62022CJ0546
TEISINGUMO TEISMO (septintoji kolegija) SPRENDIMAS
2024 m. spalio 4 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Kelionės paslaugų paketai ir susijusios kelionės paslaugos – Direktyva (ES) 2015/2302 – 12 straipsnio 3 dalis – Organizatoriaus įvykdytas kelionės paslaugų paketo sutarties nutraukimas – Neišvengiamos ir nepaprastos aplinkybės – Dėl tokių aplinkybių neįvykdyta kelionė – Oficiali rekomendacija nevykti į paskirties šalį dėl COVID-19 plitimo“
Byloje C‑546/22
dėl Oberster Gerichtshof (Aukščiausiasis Teismas, Austrija) 2022 m. birželio 29 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2022 m. rugpjūčio 16 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
GF
prieš
Schauinsland-Reisen GmbH
TEISINGUMO TEISMAS (septintoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas F. Biltgen, septintosios kolegijos teisėjo pareigas einanti antrosios kolegijos pirmininkė A. Prechal (pranešėja) ir teisėjas N. Wahl,
generalinė advokatė L. Medina,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
GF, atstovaujamo Rechtsanwalt A. Konrad,
–
Schauinsland-Reisen GmbH, atstovaujamos Rechtsanwalt M. Wukoschitz,
–
Graikijos vyriausybės, atstovaujamos A. Dimitrakopoulou, C. Kokkosi ir E. Tsaousi,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos B.-R. Killmann ir I. Rubene,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinės advokatės nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/2302 dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių, kuria iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2011/83/ES bei panaikinama Tarybos direktyva 90/314/EEB (OL L 326, 2015, p. 1), 12 straipsnio 3 dalies išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant GF ginčą su Schauinsland-Reisen GmbH dėl GF pateikto prašymo Schauinsland-Reisen atlyginti žalą dėl to, kad pastaroji nutraukė šių šalių sudarytą kelionės paslaugų paketo sutartį po to, kai buvo paskelbta oficiali rekomendacija keleiviams nevykti į paslaugų paketo paskirties šalį.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3
Direktyvos 2015/2302 29–32 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(29)
atsižvelgiant į kelionės paslaugų paketų sutarčių ypatumus, turėtų būti nustatytos susitariančiųjų šalių teisės ir pareigos laikotarpiui iki ir po paketo pradžios, visų pirma jei paketas nėra tinkamai vykdomas arba jei pasikeičia tam tikros aplinkybės;
(30)
kadangi dažnai paketai įsigyjami likus daug laiko iki jų vykdymo, gali įvykti nenumatytų įvykių. <…>
(31)
keliautojai taip pat turėtų galėti bet kuriuo metu iki paketo pradžios nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį sumokant tinkamą ir pagrįstą sutarties nutraukimo mokestį, atsižvelgiant į numatomą išlaidų sumažėjimą bei pajamas, kurias numatoma gauti iš alternatyvaus kelionės paslaugų panaudojimo. Jie taip pat turėtų turėti teisę nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį nemokant jokio sutarties nutraukimo mokesčio, jeigu atsiranda neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių, kurios darys didelį poveikį paketo vykdymui. Tokios aplinkybės gali būti, pavyzdžiui, karas, kitos rimtos saugumo problemos, pavyzdžiui, terorizmas, didelė rizika žmonių sveikatai, pavyzdžiui, rimtos ligos protrūkis kelionės tikslo vietoje, arba gaivalinės nelaimės, pavyzdžiui, potvyniai ar žemės drebėjimai, arba meteorologinės sąlygos, dėl kurių tampa neįmanoma į kelionės tikslo vietą keliauti saugiai, kaip buvo susitarta kelionės paslaugų paketo sutartyje;
(32)
konkrečiomis situacijomis organizatoriui taip pat turėtų būti suteikiama teisė nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį iki paketo pradžios neatlyginant žalos <…>.“
4
Šios direktyvos 1 straipsnyje „Dalykas“ numatyta:
„Šia direktyva siekiama prisidėti prie tinkamo vidaus rinkos veikimo ir aukšto bei kuo vienodesnio vartotojų apsaugos lygio užtikrinimo suderinant tam tikrus valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų aspektus, susijusius su keliautojų ir prekiautojų sudarytomis sutartimis dėl kelionės paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių.“
5
Minėtos direktyvos 3 straipsnyje „Terminų apibrėžtys“ nustatyta:
„Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
<…>
12.
