62016TJ0903_RES
Zadeva T‑903/16
RE
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 14. februarja 2019
„Osebni podatki – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Pravica do dostopa do teh podatkov – Uredba (ES) št. 45/2001 – Zavrnitev dostopa – Ničnostna tožba – Elektronsko sporočilo, ki se nanaša na predhodno delno zavrnitev dostopa brez ponovne preučitve – Pojem izpodbojnega akta v smislu člena 263 PDEU – Pojem izključno potrditvenega akta – Uporaba na področju dostopa do osebnih podatkov – Nova in bistvena dejstva – Pravni interes – Dopustnost – Obveznost obrazložitve“
Institucije Evropske unije – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Uredba št. 45/2001 – Pravica dostopa osebe do podatkov, ki se nanašajo nanjo – Nova zahteva za dostop, vložena pa zavrnitvi dostopa glede istih podatkov – Obveznost institucije, da preuči utemeljitev za prejšnjo zavrnitev dostopa – Akt, sprejet po tej ponovni preučitvi, ki je lahko predmet ničnostne tožbe – Neobstoj izključno potrditvene narave
(člen 263 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 7 in 8(1); Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 45/2001, člena 13(c) in 20(1))
(Glej točke od 45 do 52.)
Institucije Evropske unije – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Uredba št. 45/2001 – Pravica dostopa osebe do podatkov, ki se nanašajo nanjo – Nova zahteva za dostop, vložena pa zavrnitvi dostopa glede istih podatkov – Obveznost institucije, da preuči utemeljitev za prejšnjo zavrnitev dostopa – Obstoj novih in bistvenih dejstev, ki utemeljujejo ponovno preučitev – Neobstoj navedbe novih dejstev v novi zahtevi za dostop – Nevplivanje
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 45/2001, člena 13 in 20(1)(a) in (c))
(Glej točke od 56 do 62.)
Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Pogoji dopustnosti – Pravni interes – Tožba, s katero mora biti mogoče, da tožeča stranka pridobi korist
(člen 263 PDEU)
(Glej točko 66.)
Institucije Evropske unije – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Uredba št. 45/2001 – Pravica dostopa osebe do podatkov, ki se nanašajo nanjo – Ničnostna tožba, vložena zoper zavrnitev dostopa zadevne osebe do podatkov, ki se nanašajo nanjo – Pravni interes – Zadevna oseba, ki je že imela dostop do vseh ali dela teh podatkov – Nevplivanje
(člen 263 PDEU; uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 45/2001, člen 13)
(Glej točke od 69 do 71.)
Institucije Evropske unije – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Uredba št. 45/2001 – Pravica dostopa osebe do podatkov, ki se nanašajo nanjo – Zavrnitev dostopa – Obveznost obrazložitve – Obseg – Sklicevanje na prejšnjo zavrnitev dostopa brez izvedbe ponovne preučitve – Nezadostna obrazložitev
(člen 296 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 45/2001, člena 13 in 20(1)(a) in (c) ter (3))
(Glej točke od 75 do 82.)
Povzetek
Splošno sodišče je v sodbi z dne 14. februarja 2019, RE/Komisija (T‑903/16), odločalo o predlogu uslužbenca Komisije za razglasitev ničnosti dopisa, s katerim je bila zavrnjena zahteva za dostop do osebnih podatkov. V tem primeru je bila tožeča stranka predmet upravne preiskave Direktorata za varnost Komisije. (
1
) Ta direktorat je z izpodbijanim dopisom zavrnil zahtevo tožeče stranke za dostop do svojih osebnih podatkov na podlagi Uredbe št. 45/2001. (
2
) Komisija je zlasti trdila, da je bil ta dopis zgolj potrditveni akt prejšnje zavrnitve dostopa, ki ga tožeča stranka ni izpodbijala v roku za tožbo, in da tožeča stranka ni imela pravnega interesa za vložitev tožbe zoper ta dopis, ker se je ta nanašal na osebne podatke, do katerih je že imela dostop.
