62022TJ0048_RES
Byla T‑48/22
Čekijos Respublika
prieš
Europos Komisiją
2023 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas
„EŽŪGF ir EŽŪFKP – Nefinansuojamos išlaidos – Atitikties patvirtinimo procedūra – Aktyvus ūkininkas – Daugiamečiai žolynai – Kontrolinė imtis – Nepagrįstos išmokos – Pavėluotas paraiškos pateikimas – Finansinė drausmė – Pareiga motyvuoti – Teisėti lūkesčiai – Proporcingumas“
Žemės ūkis – Bendra žemės ūkio politika – Tiesioginės paramos schemos – Bendrosios taisyklės – Vienkartinės išmokos už plotą schema – Sąvoka „aktyvus ūkininkas“ – Fiziniai ar juridiniai asmenys ir fizinių ar juridinių asmenų grupės, vykdantys išimčių sąraše nurodytą veiklą – Netaikymas – Išimtis – Sąlygos – Valstybių narių teisė riboti šias sąlygas ir nustatyti alternatyvius kriterijus – Ribos
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 ir 7 dalys; Komisijos reglamento Nr. 639/2014 13 straipsnio 1 ir 3 dalys)
(žr. 50, 51, 55, 62 ir 63 punktus)
Žemės ūkis – Bendra žemės ūkio politika – Tiesioginės paramos schemos – Bendrosios taisyklės – Vienkartinės išmokos už plotą schema – Sąvoka „aktyvus ūkininkas“ – Fiziniai ar juridiniai asmenys ir fizinių ar juridinių asmenų grupės, vykdantys išimčių sąraše nurodytą veiklą – Netaikymas – Fizinių ar juridinių asmenų grupės – Sąvoka – Susijusios įmonės – Įtraukimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1307/2013 10 konstatuojamoji dalis ir 4 straipsnio 1 dalies a punktas bei 9 straipsnio 2 ir 7 dalys; Komisijos reglamento Nr. 639/2014 13 straipsnio 1 ir 3 dalys)
(žr. 69–72, 76–78, 82–85, 89–92, 94–97 ir 102 punktus)
Žemės ūkis – Finansavimas iš EŽŪGF ir EŽŪFKP – Sąskaitų patvirtinimas – Atsisakymas padengti išlaidas, kurias lėmė pažeidimai, padaryti taikant Sąjungos teisės aktus – Fondų patirtų nuostolių įvertinimas – Negalėjimas pakankamai tiksliai nustatyti netinkamų išlaidų – Vertinimas, pagrįstas finansinėmis korekcijomis – Leistinumas – Proporcingumo principo pažeidimas – Nebuvimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1306/2013 52 straipsnio 2 dalis)
(žr. 106–108, 127 ir 130 punktus)
Žemės ūkis – Finansavimas iš EŽŪGF ir EŽŪFKP – Sąskaitų patvirtinimas – Atsisakymas padengti išlaidas, kurias lėmė pažeidimai, padaryti taikant Sąjungos teisės aktus – Suinteresuotosios valstybės narės prieštaravimas – Įrodinėjimo pareiga – Įrodinėjimo pareigos paskirstymas tarp Komisijos ir valstybės narės
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1306/2013 52 straipsnio 2 dalis; Komisijos reglamento Nr. 908/2014 34 straipsnio 6 dalis)
(žr. 115–117, 159, 165, 239 ir 251 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Principai – Teisėtų lūkesčių apsauga – Sąlygos – Administracijos pateiktos aiškios garantijos – Sąvoka – Dokumentas, kuriame neišreikšta galutinė Komisijos pozicija – Netaikymas
(žr. 176, 178–180 ir 183 punktus)
Žemės ūkis – Finansavimas iš EŽŪGF ir EŽŪFKP – Paramos ir išmokų suteikimas – Valstybių narių pareiga organizuoti veiksmingą administracinių patikrinimų ir patikrinimų vietoje sistemą – Patikros vykdant stebėseną vietoje – Sąvoka – Gavėjų imties nustatymas – Sąlygos
(Komisijos reglamento Nr. 809/2014 30 straipsnio a punktas ir 33a straipsnis)
(žr. 213–219 ir 222 punktus)
Žemės ūkis – Finansavimas iš EŽŪGF ir EŽŪFKP – Sąskaitų patvirtinimas – Atsisakymas padengti išlaidas, kurias lėmė pažeidimai, padaryti taikant Sąjungos teisės aktus – Valstybių narių pareiga atgaline data tikrinti vienais metais pagalbos skyrimui taikomų reikalavimų neatitinkančio ploto neatitiktį tiems reikalavimams ir ankstesniais metais – Nebuvimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1306/2013 63 straipsnis; Komisijos reglamento Nr. 908/2014 7 straipsnis)
