62022CJ0339_RES
Predmet C-339/22
BSH Hausgeräte GmbH
protiv
Electrolux AB
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Svea Hovrätt)
Presuda Suda (veliko vijeće) od 25. veljače 2025.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Članak 4. stavak 1. – Opća nadležnost – Članak 24. točka 4. – Isključive nadležnosti – Nadležnost u postupcima u vezi s registracijom ili valjanosti patenata – Tužba zbog povrede – Europski patent potvrđen u državama članicama i u trećoj državi – Osporavanje valjanosti patenta prigovorom – Međunarodna nadležnost suda pred kojim je podnesena tužba zbog povrede”
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba br. 1215/2012 – Određivanje međunarodne nadležnosti suda države članice – Isključive nadležnosti – Sporovi u vezi s registracijom ili valjanosti patenata – Autonomni pojmovi prava Unije – Ujednačeno tumačenje – Nacionalno pravilo ili postupak za tumačenje odredbe prava Unije – Nepostojanje utjecaja
(Uredba br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 24. t. 4.)
(t. 25., 26.)
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Odredbe te uredbe koje se smatraju istovjetnima odredbama Uredbe br. 44/2001 i Briselske konvencije – Tumačenje navedenih odredbi u skladu sa sudskom praksom Suda u vezi s Uredbom br. 44/2001 i Briselskom konvencijom – Isključive nadležnosti – Sporovi u vezi s registracijom ili valjanosti patenata – Autonomno tumačenje – Usko tumačenje
(Konvencija od 27. rujna 1968., čl. 16. t. 4.; Uredba br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 24. t. 4.; Uredba Vijeća br. 44/2001, čl. 22. t. 4.)
(t. 28., 43.)
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba (EU) br. 1215/2012 – Određivanje međunarodne nadležnosti države članice – Isključive nadležnosti – Sporovi u vezi s registracijom ili valjanosti patenata – Doseg – Incidentalna kontrola valjanosti patenta koji je priznala država članica u okviru tužbe zbog povrede podnesene u drugoj državi članici – Isključenost
(Uredba br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1., čl. 24. t. 4. i čl. 27.)
(t. 35.-37.)
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba br. 1215/2012 – Određivanje međunarodne nadležnosti suda države članice – Područje primjene – Nadležnost suda tuženikova domicila – Tužba zbog povrede europskog patenta potvrđenog u više država članica – Tuženikovo osporavanje valjanosti patenta – Sporovi u vezi s registracijom ili valjanosti patenata – Isključiva nadležnost – Obveza suda tuženikova domicila kojem je podnesena tužba zbog povrede da se proglasi nenadležnim – Nepostojanje
(Uredba br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1., čl. 24. t. 4. i 27.)
(t. 38.-42., 44.-48., 52. i t. 1. izreke)
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba br. 1215/2012 – Određivanje međunarodne nadležnosti suda države članice – Nadležnost suda tuženikova domicila – Sporovi u vezi s registracijom ili valjanosti patenata – Povreda patenata priznatih u trećoj državi – Doseg – Incidentalna kontrola suda koji odlučuje o valjanosti patenta priznatog u trećoj državi – Uključenost
(Konvencija od 30. listopada 2007., čl. 22. t. 4.; Uredba br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1., čl. 24. t. 4., čl. 33. i 34. i čl. 73. st. 1. i 3.)
(t. 55.-57., 61.-76., i t. 2. izreke)
Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Sudska nadležnost i izvršenje sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima – Uredba br. 1215/2012 – Područje primjene – Postojanje međunarodnog elementa – Spor između stranaka s domicilom u državama članicama – Međunarodni element na državnom području treće zemlje – Uključenost
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća 1215/2012, čl. 4. st. 1.)
(t. 58.-60.)
Kratak prikaz
Odlučujući o zahtjevu za prethodnu odluku koji je uputio Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Žalbeni sud u Stockholmu kao Žalbeni sud za patente i tržišno natjecanje, Švedska), Sud pojašnjava područje primjene Uredbe br. 1215/2012 (
1
). Utvrđuje da sud države članice tuženikova domicila, kojem je podnesena tužba zbog povrede patenta priznatog u drugoj državi članici, ostaje nadležan za odlučivanje o toj tužbi kada u njezinu okviru taj tuženik prigovorom osporava valjanost tog patenta, iako je nadležnost za odlučivanje o toj valjanosti isključivo na sudovima te druge države članice.
Društvo BSH nositelj je europskog patenta koji štiti izum u području usisavača. Taj je patent potvrđen u Švedskoj i drugim državama članicama, kao i u Ujedinjenoj Kraljevini i Turskoj, što je dovelo do priznavanja nacionalnih patenata koji obuhvaćaju te države.
