Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
MANUEL
CAMPOS
SÁNCHEZ‑BORDONA
prednesené
10. júla
2025(1)
Vec C‑483/23
D,
A,
B,
C
a
T
proti
Ministero dell’Economia e delle Finanze,
Comitato di Sicurezza Finanziaria
a
Agenzia del Demanio
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Tribunale
Amministrativo
Regionale
per
il
Lazio
(Regionálny
správny
súd
pre
Lazio,
Taliansko)]
„ Prejudiciálne
konanie – Zahraničná
politika – Reštriktívne
opatrenia
proti
Ruskej
federácii z dôvodu
jej
konania
narúšajúceho
alebo
ohrozujúceho
územnú
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny – Nariadenie
(EÚ)
č. 269/2014 – Zmrazenie
finančných
prostriedkov
alebo
hospodárskych
zdrojov,
ktoré
sú
súčasťou
trustu – Uznanie
trustu
zriadeného
na
území
offshore – Zriaďovateľ
trustu
označený v prílohe I k nariadeniu
č. 269/2014 – Vlastníctvo a držba
hospodárskych
zdrojov a finančných
prostriedkov,
ktoré
sú
súčasťou trustu – Kontrola
nad
hospodárskymi
zdrojmi a finančnými
prostriedkami,
ktoré
sú
súčasťou trustu – Trust
spojený
so
sankcionovanou
osobou “
1.        Kontext
prejednávaného
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
tvorí
prijatie
reštriktívnych
opatrení
spočívajúcich v zmrazení
hospodárskych
zdrojov a finančných
prostriedkov,
ktoré
prijala
Európska
únia
proti
Ruskej
federácii s cieľom
zabrániť
konaniu
narúšajúcemu
alebo
ohrozujúcemu
územnú
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny.
2.        Vnútroštátny
súd
sa v podstate
pýta,
či
sa
opatrenia
spočívajúce v zmrazení
môžu
vzťahovať
aj
na
majetok
alebo
hospodárske
zdroje,
ktoré
vložila
do
trustu(2) osoba
(zriaďovateľ
trustu),
ktorá
je
menovite
označená v zozname
uvedenom v prílohe I k nariadeniu
(EÚ) č. 269/2014(3).
3.        Súdny
dvor
má
rozhodnúť,
do
akej
miery
môže
trust
slúžiť
ako
nástroj
na
obchádzanie
uplatňovania
reštriktívnych
opatrení.
Pri
odpovedi
na
túto
otázku
bude
potrebné
zohľadniť
zložitosť a flexibilitu
trustov
ako
právneho
inštitútu,
ktorý
je
upravený
vo
vnútroštátnom
práve
niektorých,
nie
však
všetkých
členských
štátov.
I.      Právny rámec
A.      Medzinárodné právo. Haagsky dohovor z 1. júla 1985 o rozhodnom práve pre trust a o jeho uznávaní(4)
4.        V súlade s článkom 2 Haagskeho
dohovoru z roku
1985:
„Na
účely
tohto
dohovor
pojem
‚trust‘
označuje
právne
vzťahy
založené
osobou
zriaďovateľa – na
základe
úkonov
medzi
živými
alebo
pre
prípad
smrti – tým,
že v záujme
beneficienta
alebo
na
určitý
účel
umiestni
majetok
pod
kontrolu
správcu.
Trust má
tieto
znaky:
a)      majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
predstavuje
oddelený
majetok a netvorí
súčasť
majetku
správcu,
b)      nositeľom vlastníckeho
práva k majetku,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
je
správca
alebo
iná
osoba v mene
správcu,
c)      správca má právomoc a povinnosť, za ktoré zodpovedá, spravovať a riadiť majetok alebo nakladať s ním v súlade s podmienkami trustu a osobitnými povinnosťami, ktoré mu ukladá zákon.
Skutočnosť,
že
zriaďovateľ
si
ponechá
určité
výhradné
práva a právomoci a že
správca môže
mať
určité
práva
ako
beneficient,
nie
je
nevyhnutne
nezlučiteľná s existenciou
trustu.“
5.        V článku 6 prvom
odseku
sa
uvádza:
„Trust sa
spravuje
právnym
poriadkom,
ktorý
si
zvolí
zriaďovateľ.
Táto
voľba
musí
byť
výslovná
alebo
vyplývať z ustanovení
listiny,
ktorou
sa
zriaďuje
trust alebo
preukazuje
jeho
existencia, v prípade
potreby
vykladanými
so
zreteľom
na
okolnosti
prípadu.“
6.        Článok 11
stanovuje:
„Ako
trust sa
uzná
trust
zriadený v súlade s právnym
poriadkom,
ktorý
je
uvedený v predchádzajúcej
kapitole.
Z tohto
uznania
prinajmenšom
vyplýva,
že
majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
je
odlišný
od
osobného
majetku
správcu a že
správca
môže
konať
ako
žalobca
alebo
žalovaný a môže
vystupovať v postavení
správcu pred notárom alebo ktoroukoľvek osobou, ktorá vykonáva verejnú funkciu.
Pokiaľ
to
právny
poriadok
rozhodný
pre
trust vyžaduje alebo stanovuje, z tohto uznania
najmä
vyplýva,
že
a)      osobní
veritelia
správcu
nemôžu
využiť
zabezpečovacie
opatrenia
vzťahujúce
sa
na
majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu;
b)      majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
nepatrí do majetku správcu v prípade
jeho
platobnej
neschopnosti
alebo
úpadku;
c)      majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
nepatrí do majetkového spoločenstva manželov ani
do
dedičstva
po
správcovi;
d)      sa
možno
domáhať
vydania
majetku,
ktorý
je
súčasťou
trustu, v prípade,
že
správca v rozpore s povinnosťami
vyplývajúcimi z trustu
zmiešal
majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu,  so
svojím
osobným
majetkom
alebo
previedol
vlastnícke
právo k nemu.
Práva a povinnosti
tretej
osoby,
ktorá
má v držbe
majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
sa
však
naďalej
riadia
právnym
poriadkom,
ktorý
určujú
kolízne
normy
platné v mieste
sídla
súdu,
ktorý
vo
veci
koná.“
B.      Právo Únie
1.      Nariadenie č. 269/2014
7.        Článok 1 stanovuje:
„Na
účely
tohto
nariadenia
sa
uplatňuje
toto
vymedzenie
pojmov:
…
d)      ‚hospodárske
zdroje‘
sú
aktíva
každého
druhu,
hmotné
aj
nehmotné,
hnuteľné
aj
nehnuteľné,
ktoré
nie
sú
finančnými
prostriedkami,
ale
možno
ich
použiť
na
získanie
finančných
prostriedkov,
tovaru
alebo
služieb;
e)      ‚zmrazenie
hospodárskych
zdrojov‘
je
zabránenie
využívaniu
hospodárskych
zdrojov
na
účely
získania
finančných
prostriedkov,
tovaru
alebo
služieb
akýmkoľvek
spôsobom,
ktorý
zahŕňa
okrem
iného
ich
predaj,
prenájom
alebo
založenie;
f)      ‚zmrazenie
finančných
prostriedkov‘
je
zabránenie
akémukoľvek
pohybu,
prevodu,
úprave,
použitiu
finančných
prostriedkov,
prístupu k nim
alebo
manipulácii s nimi
akýmkoľvek
spôsobom,
ktoré
by
mali
za
následok
akúkoľvek
zmenu
ich
objemu,
výšky,
umiestnenia,
vlastníctva,
držby,
charakteru,
miesta
určenia
alebo
akúkoľvek
inú
zmenu,
ktorá
by
umožnila
použitie
finančných
prostriedkov,
vrátane
spravovania
portfólií;
g)      ‚finančné
prostriedky‘
sú
finančné
aktíva a výhody
každého
druhu,
ktoré
zahŕňajú,
nie
však
výlučne:
…“.
8.        Článok 2(5) stanovuje:
„1.      Zmrazujú
sa
všetky
finančné
prostriedky a hospodárske
zdroje,
ktoré
patria
akýmkoľvek
fyzickým
alebo
právnickým
osobám,
subjektom
alebo
orgánom,
alebo
fyzickým
alebo
právnickým
osobám,
subjektom
alebo
orgánom,
ktoré
sú s nimi
spojené, a ktoré
sú
uvedené v zozname v prílohe I,
ako
aj
finančné
prostriedky a hospodárske
zdroje,
ktoré
sú v držbe
alebo
pod
kontrolou
takýchto
fyzických
osôb,
právnických
osôb,
subjektov
alebo
orgánov.
2.      Žiadne
finančné
prostriedky
ani
hospodárske
zdroje
sa
priamo
ani
nepriamo
nesprístupnia
fyzickým
alebo
právnickým
osobám,
subjektom
alebo
orgánom,
alebo
fyzickým
alebo
právnickým
osobám,
subjektom
alebo
orgánom,
ktoré
sú s nimi
spojené, a ktoré
sú
uvedené v zozname v prílohe I,
ani
sa
neposkytnú v ich
prospech.“
9.        V článku 9 sa
uvádza:
„Zakazuje
sa
vedomá a úmyselná
účasť
na
činnostiach,
ktorých
predmetom
alebo
dôsledkom
je
obchádzanie
opatrení
uvedených v článku 2.“
2.      Vykonávacie nariadenie 2022/336
10.      Podľa článku 1 tohto
nariadenia
„na
zoznam
uvedený v prílohe I k nariadeniu
(EÚ)
č. 269/2014
sa
dopĺňajú
osoby a subjekty
uvedené v prílohe k tomuto
nariadeniu“.
3.      Smernica (EÚ) 2015/849(6)
11.      Článok 3 stanovuje:
„Na
účely
tejto
smernice
sa
uplatňujú
tieto
vymedzenia
pojmov:
…
6.      ‚konečný
užívateľ
výhod‘
je
akákoľvek
fyzická(‑é)
osoba(‑y),
ktorá(‑é)
skutočne
ovláda(‑jú)
alebo
vykonáva(‑jú)
kontrolu
nad
klientom,
a/alebo
fyzická(‑é)
osoba(‑y), v mene
ktorej(‑ých)
sa
transakcia
alebo
činnosť
vykonáva,
pričom
medzi
konečných
užívateľov
výhod
patria
aspoň:
…
b)      v prípade
správy
zvereného
majetku
(trust):
všetky
tieto
osoby:
i)      zriaďovateľ/zriaďovatelia
(settlor);
ii)      správca/správcovia
(trustee);
iii)      protektor/protektori,
ak
sú
určení;
iv)      beneficienti,
alebo
ak
sa
ešte
len
majú
určiť
jednotlivci,
ktorí
majú
prospech z právnej
štruktúry
alebo
právneho
subjektu,
skupina
osôb, v ktorých
hlavnom
záujme
sa
táto
právna
štruktúra
alebo
subjekt
zakladá
alebo
funguje;
v)      akákoľvek
iná
fyzická
osoba,
ktorá
vykonáva
skutočnú
kontrolu
nad
zvereným
majetkom
prostredníctvom
priameho
alebo
nepriameho
vlastníctva
alebo
inými
prostriedkami;
c)      v prípade
právnych
subjektov,
ako
sú
nadácie, a právnych
štruktúr
podobných
správe
zvereného
majetku,
fyzická(‑é)
osoba(‑y),
ktorá(‑é)
má(majú)
rovnocenné
alebo
podobné
postavenie
ako
osoby
uvedené v písmene
b);
…“.
C.      Talianske právo
1.      Legislatívny dekrét č. 109/2007(7)
12.      Článkom 3 tohto
legislatívneho
dekrétu
bol
vytvorený
Comitato
di
Sicurezza
Finanziaria
(Výbor
pre
finančnú
bezpečnosť,
Taliansko)
ako
orgán
Ministero
dell’Economia e delle
Finanze
(Ministerstvo
hospodárstva a financií,
Taliansko),
ktorý
prijíma
opatrenia
spočívajúce v zmrazení
nariadené
Organizáciou
Spojených
národov,
Európskou
úniou a ministerstvom
hospodárstva a financií.
13.      Článok 5 tohto
legislatívneho
dekrétu
obsahuje
zákaz
prevodu,
sprístupnenia
alebo
použitia
zmrazených
zdrojov,
ako
aj zákaz
priameho
alebo
nepriameho
sprístupnenia
finančných
prostriedkov
alebo
hospodárskych
zdrojov
označeným
subjektom
alebo v ich
prospech.
2.      Legislatívny dekrét č. 90/2017(8)
14.      Podľa
znenia,
ktoré
je
uvedené v rozhodnutí
vnútroštátneho
súdu, článok 2 prvý
odsek
tohto
legislatívneho
dekrétu,
ktorým
sa
mení článok 22 ods. 5
legislatívneho
dekrétu č. 231/2007,
stanovuje:
„Správcovia
výslovných
trustov
upravených v zákone č. 364
zo
16. októbra
1989,
ako
aj
osoby,
ktoré
vykonávajú
rovnocenné
práva,
právomoci a oprávnenia v rámci
podobných
právnych
štruktúr,
pokiaľ
majú
sídlo
alebo
bydlisko
na
území
Talianskej
republiky,
získajú a uchovávajú
náležité,
presné a aktualizované
informácie o konečnom
užívateľovi
výhod
plynúcich z trustu
alebo
podobnej
právnej
štruktúry,
pričom
za
také
informácie
sa
považujú
informácie o totožnosti
zriaďovateľa/zriaďovateľov,
správcu/správcov,
protektora/protektorov
alebo
inej
osoby
konajúcej
na
účet
správcu,
ak
sú
také
osoby
určené,
beneficienta
alebo
kategórií
beneficientov a iných
fyzických
osôb,
ktoré
vykonávajú
kontrolu
nad
trustom
alebo
podobnou
právnou
štruktúrou, a akejkoľvek
inej
fyzickej
osoby,
ktorá
vykonáva
skutočnú
kontrolu
nad
majetkom
vloženým
do
trustu
alebo
podobnej
právnej
štruktúry
prostredníctvom
priameho
alebo
nepriameho
vlastníctva
alebo
inými
prostriedkami.“
3.      Zákon č. 364/1989(9)
15.      Týmto
zákonom
Taliansko
ratifikovalo
Haagsky
dohovor z roku
1985.
