YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO(kolmas jaosto)
25 päivänä lokakuuta 2007
Asia T-27/05
Carmela Lo Giudice
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Henkilöstö – Urakehitystä koskeva arviointikertomus – Vuoden 2003 arviointikierros – Virheellinen menettely – Henkilöstösääntöjen 43 artikla – Oikeus tulla kuulluksi – Sairausloma – Lääkärintodistus
Aihe: Kanne, jossa vaaditaan ajanjaksoa 1.1.–31.12.2003 koskevan arviointikertomuksen kumoamista ja toissijaisesti kantajan osalta
kyseiseltä ajanjaksolta laaditun urakehitystä koskevan arviointikertomuksen lopullisesta laatimisesta 4.5.2004 tehdyn päätöksen
kumoamista.
Ratkaisu: Komission 4.5.2004 tekemä päätös, jolla vahvistettiin lopullisesti vuoden 2003 arviointikierroksen osalta laadittu kantajan
urakehitystä koskeva arviointikertomus, kumotaan. Komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1.      Henkilöstö – Kanne – Virkamiehelle vastainen toimi – Käsite – Henkilöstön arviointikierros – Poissulkeminen(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)
2.      Henkilöstö – Arviointi – Urakehitystä koskeva arviointikertomus – Urakehitystä koskevan arviointikertomuksen laatiminen ilman,
että asianomainen on osallistunut menettelyyn millään tavoin
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
3.      Henkilöstö – Arviointi – Urakehitystä koskeva arviointikertomus – Virkamiehen kyvyttömyys osallistua laatimismenettelyyn
4.      Henkilöstö – Arviointi – Urakehitystä koskeva arviointikertomus – Riitauttamista koskevat määräajat
(Henkilöstösääntöjen 43 artikla)
1.      Kannekelpoisia toimia voivat olla vain toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka voivat vaikuttaa kantajan
etuihin muuttamalla selvästi hänen oikeusasemaansa ja joilla vahvistetaan lopullisesti toimielimen kanta.
Arviointikierros ei ole henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklassa tarkoitettu asianomaiselle vastainen päätös, koska sillä ei
ole oikeusvaikutuksia, jotka voisivat vaikuttaa suoraan virkamiehen etuihin. Kyseinen arviointikierros muodostuu useista valmistelevista
toimista, jotka johtavat urakehitystä koskevan arviointikertomuksen laatimiseen mutta joilla ei ole siihen verrattuna kantajaa
koskevia oikeusvaikutuksia.
(ks. 27 ja 28 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑69/92, Seghers v. neuvosto, 24.6.1993 (Kok. 1993, s. II‑651, 28 kohta); yhdistetyt
asiat T‑57/92 ja T‑75/92, Yorck von Wartenburg v. parlamentti, 28.9.1993 (Kok. 1993, s. II‑925, 36 kohta) ja asia T‑43/04,
Fardoom ja Reinard v. komissio, 25.10.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑329 ja II‑1465, 26 ja 27 kohta).
2.      Urakehitystä koskevaa arviointikertomusta ei voida vahvistaa lopullisesti ilman, että asianomaiselle virkamiehelle on annettu
mahdollisuus tulla kuulluksi asianmukaisella tavalla. Urakehitystä koskevaan arviointikertomuksen laatimiseen liittyvä menettelyvirhe,
joka johtuu siitä, että virkamiehen kanssa ei ole käyty keskustelua, joka on arviointijärjestelmän ydin, merkitsee kuulluksi
tulemista koskevan oikeuden loukkaamista.
Tästä seuraa, että se, että nimittävä viranomainen on toteuttanut koko urakehitystä koskevan arviointikertomuksen laatimismenettelyn
ja vienyt sen päätökseen sellaisena ajanjaksona, jona arvioitava virkamies oli täysin työkyvytön eikä osallistunut menettelyyn
millään tavoin, merkitsee hänen kuulluksi tulemista koskevan oikeutensa loukkaamista ja siten henkilöstösääntöjen 43 artiklan
rikkomista.
