62018CJ0390_RES
C‑390/18. sz. ügy
X
ellen folytatott büntetőeljárás
(a juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris [Franciaország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2019. december 19.
„Előzetes döntéshozatal – 2000/31/EK irányelv – Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások – 2006/123/EK irányelv – Szolgáltatások – A kiadó szálláshellyel rendelkező, hivatásos és magánszemély szállásadók, valamint az ilyen típusú szállást kereső személyek összekapcsolása – Minősítés – Az ingatlanközvetítői szakma gyakorlását bizonyos korlátozásokhoz kötő nemzeti szabályozás – 2000/31/EK irányelv – A 3. cikk (4) bekezdése b) pontjának második francia bekezdése – Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások nyújtásának szabadságát korlátozó intézkedések közlésére vonatkozó kötelezettség – A közlés hiánya – Érvényesíthetőség – Polgári jogi igény érvényesítésével folyamatban lévő büntetőeljárás”
Jogszabályok közelítése – Elektronikus kereskedelem – 2000/31 irányelv – Hatály – Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatás – Fogalom – Az Airbnb‑hez hasonló közvetítői szolgáltatás, amely lehetővé teszi a kiadó szálláshellyel rendelkező, hivatásos és magánszemély szállásadók, valamint az ilyen típusú szállást kereső személyek összekapcsolását – Bennfoglaltság – A szálláshely‑szolgáltatástól elválasztható közvetítői szolgáltatás
(2000/31 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk, a) pont; 2006/123 európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint 2015/1535 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 1. cikk, (1) bekezdés, b) pont)
(lásd: 50., 52–64., 66., 68., 69. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Jogszabályok közelítése – Elektronikus kereskedelem – 2000/31 irányelv – Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások nyújtása – Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások nyújtásának szabadságát korlátozó intézkedések közlésére vonatkozó tagállami kötelezettség – A kötelezettség megsértése – Következmény – A nem közölt szabály magánszemélyekkel szembeni érvényesíthetetlensége
(2000/31 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 3. cikk, (4) bekezdés, b) pont, második francia bekezdés)
(lásd: 87., 90–92., 94., 96–98., 100. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Összefoglalás
Franciaország nem követelheti meg az Airbnb‑től, hogy az ingatlanközvetítői szakmához való tartozást igazoló kártyával rendelkezzen, mivel nem közölte e követelményt a Bizottsággal az elektronikus kereskedelemről szóló irányelvvel összhangban
A 2019. december 19‑i Airbnb Ireland ítéletével (C‑390/18) a Bíróság nagytanácsa kimondta, hogy egyrészt az elektronikus kereskedelemről szóló 2000/31 irányelv (
1
) hatálya alá tartozó „információs társadalommal összefüggő szolgáltatásnak” kell minősíteni azt a közvetítői szolgáltatást, amelynek a célja, hogy egy elektronikus platformon keresztül díjazás ellenében összekapcsolja a potenciális bérlőket a rövid távú elszállásolást kínáló hivatásos és magánszemély bérbeadókkal, és e közvetítői szolgáltatás mellett bizonyos járulékos szolgáltatások nyújtására is sor kerül. Másrészt a Bíróság megállapította, hogy a polgári jogi igény érvényesítésével folyamatban lévő büntetőeljárás keretében a magánszemélyek kifogást emelhetnek az olyan tagállami intézkedések rájuk való alkalmazásával szemben, amelyek korlátozzák az általuk egy másik tagállamból nyújtott, az információs társadalommal összefüggő szolgáltatás nyújtásának szabadságát, amennyiben az említett intézkedéseket nem közölték előzetesen ugyanezen irányelv 3. cikke (4) bekezdése b) pontjának második francia bekezdésével összhangban.
Az alapeljárás hátterét egy Franciaországban azt követően indított büntetőeljárás adja, hogy az Association pour un hébergement et un tourisme professionnels (egyesület a hivatásos szálláshely‑szolgáltatásért és idegenforgalmi szolgáltatásokért, AHTOP, Franciaország) polgári jogi igényt érvényesítve feljelentést tett az Airbnb Irelanddel szemben. Az ír Airbnb Ireland társaság olyan elektronikus platformot kezel, amely többek között Franciaországban jutalék ellenében lehetővé teszi egyrészt a rövid távú elszállásolást kínáló hivatásos és magánszemély bérbeadók, másrészt az ilyen típusú szállást kereső személyek összekapcsolását. Az Airbnb Ireland ezen kívül járulékos szolgáltatásokat is kínál az említett bérbeadók számára, például az ajánlatuk tartalmát meghatározó sablont, felelősségbiztosítást, a szálláshelyük árának becslésére alkalmas eszközt, valamint az említett szolgáltatásokkal kapcsolatos pénzforgalmi szolgáltatásokat.
Az Airbnb Irelanddel szemben feljelentést benyújtó egyesület arra hivatkozott, hogy e társaság nem korlátozza a tevékenységét arra, hogy két felet összekapcsol a névadó platformnak köszönhetően, hanem ingatlanközvetítői tevékenységet folytat a szakmához való tartozást igazoló kártya nélkül, ezáltal megsértve a Franciaországban az ingatlanközvetítők tevékenységeire alkalmazandó úgynevezett Hoguet‑törvényt. Az Airbnb Ireland a maga részéről azt állítja, hogy e szabályozás mindenesetre ellentétes a 2000/31 irányelvvel.
