62020CC0677
JEAN RICHARD DE LA TOUR
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2022. április 28. (
1
)
C‑677/20. sz. ügy
Industriegewerkschaft Metall (IG Metall),
ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft
kontra
SAP SE,
SE‑Betriebsrat der SAP SE;
a Konzernbetriebsrat der SAP SE,
a Deutscher Bankangestellten‑Verband eV
a Christliche Gewerkschaft Metall (CGM),
a Verband Angestellter Akademiker und Leitender Angestellter der chemischen Industrie eV
részvételével
(a Bundesarbeitsgericht [szövetségi munkaügyi bíróság, Németország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – Átalakulással létrejött európai részvénytársaság – Dualista formájú európai részvénytársaság – A munkavállalók részvétele – A munkavállalók képviselői felügyelőbizottság tagjainak történő megválasztása – Külön szavazás a szakszervezetek által javasolt munkavállalói képviselők esetében”
I. Bevezetés
1.
Az európai részvénytársaság statútumának a munkavállalói részvételre vonatkozó kiegészítéséről szóló, 2001. október 8‑i 2001/86/EK tanácsi irányelv (
2
) (a továbbiakban: SE irányelv) több mint 30 évig tartó tárgyalások eredménye, mivel az európai részvénytársaság (a továbbiakban: SE) rendeleti létrehozásának első tervezetét az Európai Bizottság 1970‑ben ismertette. A tárgyalások két ponton hosszú időre elakadtak: az első a társaság dualista vagy monista felépítése, és a második a munkavállalók részvétele. Miután a tervezetet 1989‑ben két részre osztották – az egyik az európai részvénytársaság statútumáról szóló rendelet, (
3
) a másik pedig az európai részvénytársaság statútumának kiegészítéséről szóló irányelv (
4
) a munkavállalók helyzete tekintetében – végül kompromisszum született. Ebből következett az SE valamely tagállam joga szerint alapított részvénytársaságból történő átalakulással való létrehozásának lehetősége, ha az legalább két éve egy másik tagállam joga alá tartozó leányvállalattal rendelkezik. (
5
) Az SE létrehozásának ez az új, negyedik lehetősége – az egyesülés, az SE holding és az SE leányvállalat alapítása mellett – ahhoz vezetett, hogy az SE irányelvbe olyan rendelkezések kerültek be, amelyek biztosítják, hogy a társaság átalakulását ne használják fel az átalakuló társaságban való munkavállalói részvétel meglévő nemzeti mechanizmusának megkerülésére. E rendelkezések között szerepel az SE irányelv 4. cikkének (4) bekezdése, amelynek értelmezését a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem kéri. Kétségtelenül a kompromisszum egyik, az irányelv jogalapjának módosítását követően egyhangúlag elfogadott neuralgikus pontjáról van szó, mivel e cikk célja „a munkavállalói részvétel összes elemének legalább azzal a megegyező [szintjének biztosítása], amely az SE‑vé átalakuló gazdasági társaságon belül létezik”.
2.
Mivel a német jog szerint egy „Aktiengesellschaft” (részvénytársaság) felügyelőbizottságába a munkavállalók képviselői közül külön szavazással kell megválasztani bizonyos számú szakszervezeti képviselőt, ez a sajátosság része‑e azoknak az elemeknek, amelyeket meg kell tartani az említett „Aktiengesellschaft” (részvénytársaság) SE‑vé történő átalakulása esetén, vagy ez az átalakuló társaság illetékes testületei és a különleges egyeztető testület (a továbbiakban: KET) közötti egyeztetés tárgyát képezheti, amelyet az SE irányelv hozott létre a jövőbeli SE‑ben való munkavállalói részvétel szabályainak kidolgozására, figyelembe véve a nemzeti jogszabályokat és gyakorlatokat, mivel az uniós jogalkotó nem egységesítette a szabályozásokat?
3.
Azt javaslom, hogy a Bíróság olyan választ adjon, amely szerint a KET egyeztetési önállósága nem teszi lehetővé a felügyelőbizottságba a munkavállalói képviselői helyekre a szakszervezetek által javasolt jelöltek bizonyos hányadáról tartott külön szavazás fennállásának megsértését, amennyiben ez a sajátosság fennáll, és kötelező az átalakuló társaságra alkalmazandó nemzeti jogban.
II. Jogi háttér
A.
Az uniós jog
4.
Az SE irányelv (3), (5), (7), (8), (10), (18) és (19) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„(3)
A közösség szociális célkitűzéseinek támogatása érdekében különleges rendelkezéseket kell megállapítani, különösen a munkavállalói részvétel területén, amelyek célja annak biztosítása, hogy az SE létrehozása nem vonja maga után az SE létrehozásában résztvevő gazdasági társaságokon belül már meglévő munkavállalói részvétel gyakorlatainak megszűnését vagy háttérbe szorulását. Ezt a célkitűzést az e téren elfogadott és a [2157/2001] rendelet rendelkezéseit kiegészítő szabályrendszer létrehozásával kell elérni.
[…]
(5)
A tagállamokban létező szabályok és gyakorlatok nagy fokú változatosságot mutatnak a munkavállalói képviselők gazdasági társaságok határozathozatalában való részvételének módját illetően, ezért nem tanácsos egységes európai modellt felállítani az SE‑ben való munkavállalói részvétel szabályaira vonatkozóan.
[…]
(7)
Amennyiben részvételi jogok vannak érvényben az SE‑t létrehozó egy vagy több gazdasági társaságban, a felek ellentétes értelmű döntése hiányában azokat az alapítás után meg kell őrizni az SE‑re való átruházás útján.
(8)
A munkavállalók transznacionális tájékoztatásának és konzultációjának, valamint adott esetben részvételének az adott SE‑re vonatkozó konkrét eljárásait elsősorban az érintett felek közötti megállapodás útján, ennek hiányában pedig szubszidiaritási szabályrendszer alkalmazásával kell meghatározni.
[…]
(10)
A munkavállalókat egyeztetési célból képviselő különleges testületeken belüli szavazati jogoknak arányban kell lenniük a részvétel meglévő rendszereinek és gyakorlatainak megszűnése vagy háttérbe szorulása által képviselt kockázattal, különösen, ha a megkötött megállapodás szerint a részvétel szintje alacsonyabb, mint egy vagy több résztvevő társaságban volt. Ez a kockázat nagyobb az átalakulással vagy egyesüléssel létrehozott SE esetén, mint holdingtársaság vagy közös leányvállalat alapítása során.
[…]
(18)
Az irányelv egyik alapvető elve és kinyilvánított célja, hogy biztosítsa a munkavállalóknak a gazdasági társaság döntéseiben való részvételhez kapcsolódó szerzett jogait. Az SE létrehozása előtt hatályban lévő munkavállalói jogoknak kell biztosítaniuk az SE‑ben való részvétel esetén a munkavállalói jogok alapját (az »előtte és utána« elv). Ebből kifolyólag ezt a megközelítést nemcsak az SE kezdeti létrehozásakor kell alkalmazni, hanem egy meglévő SE szerkezetváltása, illetve a szerkezetváltási folyamatok által érintett gazdasági társaságok esetében is.
(19)
A tagállamoknak rendelkezést kell hozniuk arról, hogy a szakszervezetek képviselői tagjai lehessenek a különleges egyeztető testületeknek, tekintet nélkül arra, hogy munkavállalói‑e az SE létrehozásában résztvevő gazdasági társaságnak. A tagállamoknak különösképpen ebben az összefüggésben kell képesnek lenniük arra, hogy bevezessék ezt a jogot azokban az esetekben, amikor a szakszervezeti képviselők a nemzeti jogszabályokkal összhangban jogosultak a gazdasági társaság felügyelői vagy ügyvezetői szervezeti egységeinek tagságára és az azokban való szavazásra.”
5.
Az SE irányelv „Célkitűzés” című 1. cikke a következőket írja elő:
„(1)   Ez az irányelv a munkavállalók részvételét szabályozza a [2157/2001 rendeletben] említett európai részvénytársaságok (Societas Europaea, a továbbiakban: »SE«) ügyeinek intézésében.
(2)   Ebből a célból valamennyi SE‑ben szabályokat állítanak fel a munkavállalók részvételére vonatkozóan a 3–6. cikkben említett egyeztetési eljárással, illetve a 7. cikkben meghatározott körülmények között, a melléklettel összhangban.”
6.
Az SE irányelv „Meghatározások” című 2. cikke értelmében:
„Ezen irányelv alkalmazásában:
[…]
e)
»munkavállalók képviselői«: a nemzeti jog és/vagy gyakorlat előírásai szerint a munkavállalók képviselői;
f)
»képviseleti testület«: az a munkavállalókat képviselő testület, amelyet a 4. cikkben említett megállapodások által vagy a melléklet rendelkezéseinek megfelelően azzal a céllal hoztak létre, hogy tájékoztatást és konzultációt biztosítson a munkavállalók számára az SE‑vel, illetve annak [Unión] belüli leányvállalataival vagy szervezeteivel, valamint szükség esetén az SE‑re vonatkozó részvételi jogok gyakorlásával kapcsolatban;
g)
»különleges egyeztető testület«: az a 3. cikknek megfelelően létrehozott testület, amelynek célja, hogy a résztvevő gazdasági társaságok illetékes testületeivel egyeztessen a munkavállalók SE‑n belüli részvételével kapcsolatos szabályok létrehozásáról;
h)
»munkavállalói részvétel«: az a mechanizmus – a tájékoztatást, konzultációt és részvételt is ideértve –, amely révén a munkavállalói képviselők befolyást gyakorolhatnak a gazdasági társaságon belül meghozott határozatokra;
[…]
k)
»részvétel«: a munkavállalók képviseleti testületei és/vagy a munkavállalói képviselők által a gazdasági társaság ügyeinek intézésére a következők révén gyakorolt befolyás:
–
az a jog, hogy megválasszák vagy kinevezzék a gazdasági társaság felügyeleti vagy ügyvezetési szervezeti egységének egyes tagjait […]
[…]”
7.
Az SE irányelvnek „Az egyeztetési eljárás” című II. szakaszában szereplő 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Amennyiben a résztvevő gazdasági társaságok cégvezetési vagy ügyvezetési szervezeti egységei tervet készítenek egy SE létrehozására, […] az SE‑vé való átalakulásra vonatkozó tervről szóló megállapodást követően a lehető leghamarabb megteszik az ahhoz szükséges lépéseket […], hogy egyeztetést kezdjenek a gazdasági társaságok munkavállalóinak képviselőivel a munkavállalók SE‑beli részvételének szabályairól.
(2)   Ebből a célból a következő rendelkezéseknek megfelelően létrehoznak egy különleges egyeztető testületet, amely képviseli a résztvevő gazdasági társaságok, illetve az érintett leányvállalatok vagy szervezetek munkavállalóit:
[…]
b)
A tagállamok meghatározzák azt a módszert, amelyet a különleges egyeztető testületek tagjainak megválasztásánál vagy kinevezésénél alkalmaznak, akiket a területükön választanak meg vagy neveznek ki. Meghozzák az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy amennyire csak lehetséges, az ilyen tagok képviseljék az érintett tagállamban munkavállalókat alkalmazó minden egyes gazdasági társaságot. Az ilyen intézkedések nem növelhetik a tagok teljes létszámát.
A tagállamok hozhatnak olyan rendelkezést, hogy az ilyen tagok között lehetnek szakszervezeti képviselők is, függetlenül attól, hogy azok munkavállalói‑e a résztvevő gazdasági társaságnak vagy az érintett leányvállalatnak vagy szervezetnek.
[…]
(3)   A résztvevő gazdasági társaságok különleges egyeztető testülete és illetékes szervezeti egységei írásbeli megállapodásban határozzák meg a munkavállalók SE‑beli részvételének szabályait.
[…]
(4)   A (6) bekezdés szerint a különleges egyeztető testület a tagok abszolút többségű szavazásával hozza meg a határozatait, feltéve hogy az ilyen többség a munkavállalók abszolút többségét is képviseli. Minden egyes tag egy szavazattal rendelkezik. Amennyiben azonban az egyeztetés eredménye a részvételi jogok csökkenése, az ilyen megállapodás jóváhagyásához szükséges többség a különleges egyeztető testületben a munkavállalóknak legalább kétharmadát képviselő tagok kétharmados arányú szavazata, ideértve a legalább két tagállamban alkalmazott munkavállalókat képviselő tagok szavazatait is,
–
abban az esetben, ha az SE‑t egyesüléssel hozzák létre, és ha a részvétel a résztvevő gazdasági társaságok teljes munkavállalói létszámának legalább 25%‑a, vagy
–
vagy abban az esetben, ha az SE‑t holdingtársaság vagy leányvállalat alapításával hozzák létre, és ha a részvétel a résztvevő gazdasági társaságok teljes munkavállalói létszámának legalább 50%‑a.
A részvételi jogok csökkenése azt jelenti, hogy az SE szervezeti egységeiben a tagoknak a 2. cikk k) pontja szerinti aránya alacsonyabb, mint a résztvevő gazdasági társaságokon belül meglévő legmagasabb arány.
[…]”
8.
Az SE irányelvnek a munkavállalók SE‑be való bevonására vonatkozó szabályokról szóló megállapodás tartalmára vonatkozó 4. cikke a következőképpen szól:
„(1)   A résztvevő gazdasági társaságok illetékes szervezeti egységei és a különleges egyeztető testület az együttműködésre törekedve egyeztetnek azzal a céllal, hogy megállapodásra jussanak a munkavállalók SE‑n belüli részvételének szabályairól.
(2)   A felek autonómiájának sérelme nélkül és a (4) bekezdésnek megfelelően a résztvevő gazdasági társaságok illetékes szervezeti egységei és a különleges egyeztető testület közötti, az (1) bekezdésben említett megállapodás meghatározza a következőket:
[…]
g)
az egyeztetések során a felek úgy döntenek, hogy részvételi szabályokat hoznak létre, az ilyen megállapodások lényege, ideértve (ha szükséges) az SE ügyvezetői vagy felügyeleti szervezeti egységében azon tagok számát, akiket a munkavállalók jogosultak választani, kinevezni, javasolni vagy ellenezni, azokat az eljárásokat, amelyeket az ilyen tagok munkavállalók általi megválasztásának, kinevezésének, ajánlásának vagy ellenzésének módjára vonatkoznak, valamint az ilyen tagok jogait;
[…]
(3)   A megállapodásra, amennyiben nem tartalmaz ettől eltérő értelmű rendelkezést, nem vonatkoznak a mellékletben említett általános szabályok.
(4)   A 13. cikk (3) bekezdése a) pontjának sérelme nélkül, amennyiben az SE‑t átalakulással hozzák létre, a megállapodás rendelkezik a munkavállalói részvétel összes elemének legalább azzal a megegyező szintjéről, amely az SE‑vé átalakuló gazdasági társaságon belül létezik.”
9.
Az SE irányelv „Általános szabályok” című 7. cikkének (1) és (2) bekezdése a következőket mondja ki:
„(1)   Az 1. cikkben leírt célkitűzések elérése érdekében a tagállamok a következő, (3) bekezdés sérelme nélkül általános szabályokat állapítanak meg a munkavállalók részvételével kapcsolatban, amelyeknek eleget kell tenniük a mellékletben foglalt rendelkezéseknek.
Az SE székhelye szerinti tagállam jogszabályaiban megállapított általános szabályok az SE bejegyzésének napjától érvényesek, amennyiben:
a)
a felek ebben állapodnak meg; vagy
b)
az 5. cikkben megállapított határidőig nem kötnek megállapodást, és
–
valamennyi résztvevő gazdasági társaság illetékes szervezeti egysége úgy dönt, hogy elfogadja az általános szabályok alkalmazását az SE‑vel kapcsolatban, és hogy folytatják az SE bejegyzését, valamint
–
a különleges egyeztető testület nem hozta meg a 3. cikk (6) bekezdésének rendelkezései szerinti határozatot.
(2)   Mindezen túl a melléklet 3. részével összhangban a bejegyzés szerinti tagállam nemzeti jogszabályaiban rögzített általános szabályokat csak a következő esetekben alkalmazzák:
a)
amennyiben az SE átalakulással jön létre, ha a munkavállalók ügyvezetési vagy felügyeleti szerveiben való részvételével kapcsolatos tagállami szabályok vonatkoztak az SE‑vé átalakult gazdasági társaságra;
[…]
Ha a különféle résztvevő gazdasági társaságokon belül egynél több részvételi forma létezett, a különleges egyeztető testület határozatot hoz, hogy e formák közül melyiket alkalmazzák az SE‑ben. A tagállamok rögzíthetik azokat a szabályokat, amelyeket az erről szóló határozat hiányában alkalmazni kell a területükön bejegyzett SE esetében. A különleges egyeztető testület tájékoztatja a résztvevő gazdasági társaságok illetékes szervezeti egységeit az e bekezdés alapján hozott valamennyi döntésről.”
10.
Az SE irányelv eljárások során tanúsított visszaélésre vonatkozó 11. cikke értelmében:
„A tagállamok [az uniós] joggal összhangban megfelelő lépéseket tesznek bármely SE általi olyan visszaélés megakadályozása érdekében, amellyel az meg akarja fosztani a munkavállalókat munkavállalói részvételi jogaiktól, vagy vissza akarja tartani azokat.”
11.
Az SE irányelv 13. cikkének (3) és (4) bekezdése a következőket írja elő:
„(3)   Ezen irányelv nem sérti a következőket:
a)
a munkavállalók részvételére vonatkozóan a nemzeti jogszabályok rendelkezései szerinti fennálló és az SE, illetve annak leányvállalatai és szervezetei által alkalmazott munkavállalók által élvezett jogok az SE testületeiben való részvétel kivételével;
b)
a testületekben való részvételre vonatkozóan a nemzeti jogszabályokban és/vagy az SE leányvállalataira vonatkozó gyakorlatokban megállapított rendelkezések.
(4)   A (3) bekezdésben említett jogok megőrzése érdekében a tagállamok meghozhatják az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy garantálják a független jogi személyként megszűnő résztvevő gazdasági társaságokban megvalósuló munkavállalói képviselet szerkezeteinek fenntartását az SE bejegyzése után.”
12.
Az SE irányelv melléklete tartalmazza az irányelv 7. cikkében hivatkozott általános szabályokat. E mellékletnek „A részvételre vonatkozó általános szabályok” című 3. része a következőképpen szól:
„A következő rendelkezések vonatkoznak az SE‑ben való munkavállalói részvételére.
a)
abban az esetben, ha az SE átalakulással jön létre, és ha a bejegyzés előtt tagállami szabályok vonatkoztak a munkavállalók ügyvezetési vagy felügyeleti szerveiben való részvételére, a munkavállalók részvételének minden eleme érvényben marad az SE esetében. Ebből a célból a b) pontot kell értelemszerűen alkalmazni.
b)
Az SE alapításának egyéb eseteiben az SE, valamint annak leányvállalatai vagy szervezetei által alkalmazott munkavállalók és/vagy azok képviseleti testülete jogosult az SE ügyvezetési vagy felügyeleti szervezeti egységének annyi tagját megválasztani, kinevezni, javasolni és ellenezni, amennyi az SE bejegyzése előtt a legnagyobb arányban érvényben volt az érintett résztvevő gazdasági társaságokban.
Ha az SE bejegyzése előtt a résztvevő gazdasági társaságok egyikére sem vonatkoztak részvételi szabályok, az előbbi számára nem kötelező, hogy rendelkezéseket állapítson meg a munkavállalók részvételére vonatkozóan.
A képviseleti testület határozatot hoz az ügyvezetési vagy felügyeleti testület helyeinek a különböző tagállamok munkavállalóit képviseleti tagok közötti elosztásáról vagy arról a módról, ahogyan az SE munkavállalói javasolhatják vagy ellenezhetik az ilyen testületek tagjainak kinevezését az SE egyes tagállamokban lévő munkavállalóinak arányával összhangban. Ha egy vagy több tagállamban a munkavállalókra nem vonatkozik ez az arányossági kritérium, a képviseleti testület kinevez egy tagot az ilyen tagállamokból, különösen – megfelelő esetben – az SE székhelye szerinti tagállamból. Valamennyi tagállam meghatározhatja az ügyvezetői vagy felügyeleti testület számára biztosított helyek elosztását.
[…]”
B.
A német jog
1. A MitbestG
13.
A 2015. április 24‑i törvénnyel (
6
) módosított, 1976. május 4‑i Gesetz über die Mitbestimmung der Arbeitnehmer (a munkavállalók döntéshozatalban való részvételéről szóló törvény) (
7
) 7. §‑a a következőképpen rendelkezik:
„Azon vállalkozás felügyelőbizottsága,
1.
amely általában legfeljebb 10000 munkavállalót foglalkoztat, a részvényeseket képviselő hat tagból és a munkavállalókat képviselő hat tagból;
2.
amely általában több mint 10000 munkavállalót, azonban nem több mint 20000 munkavállalót foglalkoztat, a részvényeseket képviselő nyolc tagból és a munkavállalókat képviselő nyolc tagból;
3.
amely általában több mint 20000 munkavállalót foglalkoztat, a részvényeseket képviselő tíz tagból és a munkavállalókat képviselőt tíz tagból áll.
[…]
(2)   A felügyelőbizottságnak a munkavállalókat képviselő tagjai között
1.
olyan felügyelőbizottságban, amelyben hat munkavállalói képviselő van, négy főnek a vállalkozás munkavállalójának, két főnek pedig a szakszervezetek képviselőjének;
2.
olyan felügyelőbizottságban, amelyben nyolc munkavállalói képviselő van, hat főnek a vállalkozás munkavállalójának, két főnek pedig a szakszervezetek képviselőjének;
3.
olyan felügyelőbizottságban, amelyben tíz munkavállalói képviselő van, hét főnek a vállalkozás munkavállalójának, három főnek pedig a szakszervezetek képviselőjének kell lennie.
[…]
(5)   A (2) bekezdésben említett szakszervezeteknek magánál a vállalkozásnál vagy más olyan vállalkozásnál kell képviselettel rendelkezniük, amelynek munkavállalói jelen törvény értelmében részt vesznek a vállalkozás felügyelőbizottsági tagjainak megválasztásában.”
14.
A MitbestG 16. §‑a a szakszervezetek képviselőinek a felügyelőbizottságban történő megválasztását illetően a következőket írja elő:
„(1)   A küldöttek megválasztják a felügyelőbizottság azon tagjait, akik a 7. § (2) bekezdésével összhangban ellátják a szakszervezetek képviseletét, titkos szavazással és az arányos választás elveinek tiszteletben tartása mellett.
(2)   A választásra olyan szakszervezetek jelölése alapján kerül sor, amelyek magánál a vállalkozásnál vagy más olyan vállalkozásnál rendelkeznek képviselettel, amelynek munkavállalói jelen törvény értelmében részt vesznek a vállalkozás felügyelőbizottsági tagjainak megválasztásában. […]”
2. A SEBG
15.
A 2020. május 20‑i törvénnyel (
8
) módosított, 2004. december 22‑i Gesetz über die Beteiligung der Arbeitnehmer in einer Europäischen Gesellschaft (az európai részvénytársaságban való munkavállalói részvételről szóló törvény) (
9
)2020. március 1‑jétől hatályos változata 2. §‑ának (8) és (12) bekezdése a következő fogalommeghatározásokat tartalmazza:
„(8)   A munkavállalói részvétel: az a mechanizmus – a tájékoztatást, konzultációt és részvételt is ideértve –, amely révén a munkavállalói képviselők befolyást gyakorolhatnak a gazdasági társaságon belül meghozott határozatokra.
[…]
(12)   A részvétel a munkavállalók által a gazdasági társaság ügyeinek intézésére a következők révén gyakorolt befolyás:
1.
az a jog, hogy megválasszák vagy kinevezzék a gazdasági társaság felügyeleti vagy ügyvezetési szervezeti egységének egyes tagjait […]”
16.
A SEBG „A megállapodás tartalma” című 21. §‑a a következőket írja elő:
„(1)   A vezetőség és a különleges egyeztető testület közötti írásbeli megállapodás a felek autonómiájának sérelme nélkül és a (6) bekezdésre is figyelemmel az alábbiakat tartalmazza:
[…]
(3)   Ha a felek részvételi megállapodást kötnek, meg kell határozni annak tartalmát. Különösen az alábbiakban kell megállapodni:
1.
az európai részvénytársaság felügyeleti vagy ügyvezetői szervezeti egységében azon tagok száma, akiket a munkavállalók jogosultak választani, kinevezni, javasolni vagy ellenezni;
2.
azok az eljárások, amelyek az ilyen tagok munkavállalók általi megválasztásának, kinevezésének, ajánlásának vagy ellenzésének módjára vonatkoznak, valamint
3.
az ilyen tagok jogai.
[…]
(6)   A jelen törvénynek a vállalkozásban való munkavállalói részvétel más szabályaival való kapcsolatának sérelme nélkül – amennyiben az európai részvénytársaságot átalakulással hozzák létre – a megállapodás rendelkezik a munkavállalói részvétel minden elemének legalább azzal a megegyező szintjéről, amely az európai részvénytársasággá átalakuló gazdasági társaságon belül létezik. […]”
III. Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
17.
2014‑ben egy német jog szerint alapított részvénytársaság a SAP SE elnevezésű dualista irányítási rendszerű SE‑vé alakult, miután megállapodást kötött a KET‑tel a munkavállalók e társaságban való részvételére vonatkozóan (a továbbiakban: részvételi megállapodás).
18.
Az átalakulás előtt a társaság felügyelőbizottsága a MitbestG 7. §‑a (1) és (2) bekezdésének értelmében nyolc, a részvényeseket képviselő, valamint nyolc, a munkavállalókat képviselő tagból állt. A munkavállalók képviselői közül ketten a szakszervezetek képviselői voltak, akiket a munkavállalók hat másik képviselőjének választásától elkülönülő szavazáson választottak meg.
19.
Az átalakulást követően a SAP SE a részvételi megállapodásnak megfelelően tizennyolc tagú felügyelőbizottsággal rendelkezik, amelynek kilenc tagja a munkavállalók képviselője. A részvételi megállapodás II. részének 3.1. pontja azt írja elő, hogy a felügyelőbizottságba csak a SAP munkavállalói vagy a SAP vállalatcsoportnál képviselettel rendelkező szakszervezetek képviselői javasolhatók és nevezhetők ki munkavállalói képviselőnek. A megállapodás e részének 3.3. pontja kizárólagos jelölési jogot biztosít a szakszervezetek javára a Németországra eső munkavállalói képviselők bizonyos része tekintetében; e szakszervezeti képviselőket külön szavazás keretében választják meg.
20.
Míg a SAP SE tizenkét tagra kívánta korlátozni a felügyelőbizottságát, a szakszervezetek vitatták a megállapodás említett része 3.4. pontjának rendelkezéseit, amelyek szerint tizenkét tagból álló felügyelőbizottság esetén a Németországra eső első négy helynek megfelelő munkavállalói képviselőket a Németországban foglalkoztatott munkavállalók választják meg, és a csoportban képviselt szakszervezetek a Németországra eső helyek egy része tekintetében jelölhetnek jelölteket, anélkül azonban, hogy külön szavazási lehetőséggel rendelkeznének jelöltjeik megválasztására. E szakszervezetek úgy vélik, hogy e rendelkezések ellentétesek a SEBG 21. §‑ának (6) bekezdésével, mivel nem biztosítanak számukra kizárólagos – külön szavazással biztosított – jogot a felügyelőbizottság munkavállalói képviselőinek jelölésére. Ezzel szemben a SAP SE úgy véli, hogy a SEBG 21. §‑ának (6) bekezdése nem védi az említett szakszervezetek számára a MitbestG 16. §‑ának (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. §‑ának (2) bekezdésében előírt kizárólagos jelölési jogot.
21.
A szakszervezetek, köztük az Industriegewerkschaft Metall (a továbbiakban: IG Metall) és a Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft (a továbbiakban: ver.di) keresetét elutasító elsőfokú határozat elleni fellebbezés kapcsán eljáró, kérdést előterjesztő bíróság az SEBG 21. §‑ának (6) bekezdésére és az SE irányelv 4. cikkének (4) bekezdésére tekintettel a tizenkét tagúra csökkentett felügyelőbizottság munkavállalókat képviselő tagjainak kijelölésére vonatkozó, a részvételi megállapodásban előírt szabályok érvényessége kapcsán fogalmaz meg kérdést.
22.
Először is kifejti, hogy a részvételi megállapodás vitatott rendelkezései nem egyeztethetők össze az SE irányelv 4. cikkének (4) bekezdését átültető SEBG 21. §‑a (6) bekezdésének a nemzeti jog releváns értelmezési módszerei szerinti értelmezésével.
23.
A kérdést előterjesztő bíróság ugyanis úgy véli, hogy a felek részvételi megállapodás megkötése tekintetében elismert autonómiájának az SE részvénytársaság átalakulásával történő létrehozása esetén a munkavállalók részvételének minden eleme tekintetében tiszteletben kell tartania legalább az átalakuló társaságon belül létező szinttel megegyező szintet. Ehhez hozzáteszi, hogy a munkavállalók részvételének ezen elemeit a vonatkozó nemzeti jog alapján kell meghatározni az átalakuló társaságban való részvételi eljárásoktól függően. A munkavállalói képviselők által az átalakuló gazdasági társaságra gyakorolt befolyást jellemző eljárási elemeket tehát minőségileg egyenértékű módon kell garantálni az SE‑re alkalmazandó részvételi megállapodásban. E bíróság pontosítja, hogy az esetlegesen társaságon kívüli, szakszervezetek által jelölt, az átalakuló társaságban vagy más olyan társaságban képviselettel rendelkező munkavállalók képviselőinek külön szavazási eljárása, amelyben a munkavállalók részt vesznek a felügyelőbizottság tagjainak megválasztásában, egyike a munkavállalói befolyást jellemző eljárási elemeknek, és azt ezért minőségileg egyenértékű módon kell garantálni a részvételi megállapodásban. Az említett bíróság rámutat arra, hogy a részvétel egyenértékűségének fenntartása a szakszervezetek külön szavazással megválasztandó képviselőinek számára is vonatkozik, és hogy e kizárólagos jelölési jogot valamennyi szakszervezet, és nem csak a német szakszervezetek számára kell biztosítani. Ehhez hozzáteszi, hogy ez a külön szavazás lehetővé teszi olyan személyek megválasztását, akik magas szintű ismeretekkel rendelkeznek a vállalkozás körülményeiről és szükségleteiről, és mindemellett külső szakértelemmel és függetlenséggel bírnak. Ugyanezen bíróság ebből azt a következtetést vonja le, hogy a részvételi megállapodásban a tizenkét tagú felügyelőbizottság esetére előírt mechanizmus azzal, hogy nem ír elő külön szavazást a szakszervezetek által jelölt jelöltek megválasztására, nem biztosítja megfelelően azt, hogy a szakszervezetek jelöltje jelen legyen a felügyelőbizottságban, és így nem felel meg a SEBG 21. §‑a (6) bekezdésének.
24.
Másodszor a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a nemzeti jogának ezen értelmezése összeegyeztethető‑e az SE irányelv 4. cikkének (4) bekezdésében foglalt követelményekkel.
25.
E bíróság ugyanis úgy véli, hogy ha az SE irányelv e cikkének értelmezését Unió‑szerte egységes és alacsonyabb védelmi szint határozná meg, akkor a SEBG 21. §‑ának (6) bekezdését az uniós joggal összhangban kellene értelmeznie.
26.
E körülmények között a Bundesarbeitsgericht (szövetségi munkaügyi bíróság, Németország) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Összeegyeztethető‑e [a SE irányelv] 4. cikkének (4) bekezdésével a [SEBG] 21. §‑ának (6) bekezdése, amelyből a németországi székhelyű európai részvénytársaság átalakulással történő alapításának esetében az következik, hogy a felügyelőbizottság munkavállalókat képviselő tagjainak bizonyos része tekintetében külön kiválasztási eljárást kell biztosítani a szakszervezetek által javasolt személyek vonatkozásában?”
27.
Az IG Metall, a ver.di, a SAP SE, a Konzernbetriebsrat der SAP SE (a SAP SE csoport üzemi tanácsa), a német kormány, valamint az Európai Bizottság terjesztett elő írásbeli észrevételeket. Ezek a felek – a SAP SE csoport üzemi tanácsának kivételével – a luxemburgi kormányhoz hasonlóan szóbeli észrevételeket terjesztettek elő a 2022. február 7‑én tartott tárgyaláson.
IV. Elemzés
28.
A kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdés vizsgálata előtt észrevételeket kell tenni az SE irányelv 4. cikke (4) bekezdésének az elsődleges jogra, közelebbről a letelepedés szabadságáról szóló EUMSZ 49. cikkre, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 16., 17. és 20. cikkére tekintettel fennálló érvényességére vonatkozóan. A SAP SE ugyanis azt állítja, hogy az SE irányelv 4. cikkének (4) bekezdése e szabadságokat és jogokat a 2157/2001 rendelet, valamint az SE irányelv által a belső piac megvalósítására és a szociális biztonság területén a közösségi célkitűzések előmozdítására irányuló célok eléréséhez szükségtelen mértékben korlátozza, holott e célok a részvételi megállapodás egyeztetési folyamatára vonatkozó egyéb szabályok, valamint az egyeztetések sikertelensége esetén alkalmazandó általános rendelkezések révén is ugyanúgy elérhetők.
29.
E tekintetben emlékeztetek arra, hogy a Bíróság egyrészt úgy ítélte meg, hogy kizárólag a kérdést előterjesztő bíróság hatáskörébe tartozik azon kérdések tárgyának a meghatározása, amelyeket elő kíván terjeszteni, másrészt pedig, hogy az EUMSZ 267. cikk nem jelent jogorvoslati lehetőséget a felek számára a nemzeti bíróság előtt folyamatban lévő valamely ügyben, így a Bíróság nem köteles az uniós jog érvényességét csupán amiatt megvizsgálni, hogy ezt a kérdést az előtte folyamatban lévő eljárásban valamelyik fél felvetette az írásbeli észrevételeiben. (
10
)
30.
A jelen ügyben az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés az SE irányelv 4. cikke (4) bekezdésének értelmezésére vonatkozik, anélkül hogy a kérdést előterjesztő bíróság jelezte volna, hogy kétségei vannak e rendelkezés érvényességét illetően, vagy hogy ezen érvényesség kérdését felvetették volna előtte. A Bíróságnak tehát nem kell határoznia az említett érvényességről.
31.
Az ügy érdemét illetően e bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy az SE irányelv 4. cikkének (4) bekezdése alapján fenn kell‑e tartani a szakszervezeti képviselők német jog szerint létrejött részvénytársaság átalakulásából származó SE felügyelőbizottságába való megválasztására irányuló külön szavazást, vagy pedig ettől el lehet tekinteni az SE irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében említett részvételi megállapodás egyeztetése révén.
A.
Az SE átalakulás útján történő létrehozására alkalmazandó szabályok rövid összefoglalása
32.
Emlékeztetőül, az SE irányelv elfogadásához szükséges egyhangúság nem tette lehetővé a munkavállalóknak a tagállamok joga szerint létrehozott társaságokban való részvételére vonatkozó szabályozások harmonizációját, sőt egységesítését. Az SE irányelv mindazonáltal rögzítette a munkavállalói részvétel meghatározását, amely három részből áll: „az a mechanizmus – a tájékoztatást, konzultációt és részvételt is ideértve –, amely révén a munkavállalói képviselők befolyást gyakorolhatnak a gazdasági társaságon belül meghozott határozatokra”. (
11
) Ehhez hasonlóan az SE irányelv úgy határozta meg a részvételt, hogy az „a munkavállalók képviseleti testületei és/vagy a munkavállalói képviselők által a gazdasági társaság ügyeinek intézésére a következők révén gyakorolt befolyás: az a jog, hogy megválasszák […] a gazdasági társaság felügyeleti […] szervezeti egységének egyes tagjait […]”. (
12
)
33.
