Predbežné znenie
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (desiata komora)
z 30. apríla 2026(*)
„ Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 258 ZFEÚ – Smernica (EÚ) 2019/520 – Interoperabilita elektronických cestných mýtnych systémov a uľahčenie cezhraničnej výmeny informácií o neuhradenom cestnom mýte v Európskej únii – Neprebratie – Neoznámenie prípadných opatrení na prebratie – Článok 260 ods. 3 ZFEÚ – Návrh na uloženie povinnosti zaplatiť paušálnu pokutu “
Vo veci C‑479/23,
ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 258 a článku 260 ods. 3 ZFEÚ, podaná 26. júla 2023,
Európska komisia, v zastúpení: M. Ilkova a P. Messina, splnomocnení zástupcovia,
žalobkyňa,
proti
Bulharskej republike, v zastúpení: T. Mitova, S. Ruseva a R. Stojanov, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
SÚDNY DVOR (desiata komora),
v zložení: predseda desiatej komory J. Passer, predsedníčka piatej komory
M. L. Arastey Sahún (spravodajkyňa), a sudca D. Gratsias,
generálny advokát: N. Emiliou,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1        Európska komisia svojou žalobou navrhuje, aby Súdny dvor:
–        určil, že Bulharská republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/520 z 19. marca 2019 o interoperabilite elektronických cestných mýtnych systémov a uľahčení cezhraničnej výmeny informácií o neuhradenom cestnom mýte v Únii (Ú. v EÚ L 91, 2019, s. 45), a v každom prípade tým, že takéto predpisy neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 32 ods. 1 tejto smernice,
–        uložil Bulharskej republike povinnosť zaplatiť Komisii paušálnu pokutu, ktorá zodpovedá vyššej z týchto dvoch súm:
–        sume 1 800 eur za každý deň, vynásobenej počtom dní, ktoré uplynuli odo dňa nasledujúceho po uplynutí lehoty na prebratie stanovenej uvedenou smernicou, až do dátumu ukončenia porušovania povinností, alebo, ak toto porušovanie trvá naďalej, do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, alebo
–        minimálnej paušálnej pokute vo výške 504 000 eur,
–        v prípade, ak porušovanie povinností uvedené v prvej zarážke bude pokračovať do dňa vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora v tejto veci, uložil Bulharskej republike povinnosť zaplatiť Komisii penále vo výške 9 720 eur za každý deň odo dňa vyhlásenia uvedeného rozsudku až do dátumu, keď si Bulharská republika splní svoje povinnosti podľa smernice 2019/520,
–        uložil Bulharskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny rámec
Smernica 2019/520
2        Odôvodnenia 2 a 3 smernice 2019/520 znejú:
„(2)      Je žiaduce dosiahnuť všeobecné zavedenie elektronických cestných mýtnych systémov v členských štátoch a susedných štátoch a pokiaľ možno spoľahlivé, užívateľsky ústretové a nákladovo efektívne systémy vhodné z hľadiska budúceho vývoja politiky spoplatňovania ciest v Únii a budúceho technického vývoja. Je preto potrebné dosiahnuť interoperabilitu elektronických cestných mýtnych systémov, aby sa znížili náklady a zaťaženie spojené s platbou mýta v celej Únii.
(3)      Interoperabilné elektronické cestné mýtne systémy prispievajú k realizácii cieľov stanovených v práve Únie o cestnom mýte.“
3        Článok 1 ods. 1 tejto smernice uvádza:
„Táto smernica stanovuje podmienky potrebné na tieto účely:
a)      na zaručenie interoperability elektronických cestných mýtnych systémov v celej cestnej sieti Únie, na všetkých mestských a mimomestských diaľniciach, cestách vyššej a nižšej kategórie a rôznych stavebných konštrukciách ako tunely alebo mosty a použitie trajektov [kompy – neoficiálny preklad]; a
b)      na uľahčenie cezhraničnej výmeny údajov o evidencii vozidiel, pokiaľ ide o vozidlá a vlastníkov alebo držiteľov vozidiel, v prípade ktorých došlo k neuhradeniu cestného poplatku akéhokoľvek druhu v Únii.
…“
4        Článok 2 uvedenej smernice stanovuje:
„Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
…
2.      ‚poskytovateľ mýtnej služby‘ je právnická osoba poskytujúca mýtne služby v jednej alebo viacerých oblastiach [Európskej služby elektronického výberu mýta (EETS)] pre jednu alebo viacero kategórií vozidiel;
3.      ‚mýtny úrad‘ je verejný alebo súkromný subjekt, ktorý vyberá mýto za pohyb vozidiel v oblastiach EETS;
…
16.      ‚výkaz o mýte‘ je správa pre mýtny úrad, ktorou sa potvrdzuje prítomnosť vozidla v oblasti EETS vo formáte dohodnutom medzi poskytovateľom mýtnej služby a mýtnym úradom;
17.      ‚parametre klasifikácie vozidiel‘ sú informácie týkajúce sa vozidla, v súlade s ktorými sa na základe kontextových údajov o mýte vypočítava mýto;
…
21.      ‚mýto alebo cestný poplatok‘ je poplatok, ktorý musí užívateľ cesty uhradiť za pohyb po danej ceste, cestnej sieti, stavebnej konštrukcii ako most alebo tunel alebo za použitie trajektu [kompy – neoficiálny preklad];
…
26.      ‚vozidlo‘ je motorové vozidlo alebo jazdná súprava, ktoré sú určené alebo používané na cestnú prepravu osôb alebo tovaru;
…
29.      ‚ľahké vozidlo‘ je vozidlo s najväčšou prípustnou hmotnosťou nepresahujúcou 3,5 tony.“
5        Článok 5 tej istej smernice znie takto:
„…
4.      Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby v prípade potreby poskytovatelia EETS, ktorých zaregistrovali alebo ktorí poskytujú EETS na ich území, poskytli užívateľom EETS palubné jednotky, ktoré spĺňajú požiadavky stanovené v tejto smernici, ako aj v smerniciach Európskeho parlamentu a Rady 2014/53/EÚ [zo 16. apríla 2014 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa sprístupňovania rádiových zariadení na trhu, ktorou sa zrušuje smernica 1999/5/ES (Ú. v. EÚ L 153, 2014, s. 62)] a 2014/30/EÚ [z 26. februára 2014 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na elektromagnetickú kompatibilitu (Ú. v. EÚ L 96, 2014, s. 79)]. Od dotknutých poskytovateľov EETS môžu požadovať dôkaz o splnení požiadaviek.
5.      Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby poskytovatelia EETS, ktorí na ich území poskytujú EETS, viedli zoznam zneplatnených palubných jednotiek, na ktoré sa vzťahujú ich zmluvy o poskytovaní EETS s užívateľmi EETS. Prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa takéto zoznamy viedli v riadnom súlade s pravidlami Únie o ochrane osobných údajov, ako sú vymedzené okrem iného v nariadení [Európskeho parlamentu a Rady] (EÚ) 2016/679 [z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1)] a smernici [Európskeho parlamentu a Rady] 2002/58/ES [z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, 2002, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514)].
…
7.      Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby poskytovatelia EETS, ktorí poskytujú EETS na ich území, poskytli mýtnym úradom informácie, ktoré potrebujú na výpočet a uplatňovanie mýta na vozidlá užívateľov EETS, alebo poskytli mýtnym úradom všetky potrebné informácie, ktoré im umožnia overiť výpočet mýta, ktoré poskytovatelia EETS uplatňujú na vozidlá užívateľov EETS.
…
9.      Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby mýtny úrad zodpovedný za oblasť EETS na ich území mohol získať od poskytovateľa EETS údaje o všetkých vozidlách, ktoré vlastnia klienti poskytovateľa EETS alebo sú v držbe klientov poskytovateľa, ktorí sa v príslušnom období pohybovali v oblasti EETS, za ktorú je mýtny úrad zodpovedný, ako aj údaje o vlastníkoch alebo držiteľoch týchto vozidiel, pod podmienkou, že mýtny úrad potrebuje tieto údaje na plnenie svojich povinností voči daňovým orgánom. Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby poskytovateľ EETS poskytol požadované údaje najneskôr do dvoch dní po doručení žiadosti. Prijmú potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby mýtny úrad nezverejnil tieto údaje žiadnemu inému poskytovateľovi mýtnych služieb. Prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa v prípade, ak sú mýtny úrad a poskytovateľ mýtnej služby integrovaní v jednom subjekte, údaje použili výlučne na plnenie povinností mýtneho úradu voči daňovým orgánom.
…“
6        Podľa znenia článku 6 smernice 2019/520:
„1.      Ak oblasť EETS nespĺňa technické a procesné podmienky interoperability EETS stanovené v tejto smernici, členský štát, na ktorého území sa oblasť EETS nachádza, prijme opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby zodpovedný mýtny úrad spolu so zainteresovanými stranami problém posúdil a – v prípade, že patrí do oblasti jeho zodpovednosti – prijal nápravné opatrenia s cieľom zaistiť interoperabilitu mýtneho systému EETS. Členský štát v prípade potreby aktualizuje register uvedený v článku 21 ods. 1 v súvislosti s informáciami uvedenými v písmene a) uvedeného článku.
…
3.      Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby mýtne úrady zodpovedné za oblasti EETS na ich území akceptovali na nediskriminačnom základe každého poskytovateľa EETS, ktorý požiada o poskytovanie EETS v daných oblastiach EETS.
