62008CJ0120_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑120/08,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesgerichtshof (Nemecko) z 20. decembra 2007 a doručený Súdnemu dvoru 20. marca 2008, ktorý súvisí s konaním:
Bavaria NV
proti
Bayerischer Brauerbund eV,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predseda tretej komory K. Lenaerts, sudcovia D. Šváby, R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), E. Juhász a T. von Danwitz,
generálny advokát: J. Mazák,
tajomník: B. Fülöp, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 10. júna 2010,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– Bavaria NV, v zastúpení: G. van der Wal, advocaat, a H. Kunz‑Hallstein, Rechtsanwalt,
– Bayerischer Brauerbund eV, v zastúpení: R. Knaak, Rechtsanwalt,
– nemecká vláda, v zastúpení: J. Möller a J. Kemper, splnomocnení zástupcovia,
– grécka vláda, v zastúpení: I. Chalkias a S. Papaïoannou, splnomocnení zástupcovia,
– talianska vláda, v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci F. Arena, avvocato dello Stato,
– holandská vláda, v zastúpení: C. Wissels a J. Langer, splnomocnení zástupcovia,
– Európska komisia, v zastúpení: N. Rasmussen, G. von Rintelen a T. van Rijn, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 16. septembra 2010,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 14 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. ES L 208, s. 1; Mim. vyd. 03/013, s. 4) a článku 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. EÚ L 93, s. 12), pokiaľ ide o chránené zemepisné označenia (ďalej len „CHZO“) zaregistrované v zjednodušenom konaní podľa článku 17 nariadenia č. 2081/92.
2. Tento návrh bol predložený v spore medzi Bavaria NV (ďalej len „Bavaria“) a Bayerischer Brauerbund eV (ďalej len „Bayerischer Brauerbund“) vo veci práva spoločnosti Bavaria na používanie ochrannej známky obsahujúcej slovo „Bavaria“ vzhľadom na CHZO „Bayerisches Bier“ zaregistrované nariadením Rady (ES) č. 1347/2001 z 28. júna 2001, ktoré dopĺňa prílohu nariadenia Komisie (ES) č. 1107/96 o registrácii zemepisných označení a označení pôvodu podľa postupu stanoveného v článku 17 nariadenia č. 2081/92 (Ú. v. ES L 182, s. 3; Mim. vyd. 03/033, s. 97).
Právny rámec
Nariadenie č. 2081/92
3. Článok 6 nariadenia č. 2081/92 stanovuje:
„1. V lehote do šiestich mesiacov Komisia formálne preverí, či žiadosť o registráciu zahŕňa všetky náležitosti uvedené v článku 4.
Komisia upovedomí dotknutý členský štát o výsledkoch preverenia.
2. Ak, berúc do úvahy odsek 1, Komisia dôjde k záveru, že označenie spĺňa požiadavky na ochranu, uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev názov a adresu žiadateľa, názov výrobku, hlavné dôvody žiadosti, odkazy na vnútroštátne predpisy vzťahujúce sa na prípravu, výrobu alebo spracovanie výrobku a ak je to potrebné, dôvody, na základe ktorých rozhodla.
3. Ak Komisia nebude upovedomená o žiadnych námietkach na základe článku 7, zapíše sa označenie do registra vedeného Komisiou s názvom ‚Register chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení‘, ktorý bude obsahovať označenia dotknutých skupín a inšpekčných orgánov.
4. Komisia uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev:
– označenia zapísané do registra,
– zmeny a doplnenia urobené v registri v súlade s článkom 9 a 11.
5. Ak na základe zistenia, ktoré predpokladá odsek 1, Komisia dôjde k záveru, že označenie nespĺňa požiadavky na ochranu, rozhodne v súlade s postupom, ktorý predpokladá článok 15, aby sa nepokračovalo v uverejňovaní, ktoré predpokladá odsek 2 tohto článku.
Pred uverejnením, ktoré predpokladá odsek 2 a 4, a pred registráciou, ktorú predpokladá odsek 3, si Komisia môže vyžiadať stanovisko výboru podľa postupu v článku 15.“
4. Podľa článku 13 ods. 1 tohto nariadenia:
„Registrované označenia sú chránené proti:
a) akémukoľvek priamemu alebo nepriamemu komerčnému využívaniu registrovaného označenia v súvislosti s výrobkami, na ktoré sa registrácia nevzťahuje, pokiaľ sú takéto výrobky porovnateľné s výrobkami registrovanými pod chráneným označením alebo ak používanie označenia ťaží z reputácie chráneného označenia;
b) akémukoľvek zneužitiu, napodobeniu alebo vyvolaniu dojmu, aj keď je skutočný pôvod výrobku uvedený, alebo ak je chránené označenie preložené alebo je uvedené v spojení so slovami, ako napr. ‚štýl‘, ‚typ‘, ‚metóda‘, ‚vyrobené v‘, ‚napodobenie‘ alebo podobne;
c) akémukoľvek inému klamlivému označeniu alebo zavádzajúcemu označeniu o mieste pôvodu a vzniku, o podstate alebo základných kvalitách výrobku na vnútornom alebo vonkajšom obale, v reklamnom materiáli alebo dokumentoch súvisiacich s daným výrobkom, ako aj na obale kontajnerov, v ktorých je výrobok prepravovaný, keď by mohlo dôjsť k mylnému dojmu o jeho pôvode;
d) akýmkoľvek iným postupom zavádzajúcim obyvateľstvo vo veci skutočného pôvodu výrobku.
