62019TJ0213_RES
Zadeva T‑213/19
AW
proti
Evropskemu parlamentu
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 28. maja 2020
„Javni uslužbenci – Uradniki – Socialna varnost – Člen 73 Kadrovskih predpisov – Skupna pravila o zavarovanju za primer nezgode in poklicne bolezni – Člen 16 – Prijava poklicne bolezni – Člen 22 – Zdravniška komisija – Zavrnitev priznanja poklicnega izvora bolezni – Nezakonito izdano mnenje zdravniške komisije“
Pritožbe uradnikov – Tožba zoper odločbo o zavrnitvi pritožbe – Dopustnost – Obveznost odločanja o predlogih zoper odločbo o zavrnitvi pritožbe – Predlogi brez samostojne vsebine ali povsem potrditvena odločba – Neobstoj
(Kadrovski predpisi, člena 90 in 91)
(Glej točki 23 in 24.)
Uradniki – Socialna varnost – Zavarovanje za primer nesreče in poklicne bolezni – Zdravniško izvedensko mnenje – Diskrecijska pravica zdravniške komisije – Sodni nadzor – Meje
(Kadrovski predpisi, člen 73; Pravila o zavarovanju za primer nesreče in poklicne bolezni; člen 22)
(Glej točko 44.)
Uradniki – Socialna varnost – Zavarovanje za primer nesreče in poklicne bolezni – Ugotovitev poklicnega izvora bolezni – Postopek – Posredovanje zdravniški komisiji vseh razpoložljivih dokumentov, ki bi ji lahko koristili – Neobstoj – Nezakonito izdano mnenje zdravniške komisije
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 73; Pravila o zavarovanju za primer nesreče in poklicne bolezni, člen 22(3))
(Glej točke od 45 do 59.)
Povzetek
Splošno sodišče je s sodbo z dne 28. maja 2020, AW/Parlament (T‑213/19), odločbi Evropskega parlamenta o zavrnitvi zahtev za priznanje poklicnega izvora nekaterih bolezni, ki jih je utrpela tožeča stranka, zaradi nezakonitosti zdravniškega mnenja, ki ga je v zvezi s tem izdala zdravniška komisija, razglasilo za nični.
Tožeča stranka, uradnik Evropskega parlamenta, je na podlagi členov 3 in 16 Skupnih pravil o zavarovanju za primer nezgode ali poklicne bolezni (v nadaljevanju: Pravila o zavarovanju), (
1
) vložila več zahtev za priznanje poklicnega izvora nekaterih bolezni, ki jih je utrpela. Po obvestilu organa za imenovanja v zvezi z dvema osnutkoma odločbe o zavrnitvi priznanja poklicnega izvora zadevnih bolezni, ki so jima bili priloženi sklepi zdravnika A, ki ga je imenoval ta organ, je tožeča stranka zahtevala, naj se zadeva predloži zdravniški komisiji, da poda svoje mnenje v zvezi z navedenima osnutkoma odločbe. Tožeča stranka je za zastopanje imenovala zdravnika B in organu za imenovanja posredovala poročila tega zdravnika, v katerih so opredeljena sporna zdravstvena vprašanja. Zdravniška komisija, ki so jo sestavljali zdravnik B, zdravnik A in tretji zdravnik, zdravnik C, se je sestala 10. aprila 2018. Zdravnik B je 12. aprila 2018 zdravniku C poslal dokumente, ki jih je tožeča stranka sprva predložila v okviru svojih prošenj za priznanje poklicnega izvora zadevnih bolezni, in ki niso bili posredovani zdravniški komisiji. Zdravnik C je z elektronskim sporočilom z dne 16. maja 2018 zdravnika B obvestil, da teh dokumentov ni upošteval, v skladu z navodili Evropskega parlamenta. Organ za imenovanja je na podlagi zdravniških poročil, ki jih je pripravila zdravniška komisija, zavrnil zahteve za priznanje poklicnega izvora zadevnih bolezni (v nadaljevanju: izpodbijani odločbi). Tudi pritožbo, ki jo je uradnik vložil zoper izpodbijani odločbi na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, je organ za imenovanja zavrnil.
