62000CJ0427_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-427/00,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään R. B. Wainwright, prosessiosoite Luxemburgissa,
kantajana,
vastaan
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, asiamiehenään G. Amodeo, avustajanaan D. Wyatt, QC, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet ovat kyseisen direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-arvojen mukaisia,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: C. Gulmann, joka hoitaa kolmannen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit J.-P. Puissochet ja J. N. Cunha Rodrigues (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 10.7.2001 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.11.2000 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY (EYVL 1976, L 31, s. 1; jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet ovat kyseisen direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-arvojen mukaisia.
2 Direktiivin 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
"Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a) uimavedellä kaikkia virtaavia tai seisovia makeita vesiä tai niiden osia ja merivettä,
- joissa uimisen kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset nimenomaisesti sallivat
tai
- joissa uiminen ei ole kiellettyä ja huomattava määrä uimareita ui siellä säännöllisesti."
3 Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan "jäsenvaltioiden on vahvistettava uimaveteen sovellettavat arvot liitteessä kaikilla tai kullakin yksittäisellä uima-alueella liitteessä ilmoitettujen muuttujien osalta".
4 Direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa säädetään, että "edellä 1 kohdan mukaisesti vahvistettujen arvojen on oltava vähintään yhtä tiukkoja kuin liitteessä olevassa I sarakkeessa annettujen arvojen". Direktiivin liitteessä mainitaan 19 muuttujaa ja sitovat raja-arvot useimmille näistä muuttujista.
5 Direktiivin 4 artiklan 1 kohdasta ilmenee, että jäsenvaltioiden oli toteutettava tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että uimaveden laatu noudattaa 3 artiklan mukaisesti vahvistettuja raja-arvoja kymmenen vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksiantamisesta.
6 Direktiivin 13 artiklassa, jota muutettiin eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä 23 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston direktiivillä 91/692/ETY (EYVL L 377, s. 48) säädetään, että jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta kuluneen vuoden osalta. Kertomus on toimitettava komissiolle kyseisen vuoden loppuun mennessä.
7 Direktiivi annettiin tiedoksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle 10.12.1975.
8 Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset toimittivat komissiolle kertomuksia, jotka koskivat direktiivin täytäntöönpanoa muun muassa uimakausina 1996 ja 1997. Komissio totesi kyseisten kertomusten perusteella, että uimakautena 1997 ainoastaan 88,3 prosenttia uimavesistä oli direktiivin liitteessä olevassa I sarakkeessa annettujen arvojen mukaisia ja että uimakautena 1996 kyseinen luku oli 89,4 prosenttia. Näin ollen komissio kiinnitti 22.1.1999 päivätyssä virallisessa huomautuksessa Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen huomion kyseisiin laiminlyönteihin ja kehotti tätä esittämään asiaa koskevat huomautuksensa.
9 Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus vastasi 30.3.1999 päivätyllä kirjeellä, jossa se ilmaisi aikovansa varmistaa mahdollisimman nopeasti direktiivin noudattamisen ja jossa se totesi, että työt asianomaisten uimavesien laadun parantamiseksi olivat käynnissä.
10 Koska komissio ei ollut tyytyväinen saamaansa vastaukseen, se lähetti 28.2.2000 Yhdistyneelle kuningaskunnalle perustellun lausunnon, jossa se totesi, että koska kyseinen jäsenvaltio ei ollut varmistanut, että sen uimavedet ovat direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-arvojen mukaisia, se oli jättänyt noudattamatta direktiivin mukaisia velvoitteitaan, ja kehotti Yhdistynyttä kuningaskuntaa toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet perustellun lausunnon noudattamiseksi kahden kuukauden määräajassa sen tiedoksiantamisesta.
11 Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset vastasivat 14.6.2000 päivätyllä kirjeellä, jossa ne myönsivät, etteivät ne olleet noudattaneet direktiivin säännöksiä edellytetyllä tavalla. Kyseiset viranomaiset totesivat kuitenkin, että vuonna 1997 todetut puutteellisuudet olivat poikkeuksellisia ja että vuonna 1999 yhteensä 91,4 prosenttia uimavesistä oli direktiivin vaatimusten mukaisia. Lisäksi viranomaiset huomauttivat, että perusteellisten tutkimusten ja korjaustoimenpiteiden ansiosta 97 prosenttia uimavesistä tulisi oletettavasti olemaan sitovien raja-arvojen mukaisia ennen vuotta 2005.
12 Komissio kuitenkin katsoi, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkui, joten se nosti käsiteltävänä olevan kanteen.
13 Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus toteaa puolustuksekseen, että Yhdistyneen kuningaskunnan uimavesien laatu on parantunut huomattavasti ja saavuttanut vuoden 2000 kuluessa ennätystason, eli sen, että 94 prosenttia rannikkovesistä on ollut direktiivin vaatimusten mukaisia. Kyseinen hallitus myöntää kuitenkin, että komission esittämä väite on perusteltu niiden uimakausien osalta, jotka ovat tämän jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan oikeudenkäynnin kohteena.
14 Direktiivin 4 artiklan 1 kohdasta ilmenee, että jäsenvaltioiden oli toteutettava tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että uimaveden laatu noudattaa 3 artiklan mukaisesti vahvistettuja raja-arvoja kymmenen vuoden kuluessa tämän direktiivin tiedoksiantamisesta. Direktiivissä 76/160/ETY velvoitetaan näin ollen jäsenvaltiot tiettyjen tulosten saavuttamiseen, eikä siinä sallita vetoamista muihin kuin direktiivissä säädettyihin poikkeuksiin tämän velvoitteen noudattamatta jättämisen perusteeksi (ks. asia C-56/90, komissio v. Yhdistynyt kuningaskunta, tuomio 14.7.1993, Kok. 1993, s. I-4109, 42-44 kohta ja asia C-307/98, komissio v. Belgia, tuomio 25.5.2000, Kok. 2000, s. I-3933, 48 ja 49 kohta).
15 Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät vetoa mihinkään tällaiseen poikkeukseen. Yhteisöjen tuomioistuimelle toimitettujen sellaisten tietojen mukaan, joita kyseiset viranomaiset eivät ole riitauttaneet, Yhdistyneen kuningaskunnan uimavesien laatua ei ollut saatettu direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen raja-arvojen mukaiseksi perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa.
16 Näin ollen on todettava, että Yhdistynyt kuningaskunta on jättänyt noudattamatta direktiivin mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet ovat direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen sitovien raja-arvojen mukaisia.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
17 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista ja Yhdistynyt kuningaskunta on hävinnyt asian, viimeksi mainittu on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ei ole noudattanut uimaveden laadusta 8 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/160/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole varmistanut, että sen uimavedet ovat direktiivin 3 artiklan nojalla vahvistettujen sitovien raja-arvojen mukaisia.
2) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.