Ak registrované označenie obsahuje názov poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktorý sa považuje za druhový, použitie takéhoto druhového názvu pre daný poľnohospodársky výrobok alebo potravinu sa nebude považovať za odporujúce bodom a) alebo b) v prvom pododseku.“
5. Článok 14 uvedeného nariadenia stanovuje:
1. Ak je označenie pôvodu alebo zemepisné označenie registrované v súlade s týmto nariadením, žiadosť o registráciu ochrannej známky, ktorá zodpovedá jednej zo situácií uvedených v článku 13 a vzťahuje sa na rovnaký typ výrobku, bude zamietnutá, ak bola žiadosť o registráciu ochrannej známky podaná po dátume uverejnenia, ktorý predpokladá článok 6 (2).
Ochranné známky registrované v rozpore s prvým pododsekom budú vyhlásené za neplatné.
Tento odsek sa bude tiež uplatňovať, ak bola žiadosť o registráciu ochrannej známky podaná pred dátumom uverejnenia žiadosti o registráciu, ktorý predpokladá článok 6 (2), za predpokladu, že toto uverejnenie sa vykonalo pred registráciou ochrannej známky.
2. S ohľadom na právne predpisy spoločenstva môže používanie ochrannej známky na základe niektorej zo situácií uvedených v článku 13, ktorá bola zaregistrovaná v dobrej viere pred dátumom podania žiadosti o registráciu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, naďalej pokračovať napriek registrácii označenia pôvodu alebo zemepisného označenia, ak nie je žiaden dôvod vyhlásiť ochrannú známku za neplatnú alebo ju zrušiť, ako v stanovenom poradí predpokladá článok 3 (1) c) a g) a článok 12 (2) b) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 na účely zbližovania právnych predpisov členských štátov v súvislosti s ochrannými známkami [Ú. v. ES 1989, L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92].
3. Označenie pôvodu alebo zemepisné označenie nebude zaregistrované v prípade, ak s ohľadom na dobré meno a povesť ochrannej známky, ako aj časové obdobie, počas ktorého sa používala takáto registrácia, môže zavádzať spotrebiteľa v súvislosti s pravým pôvodom výrobku.“
6. Článok 17 nariadenia č. 2081/92 stanovuje:
„1. Členské štáty budú informovať Komisiu v lehote do šiestich mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia o svojich právne chránených označeniach alebo v tých členských štátoch, kde nie je žiaden ochranný systém, o svojich označeniach založených na základe zvyklosti, ktoré chcú registrovať v súlade týmto nariadením.
2. V súlade s postupom ustanoveným v článku 15 Komisia zaregistruje označenia uvedené v odseku 1, ktoré spĺňajú podmienky článku 2 a 4. Článok 7 sa nebude uplatňovať. Druhové názvy však uznané nebudú.
3. Členské štáty si môžu ponechať vnútroštátnu ochranu oznámených označení v súlade s odsekom 1 dovtedy, kým nebude prijaté rozhodnutie o registrácii.“
Nariadenie (ES) č. 1107/96
7. V prvom a druhom odôvodnení nariadenia Komisie (ES) č. 1107/96 z 12. júna 1996 o zápise zemepisných označení a označení pôvodu podľa postupu stanoveného v článku 17 nariadenia č. 2081/92 (Ú. v. ES L 148, s. 1; Mim. vyd. 03/019, s. 176) sa stanovuje:
„keďže podľa článku 17 nariadenia (EHS) č. 2081/92 členské štáty predložili Komisii počas šiestich mesiacov po tom, ako toto nariadenie nadobudlo účinnosť, zákonom chránené názvy alebo názvy zavedené používaním, ktoré si želajú zapísať;
keďže po preskúmaní týchto názvov podľa nariadenia (EHS) č. 2081/92 sa zistilo, že niektoré z nich vyhovujú ustanoveniam tohto nariadenia a spĺňajú podmienky na zápis a ochranu na úrovni spoločenstva ako zemepisné označenia alebo označenia pôvodu“.
8. Článok 1 nariadenia č. 1107/96 stanovuje:
„Názvy uvedené v zozname sa zapíšu ako [CHZO] alebo chránené označenie pôvodu (CHOP) podľa článku 17 nariadenia (EHS) č. 2081/92.
Názvy, ktoré nie sú uvedené v zozname, ktoré boli predložené podľa článku 17, budú naďalej chránené na národnej úrovni, kým sa o nich neprijme rozhodnutie.“
Nariadenie (ES) č. 2400/96
9. Prvé až štvrté odôvodnenie nariadenia Komisie (ES) č. 2400/96 zo 17. decembra 1996 o zápise určitých názvov do „Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení“ stanovených v nariadení č. 2081/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11; Mim. vyd. 03/020, s. 143) stanovujú:
„keďže v súlade s článkom 5 nariadenia Rady (EHS) č. 2081/92 odoslali členské štáty Komisii žiadosti o registráciu určitých názvov ako zemepisného označenia a označenia pôvodu;
keďže podľa článku 6 (1) uvedeného nariadenia sa zistilo, že žiadosti sú v súlade s nariadením najmä v tom, že obsahujú všetky náležitosti stanovené v článku 4 nariadenia;
keďže Komisii neboli zaslané žiadne námietky v zmysle článku 7 nariadenia v dôsledku uverejnenia dotknutých názvov v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev;
keďže v dôsledku toho sa tieto názvy môžu zapísať do ‚Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení‘; a preto sú chránené v celom spoločenstve ako zemepisné označenia alebo označenia pôvodu.“
10. Článok 1 nariadenia č. 2400/96 stanovuje:
„Názvy v prílohe tohto nariadenia sú týmto zapísané do ‚Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení‘; ako [CHZO] a chránené označenia pôvodu (CHOP), ako je stanovené v článku 6 (3) nariadenia (EHS) č. 2081/92.“
Nariadenie (ES) č. 692/2003
11. Článok 1 bod 13 nariadenia Rady (ES) č. 692/2003 z 8. apríla 2003, ktorým sa mení a dopĺňa č. 2081/92 (Ú. v. ES L 99, s. 1; Mim. vyd. 03/038, s. 454) stanovuje:
„Článok 14 [nariadenia č. 2081/92] sa mení a dopĺňa takto:
a) Odsek 1 sa nahrádza týmto textom:
‚1. Ak je označenie pôvodu alebo zemepisné označenie registrované podľa tohto nariadenia, každá prihláška ochrannej známky, ktorá je určená pre výrobok toho istého typu a ktorej používanie spôsobí jednu zo situácií uvedených v článku 13, sa zamieta, ak bola podaná po dátume podania žiadosti o registráciu označenia pôvodu alebo zemepisného označenia Komisii.
Ochranné známky registrované v rozpore s prvým pododsekom sa vypúšťajú.‘
…“
Nariadenie č. 510/2006
12. Odôvodnenia č. 19 a 20 nariadenia č. 510/2006 stanovujú:
„Názvy, ktoré sú už registrované podľa nariadenia Rady (EHS) č. 2081/92 ... ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, by mali byť naďalej chránené podľa tohto nariadenia a automaticky zapísané do registra. Mali by sa ustanoviť aj prechodné opatrenia uplatniteľné na žiadosti o zápis do registra, ktoré sa Komisii doručia pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia.
V záujme zrozumiteľnosti a transparentnosti by sa malo nariadenie (EHS) č. 2081/92 zrušiť a nahradiť týmto nariadením.“
13. Článok 4 nariadenia č. 510/2006 s názvom „Špecifikácia výrobku“ stanovuje:
„1. Poľnohospodársky výrobok alebo potravina musia spĺňať určitú špecifikáciu, aby mohli byť zapísané ako chránené označenie pôvodu (CHOP) alebo [CHZO].
2. Špecifikácia výrobku obsahuje aspoň:
…“
14. Článok 7 uvedeného nariadenia s názvom „Námietka proti zápisu do registra/rozhodnutie o zápise do registra“ v odseku 6 stanovuje:
„Komisia vedie aktualizovaný register chránených označení pôvodu a [CHZO].“
15. Článok 13 toho istého nariadenia s názvom „Ochrana“ v odseku 1 stanovuje:
„Názvy zapísané v registri sú chránené pred:
a) akýmkoľvek priamym alebo nepriamym obchodným používaním názvu zapísaného v registri na výrobky, na ktoré sa zápis do registra nevzťahuje, pokiaľ sú takéto výrobky porovnateľné s výrobkami zapísanými pod uvedeným označením alebo ak použitie názvu využíva dobrú povesť chráneného označenia;
b) akýmkoľvek zneužívaním, napodobovaním alebo vyvolávaním mylnej predstavy, aj keď je uvedený skutočný pôvod výrobku, alebo ak je chránený názov preložený alebo uvedený v spojení s výrazmi ako ‚štýl‘, ‚typ‘, ‚metóda‘, ‚ako sa vyrába v‘, ‚napodobenina‘ a podobne;
c) akýmkoľvek iným klamlivým alebo zavádzajúcim označením proveniencie, pôvodu, povahy, alebo základných vlastností výrobku na vnútornom alebo vonkajšom obale, v reklamných materiáloch alebo dokumentoch súvisiacich s príslušným výrobkom, ako aj na prepravnom balení výrobku, ktoré by mohlo vyvolať mylnú predstavu o jeho pôvode;
d) akýmkoľvek iným postupom, ktorý by mohol zavádzať spotrebiteľa, pokiaľ ide o skutočný pôvod výrobku.
