62023CO0058
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (kaheksas koda)
27. september 2023 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala – Varjupaigapoliitika – Rahvusvahelise kaitse andmise ja äravõtmise menetluse ühised nõuded – Direktiiv 2013/32/EL – Artiklid 22 ja 23 – Õigus õigusabile ja esindamisele – Artikli 46 lõige 4 – Mõistlik kaebetähtaeg – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus – Rahvusvahelise kaitse taotluse ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata jätmine kiirendatud menetluses
Kohtuasjas C‑58/23 [Abboudnam] (
i
),
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Upravno sodišče (halduskohus, Sloveenia) 31. jaanuari 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 6. veebruaril 2023, menetluses
Y.N.
versus
Republika Slovenija,
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda),
koosseisus: koja president M. Safjan, kohtunikud N. Piçarra (ettekandja) ja N. Jääskinen,
kohtujurist: T. Ćapeta,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artiklile 99 pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi põhistatud määrusega,
on teinud järgmise
määruse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta (ELT 2013, L 180, lk 60) artikli 46 lõiget 4 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikliga 47.
2
Taotlus on esitatud Y.N‑i ja Republika Slovenija (Sloveenia Vabariik) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab Sloveenia siseministeeriumi (edaspidi „siseministeerium“) otsust jätta Y.N‑i esitatud rahvusvahelise kaitse taotlus kiirendatud menetluses ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata (edaspidi „põhikohtuasjas käsitletav otsus“).
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Direktiivi 2013/32 põhjendustes 20, 23, 25 ja 50 on märgitud:
„(20)
Selgelt määratletud juhtudel, kui taotlus on tõenäoliselt põhjendamatu […], peaks liikmesriikidel olema võimalik taotluse läbivaatamise menetlust kiirendada, eelkõige kehtestades teatud menetlusetappidele lühemad mõistlikud tähtajad, ilma et see piiraks taotluse piisavat ja täielikku läbivaatamist ning taotleja tegelikku võimalust kasutada käesolevas direktiivis sätestatud aluspõhimõtteid ja tagatisi.
[…]
(23)
Apellatsioonimenetlustes peaks taotlejatele teatavatel tingimustel võimaldama tasuta õigusabi ja esindamist isikute poolt, kes on selleks siseriiklike õigusaktide kohaselt pädevad. Lisaks peaks taotlejatel olema kõigis menetlusetappides õigus konsulteerida omal kulul siseriiklike õigusaktide alusel tegutsevate õigusnõustajate või muude nõustajatega.
[…]
(25)
Selleks et tunnistada kaitset vajav isik nõuetekohaselt pagulaseks [Genfis 28. juulil 1951 allkirjastatud pagulasseisundi konventsiooni (United Nations Treaty Series, 189. kd, lk 150, nr 2545 (1954)), mida on täiendatud ja muudetud 31. jaanuaril 1967 New Yorgis sõlmitud pagulasseisundi protokolliga,] artikli 1 tähenduses või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavaks isikuks, peaks igal taotlejal olema tegelik juurdepääs menetlusele, võimalus teha koostööd ja nõuetekohaselt suhelda pädevate ametiasutustega, et esitada oma juhtumi kohta asjakohaseid asjaolusid, ning küllaldased menetlustagatised oma juhtumi menetlemiseks kõikides etappides. Lisaks sellele peaks rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise menetlus üldjuhul andma taotlejale vähemalt […] õiguse kasutada tõlgi teenuseid oma juhtumi esitamisel, kui ametiasutused temaga vestlevad; […] võimaluse konsulteerida õigusnõustaja või muu nõustajaga; õiguse saada teavet oma juriidilise staatuse kohta menetluse otsustavatel etappidel keeles, millest taotleja aru saab või on kõigi eelduste kohaselt võimeline aru saama, ning eitava otsuse korral õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus.
[…]
(50)
Asjaolu, et otsuseid rahvusvahelise kaitse taotlemise[…] kohta saab kohtus tulemuslikult vaidlustada, peegeldab Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtet.“
4
Direktiivi artiklis 12 „Taotlejale antavad tagatised“ on sätestatud:
„1.   III peatükis sätestatud menetluste korral peavad liikmesriigid tagama, et kõigil taotlejatele oleksid antud järgmised tagatised:
[…]
b)
taotlejal peab olema võimalus kasutada oma juhtumi esitamisel pädevale ametiasutusele vajaduse korral tõlgi teenuseid. Liikmesriigid peavad tõlketeenuse osutamist vajalikuks vähemalt juhul, kui taotlejaga tuleb läbi viia vestlus vastavalt artiklitele 14 kuni 17 ja 34 ning asjakohast suhtlemist ei saa ilma nimetatud teenuseta tagada. Nimetatud juhul ja muudel juhtudel, kus pädevad ametiasutused kutsuvad taotleja välja, makstakse kõnealuste teenuste eest avalikest vahenditest;
[…]
2.   V peatükis sätestatud menetluste korral peavad liikmesriigid tagama, et kõigil taotlejatel oleksid lõike 1 punktides b kuni e osutatud tagatistega samaväärsed tagatised.“
5
Nimetatud direktiivi artikli 20 lõikes 1 on ette nähtud, et liikmesriigid tagavad taotluse korral tasuta õigusabi ja esindamise selle direktiivi artikli 46 kohastes kaebemenetlustes.
6
Direktiivi artikli 22 lõige 1 tagab taotlejatele reaalse võimaluse konsulteerida oma rahvusvahelise kaitse taotlust käsitlevates küsimustes oma kulul riigisiseste õigusaktide alusel tunnustatud või tegutseva õigusnõustaja või muu nõustajaga menetluse kõikides etappides, sealhulgas pärast eitava otsuse saamist.
7
Direktiivi 2013/32 artikli 23 lõike 1 esimeses lõigus on täpsustatud, et õigusnõustajal või muul nõustajal peab olema „juurdepääs taotleja toimikus sisalduvale teabele, mille alusel otsus tehakse“.
8
Direktiivi artikli 46 „Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile“ lõigetes 1 ja 4 on ette nähtud:
„1.   Liikmesriigid tagavad, et taotlejal on õigus tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus seoses järgnevaga:
a)
tema rahvusvahelise kaitse taotluse kohta tehtud otsus […]
[…]
4.   Liikmesriigid näevad ette mõistlikud tähtajad ja muud vajalikud eeskirjad, et taotlejal oleks võimalik kasutada oma õigust tõhusale õiguskaitsevahendile vastavalt lõikele 1. Tähtajad ei tohi muuta taotleja sellist õigust võimatuks või ülemäära keeruliseks.“
Sloveenia õigus
9
4. märtsi 2016. aasta rahvusvahelise kaitse seaduse (Zakon o mednarodni zaščiti) (Uradni list RS, nr 16/17, edaspidi „ZMZ‑1“) artikli 70 lõike 1 esimeses lauses on kehtestatud 15päevane tähtaeg alates pädeva organi haldusotsuse teatavakstegemisest, et esitada selle otsuse peale kaebus Upravno sodiščele (halduskohus, Sloveenia). Kui selline otsus tehakse kiirendatud menetluses, lühendab artikli 70 lõike 1 teine lause seda tähtaega kolmele päevale alates selle otsuse teatavakstegemisest.
10
15. märtsi 1999. aasta tsiviilkohtumenetluse seaduse (Zakon o pravdnem postopku) (Uradni list RS, nr 73/07) artikli 111 lõigetest 2 ja 4 koostoimes 28. septembri 2006. aasta halduskohtumenetluse seaduse (Zakon o upravnem sporu) (Uradni list RS, nr 105/06) artikli 22 lõikega 1 tuleneb, et kui tähtaeg on kindlaks määratud päevades, hakkab see tähtaeg kulgema esimesest päevast, mis järgneb selle otsuse teatavakstegemisele või kättetoimetamisele. Kui nimetatud tähtaja viimane päev on laupäev, pühapäev, riigipüha või muu riigisiseses õiguses ette nähtud puhkepäev, lõpeb see tähtaeg esimese järgneva tööpäeva lõpus.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
11
Põhikohtuasjas käsitletav otsus, millega siseministeerium jättis Maroko kodaniku Y.N‑i esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata, tehti kiirendatud menetluses. ZMZ‑1 artikli 70 lõike 1 teise lause kohaselt lühendatakse sellise otsuse edasikaebamise tähtaega alates selle otsuse teatavakstegemisest 15 päevalt kolmele päevale.
12
Y.N. esitas põhikohtuasjas käsitletava otsuse peale kaebuse Upravno sodiščele (halduskohus), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, väites esiteks, et kuna see otsus tehti teatavaks 23. detsembril 2022, mis oli pühadenädalavahetusele eelnev päev, lühendati tegelikku kaebetähtaega ühele tööpäevale. Teiseks ei olnud tal tõlki vaatamata sellele, et ta räägib vaid araabia keelt, ja seega ei olnud ta võimeline oma esindajaga tõhusalt suhtlema ning nende vestlused piirdusid lühisõnumite (SMS) vahetamisega elektroonilist tõlkeseadet kasutades. Need asjaolud ei võimaldanud tal oma kaebust tõhusalt ette valmistada, mistõttu rikuti tema õigust tõhusale kohtulikule kaitsele.
13
Eelotsusetaotluse esitanud kohus kinnitab, et käesoleval juhul oli 24. detsembril 2022 kulgema hakanud kaebetähtaja viimane päev 26. detsember 2022, mis on Sloveenias riigipüha, mistõttu möödus see tähtaeg esimese järgneva tööpäeva lõpus ehk 27. detsembril 2022.
14
See kohus märgib lisaks, et käesoleva juhtumi asjaolud erinevad asjaoludest kohtuasjas, milles tehti 9. septembri 2020. aasta kohtuotsus Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (korduva taotluse rahuldamata jätmine – kaebetähtaeg) (C‑651/19, EU:C:2020:681), milles Euroopa Kohus otsustas, et direktiivi 2013/32 artikliga 46 koostoimes harta artikliga 47 ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad korduva rahvusvahelise kaitse taotluse vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata jätmise otsuse peale kohtule kaebuse esitamiseks ette kümnepäevase õigust lõpetava tähtaja, mis hõlmab riigipühasid ja puhkepäevi, alates sellise otsuse teatavakstegemisest, tingimusel et rahvusvahelise kaitse taotlejad saavad selle tähtaja jooksul tõhusalt kasutada neile direktiiviga 2013/32 antud menetluslikke tagatisi ja õigusi.
15
Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus möönab, et ilmselgelt põhjendamatu rahvusvahelise kaitse taotluse rahuldamata jätmise otsuse peale kaebuse esitamise tähtaeg võib olla lühem kui tavamenetluses ette nähtud 15päevane tähtaeg, leiab ta siiski, et kiirendatud menetluses ette nähtud kolmepäevane tähtaeg on ebaproportsionaalselt ebasoodsam tavalises menetluses ette nähtud tähtajast.
