62009CJ0047_BG
Страни по делото
Основания за решението
Диспозитив
Страни по делото
По дело C‑47/09
с предмет иск за установяване на неизпълнение на задължения, предявен на основание член 226 ЕО на 30 януари 2009 г.,
Европейска комисия, за която се явяват г‑жа F. Clotuche-Duvieusart и г‑н D. Nardi, в качеството на представители, със съдебен адрес в Люксембург,
ищец,
срещу
Италианска република, за която се явява г‑жа G. Palmieri, в качеството на представител, подпомагана от г‑н P. Gentili, avvocato dello Stato, със съдебен адрес в Люксембург,
ответник,
СЪДЪТ (първи състав),
състоящ се от: г‑н A. Tizzano, председател на състав, г‑н J.‑J. Kasel, г‑н M. Ilešič, г‑н E. Levits и г‑жа M. Berger (докладчик), съдии,
генерален адвокат: г‑н Y. Bot,
секретар: г‑жа L. Hewlett, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 10 юни 2010 г.,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, делото да бъде разгледано без представяне на заключение,
постанови настоящото
Решение
Основания за решението
1. С иска си Комисията на Европейските общности иска от Съда да установи, че като е предвидила възможност за добавяне на прилагателното „чист“ или на обозначението „чист шоколад“ в етикетите на шоколадови продукти, които не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, Италианската република не е изпълнила задълженията си, от една страна, съгласно член 3, параграф 5 от Директива 2000/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2000 година относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека (ОВ L 197, стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 19), и от друга страна, съгласно разпоредбите на член 3 от Директива 2000/36 във връзка с член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (ОВ L 109, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 9).
Правна уредба
Право на Съюза
2. Етикетирането на какаовите и шоколадовите продукти е уредено с „хоризонтална“ директива, а именно Директива 2000/13, и с „вертикална“ или „секторна“ директива, Директива 2000/36, която представлява lex specialis по отношение на Директива 2000/13.
Директива 2000/36
3. Директива 2000/36 има за цел, от една страна, да установи общи правила за добавянето на растителни мазнини, различни от какаово масло, в какаовите и шоколадовите продукти и от друга страна, да постигне хармонизиране на търговските наименования.
4. С оглед използването на растителни мазнини, различни от какаово масло, съображения 5, 6, 9 и 10 на Директива 2000/36 гласят следното:
„(5) В някои държави членки е разрешено добавянето на растителни мазнини, различни от какаово масло, в шоколадови продукти максимум до 5 %.
(6) Добавянето на определени растителни мазнини, различни от какаово масло, в шоколадови продукти максимум до 5 % следва да бъде разрешено във всички държави членки; тези растителни мазнини трябва да са еквиваленти на какаовото масло и следователно да са определени според технически и научни критерии.
[…]
(9) При шоколадови продукти, към които са добавени растителни мазнини, различни от какаово масло, на потребителите следва да се гарантира правилна, безпристрастна и обективна информация в допълнение към списъка на съставките.
(10) От друга страна, Директива 79/112/ЕИО не изключва възможността етикетирането на шоколадови продукти да сочи, че не са добавени растителни мазнини, различни от какаово масло, при условие че информацията е правилна, безпристрастна и обективна и не въвежда потребителя в заблуда.“
5. По отношение на търговските наименования съображение 7 на Директива 2000/36 гласи следното:
„За да се гарантира единният характер на вътрешния пазар, всички шоколадови продукти, които са предмет на настоящата директива, трябва да могат да се движат в рамките на Общността под търговските наименования, които са посочени в разпоредбите на приложение I на настоящата директива.“
6. Член 2, параграфи 1 и 2 от посочената директива гласи:
„1. Определените и изброени в приложение II растителни мазнини, различни от какаово масло, могат да се добавят в шоколадовите продукти, които са определени в приложение I, раздел А, точки 3, 4, 5, 6, 8 и 9. Това добавяне не може да надвишава 5 % от готовия продукт, след приспадане от общото тегло на всички други ядивни вещества, които са използвани в съответствие с раздел Б от приложение I, без да се намалява минималното съдържание на какаовото масло или общото сухо какаово вещество.