Ak názov zapísaný v registri obsahuje názov poľnohospodárskeho výrobku alebo potraviny, ktorý sa považuje za druhový, použitie takéhoto druhového názvu na vhodný poľnohospodársky výrobok alebo potravinu sa nepovažuje za rozporné s písm. a) alebo b) prvého pododseku.“
16. Článok 14 nariadenia č. 510/2006 s názvom „Vzťahy medzi ochrannými známkami, označeniami pôvodu a zemepisnými označeniami“ vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Ak je označenie pôvodu alebo zemepisné označenie zapísané v registri podľa tohto nariadenia, žiadosť o zápis ochrannej známky, ktorá zodpovedá jednej zo situácií uvedených v článku 13 a týka sa rovnakej triedy výrobkov, sa zamietne, ak sa žiadosť o registráciu ochrannej známky podala po dátume predloženia žiadosti o registráciu Komisii.
Ochranné známky zapísané v registri v rozpore s prvým pododsekom sa vyhlásia za neplatné.“
17. Článok 17 tohto nariadenia s názvom „Prechodné ustanovenia“ stanovuje:
„1. Názvy, ktoré sú ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia uvedené v prílohe nariadenia ... (ES) č. 1107/96 ... a tie, ktoré sú uvedené v prílohe nariadenia ... (ES) č. 2400/96 ... sa automaticky zapíšu do registra uvedeného v článku 7 ods. 6 tohto nariadenia. Zodpovedajúce špecifikácie sa považujú za špecifikácie uvedené v článku 4 ods. 1. Akékoľvek špecifické prechodné ustanovenia spojené s takýmito zápismi v registri sa naďalej uplatňujú.
2. Pokiaľ ide o nedoriešené žiadosti o zápis do registra, vyhlásenia a žiadosti, ktoré boli doručené Komisii pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia:
a) bez toho, aby bol dotknutý článok 13 ods. 3, sa postupy v článku 5 neuplatňujú a
b) súhrn špecifikácie vypracovaný v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 383/2004 [z 1. marca 2004, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia č. 2081/92, pokiaľ ide o súhrn hlavných bodov špecifikácií výrobkov (Ú. v. EÚ L 64, s. 16; Mim. vyd. 03/043, s. 17)] nahrádza jednotný dokument uvedený v článku 5 ods. 3 písm. c). b).
3. Komisia môže v prípade potreby prijať prechodné opatrenia v súlade s postupmi uvedenými v článku 15 ods. 2.“
18. Článok 19 nariadenia č. 510/2006 stanovuje:
„Nariadenie (EHS) č. 2081/92 sa týmto zrušuje.
Odkazy na zrušené nariadenie sa považujú za odkazy na toto nariadenie a vykladajú sa podľa tabuľky zhody uvedenej v prílohe III.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
19. Bayerischer Brauerbund je nemecké združenie, ktorého cieľom je ochrana spoločných záujmov bavorských pivovarníkov. Podľa potvrdenia, ktoré vydal Amtsgericht München, pochádzajú jeho stanovy zo 7. decembra 1917. Bayerischer Brauerbund je majiteľom zapísaných kolektívnych ochranných známok Genuine Bavarian Beer od roku 1958, Bayrisch Bier a Bayrisches Bier od roku 1968 a Reinheitsgebot seit 1516 Bayrisches Bier od roku 1985.
20. Bavaria je holandská obchodná spoločnosť vyrábajúca pivo, ktorá podniká na medzinárodnom trhu. Táto spoločnosť sa kedysi nazývala „Firma Gebroeders Swinkels“, pričom slovo „Bavaria“ začala používať od roku 1925 a začlenila ho do svojho obchodného mena roku 1930. Bavaria bola a je majiteľom viacerých zapísaných ochranných známok a obrazových prvkov obsahujúcich slovo „Bavaria“. Dátumy zápisu zahŕňajú roky 1947, 1971, 1982, 1991, 1992 a 1995. Ochrana niektorých z týchto ochranných známok bola v Nemecku zamietnutá v rokoch 1973, 1992 a 1993.
21. Označenie „Bayerisches Bier“ bolo predmetom dvojstranných dohôd o ochrane údajov o pôvode, označení pôvodu a iných zemepisných názvov medzi Spolkovou republikou Nemecko na jednej strane a Francúzskou republikou (1961), Talianskou republikou (1963), Helénskou republikou (1964), Švajčiarskou konfederáciou (1967) a Španielskym kráľovstvom (1970) na druhej strane.
