62013CC0047
GENERALINĖS ADVOKATĖS
ELEANOR SHARPSTON IŠVADA,
pateikta 2014 m. balandžio 30 d. (
1
)
Byla C‑47/13
Martin Grund
prieš
Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig‑Holstein
(Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Žemės ūkis — Tiesioginės paramos schema — „Daugiametės ganyklos“ apibrėžtis — Žemės plotas, daugiau kaip penkerius metus naudojamas žolei arba kitokiems žoliniams pašarams auginti — Žolinių pašarų rūšių kaita per nurodytą laikotarpį“
1.
Šiame prašyme priimti prejudicinį sprendimą, kurį pateikė Bundesverwaltungsgericht (Vyriausiasis federalinis administracinis teismas) (Vokietija), keliamas klausimas, kuris galėtų pasirodyti iš esmės paprastas, tačiau jis kiek neaiškus dėl sudėtingų teisės aktų ir tam tikrų kalbinių versijų skirtumų. Ar faktinė aplinkybė, kad ganykloje vienos po kitų sėjamos skirtingos žolinių pašarų rūšys, reiškia, kad vykdoma sėjomaina, ar toks žemės plotas turi būti laikomas daugiamete ganykla?
Aplinkybės
2.
Prieš nurodant teisinį pagrindą gali būti naudinga išvardyti bendras aplinkybes, kuriomis kilo ginčas pagrindinėje byloje, ir kai kuriuos specifinius klausimus, dėl kurių sunku išspręsti šį ginčą.
3.
Gali būti numatyta, jog pagal bendrą žemės ūkio politiką tiesioginė pagalba ūkininkams teikiama su sąlyga, kad laikomasi tam tikrų reikalavimų, siekiant, be kita ko, skatinti gerą aplinkosaugos praktiką. Pavyzdžiui, gali būti teikiama parama už ganyklų išlaikymą, tačiau ji gali būti nebeteikiama, jeigu ganyklos pertvarkomos į ariamąją žemę. Tam tikromis aplinkybėmis gali būti draudžiama taip pertvarkyti ganyklas. Vis dėlto ūkininkai gali norėti pertvarkyti ganyklas į ariamąją žemę, jeigu taip jie galėtų gauti daugiau pelno.
4.
Pagrindinė byla susijusi su Vokietijos ūkininku, kurio du žemės plotus būtų draudžiama pertvarkyti į ariamąją žemę, jeigu jie būtų priskirti prie daugiamečių ganyklų, kaip jos suprantamos pagal Europos Sąjungos (toliau – ES) teisės aktus. Todėl jis siekia įrodyti, kad nurodytu momentu šie žemės plotai nebuvo priskirti prie daugiamečių ganyklų. Jis teigia, kad kai šiuose žemės plotuose auginta žolė buvo pakeista dobilų ir žolių mišiniu, žemės plotai nebegalėjo būti laikomi daugiametėmis ganyklomis ir iš esmės buvo įvykdyta sėjomaina (
2
). Kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos su tuo nesutinka.
5.
Padėtį tam tikra prasme apsunkina tai, kad daugelyje ES teisės aktų kalbinių versijų, kalbant apie ganyklų pavertimą ariamąja žeme, vartojami žodžiai, panašūs į „pertvarkymas“ („pavertimas“) (anglų k. „conversion“), o versijose vokiečių kalba vartojami žodžiai, susiję su arimu, bet pasirodo, kad ūkininkas nesuarė žemės, o panaudojo metodą (įsėjimą atlikus dirvos skarifikaciją, kuris dar vadinamas neįdirbtos dirvos apsėjimu), kurį taikant anksčiau augę augalai nepašalinami ir dirva neapverčiama, o jos paviršius išpurenamas arba išakėjamas skarifikatoriumi arba akėčiomis ir tarp jau augančių augalų įsėjami tos pačios arba kitos rūšies augalai.
6.
Dar vienas šalutinis neaiškumų keliantis aspektas yra faktinė aplinkybė, kad Vokietijoje ES teisės aktai buvo įgyvendinti ir nacionaliniu, ir regioniniu lygmeniu. Nacionalinės teisės aktuose daroma dinamiška nuoroda į ES teisės aktus su padarytais arba galimais pakeitimais, o regioniniuose teisės aktuose daroma statiška nuoroda į ES teisės akto redakciją, kuri dabar panaikinta ir pakeista.
ES teisės aktai
7.
Nurodomos dvi viena po kitos nustatytos tvarkos, kuriomis reglamentuojamos pagal bendrą žemės ūkio politiką ūkininkams taikomos tiesioginės paramos schemos: pirmoji numatyta Tarybos reglamente Nr. 1782/2003 (
3
) ir Komisijos reglamente Nr. 796/2004 (
4
) (toliau – pirmoji tvarka), o antroji, su kuria susijusios Tarybos priimtos nuostatos įsigaliojo 2009 m. sausio 1 d., o Komisijos priimtos nuostatos – 2010 m. sausio 1 d., numatyta Tarybos reglamente Nr. 73/2009 (
5
) ir Komisijos reglamente Nr. 1122/2009 (
6
) (toliau – antroji tvarka). Tačiau tiek, kiek nuostatos, kuriomis reglamentuojamos šios tvarkos, svarbios šiai bylai, jos iš esmės skiriasi nedaug (jeigu iš viso skiriasi).
Daugiamečių ganyklų išlaikymas
8.
Kalbant apie pirmąją tvarką, Reglamento Nr. 1782/2003 preambulėje, be kita ko, numatytos tokios konstatuojamosios dalys:
„2)
Visos tiesioginės pagalbos sumos mokėjimas turėtų būti siejamas su taisyklių, taikomų žemės ūkio paskirties žemei, žemės ūkio gamybai ir veiklai, laikymusi. Remiantis šiomis taisyklėmis, į bendro rinkos organizavimo formas turėtų būti įtraukti pagrindiniai aplinkos, maisto saugos, gyvūnų sveikatos ir gerovės, geros agrarinės ir aplinkosauginės būklės standartai. Jei šių pagrindinių standartų nesilaikoma, valstybės narės <...> turėtų iš dalies arba visai nutraukti tiesioginės pagalbos mokėjimą. <...>“
„4)
Kadangi daugiametės ganyklos daro teigiamą poveikį aplinkai, reikėtų patvirtinti priemones, skatinančias išlaikyti esamas daugiametes ganyklas, kad būtų išvengta masinio jų pavertimo ariamąja žeme.“
9.
Šie tikslai pakartoti ir patvirtinti Reglamento Nr. 73/2009, kuriuo reglamentuojama antroji tvarka, 3 bei 7 konstatuojamosiose dalyse:
„3)
Reglamente (EB) Nr. 1782/2003 nustatytas principas, kad ūkininkams, nesilaikantiems tam tikrų reikalavimų visuomenės, gyvūnų ir augalų sveikatos, aplinkos ir gyvūnų gerovės srityse, tiesioginė parama sumažinama arba visai neskiriama. Ši kompleksinio paramos susiejimo sistema yra neatskiriama Bendrijos paramos, teikiamos tiesioginių išmokų forma, dalis, todėl reikėtų ją toliau taikyti. <...>“
„7)
Daugiamečių ganyklų teigiamas poveikis aplinkai buvo pripažintas Reglamente (EB) Nr. 1782/2003. Reikėtų toliau laikytis šiame reglamente numatytų priemonių, kuriomis skatinama išlaikyti esamas daugiametes ganyklas, ir taip užtikrinti, kad jos nebūtų masiškai paverčiamos ariamąja žeme.“
10.
Kalbant apie materialines nuostatas, Reglamento Nr. 1782/2003 3 straipsnio 1 dalyje numatytas reikalavimas tiesiogines išmokas gaunantiems ūkininkams visų pirma išlaikyti „gerą agrarinę ir aplinkosauginę būklę“, nustatytą pagal 5 straipsnį. Jeigu kalbėtume apie antrąją tvarką, šis reikalavimas pakartotas Reglamento Nr. 73/2009 4 straipsnio 1 dalyje, kurioje daroma nuoroda į 6 straipsnyje numatytą būklę.
11.
Tinkama būklė numatyta Reglamento Nr. 1782/2003 5 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje ir Reglamento Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalyje, kuriose įtvirtintas reikalavimas valstybėms narėms „užtikrinti, kad pagalbos už plotą paraiškų už 2003 m. teikimui skirtą dieną žemėje, kurioje buvo daugiametė ganykla, išliktų daugiametė ganykla“ [„užtikrinti, kad žemėje, kurioje nustatytą dieną 2003 m. paraiškoms paramai už plotus gauti buvo daugiametė ganykla, ir toliau būtų daugiametė ganykla“]. Šių straipsnių dalių antrose pastraipose numatyta galimybė valstybėms narėms nukrypti nuo pirmos pastraipos tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis, „jei jos imasi veiksmų, kuriais užkertamas kelias jų bendram daugiamečių ganyklų plotui pastebimai sumažinti [kad labai nesumažėtų bendras jų daugiamečių ganyklų plotas]“.
12.
Jeigu nuo Tarybos priimtų teisės aktų pereitume prie Komisijos išsamių įgyvendinimo taisyklių, pamatytume, kad Reglamento Nr. 769/2004, kuriuo reglamentuojama pirmoji tvarka, 3 straipsnyje nurodyti valstybių narių įsipareigojimai dėl žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, išlaikymo, kaip numatyta Reglamento Nr. 1782/2003 5 straipsnio 2 dalyje. 3 straipsnio 1 dalyje visų pirma numatytas reikalavimas valstybėms narėms nacionaliniu ir regioniniu lygiu užtikrinti, kad būtų išlaikomas žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, santykinis dydis palyginti su bendru žemės ūkio paskirties plotu, o 3 straipsnio 2 dalyje išdėstytas reikalavimas valstybėms narėms užtikrinti, kad šis santykinis dydis nesumažėtų žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, nenaudai daugiau kaip 10 %, skaičiuojant nuo 2003 m. referencinio dydžio. Kalbant apie antrąją tvarką, tokie patys įsipareigojimai ir reikalavimai numatyti Reglamento Nr. 1122/2009 3 straipsnio 1 bei 2 dalyse.
13.
Reglamentų Nr. 796/2004 ir Nr. 1122/2009 atitinkamos 4 straipsnių nuostatos iš esmės vienodos. Šių straipsnių pavadinimas – „Žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, išlaikymas individualiu lygiu [lygmeniu]“, ir juose išdėstytos tokios nuostatos (
7
):
„1.   Jei nustatoma, kad šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nurodytas santykinis dydis konkrečioje valstybėje narėje mažėja, toji valstybė narė nacionaliniu arba regioniniu lygiu [lygmeniu] įpareigoja ūkininkus, kurie teikia pagalbos paraiškas pagal bet kurią Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, nepertvarkyti (
8
) žemės, kurioje yra daugiametė ganykla, į kitos paskirties žemę be išankstinio leidimo [ūkininkus, teikiančius paraiškas gauti paramą pagal bet kurią Reglamento (EB) Nr. 73/2009 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, be išankstinio leidimo į kitos paskirties žemę nepertvarkyti žemės, kurioje yra daugiametė ganykla].
<…>
2.   Jei paaiškėja, jog neįmanoma užtikrinti šio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje nurodyto įpareigojimo įvykdymo [kad šio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje nurodytas įpareigojimas bus įvykdytas], valstybė narė ne tik imasi [šio] straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių, bet taip pat nacionaliniu arba regioniniu lygiu [lygmeniu] nustato įpareigojimą ūkininkams, kurie teikia pagalbos paraiškas pagal bet kurią Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, vėl pertvarkyti žemę taip, kad joje būtų daugiametė ganykla (
9
), jei ūkininkai savo dispozicijoje turi žemės, kuri iš žemės, kurioje buvo daugiametė ganykla, buvo pertvarkyta (
10
) į kitos paskirties žemę [teikiantiems paraiškas gauti paramą pagal bet kurią Reglamento (EB) Nr. 73/2009 I priede išvardytą tiesioginių išmokų schemą, vėl pertvarkyti žemę taip, kad joje būtų daugiametė ganykla, jei ūkininkai turi žemės, kuri iš daugiametės ganyklos žemės buvo pertvarkyta į kitos paskirties žemę].
<...>“
Apibrėžtys
Su tiesiogine parama susiję teisės aktai
14.
„Daugiametės ganyklos“ apibrėžtis pirmoje ir antroje tvarkoje iš esmės vienoda. Ji nurodyta Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punkte ir Reglamento Nr. 1120/2009 (
11
) 2 straipsnio c punkte, į kurį daroma nuoroda Reglamento Nr. 1122/2009 2 straipsnio 2 punkte. Pateikta tokia pagrindinė apibrėžtis: „žemė, kurioje natūraliai (t. y. nesėjama) arba specialiai auginama (t. y. pasėta) auga žolė ar kitokie žoliniai pašarai [kurioje natūraliai (t. y. nesėjama) auga žolė ar kitokie žoliniai pašarai arba ji auginama (t. y. pasėta)] ir kuri penkerius ar daugiau metų nebuvo įtraukta į ūkio [valdos] sėjomainą“.
15.
Reglamentu Nr. 239/2005 (
12
) Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnis papildytas 2a punktu, kuriame „žolė ar kitokie žoliniai pašarai“ apibrėžti kaip „visi žoliniai augalai, kurie paprastai valstybėje narėje natūraliai auga ganykloje arba kurių paprastai dedama į sėklų mišinius žolei ganyklose arba pievose (kurios naudojamos arba nenaudojamos gyvuliams ganyti) auginti“. Tokia pati formuluotė įtraukta į Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punktą (
13
).
16.
Be to, kalbant apie antrąją tvarką, Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio d punkte numatyta, kad „pieva“ – tai „ariama žemė, naudojama žolei (sėjamai ar natūraliai augančiai) auginti; taikant Reglamento (EB) Nr. 73/2009 49 straipsnį į pievos apibrėžtį įtraukta ir daugiametė ganykla“. 2 straipsnio b punkte „daugiamečiai pasėliai“ apibrėžti kaip „ne sėjomainos būdu auginami pasėliai (išskyrus daugiametes ganyklas), kuriais žemė apsėta penkerius ar daugiau metų ir iš kurių gaunamas pakartotinis derlius <...>“.
Ūkių struktūros tyrimai
17.
Kitos apibrėžtys, kurios gali būti (arba gali nebūti) svarbios, pateiktos Sprendimo 2000/115 (
14
) I priede ir Reglamento Nr. 1200/2009 (
15
), kuriuo nuo 2010 m. sausio 4 d. pakeistas Sprendimas 2000/115, II priede. Abiejuose šiuose teisės aktuose taip pat pateiktos iš esmės vienodos apibrėžtys. Galima paminėti vieną šių dviejų teisės aktų skirtumą – Sprendimo 2000/115 I priede pateikti „apibrėžimai“ ir „paaiškinimai“, o Reglamento Nr. 1200/2009 II priede, kaip nurodyta jo pavadinime, pateiktos tik „apibrėžtys“, kurios apima ir tai, kas sprendime apibūdinama kaip „paaiškinimai“.
18.
Sprendimo 2000/115 I priedo D skirsnyje ir Reglamento Nr. 1200/2009 II priedo II skyriaus 2.01 punkte „ariamoji žemė“ apibrėžta kaip „reguliariai dirbama (ariama ar įdirbama) žemė, paprastai naudojama sėjomainos sistemoje“. Sprendime toliau paaiškinta, kad „sėjomainos sistema – tai sistema, kai tam tikrame plote vienus pasėlius keičia kiti pagal iš anksto numatytą planą“, o reglamente sėjomaina apibrėžta kaip „tam tikrame lauke auginamų vienmečių augalų keitimas kitais pagal numatytą modelį ar tvarką vienas po kito einančiais derliaus metais, kad tame pačiame lauke be pertraukos nebūtų auginami tos pačios rūšies augalai“. Abiejuose šiuose teisės aktuose toliau numatyta: „Paprastai pasėliai keičiami kas metus, tačiau jie gali būti auginami ir keletą metų iš eilės [gali būti ir daugiamečiai]. Atskiriant ariamąją žemę nuo daugiamečių kultūrų (G) ar daugiamečių ganyklų ir pievų (F) [Norint atskirti ariamąją žemę nuo daugiamečių pasėlių ar daugiamečių ganyklų], naudojamas penkerių metų slenkstis. Tai reiškia, kad jeigu sklype tie patys pasėliai auginami penkerius metus ar ilgiau, tuo laikotarpiu neišnaikinus prieš tai augintų pasėlių ir neužsėjus naujais, tai nelaikoma ariama žeme [ariamąja žeme]“.
19.
Sprendimo 2000/115 I priedo D skirsnio 18 dalies a punkte „vienmetė žolė“ apibrėžta kaip „dalį įprastos sėjomainos sudarantys žoliniai augalai, skirti ganymui, šienui ar silosui, auginami mažiausiai vienerius [vienus] metus ir mažiau kaip penkerius metus, pasėti su žole arba žolės mišiniuose. Prieš naują sėją plotai yra ariami ar kitaip įdirbami, arba augalai yra sunaikinami kitomis priemonėmis, pavyzdžiui, herbicidais.“ Jame paaiškinta, kad „čia taip pat įtraukiami tinkami ganyti, žaliuojantys nupjauti ar į šieną sudžiovinti dominuojančių žolinių augalų (paprastai ankštinių) ir kitų pašarinių augalų mišiniai“, tačiau neįtraukiami „vienmečiai žoliniai augalai (augantys ne ilgiau nei vienus derliaus metus)“.
20.
F skirsnyje „daugiametė ganykla ir pievos“ apibrėžtos kaip „žoliniams pašariniams augalams nuolat (penkerius metus ir ilgiau) auginti skirti plotai, dirbant žemę (sėjant) ar natūraliai (savaiminė sėja), nenaudojami ūkio sėjomainoje“, ir paaiškinta, kad tokia žemė „gali būti naudojama ganymui arba šienaujama silosui ar šienui“.
21.
Reglamento Nr. 1200/2009 II priedo II skyriaus 2.01.09.01 ir 2.03 punktuose „vienmetė žolė“ bei „daugiametės ganyklos“ atitinkamai apibrėžtos iš esmės taip pat kaip Sprendimo 2000/115 I priede. Tačiau nepakartota nuostata, kad į „vienmetės žolės“ sąvoką neįtraukti „vienmečiai žoliniai augalai (augantys ne ilgiau nei vienus derliaus metus)“, be to, prie galimų „daugiametės ganyklos“ panaudojimo būdų įrašytas naudojimas „atsinaujinančiai energijai gaminti“.
Vokietijos teisės aktai
22.
2004 m. liepos 21 d. priimtu Direktzahlungen-Verpflichtungengesetz (Federalinis įstatymas dėl įsipareigojimų, susijusių su tiesioginėmis išmokomis) įgyvendintas Reglamentas Nr. 1782/2003 ir jo taikymo teisės aktai, pirmiausia tiek, kiek juose numatyta išlaikyti daugiametes ganyklas tiesioginių išmokų prašančiuose ūkiuose. Jame daromos dinamiškos nuorodos į atitinkamu metu galiojančias ES teisės aktų redakcijas ir šis įstatymas suderintas su 2009 m. patikslintais teisės aktų tekstais. Pagal šio įstatymo 3 straipsnio 1 dalį federalinės žemės turi užtikrinti, kad labai nesumažėtų daugiamečių ganyklų dalis. 5 straipsnio 3 dalies 1 punkte numatyta, kad jos turi teisę uždrausti suarti (
16
) ganyklas arba apriboti tokią veiklą, jeigu daugiamečių ganyklų dalis sumažėja daugiau kaip 5 %.
23.
Remdamasi tuo, 2008 m. gegužės 13 d. Šlėzvigo‑Holšteino federalinė žemė priėmė Landesverordnung zur Erhaltung von Dauergrünland (Nutarimas dėl daugiamečių ganyklų išlaikymo). Šio nutarimo 1 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad jeigu remiantis atskiromis paraiškomis bendrajai išmokai gauti nustatoma, kad daugiametės ganyklos dalis sumažėjo daugiau nei 5 %, kompetentinga valdžios institucija apie tai paskelbia viešai. 2 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad, apie tai paskelbus viešai, ūkininkams, kurie prašo tiesioginių išmokų, neleidžiama suarti (
17
) daugiamečių ganyklų, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punktą, visą laikotarpį, per kurį jie gauna tiesiogines išmokas. Tačiau pagal 2 straipsnio 2 dalį kompetentinga valdžios institucija gali leisti suarti daugiametę ganyklą, nukrypdama nuo 2 straipsnio 1 dalies. Kitaip nei federaliniame įstatyme, Nutarime dėl daugiamečių ganyklų išlaikymo daroma nuoroda tik konkrečiai į Reglamentą Nr. 796/2004, o ne į atitinkamu metu taikytinus ES teisės aktus, ir panašu, kad nutarimo nuostatos nebuvo atnaujintos įsigaliojus antrajai tvarkai.
24.
2008 m. birželio 23 d. kompetentinga valdžios institucija paskelbė, kad Šlėzvigo‑Holšteino federalinėje žemėje daugiamečių ganyklų dalis sumažėjo daugiau nei 5 %, todėl nuo kitos dienos po šio paskelbimo įsigaliojo Nutarimo dėl daugiamečių ganyklų išlaikymo 1 straipsnio 1 dalyje numatytas draudimas.
Faktinės aplinkybės, procesas ir prejudicinis klausimas
25.
Nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nurodyta, kad M. Grund ūkininkauja Šlėzvige‑Holšteine ir kiekvienais metais teikia paraiškas bendrajai išmokai gauti. Pateiktose paraiškose jis nurodė, kad nuo 1998 m. ir 1999 m. dviejuose žemės plotuose (sklypuose Hohenkamp ir Herrbusch) jis kultivuoja ariamoje žemėje auginamas varpines žoles (vokiečių k. „Ackergras“). 2005 m. atlikęs skarifikaciją (
18
) jis į abu žemės plotus įsėjo dobilų bei žolių mišinio (vokiečių k. „Kleegras“) ir 2005–2008 m. juos deklaravo kaip dobilų ir žolių mišiniu užsėtus plotus. 2009 m. abu žemės plotai vėl buvo naudojami kaip varpinių žolių plotai. 2010 m. sklypas Hohenkamp buvo išnuomotas ir nuo tada jis buvo deklaruotas kaip šienaujama pieva. Pagal išduotą leidimą nuo 2010 m. sklype Herrbusch auginami silosui skirti kukurūzai, o daugiametei ganyklai turėjo būti skirtas kitas žemės plotas (
19
).
26.
2009 m. sausio 9 d. raštu Landesamt für Landwirtschaft, Umwelt und ländliche Räume des Landes Schleswig‑Holstein (Šlėzvigo-Holšteino federalinės žemės žemės ūkio, aplinkos ir kaimo vietovių tarnyba, toliau – Landesamt) pranešė M. Grund, kad priskyrė sklypus prie daugiamečių ganyklų dėl to, kad 1998–2008 m. laikotarpiu jie buvo nepertraukiamai naudojami kaip ganyklos. Ji taip pat nurodė, kad sklypams taikomas Nutarime dėl daugiamečių ganyklų išlaikymo nustatytas draudimas.
27.
M. Grund pateikė skundą dėl tokio priskyrimo (greičiausiai todėl, kad sklypą Hogenkamp galima brangiau išnuomoti kaip ariamosios žemės plotą) ir pirmiausia nurodė, kad tie sklypai nėra daugiametės ganyklos. Žemės plotai, kuriuose auginamos varpinės žolės, nėra daugiametės ganyklos, nes po vienų arba dvejų metų naudojimo jie bus suarti (
20
). Daugiametė ganykla yra žemės plotas, kuriame ilgą laiką auga ta pati žolė. Su daugiamete ganykla susijusios ypatingos ekologinės naudos neturi varpinėmis žolėmis apsėti žemės plotai. Bet kuriuo atveju aplinkybė, kad dobilų ir žolių mišinys keičiamas kitomis ariamoje žemėje auginamomis varpinėmis žolėmis arba atvirkščiai, reiškia, jog vykdoma sėjomaina, dėl kurios negali atsirasti daugiametė ganykla ir dėl kurios nutrūksta atitinkamų žemės plotų naudojimas kaip daugiamečių ganyklų.
28.
Landesamt nurodė, kad varpinėmis žolėmis apsėti žemės plotai, kurie reguliariai suariami, prilyginami natūralioms daugiametėms ganykloms. Svarbiausia yra tai, kad juose nepertraukiamai auginama ta pati kultūra; priešingu atveju atsirastų sėjomaina. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad abiejuose sklypuose daugiau nei penkerius metus nepertraukiamai buvo auginamos varpinės žolės, kalbama apie daugiametę ganyklą, nepaisant to, kad tuose sklypuose vėliau buvo pasėtas dobilų ir žolių mišinys.
29.
Pirmojoje instancijoje M. Grund skundas atmestas remiantis tuo, kad jis 2003 m. arba 2004 m. abiejuose sklypuose bent jau penkerius metus buvo auginęs varpines žoles, todėl šie sklypai – daugiametės ganyklos. Vieną kartą jau įgytas daugiametės ganyklos statusas neišnyksta dėl įvairių žolinių pašarų sėjomainos. M. Grund apeliacinis skundas dėl šio sprendimo buvo atmestas remiantis tuo, kad, neatsižvelgiant į klausimą, kas nutinka, kai žolė arba kiti žoliniai pašarai keičiami į kitus pasėlius, žolės keitimas kitais žoliniais pašarais neturi reikšmės esamos daugiametės ganyklos statusui.
30.
Dabar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nagrinėja M. Grund šioje byloje pateiktą kasacinį skundą ir prašo priimti prejudicinį sprendimą dėl tokio klausimo:
„Ar žemės ūkio paskirties žemės plotas yra daugiametė ganykla, kaip ji suprantama pagal [Reglamento Nr. 796/2004] 2 straipsnio 2 punktą, jei esamu momentu ir bent jau penkerius metus šiame žemės plote auginama (t. y. pasėta) žolė ar kitokie žoliniai pašarai, tačiau per šį laikotarpį šis žemės plotas buvo suartas ir vietoj anksčiau sėtų žolinių pašarų (šiuo atveju – dobilų ir žolių mišinys) apsėtas kitais žoliniais pašarais (šiuo atveju – ariamoje žemėje auginamos varpinės žolės (vokiečių k. „Ackergras“)), arba ar tokiu atveju tai yra sėjomaina, dėl kurios negali atsirasti daugiametė ganykla?“
31.