2. Шоколадовите продукти, които съгласно параграф 1 съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, могат да се предлагат на пазара във всички държави членки, при условие че предвиденото в член 3 етикетиране е допълнено от следното ясно четливо и поставено на видно място обозначение: „освен какаово масло, съдържа и други растителни мазнини“. Това обозначение се разполага в същото зрително поле, където се намира списъкът на съставките, но трябва да е ясно отделено от този списък и да е изписано с контрастни и също толкова големи букви в близост до търговското наименование; независимо от това изискване, търговското наименование може да фигурира и на друго място.“
7. В член 3 от Директива 2000/36 се предвижда:
„Директива 79/112/ЕИО се прилага за определените в приложение I продукти при следните условия:
1) Изброените в приложение I търговски наименования важат само за посочените в него продукти и трябва да се използват в търговията за означаването им.
[…]
5) Определените в приложение I търговски наименования „шоколад“, „млечен шоколад“ и „шоколадов кувертюр“ могат да се допълват с обозначения или описания относно критериите за качество, при условие че продуктите съдържат:
– за шоколад: не по-малко от 43 % общо сухо какаово вещество, в т. ч. не по-малко от 26 % какаово масло,
– за млечен шоколад: не по-малко от 30 % общо сухо какаово вещество и не по-малко от 18 % сухо млечно вещество, получено чрез частична или пълна дехидратация на пълномаслено мляко, полу- или напълно обезмаслено мляко, сметана, частично или напълно дехидратирана сметана, масло или млечни мазнини, в т. ч. не по-малко от 4,5 % млечни мазнини,
– за шоколадов кувертюр: не по-малко от 16 % сухо обезмаслено какао.“
8. Член 4 от Директива 2000/36 гласи:
„По отношение на определените в приложение I продукти държавите членки не приемат национални разпоредби, които не са предвидени в настоящата директива.“
Директива 2000/13
9. Директива 79/112/ЕИО на Съвета от 18 декември 1978 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храни, предназначени за крайния потребител (ОВ L 33, 1979 г., стр. 1), е отменена и заменена с Директива 2000/13. Следователно позоваванията на отменената директива трябва да се считат за позовавания на Директива 2000/13.
10. Член 2, параграф 1 от Директива 2000/13 гласи:
„Етикетирането и използваните методи не трябва:
а) да са такива, че да въвеждат в заблуда купувача, в частност:
i) относно характеристиките на храната и в частност относно нейното естество, идентичност, свойства, състав, количество, трайност, източник или произход, начин на получаване или производство;
ii) чрез приписване на храната на въздействия или свойства, които тя не притежава;
iii) чрез внушаване, че храната притежава специални характеристики, когато в действителност всички подобни храни притежават такива характеристики;
б) ако не е уговорено друго в общностните разпоредби, които се прилагат за натуралните минерални води и за храните за специална хранителна употреба, да приписват на дадена храна свойството да предотвратява, лекува или излекува болест при хората.“
Национално право
11. Член 28, параграф 1 от Закон № 39 от 1 март 2002 г. относно разпоредби за изпълнението на задължения, произтичащи от принадлежността на Италия към Европейските общности — Общностен закон от 2001 г. (редовна притурка към GURI, № 72 от 26 март 2002 г., наричан по-нататък „Закон № 39/2002“) предвижда:
„Прилагане на Директива 2000/36/ЕО относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека
Прилагането на Директива 2000/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2000 година относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека, ще отговаря на следните ръководни принципи и критерии:
a) да се гарантира, че етикетирането на какаовите и шоколадовите продукти осигурява не само прозрачност, но съдържа различно указание в зависимост от това дали стоката е произведена с добавяне на растителни мазнини, различни от какаово масло, или при използването изключително на какаово масло; в първия случай етикетът трябва да съдържа обозначението „шоколад“, докато във втория може да се употреби обозначението „чист шоколад“;
б) да се определят механизмите за сертифициране на качеството за типичните продукти, при които за производството на шоколад се използва изключително какаово масло.“
