62002TJ0289_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta T‑289/02
Telepharmacy Solutions, Inc ., Ziemeļbilerika [ North Billerica ], Masačūsetsa [ Massachusetts ] (Amerikas Savienotās Valstis), ko pārstāv R. Deiviss [ R. Davis ], barrister, un M. Medickijs [ M. Medyckyj ], solicitor,
prasītājs,
pret
Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv S. Bonne [ S. Bonne ], pārstāve,
atbildētājs,
par prasību, kas celta par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2002. gada 28. jūnija lēmumu (lieta R 108/2001‑4), kas saistīta ar vārdiska apzīmējuma “TELEPHARMACY SOLUTIONS” kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju.
EIROPAS KOPIENU PIRMĀS INSTANCES TIESA (ceturtā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētājs I. Legāls [ H. Legal ], tiesneši V. Tīli [ V. Tiili ] un M. Vilars [ M. Vilaras ],
sekretāre B. Pastora [ B. Pastor ], sekretāra palīdze,
ņemot vērā rakstveida procesu un tiesas sēdi 2004. gada 10. martā,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Sprieduma pamatojums
Prāvas priekšvēsture
1. 1999. gada 26. novembrī prasītājs, iepriekš Adds Inc ., Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza vārdiskas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).
2. Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “TELEPHARMACY SOLUTIONS”.
3. Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 9., 10., 38. un 42. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām, un attiecībā uz katru no klasēm atbilst šādam aprakstam:
– “datori, datoru perifērijas ierīces, datorskapji, printeri, etiķešu līmēšanas iekārtas, datormēbeles un datoru programmatūra, datu nesēji, to skaitā visi iepriekš minētie produkti, kuros iekļautas izplatīšanas sistēmas detaļas un/vai kuri paredzēti farmaceitiskiem, medicīniskiem vai farmācijas pakalpojumiem; izplatīšanas sistēmas, kas ietver programmatūru un datortehnikas iekārtas”, kas ietilpst 9. klasē;
– “izplatīšanas sistēmas; iepakotu medikamentu un/vai farmaceitisko produktu izplatīšanas sistēmas; izplatīšanas sistēmas, kas ietver skapjus; visu iepriekš minēto produktu detaļas un pamatsastāvdaļas”, kas ietilpst 10. klasē;
– “informācijas, datu un izplatīšanas instrukciju pārraide, informācijas, datu un izplatīšanas instrukciju pārraide elektroniskā formā un/vai pa radio”, kas ietilpst 38. klasē;
– “pacientu konsultēšanas pakalpojumi; izplatīšanas instrukciju nosūtīšana attālinātās izplatīšanas sistēmām, medicīnas un farmācijas pakalpojumi”, kas ietilpst 42. klasē.
4. Ar 2000. gada 21. novembra lēmumu pārbaudes veicējs noraidīja reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Tas uzskatīja, ka, tā kā vārds “telepharmacy” (telefarmācija) tiek bieži lietots medikamentu attālinātās izplatīšanas jomā, konkrētais apzīmējums ir tāds, kas tieši apraksta preces un pakalpojumus, kuri paredzēti preču zīmes reģistrācijas pieteikumā. Pārbaudes veicējs uzskatīja, ka, kopumā ņemot, preču zīme “TELEPHARMACY SOLUTIONS” patērētājam norāda vienīgi uz to, ka prasītājs, piegādājot reģistrācijas pieteikumā norādītās preces un sniedzot tajā norādītos pakalpojumus, piedāvāja risinājumus uzņēmumiem un privātpersonām, kas vēlējās uzsākt darbību telefarmācijas jomā. Līdz ar to preču zīme tika uzskatīta par tādu, kam attiecībā uz visām reģistrācijas pieteikumā paredzētajām precēm un pakalpojumiem nepiemīt nekāda atšķirtspēja.
5. 2001. gada 22. janvārī prasītājs saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 59. pantu par pārbaudes veicēja lēmumu iesniedza apelāciju ITSB. Tas apelāciju pamatoja ar 2001. gada 21. marta procesuālo rakstu.
6. Ar 2002. gada 28. jūnija lēmumu (turpmāk tekstā – “Apstrīdētais lēmums”) ITSB Apelāciju ceturtā padome apelāciju noraidīja ar tādu pamatojumu, ka Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts rada šķērsli vārdiskas preču zīmes “TELEPHARMACY SOLUTIONS” reģistrācijai, jo patērētāji to varētu uztvert kā norādi par reģistrācijas pieteikumā paredzēto preču un pakalpojumu paredzēto nolūku, proti, ka tie paredzēti farmaceitisko produktu attālinātai izplatīšanai. Apelāciju padome norāda, ka ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi tiek aprakstītas iekārtas un pakalpojumi, kas paredzēti farmaceitisko produktu attālinātai izplatīšanai, jo šajā jomā vārds “telepharmacy” ir bieži lietots.