Uznanie poskytovateľa v oblasti EETS podlieha plneniu povinností a všeobecných podmienok stanovených v prehľade o oblasti EETS zo strany poskytovateľa.
Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby mýtne úrady nevyžadovali od poskytovateľov EETS, aby používali konkrétne technické riešenia alebo postupy, ktoré bránia interoperabilite zložiek interoperability poskytovateľa EETS s elektronickými cestnými mýtnymi systémami v iných oblastiach EETS.
Ak mýtny úrad a poskytovateľ EETS nemôžu dosiahnuť dohodu, vec sa môže postúpiť zmierovaciemu orgánu zodpovednému za príslušnú mýtnu oblasť.
4.      Každý členský štát prijme opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby zmluvy medzi mýtnym úradom a poskytovateľom EETS týkajúce sa poskytovania EETS na území tohto členského štátu povoľovali, aby faktúry za mýto vystavoval užívateľovi EETS priamo poskytovateľ EETS.
Mýtny úrad môže požadovať, aby poskytovateľ EETS vystavoval faktúry užívateľovi v mene a z poverenia mýtneho úradu, a poskytovateľ EETS musí túto požiadavku splniť.
5.      Mýto, ktoré mýtny úrad účtuje užívateľom EETS, nesmie presiahnuť výšku zodpovedajúceho vnútroštátneho alebo miestneho mýta. Týmto nie je dotknuté právo členských štátov zavádzať rabaty alebo zľavy na podporu využívania elektronických platieb mýta. Všetky rabaty a zľavy z mýta, ktoré členský štát alebo mýtny úrad ponúka užívateľom palubných jednotiek, musia byť transparentné a verejne oznámené a musia sa poskytovať klientom poskytovateľov EETS za rovnakých podmienok.
6.      Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby mýtne úrady akceptovali vo svojich oblastiach EETS všetky funkčné palubné jednotky poskytovateľov EETS, s ktorými majú zmluvné vzťahy, ktoré boli certifikované v súlade s postupom vymedzeným vo vykonávacích aktoch uvedených v článku 15 ods. 7 a ktoré nie sú na zozname zneplatnených palubných jednotiek podľa článku 5 ods. 5.
7.      V prípade nefungovania EETS, ktoré možno pripísať mýtnemu úradu, mýtny úrad zaistí poskytovanie služby za zhoršených podmienok, ktoré vozidlám s jednotkami uvedenými v odseku 6 umožnia bezpečný prejazd s minimálnym meškaním a bez toho, aby boli upodozrievaní z neuhradenia cestného poplatku.
…“
7        Článok 7 ods. 3 tejto smernice stanovuje:
„Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby metodika výpočtu odmeny pre poskytovateľov EETS mala v oblastiach EETS s hlavným poskytovateľom služby rovnakú štruktúru ako odmena za porovnateľné služby poskytované hlavným poskytovateľom služby. Výška odmeny poskytovateľov EETS sa od odmeny hlavného poskytovateľa služby môže líšiť, pokiaľ je to odôvodnené:
a)      nákladmi na špecifické požiadavky a povinnosti, ktoré má hlavný poskytovateľ služby, ale nie ďalší poskytovatelia EETS; a
b)      potrebou odpočítať z odmeny pre poskytovateľov EETS pevné poplatky, ktoré ukladá mýtny úrad na základe nákladov, ktoré mu vznikajú v súvislosti s poskytovaním, prevádzkou a údržbou systému spĺňajúceho požiadavky EETS v mýtnej oblasti, vrátane nákladov na akreditáciu, ak tieto náklady nie sú zahrnuté v mýte.“
8        Článok 8 uvedenej smernice v odsekoch 2 a 3 stanovuje:
„2.      Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby mýtny úrad mal právo požadovať od poskytovateľa EETS platbu za každý doložený výkaz o mýte a každé doložené nevykázanie mýta vo vzťahu k akémukoľvek účtu užívateľa EETS, ktorý tento poskytovateľ EETS spravuje.
3.      Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby v prípade, ak poskytovateľ EETS zaslal mýtnemu úradu zoznam zneplatnených palubných jednotiek uvedených v článku 5 ods. 5, nebolo možné poskytovateľa EETS považovať za zodpovedného v súvislosti s ďalším mýtom, ktoré vzniklo používaním takejto zneplatnenej palubnej jednotky. Na počte záznamov v zozname zneplatnených palubných zariadení, na formáte zoznamu a častosti jeho aktualizácie sa dohodne mýtny úrad s poskytovateľmi EETS.“
9        Podľa článku 9 tej istej smernice:
„Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby právnické osoby, ktoré poskytujú mýtne služby, viedli účtovné záznamy, v ktorých sa jasne rozlíši medzi nákladmi a príjmami súvisiacimi s poskytovaním mýtnej služby a nákladmi a príjmami spojenými s inými činnosťami. Informácie o nákladoch a príjmoch súvisiacich s poskytovaním mýtnych služieb sa na požiadanie poskytnú príslušnému zmierovaciemu alebo justičnému orgánu. Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby neboli možné krížové dotácie medzi činnosťami vykonávanými v úlohe poskytovateľa mýtnej služby a inými činnosťami.“
10      Článok 14 ods. 1 smernice 2019/520 znie takto:
„Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa interakcia medzi užívateľmi EETS a mýtnymi úradmi v rámci EETS obmedzovala v príslušných prípadoch na proces fakturácie v súlade s článkom 6 ods. 4 a postupy presadzovania. Vzájomné vzťahy medzi užívateľmi EETS a poskytovateľmi EETS (alebo ich palubnými jednotkami) môžu byť špecifické pre každého poskytovateľa EETS bez toho, aby sa narušila interoperabilita EETS.“
11      Článok 21 ods. 5 tejto smernice stanovuje:
„Na konci každého kalendárneho mesiaca [kalendárneho roka – neoficiálny preklad] orgány členských štátov zodpovedné za registre oznamujú Komisii elektronickými prostriedkami registre oblastí EETS a poskytovateľov EETS. Komisia sprístupní tieto informácie členským štátom. Na akýkoľvek nesúlad, pokiaľ ide o situáciu v členskom štáte, sa musí upozorniť členský štát registrácie a Komisia.“
12      Článok 24 uvedenej smernice stanovuje:
„1.      Členský štát, na území ktorého došlo k neuhradeniu cestného poplatku, rozhodne o tom, či sa v nadväznosti na neuhradenie cestného poplatku začne konanie alebo nie.
Ak sa členský štát, na území ktorého došlo k neuhradeniu cestného poplatku, rozhodne takéto konanie začať, uvedený členský štát v súlade so svojím vnútroštátnym právom informuje vlastníka, držiteľa vozidla, prípadne inú identifikovanú osobu podozrivú z neuhradenia cestného poplatku.
Ak je to ustanovené vo vnútroštátnom práve, uvedené informácie zahŕňajú právne dôsledky, ktoré z toho vyplývajú na území členského štátu, v ktorom došlo k neuhradeniu cestného poplatku na základe jeho práva.
2.      Členský štát, na území ktorého došlo k neuhradeniu cestného poplatku, v súlade so svojím právom v zasielanom informačnom liste vlastníkovi, držiteľovi vozidla alebo inej identifikovanej osobe podozrivej z neuhradenia cestného poplatku uvedie všetky relevantné informácie, najmä povahu neuhradenia cestného poplatku, miesto, dátum a čas neuhradenia cestného poplatku, názov vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý bol porušený, právo odvolať sa a právo na prístup k informáciám, sankciu a podľa okolností údaje o zariadení, ktoré sa použilo na zistenie skutočnosti neuhradenia cestného poplatku. Na účel vypracovania informačného listu použije členský štát, na území ktorého došlo k neuhradeniu cestného poplatku, vzor stanovený v prílohe II.
…“
13      Podľa znenia článku 25 tej istej smernice:
„1.      Členský štát, na území ktorého došlo k neuhradeniu cestného poplatku, môže subjektu zodpovednému za výber cestného poplatku poskytnúť údaje získané v rámci postupu uvedeného v článku 23 ods. 1, len ak sú splnené tieto podmienky:
a)      prenášané údaje sú obmedzené na údaje, ktoré tento subjekt potrebuje na získanie dlžného cestného poplatku;
b)      postup získania dlžného cestného poplatku je v súlade s postupom stanoveným v článku 24;
c)      príslušný subjekt je zodpovedný za vykonanie tohto postupu; a
d)      vykonaním platobného príkazu vydaného subjektom, ktorý prijíma údaje, sa zabezpečí úhradu cestného poplatku.
2.      Členské štáty zabezpečia, aby sa údaje poskytnuté zodpovednému subjektu použili výlučne na účel získania dlžného cestného poplatku a po úhrade cestného poplatku sa bezodkladne vymazali alebo v prípade, že k úhrade poplatku nedošlo, v primeranej lehote po prenose, ktorú stanoví členský štát.“
14      Článok 32 smernice 2019/520 stanovuje:
„1.      Členské štáty prijmú a uverejnia do 19. októbra 2021 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkami 1 až 27 a s prílohami I a II. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení.
Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 19. októbra 2021.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Takisto uvedú, že odkazy v platných zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach na smernicu zrušenú touto smernicou sa považujú za odkazy na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze a jeho znenie upravia členské štáty.
2.      Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.“
15      Článok 33 tejto smernice stanovuje:
„Smernica [Európskeho parlamentu a Rady] 2004/52/ES [z 29. apríla 2004 o interoperabilite elektronických cestných mýtnych systémov v spoločenstve (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 124; Mim. vyd. 13/034, s. 856)] sa zrušuje s účinnosťou od 20. októbra 2021 bez toho, aby boli dotknuté povinnosti členských štátov týkajúce sa lehôt na transpozíciu smernice uvedených v prílohe III časti B do vnútroštátneho práva.
Odkazy na zrušenú smernicu sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe IV.“
16      Príloha II k smernici 2019/520 stanovuje vzor informačného listu uvedeného v článku 24 tejto smernice.
Oznámenie z roku 2023
17      Oznámenie Komisie 2023/C 2/01 s názvom „Finančné sankcie v konaniach o nesplnení povinnosti“ (Ú. v. EÚ C 2, 2023, s. 1) (ďalej len „oznámenie z roku 2023“) upravuje v bodoch 3 a 4 pravidlá týkajúce sa, v uvedenom poradí, „penále“ a „paušálnej pokuty“.
18      Bod 4.2 tohto oznámenia spresňuje metódu výpočtu paušálnej pokuty takto:
„Paušálna pokuta sa vypočíta spôsobom, ktorý je vo všeobecnosti podobný metóde výpočtu penále, konkrétne:
–        vynásobením paušálnej sumy koeficientom závažnosti,
–        vynásobením výsledku faktorom n,
–        vynásobením výsledku počtom dní trvania nesplnenia povinnosti…
…“
19      Bod 4.2.1 uvedeného oznámenia stanovuje:
„Pri výpočte paušálnej pokuty sa má denná suma vynásobiť počtom dní trvania nesplnenia povinnosti. Počet dní trvania nesplnenia povinnosti je vymedzený takto:
…
–        v prípade žalôb podaných na základe článku 260 ods. 3 [ZFEÚ] je to počet dní odo dňa uplynutia lehoty na transpozíciu stanovenej v danej smernici do dňa skončenia neplnenia povinnosti alebo, ak nenastane náprava, do dňa vynesenia rozsudku podľa článku 260 [ZFEÚ].
…“
20      Príloha I k oznámeniu z roku 2023 s názvom „Údaje použité na stanovenie finančných sankcií navrhnutých Súdnemu dvoru“ stanovuje v bode 2, že paušálna suma paušálnej pokuty uvedená v oddiele 4.2.2 uvedeného oznámenia je stanovená vo výške 1 000 eur za každý deň, čo predstavuje jednu tretinu paušálnej sumy penále, a v bode 3, že faktor „n“ pre Bulharskú republiku je stanovený na 0,18. V bode 5 tejto prílohy I sa spresňuje, že minimálna paušálna pokuta stanovená pre Bulharskú republiku je 504 000 eur.
Konanie pred podaním žaloby
21      Dňa 25. novembra 2021 Komisia zaslala Bulharskej republike výzvu, v ktorej jej pripomenula, že lehota na prebratie smernice 2019/520 uplynula 19. októbra 2021 a že jej ešte neboli oznámené opatrenia, ktorými sa v celom rozsahu preberá táto smernica.
22      Bulharská republika vo svojej odpovedi z 24. januára 2022 oznámila Komisii, že uvedená smernica bude prebratá do bulharského práva, keď sa prijme Zakon za izmenenie i dopălnenie na Zakona za pătištata (zákon, ktorým sa mení a dopĺňa cestný zákon), Postanovlenie za izmenenie i dopălnenie na Naredbata za uslovijata, reda i pravilata za izgraždane i funkcionirane na smesena sistema za taksuvane na različnite kategorii pătni prevozni sredstva na baza vreme i na baza izminato razstojanie (dekrét, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie o podmienkach a pravidlách zavedenia a prevádzkovania zmiešaného mýtneho systému pre rôzne kategórie cestných vozidiel v závislosti od času, ktorý uplynul, a prejdenej vzdialenosti), ako aj Naredba za uslovijata, reda i pravilata za postigane na operativnata săvmestimost na elektronni sistemi za pătno taksuvane (nariadenie o podmienkach a pravidlách zavedenia interoperability elektronických cestných mýtnych systémov), ktoré boli v procese prijímania.
23      Keďže nebolo predložené žiadne neskoršie oznámenie týkajúce sa prebratia smernice 2019/520, Komisia 19. mája 2022 zaslala Bulharskej republike odôvodnené stanovisko, v ktorom ju vyzvala, aby v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia prijala opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s týmto stanoviskom.
24      Listom z 18. júla 2022 Bulharská republika nespochybnila vytýkané porušenie, ale spresnila, že návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa cestný zákon, bol schválený Radou ministrov 27. mája 2022 a následne bol v ten istý deň predložený bulharskému Národnému zhromaždeniu na prijatie. Tento členský štát dodal, že všetky projekty a normatívne akty určené na úplné prebratie ustanovení tejto smernice do bulharského práva budú prijaté do septembra 2022, ale že oneskorenia nemožno vylúčiť.
25      Keďže Komisia usúdila, že po uplynutí lehoty na prebratie uvedenej smernice neboli opatrenia určené na zabezpečenie jej úplného prebratia stále prijaté, alebo jej prinajmenšom neboli oznámené, podala túto žalobu.
Konanie na Súdnom dvore
26      Dňa 12. februára 2024 bola ukončená písomná časť konania v tejto veci.
27      Rozhodnutím predsedu Súdneho dvora zo 16. mája 2024 bolo konanie v tejto veci po vypočutí účastníkov konania prerušené až do ukončenia analýzy Komisie týkajúcej sa aktov, ktoré medzičasom prijala Bulharská republika.
28      Aktom z 31. októbra 2024 Komisia informovala Súdny dvor, že Bulharská republika jej 1. a 14. februára 2024 oznámila viaceré legislatívne opatrenia a regulačné opatrenie na prebratie smernice 2019/520. Dňa 18. februára 2024 Bulharská republika oznámila Komisii, že nariadenie určené na zabezpečenie úplného prebratia tejto smernice sa má prijať 30. mája 2024. V nasledujúcich neformálnych oznámeniach Bulharská republika takisto uviedla, že opatrenia určené na úplné prebratie uvedenej smernice by sa mali prijať do 30. augusta 2024. Po 18. februári 2024 však Komisii nebolo oznámené žiadne dodatočné opatrenie na prebratie.
29      V dôsledku toho Komisia uviedla, že hoci Bulharská republika v priebehu súdneho konania dosiahla určitý pokrok pri preberaní smernice 2019/520, toto prebratie zostáva neúplné.
30      Za týchto podmienok Komisia upravila svoje žalobné návrhy smerujúce k tomu, aby bola tomuto členskému štátu uložená povinnosť zaplatiť paušálnu pokutu, ako aj penále. Pokiaľ ide o paušálnu pokutu, navrhla rozlišovať tri obdobia porušovania a požadovať za prvé obdobie, ktoré plynulo od 20. októbra 2021 do 31. januára 2024, sumu 1 799 280 eur, za druhé obdobie, ktoré plynulo od 1. februára 2024 do 13. februára 2024, sumu 18 144 eur a za tretie obdobie od 14. februára 2024 do dátumu vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci, alebo, ak porušenie skončí pred týmto dátumom, do dňa, kedy skončí, dennú sumu 1 080 eur. Pokiaľ ide o penále, Komisia vyzvala Súdny dvor, aby ho stanovil vo výške 5 814 eur za deň, až do úplného splnenia povinnosti stanovenej v článku 32 smernice 2019/520.
31      Rozhodnutím predsedu Súdneho dvora zo 6. novembra 2024 sa pokračovalo v konaní v prejednávanej veci.
32      Bulharská republika predložila 9. decembra 2024 svoje pripomienky k čiastočnému späťvzatiu žaloby Komisiou a k úprave jej žalobných návrhov.
33      Podaním doručeným 30. septembra 2025 Bulharská republika požiadala o predloženie nových návrhov na vykonanie dôkazov s cieľom preukázať úplné prebratie smernice 2019/520 do bulharského práva. V súlade s článkom 128 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora predseda desiatej komory 3. októbra 2025 vyhovel tomuto návrhu a stanovil Komisii lehotu na vyjadrenie sa k týmto novým dôkazom, ktorá uplynula 17. októbra 2025.
34      Podaním z 15. októbra 2025 Komisia predložila svoje pripomienky k týmto novým dôkazom, ktoré jej Bulharská republika oznámila 26. septembra 2025, a uviedla, že sa domnieva, že tento členský štát si už splnil svoju povinnosť podľa článku 32 ods. 1 smernice 2019/520 prijať a oznámiť všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie uvedenej smernice.
35      V dôsledku toho Komisia na jednej strane opätovne čiastočne vzala späť svoju žalobu, keď vzala späť svoj žalobný návrh na uloženie Bulharskej republike povinnosti zaplatiť penále, a na druhej strane zmenila svoje žalobné návrhy týkajúce sa uloženia tomuto členskému štátu povinnosti zaplatiť paušálnu pokutu, pričom z tohto dôvodu navrhla celkovú sumu 2 458 296 eur, z toho 1 801 440 eur za obdobie, ktoré plynulo od 20. októbra 2021 do 31. januára 2024,
19 656 eur za obdobie, ktoré plynulo od 1. februára 2024 do 13. februára 2024, a 637 200 eur za obdobie od 14. februára 2024 do 25. septembra 2025.