M. Grund, Landesamt, Vokietijos vyriausybė ir Komisija pateikė pastabas raštu, be to, jie buvo išklausyti per 2014 m. vasario 6 d. teismo posėdį.
Taikytini ES teisės aktai
32.
Komisija teigia, kad ratione temporis taikytina antroji, o ne pirmoji tiesioginės paramos teikimo tvarka, nes turi būti nustatytas dviejų nagrinėjamų žemės sklypų statusas atitinkamai 2010 ir 2011 m. Landesamt manymu, kadangi Nutarime dėl daugiamečių ganyklų išlaikymo daroma nuoroda į Reglamentą Nr. 796/2004, turi būti aiškinamos nuostatos, kuriomis reglamentuojama pirmoji tvarka. M. Ground pripažįsta, kad daroma nuoroda į Reglamentą Nr. 796/2004, tačiau pažymi, kad ES teisės viršenybė reiškia, jog tiesiogiai taikytina antroji tvarka. Vokietijos vyriausybė mano, kad šis klausimas nesvarbus, nes nuostatose, kuriomis reglamentuojamos abi tvarkos, pateiktos iš esmės vienodos apibrėžtys.
33.
Manau, jog akivaizdu, kad jeigu procese nacionaliniame teisme turi būti nustatytas žemės plotų statusas atitinkamai 2010 ir 2011 m., turi būti aiškinami ir taikomi tuo metu galioję ES teisės aktai, t. y. ES teisės aktai, kuriais reglamentuojama antroji tvarka. Faktinė aplinkybė, kad Nutarime dėl daugiamečių ganyklų išlaikymo tebedaroma nuoroda į Reglamentą Nr. 796/2004, nesvarbi. Nacionalinės teisės aktais negalima pratęsti tiesiogiai taikytinų ES teisės aktų, kurie panaikinti ir pakeisti, galiojimo arba poveikio.
34.
Tačiau iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinė byla visų pirma susijusi su skundu dėl 2009 m. sausio 9 d. priimto sprendimo. Tuo momentu teisės aktai, kuriais reglamentuojama antroji tvarka, dar nebuvo priimti, nors 2009 m. vasario 1 d. įsigaliojęs Reglamentas Nr. 73/2009 tapo taikytinas nuo 2009 m. sausio 1 d. (
21
) (reglamentai Nr. 1120/2009 ir Nr. 1122/2009 įsigaliojo tik 2010 m. sausio 1 d.). Tokiomis aplinkybėmis, jeigu ginčijamasi dėl 2009 m. sausio 9 d. priimto sprendimo galiojimo, reikia pateikti aiškių argumentų dėl teisės aktų, kuriais reglamentuojama antroji tvarka, aiškinimo ir taikymo. Tačiau su kiekvienu žemės plotu susijusi atskaitos diena turi būti nustatyta pagal nacionalinę procesinę teisę, o Teisingumo Teismas nekompetentingas priimti sprendimų dėl šios teisės.
35.
Kaip nurodė Vokietijos vyriausybė ir Komisija, laimei, nagrinėjamų dviejų ES teisės aktų paketų nuostatos, susijusios su prejudiciniu klausimu, iš esmės nesiskiria, todėl panašu, kad faktiškai nekyla problemų dėl skirtingo aiškinimo. Todėl nustatyti, kurie ES reglamentai svarbūs šiuo atveju, turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, nagrinėdamas bylą.
Šalutiniai klausimai
36.
Landesamt kelia du klausimus, kurie nepaminėti nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą ir į kuriuos jis nori atkeipti Teisingumo Teismo dėmesį. Visų pirma, nors nustatyta, kad 2005 m. žemės plotuose varpinės žolės pakeistos dobilų ir žolių mišiniu, kuris įsėtas atlikus skarifikaciją, neįrodyta, kad 2009 m. šiuose žemės plotuose varpinės žolės vėl imtos auginti ne vien dėl to, kad juose natūraliai sumažėjo dobilų dalis. Antra, pagrindinės bylos šalys ginčijasi dėl dar vieno klausimo, būtent dėl to, ar žemės plotai nebuvo tapę daugiametėmis ganyklomis jau laikotarpiu nuo 1998 m. arba 1999 m. iki 2004 m.; M. Grund teigia, kad, remiantis teisine fikcija, svarbi aplinkybė, jog 2003 m. jis deklaravo žemės plotus kaip ariamąją žemę (
22
), o Landesamt mano, kad svarbu tik tai, ar šie žemės plotai iš tiesų buvo naudojami kaip ganyklos.
37.
Nemanau, kad šioje byloje Teisingumo Teismas turėtų nagrinėti, ar žemės plotai turėtų būti skirstomi pagal jų faktinį naudojimą, ar, remiantis „teisine fikcija“, pagal 2003 m. deklaraciją. Šis klausimas nesusijęs su užduotu klausimu ir dėl jo nesiginčijama. Be to, atsižvelgiant į Landesamt pastabas atrodo, kad šis klausimas iškeltas žemesnės instancijos teismuose, tačiau neįtrauktas į kasacinį skundą, kurį nagrinėja prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Jeigu šį klausimą vis dar reikės išspręsti po to, kai Teisingumo Teismas priims sprendimą šioje byloje ir vėliau bus priimti sprendimai nacionaliniuose teismuose nagrinėjamoje byloje, atitinkamas nacionalinis teismas prireikus galės pateikti papildomą klausimą.
38.
Tačiau jeigu ganykloje auginamą dobilų ir žolių mišinį gali natūraliai pakeisti vien žolės, šis klausimas gali būti svarbus norint nustatyti, kas yra sėjomaina kaip priešprieša daugiamečių ganyklų išlaikymui.
Bylos esmė
39.
M. Grund ir Vokietijos vyriausybė siūlo į užduotą klausimą atsakyti taip, kad šioje byloje nurodytomis aplinkybėmis vykdoma sėjomaina ir žemės plotai neturi būti priskirti prie daugiamečių ganyklų, o Landesamt ir Komisija siūlo priešingą atsakymą. Prieš pradėdama nagrinėti šį klausimą išdėstysiu priešingus argumentus.
Argumentai, kuriais remiantis teigiama, kad daugiametės ganyklos statusas prarastas
40.
M. Grund pažymi, kad Reglamente Nr. 796/2004 „daugiametės ganyklos“ apibrėžtos kaip priešprieša „ariamajai žemei“, kurioje vykdoma „sėjomaina“ – ši sąvoka neapibrėžta teisės aktuose, kuriais reglamentuojama tiesioginė parama. Tačiau administraciniams ir su ūkininkavimu susijusiems tikslams vartojama Sprendime 2000/115 pateikta sėjomainos apibrėžtis. Pagal ją ši sąvoka reiškia pasėlių kaitaliojimą jei ne kasmet, tai bent dažniau nei kartą per penkerius metus. Šiuo požiūriu, pavyzdžiui, dobilai ir svidrės yra skirtingi pasėliai. Žolės dangos sunaikinti nereikia – pagal apibrėžtį nereikalaujama suarti žemės ir pasėliai gali būti įsėjami. Atsižvelgiant į Reglamento Nr. 1200/2009 II priedo II skyriaus 2.01.09.01 punkte pateiktą vienmetės žolės apibrėžtį akivaizdu, kad žolės mišinių kaitaliojimas yra sėjomaina.
41.
O atsižvelgiant į Reglamento Nr. 796/2004 4 straipsnį galima padaryti išvadą, kad daugiametė ganykla yra žemės plotas, kuriame bent penkerius metus auginami tos pačios rūšies žoliniai pašarai, ir kad juos pakeitus kitos rūšies augalais toks penkerių metų laikotarpis nutrūksta. Taip siekiama ekologinių tikslų. Kai ganykla suariama, išsiskiria anglis ir azotas – kuo ilgiau žemė buvo neįdirbta, tuo jų kiekis didesnis. Tik kai ta pati žolės danga neardoma ilgiau kaip penkerius metus, nauda aplinkai, ypač biologinei įvairovei, tampa pakankamai didelė, kad būtų užtikrinta apsauga.
42.
Vokietijos vyriausybė pastebi, jog tam, kad aptariami žemės plotai būtų priskirti prie daugiamečių ganyklų, penkerių metų laikotarpiu iki nagrinėjamos dienos turi būti įvykdytos dvi sąlygos: turi būti auginama žolė arba kitokie žoliniai pašarai ir neturi būti vykdoma sėjomaina. Neginčijama, kad pirmoji sąlyga įvykdyta; reikia išsiaiškinti, ar tuo laikotarpiu vykdyta sėjomaina.
43.