A részvétel módjaira vonatkozó harmonizáció hiányában előnyben kell részesíteni a társaság illetékes szervezeti egységei és az SE létrehozása által érintett jogalanyok munkavállalóit képviselő KET közötti olyan megállapodás megkötése érdekében folytatott egyeztetéseket, amelynek tartalmaznia kell bizonyos számú elemet, többek között – ha a munkavállalók részvétele e munkavállalók képviselőinek a felügyelőbizottságba történő beválasztásának formáját ölti, mint a jelen ügyben is – e képviselők számát a felügyelőbizottságban, valamint a megválasztásuk érdekében követendő eljárást. (
13
) Ezt az egyeztetést ugyanakkor egy, az SE irányelv (18) preambulumbekezdésében a következőképpen megfogalmazott „előtte és utána” elv is alátámasztja: „[a]z SE létrehozása előtt hatályban lévő munkavállalói jogoknak kell biztosítaniuk az SE‑ben való részvétel esetén a munkavállalói jogok alapját”. E preambulumbekezdés ezenkívül előírja a munkavállalók gazdasági társaság döntéseiben való részvételhez kapcsolódó szerzett jogainak garantálását.
34.
Megállapodás hiányában az azon tagállam jogszabályai által előírt általános szabályok alkalmazandók az SE‑re, amelyben azt bejegyezték, (
14
) amelyek megfelelnek az SE irányelv mellékletében rögzített elveknek. Ezen elvek közé tartozik az a szabály, hogy átalakulás esetén „ha a bejegyzés előtt tagállami szabályok vonatkoztak a munkavállalók […] felügyeleti szerveiben való részvételére, a munkavállalók részvételének minden eleme érvényben marad az SE esetében. Ebből a célból a b) pontot kell értelemszerűen alkalmazni.” (
15
) Az SE irányelv melléklete 3. részének b) pontja kimondja, hogy „[a]z SE alapításának egyéb eseteiben az SE, valamint annak leányvállalatai vagy szervezetei által alkalmazott munkavállalók [jogosultak] az SE […] felügyeleti szervezeti egységének annyi tagját megválasztani, […] amennyi az SE bejegyzése előtt a legnagyobb arányban érvényben volt az érintett résztvevő gazdasági társaságokban”.
35.
Ezenkívül fontos kiemelni, hogy az SE átalakulás útján történő létrehozásához a másik három létrehozási módszerhez képest további biztosítékok kapcsolódnak. Ily módon, először is, átalakulás esetén nem lehet lemondani a KET keretében az egyeztetés megkezdéséről, illetve nem lehet lezárni azt, anélkül, hogy alkalmazhatóak lennének az általános rendelkezések. (
16
) Következésképpen a részvétellel működő társaság átalakulása esetén vagy az egyeztetés olyan részvételi megállapodást eredményez, amely tiszteletben tartja az SE irányelv 4. cikke (4) bekezdésének rendelkezéseit, vagy pedig az átalakulásra vonatkozó általános szabályokat kell alkalmazni. Másodszor, átalakulás esetén a KET nem szavazhat a részvételi jogok csökkenéséről, amit úgy kell érteni, mint amely azt jelenti, hogy „az SE szervezeti egységeiben a tagoknak a 2. cikk k) pontja szerinti aránya alacsonyabb, mint a résztvevő gazdasági társaságokon belül meglévő legmagasabb arány”. (
17
) Harmadszor, a 2157/2001 rendelet két védelmet is előírt az átalakulás útján történő létrehozás esetén: egyrészt az átalakulás során a székhelyáthelyezés tilalmát (e rendelet 37. cikkének (3) bekezdése), másrészt pedig a tagállamok azon lehetőségét, hogy előírhatják, hogy amennyiben munkavállalói részvételt biztosítanak, az átalakulás csak az átalakuló gazdasági társaság azon szervének minősített többségű vagy egyhangú hozzájárulásától tehetik függővé, amelyben a munkavállalók képviselettel rendelkeznek (az említett rendelet 37. cikkének (8) bekezdése).
36.
E környezetben kell értelmezni az SE irányelv 4. cikkének (4) bekezdését. Ez az értelmezés két elkülönülő elemre vonatkozik: egyrészt „a munkavállalók részvételének összes elemére”, másrészt pedig a „legalább az átalakuló társaságon belül létező szinttel megegyező szintre”. Elemzésemet a második elemmel kezdem.
B.
A „legalább az SE‑vé átalakuló társaságban fennálló szinttel megegyező szint” kifejezés értelmezése
37.
Először is, ez a második elem tagadhatatlanul a munkavállalóknak az átalakuló társaságban való részvételére alkalmazandó nemzeti jogra utal.
38.
Ez azonban nem jelenti azt, hogy az e társaságra alkalmazandó szabályok összessége továbbra is alkalmazandó az SE‑re. Ugyanis kizárólag az általános rendelkezéseknek az egyeztetés sikertelensége esetén történő alkalmazása teszi lehetővé az átalakuló társaságra eddig alkalmazandó szabályok változatlanul történő fenntartását, mivel az SE irányelv melléklete 3. részének korábban bemutatott általános rendelkezései szerint az átalakulás esetén a munkavállalói részvétel valamennyi eleme – többek között az említett 3. rész értelemszerűen alkalmazandó b) pontja értelmében a felügyelőbizottságban a munkavállalói képviselők nagyobb aránya – továbbra is értelemszerűen alkalmazandó e 3. rész a) pontja alapján. Következésképpen a SAP SE állításával ellentétben valóban létezik egyeztetési kedvezmény, mivel a KET eltérhet a nemzeti jogtól, amennyiben azt az SE irányelv 4. cikke (4) bekezdése másik elemének értelmezése lehetővé teszi.
39.
Másodszor, ugyanezen érvelést kell alkalmazni annak garantálására, hogy a részvételi szabályozás nem szűnik meg, illetve gyengül meg, valamint a munkavállalóknak az SE irányelv (3) és (18) preambulumbekezdésében említett szerzett részvételi jogainak, illetve az „előtte és utána” elv alkalmazásának garantálása kapcsán.
C.
A „részvétel összes eleme” kifejezés értelmezése
40.
Vonzó lehet a SAP SE érvelését követni. E társaság ezen „elemek” olyan egységes értelmezését javasolja uniós szinten, amely az a részvétel területén csak a munkavállalói képviselőknek a felügyelőbizottságon belüli arányára és befolyására vonatkozik, anélkül hogy a szakszervezetek képviselői számára külön szavazást követelne meg. Ez az értelmezés ugyanis különböző körülményeken alapulhat.
41.
Egyrészt szigorúan véve az SE irányelv nem a szakszervezetek, hanem a munkavállalók jogait védi, mivel az SE irányelv csak a KET összetétele kapcsán utal kifejezetten a szakszervezetekre. (
18
) Ugyanakkor ez az egyetlen utalás magyarázható azzal, hogy az említett összetétel kapcsán feltételezhetően nem léteznek nemzeti szabályok és szükség volt a szakszervezett kifejezett részvételének előírására, amelyek szerepéről bizonyos nemzeti jogok rendelkeznek.
42.
Másrészt a részvételi jogok csökkentését, amennyiben arra az SE irányelv hivatkozik, a munkavállalói képviselők arányának csökkenéseként képzeli el a részt vevő gazdasági társaságokban. (
19
) Ehhez hasonlóan az (EU) 2017/1132 irányelv (
20
) előírja, hogy a határokon átnyúló átalakulás esetén a fogadó tagállam munkavállalói részvételre vonatkozó szabályait nem kell alkalmazni, ha a fogadó tagállam joga nem írja elő „nem ír elő legalább ugyanolyan szintű részvételt, mint amilyet a társaság a határokon átnyúló átalakulást megelőzően működtetett, a munkavállalói részvétel szintjét a munkavállalók képviselőinek az ügyviteli vagy a felügyelő szerv […] létszámában betöltött aránya alapján értékelve”. (
21
) Ugyanez a megfogalmazás vonatkozik a határokon átnyúló szétválásokra (
22
) és a határokon átnyúló egyesülésekre (
23
) is.
43.
Így ezekben az esetekben a részvétel szintjét az érintett szerv munkavállalói képviselőinek arányában kell értékelni. Bár ebből arra a következtetésre lehet jutni, hogy az arány a védett részvételi elemek részét képezi, ez ugyanakkor nem elegendő azon tény kizárásához, hogy e részvétel egyéb elemei ugyanolyan módon védhetők, feltéve hogy hatással vannak a munkavállalóknak a társaság működésére gyakorolt befolyására.
44.
A 2017/1132 irányelvben említett esetekben ugyanis az arányra történő ezen hivatkozás azon folyamat során történik, amikor először is meg kell határozni a részvételi jogokat illetően az ügyletre alkalmazandó jogot, másodszor pedig el kell dönteni, hogy meg kell‑e indítani a KET‑en keresztül folytatott egyeztetéseket e jogok meghatározása érdekében, ami objektív, nem vitatható kritériumot igényel.
45.
Ami az ezen arányra való, az SE irányelv 3. cikke (4) bekezdésének utolsó tagmondatában szereplő hivatkozást illeti, az nem elegendő azon tény kizárásához sem, hogy a részvétel más elemei védelemben részesülhetnek, mivel e cikk az SE létrehozásának más módjaira vonatkozik. Ez teljes mértékben összhangban áll azzal a ténnyel, hogy az e létrehozási módokra vonatkozó általános rendelkezések csak az arányt védik. (
24
)
46.
Ráadásul, mivel maga a megszövegezés különösen tág – „a munkavállalók részvételének összes eleme” –, az nem vezethet annak megállapításához, hogy a felügyelőbizottságon belül csak egy bizonyos arány részesül védelemben, még akkor sem, ha a részvételi megállapodás tartalmának nemcsak a munkavállalók e tanácson belüli képviselőinek számára kell vonatkoznia, hanem azokra az eljárásokra is, amelyeket az utóbbiak megválasztása során követni kell. (
25
)
47.
Bár egyes eljárási elemeknek ugyanolyan védelemben kell részesülniük, mint az aránynak, nem vagyok ugyanakkor meggyőződve arról, hogy minden eljárási elem ugyanolyan értékkel bír, ugyanis még az is szükséges, hogy befolyásolják a társaság működését.
48.
Az alapügyben felperes szakszervezetek osztják ezt az álláspontot, mivel nyilvánvaló, hogy a felügyelőbizottság tizenkét tagjára történő csökkentést nem vitatták, holott e bizottság tagjainak száma a német jogban kivétel nélkül a társaság méretétől függ. Elfogadták tehát, hogy az említett bizottság tagjainak számáról lehet egyeztetni, mivel a tárgyaláson is elismerték, hogy a munkavállalói képviselői helyek elosztásának több módja is létezhet, feltéve hogy tiszteletben tartják a szakszervezetek jelöltjeit érintő külön szavazást (a kizárólag a Németországnak jutó helyek kapcsán alkalmazandó hányad (
26
) vagy az a globális hányad, amely az érintett szervezetek valamennyi szakszervezete számára lehetővé teszi a számukra fenntartott helyek felosztását (
27
)).
49.
Ennélfogva az szükséges, hogy az eljárási elem befolyásolja az érintett szerven belüli döntéshozatalt, mivel – amint láttuk – a munkavállalók részvételét úgy határozták meg, mint a munkavállaló képviselők által a társaság ügyeire gyakorolt befolyást. (
28
) Így a befolyás e kritériuma lehetővé teszi annak megértését, hogy a felügyelőbizottság tagjainak összesített száma egyeztetés tárgya lehet, ha az arányt tiszteletben tartják.
50.
Mindazonáltal az említett kritérium kezelése kényesebb, amikor arról van szó, hogy védelemben kell‑e részesíteni a szakszervezeteket megillető sajátos szavazást, mivel ez annak értékelésével jár, hogy a szakszervezetek képviselői milyen többletet jelentenek a felügyelőbizottságon belüli többi munkavállalói képviselőhöz képest. Mind a kérdést előterjesztő bíróság, mind az IG Metall és a ver.di a kérdésben megosztott német jogirodalomra hivatkoznak, még ha mindhárom arra a következtetésre is jut, hogy a munkavállalók részvételét javítja a szakszervezet képviselőinek részvétele. Következésképpen nem képzelhető el, hogy ez egy esetről esetre értékelhető elem legyen, és ezen értékítélet elkerülésének egyetlen módja a nemzeti jog által végzett értékelésre való támaszkodás.
51.
Egyébiránt a szakszervezetek és a német kormány a munkavállalói részvétel nemzeti szintű eljárására jellemző elemmel kapcsolatos kritériumot javasolnak annak érdekében, hogy lehetővé tegyék azon elemek megkülönböztetését, amelyek nem képezhetik egyeztetés tárgyát. Úgy tűnik számomra, hogy ez a kritérium alkalmas arra, hogy illusztrálja azt az elgondolást, hogy a befolyás, amennyiben minőségi elemekhez kapcsolódik, nem képezheti eseti értékelés vagy egyeztetés tárgyát, hanem azt a belső jogban hozott döntések alapján kell értékelni mindaddig, amíg uniós szinten nem valósul meg a harmonizáció. A KET számára ugyanis egyértelmű útmutatást kell biztosítani arra vonatkozóan, hogy mi tartozik egyeztetési szabadságának körébe, és mit kell megőrizni a nemzeti szabályokból.
52.
Ennélfogva tagadhatatlan, hogy a szakszervezetek képviselőinek sajátos választása a németországi részvételi rendszer jellemző eleme, és nem képezheti egyeztetés tárgyát.
53.
Úgy tűnik számomra, hogy az SE irányelv 4. cikke (4) bekezdésének elfogadott értelmezését ugyanezen megfogalmazás alapján alkalmazni kell az európai szövetkezetekre, (
29
) és az e rendelkezésre való hivatkozás alapján a határokon átnyúló szétválásokra (
30
) és átalakulásokra. (
31
)
54.
Még ha a kérdést előterjesztő bíróság közvetlenül nem is intéz kérdéseket a Bírósághoz e külön választáshoz való jognak az átalakulással érintett valamennyi munkavállalóra való kiterjesztését, e szavazásnak a német szakszervezetektől eltérő szakszervezetek tekintetében való megnyitását, valamint a szakszervezetek azon lehetőségét illetően, hogy jelölteket állítsanak, függetlenül attól, hogy valamelyik érintett szervezet munkavállalói vagy sem, e kérdések húzódnak meg a háttérben, mivel megjelennek határozatának indokolásában. Ennélfogva érdemes ezekre röviden válaszolni, annál is inkább, mivel a válaszok levezethetők az SE irányelvből és a Bíróság ítélkezési gyakorlatából.
55.