36      Podaním z 3. novembra 2025 Bulharská republika navrhla, aby Súdny dvor jednak prijal čiastočné späťvzatie žaloby Komisie v rozsahu, v akom sa týka uloženia penále, a jednak v celom rozsahu zamietol návrh Komisie na uloženie povinnosti zaplatiť paušálnu pokutu vo výške 2 458 296 eur, alebo subsidiárne znížil jej výšku na minimum
vzhľadom na okolnosti prejednávanej veci.
O žalobe
O nesplnení povinnosti podľa článku 258 ZFEÚ
Argumentácia účastníkov konania
37      Vo svojej žalobe Komisia poznamenala, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku Bulharská republika neprijala opatrenia potrebné na prebratie smernice 2019/520 do vnútroštátneho práva.
38      Okrem toho si Bulharská republika nesplnila svoju povinnosť bezodkladne oznámiť Komisii znenie týchto opatrení.
39      V tejto súvislosti Komisia pripomína, že v súlade s ustálenou judikatúrou, najmä rozsudkami z 27. októbra 2011, Komisia/Poľsko (C‑362/10, EU:C:2011:703, bod 46), a z 15. októbra 2015, Komisia/Nemecko (C‑137/14, EU:C:2015:683, bod 51), sa musia ustanovenia smernice vykonať s nespochybniteľnou záväznosťou, s požadovanou špecifickosťou, presnosťou a jasnosťou, aby bola splnená požiadavka právnej istoty. Okrem toho, pokiaľ smernica výslovne stanovuje, že opatrenia na prebratie tejto smernice obsahujú odkaz na túto smernicu, alebo je k nim takýto odkaz pripojený pri ich úradnom uverejnení, ako to v prejednávanej veci stanovuje článok 32 ods. 1 tretí pododsek smernice 2019/520, je v každom prípade potrebné prijať pozitívny akt na prebratie. V tejto súvislosti poukazuje na bod 49 rozsudku z 11. júna 2015, Komisia/Poľsko (C‑29/14, EU:C:2015:379).
40      Komisia, vychádzajúc z bodov 51 a 59 rozsudku z 8. júla 2019, Komisia/Belgicko (Článok 260 ods. 3 ZFEÚ – Vysokorýchlostné siete) (C‑543/17, EU:C:2019:573), uvádza, že členské štáty sú ďalej povinné poskytnúť jej jasné a presné informácie o prebratí smernice. Majú jednoznačne uviesť zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia, prostredníctvom ktorých podľa svojho názoru splnili rôzne povinnosti, ktoré im smernica ukladá. Členské štáty sú tiež povinné pri každom ustanovení uvedenej smernice uviesť vnútroštátne opatrenie alebo opatrenia zabezpečujúce jej prebratie, pričom k tomuto oznámeniu môže byť prípadne pripojená tabuľka zhody.
41      Bulharská republika vo svojom vyjadrení k žalobe odpovedá, že v priebehu konania pred podaním žaloby si splnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo zásady lojálnej spolupráce, a včas poskytla Komisii všetky potrebné informácie. Okrem toho vnútroštátne orgány zapojené do prebratia smernice 2019/520 vynaložili v dobrej viere všetko úsilie na prebratie ustanovení tejto smernice.
42      Bulharská republika odôvodňuje oneskorené prebratie politickou nestabilitou spôsobenou opätovným rozpúšťaním Národného zhromaždenia.
43      Tvrdí, že objektívne nemohla vykonať ustanovenia smernice 2019/520, keďže nemala k dispozícii zákonodarný orgán, ktorý by mohol prijať zákony na prebratie, a že táto situácia predstavuje prípad vyššej moci.
44      Komisia náležite nezohľadnila okolnosti, na ktoré sa tento členský štát odvolával, a to zložitú bulharskú politickú situáciu a jej dôsledky na legislatívnu prácu, ako aj pandémiu COVID‑19, hoci na tento účel disponuje voľnou úvahou podľa článkov 258 a 260 ZFEÚ.
45      V každom prípade, hoci smernica 2019/520 ešte nebola úplne prebratá, niektoré z jej požiadaviek sa už vykonávali rôznymi existujúcimi zákonmi.
46      Konkrétne pojmy definované v článku 2 bodoch 2, 3, 16, 17, 21, 26 a 29 tejto smernice sa nachádzajú v Zakon za patištata (cestný zákon) (DV č. 26 z 29. marca 2000), Zakon za dviženie po patištata (zákon o cestnej premávke) (DV č. 20 z 5. marca 1999) a v Naredba za uslovijata, reda i pravilata za izgraždane i funkcionirane na smesena sistema za taksuvane na različnite kategorii pătni prevozni sredstva na baza vreme i na baza izminato razstojanie (nariadenie o podmienkach a pravidlách zavedenia a prevádzkovania zmiešaného mýtneho systému pre rôzne kategórie cestných vozidiel v závislosti od času, ktorý uplynul, a prejdenej vzdialenosti).
47      Okrem toho cieľom existujúcich bulharských ustanovení bolo vykonať článok 5 ods. 5 a 7, článok 6 ods. 3, 5 a 7, ako aj článok 8 ods. 2 smernice 2019/520.
48      Komisia vo svojej replike tvrdí, že si splnila svoju povinnosť preukázať existenciu údajného nesplnenia povinnosti a v tejto súvislosti nevychádzala z nijakej domnienky.
49      V každom prípade, aj keby do určitej miery existovalo prekrývanie medzi ustanoveniami bulharského vnútroštátneho práva účinnými pred dátumom prijatia smernice 2019/520 a ustanoveniami zmenenými a doplnenými po tomto dátume, Bulharská republika neoznámila vnútroštátne opatrenia na prebratie tejto smernice, čím porušila požiadavky článku 32 tejto smernice.
50      Na základe rozsudku z 10. januára 2008, Komisia/Portugalsko (C‑70/06, EU:C:2008:3, body 21 a 22), Komisia na účely zamietnutia tvrdenia Bulharskej republiky týkajúceho sa údajnej objektívnej nemožnosti prebrať ustanovenia smernice 2019/520 namieta, že členský štát sa nemôže odvolávať na vnútorné ťažkosti, vrátane ťažkostí ústavnej povahy, aby odôvodnil nesplnenie povinností vyplývajúcich z práva Únie, najmä lehôt stanovených smernicou.
51      Pokiaľ ide o tvrdenie týkajúce sa pandémie COVID‑19, ktoré tiež uviedla Bulharská republika, Komisia pripomína, že v súlade s judikatúrou Súdneho dvora, a najmä s bodmi 130 až 132 rozsudku z 13. decembra 2001, Komisia/Francúzsko (C‑1/00, EU:C:2001:687), sa členské štáty môžu odvolávať na vyššiu moc ako na oslobodzujúcu okolnosť len vtedy, ak poukazujú na osobitné neprekonateľné ťažkosti, ktoré im dočasne bránia v plnení ich konkrétnych povinností vyplývajúcich z práva Únie. Domnieva sa, že z bodov 54 a 55 rozsudku z 25. januára 2017, Vilkas (C‑640/15, EU:C:2017:39), vyplýva, že členské štáty sú povinné preukázať konkrétnu súvislosť medzi okolnosťami uvádzanými ako vyššia moc na jednej strane a konkrétnym porušením práva Únie na druhej strane.
52      V prejednávanej veci však Bulharská republika nepreukázala, že okolnosti sprevádzajúce pandémiu COVID‑19 predstavovali osobitné neprekonateľné ťažkosti, a nepreukázala súvislosť medzi týmito okolnosťami a neprebratím smernice 2019/520.
53      Okrem toho v súlade s ustálenou judikatúrou, pripomenutou v kontexte pandémie COVID‑19, odvolávať na vyššiu moc sa možno len na obdobie nevyhnutné na nápravu ťažkostí takejto povahy.
54      V prejednávanej veci však omeškanie s prebratím nie je primerané potrebe napraviť ťažkosti spojené s touto pandémiou, keďže táto žaloba bola podaná 26. júla 2023, teda viac ako 21 mesiacov po uplynutí lehoty na prebratie smernice 2019/520, a toto prebratie nebolo v čase podania repliky stále ukončené.
55      Bulharská republika vo svojej duplike poukazuje na legislatívne práce ukončené v roku 2024 s cieľom prebrať smernicu 2019/520 do bulharského práva.
56      Pokiaľ ide o tvrdenie týkajúce sa politickej nestability, tento členský štát zdôrazňuje mimoriadnu povahu tejto nestability z dôvodu, že počas dlhých období nebolo možné prijímať právne predpisy, a teda zabezpečiť prebratie tejto smernice.
57      Pokiaľ ide o pandémiu COVID‑19, Bulharská republika odkazuje na jej značnú dĺžku a závažnosť, ktorá bránila legislatívnej moci dokončiť uvedené prebratie v stanovených lehotách.
58      Komisia vo svojom čiastočnom späťvzatí žalobného návrhu tvrdila, že prebratie smernice 2019/520 nemožno považovať za úplné.
59      Tento členský štát neoznámil všetky opatrenia na prebratie ustanovení prílohy II k tejto smernici.
60      Konkrétne povinnosť stanovená v článku 24 ods. 2 smernice 2019/520, ktorý odkazuje na prílohu II k tejto smernici, nie je prebratá v celom rozsahu.
61      Bulharská republika informovala Komisiu, že článok 5 ods. 4, článok 6 ods. 6, článok 8 ods. 3, článok 9 a článok 21 ods. 5, ako aj článok 25 smernice 2019/520 sú „čiastočne prebraté“. Tento členský štát však neoznámil Komisii vnútroštátnu právnu úpravu zabezpečujúcu úplné prebratie týchto ustanovení.
62      Pokiaľ ide o článok 5 ods. 9 poslednú vetu a článok 6 ods. 1 poslednú vetu smernice 2019/520, Komisia sa domnieva, že vnútroštátne opatrenia, ktoré Bulharská republika konkrétne uviedla v tabuľke zhody zaslanej týmto členským štátom, sa nevzťahujú na povinnosti stanovené v týchto ustanoveniach.
63      Pokiaľ ide o článok 14 ods. 1 druhú vetu smernice 2019/520, Bulharská republika uviedla, že platná bulharská právna úprava je úplne v súlade s týmto ustanovením, keďže nestanovuje žiadne obmedzenie vo vzťahu k poskytovateľom EETS alebo ich palubným zariadeniam bez toho, aby bola ohrozená interoperabilita tejto služby. Komisia sa však domnieva, že toto ustanovenie treba prebrať výslovne, aby sa zabezpečili špecifiká uvedenej služby.
64      Okrem toho Bulharská republika tvrdila, že niektoré ustanovenia smernice 2019/520 na jej území nie sú uplatniteľné, pričom však neuviedla presvedčivé tvrdenia na podporu tohto odôvodnenia.
65      Komisia sa konkrétne domnieva, že fakultatívna povaha článku 6 ods. 4 druhého pododseku tejto smernice sa týka jej vykonania mýtnym úradom, a nie povinnosti prebratia, ktorú má členský štát.
66      Pokiaľ ide o článok 7 ods. 3 smernice 2019/520, aj v prípade neexistencie hlavného poskytovateľa v oblastiach EETS nachádzajúcich sa na území Bulharskej republiky, toto ustanovenie by sa malo prebrať, keďže v budúcnosti by hlavný poskytovateľ mohol začať poskytovať služby na trhu v tomto členskom štáte.
67      Pokiaľ ide o článok 14 ods. 1 prvú vetu smernice 2019/520, Bulharská republika tvrdila, že podľa bulharského práva mýtny úrad nemá priamy vzťah s užívateľmi EETS. Komisia zastáva názor, že toto ustanovenie sa musí prebrať výslovne, aby sa stanovili pravidlá interakcie medzi mýtnym úradom a užívateľmi tejto služby.
68      Komisia dospela k záveru, že Bulharská republika neprebrala „približne 30 %“ ustanovení smernice 2019/520.
69      Bulharská republika vo svojej odpovedi na prvé čiastočné späťvzatie žalobných návrhov zo strany Komisie uvádza, že tvrdenie tejto inštitúcie, podľa ktorého požiadavka článku 6 ods. 1 poslednej vety smernice 2019/520 nebola prebratá do bulharského práva, je nesprávne. Táto požiadavka je totiž stanovená v článku 38 nariadenia o podmienkach a pravidlách zavedenia a prevádzkovania zmiešaného mýtneho systému pre rôzne kategórie cestných vozidiel v závislosti od času, ktorý uplynul, a prejdenej vzdialenosti, oznámeného v systéme Themis 1. februára 2024 pod číslom MNE (2024) 00609.
70      Článok 24 ods. 2 smernice 2019/520, ktorý odkazuje na jej prílohu II, je, hoci len čiastočne, prebratý do článku 189i ods. 4 zákona o cestnej premávke, oznámeného v systéme Themis 1. februára 2024 pod číslom MNE (2024) 00606.
71      Pokiaľ ide o požiadavku stanovenú v článku 5 ods. 9 poslednej vete smernice 2019/520, podľa bulharského práva je poskytovateľom EETS vždy iná osoba než mýtny úrad. Poskytovateľom tejto služby je podnikateľ v zmysle článku 10h ods. 3 cestného zákona, zatiaľ čo mýtnym úradom je Agencija za pătna infrastruktura (Agentúra pre cestnú infraštruktúru, Bulharsko), ktorá je verejným orgánom. V dôsledku toho sa požiadavka stanovená v článku 5 ods. 9 tejto smernice na Bulharskú republiku neuplatňuje.
72      Okrem toho Bulharská republika opakuje svoju argumentáciu uvedenú vo svojom vyjadrení k žalobe, podľa ktorej jej politická nestabilita, ktorú prekonávala, úplne znemožnila vyhnúť sa omeškaniam pri prebratí ustanovení smernice 2019/520.
Posúdenie Súdnym dvorom
73      Podľa článku 32 ods. 1 prvého pododseku smernice 2019/520 členské štáty prijmú a uverejnia do 19. októbra 2021 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkami 1 až 27 a s prílohami I a II k tejto smernici. Bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení. Podľa znenia tretieho pododseku uvedeného odseku 1, keď členské štáty prijmú tieto ustanovenia, uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na uvedenú smernicu. Takisto uvedú vyhlásenie, že odkazy v platných zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach na smernicu 2004/52, zrušenú smernicou 2019/520, sa považujú za odkazy na túto smernicu. Podrobnosti o tomto odkaze a jeho znenie upravia členské štáty.
74      Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa má existencia nesplnenia povinnosti hodnotiť vo vzťahu k situácii členského štátu ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku Komisie, pričom Súdny dvor nemôže brať do úvahy neskoršie zmeny [rozsudky z 25. februára 2021, Komisia/Španielsko (Smernica o osobných údajoch – oblasť trestného práva), C‑658/19, EU:C:2021:138, bod 15, ako aj z 25. apríla 2024, Komisia/Poľsko (Smernica o oznamovateľoch), C‑147/23, EU:C:2024:346, bod 28 a citovaná judikatúra].
75      V prejednávanej veci Bulharská republika nespochybňuje, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 19. mája 2022 neprijala ustanovenia určené na zabezpečenie úplného prebratia smernice 2019/520, ktoré obsahujú odkaz na túto smernicu, alebo sú pri úradnom uverejnení sprevádzané takýmto odkazom, v súlade s článkom 32 ods. 1 tejto smernice.
76      Tento členský štát však spresňuje, že existujúca vnútroštátna právna úprava už vykonáva niektoré požiadavky stanovené uvedenou smernicou.
77      Táto argumentácia, ktorou sa tento členský štát snaží preukázať, že si len čiastočne nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice 2019/520, z dôvodu existencie ustanovení vnútroštátneho práva, ktorými sa už vykonávajú niektoré z týchto požiadaviek, však musí byť zamietnutá.
78      Stačí totiž pripomenúť, že hoci prebratie smernice možno zabezpečiť pravidlami vnútroštátneho práva, ktoré sú už účinné, v prejednávanej veci to tak nie je. V každom prípade členské štáty nie sú v tomto prípade oslobodené od formálnej povinnosti informovať Komisiu o existencii týchto pravidiel, aby Komisia mohla posúdiť ich súlad s touto smernicou [rozsudok z 22. mája 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o otvorených dátach a opakovanom použití informácií verejného sektora), C‑237/23, EU:C:2025:373, bod 66 a citovaná judikatúra]. Okrem toho pokiaľ, ako je to v prejednávanej veci, smernica výslovne stanovuje povinnosť členských štátov zabezpečiť, aby ustanovenia potrebné na jej vykonanie obsahovali odkaz na túto smernicu alebo pri ich úradnom uverejnení boli sprevádzané takýmto odkazom, je v každom prípade potrebné, aby členské štáty prijali pozitívny akt na prebratie dotknutej smernice [pozri rozsudok zo 14. marca 2024, Komisia/Lotyšsko (Európsky kódex elektronických komunikácií), C‑454/22, EU:C:2024:235, bod 33 a citovanú judikatúru].
79      Bulharská republika tiež uvádza, že bolo objektívne nemožné zabezpečiť úplné prebratie smernice 2019/520 jednak z dôvodu politickej nestability v Bulharsku spôsobenej častými zmenami vlády, ako aj rozpustením Národného zhromaždenia, a jednak z dôvodu pandémie COVID‑19, ktorá spôsobila oneskorenia v legislatívnych prácach, pričom aj tieto dva prvky predstavujú prípady vyššej moci.
80      Tvrdenie týkajúce sa politickej nestability nemožno uznať, pretože podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa členský štát nemôže odvolávať na ustanovenia, prax alebo stav svojho vnútroštátneho právneho poriadku ako dôvod nesplnenia povinností vyplývajúcich z práva Únie, akým je neprebratie smernice v stanovenej lehote [rozsudky z 25. februára 2021, Komisia/Španielsko (Smernica o osobných údajoch – oblasť trestného práva), C‑658/19, EU:C:2021:138, bod 19 a citovaná judikatúra, ako aj z 25. apríla 2024, Komisia/Poľsko (Smernica o oznamovateľoch), C‑147/23, EU:C:2024:346, bod 33].