(žr. 264–266 punktus)
Žemės ūkis – Finansavimas iš EŽŪGF ir EŽŪFKP – Sąskaitų patvirtinimas – Atsisakymas padengti išlaidas, kurias lėmė pažeidimai, padaryti taikant Sąjungos teisės aktus – Pagalbos ir mokėjimo paraiškų teikimo tvarka
(Teisingumo Teismo procedūros reglamento 57 straipsnio 7 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1306/2013 72 straipsnis; Komisijos reglamento Nr. 640/2014 13 straipsnis ir Komisijos reglamento Nr. 809/2014 14 straipsnis)
(žr. 276, 278, 282, 284 ir 286 punktus)
Žemės ūkis – Finansavimas iš EŽŪGF ir EŽŪFKP – Sąskaitų patvirtinimas – Finansinė drausmė – Per atitikties patvirtinimo procedūrą Komisijos nustatyta korekcija – Komisijos pareiga taip pat nustatyti korekciją asignavimams, kuriems taikoma finansinės drausmės procedūra – Visiškas ar dalinis tam tikrai pagalbos schemai nustatytos ginčijamos finansinės korekcijos panaikinimas, automatiškai ir apskritai lemiantis fiksuotos korekcijos už finansinės drausmės pažeidimą panaikinimą – Nebuvimas – Proporcingumo principo pažeidimas – Nebuvimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1306/2013 25, 26 ir 52 straipsniai ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1307/2013 8 straipsnis; Komisijos reglamento Nr. 907/2014 12 straipsnio 2 dalis ir Komisijos reglamento Nr. 908/2014 34 straipsnis)
(žr. 290–292, 300 ir 305–310 punktus)
Santrauka
2017 m. Europos Komisija pradėjo tyrimą (
1
) prieš Čekijos Respubliką, siekdama patikrinti, ar 2015–2017 m. jos atlikta iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ūkininkams išmokėtos pagalbos kontrolė buvo įvykdyta laikantis Europos Sąjungos teisės aktų (toliau – tyrimas).
Preliminariose to tyrimo išvadose atskleista taikomos kontrolės sistemos, skirtos tikrinti, kaip aptariamais metais ūkininkams buvo išmokėta pagalba už plotus iš tų fondų, neatitiktis. Konstatuoti pažeidimai buvo susiję su penkiomis pagrindinėmis kontrolėmis dėl pagalbos prašančio subjekto aktyvaus ūkininko statuso nustatymo, daugiamečių žolynų identifikavimo, pagalbos gavėjų, kuriuos reikia patikrinti, imties nustatymo (toliau – kontrolinės imties nustatymas), nepagrįstų išmokų susigrąžinimo ir pavėluoto paraiškų pateikimo.
2021 m. kovo 26 d. pateiktose galutinėse tyrimo išvadose Komisija patvirtino poziciją, kad Čekijos Respublika pažeidė penkias pagrindines kontroles ir už visus prikišamus pažeidimus pasiūlė Sąjungos lėšomis nefinansuoti 44098570,70 euro dydžio sumos (
2
). Įgyvendinimo sprendimu 2021/2020 Čekijos Respublikai buvo pritaikyta tą dydį atitinkanti finansinė korekcija (toliau – ginčijamas sprendimas) (
3
).
Čekijos Respublika Bendrojo Teismo prašė panaikinti šį sprendimą. Ji ginčijo, be kita ko, pažeidimus dėl aktyvaus ūkininko statuso, kontrolinės imties nustatymo ir nepagrįstų išmokų susigrąžinimo.
Bendrasis Teismas iš dalies tenkino ieškinį ir priėmė sprendimą dėl sąvokų „aktyvus ūkininkas“ ir „fizinių ir juridinių asmenų grupė“, kaip jos aiškinamos remiantis Reglamento Nr. 1307/2013 (
4
) 9 straipsnio 2 dalimi, aiškinimo. Jis taip pat pateikė paaiškinimų dėl Reglamento Nr. 908/2014 34 straipsnio 6 dalyje nustatytų sąlygų pobūdžio ir patikslinimų dėl kontrolinės imties nustatymo tvarkos, nepagrįstų išmokų ir pavėluoto paraiškos pateikimo.
Bendrojo Teismo vertinimas
Iš pradžių Bendrasis Teismas atmetė Čekijos Respublikos pateiktą pagrindą, kuriuo ji ginčijo pažeidimą, susijusį su aktyvaus ūkininko statusu.