„Sėjomainos“ sąvokos apibrėžtis teisės aktuose, kuriais reglamentuojama tiesioginė parama, nepateikta, bet į juos gali būti perkeltos apibrėžtys, pateiktos Sprendimo 2000/115 arba Reglamento Nr. 1200/2009 prieduose. Priemonės, kuriomis reglamentuojamos abi tvarkos, grindžiamos ta pačia daugiametės ganyklos sąvoka, todėl sėjomainos sąvoka jose taip pat turėtų būti vienoda; būtų nepagrįsta taikyti dvi skirtingas sėjomainos apibrėžtis be objektyvaus pateisinimo, o tokio pateisinimo nėra.
44.
Sėjomaina – tai senų pasėlių sunaikinimas ir naujų pasėjimas ne rečiau kaip kas penkerius metus. Ariamoje žemėje auginamų varpinių žolių pakeitimas dobilų ir žolių mišiniu yra sėjomaina, nes dobilai tradiciškai naudojami sėjomainoje siekiant praturtinti dirvą azotu. ES teisėje nenurodyta, kad skirtingų žolinių pašarų pasėlių kaita nėra sėjomaina. Nuorodos į daugiamečių ganyklų pertvarkymą į kitos paskirties žemę nesusijusios su skirtingų žolės arba žolinių pašarų rūšių kaita; teisės aktų, kuriais reglamentuojama tiesioginė parama (Reglamento Nr. 1782/2003 5 straipsnio 2 dalis ir Reglamento Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalis) tikslas – žemės plotuose išsaugoti ganyklas, užuot juos naudojus kaip ariamąją žemę, ir abi šios sąvokos laikomos plačiomis (teisės aktuose, kuriais reglamentuojama žemės ūkio statistika, vienmete žole apsėti žemės plotai nepriskiriami prie daugiamečių ganyklų, taigi, jie priskiriami prie ariamosios žemės plotų). Tiek Reglamentu Nr. 1782/2003, tiek Reglamentu Nr. 73/2009 aiškiai siekiama aplinkosaugos tikslų; ganyklų ekologinė nauda (biologinė įvairovė, didelis puvenų kiekis, sugeriama daugiau CO2) pastebima tik kai jos penkerius metus neariamos ir jose nesėjami kiti pasėliai. Pagrindinė byla susijusi su atveju, kai pasėliai (varpinės žolės ir dobilų bei žolės mišinys) kaitomi dažniau nei kas penkerius metus. Todėl buvo vykdoma sėjomaina ir tokių žemės plotų negalima priskirti prie daugiamečių ganyklų.
Argumentai, kuriais remiantis teigiama, kad daugiametės ganyklos statusas išsaugotas
45.
Visų pirma Landesamt mano, kad atsižvelgiant į Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punktą galima daryti išvadą, jog žemės suarimas nereiškia, kad ji nebenaudojama kaip ganykla, jeigu ji ir toliau naudojama tam tikslui. Šioje nuostatoje kalbama ne apie žemėje atliktus darbus, o apie tikslą, kuriam ji naudojama. Reglamento (konkrečiau kalbant – Reglamento Nr. 1122/2009 versijos vokiečių kalba) 4 straipsnio 1 dalyje kalbama apie pertvarkymą į kitos paskirties žemę. Reglamento Nr. 796/2009 4 straipsnio 2 dalyje tai patvirtinta, nes joje (jos versijoje vokiečių kalba) kalbama apie žemės suarimą siekiant ją naudoti pagal kitą paskirtį. 2 straipsnio 2 punkte pateiktoje apibrėžtyje, kurioje kalbama apie žolinių pašarų auginimą, taip pat patvirtinta, kad daugiametės ganyklos nebūtinai turi būti naudojamos gyvuliams ganyti, bet gali būti pjaunamos – ši veikla ekologiniu požiūriu nėra naudingesnė už arimą.
46.
Antra, dėl to, kad keičiamos žemės plote kaip ganykloje auginamos augalų rūšys, nenutrūksta to žemės ploto naudojimo kaip ganyklos laikotarpis. Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punkte „žolės ar kitokių žolinių pašarų“ auginimas priešpriešinamas „sėjomainai“. Todėl jeigu auginama žolė arba kitokie žoliniai pašarai (net ir pakaitomis), sėjomainos nėra. Toliau 4 straipsnio 2 dalyje „daugiametė ganykla“ (kurioje auginama žolė arba kitokie žoliniai pašarai) priešpriešinama „kitos paskirties žemei“ (t. y. bet kurios paskirties, nesusijusios su žolės arba kitokių žolinių pašarų auginimu) ir joje (versijoje vokiečių kalba) kalbama apie atsėjimą, jeigu kitos paskirties žemė vėl pertvarkoma į daugiametę ganyklą – ši nuoroda gali reikšti tik tai, kad žemė nebuvo apsėta žole arba kitais žoliniais pašarais (nuostata dėl pakartotinio pertvarkymo kitomis kalbomis reiškia tą patį). O jeigu žemės plotas du laikotarpius iš eilės naudojamas kaip daugiametė ganykla, turi būti laikoma, kad jis šiuo tikslu naudojamas nepertraukiamai. „Sėjomainos“ sąvokos paaiškinimas Reglamento Nr. 1200/2009 II priedo 2.01 punkte (arba Sprendimo 2000/115 I priedo D skirsnio II dalyje) susijęs tik su ES ūkių struktūros tyrimais, o ne su įsipareigojimu išlaikyti daugiametes ganyklas; bet kuriuo atveju jame nenurodyta, ar „augalas“ („pasėliai“) reiškia konkretų augalą (pasėlius) arba augalų (pasėlių) kategoriją.
47.
Galiausiai Landesamt teigia, jog net jeigu būtų laikoma, kad pakeitus pasėlius kitokiais žolinių pašarų pasėliais būtų nutrauktas penkerių metų laikotarpis, kuriam praėjus suteikiamas daugiametės ganyklos statusas, neturėtų būti laikoma, kad dėl to būtų prarastas jau įgytas daugiametės ganyklos statusas.
48.
Komisija sutinka, kad ir ariamojoje žemėje auginamos varpinės žolės, ir aptariamuose žemės plotuose pasėtas dobilų bei žolių mišinys yra „žolė ar kitokie žoliniai pašarai“. Reikia išsiaiškinti, ar jų keitimas vienų kitais yra „sėjomaina“. Ši sąvoka nagrinėjamuose teisės aktuose neapibrėžta, todėl, remiantis nusistovėjusia teismų praktika, turi būti aiškinama atsižvelgiant į jos įprastą reikšmę bendrinėje kalboje, taip pat į jos vartojimo aplinkybes ir į teisės aktų, kuriuose ji vartojama, tikslus.
49.
Kaip pažymi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, bendrinėje kalboje „sėjomaina“ paprastai reiškia vienų pasėlių pakeitimą kitais ir gali būti manoma, kad ji apima pagrindinėje byloje nagrinėjamą pasėlių kaitą.
50.
Tačiau sisteminis kontekstas, kuriam esant vartojama ši sąvoka, rodo, kad „sėjomaina“ tokios kaitos neapima. Į Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte pateiktą „daugiametės ganyklos“ apibrėžtį įtraukta visų rūšių žolė ir žoliniai pašarai, todėl vienų pakeitimas kitais neturi įtakos žemės ploto priskyrimui prie daugiamečių ganyklų. 2 straipsnio b punkte nurodyta, kad „daugiametė ganykla“ yra „daugiamečių pasėlių“ kategorija, tačiau ji neturėtų būti prie jų priskirta – tai patvirtina Reglamento Nr. 1122/2009 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse pateikta daugiamečių ganyklų išlaikymo sąvoka, būtent nuostata dėl vengimo pertvarkyti žemės plotą taip, kad jame būtų auginamos ne daugiametėse ganyklose augančios kultūros. Kitose kalbinėse versijose pateikta aiškesnė šios nuostatos formuluotė nei versijoje vokiečių kalba. Atsižvelgiant į tai, kad vartojamas daiktavardis „Umbruch“ arba veiksmažodis „umbrechen“, negalima daryti išvados, kad vien suarus žemę (bet nepakeitus joje augančių pasėlių kitos rūšies pasėliais) tokia žemė nebelaikoma daugiamete ganykla.
51.
Daugiamečių ganyklų išlaikymo tikslas grindžiamas mokslo tyrimais, kurie rodo, kad daugiametės ganyklos apskritai daro teigiamą poveikį, susijusį su šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo mažinimu, kelio dirvos erozijai užkirtimu ir biologinės įvairovės išsaugojimu. Šis poveikis nekinta, jeigu daugiametės ganyklos plote vienos rūšies žolė arba žoliniai pašarai pakeičiami kitais. Taigi, pagrindinėje byloje nagrinėjama kaita neturi įtakos žemės plotų priskyrimui prie daugiamečių ganyklų.
Vertinimas
52.
Teisės aktuose, kuriais reglamentuojama tiesioginė parama, pateiktoje daugiamečių ganyklų apibrėžtyje – „žemė, kurioje natūraliai (t. y. nesėjama) auga žolė ar kitokie žoliniai pašarai arba ji yra auginama (t. y. pasėta) ir kuri penkerius ar daugiau metų nebuvo įtraukta į ūkio sėjomainą“ [„žemė, kurioje natūraliai (t. y. nesėjama) arba specialiai auginama (t. y. pasėta) auga žolė ar kitokie žoliniai pašarai ir kuri penkerius ar daugiau metų nebuvo įtraukta į valdos sėjomainą“] (
23
) – nurodytos dvi sąlygos. Nors „žolė ir kitokie žoliniai pašarai“ apibrėžti (kartu, kaip kategorija) (
24
), kiti (kitų kategorijų) pasėliai taip neapibrėžti. Tuose teisės aktuose neapibrėžta ir „sėjomainos“ sąvoka. Tai, kad nepateikta „sėjomainos“ apibrėžtis, reiškia – tai puikiai matyti iš Teisingumo Teismui pateiktų pastabų raštu – jog „daugiametės ganyklos“ apibrėžtį galima nagrinėti skirtingai. Ar svarbu tai, kam naudojama žemė: „žolei ar kitokiems žoliniams pašarams“, o ne (kitokiems) pasėliams auginti (
25
)? O gal svarbu tai, kaip žemė dirbama – t. y. kokie metodai taikomi? Ar ariamoje žemėje auginamos varpinės žolės („Ackergras“) ir dobilų bei žolių mišinys („Kleegras“) laikomi tais pačiais pasėliais (nes jie patenka į „žolės ar kitokių žolinių pašarų“ apibrėžtį (
26
))? O gal jie yra skirtingi pasėliai, todėl vienų pakeitimas kitais yra sėjomaina?
53.
Toliau galėtų būti keliamas toks klausimas: ar svarbi eilės tvarka, kuria dvi nagrinėjamos sąlygos išvardytos reglamente? Jeigu taip – visų pirma būtų klausiama: „Ar šioje žemėje dabar auga „žolė arba kitokie žoliniai pašarai“?“. Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai, toliau būtų klausiama: „Ar žemė dabar naudojama šiuo tikslu todėl, kad joje taikoma sėjomainos sistema – todėl dabar auginami pasėliai bus pakeisti (kuo? tos pačios ar kitos kategorijos pasėliais?)), ar „žolė ar kitokie žoliniai pašarai“ joje auga daugiau kaip penkerius metus?“ Jeigu teisingas pastarasis variantas, toks žemės plotas yra daugiametė ganykla“.
54.
Svarbu pažymėti, kad Teisingumo Teismui nepateikta ekspertų išvadų dėl to: a) koks sėjomainos, kaip ją supranta agronomai, tikslas ir esminiai požymiai; ir b) ar žolės ir kitų žolinių pašarų kaitaliojimas tarpusavyje turėtų tokį tikslą arba požymių. Todėl manau, kad negaliu toliau pateiktos analizės grįsti prielaida (nes tai tegali būti prielaida), jog teisės aktų leidėjas „tikriausiai siekė“, kad „žolė ar kitokie žoliniai pašarai“ būtų suprantami kaip priešprieša „kitiems pasėliams“, todėl pirmą kategoriją sudarančių pasėlių tarpusavio kaita niekada nebūtų laikoma sėjomaina.
55.
Taigi, analizę pradedu nuo teiginio, jog tam, kad žemės plotas būtų priskirtas prie daugiamečių ganyklų, turi būti įvykdytos dvi sąlygos: tokiame žemės plote turi mažiausiai penkerius metus augti „žolė ar kitokie žoliniai pašarai“ir jis tokį patį laikotarpį neturi būti įtrauktas į ūkio sėjomainą. Šios sąlygos kumuliacinės: jeigu įvykdyta tik viena, žemė negali būti laikoma daugiamete ganykla; be to, jeigu įvykdytos abi sąlygos, ji privalo būti priskirta prie daugiamečių ganyklų.
56.
Jeigu šios dvi sąlygos yra kumuliacinės, logiška manyti, kad įmanoma, jog viena sąlyga būtų įvykdyta, o kita – ne. Nėra aiškiai nurodyta, kad sprendžiant, ar vykdoma sėjomaina, „žolė ir kitokie žoliniai pašarai“ turi būti laikomi viena sąvoka, todėl turi būti galima laikyti, jog sėjomaina vykdoma, nors išsaugoma žolė arba kiti žoliniai pašarai.
57.
Todėl negali pakakti nurodyti, kaip visų pirma per teismo posėdį teigė Landesamt ir Komisija, kad norint nustatyti, ar žemės plotas prarado „daugiametės ganyklos“ statusą, svarbu tik tai, ar jos naudojimas žolei arba kitiems žoliniams pašarams auginti pakeistas naudojimu kitais tikslais, pirmiausia ariamosios žemdirbystės. Tai vienas iš galimų variantų, tačiau kitas turi būti susijęs su tuo, kad sėjomaina gali būti vykdoma keičiant vienus žolės arba kitokių žolinių pašarų kategorijos augalus kitais.
58.
Panašu, kad pagrindinėje byloje bent penkerius metus iki nagrinėjamų su kiekvienu žemės sklypu susijusių datų abiejuose žemės sklypuose buvo auginama vienos arba kitos rūšies žolė arba žoliniai pašarai. Todėl reikia atsakyti į klausimą, ar per tą laikotarpį vykdyta šių rūšių kaita yra sėjomaina.
59.
Viena vertus, atrodo akivaizdu, kad dobilų ir žolių mišinio pakeitimas vien žole dėl natūralaus dobilų dalies sumažėjimo (
27
) neatitiktų jokios sėjomainos sąvokos – nei tos, kuri vartojama bendrinėje kalboje, nei vartojamos žemės ūkyje, nei nurodytos Sprendimo 2000/115 I priedo D skirsnyje arba Reglamento Nr. 1200/2009 II priedo II skyriaus 2.01 punkte.
60.
Kita vertus, tam, kad būtų laikoma, jog vykdoma „žolės ir kitokių žolinių pašarų“ kategorijai priklausančių augalų sėjomaina, ko gera, turi būti suarta žemė, pašalinti ankstesni pasėliai ir pasėta kitos rūšies žolė arba žoliniai pašarai (toks scenarijus nurodytas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausime) – priešingu atveju tokia sėjomaina niekada negalėtų įvykti.
61.
Todėl atrodo, jog, remiantis pastaruoju scenarijumi, sudėtinga į užduotą klausimą atsakyti kitaip nei tai, kad nurodytomis aplinkybėmis sėjomaina vykdoma ir žemės plotas negali būti priskirtas prie daugiamečių ganyklų.
62.
Tačiau neatrodo, kad faktiškai užduotame prejudiciniame klausime nurodytas scenarijus (suarimas, anksčiau sėtų kultūrų pašalinimas ir apsėjimas kitos rūšies žole arba žoliniais pašarais) visiškai sutampa su faktinėmis aplinkybėmis, išdėstytomis nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą (skarifikacija ir iš dalies kitokios rūšies žolinių pašarų įsėjimas). Šie du scenarijai gali nesutapti dėl faktinės aplinkybės, kad nacionalinis teismas klausimą formulavo remdamasis teisės aktų versijų vokiečių kalba tekstais, kuriuose specialiai daroma nuoroda į arimą, nors versijose kitomis kalbomis vartojama su pertvarkymu susijusi sąvoka.
63.
Taigi, norint pateikti išsamesnį atsakymą, gali būti naudinga išnagrinėti pokyčius, kurie mažiau radikalūs nei suarimas ir kitos rūšies augalų sėja, tačiau radikalesni už natūralų žolinių pašarų rūšies dalies sumažėjimą arba padidėjimą mišinyje: pavyzdžiui: a) suarimas ir tos pačios rūšies žolės arba žolinių pašarų atsėjimas; arba b) skarifikacija ir iš dalies kitos rūšies žolės arba žolinių pašarų įsėjimas.
64.
Sutinku su Komisija, kad (jeigu nepateikta būtina apibrėžtis) „sėjomainos“ sąvoka turi būti aiškinama remiantis jos įprasta reikšme bendrinėje kalboje, tuo pačiu metu atsižvelgiant į kontekstą, kuriam esant ji pavartota, ir teisės aktų, kuriuose ji įtvirtinta, tikslus (
28
). Toks požiūris atrodo dar labiau būtinas atsižvelgiant į kitų teisės aktų nuostatų kalbinių versijų skirtumus: daugelyje kitų kalbinių versijų (jeigu ne visose) vartojamas žodis, kurio bendroji reikšmė – „pakeisti naudojimą“, o versijoje vokiečių kalba vartojamas veiksmažodis, reiškiantis „suardyti“ žemę arba dirvą, kuris greičiausiai reiškia pirmą arba bent visišką suarimą.
65.