81      Pokiaľ ide o tvrdenie týkajúce sa pandémie COVID‑19, stačí pripomenúť, že hoci pojem „vyššia moc“ nepredpokladá absolútnu nemožnosť splniť povinnosti vyplývajúce z práva Únie, vyžaduje si, aby predmetné nesplnenie povinnosti bolo spôsobené neobvyklými a nepredvídateľnými okolnosťami nezávislými od toho, kto sa na ňu odvoláva, ktorých dôsledkom nebolo možné zabrániť napriek vynaloženiu všetkej náležitej starostlivosti, pričom na situáciu vyššej moci sa možno odvolávať len v súvislosti s obdobím nevyhnutným na odstránenie týchto ťažkostí [rozsudky z 8. júna 2023, Komisia/Slovensko (Právo na ukončenie zmluvy bez poplatku), C‑540/21, EU:C:2023:450, bod 81, a z 25. apríla 2024, Komisia/Poľsko (Smernica o oznamovateľoch), C‑147/23, EU:C:2024:346, bod 36].
82      Hoci zdravotná kríza takého rozsahu, akou je pandémia COVID‑19, predstavuje neobvyklú a nepredvídateľnú udalosť, ktorá je nezávislá od Bulharskej republiky, nič to nemení na tom, že tomuto členskému štátu prináležalo, aby konal so všetkou náležitou starostlivosťou a včas informoval Komisiu o ťažkostiach, ktoré sa vyskytli, prinajmenšom pred uplynutím lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 19. mája 2022 [pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. apríla 2024, Komisia/Poľsko (Smernica o oznamovateľoch), C‑147/23, EU:C:2024:346, bod 36]. Ako však vyplýva z bodov 6 až 8 dupliky a ako to potvrdila Komisia vo svojom akte z 31. októbra 2024, ktorým čiastočne vzala späť svoje žalobné návrhy, Bulharská republika k tomuto dátumu smernicu 2019/520 úplne neprevzala.
83      Okrem toho tento členský štát netvrdí, že pandémia COVID‑19 sama osebe odôvodňuje celé omeškanie s prebratím tejto smernice, ktoré mu bolo pripísané. Nakoniec, ak by normotvorca Únie zastával názor, že dôsledky tejto pandémie, ktorá postihla celé územie Únie, boli také, že členské štáty nemohli splniť povinnosti, ktoré im vyplývajú z tej istej smernice, rozhodol by sa predĺžiť lehotu na jej prebratie, čo však neurobil [pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. mája 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o otvorených dátach a opakovanom použití informácií verejného sektora), C‑237/23, EU:C:2025:373, bod 65 a citovanú judikatúru].
84      Vzhľadom na tieto úvahy treba konštatovať, že Bulharská republika si tým, že ku uplynutiu lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 19. mája 2022 neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2019/520, a tým, že tieto ustanovenia neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 32 ods. 1 tejto smernice.
O návrhu podanom podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ
Argumentácia účastníkov konania
85      Komisia vo svojej žalobe tvrdí, že v Únii založenej na dodržiavaní zásad právneho štátu sa všetky smernice musia považovať za smernice rovnakého významu a členské štáty ich musia v plnej miere prebrať v lehotách, ktoré sú v nich stanovené.
86      Táto inštitúcia sa opiera aj o rozsudok z 8. júla 2019, Komisia/Belgicko (Článok 260 ods. 3 ZFEÚ – Vysokorýchlostné siete) (C‑543/17, EU:C:2019:573, body 51 a 59), s cieľom pripomenúť povinnosť členských štátov poskytnúť dostatočne jasné a presné informácie o vnútroštátnych ustanoveniach, ktorými sa preberajú zodpovedajúce ustanovenia smernice.
87      Keďže sa Komisia domnieva, že nesplnenie povinnosti vytýkané Bulharskej republike pretrvávalo aj k dátumu, keď podala túto žalobu na Súdny dvor, táto inštitúcia navrhuje na základe článku 260 ods. 3 ZFEÚ, aby bola tomuto členskému štátu uložená paušálna pokuta.
88      Na účely stanovenia tejto finančnej sankcie Komisia vychádza zo všeobecných zásad uvedených v bode 2 oznámenia z roku 2023, ako aj z metódy výpočtu stanovenej v bode 4 tohto oznámenia. Táto inštitúcia najmä uvádza, že stanovenie sumy paušálnej pokuty musí vychádzať zo základných kritérií, akým je závažnosť porušenia, dĺžka jeho trvania a potreba zabezpečiť odradzujúci účinok sankcie, aby sa zabránilo opakovaniu porušenia.
89      Vzhľadom na tieto skutočnosti Komisia v prvom rade navrhuje, aby sa v prejednávanej veci uplatnil koeficient závažnosti 10.
90      V druhom rade, pokiaľ ide o potrebu zabezpečiť odrádzajúci účinok sankcie vzhľadom na platobnú schopnosť dotknutého členského štátu, Komisia uvádza, že podľa bodu 3 prílohy I k oznámeniu z roku 2023 je faktor „n“ pre Bulharskú republiku 0,18.
91      Vzhľadom na tieto skutočnosti Komisia navrhuje vypočítať výšku paušálnej pokuty v súlade s bodom 4.2 oznámenia z roku 2023 vynásobením paušálnej sumy paušálnej pokuty, stanovenej na 1 000 eur za deň, koeficientom závažnosti 10 použitým v prejednávanej veci a následne faktorom „n“ tohto členského štátu (0,18). Výsledok týchto zložiek vedie k dennej sume 1 800 eur, ktorú treba následne vynásobiť počtom dní trvania porušenia.
92      Komisia preto navrhuje uložiť Bulharskej republike povinnosť zaplatiť paušálnu pokutu vo výške 1 800 eur za deň, pričom minimálna paušálna pokuta je 504 000 eur, v súlade s bodom 5 prílohy I k oznámeniu z roku 2023.
93      Bulharská republika vo svojom vyjadrení k žalobe v prvom rade navrhuje zamietnuť návrh Komisie na uloženie finančných sankcií a subsidiárne znížiť ich výšku z dôvodu, že suma navrhnutá Komisiou je zjavne neprimeraná vzhľadom na údajné porušenie.
94      Pokiaľ ide o závažnosť porušenia, tento členský štát sa domnieva, že by sa mala zohľadniť politická nestabilita, ako aj dôsledky pandémie COVID‑19. V tejto súvislosti mala Komisia zohľadniť aj skutočnosť, že existujúca bulharská právna úprava čiastočne spĺňala požiadavky smernice 2019/520.
95      Hoci uvedená právna úprava výslovne neodkazuje na smernicu 2019/520, nebráni to jednotlivcom v tom, aby sa na ňu odvolávali a odvodzovali z nej práva.
96      Bulharská republika tvrdí, že vo veciach týkajúcich sa citlivých oblastí Komisia navrhla rovnaký koeficient závažnosti, aký požaduje v prejednávanej veci, či dokonca v niektorých z týchto vecí nižší koeficient závažnosti. V tejto súvislosti cituje veci, v ktorých boli vydané rozsudky zo 7. septembra 2016, Komisia/Grécko (C‑584/14, EU:C:2016:636), a z 26. júla 2017, Comune di Corridonia a i. (C‑196/16 a C‑197/16, EU:C:2017:589).
97      V prejednávanej veci účinky neúplného prebratia smernice 2019/520 priamo neohrozujú ľudské zdravie a nespôsobujú škodu na životnom prostredí ani stratu vlastných zdrojov Únie.
98      Bulharská republika preto navrhuje, aby Súdny dvor zamietol návrh na zaplatenie paušálnej pokuty v celom rozsahu, alebo v prípade, že by Súdny dvor považoval za potrebné uložiť túto sankciu, stanovil jej výšku na minimum.
99      Komisia vo svojej replike tvrdí, že zo skutkových okolností prejednávanej veci nevyplýva, že by požadovaná výška finančnej sankcie bola neprimeraná a že by ju mal Súdny dvor znížiť.
100    Táto inštitúcia zdôrazňuje, že Bulharská republika jej neoznámila žiadne opatrenie na prebratie smernice 2019/520 pred uplynutím lehoty na jej prebratie, teda 19. októbra 2021, ani po tomto dátume.
101    Za týchto podmienok je uloženie paušálnej pokuty opatrením primeraným spáchanému nesplneniu povinnosti.
102    Komisia tvrdí, že smernica 2019/520 posilňuje účinnosť rámcových podmienok na trhu výberu mýta elektronickými mýtnymi systémami zlepšením interoperability systémov a vytvorením právneho základu pre cezhraničnú výmenu informácií o vozidlách a ich vlastníkoch alebo držiteľoch, ktorí neuhradili cestné mýto v Únii. Okrem toho táto smernica prispieva k dokončeniu vytvorenia vnútorného trhu a jednotného digitálneho trhu.
103    Domnieva sa, že všetky prípady neprebratia a neoznámenia prípadných opatrení na prebratie smernice Únie predstavujú nesplnenie povinnosti rovnakej závažnosti, keďže povaha predmetnej smernice nemá vplyv na koeficient závažnosti, ktorý bude uplatnený.
104    Koeficient závažnosti 10 z 20 je obzvlášť mierny v prípade neprebratia smernice a úplného neoznámenia vnútroštátnych ustanovení na prebratie.
105    Bulharská republika vo svojej duplike pripomína, že Komisia mala vo svojom návrhu na uloženie finančnej sankcie zohľadniť osobitné okolnosti týkajúce sa vnútroštátnej politickej situácie, ako aj pandémie COVID‑19, ktoré spôsobili vážne ťažkosti pri práci zákonodarnej moci, ktorá mala prebrať ustanovenia smernice 2019/520.
