62023CJ0506
EUROOPA KOHTU OTSUS (kaheksas koda)
5. detsember 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Tolliliit – Tollivõla tekkimine ja sissenõudmine – Määrus (EL) nr 952/2013 – Hiinast pärit impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste tollimaksude sissenõudmine – Määruse nr 952/2013 alusel viivise sissenõudmine – Riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette viivisele lisaks viivitustrahvi määramise
Kohtuasjas C‑506/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Curtea de Apel Bucureşti (Bukaresti apellatsioonikohus, Rumeenia) 16. detsembri 2022. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 8. augustil 2023, menetluses
Network One Distribution SRL
versus
Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti,
Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili,
Autoritatea Vamală Română – Direcţia Regională Vamală Bucureşti,
Ministerul Finanţelor – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor,
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda),
koosseisus: üheksanda koja president N. Jääskinen (ettekandja) kaheksanda koja presidendi ülesannetes, kohtunikud D. Gratsias ja M. Gavalec,
kohtujurist: T. Ćapeta,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Rumeenia valitsus, esindajad: E. Gane, R. I. Haţieganu ja A. Wellman,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: F. Moro, M. Salyková ja E. A. Stamate,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT 2013, L 269, lk 1, edaspidi „tolliseadustik“), artiklit 114.
2
Taotlus on esitatud kohtuvaidluses, mille pooled on äriühing Network One Distribution SRL (edaspidi „Network One“), mis on Rumeenias käibemaksukohustuslane, ning Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București (riigi maksuamet – Bukaresti piirkondlik maksukeskus, Rumeenia), Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (riigi maksuamet – suurte maksumaksjate haldamise peadirektoraat, Rumeenia), Autoritatea Vamală Română – Direcția Regională Vamală București (Rumeenia tolliamet – Bukaresti piirkondlik tolliamet, Rumeenia) ja Ministerul Finanțelor – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor (rahandusministeerium – vaiete lahendamise peadirektoraat, Rumeenia) ning mis puudutab ettenähtud tähtaja jooksul dumpinguvastase tollimaksu maksmata jätmise tõttu Network One’ile viivise ja viivitustrahvi määramist.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95
3
Nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta (EÜT 1995, L 312, lk 1; ELT eriväljaanne 01/01, lk 340) II jaotis „Haldusmeetmed ja -karistused“ hõlmab artiklit 4, milles on ette nähtud:
„1.   Tavaliselt järgneb mis tahes eiramisele põhjendamatult saadud soodustuse äravõtmine:
–
kohustusena maksta või tagasi maksta maksmisele kuuluvad või põhjendamatult saadud summad,
[…]
2.   Lõikes 1 osutatud meetmete kohaldamine piirdub saadud soodustuse äravõtmisega, ja kui nii on sätestatud, siis ka intressidega, mis võidakse kindlaks määrata ühtsel alusel.
[…]
4.   Käesolevas artiklis sätestatud meetmeid ei käsitleta karistusena.“
4
Määruse artiklis 5 on sätestatud:
„1.   Tahtlike või hooletusest tulenevate eiramiste tulemuseks võivad olla järgmised halduskaristused:
[…]
b)
põhjendamatult saadud või maksmata jäetud summadest suurema summa maksmine, vajaduse korral koos intressiga; see lisasumma määratakse kindlaks vastavalt konkreetsetes eeskirjades sätestatud protsendile ja hoiatusvahendina ei tohi see ületada teatavat taset;
[…]
g)
muud ainult majanduslikud, kuid laadilt ja kohaldamise ulatuselt samaväärsed karistused, mis on sätestatud [Euroopa Liidu N]õukogu poolt vastuvõetud valdkondade eeskirjades asjaomase valdkonna erinõudeid silmas pidades ja vastavalt nõukogu poolt [Euroopa K]omisjonile antud rakendamisvolitustele.
2.   Piiramata sätete kohaldamist, mis käesoleva määruse jõustumise ajal on olemas valdkondade eeskirjades, võivad muud eiramised kaasa tuua lõikes 1 sätestatud ja kriminaalkaristustest erinevad karistused üksnes tingimusel, et sellised karistused on eeskirjade nõuetekohaseks kohaldamiseks olulised.“
Määrus (EL) nr 502/2013
5
Nõukogu 29. mai 2013. aasta määruse (EL) nr 502/2013, millega muudetakse pärast määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõike 3 kohast vahepealset läbivaatamist rakendusmäärust (EL) nr 990/2011, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit jalgrataste impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks (ELT 2013, L 153, lk 17), artikli 1 lõigetes 1 ja 4 oli sätestatud:
„1.   Käesoleva määrusega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit ja CN-koodide 87120030 ja ex87120070 (TARICi koodid 8712007091 ja 8712007099) alla kuuluvate mootorita jalgrataste ja muude rataste (sealhulgas kolmerattalised veojalgrattad, kuid mitte monorattad) impordi suhtes.