22. Dňa 28. septembra 1993 Bayerischer Brauerbund po dohode s dvoma bavorskými združeniami podal nemeckej vláde žiadosť o registráciu CHZO podľa článku 17 ods. 1 nariadenia č. 2081/92. Dňa 20. januára 1994 nemecká vláda informovala Komisiu o žiadosti o registráciu CHZO „Bayerisches Bier“ v zjednodušenom konaní podľa uvedeného článku.
23. Medzi Komisiou a nemeckými orgánmi došlo k výmene početných informácií s cieľom doplniť spis, ktorý bol považovaný za úplný 20. mája 1997. Konečné znenie špecifikácie sa predložilo Komisii listom z 28. marca 2000.
24. Dva návrhy nariadenia o registrácii „Bayerisches Bier“ ako CHZO predložené Komisiou boli predmetom mnohých diskusií v Regulačnom výbore chránených zemepisných označení a označení pôvodu. Tieto diskusie sa okrem iného týkali existencie ochranných známok obsahujúcich aj výraz „Bayerisches Bier“ alebo jeho preklady.
25. Vzhľadom na to, že sa nedosiahla väčšina požadovaná podľa druhého odseku článku 15 nariadenia č. 2081/92, výbor nemohol prijať stanovisko v stanovenej lehote. Komisia preto zmenila svoj návrh na návrh nariadenia Rady, ktorá následne prijala nariadenie č. 1347/2001, ktorým bol názov „Bayerisches Bier“ registrovaný ako CHZO a zaradený medzi ďalšie označenia do prílohy k nariadeniu č. 1107/96.
26. Po podobných konaniach v ďalších členských štátoch, ktoré nasledovali po tejto registrácii, Bayerischer Brauerbund podal žalobu na Landgericht München (krajský súd, Mníchov), ktorou sa domáhal, aby sa spoločnosti Bavaria nariadilo odňatie ochrany pre jednu z jej ochranných známok citovaných v bode 20 tohto rozsudku. Išlo o medzinárodnú ochrannú známku č. 645 349, ktorá je v Nemecku chránená s prednosťou od 28. apríla 1995.
27. Landgericht München vyhovel návrhu Bayerischer Brauerbund rozsudkom, ktorý v odvolacom konaní potvrdil Oberlandesgericht München. Bavaria podala opravný prostriedok „Revision“ na vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
28. V tomto kontexte Bundesgerichtshof rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1. Uplatní sa článok 14 ods. 1 nariadenia ... č. 510/06, ak chránené označenie bolo platne zaregistrované v zjednodušenom postupe podľa článku 17 nariadenia ... č. 2081/92 ...?
2. a)	Ak je odpoveď na prvú otázku kladná, ktorý okamih je rozhodujúci pri posudzovaní seniority chráneného zemepisného označenia v zmysle článku 14 ods. 1 nariadenia ... č. 510/06?
b) Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, ktorým predpisom sa riadi kolízia zemepisného označenia platne zaregistrovaného v zjednodušenom postupe podľa článku 17 nariadenia ... č. 2081/92 s ochrannou známkou a čím sa riadi seniorita chráneného zemepisného označenia?
3. Možno použiť vnútroštátne predpisy na ochranu zemepisných označení, ak označenie ‚Bayerisches Bier‘ (bavorské pivo) spĺňa požiadavky na registráciu podľa nariadenia ... č. 2081/92 a nariadenia ... č. 510/06, ale nariadenie ... č. 1347/01 je neúčinné?“
29. Rozhodnutím predsedu Súdneho dvora z 8. mája 2008 bolo toto konanie prerušené až do vyhlásenia rozsudku vo veci Bavaria a Bavaria Italia (rozsudok z 2. júla 2009, C‑343/07, Zb. s. I‑5491). V uvedenej veci išlo o návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d’appello di Torino (Taliansko), v rámci sporu, ktorý sa okrem iného týkal platnosti nariadenia č. 1347/2001 a v ktorom proti sebe rovnako stáli Bavaria a Bayerischer Brauerbund.
O prejudiciálnych otázkach
30. Na úvod treba uviesť, že prvá a druhá otázka predpokladá platnosť nariadenia č. 1347/2001 a tretia otázka vychádza z jeho neplatnosti.
31. Treťou otázkou sa preto treba zaoberať skôr než sa začne s rozborom prvej a druhej otázky.
O tretej otázke
32. Svojou treťou otázkou sa vnútroštátny súd pýta na platnosť nariadenia č. 1347/2001 a v prípade zápornej odpovede na možnosť použitia vnútroštátnych ustanovení o ochrane zemepisných označení v prípade, že by CHZO „Bayerisches Bier“ spĺňalo, napriek prípadnej neplatnosti tohto nariadenia, podmienky registrácie podľa nariadení č. 2081/92 a 510/2006.
33. Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že táto otázka bola položená vo vzťahu k tým skutočnostiam, ktoré by mohli ovplyvniť platnosť nariadenia č. 1347/2001 a ktoré predložil Corte d’appello di Torino vo veci, ktorá viedla k už citovanému rozsudku Bavaria a Bavaria Italia, v tom čase prejednávanej pred Súdnym dvorom.
34. Keďže Súdny dvor v uvedenom rozsudku odpovedal, že pri preskúmaní položenej otázky nezistil nijakú skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť nariadenia č. 1347/2001, na tretiu otázku netreba odpovedať.
O prvej a druhej otázke
35. V prvej a druhej otázke, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta Súdneho dvora na ustanovenie a referenčný dátum, ktoré treba použiť na vyriešenie kolízie medzi názvom platne zaregistrovaným ako CHZO v zjednodušenom konaní podľa článku 17 nariadenia č. 2081/92 a ochrannou známkou, ktorej prihláška bola podaná jednak pred registráciou tohto názvu a jednak pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 692/2003.
O neuplatniteľnosti článku 14 ods. 1 nariadenia č. 510/2006 alebo nariadenia č. 2081/92 zmeneného a doplneného nariadením č. 692/2003 na spor vo veci samej z hľadiska ratione temporis
36. Cieľom článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 v pôvodnom znení, ako aj v znení vyplývajúcom z nariadenia č. 692/2003, a článku 14 ods. 1 nariadenia č. 510/2006 je riešenie kolízie medzi názvom zaregistrovaným ako CHZO a prihláškou ochrannej známky zodpovedajúcej jednej zo situácií uvedených v článku 13 nariadenia č. 2081/92 a článku 13 nariadenia č. 510/2006 a vzťahujúcej sa v závislosti od konkrétneho prípadu na rovnaký typ alebo rovnakú triedu výrobku.
37. Navrhnutým riešením v prípade takejto kolízie je zamietnutie prihlášky predmetnej ochrannej známky, prípadne vyhlásenie zapísanej ochrannej známky za neplatnú, ak bola prihláška podaná po dni uvedenom v týchto ustanoveniach.
38. Podľa znenia článku 14 ods. 1 nariadenia č. 510/2006, ako aj podľa znenia článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 prevzatého z nariadenia č. 692/2003, sa tak prihláška takej ochrannej známky musí zamietnuť alebo sa taká ochranná známka musí vyhlásiť za neplatnú, pokiaľ bola prihláška ochrannej známky podaná po podaní žiadosti Komisii o registráciu dotknutého názvu ako CHZO.
39. Ustanovenia citované v predchádzajúcom bode však nemožno použiť so spätnou platnosťou na vyriešenie kolízie vo veci samej medzi názvom platne zaregistrovaným ako CHZO v zjednodušenom konaní podľa článku 17 nariadenia č. 2081/92 a ochrannou známkou, ktorej prihláška bola predložená pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 692/2003.
40. Z ustálenej judikatúry totiž vyplýva, že zásada právnej istoty vo všeobecnosti bráni tomu, aby okamih, od ktorého sa začína časová pôsobnosť aktu Únie, bol stanovený ako dátum, ktorý predchádza jeho zverejneniu, okrem výnimočného prípadu, keď si to vyžaduje cieľ, ktorý má byť dosiahnutý, a keď je legitímna dôvera dotknutých subjektov riadne rešpektovaná. Hmotnoprávne pravidlá Únie musia byť totiž na účely zabezpečenia dodržiavania zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery vykladané ako pravidlá vzťahujúce sa na situácie vzniknuté pred nadobudnutím ich účinnosti iba vtedy, ak z ich znenia, účelu alebo štruktúry jasne vyplýva, že im má byť takýto účinok priznaný (pozri rozsudok z 24. septembra 2002, Falck a Acciaierie di Bolzano/Komisia, C‑74/00 P a C‑75/00 P, Zb. s. I‑7869, bod 119 a citovanú judikatúru).
41. Ak zásada právnej istoty bráni retroaktívnemu uplatneniu nariadenia, a to bez ohľadu na prípadné priaznivé alebo nepriaznivé účinky takéhoto uplatnenia pre dotknutú osobu, táto zásada vyžaduje, aby bol každý skutkový stav, ak nie je výslovne stanovené inak, riadne posúdený vo svetle účinných právnych noriem. Ak je však novo prijatý zákon účinný len do budúcnosti, uplatní sa, okrem výnimiek, aj na budúce následky situácií, ktoré vznikli počas účinnosti predchádzajúceho zákona (pozri rozsudok zo 6. júla 2006, Kersbergen‑Lap a Dams-Schipper, C‑154/05, Zb. s. I‑6249, bod 42 a citovanú judikatúru).
42. Treba pritom konštatovať, že skutkové okolnosti, za ktorých vznikla kolízia vo veci samej medzi názvom a dotknutou ochrannou známkou, predchádzajú nielen nadobudnutiu účinnosti nariadenia č. 510/2006, ale aj nariadenia č. 692/2003 zmeneného a doplneného nariadením č. 2081/92. Táto kolízia totiž súvisí so skutočnosťou, že jednak označenie „Bayerisches Bier“ – po žiadosti nemeckej vlády podanej Komisii 20. januára 1994 zaregistrované v zjednodušenom konaní podľa nariadenia č. 2081/92 ako CHZO nariadením č. 1347/2001 – a jednak ochranná známka Bavaria na základe medzinárodného zápisu č. 645 349, majú právo prednosti, a v dôsledku toho aj právo ochrany, okrem iného v Nemecku od 28. apríla 1995.