106    Uloženie paušálnej pokuty členským štátom by mohlo ohroziť kvalitu prebratia smerníc Únie, keďže členské štáty by boli nabádané k tomu, aby ich prebrali v stanovenej lehote bez toho, aby nevyhnutne zohľadnili kvalitu tohto prebratia. Takýto prístup je v rozpore so zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 ods. 4 ZEÚ a nie je zlučiteľný s povinnosťou lojálnej spolupráce Komisie.
107    Komisia vo svojom čiastočnom späťvzatí žalobných návrhov z 31. októbra 2024 navrhuje, aby sa vzhľadom na pokrok, ktorý Bulharská republika dosiahla pri preberaní smernice 2019/520 od podania tejto žaloby, znížil koeficient závažnosti v závislosti od počtu vnútroštátnych preberacích ustanovení, ktoré jej boli oznámené. Komisia teda navrhuje rozlišovať dve nové obdobia porušovania, z ktorých prvé trvalo od 1. februára 2024, dátumu prvého oznámenia opatrení na prebratie, do 13. februára 2024, a druhé plynie od 14. februára 2024, teda od dátumu druhého oznámenia opatrení na prebratie, až do dňa vyhlásenia rozsudku, ktorý bude vydaný v prejednávanej veci, alebo ak sa nesplnenie povinnosti skončí pred týmto dátumom, až do dátumu, keď sa skončilo, a uplatniť na ne v uvedenom poradí koeficient závažnosti vo výške 7 a 5.
108    Naproti tomu Komisia uvádza, že pri výpočte paušálnej pokuty, pokiaľ ide o faktor „n“ a minimálne paušálne pokuty podľa členského štátu, používa aktualizované údaje uvedené v jej oznámení uverejnenom 26. januára 2024 s názvom „Aktualizácia údajov používaných pri výpočte finančných sankcií, ktoré Komisia navrhuje Súdnemu dvoru Európskej únie v konaniach o nesplnení povinnosti“ (Ú. v. EÚ C, C/2024/1123). Aktualizovaná paušálna suma paušálnej pokuty stanovená v bode 2 prílohy k tomuto oznámeniu je stanovená na 1 080 eur za deň, faktor „n“ pre Bulharskú republiku, stanovený v bode 3 tejto prílohy, je 0,2 a minimálna paušálna pokuta pre tento členský štát stanovená v bode 5 tejto prílohy predstavuje 603 000 eur.
109    Pokiaľ teda ide o paušálnu pokutu, Komisia rozlišuje tri obdobia porušovania a navrhuje určiť dennú sumu na účely stanovenia tejto sumy, ktorá sa uplatní na každé z nich, takto:
–        za obdobie, ktoré plynulo od 20. októbra 2021 (deň nasledujúci po dátume uplynutia lehoty na prebratie smernice) do 31. januára 2024 (deň predchádzajúci prvému oznámeniu opatrení na prebratie), vynásobením aktualizovanej paušálnej sumy stanovenej na 1 080 eur koeficientom závažnosti 10 a faktorom „n“ Bulharskej republiky stanoveným na 0,2, čo zodpovedá dennej sume 2 160 eur, ktorú samotnú treba vynásobiť počtom dní trvania porušenia, t. j. 833 dní. Výška paušálnej pokuty za toto obdobie predstavuje 1 799 280 eur,
–        za obdobie, ktoré plynulo od 1. februára 2024 (dátum prvého oznámenia opatrení na prebratie) do 13. februára 2024 (deň predchádzajúci druhému oznámeniu opatrení na prebratie), vynásobením aktualizovanej paušálnej sumy (1 080 eur) koeficientom závažnosti 7 a faktorom „n“ Bulharskej republiky stanoveným na 0,2, čo zodpovedá dennej sume 1 512 eur, ktorú samotnú treba vynásobiť počtom dní trvania porušenia, teda 12 dní. Výška paušálnej pokuty za toto obdobie predstavuje 18 144 eur,
–        za obdobie, ktoré plynie od 14. februára 2024 (dátum druhého oznámenia opatrení na prebratie) do dňa ukončenia porušovania alebo do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, vynásobením aktualizovanej paušálnej sumy (1 080 eur) koeficientom závažnosti 5 a faktorom „n“ Bulharskej republiky stanoveným na 0,2, čo zodpovedá dennej sume 1 080 eur, ktorú treba vynásobiť počtom dní medzi prvým dátumom a jedným z dvoch ďalších dátumov.
110    Dodáva, že sumy, ktoré takto určila, presahujú sumu minimálnej paušálnej pokuty vo výške 603 000 eur pre Bulharskú republiku, ktorá teda už nie je relevantná.
111    Bulharská republika vo svojej odpovedi na čiastočné späťvzatie žalobných návrhov Komisie navrhuje, aby Súdny dvor zamietol návrh na uloženie sankcie, alebo subsidiárne znížil výšku požadovanej paušálnej pokuty na minimum.
112    Komisia vo svojich dodatočných návrhoch z 15. októbra 2025 predložených v nadväznosti na nové dôkazy predložené Bulharskou republikou navrhuje stanoviť celkovú výšku požadovanej paušálnej pokuty na 2 458 296 eur, čo zodpovedá 1 801 440 eurám za obdobie, ktoré uplynulo od 20. októbra 2021 do 31. januára 2024, 19 656 eurám za obdobie, ktoré uplynulo od 1. februára 2024 do 13. februára 2024, a 637 200 eurám za obdobie od 14. februára 2024 do 25. septembra 2025.
Posúdenie Súdnym dvorom
–       O uplatnení článku 260 ods. 3 ZFEÚ a o vhodnosti uloženia finančnej sankcie navrhnutej Komisiou
113    Článok 260 ods. 3 ZFEÚ v prvom pododseku stanovuje, že ak Komisia predloží vec Súdnemu dvoru podľa článku 258 ZFEÚ, pretože sa domnieva, že dotknutý členský štát porušil svoju povinnosť oznámiť opatrenie, ktorým transponoval smernicu prijatú v súlade s legislatívnym postupom, Komisia môže, ak to považuje za vhodné, navrhnúť výšku paušálnej pokuty alebo penále, ktoré má dotknutý členský štát zaplatiť a ktoré pokladá v daných podmienkach za primerané. Podľa tohto článku 260 ods. 3 druhého pododseku, ak Súdny dvor určí, že došlo k nesplneniu povinnosti, môže dotknutému členskému štátu uložiť paušálnu pokutu alebo penále do výšky navrhnutej Komisiou, pričom platobná povinnosť nadobúda účinnosť dňom, ktorý Súdny dvor určí vo svojom rozsudku.
114    Keďže, ako vyplýva z bodu 84 tohto rozsudku, je preukázané, že do uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 19. mája 2022 Bulharská republika neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie ustanovení smernice 2019/520 do svojho vnútroštátneho práva, a preto ich Komisii ani neoznámila, takto konštatované nesplnenie povinnosti patrí do pôsobnosti článku 260 ods. 3 ZFEÚ.
115    Z ustálenej judikatúry vyplýva, že na účely posúdenia vhodnosti uloženia peňažnej sankcie je úlohou Súdneho dvora, aby v každej veci a v závislosti od okolností veci, v ktorej koná, ako aj od stupňa presvedčovania a odrádzania, ktorý považuje za potrebný, uložil primerané peňažné sankcie, aby sa najmä zabránilo opakovaniu podobných porušení práva Únie [rozsudok z 25. apríla 2024, Komisia/Poľsko (Smernica o oznamovateľoch), C‑147/23, EU:C:2024:346, bod 62 a citovaná judikatúra].
116    Pokiaľ ide o uloženie paušálnej pokuty, treba usúdiť, že všetky právne a skutkové okolnosti súvisiace s konštatovaným nesplnením povinnosti, a to skutočnosť, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 19. mája 2022, vôbec neboli oznámené zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie smernice 2019/520, sú ukazovateľom toho, že účinná prevencia budúceho opakovania porušení práva Únie analogických porušeniam v tejto veci si vyžaduje prijatie odrádzajúceho opatrenia, akým je uloženie paušálnej pokuty [pozri v tomto zmysle rozsudky z 25. februára 2021, Komisia/Španielsko (Smernica o osobných údajoch – oblasť trestného práva), C‑658/19, EU:C:2021:138, bod 70, a z 29. februára 2024, Komisia/Írsko (Audiovizuálne mediálne služby), C‑679/22, EU:C:2024:178, bod 73].
–       O výške paušálnej pokuty
117    Na účely výpočtu paušálnej pokuty, ktorú možno uložiť členskému štátu na základe článku 260 ods. 3 ZFEÚ, Súdnemu dvoru prináleží, aby v rámci výkonu svojej voľnej úvahy stanovil jej výšku tak, aby bola jednak prispôsobená okolnostiam a jednak primeraná spáchanému porušeniu. Medzi relevantné faktory v tejto súvislosti patrí najmä závažnosť konštatovaného nesplnenia povinnosti, obdobie jeho trvania a platobná schopnosť dotknutého členského štátu [rozsudok z 20. marca 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o podpore ekologických a energeticky úsporných vozidiel cestnej dopravy), C‑480/23, EU:C:2025:194, bod 89 a citovaná judikatúra].
118    Na úvod, pokiaľ ide o skutočnosť, že Komisia sa pri výpočte súm, o ktoré ide v prejednávanej veci, odvoláva na svoje oznámenie uverejnené 26. januára 2024, uvedené v bode 108 tohto rozsudku, stačí uviesť, že podľa posledného odseku tohto oznámenia „Komisia bude od uverejnenia tohto oznámenia v úradnom vestníku uplatňovať aktualizované údaje na rozhodnutia, ktoré prijme s cieľom predložiť vec Súdnemu dvoru podľa článku 260 ZFEÚ“.