12. Член 6, параграф 1 от Законодателен декрет № 178 от 12 юни 2003 г. за прилагане на Директива 2000/36/ЕО относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека (GURI № 165 от 18 юли 2003 г., наричан по-нататък „Законодателен декрет № 178/2003“), гласи:
„Употреба на обозначението „чист шоколад“
Посочените в приложение I, точки 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 и 10 шоколадови продукти, които не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, с изключение на пълнежа, ако последният не се с ъстои от какаови и шоколадови продукти, могат да съдържат в етикета си непосредствено до думата „шоколад“ думата „чист“, добавена към или включена в предвидените в приложение I търговски наименования, или обозначението „чист шоколад“ другаде върху етикета.“
13. Член 7, параграф 8 от посочения законодателен декрет предвижда:
„Глоби
Лице, което използва думата „чист“ непосредствено до думата „шоколад“ върху етикета на посочените в приложение I, точки 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 и 10 продукти, които съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, с изключение на пълнежа, ако той не се състои от какаови и шоколадови продукти, се наказва с административна глоба в размер от 3 000 до 8 000 EUR.“
Досъдебна процедура
14. С писмо от 22 март 2004 г. Комисията обръща внимание на италианските власти във връзка с несъвместимостта на Закон № 39/2002 и Законодателен декрет №°178/2003 с директиви 2000/13 и 2000/36. Италианските власти отговарят с известие от 23 април 2004 г. на Министерството на производствените дейности.
15. Тъй като не е удовлетворена от този отговор, Комисията започва предвиденото в член 226 ЕО производство за установяване на неизпълнение на задължения и вследствие на това на 13 октомври 2004 г. отправя официално уведомително писмо до Италианската република.
16. При липсата на отговор от италианските власти с писмо от 5 юли 2005 г. Комисията издава мотивирано становище, с което приканва тази държава членка да вземе необходимите мерки, за да се съобрази с това становище в двумесечен срок, считано от получаването на последното.
17. В отговор, с писма от 21 октомври и 4 ноември 2005 г. италианските власти съобщават за намерението си да изменят членове 6 и 7 от Законодателен декрет № 178/2003 и на това основание искат настоящото производство да бъде прекратено.
18. След като установява, че въпреки последващата размяна на писма положението остава непроменено, Комисията решава да предяви настоящия иск.
По иска
Доводи на страните
19. Комисията посочва, че като е предвидила възможност в приложение на член 28, параграф 1 от Закон № 39/2002 и член 6 от Законодателен декрет № 178/2003 за допълване с прилагателното „чист“ или с обозначението „чист шоколад“ на етикетите на шоколадовите продукти, и по-специално на предвидените в приложение I на същия декрет търговски наименования за продуктите, които не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, италианската правна уредба е въвела допълнително наименование за шоколадовите продукти в зависимост от това дали те могат да се разглеждат като „чисти“ или „не чисти“. Това разграничение по същество представлявало нарушение на член 3, параграфи 1 и 5 от Директива 2000/36 и противоречало на практиката на Съда, който признава идентичността на шоколадовите продукти, съдържащи определени растителни мазнини максимум до 5 % (Решение от 16 януари 2003 г. по дело Комисия/Италия, C‑14/00, Recueil, стр. I‑513, точка 87).
20. Комисията напомня, че използването на растителни мазнини, различни от какаово масло, е строго уредено. Не само че такова използване се ограничава до шест вещества, установени в изчерпателен списък, съдържащ се в приложение II към Директива 2000/36, но също така добавянето им не може да надвишава 5 % от готовия продукт. Освен това, както се изисква в съображение 9 от тази директива, информацията относно наличието на растителни мазнини трябва да бъде правилна, безпристрастна и обективна и да не въвежда потребителя в заблуда. Ето защо в член 2, параграф 2 от посочената директива се предвижда, че обозначението „освен какаово масло, съдържа и други растителни мазнини“ трябва да е изобразено „в близост до“, а не в търговското наименование. Общностният законодател предвиждал да информира потребителя за наличието или липсата в шоколадовия продукт на растителни мазнини, различни от какаово масло, посредством етикетирането, а не чрез използването на отделно търговско наименование.
21. Комисията посочва, че проведеното от италианското законодателство разграничение е двойно подвеждащо за средния потребител. Тя смята, че в действителност употребата на прилагателното „чист“ не е нито правилна, нито безпристрастна, нито обективна и поради това сама по себе си е подвеждаща.
22. Най-напред, думата „чист“ автоматично придавала отрицателно значение на продукта, който не съдържа това обозначение.
23. По-нататък, фактът, че се създават две категории шоколадови продукти, при положение че законът предвижда само една, можел да подведе потребителя, като го накара да мисли, че съществуват две категории шоколад.
24. Накрая, обозначението „чист шоколад“ не било достатъчно ясно, за да информира потребителя за обстоятелството, че разглежданият шоколад съдържа само какаово масло без добавяне на други растителни мазнини.
25. Италианската република не оспорва факта, че посочените в приложение I към Директива 2000/36 търговски наименования са задължителни и изброени изчерпателно. Все пак тя отбелязва, че търговското наименование не представлява единственото съдържание на етикета. Несъмнено държавите членки могат да добавят други обозначения в етикетите, с цел по-специално да укажат на потребителите, че не е използвана никаква друга растителна мазнина освен какаово масло. Ето защо било възможно в етикетите да се включат всички указания, които не водят до объркване с търговското наименование, което трябва да се запази като предвиденото в посоченото приложение I.
26. Италианският законодател не искал да въвежда ново търговско наименование, нито указание на критерий за качество, което да се основава не на съдържанието на какао, надвишаващо минималното изискуемо съдържание, а на изключителното използване на какаово масло. Прилагателното „чист“ нямало качествено значение, а било изцяло описателно. Ето защо то служело само за указване на състава на разглеждания продукт, без да предопределя по-високото или по-ниското качество на последния. Поради това според Италианската република член 6 от Законодателен декрет № 178/2003 е в съответствие с член 3, параграфи 1 и 5 от Директива 2000/36.
27. Италианската република твърди, че добавянето на прилагателното „чист“ указва, че е не е използвана никаква друга растителна мазнина освен какаово масло. Това обяснявало как добавянето на прилагателното „чист“ към търговското наименование не се отразява на последното, което остава непроменено. Поради това не можело да се твърди, че е въведено ново, непредвидено в приложение I към Директива 2000/36 наименование.
28. Италианската република отбелязва, че словосъчетанието „чист шоколад“е само описателно, доколкото то се ограничава да предаде информация на потребителя, на която той има право съгласно съображение 10 на Директива 2000/36 и Директива 2000/13. След това въз основа на тази информация потребителят решава свободно какъв продукт предпочита да закупи. В обстановка, при която потребителят е напълно информиран за това, че растителни мазнини, различни от какаово масло, могат да влизат в състава на шоколадовите продукти, обозначения от този вид били възприемани именно като информация за наличието или липсата на тези растителни мазнини.
Съображения на Съда
По твърдението за нарушение, изведено от неизпълнението на задълженията, произтичащи от член 3, параграф 1 от Директива 2000/36 и член 2, параграф 1, буква a) от Директива 2000/13
29. По отношение на неизпълнението на задължения, произтичащи от член 3, параграф 1 от Директива 2000/36 и член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2000/13, преди всичко следва да се посочи, че както отбелязва Комисията, с член 3 от Директива 2000/36 се установява пълно хармонизиране на търговските наименования относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека, чиято цел е да се гарантира единният характер на вътрешния пазар. Предвидените в приложение I към Директива 2000/36 търговски наименования в съответствие с член 3, параграф 1 от същата са едновременно задължителни и предназначени за съдържащите се в посоченото приложение продукти. Добавянето на прилагателни за качество е поставено в зависимост от спазването на изложените в член 3, параграф 5 от Директива 2000/36 конкретни условия. Освен това в член 4 от същата директива се предвижда, че по отношение на съдържащите се в разглежданото приложение I продукти държавите членки не приемат национални разпоредби, които не са предвидени в самата Директива 2000/36. Оттук следва, че с член 3 от тази директива се осъществява пълно хармонизиране на търговските наименования на шоколадовите продукти, чийто императивен характер впрочем изобщо не се оспорва от Италианската република.
30. Освен това споменатото тълкуване се потвърждава от историческия преглед на същата директива. В съображение 7 на Директива 73/241/EИО на Съвета от 24 юли 1973 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно продуктите от какао и шоколад, предназначени консумация от човека (ОВ L 228, стр. 23), се посочва, „че използването в шоколадови продукти на растителна мазнина, различна от какаово масло, е разрешена в някои държави членки и това разрешение до голяма степен се използва; че все пак не може да се вземе решение още отсега за възможностите и условията за разширяването на използването на тези мазнини в цялата Общност, тъй като наличната в този момент икономическа и техническа информация не позволява да се приеме окончателна обща позиция, както и че следователно положението трябва да се преразгледа в светлината на бъдещото развитие“ [неофициален превод].
31. Така при приемането на Директива 73/241, предвид различията в правните уредби на държавите членки, общностният законодател не е бил в състояние да приеме окончателна позиция по въпроса за последиците в областта на наименованието или етикетирането от употребата на растителни мазнини, различни от какаово масло, в шоколадовите продукти. Поради това по отношение на използването на растителни мазнини, различни от какаово масло, Съветът на Европейския съюз само е установил временен режим, който следва да бъде преразгледан, в съответствие с член 14, параграф 2, буква а) от посочената директива след изтичането на тригодишен срок.
32. С Директива 2000/36 общностният законодател предвижда, че добавянето на растителни мазнини заместители не предполага употребата на различни наименования за тези продукти, а наличието на допълнителна информация върху етикета. Що се отнася до шоколадовите продукти, в които са добавени растителни мазнини, различни от какаово масло, с член 2 от Директива 2000/36, разглеждан във връзка със съображение 9 на същата, на потребителя се осигурява правилна, безпристрастна и обективна информация за съответния продукт в допълнение към списъка на съставките на последния чрез използването на формулировката „освен какаово масло, съдържа и други растителни мазнини“.
33. В това отношение, без да налага използването на каквото и да е специфично обозначение, съображение 10 на Директива 2000/36 предвижда, че етикетите могат да сочат, че не са добавени растителни мазнини, различни от какаово масло, при условие че информацията е правилна, безпристрастна и обективна и не въвежда потребителя в заблуда.
34. При преценката на съвместимостта на италианската правна уредба с разпоредбите на Директива 2000/36, така както бяха припомнени и изложени в техния контекст, следва да се посочи, на първо място, че в член 6 от Законодателен декрет № 178/2003 се предвижда, че някои шоколадови продукти, които не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, могат да включват в етикета си непосредствено до думата „шоколад“ думата „чист“, добавена към или включена в търговските наименования. Ако добавянето на думите „млечен “, „бял“ или „с пълнеж“ към думата „шоколад“ трябва обаче да се разглежда като водещо до нови търговски наименования, то това се отнася и за допълването с думата „чист“.
35. Все пак трябва да се посочи, че в Директива 2000/36 не се предвижда нито търговското наименование „чист шоколад“, нито въвеждането на такова наименование от национален законодател.
36. При тези условия, като позволява такова изменение на търговските наименования, член 6 от Законодателен декрет № 178/2003 противоречи на създадената с член 3, параграф 1 от Директива 2000/36 задължителна и изчерпателна система на търговските наименования, очертана в член 4 от посочената директива.
37. На второ място, следва да се отбележи също така, че както посочва Комисията, въведената от италианския законодател система на двойно наименование също не отговаря на изискванията, установени в член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2000/13, в който се предвижда, че потребителят разполага с правилна, безпристрастна и обективна информация, която не го въвежда в заблуда.
38. Макар Италианската република с основание да сочи правото на потребителите на правилна информация, това не променя обстоятелството, че изменение на търговските наименования като това в конкретния случай не е подходящ начин за постигането на тази цел.
39. Всъщност следва да се напомни, че Съдът установява, че добавянето на растителни мазнини, различни от какао, в какаови и шоколадови продукти, при които са спаз ени изискванията за минимално съдържание съгласно Директива 73/241, понастоящем заменена с Директива 2000/36, не може да доведе до значителна промяна в естеството на тези продукти, така че да ги преобразува в различни продукти (вж. Решение от 16 януари 2003 г. по дело Комисия/Испания, C‑12/00, Recueil, стр. I‑459, точка 92 и Решение по дело Комисия/Италия, посочено по-горе, точка 87).
40. От тази съдебна практика е видно, че използването на растителни мазнини, различни от какаово масло, в установените в член 2, параграф 1 от Директива 2000/36 граници не води само по себе си до достатъчно изменение на тези продукти, което да позволи да се обоснове разлика в търговските им наименования.
41. За сметка на това включването в друга част на етикетите на безпристрастно и обективно указание, информиращо потребителите за липсата на растителни мазнини, различни от какаово масло, в продукта би било достатъчно, за да осигури правилна информация на потребителите (вж. в този смисъл цитираните по-горе Решение по дело Комисия/Испания, точка 93 и Решение по дело Комисия/Италия, точка 88).
42. От това следва, че дори съгласно италианската правна уредба използването на прилагателното „чист“ да не е задължително, разрешението за въвеждане на търговски наименования, различни от предвидените в Директива 2000/36, може да подскаже за наличието на разлика между основните характеристики на съответните продукти.
43. Впрочем, доколкото това позволява да се запазят две категории търговски наименования, които по същество указват един и същ продукт, член 6 от Законодателен декрет № 178/2003 може да въведе потребителите в заблуда и следователно да накърни правото им на правилна, безпристрастна и обективна информация.
44. От изложеното по-горе следва, че въпросният член 6 не отговаря на изискванията на член 3, параграф 1 от Директива 2000/36 и член 2, параграф 1, буква a) от Директива 2000/13. Следователно първото твърдение за нарушение е основателно.
По твърдението за нарушение, изведено от неизпълнението на задълженията, произтичащи от член 3, параграф 5 от Директива 2000/36
45. За да се даде отговор на настоящото твърдение за нарушение, повдигнато от Комисията, следва да се посочи, както беше напомнено в точки 29—36 от настоящото решение, че с член 3 от Директива 2000/36, така както е очертан от член 4 от същата, се осъществява пълно хармонизиране на търговските наименования на шоколадовите продукти. В рамките на тази задължителна и изчерпателна система добавянето на прилагателни за качество е поставено в зависимост от спазването на конкретните условия, установени в член 3, параграф 5 от същата директива.
46. Следва да се посочи обаче, че като далеч не спазва разглежданите условия, член 6 от Законодателен декрет № 178/2003 предвижда възможност за някои шоколадови продукти, в това число именно тези, посочени в член 3, параграф 5 от Директива 2000/36, думата „чист“ да се добавя към или да се включва в търговските наименования, когато тези продукти не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло.
47. Оттук следва, че като позволява допълване с такова обозначение относно критерий за качество на търговските наименования на продукти, указани в член 3, параграф 5 от Директива 2000/36, член 6 от Законодателен декрет № 178/2003 не изглежда в съответствие с предвидените в тази разпоредба изисквания.
48. Следователно второто твърдение за нарушение трябва да бъде прието.
49. Предвид всички изложени по-горе съображения следва да се установи, че като е предвидила възможност за допълване с прилагателното „чист“ на търговското наименование на шоколадовите продукти, които не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, Италианската република не е изпълнила задълженията си, от една страна, съгласно член 3, параграф 5 от Директива 2006/36 и от друга страна, съгласно разпоредбите на член 3, параграф 1 от посочената директива във връзка с член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2000/13.
По съдебните разноски
50. По силата на член 69, параграф 2 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като Комисията е поискала Италианската република да бъде осъдена и последната е загубила делото, тя трябва да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
Диспозитив
По изложените съображения Съдът (първи състав) реши:
1) Като е предвидила възможност за допълване с прилагателното „чист“ на търговското наименование на шоколадовите продукти, които не съдържат растителни мазнини, различни от какаово масло, Италианската република не е изпълнила задълженията си, от една страна, съгласно член 3, параграф 5 от Директива 2000/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юни 2000 година относно какаовите и шоколадовите продукти, предназначени за консумация от човека, и от друга страна, съгласно разпоредбите на член 3, параграф 1 от посочената директива във връзка с член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните.
2) Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.