62017TJ0834_RES
Predmet T-834/17
United Parcel Service, Inc.
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (sedmo prošireno vijeće) od 23. veljače 2022.
„Izvanugovorna odgovornost – Tržišno natjecanje – Tržište međunarodnih usluga brze dostave malih paketa u EGP‑u – Koncentracija – Odluka kojom se koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem – Poništenje odluke presudom Općeg suda – Prava obrane – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Uzročna veza”
Sudski postupak – Akt kojim se pokreće postupak – Formalni zahtjevi – Sažeti prikaz iznesenih razloga – Tužba za naknadu štete koju je prouzročila institucija Unije – Minimalni zahtjevi – Nedosljednost u organizaciji određenih pravnih i činjeničnih argumenata – Dopuštenost
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47.; Statut Suda, čl. 21.; Poslovnik Općeg suda, čl. 76. t. (d))
(t. 26.-28.)
Sudski postupak – Akt kojim se pokreće postupak – Formalni zahtjevi – Sažeti prikaz iznesenih razloga – Pravni razlozi koji nisu navedeni u tužbi – Opće upućivanje na druga pismena priložena tužbi – Nedopuštenost
(Statut Suda, čl. 21. i čl. 53. prvi st.; Poslovnik Općeg suda, čl. 76. t. (d))
(t. 31.-34.)
Sudski postupak – Akt kojim se pokreće postupak – Formalni zahtjevi – Sažeti prikaz iznesenih razloga – Pravni razlozi koji nisu navedeni u tužbi – Opće upućivanje na druge podneske – Nedopuštenost – Dopuštenost upućivanja na pismena podnesena istom sudu u drugom predmetu – Ocjena svakog slučaja pojedinačno – Bitna pretpostavka – Istovjetnost stranaka, a osobito tužitelja u oba predmeta
(Statut Suda, čl. 21.; Poslovnik Općeg suda, čl. 76. t. (d))
(t. 51.)
Sudski postupak – Podnošenje dokaza – Rok – Nepravodobno podnošenje dokaza i dokaznih prijedloga – Pretpostavke
(Poslovnik Općeg suda, čl. 76. t. (f), čl. 81. st. 1. i čl. 85. st. 1., 2. i 4.)
(t. 64.-66., 69., 79.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Dovoljno ozbiljna povreda prava tržišnog natjecanja Europske unije – Diskrecijski prostor institucije prilikom donošenja akta – Njezino uzimanje u obzir od strane suda Unije prilikom ocjene nezakonitosti
(čl. 340. drugi st. UFEU-a)
(t. 82.-88.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Pravno pravilo kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Pojam – Prava obrane – Uključenost
(čl. 340. drugi st. UFEU-a)
(t. 95.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Komisijina povreda vlastite obveze da sudioniku koji je prijavio koncentraciju priopći posljednju verziju ekonometrijskog modela primijenjenog za ocjenu učinaka navedene transakcije na cijene – Dovoljno ozbiljna povreda pravâ obrane predmetne stranke
(čl. 340. drugi st. UFEU-a; Uredba Vijeća br. 139/2004, čl. 18. st. 3.)
(t. 97.-111., 117., 118., 122., 123.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Nedostatnost obrazloženja akta Unije – Isključenost
(čl. 340. drugi st. UFEU-a)
(t. 189.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Dovoljno ozbiljna povreda prava tržišnog natjecanja Europske unije – Diskrecijski prostor institucije prilikom donošenja akta – Komisijin odabir ekonometrijskog modela u okviru postupka kontrole koncentracija koji znatno odstupa od institucijske uobičajene prakse – Nepostojanje dovoljno ozbiljne povrede
(čl. 340. drugi st. UFEU-a)
(t. 201.-203., 209., 210., 215.-228.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Uzročna veza – Pojam – Teret dokazivanja
(čl. 340. drugi st. UFEU-a)
(t. 341.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Uzročna veza – Šteta koja se sastoji od troškova u vezi sa sudjelovanjem u postupku kontrole koncentracije između dvaju konkurentnih poduzetnika – Troškovi koji proizlaze iz tužiteljeva slobodnog izbora – Nepostojanje izravne uzročne veze između štete i postupanja institucije
(čl. 340. drugi st. UFEU-a)
(t. 343.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Uzročna veza – Šteta koja se sastoji od troškova u vezi sa plaćanjem ugovorne odštete zbog raskida nakon odluke kojom se prijavljena koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem – Troškovi koji proizlaze iz ugovorne obveze koja je rezultat volje stranaka – Nepostojanje uzročne veze između štete i postupanja institucije
(čl. 340. drugi st. UFEU-a)
(t. 344.-350.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Uzročna veza – Izmakla korist zbog odluke kojom se prijavljena koncentracija proglašava nespojivom s unutarnjim tržištem – Poduzetnik koji je najavio odustajanje od te transakcije nakon navedene odluke – Povreda pravâ obrane koja nije odlučujuće utjecala na ishod postupka kontrole predložene transakcije – Odustajanje od koncentracije – Nepostojanje izravne uzročne veze između štete i postupanja institucije
(čl. 340. drugi st. UFEU-a)
(t. 353.-371.)
Kratak prikaz
Opći sud odbija dvije tužbe za naknadu štete koje su podnijela društva UPS i ASL Aviation Holdings; dva su društva zahtijevala naknadu imovinske štete koju su navodno pretrpjela zbog nezakonitosti Komisijine odluke o proglašenju prijavljene koncentracije nespojivom s unutarnjim tržištem
Odlukom od 30. siječnja 2013. (u daljnjem tekstu: sporna odluka) (
1
) Europska komisija proglasila je nespojivom s unutarnjim tržištem prijavljenu koncentraciju između društava United Parcel Service, Inc. (u daljnjem tekstu: UPS) i TNT Express NV (u daljnjem tekstu: TNT), dvaju poduzetnika koji djeluju na tržištu međunarodnih usluga brze dostave malih paketa.
UPS je javno objavio da odustaje od te koncentracije, a zatim je Općem sudu podnio tužbu za poništenje sporne odluke. Presudom od 7. ožujka 2017. (
2
) Opći je sud prihvatio tu tužbu, a presudom od 16. siječnja 2019. (
3
) Sud je odbio žalbu koju je Komisija podnijela protiv te presude Općeg suda.
U međuvremenu Komisija je proglasila spojivom s unutarnjim tržištem prijavljenu koncentraciju između TNT-a i društva FedEx Corp. (u daljnjem tekstu: FedEx), UPS-ova konkurenta (
4
).
Krajem 2017. UPS je podnio tužbu za naknadu štete protiv Komisije kojom je zahtijevao naknadu imovinske štete koju je navodno pretrpio zbog nezakonitosti sporne odluke (
5
). Usto, društva ASL Aviation Holdings DAC i ASL Airlines (Ireland) Ltd (u daljnjem tekstu zajedno nazvana: društva ASL), koja su prije donošenja sporne odluke s TNT-om sklopila poslovne sporazume koji su se trebali izvršavati nakon Komisijina odobrenja koncentracije između UPS-a i TNT-a (
6
), 2018. su podnijela tužbu za naknadu štete protiv Komisije.
Sedmo prošireno vijeće Općeg suda odbilo je te dvije tužbe za naknadu štete.
Ocjena Općeg suda
Odbijanje tužbe za naknadu štete koju je podnio UPS (predmet T-834/17)
U okviru svoje tužbe za naknadu štete UPS je isticao da je donošenjem sporne odluke Komisija počinila dovoljno ozbiljnu povredu prava Unije koja može dovesti do nastanka izvanugovorne odgovornosti Unije. Prema UPS-ovu mišljenju, Komisija je, prvo, povrijedila njegova postupovna prava tijekom upravnog postupka, drugo, povrijedila obvezu obrazlaganja i, treće, počinila pogreške koje se tiču ocjene osnovanosti prijavljene koncentracije.
Uvodno, Opći sud podsjeća na to da je nastanak izvanugovorne odgovornosti Unije uvjetovan kumulativnim ispunjenjem triju pretpostavki, odnosno dovoljno ozbiljnom povredom pravnog pravila koje dodjeljuje prava pojedincima, postojanjem štete i postojanjem izravne uzročne veze između povrede i pretrpljene štete.
Kad je riječ, kao prvo, o navodnom nepoštovanju UPS-ovih postupovnih prava tijekom upravnog postupka, on je, s jedne strane, prigovarao Komisiji da nije priopćila ni konačnu verziju ekonometrijskog modela koji je poslužio za analizu učinaka prijavljene koncentracije na cijene ni kriterije za ocjenu učinkovitosti koje proizlaze iz te koncentracije. S druge strane, UPS je smatrao da je Komisija povrijedila njegovo pravo pristupa informacijama koje je dostavio FedEx tijekom upravnog postupka.
Što se tiče nepriopćavanja posljednje verzije ekonometrijskog modela koji je primijenila Komisija, Opći sud ističe da je na temelju primjenjivog propisa Komisija zaista bila dužna UPS upoznati s tom posljednjom verzijom. Budući da je Komisija u tom pogledu imala veoma suženu, odnosno nepostojeću marginu prosudbe, ona je počinila dovoljno ozbiljnu povredu UPS-ovih prava obrane time što mu nije priopćila taj model. Uzimajući u obzir sudsku praksu u području poštovanja prava obrane i presudu Suda od 16. siječnja 2019., ta povreda UPS-ovih prava usto nije bila ispričiva zbog navodne nejasnoće prava Unije, kako je tvrdila Komisija.
