Esialgne tõlge
ETEUROOPA KOHTU OTSUS (viies koda)
21. mai 2026(*)
Eelotsusetaotlus – Määrus (EL) 2024/1083 – Artikkel 3 – Ajaline kohaldamisala – Artikkel 29 – Üleminekusätted – Ühes liikmesriigis avaldatud meediaartikkel, milles on taasesitatud teises liikmesriigis avaldatud artikli sisu – Väidetavalt ebaõiged asjaolud – Paranduse avaldamise taotlus – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 11 – ELL artikkel 2
Kohtuasjas C‑843/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Fővárosi Törvényszéki (Pealinna Budapesti kohus, Ungari) 2. detsembri 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 9. detsembril 2024, menetluses
Viktor Orbán
versus
24.hu Szerkesztősége,
EUROOPA KOHUS (viies koda),
koosseisus: koja president M. L. Arastey Sahún, kohtunikud J. Passer, E. Regan (ettekandja), D. Gratsias ja B. Smulders,
kohtujurist: M. Szpunar,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        V. Orbán, esindaja: ügyvéd G. Turi,
–        Ungari valitsus, esindajad: D. Csoknyai ja M. Z. Fehér,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: G. Conte, O. Gariazzo ja A. Tokár,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. aprilli 2024. aasta määruse (EL) 2024/1083, millega luuakse siseturul meediateenuste ühine raamistik ja muudetakse direktiivi 2010/13/EL (Euroopa meediavabaduse määrus) (ELT L, 2024/1083), artiklit 3 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklit 11.
2        Taotlus on esitatud Viktor Orbáni ja veebipõhise uudisteportaali 24.hu Szerkesztősége vahelises kohtuvaidluses seoses taotlusega avaldada meedias parandus Ungaris avaldatud meediaartikli kohta, milles taasesitatakse teises liikmesriigis ilmunud artikli sisu ja viidatakse väidetavalt ebaõigele asjaolule.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3        Määruse 2024/1083 artiklis 3 „Meediateenuste saajate õigused“ on sätestatud:
„Liikmesriigid austavad vaba ja demokraatliku arutelu huvides meediateenuste saajate õigust pääseda ligi mitmekesisele toimetuslikult sõltumatule meediasisule ning tagavad, et on kehtestatud raamtingimused kooskõlas käesoleva määrusega selle õiguse kaitsmiseks.“
4        Määruse artiklis 29 „Jõustumine ja kohaldamine“ on ette nähtud:
„Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolevat määrust kohaldatakse alates 8. augustist 2025. Siiski:
a)      artiklit 3 kohaldatakse alates 8. novembrist 2024;
[…]“.
Ungari õigus
5        2010. aasta CIV seaduse ajakirjandusvabaduse ja meediasisu põhinormide kohta (a sajtószabadságról és a médiatartalmak alapvető szabályairól szóló 2010. évi CIV. törvény) (Magyar Közlöny 2010/170) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on § 12 lõikes 1 ette nähtud:
„Kui meediasisus esitatakse või taasesitatakse isiku kohta ebaõiget asjaolu või kui seda isikut puudutavad õiged asjaolud on esitatud eksitavalt, võib see isik nõuda sellise paranduse avaldamist, milles on märgitud, et avaldatud faktiväited ei ole õiged ega tõendatud, millised asjaolud on esitatud eksitavalt ja millised on seevastu õiged asjaolud.“
6        2016. aasta CXXX seaduse tsiviilkohtumenetluse kohta (a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény) (Magyar Közlöny 2016/190) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis on § 496 lõikes 1 sätestatud:
„Kui meediaväljaanne ei täida oma kohustust avaldada parandus õigel ajal või ei tee seda vastavalt paranduse avaldamise taotlusele, võib parandamist taotlev isik esitada paranduse avaldamiseks hagi selle väljaande vastu. […]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
7        24.hu Szerkesztősége avaldas 17. märtsil 2024 artikli „Spar on alustanud oma varade väljaviimist Ungarist“ (edaspidi „põhikohtuasjas kõne all olev
artikkel“). Põhikohtuasjas kõne all olevas
artiklis oli muu hulgas esitatud Spari kontserni Austria tütarettevõtja Spar Austria tegevdirektori avaldus, mis sisaldus Austria väljaandes ja mille kohaselt Ungari peaminister V. Orbán palus sellel kontsernil lubada ühel oma sugulasel investeerida kontserni Ungari tütarettevõtjasse (edaspidi „põhikohtuasjas kõne all olev
avaldus“).