neišvengiamos ir nepaprastos aplinkybės – padėtis, kurios šalis, kuri remiasi tokia padėtimi negali valdyti, ir kurios pasekmių nebūtų buvę galima išvengti, net jei būtų imtasi visų pagrįstų priemonių;
<…>.“
6
Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio „Kelionės paslaugų paketo sutarties nutraukimas ir teisė atsisakyti sutarties iki paketo pradžios“ 2 ir 3 dalyse numatyta:
„2.   <…> keliautojas turi teisę nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį iki paketo pradžios nemokėdamas jokio sutarties nutraukimo mokesčio, jeigu kelionės tikslo vietoje ar visiškai greta atsiranda neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių, darančių didelį poveikį paketo vykdymui arba darančių didelį poveikį keleivių nuvežimui į kelionės tikslo vietą. Jei kelionės paslaugų paketo sutartis nutraukiama pagal šią dalį, keliautojas turi teisę į visų sumokėtų sumų už paketą grąžinimą, bet jam nesuteikiama teisė papildomai gauti žalos atlyginimą.
3.   Organizatorius gali nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį ir grąžinti keliautojui visas sumokėtas sumas už paketą, bet neprivalo papildomai atlyginti žalą, jeigu:
<…>
b)
dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių organizatorius negali įvykdyti sutarties ir jis be nepagrįsto delsimo iki paketo pradžios praneša keliautojui apie sutarties nutraukimą.“
7
Šios direktyvos 13 straipsnio „Atsakomybė už paketo vykdymą“ 3 dalyje nustatyta:
„Jeigu kuri nors iš kelionės paslaugų vykdoma ne taip, kaip nustatyta kelionės paslaugų paketo sutartyje, organizatorius tokią nepakankamą atitiktį ištaiso, išskyrus atvejus, kai:
a)
tai yra neįmanoma arba
b)
tai sukeltų neproporcingų išlaidų, atsižvelgiant į nepakankamos atitikties mastą ir į kelionės paslaugų, kurioms padarytas poveikis, vertę.
Jeigu organizatorius neištaiso nepakankamos atitikties pagal šios dalies pirmos pastraipos a arba b punktą, taikomas 14 straipsnis.“
8
Minėtos direktyvos 16 straipsnyje „Pareiga teikti pagalbą“ numatyta:
„Valstybės narės užtikrina, kad organizatorius be nepagrįsto delsimo suteiktų keliautojui, kuriam kyla sunkumų, be kita ko, 13 straipsnio 7 dalyje nurodytomis aplinkybėmis, atitinkamą pagalbą, visų pirma:
a)
suteiktų atitinkamos informacijos apie sveikatos priežiūros paslaugas, vietos valdžios institucijas bei konsulinę pagalbą ir
b)
padėtų keliautojui pasinaudoti nuotolinio ryšio priemonėmis bei padėtų keliautojui rasti alternatyvias kelionės paslaugas.
Organizatoriui turi būti suteikiama galimybė imti pagrįstą mokestį už tokią pagalbą, jei sunkumai kilo dėl keliautojo tyčinių veiksmų ar aplaidumo. Tas mokestis jokiu atveju neturi viršyti organizatoriaus patirtų faktinių išlaidų.“
Austrijos teisė
9
Pagal pagrindinėje byloje taikomos redakcijos 2017 m. balandžio 24 d.Bundesgesetz über Pauschalreisen und verbundene Reiseleistungen (Pauschalreisegesetz – PRG) (Įstatymas dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių) (BGBl. I, 50/2017) 10 straipsnio 3 dalies antrąjį atvejį, kelionių organizatorius gali nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį iki atitinkamos kelionės pradžios, grąžindamas visas už tą paketą sumokėtas sumas, tačiau nemokėdamas jokio papildomo žalos atlyginimo, jeigu negali įvykdyti sutarties dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių, ir jo pranešimą apie sutarties nutraukimą keliautojas gauna be nepagrįsto delsimo, bet ne vėliau kaip iki minėto paketo vykdymo pradžios.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
10
2020 m. gegužės 13 d. GF, privačia medicinos praktika besiverčiantis gydytojas specialistas, ir jo sutuoktinė sudarė su Schauinsland-Reisen sutartį dėl šios organizuojamos kelionės į Maldyvus paslaugų paketo; kelionė turėjo vykti nuo 2020 m. gruodžio 26 d. iki 2021 m. sausio 2 d. Bendra šio paketo kaina buvo 8620 EUR.