Dėstydama šį pagrindą Čekijos Respublika tvirtino, kad nepažeidė Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies dėl to, kad tikrindama, ar pagalbos prašantis subjektas turėjo aktyvaus ūkininko statusą, neatsižvelgė į susijusias bendroves. Nors sąvokos „fizinių ar juridinių asmenų grupės“ ir „susijusios bendrovės“ neapibrėžtos nei Reglamente Nr. 1307/2013, nei Deleguotajame reglamente Nr. 639/2014 (
5
), valstybėms narėms skirtoje prezentacijoje Komisija vis dėlto nurodė, kad Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad išimčių sąraše nurodytą veiklą fiziniai arba juridiniai asmenys arba jų grupės gali vykdyti tiesiogiai arba per susijusią bendrovę. 2016 m. sausio 29 d. Vokietijos žemės ūkio ir maisto ministerijai atsiųstame rašte, kuris vėliau buvo pateiktas kitoms valstybėms narėms, ji taip pat teigė, kad sąvoką „susijusi bendrovė“ reikia suprasti kaip reiškiančią bet kokį subjektą, kuris tiesiogiai ar netiesiogiai kontrolės ryšiais per visišką akcijų arba jų daugumos paketo valdymą yra susijęs su pagalbos prašančiu subjektu.
Tokiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas konstatavo, pirma, kad susijusių bendrovių įtraukimas į Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies taikymo sritį neprieštarauja šios nuostatos formuluotei. Šiuo atveju grupė pagal savo pobūdį reiškia visumą vienas su kitu toje pačioje organizacijoje susijusių subjektų. Taigi terminas „grupė“ (pranc. k. – groupement) turi būti aiškinamas kaip artimas terminui „grupė“ (pranc. k. – groupe) ir kaip reiškiantis bet kokią vieno su kitu vienoje daugiau ar mažiau struktūrizuotoje organizacijoje susijusių fizinių ar juridinių asmenų visumą. Tai reiškia, kad fizinių ar juridinių asmenų grupė apima susijusias bendroves.
Taigi pagalbos prašantis subjektas, t. y. fizinių ar juridinių asmenų grupė, gali vykdyti išimčių sąraše nurodytą veiklą tiesiogiai arba per tai pačiai grupei priklausančią bendrovę. Taip pat reikia pažymėti, kad jeigu pagalbos prašantis subjektas yra ne grupė, o grupei priklausantis fizinis ar juridinis asmuo, jis gali vykdyti išimčių sąraše nurodytą veiklą tiesiogiai arba per tai pačiai grupei priklausančią bendrovę.
Antra, susijusių bendrovių įtraukimas į Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies taikymo sritį neprieštarauja to reglamento 4 straipsnio 1 dalies a punkte pateiktai „ūkininko“ apibrėžčiai. Iš tiesų egzistuojantis ryšys tarp sąvokos „aktyvus ūkininkas“ ir sąvokos „ūkininkas“, kaip ji suprantama pagal tas dvi nuostatas, patvirtintas jurisprudencijoje, kurioje nurodyta, kad siekdamas pasinaudoti aktyvaus ūkininko statusu asmuo turi iš anksto įvykdyti Reglamento Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies a punkte dėl sąvokos „ūkininkas“ nustatytus reikalavimus. Tarp šios sąvokos ir sąvokos „aktyvus ūkininkas“ egzistuojantis ryšys iš tikrųjų negali paneigti išvados, kad, remiantis Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalimi, pagalbos prašantis subjektas gali vykdyti išimčių sąraše nurodytą veiklą ir tiesiogiai, ir per tai pačiai grupei priklausančią bendrovę. Beje, remiantis to paties reglamento 4 straipsnio 1 dalies a punkto formuluote negalima teigti, jog tam, kad būtų kvalifikuojamas kaip ūkininkas, fizinis ar juridinis asmuo arba fizinių ar juridinių asmenų grupė veiklą turi vykdyti tiesiogiai.
Trečia, susijusių bendrovių įtraukimas į Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies taikymo sritį neprieštarauja tos nuostatos tikslui vengti Sąjungos biudžetui kenkiančio sukčiavimo rizikos ir išmokas pagal bendrąją žemės ūkio politiką skirti tik ūkininkams, kurie tikrai vykdo žemės ūkio veiklą. Jeigu nebūtų atsižvelgiama į susijusias bendroves, pareiškėjai iš tiesų galėtų veiklą paskirstyti tarp kelių susijusių juridinių subjektų, kad apeitų šioje nuostatoje nustatytas ribas, siekdami aktyvaus ūkininko statuso. Valstybių narių kompetentingų institucijų vykdomi patikrinimai apsiribotų tik pareiškėjo tiesiogiai vykdoma žemės ūkio veikla, o per susijusias bendroves vykdoma veikla nebūtų tikrinama.