Process un lietas dalībnieku prasījumi
7. Ar prasības pieteikumu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2002. gada 20. septembrī, prasītājs cēla šo prasību.
8. Prasības pieteikumā prasītājs norādījis, ka šī prasība attiecas tikai uz šādām precēm: “iepakotu farmaceitisko produktu elektroniskas attālinātās vadības izplatīšanas sistēmas, ieskaitot vietu, kurā tiek glabāti iepakotie farmaceitiskie produkti to vēlākai izplatīšanai, dators, kas savienots ar izplatīšanas automātu un sakaru tīkls, kas datoru savieno ar attālināto datoru”, kas ietilpst 9. klasē.
9. Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
– atcelt Apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas attiecas uz iepriekš 8. punktā minētajām precēm;
– piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
10. ITSB prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
– prasību noraidīt;
– piespriest prasītājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
11. Prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus. Pirmais pēc būtības ir balstīts uz viņa tiesību uz aizstāvību pārkāpumu, otrais – uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpumu un trešais balstīts uz tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu.
Par prāvas priekšmetu
12. Vispirms jāpārbauda, vai pieteikumā par lietas ierosināšanu iekļautais prasītāja lūgums saīsināt preču zīmes reģistrācijas pieteikumā paredzēto preču un pakalpojumu sarakstu (skat. šī sprieduma 8. punktu) ir pieņemams.
13. Šajā sakarā jāatgādina, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs jebkurā brīdī ITSB var iesniegt lūgumu saīsināt preču un pakalpojumu sarakstu atbilstoši Regulas Nr. 40/94 44. pantam un 13. noteikumam Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulā (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94 (OV L 303, 1. lpp.). No šiem noteikumiem izriet, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā paredzēto preču un pakalpojumu saraksta saīsināšana ir jāveic saskaņā ar dažiem īpašiem noteikumiem. Tā kā prasības pieteikumā izteiktais prasītāja lūgums neatbilst šiem noteikumiem, to nevar uzskatīt par lūgumu grozījumu izdarīšanai iepriekš minēto noteikumu nozīmē (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 5. marta spriedumu lietā T‑194/01 Unilever/ ITSB (Ovālas formas tablete), Recueil, II‑383. lpp., 13. punkts).
14. Minēto lūgumu šajā gadījumā savukārt var interpretēt tā, ka prasītājs lūdz atcelt tikai daļu no Apstrīdētā lēmuma (šajā sakarā skat. šī sprieduma 13. punktā minētā sprieduma lietā Tablette ovoïde
14. punktu). Šāds lūgums pats par sevi nav pretrunā Pirmās instances tiesas Reglamenta 135. panta 4. punktā paredzētajam aizliegumam Pirmās instances tiesā grozīt Apelāciju padomē izskatītā strīda priekšmetu (šajā sakarā skat. 13. punktā minētā sprieduma lietā Unilever/ ITSB 15. punktu).
15. Šajā gadījumā, kā to apstiprina arī prasītājs un ITSB savās atbildēs uz Pirmās instances tiesas rakstveida jautājumu, runa ir par lūgumu daļēji atcelt Apstrīdēto lēmumu, ar ko netiek grozīts strīda priekšmets Reglamenta 135. panta 4. punkta nozīmē. Tādējādi tas ir pieņemams.
Par pirmo pamatu, kas balstīts uz tiesību uz aizstāvību pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
16. Prasītājs uzsver – kaut gan pārbaudes veicēja 2000. gada 21. novembra lēmums ir balstīts vienīgi uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, Apstrīdētais lēmums balstīts uz tās pašas regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu. Apelāciju padome bija izvirzījusi jaunu absolūtu reģistrācijas atteikuma pamatojumu, nedodot prasītājam iespēju izteikt savus apsvērumus par to vai iesniegt pierādījumus šajā sakarā. Tādējādi rīkojoties, Apelāciju padome ir pārkāpusi Regulas Nr. 40/94 73. pantu.
17. ITSB prasa šo pamatu noraidīt, ņemot vērā to, ka iemesli reģistrācijas atteikumam, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un tās pašas regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, šajā gadījumā sakrīt. Mainīta ir vienīgi reģistrācijas atteikuma tiesiskā bāze. Apelāciju padomes ir tiesīgas tā rīkoties atbilstoši Regulas Nr. 40/94 62. pantam, kurā ir noteikts, ka Apelāciju padome var darboties atbilstoši tās instances kompetencei, kas ir pieņēmusi lēmumu.
