivad, tagada rakendamine kooskõlas abi tagasi nõudma kohustava komisjoni otsuse eesmärgiga
vältida konkurentsi kahjustava riigiabi andmisest tulenevaid turu toimimise moonutusi. Sellega seoses tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa liikmesriik õigustada liidu õigusest tulenevate kohustuste täitmata jätmist oma riigisisese õiguskorra sätete alusel, isegi kui need on konstitutsioonilised (vt selle kohta 6. mai 2015. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, C‑674/13, EU:C:2015:302, punkt 59 ja seal viidatud kohtupraktika).
27      Käesoleval juhul, nagu on täpsustatud käesoleva kohtuotsuse punktides 12 ja 17, tuleb märkida, et maksude sissenõudmise menetlust reguleerivad Portugali õigusnormid, mida kohaldatakse juhul, kui Portugali Vabariik nõuab tagasi ebaseadusliku ja siseturuga kokkusobimatu riigiabi, näevad ette võimaluse taotleda selle menetluse peatamist eelkõige maksuvõla vaidlustamise või täitedokumendile vastuväite esitamise või osamaksetena tasumise korral, tingimusel et esitatakse tagatis, milleks on panga garantii, käendus, tagatiskindlustus, pant, vabatahtlik hüpoteek või mis tahes muu maksuvõla sissenõudmise tagamiseks sobiv vahend, või sellise tagatise puudumise korral ka siis, kui maksukohustuslane tõendab, et tagatise andmine tekitaks talle hüvitamatut kahju, või kui tal ilmselgelt puuduvad piisavad rahalised vahendid.
28      Seega tuleb analüüsida, kas nende sätete kohaldamine, võttes arvesse selle riigisisese õiguse üldist konteksti, millesse need kuuluvad, on kokkusobimatu asjaomase abi kohese ja tõhusa tagasinõudmise nõudega, nagu see on sätestatud määruse 2015/1589 artikli 16 lõikes 3 ja nagu seda tuleb tõlgendada käesoleva kohtuotsuse punktides 21–25 meelde tuletatud kohtupraktikast tulenevatest juhistest lähtudes.
29      Sellega seoses tuleb esimesena meenutada, et liikmesriigi õigusnorme, mis näevad ette, et ebaseadusliku abi tagasinõudmise otsuse peale esitatud kaebustel on automaatselt peatav toime, ei saa pidada sellisteks, et need võimaldavad selle abi tagasinõudmiseks tehtud komisjoni otsuse kohe ja tõhusalt täita. Vastupidi, sellise peatava toime andmine võib oluliselt edasi lükata nimetatud abi tagasinõudmist ja seega pikendada abist tulenevat põhjendamatut konkurentsieelist (vt selle kohta 5. oktoobri 2006. aasta kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, C‑232/05, EU:C:2006:651, punktid 46, 51 ja 52). Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et ebaseadusliku abi tagasinõudmise otsuse peale esitatud kaebusel on automaatselt peatav toime, tuleb seega jätta kohaldamata (5. oktoobri 2006. aasta kohtuotsus komisjon vs. Prantsusmaa, C‑232/05, EU:C:2006:651, punkt 53).
30      Käesolevas asjas, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 24 märkis, iseloomustavad riigisisest maksude sissenõudmise menetlust ka süsteemsed ja automaatselt kohalduvad elemendid, kuna Portugali maksuhalduril ei ole mingit kaalutlusruumi vähemalt seoses täitmise peatamisega, kui tagatise andmise tingimus on täidetud.
31      Järelikult tuleb asuda seisukohale, et liikmesriigi sissenõudemenetluses ette nähtud automaatne peatamine, nagu see toimub põhikohtuasjas, võib märkimisväärselt edasi lükata ebaseadusliku abi tagasinõudmist ja seeläbi pikendada põhjendamatut konkurentsieelist, mille see abi saajale andis, kahjustades seega määruse 2015/1589 artikli 16 lõikes 3 sätestatud abi kohese ja tõhusa tagasinõudmise nõuet.
32      Nimelt, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 26 märkis, ei too sellised vahendid nagu panga garantii, käendus, tagatiskindlustus, pant või vabatahtlik hüpoteek a priori kaasa seda, et abi võetaks abisaaja varast ära, nii et ta jääks ilma selle abiga seotud eelisest. Raamatupidamislikke tagajärgi ega tagatise andmisega seotud kulusid ei saa nende mõju seisukohast abisaaja majanduslikule olukorrale samastada saadud abi tagastamisega. Nende õigusaktide selge eesmärk on tagada, et ajavahemikul, mil sissenõudemenetlus on peatatud, jääks sissenõudja võlanõue täidetavaks, mis erineb ebaseadusliku abi tagasinõudmise eesmärgist.
33      Teisiti oleks see vaid juhul, kui konkurentsimoonutus kõrvaldataks täielikult näiteks ebaseadusliku abi summa ja sellelt arvestatava intressi arestimise või blokeeritud kontole kandmisega, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus. Nimelt saavutataks sellistel juhtudel komisjoni ebaseadusliku abi tagasinõudmise otsuse eesmärk, milleks on selle abi andmisega moonutatud tavapäraste konkurentsitingimuste taastamine.
34      Teisena, mis puudutab võimalust vabastada kostja garantii andmisest, siis tuleb täpsustada, et kaalutlused, mis on seotud asjaomase abi tagastamisest tuleneva majandusliku kahjuga, ei saa õigustada viivitust tagasinõudmise menetluses. Isegi kui õigusvastaselt välja makstud abi tuleb tagasi nõuda niisuguselt abi saanud ettevõtjalt, kes on makseraskustes või maksejõuetu, ei mõjuta need raskused selle abi tagasinõudmise kohustust (vt selle kohta 11. detsembri 2012. aasta kohtuotsus komisjon vs. Hispaania, C‑610/10, EU:C:2012:781, punkt 71, ja 17. jaanuari 2018. aasta kohtuotsus komisjon vs. Kreeka, C‑363/16, EU:C:2018:12, punktid 36). Sellest tuleneb, et liikmesriik on olenevalt olukorrast kohustatud algatama asjasse puutuva äriühingu likvideerimise, laskma oma nõue kanda selle ettevõtja passivasse või võtma abi tagasinõudmiseks kõik muud meetmed (vt selle kohta 6. detsembri 2007. aasta kohtuotsus komisjon vs. Itaalia, C‑280/05, EU:C:2007:753, punkt 28).
35      Kolmandana, mis puudutab võimalust tasuda võlgnetavad summad osade kaupa, siis tuleb rõhutada, et isegi kui selline makseviis võib olla lubatud pärast komisjoni määratud tagasinõudmise tähtaega, ei ole see kooskõlas tagasinõudmise kohese täitmise kohustusega, mille eesmärk on eelkõige tagada komisjoni tagasinõudmisotsuse – käesoleval juhul komisjoni 4. detsembri 2020. aasta
otsuse – täielik tõhusus ja võimaldada saavutada selle otsuse eesmärgiga kooskõlas olev tulemus, nimelt tagada, et abisaajal ei ole isegi ajutiselt vahendeid, mis vastavad juba tagastatud abile (vt selle kohta 20. mai 2010. aasta kohtuotsus Scott ja Kimberly Clark, C‑210/09, EU:C:2010:294, punkt 29).
36      Lõpuks tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et ebaseadusliku abi kõrvaldamine tagasinõudmise teel on abi ebaseaduslikkuse tuvastamise loogiline tagajärg. Järelikult ei saa ebaseaduslikult antud riigiabi tagasinõudmist varasema olukorra taastamiseks pidada üldjuhul ebaproportsionaalseks meetmeks riigiabi käsitlevate asutamislepingu sätete eesmärkide suhtes. Ebaseadusliku riigiabi tagasinõudmise meede rikub proportsionaalsuse põhimõtet üksnes juhul, kui summa, mille abisaaja peab tagasi maksma, ületab saadud ajakohastatud abisumma (vt selle kohta 21. märtsi 1990. aasta kohtuotsus Belgia vs. komisjon, C‑142/87, EU:C:1990:125, punkt 66, ning 29. juuli 2024. aasta kohtuotsus Koiviston Auto Helsinki vs. komisjon, C‑697/22 P, EU:C:2024:641, punktid 79 ja 80).
37      Sellest järeldub, et sellised riigisisesed
õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mis näevad ette osamaksetena tasumise või ebaseadusliku abi tagasinõudmise otsuse peale esitatud kaebuste automaatse peatava toime, näivad olevat kokkusobimatud siseturuga kokkusobimatuks tunnistatud ebaseadusliku abi lõpetamise eesmärkidega ja nõudega tagada abi tagasinõudmist nõudvate otsuste kohene ja tõhus täitmine, kui kontrolli tulemusel, mille peab läbi viima asja menetlev liikmesriigi kohus, ei ilmne teisiti. Järelikult, nagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 29, tuleb sellised riigisisesed õigusnormid jätta kohaldamata.
38      Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et määruse 2015/1589 artikli 16 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et see paneb liikmesriigi pädevatele asutustele ja riigisisestele kohtutele kohustuse jätta kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mis võimaldavad ebaseadusliku ja siseturuga kokkusobimatu riigiabi tagasinõudmiseks algatatud maksude sissenõudmise menetluse peatada, kui abisaaja annab tagatise, näiteks panga garantii, käenduse või tagatiskindlustuse, seab pandi või vabatahtliku hüpoteegi või kasutab mis tahes muud vahendit, mis tagab sissenõudjale tema võlanõude täitmise, või ka see peatada pärast abisaaja taotlust ta tagatise esitamise kohustusest vabastada, välja arvatud juhul, kui tagatise andmine jätab abisaaja ilma abiga seotud konkurentsieelisest.
Kohtukulud
39      Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (teine koda) otsustab:
Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määruse (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad [ELTL] artikli 108 kohaldamiseks, artikli 16 lõiget 3
tuleb tõlgendada nii, et
see paneb liikmesriigi pädevatele asutustele ja riigisisestele kohtutele kohustuse jätta kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mis võimaldavad ebaseadusliku ja siseturuga kokkusobimatu riigiabi tagasinõudmiseks algatatud maksude sissenõudmise menetluse peatada, kui abisaaja annab tagatise, näiteks panga garantii, käenduse või tagatiskindlustuse, seab pandi või vabatahtliku hüpoteegi või kasutab mis tahes muud vahendit, mis tagab sissenõudjale tema võlanõude täitmise, või ka see peatada pärast abisaaja taotlust ta tagatise esitamise kohustusest vabastada, välja arvatud juhul, kui tagatise andmine jätab abisaaja ilma abiga seotud konkurentsieelisest.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: portugali.