Taigi Čekijos Respublika klydo teigdama, kad pavojus, jog pagalbos prašantis subjektas tyčia išskaidys savo veiklą į kelis juridinius subjektus, kad apeitų Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies taikymą, numatytas Reglamento Nr. 1306/2013 60 straipsnyje (
6
). Atsižvelgiant į šios nuostatos plačią taikymo sritį ir apribojimus dėl įrodymų, kad sąlygos, kurios turi būti tenkinamos siekiant įgyti žemės ūkio sektorių teisės aktuose numatytas lengvatas, galbūt buvo sukurtos dirbtinai, galimas dalykas, kad piktnaudžiavimas apeinant taisyklių dėl aktyvaus ūkininko statuso taikymą nepatenka į Reglamento Nr. 1306/2013 60 straipsnio taikymo sritį, bet vis dėlto laikomas Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies pažeidimu. Taigi negalima teigti, jog tik tos nuostatos pakanka, kad būtų išvengta pavojaus, kad pagalbos prašantis subjektas suskaidys savo veiklą į kelis juridinius subjektus, siekdamas išvengti patikrinimo, ar jis turi aktyvaus ūkininko statusą pagal Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalį.
Galiausiai, ketvirta, susijusių bendrovių įtraukimas į Reglamento Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies taikymo sritį neprieštarauja teisinio saugumo principui. Pagal ji reikalaujama, kad teisės normos būtų aiškios ir tikslios, o jų poveikį galima būtų numatyti, kad suinteresuotieji asmenys galėtų suprasti Sąjungos teisės reglamentuojamas situacijas ir teisinius santykius. Šioje byloje aiškiai ir tiksliai galima teigti, kad fizinių ar juridinių asmenų grupė arba grupei priklausantis fizinis ar juridinis asmuo gali vykdyti išimčių sąraše nurodytą veiklą tiek tiesiogiai, tiek per tai pačiai grupei priklausančią bendrovę.
Paskui Bendrasis Teismas iš dalies pritarė pagrindui, kuriuo siekiama užginčyti pažeidimą nustatant kontrolinę imtį.
Šiuo klausimu jis pažymėjo, kad standartiniai patikrinimai savo dalyku ir tikslu skiriasi nuo patikrų vykdant stebėseną vietoje. Taigi standartiniai patikrinimai taikomi 5 % visų gavėjų, teikiančių paraišką pagal bazinės išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą, ir jais siekiama tikslo nustatyti minimalų gavėjų, kuriems taikoma kontrolė, skaičių, kad būtų užtikrintas veiksmingas Komisijos patikrinimas, kaip laikomasi įvairių pagalbos schemų ir paramos priemonių nuostatų, o patikros vykdant stebėseną vietoje taikomos tik gavėjams, kuriems buvo skirta sumažinta administracinė nuobauda už tai, kad praėjusiais metais deklaravo per didelius plotus, atitinkančius pagalbos skyrimo reikalavimus. Beje, patikrų vykdant stebėseną tikslas yra patikrinti, ar, pritaikius sumažintą administracinę nuobaudą už pirmą kartą deklaruotus per didelius plotus, pagalbos gavėjai padarė naują pažeidimą, dėl kurio reikėtų taikyti visos apimties administracinę nuobaudą. Beje, patikrų vykdant stebėseną vietoje ypatumą patvirtina Įgyvendinimo reglamento Nr. 809/2014 (
7
) 33a straipsnio pavadinimas, kuriame jos aiškiai įvardijamos kaip „papildomas tikrinimas“, o tai leidžia suprasti, kad jos skiriasi nuo standartinių patikrinimų, nes atliekant tas patikras pagalbos gavėjai tikrinami papildomai. Taigi Bendrasis Teismas laikėsi nuomonės, kad Komisija teisingai nusprendė, jog gavėjai, kuriems praeitais metais buvo taikyta sumažinta administracinė nuobauda, turi būti skiriami nuo gavėjų, kuriems taikomas standartinis patikrinimas.
Komisija vis dėlto pažeidė Reglamento Nr. 1306/2013 52 straipsnio 2 dalį ir proporcingumo principą, nes pritaikytos finansinės korekcijos dėl pažeidimo nustatant kontrolinę imtį atliekant standartinius tikrinimus dydis nėra tolygus neatitikties, dėl kurios prieštaraujama, dydžiui.
Komisija iš tiesų nepateikė jokių įrodymų, leidžiančių suprasti, kodėl 2017 m. padaryta žala galėjo būti padaryta taip pat 2015 ir 2016 m., ir dėl to turėtų kilti pareiga susigrąžinti atgaline data. Bendrasis Teismas taip pat pažymėjo, kad Reglamento Nr. 2988/95 (
8
) 3 straipsnis, kuriuo remiasi Komisija, šiuo atveju neturėjo reikšmės. Galiausiai jis pažymėjo, kad Komisija taip pat negali remtis Reglamento Nr. 1306/2013 63 straipsniu arba Įgyvendinimo reglamento Nr. 809/2014 7 straipsniu, kad pagrįstų nepagrįstų išmokų susigrąžinimą atgaline data, nes pirmą kartą šiomis nuostatomis ji remiasi atsiliepime į ieškinį. Bet kuriuo atveju, net jeigu Komisija galėtų pagrįsti savo teiginius remdamasi šiomis dviem nuostatomis, jos neįrodytų, kad išreikšta abejonė yra didelė ir pagrįsta abejonė. Taigi Bendrasis Teismas panaikino ginčijamą sprendimą, kiek jis susijęs su skirta 18833,24 euro dydžio finansine korekcija už pažeidimą nustatant kontrolinę imtį vykdant standartinius tikrinimus.
Galiausiai pagrindui, kuriame ginčijamas su nepagrįstų išmokų susigrąžinimu susijęs pažeidimas, taip pat reikia pritarti. Reglamento Nr. 1306/2013 63 straipsnyje ir Įgyvendinimo reglamento Nr. 809/2014 7 straipsnyje valstybėms narėms iš tiesų nenustatyta pareigos atgaline data tikrinti, ar vienais metais pagalbos skyrimui taikomų reikalavimų neatitinkantis plotas tų reikalavimų neatitiko ir ankstesniais metais. Numanoma valstybių narių pareiga atgaline data patikrinti, ar plotas atitinka reikalavimus, juo labiau nenustatyta nei Reglamento Nr. 2988/95 3 straipsnyje, nei, beje, Bendrojo Teismo jurisprudencijoje (
9
). Tokiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas panaikino ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis susijęs su finansine korekcija, taikoma Čekijos Respublikos patirtoms išlaidoms pagal vienkartinės išmokos už plotą schemą dėl įtariamo su nepagrįstų 17855884,41 euro dydžio išmokų susigrąžinimu susijusio pažeidimo.
(
1
)	Remiantis 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (OL L 347, 2013, p. 549), 52 straipsniu ir per tyrimą galiojusios redakcijos 2014 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 908/2014, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 taikymo taisyklės, susijusios su mokėjimo agentūromis ir kitomis įstaigomis, finansų valdymu, sąskaitų patvirtinimu, patikrų taisyklėmis, užstatais ir skaidrumu (OL L 255, 2014, p. 59), 34 straipsniu.
(
2
)	Dėl pritaikytos finansinės korekcijos pagal 2014 m. kovo 11 d. Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 907/2014, kuriuo papildomos Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatos dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų, finansų valdymo, sąskaitų patvirtinimo, užstatų ir dėl euro naudojimo (OL L 255, 2014, p. 18), 12 straipsnio 6–8 dalis.
(
3
)	2021 m. lapkričio 17 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2021/2020 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 413, 2021, p. 10).
(
4
)	2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 (OL L 347, 2013, p. 608).
(
5
)	2014 m. kovo 11 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 639/2014, kuriuo papildomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir iš dalies keičiamas to reglamento X priedas (OL L 181, 2014, p. 1).
(
6
)	Šioje nuostatoje numatyta: „Nedarant poveikio jokioms specialiosioms nuostatoms, žemės ūkio sektorių teisės aktais numatytos lengvatos negali būti taikomos fiziniams arba juridiniams asmenims, jei nustatoma, kad jie, prieštaraudami šio reglamento tikslams, dirbtinai sukūrė tokių lengvatų gavimo sąlygas“.
(
7
)	2014 m. liepos 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 809/2014, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatų dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, kaimo plėtros priemonių ir kompleksinės paramos taikymo taisyklės (OL L 227, 2014, p. 69), su pakeitimais, padarytais 2016 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2016/1394 (OL L 225, 2016, p. 50).
(
8
)	1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 132, 1995, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 340).
(
9
)	2022 m. rugsėjo 7 d. Sprendimas Slovakija / Komisija (T‑40/21, EU:T:2022:515, 54 ir 55 punktai).