62023TJ0399_EXT
UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (laajennettu yhdeksäs jaosto)
29 päivänä lokakuuta 2025 (
*1
)
Maatalous – YMP:n strategiasuunnitelma – Asetus (EU) 2021/2115 – Jäsenvaltioiden YMP:n nojalla laatimien strategiasuunnitelmien tukea koskevat säännöt – Komission hyväksyntä – Sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön hylkääminen – Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 10 artiklan 1 kohta – Asetuksen 2021/2115 13 artikla – Oikeudellinen virhe – Ilmeinen arviointivirhe
Asiassa T‑399/23,
ClientEarth, kotipaikka Ixelles (Belgia),
Collectif Nourrir, kotipaikka Montreuil (Ranska),
edustajinaan asianajajat C. Baldon ja N. Braoudakis,
kantajina,
vastaan
Euroopan komissio, asiamiehinään A.-C. Becker, G. Gattinara, F. Le Bot ja C. Perrin,
vastaajana,
jota tukee
Ranskan tasavalta, asiamiehinään B. Fodda, B. Travard, M. de Lisi, P. Chansou ja F. du Couëdic,
väliintulijana,
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (laajennettu yhdeksäs jaosto),
toimien päätösneuvottelussa kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja L. Truchot sekä tuomarit H. Kanninen, M. Sampol Pucurull (esittelevä tuomari), T. Perišin ja R. Meyer,
kirjaaja: hallintovirkamies P. Cullen,
ottaen huomioon asian käsittelyn kirjallisessa vaiheessa esitetyn,
ottaen huomioon 13.12.2024 pidetyssä istunnossa esitetyn,
on antanut seuraavan
tuomion (
1
)
1
Kantajina olevat ClientEarth ja Collectif Nourrir vaativat SEUT 263 artiklaan perustuvalla kanteellaan kumoamaan Euroopan komission 5.5.2023 tekemän päätöksen (jäljempänä riidanalainen päätös), jolla komissio hylkäsi kantajien esittämän pyynnön ottaa sisäiseen uudelleentarkasteluun 31.8.2022 annettu komission täytäntöönpanopäätös C(2022) 6012 final, joka koskee Euroopan maatalouden tukirahastosta ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta rahoitettavaa unionin tukea varten vuosille 2023–2027 laaditun Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman hyväksymistä (jäljempänä hyväksymispäätös).
I Asian tausta
2
Asian kantajina ovat ClientEarth-niminen Belgian oikeuden mukaan perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys, joka toimii ympäristönsuojelun edistämisen alalla, sekä Collectif Nourrir ‑niminen Ranskan oikeuden mukaan perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys, jonka toiminnan tarkoituksena on ympäristönsuojelu, ympäristöjärjestöjen yhdistäminen sekä ekologisten maatalouskäytäntöjen edistäminen.
3
Ranskan tasavalta oli esittänyt komissiolle ehdotuksen yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) strategiasuunnitelmaksi (jäljempänä YMP:n strategiasuunnitelma) kaudelle 2023–2027 jäsenvaltioiden yhteisen maatalouspolitiikan nojalla laadittavien, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) rahoitettavien strategiasuunnitelmien (YMP:n strategiasuunnitelmat) tukea koskevista säännöistä sekä asetusten (EU) N:o 1305/2013 ja (EU) N:o 1307/2013 kumoamisesta 2.12.2021 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/2115 (EUVL 2021, L 435, s. 1) 118 artiklan 1 kohdan nojalla.
4
Arvioituaan asetuksen 2021/2115 118 artiklan 2 kohdan mukaisesti Ranskan tasavallan laatiman ehdotuksen YMP:n strategiasuunnitelmaksi (jäljempänä Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma) komissio esitti 31.3.2022 huomautuksia ja pyysi lisätietoja.
5
Ranskan tasavalta osoitti komissiolle 22.4.2022 kirjeen, jossa se esitti huomautuksensa edellä tämän tuomion 4 kohdassa mainitussa 31.3.2022 päivätyssä kirjeessä esitetyistä huomautuksista.
6
Ranskan tasavalta toimitti komissiolle 4.8.2022 tietoja vastatakseen komission huomautuksiin ja esitti tarkistetun version ehdotuksestaan YMP:n strategiasuunnitelmaksi.
7
Komissio antoi 31.8.2022 asetuksen N:o 2021/2115 118 artiklan 4 kohdan mukaisen hyväksymispäätöksen.
8
Kantajat esittivät komissiolle 3.11.2022 päivätyllä kirjeellä hyväksymispäätöksen sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön (jäljempänä uudelleentarkastelupyyntö) tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta unionin toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13; jäljempänä Århusin asetus), sellaisena kuin se on muutettuna 6.10.2021 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/1767 (EUVL 2021, L 356, s. 1), 10 artiklan 1 kohdan nojalla. Kantajien mukaan komissio oli ylittänyt toimivaltansa hyväksyessään Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman, sillä suunnitelma oli ristiriidassa asetuksen 2021/2115 olennaisten vaatimusten kanssa. Kantajat väittivät toissijaisesti komission tehneen useita ilmeisiä arviointivirheitä erityisesti siksi, ettei Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmalla pystytä vaikuttamaan tosiasiallisesti niiden asetuksen 2021/2115 6 artiklan 1 kohdan d–f alakohtaan sisältyvien erityistavoitteiden saavuttamiseen, jotka liittyvät ilmastonmuutoksen hillitsemiseen, luonnonvarojen suojeluun vähentämällä kemikaaliriippuvuutta sekä luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämiseen ja tämän suuntauksen kääntämiseen (jäljempänä ympäristöön ja ilmastoon liittyvät erityistavoitteet).
9
Maataloudesta vastaava komission jäsen ilmoitti riidanalaisessa päätöksessä kantajille, ettei hän hyväksynyt yhtäkään niistä oikeudellisista ja tieteellisistä väitteistä, joita kantajien sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön tueksi oli esitetty. Komissio katsoi siten, ettei kyseinen pyyntö ollut perusteltu, ja hylkäsi pyynnön.
II Asianosaisten vaatimukset
10
Kantajat vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin
–
kumoaa riidanalaisen päätöksen
–
velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
11
Komissio vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää kanteen perusteettomana
–
velvoittaa kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
12
Ranskan tasavalta, joka tukee komission vaatimuksia, vaatii väliintulokirjelmässään, että unionin yleinen tuomioistuin hylkää kanteen.
III Oikeudellinen arviointi
13
Kantajat vetoavat kanteensa tueksi seuraaviin neljään kanneperusteeseen:
–
ensimmäinen kanneperuste koskee virheitä, jotka liittyvät komission toimivaltaan tehdä hyväksymispäätös
–
toinen kanneperuste koskee ilmeisiä arviointivirheitä sen suhteen, miten Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma vaikuttaa asetuksen 2021/2115 6 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyn kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen liittyvän erityistavoitteen (jäljempänä d alakohdan mukainen erityistavoite) sekä kyseisen asetuksen 109 artiklan 2 kohdassa mainittujen, kyseiseen tavoitteeseen liittyvien pitkän aikavälin kansallisten tavoitteiden (jäljempänä pitkän aikavälin kansalliset tavoitteet) saavuttamiseen
–
kolmas kanneperuste koskee ilmeisiä arviointivirheitä sen suhteen, miten Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma vaikuttaa asetuksen 2021/2115 6 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetyn, erityisesti vesiluonnonvarojen suojeluun liittyvän erityistavoitteen (jäljempänä e alakohdan mukainen erityistavoite) sekä kyseiseen tavoitteeseen liittyvien pitkän aikavälin kansallisten tavoitteiden saavuttamiseen
–
neljäs kanneperuste koskee ilmeisiä arviointivirheitä sen suhteen, miten Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma vaikuttaa asetuksen 2021/2115 6 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädetyn, luonnon monimuotoisuuden suojeluun ja ennallistamiseen liittyvän erityistavoitteen (jäljempänä f alakohdan mukainen erityistavoite) saavuttamiseen.
14
Tältä osin on muistettava, että oikeuskäytännön mukaan unionin yleisen tuomioistuimen on tulkittava kantajan perusteita pikemminkin niiden sisällön kuin niiden oikeudellisen luokittelun valossa ja luokiteltava siltä pohjalta kannekirjelmän perusteet ja perustelut (ks. tuomio 5.9.2014, Éditions Odile Jacob v. komissio, T‑471/11, EU:T:2014:739, 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
15
Kantajien kirjelmien sisällön tarkastelusta ilmenee, että kannekirjelmässä esitetty ensimmäinen peruste ei koske Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman hyväksymiseen liittyvän komission toimivallan mahdollista puuttumista. Kantajat riitauttavat näet ensimmäisellä kanneperusteellaan tavan, jolla komissio on tätä toimivaltaa käyttänyt, siltä osin kuin komissio ei ole kantajien mukaan noudattanut asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 ja 6 kohdassa annettujen valtuuksien rajoja hyväksymispäätöksen antaessaan. Kantajat ovat vahvistaneet tällaisen tulkinnan, kun niiltä on tiedusteltu istunnossa kyseisen kanneperusteen sisällöstä.
16
Tämän perusteella on todettava, että ensimmäinen kanneperuste muodostuu tosiasiassa kolmesta osasta, joista ensimmäinen koskee oikeudellisia virheitä, jotka liittyvät komission asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 artiklan nojalla harjoittaman valvonnan luonteeseen ja laajuuteen; toinen oikeudellisia virheitä tulkittaessa kyseisen asetuksen 118 artiklan 4 ja 6 kohdassa komissiolle annetun täytäntöönpanovallan rajoja ja kolmas ilmeistä virhettä arvioitaessa, täyttääkö Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma kyseisen asetuksen olennaiset osat.
A Yleisiä huomioita
17
Sen tuomioistuinvalvonnan laajuus, jota Euroopan unionin tuomioistuimet käyttävät tutkiessaan Århusin asetuksen 12 artiklan nojalla nostetun kumoamiskanteen, joka koskee kyseisen asetuksen 10 artiklan nojalla esitetystä sisäistä uudelleentarkastelua koskevasta pyynnöstä tehtyä päätöstä, ei poikkea sen tuomioistuinvalvonnan laajuudesta, jota unionin yleinen tuomioistuin harjoittaa tutkiessaan riidanalaisten päätösten perustelujen perusteltavuuden suoraan SEUT 263 artiklan 2 ja 4 kohdan perusteella silloin, kun kyseinen päätös perustuu monitahoisiin teknisiin ja tieteellisiin arviointeihin (ks. vastaavasti tuomio 15.12.2016, TestBioTech ym. v. komissio, T‑177/13, ei julkaistu, EU:T:2016:736, 81 kohta; tuomio 18.10.2023, TestBioTech v. komissio, T‑605/21, ei julkaistu, EU:T:2023:648, 18 kohta ja tuomio 25.6.2025, ClientEarth v. neuvosto, T‑648/22, ei julkaistu, EU:T:2025:631, 105 kohta).
18
Tältä osin on muistettava, että kun unionin toimielimen on suoritettava monitahoisia arviointeja, sillä on laaja harkintavalta, jonka käyttöä valvotaan tuomioistuinvalvonnassa, jossa on tutkittava ainoastaan, ettei asianomaista toimenpidettä toteutettaessa ole tehty ilmeistä virhettä tai käytetty harkintavaltaa väärin tai ettei toimivaltainen viranomainen ole selvästi ylittänyt harkintavaltansa rajoja (ks. tuomio 15.12.2016, TestBioTech ym. v. komissio, T‑177/13, ei julkaistu, EU:T:2016:736, 77 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
19
Sen osoittamiseksi, että toimielin on arvioinut monitahoisia tosiseikkoja ilmeisen virheellisesti siten, että toimi on kumottava, kantajan on esitettävä riittävästi näyttöä siitä, ettei toimeen sisältyvä tosiseikkoja koskeva arviointi ole ollut uskottava. Unionin yleisen tuomioistuimen ei kuulu korvata kyseisen päätöksen tekijän monitahoisista tosiseikoista tekemää arviointia omalla arvioinnillaan, jollei tästä uskottavuutta koskevasta tutkinnasta muuta seuraa. Näin ollen ilmeistä virhettä koskeva kanneperuste on hylättävä, jos kantajan esittämistä todisteista huolimatta kyseenalaistettua arviointia voidaan edelleen pitää totena tai pätevänä. Näin on etenkin silloin, kun kyseisessä päätöksessä on arviointivirheitä, jotka kokonaisuutena tarkasteltuna ovat luonteeltaan vain vähäisiä eivätkä ole voineet vaikuttaa hallinnon ratkaisuun (ks. tuomio 4.4.2019, ClientEarth v. komissio, T‑108/17, EU:T:2019:215, 246 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
20
Se, että unionin tuomioistuinten valvontavaltaa on rajoitettu, ei vaikuta niiden velvollisuuteen tutkia esitettyjen todisteiden aineellinen paikkansapitävyys, luotettavuus ja johdonmukaisuus sekä tarkastaa, sisältävätkö nämä todisteet kaikki merkitykselliset tiedot, jotka on otettava huomioon arvioitaessa monitahoista tilannetta, ja voivatko kyseiset todisteet tukea päätelmiä, jotka niistä on tehty (ks. tuomio 15.12.2016, TestBioTech ym. v. komissio, T‑177/13, ei julkaistu, EU:T:2016:736, 79 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
[– –]
C Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3, 4 ja 6 kohdan tulkintaan ja soveltamiseen liittyy oikeudellisia virheitä ja on tehty ilmeinen virhe arvioitaessa, noudatetaanko Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa kyseisen asetuksen olennaisia osia
45
Kuten edellä tämän tuomion 16 kohdasta ilmenee, ensimmäinen kanneperuste jakautuu kolmeen osaan.
46
Unionin yleisen tuomioistuimen näkemyksen mukaan ensin on tutkittava ensimmäisen kanneperusteen toinen osa, jolla riitautetaan asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 ja 6 kohdassa komissiolle annetun hyväksymispäätösten antamiseen liittyvän täytäntöönpanovallan rajat; sitten on tutkittava ensimmäinen osa, joka koskee komissiolla asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla olevan valvontavallan luonnetta ja laajuutta, ja sen jälkeen kolmas osa, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä.
1.
Ensimmäisen kanneperusteen toinen osa, joka koskee oikeudellisia virheitä asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 ja 6 kohdassa komissiolle annetun täytäntöönpanovallan rajojen tulkinnassa
47
Ensimmäisen kanneperusteen toinen osa jakautuu lähinnä kahteen väitteeseen, joista ensimmäisen mukaan komissio on kieltäytynyt myöntämästä, että hyväksymispäätöksen kaltaisessa täytäntöönpanosäädöksessä on noudatettava perussäädöksen olennaisia osia, ja joista toisen mukaan komissio kieltäytyi pitämästä ympäristöön ja ilmastoon liittyviä erityistavoitteita asetuksen 2021/2115 olennaisina osina.
a)
Ensimmäinen väite, jonka mukaan komissio kieltäytyi myöntämästä velvollisuuttaan noudattaa hyväksymispäätöksen kaltaisessa täytäntöönpanosäädöksessä perussäädöksen olennaisia osia
48
Kantajat väittävät, että riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 4.1 kohdassa esitettyihin näkökohtiin liittyy oikeudellinen virhe, joka johtuu siitä, että komissio kieltäytyy myöntämästä, että hyväksymispäätöksen kaltaisessa täytäntöönpanosäädöksessä on noudatettava perussäädöksen olennaisia osia. Kantajien mukaan asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 ja 6 kohtaan perustuva komission täytäntöönpanovalta edellyttää tällaisen hyväksymispäätöksen antamiseen sille valtuudet antavan säädösvallan siirtämisen lisäksi sitä, että täytäntöönpanosäädöksessä noudatetaan perussäädöksen olennaisia osia SEUT 291 artiklan mukaisesti.
49
Komissio, jonka väitteitä Ranskan tasavalta tukee, kiistää kantajien argumentit.
50
SEUT 291 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat kansallisen lainsäädäntönsä mukaiset toimenpiteet unionin oikeudellisesti velvoittavien säädösten täytäntöönpanemiseksi. Kuten sen 2 kohdassa kuitenkin määrätään, jos unionin oikeudellisesti velvoittavat säädökset edellyttävät yhdenmukaista täytäntöönpanoa, kyseisillä säädöksillä siirretään täytäntöönpanovaltaa komissiolle tai, tietyissä asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan yhteydessä, Euroopan unionin neuvostolle. SEUT 291 artiklan 4 kohdan mukaan täytäntöönpanosäädösten nimikkeessä käytetään lisäystä ”täytäntöönpano”.
51
Hyväksymispäätöksestä ilmenee, että se perustuu asetuksen 2021/2115 118 artiklan 6 kohtaan, jonka mukaan komissio hyväksyy jokaisen YMP:n strategiasuunnitelman täytäntöönpanopäätöksellä edellyttäen, että kyseisen artiklan 4 kohdassa mainitut edellytykset täyttyvät.
52
Näissä olosuhteissa komissiolle annetulla täytäntöönpanovallalla on sekä SEUT 291 artiklan 2 kohdan että asetuksen 2021/2115 118 artiklan mukaiset rajat.
53
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan täytäntöönpanon käsite käsittää sekä täytäntöönpanosääntöjen laatimisen että sääntöjen soveltamisen yksittäistapauksiin antamalla niitä koskevia toimia (ks. tuomio 1.3.2016, National Iranian Oil Company v. neuvosto, C‑440/14 P, EU:C:2016:128, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
54
Käsiteltävässä asiassa hyväksymispäätöksen tarkoituksena on Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen hyväksyminen, jotta tällä suunnitelmalla voisi olla oikeusvaikutuksia asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 ja 7 kohdan mukaisesti.
55
Hyväksymispäätös osoittaa siten kansallisen toimen eli Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman täyttävän joukon asetuksessa 2021/2115 säädettyjä edellytyksiä. Hyväksymispäätös on osoitettu Ranskan tasavallalle, ja kyseinen päätös edeltää sen kansallisen oikeudellisen kehyksen täytäntöönpanoa, jota sovelletaan unionin tukien myöntämiseen maanviljelijöille ja muille tuensaajille Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman perusteella, sellaisena kuin kyseinen suunnitelma on hyväksytty.
56
Tässä yhteydessä asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdan mukaan komissio hyväksyy ehdotetun YMP:n strategiasuunnitelman edellyttäen, että tarvittavat tiedot on toimitettu ja että suunnitelma on 9 artiklan ja muiden kyseisessä asetuksessa ja yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta sekä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 kumoamisesta 2.12.2021 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2021/2116 (EUVL 2021, L 435, s. 187) säädettyjen vaatimusten sekä näiden säädösten nojalla hyväksyttyjen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukainen.
57
Tässä yhteydessä asetuksen 2021/2115 johdanto-osan 27, 97 ja 110 perustelukappaleesta sekä 9 ja 118 artiklasta yhdessä luettuina ilmenee, että hyväksymismenettelyllä pyritään varmistamaan, että YMP:n strategiasuunnitelmat, joita jäsenvaltiot antavat YMP:n toteuttamiseksi kansallisella tasolla, ovat unionin oikeussääntöjen mukaisia ja erityisesti YMP:n tavoitteiden mukaisia, sellaisina kuin nämä tavoitteet vahvistetaan SEUT 39 artiklassa ja niitä tarkennetaan kyseisessä asetuksessa.
58
Edellä mainituista oikeussäännöistä ilmenee, että komissiolle on annettu täytäntöönpanovaltuudet, jotta se voi valvoa, että jokainen YMP:n strategiasuunnitelmaa koskeva ehdotus on asetuksessa 2021/2115 säädettyjen vaatimusten mukainen.
59
Komissiolle SEUT 291 artiklassa ja asetuksen 2021/2115 118 artiklassa annettu täytäntöönpanovaltuutus hyväksymispäätöksen antamista varten koskee näin ollen vain tietyntyyppisen toimen eli YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen vaatimustenmukaisuuden valvontaa. Kyseisen toimivallan rajojen noudattamista on siten tutkittava paitsi asetuksen 2021/2115 olennaisten yleistavoitteiden, myös kaikkien kyseisen asetuksen 118 artiklan 4 kohdassa mainittujen vaatimusten perusteella.
60
Käsiteltävässä asiassa komissio on muistuttanut riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 4.1 kohdassa vastatessaan uudelleentarkastelun perusteeksi esitettyyn väitteeseen, jonka mukaan hyväksymispäätöksen antamista koskeva toimivalta puuttui, että SEU 13 artiklan 2 kohdan mukaan kukin toimielin toimii sille perussopimuksissa annetun toimivallan rajoissa. Komission mukaan kysymystä siitä, onko toimi toteutettu ilman valtuuksia, arvioidaan sen implisiittisen tai nimenomaisesti mainitun oikeusperustan perusteella, jonka nojalla kyseinen toimielin toimii. Vaikka komissio ylittäisi tietyn oikeudellisen toimen toteuttamiseen liittyvän toimivaltansa rajat, komissio olisi edelleen toimivaltainen toteuttamaan kyseisen toimen huolimatta siitä, että tätä toimivaltaa käytettäessä on tapahtunut lainvastaisuus. Tämän perusteella komissio katsoo, että kyseisen perusteen tueksi esitetyt argumentit ovat perusteettomia silloin, kun riitauttaminen perustuu annetun toimivallan periaatteen noudattamatta jättämiseen.
61
Komissio tuo näet riidanalaisessa päätöksessä esille, että komissiolle annetaan asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 ja 6 kohdassa nimenomaisesti toimivalta hyväksyä jäsenvaltioiden ehdotukset YMP:n strategiasuunnitelmaksi. Komissio täsmentää, että tällä perusteella annettujen hyväksymispäätösten tarkoituksena ei ole muuttaa tai täydentää perussäädöstä eli kyseistä asetusta eikä laatia täytäntöönpanosääntöjä. Komissio muistuttaa tässä yhteydessä, että jäsenvaltiot laativat YMP:n strategiasuunnitelmat kyseisen asetuksen 104 artiklan mukaisesti unionin tuen toteuttamiseksi kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 ja 2 kohtaan sisältyvien erityistavoitteiden saavuttamiseksi ja että näiden suunnitelmien on täytettävä kaikki kyseisessä asetuksessa säädetyt vaatimukset.
62
Komissio katsoo riidanalaisessa päätöksessä, että sen on tutkittava, osoittavatko argumentit, jotka on esitetty sen perusteen tueksi, jonka mukaan komissiolla ei ollut toimivaltaa hyväksyä Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmaa, että asetusta 2021/2115, delegoituja säädöksiä tai kyseisen asetuksen nojalla annettuja täytäntöönpanosäädöksiä on rikottu, ja näiden säädösten väitetyt rikkomiset on tutkittava Århusin asetuksen 10 artiklan 1 kohdan nojalla, koska ne ovat Århusin asetuksen 2 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettua ympäristölainsäädäntöä.
63
On kuitenkin todettava, ettei väite, jonka kantajat ovat esittäneet erillisenä ja jonka mukaan komissio on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei hyväksymispäätöksen kaltaisessa täytäntöönpanosäädöksessä tarvinnut noudattaa perussäädöksen olennaisia osia, ole Århusin asetuksessa tarkoitetun ympäristölainsäädännön soveltamisalaan kuuluva kysymys. Vaikka kyseinen väite olisi perusteltu, se ei näin ollen voisi johtaa Århusin asetuksessa tarkoitetun ympäristölainsäädännön rikkomisen toteamiseen, jonka perusteella riidanalainen päätös voitaisiin kumota. Kuten komissio on nimittäin tuonut esille, komissiolla on sisäisen uudelleentarkastelun yhteydessä velvollisuus tutkia pyyntö vain siltä osin kuin pyynnön esittäjä väittää, että kyseessä oleva hallintotoimi on ristiriidassa ympäristölainsäädännön kanssa (ks. vastaavasti tuomio 14.3.2018, TestBioTech v. komissio, T‑33/16, EU:T:2018:135, 48, 68 ja 78 kohta).
64
Tältä osin on muistutettava, ettei missään perussopimusten määräyksessä velvoiteta unionin tuomioistuimia tutkimaan kaikissa tapauksissa, ovatko niiden käsiteltäviksi saatettujen vaatimusten tueksi esitetyt perusteet tai perustelut perusteltuja. Unionin tuomioistuimet voivat päinvastoin erityisesti tehokkaaseen lainkäyttöön liittyvistä syistä pidättyä tutkimasta niiden perusteiden perusteltavuutta, jotka on jätettävä tutkimatta tai jotka on hylättävä tehottomina (ks. vastaavasti tuomio 29.9.2022, HIM v. komissio, C‑500/21 P, ei julkaistu, EU:C:2022:741, 72 ja 73 kohta)
65
Koska esillä oleva kantajien väite on tehoton, sen perusteltavuutta ei ole tarpeen tutkia.
66
Toisen osan ensimmäinen väite on siten hylättävä tehottomana.
b)
Toinen väite, jonka mukaan komissio kieltäytyi pitämästä ympäristöön ja ilmastoon liittyviä asetuksen 2021/2115 erityistavoitteita olennaisina osina
67
Kantajat väittävät komission kieltäytyneen riidanalaisessa päätöksessä pitämästä ympäristöön ja ilmastoon liittyviä erityistavoitteita asetuksen 2021/2115 olennaisina osina SEUT 291 artiklaa koskevassa oikeuskäytännössä tarkoitetussa merkityksessä.
68
Komissio, jonka väitteitä Ranskan tasavalta tukee, kiistää kantajien argumentit.
69
Käsiteltävässä asiassa komissio katsoo riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 3.2 kohdassa, etteivät ympäristöön ja ilmastoon liittyvät erityistavoitteet ole YMP:n keskeisiä osia. Komission mukaan asetuksen 2021/2115 105 artiklaan perustuvien 6 artiklassa säädettyjen erityistavoitteiden välillä ei ole hierarkkista järjestystä.
70
Lisäksi riidanalaisen päätöksen liitteessä olevan 3.3 kohdan mukaan YMP:n strategiasuunnitelma on hyväksyttävä, jos sen sisältämä interventiostrategia ja interventiostrategian osatekijät ovat riittäviä asetuksessa 2021/2115 vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja jos strategiasuunnitelma on yhteensopiva kyseisen asetuksen sekä asetuksen 2021/2116 kanssa.
71
Koska komissio ei siis ole tehnyt oikeudellista virhettä katsoessaan riidanalaisessa päätöksessä, että hyväksymispäätöksessä oli noudatettava kaikkia asetuksessa 2021/2115 säädettyjä vaatimuksia, myös sen 118 artiklan 4 kohdassa säädettyjä vaatimuksia sekä vaatimuksia, joihin kyseisessä asetuksessa viitataan, ja erityisesti ympäristöön ja ilmastoon liittyviä erityistavoitteita, se, että komissio kieltäytyi luonnehtimasta kyseisiä yleistavoitteitta olennaisiksi, ei vaikuta riidanalaisen päätöksen laillisuuteen.
72
Tämän perusteella toinen väite ja siten ensimmäisen kanneperusteen toinen osa kokonaisuudessaan on hylättävä tehottomana.
2.
Ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa, jonka mukaan asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisen komission harjoittaman valvonnan luonteeseen ja laajuuteen liittyy oikeudellisia virheitä
73
Ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa jakautuu kahteen väitteeseen, jotka koskevat yhtäältä YMP:n strategiasuunnitelmaa koskeviin ehdotuksiin asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla kohdistuvan komission valvonnan luonteeseen liittyvää oikeudellista virhettä ja toisaalta oikeudellista virhettä, joka liittyy siihen, ettei komissio noudattanut YMP:n strategiasuunnitelmaa koskeviin ehdotuksiin kohdistuvan valvontansa laajuutta.
a)
Ensimmäinen väite, jonka mukaan YMP:n strategiasuunnitelmaa koskeviin ehdotuksiin asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla kohdistuvan komission valvonnan luonteeseen liittyy oikeudellinen virhe
74
Kantajat väittävät olennaisin osin, että riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 3 kohdassa esitetyissä näkökohdissa on sen valvonnan luonteeseen liittyvä oikeudellinen virhe, jota komissio kohdistaa asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla YMP:n strategiasuunnitelmaa koskeviin ehdotuksiin. Kantajien mukaan komissio tulkitsee tätä valvontaa liian rajoittavasti tutkimalla vain, onko noudatettu muotovaatimusta, jonka mukaan kaikki tarvittavat YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevaan ehdotukseen liittyvät tiedot on toimitettava. Jäsenvaltioiden autonomia omien YMP:n strategiasuunnitelmiensa interventiostrategian suunnittelussa edellyttää kyseisestä asetuksesta muodostuvan kehyksen ja siinä säädettyjen tavoitteiden noudattamista.
75
Kantajat väittävät yhtäältä, että komissio on tehnyt riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 3.3. kohdassa oikeudellisen virheen, joka liittyy Ranskan tasavallalle asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 kohdan nojalla osoitettujen huomautusten luonteeseen. Komissio on vääristänyt kyseisten huomautusten ulottuvuuden minimoimalla kyseisen asetuksen kanssa ristiriidassa olevat kohdat.
76
Toisaalta kantajat katsovat, että komission keskeinen rooli YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten hyväksymisvaiheessa perustuu sekä asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohtaan että kyseisen asetuksen yleiseen systematiikkaan. Kantajien mukaan kyseisessä artiklassa, luettuna yhdessä saman asetuksen 109 artiklan 2 kohdan ja 111 artiklan ensimmäisen kohdan c alakohdan kanssa, edellytetään, että jokainen YMP:n strategiasuunnitelmaa koskeva ehdotus täyttää erityisesti kyseisen asetuksen 9 artiklan mukaiset perusehdot sekä muut kyseisessä asetuksessa säädetyt vaatimukset. Tältä osin vain muotoa ja sisältöä koskevien vaatimusten täyttämisen valvonta antaisi mahdollisuuden yhtäältä arvioida konkreettisesti YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen vaikutuksia, kyseenalaistaa jäsenvaltion antamat selitykset ja tekemät valinnat ja nostaa esille mahdolliset ristiriidat ja jäljellä olevat puutteet sekä toisaalta taata YMP:n yhteinen luonne uudelleenkansallistamisen riskin välttämiseksi.
77
Kantajat katsovat siis, että komission tehtävänä olevan sisältöä koskevien vaatimusten valvonnan on perustuttava paitsi jäsenvaltioilta asetuksen 2021/2115 nojalla odotettaviin analyyseihin, myös komission omiin tietoihin ja tarvittaessa asianomaisesta aiheesta käytettävissä oleviin arviointiselostuksiin. YMP:n strategiasuunnitelmaa koskeviin ehdotuksiin kohdistettavaa valvontaa ei siis voida höllentää aiheen monitahoisuuden tai kunkin ehdotuksen hyväksymistä koskevan määräajan perusteella.
78
Kantajat kiistävät tämän väitteen yhteydessä tulkinnan, jonka komissio tekee riidanalaisessa päätöksessä asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 kohdasta.
79
On tutkittava oikeudellinen kehys, jossa komissiolle annetaan tällainen toimivalta hyväksyä YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevia ehdotuksia, ja sitten on tutkittava, onko kantajien esittämään sisäistä uudelleentarkastelua koskevaan pyyntöön riidanalaisessa päätöksessä annetussa vastauksessa tehty kantajien väittämä oikeudellinen virhe.
1) Asetuksen N:o 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla harjoitetun valvonnan luonne
80
On muistettava, että unionin oikeussäännön tulkinta edellyttää, että huomioon otetaan paitsi sen sanamuoto myös asiayhteys, johon se kuuluu, sekä sen toimen tavoitteet ja päämäärät, jonka osa se on, ja jopa sen syntyhistoria (ks. vastaavasti tuomio 25.6.2020, A ym. (Tuulivoimalat – Aalter ja Nevele), C‑24/19, EU:C:2020:503, 37 kohta ja tuomio 3.9.2024, Illumina ja Grail v. komissio, C‑611/22 P ja C‑625/22 P, EU:C:2024:677, 126 ja 127 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
81
Asetuksen 2021/2115 118 artiklassa säädetään kunkin YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen arviointi- ja hyväksymismenettelystä. Kyseisen artiklan 1 kohdassa säädetään, että kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ehdotus YMP:n strategiasuunnitelmaksi.
82
Asetuksen 2021/2115 118 artiklan 2 kohdassa säädetään, että komissio arvioi sille toimitetun YMP:n strategiasuunnitelman ottaen huomioon sen täydellisyyden, johdonmukaisuuden ja yhtenäisyyden unionin oikeuden yleisten periaatteiden, mainitun asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten sekä asetuksen 2021/2116 kanssa, sen tosiasiallisen vaikutuksen asetuksen 2021/2115 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa esitettyjen erityistavoitteiden saavuttamiseen ja sen vaikutuksen sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja kilpailun vääristymiseen sekä tuensaajille ja hallinnolle koituvan hallinnollisen rasitteen määrän.
83
Asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komissio voi esittää jäsenvaltiolle huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen toimittamisesta. Kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kaikki tarpeelliset lisätiedot ja tarvittaessa tarkistettava YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevaa ehdotusta.
84
Asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdassa vahvistetaan YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten hyväksymisperusteet. Ensinnäkin komissiolle on pitänyt toimittaa saman asetuksen 118 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tarvittavat tiedot, ja toiseksi YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen on oltava 9 artiklan ja muiden mainitussa asetuksessa ja asetuksessa 2021/2116 säädettyjen vaatimusten sekä kyseisten säädösten nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukainen. Hyväksyminen perustuu yksinomaan säädöksiin, jotka ovat jäsenvaltioita oikeudellisesti velvoittavia.
85
Ensimmäisenä asetuksen 2021/2115 118 artiklan sanamuodosta ilmenee yhtäältä, että kyseisen artiklan 3 kohdan mukaan komission huomautukset voivat paitsi koskea lisätietojen toimittamista, myös johtaa YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen tarkistamiseen. Ilmaisun ”tarvittaessa” käyttäminen merkitsee, että muutosten tekemisen tarve riippuu kyseisten huomautusten luonteesta. Komission huomautuksissa voidaan siis ottaa esille ristiriitoja YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen ja asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdassa säädettyjen vaatimusten välillä. Jäsenvaltioilla on näin ollen velvollisuus muuttaa ehdotusta komission hyväksynnän saamiseksi. Kyseisiin huomautuksiin voi kuitenkin sisältyä lisäksi ehdotuksia siitä, millä tavalla jäsenvaltio voisi parantaa YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevaa ehdotustaan, ja jopa kysymyksiä tietyistä suunnitelmaan sisältyvistä seikoista, mutta nämä eivät kuitenkaan edellytä minkäänlaista ehdotuksen tarkistamista.
86
Lisäksi on muistettava, että huomautukset, jotka komissio esittää kustakin strategiasuunnitelmaa koskevasta ehdotuksesta, ovat pelkkä välivaiheen toimenpide strategiasuunnitelman laatimisprosessissa. Asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdassa säädetään nimittäin, että hyväksyminen perustuu YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan tarkistetun ehdotuksen tutkimiseen.
87
Toisaalta asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdan mukaan komissio kohdistaa YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevaan ehdotukseen valvontaa kahdelta kannalta: se tutkii yhtäältä, että ehdotus on täydellinen kaikkien tarvittavien tietojen suhteen, ja toisaalta, että ehdotus on unionin oikeudessa tyhjentävästi lueteltujen vaatimusten mukainen.
88
Toisena asiayhteyteen perustuva tulkinta tukee edellä tämän tuomion 83–87 kohdassa mainittua sanamuodon mukaista tulkintaa.
89
Asetuksen 2021/2115 118 artiklan mukaan komissio arvioi ensin jokaisen YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen kyseisen artiklan 2 kohdassa tyhjentävästi luetellut perusteet huomioon ottaen. Komissio arvioi ehdotuksen täydellisyyden, johdonmukaisuuden ja yhtenäisyyden unionin oikeuden yleisten periaatteiden, kyseisen asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten sekä asetuksen 2021/2116 kanssa, sen tosiasiallisen vaikutuksen asetuksen 2021/2115 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa esitettyjen erityistavoitteiden saavuttamiseen ja sen vaikutuksen sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja kilpailun vääristymiseen sekä tuensaajille ja hallinnolle koituvan hallinnollisen rasitteen määrän. Saman kohdan toisessa virkkeessä täsmennetään, että arvioinnissa keskitytään ”erityisesti” ehdotusten tiettyjen osien tarkoituksenmukaisuuteen. Kyseisen ilmaisun käyttäminen viittaa siihen, ettei kyseessä ole ylimääräinen arviointi, vaan yksi arviointivaiheen osatekijä.
90
Sitten komissio aloittaa jäsenvaltion kanssa menettelyn, jonka aikana komissio voi esittää huomautuksia asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kuten edellä tämän tuomion 83 ja 85 kohdassa muistutetaan, kyseisessä artiklassa tarkennetaan, että näiden huomautusten sisältö riippuu komission tätä ennen tekemän, kunkin YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen arvioinnin tuloksista. Siinä ei säädetä, että nämä huomautukset koskisivat vain ongelmia, joita liittyy yhteensopivuuteen kyseisen asetuksen kanssa. Kyseisessä artiklassa vahvistetaan myös näiden huomautusten mahdolliset seuraukset.