Atsižvelgdama į „sėjomainos“ sąvokos reikšmę bendrinėje kalboje, manau, kad vargu ar neprofesionalas arba ūkininkas manytų, jog ji apima kurį nors iš 63 punkte nurodytų a ir b pavyzdžių. Kalbant apie a pavyzdį, sėjomaina būtinai susijusi su tam tikru pasėlių keitimu, dažnai siekiant išsaugoti dirvožemio pusiausvyrą. Tų pačių pasėlių pakartotinė sėja nėra toks keitimas. Kalbant apie b pavyzdį, įsėjimas (paprastai atlikus skarifikaciją) dažnai taikomas siekiant atnaujinti esamą žolės plotą (bent jau ne žemės ūkio srityje – vejose arba sporto aikštelėse), o ne pakeisti esamus augalus kitos rūšies žole. Atrodo, kad šioje byloje nagrinėjamu atveju tik iš dalies pereita prie kitos rūšies pasėlių (nuo dobilų ir žolės mišinio – prie ariamoje žemėje auginamų varpinių žolių).
66.
Manau, kad nagrinėjant aplinkybes, kuriomis atitinkamuose teisės aktuose vartojama „sėjomainos“ sąvoka, visų pirma turėtų būti apsiribota pačiais teisės aktais, kuriais reglamentuojama tiesioginė parama. Teisės aktais, kuriais reglamentuojama žemės ūkio statistika, siekiama kitokių tikslų, todėl negali būti daroma prielaida (priešingai, nei mano Vokietijos vyriausybė), kad šios sąvokos reikšmė abiejų nurodytų sričių teisės aktuose visiškai vienoda. Tačiau jeigu remiantis šios sąvokos aiškinimu atsižvelgiant į teisės aktų, kuriais reglamentuojama tiesioginė parama, kontekstą ir tikslą paaiškėtų, kad jos reikšmė tokia pati kaip ir statistiniuose teisės aktuose, pastarieji teisės aktai būtų laikomi tam tikru patvirtinimu.
67.
Kalbant apie teisės aktus, kuriais reglamentuojama tiesioginė parama, pažymėtina, kad „konteksto“ ir „tikslų“ kriterijai tarpusavyje susipynę.
68.
Nurodytas nagrinėjamų nuostatų tikslas – dėl daugiamečių ganyklų teigiamo poveikio aplinkai skatinti išlaikyti esamas daugiametes ganyklas, kad būtų išvengta masinio jų pavertimo ariamąja žeme (
29
).
69.
Visos pastabas pateikusios šalys sutinka, kad ganyklos naudingos aplinkai, tačiau M. Grund ir Vokietijos vyriausybė teigia, jog ši nauda atsiranda tik jeigu žolė arba kitokie žoliniai pašarai neliečiami bent penkerius metus, o Komisija nurodo, kad teigiamas poveikis daromas, net jeigu atitinkamos rūšies pasėliai tuo laikotarpiu keičiami. Kadangi tai yra fakto klausimas, dėl kurio išreikštos priešingos nuomonės, tačiau kurio neturi kompetencijos išspręsti nei Teisingumo Teismas, nei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas (
30
), neatrodo, kad įmanoma prašomą pateikti aiškinimą grįsti kuo nors kitu nei dvejopu teiginiu, kad auginti žolę arba kitokius žolinius pašarus žemės sklype savaime naudinga aplinkai ir kad ši nauda didėja proporcingai laikotarpiui, kuriuo tokios kultūros auginamos žemės sklype, ypač jeigu jis neįdirbamas.
70.
Teisės aktais, kuriais reglamentuojama tiesioginė parama, tikslo išlaikyti daugiametes ganyklas siekiama nuostatomis, pagal kurias išmokos nemokamos ūkininkams, neišlaikiusiems esamų daugiamečių ganyklų. Atitinkamų Tarybos reglamentų preambulėse patvirtintas (
31
) principas, pagal kurį ūkininkams, kurie nesilaiko tam tikrų reikalavimų visuomenės, gyvūnų ir augalų sveikatos, aplinkos apsaugos ir gyvūnų gerovės srityse, teikiama tiesioginė parama mažinama arba ji iš viso neteikiama – tai kompleksinio paramos susiejimo sistema, kuri yra neatsiejama ES tiesioginėmis išmokomis teikiamos paramos dalis. Kalbant apie daugiamečių ganyklų išlaikymą, pažymėtina, kad šis principas įgyvendintas 4 straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnio 2 dalyje, kurios turi būti aiškinamos kartu.
71.
Tačiau Bundesverwaltungsgericht nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nurodo, jog M. Grund suinteresuotas, kad sklypas Hohenkamp nebūtų pripažintas daugiamete ganykla, nes jo, kaip ariamosios žemės, nuomos mokestis didesnis.
72.
Toks rezultatas prieštarautų nagrinėjamų taisyklių tikslams. Todėl manau, kad, siekiant nenukrypti nuo šių taisyklių tikslų, daugiamečių ganyklų pertvarkymo į kitos paskirties žemę (vykdant sėjomainą) sąvoka turėtų būti aiškinama taip, kad taip pertvarkyti žemę netaptų paprasčiau.
73.
Pertvarkius žemę nebelieka „stabdžio“, kuris padėtų išlaikyti daugiametę ganyklą, ir bet kokia paskata vėl pertvarkyti žemę į daugiametę ganyklą gali būti minimali arba jos iš viso gali nebūti, jeigu ariamosios žemės nuomos mokestis yra gerokai didesnis. Nereikia pamiršti, kad siekiama išlaikyti daugiametes ganyklas, o ne bet kada pertvarkyti ganyklą į ariamąją žemę, ir atvirkščiai – panašu, kad visuotinai pripažįstama, jog kuo ilgiau žemės sklype išlaikoma ganykla, tuo siekiamas teigiamas poveikis aplinkai didėja.
74.
Šiuo klausimu per teismo posėdį paaiškinta, kad iš esmės skarifikacijos ir įsėjimo poveikis aplinkai labiau teigiamas nei suarimo ir naujos sėjos. Paprastai ir vieni, ir kiti darbai atliekami rudenį, tačiau atlikus skarifikaciją bei įsėjimą didžioji dalis ankstesnių pasėlių nepašalinama, todėl žemės sklypas žaliuoja visą žiemą ir pavasarį jo danga atsinaujina, o suarus žemę ir joje iš naujo pasėjus pasėlius žiemą žemės sklypas lieka tuščias. Todėl manau, kad, priešingai, nei nurodo kelios šalys, taikomi metodai šioje byloje turi reikšmės.
75.
Manau, kad jeigu, kaip, panašu, yra pagrindinėje byloje nagrinėjamu atveju, įsėjus pasėlius iš dalies pakeičiama žolinių pašarų rūšis (varpinės žolės – dobilų ir žolės mišiniu), dėl to negalima daryti kitokios išvados nei, pavyzdžiui, tuo atveju, kai mišinyje natūraliai sumažėja vienos rūšies dalis (
32
). Iš tiesų tokia padėtis gali būti naudinga aplinkai, nes, kaip paaiškinta per teismo posėdį, tokiu atveju gali neprireikti trąšų.
76.
Todėl darau išvadą, jog tais atvejais, kai žemės ūkio paskirties žemė, kurioje auga žolė arba kitokie žoliniai pašarai, suariama, tokie pasėliai pašalinami ir pasėjami kitokie tos pačios arba kitos kategorijos (
33
) pasėliai, laikoma, kad vykdoma sėjomaina, kaip ji suprantama pagal reglamentus. Tačiau sėjomaina nevykdoma, jeigu žemė nesuariama ir taip nepašalinami ankstesni pasėliai, o pasėliai iš dalies keičiami juos įsėjant.
77.
Be to, pažymėtina, kad iš tiesų žemės ūkio statistikos teisės aktais, pagal kuriuos sėjomainos nėra, jeigu žemės plote penkerius metus arba ilgiau auginami tie patys pasėliai, „tuo laikotarpiu neišnaikinus prieš tai augintų pasėlių ir neužsėjus naujais“, tačiau laikoma, kad ji vykdoma, kai „prieš naują sėją plotai yra ariami ar kitaip įdirbami, arba augalai yra sunaikinami kitomis priemonėmis, pavyzdžiui, herbicidais“ (
34
), tokia nuomonė patvirtinta, o ne paneigta.
Išvada
78.
Atsižvelgdama į visa tai, kas išdėstyta, manau, kad Teisingumo Teismas į Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktą klausimą turėtų atsakyti taip:
Pagal 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 73/2009, nustatantį bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantį Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, arba 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1122/2009, kuriuo nustatomos išsamios [Reglamento Nr. 73/2009] įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą, jeigu žemės ūkio paskirties žemės plote bent penkerius metus auginama (t. y. pasėta) žolė arba kitokie žoliniai pašarai, tačiau per šį laikotarpį šis žemės plotas buvo suartas, iš jo pašalinti ankstesni pasėliai ir jis užsėtas kitos rūšies žoliniais pašarais, tai yra sėjomaina, todėl toks žemės plotas negali būti priskirtas prie daugiamečių ganyklų. Tačiau jeigu ankstesni pasėliai nepašalinami suariant žemės plotą, o iš dalies pakeičiami įsėjant, sėjomainos nėra ir žemės plotas turi būti priskirtas prie daugiamečių ganyklų.
(
1
)	Originalo kalba: anglų.
(
2
)	Apskritai sėjomaina yra „žemės ūkio veikla, susijusi su periodine tame pačiame žemės plote auginamų skirtingų pasėlių kaita, vykdoma siekiant išsaugoti dirvos derlingumą ir sumažinti kenkėjų daromą neigiamą poveikį“ (E. Martin ir R. Hine „Dictionary of Biology“, Oxford University Press, 2008).
(
3
)	2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1782/2003, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies pakeičiantis Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001(OL L 270, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269).
(
4
)	Iš dalies pakeistas 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 796/2004, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamentuose (EB) Nr. 1782/2003 ir Nr. 73/2009 nustatytų kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, taip pat Tarybos reglamente (EB) Nr. 479/2008 nustatyto kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisyklės (OL L 141, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 44 t., p. 243).
(
5
)	2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 (OL L 30, 2004, p. 16).
(
6
)	2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1122/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą (OL L 316, 2009, p. 65).
(
7
)	Skirtingos formuluotės nurodytos laužtiniuose skliaustuose.
(
8
)	Šios Reglamento Nr. 796/2004 nuostatos versijoje vokiečių kalba, kitaip nei kitose kalbinėse versijose, vartojamas veiksmažodis „umbrechen“, kuris reiškia „suardyti“ (dirvą), taigi – ją suarti arba įdirbti (pirmą kartą). Reglamente Nr. 1122/2009 vartojamas veiksmažodis „umwidmen“ (jeigu verstume tiesiogiai – „pakeisti paskirtį“). Versijoje anglų kalba vartojamas paprastas veiksmažodis „convert“ („pertvarkyti“, „pakeisti“), kai kuriose kitose kalbinėse versijose aiškiai kalbama apie pertvarkymą „į kitos paskirties žemę“.
(
9
)	Abiejų reglamentų versijose vokiečių kalba pateikta tokia frazės „vėl pertvarkyti žemę taip, kad joje būtų daugiametė ganykla“ formuluotė „Flächen wieder als Dauergrünland einzusäen“ (pažodžiui – „vėl apsėti plotus kaip daugiametę ganyklą“).
(
10
)	Abiejų reglamentų versijose vokiečių kalba taip pat vartojamas veiksmažodis „umbrechen“.
(
11
)	2009 m. spalio 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1120/2009, kuriuo nustatomos išsamios Reglamento (EB) Nr. 73/2009 III antraštinėje dalyje numatytos bendrosios išmokos schemos taikymo taisyklės (OL L 316, 2009, p. 1).
(
12
)	2005 m. vasario 11 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 239/2005, iš dalies keičiantis ir taisantis Reglamentą Nr. 796/2004 (OL L 42, 2005, p. 3).
(
13
)	Valstybės narės atitinkamais atvejais taip pat galėjo įtraukti Reglamento Nr. 1782/2003 IX priede arba Reglamento Nr. 1120/2009 I priede išvardytas kultūras (pasėlius). Šiuose prieduose pateikti vienodi kelių rūšių grūdinių, aliejinių augalų, baltymingų augalų, linų ir kanapių, kurie paprastai nelaikomi ganyklų augalais, sąrašai. Tačiau per teismo posėdį nurodyta, kad Vokietija nepasinaudojo galimybe įtraukti šiuos pasėlius.
(
14
)	1999 m. lapkričio 24 d. Komisijos sprendimas 2000/115/EB dėl rodiklių apibrėžimų, žemės ūkio produktų sąrašo, apibrėžimų išimčių ir regionų bei rajonų, taikytinų atliekant žemės ūkio valdų struktūros tyrimą (OL L 38, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 28 t., p. 241), iš dalies pakeistas 2002 m. liepos 24 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1444/2002 (OL L 216, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 36 t., p. 450).
(
15
)	2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1200/2009, kuriuo įgyvendinamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1166/2008 dėl ūkių struktūros tyrimų ir žemės ūkio gamybos metodų tyrimo nuostatos, susijusios su gyvulių vieneto koeficientais ir rodiklių apibrėžtimis (OL L 329, 2009, p. 1).
(
16
)	Vartojamas veiksmažodis „umbrechen“, kuris Reglamento Nr. 796/2004 versijoje vokiečių kalba atitinka žodžius „pertvarkyti (į kitos paskirties žemę)“ arba jų atitikmenis kitomis kalbomis.
(
17
)	Taip pat vartojamas veiksmažodis „umbrechen“.
(
18
)	Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas vartoja veiksmažodį „einschlitzen“.
(
19
)	Žr. šios išvados 11 punkte cituojamas Reglamento Nr. 1782/2003 5 straipsnio 2 dalį ir Reglamento Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalį.
(
20
)	Šioje vietoje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas vartoja veiksmažodį „umbrechen“.
(
21
)	Reglamento Nr. 73/2009 149 straipsnis.
(
22
)	Reglamento Nr. 796/2004 ir Reglamento Nr. 1122/2009 3 straipsnio 4 dalies a punktuose numatyta, kad „žemė, kurioje yra daugiametė ganykla, yra 2003 m. ūkininkų deklaruota žemė [žeme, kurioje yra daugiametė ganykla, laikomas daugiametės ganyklos žemės plotas, kurį ūkininkai deklaravo 2003 m.]“.
(
23
)	Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio 2 punktas ir Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punktas.
(
24
)	Žr. šios išvados 10 punktą; taip pat žr. 11 punktą, kuriame kalbama apie „pievą“ ir „daugiamečius pasėlius“.
(
25
)	Primityvaus pobūdžio sėjomaina buvo taikoma dar viduramžiais. Paprastai ji galėjo būti vykdoma taikant trejų metų rėžių rotaciją, pagal kurią (pavyzdžiui) buvo sėjami kviečiai, paskui – miežiai, o po jų žemėje metams buvo paliekamas pūdymas, kad būtų atkurtas derlingumas. Nuopelnai už „šiuolaikinės“ sėjomainos paplitimą paprastai priskiriami Charles Townshend, 2-ajam vikontui Townshend (1674–1738), kuris Norfolke įvedė naują ketverių pasėlių sėjomainos formą, kurią jau buvo pradėję taikyti ūkininkai Žemutinių provincijų Vaslando regione. Ch. Townshend prie tradicinių kviečių ir miežių pasėlių pridėjo ropes ir dobilus (todėl buvo pramintas Rope Townshend‘u (anglų k. Turnip Townshend) ir nurodė, kad rotacija turėtų būti vykdoma keturiuose atskiruose laukuose, o ne siauruose rėžiuose. Dėl šios rotacijos nebereikėjo žemėje palikti pūdymo (taigi, palikti jos nenašios), kad būtų atkurtas jos derlingumas, nes dobilų šaknų gumbeliai (kurie kartais vadinami „žaliosiomis trąšomis“) dirvoje „įtvirtina“ nitratus ir taip grąžina į dirvą tai, ką kiti pasėliai, kaip antai kviečiai ir miežiai, iš jos paima. Ch. Townshend įvesta naujovė buvo plačiai kopijuojama ir tapo svarbiu indėliu į Žemės ūkio perversmą, kuris įvyko prieš Pramonės perversmą.
(
26
)	Į kurią atitinkamais atvejais įtraukti kiti pasėliai, išvardyti Reglamento Nr. 1782/2003 IX priede ir Reglamento Nr. 1120/2009 I priede (žr. šios išvados 13 išnašą).
(
27
)	Žr. šios išvados 36 ir 38 punktus.
(
28
)	Žr., pavyzdžiui, 2012 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Partena (C‑137/11, EU:C:2012:593) 56 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką.
(
29
)	Žr. šios išvados 8 ir 9 punktus.
(
30
)	Bundesverwaltungsgericht aiškiai nurodo, kad jam privalomos apeliacinės instancijos teismo išvados dėl faktinių aplinkybių ir jis negali daryti savų išvadų.
(
31
)	Žr. šios išvados 8 ir 9 punktus.
(
32
)	Žr. šios išvados 36, 38 ir 59 punktus.
(
33
)	Gali būti, jog teisės aktų leidėjas siekė, kad tarp jų būtų skirtumas, kaip nurodžiau 54 punkte. Tačiau reglamento tekste tai aiškiai nenurodyta ir, kadangi nėra atitinkamų ekspertų išvadų, nemanau, kad galiu užtikrintai Teisingumo Teismui nurodyti, kad jis turi būti taip aiškinamas ir kad pasėti nauji pasėliai turi būti kitos kategorijos.
(
34
)	Žr. šios išvados 18–21 punktus.