[…]
4.   Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.“
Tolliseadustik
6
Tolliseadustiku artikli 42 „Karistuste kohaldamine“ lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.   Iga liikmesriik sätestab karistused tollialaste õigusaktide täitmatajätmise eest. Need karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
2.   Halduskaristuse kohaldamisel võib see muu hulgas olla ühes või mõlemas järgmises vormis:
a)
tolli poolt määratud rahatrahv, sealhulgas kriminaalkaristuse asemel kohaldatav trahv;
b)
asjaomasele isikule antud mis tahes lubade kehtetuks tunnistamine, peatamine või muutmine.“
7
Tolliseadustiku artikli 114 „Viivis“ lõigetes 1 ja 2 on ette nähtud:
„1.   Viivis arvestatakse impordi- või eksporditollimaksu summalt alates ettenähtud tähtaja möödumise kuupäevast kuni tasumise kuupäevani.
Liikmesriigi puhul, mille rahaühik on euro, on viivisemäär võrdne Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud intressimääraga, mida Euroopa Keskpank kohaldas maksetähtaja saabumise kuu esimesel päeval oma põhiliste refinantseerimistoimingute suhtes ja mida on suurendatud kahe protsendipunkti võrra.
Liikmesriigi puhul, mille rahaühik ei ole euro, on viivisemäär võrdne intressimääraga, mida liikmesriigi keskpank kohaldas kõnealuse kuu esimesel päeval oma põhiliste refinantseerimistoimingute suhtes ja mida on suurendatud kahe protsendipunkti võrra, ning liikmesriigi puhul, mille keskpanga intressimäär ei ole teada, võrdub intressimäär liikmesriigi rahaturul kõnealuse kuu esimesel kuupäeval kohaldatud määrale kõige paremini vastava intressimääraga, mida on suurendatud kahe protsendipunkti võrra.
2.   Kui tollivõlg tekib artikli 79 või 82 alusel või kui tollivõlast teatatakse vabastusjärgse kontrolli tulemusel, tuleb lisaks impordi- või eksporditollimaksu summale tasuda ka viivis alates tollivõla tekkimise kuupäevast kuni teatamise kuupäevani.
Viivisemäär sätestatakse kooskõlas lõikega 1.“
Rumeenia õigus
8
20. juuli 2015. aasta seaduse nr 207/2015, millega kehtestatakse maksumenetluse seadustik (legea nr. 207/2015 privind Codul de procedură fiscală; Monitorul Oficial al României, I osa, nr 547, 23.7.2015; edaspidi „maksumenetluse seadustik“), artikli 1 punktides 20 ja 33 on sätestatud:
„20.   viivis – täiendav maksuvõlg, mis on samaväärne kahjuga, mis on tekitatud peamise maksunõude omanikule seetõttu, et võlgnik ei ole peamist maksuvõlga tähtpäevaks tasunud;
[…]
33.   viivitustrahv – täiendav maksuvõlg, mis kujutab endast karistust selle eest, et võlgnik ei ole peamist maksuvõlga tähtpäevaks tasunud.“
9
Selle seadustiku artikli 173 lõikes 1 on ette nähtud:
„Kui võlgnik jätab peamise maksuvõla tähtpäevaks tasumata, tuleb pärast maksetähtpäeva tasuda viivist ja viivitustrahvi.“
10
Seadustiku artikli 174 lõigetes 1 ja 5 on täpsustatud:
„1.   Viivis arvutatakse iga hilinetud päeva eest alates maksetähtpäevale järgnevast päevast kuni kuupäevani (k.a), mil tasumisele kuuluv summa tasutakse.
[…]
5.   Viivisemäär on 0,02% iga hilinetud päeva kohta.“
11
Sama seadustiku artikli 176 lõigetes 1–3 on sätestatud:
„1.   Viivitustrahv arvutatakse iga hilinetud päeva eest alates maksetähtpäevale järgnevast päevast kuni kuupäevani (k.a), mil tasumisele kuuluv summa tasutakse. Artikli 174 lõikeid 2–4 ja artiklit 175 kohaldatakse mutatis mutandis.
2.   Viivitustrahvi määr on 0,01% iga hilinetud päeva kohta.
3.   Viivitustrahv ei vabasta viivise maksmise kohustusest.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
12
Network One importis ajavahemikul 18. märtsist 2016 kuni 28. septembrini 2017 Rumeeniasse traditsioonilisi jalgrattaid, elektrijalgrattaid ja varuosi, mille kohta ta esitas Rumeenia tollile vabasse ringlusse lubamise deklaratsioone ajavahemikul 30. märtsist 2016 kuni 28. septembrini 2017. Deklaratsioonides oli märgitud, et imporditud kauba päritoluriik oli Tai.
13
Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Direcția Regională Vamală București (Bukaresti piirkondlik maksukeskus – Bukaresti piirkondlik tolliamet) leidis pärast kauba tegelikku päritolu käsitlevat tollikontrolli 30. juulil 2018, et nimetatud kaup on pärit Hiinast, mitte Taist.
14
See asutus koostas 25. septembril 2019 kontrolliakti ja tegi otsuse olukorra seadustamiseks (edaspidi „seadustamisotsus“), millest nähtub, et Network One’ile määrati määruse nr 502/2013 alusel dumpinguvastane tollimaks summas 1739090 Rumeenia leud (RON) (ligikaudu 366896 eurot). Lisaks tuvastas see asutus, et Network One’il lasub täiendav maksuvõlg, mis koosneb ühelt poolt viivisest dumpinguvastase tollimaksu pealt kokku summas 183209 Rumeenia leud (ligikaudu 38652 eurot) tolliseadustiku artikli 114 alusel ning teiselt poolt viivitustrahvist kokku summas 158312 Rumeenia leud (ligikaudu 33399 eurot) maksumenetluse seadustiku artikli 176 alusel.
15
Network One tasus 7. oktoobril 2019 määruses nr 502/2013 ette nähtud dumpinguvastase tollimaksu ja karistusmaksed.
16
Äriühing esitas seejärel kontrolliakti ja seadustamisotsuse peale vaide, mille Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili – Serviciul soluționare contestații (suurte maksumaksjate haldamise peadirektoraat – vaiete talitus, Rumeenia) jättis 25. juuni 2020. aasta otsusega rahuldamata.
17
Network One esitas 7. detsembril 2020 Tribunalul Bucureștile (Bukaresti esimese astme kohus, Rumeenia) kaebuse selle otsuse ning seadustamisotsuse peale. Äriühing väitis sellega seoses eeskätt, et tolliseadustiku artikliga 114 liideti viivis ja karistusmaksed üheks määraks, ja ta vaidlustas maksumenetluse seadustikus sätestatud karistusmaksete täiendava kohaldamise, kuna tema sõnul on need karistusmaksed seotud ühe ja sama peamise maksuvõlaga. Network One väitis selle kohta, et see praktika rikub tolliseadustiku artiklit 114, kuna see toob kaasa määratud karistusmaksete põhjendamatu suurendamise. See kaebus jäeti 6. aprilli 2021. aasta otsusega rahuldamata.
18
Network One esitas selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse Curtea de Apel Bucureștile (Bukaresti apellatsioonikohus, Rumeenia), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus.
19
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul on tekkinud küsimus, kas tolliseadustiku artikkel 114 lubab liikmesriigi tollil nõuda võlgnikult, kes ei ole tollivõlga ettenähtud tähtpäevaks tasunud, lisaks viivisele ka riigisiseses õiguses ette nähtud viivitustrahvi.
20
Sellega seoses märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus esiteks, et maksumenetluse seadustik, mida kohaldatakse lisaks tolliseadustikule, võimaldab nõuda maksukohustuslaselt, kes ei ole ettenähtud tähtpäevaks maksuvõlga tasunud, viivist ja viivitustrahvi, mille vastavad eesmärgid on erinevad. Nimelt, kui viivis tagab sellise kahju hüvitamise, mis on riigieelarvele tekkinud seetõttu, et võlgnik ei ole tasunud maksuvõlga tähtpäevaks, siis viivitustrahv on seevastu sellele võlgnikule määratud karistus. Sellised erinevad eesmärgid teevad võimalikuks – nagu käesoleval juhul – viivise ja viivitustrahvi kumulatiivse kohaldamise.
21
Teiseks tuletab eelotsusetaotluse esitanud kohus meelde, et vastavalt Euroopa Kohtu praktikale on liikmesriik siis, kui liidu õigusnormid ei näe nende rikkumise eest ette konkreetseid karistusi ega viita selles osas ka riigisisestele sätetele, kohustatud võtma kõik sobivad meetmed, et tagada liidu õiguse kohaldamine ja tõhusus.
