SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (tretji senat)
z dne 31. januarja 2008
Zadeva F-99/05
Günter Wilms
proti
Komisiji Evropskih skupnosti
„Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2004 – Dodelitev prednostnih točk – Časovna veljavnost določb novih kadrovskih predpisov“
Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero G. Wilms predlaga predvsem razglasitev ničnosti odločbe Komisije
o določitvi skupnega števila točk, ki so mu bile dodeljene v napredovalnem obdobju 2004, in odločbe o nevpisu njegovega imena
na seznam uradnikov, ki so v tem obdobju napredovali v naziv A 5.
Odločitev: Odločba o določitvi skupnega števila točk tožeče stranke konec napredovalnega obdobja 2004 in odločba o njegovem nenapredovanju
v tem obdobju se razglasita za nični. Preostali tožbeni predlogi se zavrnejo. Komisija nosi vse stroške.
Povzetek
1.      Uradniki – Napredovanje – Pravila, ki se uporabijo – Napredovalno obdobje 2004
(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga XIII, člen 6, drugi odstavek)
2.      Uradniki – Napredovanje – Pravila, ki se uporabijo – Napredovalno obdobje 2004
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 45; Uredba Sveta št. 723/2004, člen 2)
3.      Uradniki – Napredovanje – Primerjalna ocena uspešnosti
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 45)
4.      Uradniki – Tožba – Pravni interes
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 45)
1.      Člen 6, drugi odstavek, Priloge XIII h Kadrovskim predpisom ne določa različice Kadrovskih predpisov, ki se uporablja za napredovalno
obdobje 2004, temveč različico, v kateri so določeni učinki odločb o napredovanju, sprejetih po koncu tega obdobja. Cilj te
določbe je uradnikom, za katere bi bile odločbe o napredovanju sprejete konec leta 2004, vendar bi njihovo napredovanje začelo
učinkovati pred 1. majem 2004, zagotoviti, da bo pravica do kariere, zlasti glede povišanja v nazivu, ki izhaja iz njihovega
napredovanja, enaka pravici, ki bi izhajala iz odločbe o napredovanju, sprejete pred začetkom veljavnosti Kadrovskih predpisov,
kakor so bili spremenjeni z Uredbo št. 723/2004.
(Glej točko 47.)
2.      Ker ne obstajajo določbe, ki odstopajo od načela takojšnje uporabe novih pravil iz Uredbe št. 723/2004, s katero so bili z
učinkom od 1. maja 2004 spremenjeni Kadrovski predpisi za uradnike in Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, se člen 45
Kadrovskih predpisov, kakor je bil spremenjen s to uredbo, uporablja takoj od začetka veljavnosti te uredbe. Zato Komisija
novembra 2004 ni mogla zakonito uporabljati določb člena 45 starih kadrovskih predpisov, razveljavljenih s to uredbo, za sprejetje
odločbe o določitvi skupnega števila točk za delovno uspešnost uradnika po koncu napredovalnega obdobja 2004 in odločbe o
njegovem nenapredovanju v tem obdobju.
(Glej točki 52 in 53.)
3.      Nezakonita je odločba Komisije, s katero je za napredovalno obdobje 2004 določeno skupno število točk za delovno uspešnost
uradnika, ne da bi se posebej upoštevali dve dodatni merili iz člena 45 Kadrovskih predpisov, kakor so veljali 1. maja 2004,
in sicer, katere jezike – poleg tistih, za katere je predložil dokazila o temeljitem znanju – uradnik uporablja pri izvrševanju
nalog in, kadar je to primerno, kakšno raven odgovornosti ima.
Nezakonitost te odločbe povzroči nezakonitost odločbe o nenapredovanju, sprejete za navedenega uradnika, če nova primerjalna
ocena prijav ob upoštevanju teh dveh meril lahko privede do precej drugačne presoje hierarhije uspešnosti uradnikov in morda
navedenemu uradniku omogoči, da doseže prag za napredovanje, določen za to obdobje.
(Glej točke 55, 57 in od 59 do 61.)
4.      Tožba je dopustna le, če ima tožeča stranka osebni interes za razglasitev ničnosti akta, ki ga izpodbija. Uradnik se lahko
upravičeno šteje za oškodovanega zaradi seznama uradnikov, ki napredujejo, in ima tako osebni interes za razglasitev ničnosti
tega seznama le, če na njem ni njegovega imena, kadar ta napredovanja ne preprečujejo, da po novi primerjalni oceni uspešnosti
v skladu z določbami člena 45 Kadrovskih predpisov tudi sam napreduje v zadevnem obdobju. Predlogi za razglasitev ničnosti
tega seznama v celoti so torej nedopustni.
(Glej točke od 65 do 67.)
Napotitev na:
Sodišče prve stopnje: 21. november 1996, Michaël proti Komisiji, T-144/95, RecFP, str. I-A-529 in II-1429, točka 31; 28. september 2004,
MCI proti Komisiji, T-310/00, ZOdl., str. II-3253, točka 44.