II.    Skutkový stav, spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
16.      Trusty,
ku
ktorým
patrí
sporný
trust,
sú
neverejné a neexistuje
verejný
register, v ktorom
by
bola
uvedená
ich
štruktúra a ich
zmeny.
Preto
treba
za
skutkové
okolnosti
tejto
veci
považovať
skutkové
okolnosti,
ktoré
uviedol
vnútroštátny
súd, a prípadne
ich
doplniť
skutkovými
okolnosťami,
ktoré
vyplývajú z dokumentov
založených v spise a zo
zisťovaní
talianskych
orgánov.
17.      S výhradou
konečného
overenia,
ktoré
musí
vykonať
vnútroštátny
súd,
Súdny
dvor
musí
vychádzať z takto
preukázaného
skutkového
stavu,
aby
mohol
poskytnúť
užitočnú
odpoveď
na
otázky,
ktoré
sa
mu
kladú.
18.      Spoločnosti
B,
A,
C a D,
ktoré
sú
žalobkyňami,
vykonávajú
obchodné
činnosti v Taliansku,
kde
majú
sídlo.(10) Ich
základné
imanie
vlastní
spoločnosť z Bermudských
ostrovov(11),
ktorej
aktíva
vložila
do
trustu
fyzická
osoba
(zriaďovateľ)(12).
19.      Trust
bol
zriadený
listinou z 18. júla
2007.
Riadi
sa
právnymi
predpismi
Bermudských
ostrovov,
ktoré
sú
britským
zámorským
územím. V rámci
trustu
je
ustanovený
správca(13) (najprv
ním
bola
spoločnosť
H a potom
spoločnosť
T)(14) a protektor,
ktorým
je
tretia
fyzická
osoba.(15) Držitelia
týchto
funkcií
sa
postupne
menili.
Generálny
riaditeľ
spoločnosti
H
(spoločnosť,
ktorá
vykonávala
funkciu
správcu
do
1. apríla
2021)
bol
od
roku
2014
tiež
protektorom
trustu.
Predtým
bola
protektorom
osoba,
ktorej
zriaďovateľ
úplne
dôveroval.(16)
20.      Beneficientmi
trustu
boli
pôvodne
zriaďovateľ a jeho
rodinní
príslušníci.
Správca a protektor
boli
tiež
uvedení
ako
beneficienti
od
zriadenia
trustu
do
roku
2014.
Po
tom,
čo
Únia
prijala
sankcie
voči
Rusku z dôvodu
anexie
Krymu,
bola
listina,
ktorou
sa
zriaďuje
trust,
28. decembra
2014
zmenená.
Beneficientmi
boli
naďalej
zriaďovateľ a jeho
dvaja
ďalší
rodinní
príslušníci.
Bolo
stanovené,
že
protektor
môže
na
základe
voľnej
úvahy
odvolať a vymeniť
správcu,
že
zriaďovateľ
môže
určiť
ďalších
protektorov a že
správca
môže
so
súhlasom
protektora
určiť
ďalších
beneficientov,
ale
že
sú
to
vždy
osoby,
sankcionované
Úniou.
21.      Na
základe
listiny z 19. decembra
2017
správca a protektor(17) určili,
ktoré
osoby
sankcionované
Úniou
treba
považovať
za
osoby
vylúčené z trustu. V dôsledku
toho
boli
sestra a synovec
zriaďovateľa
vylúčení z okruhu
beneficientov
trustu.
22.      Generálny
riaditeľ
správcovskej
spoločnosti
so
sídlom
vo
Švajčiarsku
(spoločnosť
T)
bol
19. júna
2019
vymenovaný
za
protektora
trustu a 1. apríla
2021
určený
za
správcu.
23.      Zriaďovateľ
bol
vylúčený z okruhu
beneficientov
listinou
zo
7. februára
2022,
21
dní
pred
zahrnutím
jeho
mena
do prílohy I k nariadeniu č. 269/2014,
ktoré
bolo
vykonané
na
základe
rozhodnutia
(SZBP)
2022/337 a vykonávacieho
nariadenia
2022/336.
24.      Pôvodný
protektor
bol
jediným
beneficientom
po
zmene
trustu
zo
7. februára
2022,
ktorou
bol
zriaďovateľ
vylúčený z okruhu
beneficientov. V súčasnosti
talianska
vláda
nedokáže s istotou
určiť,
kto
sú
beneficienti
trustu.
Na
pojednávaní
právni
zástupcovia
spoločností,
ktoré
sú
žalobkyňami,
uviedli,
že
beneficientmi
trustu
sú
charitatívne
organizácie.
25.      Spoločnosti
B,
A,
C a D
mali
otvorené
účty v pobočke
banky v Miláne. V období
od
17. apríla
2013
do
7. júna
2017
tieto
spoločnosti
oznámili
bankovej
inštitúcii,
že
ich
konečným
užívateľom
výhod
je
zriaďovateľ
trustu.
26.      Dňa
14. marca 2022
Výbor
pre
finančnú
bezpečnosť,
ktorý
je
súčasťou
ministerstva
hospodárstva a financií,
oznámil
spoločnostiam
B,
A,
C a D,
že v súlade s článkom 2 nariadenia č. 269/2014 a legislatívnym
dekrétom č. 109/2007
nariadil
zmrazenie
obchodných
podielov a majetku
vo
vlastníctve
týchto
spoločností,
keďže
„ich
nepriamo
možno
pripísať
[zriaďovateľovi]“.
27.      Spoločnosti
B,
A,
C a D,
ako
aj
spoločnosť
T
(správca)
11. mája
2022
napadli
prijaté
opatrenie
spočívajúce v zmrazení
žalobou
na
Tribunale
Amministrativo
Regionale
per
il
Lazio
(Regionálny
správny
súd
pre
Lazio,
Taliansko).
28.      V konaní
na
uvedenom
súde:
–        spoločnosti,
ktoré
sú
žalobkyňami, v podstate
tvrdia,
že
zmrazený
majetok
nepatrí
do
sféry
vplyvu
osoby
označenej v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014,
teda
zriaďovateľa
trustu.
Vkladom
materskej
spoločnosti
do
trustu
bol
jeho
majetok
oddelený
od
majetku
zriaďovateľa.
Podľa
zriaďovacej
listiny a rozhodného
práva
neexistuje
žiadna
(priama
alebo
nepriama)
riadiaca a kontrolná
právomoc
pripísateľná
zriaďovateľovi,
ktorý
už
nemôže
vykonávať
svoj
vplyv;
–        talianske
orgány
naopak
tvrdia,
že
vklad
do
trustu
nemá
účinok
prevodu, a preto
nespôsobuje
úplné
prerušenie
vzťahu
medzi
zriaďovateľom a vloženým
majetkom.
Tiež
sa
odvolávajú
na
smernicu
2015/849,
ktorej článok 3 bod 6 písm. b)
bod
i)
stanovuje,
že
zriaďovatelia
trustu
patria
do
kategórie
„konečných
užívateľov
výhod“.
Navyše
poznamenávajú,
že
hoci
zriaďovateľ
už
nie
je
beneficientom
trustu,
majetok
sa
môže
„vrátiť“
do
jeho
vlastníctva
alebo
ním
opäť
môže
disponovať,
ak
sa
napokon
neprevedie
na
beneficientov
(napríklad
na
základe
toho,
že
sa
ho
zrieknu
alebo
dôjde k predčasnému
zániku
trustu).
29.      Za
týchto
okolností
Tribunale
Amministrativo
Regionale
per
il
Lazio
(Regionálny
správny
súd
pre
Lazio)
predkladá
Súdnemu
dvoru
tieto
prejudiciálne
otázky:
„1.      Má
sa
článok 2
[ods.]
1
nariadenia
[č. 269/2014]
vykladať v tom
zmysle,
že
opatrenie
spočívajúce v zmrazení
možno
prijať
aj v prípade
majetku
alebo
zdrojov,
ktoré
vložil
do
trustu
správca
uvedený v prílohe I k nariadeniu
(označená
osoba
alebo
osoba
uvedená v zozname),
ktorý
sa
má
považovať
za
subjekt,
ktorému
tento
majetok
alebo
zdroje
patria?
2.      V prípade
zápornej
odpovede,
má sa
článok 2
[ods.]
1
nariadenia
[č. 269/2014]
vykladať v tom
zmysle,
že
opatrenie
spočívajúce v zmrazení
možno
prijať
aj v prípade
majetku
alebo
zdrojov,
ktoré
vložil
do
trustu
správca
uvedený v prílohe I k nariadeniu
(označená
osoba
alebo
osoba
uvedená v zozname),
ktorý
sa
má
považovať
za
subjekt
spojený s osobou,
ktorej
tento
majetok
alebo
zdroje
patria?
3.      V prípade
zápornej
odpovede,
má sa
článok 2
[ods.]
1
nariadenia
[č. 269/2014]
vykladať v tom
zmysle,
že
opatrenie
spočívajúce v zmrazení
možno
prijať
aj v prípade
majetku
alebo
zdrojov,
ktoré
vložil
do
trustu
správca
uvedený v prílohe I k nariadeniu
(označená
osoba
alebo
osoba
uvedená v zozname),
ktorý
sa
má
považovať
za
subjekt,
ktorý
vykonáva
kontrolu
nad
týmto
majetkom
alebo
zdrojmi?“
III. Konanie na Súdnom dvore
30.      Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
bol
doručený
do
kancelárie
Súdneho
dvora
26. júla
2023.
31.      Písomné
pripomienky
predložili
spoločnosti,
ktoré
sú
žalobkyňami,
belgická,
francúzska,
talianska,
holandská a fínska
vláda,
ako
aj
Európska
komisia.
32.      Na
pojednávaní
konanom
8. mája
2025
sa
zúčastnili
spoločnosti,
ktoré
sú
žalobkyňami,
belgická,
nemecká a talianska
vláda,
ako
aj
Komisia.
IV.    Posúdenie
33.      Skôr
než
navrhnem
odpoveď
na
prejudiciálne
otázky,(18) treba
podľa
môjho
názoru
pre
lepšie
pochopenie
sporu
stručne
opísať
inštitút
trustu,
ako
aj
predpisy,
ktoré
upravujú
trusty
zriadené
podľa
právneho
poriadku
Bermudských
ostrovov.
A.      Všeobecné úvahy o trustoch
34.      Trust
je
právny
inštitút,
ktorý
vznikol v štátoch
uplatňujúcich
common
law,
ktorého
znaky
nie
je
vždy
ľahké
určiť a ktorého
akceptácia v iných
štátoch
vyvolala
rozpory.(19)
35.      V práve
Únie
neexistuje
osobitná
právna
úprava
týkajúca
sa
trustov.
Súdny
dvor
však
na
ne
poukázal v sporoch
týkajúcich
sa
daní a vnútorného
trhu. V rozsudku
Trustees
of
the
P
Panayi
Accumulation & Maintenance
Settlements(20) zdôraznil
tieto
tri
znaky
trustu:
–        v štátoch
uplatňujúcich
common
law
trust v podstate
vzniká
na
základe
trojstranného
právneho
úkonu,
prostredníctvom
ktorého
zriaďovateľ
prevedie
majetok
na
osobu (správca),
aby
ho
podľa
listiny,
ktorou
sa
zriaďuje
trust,
spravovala v prospech
tretej
osoby
(beneficient);
–        vlastníkom
majetku,
ktorý
tvorí
trust,
je v právnom
slova
zmysle
správca a v ekonomickom
slova
zmysle
beneficient
(„legal
ownership
and
economic
ownership“);
–        napriek
tomu,
že
trust
je
právne
uznaným
inštitútom a má
právne
účinky,
nemá
vlastnú
právnu
subjektivitu a musí
konať
prostredníctvom
svojho
správcu.
Majetok,
ktorý
tvorí
trust,
sa
nestáva
majetkom
správcu.
Správca
je
povinný
spravovať
tento
majetok
„v rámci
samostatného
fondu,
odlišného
od
jeho
vlastného
majetku“.
Základnou
povinnosťou
správcu
je
dodržiavať
podmienky a povinnosti
stanovené
listinou,
ktorou
sa
zriaďuje
trust, a všeobecnú
právnu
úpravu.
36.      Tieto
znaky
trustu(21) sa v podstate
zhodujú
so
znakmi
uvedenými v Haagskom
dohovore z roku
1985,
ktorého článok 2 som
citoval
vyššie.
37.      Pojem
trust,
ktorý
je
vymedzený v článku 2 Haagskeho
dohovoru z roku
1985,
sa
chápe
široko(22) a bol
tak
sformulovaný,
aby
zahŕňal
trusty
podľa
práva
common
law a príbuzné
právne
inštitúty
štátov
so
systémami
kontinentálneho
práva(23),
ako
je
správa
zvereného
majetku
(fideikomis),
fiducia
alebo
nemecký
Treuhand.