Splošno sodišče je glede dopustnosti ničnostnih predlogov na prvem mestu presodilo, da lahko oseba v okviru Uredbe št. 45/2001 kadar koli vloži novo zahtevo za dostop do osebnih podatkov, do katerih ji je bil predhodno dostop zavrnjen. Taka zahteva zavezuje zadevno institucijo, da preveri, ali je zavrnitev predhodnega dostopa še vedno utemeljena. Zato je posledica nove preučitve, katere namen je preveriti, ali je zavrnitev dostopa do osebnih podatkov, ki je bila predhodno sprejeta, še vedno utemeljena, sprejetje akta, ki ne potrjuje zgolj predhodnega akta, temveč pomeni akt, ki je lahko predmet ničnostne tožbe. Iz člena 13(c) Uredbe št. 45/2001, ki zadevni osebi omogoča, da „kadar koli“ dostopi do svojih osebnih podatkov, namreč po eni strani izhaja, da ima ta oseba stalno in trajno pravico dostopa do teh podatkov. Po drugi strani pa se izjeme in omejitve te pravice do dostopa iz člena 20(1) Uredbe št. 45/2001 lahko uporabljajo le v obdobju, v katerem so potrebne. Poleg tega je na področju obdelave osebnih podatkov dejanski in pravni položaj zadevne osebe po naravi evolutiven, tako da lahko obdelava zgolj zaradi poteka časa postane nepotrebna ali celo nezakonita.
Na drugem mestu, Splošno sodišče je poudarilo, da nobena določba Uredbe št. 45/2001 zadevni osebi ne nalaga, naj obrazloži ali utemelji zahtevo za dostop do svojih osebnih podatkov. Iz tega sledi, da se lahko na področju dostopa do osebnih podatkov tožeča stranka pred Splošnim sodiščem sklicuje na obstoj novih in bistvenih dejstev, ki upravičujejo ponovno preučitev, čeprav jih v svoji vlogi ni omenila. Ker so bili v tem primeru razlogi, na katerih temelji prejšnja zavrnitev dostopa, povezani z upravno preiskavo proti tožeči stranki, je Splošno sodišče menilo, da je bila ustavitev te upravne preiskave novo in bistveno dejstvo, ki upravičuje novo preučitev pravice tožeče stranke do dostopa do svojih osebnih podatkov. Ta preučitev je bila še toliko bolj utemeljena, ker je tožeča stranka pustila preteči razumen rok (več kot šest mesecev) pred vložitvijo nove zahteve za dostop do svojih osebnih podatkov.
Na tretjem mestu, Splošno sodišče je ocenilo, da ima v okviru Uredbe št 45/2001 zadevna oseba stalno in trajno pravico dostopa do svojih osebnih podatkov, pri čemer ji ta pravica zlasti omogoča vložitev zahteve za dostop tudi v primeru, v katerem bi že lahko dostopila do vseh ali dela teh podatkov. V teh okoliščinah ima razglasitev ničnosti izpodbijanega dopisa tudi v delu, v katerem se nanaša na osebne podatke, do katerih je tožeča stranka že imela dostop, zanjo lahko pravne posledice in ji lahko prinese korist.
Glede na te preudarke je Splošno sodišče presodilo, da so bili ničnostni predlogi dopustni.
Splošno sodišče je v okviru preizkusa utemeljenosti ničnostnih predlogov ugodilo tožbenemu razlogu kršitve obveznosti obrazložitve. V zvezi z novo zavrnitvijo, ki bi jo bilo treba sprejeti po ponovni preučitvi, sklicevanje na prejšnje odločbe namreč ne more pomeniti zadostne obrazložitve. Zato je Splošno sodišče izpodbijani dopis razglasilo za ničen v delu, v katerem je z njim zavrnjena zahteva tožeče stranke za dostop do nekaterih svojih osebnih podatkov.
(
1
)	Direktorat za varnost Generalnega direktorata Komisije za človeške vire in varnost.
(
2
)	Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 26, str. 102).