62024CJ0245_RES
Kohtuasi C‑245/24
„Lukoil Bulgaria“ EOODja„Lukoil Neftohim Burgas“ AD
versus
Komisia za zashtita na konkurentsiata
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad Sofia-oblast)
Euroopa Kohtu (kolmas koda) 18. detsembri 2025. aasta kohtuotsus
Eelotsusetaotlus – Konkurents – ELTL artikkel 102 – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – Mootorikütuse ladustamise turg – Kuritarvitamine – Keeldumine võimaldamast kolmandatel ettevõtjatel kasutada olulist taristut – Riigi vahenditest rahastatud taristu – Selle taristu erastamine
Eelotsuse küsimused – Vastuvõetavus – Eelotsuse vajalikkus ja esitatud küsimuste asjakohasus – Liikmesriigi kohtu hinnang – Esitatud küsimuste asjakohasuse eeldamine
(ELTL artikkel 267)
(vt punktid 21–25)
Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Turgu valitsevas seisundis ettevõtja keeldumine võimaldamast teisel ettevõtjal kasutada viimase tegevuseks vajalikku toodet või teenust – Keeldumine võimaldamast kasutada naftatoodete transpordi- ja ladustamistaristut – Samasse turgu valitsevas seisundis ettevõtjasse kuuluva kahe äriühingu keeldumine kolmandate ettevõtjate suhtes – Keeldumine, mis hõlmab mitut rikkumist riigisisese õiguse tähenduses – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – Hinnang turgu valitsevas seisundis ettevõtjale etteheidetava tegevuse kohta tervikuna – Liikmesriigi konkurentsiasutuse kohustus uurida turgu valitseva seisundi kuritarvitamist iga rikkumise puhul riigisisese õiguse tähenduses – Puudumine
(ELTL artikkel 102)
(vt punktid 30–42 ja resolutsiooni punkt 1)
Turgu valitsev seisund – Kuritarvitamine – Turgu valitsevas seisundis ettevõtja keeldumine võimaldamast teisel ettevõtjal kasutada viimase tegevuseks vajalikku toodet või teenust – Keeldumine võimaldamast kasutada naftatoodete transpordi- ja ladustamistaristut – Taristu, mille ametiasutused on välja arendanud enne, kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja selle omandas, või enne, kui talle anti taristu ainuõigused – Seda taristut kasutada võimaldamisest keeldumise kuritarvitava laadi hindamine – Hinnang kriteeriumide alusel, mis on välja töötatud seoses keeldumisega võimaldamast kasutada taristut, mille turgu valitsevas seisundis ettevõtja on arendanud oma tegevuse tarbeks – Tingimused – Turgu valitsevas seisundis ettevõtja täielik sõltumatus käsitletava taristu kasutamise üle otsustamisel – Turgu valitsevas seisundis ettevõtja, kes on omandanud taristu või sellele taristule ainuõigused sellise hinnaga ja sellistel tingimustel, mis tulenevad konkurentsipõhisest menetlusest
(ELTL artikkel 102)
(vt punktid 44–57 ja resolutsiooni punkt 2)
Kokkuvõte
Euroopa Kohus, kellele esitati eelotsusetaotlus, võttis seisukoha ELTL artikli 102 kohaldamise tingimuste kohta juhul, kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja keeldub võimaldamast kasutada olulist taristut, mille ta omandas pärast endise riigimonopoli erastamist.
Lukoili majanduskontsern, kuhu kuuluvad ettevõtjad „Lukoil Bulgaria“ EOOD (edaspidi „Lukoil Bulgaria“) ja „Lukoil Neftohim Burgas“ AD (edaspidi „Lukoil Burgas“), omandas 1999. aastal sõlmitud erastamislepingu alusel naftatoodete transpordi- ja ladustamistaristu, mida varem käitas Bulgaaria riigiettevõte. Taristu koosneb kolmest torujuhtmest ning seitsmest naftahoidlast ja -terminalist.
Erastamise tulemusel käitab Bulgaaria peamine naftatoodete tootja Lukoil Burgas Burgase rafineerimistehast ja tal on kontsessioon Rosenetsi sadamaterminali käitamiseks. Lukoil Bulgarial, kes tegeleb naftatoodete turustamisega, on hoidlad üle kogu Bulgaaria territooriumi, samuti maksulaod ja riigisisene tanklavõrk.
Pärast seda, kui tuvastati, et 2020. aasta märtsis langes kütuse jaemüügihind Bulgaarias vähem kui nafta hind maailmaturgudel, tehti Komisia za zashtita na konkurentsiatale (Bulgaaria konkurentsikaitse komisjon, edaspidi „Bulgaaria konkurentsiasutus“) ülesandeks uurida konkurentsiõiguse rikkumisi seoses kütuse jaemüügihindade kujunemisega.