43. Pokiaľ zo znenia, účelu alebo štruktúry nariadení č. 692/2003 a 510/2006, najmä z predchádzajúcich analyzovaných ustanovení, nevyplýva, že im má byť priznaný retroaktívny účinok, treba konštatovať, že kolízia, akou je kolízia vo veci samej medzi CHZO a ochrannou známkou, sa musí riadiť podľa článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 v jeho pôvodnom znení.
44. V prejednávanej veci totiž treba určiť, či v čase, keď bola dotknutá ochranná známka Bavaria zapísaná v roku 1995, CHZO „Bayerisches Bier“ už požívalo právo prednosti, ktoré by mohlo odôvodniť vyhlásenie tejto ochrannej známky za neplatnú. Túto otázku treba vyriešiť na základe pravidla, ktoré upravovalo takú kolíziu v čase jej vzniku.
45. V tomto ohľade je bezvýznamné, že podľa odôvodnenia č. 19 a článku 17 nariadenia č. 510/2006 sú názvy zaregistrované ako CHZO na základe nariadenia č. 2081/92 chránené podľa nariadenia č. 510/2006.
O uplatniteľnosti článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 na spor vo veci samej z hľadiska ratione materiae
46. Na úvod treba pripomenúť, že v rámci systému zavedeného nariadením č. 2081/92 sa mohli názvy zaregistrovať buď v riadnom konaní upravenom v jeho článku 5 a nasledujúcich alebo v zjednodušenom konaní podľa článku 17. Názvy zaregistrované v riadnom konaní boli zapísané do prílohy k nariadeniu č. 2400/96, pričom názvy zaregistrované v zjednodušenom konaní boli zapísané do prílohy k nariadeniu č. 1107/96.
47. Kolízia v konaní vo veci samej sa riadi článkom 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92.
48. Tento článok 14 ods. 1 je totiž jediným ustanovením, ktoré upravuje kolízie medzi názvami a prihláškami ochranných známok, keďže odseky 2 a 3 tohto článku sa vzťahujú na iné situácie.
49. Podľa kolíznej normy stanovenej v článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 sa prihláška ochrannej známky zamietne, prípadne sa ochranná známka vyhlási za neplatnú, ak je taká prihláška podaná po dni uverejnenia stanoveného v článku 6 ods. 2 tohto nariadenia. Rovnako sa prihláška zamietne alebo sa ochranná známka vyhlási za neplatnú, ak sa žiadosť podala pred uverejnením, ale uverejnenie sa vykonalo pred zápisom ochrannej známky.
50. Táto kolízna norma teda predpokladá dôvod zamietnutia prihlášky ochrannej známky alebo subsidiárne jej neplatnosť, pričom referenčným dňom pre uplatnenie dotknutej kolíznej normy je deň uverejnenia stanoveného v článku 6 ods. 2 nariadenia č. 2081/92.
51. Podľa Komisie stanovenie toht o referenčného dátumu znamená, že článok 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 sa neuplatňuje na názvy zaregistrované v zjednodušenom konaní, pretože uverejnenie stanovené v článku 6 ods. 2 tohto nariadenia sa vzťahuje len na riadne konanie o registrácii.
52. Tento výklad nemožno prijať.
53. Po prvé článok 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 sa vzťahuje na označenia pôvodu a zemepisné označenia zaregistrované „podľa tohto nariadenia“ bez rozlišovania použitého konania o registrácii.
54. Po druhé treba pripomenúť, že účelom článku 17 nariadenia č. 2081/92 je v zjednodušenom konaní registrácia názvov, ktoré už existujú v členských štátoch a ktoré pri splnení hmotnoprávnych predpokladov tohto nariadenia už boli chránené alebo používané.
55. V tejto súvislosti treba konštatovať, že systém zavedený nariadením č. 2081/92, najmä jeho článkom 17, mal za cieľ priznať názvom zaregistrovaným v zjednodušenom konaní rovnakú úroveň ochrany ako tým, ktoré sa registrovali v riadnom konaní.
56. Okrem toho z druhého bodu odôvodnenia nariadenia č. 1107/96 a štvrtého bodu odôvodnenia nariadenia č. 2400/96 vyplýva, že registrácia v zjednodušenom alebo riadnom konaní znamená, že dotknuté názvy boli v súlade s nariadením č. 2081/92, a preto si zaslúžia ochranu v rámci Únie.
57. Treba preto konštatovať, že článok 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 sa rovnako uplatňuje aj v prípade kolízie názvov zaregistrovaných ako CHZO v zjednodušenom konaní.
O referenčnom dátume v rámci článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 v prípade kolízie názvov zaregistrovaných ako CHZO v zjednodušenom konaní
58. Treba konštatovať, že referenčný dátum stanovený v článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 odkazuje na dátum uverejnenia stanoveného v článku 6 ods. 2 tohto nariadenia, pričom v zjednodušenom konaní toho uverejnenie neexistuje. Treba preto určiť príslušný referenčný dátum v prípade kolízie názvov zaregistrovaných ako CHZO v tomto konaní.
59. Vzhľadom na to, že systém zavedený nariadením č. 2081/92 je režimom jednotnej a vyčerpávajúcej ochrany (pozri rozsudok z 8. septembra 2009, Budějovický Budvar, C‑478/07, Zb. s. I‑7721, body 114 a 115), v tejto súvislosti sa musí považovať za úplný systém, ktorý členským štátom nenecháva možnosť doplniť právnu medzeru podľa svojho vnútroštátneho práva. Treba preto vždy hľadať riešenie na základe štruktúry, ako aj cieľov a účelu dotknutého ustanovenia a nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. januára 1974, Hannoversche Zucker, 159/73, Zb. s. 121, bod 4).
60. Po prvé treba v tomto ohľade uviesť, že pokiaľ ide o riadne konanie, článok 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 stanovuje ochranu názvov v rámci Únie vo vzťahu k súbežnej ochrannej známke, ktorá sa začína odo dňa predchádzajúceho registrácii týchto názvov.
61. V tejto súvislosti stanovenie takého dátumu vo vzťahu k uverejneniu v rámci Únie, ktoré stanovuje článok 6 ods. 2 tohto nariadenia, zodpovedá požiadavkám zásady právnej istoty.
62. Prvým uverejnením názvov zaregistrovaných v zjednodušenom konaní v rámci Únie pritom bolo uverejnenie ich registrácie.
63. Po druhé treba uviesť, že podľa článku 17 ods. 3 nariadenia č. 2081/92 si členské štáty môžu ponechať vnútroštátnu ochranu oznámených označení v súlade s odsekom 1 dovtedy, kým nebude prijaté rozhodnutie o registrácii. Podľa článku 1 nariadenia č. 1107/96 názvy oznámené podľa článku 17 budú naďalej chránené na národnej úrovni, kým sa o nich neprijme rozhodnutie.
64. Vzhľadom na to, že v prípade názvov, ktoré boli registrované v zjednodušenom konaní, sa vnútroštátna ochrana zachovala až do okamihu registrácie, stanovenie dátumu platnosti tejto registrácie ako referenčného dátumu pre tieto názvy na účely ochrany stanovenej v článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 zodpovedá štruktúre systému zavedeného predmetným nariadením.
65. Okrem toho, ako vyplýva z nariadenia č. 1347/2001, pokiaľ ide o CHZO dotknuté vo veci samej, uverejnenie registrácie zahŕňa aj deň nadobudnutia platnosti tejto registrácie, a preto zodpovedá požiadavkám právnej istoty.
66. V dôsledku toho treba konštatovať, že pokiaľ ide o názvy registrované v zjednodušenom konaní podľa článku 17 nariadenia č. 2081/92, nadobudnutie platnosti registrácie zodpovedá účelu referenčného dátumu stanoveného v článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92, ako aj jeho štruktúre.
67. Z toho vyplýva, že tento dátum je na základe uplatnenia článku 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 referenčným dátumom na účely vyriešenia kolízie názvov zaregistrovaných ako CHZO v zjednodušenom konaní.
68. Vzhľadom na uvedené treba na prvú a druhú otázku odpovedať tak, že článok 14 ods. 1 nariadenia č. 2081/92 sa uplatní na účely vyriešenia kolízie medzi názvom platne zaregistrovaným ako CHZO v zjednodušenom konaní podľa článku 17 tohto nariadenia a ochrannou známkou zodpovedajúcou jednej zo situácií uvedených v článku 13 tohto nariadenia a vzťahujúcou sa na rovnaký typ výrobku, ktorej prihláška bola predložená jednak pred registráciou tohto názvu a jednak pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 692/2003. Nadobudnutie platnosti registrácie tohto názvu je referenčným dátumom na účely článku 14 ods. 1.
O trovách
69. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:
Článok 14 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín sa uplatní na účely vyriešenia kolízie medzi názvom platne zaregistrovaným ako chránené zemepisné označenie v zjednodušenom konaní podľa článku 17 tohto nariadenia a ochrannou známkou zodpovedajúcou jednej zo situácií uvedených v článku 13 tohto nariadenia a vzťahujúcou sa na rovnaký typ výrobku, ktorej prihláška bola predložená jednak pred registráciou tohto názvu a jednak pred nadobudnutím účinnosti nariadenia Rady (ES) č. 692/2003 z 8. apríla 2003, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 2081/92. Nadobudnutie platnosti registrácie tohto názvu je referenčným dátumom na účely článku 14 ods. 1.