16
Neil asjaoludel otsustas Upravno sodišče (halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas direktiivi [2013/32] artikli 46 lõiget 4 koostoimes harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus niisugune liikmesriigi menetlusnorm nagu ZMZ-1 artikli 70 lõike 1 teine lause, mis näeb kaebuse esitamiseks otsuse peale, millega pädev asutus jätab taotluse kiirendatud menetluses ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata, ette kolmepäevase õigust lõpetava tähtaja alates otsuse teatavaks tegemisest koos riigipühade ja puhkepäevadega, kusjuures see tähtaeg võib lõppeda esimese järgneva tööpäeva lõpus?“
Menetlus Euroopa Kohtus
Kiirmenetluse kohaldamise taotlus
17
Eraldi dokumendiga, mis saabus kohtukantseleisse 6. veebruaril 2023, palus eelotsusetaotluse esitanud kohus menetleda kohtuasja eelotsuse kiirmenetluses, märkides esiteks, et direktiivi 2013/32 artikli 46 lõike 4 tõlgendamise küsimus, mille ta Euroopa Kohtule esitas, mõjutab talle esitatud sarnaste kaebuste läbivaatamist, ning teiseks, et kuna käesoleval juhul tõstatatud õigusküsimus puudutab õigust tõhusale õiguskaitsevahendile, siis õigustab see oma olemuselt vastuse andmist võimalikult kiiresti.
18
Euroopa Kohtu kolmas koda, kes määrati Euroopa Kohtu kodukorra artikli 108 lõike 1 alusel kohtuasja menetlema, jättis 16. veebruari 2023. aasta otsusega selle taotluse rahuldamata põhjendusel, et kiireloomulisuse tingimus ei ole täidetud.
19
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esimese põhjenduse kohta märkis Euroopa Kohtu kolmas koda, et see, kui otsus, mille eelotsusetaotluse esitanud kohus peab pärast Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse esitamist tegema, võib puudutada suurt hulka isikuid või õiguslikke olukordi, ei saa iseenesest kujutada endast erandlikku asjaolu, mis õigustaks eelotsuse kiirmenetluse kohaldamist. Mis puudutab teist põhjendust, et iga eelotsusetaotlus, mis puudutab tõhusa õiguskaitsevahendi õigust puudutava sätte tõlgendamist, eeldab Euroopa Kohtu kiiret vastust, siis leidis see koda, et selline põhjendus ei ole iseenesest piisav, et õigustada asja suhtes kiirmenetluse kohaldamist, kuna see on menetluslik vahend, mille eesmärk on reageerida erakordselt kiireloomulisele olukorrale.
20
Euroopa Kohtu kolmas koda tuletas lisaks meelde, et selle kindlakstegemisel, kas kiireloomulisuse tingimus on täidetud, on põhikriteeriumiks see, et põhikohtuasja kaebajalt on võetud vabadus (12. jaanuari 2023. aasta kohtuotsus MV (liitkaristuse moodustamine), C‑583/22 PPU, EU:C:2023:5, punkt 45), ning märkis, et Euroopa Kohtu käsutuses olevast toimikust nähtub, et kaebaja suhtes ei ole võetud ühtegi vabadust piiravat meedet. Ta märkis samuti, et kuna riigisisese õiguse kohaselt ei saa kaebajat välja saata seni, kuni tema elamisloa taotluse kohta tehtud otsus ei ole jõustunud, võib välistada ohu, et ta saadetakse tagasi riiki, kus teda võidakse karistada surmanuhtlusega, piinata või talle võiks osaks saada muu ebainimlik või alandav karistus või kohtlemine.
Kiirendatud menetluse taotlus
21
Eelotsusetaotluse esitanud kohus esitas ka kodukorra artikli 105 alusel taotluse lahendada asi kiirendatud menetluses, tuginedes põhjendustele, mis on identsed käesoleva kohtumääruse punktis 17 esitatud põhjendustega, millega ta põhjendas oma taotlust lahendada eelotsusetaotlus kiirmenetluses. See taotlus jäeti Euroopa Kohtu presidendi 1. märtsi 2023. aasta otsusega rahuldamata samadel põhjustel, mis on esitatud käesoleva kohtumääruse punktis 19.
Eelotsuse küsimuse analüüs
22
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 99 kohaselt võib Euroopa Kohus juhul, kui eelotsuse küsimusele saab vastuse selgelt tuletada kohtupraktikast või kui küsimusele antav vastus ei tekita põhjendatud kahtlust, igal ajal ettekandja-kohtuniku ettepanekul ja pärast kohtujuristi ärakuulamist lahendada kohtuasja põhistatud määrusega.
