62023CJ0035_RES
Predmet C-35/23 (
i
)
Otac
protiv
Majke
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Oberlandesgericht Frankfurt am Main)
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 20. lipnja 2024.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Roditeljska odgovornost – Uredba (EZ) br. 2201/2003 – Članci 10. i 11. – Nadležnost u slučajevima protupravnog odvođenja ili zadržavanja djeteta – Uobičajeno boravište djeteta u državi članici prije protupravnog odvođenja – Postupak za povratak između treće zemlje i države članice – Pojam ‚zahtjev za povratak’ – Haška konvencija od 25. listopada 1980. o građanskim aspektima međunarodne otmice djece”
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Uredba br. 2201/2003 – Nadležnost u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Nadležnost u slučaju otmice djeteta – Nadležnost sudova države članice djetetova uobičajenog boravišta prije njegove otmice – Područje primjene – Postupak za povratak neuspješno pokrenut prema Haškoj konvenciji iz 1980. između treće zemlje i države članice – Nepostojanje utjecaja
(Uredba Vijeća br. 2201/2003, čl. 2. t. 11., čl. 10. t. (b) podt. (i), čl. 11. st. 6. i 7. i čl. 60.)
(t. 50.-62. i t. 1. izreke)
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Uredba br. 2201/2003 – Nadležnost u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Nadležnost u slučaju otmice djeteta – Nadležnost sudova države članice djetetova uobičajenog boravišta prije njegove otmice – Uvjet – Zahtjev za povratak – Pojam – Zahtjev za povratak djeteta u državu koja nije država članica u kojoj je dijete imalo uobičajeno boravište prije otmice ili zahtjev za skrbništvo nad tim djetetom podnesen pred sudovima te prve države članice – Isključenost
(Uredba Vijeća br. 2201/2003, uv. izj. 17. i čl. 8. st. 1., čl. 10. t. (b) podt. (i) te čl. 11.)
(t. 66., 68.-71., 73.-79., 81. i t. 2. izreke)
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Nadležnost, priznavanje i izvršenje sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću – Uredba br. 2201/2003 – Zahtjev za predaju djeteta – Odluka o nevraćanju – Obveza obavješćivanja i informiranja i izvršnost odluke kojom se nalaže povratak djeteta – Područje primjene – Postupak za povratak neuspješno pokrenut prema Haškoj konvenciji iz 1980. između treće zemlje i države članice – Isključenost
(Uredba Vijeća br. 2201/2003, čl. 11. st. 6. do 8.)
(t. 83.-85. i t. 3. izreke)
Kratak prikaz
Nakon što mu je Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Visoki zemaljski sud u Frankfurtu na Majni, Njemačka) podnio zahtjev za prethodnu odluku, Sud je pojasnio područje primjene određenih postupovnih pravila primjenjivih na temelju Uredbe br. 2201/2003 (
1
) u slučaju međunarodne otmice djeteta u vezi s trećom zemljom.
Osoba L rođena je 2014. u Švicarskoj te ima dvojno njemačko i poljsko državljanstvo. Njezin otac boravi u Švicarskoj od lipnja 2013. zbog poslovnih razloga, dok je njezina majka s njom živjela od siječnja 2015. do travnja 2016. u Njemačkoj, gdje ih je otac redovito posjećivao. U travnju 2016. majka i osoba L preselile su se u Poljsku gdje ih je otac isprava posjećivao. Majka je od travnja 2017. ocu odbijala ostvarenje njegova prava na kontakt s djetetom. Osobu L upisala je u dječji vrtić u Poljskoj, bez očeva pristanka, te ga je obavijestila da boravi u Poljskoj s njihovom kćeri.
U srpnju 2017. otac je podnio zahtjev za povratak djeteta u Švicarsku preko središnjih švicarskih vlasti (
2
), prema Haškoj konvenciji iz 1980. (
3
). Poljski sud odbio je taj zahtjev uz obrazloženje da je otac dao suglasnost na neodređeno vrijeme za preseljenje majke i osobe L u Poljsku. Žalba koju je otac podnio protiv te odluke je odbijena.
Iako nije prihvatio drugi zahtjev za povratak koji je podnesen u Njemačkoj, otac je u srpnju 2018. njemačkom sudu podnio zahtjev za dodjelu isključive roditeljske skrbi nad djetetom, pravo na određivanje njegova boravišta i povratak djeteta kod njega u Švicarsku. Sud pred kojim je pokrenut postupak odbio je taj zahtjev jer nije bio međunarodno nadležan. Otac je podnio žalbu protiv te odluke sudu koji je uputio zahtjev, ističući da nadležnost njemačkih sudova proizlazi iz članaka 10. i 11. Uredbe br. 2201/2003.
Sud koji je uputio zahtjev pita se o primjenjivosti tih odredbi s obzirom na to da je otac bezuspješno pokrenuo postupak povratka djeteta, na temelju Haške konvencije iz 1980., preko središnjeg tijela Švicarske, treće zemlje koju Uredba br. 2201/2003 ne obvezuje. Stoga je odlučio Sudu uputiti zahtjev za prethodnu odluku.
Ocjena Suda
Kao prvo, Sud je odlučio o području primjene posebnog pravila o nadležnosti u području roditeljske odgovornosti predviđenog člankom 10. Uredbe br. 2201/2003. U skladu s tim člankom, sudovi države članice u kojoj je dijete imalo uobičajeno boravište prije nezakonitog odvođenja ili zadržavanja u načelu i pod određenim uvjetima zadržavaju svoju međunarodnu nadležnost.
Što se tiče „nezakonitog odvođenja ili zadržavanja djeteta” na kojem se temelji članak 10. Uredbe br. 2201/2003, on je prije svega smatrao da definicija tog pojma (
4
) ne ovisi o tome je li nositelj prava na skrb nad djetetom, na temelju Haške konvencije iz 1980., nužno naknadno i eventualno pokrenuo postupak povratka djeteta.
Nadalje, članak 10. točka (b) podtočka i. Uredbe br. 2201/2003, prema kojem sudovi prethodnog uobičajenog boravišta djeteta u načelu više nisu nadležni ako zahtjev za povratak u roku od godine dana nije podnesen u državi članici na čije je državno područje dijete odvedeno ili je nezakonito zadržano, ne precizira da zahtjev za povratak mora biti podnesen na temelju Haške konvencije iz 1980. niti isključuje da ga je moglo podnijeti središnje tijelo treće zemlje. Naime, s jedne strane, u skladu s člankom 60. Uredbe br. 2201/2003, odredbe Haške konvencije iz 1980. nemaju prednost pred odredbama te uredbe u odnosima među državama članicama. S druge strane, ne postoji obveza pozivanja na tu konvenciju kako bi se zahtijevala predaja djeteta jer se postupak za povratak može temeljiti na drugim pravilima ili drugim ugovornim odredbama, osobito bilateralnim.
Naposljetku, ne može se prihvatiti, s obzirom na to da u Uredbi br. 2201/2003 o tome ne postoje odredbe, da je primjena članka 10. te uredbe uvjetovana primjenom postupovnih pravila, poput onih iz članka 11. stavaka 6. i 7. navedene uredbe (
5
), čiji je glavni cilj urediti slanje i dostavu informacija (
6
).
Kao drugo, Sud je istaknuo, osobito s obzirom na ciljeve Uredbe br. 2201/2003, da ni zahtjev za povratak djeteta u državu koja nije država članica u kojoj je to dijete imalo svoje uobičajeno boravište neposredno prije njegova nezakonitog odvođenja ili zadržavanja ni zahtjev za skrb nad navedenim djetetom podnesen sudovima te države članice nisu obuhvaćeni pojmom „zahtjev za [povratak]” u smislu članka 10. točke (b) podtočke i. Uredbe br. 2201/2003.
Naposljetku, Sud je pojasnio da iz teksta članka 11. Uredbe br. 2201/2003 jasno proizlazi da se ta odredba primjenjuje samo među državama članicama zajedno s Haškom konvencijom iz 1980. Stoga se zahtjevi u pogledu izvješćivanja i objavljivanja iz članka 11. stavaka 6. i 7. navedene uredbe i izvršivost sudske odluke iz članka 11. stavka 8. ne primjenjuju u okviru postupka za povratak koji je na temelju navedene konvencije proveden između treće zemlje i države članice u kojoj se dijete nalazi nakon nezakonitog odvođenja ili zadržavanja.
(
i
)	Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.
(
1
)	Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (SL 2003., L 338, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 133.)
(
2
)	Savezni ured za pravosuđe u Bernu (Švicarska)
(
3
)	Haška konvencija o građanskopravnim vidovima međunarodne otmice djece, sklopljena u Haagu 25. listopada 1980. (u daljnjem tekstu: Haška konvencija iz 1980.)
(
4
)	Vidjeti članak 2. točku 11. Uredbe br. 2201/2003
(
5
)	Članak 11. te uredbe primjenjuje se i u postupcima povratka u skladu s Haškom konvencijom iz 1980..
(
6
)	Riječ je o informacijama koje se odnose na odluku o zadržavanju donesenu na temelju članka 13. Haške konvencije iz 1980., a koje treba priopćiti nadležnom sudu države članice u kojoj je dijete imalo uobičajeno boravište neposredno prije nezakonitog odvođenja ili zadržavanja.