18. ITSB uzskata, ka nav pārkāpis Regulas Nr. 40/94 73. pantu, jo tas pastāvīgi atgādinājis, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reģistrācijas atteikuma pamatojums bija tāds, ka konkrētais apzīmējums apraksta visas reģistrācijas pieteikumā paredzētās preces un pakalpojumus, proti, ka tie piedāvā risinājumus medikamentu izgatavošanas un attālinātās izplatīšanas jomā. Jāuzsver, ka pārbaudes veicēja 2000. gada 16. maijā sniegtajā paziņojumā par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma noraidījuma pamatojumu jau tika norādīts tas, ka preču zīmi nevarēja reģistrēt saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo tā aprakstīja visas reģistrācijas pieteikumā paredzētās preces un pakalpojumus. Tātad prasītājam divas reizes tika dota iespēja iesniegt komentārus par iemesliem, kas bija par pamatu tam, lai izlemtu, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir aprakstoša: vienu reizi – pārbaudes veicējam un vienu reizi – Apelāciju padomē.
Pirmās instances tiesas vērtējums
19. Jāatgādina, ka šajā gadījumā ir skaidrs, ka pārbaudes veicējs ir noraidījis preču zīmes “TELEPHARMACY SOLUTIONS” reģistrācijas pieteikumu, jo tai attiecībā uz šajā pieteikumā paredzētajām precēm un pakalpojumiem nepiemita atšķirtspēja Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Apelāciju padome savukārt uzsvēra, ka uz konkrēto vārdisko apzīmējumu attiecās tās pašas regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētais absolūtais atteikuma pamatojums.
20. Šajā sakarā vispirms jāatgādina, ka tiesību uz aizstāvību aizsardzības princips ir nostiprināts Regulas Nr. 40/94 73. pantā, saskaņā ar kuru ITSB lēmumi var būt balstīti tikai uz tādu pamatojumu, par kuru lietas dalībnieki varējuši izteikt savu viedokli (Pirmās instances tiesas 2000. gada 16. februāra spriedums lietā T‑122/99 Procter & Gamble /ITSB (Ziepju forma), Recueil, II‑265. lpp., 40. punkts, un Pirmās instances tiesas spriedums lietā T‑34/00 Eurocool Logistik /ITSB ( EUROCOOL ), Recueil, II‑683. lpp., 20. punkts, un Pirmās instances tiesas spriedums lietā T‑79/00 Rewe‑Zentral /ITSB ( LITE ), Recueil, II‑705. lpp., 13. punkts).
21. Starp citu, tiesību uz aizstāvību ievērošana ir Kopienu tiesību vispārējs princips, saskaņā ar kuru tādu publisko iestāžu lēmumu adresātiem, kas būtiski skar šo adresātu intereses, jādod iespēja attiecīgi izteikt savu viedokli (šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā Procter & Gamble /ITSB 42. punkts, šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā EUROCOOL
21. punkts un šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā LITE
14. punkts).
22. Šajā sakarā no Pirmās instances tiesas judikatūras izriet, ka, nedodot preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējam iespēju izteikties par to absolūto reģistrācijas atteikuma pamatojumu piemērošanu, ko Apelāciju padome izvirzījusi pēc savas ierosmes, Apelāciju padome ir pārkāpusi tiesības uz aizstāvību (šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā Ziepju forma 47. punkts, šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā EUROCOOL
22. punkts, šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā LITE
15. punkts).
23. Tāpat arī jāatgādina – pat ja no Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta izriet, ka katrs šajā noteikumā minētais reģistrācijas atteikuma pamatojums ir neatkarīgs no citiem un ir jāizskata atsevišķi (attiecībā uz Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.), 3. panta 1. punkta identiskajiem noteikumiem pēc analoģijas skat. Tiesas 2003. gada 8. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās C‑53/01 – C‑55/01 Linde
u.c., Recueil, I‑3161. lpp., 67. punkts), pastāv acīmredzama attiecīgo minētā noteikuma b), c) un d) apakšpunktā paredzēto pamatojumu piemērošanas jomu pārklāšanās (attiecībā uz Direktīvas 89/104/EEK 3. panta 1. punkta identiskajiem noteikumiem pēc analoģijas skat. Tiesas 2004. gada 12. februāra spriedumu lietā C‑265/00 Campina Melkunie, Recueil, I‑1699. lpp., 18. punkts).
24. Jo īpaši vārdiskai preču zīmei, ar kuru apraksta preces vai pakalpojuma īpašības Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā šo faktu, noteikti nepiemīt atšķirtspēja attiecībā uz tām pašām precēm un pakalpojumiem tās pašas regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē (attiecībā uz Direktīvas 89/104/EEK 3. panta 1. punkta identiskajiem noteikumiem pēc analoģijas skat. šī sprieduma 23. punktā minētā Tiesas sprieduma lietā Campina Melkunie
19. punktu un Tiesas 2004. gada 12. februāra spriedumu lietā C‑363/99 Koninklijke KPN Nederland, Recueil, I‑1619. lpp., 86. punkts).