Tožeča stranka je v utemeljitev ničnostne tožbe navedla, da zdravniški komisiji ni bil predložen popoln spis, v katerem bi bili zbrani vsi dokumenti, ki jih je predložila od začetka postopkov za priznanje poklicnega izvora zadevnih bolezni. Zato naj ta komisija, v nasprotju s členom 22(3) Pravil o zavarovanju, ne bi razpolagala z vsemi razpoložljivimi dokumenti, ki bi ji lahko koristili pri njeni presoji.
Splošno sodišče je najprej opozorilo, da iz člena 22(3) Pravil o zavarovanju izhaja, da mora zdravniška komisija, da lahko zakonito izda zdravniško mnenje, imeti možnost, da pregleda vse razpoložljive dokumente, ki bi ji lahko koristili pri presoji. V obravnavani zadevi pa ni bilo sporno, da Parlament zdravniški komisiji ni posredoval nekaterih dokumentov, ki jih je tožeča stranka sprva predložila, vključno z zdravniškimi poročili o poklicnem izvoru zadevnih bolezni. Glede na pojasnila, ki jih je v zvezi s tem podal Parlament, je slednji izločil te dokumente, potem ko je presodil, da so bili nekateri izmed njih enaki predhodno posredovanim dokumentom, da nekateri niso imeli nobene zveze s predloženimi zdravniškimi vprašanji, nekateri pa so, nazadnje, vsebovali podobne informacije, torej da so – ne da bi bili enaki – povzemali iste informacije in sklepe, kot tisti, s katerimi je že razpolagal.
Natančneje, v zvezi z neposredovanjem zadnjenavedene kategorije dokumentov, je Splošno sodišče nato ugotovilo, da je Parlament v zvezi s temi dokumenti opravil zdravniško presojo, in s tem prekoračil meje svoje pristojnosti. Kadar zavarovanec ali po njem upravičene osebe zdravniško komisijo prosijo, naj poda svoje mnenje, je edina naloga Parlamenta, da določi mandat zdravniške komisije. Ta komisija se na podlagi tega mandata ukvarja z zdravstvenimi vprašanji, za katera so zavarovanec ali po njem upravičene osebe menili, da jih je koristno posredovati zdravniku ali zdravnikom, ki jih imenuje institucija za izvajanje določb Pravil o zavarovanju. Zato so bile le tožeča stranka ali po njej upravičene osebe pristojne za presojo upoštevnosti zadevnih zdravniških poročil, ki so bila izključena iz spisa.
Zato je Parlament s tem, da se je pri pripravi spisa, predloženega zdravniški komisiji, izrekel o zdravstvenih vprašanjih, prekoračil meje svoje pristojnosti in posegel v pravilnost dela zdravniške komisije. V teh okoliščinah ni mogoče šteti, da je imela zdravniška komisija možnost preučiti vse razpoložljive dokumente, ki bi ji lahko koristili pri njeni presoji. Ker je zdravniška komisija svojo nalogo opravila v nezakonitih okoliščinah, poročila, ki jih je ob koncu svojega dela poslala organu za imenovanja, zato niso veljavna.
Ker so dokumenti, v zvezi s katerimi je Parlament izvedel zdravniško presojo, imeli očitno zvezo z boleznimi tožeče stranke, je Splošno sodišče menilo, da ni izključeno, da bi bili sklepi zdravniške komisije lahko drugačni, če bi ta imela možnost preučiti te dokumente in jih po potrebi upoštevati.
Ker sta bili izpodbijani odločbi sprejeti na podlagi poročil zdravniške komisije, sta bili sprejeti ob kršitvi postopka, kar upravičuje, da se ju razglasi za nični.
(
1
)	Skupna pravila o zavarovanju uradnikov Evropskih skupnosti za primer nezgode ali poklicne bolezni, ki so jih sporazumno določile institucije na podlagi člena 73 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije.