62022CO0658
A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE (tizedik tanács)
2024. január 9. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése – EUMSZ 267. cikk – A legfelsőbb bírósághoz az első elnöke által előterjesztett jogi kérdések – A kérdést előterjesztő bíróság előtti jogvita hiánya – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”
A C‑658/22. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság, Lengyelország) a Bírósághoz 2022. október 19‑én érkezett, 2021. szeptember 2‑i határozatával terjesztett elő az első elnöke által kezdeményezett,
a Prokurator Generalny
részvételével folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (tizedik tanács),
tagjai: Csehi Z. tanácselnök, I. Jarukaitis (előadó) és D. Gratsias bírák,
főtanácsnok: A. Rantos,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
a Prokurator Generalny képviseletében R. Hernand,
–
a lengyel kormány képviseletében B. Majczyna és S. Żyrek, meghatalmazotti minőségben,
–
a dán kormány képviseletében M. P. B. Jespersen, J. F. Kronborg és C. A.‑S. Maertens, meghatalmazotti minőségben,
–
a holland kormány képviseletében M. K. Bulterman és J. Langer, meghatalmazotti minőségben,
–
a svéd kormány képviseletében A. Runeskjöld és H. Shev, meghatalmazotti minőségben,
–
az Európai Bizottság képviseletében K. Herrmann és P. J. O. Van Nuffel, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint a Bíróság az eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése alapján, indokolt végzéssel határoz,
meghozta a következő
Végzést
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EUSZ 2. cikknek, az EUSZ 6. cikk (1) és (3) bekezdésének és az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdésének az EUMSZ 267. cikkel, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 47. cikkével együttesen történő értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság, Lengyelország) első elnöke által e bíróság polgári tanácsának teljes ülése elé terjesztett jogkérdések vizsgálata keretében terjesztették elő, amelyek a devizában nyilvántartott vagy indexált kölcsönszerződésekben foglalt feltételek tisztességtelen jellege megállapításának következményeire vonatkoznak.
A lengyel jog
Az alkotmány
3
A Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej (a Lengyel Köztársaság alkotmánya; a továbbiakban: alkotmány) 144. cikkének (2) és (3) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(2)   A [Lengyel] Köztársaság elnöke [a továbbiakban: köztársasági elnök] hivatalos aktusai érvényességéhez a minisztertanács elnökének ellenjegyzése szükséges, aki ellenjegyzésével vállalja a felelősséget a Szejm [képviselőház, Lengyelország] felé.
(3)   A (2) bekezdés rendelkezései a következő esetekben nem alkalmazhatók:
[…]
17) a bírák kinevezése;
[…]”
4
Az alkotmány 179. cikke értelmében a bírákat a Krajowa Rada Sądownictwa (nemzeti igazságszolgáltatási tanács, Lengyelország; a továbbiakban: KRS) javaslatára a köztársasági elnök nevezi ki határozatlan időre.
5
Az alkotmány 187. cikke a következőképpen rendelkezik:
„[A KRS] tagjai:
1)
a [Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság, Lengyelország)] első elnöke, az igazságügyi miniszter, a [Naczelny Sąd Administracyjny (legfelsőbb közigazgatási bíróság, Lengyelország)] elnöke és a köztársasági elnök által kijelölt személy,
2)
a [Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság)], a rendes bíróságok, a közigazgatási bíróságok és a katonai bíróságok bírái közül választott tizenöt tag,
3)
a [képviselőház] által a képviselők közül választott négy tag és a szenátus által a szenátorok közül választott két tag.
[…]”
A legfelsőbb bíróságról szóló törvény
6
A 2019. december 20‑i ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustawval (a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény, a legfelsőbb bíróságról szóló törvény és egyes más törvények módosításáról szóló törvény; Dz. U. 2020., 190. tétel) módosított 2017. december 8‑i ustawa o Sądzie Najwyższym (a legfelsőbb bíróságról szóló törvény; Dz. U. 2018., 5. tétel; a továbbiakban: a legfelsőbb bíróságról szóló törvény) 29. cikkének 2. és 3. §‑a kimondja:
„2. §   A [Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság)] vagy szervei tevékenységeinek keretében tilos megkérdőjelezni a [bíróságok], az állam alkotmányos szervei vagy a törvényességi ellenőrzési és jogvédelmi szervek legitimitását.
3. §   A [Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság)] vagy más hatóság nem állapíthatja meg és nem értékelheti a bírák kinevezésének vagy az e kinevezésből eredő bírói tisztség gyakorlására vonatkozó jogkörnek a jogszerűségét.”
7
A legfelsőbb bíróságról szóló törvény 72. cikke 1. §‑ának szövege a következő:
„A [Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság] bírája fegyelmi felelősséggel tartozik a szakmai kötelezettségszegésekért (fegyelmi vétségek), beleértve az alábbiakat:
[…]
3)
az olyan cselekmények, amelyek megkérdőjelezik valamely bíró szolgálati viszonyának fennállását, kinevezésének hatályosságát vagy a Lengyel Köztársaság valamely alkotmányos szervének legitimitását;
[…]”
8
E törvény 83. cikkének 1. §‑a értelmében:
„Ha a rendes bíróságok, a katonai bíróságok vagy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) ítélkezési gyakorlatában eltérések mutatkoznak a határozatuk alapjául szolgáló jogi rendelkezések értelmezésében, a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) első elnöke vagy elnöke az ítélkezési gyakorlat egységességének biztosítása érdekében jogi kérdéssel fordulhat a hét bíróból álló, vagy más megfelelő összetételben ítélkező Sąd Najwyższyhoz (legfelsőbb bíróság).”
9
E törvény 85. cikke 1. §‑ának szövege a következő:
„A [Prokurator Generalnyt (legfőbb ügyész, Lengyelország)] tájékoztatják a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) teljes ülésének, illetve a tanács vagy az egyesített tanácsok ülésének megtartásáról.”
10
A legfelsőbb bíróságról szóló törvény 87. cikke 1. §‑ának első mondata a következőképpen rendelkezik:
„A Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) teljes ülésének, az egyesített tanácsoknak vagy a teljes tanácsnak a határozatai az elfogadásuktól kezdve jogelvi erővel rendelkeznek.”
11
E törvény 88. cikke értelmében:
„1.   § Ha a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) egyik ítélkező testülete el kíván térni egy jogelvi erejű határozattól, a felvetett jogkérdést a tanács összes tagjából álló tanács elé terjeszti.
2.   § A valamely tanács, az egyesített tanácsok vagy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) teljes ülése által elfogadott, jogelvi erejű határozat visszavonása az érintett tanács, az egyesített tanácsok, illetve a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) teljes ülése által állásfoglalás útján elfogadott új határozat meghozatalát teszi szükségessé.
3.   § Ha a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) tanácsának testülete egy másik tanács által hozott, jogelvi erejű határozatot kíván visszavonni, a határozatot a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) két tanácsának állásfoglalásával kell meghozni. A tanácsok a jogkérdést a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) teljes ülése elé utalhatják.”
A KRS‑ről szóló törvény
12
A KRS‑t a többek között a 2017. december 8‑i ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustawval (a nemzeti igazságszolgáltatási tanácsról szóló törvény és egyes más törvények módosításáról szóló törvény, Dz. U. 2018., 3. tétel) és a 2018. július 20‑i ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych oraz niektórych innych ustawval (a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény és egyes más törvények módosításáról szóló törvény, Dz. U. 2018., 1443. tétel) módosított, 2011. május 12‑i ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (a nemzeti igazságszolgáltatási tanácsról szóló törvény, Dz. U. 2011., 126. sz., 2011., 714. tétel; a továbbiakban: a KRS‑ről szóló törvény) szabályozza.
13
A KRS‑ről szóló törvény 37. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Ha több jelölt pályázott a bírói tisztségre, a [KRS] együttesen vizsgálja és értékeli valamennyi benyújtott pályázatot. Ebben a helyzetben a [KRS] minden jelölt esetében olyan állásfoglalást fogad el, amely tartalmazza a bírói álláshelyre történő kinevezésre irányuló javaslat előterjesztéséről szóló döntéseit.”
14
E törvény 44. cikkének 1b. bekezdése a következőket írja elő:
„Ha a 37. cikk 1. pontjában említett állásfoglalást nem támadta meg az eljárás valamennyi résztvevője, a [Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság)] bírói álláshelyére való kinevezés egyedi eseteiben az említett állásfoglalás jogerőssé válik abban a részében, amely a [Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság)] bírói álláshelyére való kinevezésre irányuló javaslat előterjesztését érintő pozitív döntést foglal magában, valamint az eljárásban részt vevő, fellebbezést elő nem terjesztő személyek vonatkozásában abban a részében, amely az említett bíróság bírói álláshelyére való kinevezésre irányuló javaslat előterjesztését érintő negatív döntést foglal magában.
[…]”
15
A 2019. május 23‑án hatályba lépett 2019. április 26‑i ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz ustawy – Prawo o ustroju sądów administracyjnych (a nemzeti igazságszolgáltatási tanácsról szóló törvény és a közigazgatási peres eljárásról szóló törvény módosításáról szóló törvény, Dz. U. 2019., 914. tétel) 3. cikke értelmében „[a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság)] bírói álláshelyének betöltésére vonatkozó kinevezéssel kapcsolatos egyedi ügyekben [a KRS által] hozott állásfoglalások elleni, a jelen törvény hatálybalépése előtt megkezdett, de be nem fejezett fellebbezési eljárások okafogyottság miatt automatikusan megszűnnek”.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
16
2021. január 29‑én a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) első elnöke a legfelsőbb bíróságról szóló törvény 83. cikkének 1. §‑a alapján e bíróság polgári tanácsának teljes üléséhez fordult annak érdekében, hogy válaszoljon a devizában nyilvántartott vagy ahhoz indexált kölcsönszerződésekben kikötött, az árfolyam meghatározására vonatkozó feltételek tisztességtelenségének megállapításából eredő következményekkel kapcsolatos különböző jogi kérdésekre.
17
A Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) polgári tanácsának teljes ülése megvizsgálta e kérdéseket a 2021. szeptember 2‑i ülésén, amelyen 21 bíró vett részt, akik közül hetet a köztársasági elnök 2018. október 10‑én nevezett ki a KRS 2018. augusztus 28‑i 330/18. és 331/18. sz. állásfoglalása (a továbbiakban: 2018. augusztus 28‑i állásfoglalások) alapján.
18
Tekintettel e bíráknak az említett ülésen való részvételére, a teljes testületet alkotó tagok többsége kétségeit fejezte ki e testület összetételének szabályszerűségét, valamint az említett testület független és pártatlan bíróságnak minőségét illetően.
19
A kérdést előterjesztő bíróság, a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) polgári tanácsának teljes ülése szerint ugyanis az igazságszolgáltatási rendszer reformja keretében bekövetkezett jogszabályi módosítások azt sugallják, hogy a jogalkotó hatalom azzal a szándékkal járt el, hogy megakadályozza a 2018. augusztus 28‑i állásfoglalások hatékony bírósági felülvizsgálatának bármilyen lehetőségét.
20
A kérdést előterjesztő bíróság e tekintetben kifejti, hogy a KRS‑ről szóló törvény 44. cikkének 1b. bekezdése azt írja elő, hogy amennyiben a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) bírói álláshelyére való kinevezés egyedi eseteiben az eljárás összes résztvevője nem támadta meg a KRS‑nek a bírói álláshelyre való kinevezésre irányuló javaslat előterjesztésére vonatkozó határozatait tartalmazó állásfoglalást, ezen állásfoglalás azok számára, akik nem nyújtottak be fellebbezést, jogerőssé válik a kinevezési javaslat előterjesztéséről szóló határozatot tartalmazó rész és a kinevezési javaslat benyújtásának elutasításáról szóló határozatot tartalmazó rész tekintetében.