25. Šajā gadījumā argumentācija, kas izvirzīta, lai pamatotu to, kāpēc Apelāciju padome Apstrīdētajā lēmumā piemērojusi Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, un pārbaudes veicēja lēmumā sniegtais pamatojums ir līdzīgi. Atsaucoties uz angļu jēdzienu “tele” (tele-), “pharmacy” (farmācija) un “solutions” (risinājumi) definīcijām vārdnīcā, pārbaudes veicējs norādījis, ka reģistrācijai pieteikto preču zīmi nevar reģistrēt saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo, tā kā ar to tika aprakstītas preces un pakalpojumi, ar kuriem tiek piedāvāti risinājumi medikamentu izgatavošanas un attālinātās izplatīšanas jomā, tai nepiemita atšķirtspēja.
26. Apelāciju padome šo izskaidrojumu apstiprināja, Apstrīdētā lēmuma 8. un 9. punktā norādot:
“[..] preču zīmi veido izteiciens, ko patērētāji nevar izmantot, lai apzīmētu reģistrācijas pieteikumā iekļautās preces vai tajā norādīto pakalpojumu paredzēto nolūku. Tādējādi tā jānoraida saskaņā ar [Regulas Nr. 40/94] 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu. [..] Pārbaudes veicēja lēmumā apstiprināts preču zīmes noraidījums saskaņā ar [Regulas Nr. 40/94] 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo, tā kā ar to tiek aprakstītas preces un pakalpojumi, tai nepiemīt atšķirtspēja. Tādējādi padome droši pieņēma, ka [pārbaudes veicējs] noraidījis pieteikumu preču zīmes aprakstošā rakstura dēļ un ka tā savu atteikumu balstījusi tikai uz tiem ar atšķirtspēju saistītajiem apstākļiem, kas saistīti ar aprakstošo raksturu. Padome tāpat arī uzskata, ka preču zīme jānoraida vienīgi saskaņā ar [Regulas Nr. 40/94] 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu.”
27. No šiem lēmumiem izriet, ka šīs lietas apstākļi atšķiras no tiem, kādi pastāvēja šī sprieduma 20. punktā minētās judikatūras gadījumā. Šajās lietās Apelāciju padome bija izmantojusi jaunus absolūtos atteikuma pamatojumus, nedodot atbildētājiem iespēju izteikties par šo absolūto atteikuma pamatojumu piemērošanu un to piemērošanai izteikto argumentāciju (šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā Ziepju forma 43.–46. punkts, šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā EUROCOOL
23. un 24. punkts un šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā LITE
16.–19. punkts).
28. Šajā gadījumā Apelāciju padome savukārt pamatoti uzskatīja, ka, kaut gan pārbaudes veicēja lēmumā bija tieši paredzēts tikai Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, no šī lēmuma pamatojuma skaidri izriet, ka tā balstījusies uz tās pašas regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu. Līdz ar to, balstot savu lēmumu uz pēdējo minēto noteikumu, Apelāciju padome nav izmantojusi jaunu absolūto atteikuma pamatojumu, attiecībā uz kuru tai bija jādod prasītājam iespēja iepriekš izteikties.
29. Turklāt, tā kā pārbaudes veicējs reģistrācijas atteikumu pamatoja ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izvirzot iemeslus, kas attiecas vienīgi uz reģistrācijai pieteiktās preču zīmes aprakstošo raksturu, prasītājam tika dota iespēja izteikties par argumentāciju, kas ļāva Apelāciju padomei apstiprināt reģistrācijas atteikumu. Tā procesuālais raksts, kurā izklāstīti 2001. gada 21. martā Apelāciju padomē iesniegtās apelācijas pamatojumi, cita starpā skar jautājumu par konkrētās preču zīmes šķietamo aprakstošo raksturu.
30. No iepriekš minētā izriet, ka pirmais pamats ir jānoraida.
Par otro pamatu, kas balstīts uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
31. Atsaucoties uz Tiesas 2001. gada 20. septembra spriedumu lietā C‑383/99 Procter & Gamble /ITSB, Recueil, I‑6251. lpp., prasītājs norāda, ka, pirmkārt, reģistrācijai pieteikto preču zīmi nevar atteikties reģistrēt saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, jo tā nav veidota tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kas norāda uz konkrēto preču vai pakalpojumu paredzēto nolūku. Prasītājs atzīst, ka vārdu “pharmacy” var izmantot tirdzniecībā, lai norādītu uz šo preču paredzēto nolūku. Turklāt viņš atzīst, ka jēdzienu “tele” var izmantot kā priedēkli, kas nozīmē “attālināts”. Prasītājs tomēr uzskata, ka neviens no šiem apgalvojumiem neļauj secināt, ka šī vārdu kombinācija atgādina ikdienā lietotu izteicienu. Fakts, ka jēdziens “tele” ir atrodams vārdnīcā, nav tam pierādījums.
32. Otrkārt, ITSB nav pārbaudījis preču zīmi kopumā, proti, vārda “solutions” pievienošanu, ko nevar uzskatīt par tādu vārdu, kuru ikdienā lieto attiecībā uz precēm, kas atšķiras no piedāvātajiem pakalpojumiem.
33. Prasītājs apgalvo, ka reģistrācijai pieteikto preču zīmi veido eliptiska norāde, kam piemīt neparasta gramatiska struktūra un kas veido sintagmu, kuras nozīme nav saprotama uzreiz. Turklāt viņš atgādina, ka vienu pašu faktu, ka preču zīme norāda uz konkrētām precēm vai pakalpojumiem, nevar uzskatīt par tādu, kas saistīts ar to aprakstu.
34. Prasītājs piebilst – kaut arī ITSB norāda, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir tikai aprakstoša attiecībā uz risinājumu piedāvājumu profesionāļiem vai privātpersonām, kas vēlas uzsākt darbību “telefarmācijas” jomā, proti, medikamentu izplatīšanu, izmantojot telekomunikāciju līdzekļus, tā neapraksta preces, kas paredzētas reģistrācijas pieteikumā, par kuru ir runa šajā prasībā.
35. Turklāt prasītājs uzskata, ka Apelāciju padomei, kurai bija saistoši pierādījumi, kas iesniegti pārbaudes nodaļā, nebija nekādu pierādījumu vai, pakārtoti, nebija pamatotu pierādījumu, lai apstiprinātu apgalvojumu, saskaņā ar kuru reģistrācijai pieteikto preču zīmi jāatsakās reģistrēt saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu. Tas uzsver, ka pārbaudes veicēja atteikums bija balstīts tikai uz vienu norādi Internetā, kas attiecas uz konferenci, kura minēta ārpus Eiropas Kopienas esošas izglītības iestādes Interneta tīmekļa vietnē. Turklāt prasītājam netika dota iespēja pārbaudīt, vai šāda norāde pastāv.
36. Prasītājs uzsver, ka, treškārt, reģistrācijai pieteikto preču zīmi nevar atteikties reģistrēt, arī pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ņemot vērā to, ka preču zīme nav aprakstoša un ka ITSB netika sniedzis citus pierādījumus, lai apliecinātu to, ka preču zīmei nepiemīt atšķirtspēja.
37. ITSB uzskata, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme kopumā norāda uz tādas aptiekas produktiem, ar kuru var sazināties no attāluma ar Interneta starpniecību. Šī preču zīme ir aprakstoša no tās mērķa sabiedrības viedokļa, ko veido medicīnas nozares speciālisti. ITSB uzskata, ka šī sabiedrība var būt angliski runājoša sabiedrība vai tāda, kas zina medicīnas zinātnisko valodu, proti, angļu valodu.
38. Attiecībā uz prasītāja apgalvojumu par to, ka Apelāciju padomei nebija nekādu pierādījumu, lai pamatotu secinājumu, saskaņā ar kuru preču zīmes reģistrācija bija jānoraida saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, ITSB norāda, ka Apelāciju padome atbilstoši judikatūrai sava lēmuma pieņemšanai piemēroja vienīgi ar aprakstošo raksturu saistīto kritēriju.
39. Attiecībā uz faktu, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei nepiemīt atšķirtspēja, ITSB turpina apgalvot – pat ja Apstrīdētais lēmums balstīts uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, preču zīmei arī nepiemīt atšķirtspēja. Šajā sakarā tā apgalvo, ka frāzes “telepharmacy and solutions” meklēšana Internetā ļauj iegūt sarakstu ar 245 Interneta tīmekļa vietnēm, kurās reģistrācijai pieteiktā preču zīme izmantota kā sugasvārds.
Pirmās instances tiesas vērtējums
40. Saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta noteikumiem nereģistrē “preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējuma vai norādes, kas tirdzniecībā var kalpot, lai norādītu veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, preču ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas ģeogrāfisko izcelsmi vai laiku, un citas preču un pakalpojumu īpašības”. Turklāt Regulas Nr. 40/94 7. panta 2. punkts paredz, ka “1. punktu piemēro arī tad, ja pamatojums reģistrācijas atteikumam pastāv tikai kādā Kopienas daļā”.
41. Regulas Nr. 40/94 7. pantā uzskaitītie dažādie reģistrācijas atteikuma pamatojumi ir interpretējami saskaņā ar vispārējām interesēm, kas ir pamatā katram no tiem (attiecībā uz Direktīvas 89/104 3. panta noteikumiem skat. pēc analoģijas Tiesas 2002. gada 18. jūnija spriedumu lietā C‑299/99 Philips, Recueil, I‑5475. lpp., 77. punkts, šī sprieduma 23. punktā minētā sprieduma lietā Linde
u.c. 71. punktu, Tiesas 2003. gada 6. maija spriedumu lietā C‑104/01 Libertel, Recueil, I‑3793. lpp., 51. punkts, un šī sprieduma 23. punktā minētā sprieduma lietā Campina Melkunie
34. punktu).
42. Aizliedzot kā Kopienas preču zīmi reģistrēt apzīmējumus vai norādes, kas paredzētas Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā, šīs normas mērķis ir aizsargāt vispārējās intereses, kas prasa, lai visi varētu brīvi izmantot apzīmējumus vai norādes, kas apraksta to preču vai pakalpojumu īpašības, attiecībā uz kuriem ir iesniegts reģistrācijas pieteikums. Tādējādi šajā normā nav pieļauta situācija, ka šādi apzīmējumi vai norādes varētu tikt rezervēti tikai vienam uzņēmumam tādēļ, ka tie reģistrēti kā preču zīmes (Tiesas 2003. gada 23. oktobra spriedums lietā C‑191/01 P ITSB/ Wrigley, Recueil, I‑12447. lpp., 31. punkts, un iepriekš minētā judikatūra).
43. Lai ITSB varētu atteikt reģistrāciju, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, nav nepieciešams, lai šajā normā minētie apzīmējumi un norādes, kas veido preču zīmi, reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas brīdī faktiski tiktu izmantoti, lai aprakstītu preces vai pakalpojumus, attiecībā uz kuriem ir iesniegts pieteikums, vai aprakstītu šādu preču vai pakalpojumu īpašības. Kā jau to norāda minētās normas redakcija, pietiek ar to, ka apzīmējumus vai norādes var izmantot šādos nolūkos. Piemērojot minēto noteikumu, ir jāatsaka vārdiska apzīmējuma reģistrācija, ja vismaz vienā no tā iespējamām nozīmēm apzīmējums norāda uz attiecīgo preču vai pakalpojumu raksturīgajām īpašībām (šī sprieduma 42. punktā minētā sprieduma lietā ITSB/ Wrigley
32. punkts).
44. Tādējādi Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanai jāpārbauda, vai vismaz viena no konkrētā apzīmējuma iespējamām nozīmēm norāda uz kādu no preču vai pakalpojumu īpašībām.
45. Lai pārbaudītu apzīmējuma iespējamās nozīmes, jāizvērtē, vai no konkrētās sabiedrības daļas viedokļa parastas izmantošanas gaitā šis apzīmējums var kalpot tam, lai tieši vai ar norādi uz kādu no tā pamatīpašībām apzīmētu preci vai pakalpojumu, attiecībā uz kuru ir iesniegts reģistrācijas pieteikums (šajā sakarā skat. šī sprieduma 31. punktā minētā sprieduma lietā Procter & Gamble /ITSB 39. punktu). Attiecīgi apzīmējuma aprakstošais raksturs jāvērtē, pirmkārt, saistībā ar attiecīgajām precēm vai pakalpojumiem un, otrkārt, saistībā ar konkrētās sabiedrības daļas izpratni (šī sprieduma 20. punktā minētā sprieduma lietā EUROCOOL
38. punkts).
46. Vispirms jāatgādina, ka šī prasība attiecas tikai uz šādām preču zīmes reģistrācijas pieteikumā paredzētām precēm: “iepakotu farmaceitisko produktu elektroniskas attālinātās vadības izplatīšanas sistēmas, kas ietver vietu, kurā tiek glabāti iepakotie farmaceitiskie produkti to vēlākai izplatīšanai, datoru, kas savienots ar izplatīšanas automātu, un sakaru tīklu, kas datoru savieno ar attālināto datoru”, kas ietilpst 9. klasē.
47. Tādējādi jānorāda, ka konkrētā sabiedrības daļa, kā to uzskatīja ITSB, nesaņemot no prasītāja par to nekādus iebildumus, ir angliski runājoši medicīnas nozares speciālisti.
48. Attiecībā uz vārdiska apzīmējuma “TELEPHARMACY SOLUTIONS” nozīmi angļu valodā jānorāda, tāpat kā starp citu to pieļauj prasītājs, ka vārdu “pharmacy” var izmantot tirdzniecībā, lai norādītu uz reģistrācijas pieteikumā minēto preču paredzēto nolūku, turpretim jēdzienu “tele” var izmantot kā priedēkli, kas nozīmē “attālināts”. Tādējādi jāsecina, ka vārds “telepharmacy” paredz medikamentu attālinātu izplatīšanu.
49. Šajā sakarā nav nozīmes tam, vai vārds “telepharmacy” ir jaunvārds. Kā jau Tiesa to secinājusi, preču zīme, ko veido neoloģisms, kurš sastāv no vārdiskiem elementiem, no kuriem katrs apraksta to preču vai pakalpojumu īpašības, attiecībā uz kurām ir iesniegts reģistrācijas pieteikums, pati par sevi apraksta minētās īpašības, izņemot gadījumu, kad starp neoloģismu un to veidojošo elementu kopumu pastāv uztverama atšķirība, kas ļauj domāt, ka saistībā ar minētajām precēm vai pakalpojumiem [elementu] kombinācijai piemītošā neparastā rakstura dēļ neoloģisms rada iespaidu, kas ir pietiekami attālināts no tā, kuru rada vienkārša to norāžu apvienošana, kas piemīt elementiem, kuri veido neoloģismu, tādā veidā, ka tas pārsniedz minēto elementu summu (attiecībā uz Direktīvas 89/104 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta identiskajiem noteikumiem skat. pēc analoģijas šī sprieduma 23. punktā minētā sprieduma lietā Campina Melkunie
43. punktu).
50. Šajā gadījumā vienkārša vārdiska jēdzienu “tele” un “pharmacy” kombinācija, kurā katrs jēdziens apraksta to preču īpašības, attiecībā uz kurām iesniegts reģistrācijas pieteikums, jau pati par sevi apraksta minētās īpašības. Vienkāršas šādu elementu savienošanas rezultātā, neveicot tajos neparastas izmaiņas, jo īpaši sintaktiskas vai semantiskas izmaiņas, var veidoties tikai tāda preču zīme, kas sastāv vienīgi no apzīmējumiem vai norādēm, kuras tirdzniecībā kalpo tam, lai norādītu uz minēto preču īpašībām.
51. Jēdziens “solutions” saistīts jo īpaši ar darbībām, kas paredzētas, lai risinātu teorētiskas vai praktiskas problēmas. Aplūkojot abus jēdzienus “telepharmacy” un “solutions” kopā, tie jāuzskata par tādiem, kas apraksta reģistrācijas pieteikumā minēto preču paredzēto nolūku, un līdz ar to par tādiem, kas norāda uz preču būtiskajām īpašībām.
52. Tādējādi, kā jau to norādījis ITSB, jāuzskata, ka, aplūkots kopā, vārdiskais apzīmējums “TELEPHARMACY SOLUTIONS” mērķa sabiedrībai, kuru veido angliski runājoši medicīnas nozares speciālisti, norāda tikai uz to, ka prasītājs, piegādājot reģistrācijas pieteikumā paredzētās preces, piedāvā iekārtas, kas kalpo farmaceitisko produktu attālinātai izplatīšanai.
53. No iepriekš minētā izriet, ka vārdisks apzīmējums “TELEPHARMACY SOLUTIONS” Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē var kalpot tam, lai norādītu uz kādu reģistrācijas pieteikumā paredzēto preču būtisku īpašību.
54. Attiecībā uz prasītāja apgalvojumu par to, ka Apelāciju padomes rīcībā nav nekādu pierādījumu tās secinājumam par to, ka bija jāatsaka preču zīmes reģistrācija saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, pietiek konstatēt, ka tas, vai apzīmējumu ir iespējams reģistrēt kā Kopienas preču zīmi, ir jānovērtē, tikai pamatojoties uz attiecīgo Kopienas tiesisko regulējumu, ko interpretējušas Kopienas tiesas. Tādējādi, kā jau ITSB to pamatoti uzsver, lēmuma pieņemšanai pietiek ar to, ka Apelāciju padome piemēroja judikatūrā interpretēto kritēriju, kas saistīts ar aprakstošo raksturu, un tai nebija jāpamato savs lēmums, iesniedzot pierādījumus.
55. Visbeidzot attiecībā uz prasītāja argumentāciju saistībā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punktu, lai apzīmējumu nevarētu reģistrēt kā Kopienas preču zīmi, pietiek ar to, ka ir piemērojams viens no uzskaitītajiem absolūtajiem atteikuma pamatojumiem (Tiesas 2002. gada 19. septembra spriedums lietā C‑104/00 DKV/ITSB, Recueil, I‑7561. lpp., 29. punkts, un Pirmās instances tiesas 2000. gada 12. janvāra spriedums lietā T‑19/99 DKV/ITSB ( COMPANYLINE ), Recueil, II‑1. lpp., 30. punkts). Līdz ar to nav jāpārbauda prasītāja argumenti, kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.
56. Ņemot vērā visu iepriekš minēto, otrais pamats jānoraida.
Par trešo pamatu, kas balstīts uz tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
57. Prasītājs vērš uzmanību uz to, ka vārdiska apzīmējuma “TELEPHARMACY” reģistrācijas pieteikums, kas pašlaik tiek izskatīts, pirmkārt, tika iesniegts tajā pašā dienā, kurā tika iesniegts apzīmējuma “TELEPHARMACY SOLUTIONS” reģistrācijas pieteikums, un, otrkārt, pēc atbilstoši šai prasībai veiktās [saraksta] ierobežošanas – attiecībā uz to pašu preču sarakstu. Tas uzsver, ka pēc to preču un pakalpojumu saraksta grozīšanas, attiecībā uz kuriem tika iesniegts preču zīmes “TELEPHARMACY” reģistrācijas pieteikums, pārbaudes veicējs atteicās no saviem iebildumiem, kas balstīti uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpumu. Turklāt, apzīmējuma “TELEPHARMACY” reģistrācijas pieteikums jau bija publicēts Bulletin des marques communautaires
[Kopienas Preču Zīmju Biļetenā] 2001. gada 27. augustā. Tas uzskata, ka apzīmējums “TELEPHARMACY SOLUTIONS” jāuzskata par tādu, kam drīzāk piemīt nevis zemāka, bet gan augstāka atšķirtspēja salīdzinājumā ar apzīmējumu “TELEPHARMACY”. Būtu neloģiski un pretrunā tiesiskās paļāvības principam atteikties reģistrēt pirmo apzīmējumu, pieļaujot otra minētā apzīmējuma reģistrāciju.
58. ITSB uzsver, ka vārdisks apzīmējums “TELEPHARMACY” vēl nav reģistrēts, ņemot vērā to, ka joprojām noris iebildumu process. Turklāt, kamēr preču zīme nav reģistrēta, ITSB vienmēr ir iespēja ex officio
atkārtoti pārbaudīt preču zīmi attiecībā uz absolūtajiem tās reģistrācijas atteikuma pamatojumiem, lai labotu kļūdas. Jebkurā gadījumā lietas dalībnieks savās interesēs nevar atsaukties uz lēmumu, kas ir tiesiski kļūdains.
Pirmās instances tiesas vērtējums
59. Attiecībā uz šo pamatu jāsecina, ka, ņemot vērā iepriekš minēto un kā jau ITSB to tiesas sēdē atzinis, pārbaudes veicēja lēmums necelt iebildumus pret vārdiska apzīmējuma “TELEPHARMACY ” reģistrāciju bija kļūdains. Ja lēmumā, kas pieņemts konkrētas lietas ietvaros, pieļaujot, ka apzīmējumu iespējams reģistrēt kā Kopienas preču zīmi, ITSB pieļāvis tiesību kļūdu, uz šo lēmumu nevar tiesiski atsaukties, lai pamatotu pieteikumu par tāda iepriekšēja lēmuma atcelšanu, ar kuru līdzīgā lietā izteikts pretējs viedoklis. No Tiesas judikatūras izriet, ka vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošanai jābūt saskaņā ar tiesiskuma principa ievērošanu, atbilstoši kuram neviens savās interesēs nevar atsaukties uz pretlikumīgu rīcību, kas veikta kāda cita labā (šajā sakarā skat. Tiesas 1984. gada 9. oktobra spriedumu lietā 188/83 Witte /Parlaments, Recueil, 3465. lpp., 15. punkts, un Tiesas 1985. gada 4. jūlija spriedumu lietā 134/84 Williams /Revīzijas palāta, Recueil, 2225. lpp., 14. punkts).
60. Katrā ziņā jānorāda, ka preču zīmes reģistrācijas pieteikuma publicēšana negarantē minētās preču zīmes reģistrāciju. No Regulas Nr. 40/94 40. panta 2. punkta izriet, ka pēc publicēšanas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu joprojām var noraidīt atbilstoši tās pašas regulas 37. un 38. pantam. Šajā sakarā svarīgi norādīt, ka minētās regulas 38. pants paredz pārbaudi attiecībā uz absolūtajiem atteikuma pamatojumiem. Turklāt preču zīmes pieteikumu jo īpaši var noraidīt arī pēc tam, kad trešās personas iesniegušas apsvērumus atbilstoši Regulas Nr. 40/94 41. pantam, kurš paredz, ka “pēc Kopienas preču zīmes pieteikuma publicēšanas jebkura fiziska vai juridiska persona un grupa vai organizācija, kas pārstāv izgatavotājus, ražotājus, pakalpojumu sniedzējus, tirgotājus vai patērētājus var iesniegt [ITSB] rakstiskus apsvērumus, norādot pamatojumu atbilstoši 7. pantam, kādēļ preču zīmi nedrīkstētu reģistrēt ex officio ”, vai arī pēc tam, kad atbilstoši minētās regulas 42. pantam iesniegti iebildumi.
61. Šajos apstākļos pamats, kas balstīts uz tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu, nav pamatots.
62. No iepriekš minētā izriet, ka jānoraida arī trešais pamats un, attiecīgi, prasība kopumā.
Par tiesāšanās izdevumiem
63. Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kam spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājam spriedums ir nelabvēlīgs, tam jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar ITSB prasījumiem.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA (ceturtā palāta)
nospriež:
1) prasību noraidīt;
2) prasītājs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.