Štáty
uplatňujúce
common
law
si
tak
zabezpečili
uznávanie
trustov v štátoch
so
systémami
kontinentálneho
práva
(kde
trusty
neexistovali) a štáty
so
systémami
kontinentálneho
práva
si
zabezpečili
uznávanie
svojich
príbuzných
inštitútov v štátoch
uplatňujúcich
common
law.(24)
38.      Haagsky
dohovor z roku
1985
vstúpil
do
platnosti v januári
1992 a jeho
zmluvnými
stranami
je
len
13
štátov a zámorských
území.(25)
39.      Trust
má
za
následok
vytvorenie
„oddeleného
majetku“(26) vlastníka
majetku
na
základe
autonómie
vôle
jeho
zakladateľa
(zriaďovateľa).
Tento
oddelený
majetok,
ktorý
má
spravovať
správca,
je v zásade – odhliadnuc
od
stanovených
výnimiek – chránený
pred
veriteľmi
zriaďovateľa,
správcu a beneficienta.(27)
40.      Trust
znamená
oddelenie
vlastníctva,
správy a ekonomického
prospechu z majetku.
Trust
teda
umožňuje
oddeliť
vlastníctvo,
užívanie
majetku a majetkovú
zodpovednosť.(28)
41.      Z dôvodu
týchto
znakov
(sú
koncipované
pragmaticky,
majú
povahu
oddeleného
majetku,
sú
chránené
pred
veriteľmi,
zriaďujú
sa
flexibilne a môžu
poskytovať
dôvernosť)
sa
trusty
používali
tak
na
dosiahnutie
legitímnych
cieľov(29),
ako
aj
na
vyhýbanie
sa
daniam,
pranie
špinavých
peňazí
alebo
obchádzanie
medzinárodných
sankcií(30).
42.      Určité
trusty
totiž
možno
označiť
za
čisto
zdanlivé
(„sham
trust“),
ak
osoby,
ktoré
sa
podieľajú
na
ich
zriadení,
chcú
vyvolať
klamlivý
dojem u tretích
osôb a zakryť
skutočnosť,
že
zriaďovateľ
je v skutočnosti
naďalej
vlastníkom
majetku
vloženého
do
trustu.
43.      Riziko
neoprávneného
používania
tohto
inštitútu
je
väčšie,
keď
ide o trusty
zriadené
na
určitých
územiach v súlade s právnymi
predpismi
tretieho
štátu,(31) ktoré
sa
musia
uznať v súlade s Haagskym
dohovorom z roku
1985(32).
Pri
tomto
type
trustu
sa
jeho
znaky
„prispôsobia“
potrebám a prianiam
zriaďovateľa.(33)
44.      Zneužívanie
trustov
je
dôvodom,
pre
ktorý
sa
stali
predmetom
smernice
2015/849 v rámci
úpravy
opatrení
určených
na
predchádzanie
využívaniu
finančného
systému
na
účely
prania
špinavých
peňazí
alebo
financovania
terorizmu.
Podľa článku 3 bodu 6 tejto
smernice
„konečný
užívateľ
výhod“
je
akákoľvek
osoba,
ktorá
sa
podieľa
na
truste
(zriaďovateľ,
správca,
protektor,
beneficient),
ako
aj
akákoľvek
iná
fyzická
osoba,
ktorá
skutočne
vykonáva
kontrolu
nad
trustom
prostredníctvom
priameho
alebo
nepriameho
vlastníctva
alebo
inými
prostriedkami.
45.      Pokiaľ
ide o reštriktívne
opatrenia
uložené v rámci
nariadenia č. 269/2014,
rôzne
analýzy
preukázali
používanie
trustu
na
obchádzanie
ich
uplatňovania
osobami
zahrnutými v zozname
uvedenom v prílohe I k tomuto
nariadeniu.(34) Aspoň
jeden z týchto
prípadov
viedol k vydaniu
rozsudku
Všeobecného
súdu z 8. mája
2024.(35)
B.      Trust v právnom poriadku Bermudských ostrovov
46.      Spor
vo
veci
samej
nemožno
oddeliť
od
uznania
trustu,
ktorý
bol
zriadený v súlade s právnym
poriadkom
Bermudských
ostrovov, v Taliansku
na
základe
Haagskeho
dohovoru z roku
1985.
Na
tento
trust
sa
preto
uplatnia
hmotnoprávne
predpisy
Bermudských
ostrovov.
47.      Predpisy
Bermudských
ostrovov
týkajúce
sa
trustov
sú
založené
na
anglickom
práve a sú
obsiahnuté v osobitných
právnych
predpisoch,
ktorými
sú
Trust
(Special
Provisions)
Act z roku
1989 a Trustee
Act z roku
1975,
ktoré
boli
viackrát
novelizované,
spolu s Trust
(Regulation
of
Trust
Business)
Act z roku
2011 a Exemption
Order z roku
2002.(36)
48.      Podľa článku 2 ods. 2
Trust
(Special
Provision)
Act z roku
1989
má
trust
na
Bermudských
ostrovoch
tieto
znaky:
–        majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
predstavuje
oddelený
majetok,
ktorý
netvorí
súčasť
majetku
správcu,
–        vlastnícke
právo k majetku,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
sa
prevedie
na
meno
správcu
alebo
inej
osoby,
ktorú
určí
správca,
–        správca
má právomoc a povinnosť spravovať majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu, a nakladať s ním v prospech
beneficientov
podľa
podmienok
stanovených v listine,
ktorou
sa
zriaďuje
trust, v súlade s povinnosťami, ktoré mu ukladá zákon.
49.      Článok 2 ods. 3,
ktorý
bol
doplnený
novelou z roku
2014,
dovoľuje,
aby
bol
zriaďovateľ
spolubeneficientom
trustu a spolusprávcom.(37) Žiadna z týchto
dvoch
okolností
nespôsobuje
neplatnosť
trustu
ani
nebráni
tomu,
aby
bol
trust
účinný v súlade s jeho
podmienkami,
alebo
tomu,
aby
sa
majetok,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
považoval
na
daňové
účely
za
majetok
zriaďovateľa
(článok 2A ods. 1).
50.      Právny
poriadok
Bermudských
ostrovov
teda
poskytuje
trustom
veľkú
flexibilitu a zvýhodňuje a v podstatnej
miere
chráni
postavenie
zriaďovateľov.
C.      Prvá prejudiciálna otázka
1.      Úvodné spresnenie
51.      Vnútroštátny
súd
sa
pýta,
či
je
možné
prijať
opatrenie
spočívajúce v zmrazení v prípade
majetku a hospodárskych
zdrojov,
ktoré
vložil
do
trustu
zriaďovateľ
(označený v zozname
uvedenom v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014),
„ktorý
sa
má
považovať
za
subjekt,
ktorému
tento
majetok
alebo
zdroje
patria“.
52.      Talianske
orgány
tvrdia,
že
zriaďovateľ
je
konečným
užívateľom
výhod
materskej
spoločnosti a že
táto
spoločnosť
sa
stále
nachádza
pod
jeho
kontrolou.
Právni
zástupcovia
spoločností,
ktoré
sú
žalobkyňami,
nesúhlasia s týmto
posúdením.(38)
53.      Prináleží
vnútroštátnemu
súdu
objasniť,
či – vzhľadom
na
to,
že
ide o skutočnosť
dôležitú
pre
spor – zriaďovateľ
vložil
do
trustu
aktíva
materskej
spoločnosti
(so
sídlom
na
Bermudských
ostrovoch),
ktorej
patria
spoločnosti,
ktorých
majetok a zdroje
boli
zmrazené.
54.      Na
účely
odpovede
na
prejudiciálnu
otázku
Súdny
dvor
musí
vychádzať z uvedenej
okolnosti
(vloženie
aktív
materskej
spoločnosti
do
trustu).
Vyplýva
to
prinajmenšom z dvoch
faktorov:
–        na
jednej
strane
spoločnosti,
ktoré
pôsobia v Taliansku, v období
od
17. apríla
2013
do
7. júna
2017
uznali,
že
ich
konečným
užívateľom
výhod
bol
zriaďovateľ
trustu;
–        na
druhej
strane
vnútroštátny
súd
uvádza,
že
fyzická
osoba
zapísaná v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014
(zriaďovateľ)
zriadila
trust,
do
ktorého
vložila
materskú
spoločnosť,
ktorá
vykonáva
kontrolu
nad
spoločnosťami,
ktoré
sú
žalobkyňami.
Vnútroštátny
súd
teda
tvrdí,
že
zriaďovateľ
vložil
do
trustu
sporný
majetok a hospodárske
zdroje.
Vychádzajúc z tohto
predpokladu,
chce
vedieť,
či
má
zriaďovateľ
naďalej
vlastnícky
vzťah k tomuto
majetku a týmto
zdrojom
(prvá
prejudiciálna
otázka).(39)
2.      Odpoveď na otázku
55.      Ak
je
spor
zameraný
na
uvedenú
otázku,
musím
sa
zaoberať
tvrdením,
ktoré
uviedla
nemecká
vláda
na
pojednávaní a ku
ktorému
sa
vyjadrili
aj
ostatní
účastníci
konania a subjekty,
ktoré
vstúpili
do
konania.
56.      Podľa
nemeckej
vlády
možno
spoločnostiam,
nad
ktorými
vykonáva
kontrolu
zriaďovateľ
trustu,
uložiť
reštriktívne
opatrenia
len
vtedy,
ak
sú
tieto
spoločnosti
výslovne
uvedené v zozname
osôb,
subjektov a orgánov,
ktorý
sa
nachádza v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014.
Na
podporu
tohto
názoru
uvádza
argumenty
podobné
tým,
ktoré
sú
uvedené v rozsudku
Všeobecného
súdu
vo
veci
Melli
Bank/Rada(40),
ktoré
Súdny
dvor
podľa
môjho
názoru
neskôr
nepotvrdil(41).
57.      Tvrdenie
nemeckej
vlády
by
sa
prípadne
mohlo
akceptovať v prípade
spoločností, v ktorých
majú
osoby,
ktorým
boli
uložené
reštriktívne
opatrenia,
menšinový
podiel
(čiastočnú
kontrolu).
Naopak
ho
nemožno
uznať,
ak
ide o uplatnenie
reštriktívnych
opatrení
na
spoločnosti,
ktoré v celom
rozsahu
patria
osobe
uvedenej v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014
alebo
ktoré
sú
pod
jej
kontrolou.
58.      V prípade
spoločností,
ktoré v celom
rozsahu
patria
fyzickej
osobe
zapísanej v zozname
uvedenom v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014
(alebo
ktoré
sú v celom
rozsahu
pod
kontrolou
tejto
osoby),
podľa
môjho
názoru
uvedenie
názvu
každej z týchto
spoločností v zozname
nie
je
potrebné
na
účely
uplatnenia článku 2 nariadenia č. 269/2014.
Ich
zahrnutie
by
enormne
sťažilo
prácu
normotvorcu
Únie a narušilo
rýchlosť a účinok
prekvapenia,
ktorý
sa
má
dosiahnuť
pri
uplatňovaní
reštriktívnych
opatrení.(42)
59.      Podľa
môjho
názoru
stačí,
aby
celé
základné
imanie
spoločnosti
patrilo
fyzickej
osobe
označenej v zozname
uvedenom v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014
(alebo
aby
bolo
pod
kontrolou
tejto
osoby)
na
to,
aby
sa
tento
majetok
automaticky
zahrnul
do
kategórie
všetkých
finančných
prostriedkov a hospodárskych
zdrojov
tejto
fyzickej
osoby,
ktoré
sa
môžu
zmraziť.(43)
60.      Rozhodujúcim
ustanovením
pre
zodpovedanie
prvej
prejudiciálnej
otázky
je článok 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014,
ktorý
znie:
„Zmrazujú
sa
všetky
finančné
prostriedky a hospodárske
zdroje,
ktoré
patria
akýmkoľvek
fyzickým
alebo
právnickým
osobám,
subjektom
alebo
orgánom,
alebo
fyzickým
alebo
právnickým
osobám,
subjektom
alebo
orgánom,
ktoré
sú s nimi
spojené, a ktoré
sú
uvedené v zozname v prílohe I,
ako
aj
finančné
prostriedky a hospodárske
zdroje,
ktoré
sú v držbe
alebo
pod
kontrolou
takýchto
fyzických
osôb,
právnických
osôb,
subjektov
alebo
orgánov“.
61.      Toto
ustanovenie
má
veľmi
širokú
pôsobnosť, a to
tak z vecného
hľadiska
(majetok a zdroje,
ktoré
sa
môžu
zmraziť),
ako
aj z osobného
hľadiska
(fyzické
alebo
právnické
osoby,
ktorých
vzťah k tomuto
majetku
sa
prejavuje
formou
jeho
vlastníctva
alebo
držby
alebo
kontroly
nad
ním).
Definície
pojmov
„zmrazenie
hospodárskych
zdrojov“ a „zmrazenie
finančných
prostriedkov“,
ktoré
sú
uvedené v článku 1 písm. e) a f)
nariadenia č. 269/2014,
sú
tiež
veľmi
široké.
62.      Cieľom
normotvorcu
Únie
pri
takom
širokom
vymedzení
väzby
medzi
osobou
(voči
ktorej
sa
prijme
reštriktívne
opatrenie) a majetkom
je
dosiahnuť
zmrazenie
všetkých
jej
finančných
prostriedkov a hospodárskych
zdrojov.
Toto
opatrenie
jej
zabráni v získavaní
ekonomického
prospechu
(z uvedených
finančných
prostriedkov a zdrojov),
ako
aj v používaní
nástrojov,
ktoré
jej
umožnia
obísť
účinok
tohto
opatrenia.(44)
63.      Treba
určiť,
či
vo
veci,
akou
je
prejednávaná
vec,
zriaďovateľ
trustu,
ktorý
vloží
do
trustu
určitý
majetok
alebo
hospodárske
zdroje,
ktoré
mu
dovtedy
patrili,
má k nim
naďalej
jeden z právnych
vzťahov,
ktoré
majú
podľa
nariadenia č. 269/2014
za
následok
ich
povinné
zmrazenie.
64.      Je
logické,
že
vnútroštátnemu
súdu
prináleží
určiť,
aké
je
presne
postavenie
zriaďovateľa
trustu v tomto
spore.
Vzhľadom
na
to,
že
usporiadanie
trustov
je
veľmi
rôznorodé,
flexibilné a premenlivé,
je
potrebné
vykonať
individuálne
posúdenie.
Netransparentnosť a neverejný
charakter
trustov
bezpochyby
sťažuje
toto
posúdenie.
Hoci
toto
posúdenie
musí
vykonať
vnútroštátny
súd,
Súdny
dvor
mu
môže
poskytnúť
niekoľko
užitočných
usmernení.
65.      Článok 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014
nevymedzuje,
ale
vymenúva
určité
právne
pojmy a ani
neodkazuje
na
iné
právne
predpisy
Únie
alebo
na
vnútroštátne
právne
poriadky.
Ide
teda o autonómne
pojmy
práva
Únie,
ktoré
sa
musia
vykladať
vo
všetkých
členských
štátoch
jednotne.
66.      Pri
tomto
jednotnom
výklade
treba
vychádzať
zo
znenia
ustanovenia, z jeho
kontextu a z cieľa
sledovaného
právnou
úpravou,
ktorej
je
uvedené
ustanovenie
súčasťou.(45)
3.      Doslovné kritérium
67.      Doslovný
výklad článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014
nie
je
jednoznačný z dôvodu
rozdielov
medzi
jazykovými
verziami.(46) V niektorých
sú
uvedené
štyri
typy
vzťahov
(talianske
znenie
uvádza
výrazy
„appartenenti
a,
posseduti,
detenuti o controllati“ a vo
francúzskom
znení
sú
použité
výrazy
„appartenant
aux,
possèdent,
détiennent,
contrôlent“),
zatiaľ
čo v iných
sú
uvedené
len
tri
typy
vzťahov
(v španielskom
znení
sa
hovorí
len o „propiedad,
tenencia o control“).
68.      Podľa
môjho
názoru
si
uvedené
jazykové
verzie
neodporujú,
ale
sa
dopĺňajú.
Vo
všetkých
sú
uvedené
aspoň
tri
formy
vzťahov
medzi
osobami a majetkom
alebo
hospodárskymi
zdrojmi,
ktoré
sa
majú
zmraziť:
vlastníctvo
(„appartenant
à“,
„belonging
to“;
„appartenenti
à“),
držba
(„possèdent“,
„détiennent“;
„owned“,
„held“;
„posseduti“,
„detenuti“) a kontrola
(„contrôllent“;
„controlled“;
„controllati“).
69.      Pojmy
vlastníctvo a držba
sú
podobné a veľmi
príbuzné,
keďže
znamenajú,
že
medzi
osobami a majetkom
existuje
priamy
právny
vzťah,
zatiaľ
čo
kontrola
môže
byť
vo
väčšej
miere
nepriama.
Všetky
tieto
kategórie
však
majú
spoločné
to,
že
sa
nimi
rozširuje
väzba,
ktorá
môže
existovať
medzi
osobou a majetkom,
nad
rámec
samotného
vlastníctva
na
to,
aby
sa
rozhodlo o zmrazení
majetku.(47)
4.      Systematické a teleologické kritérium
70.      Pri
rozhodovaní o tom,
či
majetok
alebo
hospodárske
zdroje
vložené
do
trustu
na
účely
uplatňovania
nariadenia č. 269/2014
naďalej
patria
zriaďovateľovi
alebo
sú v jeho
držbe,
treba
vychádzať z cieľa
tohto
nariadenia a z jeho
vzťahu k iným
nástrojom
práva
Únie.
71.      Z hľadiska
jeho
účelu
je
výklad,
ktorý
navrhnem, v súlade s cieľom
predpisov
prijatých
Úniou
na
uloženie
reštriktívnych
opatrení
osobám
spojeným s vedúcimi
predstaviteľmi
Ruska z dôvodu
agresie
voči
Ukrajine.(48) Dosiahnutie
tohto
cieľa
by
bolo
znemožnené,
ak
by
sa
povolilo
používanie
právnych
štruktúr,
ktoré
prostredníctvom
viac
alebo
menej
sofistikovaných
techník
umožňujú
týmto
osobám
vyhnúť
sa
účinnému
uplatňovaniu
takých
opatrení.
72.      Teleologické
výkladové
kritérium
teda
podporuje
extenzívny
výklad
kategórií
uvedených v článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014,
ktorý
umožňuje
dosiahnuť
zmrazenie
aktív
patriacich
osobám
uvedeným v prílohe I k tomuto
nariadeniu.
73.      Systematická
analýza
musí
vychádzať z toho,
že
trusty
vo
všeobecnosti
umožňujú
oddelenie
alebo
odčlenenie
právneho
vlastníctva
od
reálneho
vlastníctva(49) aktív.
Zložitá
štruktúra a netransparentnosť
týchto
nástrojov
sťažujú
identifikáciu
skutočných
vlastníkov
majetku,
ktorý
je
súčasťou
trustu, a vyžadujú
si
dodatočné
úsilie
na
určenie
skutočnej
povahy
vzťahov,
na
ktoré
sa
vzťahuje
táto
právna
štruktúra.
Riziko
neoprávneného
používania
trustov
sa
navyše
zvyšuje,
ak
bol
trust
zriadený v zahraničí.(50)
74.      Je
teda
nevyhnutné
vziať
do
úvahy
osobitné
právne
predpisy
Únie
týkajúce
sa
prípadného
obchádzania
reštriktívnych
opatrení
prostredníctvom
trustov
alebo
podobných
právnych
štruktúr.
Zo
systematického
hľadiska
tiež
môžu
byť
užitočné
predpisy
proti
praniu
špinavých
peňazí
prijaté
Úniou.
Nižšie
rozoberiem
obe
kategórie
predpisov.
a)      Trust ako prostriedok na obchádzanie reštriktívnych opatrení
75.      Článok 9 nariadenia č. 269/2014
zakazuje
vedome a úmyselne
sa
zúčastňovať
na
činnostiach,
ktorých
cieľom
alebo
účinkom
je
obchádzanie reštriktívnych
opatrení
spočívajúcich v zmrazení
hospodárskych
zdrojov a finančných
prostriedkov
prijatých
voči
fyzickým a právnickým
osobám
uvedeným v prílohe I tohto
nariadenia.
76.      Ako
som
už
vysvetlil,
trusty
sa
môžu
pomerne
ľahko
použiť
na
obchádzanie
zmrazenia
hospodárskych
zdrojov a finančných
prostriedkov.
Konštatuje
to
Komisia v Príručke
pre
hospodárske
subjekty o obchádzaní
sankcií
voči
Rusku.(51)
77.      Táto
okolnosť
vysvetľuje
prijatie
osobitných
právnych
predpisov
Únie,
ktorých
cieľom
je
zabrániť
používaniu
trustov
ako
prostriedku
na
obchádzanie
uplatňovania
reštriktívnych
opatrení:
–        článok 1j ods. 1 a 2
rozhodnutia
2014/512/SZBP(52) zakazuje
zaregistrovať trust
alebo
akúkoľvek
inú
podobnú
právnu
štruktúru, poskytnúť im sídlo, obchodnú alebo administratívnu adresu, ako aj správcovské služby, ak sú ich zriaďovateľom alebo beneficientom viaceré kategórie osôb (medzi nimi ruskí štátni príslušníci alebo osoby s pobytom v Rusku, právnické osoby alebo subjekty usadené v Rusku a právnické osoby alebo subjekty, ktoré priamo alebo nepriamo ovládajú ruskí štátni príslušníci). Tiež zakazuje, aby tieto osoby mohli konať ako správcovia alebo vykonávať podobné funkcie;
–        článok 3 ods. 1
smernice
(EÚ)
2024/1226(53) stanovuje
minimálne
pravidlá
týkajúce
sa
vymedzenia
trestných
činov a sankcií
za porušenie
reštriktívnych
opatrení
Únie. V súlade s ním
sa
za
trestný
čin
považuje
obchádzanie
reštriktívneho
opatrenia
Únie(54) použitím
alebo
prevodom
tretej
strane
finančných
prostriedkov
alebo
hospodárskych
zdrojov,
ktoré
priamo
alebo
nepriamo
vlastní,
má v držbe
alebo
pod
kontrolou
označená
osoba,
subjekt
alebo
orgán a ktoré
majú
byť
zaistené
podľa
reštriktívneho
opatrenia
Únie,
alebo
iným
nakladaním s nimi, s cieľom
zatajiť
tieto
finančné
prostriedky
alebo
hospodárske
zdroje.
Podľa
môjho
názoru
bola
táto
skutková
podstata
trestného
činu
vytvorená
okrem
iného s cieľom
bojovať
proti
používaniu
trustu a podobných
právnych
štruktúr
ako
nástroja,
ktorý
podporuje
obchádzanie
reštriktívnych
opatrení.
b)      Predpisy týkajúce sa prania špinavých peňazí
78.      Systematický a teleologický
výklad článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014 v súvislosti s trustami
uľahčujú
právne
predpisy
Únie,
ktoré
boli
síce
prijaté
mimo
konkrétnej
oblasti
reštriktívnych
opatrení,
ale
ktorých
cieľom
je
predchádzanie
používania
finančného
systému
na
pranie
špinavých
peňazí.
79.      Je
to
tak
preto,
lebo
obchádzanie
reštriktívnych
opatrení
sa
môže
vykonávať s využitím
tých
istých
právnych
konštrukcií,
schém a techník,
aké
sú
uvedené v smernici
2015/849.
Jej
cieľom
je
zabrániť
tomu,
že
toky
peňazí
pochádzajúcich z nezákonnej
činnosti
by
mohli
narušiť
integritu,
stabilitu a povesť
finančného
sektora a ohroziť
vnútorný
trh
Únie,
ako
aj
medzinárodný
rozvoj.(55)
80.      Jedným z kľúčových
pojmov
smernice
2015/849(56) je
pojem
„konečný
užívateľ
výhod“
plynúcich z majetku. Článok 3 bod 6 písm. b)(57) pritom
vyžaduje,
aby
sa
za
„konečných
užívateľov
výhod“
považovalo v prípade
trustov
päť
kategórií
osôb,
medzi
ktorými
sa
nachádzajú
na
prvom
mieste
zriaďovateľ/zriaďovatelia.
Táto
istá
povinnosť
sa
podľa článku 31 ods. 1
tejto
smernice,
zmenenej
smernicou
2019/2177,
vzťahuje
aj
na
právne
štruktúry,
ktoré
majú
podobnú
štruktúru
alebo
funkcie
ako
trusty.
81.      Je
pravda,
že v článku 3 smernice
2015/849
sú
uvedené
definície
stanovené
na
účely
uplatňovania
tejto
smernice a že
jej
účel
je
obmedzený
na
boj
proti
praniu
špinavých
peňazí.
Zo
systematického
hľadiska
práva
Únie
však
identifikácia
zriaďovateľa
trustu
ako
„konečného
užívateľa
výhod“
plynúcich z majetku(58) môže
slúžiť
na
výklad
obdobných
pojmov
použitých v právnych
predpisoch,
ktorých
cieľom
je
boj
proti
inému
konaniu,
ktoré
je
rovnako
protiprávne
ako
pranie
špinavých
peňazí a ktorým
je
konkrétne
aktívne
materiálne
alebo
finančne
podporovanie
ruských
činiteľov s rozhodovacou
právomocou
zodpovedných
za anexiu
Krymu
alebo
agresiu
voči
Ukrajine.(59)
c)      Predbežný záver
82.      Aby
som
to
zhrnul,
systematický a teleologický
výklad článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014
vzhľadom
na
iné
ustanovenia
týkajúce
sa
tohto
typu
reštriktívnych
opatrení a všeobecnejšie
predpisy
týkajúce
sa
prania
špinavých
peňazí
umožňuje
tvrdiť,
že
na
zriaďovateľa
trustu
sa v zásade
môžu
uplatniť
právne
situácie
uvedené v spomenutom
ustanovení.
83.      Vychádzajúc z tohto
predpokladu,
bude
potrebné
posúdiť
skutkové
okolnosti
každého
trustu a osôb,
ktoré
sa
na
ňom
podieľajú, s cieľom
objasniť,
či
bol
použitý
ako
prostriedok
na
obchádzanie
reštriktívnych
opatrení.
Pripomínam,
že
túto
otázku
musí
posúdiť
vnútroštátny
súd,
ktorému
môže
Súdny
dvor
poskytnúť
usmernenia,
ktoré
navrhnem
nižšie.
5.      Vzťah zriaďovateľa k hospodárskym zdrojom vloženým do trustu
84.      Prináleží
vnútroštátnemu
súdu
posúdiť,
aký
vzťah
má
zriaďovateľ k aktívam
vloženým
do
trustu, a určiť,
či
sa
tento
nástroj
mohol
použiť
na
obchádzanie
reštriktívnych
opatrení
uložených
na
základe
nariadenia č. 269/2014.
