62020CJ0376
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (veľká komora)
z 13. júla 2023 (
*1
)
Obsah
Právny rámec
Nariadenie (ES) č. 139/2004
Nariadenie č. 802/2004
Usmernenia o horizontálnych fúziách
Okolnosti predchádzajúce sporu a sporné rozhodnutie
Konanie na Všeobecnom súde a napadnutý rozsudok
Konanie na Súdnom dvore
Návrhy účastníkov konania
O odvolaní
O prvom odvolacom dôvode
Argumentácia účastníkov konania
Posúdenie Súdnym dvorom
O druhom odvolacom dôvode
O prvej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O druhej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O treťom odvolacom dôvode
O prvej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O druhej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O tretej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O štvrtom odvolacom dôvode
O prvej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O druhej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O piatom odvolacom dôvode
Argumentácia účastníkov konania
Posúdenie Súdnym dvorom
O šiestom odvolacom dôvode
O účinnosti šiesteho odvolacieho dôvodu
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O prvej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O druhej časti
– Argumentácia účastníkov konania
– Posúdenie Súdnym dvorom
O vrátení veci Všeobecnému súdu
O trovách
„Odvolanie – Hospodárska súťaž – Nariadenie (ES) č. 139/2004 – Kontrola koncentrácií podnikov – Mobilné telekomunikačné služby – Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia za nezlučiteľnú s vnútorným trhom – Oligopolný trh – Značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže – Nekoordinované účinky – Úroveň dokazovania – Miera voľnej úvahy Európskej komisie v hospodárskej oblasti – Hranice súdneho preskúmania – Usmernenia o horizontálnych fúziách – Faktory relevantné na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže – Pojmy ‚významná konkurenčná sila‘ a ‚blízki konkurenti‘ – Blízkosť konkurenčného vzťahu medzi účastníkmi koncentrácie – Kvantitatívna analýza účinkov plánovanej koncentrácie na ceny – Nárast efektívnosti – Skreslenie – Výhrada vznesená Všeobecným súdom Európskej únie z vlastnej iniciatívy – Zrušenie“
Vo veci C‑376/20 P,
ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, podané 7. augusta 2020,
Európska komisia, v zastúpení: pôvodne G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski a C. Urraca Caviedes, neskôr F. Castillo de la Torre, G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia,
odvolateľka,
ktorú v konaní podporuje:
Dozorný úrad EZVO, v zastúpení: pôvodne C. Simpson, M. Sánchez Rydelski a C. Zatschler, neskôr C. Simpson a M. Sánchez Rydelski, splnomocnení zástupcovia,
vedľajší účastník v odvolacom konaní,
ďalší účastníci konania:
CK Telecoms UK Investments Ltd, so sídlom v Londýne (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: pôvodne J. Aitken, K. Asakura, A. Coe, M. Davis, S. Prichard, solicitors, O. W. Brouwer, advocaat, B. Kennelly, SC, A. Müller, advocate, a T. Wessely, Rechtsanwalt, neskôr J. Aitken, K. Asakura, A. Coe, M. Davis, solicitors, O. W. Brouwer, advocaat, B. Kennelly, SC, A. Müller, advocate, a T. Wessely, Rechtsanwalt,
žalobkyňa v prvostupňovom konaní,
Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, v zastúpení: pôvodne S. Brandon, neskôr F. Shibli, splnomocnení zástupcovia,
EE Ltd, so sídlom v Hatfielde (Spojené kráľovstvo),
vedľajší účastníci konania v prvostupňovom konaní,
SÚDNY DVOR (veľká komora),
v zložení: predseda K. Lenaerts, podpredseda L. Bay Larsen, predsedovia komôr A. Arabadžiev (spravodajca), A. Prechal, M. Safjan, P. G. Xuereb, D. Gratsias a M. L. Arastey Sahún, sudcovia J.‑C. Bonichot, S. Rodin, F. Biltgen, J. Passer a Z. Csehi,
generálna advokátka: J. Kokott,
tajomník: M. Longar, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 14. júna 2022,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 20. októbra 2022,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Európska komisia sa svojím odvolaním domáha zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 28. mája 2020, CK Telecoms UK Investments/Komisia (T‑399/16, ďalej len „napadnutý rozsudok“, EU:T:2020:217), ktorým tento súd zrušil rozhodnutie Komisie C(2016) 2796 final z 11. mája 2016, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom (vec COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK/Telefónica UK), uverejnené vo forme zhrnutia v Úradnom vestníku Európskej únie z 29. septembra 2016 (Ú. v. EÚ C 357, 2016, s. 15, ďalej len „sporné rozhodnutie“).
Právny rámec
Nariadenie (ES) č. 139/2004
2
Odôvodnenia 5, 6, 24, 25, 28 a 29 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40), uvádzajú:
„(5)
Malo by sa… zabezpečiť, aby proces reorganizácie trvalo nenarušil hospodársku súťaž. Právo spoločenstva musí preto obsahovať ustanovenia o takých formách koncentrácie, ktoré by mohli značne narušiť účinnú hospodársku súťaž na spoločnom trhu alebo na jeho podstatnej časti;
(6)
preto je potrebný osobitný právny nástroj, ktorý umožní účinnú kontrolu všetkých koncentrácií z hľadiska ich vplyvu na štruktúru hospodárskej súťaže v spoločenstve a ktorý bude jediným právnym nástrojom uplatniteľným na takéto koncentrácie. Nariadenie (EHS) č. 4064/89 [z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 31)] umožnilo vytvoriť politiku spoločenstva v tejto oblasti. Na základe skúsenosti je však potrebné uvedené nariadenie vecne prepracovať na právnu úpravu schopnú prijímať výzvy integrovanejšieho trhu a budúceho rozširovania Európskej únie. V súlade so zásadami subsidiarity a proporcionality uvedenými v článku 5 [ZEÚ] neprekračuje toto nariadenie rozsah toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa, ktorým je zabezpečiť, že nebude narušená hospodárska súťaž na spoločnom trhu v súlade so zásadou otvoreného trhového hospodárstva so slobodnou hospodárskou súťažou;
…
(24)
s cieľom zabezpečiť systém nenarušenej hospodárskej súťaže na spoločnom trhu, ktorý podporuje politiku vykonávanú v súlade so zásadou otvoreného trhového hospodárstva so slobodnou hospodárskou súťažou, musí toto nariadenie umožňovať účinnú kontrolu všetkých koncentrácií z hľadiska ich účinku na hospodársku súťaž v spoločenstve. Preto nariadenie [č. 4064/89] ustanovilo zásadu, že koncentrácia s významom pre celé spoločenstvo, ktorá vytvára alebo posilňuje dominantné postavenie, v dôsledku ktorého by bola značne narušená účinná hospodárska súťaž na spoločnom trhu alebo na jeho podstatnej časti, by mala byť vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom.
(25)
vzhľadom na dôsledky, ktoré môžu mať koncentrácie na trhoch s oligopolnou štruktúrou je ešte dôležitejšie zachovávať účinnú hospodársku súťaž na takýchto trhoch. Mnohé oligopolné trhy vykazujú zdravý stupeň hospodárskej súťaže. Za určitých okolností však koncentrácie, ktoré odstraňujú dôležité konkurenčné obmedzenia, ktoré voči sebe mali účastníci koncentrácie, ako aj znižujú konkurenčné tlaky na ostatných účastníkov hospodárskej súťaže, môžu, aj bez možnej koordinácie medzi členmi oligopolu, spôsobovať značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže. Súdy v spoločenstve však doteraz nevykladali nariadenie [č. 4064/89] jednoznačne tak, že vyžaduje, aby koncentrácie, ktoré spôsobujú takéto nekoordinované účinky, boli vyhlásené za nezlučiteľné so spoločným trhom. Preto by v záujme právnej istoty malo byť objasnené, že toto nariadenie umožňuje účinnú kontrolu všetkých takých koncentrácií tým, že ustanovuje, aby každá koncentrácia, ktorá by značne narušila účinnú hospodársku súťaž na spoločnom trhu alebo na jeho podstatnej časti, bola vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom. Výraz ‚značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže‘ v článku 2 ods. 2 a 3 sa vykladá rozširujúco, nad rámec dominantného postavenia, iba vo vzťahu k účinkom koncentrácie proti hospodárskej súťaži vyplývajúcim z nekoordinovaného správania podnikov, ktoré by nemali dominantné postavenie na príslušnom trhu;
…
(28)
na objasnenie a vysvetlenie hodnotenia koncentrácií Komisiou podľa tohto nariadenia je vhodné, aby Komisia vydala pravidlá, ktoré by vytvorili spoľahlivý hospodársky rámec na posudzovanie koncentrácií s cieľom stanoviť, či môžu alebo nemôžu byť vyhlásené za zlučiteľné so spoločným trhom;
(29)
na určenie vplyvu koncentrácie na hospodársku súťaž na spoločnom trhu je vhodné zohľadniť všetky zdôvodnené a možné výhody, na ktoré poukazujú účastníci koncentrácie. Je možné, že výhody, ktoré koncentrácia prinesie, vyvážia účinky na hospodársku súťaž a najmä možné poškodenie spotrebiteľov, ktoré by inak nastalo, a že z tohto dôvodu koncentrácia značne nenaruší hospodársku súťaž na spoločnom trhu alebo na jeho podstatnej časti, najmä v dôsledku vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia. Komisia by mala uverejniť pravidlá týkajúce sa podmienok zohľadňovania výhod pri posudzovaní koncentrácií.“
3
Článok 2 tohto nariadenia, nazvaný „Posudzovanie koncentrácií“, stanovuje:
„1.   Koncentrácie v pôsobnosti tohto nariadenia sa na účely určenia ich zlučiteľnosti so spoločným trhom posudzujú v súlade so zámermi tohto nariadenia a s týmito ustanoveniami.
Pri posudzovaní Komisia zohľadní:
a)
potrebu zachovávať a rozvíjať účinnú hospodársku súťaž na spoločnom trhu vzhľadom, okrem iného, aj na štruktúru všetkých dotknutých trhov a skutočnej alebo možnej hospodárskej súťaže zo strany podnikov nachádzajúcich sa v spoločenstve alebo mimo neho;
b)
postavenie účastníkov koncentrácie na trhu a ich hospodársku a finančnú silu, možné alternatívy pre dodávateľov a užívateľov, ich prístup k dodávkam alebo na trhy, všetky právne a ostatné prekážky vstupu, vývoj ponuky a dopytu pre relevantné tovary a služby, záujmy sprostredkovateľov a konečných spotrebiteľov a rozvoj technického a hospodárskeho pokroku za predpokladu, že je v prospech spotrebiteľa a nevytvára prekážku hospodárskej súťaži.
2.   Koncentrácia, ktorá značne nenaruší účinnú hospodársku súťaž na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, najmä v dôsledku vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia, sa vyhlási za zlučiteľnú so spoločným trhom.
3.   Koncentrácia, ktorá značne naruší účinnú hospodársku súťaže na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, najmä v dôsledku vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia, sa vyhlási za nezlučiteľnú so spoločným trhom.
4.   V rozsahu, v ktorom je cieľom alebo účinkom vytvorenia spoločného podniku, predstavujúceho koncentráciu podľa článku 3, koordinácia súťažného správania podnikov, ktoré zostávajú nezávislé, sa táto koordinácia hodnotí v súlade s kritériami uvedenými v článku [101] ods. 1 a 3 [ZFEÚ], s cieľom stanoviť, či je alebo nie je toto konanie zlučiteľné so spoločným trhom.
5.   Pri tomto posudzovaní Komisia zohľadní najmä:
–
či dve alebo viacero materských spoločností zachovávajú do značnej miery činnosti na tom istom trhu ako spoločný podnik alebo na trhu, ktorý je vertikálne napojený na trh tohto spoločného podniku alebo na susednom trhu, ktorý je úzko spojený s týmto trhom,
–
či koordinácia, ktorá je priamym dôsledkom vytvorenia spoločného podniku, umožňuje účastníkom koncentrácie vylúčiť hospodársku súťaž, pokiaľ ide o podstatnú časť predmetných výrobkov alebo služieb.“
4
Článok 3 uvedeného nariadenia, nazvaný „Definícia koncentrácie“, v odseku 1 písm. b) uvádza:
„Za vznik koncentrácie sa považuje, ak je trvalá zmena kontroly spôsobená:
…
b)
získaním priamej alebo nepriamej kontroly nad celým alebo nad časťami jedného alebo viacerých ďalších podnikov jednou alebo viacerými osobami, ktoré už kontrolujú najmenej jeden podnik, alebo jedným alebo viacerými podnikmi, či už kúpou cenných papierov alebo aktív, zmluvne alebo iným spôsobom.“
5
Článok 4 toho istého nariadenia s názvom „Predbežné oznamovanie koncentrácií a postúpenie pred oznámením na žiadosť oznamujúcich osôb“ v odseku 1 prvom pododseku stanovuje:
„Koncentrácie s významom pre celé spoločenstvo definované v tomto nariadení sa oznámia Komisii pred ich uskutočnením a po uzatvorení zmluvy, uskutočnení verejnej ponuky alebo nadobudnutí kontrolného podielu.“
6
Článok 6 nariadenia č. 139/2004, nazvaný „Posudzovanie oznámenia a začatie konania“, v odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.   Komisia posudzuje oznámenie bezodkladne po jeho doručení.
a)
Ak zistí, že oznámená koncentrácia nepatrí do pôsobnosti tohto nariadenia, toto zistenie zaznamená formou rozhodnutia.
b)
Ak zistí, že oznámená koncentrácia, hoci patrí do pôsobnosti tohto nariadenia, nevzbudzuje vážne pochybnosti, pokiaľ ide o jej zlučiteľnosť so spoločným trhom, rozhodne, že nie je proti nej, a vyhlási, že je zlučiteľná so spoločným trhom.
Rozhodnutie, ktorým sa vyhlási koncentrácia za zlučiteľnú, sa vzťahuje tiež na obmedzenia priamo spojené s uskutočnením koncentrácie alebo potrebné na jej uskutočnenie.
c)
Bez toho, aby bol dotknutý odsek 2, ak Komisia zistí, že oznámená koncentrácia patrí do pôsobnosti tohto nariadenia a vznikajú vážne pochybnosti, pokiaľ ide o jej zlučiteľnosť so spoločným trhom, rozhodne o začatí konania. Bez toho, aby bol dotknutý článok 9, sa takéto konanie končí vydaním rozhodnutia podľa článku 8 ods. 1 až 4, pokiaľ účastníci koncentrácie dostatočne nepreukážu Komisii, že upustili od koncentrácie.
2.   Ak Komisia zistí, že v dôsledku zmien zo strany účastníkov koncentrácie oznámená koncentrácia už nevzbudzuje vážne pochybnosti v zmysle odseku 1 písm. c), vyhlási koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom podľa odseku 1 písm. b).
Komisia môže pripojiť k svojmu rozhodnutiu podľa odseku 1 písm. b) podmienky a povinnosti, ktorými sa má zabezpečiť, aby účastníci koncentrácie splnili záväzky, ktoré prijali voči Komisii s cieľom, aby bola koncentrácia zlučiteľná so spoločným trhom.“
7
Článok 7 tohto nariadenia, nazvaný „Pozastavenie koncentrácií“, v odseku 1 uvádza:
„Koncentrácia s významom pre celé spoločenstvo… sa nevykoná pred jej oznámením alebo kým nie je vyhlásená za zlučiteľnú so spoločným trhom rozhodnutím podľa článku 6 ods. 1 písm. b), článku 8 ods. 1 alebo článku 8 ods. 2, alebo na základe predpokladu podľa článku 10 ods. 6“
8
Článok 8 uvedeného nariadenia, nazvaný „Rozhodovacie právomoci Komisie“, v odsekoch 1 až 3 stanovuje:
„1.   Ak Komisia zistí, že oznámená koncentrácia spĺňa kritérium ustanovené v článku 2 ods. 2 a v prípadoch uvedených v článku 2 ods. 4 kritériá ustanovené v článku [101] ods. 3 [ZFEÚ], vydá rozhodnutie, ktorým vyhlási koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom.
Rozhodnutie, ktorým sa vyhlási koncentrácia za zlučiteľnú, sa vzťahuje tiež na obmedzenia priamo spojené s uskutočnením koncentrácie alebo potrebné na jej uskutočnenie.
2.   Ak Komisia zistí, že v dôsledku zmien zo strany účastníkov koncentrácie oznámená koncentrácia spĺňa kritérium ustanovené v článku 2 ods. 2 a v prípadoch uvedených v článku 2 ods. 4 kritériá ustanovené v článku [101] ods. 3 [ZFEÚ], vydá rozhodnutie, ktorým vyhlási koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom.
Komisia môže pripojiť k svojmu rozhodnutiu podmienky a povinnosti, ktorými sa má zabezpečiť, aby účastníci koncentrácie splnili záväzky, ktoré prijali voči Komisii s cieľom, aby bola koncentrácia zlučiteľná so spoločným trhom.
Rozhodnutie, ktorým sa vyhlási koncentrácia za zlučiteľnú, sa vzťahuje tiež na obmedzenia priamo spojené s uskutočnením koncentrácie alebo potrebné na jej uskutočnenie.
3.   Ak Komisia zistí, že oznámená koncentrácia spĺňa kritérium ustanovené v článku 2 ods. 3 alebo v prípadoch uvedených v článku 2 ods. 4 nespĺňa kritériá ustanovené v článku [101] ods. 3 [ZFEÚ], vydá rozhodnutie, ktorým vyhlási koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom.“
9
Článok 10 toho istého nariadenia, nazvaný „Lehoty pre začatie konania a rozhodnutia“, v odseku 6 stanovuje:
„Ak Komisia neprijme rozhodnutie v súlade s článkom 6 ods. 1 písm. b) alebo c) alebo článkom 8 ods. 1, 2 alebo 3 v lehote ustanovenej v odsekoch 1 alebo 3, považuje sa to za vyhlásenie koncentrácie za zlučiteľnú so spoločným trhom…“
10
Článok 21 nariadenia č. 139/2004, nazvaný „Uplatňovanie nariadenia a príslušnosť“, v odseku 2 stanovuje:
„Komisia je výlučne príslušná prijímať rozhodnutia podľa tohto nariadenia, pričom tieto sú preskúmateľné Súdnym dvorom.“
Nariadenie č. 802/2004
11
Článok 3 nariadenia Komisie (ES) č. 802/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 133, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 88), zmeneného vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 1269/2013 z 5. decembra 2013 (Ú. v. EÚ L 336, 2013, s. 1) (ďalej len „nariadenie č. 802/2004“), stanovuje, že na účely kontroly koncentrácií sa oznámenia podávajú spôsobom predpísaným tlačivom CO, ktoré sa nachádza v prílohe I tohto nariadenia.
12
Oddiel 9 tejto prílohy, nazvaný „Nárast efektívnosti“, znie:
„Ak si želáte, aby Komisia konkrétne od začiatku posúdila…, či je pravdepodobné, že nárast efektívnosti vyvolaný koncentráciou posilní schopnosť a motiváciu nového subjektu konať konkurenčnejšie v prospech zákazníkov, uveďte, prosím, opis každého nárastu efektívnosti a sprievodnú dokumentáciu, ktorá sa k nemu vzťahuje (vrátane úspor nákladov, zavedenia nových výrobkov a služieb alebo zdokonalenia produktov), o ktorom strany predpokladajú, že bude výsledkom navrhovanej koncentrácie v súvislosti s ktorýmkoľvek relevantným produktom…
V prípade každého údajného nárastu efektívnosti uveďte:
i)
podrobné vysvetlenie toho, ako navrhovaná koncentrácia umožní novému subjektu dosiahnuť nárast efektívnosti. Špecifikujte kroky, ktoré strany zamýšľajú prijať, aby dosiahli nárast efektívnosti, riziká s tým spojené a čas a náklady potrebné na jej dosiahnutie;
ii)
ak je to rozumne možné, vyčíslenie nárastu efektívnosti a podrobné vysvetlenie, ako bolo vyčíslenie vypočítané. Ak je to relevantné, uveďte aj odhad významu nárastu efektívnosti vo vzťahu k zavedeniu nových výrobkov alebo zvýšeniu kvality. V prípade nárastu efektívnosti, ktorá zahŕňa úspory nákladov, uveďte oddelene jednorazovú úsporu pevných nákladov, opakujúcu sa úsporu pevných nákladov a úsporu variabilných nákladov (v eurách na jednotku a eurách za rok);
iii)
rozsah, do akého budú zákazníci pravdepodobne čerpať výhody z nárastu efektívnosti, a podrobné vysvetlenie, ako ste dospeli k tomuto záveru a
iv)
dôvod, prečo by strana alebo strany nemohli dosiahnuť nárast efektívnosti v podobnom rozsahu inými prostriedkami ako prostredníctvom navrhovanej koncentrácie a spôsobom, ktorý pravdepodobne nevyvolá obavy o hospodársku súťaž.“
Usmernenia o horizontálnych fúziách
13
Oznámenie Komisie s názvom „Usmernenia na posudzovanie horizontálnych fúzií podľa nariadenia Rady o kontrole koncentrácií medzi podnikmi“ (Ú. v. EÚ C 31, 2004, s. 5; Mim. vyd. 08/003, s. 10, ďalej len „usmernenia o horizontálnych fúziách“) v časti týkajúcej sa nekoordinovaných účinkov uvádza:
„Jednostranné výhody…
24.
Fúzia môže významným spôsobom obmedziť efektívnu hospodársku súťaž na trhu odstránením dôležitých konkurenčných obmedzení jedného alebo viacerých predajcov, ktorých trhová sila následne vzrastie. Priamym dôsledkom fúzie bude zánik súťaže medzi účastníkmi fúzie. Ak by napríklad pred fúziou jedna zo zúčastneným spoločností zvýšila cenu, znamenalo by to stratu časti obratu v prospech druhého účastníka fúzie. Fúziou sa odstráni toto špecifické obmedzenie. Aj spoločnosti, ktoré pôsobia na tom istom trhu a nezúčastňujú sa fúzie, môžu profitovať zo zníženia konkurenčného tlaku spôsobeného fúziou, pretože zvýšenie cien účastníkmi fúzie môže odkloniť časť dopytu k súperiacim spoločnostiam, ktoré následne môžu považovať za výhodné zvýšiť svoje ceny… Zníženie týchto konkurenčných obmedzení by viedlo k významnému zvýšeniu cien na relevantnom trhu.
25.
Fúzia vedúca k takýmto jednostranným výhodám vo všeobecnosti významne obmedzuje efektívnu súťaž vytvorením alebo posilnením dominantnej pozície jednej spoločnosti, a to vo väčšine prípadov tej, ktorá by po fúzii mala značne väčší podiel na trhu než nasledujúci konkurent. Okrem toho, fúzie v podmienkach oligopolistického trhu… spôsobujúce odstránenie dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré predtým účastníci fúzie vzájomne uplatňovali a zníženie konkurenčného tlaku na zostávajúcich konkurento[v], môžu spôsobiť významné obmedzenie súťaže, aj keď je pravdepodobnosť zosúladeného postupu medzi členmi oligopolov malá. Nariadenie o fúziách určuje, že všetky fúzie spôsobujúce takéto jednostranné výhody majú byť prehlásené za nezlučiteľné so spoločným trhom…
26.
Veľa faktorov, ktoré nemusia byť rozhodujúce jednotlivo, môžu mať ako celok vplyv na pravdepodobnosť, s akou fúzia môže spôsobiť jednostrann[é] výhody. Na vznik domnienky o pravdepodobnosti týchto dopadov nemusia byť prítomné všetky faktory a naopak, tento zoznam nemožno považovať za úplný.
Účastníci fúzie majú vysoké podiely na trhu
27.
Čím väčší je podiel spoločnosti na trhu, tým je pravdepodobnejšie, že spoločnosť disponuje trhovou silou a čím väčší je nárast podielu spoločnosti na trhu, tým je pravdepodobnejšie, že fúzia bude viesť k významnému nárastu trhovej sily. Čím väčší je nárast zákazníckej základne, ktorá po zvýšení ceny prináša vyššiu maržu, tým je pravdepodobnejšie, že účastníci fúzie budú považovať takéto zvýšenie ceny za výhodné aj napriek súčasnému poklesu objemu výroby. Napriek tomu, že podiely na trhu a ich nárasty sú len prvým náznakom trhovej sily a jej nárastu, obyčajne sú pri posudzovaní dôležitými faktormi…
Účastníci fúzie sú priami konkurenti
28.
Výrobky na relevantnom trhu môžu byť diferencované… tak, že niektoré výrobky sú viac vzájomne zastupiteľné než iné… Čím je miera zastupiteľnosti výrobkov účastníkov fúzie vyššia, tým je pravdepodobnejšie, že účastníci fúzie výrazne zvýšia ceny… Napríklad fúzia medzi dvomi výrobcami výrobkov, ktoré značná časť zákazníkov považuje za ich prvú alebo druhú voľbu, by mohla spôsobiť významné zvýšenie ceny. Fakt, že súperenie medzi stranami bolo dôležitým zdrojom súťaže na trhu, môže byť hlavným faktorom analýzy… Vysoké marže pred fúziou… tiež robia významné nárasty cien pravdepodobnejšími. Je pravdepodobné, že ak konkurenčné spoločnosti vyrábajú výrobky, ktoré sú do veľkej miery vzájomne zastupiteľné s výrobkami účastníkov fúzie, bude motivácia účastníkov fúzie zvyšovať ceny, obmedzená viac než v situácii, keď podniky ponúkajú menej vzájomne zastupiteľné výrobky… Ak sú teda výrobky účastníkov fúzie a výrobky konkurenčných výrobcov vzájomne zastupiteľné, je menej pravdepodobné, že fúzia významne obmedzí účinnú súťaž vytvorením alebo posilnením dominantnej pozície na trhu.
29.
Ak sú k tomu k dispozícii údaje, stupeň vzájomnej zastupiteľnosti produktov môže byť zistený prostredníctvom prieskumu zákazníckych preferencií, analýzou nákupného správania, odhadom krížových cenových elasticít dotknutých produktov… alebo pomerov závislosti… Na burzových trhoch je možné zistiť, či v minulosti ponuky podané jedným z účastníkov fúzie boli obmedzené prítomnosťou druhého účastníka fúzie…
30.
Na niektorých trhoch môže byť pre existujúce spoločnosti relatívne jednoduché a finančne nenáročné premiestniť výrobky na iný trh alebo rozšíriť portfólio výrobkov. Komisia najmä preskúma, či možnosť premiestnenia na iný trh, alebo rozšírenia výrobkového radu konkurentmi alebo účastníkmi fúzie môže mať vplyv na motiváciu fúziou vzniknutého subjektu zvýšiť ceny. Premiestnenie výrobkov na iný trh alebo rozšírenie výrobkového radu je často riskantné a obnáša vysoké utopené náklady…, pričom nový rad môže byť menej ziskový než ten existujúci.
…
Fúzia odstráni dôležitú konkurenčnú silu
37.
Niektoré spoločnosti majú na proces súťaže väčší vplyv, než je zrejmé z ich podielu na trhu alebo podobných ukazovateľov. Fúzia, ktorej sa zúčastňuje takáto spoločnosť, môže významne v neprospech súťaže zmeniť jej dynamiku, najmä ak je stupeň koncentrácie na trhu vysoký… Napríklad sa môže jednať o spoločnosť, ktorá len nedávno vstúpila na trh a očakáva sa, že v budúcnosti vyvinie značný konkurenčn[ý] tlak na iné spoločnosti na trhu.
38.
Na trhoch, kde je inovácia dôležitou konkurenčnou silou, môže fúzia zvýšiť schopnosť a motiváciu spoločnosti priniesť na trh nové inovácie a zároveň zvýšiť tlak inovovať aj na konkurentov. Naopak, efektívnu súťaž môže významne obmedziť fúzia medzi dvoma dôležitými inovátormi, napríklad medzi dvoma spoločnosťami s výrobkami v štádiu prípravy vzťahujúcimi sa k špecifickému produktovému trhu. Podobne spoločnosť s relatívne malým podielom na trhu môže byť napriek tomu dôležitou konkurenčnou silou, ak má sľubné výrobky v štádiu prípravy…“
Okolnosti predchádzajúce sporu a sporné rozhodnutie
14
Okolnosti predchádzajúce sporu sú opísané v bodoch 1 až 25 napadnutého rozsudku a možno ich zhrnúť nasledujúcim spôsobom.
15
Dňa 11. septembra 2015 bolo Komisii v súlade s článkom 4 nariadenia č. 139/2004 doručené oznámenie o zamýšľanej koncentrácii (ďalej len „plánovaná koncentrácia“), ktorou mala spoločnosť CK Hutchison Holdings Ltd prostredníctvom svojej nepriamej dcérskej spoločnosti Hutchison 3G UK Investments, teraz spoločnosť CK Telecoms UK Investments Ltd (ďalej len „CK Telecoms“), získať v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia výlučnú kontrolu nad spoločnosťou Telefónica Europe plc (ďalej len „O2“).
16
Na maloobchodnom trhu mobilných telekomunikačných služieb v Spojenom kráľovstve (ďalej len „maloobchodný trh“) v tom čase pôsobili štyria prevádzkovatelia mobilnej siete, konkrétne EE Ltd, dcérska spoločnosť skupiny BT Group plc, ktorú táto skupina získala v roku 2016 (ďalej len „BT/EE“), O2, Vodafone a Hutchison 3G UK Ltd (ďalej len „Three“), nepriama dcérska spoločnosť spoločnosti CK Hutchison Holdings, ktorých podiely na trhu z hľadiska počtu účastníkov boli pre EE Ltd približne 30 % až 40 %, pre O2 20 % až 30 %, pre Vodafone 10 % až 20 % a pre Hutchison 3G UK Ltd 10 % až 20 %. Po vykonaní plánovanej koncentrácie by Three a O2 predstavovali približne 30 až 40 % maloobchodného trhu a mohli sa tak stať hlavným aktérom tohto trhu pred niekdajším tradičným prevádzkovateľom spoločnosťou BT/EE a spoločnosťou Vodafone.
17
Maloobchodný trh zahŕňal aj viacerých prevádzkovateľov virtuálnych mobilných sietí, ktorí neboli vlastníkmi mobilnej siete, ako napríklad spoločnosti Tesco Mobile, ktorú vlastnia rovnakým dielom spoločnosti Tesco a O2, Virgin Mobile a TalkTalk. Títo prevádzkovatelia uzavreli dohody s prevádzkovateľmi mobilnej siete s cieľom získať prístup k ich sieťam za veľkoobchodné ceny. Na maloobchodnom trhu sa nachádzali tiež predajcovia a nezávislí maloobchodníci, ako napríklad spoločnosť Dixons.
18
Charakteristickou črtou tohto trhu bolo, že BT/EE a Three na jednej strane a Vodafone a O2 na druhej strane uzavreli dohody o spoločnom používaní siete, nazvané v príslušnom poradí MBNL a Beacon, ktoré im umožňovali rozdeliť náklady na zavedenie ich sietí, pričom na maloobchodnom trhu zostali naďalej konkurentmi.
19
Dňa 2. októbra 2015 Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska prostredníctvom Competition and Markets Authority (Úrad pre hospodársku súťaž a trhy, Spojené kráľovstvo) podalo na Komisiu žiadosť o postúpenie plánovanej koncentrácie na základe článku 9 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 139/2004. Spojené kráľovstvo tvrdilo, že existuje riziko, že koncentrácia značne naruší hospodársku súťaž na maloobchodnom trhu, ako aj na veľkoobchodnom trhu so zriadením prístupu a hovorov vo verejných mobilných sieťach v Spojenom kráľovstve (ďalej len „veľkoobchodný trh“). Spojené kráľovstvo navyše tvrdilo, že má najlepšie podmienky na posúdenie uvedenej koncentrácie.
20
Rozhodnutím Komisie C(2015) 8534 final zo 4. decembra 2015 týkajúcim sa článku 9 nariadenia č. 139/2004 vo veci M.7612 Hutchison 3G UK/Telefónica UK bola táto žiadosť o postúpenie zamietnutá. Na podporu tohto rozhodnutia sa Komisia odvolávala najmä na potrebu preukázať koherenciu a jednotnosť pri posudzovaní koncentrácií v odvetví telekomunikácií v rôznych členských štátoch a na značnú skúsenosť, ktorú získala pri posudzovaní koncentrácií na európskych trhoch mobilných telekomunikácií.
21
Z dôvodu vážnych pochybností, pokiaľ ide o zlučiteľnosť plánovanej koncentrácie s vnútorným trhom, Komisia 30. októbra 2015 rozhodla o začatí konania podľa článku 6 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 139/2004.
22
Dňa 4. februára 2016 Komisia vydala oznámenie o výhradách. Dňa 26. februára 2016 predložila CK Telecoms svoje písomné pripomienky k tomuto oznámeniu o výhradách.
23
Na vyriešenie problémov hospodárskej súťaže uvedených v oznámení o výhradách predložila CK Telecoms 2. marca 2016 prvý súbor záväzkov.
24
Na žiadosť CK Telecoms sa 7. marca 2016 konalo vypočutie.
25
Dňa 15. marca 2016 CK Telecoms predložila zmenené záväzky (ďalej len „druhý súbor záväzkov“).
26
V dňoch 17. a 23. marca 2016 Komisia zaslala spoločnosti CK Telecoms listy, v ktorých poukázala na nové dôkazy uvedené v jej spise a pripojené k predbežným záverom oznámenia o výhradách. Dňa 29. marca a 4. apríla 2016 CK Telecoms predložila písomné pripomienky ako odpoveď na tieto listy.
27
Dňa 6. apríla 2016 CK Telecoms predložila tretí súbor záväzkov.
28
Dňa 27. apríla 2016 poradný výbor pre koncentrácie vydal kladné stanovisko k návrhu rozhodnutia Komisie.
29
Dňa 11. mája 2016 Komisia prijala sporné rozhodnutie, ktoré je založené na identifikácii dvoch relevantných trhov, a to maloobchodného trhu a veľkoobchodného trhu.
30
Komisia rozvinula tri teórie ujmy, ktoré všetky spočívajú na existencii nekoordinovaných účinkov na oligopolný trh.
31
Prvá teória ujmy sa týka existencie nekoordinovaných účinkov na maloobchodný trh spojených s odstránením dôležitých konkurenčných obmedzení. Podľa Komisie by v podstate výrazné zníženie hospodárskej súťaže, ku ktorému by došlo v dôsledku plánovanej koncentrácie, pravdepodobne spôsobilo zvýšenie cien mobilných telekomunikačných služieb v Spojenom kráľovstve a obmedzenie výberu pre spotrebiteľov.
32
Druhá teória ujmy sa týka existencie nekoordinovaných účinkov na maloobchodný trh spojených so spoločným používaním siete. Podľa Komisie by plánovaná koncentrácia mohla negatívne ovplyvniť kvalitu služieb pre spotrebiteľov tým, že by bránila rozvoju infraštruktúry mobilnej siete v Spojenom kráľovstve.
33
Tretia teória ujmy sa týka existencie nekoordinovaných účinkov spojených s odstránením dôležitých konkurenčných obmedzení na veľkoobchodnom trhu. Na tomto trhu poskytujú štyria prevádzkovatelia mobilnej siete hostingové služby subjektom, ktorí nie sú vlastníkmi mobilnej siete a ktorí potom ponúkajú maloobchodné služby účastníkom. Konkrétne podľa sporného rozhodnutia existuje riziko, že plánovaná koncentrácia bude mať významné nekoordinované účinky na veľkoobchodný trh vyplývajúce zo zníženia počtu prevádzkovateľov mobilnej siete zo štyroch na troch, odstránenia spoločnosti Three ako „významnej konkurenčnej sily“, odstránenia dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré účastníci predtým navzájom voči sebe uplatňovali, a zo zníženia konkurenčných tlakov na zvyšné trhové subjekty.
34
Pokiaľ ide o nárast efektívnosti uvádzaný spoločnosťou CK Telecoms, Komisia usúdila, že tento nárast nie je preukázateľný, nie je špecifický pre koncentráciu a nemôže byť prospešný pre spotrebiteľov.
35
V poslednej časti sporného rozhodnutia Komisia preskúmala záväzky navrhnuté spoločnosťou CK Telecoms. Komisia v podstate usúdila, že druhý a tretí súbor záväzkov by neodstránil alebo úplne neodstránil všetky zistené problémy hospodárskej súťaže.
36
V dôsledku toho Komisia vyhlásila plánovanú koncentráciu za nezlučiteľnú s vnútorným trhom.
Konanie na Všeobecnom súde a napadnutý rozsudok
37
Návrhom doručeným do kancelárie Všeobecného súdu 25. júla 2016 podala CK Telecoms žalobu o zrušenie sporného rozhodnutia.
38
Na podporu tejto žaloby CK Telecoms uviedla päť žalobných dôvodov.
39
Prvý a štvrtý žalobný dôvod sa týkali prvej a tretej teórie ujmy, ktoré sa v príslušnom poradí týkali odstránenia hospodárskej súťaže medzi spoločnosťami Three a O2 na maloobchodnom trhu a na veľkoobchodnom trhu. Druhý žalobný dôvod sa týkal vyhodnotenia scenára protichodných situácií uskutočneného Komisiou, z ktorého vychádza posúdenie maloobchodného a veľkoobchodného trhu. Tretí žalobný dôvod sa týkal druhej teórie ujmy týkajúcej sa maloobchodného trhu, ktorá sa zaoberá spoločným používaním siete, a záväzkov týkajúcich sa spoločného používania siete. Piaty žalobný dôvod sa týkal ostatných záväzkov, ktoré predložila spoločnosť CK Telecoms.
40
Všeobecný súd najskôr preskúmal postupne prvý, tretí a štvrtý žalobný dôvod a následne druhý a piaty žalobný dôvod.
41
V napadnutom rozsudku Všeobecný súd najprv v podstate vyhovel prvej časti prvého žalobného dôvodu týkajúcej sa intenzity súdneho preskúmania v oblasti koncentrácií, právneho rámca uplatniteľného v nadväznosti na prijatie nariadenia č. 139/2004, dôkazného bremena a dôkazných požiadaviek, ktoré má Komisia, pokiaľ musí preukázať značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže v súlade s článkom 2 ods. 3 tohto nariadenia. Ďalej vyhovel druhej časti prvého žalobného dôvodu týkajúcej sa kvalifikácie spoločnosti Three ako „významnej konkurenčnej sily“, ako aj tretej a piatej časti tohto žalobného dôvodu, ktoré sa v príslušnom poradí týkali posúdenia blízkosti hospodárskej súťaže a kvantitatívnych účinkov plánovanej koncentrácie na ceny. Okrem toho Všeobecný súd prijal argumentáciu spoločnosti CK Telecoms, ktorá je súčasťou siedmej časti uvedeného žalobného dôvodu, podľa ktorej Komisia vo svojom rozhodnutí nespresnila, na akom základe dospela k záveru, že údajné narušenia hospodárskej súťaže vyplývajúce z koncentrácie sú značné. Následne vyhovel prvej, tretej, štvrtej, piatej a šiestej časti tretieho žalobného dôvodu, ktorý bol založený na pochybeniach vzhľadom na nekoordinované horizontálne účinky vyplývajúce zo spoločného používania siete. Napokon Všeobecný súd vyhovel prvým trom častiam štvrtého žalobného dôvodu týkajúcim sa nekoordinovaných účinkov na veľkoobchodný trh. Všeobecný súd v dôsledku toho zrušil sporné rozhodnutie.
Konanie na Súdnom dvore
42
Podaním doručeným do kancelárie Súdneho dvora 7. augusta 2020 podala Komisia toto odvolanie.
43
Samostatným podaním doručeným v tento deň Komisia požiadala Súdny dvor, aby jej voči spoločnosti EE, jednému z dvoch vedľajších účastníkov konania na prvom stupni, vyhradil dôverné zaobchádzanie s niektorými časťami tohto odvolania, ktoré obsahujú informácie podliehajúce obchodnému tajomstvu a ktoré zodpovedajú informáciám, v súvislosti s ktorými Všeobecný súd povolil dôverné zaobchádzanie. Uznesením z 1. októbra 2020, Komisia/CK Telecoms UK Investments (C‑376/20 P, EU:C:2020:789), predseda Súdneho dvora vyhovel tejto žiadosti. Spoločnosti EE tak bolo doručené len nedôverné znenie uvedeného odvolania.
44
Podaním doručeným do kancelárie Súdneho dvora 20. novembra 2020 CK Telecoms požiadala Súdny dvor, aby jej voči spoločnosti EE vyhradil dôverné zaobchádzanie s niektorými informáciami uvedenými v jej vyjadrení k odvolaniu, ktoré podliehajú obchodnému tajomstvu a z tohto dôvodu by nemali byť oznámené spoločnosti EE ako konkurentovi spoločnosti CK Telecoms, a ktoré zodpovedajú informáciám, v súvislosti s ktorými Všeobecný súd povolil dôverné zaobchádzanie voči spoločnosti EE. Uznesením z 26. januára 2021, Komisia/CK Telecoms UK Investments (C‑376/20 P, EU:C:2021:81), predseda Súdneho dvora vyhradil voči spoločnosti EE dôverné zaobchádzanie s týmto vyjadrením, takže jej bolo doručené len nedôverné znenie uvedeného vyjadrenia.
45
Podaním doručeným do kancelárie Súdneho dvora 24. marca 2021 na základe článku 40 tretieho odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článku 130 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora, ktorý sa uplatní na konanie o odvolaní na základe článku 190 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku, požiadal Dozorný úrad EZVO o vstup do tohto konania ako vedľajší účastník na podporu návrhov Komisie. Uznesením zo 4. júna 2021, Komisia/CK Telecoms UK Investments (C‑376/20 P, EU:C:2021:488), predseda Súdneho dvora vyhovel tejto žiadosti a umožnil Dozornému úradu EZVO predložiť svoje pripomienky na pojednávaní. Tomuto úradu boli doručené kópie všetkých procesných písomností.
46
V nadväznosti na žiadosť Komisie z 12. februára 2021 jej predseda Súdneho dvora povolil predložiť repliku.
47
Po podaní dupliky spoločnosťou CK Telecoms sa písomná časť konania v prejednávanej veci skončila 19. mája 2021.
Návrhy účastníkov konania
48
Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zrušil napadnutý rozsudok,
–
vrátil vec Všeobecnému súdu,
–
uložil spoločnosti CK Telecoms povinnosť nahradiť trovy konania súvisiace s týmto odvolaním a
–
rozhodol, že o trovách konania na prvom stupni sa rozhodne neskôr.
49
CK Telecoms navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zamietol odvolanie a
–
uložil Komisii a vedľajším účastníkom konania povinnosť nahradiť trovy konania tak na Všeobecnom súde, ako aj na Súdnom dvore.
O odvolaní
50
Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza šesť odvolacích dôvodov. Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení v rozsahu, v akom Všeobecný súd uplatnil prísnejšiu dôkaznú požiadavku, než aká vyplýva z judikatúry Súdneho dvora v oblasti koncentrácií. Druhý odvolací dôvod vychádza z nesprávneho výkladu článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004. Tretí odvolací dôvod je založený na tom, že Všeobecný súd prekročil hranice súdneho preskúmania tým, že podal výklad pojmov „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“, nesprávne vyložil tieto pojmy a skreslil sporné rozhodnutie, ako aj vyjadrenie Komisie k žalobe. Štvrtý odvolací dôvod je založený na skreslení argumentácie Komisie týkajúcej sa kvantitatívnej analýzy účinkov plánovanej koncentrácie na ceny a na nesprávnych právnych posúdeniach, ktorých sa dopustil Všeobecný súd pri posudzovaní tejto analýzy, a piaty odvolací dôvod na tom, že Všeobecný súd neposúdil všetky relevantné faktory. Šiesty odvolací dôvod je založený na pochybeniach týkajúcich sa spoločného používania siete.
O prvom odvolacom dôvode
Argumentácia účastníkov konania
51
Vo svojom prvom odvolacom dôvode Komisia tvrdí, že Všeobecný súd tým, že v bode 118 napadnutého rozsudku konštatoval, že je povinná predložiť dostatok dôkazov na to, aby s veľkou pravdepodobnosťou preukázala existenciu značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže, uplatnil obzvlášť vysokú dôkaznú požiadavku, ktorá ide nad rámec požiadavky vyplývajúcej z judikatúry Súdneho dvora v oblasti kontroly koncentrácií, a tým sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia. Toto pochybenie viedlo Všeobecný súd k tomu, že v bodoch 119, 172, 216, 268, 281 a 396 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia z právneho hľadiska dostatočne nepreukázala, že by koncentrácia viedla k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže.
52
V tejto súvislosti podľa nej z bodu 52 rozsudku z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala (C‑413/06 P, EU:C:2008:392), vyplýva, že ak Komisia rozhoduje o koncentrácii, je v zásade povinná prijať stanovisko buď v zmysle povolenia tejto koncentrácie, alebo v zmysle jej zákazu v závislosti od posúdenia najpravdepodobnejšieho hospodárskeho vývoja pripísateľného oznámenej koncentrácii.
53
Úroveň dokazovania požadovaná Všeobecným súdom v bode 118 napadnutého rozsudku na účely preukázania možnej existencie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže pritom nevyhnutne priznáva asymetrickú povahu dôkaznej požiadavke, ktorú možno vyvodiť z článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004, keďže toto ustanovenie nestanovuje všeobecnú domnienku zlučiteľnosti, ani všeobecnú domnienku nezlučiteľnosti oznámenej koncentrácie s vnútorným trhom.
54
CK Telecoms v prvom rade namieta, že prvý odvolací dôvod je neúčinný.
55
Z napadnutého rozsudku totiž predovšetkým vyplýva, že Komisia sa dopustila nesprávnych právnych posúdení v súvislosti s výkladom pojmov „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“ v štádiu svojho posúdenia predchádzajúcom preskúmaniu dôkazov, ktoré ju viedli ku konštatovaniu existencie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže. Tieto pochybenia teda nie sú ovplyvnené údajne nesprávnou úrovňou dokazovania požadovanou Všeobecným súdom.
56
Okrem toho Komisia nepreukázala, že by nižšia úroveň dokazovania, než akú požaduje Všeobecný súd, viedla k odlišnému výsledku.
57
Po druhé CK Telecoms tvrdí, že úroveň dokazovania požadovaná Všeobecným súdom je v súlade s judikatúrou Súdneho dvora.
58
Tvrdí, že Súdny dvor sa v rozsudku z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala (C‑413/06 P, EU:C:2008:392), nestotožnil s návrhmi generálnej advokátky Kokott a neprijal „zváženie pravdepodobností“ ako úrovne dokazovania požadovanej na účely konštatovania existencie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
59
Takáto úroveň dokazovania podľa tejto spoločnosti znamená, že by stačilo, keby sa Komisia opierala o dôkazy, ktoré nie sú obzvlášť koherentné alebo silné, aby preukázala, že existencia značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže je skôr pravdepodobná ako nepravdepodobná.
60
Z bodov 27, 39, 41 a 45 rozsudku z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval (C‑12/03 P, EU:C:2005:87), pritom vyplýva, že na konštatovanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže musia byť dôkazy silné, aby presvedčili o dôvodnosti tézy obsiahnutej v rozhodnutí v oblasti kontroly koncentrácií, čo predpokladá overenie vecnej správnosti, spoľahlivosti a koherentnosti týchto dôkazov.
61
CK Telecoms tvrdí, že hoci Komisia musí uplatniť rovnakú úroveň dokazovania tak na povolenie, ako aj na zákaz koncentrácie, nič to nemení na tom, že uloženie vyššej úrovne dokazovania tejto inštitúcii než obyčajné „zváženie pravdepodobností“ na preukázanie možnej existencie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže neohrozí neutralitu stanovenú v článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004.
62
Za týchto podmienok CK Telecoms tvrdí, že Všeobecný súd sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 118 napadnutého rozsudku odkázal na výklad a contrario bodov 209 až 211 návrhov, ktoré predniesla generálna advokátka Kokott vo veci Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala (C‑413/06 P, EU:C:2007:790), a keď konštatoval, že dôkazná požiadavka uplatniteľná na Komisiu je prísnejšia než obyčajné „zváženie pravdepodobností“.
Posúdenie Súdnym dvorom
63
Pokiaľ ide o argumentáciu spoločnosti CK Telecoms, podľa ktorej je tento prvý odvolací dôvod neúčinný, treba uviesť, že predovšetkým z bodov 119, 172, 216, 281, 282, 372 a 396 napadnutého rozsudku vyplýva, že Všeobecný súd rozhodoval o možnej existencii značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže, pričom v súvislosti s úrovňou dokazovania uvedenou v bode 118 tohto rozsudku používal najmä pojmy „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“. Nezávisle od otázky, či je výklad týchto pojmov poznačený nesprávnym právnym posúdením, ako tvrdí Komisia v rámci svojho tretieho odvolacieho dôvodu, táto inštitúcia môže tiež Všeobecnému súdu účinne vytýkať, že vyžadoval vyššiu úroveň dokazovania, než aká vyplýva z judikatúry Súdneho dvora v oblasti koncentrácií.
64
Okrem toho treba zamietnuť tvrdenie CK Telecoms, podľa ktorého Komisia nepreukázala, že by úroveň dokazovania odlišná od úrovne uplatňovanej Všeobecným súdom viedla k inému výsledku. Na jednej strane totiž v zásade prináleží spoločnosti CK Telecoms, aby preukázala, že prvý odvolací dôvod je neúčinný. Na druhej strane, keďže, ako vyplýva z bodov 118 a 119 napadnutého rozsudku, Všeobecný súd uplatnil požiadavku veľkej pravdepodobnosti existencie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže na všetky dôkazy, ktoré skúmal, nemožno a priori vylúčiť, že by uplatnenie menej prísnej úrovne dokazovania mohlo viesť k zamietnutiu žaloby v prvostupňovom konaní.
65
V dôsledku toho treba zamietnuť argumentáciu spoločnosti CK Telecoms založenú na neúčinnosti prvého odvolacieho dôvodu a preskúmať dôvodnosť tohto odvolacieho dôvodu.
66
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že predovšetkým z odôvodnenia 5 nariadenia č. 139/2004 vyplýva, že jeho cieľom je zabezpečiť, aby reštrukturalizácie podnikov trvalo nenarušili hospodársku súťaž.
67
Okrem toho treba pripomenúť, že na jednej strane článok 2 ods. 2 tohto nariadenia stanovuje, že koncentrácia, ktorá značne nenaruší účinnú hospodársku súťaž, sa vyhlási za zlučiteľnú s vnútorným trhom. Na druhej strane z článku 2 ods. 3 uvedeného nariadenia vyplýva, že v opačnom prípade sa koncentrácia, ktorá by mala takýto opačný účinok, vyhlási za nezlučiteľnú s vnútorným trhom.
68
Normotvorca Únie preto v článku 8 ods. 1 nariadenia č. 139/2004 stanovil, že ak Komisia zistí, že oznámená koncentrácia spĺňa kritérium stanovené v článku 2 ods. 2 tohto nariadenia, vydá rozhodnutie, ktorým vyhlási koncentráciu za zlučiteľnú s vnútorným trhom. Naproti tomu, ako vyplýva z článku 8 ods. 3 uvedeného nariadenia, ak Komisia zistí, že koncentrácia spĺňa kritérium stanovené v článku 2 ods. 3 toho istého nariadenia, vydá rozhodnutie, ktorým vyhlási koncentráciu za nezlučiteľnú s vnútorným trhom.
69
Zo znenia článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004, ako aj z jeho článku 8 ods. 1 a 3 teda vyplýva, že tieto ustanovenia majú symetrickú povahu, pokiaľ ide o dôkazné požiadavky uložené Komisii na účely preukázania, že oznámená koncentrácia by značne narušila alebo nenarušila účinnú hospodársku súťaž, a teda musí byť vyhlásená za nezlučiteľnú alebo zlučiteľnú s vnútorným trhom.
70
V tejto súvislosti treba v prvom rade uviesť, že zo znenia týchto ustanovení nevyplýva, že nariadenie č. 139/2004 ukladá rozdielne dôkazné požiadavky pre rozhodnutia povoľujúce koncentráciu na jednej strane a pre rozhodnutia, ktoré takú koncentráciu zakazujú, na druhej strane (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 46).
71
V tomto kontexte nemožno z tohto nariadenia vyvodiť nijakú všeobecnú domnienku zlučiteľnosti alebo nezlučiteľnosti oznámenej koncentrácie s vnútorným trhom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 48).
72
Hoci je pravda, že článok 10 ods. 6 uvedeného nariadenia stanovuje, že oznámená koncentrácia sa považuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ak Komisia neprijala v príslušnej lehote rozhodnutie o zlučiteľnosti tejto koncentrácie, nič to nemení na tom, že toto ustanovenie je jednak osobitným vyjadrením požiadavky rýchlosti, ktorá charakterizuje všeobecnú štruktúru nariadenia, a jednak predstavuje výnimku zo všeobecnej štruktúry nariadenia, podľa ktorej Komisia výslovne rozhoduje o koncentráciách, ktoré sú jej oznámené (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 49).
73
Za týchto podmienok sa treba domnievať, že Komisia sa nemusí prispôsobiť vyšším dôkazným požiadavkám v prípade rozhodnutí, ktoré koncentráciu zakazujú, než v prípade rozhodnutí, ktoré koncentráciu povoľujú (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 51).
74
Z toho vyplýva, že požiadavky v oblasti vykonávania dôkazov, vrátane úrovne dokazovania, sa nelíšia v závislosti od druhu rozhodnutia prijatého Komisiou vo veciach kontroly koncentrácií.
75
V druhom rade z judikatúry vyplýva, že rozhodnutia Komisie o zlučiteľnosti koncentrácií s vnútorným trhom musia byť podopreté dostatočne významnými a súhlasnými dôkazmi (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 50 a citovanú judikatúru).
76
Je pravda, že Súdny dvor rozhodol, že v kontexte analýzy koncentrácie „konglomerátneho“ typu je osobitne dôležitá kvalita dôkazov predložených Komisiou na preukázanie nevyhnutnosti rozhodnutia, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom (rozsudok z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, bod 44).
77
Súdny dvor však spresnil, že táto judikatúra iba odráža základnú funkciu dôkazu, ktorou je preukázať dôvodnosť tézy alebo, ako v oblasti preskúmavania koncentrácií, potvrdiť posúdenia, na ktorých sú založené rozhodnutia Komisie (pozri v tomto zmysle rozsudky z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, bod 41, a z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 51 a citovanú judikatúru). Osobitné požiadavky týkajúce sa kvality dôkazov teda v zásade nemajú vplyv na požadovanú úroveň dôkazov.
78
Okrem toho Súdny dvor tiež spresnil, že komplexnosť, ktorá je charakteristická pre tézu o narušení hospodárskej súťaže uvádzanú vo vzťahu k oznámenej koncentrácii, predstavuje skutočnosť, ktorú treba zohľadniť pri posudzovaní možnosti rôznych dôsledkov tejto koncentrácie, aby sa identifikovali tie, ktoré sú najpravdepodobnejšie, ale takáto komplexnosť nemá sama osebe vplyv na požadovanú úroveň dokazovania (rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 51).
79
Ako v podstate uviedla generálna advokátka v bode 59 svojich návrhov, treba teda konštatovať, že úroveň dokazovania sa na účely uplatnenia článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004 nemení ani podľa typu koncentrácie skúmanej Komisiou, ani podľa komplexnosti, ktorá je charakteristická pre tézu o narušení hospodárskej súťaže uvádzanú vo vzťahu k oznámenej koncentrácii.
80
V treťom a poslednom rade z článku 4 ods. 1 nariadenia č. 139/2004, ktorý vyžaduje oznámenie koncentráciu pred jej uskutočnením, a z článku 7 ods. 1 tohto nariadenia, ktorý stanovuje povinnosť neuskutočniť túto koncentráciu pred jej oznámením a povolením, vyplýva, že uvedené nariadenie zavádza systém preventívnej kontroly koncentrácií.
81
Táto kontrola sa preto odlišuje od kontroly ex post dohôd medzi podnikmi, rozhodnutí združení podnikov a zosúladených postupov uvedených v článku 101 ZFEÚ, ako aj od zneužívania dominantného postavenia uvedeného článku 102 ZFEÚ.
82
V rámci výkonu tejto kontroly koncentrácií ex ante disponuje Komisia na účely použitia hmotnoprávnych pravidiel nariadenia č. 139/2004, a najmä jeho článku 2, určitou mierou voľnej úvahy v ekonomickej oblasti (rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 144), keďže vykonáva výhľadové ekonomické analýzy s cieľom určiť pravdepodobnosť určitého vývoja relevantného trhu v predvídateľnom časovom úseku.
83
Tieto analýzy budúceho vývoja, ktoré majú najčastejšie zložitú povahu, sú pritom nevyhnutne neistejšie ako analýzy ex post.
84
Analýza budúceho vývoja potrebná v oblasti kontroly koncentrácií, ktorá spočíva v skúmaní toho, ako by takáto koncentrácia mohla zmeniť parametre hospodárskej súťaže na dotknutých trhoch s cieľom zistiť, či by spôsobila značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže, si totiž vyžaduje predstavenie rôznych reťazcov príčin a následkov na účely zistenia, ktorý z nich je najpravdepodobnejší (rozsudky z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, bod 43; z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 47, a zo 16. januára 2019, Komisia/United Parcel Service, C‑265/17 P, EU:C:2019:23, bod 32). Táto analýza budúceho vývoja spadá do priestoru voľnej úvahy v ekonomickej oblasti, ktorou disponuje Komisia na účely použitia hmotnoprávnych pravidiel nariadenia č. 139/2004, a najmä jeho článku 2, čo odôvodňuje, že preskúmanie rozhodnutia Komisie v oblasti koncentrácií súdom Únie sa obmedzuje na overenie vecnej správnosti skutkových zistení a absenciu zjavne nesprávneho posúdenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 144 a citovanú judikatúru).
85
Je pravda, že takáto analýza sa musí vykonať s veľkou starostlivosťou, keďže nejde o preskúmanie minulých udalostí, v súvislosti s ktorými je často k dispozícii množstvo informácií umožňujúcich pochopiť ich príčiny, ani o preskúmanie súčasných udalostí, ale o predvídanie udalostí, ktoré s väčšou alebo menšou pravdepodobnosťou nastanú v budúcnosti, ak nebude prijaté rozhodnutie, ktoré plánovanú koncentráciu zakazuje alebo spresňuje jej podmienky (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, bod 42).
86
Výhľadová povaha ekonomickej analýzy, ktorú musí Komisia vykonať, však bráni tomu, aby táto inštitúcia bola na účely preukázania, že koncentrácia by značne narušila alebo naopak značne nenarušila účinnú hospodársku súťaž, povinná dodržať obzvlášť vysokú úroveň dokazovania.
87
Za týchto podmienok, najmä vzhľadom na symetrickú štruktúru článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004 a výhľadovú povahu ekonomických analýz Komisie v oblasti kontroly koncentrácií, treba konštatovať, že na účely vyhlásenia koncentrácie za nezlučiteľnú alebo zlučiteľnú s vnútorným trhom stačí, aby Komisia prostredníctvom dostatočne významných a súhlasných dôkazov preukázala, že je viac pravdepodobné ako nepravdepodobné, že dotknutá koncentrácia značne naruší alebo nenaruší účinnú hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo jeho podstatnej časti.
88
Všeobecný súd preto tým, že v bode 118 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia je povinná preukázať s „veľkou pravdepodobnosťou“ existenciu značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže v dôsledku koncentrácie a že dôkazná požiadavka „uplatniteľná v prejednávanej veci je preto prísnejšia ako požiadavka, podľa ktorej má byť značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže ‚viac pravdepodobné ako nepravdepodobné‘“, uplatnil dôkaznú požiadavku, ktorá nevyplýva z nariadenia č. 139/2004, ako ho vykladá Súdny dvor, a dopustil sa tak nesprávneho právneho posúdenia.
89
Prvému odvolaciemu dôvodu treba preto vyhovieť.
O druhom odvolacom dôvode
90
Druhý odvolací dôvod sa skladá z dvoch častí, ktorými Komisia spochybňuje výklad článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004, ktorý podal Všeobecný súd v napadnutom rozsudku.
O prvej časti
– Argumentácia účastníkov konania
91
V prvej časti druhého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd v bode 90 napadnutého rozsudku stotožnil podmienky vyžadované pre záver, že koncentrácia môže mať nekoordinované účinky, s podmienkami vyžadovanými na preukázanie existencie dominantného postavenia.
92
Komisia spresňuje, že nespochybňuje, že stupeň ujmy vyžadovaný na preukázanie možného značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže z dôvodu nekoordinovaných účinkov je rovnaký ako stupeň ujmy vyžadovaný na preukázanie takéhoto narušenia z dôvodu vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia. Všeobecný súd však použitím výrazu „mu umožní“ v bode 90 napadnutého rozsudku v spojení s výrazom „subjektu, ktorý vznikne koncentráciou“ konštatoval, že Komisia môže zakázať koncentráciu iba vtedy, ak dokáže preukázať, že tento subjekt bude mať rovnakú trhovú silu, akú zabezpečuje dominantné postavenie.
93
CK Telecoms namieta, že Komisia spochybňuje všeobecnú pripomienku Všeobecného súdu, ktorá neslúžila ako základ pre analýzu in concreto, a preto je prvá časť druhého odvolacieho dôvodu Komisie neúčinná.
– Posúdenie Súdnym dvorom
94
Všeobecný súd v bode 90 napadnutého rozsudku rozhodol, že článok 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 „umožňuje Komisii za určitých okolností zakázať na oligopolných trhoch koncentrácie, ktoré síce nevedú k vytvoreniu alebo posilneniu individuálneho alebo kolektívneho dominantného postavenia, môžu však ovplyvniť podmienky hospodárskej súťaže na trhu v miere porovnateľnej s tou, ktorú možno pripísať takémuto postaveniu, tým, že subjektu, ktorý vznikne koncentráciou, priznajú právomoc, ktorá mu umožní, aby určil vlastné parametre hospodárskej súťaže, a najmä stanoviť ceny namiesto toho, aby tieto ceny akceptoval.“
95
Treba pritom uviesť, ako poznamenala CK Telecoms, že uvedený bod 90 obsahuje všeobecnú úvahu Všeobecného súdu bez toho, aby bola preukázaná súvislosť s pochybením, ktorého sa mala dopustiť Komisia pri uplatnení pojmu „značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže“ v zmysle článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004. Okrem toho, ako uviedla generálna advokátka v bode 70 svojich návrhov, Komisia neoznačila nijaký bod napadnutého rozsudku, ktorý by bol založený na tejto úvahe.
96
V tejto súvislosti z ustálenej judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že výhrady uvádzané proti doplňujúcim dôvodom rozhodnutia Všeobecného súdu nemôžu mať za následok zrušenie tohto rozhodnutia a sú teda neúčinné (rozsudok z 23. marca 2023, PV/Komisia, C‑640/20 P, EU:C:2023:232, bod 191 a citovaná judikatúra). Aj keby prvá časť druhého odvolacieho dôvodu bola dôvodná, nemohla by pritom spôsobiť neplatnosť napadnutého rozsudku, keďže táto časť sa týka jeho odôvodnenia, o ktorom nebolo preukázané, že prispieva k podpore výroku uvedeného rozsudku.
97
Z toho vyplýva, že prvú časť druhého odvolacieho dôvodu treba zamietnuť ako neúčinnú.
O druhej časti
– Argumentácia účastníkov konania
98
V druhej časti druhého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že v bodoch 95 a 96 napadnutého rozsudku sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že článok 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 v spojení s jeho odôvodnením 25 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade neexistencie vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia v nadväznosti na koncentráciu možno konštatovať značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže len vtedy, ak sú splnené dve kumulatívne podmienky stanovené v tomto odôvodnení, a to jednak odstránenie dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré voči sebe uplatňovali účastníci koncentrácie, a jednak zníženie konkurenčných tlakov na ostatných účastníkov hospodárskej súťaže.
99
Podľa Komisie takýto výklad ohrozuje cieľ účinnej kontroly koncentrácií uvedený v odôvodnení 24 tohto nariadenia a mal by okrem iného za následok, že by nemohla rozvíjať teórie ujmy, ktoré nespĺňajú podmienky uvedené v bode 96 napadnutého rozsudku, ako je napríklad druhá teória ujmy uvádzaná v prejednávanej veci, ktorá je založená na znížení konkurenčného tlaku vyvíjaného ostatnými konkurentmi na subjekt, ktorý vznikne uvedenou koncentráciou, z dôvodu postavenia tohto subjektu na trhu po koncentrácii.
100
CK Telecoms namieta, že zo znenia odôvodnenia 25 nariadenia č. 139/2004, najmä zo spojky „ako aj“, ktoré bolo prevzaté do usmernení o horizontálnych fúziách, ako aj do sporného rozhodnutia, vyplýva, že uvedené odôvodnenie uvádza dve kumulatívne podmienky. Opačný výklad by Komisii umožnil zakázať všetky horizontálne koncentrácie, pretože tieto koncentrácie nevyhnutne vedú k zníženiu úrovne hospodárskej súťaže medzi dotknutými stranami.
– Posúdenie Súdnym dvorom
101
Všeobecný súd v bode 96 napadnutého rozsudku v podstate konštatoval, že článok 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 treba vykladať vo svetle odôvodnenia 25 tohto nariadenia. V tejto súvislosti vychádza z predpokladu, že toto odôvodnenie stanovuje dve kumulatívne podmienky na to, aby nekoordinované účinky vyplývajúce z koncentrácie mohli za určitých okolností viesť k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže, konkrétne jednak odstránenie dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré voči sebe mali účastníci koncentrácie, a jednak zníženie konkurenčných tlakov na ostatných účastníkov hospodárskej súťaže.
102
V bode 97 uvedeného rozsudku z toho Všeobecný súd vyvodil, že „samotný účinok obmedzenia konkurenčných tlakov na ostatných konkurentov v zásade sám osebe nestačí na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže v rámci teórie ujmy založenej na nekoordinovaných účinkoch“.
103
Ako vyplýva z bodu 105 napadnutého rozsudku, práve s ohľadom na tento výklad článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 Všeobecný súd preskúmal prvý, tretí a štvrtý žalobný dôvod.
104
V tejto súvislosti treba na úvod pripomenúť, že preambula aktu Únie môže spresňovať obsah ustanovení tohto aktu a že odôvodnenia takéhoto právneho aktu sú dôležitým výkladovým prvkom, ktorý môže vysvetľovať vôľu autora uvedeného aktu (rozsudok z 19. decembra 2019, Puppinck a i./Komisia, C‑418/18 P, EU:C:2019:1113, bod 75 a citovaná judikatúra).
105
Preambula aktu Únie však nemá záväznú právnu silu a nemožno sa jej dovolávať ani na účely odchýlenia sa od samotných ustanovení dotknutého aktu, ani s cieľom vykladať tieto ustanovenia v zmysle zjavne odporujúcom ich zneniu (rozsudok z 19. decembra 2019, Puppinck a i./Komisia, C‑418/18 P, EU:C:2019:1113, bod 76 a citovaná judikatúra).
106
Ako vyplýva z odôvodnení 6 a 24 nariadenia č. 139/2004, cieľom tohto nariadenia je zaviesť účinnú kontrolu všetkých koncentrácií z hľadiska ich účinku na štruktúru hospodárskej súťaže v Únii, najmä s cieľom zabezpečiť účinnú a nenarušenú hospodársku súťaž na vnútornom trhu a zaručiť politiku vykonávanú v súlade so zásadou otvoreného trhového hospodárstva so slobodnou hospodárskou súťažou.
107
V tejto súvislosti z odôvodnenia 25 tohto nariadenia v podstate vyplýva, že toto nariadenie sa týka tiež nezlučiteľnosti koncentrácie medzi podnikmi pôsobiacimi na oligopolnom trhu s vnútorným trhom, ak by táto koncentrácia predstavovala značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže bez toho, aby subjekt, ktorý vznikne uvedenou koncentráciou, mal dominantné postavenie.
108
Z uvedeného odôvodnenia 25 konkrétne vyplýva, že hoci „mnohé oligopolné trhy vykazujú zdravý stupeň hospodárskej súťaže[, faktom zostáva, že] za určitých okolností… koncentrácie, ktoré odstraňujú dôležité konkurenčné obmedzenia, ktoré voči sebe mali účastníci koncentrácie, ako aj znižujú konkurenčné tlaky na ostatných účastníkov hospodárskej súťaže, môžu, aj bez možnej koordinácie medzi členmi oligopolu, spôsobovať značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže“.
109
Z predposlednej vety toho istého odôvodnenia pritom v podstate vyplýva, že účinná kontrola stanovená nariadením č. 139/2004 sa vzťahuje na akúkoľvek koncentráciu, ktorá by značne narušila účinnú hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo na jeho podstatnej časti, vrátane koncentrácií vedúcich k nekoordinovaným účinkom. Táto účinná kontrola je súčasťou všeobecného cieľa nariadenia č. 139/2004 vyjadreného v jeho odôvodnení 5, ktorý spočíva v zabránení tomu, aby proces reštrukturalizácie trvale narušil hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo na jeho podstatnej časti.
110
Na účely zabezpečenia účinnej a nenarušenej hospodárskej súťaže na vnútornom trhu a zaručenia politiky vykonávanej v súlade so zásadou otvoreného trhového hospodárstva so slobodnou hospodárskou súťažou je cieľom nariadenia č. 139/2004 zaviesť účinnú kontrolu všetkých koncentrácií, ktoré by značne narušili účinnú hospodársku súťaž, vrátane koncentrácií, ktoré majú nekoordinované účinky na oligopolné trhy. Okrem okolnosti, že odôvodnenie tohto nariadenia v každom prípade nemôže obmedziť pôsobnosť ustanovení uvedeného nariadenia, sa teda nemožno domnievať, že účinná kontrola koncentrácií uskutočnených na takýchto trhoch, ktoré môžu viesť k nekoordinovaným účinkom, sa musí obmedziť na situácie, ktoré spadajú súčasne pod oba prípady uvedené v odôvodnení 25 toho istého nariadenia.
111
Ako v podstate uviedla generálna advokátka v bodoch 74 až 76 svojich návrhov, spojka „ako aj“ nepostačuje na vyvrátenie tohto výkladu. Výklad článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 v spojení s odôvodnením 25 tohto nariadenia v tom zmysle, že tieto dva prípady sú kumulatívnymi podmienkami pre konštatovanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže vyplývajúceho z koncentrácie s nekoordinovanými účinkami na oligopolný trh, by totiž mal za následok zníženie účinnosti kontroly tohto typu koncentrácií len na prípady, keď Komisia môže preukázať, že dotknutá koncentrácia je schopná odstrániť dôležité konkurenčné obmedzenia medzi účastníkmi tejto koncentrácie a znížiť konkurenčné tlaky na ostatných konkurentov pôsobiacich na dotknutom trhu.
112
Takýto výklad by tak znamenal, že odstránenie dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré voči sebe uplatňovali účastníci koncentrácie, a jednostranné zvýšenie cien, ktoré by z toho mohlo vyplynúť, by nikdy sami osebe nestačili na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
113
Takýto reštriktívny výklad článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 by pritom bol nezlučiteľný s cieľom tohto nariadenia pripomenutým v bode 109 tohto rozsudku, ktorým je zavedenie účinnej kontroly všetkých koncentrácií, ktoré by značne narušili účinnú hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo na jeho podstatnej časti, vrátane koncentrácií vedúcich k nekoordinovaným účinkom.
114
Za týchto podmienok sa Všeobecný súd tým, že v bode 96 napadnutého rozsudku rozhodol, že článok 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 v spojení s odôvodnením 25 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade neexistencie vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia v nadväznosti na koncentráciu na oligopolnom trhu možno konštatovať značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže len vtedy, ak Komisia preukáže, že boli splnené dve kumulatívne podmienky, a to jednak odstránenie dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré voči sebe uplatňovali účastníci koncentrácie, a jednak zníženie konkurenčných tlakov na ostatných účastníkov hospodárskej súťaže, tak dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
115
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba druhej časti druhého odvolacieho dôvodu vyhovieť.
116
Z toho vyplýva, že druhý odvolací dôvod vychádzajúci z nesprávneho výkladu článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 je dôvodný.
O treťom odvolacom dôvode
117
Tretí odvolací dôvod obsahuje štyri časti, z ktorých prvá je založená na tom, že Všeobecný súd prekročil hranice svojho súdneho preskúmania, keď podal výklad pojmov „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“, druhá na nesprávnom výklade pojmu „významná konkurenčná sila“ a skreslení tak sporného rozhodnutia, ako aj vyjadrenia Komisie k žalobe, tretia na nesprávnom výklade pojmu „blízki konkurenti“ a skreslení sporného rozhodnutia, a štvrtá, ktorá je uvádzaná subsidiárne, na porušení povinnosti odôvodnenia v súvislosti s možným nesúladom usmernení o horizontálnych fúziách s nariadením č. 139/2004.
O prvej časti
– Argumentácia účastníkov konania
118
V prvej časti tretieho odvolacieho dôvodu Komisia v podstate tvrdí, že Všeobecný súd sa tým, že v bodoch 174 a 242 napadnutého rozsudku podal výklad pojmov „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“, odchýlil od definícií týchto ekonomických pojmov uvedených v usmerneniach o horizontálnych fúziách, ako aj od ekonomického rámca, ktorý je v nich stanovený. V dôsledku toho nezohľadnil mieru voľnej úvahy Komisie v ekonomickej oblasti a nahradil ekonomické posúdenie Komisie svojím vlastným posúdením. Tento súd tým prekročil hranice súdneho preskúmania rozhodnutí Komisie, ktorými sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú alebo nezlučiteľnú s vnútorným trhom.
119
Komisia predovšetkým tvrdí, že Všeobecný súd nemá ani právomoc, ani odborné znalosti na to, aby sa odchýlil od ekonomických pojmov uvedených v usmerneniach o horizontálnych fúziách a aby uplatnil iný ekonomický prístup, než ten, ktorý je v nich stanovený. Podľa tejto inštitúcie je právomoc Všeobecného súdu obmedzená na preskúmanie zákonnosti uvedených usmernení.
120
CK Telecoms namieta, že Všeobecný súd neprekročil hranice súdneho preskúmania pri svojom výklade a uplatnení pojmov „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“. Naopak, v napadnutom rozsudku posúdil dôkazy na základe kritéria vyplývajúceho z ustálenej judikatúry, podľa ktorého miera voľnej úvahy Komisie v ekonomickej oblasti nemá vplyv na právomoc súdu Únie preskúmať jej výklad údajov ekonomickej povahy.
– Posúdenie Súdnym dvorom
121
Podľa odôvodnenia 28 nariadenia č. 139/2004 na objasnenie a vysvetlenie hodnotenia koncentrácií Komisiou podľa tohto nariadenia je vhodné, aby Komisia vydala pravidlá, ktoré by vytvorili spoľahlivý hospodársky rámec na posudzovanie koncentrácií s cieľom stanoviť, či môžu alebo nemôžu byť vyhlásené za zlučiteľné s vnútorným trhom.
122
Komisia preto prijala usmernenia o horizontálnych fúziách, ktoré stanovujú metodiku, ktorú sa Komisia zaviazala uplatňovať na účely posudzovania možnej existencie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže v zmysle nariadenia č. 139/2004.
123
Hoci sa však Komisia nemôže bezdôvodne odchýliť od takýchto usmernení pod hrozbou, že bude prípadne sankcionovaná z dôvodu porušenia všeobecných zásad práva, tieto usmernenia nemožno kvalifikovať ako právne pravidlo, ktoré by bol správny orgán v každom prípade povinný dodržiavať, a nepredstavujú právny základ pre rozhodnutia prijaté Komisiou v dotknutej oblasti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. júna 2005, Dansk Rørindustri a i./Komisia, C‑189/02 P, C‑202/02 P, C‑205/02 P à C‑208/02 P a C‑213/02 P, EU:C:2005:408, body 209, 211 a 213). Súd Únie má však naďalej právomoc podať ich výklad najmä v prípade, keď sa Komisia vo svojich rozhodnutiach o povolení alebo zákaze koncentrácie opierala o uvedené usmernenia, aby stanovila, či by dotknutá koncentrácia viedla alebo neviedla k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže.
124
Je pravda, ako bolo pripomenuté v bode 84 tohto rozsudku, že Komisia disponuje určitou mierou voľnej úvahy v ekonomickej oblasti na účely použitia hmotnoprávnych pravidiel nariadenia č. 139/2004, a najmä jeho článku 2, čo odôvodňuje, že preskúmanie rozhodnutia Komisie v oblasti koncentrácií súdom Únie sa obmedzuje na overenie vecnej správnosti skutkových zistení a neexistencie zjavne nesprávneho posúdenia.
125
To však neznamená, že súd Únie sa musí zdržať preskúmania výkladu údajov ekonomickej povahy, ktorý vykonala Komisia. Súd Únie, ktorý, ako pripomenula generálna advokátka v bodoch 73 a 85 návrhov, nemôže byť viazaný usmerneniami o horizontálnych fúziách ako takými, totiž musí najmä overiť nielen vecnú presnosť predložených dôkazov, ich spoľahlivosť a koherentnosť, ale aj preskúmať, či tieto dôkazy predstavujú súhrn relevantných údajov, ktoré musia byť zohľadnené pri posúdení komplexnej situácie, a či sú spôsobilé podporiť závery, ktoré sa z nich vyvodili (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2008, Bertelsmann a Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, bod 145 a citovanú judikatúru).
126
Uvedená miera voľnej úvahy Komisie neznamená ani to, že súd Únie sa musí zdržať preskúmania výkladu Komisie týkajúceho sa pojmov ekonomickej povahy, ktoré si vyžadujú ekonomickú analýzu pri ich uplatňovaní.
127
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v oblasti práva hospodárskej súťaže už súd Únie viackrát podal výklad pojmov, ktoré si vyžadujú ekonomickú analýzu pri ich uplatňovaní, ako je napríklad pojem „dominantné postavenie“ (rozsudok zo 14. februára 1978, United Brands a United Brands Continentaal/Komisia, 27/76, EU:C:1978:22, body 65 a 66), pojem „relevantný trh“ (rozsudky z 9. novembra 1983, Nederlandsche Banden‑Industrie‑Michelin/Komisia, 322/81, EU:C:1983:313, bod 37, a zo 6. októbra 1994, Tetra Pak/Komisia, T‑83/91, EU:T:1994:246, bod 63) a pojem „stláčanie cien konkurentov“ (rozsudok z 25. marca 2021, Slovak Telekom/Komisia, C‑165/19 P, EU:C:2021:239, bod 73 a citovaná judikatúra).
128
Pojmy „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“, na ktoré sa odkazuje v usmerneniach o horizontálnych fúziách, pritom patria medzi faktory, ktoré môžu mať vplyv na pravdepodobnosť, že koncentrácia spôsobí významné nekoordinované účinky, a v dôsledku toho na konštatovanie možnej existencie „značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže“ v zmysle článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004.
129
Z toho vyplýva, že hoci pojmy „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“ vyžadujú ekonomickú analýzu pri ich uplatňovaní, súd Únie má právomoc podať ich výklad v rámci výkonu svojho preskúmania rozhodnutí Komisie prijatých v oblasti kontroly koncentrácií.
130
Za týchto podmienok treba konštatovať, že v prejednávanej veci Všeobecný súd tým, že podal výklad pojmov „významná konkurenčná sila“ a „blízki konkurenti“, neprekročil hranice svojho súdneho preskúmania.
131
Z toho vyplýva, že prvú časť tretieho odvolacieho dôvodu Komisie treba zamietnuť ako nedôvodnú.
O druhej časti
– Argumentácia účastníkov konania
132
V druhej časti tretieho odvolacieho dôvodu Komisia uvádza tri výhrady, z ktorých prvá je založená na skreslení sporného rozhodnutia, druhá na skreslení jej vyjadrenia k žalobe a tretia na nesprávnom výklade pojmu „významná konkurenčná sila“.
133
Svojou prvou výhradou Komisia vytýka Všeobecnému súdu, že v bode 171 napadnutého rozsudku nesprávne konštatoval, že zo sporného rozhodnutia vyplýva, že skutočnosť, že účastník koncentrácie je kvalifikovaný ako „významná konkurenčná sila“ na oligopolnom trhu, postačuje na to, aby sa dospelo k záveru, že koncentrácia by viedla k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže. Tomuto konštatovaniu Všeobecného súdu odporuje bod 155 tohto rozsudku, podľa ktorého zo znenia sporného rozhodnutia, najmä z jeho odôvodnenia 777 vyplýva, že skutočnosť, že „Three predstavuje významnú konkurenčnú silu na maloobchodnom trhu… v zmysle bodu 37 usmernení alebo v každom prípade vykonáva dôležité konkurenčné obmedzenie na tomto trhu“ je len jedným z faktorov použitých Komisiou na prijatie záveru, že koncentrácia by viedla k významným nekoordinovaným účinkom.
134
V druhej výhrade Komisia tvrdí, že Všeobecný súd v bode 170 uvedeného rozsudku skreslil bod 39 jej vyjadrenia k žalobe, čo viedlo tento súd k vytvoreniu vlastnej definície pojmu „významná konkurenčná sila“, ktorá sa odlišuje od definície stanovenej v bode 37 usmernení o horizontálnych fúziách. Z uvedeného bodu 39 vyjadrenia k žalobe, ako aj z bodu 13 dupliky Komisie pritom predovšetkým vyplýva, že Komisia v nich uviedla iba príklad bez toho, aby tvrdila, že „významná konkurenčná sila“ musí nevyhnutne uskutočňovať osobitne agresívnu hospodársku súťaž a nútiť svojich konkurentov, aby nasledovali toto správanie.
135
Z bodov 170 a 216 napadnutého rozsudku však podľa nej vyplýva, že Všeobecný súd prevzal tento príklad a premenil ho na definíciu pojmu „významná konkurenčná sila“.
136
Svojou treťou a poslednou výhradou Komisia vytýka Všeobecnému súdu, že jej v bodoch 170 a 216 napadnutého rozsudku nesprávne uložil neprimerané požiadavky na účely kvalifikácie podniku ako „významnej konkurenčnej sily“, podľa ktorých sa dotknutý podnik musí odlišovať od svojich konkurentov, pokiaľ ide o vplyv na hospodársku súťaž, a najmä musí uskutočňovať osobitne agresívnu hospodársku súťaž z hľadiska cien a nútiť ostatných aktérov na trhu, aby sa prispôsobili jeho cenám.
137
Pokiaľ ide o prvú výhradu Komisie, CK Telecoms namieta, že Komisia vo svojej skoršej rozhodovacej praxi a najmä vo veciach uvedených v bode 164 napadnutého rozsudku kvalifikovala jedného alebo dvoch účastníkov skúmaných koncentrácií ako „významnú konkurenčnú silu“, pričom toto konštatovanie postačovalo na to, aby sa dospelo k záveru, že dotknutá koncentrácia by mohla viesť k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže.
138
Pokiaľ ide o druhú výhradu Komisie, CK Telecoms tvrdí, že bod 39 vyjadrenia Komisie k žalobe sa neobmedzil len na uvedenie príkladu „významnej konkurenčnej sily“.
139
Pokiaľ ide o tretiu a poslednú výhradu Komisie, CK Telecoms tvrdí, že Všeobecný súd sa neodchýlil od usmernení o horizontálnych fúziách a správne konštatoval, že „významná konkurenčná sila“ sa musí odlišovať od svojich konkurentov, pokiaľ ide o vplyv na hospodársku súťaž.
140
Požiadavka, aby sa „významná konkurenčná sila“ odlišovala od svojich konkurentov, pokiaľ ide o vplyv na hospodársku súťaž, je totiž minimom vyžadovaným na to, aby sa dospelo k záveru, že na oligopolnom trhu môže podnik spadať pod tento pojem. Ak by to tak nebolo, každý konkurent, ktorý pôsobí na oligopolnom trhu, by mohol byť kvalifikovaný ako „významná konkurenčná sila“ a Komisia by mohla brániť takmer všetkým horizontálnym koncentráciám.
141
Na to, aby bol podnik kvalifikovaný ako „významná konkurenčná sila“ na oligopolnom trhu, treba preukázať, že vyvíja obzvlášť silné obmedzenia na ostatných konkurentov.
– Posúdenie Súdnym dvorom
142
Pokiaľ ide o prvú výhradu založenú na skreslení sporného rozhodnutia, treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora skreslenie musí zjavne vyplývať z dokumentov v spise bez toho, aby bolo potrebné vykonať nové posúdenie skutkových okolností a dôkazov (rozsudok z 25. júla 2018, Orange Polska/Komisia, C‑123/16 P, EU:C:2018:590, bod 75).
143
V prejednávanej veci Všeobecný súd v bode 171 napadnutého rozsudku konštatoval, že „z[o sporného] rozhodnutia vyplýva, že pokiaľ ide o vylúčenie ‚významnej konkurenčnej sily‘, Komisia sa domnieva, že samotné zníženie konkurenčného tlaku, ktoré by vyplývalo najmä zo zániku podniku, ktorý má významnejšiu úlohu, než naznačujú jeho podiely na trhu, by samo osebe postačovalo na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže“.
144
Všeobecný súd založil toto konštatovanie na výklade všetkých odôvodnení sporného rozhodnutia, ktoré sa zaoberajú najmä povahou pojmu „významná konkurenčná sila“.
145
Na rozdiel od toho, čo Všeobecný súd konštatoval v uvedenom bode 171, pritom zo sporného rozhodnutia nevyplýva, že Komisia usúdila, že odstránenie „významnej konkurenčnej sily“ by v prejednávanej veci samo osebe postačovalo na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
146
Naopak, z hlavných prvkov uvedených v oddieloch nazvaných „Posúdenie hospodárskej súťaže“ a „Vecné kritérium“, a konkrétnejšie z odôvodnení 313 a 321 sporného rozhodnutia vyplýva, že usmernenia o horizontálnych fúziách uvádzajú viacero relevantných faktorov na účely určenia, či koncentrácia môže mať nekoordinované účinky.
147
Je pravda, že v týchto dvoch odôvodneniach Komisia okrem iného spresnila, že všetky tieto faktory nemusia byť nutne splnené na to, aby boli takéto účinky pravdepodobné. Ako však uviedla generálna advokátka v bode 97 svojich návrhov, Komisia z toho nevyvodila, že prítomnosť len jedného z týchto faktorov postačuje na konštatovanie, že skúmaná koncentrácia môže mať za následok značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže.
148
V poznámke pod čiarou 263 týkajúcej sa odôvodnenia 313 sporného rozhodnutia totiž Komisia výslovne odkázala na bod 26 usmernení o horizontálnych fúziách, podľa ktorého okolnosť, že jedného z účastníkov koncentrácie možno kvalifikovať ako „významnú konkurenčnú silu“, je jedným z faktorov uvedených v týchto usmerneniach, ktoré možno zohľadniť na účely určenia, či táto koncentrácia môže viesť k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže.
149
Ako navyše uvádza Komisia, Všeobecný súd v bode 155 napadnutého rozsudku sám poznamenal, že zo sporného rozhodnutia vyplýva, že kvalifikácia spoločnosti Three ako „významnej konkurenčnej sily“ je jedným z faktorov, ktoré Komisia použila na prijatie záveru, že koncentrácia by viedla k nekoordinovaným účinkom.
150
Z toho vyplýva, že Všeobecný súd v bode 171 napadnutého rozsudku skreslil toto rozhodnutie.
151
Prvej výhrade druhej časti tretieho odvolacieho dôvodu treba preto vyhovieť.
152
Pokiaľ ide o druhú výhradu založenú na tom, že Všeobecný súd v bode 170 napadnutého rozsudku skreslil bod 39 vyjadrenia Komisie k žalobe, čo viedlo tento súd k tomu, že príklad „významnej konkurenčnej sily“ premenil na definíciu tohto pojmu, stačí konštatovať, že aj keby Všeobecný súd v uvedenom bode 170 skreslil vyjadrenie Komisie k žalobe, takéto skreslenie nemôže viesť k zrušeniu napadnutého rozsudku, najmä preto, že písomné pripomienky Komisie predložené v rámci konania na Všeobecnom súde, ktoré sa týkajú pojmu „významná konkurenčná sila“, nemožno považovať za rozhodujúce pre určenie obsahu tohto pojmu.
153
Z toho vyplýva, že druhú výhradu druhej časti tretieho odvolacieho dôvodu treba zamietnuť ako neúčinnú.
154
Pokiaľ ide o tretiu a poslednú výhradu založenú na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože stanovil neprimerané požiadavky na kvalifikáciu podniku ako „významnej konkurenčnej sily“, treba pripomenúť, že v bodoch 170 a 216 napadnutého rozsudku tento súd použil definíciu pojmu „významná konkurenčná sila“, podľa ktorej sa dotknutý podnik musí odlišovať od svojich konkurentov, pokiaľ ide o vplyv jeho cenovej politiky na dynamiku hospodárskej súťaže na relevantnom trhu, a najmä musí uskutočňovať osobitne agresívnu hospodársku súťaž z hľadiska cien a nútiť ostatných aktérov na trhu, aby sa prispôsobili jeho cenám.
155
Všeobecný súd v bodoch 173 a 175 uvedeného rozsudku spresnil, že prístup Komisie v spornom rozhodnutí by totiž v praxi viedol k zamieňaniu pojmu „značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže“ uvedeného v článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004, pojmu „odstránenie dôležitého konkurenčného obmedzenia“ obsiahnutého v odôvodnení 25 tohto nariadenia, ako aj pojmu vylúčenie „významnej konkurenčnej sily“. Takáto zámena by viedla k extenzívnemu výkladu tohto článku 2 ods. 3, podľa ktorého by sa akékoľvek odstránenie významnej konkurenčnej sily rovnalo odstráneniu dôležitého konkurenčného obmedzenia, ktoré by zasa odôvodňovalo záver o existencii značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
156
Okrem toho v bode 174 napadnutého rozsudku Všeobecný súd v podstate konštatoval, že ak by sa podnik nemusel odlišovať od svojich konkurentov z hľadiska vplyvu na hospodársku súťaž, aby mohol byť kvalifikovaný ako „významná konkurenčná sila“, tento pojem by sa mohol vzťahovať na akýkoľvek podnik na oligopolnom trhu, ktorý vyvíja konkurenčný tlak.
157
V tomto kontexte Všeobecný súd v bode 216 tohto rozsudku konštatoval, že Komisia z právneho hľadiska dostatočne nepreukázala, že Three spadá pod uvedený pojem.
158
V tejto súvislosti treba po prvé pripomenúť, ako vyplýva z odôvodnení 6, 24 a 25 nariadenia č. 139/2004, že cieľom tohto nariadenia je zaviesť účinnú kontrolu všetkých koncentrácií, ktoré by značne narušili účinnú hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo na jeho podstatnej časti, vrátane koncentrácií vedúcich k nekoordinovaným účinkom.
159
Po druhé, ako potvrdzuje bod 24 usmernení o horizontálnych fúziách, najpriamejším dôsledkom koncentrácie bude odstránenie hospodárskej súťaže medzi účastníkmi koncentrácie.
160
Po tretie podľa znenia bodu 26 v spojení s bodmi 37 a 38 usmernení o horizontálnych fúziách je odstránenie „významnej konkurenčnej sily“ v zásade jedným z faktorov, ktoré môžu ovplyvniť pravdepodobnosť, že koncentrácia spôsobí významné nekoordinované účinky, a ktoré tak umožňujú najmä posúdiť, či by táto koncentrácia viedla k odstráneniu dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré voči sebe uplatňovali účastníci koncentrácie.
161
V tomto kontexte treba konštatovať, že požiadavky na kvalifikáciu podniku ako „významnej konkurenčnej sily“, ktoré majú priamy vplyv na použitie tejto kvalifikácie ako relevantného faktora na prijatie záveru o možnej existencii značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže, by nemali byť takej povahy, že by vylučovali možnosť Komisie vyhlásiť za nezlučiteľné s vnútorným trhom koncentrácie, ktoré by mohli viesť k významným nekoordinovaným účinkom a v dôsledku toho výrazne poškodiť hospodársku súťaž. V opačnom prípade by totiž mohla byť spochybnená plná účinnosť článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004 a najmä potrebný účinok týchto ustanovení.
162
V tejto súvislosti skutočnosť, že účastník koncentrácie na oligopolnom trhu sa neodčlení od svojich konkurentov tým, že sa bude javiť ako „obzvlášť agresívny“ z hľadiska cien, neznamená, že by koncentrácia, ktorej účastníkom by bol takýto podnik, nemohla výrazne a nepriaznivo zmeniť dynamiku hospodárskej súťaže. Je totiž nesporné, že cieľom kontroly koncentrácií je práve preskúmať, ako by koncentrácia mohla zmeniť faktory určujúce stav hospodárskej súťaže na danom trhu s cieľom overiť, či by z toho vyplynulo značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže, pričom v tejto súvislosti nie je rozhodujúce, že podnik, na ktorý sa vzťahuje uvedená koncentrácia, je „obzvlášť agresívnym“ podnikom na tomto trhu.
163
Ako v podstate potvrdzuje bod 38 usmernení o horizontálnych fúziách, nemožno navyše vylúčiť, že na danom oligopolnom trhu možno kvalifikovať viaceré podniky ako „významnú konkurenčnú silu“.
164
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že skoršia rozhodovacia prax Komisie neslúži ako právny rámec uplatniteľný v oblasti kontroly koncentrácií a má len orientačný charakter (pozri analogicky rozsudok z 24. septembra 2009, Erste Group Bank a i./Komisia, C‑125/07 P, C‑133/07 P, C‑135/07 P a C‑137/07 P, EU:C:2009:576, bod 233 a citovanú judikatúru). Skutočnosť, že Komisia v predchádzajúcich rozhodnutiach kvalifikovala ako „významnú konkurenčnú silu“ niektoré podniky, ktoré boli jedinečné svojou „agresivitou“ na dotknutom trhu a zvýšili svoju prítomnosť na tomto trhu rýchlejšie ako ktorýkoľvek iný konkurent, tak neznamená, že sú to jediné prípady, ktoré môžu viesť k takejto kvalifikácii.
165
Napokon cena často nie je jediným dôležitým parametrom na posúdenie dynamiky hospodárskej súťaže, najmä na trhoch s diferencovanými výrobkami, kde by kvalita a inovácia mohli zohrávať prvoradú úlohu pri umiestňovaní dotknutých výrobkov. Prístup zameraný výlučne na ceny na účely kvalifikácie podniku ako „významnej konkurenčnej sily“ by bol preto nevyhnutne neúplný.
166
V dôsledku toho pojem „významná konkurenčná sila“ nemožno uplatňovať výlučne na podniky, ktoré uskutočňujú osobitne agresívnu hospodársku súťaž v oblasti cien a ktoré nútia svojich konkurentov na trhu, aby sa prispôsobili ich cenám, alebo na podniky, ktorých cenová politika môže významne zmeniť dynamiku hospodárskej súťaže na dotknutom trhu.
167
Za týchto podmienok treba konštatovať, že na kvalifikáciu podniku ako „významnej konkurenčnej sily“ stačí, ako je uvedené v bode 37 usmernení o horizontálnych fúziách, aby zohrával významnejšiu úlohu v hospodárskej súťaži, než naznačujú jeho podiely na trhu alebo iný podobný ukazovateľ.
168
V prejednávanej veci sa teda Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bodoch 170 a 216 napadnutého rozsudku konštatoval, že na účely kvalifikácie spoločnosti Three ako „významnej konkurenčnej sily“ musí Komisia preukázať, že tento podnik uskutočňoval osobitne agresívnu hospodársku súťaž z hľadiska cien a že nútil ostatných aktérov na trhu, aby sa prispôsobili jeho cenám, alebo že jeho cenová politika mohla významne zmeniť dynamiku hospodárskej súťaže na trhu.
169
Vzhľadom na konštatovania uvedené v bodoch 151 a 168 tohto rozsudku treba druhej časti tretieho odvolacieho dôvodu vyhovieť.
O tretej časti
– Argumentácia účastníkov konania
170
V tretej časti tretieho odvolacieho dôvodu Komisia uvádza dve výhrady.
171
Vo svojej prvej výhrade Komisia tvrdí, že Všeobecný súd tým, že jej v bode 242 napadnutého rozsudku uložil povinnosť preukázať, že účastníci koncentrácie nie sú len „blízkymi konkurentmi“, ale aj „osobitne blízkymi konkurentmi“, stanovil neprimeranú požiadavku, pokiaľ ide o posúdenie blízkosti konkurenčného vzťahu medzi uvedenými účastníkmi.
172
Podľa Komisie Všeobecný súd v bode 247 napadnutého rozsudku nesprávne predpokladal, že na takom oligopolnom trhu, akým je trh mobilných telekomunikácií v Spojenom kráľovstve, ktorý zahŕňa štyroch prevádzkovateľov mobilnej siete, sú všetci títo operátori už zo svojej podstaty viac alebo menej blízkymi konkurentmi.
173
V tejto súvislosti pritom Komisia zdôrazňuje, že každý trh má svoju vlastnú dynamiku. Na oligopolnom trhu, ktorý sa vyznačuje ponukou diferencovaných výrobkov, je tak možné, že výrobky ponúkané dvoma podnikmi na tomto trhu majú relatívne nízky stupeň zastupiteľnosti alebo sú takmer výlučne zamerané na odlišné segmenty trhu. Tieto dva podniky teda nemožno považovať za blízkych konkurentov. V prípade koncentrácie medzi nimi sa preto Komisia nemôže opierať o blízkosť konkurencie ako relevantný faktor na účely prijatia záveru o existencii značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže. Na druhej strane podľa Komisie, aj keď si tieto dva podniky navzájom úzko konkurujú v rovnakých segmentoch tohto oligopolného trhu, čo preukazuje, že „súperenie medzi [nimi] bolo dôležitým zdrojom súťaže na trhu“ v zmysle bodu 28 usmernení o horizontálnych fúziách, nemožno od Komisie vyžadovať, aby preukázala, že účastníci koncentrácie sú „najbližšími konkurentmi“ alebo „osobitne blízkymi konkurentmi“.
174
Svojou druhou výhradou Komisia vytýka Všeobecnému súdu, že skreslil sporné rozhodnutie, keď predovšetkým v bode 249 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia vychádzala z predpokladu, podľa ktorého blízkosť konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2 bola dostatočná na prijatie záveru, že plánovaná koncentrácia by viedla k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže. Ako totiž Všeobecný súd uviedol v bode 227 napadnutého rozsudku, blízkosť konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2 je len jedným z faktorov použitých v spornom rozhodnutí na prijatie záveru, že plánovaná koncentrácia by viedla k nekoordinovaným účinkom.
175
CK Telecoms namieta, že prvá výhrada Komisie vychádza z izolovaného a nesprávneho výkladu napadnutého rozsudku. Všeobecný súd totiž náležite zohľadnil usmernenia o horizontálnych fúziách a skutočnosť, že blízkosť konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2 je v prejednávanej veci dôležitým faktorom.
176
Tieto usmernenia však presne neurčujú stupeň blízkosti potrebný na kvalifikáciu dotknutých podnikov ako „blízkych konkurentov“.
177
Okrem toho Komisia v spornom rozhodnutí neuplatnila kritériá stanovené v uvedených usmerneniach na účely preskúmania blízkosti konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2.
178
Podľa CK Telecoms je požiadavka „osobitnej“ blízkosti v súlade so všeobecným kritériom zákazu značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže. Iba osobitný stupeň blízkosti konkurenčného vzťahu môže byť dôkazom takéhoto narušenia.
179
Pokiaľ ide o druhú výhradu, CK Telecoms sa domnieva, že Všeobecný súd v bode 249 napadnutého rozsudku neskreslil sporné rozhodnutie.
– Posúdenie Súdnym dvorom
180
Pokiaľ ide o prvú výhradu založenú na tom, že Všeobecný súd predovšetkým v bode 242 napadnutého rozsudku nesprávne požadoval od Komisie, aby preukázala, že v prejednávanej veci sú účastníci koncentrácie „osobitne blízkymi konkurentmi“, treba uviesť, že posúdenie Všeobecného súdu týkajúce sa stupňa blízkosti konkurenčného vzťahu medzi účastníkmi koncentrácie je súčasťou preskúmania prvej teórie ujmy, ktorú Komisia uviedla v spornom rozhodnutí a ktorá sa týka nekoordinovaných účinkov na maloobchodný trh.
181
V bode 128 napadnutého rozsudku Všeobecný súd poznamenal, že v rámci tejto teórie Komisia vychádzala z dôležitého konkurenčného obmedzenia vyvíjaného spoločnosťami Three a O2, blízkosti konkurenčného vzťahu medzi týmito dvoma podnikmi, z ich podielov na trhu a podnetov pre subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, zvyšovať ceny, ako aj z konkurencieschopnosti jeho konkurentov, aby v odôvodnení 1226 sporného rozhodnutia dospela k záveru, že predmetná koncentrácia mohla „mať nekoordinované protisúťažné účinky na maloobchodný trh“.
182
V tejto súvislosti Všeobecný súd po prvé v bode 234 napadnutého rozsudku konštatoval, že pojem „blízky konkurent“ sa nenachádza v nariadení č. 139/2004, ale len v usmerneniach o horizontálnych fúziách.
183
Po druhé v bodoch 235 a 241 tohto rozsudku Všeobecný súd v podstate uviedol, že uplatniteľnosť článku 2 ods. 3 nariadenia č. 139/2004 v spojení s odôvodnením 25 tohto nariadenia vyžaduje „odstránenie dôležitých konkurenčných obmedzení“, ktoré voči sebe uplatňovali účastníci koncentrácie, čo predstavuje najpriamejší jednostranný účinok koncentrácie na oligopolný trh.
184
Po tretie v bodoch 242, 247 a 249 uvedeného rozsudku Všeobecný súd v podstate konštatoval, že Komisia mala preukázať, pokiaľ ide o oligopolný trh, na ktorom sú všetci operátori už zo svojej podstaty viac alebo menej blízki, že títo účastníci nie sú len „blízkymi konkurentmi“, ale aj „osobitne blízkymi konkurentmi“.
185
Napokon v bodoch 249 a 250 napadnutého rozsudku Všeobecný súd vyhovel argumentácii spoločnosti CK Telecoms týkajúcej sa nízkej dôkaznej sily analýzy blízkosti konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2. Všeobecný súd odôvodnil toto stanovisko tým, že Three a O2 boli len relatívne blízkymi konkurentmi na časti segmentov koncentrovaného trhu, ktorý zahŕňa štyroch prevádzkovateľov mobilnej siete. Podľa tohto súdu pritom táto jediná okolnosť nemôže v prejednávanej veci stačiť na preukázanie odstránenia dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré voči sebe uplatňovali účastníci plánovanej koncentrácie, a na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže, ibaže by bola v zásade zakázaná akákoľvek koncentrácia vyplývajúca z prechodu zo štyroch operátorov na troch.
186
V tejto súvislosti, ako bolo pripomenuté v bode 159 tohto rozsudku, najpriamejším dôsledkom koncentrácie na oligopolnom trhu bude odstránenie hospodárskej súťaže medzi účastníkmi koncentrácie.
187
Ako pritom potvrdzujú body 26 a 28 až 30 usmernení o horizontálnych fúziách, hoci blízkosť hospodárskej súťaže medzi účastníkmi koncentrácie je dôležitou indíciou na posúdenie prípadného odstránenia dôležitých konkurenčných obmedzení uplatňovaných medzi týmito účastníkmi, táto blízkosť je len jedným z faktorov umožňujúcich posúdiť pravdepodobnosť, že koncentrácia spôsobí významné nekoordinované účinky.
188
V tejto súvislosti Komisia v bode 28 usmernení o horizontálnych fúziách správne uviedla, že výrobky na tom istom relevantnom trhu môžu byť diferencované tak, že niektoré výrobky sú viac vzájomne zastupiteľné než iné, a čím je miera zastupiteľnosti výrobkov účastníkov koncentrácie vyššia, tým je pravdepodobnejšie, že títo účastníci po koncentrácii výrazne zvýšia ceny. Preto, ako v podstate uviedla generálna advokátka v bode 121 svojich návrhov, vyšší stupeň blízkosti konkurenčného vzťahu medzi účastníkmi koncentrácie môže predstavovať indíciu o tom, že je viac pravdepodobné ako nepravdepodobné, že táto koncentrácia značne naruší účinnú hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo na jeho podstatnej časti, zatiaľ čo nižší stupeň blízkosti konkurenčného vzťahu medzi týmito účastníkmi môže predstavovať indíciu o opaku.
189
V tomto kontexte požiadavka, aby na účely posúdenia blízkosti konkurenčného vzťahu medzi účastníkmi koncentrácie boli títo účastníci „osobitne blízkymi“ konkurentmi, predpokladá existenciu veľmi vysokej úrovne zastupiteľnosti medzi výrobkami uvedených účastníkov na trhu s diferencovanými výrobkami. Takáto úroveň zastupiteľnosti sa pritom nevyhnutne nevyžaduje. Aj keby zastupiteľnosť medzi výrobkami účastníkov koncentrácie nebola obzvlášť vysoká, medzi výrobkami týchto účastníkov a výrobkami podnikov, ktoré nie sú účastníkmi koncentrácie, môže totiž existovať aj nižšia úroveň zastupiteľnosti, čo môže podnietiť účastníkov uvedenej koncentrácie k zvýšeniu cien svojich výrobkov.
190
Okrem toho, ako sa v podstate uvádza v bode 28 usmernení o horizontálnych fúziách, existencia vysokých marží pred koncentráciou môže tiež zvýšiť pravdepodobnosť významného zvýšenia cien po koncentrácii. Tieto marže pritom môžu rovnako naznačovať, že účastníci dotknutej koncentrácie nie sú najbližšími konkurentmi ani osobitne blízkymi konkurentmi.
191
Nemožno preto dospieť k záveru, že iba koncentrácia medzi osobitne blízkymi konkurentmi by mohla značne narušiť účinnú hospodársku súťaž na dotknutom trhu.
192
Všeobecný súd sa preto tým, že uložil Komisii najmä v bodoch 242 a 247 napadnutého rozsudku povinnosť preukázať, že účastníci koncentrácie nie sú len „blízkymi konkurentmi“, ale aj „osobitne blízkymi konkurentmi“, dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
193
Z toho vyplýva, že prvej výhrade tretej časti tretieho odvolacieho dôvodu treba vyhovieť.
194
Pokiaľ ide o druhú výhradu, Komisia touto výhradou vytýka Všeobecnému súdu, že skreslil sporné rozhodnutie, keď predovšetkým v bode 249 napadnutého rozsudku konštatoval, že v tomto rozhodnutí vychádzala z predpokladu, podľa ktorého blízkosť konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2 na predmetnom oligopolnom trhu bola sama osebe dostatočná na prijatie záveru, že koncentrácia by viedla k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže.
195
V tejto súvislosti treba uviesť, že v uvedenom bode 249 Všeobecný súd rozhodol, že „hoci je pravda, že možno preukázať, že Three a O2 sú relatívne blízkymi konkurentmi na časti segmentov koncentrovaného trhu, ktorý zahŕňa štyroch prevádzkovateľov mobilnej siete, tento jediný prvok nemôže v prejednávanej veci stačiť na preukázanie odstránenia dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré účastníci koncentrácie na seba navzájom vyvíjajú, a nemôže stačiť na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže s výnimkou toho, že by sa v zásade zakázala akákoľvek koncentrácia vyplývajúca z prechodu zo štyroch operátorov na troch“.
196
Ako tvrdí Komisia, sporné rozhodnutie neobsahuje žiadnu skutočnosť, ktorá by potvrdzovala, že blízkosť konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2 bola sama osebe dostatočná na prijatie záveru, že plánovaná koncentrácia môže viesť k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže. Naopak, ako bolo pripomenuté v bode 146 tohto rozsudku, Komisia v odôvodneniach 313 a 321 sporného rozhodnutia uviedla, že usmernenia o horizontálnych fúziách uvádzajú viacero faktorov, vrátane faktora blízkosti konkurenčného vzťahu, ktoré sú relevantné na účely určenia, či koncentrácia môže viesť k nekoordinovaným účinkom.
197
Je teda potrebné vyhovieť druhej výhrade, a v dôsledku toho aj tretej časti tretieho odvolacieho dôvodu v celom rozsahu.
198
Druhej a tretej časti tretieho odvolacieho dôvodu treba teda vyhovieť bez toho, aby bolo potrebné preskúmať jeho štvrtú časť, ktorá je uvedená subsidiárne.
O štvrtom odvolacom dôvode
199
Štvrtý odvolací dôvod sa skladá z dvoch častí. Prvá časť je založená jednak na skreslení argumentácie Komisie týkajúcej sa jej kvantitatívnej analýzy účinkov plánovanej koncentrácie na ceny a jednak na tom, že Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že v prejednávanej veci by zvýšenie cien nebolo významné. Druhá časť je založená na tom, že Všeobecný súd od Komisie nesprávne vyžadoval, aby do svojej analýzy zahrnula tzv. „štandardný“ nárast efektívnosti.
O prvej časti
– Argumentácia účastníkov konania
200
V prvej časti štvrtého odvolacieho dôvodu Komisia uvádza dve výhrady.
201
Svojou prvou výhradou Komisia vytýka Všeobecnému súdu, že skreslil jej vyjadrenia, keď v bode 273 napadnutého rozsudku konštatoval, že je nesporné, že zvýšenie cien, ktoré by mohlo vyplynúť z predmetnej koncentrácie, predstavuje [dôverné] (
1
) %, hoci tak z bodu 157 vyjadrenia k žalobe, ako aj z bodu 61 dupliky vyplýva, že Komisia tento údaj na Všeobecnom súde spochybnila. Z týchto bodov totiž jasne vyplýva, že Komisia spochybnila číselné údaje predložené spoločnosťou CK Telecoms a na Všeobecnom súde tvrdila, že toto zvýšenie cien bolo [dôverné] %.
202
Svojou druhou výhradou Komisia vytýka Všeobecnému súdu, že sa v bode 273 napadnutého rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď naznačil, že zvýšenie cien, ktoré by mohlo vyplývať z plánovanej koncentrácie, nebolo významné, pretože bolo nižšie ako zvýšenia cien, aké sa predpokladali v niektorých skorších rozhodnutiach, ktoré za určitých podmienok povoľujú koncentrácie.
203
V tejto súvislosti Komisia tvrdí, že Všeobecný súd nemal porovnávať plánovanú koncentráciu s koncentráciami, ktoré viedli k vydaniu jednak rozhodnutia Komisie C(2014) 3561 final z 28. mája 2014, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom a Dohodou o EHP (Vec M.6992 – Hutchison 3G UK/Telefónica Ireland), uverejneného vo forme zhrnutia v Úradnom vestníku Európskej únie z 13. augusta 2014 (Ú. v. EÚ C 264, 2014, s. 6, ďalej len „írska vec“), a jednak rozhodnutia Komisie C(2014) 4443 z 2. júla 2014, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom a s uplatňovaním Dohody o EHP (Vec M.7018 – Telefónica Deutschland/E‑Plus), uverejneného vo forme zhrnutia v Úradnom vestníku Európskej únie z 13. marca 2015 (Ú. v. EÚ C 86, 2015, s. 10, ďalej len „nemecká vec“). Porovnanie, ktoré vykonal Všeobecný súd, je založené na zjavne nesprávnom výklade rozhodnutí Komisie v týchto dvoch veciach. Na rozdiel od prejednávanej veci totiž Komisia povolila koncentrácie dotknuté v írskej a nemeckej veci, pretože účastníci navrhli nápravné opatrenia považované za dostatočné na vylúčenie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
204
CK Telecoms v prvom rade namieta, že Komisia v prvej časti štvrtého odvolacieho dôvodu kritizuje skutkové okolnosti, a preto je uvedená časť neprípustná.
205
V druhom rade CK Telecoms tvrdí, že prvá časť štvrtého odvolacieho dôvodu je neúčinná. V bodoch 264 až 281 napadnutého rozsudku Všeobecný súd vykonal posúdenie, ktoré ho v bode 282 tohto rozsudku viedlo k záveru, že kvantitatívna analýza vykonaná v prejednávanej veci nemá dôkaznú silu, keďže Komisia nepreukázala, že ceny by sa výrazne zvýšili po odstránení dôležitých konkurenčných obmedzení, ktoré účastníci koncentrácie na seba navzájom vyvíjajú. CK Telecoms spresňuje, že Všeobecný súd v bode 268 napadnutého rozsudku odmietol dôkaznú hodnotu kvantitatívnej analýzy Komisie, čo Komisia nespochybňuje.
206
V treťom a poslednom rade CK Telecoms tvrdí, že Všeobecný súd sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia pri posudzovaní kvantitatívnej analýzy Komisie. V tejto súvislosti odôvodnil potrebu vymedziť prahovú hodnotu, nad ktorou by výsledok tejto analýzy mohol naznačovať, že koncentrácia môže viesť k výraznému zvýšeniu cien.
– Posúdenie Súdnym dvorom
207
Svojou prvou výhradou Komisia nekritizuje skutkové okolnosti, ale namieta skreslenie obsahu svojich vyjadrení v prvostupňovom konaní. Túto výhradu preto nemožno zamietnuť ako neprípustnú [pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. novembra 2018, Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO, C‑340/17 P, EU:C:2018:965, bod 39].
208
Pokiaľ ide o prípustnosť druhej výhrady, stačí konštatovať, že Komisia touto výhradou vznáša právnu otázku, keďže Všeobecnému súdu vytýka, že nesprávne porovnal zvýšenie cien, ktoré by mohlo vyplývať z plánovanej koncentrácie, so zvýšeniami cien zistenými v írskej a nemeckej veci, v ktorých Komisia povolila dotknuté koncentrácie s výhradou dodržania určitých podmienok. Uvedená výhrada je teda prípustná.
209
Pokiaľ ide o účinnosť prvej časti štvrtého odvolacieho dôvodu, je pravda, že Všeobecný súd v bode 268 napadnutého rozsudku konštatoval, že kvantitatívna analýza nie je rozhodujúcim dôkazom na preukázanie možnej existencie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže. Nerozhodol však, že táto analýza v zásade nemá dôkaznú silu. Tento súd totiž konštatoval, že táto analýza nepostačuje na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
210
Všeobecný súd na to, aby dospel k záveru uvedenému v bode 282 napadnutého rozsudku, podľa ktorého Komisia nepreukázala, že by došlo k výraznému zvýšeniu cien po plánovanej koncentrácii, v prvom rade v bode 273 tohto rozsudku uviedol, že v prejednávanej veci zvýšenie cien, ktoré by mohlo vyplývať z tejto koncentrácie, bolo [dôverné] % a že tento údaj Komisia nespochybnila. V druhom rade s cieľom overiť, či toto zvýšenie možno kvalifikovať ako významné, ho Všeobecný súd porovnal so zvýšením cien predpokladaným v írskej a nemeckej veci, ktoré bolo v príslušnom poradí o 6,6 % a 9,5 %. Všeobecný súd pritom konštatoval, že v týchto veciach Komisia povolila dotknuté koncentrácie s výhradou dodržania určitých podmienok.
211
Treba preto konštatovať, že Komisia môže účinne Všeobecnému súdu vytýkať, že jednak skreslil jej argumentáciu týkajúcu sa presnej hodnoty zvýšenia cien, ktoré by mohlo vyplývať z plánovanej koncentrácie, a jednak nesprávne porovnal prejednávanú vec so skoršími rozhodnutiami Komisie v iných prípadoch koncentrácie. Tieto výhrady nemožno zamietnuť ako neúčinné, pretože ako uviedla generálna advokátka v bode 141 svojich návrhov, každé z týchto tvrdení by totiž mohlo ovplyvniť záver Všeobecného súdu uvedený v bode 282 napadnutého rozsudku. Je teda potrebné zamietnuť argumentáciu spoločnosti CK Telecoms, podľa ktorej je prvá časť štvrtého odvolacieho dôvodu neúčinná, a preskúmať dôvodnosť tejto časti.
212
V tejto súvislosti, pokiaľ ide o prvú výhradu tejto časti, ktorá je založená na tom, že Všeobecný súd v bode 273 napadnutého rozsudku skreslil tvrdenia Komisie uvedené v bode 157 jej vyjadrenia k žalobe a v bode 61 jej dupliky, treba pripomenúť, že ak odvolateľ tvrdí, že došlo ku skresleniu jeho tvrdení, musí podľa článku 256 ZFEÚ, článku 58 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článku 168 ods. 1 písm. d) Rokovacieho poriadku Súdneho dvora presne označiť dôkazy, ktoré Všeobecný súd údajne skreslil, a preukázať chyby v analýze, ktoré podľa jeho názoru viedli Všeobecný súd k tomuto skresleniu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. júla 2010, Knauf Gips/Komisia, C‑407/08 P, EU:C:2010:389, bod 31 a citovanú judikatúru).
213
V prejednávanej veci z bodu 273 napadnutého rozsudku vyplýva, že Všeobecný súd konštatoval, že „v predmetnej veci podľa [spoločnosti CK Telecoms], pričom Komisia jej tvrdenie v tomto bode nespochybňuje, bolo predpokladané zvýšenie cien o [dôverné], zatiaľ čo zvýšenie cien o 6,6 % v írskej veci a o 9,5 % v nemeckej veci nebránilo Komisii povoliť tieto transakcie s výhradou dodržania určitých podmienok“.
214
Z bodu 157 vyjadrenia Komisie k žalobe pritom jasne vyplýva, že Komisia v prvostupňovom konaní skutočne spochybnila číselný údaj navrhnutý spoločnosťou CK Telecoms a uviedla, že v prejednávanej veci zvýšenie ceny, ktoré by mohlo vyplývať z plánovanej koncentrácie, bolo [dôverné] %. Toto konštatovanie potvrdzujú aj body 159 a 160 tohto vyjadrenia, ako aj bod 61 dupliky Komisie.
215
Z písomností v spise teda vyplýva, že Všeobecný súd v bode 273 napadnutého rozsudku skreslil písomnosti Komisie v prvostupňovom konaní.
216
Prvej výhrade prvej časti štvrtého odvolacieho dôvodu teda treba vyhovieť.
217
Pokiaľ ide o druhú výhradu prvej časti štvrtého odvolacieho dôvodu založenú na tom, že Všeobecný súd nesprávne porovnal prejednávanú vec s írskou a nemeckou vecou, a v dôsledku toho v bode 273 napadnutého rozsudku nesprávne konštatoval, že zvýšenie cien o [dôverné] %, ktoré by mohlo vyplývať z plánovanej koncentrácie, nebolo významné, pretože bolo nižšie ako zvýšenia cien predpokladané v írskej a nemeckej veci, treba na jednej strane uviesť, že toto posúdenie Všeobecného súdu spočíva, ako vyplýva z bodu 215 tohto rozsudku, na tom, že Všeobecný súd skreslil vyjadrenie Komisie k žalobe týkajúce sa presnej hodnoty tohto zvýšenia cien.
218
Na druhej strane, ako v podstate uviedla generálna advokátka v bode 147 svojich návrhov, írska a nemecká vec neboli porovnateľné s prejednávanou vecou v podstatnom bode, keďže na rozdiel od tejto poslednej uvedenej veci účastníci dotknutých koncentrácií v írskej a nemeckej veci ponúkli záväzky, ktoré sa považovali za dostatočné na vylúčenie obáv Komisie týkajúcich sa hospodárskej súťaže.
219
V každom prípade, ako bolo uvedené v bode 164 tohto rozsudku, skoršia rozhodovacia prax Komisie neslúži ako právny rámec uplatniteľný v oblasti kontroly koncentrácií a má len orientačný charakter.
220
Všeobecný súd sa teda dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 273 napadnutého rozsudku konštatoval, že zvýšenie cien o [dôverné] %, ktoré by mohlo vyplývať z koncentrácie, nebolo významné, pretože bolo nižšie ako zvýšenia cien predpokladané v írskej a nemeckej veci.
221
Z toho vyplýva, že druhej výhrade prvej časti štvrtého odvolacieho dôvodu treba vyhovieť.
222
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba prvej časti štvrtého odvolacieho dôvodu vyhovieť v celom rozsahu.
O druhej časti
– Argumentácia účastníkov konania
223
V druhej časti štvrtého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd v bodoch 277 až 279 napadnutého rozsudku nesprávne konštatoval, že do svojej kvantitatívnej analýzy mala zahrnúť „štandardný“ nárast efektívnosti, ktorý je „vlastný každej koncentrácii“.
224
Komisia zdôrazňuje, že podľa odôvodnenia 29 nariadenia č. 139/2004 prináleží dotknutým podnikom, aby poskytli opis každého uvádzaného nárastu efektívnosti, ako aj príslušné sprievodné doklady.
225
Na rozdiel od toho, čo Všeobecný súd konštatoval v bode 277 napadnutého rozsudku, normotvorca Únie podľa nej nestanovil domnienku, podľa ktorej každá koncentrácia nevyhnutne vedie k nárastu efektívnosti, ktorý by sa mal systematicky zohľadňovať v rámci kvantitatívnej analýzy vykonanej Komisiou. Z bodov 77 až 87 usmernení o horizontálnych fúziách totiž v podstate vyplýva, že nárast efektívnosti musí byť prospešný pre spotrebiteľov, musí byť viazaný na koncentráciu a overiteľný.
226
Okrem toho Komisia zastáva názor, že nariadenie č. 139/2004 nerozlišuje medzi rôznymi druhmi nárastu efektívnosti.
227
V každom prípade Komisia tvrdí, že vo svojej kvantitatívnej analýze zohľadnila nárast efektívnosti, ktorý môže spadať pod pojem „štandardný nárast efektívnosti“ použitý Všeobecným súdom v bode 277 napadnutého rozsudku, a vylúčila ho z dôvodu, že nemôže ovplyvniť motiváciu subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, zvýšiť ceny.
228
CK Telecoms v prvom rade namieta, že argumentácia Komisie je neúčinná, keďže záver Všeobecného súdu, podľa ktorého bola kvantitatívna analýza v spornom rozhodnutí nesprávna, nespočíva výlučne na konštatovaní, že Komisia riadne nezohľadnila nárast efektívnosti vyvolaný plánovanou koncentráciou.
229
V druhom rade CK Telecoms najskôr tvrdí, že argumentácia Komisie vychádza z nesprávneho výkladu napadnutého rozsudku. Všeobecný súd totiž v podstate zastával názor, že dôkazná hodnota kvantitatívnej analýzy je znížená, ak nezohľadňuje aj kompenzačné faktory, vrátane nárastu efektívnosti. Všeobecný súd dospel k záveru, že dôkazná hodnota kvantitatívnej analýzy by bola vyššia, ak by Komisia predpokladala určitý nárast efektívnosti, ktorý môže vyplynúť z plánovanej koncentrácie.
230
Ďalej podľa spoločnosti CK Telecoms posúdenie Všeobecného súdu zodpovedá povahe kvantitatívnej analýzy, ktorá bola zostavená s cieľom zmerať tak obmedzujúce účinky koncentrácie, ako aj účinky koncentrácie podporujúce hospodársku súťaž. Treba teda zohľadniť preukázaný alebo predpokladaný nárast efektívnosti.
231
Okrem toho nariadenie č. 139/2004 podľa tejto spoločnosti zohľadňuje skutočnosť, že koncentrácie majú vo všeobecnosti účinky podporujúce hospodársku súťaž, ako aj protisúťažné účinky. Konštatovanie Všeobecného súdu, podľa ktorého závery kvantitatívnej analýzy Komisie majú obmedzenú dôkaznú hodnotu, pretože táto analýza nezohľadňuje „štandardný“ nárast efektívnosti, je teda v súlade so zásadami, na ktorých je založené toto nariadenie.
232
Napokon CK Telecoms tvrdí, že vzhľadom na to, že usmernenia o horizontálnych fúziách nestanovujú spôsob, akým sa má vykonať kvantitatívna analýza Komisie, nemožno sa domnievať, že konštatovania Všeobecného súdu týkajúce sa dôkaznej hodnoty tejto analýzy sú v rozpore s týmito usmerneniami.
– Posúdenie Súdnym dvorom
233
Pokiaľ ide o účinnosť druhej časti štvrtého odvolacieho dôvodu, z bodu 279 napadnutého rozsudku v podstate vyplýva, že podľa Všeobecného súdu je „štandardný“ nárast efektívnosti „vlastný každej koncentrácii“ a je „súčasťou kvantitatívneho modelu, ktorého cieľom je zistiť, či koncentrácia môže mať… obmedzujúce účinky“.
234
Vzhľadom na význam, ktorý Všeobecný súd prikladal tejto kategórii nárastu efektívnosti na účely kvantitatívnej analýzy, treba konštatovať, že Komisia môže účinne vytýkať Všeobecnému súdu, že jej v bodoch 277 až 279 napadnutého rozsudku uložil povinnosť zahrnúť do tejto analýzy „štandardný“ nárast efektívnosti, ktorý je podľa Všeobecného súdu vlastný každej koncentrácii.
235
Argumentáciu spoločnosti CK Telecoms, podľa ktorej je druhá časť štvrtého odvolacieho dôvodu neúčinná, treba teda zamietnuť.
236
Pokiaľ ide o dôvodnosť tejto časti, treba pripomenúť, že v bode 277 napadnutého rozsudku Všeobecný súd konštatoval, že každá koncentrácia vedie k nárastu efektívnosti, ktorého rozsah závisí aj od vonkajšieho konkurenčného tlaku. Podľa Všeobecného súdu tento nárast vyplýva najmä z racionalizácie a integrácie výrobných a distribučných procesov v rámci subjektu, ktorý vznikne koncentráciou, čo môže viesť tento subjekt k zníženiu jeho cien.
237
V bodoch 278 a 279 tohto rozsudku Všeobecný súd rozlišoval dva druhy nárastu efektívnosti, a to na jednej strane nárast uvedený v usmerneniach o horizontálnych fúziách, na ktorého existenciu musí poukázať oznamovateľ a ktorý sa musí zohľadniť v rámci celkového posúdenia koncentrácie z hľadiska hospodárskej súťaže s cieľom určiť jeho schopnosť vyvážiť obmedzujúce účinky koncentrácie, a na druhej strane nárast uvedený v bode 277 tohto rozsudku, ktorý je vlastný každej koncentrácii a je „súčasťou kvantitatívneho modelu, ktorého cieľom je zistiť, či koncentrácia môže mať takéto obmedzujúce účinky“. Ako vyplýva z bodu 278 napadnutého rozsudku, Všeobecný súd v podstate konštatoval, že Komisia je povinná v rámci kvantitatívnej analýzy zohľadniť z vlastnej iniciatívy túto poslednú uvedenú kategóriu „štandardného“ nárastu efektívnosti.
238
Z odôvodnenia 29 nariadenia č. 139/2004 pritom vyplýva, že na určenie vplyvu koncentrácie na štruktúru hospodárskej súťaže na vnútornom trhu je vhodné zohľadniť pravdepodobný nárast efektívnosti, na ktorý poukazujú dotknuté podniky.
239
Z oddielu 9 prílohy I nariadenia č. 802/2004 rovnako vyplýva, že dotknutému podniku prináleží, aby predložil opis každého uvádzaného nárastu efektívnosti, ako aj sprievodné doklady.
240
Kritériá týkajúce sa zohľadnenia nárastu efektívnosti sú uvedené v bodoch 76 až 88 usmernení o horizontálnych fúziách.
241
Treba teda konštatovať, ako uviedla generálna advokátka v bode 153 svojich návrhov, že ani nariadenie č. 139/2004, ani nariadenie č. 802/2004 a ani usmernenia o horizontálnych fúziách neuvádzajú takú kategóriu „štandardného“ nárastu efektívnosti, aká sa spomína v bodoch 277 až 279 napadnutého rozsudku, ani nestanovujú domnienku, podľa ktorej každá koncentrácia vedie k takémuto nárastu efektívnosti.
242
Je pravda, že niektoré koncentrácie môžu viesť k nárastu efektívnosti, ktorý je im vlastný. Táto možnosť však vonkoncom neznamená, že všetky koncentrácie vedú k takémuto nárastu efektívnosti. V každom prípade prináleží oznamovateľom preukázať takýto nárast, aby ho Komisia mohla zohľadniť pri svojej kontrole.
243
Okrem toho by uznanie, že každá koncentrácia spôsobuje „štandardný“ nárast efektívnosti, znamenalo vytvorenie domnienky a v dôsledku toho prenesenie dôkazného bremena pre určitú kategóriu nárastu efektívnosti, hoci, ako vyplýva z bodov 238 a 239 tohto rozsudku, toto bremeno znášajú podniky.
244
Takéto prenesenie dôkazného bremena by mohlo znížiť účinnosť kontroly koncentrácií a v dôsledku toho spochybniť potrebný účinok článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004. Cieľ účinnej kontroly koncentrácií sledovaný týmto nariadením, ako je pripomenutý v bode 106 tohto rozsudku, a najmä cieľ vyhnúť sa na jednej strane zákazu koncentrácií, ktoré by nepredstavovali riziko protisúťažných účinkov, a na druhej strane povoleniu koncentrácií, ktoré by poškodzovali účinnú hospodársku súťaž, je totiž zaručený okrem iného rozdelením dôkazného bremena v oblasti kontroly koncentrácií stanoveným normotvorcom Únie.
245
Prenesenie dôkazného bremena, ktoré by znamenalo uznanie domnienky, podľa ktorej každá koncentrácia vedie k takémuto nárast efektívnosti, by poškodilo túto rovnováhu.
246
Za týchto podmienok treba konštatovať, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bodoch 277 až 279 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia mala do svojej kvantitatívnej analýzy zahrnúť „štandardný“ nárast efektívnosti, ktorý je vlastný každej koncentrácii.
247
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba vyhovieť aj druhej časti štvrtého odvolacieho dôvodu, a v dôsledku toho štvrtému odvolaciemu dôvodu v celom rozsahu.
O piatom odvolacom dôvode
Argumentácia účastníkov konania
248
Svojim piatym odvolacím dôvodom Komisia vytýka Všeobecnému súdu, že neanalyzoval, či všetky relevantné faktory umožňovali dospieť k záveru, že sa jej v prejednávanej veci podarilo preukázať, že plánovaná koncentrácia by viedla k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže. Všeobecný súd nesprávne obmedzil svoje preskúmanie na niektoré faktory podporujúce prvú teóriu ujmy a na otázku, či tieto faktory, posudzované samostatne, postačovali na preukázanie takéhoto narušenia. Všeobecný súd tak skreslil sporné rozhodnutie, nahradil ekonomické posúdenie Komisie svojím vlastným posúdením, nesprávne uplatnil relevantné právne kritériá a porušil svoju povinnosť odôvodnenia.
249
Komisia konkrétne tvrdí, že Všeobecný súd preskúmal len štyri z faktorov, ktoré podporujú prvú teóriu ujmy uvedenú v spornom rozhodnutí. Všeobecný súd konkrétne preskúmal veľkosť a vývoj podielov na trhu, kvalifikáciu spoločnosti Three ako „významnej konkurenčnej sily“, blízkosť konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2 a kvantitatívnu analýzu účinkov koncentrácie.
250
Všeobecný súd tým, že takto obmedzil svoje preskúmanie a zrušil sporné rozhodnutie len na tomto základe, podľa Komisie neposúdil, či tieto štyri faktory v spojení s ostatnými faktormi a zisteniami uvedenými v spornom rozhodnutí umožňujú dospieť k záveru, že plánovaná koncentrácia by viedla k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže.
251
V bodoch 149, 171 až 173, 249 a 268 napadnutého rozsudku Všeobecný súd preskúmal tieto štyri faktory oddelene, aby určil, či každý z nich sám osebe postačuje na preukázanie takéhoto narušenia. Komisia pritom v spornom rozhodnutí vôbec neuviedla, že každý z týchto faktorov, posudzovaný samostatne, postačuje na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
252
Okrem toho z bodu 26 usmernení o horizontálnych fúziách vyplýva, že faktory uvedené v bodoch 27 až 38 týchto usmernení nemusia byť rozhodujúce jednotlivo.
253
CK Telecoms v prvom rade tvrdí, že nie je úlohou Všeobecnému súdu, ale skôr Komisie vykonať celkové posúdenie všetkých relevantných faktorov, ktoré môžu ovplyvniť pravdepodobnosť, že koncentrácia spôsobí významné nekoordinované účinky. Piaty odvolací dôvod je teda neprípustný a neúčinný najmä preto, že Komisia v rámci tohto odvolacieho dôvodu v podstate žiada, aby sa konštatovalo, že Všeobecný súd musí vyplniť medzery v spornom rozhodnutí a opätovne preskúmať plánovanú koncentráciu, čo nie je zlučiteľné s rozsahom jeho súdneho preskúmania.
254
CK Telecoms ďalej tvrdí, že Všeobecný súd preskúmal všetky relevantné faktory týkajúce sa prvej teórie ujmy uvedenej v spornom rozhodnutí. V tejto súvislosti zdôrazňuje, že Všeobecný súd v bode 139 napadnutého rozsudku správne konštatoval, že Komisia na pojednávaní spresnila, že táto prvá teória spočíva v podstate na troch faktoroch, a to na skutočnosti, že Three predstavuje „významnú konkurenčnú silu“, blízkosti konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2 a kvantitatívnej analýze účinkov plánovanej koncentrácie na ceny. Podľa spoločnosti CK Telecoms bolo teda legitímne a logické, že Všeobecný súd zameral svoje preskúmanie na tieto skutočnosti.
255
Napokon podľa tejto spoločnosti Všeobecný súd nezastával názor, že každý z faktorov týkajúcich sa prvej teórie ujmy Komisie, posudzovaný samostatne, musí postačovať na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže. Konštatoval totiž, že Komisia nepreukázala, že tieto faktory sú dostatočné na prijatie záveru, že by plánovaná koncentrácia viedla k takémuto narušeniu.
Posúdenie Súdnym dvorom
256
Pokiaľ ide o argumentáciu spoločnosti CK Telecoms, podľa ktorej je piaty odvolací dôvod neprípustný a neúčinný, treba konštatovať, že v rámci tohto odvolacieho dôvodu Komisia nastoľuje právnu otázku, ktorej zodpovedanie môže mať vplyv na dôvodnosť konštatovania Všeobecného súdu, podľa ktorého sa tejto inštitúcii nepodarilo z právneho hľadiska dostatočne preukázať existenciu značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže. Uvedeným odvolacím dôvodom totiž Komisia v podstate vytýka Všeobecnému súdu, že zrušil sporné rozhodnutie bez toho, aby vykonal celkovú analýzu alebo zváženie všetkých relevantných faktorov zohľadnených v spornom rozhodnutí, pričom sa obmedzil len na preskúmanie určitých faktorov podporujúcich najmä prvú teóriu ujmy a ich dostatočnosti na účely tejto analýzy.
257
V dôsledku toho treba preskúmať dôvodnosť tohto piateho odvolacieho dôvodu.
258
V tejto súvislosti treba pripomenúť, ako vyplýva z článku 2 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 139/2004, že v rámci svojej kontroly koncentrácie musí Komisia zohľadniť postavenie účastníkov tejto koncentrácie na trhu a ich hospodársku a finančnú silu, možné alternatívy pre dodávateľov a užívateľov, ich prístup k dodávkam alebo na trhy, všetky právne a ostatné prekážky vstupu, vývoj ponuky a dopytu pre relevantné tovary a služby, záujmy sprostredkovateľov a konečných spotrebiteľov a rozvoj technického a hospodárskeho pokroku za predpokladu, že je v prospech spotrebiteľa a nevytvára prekážku hospodárskej súťaži.
259
Treba tiež pripomenúť, že body 26 až 38 usmernení o horizontálnych fúziách uvádzajú faktory, ktoré môžu skutočne ovplyvniť pravdepodobnosť, že koncentrácia pôsobí významné nekoordinované účinky.
260
Bod 26 týchto usmernení v tejto súvislosti správne uvádza, že tieto faktory nemusia byť rozhodujúce jednotlivo. Okrem toho všetky tieto faktory nemusia byť nevyhnutne prítomné, aby boli významné nekoordinované účinky pravdepodobné.
261
V tomto kontexte treba konštatovať, že uvedené faktory môžu v zásade predstavovať indície, že koncentrácia by mohla spôsobiť významné nekoordinované účinky, ktoré musia byť predmetom celkového posúdenia.
262
Aby teda bolo možné vykonať účinné súdne preskúmanie rozhodnutí Komisie, ktorými sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, prináleží súdu Únie po preskúmaní dôvodnosti výhrad smerujúcich proti posúdeniu relevantných faktorov Komisiou a s ohľadom na výsledok, ktorý z toho vyplýva, posúdiť, či všetky relevantné faktory a skutočnosti, o ktoré sa Komisia opierala a ktoré možno považovať za preukázané, vrátane tých, ktoré neboli spochybnené, postačujú na preukázanie existencie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže. Toto celkové posúdenie neznamená, že súd Únie musí z úradnej povinnosti preskúmať dôvodnosť posúdenia faktorov alebo iných skutočností, ktoré neboli spochybnené účastníkmi konania.
263
V prejednávanej veci, pokiaľ ide o prvú teóriu ujmy uvádzanú Komisiou, body 128 až 136 napadnutého rozsudku obsahujú zhrnutie sporného rozhodnutia.
264
Všeobecný súd v bodoch 141 až 283 napadnutého rozsudku preskúmal tvrdenia spoločnosti CK Telecoms uvedené v rámci prvého žalobného dôvodu, ktoré sa v podstate týkali faktorov, ktoré by mohli ovplyvniť pravdepodobnosť, že plánovaná koncentrácia spôsobí významné nekoordinované účinky, a to analýzy podielov na trhu, kvalifikácie spoločnosti Three ako „významnej konkurenčnej sily“, posúdenia blízkosti konkurenčného vzťahu medzi účastníkmi plánovanej koncentrácie, ako aj kvantitatívnej analýzy účinkov tejto koncentrácie na ceny.
265
V bode 154 napadnutého rozsudku Všeobecný súd zamietol štvrtú časť prvého žalobného dôvodu. Ako v podstate vyplýva z bodu 152 napadnutého rozsudku, Všeobecný súd konštatoval, že na rozdiel od toho, čo tvrdila žalobkyňa v prvostupňovom konaní, Komisia sa v spornom rozhodnutí domnievala, že veľkosť a vývoj podielov spoločností Three a O2 na trhu sú prvým náznakom dôležitého konkurenčného obmedzenia vykonávaného týmito spoločnosťami, ktorý by plánovaná koncentrácia odstránila.
266
Naproti tomu v bodoch 176, 190, 198, 216, 226, 250 a 283 napadnutého rozsudku Všeobecný súd vyhovel niektorým výhradám a častiam prvého žalobného dôvodu, ktoré sa týkali kvalifikácie spoločnosti Three ako „významnej konkurenčnej sily“, posúdenia blízkosti konkurenčného vzťahu medzi spoločnosťami Three a O2 a kvantitatívnej analýzy účinkov plánovanej koncentrácie na ceny.
267
Napokon v bodoch 284 až 291 napadnutého rozsudku Všeobecný súd preskúmal a vyhovel siedmej časti prvého žalobného dôvodu, podľa ktorej Komisia na jednej strane nevykonala celkové posúdenie existencie nekoordinovaných účinkov a na druhej strane nespresnila, na akom základe dospela k záveru, že údajné narušenie hospodárskej súťaže vyplývajúce z plánovanej koncentrácie je značné.
268
Pokiaľ ide o otázku, či Komisia v prejednávanej veci vykonala celkové posúdenie existencie nekoordinovaných účinkov, Všeobecný súd pritom v bode 287 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia v spornom rozhodnutí takéto posúdenie vykonala. Všeobecný súd spresnil, že na účely preukázania existencie nekoordinovaných účinkov na maloobchodný trh táto inštitúcia postupne preskúmala rôzne relevantné faktory.
269
Všeobecný súd však sám neskúmal, či – vzhľadom na výsledok svojho preskúmania argumentácie spoločnosti CK Telecoms v prvostupňovom konaní týkajúcej sa niektorých relevantných faktorov, a na iné relevantné faktory a zistenia, ktoré boli súčasťou celkovej analýzy Komisie a ktoré vzhľadom na to, že neboli spochybnené, mohli byť považované za preukázané, ako napríklad osobitné posúdenie konkurenčného obmedzenia vykonávaného spoločnosťou O2, pravdepodobné správanie subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, ako aj posúdenie konkurenčného postavenia tak prevádzkovateľov mobilnej siete, ako aj prevádzkovateľov virtuálnych mobilných sietí, uvedené v odôvodneniach 778 až 1174 sporného rozhodnutia – bolo možné domnievať sa, že Komisia z právneho hľadiska dostatočne preukázala existenciu značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
270
Za týchto podmienok treba konštatovať, že Všeobecný súd sa tým, že po preskúmaní dôvodnosti faktorov a zistení spochybnených spoločnosťou CK Telecoms v prvostupňovom konaní a s ohľadom na výsledok, ktorý z toho vyplýva, nevykonal celkové posúdenie relevantných faktorov a zistení na účely overenia, či Komisia preukázala existenciu značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže, tak dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
271
Piatemu odvolaciemu dôvodu treba preto vyhovieť.
O šiestom odvolacom dôvode
272
Šiesty odvolací dôvod sa skladá z dvoch častí. V prvej časti Komisia Všeobecnému súdu vytýka, že skreslil sporné rozhodnutie, keď v bodoch 358 až 361 napadnutého rozsudku dospel k záveru, že táto Komisia nepreskúmala možné zhoršenie kvality siete subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou. V druhej časti tohto odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd z vlastnej iniciatívy vzniesol výhradu, ktorá nebola uvedená v šiestej časti tretieho žalobného dôvodu.
O účinnosti šiesteho odvolacieho dôvodu
– Argumentácia účastníkov konania
273
CK Telecoms tvrdí, že šiesty odvolací dôvod je neúčinný, pretože Komisia nespochybňuje hlavné úvahy Všeobecného súdu, ktoré ho viedli k zamietnutiu druhej teórie ujmy Komisie týkajúcej sa dohôd o spoločnom používaní siete.
274
Na jednej strane Komisia v rámci tohto odvolania nespochybnila úvahy uvedené v bodoch 325, 330, 340, 344 a 346 až 348 napadnutého rozsudku, v ktorých Všeobecný súd v podstate konštatoval, že Komisia nesprávne dospela k záveru, že možný rozchod záujmov medzi partnermi dohody o spoločnom používaní siete a trvalé narušenie dohôd o spoločnom používaní siete ako také môžu predstavovať značné narušenie hospodárskej súťaže podľa teórie ujmy založenej na nekoordinovaných účinkoch.
275
Na druhej strane Komisia v rámci svojho odvolania nespochybnila analýzu Všeobecného súdu uvedenú v bodoch 362 až 397 napadnutého rozsudku, ktorá sa týkala účinkov dotknutej koncentrácie na BT/EE a Vodafone.
276
Všetky tieto nespochybnené úvahy pritom viedli Všeobecný súd k zamietnutiu druhej teórie ujmy.
277
Komisia tvrdí, že šiesty odvolací dôvod je účinný.
– Posúdenie Súdnym dvorom
278
V prvom rade treba pripomenúť, že v bodoch 325, 330, 340, 344 a 346 až 348 napadnutého rozsudku Všeobecný súd preskúmal otázku, či trvalé narušenie riadneho fungovania dohôd o spoločnom používaní siete najmä z dôvodu možného rozchodu záujmov medzi partnermi týchto dohôd môže samo osebe predstavovať značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže.
279
Komisia pritom k záveru o existencii takéhoto narušenia nedospela výlučne na základe takéhoto rozchodu záujmov, keďže tento rozchod záujmov bol len jedným z faktorov zohľadnených v spornom rozhodnutí.
280
Skutočnosť, že Komisia nespochybňuje konštatovanie Všeobecného súdu, podľa ktorého bol rozchod záujmov medzi partnermi dohôd o spoločnom používaní siete ako taký nedostatočný na preukázanie značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže, nemôže spôsobiť neúčinnosť šiesteho odvolacieho dôvodu Komisie.
281
V druhom rade, pokiaľ ide o argumentáciu spoločnosti CK Telecoms, podľa ktorej je šiesty odvolací dôvod neúčinný z dôvodu, že Komisia nespochybnila analýzu Všeobecného súdu uvedenú v bodoch 362 až 397 napadnutého rozsudku, ktorá sa týkala účinkov dotknutej koncentrácie na BT/EE a Vodafone, treba uviesť, ako vyplýva najmä z bodu 361 tohto rozsudku, že Všeobecný súd skúmal, či analýza Komisie týkajúca sa účinkov koncentrácie na BT/EE a Vodafone bola osobitne spoľahlivá a presvedčivá. Všeobecný súd pritom považoval za potrebné pristúpiť k tomuto preskúmaniu na základe predpokladu vysvetleného v bodoch 358 až 361 uvedeného rozsudku a spochybneného v rámci prvej časti tohto odvolacieho dôvodu, podľa ktorého sporné rozhodnutie neobsahuje analýzu týkajúcu sa toho, že „subjekt, ktorý by bol výsledkom koncentrácie, by zhoršil ponúkané služby alebo kvalitu svojej vlastnej siete“.
282
Za týchto podmienok, ako v podstate uviedla generálna advokátka v bode 181 svojich návrhov, keďže úvahy Všeobecného súdu uvedené v bodoch 358 až 361 napadnutého rozsudku predstavujú základ posúdenia účinkov plánovanej koncentrácie na BT/EE a Vodafone, vykonaného v bodoch 362 až 397 tohto rozsudku, skutočnosť, že Komisia priamo nespochybňuje toto posúdenie Všeobecného súdu, nemôže spôsobiť neúčinnosť šiesteho odvolacieho dôvodu.
283
Treba preto zamietnuť argumentáciu spoločnosti CK Telecoms založenú na neúčinnosti šiesteho odvolacieho dôvodu, a teda preskúmať dôvodnosť tohto odvolacieho dôvodu.
O prvej časti
– Argumentácia účastníkov konania
284
V prvej časti šiesteho odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd tým, že v bodoch 358 až 361 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia nevykonala posúdenie možného zhoršenia kvality siete subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, skreslil sporné rozhodnutie a nesprávne dospel k záveru, že druhú teóriu ujmy treba odmietnuť.
285
V tejto súvislosti Komisia zdôrazňuje, že pravdepodobné zníženie motivácie prevádzkovateľov mobilnej siete, vrátane subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, investovať do zlepšenia kvality sietí v dôsledku tejto koncentrácie, predstavuje základný prvok analýzy uvedenej v spornom rozhodnutí.
286
V prvom rade z odôvodnení 1293 až 1297 sporného rozhodnutia vyplýva, že Komisia preskúmala hlavný predpoklad možného zníženia motivácie subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, investovať do zlepšenia kvality jeho siete v porovnaní so situáciou pred touto koncentráciou.
287
V druhom rade Komisia preskúmala viacero možných scenárov, ktoré boli založené najmä na plánoch konsolidácie sietí predložených spoločnosťou Three. Na jednej strane z odôvodnení 1558 až 1562 sporného rozhodnutia vyplýva, že Komisia preskúmala zníženie motivácie subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, investovať v rámci plánu [A]. Na druhej strane z odôvodnení 1732 až 1742 tohto rozhodnutia vyplýva, že Komisia preskúmala v rámci plánu [B] zníženie celkových investícií do sietí z dôvodu zvýšenej transparentnosti investícií uskutočnených každým prevádzkovateľom mobilnej siete, vrátane investícií subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou.
288
V tejto súvislosti Komisia tvrdí, že posúdila riziko zníženia kvality siete subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, ako aj zníženie konkurenčného tlaku na ostatných prevádzkovateľov mobilnej siete, ktoré by z toho vyplývalo.
289
CK Telecoms namieta, že Všeobecný súd neskreslil obsah sporného rozhodnutia a neprehliadol odôvodnenia tohto rozhodnutia, na ktoré odkazuje Komisia.
290
Táto spoločnosť zdôrazňuje, že na pochopenie tvrdení Komisie treba zohľadniť štruktúru druhej teórie ujmy.
291
V tejto súvislosti uvedená spoločnosť pripomína, že táto teória ujmy zahŕňa dve čiastkové teórie týkajúce sa dohôd o spoločnom používaní siete. Prvá čiastková teória sa týka možného zníženia konkurenčného tlaku vyvíjaného ostatnými konkurentmi (BT/EE a/alebo Vodafone) na subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou (Three), zatiaľ čo druhá sa týka situácie spoločného používania siete vyplývajúcej z tejto koncentrácie, ktorá by zvýšila celkovú transparentnosť a znížila investície na úrovni odvetvia sieťovej infraštruktúry.
292
Komisia preskúmala tieto dve čiastkové teórie ujmy vzhľadom na plány konsolidácie siete predložené spoločnosťou CK Telecoms.
293
V tomto kontexte sa podľa tejto spoločnosti odôvodnenia sporného rozhodnutia, na ktoré Komisia odkazuje a ktoré podľa tejto inštitúcie obsahujú analýzu zhoršenia siete subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, netýkajú prvej čiastkovej teórie ujmy, ale skôr druhej.
294
Body 358 až 361 napadnutého rozsudku sú pritom súčasťou analýzy Všeobecného súdu o prvej čiastkovej teórii ujmy týkajúcej sa zníženia konkurenčného tlaku vyvíjaného ostatnými konkurentmi, konkrétne spoločnosťami BT/EE a/alebo Vodafone, na subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou.
295
Všeobecnému súdu teda nemožno vytýkať, že v uvedených bodoch nezohľadnil odôvodnenia sporného rozhodnutia, na ktoré Komisia odkazuje, a že tak skreslil toto rozhodnutie.
296
Za týchto podmienok CK Telecoms spresňuje, že Všeobecný súd preskúmal a odmietol druhú čiastkovú teóriu ujmy v bodoch 398 až 418 napadnutého rozsudku, a nie v bodoch 358 až 361 tohto rozsudku, a že zohľadnil práve odôvodnenia sporného rozhodnutia, na ktoré Komisia odkazuje najmä v bodoch 400 až 403 uvedeného rozsudku.
– Posúdenie Súdnym dvorom
297
V prvej časti šiesteho odvolacieho dôvodu Komisia v podstate tvrdí, že Všeobecný súd tým, že v bodoch 358 až 361 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia nevykonala posúdenie možného zhoršenia kvality siete subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, skreslil sporné rozhodnutie a nesprávne dospel k záveru, že druhú teóriu ujmy treba odmietnuť.
298
Na úvod treba pripomenúť, že ako vyplýva z bodu 292 napadnutého rozsudku, Three počas správneho konania predložila dva plány konsolidácie sietí, a to „plán [A]“ a „plán [B]“. Tieto plány boli založené na dvoch dohodách o spoločnom používaní siete uvedených v bode 18 tohto rozsudku, a to jednak na dohode MBNL uzavretej medzi spoločnosťami BT/EE a Three, a jednak na dohode Beacon uzavretej medzi spoločnosťami Vodafone a O2. Prostredníctvom týchto dohôd títo operátori konsolidovali svoje príslušné siete, aby si mohli rozdeliť náklady na ich zavedenie, pričom v maloobchode zostali naďalej konkurentmi. Podľa týchto plánov sa nepredpokladalo, že subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, bude dlhodobo udržiavať dve samostatné siete, ale sa plánovalo vytvorenie jednej konsolidovanej siete.
299
Všeobecný súd v bode 295 napadnutého rozsudku spresnil, že v rámci druhej teórie ujmy týkajúcej sa dohôd o spoločnom používaní siete Komisia rozvinula dve čiastkové teórie.
300
Z bodu 298 tohto rozsudku vyplýva, že prvá čiastková teória v podstate spočíva v názore, že po plánovanej koncentrácii by došlo k zníženiu konkurenčného tlaku vyvíjaného ostatnými konkurentmi (BT/EE a/alebo Vodafone) na subjekt, ktorý vznikne touto koncentráciou (Three).
301
Pokiaľ ide o druhú čiastkovú teóriu, z bodu 299 uvedeného rozsudku vyplýva, že táto čiastková teória v podstate spočíva v názore, že situácia spoločného používania siete, ktorá by vyplynula z plánovanej koncentrácie, by viedla k poklesu investícií na úrovni odvetvia sieťovej infraštruktúry. V odôvodnení 1233 sporného rozhodnutia totiž Komisia tvrdí, že táto koncentrácia by mohla viesť k zníženiu úrovne spolupráce, ktoré by ovplyvnilo partnerov dohôd o spoločnom používaní siete a umožnilo by oportunistické investičné správanie subjektu, ktorý vznikne koncentráciou, v dôsledku čoho by došlo k zníženiu investícií na úrovni odvetvia, a teda aj úrovne účinnej hospodárskej súťaže, ktorá by prevládala v prípade neuskutočnenia uvedenej koncentrácie.
302
V tomto kontexte treba uviesť, že Komisia po tom, čo v odôvodneniach 1235 až 1243 sporného rozhodnutia zdôraznila dôležitosť zosúladenia záujmov medzi partnermi dohody o spoločnom používaní siete, preskúmala v odôvodneniach 1244 až 1784 tohto rozhodnutia plány konsolidácie sietí vzhľadom na uvedené dve čiastkové teórie ujmy.
303
V odôvodneniach 1293 až 1297 uvedeného rozhodnutia Komisia ďalej preskúmala hlavný predpoklad možného zníženia motivácie subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, investovať do zlepšenia kvality jeho siete v porovnaní so situáciou pred touto koncentráciou.
304
Potenciálny vývoj trhu v nadväznosti na plánovanú koncentráciu je uvedený v odôvodneniach 1368 až 1784 sporného rozhodnutia, z ktorých odôvodnenia 1391 až 1567 sa týkajú účinkov plánu [A] a odôvodnenia 1598 až 1749 sa týkajú účinkov plánu [B]. Komisia tak preskúmala účinky týchto plánov najskôr na BT/EE a najmä na sieť MBNL, a následne na Vodafone a najmä na sieť Beacon, a napokon na celkové investície do dotknutých sietí.
305
V rámci svojej analýzy vplyvu uvedených plánov na celkové investície do mobilných sietí Komisia najmä v odôvodneniach 1556 až 1562 a v odôvodneniach 1732 až 1742 sporného rozhodnutia zdôraznila, že zvýšená transparentnosť investícií medzi prevádzkovateľmi mobilnej siete by mohla znížiť ich motiváciu investovať do sietí, a teda mať významný negatívny vplyv na investície do týchto sietí na úrovni odvetvia.
306
Konkrétne na jednej strane Komisia v odôvodneniach 1559 až 1561 a 1734 sporného rozhodnutia v podstate konštatovala, že z dôvodu tejto zvýšenej transparentnosti môže byť subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, informovaný o investíciách spoločnosti BT/EE do technológie v prospech siete MBNL, a tak sa rozhodnúť, že sám zavedie takúto technológiu v prospech siete Beacon [dôverné]. Podľa sporného rozhodnutia by sa Vodafone mohla dozvedieť, že subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, zamýšľa použiť túto technológiu, a teda mať motiváciu k tomu, aby sa vzdala takýchto technologických investícií, kým tak neurobí tento subjekt.
307
Na druhej strane v odôvodneniach 1735 a 1736 tohto rozhodnutia Komisia usúdila, že podľa plánu [B] by subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, mohol byť informovaný o investíciách plánovaných spoločnosťami BT/EE alebo Vodafone a mať motiváciu, aby uskutočnil podobné investície tak na východe, ako aj na západe Spojeného kráľovstva [dôverné]. V odôvodnení 1737 uvedeného rozhodnutia dospela k záveru, že zvýšená transparentnosť by znamenala riziko, že BT/EE a Vodafone počkajú, kým subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, uskutoční takéto investície do vývoja dôležitých nových technológií a až potom by do nich investovali.
308
V tomto kontexte, ako v podstate uviedla generálna advokátka v bode 189 svojich návrhov, treba konštatovať, že Komisia vykonala analýzu možného zníženia kvality tak siete MBNL, ako aj siete Beacon. Komisia pri vykonaní tejto analýzy vychádzala z predpokladu uvedeného v odôvodnení 1275 sporného rozhodnutia, podľa ktorého ďalším spôsobom obmedzenia konkurenčného tlaku vyvíjaného partnerom dohody o spoločnom používaní siete je zníženie kvality siete zamedzením alebo zmarením investícií do siete iným partnerom tejto dohody. Z toho vyplýva, že Komisia sa od začiatku domnievala, že zníženie konkurenčného tlaku by mohlo spočívať najmä v takomto znížení kvality vlastnej siete zo strany subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou.
309
Za týchto podmienok treba konštatovať, že zo sporného rozhodnutia vyplýva, že Komisia posúdila možné zhoršenie kvality siete subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou.
310
Všeobecný súd tak tým, že v bodoch 358 až 361 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia nevykonala takéto posúdenie, skreslil toto rozhodnutie.
311
Ako uviedla generálna advokátka v bode 191 svojich návrhov, tento záver nemôže vyvrátiť tvrdenie spoločnosti CK Telecoms, podľa ktorého Komisia z hľadiska štruktúry sporného rozhodnutia posúdila účinky plánov [A] a [B] na celkové investície do príslušných sietí v dvoch rozdielnych častiach.
312
Je pravda, že keďže posúdenia Komisie týkajúce sa účinkov plánu [A] a plánu [B] na celkové investície do príslušných sietí boli vykonané v dvoch oddieloch tohto rozhodnutia, nazvaných v príslušnom poradí „Účinky plánu [A] na celkové investície do sietí“ a „Účinky plánu [B] na celkové investície do sietí“, môžu sa zdať užšie spojené s druhou čiastkovou teóriou ujmy. Okrem toho body 358 až 361 napadnutého rozsudku, ktoré Komisia spochybňuje, uvádzajú všeobecné úvahy Všeobecného súdu týkajúce sa prvej čiastkovej teórie ujmy, podľa ktorej by mohlo dôjsť k zníženiu konkurenčného tlaku vyvíjaného na konkurentov subjektu, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou. Vo svojej analýze účinkov dvoch plánov konsolidácie sietí na BT/EE a Vodafone, ako aj na celkové investície do týchto sietí však Komisia nerozlišovala v závislosti od predloženej čiastkovej teórie, ale naopak uvádzala krížové odkazy na rôzne relevantné časti sporného rozhodnutia.
313
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba prvej časti šiesteho odvolacieho dôvodu vyhovieť.
O druhej časti
– Argumentácia účastníkov konania
314
V druhej časti šiesteho odvolacieho dôvodu Komisia, ktorá sa odvoláva na nedostatok odôvodnenia, v podstate tvrdí, že Všeobecný súd na to, aby v bode 417 napadnutého rozsudku vyhovel šiestej časti tretieho žalobného dôvodu spoločnosti CK Telecoms, preskúmal z vlastnej iniciatívy otázku, ktorú táto spoločnosť nevzniesla, a že v dôsledku toho odôvodnenie uvedené v bodoch 408 až 416 napadnutého rozsudku nezodpovedá výhradám spoločnosti CK Telecoms uvedeným v rámci tejto časti.
315
V tejto súvislosti Komisia pripomína, že v šiestej časti tretieho žalobného dôvodu CK Telecoms tvrdila, že na jednej strane sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že možné zníženie celkových investícií vyplývajúce zo zvýšenej transparentnosti investícií medzi prevádzkovateľmi mobilnej siete kvalifikovala ako nekoordinovaný účinok, a na druhej strane Komisia nezohľadnila v plnej miere záväzky predložené spoločnosťou CK Telecoms.
316
Podľa Komisie odôvodnenie uvedené v bodoch 398 až 416 napadnutého rozsudku neumožňuje pochopiť dôvody, pre ktoré Všeobecný súd v bode 417 tohto rozsudku rozhodol, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že kvalifikovala možné zníženie celkových investícií vyplývajúce zo zvýšenej transparentnosti investícií medzi prevádzkovateľmi mobilnej siete ako nekoordinovaný účinok.
317
Komisia spresňuje, že v bodoch 408 až 416 uvedeného rozsudku sa Všeobecný súd zaoberal z vlastnej iniciatívy inou otázkou, ktorú CK Telecoms nevzniesla v prvostupňovom konaní a ktorá sa týkala toho, či Komisia v spornom rozhodnutí opomenula uviesť primeraný časový rámec, v rámci ktorého zamýšľala preukázať značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže.
318
Za týchto podmienok Komisia tvrdí, že odôvodnenie Všeobecného súdu uvedené v bodoch 404 až 416 napadnutého rozsudku nezodpovedá záveru, ku ktorému dospel v bode 417 napadnutého rozsudku. Tento rozsudok teda neobsahuje žiadne odôvodnenie týkajúce sa otázky, či Komisia nesprávne kvalifikovala možné zníženie celkových investícií vyplývajúce zo zvýšenej transparentnosti investícií medzi prevádzkovateľmi mobilnej siete ako nekoordinovaný účinok a či sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia vo svojej analýze vplyvu koncentrácie na investície na úrovni odvetvia.
319
CK Telecoms namieta, že Všeobecný súd jasne a vyčerpávajúco vysvetlil dôvody, ktoré ho viedli k odmietnutiu druhej čiastkovej teórie ujmy, čo umožnilo dotknutým osobám oboznámiť sa s dôvodmi rozhodnutia Všeobecného súdu a Súdnemu dvoru vykonať jeho preskúmanie.
320
V tejto súvislosti CK Telecoms v prvom rade tvrdí, že Všeobecný súd v bode 408 napadnutého rozsudku konštatoval, že Komisia nespresnila obdobie, v ktorom podľa nej dôjde k značnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže. Všeobecný súd na to, aby dospel k tomuto záveru, zastával v bode 415 tohto rozsudku názor, že analýza účinkov koncentrácie na oligopolný trh v odvetví telekomunikácií, ktorý si vyžaduje dlhodobé investície a kde sú spotrebitelia často viazaní zmluvami na niekoľko rokov, je dynamickou analýzou budúceho vývoja, ktorá vyžaduje zohľadnenie prípadných koordinovaných alebo jednostranných účinkov počas relatívne rozsiahleho časového obdobia v budúcnosti.
321
V druhom rade Všeobecný súd konštatoval, že Komisia tiež nespresnila, ktorý z viacerých scenárov konsolidácie sietí predpokladaných v spornom rozhodnutí je najpravdepodobnejší.
322
V tejto súvislosti Všeobecný súd v bodoch 410 až 413 napadnutého rozsudku konštatoval, že bez ohľadu na plán konsolidácie sietí, pre ktorý by sa účastníci plánovanej koncentrácie napokon rozhodli, by subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, dlhodobo neudržiaval dve samostatné siete. Tento subjekt by sa teda z dlhodobého hľadiska sústreďoval na jednu z dvoch dohôd o spoločnom používaní siete.
323
Za týchto podmienok Všeobecný súd podľa tejto spoločnosti správne usudzoval, že druhá čiastková teória ujmy musí byť odmietnutá, pretože je založená na predpoklade dlhodobej existencie dvoch samostatných sietí, ktorý je v rozpore so skutkovým stavom zisteným Všeobecným súdom.
– Posúdenie Súdnym dvorom
324
Z pravidiel upravujúcich konanie na súdoch Únie, najmä z článku 21 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a z článku 76 a článku 84 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu vyplýva, že spor je v zásade určený a vymedzený účastníkmi konania a že súd Únie nemôže rozhodovať ultra petita (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. decembra 2013, Komisia/Írsko a i., C‑272/12 P, EU:C:2013:812, bod 27).
325
Hoci niektoré žalobné dôvody, akými sú neexistencia alebo nedostatok odôvodnenia predmetného rozhodnutia, patriace medzi podstatné formálne náležitosti, môžu či dokonca musia byť vzaté do úvahy ex offo, naproti tomu žalobný dôvod týkajúci sa materiálnej zákonnosti uvedeného rozhodnutia, patriaci medzi porušenia Zmlúv alebo každého právneho predpisu týkajúceho sa ich vykonania v zmysle článku 263 ZFEÚ, môže súd Únie preskúmať len vtedy, ak ho uvádza žalobca (rozsudok z 10. decembra 2013, Komisia/Írsko a i., C‑272/12 P, EU:C:2013:812, bod 28).
326
V prejednávanej veci treba konštatovať, že v šiestej časti tretieho žalobného dôvodu CK Telecoms tvrdila, že na jednej strane sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že možné zníženie celkových investícií vyplývajúce zo zvýšenej transparentnosti investícií medzi prevádzkovateľmi mobilnej siete kvalifikovala ako nekoordinovaný účinok, a na druhej strane Komisia nezohľadnila v plnej miere záväzky predložené spoločnosťou CK Telecoms.
327
Všeobecný súd v bodoch 398 až 401 napadnutého rozsudku v podstate pripomenul túto šiestu časť tretieho žalobného dôvodu, ako aj argumentáciu Komisie. V bodoch 402 až 407 tohto rozsudku Všeobecný súd preskúmal odôvodnenia sporného rozhodnutia týkajúce sa možného zníženia celkových investícií do sietí z dôvodu zvýšenej transparentnosti investícií medzi prevádzkovateľmi mobilnej siete, ktorá by vyplynula z plánovanej koncentrácie.
328
V tomto kontexte pritom Všeobecný súd namiesto toho, aby preskúmal, či Komisia toto možné zníženie investícií nesprávne kvalifikovala ako nekoordinovaný účinok a či nezohľadnila v plnej miere záväzky predložené spoločnosťou CK Telecoms, v bode 408 napadnutého rozsudku konštatoval, že v prejednávanej veci čelí „osobitnej ťažkosti“ v súvislosti so súdnym preskúmaním sporného rozhodnutia, ktoré musí vykonať, keďže Komisia neuviedla primeraný časový rámec, v rámci ktorého zamýšľala preukázať značné narušenie účinnej hospodárskej súťaže.
329
V bode 410 napadnutého rozsudku tento súd v podstate konštatoval, že v spornom rozhodnutí Komisia nepovažovala dlhé časové obdobie za primeraný časový rámec na zhodnotenie účinkov plánovanej koncentrácie.
330
V tejto súvislosti Všeobecný súd v bode 415 tohto rozsudku spresnil, že analýza účinkov koncentrácie na oligopolný trh v odvetví telekomunikácií, ktorý si vyžaduje dlhodobé investície a kde sú spotrebitelia často viazaní zmluvami na niekoľko rokov, je dynamickou analýzou budúceho vývoja, ktorá vyžaduje zohľadnenie prípadných koordinovaných alebo jednostranných účinkov počas relatívne rozsiahleho časového obdobia v budúcnosti.
331
Všeobecný súd v bodoch 416 a 417 napadnutého rozsudku v podstate dospel k záveru, že vzhľadom na skutočnosť, že účastníci koncentrácie dlhodobo nezachovajú dve oddelené siete, sa Komisia tým, že kvalifikovala vplyv zvýšenej transparentnosti na celkové investície do sietí ako nekoordinovaný účinok, dopustila nesprávneho právneho posúdenia, „keďže [druhá čiastková teória] je založen[á] na [nesprávnom] predpoklade existencie dvoch oddelených sietí“.
332
Ako uviedla generálna advokátka v bode 200 svojich návrhov, treba pritom konštatovať, že CK Telecoms v rámci svojich vyjadrení v prvostupňovom konaní nevytýkala Komisii, že nespresnila alebo neanalyzovala primeraný časový rámec, v rámci ktorého táto inštitúcia zamýšľala preukázať existenciu nekoordinovaných účinkov a značného narušenia účinnej hospodárskej súťaže.
333
Je teda potrebné konštatovať, že Všeobecný súd bez toho, aby preskúmal výhrady, ktoré predložila CK Telecoms v rámci dotknutého žalobného dôvodu, vzniesol z vlastnej iniciatívy výhradu založenú na nespresnení časového rámca a analýzy nekoordinovaných účinkov z dlhodobého hľadiska.
334
Je pritom zjavné, že túto výhradu nemožno kvalifikovať ako dôvod týkajúci sa verejného poriadku v zmysle judikatúry Súdneho dvora pripomenutej v bode 325 tohto rozsudku.
335
Keďže teda Všeobecný súd na to, aby v bode 417 napadnutého rozsudku vyhovel šiestej časti tretieho žalobného dôvodu spoločnosti CK Telecoms, vzniesol z vlastnej iniciatívy v bodoch 408 až 416 napadnutého rozsudku výhradu, ktorú nemožno kvalifikovať ako dôvod týkajúci sa verejného poriadku, a v dôsledku toho odôvodnenie uvedené v týchto bodoch nezodpovedá výhradám spoločnosti CK Telecoms formulovaným v rámci tejto časti, treba konštatovať, že tento súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
336
Druhá časť šiesteho odvolacieho dôvodu je preto dôvodná a šiestemu odvolaciemu dôvodu treba teda vyhovieť v celom rozsahu.
337
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy a s prihliadnutím na rozsah, povahu a dosah pochybení Všeobecného súdu, ktoré boli identifikované v tomto rozsudku a ktoré majú vplyv na odôvodnenie Všeobecného súdu ako celku, treba napadnutý rozsudok zrušiť.
O vrátení veci Všeobecnému súdu
338
Podľa článku 61 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie ak je odvolanie dôvodné, Súdny dvor zruší rozhodnutie Všeobecného súdu. V danej veci môže buď sám vydať konečný rozsudok, ak to stav konania dovoľuje, alebo vrátiť vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie.
339
V prejednávanej veci z bodov 291, 397, 417, 418, 454 a 455 napadnutého rozsudku vyplýva, že vzhľadom na to, že Všeobecný súd vyhovel žalobným dôvodom uvedeným v bode 41 tohto rozsudku, tento súd zrušil sporné rozhodnutie a konštatoval, že nie je potrebné preskúmať šiestu časť prvého žalobného dôvodu založenú na tom, že Komisia sa nesprávne domnievala, že subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, bude mať pravdepodobne nižšiu motiváciu súťažiť ako spoločnosti Three a O2 pred touto koncentráciou. Nepreskúmal ani druhý žalobný dôvod týkajúci sa posúdenia scenára protichodných situácií vykonaného Komisiou, na ktorom založila hodnotenie maloobchodného a veľkoobchodného trhu, ani druhú a siedmu časť tretieho žalobného dôvodu, ktoré sa týkali jednak vývoja dvoch existujúcich dohôd o spoločnom používaní siete v scenári protichodných situácií a jednak posúdenia záväzkov týkajúcich sa spoločného používania siete. Všeobecný súd sa nevyjadril ani k štvrtej, piatej a šiestej časti štvrtého žalobného dôvodu, ktoré sa v príslušnom poradí týkali posúdenia Komisie, podľa ktorého by bol subjekt, ktorý vznikne plánovanou koncentráciou, menej motivovaný čeliť konkurencii, posúdenia tejto inštitúcie, podľa ktorého by konkurenti tohto subjektu nemali ani kapacitu, ani stimuly potrebné na to, aby mu konkurovali, ako aj toho, že Komisia zohľadnila niektoré tvrdenia tretích osôb. Napokon Všeobecný súd nerozhodol o piatom žalobnom dôvode, ktorým CK Telecoms spochybnila posúdenie niektorých jej záväzkov Komisiou.
340
Žalobné dôvody, ktoré Všeobecný súd nepreskúmal, zahŕňajú preskúmanie viacerých skutkových a právnych otázok na základe skutočností, ktoré jednak neboli posúdené Všeobecným súdom v napadnutom rozsudku a jednak neboli na Súdnom dvore prejednané. Navyše povaha a rozsah pochybení, ktorých sa dopustil Všeobecný súd a ktoré boli identifikované v tomto rozsudku, sú také, že preskúmanie žalobných dôvodov uplatnených v prvostupňovom konaní, ktoré je poznačené týmito pochybeniami, si vyžaduje, aby Všeobecný súd vykonal najmä novú analýzu týchto dôvodov, ktorá sa podstatne líši od analýzy obsiahnutej v napadnutom rozsudku.
341
V tomto kontexte treba konštatovať, že v prejednávanej veci Súdny dvor nemá k dispozícii informácie potrebné na to, aby s konečnou platnosťou rozhodol o všetkých žalobných dôvodoch uplatnených v prvostupňovom konaní.
342
Za týchto podmienok treba vrátiť vec Všeobecnému súdu s tým, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.
O trovách
343
Keďže vec sa vracia Všeobecnému súdu, o trovách konania sa rozhodne neskôr.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (veľká komora) rozhodol takto:
1.
Rozsudok z 28. mája 2020, CK Telecoms UK Investments/Komisia (T‑399/16, EU:T:2020:217), sa zrušuje.
2.
Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie.
3.
O trovách konania sa rozhodne neskôr.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.
(
1
)	Skryté dôverné údaje.