119    V každom prípade treba tiež pripomenúť, že v rámci voľnej úvahy, ktorou Súdny dvor disponuje na základe článku 260 ods. 3 ZFEÚ, také usmernenia, aké sú uvedené v oznámeniach Komisie, ktoré definujú matematické premenné ako orientačné pravidlá, nie sú pre Súdny dvor záväzné, ale iba prispievajú k zabezpečeniu transparentnosti, predvídateľnosti a právnej istoty opatrení samotnej Komisie, keď táto inštitúcia predkladá návrhy Súdnemu dvoru [rozsudok z 25. apríla 2024, Komisia/Poľsko (Smernica o oznamovateľoch), C‑147/23, EU:C:2024:346, bod 69 a citovaná judikatúra].
120    Pokiaľ ide predovšetkým o závažnosť spáchaného porušenia, nemožno ju stanoviť automatickým uplatnením koeficientu závažnosti [rozsudok z 20. marca 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o podpore ekologických a energeticky úsporných vozidiel cestnej dopravy), C‑480/23, EU:C:2025:194, bod 90 a citovaná judikatúra]. Konkrétne tým, že Komisia predpokladá, že porušenie povinnosti oznámiť opatrenia na prebratie smernice sa musí považovať za porušenie rovnakej závažnosti bez ohľadu na dotknutú smernicu, nemôže prispôsobiť peňažné sankcie v závislosti od dôsledkov nesplnenia tejto povinnosti na súkromné a verejné záujmy. V tejto súvislosti je zjavné, že dôsledky nesplnenia povinností členských štátov na dotknuté súkromné a verejné záujmy sa môžu líšiť nielen medzi jednotlivými členskými štátmi, ale aj v závislosti od normatívneho obsahu neprebratej smernice [rozsudok z 22. mája 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o otvorených dátach a opakovanom použití informácií verejného sektora), C‑237/23, EU:C:2025:373, bod 92 a citovaná judikatúra].
121    Na účely skúmania závažnosti porušenia konštatovaného v prejednávanej veci treba pripomenúť, že povinnosť prijať ustanovenia na zabezpečenie úplného prebratia smernice a povinnosť oznámiť tieto ustanovenia Komisii sú základnými povinnosťami členských štátov na zabezpečenie plnej účinnosti práva Únie, a preto treba nesplnenie týchto povinností považovať za závažné [rozsudok z 20. marca 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o podpore ekologických a energeticky úsporných vozidiel cestnej dopravy), C‑480/23, EU:C:2025:194, bod 91 a citovaná judikatúra].
122    V prejednávanej veci treba zdôrazniť, že smernica 2019/520 je nástrojom práva Únie s určitým významom, keďže jej cieľom je na jednej strane zabezpečiť interoperabilitu elektronických cestných mýtnych systémov v celej cestnej sieti Únie, na všetkých mestských a mimomestských diaľniciach, cestách vyššej a nižšej kategórie a rôznych stavebných konštrukciách, ako sú tunely alebo mosty a kompy, a na druhej strane uľahčiť cezhraničnú výmenu údajov o evidencii vozidiel, pokiaľ ide o vozidlá a vlastníkov alebo držiteľov vozidiel, v prípade ktorých došlo k neuhradeniu cestného poplatku akéhokoľvek druhu v Únii.
123    Neprebratie ustanovení tejto smernice tak ohrozuje plnú účinnosť práva Únie, ako aj jeho jednotné uplatňovanie.
124    V tejto súvislosti, ako vyplýva z bodu 75 tohto rozsudku, Bulharská republika ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 19. mája 2022 neprijala ustanovenie určené na zabezpečenie úplného prebratia smernice 2019/520, ktoré by obsahovalo odkaz na túto smernicu alebo ku ktorému by bol takýto odkaz pripojený pri úradnom uverejnení v súlade s článkom 32 ods. 1 tejto smernice.
125    Bulharská republika sa v prvom rade odvoláva na okolnosti patriace tak do jej vnútroštátneho politického kontextu, ako aj do kontextu pandémie COVID‑19, ktoré mali byť podľa tohto členského štátu zohľadnené pri určení koeficientu závažnosti porušenia, o ktoré ide v prejednávanej veci. Táto argumentácia však nemôže uspieť z dôvodov uvedených v bodoch 80 až 83 tohto rozsudku.
126    V druhom rade Bulharská republika odkazuje na svoju argumentáciu uvedenú v bodoch 45 až 47 tohto rozsudku, ktorá preukazuje, že ustanovenia existujúcej bulharskej právnej úpravy spĺňali časť požiadaviek smernice 2019/520, čo Komisia nezohľadnila.
127    V tejto súvislosti treba pripomenúť, že hoci je pravda, že tvrdenie členského štátu, podľa ktorého legislatívny rámec existujúci v čase prijatia smernice už postačoval na konštatovanie, že tento členský štát neporušil svoje povinnosti a že neprebratie tejto smernice malo len obmedzený vplyv, nemôže byť relevantné na účely posúdenia vhodnosti uložiť takú sankciu, o akú ide v prejednávanej veci, toto tvrdenie možno zohľadniť na účely posúdenia závažnosti predmetného nesplnenia povinnosti na účely výpočtu výšky paušálnej pokuty [rozsudok z 22. mája 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o otvorených dátach a opakovanom použití informácií verejného sektora), C‑237/23, EU:C:2025:373, bod 99 a citovaná judikatúra].
128    V prejednávanej veci, ako navyše uvádza Komisia vo svojej replike, niektoré povinnosti stanovené v smernici 2019/520 už boli stanovené v rozhodnutí Komisie 2009/750/ES zo 6. októbra 2009 o definícii Európskej služby elektronického výberu mýta a jej technických prvkov (Ú. v. EÚ L 268, 2009, s. 11). Je však nesporné, ako uvádza aj táto inštitúcia, že smernica 2019/520 priniesla významné zmeny predchádzajúcej právnej úpravy a že obsahuje množstvo nových ustanovení.
129    Preto sa nemožno domnievať, že existencia takých vnútroštátnych noriem, ktoré existovali pred prijatím smernice 2019/520, ako sú tie, na ktoré sa v prejednávanej veci odvoláva Bulharská republika, môže predstavovať faktor, ktorý podstatným spôsobom zmierňuje závažnosť predmetného porušenia. Nie je však preukázané, že dôsledky nesplnenia povinnosti konštatovaného v prejednávanej veci na súkromné a verejné záujmy boli také závažné, ako by boli v prípade, keby v bulharskom právnom poriadku neexistovali žiadne ustanovenia s obsahom podobným ustanoveniam smernice 2019/520.
130    Pokiaľ ide ďalej o dĺžku trvania porušenia, najmä z bodov 33 a 34 tohto rozsudku vyplýva, že trvalo takmer štyri roky.
131    Pokiaľ ide napokon o určenie platobnej schopnosti Bulharskej republiky, podľa judikatúry Súdneho dvora, v metóde výpočtu faktora „n“ nemožno zohľadniť počet obyvateľov tohto členského štátu [pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. marca 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o podpore ekologických a energeticky úsporných vozidiel cestnej dopravy), C‑480/23, EU:C:2025:194, bod 101 a citovaná judikatúra].
132    Treba naopak vychádzať z hrubého domáceho produktu (HDP) Bulharskej republiky ako prevládajúceho faktora. V tejto súvislosti treba tiež zohľadniť najnovší vývoj HDP tohto členského štátu, ako sa ukazuje v čase posúdenia skutkových okolností Súdnym dvorom [rozsudok z 20. marca 2025, Komisia/Bulharsko (Smernica o podpore ekologických a energeticky úsporných vozidiel cestnej dopravy), C‑480/23, EU:C:2025:194, bod 102 a citovaná judikatúra].
133    Vzhľadom na tieto úvahy a na voľnú úvahu priznanú Súdnemu dvoru článkom 260 ods. 3 ZFEÚ, ktorý stanovuje, že Súdny dvor nemôže v súvislosti s paušálnou pokutou, ktorú ukladá, určiť sumu presahujúcu čiastku navrhnutú Komisiou, treba konštatovať, že účinné predchádzanie budúcemu opakovaniu podobných porušení, akým je porušenie článku 32 ods. 1 smernice 2019/520, ktoré narúšajú plnú účinnosť práva Únie, si vyžaduje uloženie paušálnej pokuty, ktorej výška musí byť stanovená na 1 900 000 eur.
O trovách
134    Podľa článku 138 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla uložiť Bulharskej republike povinnosť nahradiť trovy konania a Bulharská republika nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené rozhodnúť, že Bulharská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Komisie.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (desiata komora) rozhodol takto:
1.      Bulharská republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/520 z 19. marca 2019 o interoperabilite elektronických cestných mýtnych systémov a uľahčení cezhraničnej výmeny informácií o neuhradenom cestnom mýte v Únii, do uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku z 19. mája 2022, a teda tým, že neoznámila tieto ustanovenia Európskej komisii, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 32 ods. 1 tejto smernice.
2.      Bulharská republika je povinná zaplatiť Európskej komisii paušálnu pokutu vo výške 1 900 000 eur.
3.      Bulharská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.
Podpisy
*      Jazyk konania: bulharčina.