HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PUBLICE (Camera întâi)
9 decembrie 2008
Cauza F‑144/07
Spyridon Efstathopoulos
împotriva
Parlamentului European
„Funcție publică – Foști agenți temporari – Regulamentul (CE, Euratom, CECO) nr. 2689/95 – Indemnizație la încetarea funcției – Luarea în calcul a unei indemnizații de productivitate la stabilirea cuantumului veniturilor brute încasate în cadrul noii
funcții”
Obiectul: Acțiune introdusă în temeiul articolelor 236 CE și 152 EA, prin care domnul Efstathopoulos, beneficiarul unei indemnizații
în aplicarea Regulamentului (CE, Euratom, CECO) nr. 2689/95 al Consiliului din 17 noiembrie 1995 de instituire, cu ocazia
aderării Austriei, Finlandei și Suediei, a unor măsuri specifice de încetare definitivă a activității agenților temporari
ai Comunităților Europene (JO L 280, p. 4), solicită, în esență, în primul rând, anularea deciziei Parlamentului European
din 18 aprilie 2007, prin care, pe de o parte, a fost luată în considerare prima de productivitate pe care o primea în noua
funcție în cadrul Ministerului Dezvoltării din Grecia pentru stabilirea cuantumului veniturilor sale brute, în sensul regulamentului
menționat mai sus, în respectiva funcție, fapt care a avut drept consecință reducerea indemnizației pe care o primea în aplicarea
regulamentului menționat, iar pe de altă parte, s‑a decis să se procedeze la recuperarea sumelor încasate în mod necuvenit,
și, în al doilea rând, anularea deciziei din 14 septembrie 2007 de respingere a reclamației formulate la 9 mai 2007 împotriva
deciziei din 18 aprilie 2007 menționate mai sus
Decizia: Respinge acțiunea. Fiecare parte suportă cheltuielile de judecată.
Sumarul hotărârii
1.      Funcționari – Agenți temporari – Măsuri specifice de încetare definitivă a activității agenților temporari – Regulamentul
nr. 2689/95 – Indemnizație la încetarea funcției
[Regulamentul nr. 2689/95 al Consiliului, art. 4 alin. (1) și (4)]
2.      Funcționari – Acțiune – Reclamație administrativă prealabilă – Obiect (Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
3.      Funcționari – Restituirea plății nedatorate – Condiții
(Statutul funcționarilor, art. 85)
1.      La interpretarea unei dispoziții de drept comunitar, este necesar să se țină cont, pe de o parte, de termenii acesteia, pe
de altă parte, de contextul său, precum și de obiectivele urmărite de reglementarea din care face parte. Potrivit unei interpretări
literale, se încadrează în noțiunea „venituri brute”, în sensul articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2689/95 de
instituire, cu ocazia aderării Austriei, Finlandei și Suediei, a unor măsuri specifice de încetare definitivă a activității
agenților temporari ai Comunităților Europene, o prestație financiară pe care o persoană care își exercită activitatea în
cadrul unei administrații naționale o încasează lunar tocmai ca urmare a exercitării acestei activități. Această apreciere
este valabilă cu atât mai mult dacă prestația respectivă este supusă unei așa‑numite taxe „pe venit”.
Interpretarea unei noțiuni de drept comunitar, precum aceea de „venituri brute” pe care beneficiarul unei indemnizații la
încetarea funcției o primește în cadrul „noii funcții”, în sensul Regulamentului nr. 2689/95, nu poate depinde de calificarea
pe care ordinea juridică națională o rezervă uneia sau alteia dintre prestațiile financiare pe care le primește o persoană
în exercitarea acestei funcții. Astfel, în caz contrar, ar exista riscul unei atingeri aduse principiului uniformității dreptului
comunitar, precum și principiului egalității de tratament a funcționarilor.
(a se vedea punctele 33, 35 și 37)
Trimitere la: Tribunalul Funcției Publice: 14 decembrie 2006, André/Comisia, F‑10/06, RecFP, p. I‑A‑1‑183 și II‑A‑1‑755, punctul
35 și jurisprudența citată
2.      Întrucât admisibilitatea acțiunilor funcționarilor este subordonată respectării procedurii precontencioase, orice motiv care
nu a fost invocat în reclamația precontencioasă și care nu poate fi considerat ca fiind întemeiat pe aceleași capete de cerere
precum cele formulate în reclamația amintită sau ca fiind o dezvoltare a argumentației prezentate în cuprinsul acesteia trebuie
respins ca inadmisibil pentru nerespectarea regulii privind concordanța între reclamație și acțiune.
(a se vedea punctul 43)
Trimitere la: Tribunalul de Primă Instanță: 4 mai 1999, Z/Parlamentul European, T‑242/97, RecFP, p. I‑A‑77 și II‑401, punctul
58; 22 februarie 2001, Tirelli/Parlamentul European, T‑144/00, RecFP, p. I‑A‑45 și II‑171, punctul 25
Tribunalului Funcției Publice: 11 decembrie 2007, Martin Bermejo/Consiliul, F‑60/07, RepFP, p. I‑A‑1‑0000 și II‑A‑1‑0000,
punctul 34
3.      Deși legalitatea unei decizii de restituire a plății nedatorate este condiționată fie de cerința ca funcționarul sau agentul
vizat să fi cunoscut neregularitatea plății, fie de caracterul vădit al acestei neregularități, totuși instanța comunitară
nu poate să verifice respectarea uneia sau alteia dintre condiții decât dacă persoana interesată formulează un motiv întemeiat
pe încălcarea articolului 85 din statut sau dacă, cel puțin, aceasta nu se limitează să conteste caracterul nedatorat al plăților
pe care instituția încearcă să le recupereze, ci susține fie că nu cunoștea neregularitatea acestor plăți, fie că nu putea
să aibă cunoștință de aceasta. Cu riscul de a nesocoti rolul articolului 85 din statut și de a rupe echilibrul drepturilor
și obligațiilor pe care acesta îl stabilește între instituție și funcționarii sau agenții săi, simpla contestare a neregularității
unei plăți din partea funcționarului sau a agentului vizat, în lipsa oricărei referiri specifice la cunoașterea (reală sau
prezumată) a neregularității, nu poate să fie interpretată în sensul că ar conține, implicit, susținerea că persoana interesată
nu cunoștea sau nu putea să cunoască neregularitatea.
(a se vedea punctul 45)