UZNESENIE SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (druhá komora)
z 18. decembra 2008
Vec F‑64/08
Bart Nijs
proti
Dvoru audítorov Európskych spoločenstiev
„Verejná služba – Úradníci – Článok 35 ods. 1 písm. e) rokovacieho poriadku – Zhrnutie dôvodov v žalobe – Postup hodnotenia – Ustanovenie hodnotiteľa a kontrolného hodnotiteľa – Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu – Zjavná neprípustnosť“
Predmet: Žaloba podaná podľa článkov 236 ES a 152 AE, ktorou B. Nijs navrhuje zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Dvora audítorov
z 27. septembra 2007 konajúceho ako menovací orgán, ktoré ustanovuje riaditeľa prekladov Dvora audítorov za hodnotiteľa žalobcu
a generálneho tajomníka za jeho kontrolného hodnotiteľa na účely hodnotenia, ako aj návrh na náhradu údajnej nemajetkovej
ujmy
Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná. B. Nijs je povinný nahradiť všetky trovy konania.
Abstrakt
Úradníci – Žaloba – Akt spôsobujúci ujmu – Pojem – Prípravný akt – Ustanovenie hodnotiteľa a kontrolného hodnotiteľa na účely
hodnotenia
(Služobný poriadok úradníkov, článok 90 ods. 2, článok 91 ods. 1)
Akty alebo rozhodnutia, ktoré môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť, sú len akty so záväznými právnymi účinkami, ktoré môžu
priamo a bezprostredne ovplyvniť záujmy žalobcu tým, že podstatným spôsobom menia jeho právne postavenie. Pokiaľ ide o akty
alebo rozhodnutia, ktoré sú prijímané v niekoľkých fázach, v zásade sú napadnuteľnými aktmi iba také opatrenia, ktoré vyjadrujú
konečné stanovisko inštitúcie na konci tohto konania s vylúčením prechodných opatrení, ktorých cieľom je príprava konečného
rozhodnutia, zákonnosť prechodných opatrení môže byť účinne spochybnená v rámci žaloby smerujúcej proti napadnuteľným aktom.
Aj za predpokladu, že by bolo možné uznať, že list, ktorým bol na účely hodnotenia ustanovený hodnotiteľ a kontrolný hodnotiteľ,
má dosah rozhodnutia, také ustanovenie predstavuje dočasné opatrenie, ktorého cieľom je príprava konečného rozhodnutia týkajúceho
sa posúdenia spôsobilosti, výkonnosti a správania sa dotknutej osoby v službe na základe článku 43 služobného poriadku. Správnosť
takého opatrenia je teda možné spochybniť iba pri žalobe namierenej proti konečnej hodnotiacej správe.
(pozri body 16 a 17)
Odkaz na:
Súdny dvor: 7. apríla 1965, Weighardt/Komisia, 11/64, Zb. s. 365, 383; 14. februára 1989, Bossi/Komisia, 346/87, Zb. s. 303,
bod 23
Súd prvého stupňa: 22. júna 1990, Marcopoulos/Súdny dvor, T‑32/89 a T‑39/89, Zb. s. II‑281, body 21 a 22; 7. septembra 2005,
Krahl/Komisia, T‑358/03, Zb. VS s. I‑A‑215, II‑993, bod 38
Súd pre verejnú službu: 28. júna 2006, Grünheid/Komisia, F‑101/05, Zb. VS s. I‑A‑1‑55, II‑A‑1‑199, bod 33; 24. mája 2007,
Lofaro/Komisia, F‑27/06 a F‑75/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 57, ktorý je predmetom odvolania na Súde prvého stupňa,
vec T‑293/07 P