23
Käesolevas kohtuasjas otsustati seda sätet kohaldada.
24
Oma küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2013/32 artikli 46 lõiget 4 koostoimes harta artikli 47 esimese lõiguga tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad kohtusse kaebuse esitamiseks otsuse peale, millega jäetakse rahvusvahelise kaitse taotlus kiirendatud menetluses ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata, ette kolmepäevase tähtaja, mis hõlmab riigipühasid ja puhkepäevi.
25
Selle direktiivi artikli 46 lõiked 1 ja 4 koostoimes direktiivi põhjendusega 50 kohustavad liikmesriike nägema ette mõistlikud kaebetähtajad ja sätestama muud vajalikud normid, et rahvusvahelise kaitse taotleja saaks kasutada oma õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus. Selles sättes on ka täpsustatud, et need tähtajad ei tohi muuta selle õiguse teostamist võimatuks või ülemäära raskeks.
26
Direktiivi 2013/32 artikli 46 lõikes 4 ette nähtud õiguskaitsevahendi tunnusjooned tuleb kindlaks määrata vastavalt harta artiklile 47, mille kohaselt on igaühel, kelle liidu õigusega tagatud õigusi või vabadusi rikutakse, selles artiklis kehtestatud tingimuste kohaselt õigus tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus (9. septembri 2020. aasta kohtuotsus Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (korduva taotluse läbivaatamata jätmine – kaebetähtaeg), C‑651/19, EU:C:2020:681, punkt 27). Selle direktiivi artikli 46 lõikega 4 on seega vastuolus mis tahes riigisisene meede, mis takistab selle artikli lõikes 1 ette nähtud õiguskaitsevahendite tõhusat kasutamist (vt analoogia alusel 22. juuni 2023. aasta kohtuotsus K.B. ja F.S. (omal algatusel kontrollimine kriminaalasjades), C‑660/21, EU:C:2023:498, punkt 37).
27
Sellest järeldub, et kui liikmesriigid määravad sellise liidu õigusnormi alusel nagu direktiivi artikli 46 lõige 4 kindlaks kaebetähtajad, on nad vastavalt harta artikli 51 lõikele 1 kohustatud tagama, et järgitaks harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus, mida on täpsustatud nimetatud artiklis 46 (vt selle kohta 19. detsembri 2019. aasta kohtuotsus Deutsche Umwelthilfe, C‑752/18, EU:C:2019:1114, punkt 34, ning 22. juuni 2023. aasta kohtuotsus K.B. ja F.S. (omal algatusel kontrollimine kriminaalasjades), C‑660/21, EU:C:2023:498, punkt 40).
28
Nagu nähtub selle direktiivi 2013/32 põhjendusest 20, peavad sellised tähtajad igal juhul jääma mõistlikuks ega tohi takistada esitatud taotluse piisavat ja täielikku läbivaatamist ega taotlejale selle direktiiviga antud õiguste tegelikku kasutamist. Pealegi, nagu on täpsustatud direktiivi põhjenduses 25, peaks igal taotlejal olema tegelik õigus menetlusele, võimalus teha koostööd ja nõuetekohaselt suhelda pädevate ametiasutustega, et esitada oma juhtumi kohta asjakohaseid asjaolusid, ning küllaldased menetluslikud õigused tema juhtumi menetlemise kõikides etappides.
29
Lisaks tuleneb direktiivi 2013/32 artikli 12 lõike 1 punktist b koostoimes lõikega 2, et kohtumenetluse korral peavad kõigil taotlejatel vajaduse korral olema piisavad tagatised, mis on samaväärsed nendega, mis on ette nähtud rahvusvahelise kaitse taotluste halduskorras menetlemiseks, st muu hulgas võimalus kasutada oma argumentide esitamisel pädevale ametiasutusele tõlgi teenuseid.
30
Selleks et võimaldada taotlejatel kasutada oma õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus, tagab direktiivi 2013/32 artikkel 22 koostoimes direktiivi põhjendusega 23 taotlejatele menetluse kõigis etappides õiguse õigusabile ja esindamisele, mis võivad olla tasuta vastavalt selle direktiivi artiklile 20, sealhulgas pärast eitava otsuse saamist. Lisaks tagab direktiivi artikkel 23 nende taotlejate nõustajatele õiguse tutvuda teabega, mis on lisatud toimikusse, mille alusel otsus on tehtud või tehakse (9. septembri 2020. aasta kohtuotsus Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (korduva taotluse läbivaatamata jätmine – kaebetähtaeg), C‑651/19, EU:C:2020:681, punkt 62).
31
Sellest järeldub, et selleks, et järgida nõudeid, mis tulenevad direktiivi 2013/32 artikli 46 lõikest 4 koostoimes harta artikli 47 esimese lõiguga, saab kaebetähtaega pidada sisuliselt piisavaks, et valmistada ette ja esitada tõhus õiguskaitsevahend kohtus, ainult siis, kui taotlejal on võimalik selle tähtaja jooksul tõhusalt kasutada käesoleva kohtumääruse eelmises punktis nimetatud menetluslikke õigusi.
32
Eelotsusetaotlusest nähtub aga, et kuna siseministeerium ei võimaldanud põhikohtuasja kaebuse esitamise tähtaja jooksul põhikohtuasja kaebaja esindajale tõlki, siis piirdusid nende vestlused lühisõnumite (SMS) vahetamisega elektroonilist tõlkeseadet kasutades. Sellest nähtub samuti, et siseministeerium ei andnud mingit vastust põhikohtuasja kaebaja esindaja taotlusele tutvuda kaebaja toimikusse lisatud teabega, mis eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul tulenes asjaolust, et põhikohtuasjas käsitletav otsus tehti kaebajale teatavaks veidi enne puhkepäeva.
33
Neil asjaoludel – kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu läbiviidava kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist – ei taga selline kaebetähtaeg, nagu on kõne all põhikohtuasjas, harta artiklis 47 ette nähtud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus, kuna see võib tegelikult võtta taotlejalt direktiivi 2013/32 artikli 12 lõike 1 punktiga b ja lõikega 2 tagatud õiguse kasutada oma argumentide esitamisel pädevale ametiasutusele tõlgi teenuseid, selle direktiivi artikliga 22 tagatud õiguse õigusabile ja esindamisele ning direktiivi artiklis 23 ette nähtud õiguse tutvuda toimikusse lisatud teabega.
34
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 2013/32 artikli 46 lõiget 4 koostoimes harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad kohtusse kaebuse esitamiseks otsuse peale, millega jäetakse rahvusvahelise kaitse taotlus kiirendatud menetluses ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata, ette kolmepäevase tähtaja, mis hõlmab riigipühasid ja puhkepäevi, kuna selline tähtaeg võib takistada selle direktiivi artikli 12 lõike 1 punktiga b ja lõikega 2 ning artiklitega 22 ja 23 tagatud õiguste tõhusat kasutamist.
Kohtukulud
35
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta artikli 46 lõiget 4 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47
tuleb tõlgendada nii, et
sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad kohtusse kaebuse esitamiseks otsuse peale, millega jäetakse rahvusvahelise kaitse taotlus kiirendatud menetluses ilmselge põhjendamatuse tõttu rahuldamata, ette kolmepäevase tähtaja, mis hõlmab riigipühasid ja puhkepäevi, kuna selline tähtaeg võib takistada selle direktiivi artikli 12 lõike 1 punktiga b ja lõikega 2 ning artiklitega 22 ja 23 tagatud õiguste tõhusat kasutamist.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: sloveeni.
(
i
)	Käesoleval kohtuasjal on väljamõeldud nimi. See ei vasta ühegi menetlusosalise tegelikule nimele.