11
Nuo 2020 m. gruodžio mėn. dėl COVID-19 pandemijos sukelto pavojaus sveikatai keliautojams buvo pranešta apie Außenministerium (Austrijos užsienio reikalų ministerija) paskelbtą aukščiausio lygio įspėjimą dėl kelionių į Maldyvus, pagal kurį buvo rekomenduojama „vengti visų turistinių ir ne pirmo būtinumo kelionių į šią šalį, įskaitant atostogų keliones ir keliones šeimos lankymo tikslu“.
12
Tuo laikotarpiu septynių dienų sergamumo virusu rodiklis, apie kurį pranešta Maldyvuose, siekė tik 34,7 naujų užsikrėtimo atvejų 100000 gyventojų, todėl jis buvo mažesnis nei Austrijoje užregistruotas sergamumo rodiklis, kuris 2020 m. gruodžio 14 d. (minėta referencinė data) siekė 220 atvejų 100000 gyventojų.
13
Remdamasi šiuo įspėjimu, 2020 m. gruodžio 3 d.Schauinsland-Reisen nutraukė kelionės paslaugų paketo sutartį. Apie šio nutraukimo priežastis GF buvo informuotas vėliausiai 2020 m. gruodžio 9 d. ir jam grąžinta sumokėta pradinė įmoka.
14
GF pareiškė Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Graco apygardos civilinių bylų teismas, Austrija) ieškinį dėl 21821,82 EUR žalos atlyginimo jam ir jo sutuoktinei. Šiomis aplinkybėmis jis pareikalavo atlyginti žalą, kurią, nutraukus minėtą sutartį, patyrė netekęs galimybės pasimėgauti atostogomis, taip pat negavęs pajamų, nes dėl suplanuotos kelionės jo praktika buvo uždaryta ir to per trumpą laiką po sutarties nutraukimo jis nebegalėjo atšaukti. Jis taip pat reikalavo sumokėti „vienkartinę sumą išlaidoms padengti“.
15
GF teigė, kad Užsienio reikalų ministerijos įspėjimas dėl kelionės nebuvo neišvengiama ir nepaprasta aplinkybė, dėl kurios Schauinsland-Reisen negalėjo įvykdyti kelionės paslaugų paketo sutarties, juolab kad tuo metu, kai buvo nutraukta minėta kelionės sutartis, Maldyvuose septynių dienų sergamumas virusu buvo mažesnis nei Austrijoje, ten taip pat yra pakankama sveikatos priežiūra, be to, jis ir jo sutuoktinė buvo sudarę kelionės sveikatos draudimo sutartį.
16
Schauinsland-Reisen teigė, jog nebuvo galima pagrįstai reikalauti, kad ji vykdytų kelionės paslaugų paketo sutartį, nepaisydama, kad paskelbtas toks įspėjimas, atsižvelgiant į nenumatytas pasekmes, kurių jai, kaip kelionių organizatorei, galėjo kilti. Dėl judėjimo suvaržymų, taikytų Austrijoje nuo 2020 m. gruodžio 26 d., GF net nebūtų galėjęs išvykti į kelionę.
17
2021 m. liepos 13 d. sprendimu Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Graco apygardos civilinių bylų teismas) atmetė GF ieškinį dėl žalos atlyginimo, nusprendęs, kad Schauinsland-Reisen pagrįstai nurodė neišvengiamas ir nepaprastas aplinkybes, siekdama nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį, ir GF neturi teisės į žalos atlyginimą.
18
2022 m. sausio 27 d. sprendimu Oberlandesgericht Graz (Graco aukštesnysis apygardos teismas, Austrija), išnagrinėjęs apeliacinį skundą, paliko galioti pirmosios instancijos teismo sprendimą. Tas teismas nusprendė, kad net jei įspėjimas keliautojams buvo tik pranešimas apie ypatingas kliūtis, Schauinsland-Reisen bet kuriuo atveju nebūtų padariusi jokio pažeidimo, atsižvelgiant į sutarties nutraukimo metu vyravusį netikrumą dėl COVID-19 pandemijos raidos.