22
Kuigi määrus nr 502/2013 ei näe selle sätete rikkumise eest ette mingeid karistusi, on selle artikli 1 lõikes 4 sätestatud, et põhimõtteliselt on kohaldatavad tollimaksusätted; see võimaldas käesoleval juhul kohaldada tolliseadustiku artiklit 114. Just selle artikli alusel kehtestas toll tema sõnul lisaks dumpinguvastasele tollimaksule „viivitustrahvi“ alates tollivõla tekkimise kuupäevast kuni tollivõlast teatamise kuupäevani.
23
Kolmandaks leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et Euroopa Kohtu praktika, mis käsitleb nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT 1992, L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307), mis tunnistati kehtetuks ja asendati tolliseadustikuga, ei kõrvalda kahtlusi seoses tolliseadustiku artikli 114 alusel kumulatiivselt viivise ja viivitustrahvi kohaldamise võimalusega.
24
Neil asjaoludel otsustas Curtea de Apel București (Bukaresti apellatsioonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas liidu õigust ja eeskätt [tolliseadustiku] artiklit 114 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus halduspraktika, mis sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas seoses dumpinguvastase tollimaksu summaga, näeb maksukohustuslasele lisaks [tolliseadustiku] artiklis 114 sätestatud viivitustrahvile ette ka riigisiseses õiguses (maksumenetluse seadustik) kehtestatud eraldi viivitustrahvi?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
25
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma eelotsuse küsimusega sisuliselt teada, kas tolliseadustiku artiklit 114 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi halduspraktika, mille kohaselt võib lisaks selles artiklis ette nähtud viivisele määrata riigisiseses õiguses ette nähtud viivitustrahvi.
26
Esiteks tuleb märkida, et eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab oma eelotsuse küsimuse sõnastuses „viivitustrahvile“, mis on tema sõnul ette nähtud tolliseadustiku artiklis 114, mitte „viivisele“. Ehkki selle artikli rumeeniakeelses versioonis on korduvalt kasutatud väljendit „viivitustrahv“ (penalitățile de întârziere), nähtub selle artikli pealkirjast (Dobânda la arierate) siiski sõnaselgelt, et selles ette nähtud meede on „viivise“ sissenõudmine, mitte karistusmakse määramine.
27
Samas ei saa väljakujunenud kohtupraktika kohaselt olla liidu õiguse sätte teatavates keeleversioonides kasutatud sõnastus selle sätte tõlgendamise ainus alus ja sellele ei saa anda muude keeleversioonide ees eelist. Nimelt välistab liidu õigusakti ühetaolise kohaldamise ja järelikult ka ühetaolise tõlgendamise vajadus selle õigusakti käsitlemise eraldi ühes keeleversioonis, kuid nõuab, et vaidlusalust sätet tõlgendataks lähtuvalt selle õigusakti üldisest ülesehitusest ja eesmärkidest, mille osa see säte on, võttes eeskätt arvesse kõikides keeltes koostatud versioone (21. märtsi 2024. aasta kohtuotsus CBR (hemianopsia), C‑703/22, EU:C:2024:261, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika).
28
Mis puudutab ühelt poolt tolliseadustiku üldist ülesehitust ja eesmärki, siis tuleb märkida, et selle eesmärk ei ole näha tollialaste õigusaktide rikkumise eest ette karistust ega karistusmakset. Tolliseadustiku artikli 42 lõikest 1 tuleneb nimelt, et selliste karistuste kehtestamine on liikmesriikide ülesanne.
29
Teiselt poolt ja igal juhul viitab tolliseadustiku artikkel 114 paljudes keeleversioonides pigem mõistele „viivis“ kui mõistele „viivitustrahv“; nii on see näiteks selle artikli hispaaniakeelses (intereses de demora), saksakeelses (Verzugszinsen), ingliskeelses (interest on arrears), prantsuskeelses (intérêts de retard), itaaliakeelses (interesse di mora), hollandikeelses (vertragingsrente), poolakeelses (odsetki za zwłokę), portugalikeelses (juros de mora), soomekeelses (viivästyskorko) ja rootsikeelses (dröjsmålsränta) versioonis.
30
Eeltoodut arvestades ei saa tolliseadustiku artikli 114 rumeeniakeelses versioonis mõiste „viivitustrahv“ mainimisest järeldada, et selles artiklis ette nähtud meede on pigem viivitustrahvi kohaldamine kui viivise nõudmine.