Mindenekelőtt a Bíróság már megállapította, hogy „[a]z SE‑irányelvből az következik, hogy a szerzett jogok uniós jogalkotó által szorgalmazott garantálása nemcsak a munkavállalók egyesülésben részt vevő társaságokban szerzett jogainak fenntartását foglalja magában, hanem e jogoknak valamennyi érintett munkavállalóra történő kiterjesztését is”. (
32
) Ily módon számomra egyértelműnek tűnik, hogy valamennyi munkavállalónak részesülnie kell e sajátos választáshoz való jogban, még akkor is, ha azt a nemzeti jog önmagában nem teszi lehetővé. (
33
) Ezenkívül a részvételi megállapodás meghatározhatja a munkavállalói képviselők választásának pontos módjait. Ez arra indíthatná a KET‑et, hogy az egyeztetés során elfogadja, hogy a német szakszervezeteken kívüli egyéb szakszervezetek is jelölhetnek jelölteket, anélkül hogy ez akár az SE irányelvből, akár feltehetően a nemzeti jogból következne. Végül, tekintettel az SE irányelvben elfogadott álláspontra, amely lehetővé teszi a nem az átalakulással érintett szervezetben foglalkoztatott szakszervezeti képviselők részvételét a KET‑ben, (
34
) amennyiben ez szerepel az átalakuló társaság nemzeti jogában, a szakszervezetek jelöltjei lehetnek a nem az ilyen szervezetben foglalkoztatott jelöltek.
56.
Ily módon az SE‑irányelv 4. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az átalakulás útján létrehozott SE‑ben a munkavállalók részvételére vonatkozó megállapodásnak a felügyelőbizottságba a munkavállalói képviselői helyekre a szakszervezetek által javasolt jelöltek bizonyos hányadáról tartott külön szavazást kell előírnia, amennyiben ez a sajátosság fennáll, és kötelező az átalakuló társaságra alkalmazandó nemzeti jogban.
V. Végkövetkeztetés
57.
A fenti megfontolásokra tekintettel azt javaslom, hogy a Bíróság a Bundesarbeitsgericht (szövetségi munkaügyi bíróság, Németország) által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre a következő választ adja:
Az európai részvénytársaság statútumának a munkavállalói részvételre vonatkozó kiegészítéséről szóló, 2001. október 8‑i 2001/86/EK tanácsi irányelv 4. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az átalakulás útján létrehozott európai részvénytársaságban a munkavállalók részvételére vonatkozó megállapodásnak a felügyelőbizottságba a munkavállalói képviselői helyekre a szakszervezetek által javasolt jelöltek bizonyos hányadáról tartott külön szavazást kell előírnia, amennyiben ez a sajátosság fennáll, és kötelező az átalakuló társaságra alkalmazandó nemzeti jogban.
(
1
)	Eredeti nyelv: francia.
(
2
)	HL 2001. L 294., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 272. o.
(
3
)	Lásd az európai részvénytársaság statútumáról szóló tanácsi rendeletre vonatkozóan a Bizottság által 1989. október 16‑én előterjesztett javaslatot (COM(89) 268 végleges–SYN 218).
(
4
)	Lásd az európai részvénytársaság statútumának a munkavállalók helyzetére vonatkozó kiegészítéséről szóló tanácsi irányelvre vonatkozóan a Bizottság által 1989. augusztus 16‑én előterjesztett javaslatot (COM(89) 268 végleges–SYN 219).
(
5
)	Lásd az európai részvénytársaság (SE) statútumáról szóló, 2001. október 8‑i 2157/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 294., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 251. o.; helyesbítés: magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 6. kötet, 382. o.) 2. cikkének (4) bekezdését.
(
6
)	BGBl. 2015 I, 642. o., a továbbiakban: MitbestG.
(
7
)	BGBl. 1976. I, 1153.o.
(
8
)	BGBl. 2020. I, 1044. o.; a továbbiakban: SEBG.
(
9
)	BGBl. 2004. I, 3686. o.
(
10
)	Lásd: 2011. május 5‑iMSD Sharp & Dohme ítélet (C‑316/09, EU:C:2011:275, 21–23. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
11
)	Az SE irányelv 2. cikkének h) pontja.
(
12
)	Az SE irányelv 2. cikkének k) pontja.
(
13
)	Lásd az SE irányelv 4. cikke (2) bekezdésének g) pontját.
(
14
)	Lásd az SE irányelv 7. cikkének (1) bekezdését.
(
15
)	Az SE irányelv melléklete 3. részének a) pontja.
(
16
)	Lásd az SE irányelv 3. cikkének (6) bekezdését.
(
17
)	Az SE irányelv 3. cikkének (4) bekezdése.
(
18
)	Lásd az SE irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját és (19) preambulumbekezdését.
(
19
)	Lásd az SE irányelv 3. cikke (4) bekezdésének végét.
(
20
)	A 2019. november 27‑i (EU) 2019/2121 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL 2019. L 321., 1. o.; helyesbítés: HL 2020. L 20., 24. o.) módosított, a társasági jog egyes vonatkozásairól szóló, 2017. június 14‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2017. L 169., 46. o.; a továbbiakban: 2017/1132 irányelv).
(
21
)	A 2017/1132 irányelv 86 l. cikke (2) bekezdésének a) pontja.
(
22
)	Lásd a 2017/1132 irányelv 160 l. cikke (2) bekezdésének a) pontját.
(
23
)	Lásd a 2017/1132 irányelv 133. cikke (2) bekezdésének a) pontját.
(
24
)	Lásd az SE irányelv melléklete 3. részének b) pontját.
(
25
)	Lásd az SE irányelv 4. cikke (2) bekezdésének g) pontját.
(
26
)	Ami megfelel az SE irányelv melléklete 3. része (általános szabályok) harmadik bekezdése b) pontjának végén irányadó logikának, amely szerint, hogy „[v]alamennyi tagállam meghatározhatja az ügyvezetői vagy felügyeleti testület számára biztosított helyek elosztását”.
(
27
)	Ami inkább a 2013. június 20‑iBizottság kontra Hollandia ítéletben (C‑635/11, EU:C:2013:408, 40. és 41. pont) alkalmazott logikát követi, amely az „előtte és utána” elvet úgy értelmezi, mint amely előírja a részvételi jogoknak az SE létrehozása által érintett valamennyi munkavállalóra történő kiterjesztését.
(
28
)	Lásd az SE irányelv 2. cikkének k) pontját.
(
29
)	Lásd az európai szövetkezet statútumának a munkavállalói részvétel tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2003. július 22‑i 2003/72/EK tanácsi irányelv (HL 2003. L 207., 25. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 338. o.) 4. cikkének (4) bekezdését.
(
30
)	Lásd a 2017/1132 irányelv 160 l. cikke (2) bekezdésének b) pontját.
(
31
)	Lásd a 2017/1132 irányelv 86 l. cikke (2) bekezdésének a) pontja.
(
32
)	2013. június 20‑iBizottság kontra Hollandiai ítélet (C‑635/11, EU:C:2013:408, 41. pont).
(
33
)	Lásd a 2017. július 18‑iErzberger ítélet (C‑566/15, EU:C:2017:562) alapjául szolgáló ügy tényállását, amely szerint a német részvételi jog nem terjeszthető ki Németország területén kívülre.
(
34
)	Lásd az SE‑irányelv (19) preambulumbekezdését és 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját.