Predmet T-519/23
Keserű Művek Fegyvergyár Kft.
protiv
Europske unije
Presuda Općeg suda (osmo vijeće) od 23. listopada 2024.
„Izvanugovorna odgovornost – Nadzor nabave i posjedovanja oružja – Provedbena direktiva (EU) 2019/69 – Uzročna veza – Pojam ‚vatrenog oružja’ – Pojam ‚oružja za uzbunjivanje i signalizaciju’”
1.      Usklađivanje zakonodavstava – Nabava i posjedovanje oružja – Direktiva 2021/555 – Vatreno oružje – Pojam – Prijenosno cijevno oružje koje ispaljuje gumene metke djelovanjem zapaljivog potisnog sredstva – Uključenost
(Direktiva 2021/555 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 1. st. 1. t. 1.)
(t. 23., 27.)
2.      Usklađivanje zakonodavstava – Nabava i posjedovanje oružja – Direktiva 2021/555 – Oružje za uzbunjivanje i signalizaciju – Kriteriji – Upotreba samo u navedene svrhe – Naprave koje se ne mogu prepraviti za ispaljivanje projektila djelovanjem zapaljivog potisnog sredstva – Uključenost
(Direktiva 2021/555 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 1. st. 1. t. 4.)
(t. 24., 25., 34.)
Kratak prikaz
Povodom tužbe o izvanugovornoj odgovornosti, koja se temelji na članku 268. UFEU-a i članku 340. drugom stavku UFEU-a, koju odbija jer nije ispunjen uvjet koji se odnosi na postojanje uzročne veze, Opći sud odlučuje o novom pitanju ulazi li oružje koje koristi zapaljivo potisno sredstvo kako bi izbacivalo gumene projektile u kategoriju vatrenog oružja u smislu prava Unije i mora li se stoga na njegove držatelje primjenjivati postupak odobrenja ili prijave.
Tužitelj, Keserű Művek Fegyvergyár Kft., je društvo sa sjedištem u Mađarskoj čija je djelatnost proizvodnja i trgovina oružjem. Tvrdi da ima isključiva prava proizvodnje i stavljanja na tržište modela oružja kojim se mogu ispaljivati gumeni meci (u daljnjem tekstu: oružje Keserű). Nakon što je Mađarska u svoje pravo prenijela Provedbenu direktivu 2019/69(1), smatrajući da mu je zbog te direktive nastala šteta jer je dovela do ograničavanja prodaje oružja Keserű samo osobama koje imaju dozvolu za držanje oružja, tužitelj je podnio tu tužbu.
Ocjena Općeg suda
Nakon što je podsjetio na to da je prema ustaljenoj sudskoj praksi nastanak izvanugovorne odgovornosti Unije uvjetovan ispunjenjem nekoliko kumulativnih uvjeta, odnosno postojanjem dovoljno ozbiljne povrede pravnog pravila kojemu je predmet dodjela prava pojedincima, postojanjem stvarne štete i postojanjem uzročne veze između povrede obveze autora akta i štete koju su pretrpjele oštećene osobe, Opći sud najprije ispituje uvjet u vezi s postojanjem uzročne veze.
U tom pogledu ističe da je cilj Provedbene direktive 2019/69 utvrđivanje tehničkih specifikacija oružja za uzbunjivanje i signalizaciju(2). Stoga Opći sud prije svega ispituje može li se oružje s obilježjima oružja Keserű kvalificirati kao „oružje za uzbunjivanje i signalizaciju” u smislu Direktive 2021/555 i je li se zbog toga Provedbenom direktivom 2019/69, koja je prema mišljenju tužitelja uzrok njegove štete, trebala propisati iznimka za vrstu oružja koje ima obilježja koja su slična onima oružja Keserű.
Pojam „vatreno oružje”(3) obuhvaća svako prijenosno cijevno oružje koje ispaljuje sačmu, zrno ili projektil djelovanjem zapaljivog potisnog sredstva. U definiciju „vatrenog oružja”(4) nisu uključeni predmeti koji odgovaraju toj definiciji, ali su izrađeni za uzbunjivanje, signaliziranje, spašavanje života, ubijanje životinja, lov harpunom ili u industrijske ili tehničke svrhe, pod uvjetom da se mogu upotrebljavati samo u navedene svrhe.
Pojam „oružje za uzbunjivanje i signalizaciju”(5) definiran je tako da upućuje na „naprave s ležištem streljiva namijenjene samo za ispaljivanje streljiva bez projektila, neškodljivih nadražujućih tvari, drugih aktivnih tvari ili pirotehničkog streljiva za signalizaciju te koje se ne mogu prepraviti za ispaljivanje sačme, zrna ili projektila djelovanjem zapaljivog potisnog sredstva”.
U ovom slučaju Opći sud utvrđuje da je oružje Keserű prijenosno cijevno oružje koje ispaljuje „metke”, u ovom slučaju gumene, djelovanjem zapaljivog potisnog sredstva i da ga stoga treba kvalificirati „vatrenim oružjem”. Tako je puka okolnost da je navedeno oružje namijenjeno ispaljivanju gumenih metaka djelovanjem zapaljivog potisnog sredstva dovoljna kako bi ga se kvalificiralo „vatrenim oružjem”.
Osim toga, oružje Keserű ne ulazi ni u kategoriju oružja iz dijela III. točke (a) Priloga I. Direktivi 2021/555, koje oružje nije uključeno u definiciju „vatrenog oružja”. Naime, to oružje nije namijenjeno za uzbunjivanje ili signalizaciju i stoga ne ispunjava uvjet prema kojem se ono može upotrebljavati samo u navedene svrhe. U svakom slučaju, čak i pod pretpostavkom da je to oružje namijenjeno uzbunjivanju, ono ipak može ispaljivati i gumene metke, zbog koje svrhe ne može biti kvalificirano samo za uzbunjivanje. Naposljetku, činjenica da je to oružje Keserű izrađeno kao nesmrtonosno oružje nije relevantan kriterij kako bi se odredilo je li riječ o „vatrenom oružju”.
Iz toga slijedi da se oružje Keserű ne može kvalificirati „oružjem za uzbunjivanje i signalizaciju” u smislu Direktive 2021/555 te zbog toga ono ne ulazi u područje primjene Provedbene direktive 2019/69. Dakle, Provedbena direktiva 2019/69 nije mogla prouzročiti štetu na koju se poziva tužitelj.
Opći sud zaključuje da nije ispunjen uvjet koji se odnosi na uzročnu vezu između navodno nezakonitog akta i nastale štete.
1      Provedbena direktiva Komisije (EU) 2019/69 od 16. siječnja 2019. o utvrđivanju tehničkih specifikacija oružja za uzbunjivanje i signalizaciju u skladu s Direktivom Vijeća 91/477/EEZ o nadzoru nabave i posjedovanja oružja (SL 2019., L 15, str. 22.)
2      Na temelju Direktive Vijeća 91/477/EEZ od 18. lipnja 1991. o nadzoru nabave i posjedovanja oružja (SL 1991., L 256, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 62., str. 28. i ispravak SL 2020., L 191, str. 4.), koja je stavljena izvan snage Direktivom (EU) 2021/555 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. ožujka 2021. o nadzoru nabave i posjedovanja oružja (SL 2021., L 115, str. 1.).
3      Članak 1. stavak 1. točka 1. Direktive 2021/555
4      U skladu s dijelom III. točkom (a) Priloga I. Direktivi 2021/555
5      Na temelju članka 1. stavka 1. točke 4. Direktive 2021/555