31
Teiseks tuleb meenutada, et Euroopa Kohus on määruse nr 2913/92, millega kehtestati ühenduse tolliseadustik, mis tunnistati kehtetuks ja asendati tolliseadustikuga, artikli 232 lõike 1 kohta leidnud, et „viivise eesmärk [on] kõrvaldada tasumise tähtaja möödumisest tulenevad tagajärjed ja eelkõige hoida ära see, et tollivõla võlgnik saab alusetult kasu olukorrast, kus tollivõlast tulenev summa on tema käsutuses pärast selle tasumiseks ette nähtud tähtaja möödumist“ (31. märtsi 2011. aasta kohtuotsus Aurubis Balgaria, C‑546/09, EU:C:2011:199, punkt 29).
32
Viivise eesmärk on kõrvaldada tasumise tähtaja möödumisest tulenevad tagajärjed ja kompenseerida kasu, mida ettevõtja alusetult sai maksuvõla tasumisega viivitamisest, mitte sellise viivituse eest karistamine.
33
Lisaks, nagu on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 28, näeb tolliseadustiku artikli 42 lõige 1 sisuliselt ette, et liikmesriikide ülesanne on karistada tollialaste õigusaktide täitmatajätmise eest ning määratavad karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Selle artikli lõikes 2 on pealegi täpsustatud, et selliseks sanktsiooniks võib olla eeskätt – nagu käesoleval juhul – tolli poolt määratud rahatrahv.
34
Sellega seoses on Euroopa Kohus lisaks meenutanud, et kui liidu õigusnorme ei ole ühtlustatud sanktsioonide valdkonnas, mida tollialaste õigusaktidega kehtestatud korras sätestatud tingimuste rikkumise korral kohaldatakse, siis on liikmesriigid pädevad valima sanktsioonid, mida nad peavad asjakohasteks. Nad on siiski kohustatud nimetatud pädevust teostama liidu õigust ja selle üldpõhimõtteid ning seega proportsionaalsuse põhimõtet järgides (4. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Schenker, C‑655/18, EU:C:2020:157, punkt 42 ja seal viidatud kohtupraktika).
35
Euroopa Kohus on täpsustanud, et eelkõige ei tohi riigisiseses õiguses lubatud haldus- või karistusmeetmed minna kaugemale sellest, mis on selle õigusega seatud õiguspäraste eesmärkide saavutamiseks vajalik, ning need ei tohi olla seatud eesmärkidega võrreldes ebaproportsionaalsed (4. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Schenker, C‑655/18, EU:C:2020:157, punkt 43 ja seal viidatud kohtupraktika).
36
Lisaks on määruse nr 2988/95 artiklis 4 sisuliselt sätestatud, et tavaliselt järgneb mis tahes eiramisele põhjendamatult saadud soodustuse äravõtmine ning et sellele äravõtmisele võib lisanduda intress, mis võidakse kindlaks määrata ühtsel alusel. Artiklis 4 on täpsustatud, et selles sätestatud meetmeid ei käsitleta karistusena. Seevastu sätestab selle määruse artikkel 5, et tahtlike või hooletusest tulenevate eiramiste tulemuseks võivad olla halduskaristused, näiteks eeskätt põhjendamatult saadud või maksmata jäetud summadest suurema summa maksmine, vajaduse korral koos intressiga.
37
Käesoleval juhul nähtub eelotsusetaotlusest, et maksumenetluse seadustiku artiklis 176 ette nähtud viivitustrahv on rahaline karistus, mis määratakse võlgnikule, kes ei ole maksuvõlga ettenähtud tähtpäevaks tasunud.
38
Seega tuleb kõike eeltoodut arvestades asuda seisukohale, et selline riigisiseses õiguses ette nähtud karistus ei ole põhimõtteliselt liidu õigusega vastuolus, kui see karistus on proportsionaalne; kas see nii on, peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
39
Kõiki eeltoodud põhjendusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et tolliseadustiku artiklit 114 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi halduspraktika, mille kohaselt võib lisaks selles artiklis ette nähtud viivisele määrata riigisiseses õiguses ette nähtud viivitustrahvi.
Kohtukulud
40
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artiklit 114
tuleb tõlgendada nii, et
sellega ei ole vastuolus liikmesriigi halduspraktika, mille kohaselt võib lisaks selles artiklis ette nähtud viivisele määrata riigisiseses õiguses ette nähtud viivitustrahvi.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: rumeenia.