19
GF pateikė kasacinį skundą Oberster Gerichtshof (Aukščiausiasis Teismas, Austrija) – prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.
20
Tas teismas patikslino, kad įspėjimas keliautojams su rekomendacija gyventojams susilaikyti nuo bet kokių turistinių kelionių į planuojamos kelionės vietą buvo paskelbti likus maždaug trims savaitėms iki aptariamo paketo pradžios Be to, minėto teismo teigimu, Schauinsland-Reisen negalėjo kontroliuoti nei COVID-19 pandemijos raidos, nei šio paskelbimo ir negalėjo išvengti jų pasekmių, imdamasi pagrįstų priemonių.
21
Vis dėlto, pirma, kyla klausimas, ar vien tokio įspėjimo paskelbimo pakanka, kad būtų nustatyta didelė rizika, leidžianti kelionių organizatoriui nutraukti atitinkamą kelionės paslaugų paketo sutartį be pareigos išmokėti papildomą žalos atlyginimą, visų pirma atsižvelgiant į bet kokias sveikatos apsaugos priemones, galinčias trukdyti vykdyti šią kelionės paslaugų paketo sutartį, ar iš to kelionių organizatoriaus turi būti reikalaujama, kad jis pats, nepriklausomai nuo šio įspėjimo, įvertintų riziką atsižvelgdamas į visas bylos aplinkybes.
22
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad argumentas, jog viešą įspėjimą keleiviams paskelbia kompetentingas ir nešališkas subjektas ir kad jis yra vienareikšmis, todėl atitinka suinteresuotosios visuomenės aiškumo ir teisinio tikrumo poreikį, gali būti priimtinas siekiant pagrįsti tai, kad šis įspėjimas yra lemiamas. Be to, valstybės institucija, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, paprastai turi patikimesnių priemonių stebėti riziką paskirties vietoje nei įmonė.
23
Vis dėlto tai, kad, atsižvelgiant į nuolatinę sveikatos situacijos raidą įvairiuose paveiktuose regionuose, valdžios institucijų paskelbtas įspėjimas keleiviams nebūtinai tiksliai atspindi realią riziką kelionės dieną, paneigia tokį lemiamą pobūdį.
24
Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar, paskelbus aukščiausio lygio įspėjimą keliautojams, galima pripažinti, kad „dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių organizatorius negali įvykdyti sutarties“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalį, nors iš principo nebūtų neįmanoma atitinkamos kelionės įvykdyti, o to organizatoriaus klientas pareiškė prisiimantis nustatytą riziką.
25
Šiomis aplinkybėmis Oberster Gerichtshof (Aukščiausiasis Teismas, Austrija) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1)
Ar Direktyvos [2015/2302] 12 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad organizatorius gali remtis neišvengiamomis ir nepaprastomis aplinkybėmis, dėl kurių jis negali įvykdyti sutarties, jau tada, kai kliento valstybės narės įgaliota institucija iki planuoto paketo pradžios paskelbė aukščiausio lygio įspėjimą dėl kelionės į tikslinę šalį?
2)
Jei atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas:
Ar Direktyvos (ES) 2015/2302 12 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių nėra tuo atveju, kai keliautojas, žinodamas apie įspėjimą dėl kelionės ir netikrumą dėl tolesnės pandeminės padėties eigos, pareiškė, kad vis dėlto nori vykti į kelionę, o organizatoriui nebūtų buvę neįmanoma jos įvykdyti?“
Procesas Teisingumo Teisme
26
2023 m. kovo 3 d. sprendimu Teisingumo Teismo pirmininkas sustabdė šios bylos nagrinėjimą, kol bus priimtas galutinis sprendimas byloje C‑299/22.
27
2024 m. kovo 4 d. nutartimi Teisingumo Teismo pirmininkas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pranešė apie 2024 m. vasario 29 d. Sprendimą Tez Tour (C‑299/22, EU:C:2024:181) ir 2024 m. vasario 29 d. Sprendimą Kiwi Tours (C‑584/22, EU:C:2024:188) ir paprašė jo nurodyti, ar, atsižvelgdamas į šiuos sprendimus, jis neketina atsiimti prašymo priimti prejudicinį sprendimą.
28
2024 m. kovo 7 d. raštu, kurį Teisingumo Teismo kanceliarija gavo po dienos, šis teismas nurodė, kad neatsiima savo prašymo priimti prejudicinį sprendimą. Jis pažymėjo, kad nors pirmesniame šio sprendimo punkte minėti sprendimai suteikia naudingos informacijos, kad būtų galima atsakyti į pateiktus klausimus, nes juose išaiškinta sąvoka „neišvengiamos ir nepaprastos aplinkybės“, kaip jos suprantamos pagal Direktyvą 2015/2302, vis dėlto jis manė, kad labai svarbu patikslinti, kokiomis sąlygomis galima pripažinti, jog dėl tokių aplinkybių organizatorius „negali įvykdyti sutarties“, kaip tai suprantama pagal tos direktyvos 12 straipsnio 3 dalį.
Dėl prejudicinių klausimų
29
Dviem klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punktą reikia aiškinti taip: norint įrodyti, kad negali įvykdyti kelionės paslaugų paketo sutarties dėl „neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių“, kaip jos suprantamos šioje nuostatoje, atitinkamam organizatoriui pakanka remtis kompetentingų institucijų paskelbta oficialia rekomendacija keliautojams nevykti į atitinkamą vietovę, net jei keliautojas pareiškė, kad vis tiek nori tęsti kelionę, ir tam organizatoriui nebuvo objektyviai neįmanoma įvykdyti tos kelionės sutarties.
30
Šiuo klausimu pirmiausia reikia priminti, kad Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punkte numatyta, jog organizatorius gali nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį ir grąžinti keliautojui visas sumokėtas sumas už paketą, bet neprivalo mokėti papildomo žalos atlyginimo, jeigu dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių organizatorius negali įvykdyti tos kelionės paslaugų paketo sutarties ir be nepagrįsto delsimo iki paketo pradžios praneša keliautojui apie minėtos sutarties nutraukimą.
31
Sąvoka „neišvengiamos ir nepaprastos aplinkybės“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, šios direktyvos 3 straipsnio 12 punkte apibrėžta kaip „padėtis, kurios šalis, kuri remiasi tokia padėtimi negali valdyti, ir kurios pasekmių nebūtų buvę galima išvengti, net jei būtų imtasi visų pagrįstų priemonių“.
32
Minėtos direktyvos 31 konstatuojamojoje dalyje paaiškinta šios sąvokos taikymo sritis, nurodant, kad „[t]okios aplinkybės gali būti, pavyzdžiui, karas, kitos rimtos saugumo problemos, pavyzdžiui, terorizmas, didelė rizika žmonių sveikatai, pavyzdžiui, rimtos ligos protrūkis kelionės tikslo vietoje, arba gaivalinės nelaimės, pavyzdžiui, potvyniai ar žemės drebėjimai, arba meteorologinės sąlygos, dėl kurių tampa neįmanoma į kelionės tikslo vietą keliauti saugiai, kaip buvo susitarta kelionės paslaugų paketo sutartyje“.
33
Iš Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punkto ir 3 straipsnio 12 punkto formuluočių, paaiškintų šios direktyvos 31 konstatuojamojoje dalyje, matyti, kad organizatoriaus naudojimasis teise nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį papildomai neatlyginant žalos priklauso tik nuo to, ar atsirado tokių objektyvių aplinkybių, kurios gali daryti poveikį atitinkamo kelionės paslaugų paketo vykdymui, ir ar jis be nepagrįsto delsimo iki paketo vykdymo pradžios praneša keliautojui apie tos sutarties nutraukimą (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 31 punktą).
34
Kadangi šios teisės įgyvendinimas siejamas su sąlyga, kad „dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių organizatorius negali įvykdyti sutarties“, ši sąlyga būtinai turi būti tenkinama tokios sutarties nutraukimo dieną (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 27 punktą ir 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 65 punktą).