8        V. Orbán palus 3. aprillil 2024 Ungari õigusnormide alusel 24.hu Szerkesztőségel avaldada põhikohtuasjas kõne all oleva
artikli sisu kohta meedias parandus. 24.hu Szerkesztősége seda taotlust ei rahuldanud, kuid lisas 10. aprillil 2024 selle artikli lõppu täienduse „Ajakohastamine – Kaebused“, kus on muu hulgas märgitud, et V. Orbán esitas paranduse avaldamise taotluse, milles ta väidab, et 24.hu Szerkesztősége taasesitas põhikohtuasjas kõne all oleva
avalduse avalikustamisega ebaõiget asjaolu, kuigi see avaldus on väär.
9        Kuna V. Orbán leidis, et 24.hu Szerkesztősége ei ole täitnud oma kohustust taotletud parandus avaldada, esitas ta kaebuse Fővárosi Törvényszékile (Pealinna Budapesti kohus, Ungari), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus. Nimetatud kohus märgib, et menetlust tuleb uuesti alustada, kuna tema 17. mai 2024. aasta kohtuotsus tühistati menetlusnormi rikkumise tõttu.
10      Vaidlemata vastu sellele, et põhikohtuasjas kõne all olevat avaldust on põhikohtuasjas kõne all olevas
artiklis täpselt korratud, palub V. Orbán oma hagiavalduses kohustada 24.hu Szerkesztősége Ungari õigusnormide kohaselt avaldama paranduse, milles on märgitud, et 24.hu Szerkesztősége on selle avalduse avaldamisega taasesitanud ebaõiget asjaolu ning vastupidi, et V. Orbán ei palunud Spar Austria tegevdirektoril ega ühelgi Spari kontserni aktsionäril, esindajal või töötajal võimaldada ühel oma sugulasel investeerida kontserni Ungari tütarettevõtjasse.
11      24.hu Szerkesztősége väidab enda kaitseks, et põhikohtuasjas kõne all olev
avaldus ei kujuta endast asjaolu edastamist, vaid ühe tema ajakirjaniku arvamuse ja väärtushinnangu avaldamist, mis on õiguslikult kaitstud. Lisaks väidab 24.hu Szerkesztősége, et põhikohtuasjas kõne all olev
artikkel, millele on lisatud 10. aprilli 2024. aasta täiendus, mida on kirjeldatud käesoleva kohtuotsuse punktis 8, kajastab nii V. Orbáni paranduse avaldamise taotlust kui ka tema soovitud asjaolude esitamist, et lugejal oleks võimalik saada terviklik ülevaade.
12      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et Ungari õiguskorras on meedias paranduse avaldamine tsiviilõiguslik vahend isikuõiguste kaitseks, mis võimaldab tõhusalt heastada nende õiguste avalikke riiveid. Võimalus taotleda paranduse avaldamist lühikese aja jooksul on igal isikul, kelle kohta meediasisus esitatakse või taasesitatakse asjaolu, mille õigsus ei ole tõendatud, või kelle kohta on tegelikke asjaolusid esitatud eksitavalt. Kui meediaväljaanne ei täida oma kohustust avaldada parandus, võib isik paranduse avaldamise õiguse kasutamiseks alustada kohtumenetlust.
13      Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab, et hindamiselemendid, mida tuleb meedias paranduse avaldamise menetlusi käsitlevate õigusnormide kohaldamisel arvesse võtta, on põhikohtuasjas asjakohaste tõendamisküsimustega seoses esitatud Kúria (Ungari kõrgeim kohus) arvamuses nr 14 PK, mis on kohaldatav alates 1. juunist 1984. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et sellest arvamusest nähtub, et kuna negatiivset asjaolu on vähemalt väga raske tõendada, on asjaomasel meediaväljaandel kohustus tõendada asjaomases meediaartiklis sisalduva vaidlustatud faktiväite tõelevastavust. See on nii üldiselt ka siis, kui see meediaartikkel kordab tõetruult faktiväidet või isiku avaldust või kui selles taasesitatakse mõne muu meediaväljaande artiklit. Neid põhimõtteid korrati kohtupraktikas, mille Kúria (kõrgeim kohus) töötas välja pärast oma arvamust nr 14 PK ja mis on Ungari kohtutele siduv.