Uurimise tulemusel tuvastas konkurentsiasutus, et Lukoil Bulgaria ja Lukoil Burgas kuritarvitasid ajavahemikul 2016–2021 turgu valitsevat seisundit mitmel eri viisil ühisel konkurentsivastasel eesmärgil, kuna nad keeldusid võimaldamast teistel kütusetootjatel või ‑importijatel kasutada nende käitatavat transpordi‑ ja ladustamistaristut. Eelkõige keeldusid nad võimaldamast neil kasutada nende hallatavaid maksuladusid, merehoidlaid ja torujuhtmeid (edaspidi „vaidlusalused tegevused“).
Bulgaaria konkurentsiasutus leidis, et üks osa nendest tegevustest tuleb kvalifitseerida „põhjendamatuks keeldumiseks kaupade tarnimisest või teenuste osutamisest“ Bulgaaria konkurentsiseaduse tähenduses, samas kui teine osa tuleb kvalifitseerida „tootmise, kaubanduse ja tehnilise arengu piiramiseks tarbijate kahjuks“ sama seaduse tähenduses. Kuna vaidlusalused tegevused olid aga osa Lukoili kontserni ühisest strateegiast, pidi konkurentsiasutus neid tegevusi käsitama nii ELTL artikli 102 kui ka konkurentsiseaduse sätete ühe rikkumisena. Karistusena määras konkurentsiasutus Lukoil Bulgariale ja Lukoil Burgasele trahvi.
Lukoil Bulgaria ja Lukoil Burgas vaidlustasid selle otsuse Administrativen sad Sofia-oblastis (Sofia linna halduskohus, Bulgaaria), kes otsustas esitada Euroopa Kohtule mitu eelotsuse küsimust vaidlusaluste tegevuste analüüsimise kohta ELTL artikli 102 seisukohast.
Euroopa Kohtu hinnang
Tuletades meelde, et Bulgaaria konkurentsiasutuse hinnangul tuleb osa vaidlusalustest tegevustest käsitada keeldumisena võimaldamast kasutada rajatisi, mis kuuluvad sellesama olulise taristu alla, samas kui teine osa kujutab endast kaubanduspiiranguid, soovis eelotsusetaotluse esitanud kohus esiteks teada, kas vaidlusaluste tegevuste kvalifitseerimine turgu valitseva seisundi kuritarvitamiseks ELTL artikli 102 tähenduses nõuab, et Bulgaaria konkurentsiasutus tuvastaks, et selles sättes ette nähtud tingimused on täidetud nii tegevuste puhul, mis kvalifitseeriti kaubanduspiiranguteks, kui ka tegevuste puhul, mis kvalifitseeriti keeldumiseks võimaldada neid rajatisi kasutada.
Sellega seoses tõdes Euroopa Kohus, et põhikohtuasi puudutab samasse ettevõtjasse kuuluva kahe äriühingu ühepoolset tegevust, kusjuures neid äriühinguid karistati individuaalselt sisuliselt selle eest, et nad keeldusid võimaldamast kasutada mitut nende kontrolli all olevat rajatist, mis koos moodustavad asjaomasel turul olulise taristu. Seega heideti Lukoil Bulgariale ja Lukoil Burgasele ette seda, et nad panid ELTL artikli 102 seisukohast toime sama laadi kuritarvituse, mitte aga erinevat liiki kuritarvituse.
Euroopa Kohus tuletas meelde, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt näeb liidu konkurentsiõigus ettevõtjate tegevust puudutavas osas otsustava kriteeriumina ette ühtse tegutsemise turul, ilma et erinevate äriühingute formaalne eraldamine, mis tuleneb nende iseseisvast õigusvõimest, saaks konkurentsinormide kohaldamisel sellist ühtsust välistada.
Neid kaalutlusi arvestades vastas Euroopa Kohus eelotsusetaotluse esitanud kohtule, et selleks, et konkurentsiasutus saaks asuda seisukohale, et samasse turgu valitsevas seisundis ettevõtjasse kuuluva kahe äriühingu tegevus – mis konkurentsiasutuse hinnangul seisneb keeldumises võimaldamast kasutada nende kontrolli all olevaid rajatisi, mis kuuluvad sellesama olulise taristu alla, mida see ettevõtja kontrollib, ning seetõttu kaubanduse piiramises – kujutab endast turgu valitseva seisundi kuritarvitamist, mis on ELTL artikliga 102 keelatud, ei pea konkurentsiasutus tuvastama, et selle sätte tingimused on täidetud nii tegevuste puhul, mis kvalifitseeriti kaubanduspiiranguteks, kui ka tegevuste puhul, mis kvalifitseeriti keeldumiseks võimaldada neid rajatisi kasutada, tingimusel et konkurentsiasutus suudab tõendada, et need tingimused on täidetud ettevõtjale etteheidetava üldise kuritarvituse puhul.
Teiseks palus eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas ELTL artiklit 102 tuleb tõlgendada nii, et kohtuotsuse Bronner (
1
) punktis 41 nimetatud tingimused, mis võimaldavad asuda seisukohale, et keeldumine võimaldamast kasutada taristut võib endast kujutada turgu valitseva seisundi kuritarvitamist, ei ole kohaldatavad juhul, kui taristut ei arendanud mitte turgu valitsevas seisundis ettevõtja enda tegevuse tarbeks, vaid avalik võim, ning kui riik andis taristu kohta sellele ettevõtjale kas teenuste kontsessiooni või ettevõtja omandas taristu erastamistehingu tulemusel.
Kohtuotsuse Bronner punktis 41 leidis Euroopa Kohus sisuliselt, et keeldumine võimaldamast kasutada taristut, mille on turgu valitsevas seisundis ettevõtja oma tegevuse tarbeks arendanud ja mis talle kuulub, võib endast kujutada turgu valitseva seisundi kuritarvitamist mitte ainult tingimusel, et keeldumine võib taristut kasutada sooviva taotleja kõnealusel turul konkurentsist täielikult kõrvaldada ning et seda ei saa objektiivselt põhjendada, vaid ka tingimusel, et taristu ise on taotleja tegevuseks hädavajalik selles mõttes, et taristule ei ole ühtegi tegelikku ega potentsiaalset asendust.
Sellega seoses toonitas Euroopa Kohus, et eelkõige vajadus säilitada turgu valitsevas seisundis ettevõtjate stiimul investeerida tarbijate huvides kvaliteetsete toodete või teenuste arendamisse on see, mis õigustab kohtuotsuse Bronner punktis 41 märgitud tingimuste kohaldamist juhul, kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja on esiteks oma tegevuse tarbeks arendanud taristu ja teiseks on ta selle taristu omanik. Kuna need kaks viimast kriteeriumi on kumulatiivsed, piisab kohtuotsuses Bronner nimetatud tingimuste kohaldamata jätmiseks sellest, kui üks neist ei ole täidetud.
Kriteeriumi kohta, et turgu valitsevas seisundis ettevõtjale peab kuuluma kõnealune taristu, täpsustas Euroopa Kohus, et asjaolust, et turgu valitsevas seisundis ettevõtjal ei ole tema käitatava taristu kasutamise üle otsustamisel täielikku sõltumatust, piisab selleks, et välistada, et teda võiks pidada ettevõtjaks, kellele taristu kuulub, ja seega välistada kohtuotsuse Bronner punktis 41 sätestatud tingimuste kohaldamine. Sellises olukorras muudab nende tingimuste kohaldamise kahe kriteeriumi kumulatiivsus täiesti asjakohatuks küsimuse, kas kõnealuse taristu arendas turgu valitsevas seisundis ettevõtja enda tegevuse tarbeks.
Vastupidi sellele, mida väidavad Lukoil Bulgaria ja Lukoil Burgas, on see nii ka juhul, kui taristu, mille üle otsustamisel ei ole turgu valitsevas seisundis ettevõtjal küll täielikku sõltumatust, ehitasid ja arendasid ametiasutused riigi vahenditest, seejärel omandas ettevõtja taristu konkurentsitingimustes kindlaks määratud hinnaga ning tegi taristusse investeeringuid, olenemata makstud hinna ja tehtud investeeringute suurusest.
Seevastu juhul, kui turgu valitsevas seisundis ettevõtjal on otsuste tegemisel selline täielik sõltumatus, ei saa asuda seisukohale, et asjaolust, et taristu ehitati või arendati ametiasutuste poolt või riigi vahenditest, piisab, et igal juhul välistada kohtuotsuse Bronner punktis 41 nimetatud tingimuste kohaldamine. Nimelt, kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja on konkurentsipõhisest menetlusest tuleneva hinnaga ja tingimustel omandanud sellise taristu või ainuõigused, mis annavad talle otsuste tegemise sõltumatuse, mis võimaldab tal täielikult kontrollida taristu kasutamist, on selline taristu sarnane ettevõtja ehitatud või arendatud taristuga. Seevastu juhul, kui on tõendatud, et erastamismenetlus ei olnud sobiv, et tagada hinna ja omandamistingimuste konkurentsivõimelisus, tuleks selline samastamine välistada.
Eeltoodut arvestades vastas Euroopa Kohus eelotsusetaotluse esitanud kohtule, et ELTL artiklit 102 tuleb tõlgendada nii, et kohtuotsuse Bronner punktis 41 nimetatud tingimused, mis võimaldavad asuda seisukohale, et keeldumine võimaldamast kasutada taristut võib endast kujutada turgu valitseva seisundi kuritarvitamist, on kohaldatavad taristu suhtes, mille ametiasutused on välja arendanud enne, kui turgu valitsevas seisundis ettevõtja selle erastamistehingu tulemusel omandas, või enne, kui ettevõtja kasutas seda ainuõiguste alusel, mille need ametiasutused olid talle üle andnud, tingimusel et esiteks toimus erastamistehing või ainuõiguste üleandmine tingimustel, mis tagavad selle erastamise hinna ja muude tingimuste konkurentsivõimelisuse, ja teiseks on ettevõtja taristu kasutamist puudutavate otsuste tegemisel täielikult sõltumatu.
(
1
)	26. novembri 1998. aasta kohtuotsus Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:569).