Tätä päätelmää ei voida kyseenalaistaa sillä, että komission hyväksymissä henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisissä täytäntöönpanomääräyksissä
ei ole yhtäkään määräystä, jonka perusteella sairauslomalla oleva virkamies, jolla on kuitenkin pääsy komission tietojärjestelmään,
voisi saada hyväkseen määräaikojen pidennyksen kyetäkseen osallistumaan urakehitystä koskevan arviointikertomuksen laadintamenettelyyn.
Vaikka katsottaisiin, että näitä yleisiä täytäntöönpanomääräyksiä on tulkittu oikein, niillä ei voida poiketa henkilöstösääntöjen
määräyksistä eikä kuulluksi tulemista koskevasta oikeudesta.
(ks. 46–48, 52, 74 ja 75 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑16/03, Ferrer de Moncada v. komissio, 30.9.2004 (Kok. H. 2004, s. I‑A‑261 ja
II‑1163, 40 kohta); asia T‑115/04, Laroche v. komissio, 14.9.2006 (36 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja
asia T‑173/04, Carius v. komissio, 25.10.2006 (69 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
3.      Koska komissio on myöntänyt, että virkamies oli koko hänen urakehitystään koskevan arviointikertomuksen laatimisen keston
ajan täysin työkyvytön, se ei voi vastanäyttöä esittämättä pätevästi kiistää sitä, että kyseinen virkamies oli myös kyvytön
hoitamaan arvioinnin suorittamiseen liittyviä erityisiä tehtäviä ja että tämä työkyvyttömyys vei häneltä mahdollisuuden käyttää
asianmukaisella tavalla oikeuttaan tulla kuulluksi. Nämä tehtävät liittyvät läheisesti virkamiehen työpaikallaan hoitamiin
tehtäviin ja edellyttävät olennaisesti samaa fyysistä ja henkistä kapasiteettia kuin hän tarvitsee hoitaakseen päivittäiset
työtehtävänsä.
Tässä yhteydessä se, että arvioitava virkamies on avannut arviointimenettelyyn liittyvät sähköpostit ja käynyt komission tietojärjestelmässä,
ei ole omiaan osoittamaan, että hän olisi ollut kykenevä osallistumaan urakehitystä koskevan arviointikertomuksen laadintamenettelyyn.
Se, että hänellä oli tarvittava fyysinen ja henkinen kyky näiden tietoteknisten toimintojen suorittamiseen, mihin ei liittynyt
minkäänlaista hänen ammatillisen tilanteensa arviointia eikä keskustelua hänen esimiestensä kanssa hänen etujensa suojelemiseksi,
ei riitä osoittamaan, että hän olisi ollut kykenevä laatimaan itsearviointinsa, osallistumaan keskusteluun tai perustelemaan
komission hyväksymien henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisten täytäntöönpanomääräysten 8 artiklan 9 kohdan mukaisesti urakehitystään
koskevasta arviointikertomuksesta tehtävän oikaisupyynnön.
(ks. 59, 60, 63 ja 65 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑527/93, O v. komissio, 26.1.1995 (Kok. H. 1995, s. I‑A‑9 ja II‑29).
4.      Komission hyväksymissä henkilöstösääntöjen 43 artiklan yleisissä täytäntöönpanomääräyksissä urakehitystä koskevan arviointikertomuksen
riitauttamiseksi menettelyn eri vaiheissa vahvistetuilla määräajoilla ei pyritä ainoastaan takaamaan niiden monien urakehitystä
koskevien arviointikertomusten, jotka komissio joutuu vuosittain laatimaan, asianmukaista hallinnointia, vaan myös varmistamaan
se, että arvioitava virkamies saa riittävästi harkinta-aikaa, jotta hän kykenee tutkittuaan itsestään laaditun urakehitystä
koskevan arviointikertomuksen, hyväksymään sen tai riitauttamaan sen asianmukaisessa viranomaisessa. Näin ollen urakehitystä
koskevasta arviointikertomuksesta tehtävän oikaisuvaatimuksen esittämistä varten vahvistettua viiden päivän määräaikaa on
lykättävä virkamiehen perustellun poissaolon perusteella, jotta häneltä ei evättäisi oikeutta tällaiseen harkinta-aikaan.
(ks. 68 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑154/04, Bauwens v. komissio, 15.12.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑425 ja II‑1933,
40 ja 42 kohta).