14      Selles kontekstis soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas asjaolu, nagu on ette nähtud põhikohtuasjas kõne all olevates
riigisisestes õigusnormides, et meediale on üldjuhul pandud kohustus tõendada, et esitatu on tõene, kui tegemist on teises liikmesriigis toimetusvastutuse all avaldatud meediasisu taasesitamisega või lihtsalt selle edastamisega, on kooskõlas liidu õigusega, eelkõige määruse 2024/1083 artikliga 3, millega on liikmesriike muu hulgas kohustatud austama meediateenuste saajate õigust saada juurdepääs mitmekesisele toimetuslikule sõltumatule meediasisule, ning harta artikliga 11, millega on kaitstud meediavabadus ja selle mitmekesisus.
15      Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab nimelt, et meedias paranduse avaldamise menetlused on menetlused, millega rakendatakse määruse 2024/1083 artiklit 3, mistõttu on harta selle artikli 51 lõike 1 kohaselt samuti kohaldatav. Eelkõige peaksid neis menetlustes, mis kujutavad endast olulist osa meediavabaduse tagamisel, kehtima selle määruse põhimõtted ja eesmärgid ning nende menetluste tulemusel ei tohiks meedia mitmekesisust piirata.
16      Samas märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et põhikohtuasjas kõne all oleva artikli avaldamise kuupäev on 17. märts 2024, samas kui määruse 2024/1083 artikkel 3 on selle artikli 29 kohaselt kohaldatav alles alates 8. novembrist 2024. Seega tekib küsimus, kas määruse artikli 3 kohaldamine põhikohtuasjas tähendaks, et nimetatud artiklit kohaldatakse tagasiulatuvalt, mis on keelatud.
17      ELL artiklist 2 tuleneb, et Euroopa Liit rajaneb sellistel väärtustel nagu õigusriik, mis on liikmesriikide ühised väärtused ühiskonnas, kus muu hulgas valitseb õiglus. Kuigi Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei saa liikmesriik muuta oma õigusnorme nii, et see toob kaasa õigusriigi väärtuse kaitse nõrgenemise, on põhikohtuasjas vaja kindlaks teha, kas üks asjaomaste riigisiseste õigusnormide võimalikest tõlgendustest toob kaasa sellise nõrgenemise, kahjustades kodanike õigust pääseda ligi paljudele sõltumatutele meediatoodetele. Niisiis võib Euroopa Kohtu pädevus selles kohtuasjas tugineda ka otse harta sätetele, sõltumata sellest, kas määruse 2024/1083 artikkel 3 on kohaldatav.
18      Neil asjaoludel otsustas Fővárosi Törvényszék (Pealinna Budapesti kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas liikmesriigi kohus peab [määruse 2024/1083] artiklit 3, mis on kohaldatav alates 8. novembrist 2024, kohaldama 8. novembrist 2024, samas kui vaidluse aluseks olev meediaartikkel avaldati 17. märtsil 2024?
2.      Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis kas [määruse 2024/1083] artiklit 3 koostoimes […] harta artiklis 11 tagatud õigusega sõna- ja teabevabadusele tuleb tõlgendada nii, et meediaülevaate puhul, milles taasesitatakse teises liikmesriigis toimetusvastutuse alusel avaldatud meediasisu, ei ole artikli 3 nõuetega kooskõlas see, et tõendamiskoormis on „üldiselt“ asjaomasel meediaväljaandel, kui tegemist on taasesitatud meediasisus esitatud asjaolude tõendamisega?
3.      Kui vastus teisele küsimusele on eitav, siis kas liidu õiguse, eelkõige harta artikliga 11 on kooskõlas liikmesriigi praktika, mille kohaselt võib meediaväljaanne esitada teise liikmesriigi meediaväljaandes avaldatud sisu ainult siis, kui ta suudab tõendada, et taasesitatud sisu vastab tõele, isegi kui asjaomases meediaartiklis on üheselt märgitud, et tegemist on taasesitatud sisuga?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
19      Esimese küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas määruse 2024/1083 artiklit 3 tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav vaidluses, mis puudutab taotlust avaldada liikmesriigi õigusnormide kohaselt meedias parandus seoses meediaartikliga, milles on taasesitatud väidetavalt ebaõiget asjaolu, mis sisaldub teises liikmesriigis avaldatud väljaandes, kui meediaartikkel avaldati enne kuupäeva, mil artikkel 3 vastavalt selle määruse artiklile 29 on kohaldatav.
20      Olgu meenutatud, et uus õigusnorm on kohaldatav alates selle õigusakti jõustumisest, milles norm sisaldub, ning
seda ei kohaldata varasema õigusakti kehtivusajal tekkinud ja lõplikult väljakujunenud õiguslikele olukordadele; õigusnormi kohaldatakse nende olukordade tulevikus tekkivate tagajärgede suhtes ja ka uute õiguslike olukordade suhtes. Teisiti on üksnes siis, kui uue õigusnormiga kaasnevad erisätted, mis määravad konkreetselt kindlaks selle ajalise kohaldamise tingimused, kui õigusaktide tagasiulatuva jõu puudumise põhimõttest ei tulene teisiti. Erinevalt menetlusnormidest, mis on üldjuhul kohaldatavad alates nende jõustumise päevast, tuleb liidu materiaalõigusnorme õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte tagamiseks tõlgendada nii, et need on enne nende jõustumist tekkinud olukordade suhtes kohaldatavad üksnes siis, kui nende normide sõnastusest, eesmärgist või ülesehitusest nähtub selgelt, et neile tuleb selline mõju anda (vt 12. novembri 1981. aasta kohtuotsus Meridionale Industria Salumi jt, 212/80–217/80, EU:C:1981:270, punktid 9 ja 10, ning 15. juuni 2021. aasta kohtuotsus Facebook Ireland jt, C‑645/19, EU:C:2021:483, punkt 100 ja seal viidatud kohtupraktika).
21      Eelnevaid kaalutlusi arvestades tuleb esimesena tõdeda, et esiteks on määruse 2024/1083 artikkel 3 materiaalõigusnorm, kuna selles on sätestatud, et liikmesriigid austavad meediateenuste saajate õigust pääseda ligi mitmekesisele toimetuslikult sõltumatule meediasisule ning tagavad, et raamtingimused on kooskõlas selle määrusega, et kaitsta seda õigust vaba ja demokraatliku arutelu huvides.
22      Teiseks on määruse 2024/1083 artiklis 29 on ette nähtud, et määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Kuna määrus avaldati Euroopa Liidu Teatajas 17. aprillil 2024, jõustus see sama aasta 8. mail. Samas on artiklis 29 kindlaks määratud ka selle määruse ajalise kohaldamise tingimused. Sellega seoses on artiklis 29 ette nähtud, et määrust kohaldatakse alates 8. augustist 2025, nähes samas ette eraldi kohaldamiskuupäeva selle teatavatele sätetele, sealhulgas artiklile 3, mida kohaldatakse alates 8. novembrist 2024.
23      Mis teisena puudutab põhikohtuasja, siis nähtub eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud teabest, et Ungari õigusnormide kohaselt on meedias paranduse avaldamise õiguse eesmärk heastada avalikud isikuõiguste riived ja see on otseselt seotud sellise asjaomase isiku kohta esitatud või taasesitatud asjaolu esitamisega, mille õigsust ei ole tõendatud, või asjaolude esitamisega, mis on meediasisus esitatud eksitavalt.
24      Põhikohtuasjas kõne all olev olukord on seega lõplikult tekkinud alates 17. märtsist 2024, mil avaldati põhikohtuasjas kõne all olev
artikkel, ilma et seda järeldust saaks kahtluse alla seada põhikohtuasjas esitatud hagiga, millega taotletakse meedias paranduse avaldamise õiguse kasutamist (vt selle kohta 27. oktoobri 2022. aasta kohtuotsus Stadt Mainz, C‑544/21, EU:C:2022:843, punkt 23).
25      Sellest järeldub, et kuna see olukord tekkis lõplikult enne kuupäeva, millest alates on määruse 2024/1083 artikkel 3 kohaldatav, ei ole nimetatud artikkel põhikohtuasjas ajaliselt kohaldatav.
26      Selleks et anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule, kes viitab harta artikli 11 võimalikule kohaldamisele, igati tarvilik vastus, tuleb lisaks meenutada, et harta artikli 51 lõike 1 kohaselt on harta sätted liikmesriikidele ette nähtud üksnes liidu õiguse kohaldamise korral.
27      Liidu õiguskorraga tagatud põhiõigusi tuleb kohaldada kõigis liidu õigusega reguleeritud olukordades, kuid mitte väljaspool niisuguseid olukordi (vt 26. veebruari 2013. aasta kohtuotsus Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, punkt 19, ning 26. veebruari 2026. aasta kohtuotsus komisjon vs. Ungari (õigus pakkuda meediateenuseid teataval raadiosagedusel), C‑92/23, EU:C:2026:108, punkt 95 ja seal viidatud kohtupraktika).
28      Lisaks tuleb meenutada, et nagu tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, kui õiguslik olukord ei kuulu liidu õiguse kohaldamisalasse, ei ole Euroopa Kohus pädev selle kohta otsust tegema ning need harta sätted üksi, millele võidi viidata, ei saa olla selle pädevuse alus (vt 26. veebruari 2013. aasta kohtuotsus Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, punkt 22, ning 6. oktoobri 2015. aasta kohtuotsus Delvigne, C‑650/13, EU:C:2015:648, punkt 27 ja seal viidatud kohtupraktika).
29      Esiteks, nagu on aga märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 25, ei ole määruse 2024/1083 artikkel 3 põhikohtuasjas ajaliselt kohaldatav.
30      Teiseks ei saa harta artikli 11 kohaldamine selles vaidluses põhineda üksnes sellel, et eelotsusetaotluse esitanud kohus tugineb ELL artiklis 2 tagatud väärtustele. Nimetatud artikkel 2 ei saa võtta igasugust tõhusust piiridelt, mis on seatud muude liidu õigusnormide kohaldamisalale, eelkõige harta sätete puhul, mis on liikmesriikidele suunatud üksnes juhul, kui nad harta artikli 51 lõike 1 tähenduses kohaldavad liidu õigust
(vt selle kohta 21. aprilli 2026. aasta kohtuotsus komisjon vs. Ungari (liidu väärtused), C‑769/22, EU:C:2026:326, punkt 550).
31      Neil asjaoludel, kuna eelotsusetaotlusest ei ilmne seost muude liidu õigusnormidega, tuleb asuda seisukohale, et harta artikkel 11 ei ole põhikohtuasjas kohaldatav.
32      Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esimesele küsimusele vastata, et määruse 2024/1083 artikkel 3 ei ole kohaldatav vaidluses, mis puudutab taotlust avaldada liikmesriigi õigusnormide kohaselt meedias parandus seoses meediaartikliga, milles on taasesitatud väidetavalt ebaõiget asjaolu, mis sisaldub teises liikmesriigis avaldatud väljaandes, kui meediaartikkel avaldati enne kuupäeva, mil artikkel 3 on vastavalt selle määruse artiklile 29 kohaldatav.
Teine ja kolmas küsimus
33      Arvestades esimesele küsimusele antud vastust, ei ole teisele ja kolmandale küsimusele vaja vastata.
Kohtukulud
34      Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. aprilli 2024. aasta määruse (EL) 2024/1083, millega luuakse siseturul meediateenuste ühine raamistik ja muudetakse direktiivi 2010/13/EL (Euroopa meediavabaduse määrus), artiklit 3
tuleb tõlgendada nii, et
see ei ole kohaldatav vaidluses, mis puudutab taotlust avaldada liikmesriigi õigusnormide kohaselt meedias parandus seoses meediaartikliga, milles on taasesitatud väidetavalt ebaõiget asjaolu, mis sisaldub teises liikmesriigis avaldatud väljaandes, kui meediaartikkel avaldati enne kuupäeva, mil artikkel 3 on vastavalt selle määruse artiklile 29 kohaldatav.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: ungari.