91
Sen jälkeen komissio antaa jäsenvaltion kanssa käydyn vuoropuhelun päätyttyä täytäntöönpanopäätöksen YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen – jota on mahdollisesti muutettu komission huomautusten perusteella – hyväksymisestä edellyttäen, että ehdotus on asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdassa mainittujen unionin lainsäädännössä säädettyjen vaatimusten mukainen. Tässä yhteydessä on tuotava esille, että kyseisen asetuksen 118 artiklan 5 kohdassa täsmennetään, että hyväksyminen on tehtävä viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun asianomainen jäsenvaltio on toimittanut YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen, eikä hyväksyntä kata kyseisen asetuksen 113 artiklan c alakohdassa tarkoitettuja tietoja eikä 107 artiklan 2 kohdan a–d alakohdassa tarkoitettuja, YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen liitteissä I–IV esitettäviä tietoja, joihin sisältyvät kyseisen asetuksen 115 artiklan 1–4 kohdan mukaisesti ennakkoarviointi ja strateginen ympäristöarviointi; vahvuuksia, heikkouksia, mahdollisuuksia ja uhkia koskeva tilanneanalyysi (jäljempänä SWOT-analyysi); kumppaneiden kuuleminen ja puuvillan lajikohtainen tuki.
92
Lisäksi asetuksen 2021/2115 1 artiklan 2 kohdassa muistutetaan, että komissio hyväksyy ja jäsenvaltiot laativat YMP:n strategiasuunnitelmat.
93
Asetuksen 2021/2115 104 artiklan 1 kohdassa säädetään jäsenvaltioiden roolista, että jäsenvaltioiden on laadittava YMP:n strategiasuunnitelmat Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) rahoitettavan unionin tuen toteuttamiseksi.
94
Tältä osin asetuksen 2021/2115 8 artiklan mukaan jäsenvaltiot pyrkivät kyseisen asetuksen 5 ja 6 artiklassa säädettyihin tavoitteisiin määrittämällä interventiot kyseisessä asetuksessa vahvistettujen interventiotyyppien perusteella niiden kunkin tarpeiden arvioinnin ja kyseisessä asetuksessa vahvistettujen yhteisten vaatimusten mukaisesti.
95
Tässä yhteydessä asetuksen 2021/2115 9–84 artiklassa määritetään interventiotyypit ja yhteiset vaatimukset, joita jäsenvaltioiden on sovellettava YMP:n yhteisen luonteen varmistamiseksi. Kyseisen asetuksen 107–115 artiklassa vahvistetaan YMP:n strategiasuunnitelmien sisältöä koskevat vaatimukset. Kyseiset suunnitelmat ovat ohjeasiakirjoja, jotka koskevat kunkin jäsenvaltion YMP:n toteuttamista varten hyväksymää strategiaa.
96
Kuten erityisesti asetuksen 2021/2115 152 artiklasta ilmenee, komissio antaa ensinnäkin kyseisen asetuksen täytäntöönpanoa varten tarvittavat delegoidut säädökset. Toiseksi komission tehtävänä on antaa täytäntöönpanosäädöksiä, kuten ilmenee kyseisen asetuksen 11 artiklan 2 kohdasta, 37 artiklan 6 kohdasta, 38 artiklan 6 kohdasta, 59 artiklan 8 kohdasta, 117 artiklasta, 123 artiklan 5 kohdasta, 126 artiklan 5 kohdasta, 133 artiklasta, 134 artiklan 14 kohdasta, 143 artiklan 4 kohdasta, 148 artiklasta ja 150 artiklan 3 kohdasta. Kolmanneksi saman asetuksen 120–143 artiklassa säädetään, että komissio huolehtii YMP:n strategiasuunnitelmien toteutuksen seurannasta ja arvioinnista, sellaisina kuin jäsenvaltiot ovat nämä suunnitelmat hyväksyneet.
97
Asetuksesta 2021/2115 ilmenee siis jäsenvaltioiden ja komission välinen tehtävänjako, jolla laajennetaan toissijaisuusperiaatteen soveltamista yhteisessä kehyksessä, jolla on huolehdittava siitä, että kansallisella tasolla tehdyt valinnat ovat unionin prioriteettien ja tavoitteiden mukaisia.
98
Kolmantena teleologinen tulkinta tukee edellä tämän tuomion 83–97 kohdassa mainittuja sanamuodon mukaista ja asiayhteyteen perustuvaa tulkintaa.
99
Tässä yhteydessä on muistutettava ensinnäkin, että SEUT 4 artiklan 2 kohdan mukaan unionin ja jäsenvaltioiden kesken jaettua toimivaltaa sovelletaan muun muassa maatalouden alalla.
100
Asetuksen 2021/2115 5 artiklassa muistutetaan lisäksi, että YMP:n tavoitteisiin pyrittäessä on noudatettava toissijaisuusperiaatetta.
101
Tässä asiayhteydessä asetuksen 2021/2115 johdanto-osan kolmannen perustelukappaleen mukaan YMP:n hallinnointitavassa noudatetaan vastedes uutta lähestymistapaa, joka perustuu ajatukseen siitä, että unionin olisi vahvistettava politiikan perusparametrit, kun taas jäsenvaltioiden olisi kannettava nykyistä enemmän vastuuta siitä, kuinka ne täyttävät asianomaiset tavoitteet ja saavuttavat kansalliset tavoitteet. Toissijaisuusperiaatteen laajempi soveltaminen mahdollistaa siten sen, että paikalliset olosuhteet ja tarpeet sekä maataloustoiminnan erityisluonne voidaan ottaa paremmin huomioon. Tältä osin kyseisen asetuksen johdanto-osan 27, 96 ja 97 perustelukappaleesta ilmenee, että asetuksessa siirretään vastuuta jäsenvaltioille.
102
Unionin lainsäätäjän käyttöön ottama YMP:n uusi hallinnointitapa perustuu siis yhteistyöjärjestelmään, jossa jäsenvaltioille jätetään liikkumavaraa interventioiden mukauttamiseksi niiden kansallisen maatalouden erityistarpeisiin ja ‑vaatimuksiin ja jossa samalla säädetään unionin valvonnasta sen varmistamiseksi, että interventiot ovat sopusoinnussa YMP:n kanssa (määräys 17.10.2024, Complejo Agrícola Las Lomas v. komissio, T‑729/22, EU:T:2024:711, 70 kohta).
103
Kaikesta edellä esitetystä ilmenee, että yhtäältä huomautukset, jotka komissio esittää asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 kohdan nojalla, eivät ole itsessään sitovia, mutta YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen laatineen jäsenvaltion on tehtävä kyseisten huomautusten sisällön perusteella ehdotukseen muutoksia, jos huomautuksista ilmenee kyseisen asetuksen 118 artiklan 4 kohdassa säädettyihin vaatimuksiin nähden ristiriitoja, jotka estävät kyseisen suunnitelman hyväksymisen, ja että toisaalta saman säännöksen nojalla komission on huolehdittava sen valvomisesta, että YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevat ehdotukset ovat kyseisessä kohdassa mainittujen, unionin lainsäädännössä säädettyjen vaatimusten mukaisia.
2) Komission riidanalaisessa päätöksessä esittämä tulkinta
104
Komissio muistuttaa riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 3.3 kohdassa ensinnäkin, että kunkin YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen hyväksyminen tapahtuu kolmessa vaiheessa, jotka ovat arviointi, huomautusten esittäminen ja hyväksyminen. Komission mukaan se on asetuksen 2021/2115 118 artiklan 2 ja 4 kohdan nojalla velvollinen hyväksymään YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen, jos ehdotuksen interventiostrategian ja sen osien osoitetaan olevan tarkoituksenmukaisia kyseisessä ehdotuksessa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamisen kannalta ja jos YMP:n strategiasuunnitelma on yhteensopiva kyseisen asetuksen sekä asetuksen 2021/2116 kanssa. Komissio täsmentää, että hyväksyminen perustuu yksinomaan jäsenvaltioita oikeudellisesti velvoittaviin osiin.
105
Lisäksi komissio muistuttaa, että jäsenvaltioille asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 kohdan nojalla osoitetut huomautukset ovat YMP:n strategiasuunnitelman hyväksymisprosessin välivaihe, jonka jälkeen jäsenvaltioiden kanssa voidaan käydä muuta viestienvaihtoa niiden YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten yksittäisistä näkökohdista. Komissio toteaa, että sen mukaan, millaisia hankaluuksia arvioinnin aikana havaitaan, komission huomautuksilla voidaan ensinnäkin kehottaa tai pyytää jäsenvaltiota korjaamaan tiettyjä YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen osia, jotka mahdollisesti eivät ole kyseisen asetuksen 9 artiklan, muiden kyseisessä asetuksessa säädettyjen vaatimusten tai asetuksen 2021/2116 mukaisia. Toiseksi näihin huomautuksiin voi sisältyä kehotuksia tai ehdotuksia siitä, miten voidaan parantaa interventioiden johdonmukaisuutta, koko YMP:n strategiasuunnitelman tavoitetasoa ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden osalta tai erityistavoitteiden tavoitetasoa sekä interventioiden suunnittelua ja johdonmukaisuutta, ja lisäksi voidaan antaa ehdotuksia siitä, miten hallinnollista rasitetta voidaan keventää kyseisen suunnitelman toteutuksen aikana. Kolmanneksi kyseiset huomautukset voivat koskea sellaisia YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen osia, jotka eivät ole selkeitä, jotka ovat epätäydellisiä, joista puuttuu tarkempia tietoja, joista herää epäilyjä tai jotka voisivat kaivata lisäselvityksiä tai parannuksia, vaikka ne olisivatkin vapaasti jäsenvaltioiden valittavissa tai suunniteltavissa.
106
Näin ollen komissio katsoo, että komission huomautuksiin annettava jäsenvaltion vastaus voi vaihdella huomautusten sisällön mukaan eikä se johda systemaattisesti YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen muuttamiseen, vaan selkiyttäminen tai lisäselvitys voi olla riittävää.
107
Komissio täsmentää erityisesti tarkoituksenmukaisuutta koskevasta vaatimuksesta, että kyseinen vaatimus täyttyy, kun ehdotettu interventiostrategia on linjassa SWOT-analyysin ja tarpeiden määrittelyn kanssa, jos sen ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuuri on johdonmukainen asetuksen 2021/2115 liitteessä XIII lueteltujen unionin lainsäädäntöön perustuvien kansallisten tavoitteiden kanssa ja myötävaikuttaa niiden saavuttamiseen ja jos interventiostrategialla on tarkoitus kokonaisuutena edistää tehokkaasti kyseisessä asetuksessa määriteltyjä erityistavoitteita ja jos se voi myötävaikuttaa niiden saavuttamiseen.
108
Komissio painottaa vielä, että yhtäältä asetuksessa 2021/2115 annetaan tietyt tehtävät ja päätökset yksin tai pääasiassa jäsenvaltioiden tehtäväksi erityisesti 115 artiklan 2 kohdassa ja 103 artiklassa tai jätetään osia pois hyväksymismenettelystä, kuten 113 artiklan c alakohdassa ja 118 artiklan 5 kohdassa. Toisaalta kyseisessä asetuksessa rajataan komission mukaan sitä, mihin komission suorittama tutkimus ulottuu YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten tietyissä osissa, erityisesti kun noudatetaan tiettyjä säädetyn mukaisia menettelyjä tai kun tutkittava osa on suunniteltu tai laskettu asetuksessa säädettyjen menetelmien avulla.
109
Komissio katsoo vielä, ettei asetuksessa 2021/2115 anneta komissiolle valtuuksia määrätä jäsenvaltioille, miten tietyt interventiot tai kyseisen asetuksen osat on pantava tarkalleen ottaen täytäntöön, tai vähimmäistavoitetasoa siltä osin kuin kyse on tavoitelluista päämääristä tai vaikutusindikaattoreista, eikä valtuuksia vahvistaa yksityiskohtaisia sääntöjä ehdollisuuteen liittyvien vaatimusten täyttämisestä. Komission mukaan jäsenvaltioille enemmän liikkumavaraa jättävän uuden sääntelykehyksen mukaisesti tällainen valvontaa koskeva normi muodostuu niistä rajoista, joita komissiolle asetetaan kyseisessä asetuksessa YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten hyväksymisprosessissa, sekä komission ja jäsenvaltioiden välisestä tehtävänjaosta kyseisten ehdotusten valmistelussa, arvioinnissa ja hyväksymisessä.
110
Siten komissio ei ole tehnyt minkäänlaista oikeudellista virhettä asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdan tulkinnassa todetessaan, että komission rooli kunkin YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen arviointi- ja hyväksymiskehyksessä rajautuu sen varmistamiseen, että nämä ehdotukset ovat unionin oikeuteen perustuvien vaatimusten mukaisia, erityisesti arvioimalla, miten kyseinen ehdotus vaikuttaa kyseisen lainsäädännön tavoitteisiin.
111
Kantajien esittämillä argumenteilla ei voida kyseenalaistaa tätä toteamusta.
112
Riidanalaisesta päätöksestä ei ilmene ensinnäkään, että komissio katsoo valvontansa rajautuvan muotovaatimuksen täyttämiseen, vaan pikemmin se tutkii yksittäisistä vaatimuksista muodostuvan kokonaisuuden, kuten edellä tämän tuomion 104 ja 107 kohdassa mainituista seikoista ilmenee.
113
Toiseksi argumentista, joka koskee komission velvollisuutta tukeutua YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten tutkimisessa jäsenvaltioilta asetuksen 2021/2115 nojalla odotettavien analyysien lisäksi komission omiin tietoihin ja tarvittaessa ulkopuolisiin selontekoihin, on muistutettava, että kyseisessä asetuksessa tehdään erityinen tehtävänjako komission ja jäsenvaltioiden välillä tosiseikkoihin liittyvien analyysien osalta.
114
Tältä osin uudessa YMP:n täytäntöönpanomallissa, sellaisena kuin se ilmenee asetuksesta 2021/2115 ja erityisesti kyseisen asetuksen johdanto-osan 99 ja 100 perustelukappaleesta, korostetaan kansallisen tilanteen ennakkoarvioinnin ja erityisten kansallisten tarpeiden yksilöinnin tärkeyttä YMP:n strategiasuunnitelman laatimista varten. Kyseisen asetuksen mukaan tällaisella prosessilla olisi laajennettava toissijaisuusperiaatteen soveltamista yhteisessä unionin kehyksessä.
115
Tätä varten asetuksessa 2021/2115 annetaan jäsenvaltioiden tehtäväksi laatia analyyseja maatalouden tilanteesta niin kansallisella kuin alueellisella tasolla. Näistä analyyseista ensimmäinen, josta säädetään kyseisen asetuksen 108 artiklassa, koskee tarpeiden arviointia, ja niistä toinen on kyseisen asetuksen 115 artiklan 2 kohdan mukaisesti SWOT-analyysi; kolmatta analyyseista, joka mainitaan kyseisen asetuksen 139 artiklassa, kutsutaan ennakkoarvioinniksi, ja siinä arvioidaan YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen vaikutusta ottaen huomioon useita kriteerejä, kuten sen vaikutus erityistavoitteiden saavuttamiseen.
116
Lisäksi asetuksen 2021/2115 118 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa säädetään erityisesti, että hyväksyntä ei kata edellä tämän tuomion 115 kohdassa lueteltuja tietoja.
117
Komissiolla ei siis ole hyväksymismenettelyn nojalla velvollisuutta ottaa jäsenvaltioiden toteuttamia, edellä tämän tuomion 115 kohdassa mainittuja analyyseja omikseen eikä täydentää niitä muilla analyyseilla.
118
Käsiteltävässä asiassa komissio ei ole tehnyt riidanalaisessa päätöksessä eikä etenkään kyseisen päätöksen liitteessä olevassa 3.3 kohdassa oikeudellista virhettä, kun se on muistuttanut, ettei asetuksessa 2021/2115 anneta sille YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten arvioimiseksi sellaisia tutkintavaltuuksia, joiden nojalla se voisi tehdä omia tutkimuksiaan tai jopa tutkia ja tarkastaa kyseisten ehdotusten perustana olevat tiedot. Myöskään riidanalaisen päätöksen liitteessä olevaan samaan kohtaan sisältyvä komission pelkistetty toteamus, jonka mukaan komissio voi käyttää YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten arvioinnissa kyseisten tietojen lisäksi muitakin tietoja, joita sillä on jo käytettävissään, ei ole oikeudellinen virhe kyseisen asetuksen 118 artiklan 4 kohdan mukaisen valvonnan luonteen osalta.
119
Kolmanneksi vastauksesta, jonka komissio on antanut riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 3.3 kohdassa, ei ilmene komission katsoneen, että YMP:n strategiasuunnitelmaa koskeviin ehdotuksiin hyväksymismenettelyn yhteydessä kohdistuvan komission valvonnan intensiteetti olisi heikentynyt aiheen monitahoisuuden vuoksi sekä siksi, että komission oli hyväksyttävä ehdotukset kuuden kuukauden kuluessa niiden toimittamisesta asetuksen 2021/2115 118 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
120
Komissio näet vain muistuttaa riidanalaisessa päätöksessä valvontansa rajoista, sellaisena kuin kyseinen valvonta ilmenee asetuksen 2021/2115 118 artiklan 2 ja 4 kohdasta, korostaen, että YMP:n strategiasuunnitelmien laatiminen perustuu vähintään viisi vuotta käsittävään tulevaisuuteen suuntautuvaan arviointiin, mikä merkitsee huomattavaa epävarmuutta maatalousalaan vaikuttavan tulevan kehityksen suhteen.
121
Kaiken edellä esitetyn perusteella komissio ei siis ole tehnyt riidanalaisessa päätöksessä minkäänlaista oikeudellista virhettä käydessään läpi YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevien ehdotusten hyväksymismenettelyyn asetuksen 2021/2115 118 artiklan 3 ja 4 artiklan perusteella liittyvät erityispiirteet.
122
Ensimmäisen osan ensimmäinen väite on siten hylättävä perusteettomana.
b)
Toinen väite, jonka mukaan interventiostrategiaan asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdan nojalla kohdistuvan komission valvonnan laajuuteen liittyy oikeudellinen virhe
123
Kantajat tuovat esille, että riidanalaisessa päätöksessä on oikeudellinen virhe, joka liittyy sen valvonnan laajuuteen, jota komission on harjoitettava asetuksen 2021/2115 118 artiklan 2 ja 4 kohdan nojalla. Kantajien mukaan komission ei pidä rajoittua valvomaan yleisesti interventiostrategiaa ja Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen kokonaisvaikutusta erityistavoitteisiin, vaan sen on tutkittava, miten tehokkaasti tähän suunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet vaikuttavat näiden tavoitteiden saavuttamiseen.
124
Kantajien mukaan komission on arvioitava yhtäältä interventiostrategian tosiasiallista vaikutusta eli sen kykyä tuottaa toivottuja tai vaadittuja tuloksia ja toisaalta ympäristöarkkitehtuurin johdonmukaista vaikutusta ympäristö- ja ilmastotavoitteisiin liittyviin pitkän aikavälin kansallisiin tavoitteisiin eli kyseisen arkkitehtuurin osuutta kyseisten tavoitteiden saavuttamisessa siinä määrin, miten tärkeä merkitys YMP:n strategiasuunnitelmalla on niiden saavuttamiselle maatalousalalla. Kantajien mukaan tätä varten on tutkittava Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa esitetyt keskeiset toimenpiteet, joilla vastataan ensisijaisiin tarpeisiin ja pyritään ympäristöön ja ilmastoon liittyviin erityistavoitteisiin tai edellä mainittuihin pitkän aikavälin kansallisiin tavoitteisiin.
125
Komissio, jonka väitteitä Ranskan tasavalta tukee, kiistää kantajien argumentit.
126
Edellä tämän tuomion 89 kohdassa läpi käydyn asetuksen 2021/2115 118 artiklan 2 kohdan mukaan komission on arvioitava erityisesti YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen tosiasiallista vaikutusta kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa esitettyjen erityistavoitteiden saavuttamiseen. Tässä arvioinnissa keskitytään ”erityisesti” YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen tiettyjen osien tarkoituksenmukaisuuteen.
127
Hyväksymismenettelyn mukaisesti komission on varmistuttava siitä, että YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevaan ehdotukseen sisältyvällä interventiostrategialla kyetään tuottamaan konkreettisia ja yhtenäisiä vaikutuksia, jotta asetuksen 2021/2115 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistetut erityistavoitteet voidaan saavuttaa.
128
Interventiostrategiaa koskevassa asetuksen 2021/2115 109 artiklassa täsmennetään tältä osin, että interventiostrategiassa on kuvattava muun muassa, miten interventiot mahdollistavat tavoitteiden saavuttamisen, ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden osalta vahvistetut tavoitteet mukaan lukien, ja miten ne ovat keskenään johdonmukaisia ja yhtenäisiä. Sama pätee varojen jakamiseen, jonka on oltava perusteltua ja asianmukaista kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Saman asetuksen 109 artiklan 2 kohdan a alakohdassa lisätään, että kyseisessä interventiostrategiassa on osoitettava strategian johdonmukaisuus ja interventioiden täydentävyys suhteessa erityistavoitteisiin esittämällä muun muassa yleiskatsaus ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuurista, jossa kuvataan kunkin hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevan toimenpidevaatimuksen (jäljempänä GAEC-vaatimus) täytäntöönpanoa, ehdollisuuden kokonaisvaikutusta ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden saavuttamiseen, samaan erityistavoitteeseen liittyvien erilaisten tukimuotojen keskinäistä täydentävyyttä, 105 artiklassa tarkoitetun suuremman kokonaispanostuksen saavuttamisen keinoja sekä tapaa, jolla kyseisen ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuurin on tarkoitus edistää johdonmukaisesti pitkän aikavälin kansallisten tavoitteiden saavuttamista.
129
Asetuksen 2021/2115 105 artiklassa säädetään kunnianhimoisemmista ympäristöön ja ilmastoon liittyvistä erityistavoitteista, että jäsenvaltioiden on pyrittävä lisäämään kokonaispanostusta näiden tavoitteiden saavuttamiseen suhteessa kokonaispanostukseen aiemmassa lainsäädännössä vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi kaudella 2014–2020. Kyseisessä artiklassa lisätään, että YMP:n strategiasuunnitelmissa on selvitettävä, miten jäsenvaltiot aikovat saavuttaa tällaisen suuremman kokonaispanostuksen.
130
Lisäksi on muistettava, että asetuksen 2021/2115 perusteena olevalla uudella täytäntöönpanomallilla pyritään laajentamaan toissijaisuusperiaatteen soveltamista antamalla jäsenvaltioille enemmän harkintavaltaa kuhunkin YMP:n strategiasuunnitelmaan sisältyvien interventioiden järjestämisessä.
131
Tätä varten asetuksessa 2021/2115 vahvistetaan perusparametrit YMP:n täytäntöön panemiseksi eli unioin tavoitteet, interventiotyypit ja yhteiset vaatimukset, joiden noudattamisen komissio varmistaa kyseisen asetuksen 118 artiklan mukaisen hyväksymismenettelyn yhteydessä.
132
Tässä yhteydessä asetus 2021/2115 ei käsitä mukautusmekanismia eikä interventiostrategiaan sisältyviä interventiota siltä osin kuin nämä interventiot vaikuttavat ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden saavuttamiseen, eikä se käsitä myöskään YMP:n strategiasuunnitelman osallistumista ympäristö- ja ilmastotavoitteisiin liittyvien pitkän aikavälin kansallisten tavoitteiden toteutukseen.
133
Asetuksessa 2021/2115 edellytetään näin ollen, että jokainen jäsenvaltio laatii YMP:n strategiasuunnitelman, joka vaikuttaa tosiasiallisesti kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjen erityistavoitteiden saavuttamiseen, jota mitataan indikaattoreilla ja kansallisilla tavoitteilla.
134
Asetuksessa 2021/2115 ei kuitenkaan aseteta jäsenvaltioille tulokseen perustuvaa velvollisuutta YMP:n täytäntöönpanon yhteydessä, vaan pikemmin keinoihin perustuva velvollisuus. Yleis- ja erityistavoitteiden muotoilu tukee nimittäin sitä toteamusta, ettei jäsenvaltioiden tarvitse saavuttaa tiettyä täsmällistä määrällistä tavoitetta. Tältä osin kyseisen asetuksen 5 artiklan b alakohdassa säädetään, että maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tuella myötävaikutetaan erilaisten yleistavoitteiden, erityisesti ympäristönsuojelun tukemisen ja vahvistamisen tavoitteen, saavuttamiseen. Saman asetuksen 6 artiklan 1 kohdan d–f alakohdassa säädetään ympäristöön ja ilmastoon liittyvistä erityistavoitteista, että tuella ”edistetään ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja – – kestävää energiaa”, ”edistetään kestävää kehitystä ja luonnonvarojen – – tehokasta hoitoa” sekä ”edistetään luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämistä ja – – ekosysteemipalveluja sekä säilytetään elinympäristöjä ja maisemia”.
135
Siten komission on arvioitava kokonaisvaltaista lähestymistapaa noudattaen vaatimustenmukaisuutta koskevan valvontansa yhteydessä YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen tosiasiallista vaikutusta yleis- ja erityistavoitteiden saavuttamiseen tutkimalla samalla kertaa sekä interventiostrategian tavoitetason että sen kyvyn tuottaa odotettuja vaikutuksia jäsenvaltioille kuuluvan keinoihin perustuvan velvollisuuden täyttämiseksi, ympäristöön ja ilmastoon liittyvät erityistavoitteet mukaan lukien.
136
Käsiteltävässä asiassa komissio on selittänyt riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 3.2 kohdassa, että asetuksen 2021/2115 118 artiklan 2 kohdassa säädetyn arvioinnin nojalla komission tehtävänä on tarkistaa, ovatko jäsenvaltion toimittamat tiedot ja perustelut täydelliset; selviääkö tiedoista ja perusteluista selvällä, johdonmukaisella, loogisella, yhtäpitävällä ja uskottavalla tavalla interventiostrategian ja interventioiden toiminta, niiden tosiasiallinen vaikutus ympäristöön ja ilmastoon liittyviin erityistavoitteisiin, niiden johdonmukaisuus suhteessa muihin interventioihin, jotka vaikuttavat erityistavoitteisiin, ja onko kukin interventio siihen sovellettavien kyseisessä asetuksessa vahvistettujen yleisten ja erityisten vaatimusten mukainen. Komissio on täsmentänyt tarkistavansa, että ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuuri on kyseisen asetuksen 109 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyjen vaatimusten mukainen, mukaan lukien ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuurin vaikutus ja yhtenäisyys suhteessa pitkän aikavälin kansallisiin tavoitteisiin.
137
Lisäksi komissio on vahvistanut riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 3.3 kohdassa, jota käydään läpi edellä tämän tuomion 104 ja 107 kohdassa, että sen on tarkistettava hyväksymismenettelyn yhteydessä sekä YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategian ja sen osien tosiasiallinen vaikutus yleis- ja erityistavoitteisiin että kyseisen suunnitelman yhdenmukaisuus niiden unionin oikeuden vaatimusten kanssa, jotka luetellaan tyhjentävästi asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdassa. Komissio on täsmentänyt, että tässä sen on varmistettava, että jäsenvaltiot täyttävät kyseisessä asetuksessa niille asetetut keinoihin perustuvat velvollisuudet.
138
Riidanalaisesta päätöksestä ei ilmene komission katsoneen, että sen tuli tehdä Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman hyväksymismenettelyn yhteydessä vain kyseistä suunnitelmaa koskeva kokonaisarviointi siihen sisältyviä toimenpiteitä tutkimatta. Riidanalaisesta päätöksestä ilmenee päinvastoin, että komissio katsoo, että sen valvonnan tulee käsittää kaikki YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen osat, koska komission on arvioitava toimenpiteiden yksittäisten vaikutusten lisäksi myös niiden yhtenäisiä vaikutuksia.
139
Tästä seuraa, että ensimmäisen osan toinen väite on hylättävä perusteettomana ja siten ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa on hylättävä.
3.
Ensimmäisen kanneperusteen kolmas osa, jonka mukaan komissio on tehnyt riidanalaisessa päätöksessä ilmeisen arviointivirheen todetessaan Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman täyttävän asetuksen 2021/2115 olennaiset osat
140
Kantajien mukaan komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 4.1 kohdassa katsoessaan, että Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma täyttää asetuksen 2021/2115 olennaiset osat ympäristön ja ilmaston alalla. Kantajat väittävät, ettei kyseisen asetuksen olennaisten osien kanssa ristiriidassa olevia kohtia korjattu Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen tarkistettuun versioon etenkään kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä, vesivarojen suojelua sekä luonnon monimuotoisuuden suojelua ja ennallistamista koskevien ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden osalta.
[– –]
143
On tuotava esille, että kantajat väittävät ensimmäisen kanneperusteen kolmannessa osassa lähinnä, että komissio on tehnyt riidanalaisessa päätöksessä ilmeisen arviointivirheen todetessaan Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman olevan yhteensopiva ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden kanssa.
144
Kantajat väittävät lisäksi toisessa, kolmannessa ja neljännessä kanneperusteessaan komission tehneen niin ikään useita ilmeisiä arviointivirheitä katsoessaan, että hyväksymispäätös on yhteensopiva ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden kanssa.
145
Ensimmäisen kanneperusteen kolmas osa, joka koskee ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden noudattamista, on siten tutkittava yhdessä toisen, kolmannen ja neljännen kanneperusteen kanssa.
146
Edellä esitetyn perusteella ensimmäinen kanneperuste on hylättävä osaksi tehottomana ja osaksi perusteettomana ja muilta osin se on tutkittava yhdessä toisen, kolmannen ja neljännen kanneperusteen kanssa.
[– –]
E Kolmas kanneperuste, joka koskee ilmeisiä arviointivirheitä sen suhteen, miten Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma vaikuttaa e alakohdan mukaisen erityistavoitteen ja tähän erityistavoitteeseen liittyvien pitkän aikavälin kansallisten tavoitteiden saavuttamiseen
223
Kolmas kanneperuste jakautuu kahteen osaan, joista ensimmäinen koskee ilmeistä arviointivirhettä sen suhteen, miten Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategia vaikuttaa tosiasiallisesti e alakohdan mukaiseen erityistavoitteeseen ja erityisesti vesivarojen suojeluun, ja toinen ilmeistä virhettä arvioitaessa Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman tosiasiallista vaikutusta niiden pitkän aikavälin kansallisten tavoitteiden saavuttamiseen vesivarojen suojelun alalla, jotka perustuvat yhteisön vesipolitiikan puitteista 23.10.2000 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvosto direktiiviin 2000/60/EY (EYVL 2000, L 327, s. 1) ja vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12.12.1991 annettuun neuvoston direktiiviin 91/676/ETY (EYVL 1991, L 375, s. 1).
1.
Kolmannen kanneperusteen ensimmäinen osa, joka koskee ilmeisiä arviointivirheitä sen suhteen, miten Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategia vaikuttaa tosiasiallisesti e alakohdan mukaiseen erityistavoitteeseen ja erityisesti vesivarojen suojeluun
224
Kantajat väittävät, että komissio on tehnyt riidanalaisessa päätöksessä ilmeisen arviointivirheen todetessaan, että Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategia vaikuttaa tosiasiallisesti vesivarojen suojeluun, joka mainitaan e alakohdan mukaisen erityistavoitteen yhteydessä, vaikka interventiostrategialla ei pystytä vähentämään torjunta-aineiden käyttöä siksi, ettei GAEC-vaatimusta 7 ja ekojärjestelmää, sellaisina kuin nämä määritellään asetuksessa 2021/2115, ole noudatettu.
225
Kolmannen kanneperusteen ensimmäinen osa jakautuu viiteen väitteeseen, joista ensimmäinen koskee torjunta-aineiden käytön vähentämisen ensisijaisuutta e alakohdan mukaisen erityistavoitteen saavuttamisen yhteydessä, toinen komission epätarkoituksenmukaista tutkimislogiikkaa sen arvioidessa interventiostrategian vaikutusta e alakohdan mukaiseen erityistavoitteeseen, kolmas asetuksen 2021/2115 13 artiklassa vahvistetun GAEC-vaatimuksen 7 noudattamatta jättämistä Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa, neljäs kyseisen asetuksen 31 artiklan mukaisen ekojärjestelmän noudattamatta jättämistä Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa ja viides interventiostrategian kykenemättömyyttä e alakohdan mukaisen erityistavoitteen saavuttamiseen niiden rajoitusten vuoksi, joita liittyy edellytyksiin, joita noudattaen Ranskan viranomaisten on pantava GAEC-vaatimus 7 ja ekojärjestelmä täytäntöön.
[– –]
c)
Kolmas väite, jonka mukaan Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa täytäntöön pannulla GAEC-vaatimuksella 7 ei noudateta asetuksen 2021/2115 13 artiklaa eikä kyseisessä asetuksessa vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia
246
Kuten edellä tämän tuomion 103 ja 135 kohdassa muistutetaan, asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdan mukaan komission on varmistettava, että jokainen YMP:n strategiasuunnitelma on tiettyjen unionin oikeudessa vahvistettujen vaatimusten mukainen ja erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan määräysten, asetuksen 2021/2115 ja asetuksen 2021/2116 säännösten sekä näiden asetusten nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten säännösten mukainen. Tämä vaatimustenmukaisuuden valvonta edellyttää sen lisäksi, että arvioidaan kunkin suunnitelman interventiostrategian tosiasiallinen vaikutus erityistavoitteiden saavuttamiseen kokonaisvaltaista lähestymistapaa noudattaen, sen arviointia, etteivät siihen sisältyvät toimenpiteet ole ristiriidassa kyseisessä artiklassa mainittujen unionin oikeudessa vahvistettujen vähimmäisvaatimusten kanssa.
247
Kolmannen kanneperusteen ensimmäisen osan kolmannen väitteen yhteydessä kantajat tuovat esille, ettei GAEC-vaatimus 7, sellaisena kuin se pannaan täytäntöön Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa, ole asetuksen 2021/2115 13 artiklan 1 kohdan eikä kyseisen asetuksen liitteessä III vahvistettujen vähimmäisvaatimusten mukainen, mikä on vastoin kyseisen asetuksen 118 artiklan 4 kohtaa. Lisäksi vuosittaista viljelykiertoa koskevasta pääsäännöstä voidaan poiketa vain sellaisten alueiden tai tilojen tasolla, joilla on tiettyjä ominaisuuksia. Myöskään ehdollisuuden kokonaisvaikutusta erityistavoitteisiin koskeva arviointi ei estä arvioimasta konkreettisesti GAEC-vaatimuksia, sellaisina kuin ne pannaan täytäntöön YMP:n strategiasuunnitelmassa, kuten ilmenee kyseisen asetuksen 109 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii luetelmakohdasta.
248
Komissio, jonka väitteitä Ranskan tasavalta tukee, kiistää kantajien argumentit. Komission mukaan GAEC-vaatimuksen 7 täytäntöönpano Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa vastaa asetuksen 2021/2115 13 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja ja kyseisen asetuksen liitteessä III tarkennettuja vähimmäisvaatimuksia, joiden ansiosta jäsenvaltioilla on jonkin verran liikkumavaraa kyseisen toimenpidevaatimuksen täytäntöönpanossa, jotta ne voivat ottaa huomioon maatalouden moninaiset menetelmät ja olosuhteet maan eri alueilla. Lisäksi poikkeukset ovat komission mukaan mahdollisia edellyttäen, että niillä taataan GAEC-vaatimukseen 7 liittyvän päätavoitteen eli maaperäpotentiaalin säilyttämisen saavuttaminen. Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmalla taataan kyseinen tavoite täysimääräisesti niin, että samalla pannaan täytäntöön pidemmän aikavälin viljelykierto jättäen jonkin verran joustonvaraa epäsuotuisten ilmasto-olojen varalta ja ottaen huomioon alueelliset erot. Tältä osin kyseisen asetuksen 13 artiklan mukaisesti GAEC-vaatimuksessa 7 vahvistettu velvollisuus täytetään viljelylohkon tasolla joko vaihtamalla pääviljelykasvia joka toinen vuosi tai viljelemällä joka vuosi toissijaista viljelykasvia.
249
Käsiteltävässä asiassa riidanalaisen päätöksen liitteessä olevasta 4.3 kohdasta ilmenee, että sisäistä uudelleentarkastelua koskevaan pyyntöön vastatessaan komissio katsoi, että yhtäältä GAEC-vaatimus 7 ei ole asetuksen 2021/2115 111 artiklassa tarkoitettu interventio eikä se siten kuulu kyseisessä asetuksessa säädettyyn suoritusperusteiseen kehykseen, vaikka se on olennainen tiettyjen interventioiden vähimmäisvaatimuksena ja perusteena. Toisaalta GAEC-vaatimus 7 ei ole ehdollisuusvaatimuksena, jota kaikkien viljelijöiden on noudatettava, merkityksellinen arvioitaessa Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman vaikutusta tulosindikaattoriin R.24.