21
Rámutat, hogy a 2018. augusztus 28‑i állásfoglalásokat, amelyek többek között a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) polgári tanácsa 2018. október 10‑én kinevezett hét bírájának kinevezésére vonatkozó javaslatokat tartalmazták, megtámadták a Naczelny Sąd Administracyjny (legfelsőbb közigazgatási bíróság) előtt, amely 2018. szeptember 27‑i határozataival felfüggesztette azok végrehajtását.
22
Megjegyzi, hogy e felfüggesztés ellenére a köztársasági elnök kinevezte a KRS által javasolt jelölteket, továbbá a nemzeti igazságszolgáltatási tanácsról szóló törvény és a közigazgatási peres eljárásról szóló törvény módosításáról szóló törvénynek a jelen végzés 15. pontjában hivatkozott 3. cikke úgy rendelkezett, hogy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) bírói álláshelyének betöltésére vonatkozó kinevezéssel kapcsolatos egyedi ügyekben a KRS állásfoglalásait megtámadó fellebbezéseket, amelyeket e törvény hatálybalépésének időpontja – azaz 2019. május 23. előtt – nyújtottak be, és amelyekről még nem született döntés, jogerősen elutasítják.
23
A kérdést előterjesztő bíróság megállapítja, hogy a 2021 március 2‑iA. B. és társai (A legfelsőbb bíróság bíráinak kinevezése – Jogorvoslat) ítéletet (C‑824/18, EU:C:2021:153) követően a Naczelny Sąd Administracyjny (legfelsőbb közigazgatási bíróság), amely nem állapította meg a 2018. augusztus 28-i állásfoglalások ellen benyújtott fellebbezések okafogyottságát, 2021. május 6‑i ítéletével megsemmisítette ezen állásfoglalásokat a Sąd Najwyższy (Legfelsőbb Bíróság) bírói álláshelyének betöltésére javasolt személyekre vonatkozó javaslatot tartalmazó részükben.
24
Álláspontja szerint ebből az következik, hogy a köztársasági elnök jogellenesen járt el, amikor bírákat nevezett ki a 2018. augusztus 28‑i állásfoglalásokkal szemben a Naczelny Sąd Administracyjnyhoz (legfelsőbb közigazgatási bíróság) benyújtott fellebbezés ellenére, és annak ellenére, hogy az e határozatok megsemmisítéséhez vezető eljárás folyamatban volt, amely megfosztja e kinevezéseket a jogalapjuktól, mivel az alkotmány 179. cikke előírja, hogy a bírákat a KRS javaslatára a köztársasági elnök nevezi ki.
25
E körülmények között az előterjesztő bíróság az első kérdésében arra vár választ, hogy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) valamely ítélkező testületét független és pártatlan bíróságnak lehet‑e minősíteni, ha e testület egyes tagjait anélkül nevezték ki, hogy a köztársasági elnöknek a megüresedett bírói állásokról szóló közleményét a minisztertanács elnöke ellenjegyezte volna, az említett tagok kinevezését megelőző eljárást az átláthatóság és tisztességes eljárás elvének tiszteletben tartása nélkül folytatták le, és az említett tagok köztársasági elnök általi kinevezésére annak ellenére került sor, hogy 2018. augusztus 28‑i állásfoglalások ellen a Naczelny Sąd Administracyjny (legfelsőbb közigazgatási bíróság) előtt fellebbezést nyújtottak be, valamint ez utóbbi bíróság a határozat végrehajtását felfüggesztette, majd azt megsemmisítette, ahogyan azt a jelen végzés 21. és 23. pontja említi.
26
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdést illetően az előterjesztő bíróság arra hivatkozik, hogy a jelen végzés 6. pontjában említett, a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény, a legfelsőbb bíróságról szóló törvény és egyes más törvények módosításáról szóló törvénnyel a legfelsőbb bíróságról szóló törvénybe beiktatták az új 29. cikk 2. és 3. §‑t, amely fegyelmi büntetés terhe mellett megtiltja a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) számára, hogy a bírák kinevezésének vagy az igazságszolgáltatási feladatok ellátására vonatkozó jogosultságnak a jogszerűségét vizsgálja. Márpedig az előterjesztő bíróságnak kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy az ilyen tilalom összeegyeztethető‑e az uniós joggal, és hogy a tagállamok alkotmányos identitásának tiszteletben tartása igazolhatja‑e azt.
27
Azok az okok, amelyek arra indították az előterjesztő bíróságot, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdést feltegye, azon alapulnak, hogy a 2019. november 19‑iA. K. és társai (A legfelsőbb bíróság fegyelmi tanácsának függetlensége) ítéletből (C‑585/18, C‑624/18 és C‑625/18, EU:C:2019:982) eredő tanulságok alapján a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) 2020. január 23‑án állásfoglalást fogadott el a polgári peres, a büntető és a munkaügyi és társadalombiztosítási tanács együttes ülésén, amely jogelvi erővel bír, és amely különösen a jelen végzés 12. pontjában említett, a nemzeti igazságszolgáltatási tanácsról szóló törvény és egyes más törvények módosításáról szóló törvény által meghatározott módon a KRS javaslatára kinevezett bírákból álló bíróság összetételének szabálytalanságát állapította meg. Márpedig ezt az állásfoglalást a Trybunał Konstytucyjny (alkotmánybíróság, Lengyelország) 2020. április 20‑i ítélete alkotmányellenesnek nyilvánította, amely a 2020. április 21‑i végzésében továbbá megállapította, hogy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy állásfoglalás útján átírja a jogot, amely módosítja az igazságszolgáltatás szervezetének normatív keretét, és felülvizsgálja a köztársasági elnök által az alkotmány 179. cikke által ráruházott hatáskör gyakorlását.
28
A kérdést előterjesztő bíróság szerint a Trybunał Konstytucyjny (alkotmánybíróság) ítélkezési gyakorlata megfosztja a bírósági eljárásban részt vevő feleket attól a lehetőségtől, hogy vitassák a bíróságok összetételének szabályszerűségét, az igazságszolgáltatási tevékenység gyakorlásába való beavatkozásnak minősül, és nem kötheti e bíróságokat, mivel olyan bíróságtól származik, amely maga is szabálytalanul alakult.
29
E körülmények között határozott úgy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság), hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a [Charta] 47. cikkével és az EUMSZ 267. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 2. cikket, EUMSZ 6. cikk (1) és (3) bekezdését, valamint EUMSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését, hogy nem minősül a törvény által megelőzően létrehozott független és pártatlan, valamint az egyének számára az uniós jog hatálya alá tartozó területeken hatékony jogvédelmet biztosító bíróságnak a tagállam végső fokon eljáró bírósága (a Sąd Najwyższy [legfelsőbb bíróság]), amely ítélkező testületének olyan személy a tagja, akit a tagállamnak a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) bíráinak kinevezésére vonatkozó alapvető szabályainak megsértésével az alábbiak alapján neveztek ki bírói tisztségre:
a)
a köztársasági elnöknek a minisztertanács elnökének előzetes ellenjegyzése nélküli, a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) betöltetlen bírói állásaira vonatkozó közleménye,
b)
a kinevezést megelőző eljárás lefolytatása az átláthatóság és tisztességes eljárás elvének megsértésével egy olyan nemzeti szerv (»KRS«) által, amely – figyelembe véve az igazságszolgáltatási területen való megalakulásának és működésének körülményeit – nem felel meg a bíróságok és bírák függetlenségét biztosító alkotmányos szervvel szembeni követelményeknek,
c)
a [köztársasági elnök] által a Sąd Najwyższyn (legfelsőbb bíróság) belüli bírói állás betöltésére vonatkozó kinevezési okmányok annak ellenére történő átadása, hogy a Krajowa Rada Sądownictwa (nemzeti igazságszolgáltatási tanács) – bírói tisztségre történő kinevezésre irányuló javaslatot tartalmazó – határozata ellen a hatáskörrel rendelkező nemzeti bírósághoz (a Naczelny Sąd Administracyjny [legfelsőbb közigazgatási bíróság]) korábban fellebbezést nyújtottak be, a Naczelny Sąd Administracyjny (legfelsőbb közigazgatási bíróság) a nemzeti jognak megfelelően felfüggesztette e határozat végrehajtását, és nem fejeződött be a fellebbezési eljárás, amelynek lefolytatását követően a Naczelny Sąd Administracyjny (legfelsőbb közigazgatási bíróság) – jogellenessége miatt – jogerősen hatályon kívül helyezte a Krajowa Rada Sądownictwa (nemzeti igazságszolgáltatási tanács) megtámadott határozatát, véglegesen eltávolítva azt a jogrendből, ami miatt a Sąd Najwyższyn (legfelsőbb bíróság) belüli bírói álláshelyek betöltésére vonatkozó kinevezési okmány elveszítette az [alkotmány] 179. cikkében a Krajowa Rada Sądownictwa (nemzeti igazságszolgáltatási tanács) bírói tisztségre történő kinevezésre irányuló javaslata formájában előírt jogalapját?
2)
Úgy kell‑e értelmezni a [Charta] 47. cikkével és az EUMSZ 267. cikkel összefüggésben értelmezett EUSZ 2. cikket, EUSZ 6. cikk (1) és (3) bekezdését és EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás alkalmazása, mint a [legfelsőbb bíróságról szóló törvény] 29. cikkének 2. és 3. §‑a, 26. cikkének 3. §‑a és 72. cikkének 1., 2. és 3. §‑a, amennyiben e rendelkezések – bírói tisztségből való felmentés formájában kiszabott fegyelmi büntetés terhe mellett – megtiltják, hogy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) megállapítsa vagy vizsgálja valamely bíró kinevezésének vagy az igazságszolgáltatási feladatok ellátására való, e kinevezésből eredő jogosultság jogszerűségét, és hogy érdemben elbírálja a bíró ezen okokból történő kizárására irányuló kérelmeket, feltételezve, hogy e tilalmat a tagállamok alkotmányos identitásának Unió általi tiszteletben tartása támasztja alá?
3)
Úgy kell‑e értelmezni az EUSZ 19. cikkel és az EUMSZ 267. cikkel összefüggésben értelmezett EUSZ 2. cikket és EUSZ 4. cikk (2) és (3) bekezdését, hogy a tagállam alkotmánybíróságának (a Trybunał Konstytucyjny [alkotmánybíróság]) a végső fokon eljáró nemzeti bíróság (Sąd Najwyższy [legfelsőbb bíróság]) ítéletét a Lengyel Köztársaság alkotmányával összeegyeztethetetlennek nyilvánító ítélete nem képezheti akadályát a bíróság függetlensége értékelésének, valamint annak vizsgálatának, hogy a bíróságot az uniós jog értelmében törvény hozta létre, tekintettel arra is, hogy a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) határozata az Európai Unió Bírósága ítéletének végrehajtására irányult, hogy az [alkotmány] és az alkalmazandó törvények (nemzeti jogszabályok) nem ruházzák fel az alkotmánybíróságot (a Trybunał Konstytucyjnyt [alkotmánybíróság]) a bírósági határozatok, köztük a jogszabályok értelmezésében fennálló különbségeket feloldó olyan határozatok felülvizsgálatára vonatkozó hatáskörrel, amelyeket a [legfelsőbb bíróságról szóló törvény] 83. cikke alapján hoztak meg, továbbá, hogy a Trybunał Konstytucyjny (alkotmánybíróság) kialakításának jelenlegi módja miatt nem minősült az [1950. november 4‑én Rómában aláírt emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény] 6. cikkének (1) bekezdése értelmében vett, törvény által létrehozott bíróságnak?”
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságáról
30
A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése értelmében, ha a kérelem, illetve a kereset nyilvánvalóan elfogadhatatlan, a Bíróság a főtanácsnok meghallgatását követően – az eljárás folytatása nélkül – az eljárás során bármikor indokolt végzéssel határozhat az ügyben.
31
A jelen ügyben ez a rendelkezés alkalmazandó.
32
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint az EUMSZ 267. cikkel bevezetett eljárás a Bíróság és a nemzeti bíróságok közötti együttműködés eszköze, amelynek révén az a Bíróság a nemzeti bíróságok által eldöntendő jogviták megoldásához szükséges támpontokat nyújt az uniós jog értelmezése terén. Az előzetes döntéshozatalra utalás indoka nem az általános vagy hipotetikus kérdésekről való véleménynyilvánítás, hanem az adott jogvita tényleges megoldásának szükségessége (2020. március 26‑iMiasto Łowicz és Prokurator Generalny ítélet, C‑558/18 és C‑563/18, EU:C:2020:234, 44. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
33
Amint az az EUMSZ 267. cikk szövegéből is kiderül, a kért előzetes döntésnek „szükségesnek” kell lennie a kérdést előterjesztő bíróság által az előtte folyamatban lévő ügyben kialakítandó „ítélete meghozatalához” (2020. március 26‑iMiasto Łowicz és Prokurator Generalny ítélet, C‑558/18 és C‑563/18, EU:C:2020:234, 45. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
34
A Bíróság így tehát több ízben emlékeztetett arra, hogy az EUMSZ 267. cikk szövegéből és rendszeréből is kitűnik, hogy az előzetes döntéshozatali eljárás egyik előfeltétele a nemzeti bíróság előtt ténylegesen folyamatban lévő jogvita, amelynek keretében a nemzeti bíróságnak az előzetes döntéshozatali eljárásban hozott ítéletet tekintetbe vevő határozatot kell hoznia (2020. március 26‑iMiasto Łowicz és Prokurator Generalny ítélet, C‑558/18 és C‑563/18, EU:C:2020:234, 46. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
35
A jelen ügyben az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy semmilyen jogvita nincs folyamatban a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) polgári tanácsának teljes ülése előtt. Ugyanis, amint az a kérdést előterjesztő bíróság által hivatkozott nemzeti rendelkezésekből, és különösen a legfelsőbb bíróságról szóló törvény 83. cikkének 1. §‑ából és 87. cikkének 1. §‑ából kitűnik, amennyiben az első elnök e két cikk közül az első alapján jogi kérdésekkel fordul Sąd Najwyższyhoz (legfelsőbb bíróság) az eljáró bíróságok közötti értelmezési különbségek megoldása érdekében, e testület általános hatályú, jogelvi erejű határozatot hoz, anélkül hogy a felek közötti bármilyen jogvita eldöntésére lenne szükség.
36
2022. október 25‑i levelében a kérdést előterjesztő bíróság egyébiránt pontosította, hogy ezen eljárás keretében nem lehet „feleket” azonosítani, és sem az első elnök, sem a legfőbb ügyész nem minősül „félnek”.
37
Kétségtelen, hogy 2023. május 19‑i levelében a kérdést előterjesztő bíróság jelezte, hogy a legfelsőbb bíróságról szóló törvény értelmében a legfőbb ügyészt tájékoztatták a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) polgári tanácsának a jelen végzés 17. pontjában említett teljes ülése ülésének időpontjáról, és részt vett azon.
38
Ez azonban nem változtat azon, hogy az alapeljárás célja nem az egymással szemben álló felek közötti jogvita eldöntése, hanem egy jogelvi erővel bíró általános határozat meghozatala.
39
E körülmények között az ezen eljárás keretében előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nem szükséges felek közötti valós jogvita tényleges megoldásához.
40
Ebből következik, hogy e kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.
A költségekről
41
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (tizedik tanács) a következőképpen határozott:
A Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság, Lengyelország) 2021. szeptember 2‑i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: lengyel.