A Bíróság, amelytől először is az Airbnb Ireland által nyújtott közvetítői szolgáltatás minősítésével kapcsolatos kérdésre várnak választ, az Asociación Profesional Elite Taxi ítéletre (
2
) hivatkozva emlékeztetett arra, hogy amennyiben egy közvetítői szolgáltatás megfelel a 2015/1535 irányelv (
3
) 1. cikke (1) bekezdése b) pontjának, amelyre a 2000/31 irányelv 2. cikkének a) pontja utal, akkor e szolgáltatás főszabály szerint a kapcsolódó későbbi szolgáltatástól elkülönült, az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásnak minősül. Más ugyanakkor a helyzet akkor, ha ez a közvetítői szolgáltatás nyilvánvalóan egy olyan átfogó szolgáltatás szerves része, amelynek a fő eleme egy másik jogi minősítés körébe tartozó szolgáltatás.
A jelen esetben a Bíróság megállapította, hogy az olyan közvetítői szolgáltatás, mint amelyet az Airbnb Ireland nyújt, megfelel e feltételeknek, és a közvetítői szolgáltatás és a szálláshely‑szolgáltatás közötti kapcsolatok jellege nem indokolja az említett közvetítői szolgáltatás „információs társadalommal összefüggő szolgáltatásként” való minősítésének és következésképpen a 2000/31 irányelv e szolgáltatásra való alkalmazásának kizárását.
Egy ilyen közvetítői szolgáltatásnak a kapcsolódó szálláshely‑szolgáltatásoktól való elválasztható jellegének alátámasztása érdekében a Bíróság először is rámutatott arra, hogy e szolgáltatás nem kizárólag az ilyen szolgáltatások azonnali megvalósítására, hanem lényegében arra irányul, hogy a kiadó szálláshelyek megjelenítésére és az azok közötti keresésre szolgáló eszközt kínáljon, ezzel megkönnyítve a jövőbeli bérleti szerződések megkötését. Az ilyen típusú szolgáltatás tehát nem tekinthető pusztán járulékosnak az átfogó szálláshely‑szolgáltatáshoz képest. Másodszor, a Bíróság hangsúlyozta, hogy egy olyan közvetítői szolgáltatás, mint amelyet az Airbnb Ireland nyújt, egyáltalán nem nélkülözhetetlen a szálláshely‑szolgáltatások megvalósításához, mivel a bérbeadók és a bérlők számos más, olykor már hosszú ideje rendelkezésre álló csatornával rendelkeznek. Végül, harmadszor, a Bíróság rámutatott arra, hogy a Bíróság rendelkezésére álló iratokban szereplő egyetlen adat sem mutat arra, hogy az Airbnb Ireland határozná meg a platformját igénybe vevő bérbeadók által kért bérleti díjak összegét vagy azok felső határát.
A Bíróság emellett kifejtette, hogy az Airbnb Ireland által nyújtott egyéb szolgáltatások nem teszik lehetővé e megállapítás megkérdőjelezését, mivel e különböző szolgáltatások pusztán járulékos jellegűek az e társaság által nyújtott közvetítői szolgáltatáshoz képest. Ezenfelül rámutatott arra, hogy az Asociación Profesional Elite Taxi ítéletben és az Uber France ítéletben (
4
) szóban forgó közvetítői szolgáltatásoktól eltérően sem e közvetítői szolgáltatás, sem az Airbnb Ireland által kínált járulékos szolgáltatások alapján nem állapítható meg, hogy e társaság döntő befolyást gyakorol azon szálláshely‑szolgáltatások feltételeire, amelyekhez a tevékenysége kapcsolódik, sem a kért bérleti díjak meghatározását, sem a bérbeadók vagy a platformján bérbe adott szállások megválasztását illetően.
Másodszor a Bíróság megvizsgálta, hogy az Airbnb Ireland kifogásolhatja‑e az alapeljárásban az Hoguet‑törvényhez hasonló olyan törvény rá való alkalmazását, amely korlátozza a valamely szolgáltató által egy másik tagállamból nyújtott, az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások nyújtásának szabadságát, azon az alapon, hogy Franciaország nem közölte a Bizottsággal e törvényt a 2000/31 irányelv 3. cikke (4) bekezdése b) pontjának második francia bekezdésével összhangban. A Bíróság e tekintetben rámutatott arra, hogy az említett törvénynek a 2000/31 irányelv hatálybalépése előtti elfogadása nem eredményezheti a Francia Köztársaság közlési kötelezettség alóli mentesülését. Ezt követően a CIA Security International ítéletben (
5
) követett indokolásra támaszkodva megállapította, hogy az említett kötelezettségnek, amely lényeges eljárási követelménynek minősül, közvetlen hatállyal kell rendelkeznie. Ebből azt a következtetést vonta le, hogy egy ilyen intézkedés közlésére vonatkozó kötelezettség tagállam általi megsértésére a magánszemélyek nem csupán a velük szemben indított büntetőeljárások keretében, hanem egy polgári jogi igényt érvényesítő másik magánszemély kártérítési kérelmével összefüggésben is hivatkozhatnak.
(
1
)	A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8‑i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv) (HL 2000. L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.).
(
2
)	2017. december 20‑iAsociación Profesional Elite Taxi ítélet (C‑434/15, EU:C:2017:981), 40. pont.
(
3
)	A műszaki szabályokkal és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályokkal kapcsolatos információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 2015. szeptember 9‑i (EU) 2015/1535 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2015. L 241., 1. o.).
(
4
)	2018. április 10‑iUber France ítélet (C‑320/16, EU:C:2018:221).
(
5
)	1996. április 30‑iCIA Security International ítélet (C‑194/94, EU:C:1996:172).