250
Alkuun on muistutettava, että Århusin asetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisen sisäisen uudelleentarkastelun yhteydessä pyynnön esittäjä voi vedota siihen, että uudelleentarkastelupyynnössä tarkoitettu säädös on ristiriidassa ympäristölainsäädännön kanssa.
251
Tältä osin GAEC-vaatimus 7 vaikuttaa unionin ympäristöpolitiikan tavoitteiden saavuttamiseen ja erityisesti ympäristön laadun säilyttämiseen, suojeluun ja parantamiseen sekä luonnonvarojen harkittuun ja järkevään käyttöön, kun huomioon otetaan siihen liittyvä maaperäpotentiaalin säilyttämisen tavoite, johon pyritään peltoalan pääviljelykasvien ja toissijaisten viljelykasvien kierron avulla. Kyseinen toimenpidetavoite kuuluu siis Århusin asetuksen 2 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun ympäristölainsäädännön käsitteen alaan (ks. vastaavasti tuomio 6.7.2023, EIP ja komissio v. ClientEarth, C‑212/21 P ja C‑223/21 P, EU:C:2023:546, 83–87 kohta).
252
On korostettava, että asetuksen 2021/2115 13 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ilmenee, että sen varmistaminen, että kaikki maatalousmaa säilytetään hyvässä maatalous- ja ympäristökunnossa, kuuluu jäsenvaltioille. Tätä varten niiden on asetettava kansallisella tai alueellisella tasolla vähimmäistoimenpidevaatimuksia jokaiselle kyseisen asetuksen liitteeseen III sisältyvälle GAEC-vaatimukselle mainitussa liitteessä tarkoitettujen toimenpidevaatimusten päätavoitteen mukaisesti. Lisäksi vähimmäistoimenpidevaatimuksiaan asettaessaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon tapauksen mukaan kyseessä olevien alueiden erityispiirteet, mukaan lukien maaperä- ja ilmasto-olosuhteet, käytössä olevat viljelyjärjestelmät, viljelykäytännöt, tilakoko, tilarakenne, maankäyttö ja syrjäisimpien alueiden erityispiirteet.
253
Tästä seuraa, että jäsenvaltioilla on velvollisuus laatia vähimmäistoimenpidevaatimuksia jokaiselle asetuksen 2021/2115 liitteeseen III sisältyvälle GAEC-vaatimukselle. Tällainen lähestymistapa vahvistetaan kyseisen asetuksen johdanto-osan 43 perustelukappaleessa. Vaikka jäsenvaltioiden on siis näitä vaatimuksia määrittäessään noudatettava kyseistä liitettä, tässä liitteessä jätetään, kun siinä käytetään yleisiä käsitteitä ja ilmaisuja, niille kuitenkin tietty harkintavalta näiden vaatimusten konkreettisen määrittämisen suhteen (ks. analogisesti tuomio 7.8.2018, Argo Kalda Mardi talu, C‑435/17, EU:C:2018:637, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
254
Jäsenvaltioille jätetyn harkintavallan laajuus GAEC-vaatimusten määrittämisessä riippuu erityisesti vaatimusten sanamuodosta eli siitä, miten tarkasti ne on määritelty unionin oikeudessa – toisin sanoen tässä tapauksessa asetuksen 2021/2115 liitteen III sisällöstä.
255
Asetuksen 2021/2115 liitteen III mukaan GAEC-vaatimuksen 7 päätavoite on maaperäpotentiaalin säilyttäminen. Tältä osin alaviitteessä täsmennetään kierron käsitteen merkitystä. Kyseisen alaviitteen mukaan kierto käsittää viljelykasvin vaihdon vähintään kerran vuodessa viljelylohkolla, mukaan lukien asianmukaisesti hoidetut toissijaiset kasvit ja lukuun ottamatta monivuotisia viljelykasveja, heinäkasveja ja muita nurmirehukasveja sekä kesantomaata.
256
On todettava, että vaikka GAEC-vaatimuksen 7 sanamuoto on yleisluonteinen, sen alaviitteen muotoilusta, johon asetuksen 2021/2115 liitteessä III viitataan, ilmenevät täsmällisesti viljelykiertoon liittyvät vähimmäisvaatimukset sekä sen mahdolliset mukautukset ja poikkeukset.
257
Tästä seuraa, että jäsenvaltioiden harkintavalta GAEC-vaatimuksen 7 määrittämisessä ei voi olla ristiriidassa edellä tämän tuomion 255 kohdassa läpi käytyjen viljelykiertoa koskevien vähimmäisvaatimusten kanssa.
258
Käsiteltävässä asiassa GAEC-vaatimuksen 7, sellaisena kuin se pannaan täytäntöön Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa, noudattamista on arvioitava kahdella kumulatiivisella perusteella, joista ensimmäinen toteutuu tilan tasolla ja toinen viljelylohkon tasolla, kuten Ranskan tasavalta on vahvistanut istunnossa.
259
Tilan tasolla Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa vahvistetaan viljelykiertoa koskeva vuotuinen peruste, jonka mukaan vähintään 35 prosentilla tilan viljelypinta-alasta pääviljelykasvin on oltava eri kuin edellisenä vuonna tai sen perään on viljeltävä toissijaista viljelykasvia.
260
Viljelylohkon tasolla Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa edellytetään joko kahden eri pääviljelykasvin istuttamista neljän vuoden ajanjaksolla tai yhtä toissijaista viljelykasvia joka toinen vuosi samalla ajanjaksolla, lukuun ottamatta siemeneksi viljeltävän maissin viljelypinta-aloja. Siinä tehdään myös viljelyn monipuolistamiseen perustuva poikkeus Reinin alangolla sijaitsevalla alueella olevien tilojen kohdalla sekä myönnetään useita vapautuksia.
261
Tältä osin on muistettava, että edellä tämän tuomion 259 kohdassa mainitussa ensimmäisessä perusteessa käytetään erilaista termistöä kuin asetuksen 2021/2115 liitteessä III perustelematta tätä erikseen.
262
Lisäksi samassa perusteessa otetaan käyttöön lisämuuttuja, josta ei säädetä asetuksen 2021/2115 liitteessä III. Kyseisessä muuttujassa rajoitetaan viljelykiertoa koskeva velvollisuus, sellaisena kuin se määritellään kyseisessä liitteessä, koskemaan 35 prosentin osuutta peltoalasta. Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa ei anneta mitään selitystä sille, miksi tämä muuttuja on lisätty GAEC-vaatimusta 7 koskeviin perusteisiin liittyvien vähimmäisvaatimusten rinnalle. Kyseinen rajoitus kaventaa nimittäin viljelykiertoa koskevaa vaatimusta ja siten kyseisen GAEC-vaatimuksen päätavoitetta, joka mainitaan samassa liitteessä ja joka on maaperäpotentiaalin säilyttäminen.
263
Edellä tämän tuomion 260 kohdassa mainittu toinen peruste on mahdollisuus valita pääviljelykasvin monivuotisen kierron tai toissijaisten viljelykasvien vuotuisen kierron välillä. Tämä peruste edellyttää itse asiassa joko sitä, että pääviljelykasveja on kaksi neljän vuoden ajanjaksolla, tai sitä, että toissijaista viljelykasvia viljellään joka vuosi. Tällainen valinnanmahdollisuus ei vaikuta kuitenkaan olevan asetuksen 2021/2115 liitteen III mukainen, sillä kyseisen liitteen mukaan kierto käsittää viljelykasvin vaihdon vähintään kerran vuodessa viljelylohkolla, mukaan lukien asianmukaisesti hoidetut toissijaiset kasvit.
264
Näiden kahden kumulatiivisen perusteen yhdistämisestä seuraa, että viljelykasveja vaihdetaan harvemmin ja pienemmällä viljelyalalla asetuksessa 2021/2115 vahvistettuihin vähimmäisvaatimuksiin verrattuna.
265
Riidanalaisesta päätöksestä ilmenee yhtäältä, että edellä tämän tuomion 249 kohdassa läpi käydyt kaksi perustetta, joita komissio vastustaa, eivät voi tukea laillisesti tällaista ratkaisua, koska niillä ei voida osoittaa, että edellytykset, joita noudattaen Ranskan viranomaiset panevat GAEC-vaatimuksen 7 täytäntöön, sellaisina kuin nämä edellytykset on hyväksytty hyväksymispäätöksessä, ovat kyseistä toimenpidevaatimusta koskevan lainsäädännöllisen määritelmän mukaisia. Toisaalta komissio katsoi ainoastaan, että GAEC-vaatimus 7, sellaisena kuin se pannaan täytäntöön Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa, vaikuttaa omalta osaltaan torjunta-aineiden käytön vähentämiseen siinä edellytetyn viljelykierron harjoittamisen vaikutuksesta, kun huomioon ei oteta sitä seikkaa, ettei edellä mainittuja vähimmäisvaatimuksia ole noudatettu.
266
Siten kantajat ovat osoittaneet oikeudellisesti riittävällä tavalla, että komissio on tehnyt riidanalaisessa päätöksessä ilmeisen arviointivirheen hylätessään perusteettomana sisäistä uudelleentarkastelua koskevan perusteen, jonka mukaan Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman mukaiset GAEC-vaatimuksen 7 täytäntöönpanon edellytykset, jotka hyväksyttiin hyväksymispäätöksessä, eivät ole asetuksen 2021/2115 13 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä III vahvistettujen vähimmäisvaatimusten mukaisia.
[– –]
e)
Viides väite, jonka mukaan Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategia ei vaikuta tosiasiallisesti e alakohdan mukaiseen erityistavoitteeseen
302
Kantajat väittävät, ettei Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategialla, siltä osin kuin siinä säädetään GAEC-vaatimuksen 7 täytäntöönpanoa ja ekojärjestelmää koskevista edellytyksistä, voida saavuttaa e alakohdan mukaista erityistavoitetta eikä vastata torjunta-aineiden vähentämisen ensisijaiseen tarpeeseen Ranskan maatalousalalla.
303
Kantajat katsovat GAEC-vaatimuksesta 7, että vaikka tällaista toimenpidevaatimusta ei luonnehdita asetuksen 2021/2115 111 artiklassa tarkoitetuksi interventioksi, Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa sillä pyritään perustelemaan suunnitelman tavoitetaso torjunta-aineriippuvuuden vähentämisen alalla.
304
Kantajat väittävät ekojärjestelmästä yhtäältä, etteivät viljelykasvien monipuolistamiseen liittyvät käytännöt voi aiheuttaa kaikkiin tiloihin kohdistuvaa kumulatiivista vaikutusta, vaan se voi vaikuttaa vain tiloihin, joilla viljelykasveja on jo monipuolistettu. Kantajien mukaan komissio oli varoittanut huomautuksissaan Ranskan tasavaltaa siitä, ettei näihin käytäntöihin liittyvä tavoitetaso ole riittävä. Toisaalta sertifioinnilla ei pystytä kantajien mukaan vastaamaan torjunta-aineiden käytön vähentämistä koskevaan ensisijaiseen tarpeeseen, vaan se vaarantaa myös tähän liittyvien tavoitteiden saavuttamisen ohjaamalla viljelijät pois kyseisistä käytännöistä. Lisäksi kantajat katsovat, ettei maatiloilla ole taloudellista intressiä noudattaa kaikkia sitoumuksia, joilla erilaisia ekojärjestelmiä voidaan hyödyntää.
305
Komissio, jonka väitteitä Ranskan tasavalta tukee, kiistää kantajien argumentit.
306
Kuten edellä tämän tuomion 246 kohdassa muistutetaan, vaatimustenmukaisuuden valvonnan yhteydessä komission on arvioitava kokonaisvaltaista lähestymistapaa noudattaen kunkin strategiasuunnitelmaa koskevan ehdotuksen interventiostrategian tosiasiallista vaikutusta kaikkien asetuksessa 2021/2115 säädettyjen erityistavoitteiden saavuttamiseen.
307
Edellä olevat 252–266 kohta huomioon ottaen on ensinnäkin tutkittava, mitä seurauksia niistä uskottavista epäilyistä, joita on olemassa sen suhteen, täyttääkö Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa täytäntöön pantu GAEC-vaatimus 7 asetuksessa 2021/2115 vahvistetut vähimmäisvaatimukset, aiheutuu arvioinnille, jonka komissio tekee e alakohdan mukaiseen erityistavoitteeseen kohdistuvan kyseisen suunnitelman interventiostrategian tosiasiallisesta vaikutuksesta harjoittaessaan vaatimustenmukaisuuden valvontaa asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdan nojalla.
308
Tältä osin on muistettava, että asetuksen 2021/2115 12 artiklan 1 kohdan mukaan GAEC-vaatimus 7 on ehdollisuusvaatimus.
309
Asetuksen 2021/2115 109 artiklan 2 kohdan mukaisesti kunkin YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategiassa on osoitettava strategian johdonmukaisuus ja interventioiden täydentävyys suhteessa erilaisiin erityistavoitteisiin. Tätä varten jokaisessa YMP:n strategiasuunnitelmassa on esitettävä yleiskatsaus sen ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuurista, jossa kuvataan muun muassa ensinnäkin jokaisen GAEC-vaatimuksen osalta sitä, miten kyseinen toimenpidevaatimus pannaan täytäntöön, sekä tarvittaessa sitä, miten käytäntö edistää kyseisen toimenpidevaatimuksen päätavoitteen saavuttamista; toiseksi ehdollisuuden kokonaisvaikutusta ympäristöön ja ilmastoon liittyvien erityistavoitteiden saavuttamiseen ja kolmanneksi asiaan kuuluvien perusedellytysten keskinäistä täydentävyyttä, ehdollisuutta ja eri interventioita, joilla pyritään samoihin ympäristöön ja ilmastoon liittyviin erityistavoitteisiin.
310
Lisäksi asetuksen 2021/2115 liitteen III mukaan GAEC-vaatimuksen 7 päätavoitteena on maaperäpotentiaalin säilyttäminen, jota e alakohdan mukainen erityistavoite koskee.
311
Käsiteltävässä asiassa riidanalaisesta päätöksestä ilmenee, että komissio on tutkinut ehdollisuusvaatimukset, joihin GAEC-vaatimus 7 kuuluu, suhteessa e alakohdan mukaiseen erityistavoitteeseen seuraten Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmassa annettua kuvausta sen ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuurista. Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman mukaan ehdollisuuden avulla voidaan näet saavuttaa e alakohdan mukainen erityistavoite GAEC-vaatimusten 1, 2, 3, 4, 6, 7 ja 8 avulla.
312
Näin ollen Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman mahdollisista vaatimustenmukaisuuteen liittyvistä ongelmista, jotka koskevat GAEC-vaatimusta 7, voi aiheutua seurauksia kyseisen suunnitelman ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuurille ja siten kokonaisarvioinnille, joka koskee Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategian tosiasiallista vaikutusta e alakohdan mukaisen erityistavoitteen saavuttamiseen.
313
Siltä osin kuin komission vaatimustenmukaisuuden valvonta perustuu kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan, kun se arvioi kunkin YMP:n strategiasuunnitelman tosiasiallista vaikutusta erityistavoitteiden saavuttamiseen, kantajien on kuitenkin osoitettava, että se, että yksi Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman ehdollisuusvaatimuksista ei täytä asetuksessa 2021/2115 vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia – tässä tapauksessa kyseessä ovat GAEC-vaatimus 7 ja kyseisen asetuksen 13 artikla – vaikuttaa sen arvioinnin uskottavuuteen, jonka komissio on tehnyt kyseisen YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategian tosiasiallisesta vaikutuksesta e alakohdan mukaiseen erityistavoitteeseen.
314
Kantajat väittävät ainoastaan, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen hyväksyessään Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman, vaikka siihen sisältyvä GAEC-vaatimus 7 ei täytä asetuksen 2021/2115 vähimmäisvaatimuksia.
315
Komissio on kuitenkin katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuuri osoittaa interventiostrategian vaikuttavan tosiasiallisesti e alakohdan mukaisen erityistavoitteen saavuttamiseen erityisesti kaikkien kyseiseen tavoitteeseen liittyvien interventioiden ja ehdollisuuden kokonaisvaikutuksen ansiosta sekä näiden interventioiden ja asiaankuuluvien perusedellytysten täydentävyyden ansiosta samoin kuin sen ansiosta, että edellä mainittu ehdollisuus on täydentävä suhteessa kyseiseen tavoitteeseen.
316
Tästä seuraa, että arviointia, joka koskee Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman tosiasiallista vaikutusta e alakohdan mukaiseen erityistavoitteeseen, voidaan pitää edelleen totena tai pätevänä.
317
Toiseksi kantajat eivät ole esittäneet mitään todistetta, joka voisi kyseenalaistaa niiden selitysten uskottavuuden, jotka komissio on antanut riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 4.3 kohdassa ja jotka koskevat viljelykasvien monipuolistamiseen liittyviin käytäntöihin perustuvien ekojärjestelmän sitoumusten kumulatiivista vaikutusta ja tällaisen vaikutuksen syntymättä jäämistä ekojärjestelmiin liittyvien erilaisten keinojen välillä, lukuun ottamatta ekojärjestelmän ”bonuspensasaitaa”, joka voidaan yhdistää muihin kyseisen ekojärjestelmän keinoihin, jotka mainitaan edellä tämän tuomion 285 kohdassa.
318
Kolmanneksi kantajat eivät ole esittäneet näyttöä sen argumenttinsa tueksi, jonka mukaan viljelykasvien monipuolistamista edistävät toimenpiteet eivät ole riittävän kunnianhimoisia. Asetuksen 2011/2115 118 artiklan 3 kohdan nojalla esitettyjen komission huomautusten 38 kohdasta, jonka kantajat mainitsevat argumenttinsa tueksi, ilmenee nimittäin, että komissio vain kannustaa Ranskan tasavaltaa nostamaan viljelykasvien monipuolistamista vastaavien toimenpiteiden tavoitetasoa viljelykierron toteuttamisen edistämiseksi koko Ranskan alueella.
319
Neljänneksi kantajat eivät ole osoittaneet oikeudellisesti riittävällä tavalla edellä tämän tuomion 18 ja 19 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaisesti, että riidanalaisessa päätöksessä on ilmeinen arviointivirhe, joka liittyy ekojärjestelmän kykyyn sekä vastata torjunta-aineiden käytön vähentämistä koskevaan ensisijaiseen tarpeeseen että ohjata viljelijät pois viljelykäytännöistä sertifioinnin avulla. Kantajat eivät nimittäin esitä mitään todistetta, joka voisi kyseenalaistaa niiden selitysten uskottavuuden, jotka komissio on antanut riidanalaisen päätöksen liitteessä olevassa 4.3 kohdassa ja joiden mukaan kyseinen keino edesauttaa mainitun tarpeen täyttämistä, ja lisäksi on otettava huomioon kunkin ekojärjestelmän hyödyntämistä koskevan keinon tavoitteet, jotta voidaan arvioida sen kokonaisasemaa Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman ympäristö- ja ilmastoarkkitehtuurissa.
320
Edellä esitetyn perusteella kolmannen kanneperusteen ensimmäisen osan kolmas väite on hyväksyttävä ja muut väitteet on hylättävä.
2.
Kolmannen kanneperusteen toinen osa, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä sen suhteen, vaikuttaako Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma pitkän aikavälin kansallisten tavoitteiden saavuttamiseen vesivarojen suojelun alalla
[– –]
337
Edellä esitetyn perusteella kolmas kanneperuste on hylättävä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta edellä tämän tuomion 266 kohdassa todettuun ilmeiseen arviointivirheeseen.
F Neljäs kanneperuste, joka koskee ilmeistä arviointivirhettä sen suhteen, vaikuttaako Ranskan YMP:n strategiasuunnitelma f alakohdan mukaisen erityistavoitteen saavuttamiseen
[– –]
3.
Kolmas osa, jonka mukaan Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman interventiostrategialla ei ole tosiasiallista vaikutusta tarpeisiin F.2, F.3 ja F.4
[– –]
e)
Luonnonmukaisen maatalouden tukien riittämättömyys tarpeisiin F.2, F.3 ja F.4 vastaamiseksi
[– –]
379
Kaiken edellä esitetyn perusteella on todettava, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen hylätessään perusteettomana sisäistä uudelleentarkastelua koskevan perusteen, jonka mukaan Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman mukaiset GAEC-vaatimuksen 7 täytäntöönpanon edellytykset, jotka hyväksyttiin hyväksymispäätöksessä, eivät ole asetuksen 2021/115 13 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä III vahvistettujen vähimmäisvaatimusten mukaisia.
380
On tutkittava, voiko todettu lainvastaisuus johtaa riidanalaisen päätöksen kumoamiseen kokonaan vai vain osittain.
381
Tässä yhteydessä vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin toimen osittainen kumoaminen on mahdollista vain silloin, kun osat, joiden kumoamista vaaditaan, ovat sellaisia, että ne voidaan erottaa toimen muista osista. Tämä erotettavuutta koskeva edellytys ei täyty, jos toimen osittaisella kumoamisella muutetaan sen pääsisältöä (ks. tuomio 10.5.2023, Ryanair v. komissio (SAS II; COVID-19), T‑238/21, ei julkaistu, EU:T:2023:247, 84 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
382
Lisäksi on muistettava, että hallintotoimen sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön tarkoituksena on saada todetuksi, että kyseinen toimi on lainvastainen tai että se on perusteeton (tuomio 12.9.2019, TestBioTech ym. v. komissio, C‑82/17 P, EU:C:2019:719, 38 kohta).
383
Käsiteltävässä asiassa on todettava, että riidanalainen päätös on jaoteltu neljään jaksoon sisäistä uudelleentarkastelua koskevaan pyyntöön vastaamista varten. 1 jakso koskee YMP:n strategiasuunnitelman hyväksymismenettelyä, 2 jakson aiheena on ”Sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön tutkittavaksi ottamisen arviointi”, 3 jakson aiheena on ”YMP:n oikeudellinen ja normatiivinen kehys asetuksen 2021/2115 118 artiklan 4 kohdan nojalla annetun komission täytäntöönpanopäätöksen tutkimiseksi” ja 4 jakson aiheena on ”Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman hyväksymisestä annetun komission täytäntöönpanopäätöksen sisäisen uudelleentarkastelun perusteiden arviointi”.
384
Vaikka riidanalaisessa päätöksessä vastataan uudelleentarkastelupyynnön perusteisiin neljässä jaksossa, jotka vastaavat uudelleentarkastelupyynnön rakennetta, riidanalainen päätös ei ole kuitenkaan jaettavissa. Kuten erityisesti edellä tämän tuomion 103 ja 138 kohdasta ilmenee, komission tehtäväksi asetuksen 2021/2115 säännöksissä annetun YMP:n strategiasuunnitelman hyväksymismenettelyyn liittyvän valvonnan taustalla olevan logiikan mukaisesti komissio ei nimittäin ole tutkinut jokaista perustetta erikseen, vaan se on pikemmin tarkastellut koko Ranskan YMP:n strategiasuunnitelmaa suhteessa kyseisiin uudelleentarkastelua koskeviin perusteisiin. Tämä ilmenee riidanalaisen päätöksen neljän jakson välisistä keskinäisistä riippuvuuksista. Riidanalaisen päätöksen jaksoa, johon ilmeinen arviointivirhe liittyy, ei siis ole mahdollista erottaa muista jaksoista komission harjoittaman valvonnan taustalla olevan logiikan vuoksi, eikä sen perusteella voida edes tehdä johtopäätöksiä sisäistä uudelleentarkastelua koskevaan pyyntöön liittyvästä kysymyksestä. Myöskään riidanalaisen päätöksen päätösosa ei vaikuta olevan jaettavissa siltä osin kuin komissio toteaa sisäistä uudelleentarkastelua koskevan pyynnön olevan perusteeton ottaen huomioon kaikki esitetyt uudelleentarkastelun perusteet.
385
Kanne on näin ollen hyväksyttävä ja riidanalainen päätös on kumottava kokonaisuudessaan.
[– –]
Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (laajennettu yhdeksäs jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Euroopan komission 5.5.2023 antama päätös, jolla hylättiin ClientEarthin ja Collectif Nourririn esittämä pyyntö ottaa sisäiseen uudelleentarkasteluun 31.8.2022 annettu komission täytäntöönpanopäätös C(2022) 6012 final, joka koskee Euroopan maatalouden tukirahastosta ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta rahoitettavaa unionin tukea varten vuosille 2023–2027 laaditun Ranskan YMP:n strategiasuunnitelman hyväksymistä, kumotaan.
2)
Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan ClientEarthin ja Collectif Nourririn oikeudenkäyntikulut.
3)
Ranskan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Truchot
Kanninen
Sampol Pucurull
Perišin
Meyer
Julistettiin Luxemburgissa 29 päivänä lokakuuta 2025.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: ranska.
(
1
)	Tuomiosta on otettu tähän vain kohdat, joiden julkaisemista unionin yleinen tuomioistuin pitää aiheellisena.