Društvo BSH podnijelo je tužbu Patent- och marknadsdomstolenu (Sud za patente i tržišno natjecanje, Švedska) protiv društva Electrolux zbog povrede svih nacionalnih dijelova navedenog europskog patenta. Društvo Electrolux istaknulo je nedopuštenost zahtjevâ koji se odnose na povrede nacionalnih dijelova patenta, a koji nisu švedski dio, ističući – kako na temelju Uredbe Bruxelles I.a tako i na temelju švedskog Zakona o patentima (
2
) – da su strani patenti ništavi i da stoga švedski sudovi nisu nadležni za odlučivanje o njihovoj povredi.
Sud za patente i tržišno natjecanje proglasio se nenadležnim za odlučivanje o tužbi zbog povrede patenata potvrđenih u državama članicama koje nisu Kraljevina Švedska. Društvo BSH podnijelo je žalbu protiv te odluke sudu koji je uputio zahtjev.
Taj se sud pita treba li članak 24. točku 4. (
3
) Uredbe Bruxelles I.a tumačiti na način da sud države članice domicila tuženika kojem je na temelju članka 4. stavka 1. te uredbe podnesena tužba zbog povrede patenta potvrđenog u drugoj državi članici ostaje nadležan za odlučivanje o toj tužbi kada u okviru te tužbe taj tuženik prigovorom osporava valjanost tog patenta. Također se pita treba li članak 24. točku 4. Uredbe Bruxelles I.a tumačiti na način da se primjenjuje na sud treće države i stoga mu dodjeljuje isključivu nadležnost u pogledu ocjene valjanosti patenta priznatog ili potvrđenog u toj državi.
Ocjena Suda
Kao prvo, Sud pojašnjava područje primjene u pogledu pravila o nadležnosti sudova o kojima je riječ koja proizlaze iz članka 4. stavka 1. (
4
) i članka 24. točke 4. Uredbe Bruxelles I.a. Najprije utvrđuje da iz teksta članka 24. točke 4. te uredbe proizlazi da su sudovi države članice u kojoj je patent priznat jedini nadležni za odlučivanje u postupcima u kojima se osporava registracija ili valjanost tog patenta, bez obzira na to osporavaju li se tužbom ili prigovorom kao sredstvom obrane u okviru postupka zbog povrede pred sudom druge države članice. To je rješenje opravdano činjenicom da priznavanje patenata podrazumijeva intervenciju nacionalne uprave, kao i činjenicom da su ti sudovi, koji odlučuju u skladu sa svojim nacionalnim pravom, u najboljem položaju za donošenje odluke u tim predmetima. Taj interes za dobro sudovanje tim je važniji s obzirom na to da je više država članica uspostavilo poseban sustav sudske zaštite, pri čemu je nadležnost u tim sporovima dodijeljena specijaliziranim sudovima.
Stoga, kada je sudu države članice tuženikova domicila, na temelju Uredbe Bruxelles I.a (
5
) podnesena tužba zbog povrede patenta koji je priznala druga država članica, u okviru koje tuženik osporava valjanost tog patenta prigovorom, taj sud ne može incidentalno utvrditi ništavost navedenog patenta, nego se mora proglasiti nenadležnim, u skladu s člankom 27. te uredbe (
6
), u pogledu pitanja valjanosti tog patenta, s obzirom na isključivu nadležnost sudova države članice u kojoj je patent priznat, predviđenu u članku 24. točki 4. navedene uredbe.
Međutim, budući da se to pravilo o isključivoj nadležnosti odnosi samo na sporove „u vezi s registracijom ili valjanosti patenata” sud države članice tuženikova domicila, pred kojim je na temelju članka 4. stavka 1. te iste uredbe pokrenut postupak zbog povrede patenta priznatog u drugoj državi članici, ostaje nadležan za odlučivanje o toj tužbi kada u okviru te tužbe taj tuženik prigovorom osporava valjanost tog patenta.
Kao drugo, kad je riječ o pitanju treba li članak 24. točku 4. Uredbe Bruxelles I.a tumačiti na način da se primjenjuje na sud treće države i da zbog toga tom sudu dodjeljuje isključivu nadležnost u pogledu ocjene valjanosti patenta priznatog ili potvrđenog u toj državi, Sud ističe da iz teksta te odredbe proizlazi da se odnosi na isključivu nadležnost sudova država članica i da je sustav predviđen Uredbom Bruxelles I.a sustav unutarnje nadležnosti Europske unije koji ima svojstvene ciljeve kao što su pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i uspostava područja slobode, sigurnosti i pravde. Budući da se članak 24. točka 4. te uredbe ne može smatrati primjenjivim u situaciji u kojoj su predmetni patenti priznati ili potvrđeni u trećoj državi (
7
), a ne u državi članici, ta se odredba ne primjenjuje na sud treće države i stoga takvom sudu ne dodjeljuje nikakvu isključivu ili neisključivu nadležnost u pogledu ocjene valjanosti patenta priznatog ili potvrđenog u toj državi.
Međutim, iako se načelna nadležnost suda tuženikova domicila utvrđena u članku 4. stavku 1. Uredbe Bruxelles I.a može ograničiti, s jedne strane, posebnim pravilima (
8
) i, s druge strane, općim međunarodnim pravom, u ovom slučaju ne treba uzeti u obzir nijedno od tih ograničenja.
Kad je riječ o općem međunarodnom pravu, Sud podsjeća na to da akt donesen na temelju nadležnosti Unije, kao što je Uredba Bruxelles I.a, treba tumačiti, a njegovo područje primjene ograničiti, s obzirom na pravila i načela općeg međunarodnog prava koja obvezuju institucije Unije. U tom pogledu, nadležnost suda prema domicilu tuženika za odlučivanje u sporu koji je barem djelomično povezan s trećom državom nije u suprotnosti s načelom međunarodnog prava koje se odnosi na relativni učinak ugovora.
Osim toga, ta se nadležnost mora izvršavati tako da se ne povrijedi načelo nezadiranja u nadležnosti. Pri izvršavanju svojih nadležnosti, priznavanje nacionalnog patenta kojim se na državnom području neke države nositelju dodjeljuju isključiva prava intelektualnog vlasništva, proizlazi iz nacionalnog suvereniteta te države. Međutim, budući da sudska odluka koja se odnosi na patent utječe na postojanje ili sadržaj tih isključivih prava, takvu odluku mogu donijeti samo nadležni sudovi te države.
Suprotno tomu, sud države članice u kojoj tuženik ima domicil, pred kojim je na temelju članka 4. stavka 1. Uredbe Bruxelles I.a pokrenut postupak zbog povrede u okviru kojeg se prigovorom pobija valjanost patenta koji je priznat ili potvrđen u trećoj državi, nadležan je za odlučivanje o toj valjanosti ako nije primjenjivo nijedno od ograničenja. Naime, budući da odluka zatražena u tom pogledu ima samo učinke inter partes, ona ne može utjecati na postojanje ili sadržaj tog patenta u toj trećoj državi ili dovesti do izmjene njezina nacionalnog registra.
Sud zaključuje da članak 24. točku 4. Uredbe Bruxelles I.a treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na sud treće države i da, slijedom toga, ne dodjeljuje nikakvu isključivu ili neisključivu nadležnost takvom sudu u pogledu ocjene valjanosti patenta koji je ta država priznala ili potvrdila.
(
1
)	Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289. i ispravci SL 2014., L 160, str. 40. i SL 2016., L 202, str. 57., u daljnjem tekstu: Uredba Bruxelles I.a)
(
2
)	Vidjeti članak 61. drugi stavak patentlagena (1967:837) (Zakon o patentima (1967:837)).
(
3
)	Članak 24. Uredbe Bruxelles I.a: „Sljedeći sudovi države članice imaju isključivu nadležnost, neovisno o domicilu stranaka: […] 4. u postupcima u vezi registracije ili valjanosti patenata, žigova, dizajna ili drugih sličnih prava koje je potrebno deponirati ili registrirati, neovisno o tome je li pitanje pokrenuto na temelju tužbe ili prigovora, sudovi države članice kojima je podnesen zahtjev za deponiranje ili registraciju, u kojoj je deponiranje ili registracija izvršena ili se pod uvjetima iz instrumenta Unije ili međunarodne konvencije smatra da su izvršeni. Ne dovodeći u pitanje nadležnost Europskog ureda za patente prema Konvenciji o dodjeli europskih patenata koja je potpisana 5. listopada 1973. u Münchenu, sudovi svake države članice imaju isključivu nadležnost u postupcima za registraciju ili valjanost svakog europskog patenta koji je dodijeljen za tu državu članicu; […]”
(
4
)	Članak 4. stavak 1. Uredbe Bruxelles I.a: „Podložno ovoj Uredbi, osobe s domicilom u državi članici, bez obzira na njihovo državljanstvo, tuže se pred sudovima te države članice.”
(
5
)	Na temelju članka 4. stavka 1. Uredbe Bruxelles I.a
(
6
)	Članak 27. Uredbe Bruxelles I.a: „Ako je pred sudom države članice pokrenut postupak koji se prvenstveno tiče stvari za koju su nadležni sudovi druge države temeljem članka 24., taj se sud po službenoj dužnosti proglašava nenadležnim.”
(
7
)	Vidjeti u tom smislu presudu od 8. rujna 2022., IRnova (C-399/21, EU:C:2022:648, t. 35.).
(
8
)	Članak 73. Uredbe Bruxelles I.a