35
Visų pirma, kiek pagal tą sąlygą reikalaujama, kad atsirastų „neišvengiamos ir nepaprastos aplinkybės“, ji turi būti laikoma tenkinama, jei tokios aplinkybės iš tikrųjų atsirado atitinkamos kelionės paslaugų paketo sutarties nutraukimo dieną, o tai reiškia, kad tą dieną susiklostė padėtis, atitinkanti sąvokos „neišvengiamos ir nepaprastos aplinkybės“, kaip ji apibrėžta Direktyvos 2015/2302 3 straipsnio 12 punkte ir apibūdinta tos direktyvos 31 konstatuojamojoje dalyje, apibrėžtį (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 29 punktą).
36
Visgi to, kad kompetentingos institucijos paskelbė oficialią rekomendaciją keliautojams nevykti į atitinkamą zoną, savaime nepakanka, kad būtų galima konstatuoti, jog atsirado „neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių“ (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 32 punktą).
37
Jei tokių rekomendacijų savaime pakaktų, tai prieštarautų jų pobūdžiui ir pačiam jų priėmimo pagrindui, nes jomis, siekiant informuoti visuomenę, pranešama apie objektyvias aplinkybes, keliančias pavojų sveikatai ar kitokį pavojų ir galinčias patekti į sąvoką „neišvengiamos ir nepaprastos aplinkybės“, kaip jos suprantamos pagal Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punktą, taigi apie neišvengiamai kintančią situaciją, kuri skiriasi nelygu paveiktos vietovės (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 33 punktą).
38
Taigi, kaip pažymėjo ir prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, tokios rekomendacijos nebūtinai tiksliai atspindi situaciją, kelionės vykdymo vietoje objektyviai esančią tam tikru momentu.
39
Nors dėl savo pobūdžio tokios rekomendacijos gali turėti didelę įrodomąją vertę pripažįstant, kad tokios aplinkybės iš tiesų susiklostė šalyse, dėl kurių jos paskelbtos, ir daro poveikį atitinkamo paketo vykdymui, vis dėlto joms negalima suteikti tokios įrodomosios galios, dėl kurios jos būtų laikomos nenuginčijamais įrodymais (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 37 punktą).
40
Šią analizę patvirtina Direktyvos 2015/2302 genezė. Iš tiesų, kaip nurodė Europos Komisija, priešingai nei 2013 m. liepos 9 d. Komisijos priimtame pasiūlyme dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl kelionės paslaugų paketų ir rinkinių, kuria keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 bei Direktyva 2011/83/ES ir panaikinama Tarybos direktyva 90/314/EEB [COM(2013) 512 final], kurio 26 konstatuojamosios dalies paskutiniame sakinyje buvo nustatyta, jog „neišvengiamomis ir nepaprastomis visų pirma laikomos tokios aplinkybės, apie kurias skelbiamos patikimos ir viešos ataskaitos, pavyzdžiui, valstybių narių valdžios institucijų rekomendacijos nevykti į tam tikras šalis“, minėtoje direktyvoje in fine nėra jokio paaiškinimo dėl tokių rekomendacijų įrodomosios vertės ar net lemiamos įrodomosios galios
41
Šiomis aplinkybėmis, kadangi Direktyvoje 2015/2302 nėra nuostatų dėl „neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių“, kaip jos suprantamos pagal šios direktyvos 12 straipsnio 3 dalies b punktą, atsiradimo įrodinėjimo tvarkos, pagal procesinės autonomijos principą ir laikantis lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų, kiekviena valstybė narė savo vidaus teisės sistemoje turi nustatyti įrodymų pateikimo tvarką, kompetentingame nacionaliniame teisme priimtinas įrodinėjimo priemones arba principus, taikytinus šio teismo atliekamam jam pateiktų įrodymų įrodomosios galios vertinimui, ir reikalaujamą įrodinėjimo standartą (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 38 punktą).
42
Vis dėlto, konkrečiai kalbant apie veiksmingumo principą, reikia pažymėti, jog pagal jį reikalaujama, kad dėl procesinių nuostatų, reglamentuojančių ieškinius, skirtus teisių, kurias asmenys turi pagal Sąjungos teisę, apsaugai užtikrinti, negali būti praktiškai neįmanoma arba pernelyg sunku naudotis teisėmis, suteiktomis Sąjungos teisės sistemoje (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 39 punktą).
43
Pripažinus, kad oficialių rekomendacijų keliautojams nevykti į atitinkamą vietovę paskelbimo savaime pakanka, kad organizatorius galėtų nutraukti atitinkamą kelionės paslaugų rinkinio sutartį dėl „neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių“, kaip jos suprantamos pagal Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punktą, ir dėl to neprivalėtų mokėti papildomo žalos atlyginimo, keliautojas gali netekti galimybės pasinaudoti savo teise į tokį žalos atlyginimą, nes tokios aplinkybės sutarties nutraukimo metu gali neegzistuoti arba nebeegzistuoti toje vietovėje nepriklausomai nuo tokių rekomendacijų priėmimo (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 40 punktą).
44
Taigi, nors, remdamosi procesinės autonomijos principu, valstybės narės gali minėtoms rekomendacijoms dėl didelio pavojaus sveikatai buvimo pripažinti didelę įrodomąją vertę, vis dėlto keliautojas turi galėti remtis įrodymais, paneigiančiais tų rekomendacijų įrodomąją vertę, kad taip galėtų ginčyti organizatoriaus atlikto atitinkamos kelionės paslaugų paketo sutarties nutraukimo pagal Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punktą pagrįstumą.
45
Šiuo atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į GF pateiktus argumentus, turi įvertinti, ar Schauinsland-Reisen kelionės paslaugų paketo sutarties nutraukimo momentu galėjo pagrįstai manyti, kad yra „neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių“, kaip jos suprantamos pagal Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punktą, atsižvelgdamas, be kita ko, į tai, kad Austrijos užsienio reikalų ministerija paskelbė pagrindinėje byloje nagrinėjamą aukščiausio lygio įspėjimą keliautojams dėl COVID-19 pandemijos sukelto pavojaus sveikatai.
46
Antra, jeigu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatuotų, kad sutarties nutraukimo momentu iš tikrųjų buvo „neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punktą, reikėtų nustatyti, ar dėl tokių aplinkybių organizatorius „negalėjo įvykdyti sutarties“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
47
Šiuo klausimu reikia pažymėti, pirma, kad Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punkte vartojama frazė „negali įvykdyti sutarties“ skiriasi nuo šios direktyvos 12 straipsnio 2 dalyje, susijusioje su keleivio teise nutraukti sutartį, vartojamos frazės „darančių didelį poveikį paketo vykdymui arba darančių didelį poveikį keleivių nuvežimui į kelionės tikslo vietą“, kurią Teisingumo Teismas išaiškino kaip apimančią ne tik tas pasekmes, dėl kurių atmetama galimybė įvykdyti atitinkamą paketą, bet ir tas, kurios daro didelį poveikį šio paketo įvykdymo sąlygoms (2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 48 punktas).
48
Nepaisant to, šiomis dviem nuostatomis siekiama suteikti tiek keliautojui, tiek organizatoriui teisę atšaukti kelionę, atsiradus neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 70 punktą).
49
Tokiomis aplinkybėmis, remiantis šiuo klausimu Teisingumo Teismo pateiktu Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 2 dalies išaiškinimu, reikia konstatuoti, kad norint pripažinti, jog organizatorius „negali įvykdyti sutarties“ dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių, kaip jos suprantamos pagal šios direktyvos 12 straipsnio 3 dalies b punktą, nebūtina, kad organizatorius dėl tokių aplinkybių objektyviai negalėtų įvykdyti atitinkamo paketo. Atvirkščiai, užtenka, kad nurodytos aplinkybės darytų didelę įtaką to paketo vykdymo sąlygoms.
50
Taigi sveikatos krizė, kaip antai COVID-19 plitimas, dėl rimto pavojaus, kurį ji kelia žmonių sveikatai, gali būti laikoma įvykiu, dėl kurio organizatorius „negali įvykdyti sutarties“, kaip tai suprantama Direktyvos (ES) 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punkte, neatsižvelgiant į tai, kad ji nebūtinai yra tokia, kad dėl jos objektyviai neįmanoma įvykdyti sutarties (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 53 punktą).