Opći sud odbija i argument koji je Komisija istaknula u svoju obranu, a koji se temelji na činjenici da je finalizaciji ekonometrijskog modela prethodila intenzivna komunikacija s UPS-om. Naime, time što nije priopćila konačnu verziju ekonometrijskog modela, Komisija nije samo nadišla postupovno ograničenje namijenjeno jamstvu zakonitosti postupka kontrole koncentracija Unije te njegove pravičnosti, nego je usto dovela UPS u situaciju koja mu ne omogućuje da razumije dio obrazloženja sporne odluke.
Suprotno tomu, kad je riječ o nepriopćavanju UPS-u kriterija za ocjenu učinkovitosti koje proizlaze iz prijavljene koncentracije, Opći sud ističe da nijedna odredba prava Unije koja se primjenjuje na kontrolu koncentracija ne nameće Komisiji da unaprijed, apstraktno definira posebne kriterije na temelju kojih namjerava priznati da se učinkovitosti mogu smatrati dokazivima. U tim okolnostima UPS-ova argumentacija kojom nastoji dokazati da je Komisija bila dužna priopćiti mu posebne kriterije i standarde dokazivanja koje namjerava primijeniti radi određivanja dokazivosti svake od navedenih učinkovitosti nema pravne osnove.
Usto, Opći sud odbija argumentaciju u skladu s kojom je Komisija povrijedila UPS-ovo pravo na uvid u određene dokumente koje je Komisiji dostavio FedEx tijekom upravnog postupka. Naime, budući da UPS nije izvršio svoje pravo na uvid pravodobno i u obliku propisanom primjenjivim zakonodavstvom (nepodnošenje zahtjeva službeniku za usmene rasprave), on nije ispunio pretpostavke za dobivanje naknade štete koja navodno proizlazi iz povrede navedenih prava.
Što se tiče, kao drugo, Komisijine navodne povrede obveze obrazlaganja, Opći sud podsjeća na to da nedostatno obrazloženje akta Unije u načelu samo za sebe ne može dovesti do nastanka odgovornosti Unije.
Kad je riječ, kao treće, o UPS-ovu argumentu koji se temelji na pogreškama u ocjeni osnovanosti prijavljene koncentracije, Opći sud priznaje da je Komisija počinila određene pogreške, ali ističe da one ne čine povrede prava Unije koje su dovoljno ozbiljne da bi mogle dovesti do nastanka izvanugovorne odgovornosti Unije. S tim u vezi Opći sud pojašnjava da je, sve i da je Komisija, povrijedivši time svoja vlastita pravila (Najbolje prakse za podnošenje ekonomskih dokaza), primijenila ekonometrijski model koji znatno odstupa od uobičajene prakse u području ekonomije, ona je imala znatnu marginu prosudbe prilikom definicije navedenog modela. Usto, radi provođenja svoje analize učinaka prijavljene koncentracije Komisija se nije oslonila isključivo na navedeni ekonometrijski model, nego je isto tako provela opću analizu značajki predmetnog tržišta, pri čemu je identificirala prirodu i značajke navedenog tržišta te posljedice koje proizlaze iz namjeravane transakcije.
Naposljetku, Opći sud zaključuje da UPS nije uspio dokazati postojanje očitih i teških pogrešaka u okviru ocjene dokazivosti učinkovitosti, postojanje FedEx-ova konkurentskog položaja u predloženoj koncentraciji niti postojanje ikakvih naznaka koje mogu otkriti nejednako postupanje između odluke o transakciji između FedEx-a i TNT-a i sporne odluke.
Nakon što je tako utvrdio da je dovoljno ozbiljna povreda UPS-ovih postupovnih prava tijekom upravnog postupka ograničena na nepriopćavanje posljednje verzije ekonometrijskog modela koji je Komisija primijenila za analizu učinaka prijavljene koncentracije na cijene, Opći sud nadalje ispituje postojanje uzročne veze između te nezakonitosti i šteta koje navodi UPS, odnosno, prvo, troškova u vezi s njegovim sudjelovanjem u postupku kontrole prijavljene koncentracije između FedEx-a i TNT-a, drugo, plaćanja TNT-u ugovorne odštete zbog raskida sporazuma o spajanju sklopljenog s TNT-om i, treće, izmakle koristi koja je posljedica nemogućnosti izvršenja tog sporazuma o spajanju.
Najprije, kad je riječ o troškovima u vezi s UPS-ovim sudjelovanjem u postupku kontrole prijavljene koncentracije između FedEx-a i TNT-a, Opći sud utvrđuje da je to sudjelovanje očito rezultat UPS-ova slobodnog izbora. Stoga se povreda UPS-ovih postupovnih prava tijekom postupka kontrole koncentracije između njega i TNT-a ne može smatrati odlučujućim uzrokom troškova u vezi s njegovim sudjelovanjem u postupku kontrole koncentracije između FedEx-a i TNT-a. Isto tako, budući da se plaćanje TNT-u ugovorne odštete zbog raskida temeljilo na ugovornoj obvezi koja proizlazi iz sporazuma o spajanju sklopljenog između UPS-a i TNT-a, nezakonitosti sadržane u spornoj odluci nisu mogle činiti odlučujući uzrok plaćanja te odštete TNT-u.
Naposljetku, što se tiče koristi koja je navodno izmakla UPS-u, Opći sud ističe da se ne može pretpostavljati da bi, da nije došlo do povrede UPS-ovih postupovnih prava tijekom postupka kontrole koncentracije između njega i TNT-a, ta koncentracija bila proglašena spojivom s unutarnjim tržištem. Osim toga, UPS nije dokazao ni podnio elemente koji bi Općem sudu omogućili zaključak da bi, da nije došlo do te povrede, Komisija proglasila navedenu transakciju spojivu s unutarnjim tržištem. Usto UPS-ovo odustajanje od predložene koncentracije čim je objavljena sporna odluka dovelo je do prekida bilo kakve izravne uzročne veze između te utvrđene nezakonitosti i navodne štete.
S obzirom na prethodno navedeno, Opći sud zaključuje da UPS nije dokazao da povreda njegovih postupovnih prava u postupku kontrole koncentracije između njega i TNT-a čini odlučujući uzrok navedenih šteta. Stoga on odbija njegovu tužbu za naknadu štete u cijelosti.
Odbijanje tužbe za naknadu štete koju su podnijela društva ASL (predmet T-540/18)
Tužbom za naknadu štete koju su podnijela društva ASL zahtijevala se naknada navodne izmakle koristi koja je posljedica nemogućnosti izvršenja ugovora sklopljenih s TNT-om zbog sporne odluke. U potporu toj tužbi društva ASL istaknula su Komisijinu povredu njihovih temeljnih prava te UPS-ovih temeljnih prava te postojanje očitih i teških pogrešaka u Komisijinoj ocjeni prijavljene koncentracije između UPS-a i TNT-a.
Kao prvo, Opći sud utvrđuje da se društva ASL ne mogu pozvati, kao temelj svojeg zahtjeva za naknadu štete, na povredu UPS-ovih prava obrane u okviru postupka kontrole koncentracije između tog društva i TNT-a. Naime, u skladu s ustaljenom sudskom praskom Suda, potrebno je da zaštita koju daje pravno pravilo na koje se poziva u potporu tužbi za naknadu štete bude stvarna u odnosu na osobu koja se na njega poziva te stoga da je ta osoba među onima kojima dotično pravilo dodjeljuje prava.
Kao drugo, Opći sud odbija kao neosnovanu argumentaciju društava ASL koja se temelji na činjenici da je Komisija u okviru postupka kontrole koncentracije između društava UPS i TNT povrijedila njihova temeljna prava, a osobito njihovo pravo na dobro sudovanje sadržano u članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. S tim u vezi Opći sud pojašnjava da se, u mjeri u kojoj su društva ASL slobodno izabrala da ne sudjeluju u tom postupku, nemaju pravo pozvati na Komisijinu navodnu povredu njihovih temeljnih prava u kontekstu tog postupka.
Kao treće, Opći sud odbacuje kao nedopušten tužbeni razlog koji se temelji na postojanju očitih i teških pogrešaka koje je Komisija počinila prilikom ocjene koncentracije između društava UPS i TNT, s obzirom na to da su društva ASL s tim u vezi samo uputila na tužbu koju je UPS podnio u predmetu T-834/17.
S obzirom na ta razmatranja, Opći sud utvrđuje da društva ASL nisu dokazala postojanje dovoljno ozbiljnih povreda prava Unije sadržanih u spornoj odluci te odbija njihovu tužbu kao neosnovanu.
(
1
)	Odluka Komisije C(2013) 431 o proglašenju koncentracije nespojivom s unutarnjim tržištem i s funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u (predmet COMP/M.6570 – UPS/TNT Express)
(
2
)	Presuda od 7. ožujka 2017., United Parcel Service/Komisija (T-194/13, EU:T:2017:144)
(
3
)	Presuda od 16. siječnja 2019., Komisija/United Parcel Service (C-265/17 P, EU:C:2019:23)
(
4
)	Odluka od 8. siječnja 2016. o ocjenjivanju koncentracije spojivom s unutarnjim tržištem i funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u (predmet M.7630 – FedEx/TNT Express), čiji je sažetak objavljen u Službenom listu Europske unije (SL 2016., C 450, str. 12.)
(
5
)	Predmet T-834/17, United Parcel Service/Komisija
(
6
)	Predmet T-540/18, ASL Aviation Holdings i ASL Airlines (Ireland)/Komisija