85.      V spore
vo
veci
samej
ide o klasický
prípad
medzinárodného
práva
súkromného,
teda o uznanie
trustu,
ktorý
bol
zriadený v súlade s právnym
poriadkom
Bermudských
ostrovov, v Taliansku
na
základe
ustanovení
Haagskeho
dohovoru z roku
1985.
86.      Rozhodným
právom
pre
trust
je
právo
Bermudských
ostrovov,
pričom
táto
okolnosť
medzi
účastníkmi
konania
nie
je
sporná. Článok 6 Haagskeho
dohovoru z roku
1985
stanovuje,
že
„trust sa
spravuje
právnym
poriadkom,
ktorý
si
zvolí
zriaďovateľ“ a v článku 8 tohto
dohovoru
sa
uvádza,
že
týmto
právnym
poriadkom
„sa
spravuje
platnosť
trustu,
jeho
výklad a jeho
účinky,
ako
aj
jeho
správa“.
87.      Treba
teda
vychádzať z podmienok,
ktoré
Haagsky
dohovor z roku
1985
stanovuje
na
účely
uznávania
trustov,
najmä z tých,
ktoré
sú
obsiahnuté v článkoch 2 a 11
tohto
dohovoru.
Posledné
uvedené
ustanovenie
vyžaduje,
aby
Taliansko
uznalo
viaceré
účinky
trustov,
pokiaľ
ich
stanovujú
právne
predpisy
Bermudských
ostrovov.
88.      Podľa
môjho
názoru
taliansky
právny
poriadok a judikatúra
talianskych
súdov
týkajúca
sa
trustov,
ktorú
vnútroštátny
súd
uvádza
vo
svojom
rozhodnutí,
nemôžu
ignorovať
skutočnosť,
že
hmotnoprávnymi
predpismi
uplatniteľnými
na
trust
sú v tejto
veci
hmotnoprávne
predpisy
Bermudských
ostrovov.
Podľa
nich
sa
musí
posúdiť
vzťah
zriaďovateľa k majetku,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
ako
skutková
otázka.
89.      Podľa článku 2 ods. 2
Trust
(Special
Provision)
Act z roku
1989
majú
trusty
na
Bermudských
ostrovoch
obvyklé
znaky
tohto
inštitútu.
Bermudská
právna
úprava
je
však
veľmi
flexibilná a chráni
zriaďovateľa,
pričom
mu
priznáva
viaceré
výsady,
ktoré
mu
podľa
môjho
názoru
umožňujú,
aby
bol
naďalej
„konečným
užívateľom
výhod“
plynúcich z majetku
vloženého
do
trustu.
90.      Spomedzi
uvedených
výsad,
ktoré
nebránia
zriadeniu
trustu,(60) uznaných
právnymi
predpismi
Bermudských
ostrovov(61) môže
vnútroštátny
súd
zohľadniť
(a overiť,
či
ich
zriaďovateľ
uplatnil)
tieto
výsady:
–        zriaďovateľ
má
oprávnenie
úplne
alebo
čiastočne
zrušiť
trust. V takom
prípade
by
sa
majetok
vložený
do
trustu
opäť
stal
súčasťou
majetku
zriaďovateľa.(62) Ako
tvrdí
talianska
vláda,
tento
právny
predpis
svedčí o tom,
že
zriaďovateľ
je
„konečným
užívateľom
výhod“
plynúcich z majetku,
ktorý
je
súčasťou
trustu;
–        zriaďovateľ
si
ponecháva
právomoc
dávať
záväzné
pokyny,
pokiaľ
ide o nákup,
držbu,
predaj
alebo
iné
obchodné
alebo
investičné
transakcie
týkajúce
sa
majetku,
ktorý
je
súčasťou
trustu,
alebo
akékoľvek
investovanie
alebo
reinvestovanie
tohto
majetku, a vykonávať
akúkoľvek
právomoc
alebo
akékoľvek
právo,
ktoré
sú
odvodené
od tohto
majetku;
–        zriaďovateľ
má
možnosť
určiť,
doplniť,
odvolať
alebo
nahradiť
ktoréhokoľvek
správcu
alebo
protektora
trustu;
–        zriaďovateľ
má
oprávnenie
doplniť,
vymazať
alebo
vylúčiť
beneficienta
alebo
kategóriu
beneficientov,
ako
aj
možnosť
stanoviť,
že
samotný
zriaďovateľ
bude
spolubeneficientom
trustu.
91.      Tieto
znaky
ako
celok
svedčia o tom,
že
zriaďovateľ
trustu,
ktorý
sa
riadi
právnym
poriadkom
Bermudských
ostrovov,
môže
mať s majetkom a hospodárskymi
zdrojmi,
ktoré
doň
vložil,
vzťah,
ktorý
môže
spôsobiť,
že
táto
osoba
sa
stane
„konečným
užívateľom
výhod“
plynúcich z vložených
aktív.
Podobný
vzťah
je
upravený v článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014
na
účely
uplatnenia
opatrenia
spočívajúceho v zmrazení
na
tento
majetok a zdroje.
92.      Na
základe
vyššie
uvedeného
môžem
navrhnúť
odpovedať
na
prvú
prejudiciálnu
otázku
tak,
že
nič
nebráni
tomu,
aby
sa v závislosti
od
konkrétnych
ustanovení
zriaďovacej
listiny
alebo
jej
zmien a od
právneho
poriadku,
ktorý
sa
uplatní
na
určitý
trust,
hospodárske
zdroje a finančné
prostriedky,
ktoré
sú
jeho
súčasťou,
naďalej
považovali
za
hospodárske
zdroje a finančné
prostriedky,
ktoré
patria
zriaďovateľovi
alebo
sú v jeho
držbe,
na
účely článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014.
D.      Druhá prejudiciálna otázka
93.      Vzhľadom
na
to,
že
navrhujem
odpovedať
na
prvú
otázku
vnútroštátneho
súdu
kladne,
nie
je
potrebné
preskúmať
druhú
prejudiciálnu
otázku,
ktorá
sa
kladie
pre
prípad,
že
odpoveď
na
prvú
prejudiciálnu
otázku
by
bola
záporná. V každom
prípade
ju
subsidiárne
preskúmam.
94.      Svojou
druhou
otázkou
sa
vnútroštátny
súd
pýta,
či
by
sa v prípade,
ak
zriaďovateľ
nemá
postavenie
osoby,
ktorej
patrí
majetok
(vložený
do
trustu),
uplatnil článok 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014,
lebo
tento
majetok
by
patril
inej
osobe
„spojenej“
so
zriaďovateľom.
95.      Podľa
názoru
vnútroštátneho
súdu
možno
slovné
spojenie
spojené
fyzické
osoby
chápať
tak,
že
sa
týka
„situácií,
akou
je
situácia, o ktorú v konaní
vo
veci
samej, v ktorých
priamym
vlastníkom
majetku
nie
je
subjekt
uvedený v prílohe I [k nariadeniu č. 269/2014],
no
tento
subjekt
má
naďalej
významnú
väzbu s uvedeným
majetkom,
aspoň
kým
sa
neprevedie
na
beneficientov“.
96.      Vnútroštátny
súd
ďalej
uvádza,
že
„v prípade
trustu
by
bol
spojenou
osobou
jednoznačne
správca,
ktorý
spravuje
vložený
majetok v záujme
zriaďovateľa.
Skutočnosť,
že
naďalej
platí
program
uvedený v zriaďovacej
listine,
nič
nemení
na
tom,
že
taký
program
si
želal
zriaďovateľ
na
účely
uskutočnenia
vlastného
záujmu a že
správcov
trustu…
vyberá
zriaďovateľ
alebo
ich v každom
prípade
vyberajú
subjekty
určené
zriaďovateľom v zriaďovacej
listine“.
97.      Z týchto
úvah
vyplýva,
že
podľa
vnútroštátneho
súdu
môže
existovať
významná
právna
väzba
medzi
zriaďovateľom a správcom,
ktorá
umožňuje
považovať
obe
tieto
osoby
za
spojené
osoby v zmysle článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014.
98.      Kritérium
„spojenia“
sa
často
používa v aktoch
Rady
týkajúcich
sa
reštriktívnych
opatrení,
ale
ako
také
nie
je
vymedzené a jeho
význam
závisí
od
rozličných
kontextov a okolností.
Možno
sa
domnievať,
že
označuje
fyzické
alebo
právnické
osoby,
ktoré
vo
všeobecnosti
spájajú
spoločné
záujmy,
pričom
nie
je
nevyhnutné,
aby
vykonávali
spoločnú
ekonomickú
činnosť.
Tento
pojem
obvykle
znamená
existenciu
väzby
presahujúcej
rámec
obyčajného
rodinného
vzťahu.(63)
99.      Ako
však
Komisia a viaceré z vlád,
ktoré
vstúpili
do
konania,
zdôrazňujú, článok 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014
vyžaduje,
aby
„fyzick[é]
alebo
právnick[é]
osob[y],
subjekt[y]
alebo
orgán[y],
ktoré
sú…
spojené“
spomenuté v tomto
ustanovení
boli
„uvedené v zozname v prílohe I“.
100. Zahrnutie
do prílohy I k nariadeniu č. 269/2014
je
teda
nevyhnutné
na
prijatie
opatrenia
spočívajúceho v zmrazení
finančných
prostriedkov a hospodárskych
zdrojov
vo
vzťahu k osobe
„spojenej“ s fyzickou
alebo
právnickou
osobou.(64)
101. Možno
si
však
položiť
otázku,
či
je
požiadavka,
aby
spojené
osoby
tiež
boli
uvedené v zoznamoch v prílohe I, v súlade s cieľmi,
na
ktorých
spočíva
rozšírenie
osobnej
pôsobnosti
reštriktívnych
opatrení
podľa článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014.
102. Z tohto
hľadiska
je
pochopiteľný
výklad,
ktorý
navrhuje
talianska
vláda:
zahrnutie
osoby
do prílohy I k nariadeniu č. 269/2014
bezpochyby
umožňuje
automatické
uplatnenie
reštriktívnych
opatrení,
ale
tieto
opatrenia
sa
tiež
môžu
vykonať
tak,
že
sa
preukáže
existencia
spojenia,
aj
keď
také
zahrnutie
absentuje.
103. Hoci
je
uvedený
výklad
lákavý,
znenie
predpisu
ho
de
lege
lata
nepovoľuje:
na
to,
aby
existovalo
spojenie,
sa
vyžaduje,
aby
spojená
osoba
alebo
spojený
subjekt
boli
výslovne
uvedené v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014.
104. V prípade
sporného
trustu
podľa
vnútroštátneho
súdu
existuje
spojenie
medzi
zriaďovateľom a správcom,
ale
správca
nie
je
uvedený v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014.
105. Pokiaľ
absentuje
uvedené
výslovné
zahrnutie,
úzky
vzťah
medzi
zriaďovateľom a správcom
alebo
protektorom
by
sa
musel
vyjadriť
prostredníctvom
pojmov
vlastníctvo
alebo
držba,
ktoré
boli
rozobraté v rámci
odpovede
na
prvú
prejudiciálnu
otázku,
alebo
prostredníctvom
pojmu
kontrola,
ktorým
sa
budem
zaoberať v rámci
odpovede
na
tretiu
prejudiciálnu
otázku.
106. Preto
sa
domnievam,
že
opatrenie
spočívajúce v zmrazení
sa
môže
prijať v prípade
hospodárskych
zdrojov
alebo
finančných
prostriedkov
vložených
do
trustu,
ak
je
„spojená“
osoba
uvedená v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014.
E.      Tretia prejudiciálna otázka
107. Vnútroštátny
súd
sa
opäť
subsidiárne
pýta,
či
by
sa v prípade,
ak
by
bola
odpoveď
na
prvú a druhú
otázku
záporná, článok 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014
uplatnil v rozsahu, v akom
zriaďovateľ
vykonáva
kontrolu
nad
majetkom
alebo
zdrojmi,
ktoré
vložil
do
trustu.
108. Keďže
som
navrhol
odpovedať
na
prvú
otázku
záporne,
nie
je
potrebné
zaoberať
sa
treťou
otázkou.
Budem
sa
ňou
však
zaoberať
pre
prípad,
že
Súdny
dvor
by
dospel k inému
záveru,
pokiaľ
ide o prvú
otázku.
109. Zahrnutie
pojmu
„kontrola“
nad
finančnými
prostriedkami a hospodárskymi
zdrojmi
do článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014
dopĺňa
kritériá
týkajúce
sa
vlastníctva a držby
týchto
prostriedkov
alebo
zdrojov.
Jeho
zahrnutie
zodpovedá
zámeru
normotvorcu
Únie
uzavrieť
okruh
možných
situácií, a tak
zabrániť
obchádzaniu
reštriktívnych
opatrení.
110. Kritérium
kontroly
nad
aktívami
umožňuje
prekonať
použitie
právnych
konštrukcií a schém,
prostredníctvom
ktorých
vlastník
majetku
alebo
zdrojov
prevedie
vlastnícke
právo k nim
na
tretie
osoby,
ale
naďalej
rozhoduje o ich
používaní a ich
účele
použitia.
Navyše
je
obzvlášť
vhodné
na
zabránenie
používaniu
trustov
zriadených
podľa
zahraničných
právnych
poriadkov
ako
spôsobu
obchádzania
reštriktívnych
opatrení
Únie.
111. Komisia a Rada
poskytli
výkladové
usmernenia
príslušným
orgánom
členských
štátov
na
účely
uplatňovania
reštriktívnych
opatrení
spočívajúcich v zmrazení.
Komisia
konkrétne
uviedla
niekoľko
faktorov
alebo
kritérií(65),
ktoré
by
sa
mali
zohľadniť
pri
určovaní,
či
je
subjekt
pod
kontrolou
inej
osoby
alebo
subjektu,
teda
či
takáto
osoba
alebo
subjekt
môže
uplatňovať a účinne
uplatňuje
rozhodujúci
vplyv
na
správanie
iného
predmetného
subjektu.(66)
112. Zameriam
sa
na
analýzu
niektorých z týchto
kritérií,
ktoré
považujem
za
relevantné.
Ich
uplatnenie
na
trusty
nebude
vždy
možné,
ale
niektoré
sú
užitočné
na
to,
aby
sa
určilo,
či
zriaďovateľ
naďalej
vykonáva
kontrolu
nad
finančnými
prostriedkami a hospodárskymi
zdrojmi,
ktoré
vložil
do
trustu.
Vnútroštátny
súd
bude
musieť
napokon
opäť
objasniť,
či
je
to
tak v prejednávanej
veci.
113. Prvým z uvedených
kritérií
je
„právomoc
menovať
alebo
odvolať
väčšinu
členov
správneho,
riadiaceho
alebo
dozorného
orgánu“
kontrolovanej
právnickej
osoby
alebo
subjektu. V rámci
trustov v závislosti
od
ich
usporiadania
zriaďovateľ
vykonáva
kontrolu
nad
osobami,
ktoré
sa
na
nich
podieľajú:
určuje a môže
vymeniť
správcu,
tak
ako
môže
vymenovať a vymeniť
protektora.
„Predĺžený
tieň“
alebo
„predĺžená
ruka“
zriaďovateľa
mu
teda
umožňuje
podľa
konkrétneho
prípadu
ovplyvňovať
osoby,
ktoré
spravujú
trust,
ktorých
zotrvanie
vo
funkcii
je
závislé
od
vôle
zriaďovateľa.
114. Podobne
je
to v prípade
kritéria,
ktorého
predmetom
je
„vplývanie
na
podnikovú
stratégiu,
operačnú
politiku,
podnikateľské
plány,
investície,
kapacitu,
poskytovanie
finančných
prostriedkov,
ľudské
zdroje a právne
záležitosti“.
Zriaďovateľ
môže
vopred
určiť
tieto
okolnosti v zriaďovacej
listine,
ktorou
je
správca
viazaný
pri
riadení a spravovaní
aktív
trustu.
Okrem
toho
je
obvyklé,
že
zriaďovateľ
určí
správcu,
ktorému
úplne
dôveruje, a preto
nič
nebráni
tomu,
aby
mu
poskytol
pokyny
týkajúce
sa
správy
trustu
bez
toho,
aby
ich
akýmkoľvek
spôsobom
zverejnil.
Zriaďovateľ
navyše
môže
zahrnúť
do
zriaďovacej
listiny
povinnosť,
aby
sa
mu
pravidelne
poskytovali
informácie o správe
trustu.
115. Ako
som
už
uviedol,
právny
poriadok
Bermudských
ostrovov
priznáva
široké
právomoci
zriaďovateľovi
trustu,
ktorý
môže
spravovať
trust
spolu
so
správcom a zmeniť
osobu
alebo
spoločnosť,
ktorú
určí
na
výkon
tejto
funkcie.
Prináleží
vnútroštátnemu
súdu
určiť,
či v tomto
prípade
existujú
také
okolnosti,
ktoré
svedčia o tom,
že
zriaďovateľ
vykonáva
kontrolu
nad
riadením
majetku,
ktorý
je
súčasťou
trustu.
116. Dodatočnou
(a nepriamou)
indíciou o kontrole,
ktorú
vykonáva
zriaďovateľ,
je,
že
hospodárske
zdroje a majetok,
ktoré
sú
súčasťou
trustu,
sa
používajú
na
činnosti,
ktorých
hlavným
alebo
jediným
príjemcom
alebo
beneficientom
je
de
facto
on
sám.(67)
117. Táto
kontrola
sa
prejavuje
aj v možnostiach
zriaďovateľa
zaviesť
dodatočné
mechanizmy
dohľadu.
Najmä
môže
určiť
protektora
trustu,
ktorý
dbá
na
správne
hospodárenie
so
zdrojmi a finančnými
prostriedkami.
Ustanovenie o zrušení
trustu,
ak
nebudú
splnené
ciele
stanovené v zriaďovacej
listine,
napokon
priznáva
zriaďovateľovi
kontrolu
posledného
stupňa.
118. Aby
som
to
zhrnul,
právny
poriadok
Bermudských
ostrovov,
najmä
po
reforme
Trusts
(Special
Provisions)
Act z roku
1989
prijatej v roku
2014,
priznáva
značné
výsady
zriaďovateľovi,
ktorý
si
môže
vyhradiť
významné
právomoci
na
to,
aby
mohol
vykonávať
kontrolu
nad
trustom.
119. Chcel
by
som
dodať,
ako
naznačuje
vnútroštátny
súd,(68) že
zmeny,
ku
ktorým
došlo v truste,
ktorý
je
predmetom
sporu,
od
jeho
zriadenia, a to
aj v prípade,
ak
je
ich
cieľom
obmedziť
právomoci
zriaďovateľa,
zrejme
závisia
od
jeho
vôle a opäť
svedčia o jeho
oprávneniach
vykonávať
kontrolu.
Uvedenými
zmenami
by
sa
nezmenila,
ale
potvrdila
schopnosť
zriaďovateľa
priamo
alebo
nepriamo
vykonávať
kontrolu
nad
majetkom,
ktorý
vložil
do
trustu, a nahradiť
správcov
alebo
protektorov
inými
osobami,
ktorým
dôveruje.
120. Nič
teda
nebráni
tomu,
aby
si
zriaďovateľ
ponechal v zmysle článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014
kontrolu
nad
finančnými
prostriedkami a hospodárskymi
zdrojmi,
ktoré
vloží
do
trustu, a vykonával
na
ne
rozhodujúci
vplyv(69).
Zdôrazňujem,
že
vnútroštátny
súd
musí
overiť,
či
je
to
tak v tejto
veci.
V.      Návrh
121. Vzhľadom
na
vyššie
uvedené
navrhujem
odpovedať
na
prejudiciálne
otázky,
ktoré
položil
Tribunale
Amministrativo
Regionale
per
il
Lazio
(Regionálny
správny
súd
pre
Lazio,
Taliansko),
takto:
Článok 2 ods. 1
nariadenia Rady č. 269/2014 zo 17. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny,
zmenené
nariadením
Rady
(EÚ) č. 476/2014 z 12. mája
2014 a vykonávané
vykonávacím
nariadením
Rady
(EÚ)
2022/336 z 28. februára
2022,
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
nič
nebráni
tomu,
aby
sa v závislosti
od
konkrétnych
ustanovení
zriaďovacej
listiny
alebo
jej
zmien a od
právneho
poriadku,
ktorý
sa
uplatní
na
určitý
trust,
hospodárske
zdroje a finančné
prostriedky,
ktoré
sú
jeho
súčasťou,
naďalej
považovali
za
hospodárske
zdroje a finančné
prostriedky,
ktoré
patria
zriaďovateľovi
alebo
sú
len v jeho
držbe,
na
účely článku 2 ods. 1
nariadenia č. 269/2014.
1      Jazyk prednesu: španielčina.
2      Uprednostním
používanie
anglického
výrazu
„trust“
pred
inými
výrazmi,
ktoré
označujú
podobné,
ale
nie
nevyhnutne
zhodné
inštitúty
(napríklad
správa
zvereného
majetku).
3      Nariadenie Rady zo 17. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 78,
2014,
s. 6),
zmenené
nariadením
Rady
(EÚ) č. 476/2014 z 12. mája
2014
(Ú. v. EÚ L 137,
2014,
s. 1) a vykonávané
vykonávacím
nariadením
Rady
(EÚ)
2022/336 z 28. februára
2022
(Ú. v. EÚ L 58,
2022,
s. 1).
Zriaďovateľ
trustu
bol
zahrnutý
do
zoznamu
uvedeného v prílohe I na
základe
rozhodnutia
Rady (SZBP) 2022/337 z 28. februára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 59,
2022,
s. 1), a vykonávacieho
nariadenia
2022/336.
4      Ďalej
len
„Haagsky
dohovor z roku
1985“.
Jeho
španielske
znenie
je
dostupné
na
https://assets.hcch.net/docs/07ea0975‑a3d8‑43a6‑be2f‑4b55f8c3a996.pdf.
5      Znenie
vyplývajúce
zo
zmeny
zavedenej
nariadením č. 476/2014.
6      Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 20. mája 2015 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 a zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES a smernica Komisie 2006/70/ES (Ú. v. EÚ L 141, 2015, s. 73),
zmenená
smernicou
Európskeho parlamentu a Rady (EÚ)
2019/2177 z 18. decembra
2019
(Ú. v. EÚ L 334,
2019,
s. 155).
7      Decreto
legislativo
22
giugno
2007, n. 109 – Misure
per
prevenire,
contrastare e reprimere
il
finanziamento
del
terrorismo e l’attività
dei
Paesi
che
minacciano
la
pace e la
sicurezza
internazionale,
in
attuazione
della
direttiva
2005/60/CE
(legislatívny
dekrét
č. 109 z 22. júna
2007 o opatreniach
na
predchádzanie,
boj a potláčanie
financovania
terorizmu a aktivít
krajín
ohrozujúcich
medzinárodný
mier a bezpečnosť,
ktorými
sa
vykonáva
smernica
2005/60/ES)
(GURI č. 172 z 26. júla
2007).
8      Decreto
legislativo
25
maggio
2017, n. 90 – Attuazione
della
direttiva
(UE)
2015/849
relativa
alla
prevenzione
dell’uso
del
sistema
finanziario a scopo
di
riciclaggio
dei
proventi
di
attività
criminose e di
finanziamento
del
terrorismo e recante
modifica
delle
direttive
2005/60/CE e 2006/70/CE e attuazione
del
regolamento
(UE) n. 2015/847
riguardante i dati
informativi
che
accompagnano i trasferimenti
di
fondi e che
abroga
il
regolamento
(CE) n. 1781/2006
[legislatívny
dekrét
č. 90 z 25. mája
2017,
ktorým
sa
vykonáva
smernica
(EÚ)
2015/849 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa zrušujú smernice 2005/60/ES a 2006/70/ES, a nariadenie
(EÚ) č. 2015/847 o údajoch sprevádzajúcich prevody finančných prostriedkov, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1781/2006]
(GURI č. 140 z 19. júna
2017,
riadna
príloha č. 28).
9      Legge
16
ottobre
1989, n. 364 – Ratifica
ed
esecuzione
della
convenzione
sulla
legge
applicabile
ai
trusts e sul
loro
riconoscimento,
adottata a L’Aja
il
1º
luglio
1985
(zákon
č. 364
zo
16. októbra
1989 o ratifikácii a vykonávaní
Haagskeho
dohovoru z 1. júla
1985 o rozhodnom
práve
pre
trust a o jeho uznávaní)
(GURI č. 261 z 8. novembra
1989,
riadna
príloha č. 84).
10      Spoločnosti
B a A spolu s cyperskou
spoločnosťou
N
vlastnia
luxusné
vily v meste
Arzachena,
ktoré
sa
nachádza v oblasti
Costa Smeralda na
Sardínii.
Spoločnosť
C
sa
zaoberá
prenájmom
automobilov a spoločnosť
D
poskytovaním
turistických
služieb.
Do
prijatia
opatrenia
spočívajúceho v zmrazení
boli
uvedené
vily
systematicky a výlučne
prenajímané
zriaďovateľovi
trustu.
11      Spoločnosti,
ktoré
sú
žalobkyňami,
to
uznávajú
vo
svojich
písomných
pripomienkach
(bod 1):
materská
spoločnosť
so
sídlom
na
Bermudských
ostrovoch
vlastní
všetky
obchodné
podiely
týchto
štyroch
spoločností.
12      Tiež
nazývaný
„settlor“.
Pokiaľ
ide o vzťah
zriaďovateľa k aktívam
vloženým
do
materskej
spoločnosti,
pozri body 51
až
54
nižšie.
13      [Táto
časť
poznámky
pod
čiarou
sa
netýka
slovenského
znenia
návrhov.]
Ako
vysvetlím
nižšie,
správca
riadi a spravuje
majetok
vložený
do
trustu v súlade s ustanoveniami
zriaďovacej
listiny a po
zániku
trustu
alebo v súlade s ním
prevedie
vložený
majetok
na
beneficientov.
14      Ako
talianska
vláda
uviedla v bodoch 4 a 10
svojich
písomných
pripomienok,
spoločnosť
T
vykonávala
funkciu
správcu
od
1. apríla
2021,
pričom
predtým
bola
správcom
spoločnosť
H.
15      Funkciou
protektora
je
dohliadať
na
správne
vykonávanie
programu
stanoveného v truste.
16      Táto
osoba
vykonávala
od
roku
2006
do
roku
2013
funkciu
zástupcu
konateľa v ruskej
spoločnosti,
ktorej
vlastníkom
je
zriaďovateľ
trustu a ktorá
pôsobí v oceliarstve a ťažobnom
priemysle.
Od
roku
2013
je
zástupcom
konateľa v inej
ruskej
spoločnosti,
ktorá
vykonáva
kontrolu
nad
spoločnosťami,
ktorých
väčšinovými
akcionármi
sú
zriaďovateľ
trustu a jeho
rodinní
príslušníci.
17      Ďalšia
osoba,
ktorej
zriaďovateľ
dôveroval,
vykonávala
funkciu
protektora  od
roku
2014
do
roku
2021.
18      Talianska
vláda
vo
svojich
písomných
pripomienkach
uviedla,
že
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
je
neprípustný
na
základe článku 275 ZFEÚ.
Na
pojednávaní
však
vzala
svoju
námietku
neprípustnosti
výslovne
späť
vzhľadom
na
judikatúru,
ktorú
Súdny
dvor
sformuloval v rozsudku z 10. septembra
2024,
Neves
77
Solutions
(C‑351/22,
EU:C:2024:723, bod 39).
19      HAYTON,
D.:
Trust
in
Private
International
Law.
In:
Recueils
de
cours,
Académie
de
droit
international,
2013,
s. 9
až
98;
HAYTON, D. et
al.
(eds.):
Principles
of
European
Trust
Law.
Kluwer,
1999;
NOSEDA,
F.:
Unpacking
the
trust
concept:
closing
the
common
law‑civil
law
gap.
In:
Trust & Trustees,
2024,
s. 1
až
9.
20      Rozsudok
zo
14. septembra
2017
(C‑646/15,
EU:C:2017:682, body 3 až
5).
21      V článku X.–1:201 Princípov, definícií a vzorových noriem európskeho súkromného práva – Návrh Spoločného referenčného rámca (Draft Common Frame of Reference, DCFR) – sa nachádza táto definícia: „Trust je právny vzťah, v ktorom je osoba – správca – povinný spravovať alebo previesť aktíva alebo súbor aktív (majetok, ktorý je súčasťou trustu) v súlade s podmienkami, ktorými sa riadi tento právny vzťah (podmienky trustu), v prospech inej osoby – beneficienta – alebo vo verejnom záujme.“
22      Podľa článku 3 Haagskeho
dohovoru z roku
1985
je
však
jeho
uplatniteľnosť
obmedzená
na
dobrovoľne
zriadené
trusty,
ktorých
existencia
je
písomne
preukázaná.
23      VON
OVERBECK, A. E.:
Rapport
explicatif
sur
la
Convention
de
La
Haye
de
1985
relative
au
trust.
In:
Actes
et
documents
de
la
Quinzième
session
(1984),
zväzok
II,
Trusts
–
loi
applicable
et
reconnaissance.
La Haye:
Imprimerie
Nationale,
1985,
s. 370
až
415.
24      Cieľom
Haagskeho
dohovoru z roku
1985
nebolo
zaviesť
inštitút
trustu v krajinách, v ktorých
neexistoval,
ale
len
podporiť
jeho
uznávanie.
25      Medzi
zmluvnými
štátmi,
ktoré
uplatňujú
tento
dohovor,
sa
nachádza
päť
členských
štátov
Únie
(Cyprus,
Taliansko,
Luxembursko,
Malta a Holandsko).
Francúzsko
podpísalo
tento
dohovor,
ale
ho
neratifikovalo a Únia
nie
je
zmluvnou
stranou
tohto
dohovoru.
Jeho
zmluvnými
stranami
sú
Spojené
kráľovstvo a Bermudské
ostrovy
ako
britské
zámorské
územie.
Okrem
iných
štátov
so
systémami
common
law
(Austrália,
Kanada a Spojené
štáty,
ktoré
ho
podpísali,
ale
ešte
neratifikovali)
sú
zmluvnými
stranami
tohto
dohovoru
tiež
štáty
alebo
mikroštáty,
ktoré
plnia
funkciu
finančných
centier
(Lichtenštajnsko,
Monako,
Panama,
San
Marino a Švajčiarsko).
Zmluvné
štáty, v ktorých
sa
uplatňuje
tento
dohovor,
sú
uvedené
na
https://www.hcch.net/es/instruments/conventions/status‑table/?cid=59.
26      Tento
výraz
je
použitý v článku 2 Haagskeho
dohovoru z roku
1985.
27      Majetok
je
chránený
pred
osobnými
veriteľmi
zriaďovateľa,
ako
aj
správcu a beneficienta.
Veritelia
beneficienta
môžu
len
zaistiť
jeho
práva k trustu, a to
len v prípade,
ak
nejde o trust
typu
discretionary,
protective
alebo
spendthrift.
Pokiaľ
ide o pravidlá
upravujúce
tento
oddelený
majetok,
teda
vzťahy
medzi
zriaďovateľom,
správcom a beneficientom,
trust
sa
riadi
pravidlami,
ktoré
sú
viac
alebo
menej
podobné
pravidlám
upravujúcimi
mandátnu
zmluvu,
komisionársku
zmluvu a zmluvu o obchodnom
zastúpení.
28      Pozri
HANSMANN,
H.,
MATTEI,
U.:
The
Functions
of
Trust
Law: A Comparative
Legal
and
Economic
Analysis.
In:
New
York
University
Law
Review,
roč.
73,
1998,
s. 434.
29      Prevod
správy
majetku
na
tretiu
osobu
na
účely
usporiadania
dedičstva,
ochrana
majetku
maloletých
alebo
určitých
kategórií
rodinných
príslušníkov
alebo
zraniteľných
dospelých,
kolektívna
správa
majetku
pre
skupinu
kapitálových
spoločností,
financovanie
charitatívneho
projektu
prostredníctvom
sprostredkovateľa
povereného
vyzbieraním
finančných
prostriedkov a uskutočnenie
investícií
na
účely
financovania
výdavku v budúcnosti
(napríklad
študijné
výdavky
alebo
starobný
dôchodok).
Pozri
FATF a Egmont
Group:
Ocultación
de
la
identidad
de
los
beneficiarios
finales,
júl
2018,
dostupné
en
https://www.fatf‑gafi.org/content/dam/fatf‑gafi/translations/reports/SPANISH‑FATF‑Egmont‑Concealment‑Beneficial‑Ownership.pdf.
30      Pozri
práce
Finančnej
akčnej
skupiny
(FATF) a najmä
FATF:
Guía
sobre
beneficiario
final y transparencia
de
otras
estructuras
jurídicas.
Paris,
2024,
dostupné
na
https://www.fatf‑gafi.org/content/dam/fatf‑gafi/translations/reports/Spanish‑Guidance%20on%20Beneficial%20Ownership%20and%20Transparency%20of%20Legal%20Arrangements.pdf.coredownload.inline.pdf.
31      FATF a Egmont
Group:
Ocultación
de
la
identidad
de
los
beneficiarios
finales,
júl
2018, bod 50.
32      V právnej
náuke
sa
hovorí o „offshore‑inspired
trusts“ a poukazuje
na
neoprávnené
používanie
trustov
na
vyhýbanie
sa
daniam a pranie
špinavých
peňazí.
Pozri
okrem
iného
SAMET,
I.:
On
trust,
hypocrisy
and
conscience.
In:
The
Cambridge
Law
Journal,
roč.
83, č. 1,
2024,
s. 158
až
183;
DAGAN,
H.,
SAMET,
I.:
What’s
Wrong
with
Massively
Discretionary
Trusts.
In:
Law
Quarterly
Review,
roč.
138,
2022,
s. 624, a SMITH,
L.:
Massively
Discretionary
Trusts.
In:
Trusts & Trustees,
roč.
25,
2019,
s. 397.
33      Dokonca
aj
právnici z určitých
území
„offshore“
propagujú
tento
typ
výhod, o čom
svedčí
„Best
Offshore
Trust
Jurisdiction – a Comparison“,
dostupné
na
https://www.offshorecorporation.com/trust/.
34      V dokumente
Multilateral
Repo
Task
Force,
Global
Advisory
on
Russian
Sanctions
Evasion,
9. marec 2023,
s. 3,
dostupnom
na
https://finance.ec.europa.eu/system/files/2023‑03/230309‑repo‑global‑advisory_en.pdf,
sa
uvádza:
„specifically,
REPO
members
have
discovered
trust
arrangements
that
may
have
been
designed
to
thwart
sanctions
enforcement.
These
arrangements
may
indicate
that
everyone
involved
in
the
trust –including
law
firms,
grantors
(also
defined
as
protectors),
trustees,
settlors,
and
beneficiaries– may
be
involved
in
sanctions
evasion.
In
some
instances,
sanctioned
Russians
individuals
and
entities
and
their
proxies
may
involve
relatives
and
close
associates
in
these
legal
structures
and
arrangements
to
further
obfuscate
their
ownership
or
relation
to
the
assets.
It
is
not
uncommon
for
these
legal
entities
and
arrangements
to
be
located
in
jurisdictions
that
are
tax
or
corporate
formation
havens,
which
may
afford a degree
of
secrecy
to
Russian
elites
and
their
proxies“.
35      Vec
Ismailova/Rada
(T‑234/22,
EU:T:2024:287, body 136
až
153).
Tento
rozsudok
bol
napadnutý
odvolaním
vo
veci C‑506/24 P, o ktorom
Súdny
dvor
ešte
nerozhodol.
36      Aktualizované
znenia
týchto
predpisov
sú
dostupné
na
https://www.bermudalaws.bm/search/*/SPContentType:%C7%82%C7%82436f6e736f6c696461746564204c6177.
37      Článok 2 ods. 3,
zmenený článkom 2 zákona
2014:
22,
účinný
od
16. júla
2014:
„The
reservation
or
grant
by
the
settlor
of
certain
rights
and
powers,
and
the
fact
that
the
správca
may
himself
have
rights
as a beneficiary,
are
not
necessarily
inconsistent
with
the
existence
of a trust.“
38      Podľa
právnych
zástupcov
spoločností,
ktoré
sú
žalobkyňami,
je
materská
spoločnosť
vo
vlastníctve
spoločnosti
T,
ktorá
je
správcovskou
spoločnosťou
založenou
podľa
švajčiarskeho
práva
so
sídlom
vo
Švajčiarsku a súčasným
správcom
trustu.
39      Pozri
najmä
rozhodnutie
vnútroštátneho
súdu
(s. 8
anonymizovaného
talianskeho
originálu):
„otázka
položená v tomto
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
sa
týka
možnosti
považovať
majetok,
zdroje a vzťahy,
ktoré
sú
predmetom
vkladu
[do
trustu],
za
‚patriace‘
zriaďovateľovi,
aj
keď
zriaďovateľ
nie
je
užívateľom
alebo
správcom
vloženého
majetku
ani
konečným
beneficientom
tohto
majetku,
alebo
subjektu
‚spojenému‘
so
zriaďovateľom,
alebo v konečnom
dôsledku
za
‚kontrolované‘
týmto
zriaďovateľom,
čoho
následkom
je
možnosť
uplatnenia
opatrení
spočívajúcich v zmrazení
stanovených v článku 2
ods. 1
nariadenia
[č. 269/2014] v prípade
majetku,
ktorý
vložil
do
trustu
označený
zriaďovateľ
(alebo
zriaďovateľ
uvedený v zozname)“.
40      Rozsudok z 9. júla
2009,
Melli
Bank/Rada
(T‑246/08 a T‑332/08,
EU:C:2009:266, bod 146).
41      Rozsudok z 13. marca 2012,
Bank
Melli
Bank/Rada
(C‑380/09 P,
EU:C:2012:137, bod 76 a nasl.)
42      Potreba
zahrnúť
do
zoznamu v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014
spoločnosti
patriace v celom
rozsahu
fyzickej
osobe
(alebo v celom
rozsahu
kontrolované
fyzickou
osobou)
by
mala
za
následok,
že
tento
predpis
by
sa
rozšíril
na
iný
typ
aktív,
takže
by
sa
musel
identifikovať a tiež
uviesť v zoznamoch
všetok
majetok,
ktorý
táto
osoba
vlastní
alebo
nad
ktorým
má
kontrolu.
Je
logické,
že
tento
výklad článku 2 nariadenia č. 269/2014
treba
odmietnuť.
43      Na
pojednávaní
nemecká
vláda
uznala,
že
zmrazenie
aktív
spoločnosti,
ktorá
nie
je
uvedená v zozname v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014,
je
možné,
ak
tieto
aktíva
patria
osobe
uvedenej
na
tomto
zozname,
sú v jej
držbe
alebo
pod
jej
kontrolou.
44      V rozsudku z 11. novembra
2021,
Bank
Sepah
(C‑340/20,
EU:C:2021:903, bod 56),
sa
uvádza,
že
na
dosiahnutie
cieľov
reštriktívnych
opatrení
je
nielen
legitímne,
ale
aj
nevyhnutné,
aby
mali
definície
pojmov
„zmrazenie
finančných
prostriedkov“ a „zmrazenie
hospodárskych
zdrojov“
široký
výklad,
pretože
„ide o to,
aby
sa
zabránilo
akémukoľvek
použitiu
zmrazeného
majetku,
ktorý
by
umožňoval
obchádzanie
predmetných
nariadení a využitie
nedostatkov
systému“.
45      Rozsudky
zo
16. januára
2025,
VB
II
(Informovanie o práve
na
nové
súdne
konanie)
(C‑400/23,
EU:C:2025:14, bod 40), a z 30. novembra
2021,
LR
Ģenerālprokuratūra
(C‑3/20,
EU:C:2021:969, bod 79).
46      Vo
verziách v anglickom
(„belonging
to,
owned,
held,
controlled“),
nemeckom
(„Eigentum“,
„Besitz“,
„gehalten“,
„kontrolliert“),
francúzskom
(„appartenant
aux,
possèdent,
détiennent,
contrôlent“),
talianskom
(„appartenenti
a,
posseduti,
detenuti,
controllati“),
portugalskom
(„pertencentes,
na
posse
ou
que
se
encontram à disposição
ou
sob
controlo“),
rumunskom
(„aparțin,
se
află
în
proprietatea
ori
posesia
sau
sunt
controlate“) a holandskom
(„toebehoren
aan,
eigendom,
bezit,
zeggenschap“)
jazyku
sú
použité
štyri
rôzne
výrazy. V španielskej
verzii
sú
spomenuté
len
tri
výrazy:
„propiedad“,
„tenencia“ a „control“.
Verzie v nemčine a španielčine
navyše
neobsahujú
výraz,
ktorý
by
bol
jednoznačne
rovnocenný
výrazu
„appartenenti
a“,
ktorý
sa
nachádza v anglickej,
portugalskej a francúzskej
verzii.
47      Pozri analogicky rozsudok z 10. septembra 2019, HTTS/Rada (C‑123/18 P, EU:C:2019:694, bod 69): „Skutočnosť, že nariadenie č. 961/2010 používa pojem ‚vo vlastníctve‘ a ‚pod kontrolou‘, je v súlade s potrebou umožniť Rade prijať účinné opatrenia proti všetkým osobám, subjektom alebo orgánom spojeným so spoločnosťami podieľajúcimi sa na šírení jadrových zbraní. Z toho vyplýva, že vlastníctvo alebo kontrola môžu byť priame alebo nepriame. Ak by sa totiž toto spojenie malo určiť len na základe vlastníctva alebo priamej kontroly uvedených osôb, opatrenia by mohli byť obídené množstvom zmluvných alebo faktických variantov kontroly, ktoré priznávajú spoločnosti rovnako rozsiahle možnosti vykonávania vplyvu na iné subjekty ako vlastníctvo alebo priama kontrola.“ Súdny dvor ďalej konštatoval (bod 70), že pojem „spoločnosť vo vlastníctve alebo pod kontrolou“ nemá v oblasti reštriktívnych opatrení rovnaký význam ako pojem použitý vo všeobecnosti v práve obchodných spoločností, pokiaľ ide o určenie obchodnej zodpovednosti spoločnosti, ktorá je z právneho hľadiska pod rozhodovacou kontrolou iného obchodného subjektu.
48      Ako
uviedol
Súdny
dvor,
„význam
cieľov
sledovaných
spornými
aktmi,
konkrétne
ochrana
územnej
celistvosti,
zvrchovanosti a nezávislosti
Ukrajiny,
ako
aj
podpora
mierového
riešenia
krízy v tejto
krajine,
ktoré
sú
súčasťou…
všeobecného
cieľa
zachovania
medzinárodného
mieru a bezpečnosti v súlade s cieľmi
vonkajšej
činnosti
Únie
uvedenými v článku 21 ZEÚ,
môže
odôvodniť
aj
značné
negatívne
následky
pre
určité
hospodárske
subjekty“ – rozsudky z 28. marca 2017,
Rosneft
(C‑72/15,
EU:C:2017:236, bod 150), a zo
17. septembra
2020,
Rosneft a i./Rada
(C‑732/18 P,
EU:C:2020:727, bod 85).
49      Táto
poznámka
pod
čiarou
sa
netýka
slovenského
znenia
návrhov.
50      Dokument
COM(2020)
560
final
zo
16. septembra
2020,
správa
Komisie
určená
Európskemu parlamentu a Rade, v ktorej sa posudzuje, či boli všetky správy zvereného majetku a podobné právne štruktúry, ktoré podliehajú právu členských štátov, náležite identifikované a či sa na ne vzťahujú povinnosti stanovené v smernici (EÚ) 2015/849,
s. 4.
51      Európska
komisia:
Guidance
for
EU
operators:
Implementing
enhanced
due
diligence
to
shield
against
Russia
sanctions
circumvention,
7. september
2023,
s. 9.
Za
jasnú
indíciu
obchádzania
(„red
flag“)
sa
považuje
prípad,
keď
sa
použijú
„complex
corporate
or
trust
structures
linked
to
countries
friendly
to
Russia
or
whose
complexity
is
not
justified
by
the
business
profile
of
the
customer.
Use
of
trust
arrangements
or
complex
corporate
structures
involving
offshore
companies“.
Tento
dokument
je
dostupný
na
https://finance.ec.europa.eu/system/files/2023‑12/guidance‑eu‑operators‑russia‑sanctions‑circumvention_en.pdf.
52      Rozhodnutie Rady z 31. júla 2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 229,
2014,
s. 13),
zmenené
rozhodnutím
Rady
(SZBP)
2022/884 z 3. júna
2022
(Ú. v. EÚ L 153, 2022, s. 128).
53      Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 24. apríla 2024 o vymedzení trestných činov a sankcií za porušenie reštriktívnych opatrení Únie a zmene smernice (EÚ) 2018/1673 (Ú. v. EÚ L,
2024/1226).
Lehota
na
prebratie
tejto
smernice
do vnútroštátnych
právnych
poriadkov
sa
skončila
20. mája
2025.
54      V jej
odôvodnení
15
sa
konštatuje:
„Čoraz
rozšírenejším
príkladom
konania,
ktorým
sa
obchádzajú
reštriktívne
opatrenia
Únie,
je
prípad,
keď
označené
osoby,
subjekty a orgány
používajú
finančné
prostriedky
alebo
hospodárske
zdroje,
ktoré
priamo
alebo
nepriamo
vlastnia,
majú v držbe
alebo
pod
kontrolou,
prevádzajú
ich
tretej
strane
alebo s nimi
inak
nakladajú s cieľom
zatajiť
tieto
finančné
prostriedky
alebo
hospodárske
zdroje.
…
Uvedené
konanie,
ktorým
sa
obchádzajú
reštriktívne
opatrenia
Únie,
by
preto
malo
predstavovať
trestný
čin
podľa
tejto
smernice.“
55      Rozsudky z 18. apríla 2024, Citadeles nekustamie īpašumi (C‑22/23, EU:C:2024:327, bod 32), a zo 17. novembra 2022, Rodl & Partner (C‑562/20, EU:C:2022:883, bod 34).
56      Smernica
2015/849
sa
bude
uplatňovať
do
10. júla
2027 a od
tohto
dátumu
bude
nahradená
nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2024/1624 z 31. mája 2024 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu (Ú. v. EÚ L,
2024/1624) a smernicou
Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2024/1640 z 31. mája 2024 mechanizmoch, ktoré majú členské štáty zaviesť na predchádzanie využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení smernica (EÚ) 2019/1937 a mení a zrušuje smernica (EÚ) 2015/849 (Ú. v. EÚ L,
2024/1640). V týchto
predpisoch
je
zachované
rovnaké
extenzívne
chápanie
pojmu
konečný
užívateľ
výhod v prípade
trustov. V článku 58 ods. 1
nariadenia
2024/1624
je
konkrétne
takmer
doslovne
prevzatý
obsah článku 3 bodu 6 písm. b)
smernice
2015/849.
57      Pozri
jeho
citáciu v bode 11
vyššie.
58      Pripomínam,
že
spoločnosti,
ktoré
sú
žalobkyňami,
oznámili
bankovej
inštitúcii, v ktorej
mali
otvorené
účty,
že
ich
konečným
užívateľom
výhod
je
zriaďovateľ
trustu.
59      Pozri v tejto
súvislosti
odôvodnenie
zaradenia
na
zoznam v prílohe I k nariadeniu č. 269/2014,
ktoré
je
uvedené v rozhodnutí
(SZBP)
2022/337.
60      Článok 2 ods. 3
Trust
(Special
Provision)
Act z roku
1989,
zmenený článkom 2 zákona
2014:
22,
účinný
od
16. júla
2014
stanovuje:
„The
reservation
or
grant
by
the
settlor
of
certain
rights
and
powers,
and
the
fact
that
the
správca
may
himself
have
rights
as a beneficiary,
are
not
necessarily
inconsistent
with
the
existence
of a trust“.
61      Výsady
zriaďovateľa
trustu
sú v článku 2A ods. 2
Trust
(Special
Provision)
Act z roku
1989
označené
ako
„reserved
powers“.
62      Vnútroštátny
súd
musí
rozhodnúť,
či v prípade,
že
trust
bol
vytvorený
ako
nezrušiteľný,
existuje
možnosť
odvolať
sa
na
toto
ustanovenie,
napríklad
ak
sa
nesplnia
ciele
stanovené v zriaďovacej
listine.
63      Súdny
dvor v súvislosti s právnou
úpravou
reštriktívnych
opatrení
voči
Barme/Mjanmarsku
konštatoval,
že
fyzická
osoba
nemôže
byť
predmetom
reštriktívnych
opatrení
len
na
základe
jej
príbuzenského
vzťahu s osobami,
ktoré
sú
predmetom
takých
opatrení,
nezávisle
od
jej
osobného
správania
(rozsudok z 13. marca 2012,
Tay
Za/Rada, C‑376/10 P,
EU:C:2012:138, bod 66).
Generálna
advokátka
Medina v návrhoch,
ktoré
predniesla
vo
veci
Timčenko/Rada
(C‑703/23 P,
EU:C:2025:273, bod 48),
uviedla,
že a to,
aby
bolo
možné
kvalifikovať
fyzické
osoby
dotknuté
týmto
článkom
ako
„spojené“ v zmysle článku 1 ods. 1
in
fine
(zmeneného)
rozhodnutia
2014/145,
tieto
osoby
musia
mať
„väzbu
presahujúcu
rámec
obyčajného
rodinného
vzťahu“,
takže
ak
sú
takýmto
vzťahom
viazané
dve
osoby,
musí
byť
preukázaná
„objektívna
existencia
prelínania
spoločných
záujmov“. V týchto
prípadoch
boli
spojené
osoby
menovite
uvedené v zoznamoch v príslušných
nariadeniach.
64      V dokumente
Európskej
komisie s názvom
Consolidated
FAQs
on
the
implementation
of
Council
Regulation
No
833/2014
and
Council
Regulation
No
269/2014
zo
14. mája
2024,
s. 22,
sa
uvádza:
„strictly
speaking,
only
the
persons
and
entities
who/which
appear
under
the
column
‚Name‘
in
Annex I to
Council
Regulation
(EU)
269/2014
are
directly
subject
to
an
asset
freeze
and a prohibition
to
make
funds
and
economic
resources
available
to
them
or
for
their
benefit.
However,
these
restrictions
can
affect
transactions
with
natural
or
legal
persons,
entities
or
bodies
associated
with
them,
some
of
which
happen
to
be
mentioned
in
the
‚Identifying
information‘
and/or
‚Reasons‘
columns
of
Annex I to
Council
Regulation
(EU)
269/2014“.
65      Stanovisko
Komisie k článku 2 ods. 2
nariadenia
Rady
(EÚ) č. 269/2014 z 8. júna
2021,
dokument C(2021) 4223
final.
Tieto
faktory
sa v podstate
zhodujú s faktormi,
ktoré
uviedla
Rada
Európskej
únie v bode 62
dokumentu
Reštriktívne
opatrenia
(sankcie) – aktualizácia
najlepších
postupov
EÚ
na
účinné
vykonávanie
reštriktívnych
opatrení z 27. júna
2022,
ktorý
je
dostupný
na
https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST‑10572‑2022‑INIT/sk/pdf.
66      V súvislosti s uplatňovaním
reštriktívnych
opatrení
voči
Iránu
sa v rozsudku z 10. septembra
2019,
HTTS/Rada
(C‑123/18 P,
EU:C:2019:694, bod 75),
konštatovalo,
že
spoločnosť
môže
byť
kvalifikovaná
ako
„vo
vlastníctve
alebo
pod
kontrolou
iného
subjektu“,
ak
sa
nachádza v situácii, v ktorej
tento
iný
subjekt
môže
ovplyvňovať
obchodné
rozhodnutia
danej
spoločnosti, a to
aj
pri
neexistencii
akejkoľvek
právnej
alebo
majetkovej
väzby
alebo
väzby z dôvodu
podielu
na
základnom
imaní
medzi
týmito
dvoma
hospodárskymi
subjektmi.
67      Ak
sa
do
trustu
vloží
spoločnosť,
ktorej
predmetom
činnosti
je
vlastníctvo
luxusnej
vily,
ktorá
sa
prenajíma
výlučne
zriaďovateľovi,
ide o skutočnosť,
ktorá
svedčí o tom,
že
zriaďovateľ
vykonáva
kontrolu
nad
touto
spoločnosťou a touto
vilou.
68      V poslednom
bode
rozhodnutia
vnútroštátneho
súdu.
69      Pozri
analogicky
rozsudky z 31. mája
2018,
Ernst & Young
(C‑633/16,
EU:C:2018:371, bod 45), a zo
4. marca 2020,
Marine
Harvest/Komisia
(C‑10/18 P,
EU:C:2020:149, bod 49), v ktorých
je
pojem
„kontrola“
vymedzený
ako
„možnos[ť],
priznan[á]
zákonom,
zmluvami
alebo
inými
prostriedkami,
vykonávať
rozhodujúci
vplyv
na
podnik“.
Na
tento
účel
sa
berie
do
úvahy článok 3 ods. 2
nariadenia
Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Ú. v. EÚ L 24,
2004,
s. 1;
Mim.
vyd.
08/003,
s. 40).