62019TJ0020_RES
Kohtuasi T‑20/19
Pablosky, SL
versus
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet
Üldkohtu (teine koda) 8. juuli 2020. aasta otsus
Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liidu sõnamärgi mediFLEX easystep taotlus – Euroopa Liidu varasem kujutismärk Stepeasy – Suhtelised keeldumispõhjused – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b
Euroopa Liidu kaubamärk – Kaebemenetlus – Liidu kohtusse esitatud hagi – Üldkohtu pädevus – Apellatsioonikodade otsuste õiguspärasuse kontrollimine – Vaidluse asjaolude õigusliku kvalifikatsiooni kontroll – Segiajamise tõenäosusele antud apellatsioonikoja hinnangu kontroll – Segiajamise tõenäosuse analüüsi olulisi tegureid käsitlevate järelduste vaidlustamata jätmine – Mõju
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikkel 72)
(vt punkt 26)
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Segiajamise tõenäosuse hindamine – Asjaomase avalikkuse kindlaksmääramine – Avalikkuse tähelepanu aste
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b)
(vt punktid 38–40 ja 42)
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Segiajamise tõenäosuse hindamine – Asjaomase avalikkuse kindlaksmääramine – Avalikkuse tähelepanu aste – Tervishoiutooted
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b)
(vt punkt 41)
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Sõnamärk mediFLEX easystep ja kujutismärk Stepeasy
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b)
(vt punktid 45, 53–57 ja 110–117)
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Asjaomaste kaupade või teenuste sarnasus – Hindamiskriteeriumid
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b)
(vt punktid 49 ja 50)
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Hindamiskriteeriumid
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b)
(vt punktid 106–109)
Kokkuvõte
Üldkohus osaliselt rahuldas 8. juuli 2020. aasta otsustega Pablosky vs. EUIPO – docPrice (mediFLEX easystep) (T‑20/19) ja Pablosky vs. EUIPO – docPrice (mediFLEX easySTEP) (T‑21/19) hagid Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) apellatsioonikoja otsuste peale, mis käsitlevad kaht vastulausemenetlust Pablosky (edaspidi „hageja“) ja docPrice’i (edaspidi „menetlusse astuja“) vahel.
Selles asjas taotles menetlusse astuja sõnamärgi mediFLEX easystep ja kujutismärgi mediFLEX easySTEP (
1
) registreerimist muu hulgas kaupadele „ortopeedilised jalatsid“, „meditsiinilised saapad“, „rõivad“, „peakatted“, „jalatsid“ ja „tervisejalatsid“. Hageja esitas nende kaubamärkide registreerimisele vastulause, tuginedes oma varasemale kujutismärgile Stepeasy, mis on registreeritud kaupade „rõivad“, „jalatsid“ ja „peakatted“ jaoks. Apellatsioonikoda leidis, et kõigi asjaomaste kaupade puhul ja isegi nende puhul, mis on identsed, puudub määruse 2017/1001 (
2
) artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses igasugune segiajamise tõenäosus. Hageja väitis tühistamishagis, et apellatsioonikoda oleks pidanud tuvastama, et segiajamine on tõenäoline.
Sellega seoses märkis Üldkohus esimesena, et see, kui apellatsioonikoja otsuse tühistamise nõude esitanud pool ei ole vaidlustanud teatavaid segiajamise tõenäosuse analüüsi olulisi tegureid, ei välista seda, et Üldkohus võib või peab kontrollima nende põhjendatust, kuna need tegurid kujutavad endast vastava kontrolli teostamiseks läbitava arutluskäigu olulist etappi. Kui menetluse pool, kes taotleb apellatsioonikoja otsuse tühistamist, on seadnud kahtluse alla apellatsioonikoja hinnangu segiajamise tõenäosuse kohta, siis on Üldkohus arvesse võetavate tegurite, eelkõige kaubamärkide sarnasuse ning nendega hõlmatud kaupade ja teenuste sarnasuse vastastikuse sõltuvuse põhimõtte alusel pädev kontrollima apellatsioonikoja hinnangut neile teguritele. Samuti märkis Üldkohus, et talle ei saa olla siduv ekslik hinnang, mille apellatsioonikoda on faktidele andnud, kuna see hinnang on osa järeldustest, mille õiguspärasust Üldkohtus vaidlustatakse.
Teisena märkis Üldkohus, et tervisetooted võivad olla suunatud nii kutseala asjatundjatele kui ka lõpptarbijatele, kelle tähelepanelikkuse aste on kõrge. Nii leidis ta, et apellatsioonikoda eksis, kui ta asus seisukohale, et „ortopeedilised jalatsid“ ja „meditsiinilised saapad“ on suunatud pigem keskmisel määral tähelepanelikule laiale avalikkusele kui ortopeediale keskendunud tervishoiutöötajatele ja laia avalikkuse hulka kuuluvatele tarbijatele, kes kannatavad ortopeediliste probleemide tõttu, mis nõuavad erivajadusele vastavate jalatsite kandmist, ja kelle tähelepanelikkuse aste on kõrge.
Kolmandana leidis Üldkohus, et taotletava kaubamärgiga hõlmatud „ortopeedilised jalatsid“ ja „meditsiinilised saapad“ ning varasema kaubamärgiga hõlmatud „jalatsid“ on vähesel määral sarnased, ja mitte „vähemalt vähesel määral“ sarnased, nagu leidis apellatsioonikoda, mis andis alust arvata, et sarnasuse aste võib olla suurem kui „vähene“. Kuigi ortopeedilised ja meditsiinilised jalatsid nagu kõik „jalatsid“ võimaldavad muu hulgas ka jalgu katta ja kaitsta, on nende peamine otstarve ortopeediliste füüsiliste puuete korrigeerimine. Lisaks on üldteada, et ortopeedilisi jalatseid või meditsiinilisi jalatseid väljastab retsepti alusel vahetult arst või neid müüakse ortopeediliste või meditsiinitoodete erikauplustes. Lõpetuseks märkis Üldkohus, et neid ei toodeta nagu jalanõusid üldiselt, tööstuslikult või standardiseeritult, vaid neid valmistatakse eritellimuse alusel või vähemalt kohandatuna ortopeedia tehniku poolt iga patsiendi vajadustele.
Üldkohus järeldas seetõttu, et arvestades asjaomase avalikkuse kõrget või keskmist tähelepanelikkuse astet ja varasema kaubamärgi vähest olemuslikku eristusvõimet seoses kaubaga „jalatsid“, ei ole segiajamine seoses taotletava kaubamärgiga hõlmatud kaupadega „tervisejalatsid“, „ortopeedilised jalatsid“, „meditsiinilised saapad“ ja „jalatsid“ tõenäoline.
Seevastu otsustas Üldkohus, et kõiki vastandatud kaubamärkidega hõlmatud kaupu „rõivad“ ja „peakatted“ puudutavas osas järeldas apellatsioonikoda vääralt, et segiajamine ei ole tõenäoline. Seetõttu tühistas ta apellatsioonikoja mõlemad vaidlustatud otsused neid kaupu puudutavas osas.
(
1
)	Neid kahte kaubamärki on analüüsitud vastavalt kohtuasjades T‑20/19 ja T‑21/19.
(
2
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määrus (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2017, L 154, lk 1).