51
Šiomis aplinkybėmis taip pat reikia atsižvelgti į pagrįstas priemones, kurių kelionių organizatorius arba pats keleivis ėmėsi arba prireikus galėtų imtis, kad atitinkama kelionė galėtų įvykti, nepaisant pavojaus sveikatai ar kitokio pavojaus, kylančio dėl organizatoriaus nurodytų neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių, patikslinant, kad iš organizatoriaus negali būti reikalaujama patirti neproporcingai didelių išlaidų, kad ta kelionė būtų įvykdyta esant tokiam pavojui, atsižvelgiant į atitinkamų kelionės paslaugų vertę.
52
Vis dėlto, vien tai, kad keliautojas pareiškė norįs tęsti kelionę nepaisant nustatytos rizikos, nėra svarbu, nes klausimas, ar organizatorius negalėjo įvykdyti atitinkamos kelionės paslaugų paketo sutarties, turi būti nagrinėjamas objektyviai, o ne remiantis vien subjektyviais vertinimais (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 54 ir 69 punktus).
53
Antra, kadangi kliūtis įvykdyti kelionės paslaugų rinkinio sutartį galutinai paaiškėja tik tada, kai atitinkama kelionė turėjo įvykti, t. y. po kelionės sutarties nutraukimo dienos, tokios kliūties vertinimas neišvengiamai yra perspektyvinio pobūdžio (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 30 punktą ir 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 66 punktą).
54
Vadinasi, šis vertinimas turi būti grindžiamas prognoze, kokia tikimybė, kad dėl savo nurodytų neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių organizatorius „negali įvykdyti sutarties“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punktą (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 31 punktą ir 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 67 punktą).
55
Šiomis aplinkybėmis nėra svarbu, ar galiausiai numatytos kelionės metu susiklosto situacija, dėl kurios būtų buvę galima įvykdyti atitinkamą kelionės paslaugų paketo sutartį (šiuo klausimu žr. 2024 m. vasario 29 d. Sprendimo Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 49 punktą).
56
Šiuo atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turės įvertinti, ar Schauinsland-Reisen, nutraukdama kelionės paslaugų paketo sutartį, galėjo pagrįstai manyti, visų pirma remdamasi pagrindinėje byloje nagrinėjamu įspėjimu keliautojams, kad ji tikriausiai negalės įvykdyti šios kelionės sutarties dėl COVID-19 pandemijos sukelto pavojaus sveikatai, nes ši pandemija, nors ir nebūtinai padarydama objektyviai neįmanomą šios kelionės sutarties įvykdymą, vis dėlto būtų turėjusi didelį poveikį jos įvykdymo sąlygoms, ir kad šios padėties negalės ištaisyti, imdamasi priemonių, kurių kaina būtų buvusi proporcinga.
57
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktus du klausimus reikia atsakyti, kad Direktyvos 2015/2302 12 straipsnio 3 dalies b punktą reikia aiškinti taip: norint įrodyti, kad negali įvykdyti kelionės paslaugų paketo sutarties dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių, kaip jos suprantamos šioje nuostatoje, atitinkamam organizatoriui galima remtis kompetentingų institucijų paskelbta oficialia rekomendacija keliautojams nevykti į atitinkamą vietovę, net jei keliautojas pareiškė, kad vis tiek nori tęsti kelionę, ir organizatoriui nebuvo objektyviai neįmanoma įvykdyti tos kelionės sutarties. Vis dėlto tokia rekomendacija negali būti nenuginčijamas įrodymas šiuo klausimu.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
58
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendžia:
2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/2302 dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių, kuria iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2011/83/ES bei panaikinama Tarybos direktyva 90/314/EEB, 12 straipsnio 3 dalies b punktą
reikia aiškinti taip:
norint įrodyti, kad negali įvykdyti kelionės paslaugų paketo sutarties dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių, kaip jos suprantamos šioje nuostatoje, atitinkamam organizatoriui galima remtis kompetentingų institucijų paskelbta oficialia rekomendacija keliautojams nevykti į atitinkamą vietovę, net jei keliautojas pareiškė, kad vis tiek nori tęsti kelionę, ir organizatoriui nebuvo objektyviai neįmanoma įvykdyti tos kelionės sutarties. Vis dėlto tokia rekomendacija negali būti nenuginčijamas įrodymas šiuo klausimu.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.