62005CC0254_SL
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. V obravnavani zadevi Komisija v skladu s členom 226 ES predlaga ugotovitev, da Kraljevina Belgija z zahtevo, da so sistemi za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici, vendar nimajo oznake „CE“(2) : 1. usklajeni z določenim belgijskim standardom („standard NBN S21-100'‘); 2. podvrženi homologaciji, v obravnavani zadevi s strani organizacije „BOSEC“, to oviro pa še povečujejo nesorazmerni stroški homologacije; 3. podvrženi testiranju in preverjanju v okviru te homologacije, ki v bistvu pomenita podvajanje s preverjanji, ki so že bila opravljena v okviru drugih postopkov v drugi državi članici, ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES.
I – Nacionalno pravo
2. Odlok izvršilnega organa francoske skupnosti z dne 24. decembra 1990 določa natančna pravila in postopek pridobitve varnostnega certifikata za ustanove, obstoječe 1. januarja 1991, ki zagotavljajo prenočišča, ter posebne varnostne standarde protipožarne zaščite za ustanove, ki zagotavljajo prenočišča (v nadaljevanju: odlok z dne 24. decembra 1990).
3. V skladu s členoma 2 in 3 tega odloka lahko začne ustanova, ki zagotavlja prenočišča, delovati šele po pridobitvi varnostnega certifikata, katerega izdaja je pogojena z izpolnjevanem posebnih varnostnih standardov protipožarne zaščite za ustanove, ki zagotavljajo prenočišča, določenih v prilogi 1 k tej odredbi.
4. V skladu s točko 7.4.4 priloge 1 k temu odloku je treba splošno vgradnjo opreme za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem opraviti in preveriti v skladu s standardom NBN S21-100, za opremo pa mora biti izdan certifikat o skladnosti s tem standardom.
5. V valonski regiji je bil odlok z dne 24. decembra 1990 razveljavljen s členom 158 uredbe valonske regije z dne 18. decembra 2003 o ustanovah, ki zagotavljajo turistične nastanitve. Določbe te uredbe še vedno veljajo v regiji glavnega mesta Bruselj.
6. Odlok valonske vlade z dne 3. decembra 1998 se nanaša na izvedbo uredbe z dne 5. junija 1997 o sanatorijih, domovih z oskrbo in centrih za dnevno oskrbo starejših in o ustanovitvi valonskega sveta za upokojitev (v nadaljevanju: odlok z dne 3. decembra 1998).
7. Člen 27 tega odloka določa:
„Standardi zaščite proti požaru in preplahu, določeni v prilogi 1, se uporabljajo v sanatorijih, domovih z oskrbo in centrih za dnevno oskrbo starejših.“
8. Točka 7.1.1 priloge I k odloku z dne 3. decembra 1998 določa:
„Splošne sisteme za avtomatsko detekcijo je treba preveriti v skladu z belgijskim standardom NBN S21-100 „Sestava sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem dima“. Vendar je preverjanja treba opraviti na vseh delih sistema (detektorjih, izmenjalnikih, ploščah za ojačanje signala, servonapravah ...).“
9. Belgijski standard NBN S21-100 določa pravila za sestavo splošnih sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem.
10.	Točka 4.2 standarda, naslovljena „Opis“, določa naslednje:
„Sistem za avtomatsko detekcijo požara sestavljajo zlasti:
–	senzorji, občutljivi na eno od posebnih značilnosti izgorevanja, imenovani detektorji;
–	mreža iz žic in električnih kablov;
–	kontrolna plošča, oblikovana tako, da sproži alarm, prikaže odkrito območje in naravo težav;
–	napajalnik.
Tip navedene opreme mora biti skladen s specifikacijami evropskega standarda CEN ali belgijskega standarda, monterja in sistem pa mora potrditi organizacija BOSEC (Belgian Organisation for Security Certification). Vsi sestavni deli sistema morajo biti medsebojno združljivi.
Ojačevalnike, ročne opozorilne naprave ali druge servonaprave se lahko doda sistemu, če izpolnjujejo zahteve iz tega standarda.
Bazna enota ali konektor morata biti opremljena z optičnim opozorilnim signalom.“
11. V skladu s točko 4.3.1 belgijskega standarda NBN S21-100 mora biti vsak tip detektorja v skladu s specifikacijami belgijskih standardov.
12. V točkah 4.4.6 in 4.4.8.2 tega standarda so določene značilnosti, ki jih morajo imeti podporni napajalnik in kabli za sisteme za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem.
II – Predhodni postopek
13. Komisija je po prejemu pritožbe britanskega podjetja, ki je v Belgiji naletelo na težave pri trženju določenega tipa sistema za detekcijo požara, januarja 2003 belgijski vladi poslala pisni opomin, v katerem je navedla, da meni, da utegnejo določena belgijska pravila ovirati uvoz določenih tipov sistemov za detekcijo požara v Belgijo.
14. Belgijska vlada je Komisiji predstavila stališča v dopisu z dne 9. septembra 2003.
15. Komisija je menila, da Kraljevina Belgija ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES, in ji je 7. julija 2004 predložila obrazloženo mnenje, v katerem je pozvala Kraljevino Belgijo, naj v dveh mesecih od prejema mnenja sprejme ukrepe, potrebne za uskladitev s tem mnenjem.
16. Belgijska vlada je odgovorila na obrazloženo mnenje z dopisom z dne 9. septembra 2004.
17. Komisija ni bila zadovoljna s prejetim odgovorom, zato se je odločila za vložitev te tožbe.
III – Tožbeni razlogi
18. Komisija zatrjuje, da odloka z dne 24. decembra 1990 in 3. decembra 1998 omejujeta prosti pretok sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki nimajo oznake CE, vendar so bili zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici . Belgijski predpisi z zahtevo po skladnosti s standardom NBN S21-100 z dela belgijskega trga izključujejo uporabo določenih sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici, vendar nimajo oznake CE, če niso v skladu z belgijskimi standardi. Vsekakor nobena ustanova, ki zagotavlja prenočišča, ali dom za ostarele z oskrbo ne bo kupil sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici in zagotavljajo enako stopnjo zaščite, vendar niso v skladu z belgijskim standardom. Takšni proizvodi so tako izključeni z belgijskega trga v prid proizvodov, ki so v skladu z belgijskim standardom.
19. Podobno tudi številni občinski pravilniki o protipožarni zaščiti zahtevajo skladnost detektorjev požara s standardom NBN S21-100. Poleg tega tudi požarne službe, kadar so naprošene za določitev protipožarnih ukrepov za stavbo, za katero ni posebnih pravil o protipožarni zaščiti, v ta namen uporabijo standard NBN S21-100. Iz podobnih razlogov, kot sem jih navedel v zvezi z zgoraj omenjenima odlokoma, takšna ravnanja pomenijo ukrepe z enakim učinkom, kot ga imajo količinske omejitve.
20. Zaradi belgijske regionalne in občinske zakonodaje ter upravne prakse požarnih služb se namreč tržni udeleženci, ki proizvajajo ali tržijo sisteme za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici, vendar nimajo oznake CE, utegnejo odločiti, da proizvodov ne bodo dali na belgijski trg, ali pa utegnejo biti prisiljeni prilagoditi proizvode, da bi jim bil omogočen dostop do zadevnega trga.
21. Komisija zatrjuje tudi, da vsebuje standard NBN S21-100, zlasti v točkah 4.2., 4.3.1, 4.4.6 in 4.4.8.2., zahteve glede sestavnih delov, ki se uporabljajo v sistemih za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem. Proizvajalci bodo tako prisiljeni spremeniti proizvode, če ti niso povsem v skladu s temi zahtevami. Uporaba standarda NBN S21-100 vodi v diferencirano proizvodnjo glede na namembni kraj proizvoda in bo tako omejila prosti pretok blaga, ki je zakonito proizvedeno ali trženo v drugi državi članici, vendar nima oznake CE niti posebnih značilnosti, določenih z zadevnim standardom.
22. Poleg tega je na podlagi standarda NBN S21-100 za sisteme za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem potrebna homologacija organizacije BOSEC. Zaradi zahteve iz odlokov z dne 24. decembra 1990 in z dne 3. decembra 1998 po skladnosti s standardom NBN S21-100 mora sisteme za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so bili zakonito proizvedeni ali trženi v državi članici, razen v Belgiji, in nimajo oznake CE, homologirati organizacija BOSEC, če so namenjeni za uporabo v prostorih, ki jih urejata zgoraj navedeni odredbi.
23. Ne le, da takšen postopek homologacije že sam po sebi pomeni ukrep z enakim učinkom, kot ga ima količinska omejitev, ki je prepovedan po členu 28 ES, temveč je ta omejitev še večja zaradi nesorazmerne zamude in stroškov, ki jih povzroča ta postopek, ter zaradi dejstva, da organizacija BOSEC ne upošteva testiranj in preverjanj, že opravljenih v drugi državi članici.
24. Nazadnje, navedene omejitve prostega pretoka blaga niso utemeljene, ker belgijske oblasti ne dokažejo njihove nujnosti in skladnosti z načelom sorazmernosti.
25. Kraljevina Belgija zatrjuje, da so predlogi sprememb, ki se v pomembnem delu nanašajo na odpravo obvezne homologacije s strani organizacije BOSEC kot potrditvenega organa, v postopku in so bili predmet ugotavljanja javnega mnenja med 30. marcem 2005 in 30. septembrom 2005. Tako je standard NBN S21-100 sedaj v skladu s členom 28 ES in ne ovira prostega pretoka sistemov z avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem brez oznake ES, ki so bili zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici.
26. Poleg tega je belgijski standard dejansko le ponovitev evropskih standardov, zlasti serije EN-54 tehničnih standardov, ki jih je določil CEN.(3) Usklajen je s temi standardi in ne vsebuje dodatnih zahtev za prilagoditev ali spremembo proizvodov, ki sestavljajo sisteme za avtomatsko detekcijo požara. Dejansko se preverjanja, ki jih določa zadevni standard, ne nanašajo na sestavne dele sistema, temveč le na delovanje sistema kot celote.
27. V vsakem primeru je takšno preverjanje utemeljeno z javno varnostjo in z varovanjem zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin. V zvezi s tem belgijske oblasti zatrjujejo, da se določbe standarda NBN S21-100 uporabljajo brez razlik za vse sisteme za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem brez oznake CE. Preverjanje sistemov za detekcijo požara v skladu s tem standardom se izvaja poleg potrditve pristojnega telesa, domačega ali tujega, o tem, da so sestavni deli inštalacije v skladu z evropskimi, belgijskimi ali enakovrednimi standardi. Tako standard NBN S21-100 zagotavlja, da je sestava sistemov kot celote pravilna in da sistem, katerega sestavni deli so bili ločeno preverjeni in lahko tudi kupljeni pri različnih proizvajalcih, deluje pravilno. Belgijska vlada tako vztraja, da preverjanja, opravljena v skladu s standardom NBN S21-100, ne podvajajo preverjanj, ki so bila že opravljena v drugi državi članici. Posledično so nujna in sorazmerna z zasledovanim ciljem.
IV – Pravna presoja
A – Uvodne ugotovitve
28. Glavni ugovor Komisije v zvezi z odlokoma valonske regije in francoske skupnosti je v bistvu njuno sklicevanje na standard NBN S21-100. Enak ugovor velja tudi za občinske pravilnike, ki napotujejo na ta standard, in ravnanje požarnih služb, ki ga uporabljajo zaradi neobstoja drugih standardov. Standard NBN S21-100 tako deluje kot zavezujoč standard za proizvajalce, ki želijo na belgijskem trgu tržiti sisteme za detekcijo požara s točkovnim detektorjem brez oznake CE.
29. Po mnenju Komisije so najbolj problematične značilnosti standarda NBN S21-100 v tem, da zahteva skladnost z določenimi natančnimi tehničnimi zahtevami glede sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem brez oznake CE in pridobitev homologacije s strani organizacije BOSEC, pri čemer naj ta ne bi upoštevala preverjanj in testiranj, opravljenih v državi članici izvora.
30. Tako je za ta postopek treba presoditi, ali so te značilnosti ukrepi z enakim učinkom, kot ga ima količinska omejitev, ki krši člen 28 ES, in če so, ali so lahko utemeljeni z enim od razlogov splošnega interesa, navedenih v členu 30 ES, oziroma z eno od nujnih zahtev, določenih s sodno prakso Sodišča, kadar se nacionalna pravila uporabljajo brez razlikovanja.
31. Pred to presojo bi bilo koristno podati naslednji ugotovitvi.
32. Prvič, proizvodi, ki so predmet obravnavane zadeve, so sistemi za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici, vendar nimajo oznake CE. V zvezi s tem je treba spomniti, da oznaka CE ustvarja domnevo, da so tako označeni proizvodi v skladu z „bistvenimi zahtevami“ glede rezultatov, ki naj bodo doseženi, in tveganj, ki naj bodo omejena, določenimi v prilogah k direktivam „novega pristopa“. Blago z oznako CE je zato lahko v prostem prometu znotraj Skupnosti.
33. Bistvene zahteve iz prilog k direktivam „novega pristopa“ določajo rezultate, ki jih je treba doseči, in tveganja, ki jih je treba omejiti, vendar ne določajo niti ne predvidevajo ustreznih tehničnih rešitev za to. Nasprotno pa usklajeni evropski standardi (imenovani tudi „evropske norme“ ali „EN“) določajo tehnične rešitve, ki če so spoštovane, zagotavljajo izpolnitev bistvenih zahtev iz različnih direktiv po novem pristopu. Te standarde v skladu s pooblastilom Komisije ponavadi oblikujejo evropski organi za standardizacijo, zlasti Evropski odbor za standardizacijo (CEN). Medtem ko so bistvene zahteve iz direktiv „novega pristopa“ zavezujoče, spoštovanje standardov načeloma ostaja prostovoljno in proizvajalci lahko dokažejo s katerim koli drugim sredstvom po svoji izbiri, da so njihovi proizvodi v skladu z bistvenimi zahtevami iz direktiv „novega pristopa“, ter tako pridobijo oznako CE.(4)
34. Druga ugotovitev se nanaša na obstoj usklajenih standardov glede sestavnih delov naprav za detekcijo požara in stanje usklajenosti na tem področju. Sestavni deli naprav za detekcijo požara še ni so usklajeni, vendar pa usklajevanje poteka. Uskladitev naprav za detekcijo požara je urejena z Direktivo Sveta 89/106/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o gradbenih proizvodih.(5) Na podlagi pooblastila Komisije(6) CEN v zvezi s tem oblikuje standarde serije EN-54, ki se nanašajo na sestavne dele detektorjev požara.
35. Omeniti je treba tudi, da se Direktiva 89/106 od večine direktiv „novega pristopa“ razlikuje v tem, da postanejo usklajeni standardi, ki jih ureja, zavezujoči za države članice(7) po objavi priporočila glede standardov v uradnem listu in po preteku prehodnega obdobja.(8) Po preteku prehodnega obdobja države članice ne smejo več uporabljati različnih nacionalnih standardov.(9)
36. V zvezi s standardi EN-54 se je prvo prehodno obdobje nanašalo le na tri vrste sestavnih delov naprav za detekcijo požara(10) in je preteklo 30. junija 2005. Prehodna obdobja za druge standarde serije EN-54, ki se nanašajo na številne druge sestavne dele naprav za detekcijo požara, so določena v različnih kasnejših obdobjih, medtem ko za nekatere sestavne dele naprav za detekcijo požara usklajeni standardi še niso bili oblikovani. Tako stanje usklajenosti tehničnih zahtev za sestavne dele naprav za detekcijo požara še vedno ni uravnoteženo.
B – Skladnost z belgijskim standardom
1. Ali pomeni belgijsko pravilo ukrep z enakim učinkom, kot ga ima količinska omejitev?
37. Prvi ugovor Komisije v zvezi s standardom NBN S21-100 je, da ta standard določa številne natančne tehnične zahteve, pri čemer se nekatere po mnenju Komisije nanašajo na sestavne dele sistemov za detekcijo požara s točkovnim detektorjem brez oznake CE. Posledično je treba sisteme za detekcijo požara, ki nimajo oznake CE, spremeniti, da se jih lahko trži v Belgiji.
38. Kraljevina Belgija v bistvu zatrjuje, da so zahteve standarda NBN S2-100 omejene na zagotavljanje, da je sestava sistema za detekcijo požara kot celote dobra in da sistem kot celota deluje pravilno. Tako belgijski standard ne omejuje trženja sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici, vendar nimajo oznake CE.
39. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča se prepoved ukrepov z enakim učinkom, kot ga imajo količinske omejitve, iz člena 28 ES nanaša na vse ukrepe, ki bi lahko neposredno ali posredno, dejansko ali potencialno ovirali trgovanje v Skupnosti.(11) Bistven tako ni predmet, temveč učinek – dejanski ali potencialni – ukrepa na trgovanje v Skupnosti.
40. Poleg tega je v zvezi s tem treba poudariti, da na podlagi sodne prakse, ki izhaja iz zadeve Cassis de Dijon(12), pomenijo ovire prostega pretoka blaga, nastale zaradi pravil, ki določajo pogoje, ki jih mora izpolniti blago iz drugih držav članic, v katerih je to blago zakonito proizvedeno in trženo (na primer oznaka, oblika, velikost, teža, sestava, predstavitev, etiketiranje, pakiranje), ob neobstoju usklajene zakonodaje ukrepe z enakim učinkom, prepovedane s členom 28 ES.To velja tudi, kadar se ta pravila uporabljajo brez razlikovanja za vse proizvode.(13)
41. Poleg tega je Sodišče v sodbi ATRAL navedlo, da pomeni zahteva za pridobitev izjave o skladnosti uvoženih alarmnih sistemov in mrež s tehničnimi standardi ali pravili, ki zagotavljajo enakovredno stopnjo zaščite, kot jo zahteva država članica uvoznica, zavezovanje proizvajalcev iz drugih držav članic k temu, da prilagodijo naprave in opremo zahtevam države članice uvoznice. Takšna obveznost je tako v nasprotju s členom 28 ES.(14)
42. V obravnavani zadevi vsebuje belgijski standard NBN S21-100 zahteve glede ustrezne vgradnje in delovanja sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, kot na primer točki 6.3 („Essais par foyers-types“/„Beproeving door type haarden“) in 6.4 („Temps de réponse“/„Reactietijd“). Vendar ta standard vsebuje tudi tehnične specifikacije glede sestave in oblike zadevnih sistemov za detekcijo požara, kot na primer točko 4.4.5.2 glede sestavnih delov („Equipements“/„Uitrusting“) in točko 4.4.6 glede napajalnikov.
43. Tako država članica uvoznica, v obravnavani zadevi Belgija, ne zahteva le, naj uvoženi detektorji požara, ki nimajo oznake CE, izpolnjujejo določeno stopnjo varnosti. Zahteva tudi, da je takšen detektor požara v skladu z določenimi tehničnimi specifikacijami, da doseže to stopnjo varnosti. S tem nalaga proizvajalcem le eno pot, po kateri lahko dosežejo določeno stopnjo varnosti. V tem smislu je pomembno, da standard NBN S21-100 v točki 4.3.1 izrecno določa, da „morajo biti vsi tipi detektorjev v skladu z zahtevami belgijskih pravil“.
44. Trditvi belgijskih oblasti, da standard NBN S21-100 le povzema obstoječe evropske standarde, in sicer serijo EN-54, oblikovano s strani CEN, in da zato ne more pomeniti ovire prostemu pretoku blaga v Skupnosti, ni mogoče pritrditi. Takšna trditev bi lahko bila upoštevna le, če bi bil standard, na katerega se sklicuje država članica, usklajen in zavezujoč ter če bi lahko vse države članice vsem proizvajalcem naložile strogo spoštovanje takega standarda.
45. Kot sem že omenil v uvodnih ugotovitvah, uskladitev na področju sestavnih delov naprav za detekcijo požara še poteka in zato še ni uravnotežena. Za obravnavano zadevo je pomembno stanje usklajenosti ob koncu obdobja, določenega v obrazloženem mnenju, in sicer dva meseca po tem, ko so mnenje prejele belgijske oblasti, kar je mogoče utemeljeno umestiti v čas okoli 15. septembra 2004. Iz ustaljene sodne prakse Sodišča namreč izhaja, da se neizpolnitev obveznosti države članice ugotavlja glede na položaj v tej državi članici na dan po izteku roka, ki je določen v obrazloženem mnenju.(15)
46. Za standarde serije EN-54, ki se nanašajo na sestavne dele naprav za detekcijo požara, so prehodna obdobja, po preteku katerih so usklajeni standardi iz Direktive 89/1006 postali zavezujoči za države članice, vsa pretekla po 15. septembru 2004.(16) To pomeni, da za presojo v obdobju, upoštevnem v obravnavani zadevi, ni bilo tehničnih specifikacij za detektorje požara, ki bi zavezovali vse države članice EU. V takšnih okoliščinah se proizvajalci prosto odločajo za izpolnjevanje zadevnih standardov serije EN-54. To vzpostavlja domnevo skladnosti proizvodov z bistvenimi zahtevami iz Direktive 89/106/EGS. V takšnih pogojih lahko proizvajalci prosto izberejo tehnično rešitev, ki izpolnjuje bistvene zahteve iz upoštevne direktive.
47. Poleg tega je z vidika področja stvarne uporabe uskladitev le delna, ker je serija EN-54 doslej zajela le omejeno, čeprav naraščajoče, število sestavnih delov naprav za detekcijo požara, kot so na primer globinomeri(17), napajalniki(18) ali detektorji toplote(19) .
48. Dalje, kot priznavajo belgijske oblasti v stališčih, je z veljavnimi standardi, oblikovanimi s strani CEN, na različnih ravneh določena vrsta možnosti, med katerimi lahko države članice izbirajo. To daje državi članici določeno polje prostega urejanja pri prenosu standardov serije EN-54, kar lahko vodi do razlik v nacionalnih standardih glede detektorjev požara.
49. Zaradi vseh teh razlogov standarda NBN S21-100 kot celote ni mogoče šteti kot le nespremenjen prenos obveznega, enotnega standarda, ki velja v vsej Skupnosti, kot očitno namigujejo belgijske oblasti. Zahteva po izpolnjevanju standarda NBN S21-100 tako ovira prosti pretok blaga med državami članicami.
50. Nazadnje, dejstvo, da je bil odlok z dne 24. decembra 1990 razveljavljen s členom 158 uredbe valonske regije z dne 18. decembra 2003 o ustanovah, ki zagotavljajo turistične nastanitve, teh ugotovitev ne more spremeniti, ker določbe odloka z dne 24. decembra 1990 še vedno veljajo v regiji glavnega mesta Bruselj.
51. V teh okoliščinah je zahtevana skladnost sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki nimajo oznake CE, s standardom NBN S21-100 ukrep z enakim učinkom, kot ga ima količinska omejitev uvoza v smislu člena 28 ES.
52. Vendar je v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča, da nacionalna določba, ki omejuje prosti pretok blaga, ni nujno v nasprotju pravom Skupnosti, če je lahko utemeljena z enim od razlogov splošnega interesa, določenih v členu 30 ES, ali z eno od nujnih zahtev, določenih s sodno prakso Sodišča, kadar se nacionalna pravila uporabljajo brez razlikovanja.(20)
2. Ali je pravilo lahko utemeljeno?
53. V obravnavani zadevi belgijska vlaga zatrjuje, da je skladnost s standardom NBN S21-100 lahko utemeljena z javno varnostjo ter varovanjem zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin.
54. Obe izjemi sta določeni v členu 30 ES in ni dvoma, da ukrep, ki zagotavlja pravilno delovanje naprave za detekcijo požara, pripomore k preprečevanju gmotne in telesne škode ter tako lahko prispeva k doseganju navedenih ciljev.
55. Iz ustaljene sodne prakse izhaja, da se, kadar ni pravil o usklajevanju, države članice same odločijo, na kateri ravni nameravajo zagotavljati varovanje zdravja in življenja ljudi ter ali bodo zahtevale predhodno dovoljenje za dajanje zadevnih proizvodov na trg.(21)
56. Vendar iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja tudi, da morajo za uspešno zatrjevanje tega, da je izjema od načela prostega pretoka blaga upravičena na podlagi člena 30 ES, nacionalne oblasti dokazati, da je nujna za dosego enega ali več ciljev, določenih v tem členu, in da je v skladu z načelom sorazmernosti.(22)
57. V obravnavani zadevi se glede na dokaze, ki jih je predložila belgijska vlada, zastavlja dvom, ali je mogoče šteti natančno ujemanje z belgijskim standardom NBN S21-100 za nujno in sorazmerno. Pri belgijskem standardu vzbuja skrb zlasti to, da ni omejen na preverjanje delovanja sistema za detekcijo požara kot celote v določenem okolju. Določa posebne tehnične zahteve, vključno s tistimi, ki se nanašajo na določene sestavne dele, ki jih morajo izpolnjevati detektorji požara, ki bodo dani na belgijski trg. Tako določa posebne tehnične zahteve kot edine, ki so sposobne zagotoviti zadostno stopnjo varnosti.
58. To pomeni, da stroga obveznost po skladnosti s standardom NBN S21-100 tržnim udeležencem ne omogoča dokazati, da uvožene naprave dosegajo – mogoče z drugačnimi tehničnimi sredstvi – enako ali celo višjo stopnjo varnosti, kot je določena s pravilniki države članice uvoznice.
59. Takšna naložitev natančnih tehničnih zahtev glede sestavnih delov bi bila utemeljena samo, če bi belgijske oblasti dokazale, da je dano stopnjo zaščite mogoče doseči le s tehničnimi zahtevami iz standarda NBN S21-100. Kot je Sodišče že odločilo, je utemeljenost izjeme od načela prostega pretoka blaga v skladu s členom 30 ES oziroma skladnost z nujno zahtevo, priznano s pravom Skupnosti, mogoče izkazati le s sklicevanjem na okoliščine primera.(23) V obravnavani zadevi bi natančnost zahtev belgijskega standarda zahtevala natančnejše dokaze glede nujnosti in sorazmernosti takšnih strogih in natančnih zahtev za zagotovitev javne varnosti ter varovanja zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin. V obravnavani zadevi belgijske oblasti niso predložile takšnega dokaza.
60. Iz teh okoliščinah ne izhaja, da bi obveznost natančnega ujemanja s standardom NBN S21-100 lahko šteli za sorazmerno s ciljem javne varnosti ter varovanja zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin. Takšna omejitev prostega pretoka sistemov za detekcijo požara s točkovnim detektorjem tako ni utemeljena z razlogi splošnega interesa, določenimi v členu 30 ES, niti z nujnimi zahtevami, določenimi s sodno prakso Sodišča.
C – Obveznost tipske homologacije in postopkovna pravila
1. Ali pomeni ukrep z enakim učinkom, kot ga ima količinska omejitev?
61. Standard NBN S21-100 poleg številnih natančnih tehničnih zahtev nalaga tudi potrditev sistema za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem s strani organizacije BOSEC. Ker je skladnost sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem brez oznake CE s standardom NBN S21-100 predpisana z več različnimi belgijskimi zakonodajnimi akti, postane potrditev organizacije BOSEC potrebna za trženje tovrstnih sistemov za detekcijo požara, vsaj za določene namene, ki padejo v področje zadevne belgijske zakonodaje, kot na primer njihova uporaba v ustanovah, ki zagotavljajo turistične nastanitve, in v domovih za ostarele.
62. Belgijske oblasti ne zanikajo, da je s standardom NBN S21-100, ki ga morajo proizvajalci spoštovati zaradi izpodbijanih dveh odlokov, naložena pridobitev tipske homologacije s strani organizacije BOSEC. Vendar menijo, da takšna potrditev ne ovira prostega pretoka blaga, ker s tem, ko samo preveri, ali sistem za detekcijo požara deluje kot celota, ne podvaja testiranj, ki so bila že opravljena v državi članici izvora blaga.
63. V skladu z ustaljeno sodno prakso je, da je proizvod, ki je zakonito tržen v eni državi članici, praviloma mogoče tržiti tudi v kateri koli drugi državi članici brez opravljanja dodatnih preverjanj, razen pri izjemah, ki jih določa ali dovoljuje pravo Skupnosti.(24)
64. V zvezi s tem iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je določba države članice, ki prepoveduje dajanje v promet, pridobivanje, ponujanje, razstavljanje ali dajanje v prodajo, posedovanje, pripravo, prevoz, prodajo, prepustitev proti plačilu ali brez plačila, uvoz ali uporabo proizvodov, za katere pred tem ni bilo pridobljeno dovoljenje, ukrep z enakim učinkom, kot ga ima količinska omejitev v smislu člena 28 ES.(25)
65. Poleg tega ob neobstoju uskladitvenih ukrepov Skupnosti glede trženja v državi članici proizvodov, ki so bili zakonito proizvedeni in trženi v drugi državi članici, pomeni nacionalna določba, ki določa, da morajo biti uvoženi proizvodi testirani tako kot proizvodi, ki bodo prvič dani na trg, in da morajo biti predhodno potrjeni, ukrep z enakim učinkom, kot ga ima količinska omejitev uvoza v smislu člena 28 ES.(26)
66. Natančneje, zavrnitev v tem okviru priznanja enakovrednosti certifikatov, ki so bili izdani v drugi državi članici, omejuje dostop do trga države članice uvoznice in jo je torej treba šteti za ukrep, ki ima enak učinek kot količinska omejitev uvoza v smislu člena 28 ES.(27)
67. V obravnavani zadevi standard NBN S21-100 sistematično zahteva pridobitev homologacije za sisteme za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki nimajo oznake CE, čeprav so bili zakonito poizvedeni ali trženi v drugi državi članici. Na podlagi dopolnila z dne 2. avgusta 1996 k standardu NBN S21-100 ta v točki 4.2. določa, da „mora biti sistem potrjen s strani BOSEC“.
68. Poleg tega ni sporno, da ob neobstoju dvostranskega sporazuma s potrditvenim organom v državi članici izvora organizacija BOSEC pri potrjevanju skladnosti s standardom NBN S21-100 ni upoštevala testiranj, opravljenih v državi članici izvora. Posledično je treba v postopku, ki ga izvaja organizacija BOSEC za izdajo homologacije, glede sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so bili zakonito poizvedeni ali trženi v drugi državi članici, vendar nimajo oznake CE, opraviti testiranja in preverjanja, ki so že bila opravljena v državi članici izvora.
69. V teh okoliščinah pomeni obveznost pridobitve homologacije, kot je določena z belgijskim standardom NBN S21-100, ukrep, ki ima enak učinek, kot ga ima količinska omejitev uvoza v smislu člena 28 ES. Tako je treba ugotoviti, ali sta zahtevana pridobitev homologacije in način njene izpeljave lahko utemeljena z enim od razlogov splošnega interesa, določenih v členu 30 ES, ali z eno od nujnih zahtev, določenih s sodno prakso Sodišča.
2. Ali je pridobitev tipske homologacije organizacije BOSEC lahko utemeljena?
70. V obravnavani zadevi belgijska vlada zatrjuje, da je potrditev skladnosti detektorjev požara s standardom NBN S21-100 utemeljena z javno varnostjo ter varovanjem zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin.
71. Ni dvoma, da ta pomenita podlago za to, da so ukrepi z enakim učinkom, kot ga imajo količinske omejitve, lahko utemeljeni na podlagi člena 30 ES, če so nujni in sorazmerni z zasledovanim ciljem.
72. Vendar so organi držav članic, čeprav lahko država članica prosto odloča o tem, ali bo za določen proizvod, ki je že bil predmet odobritve v drugi državi članici, določila izvedbo novega postopka preverjanja in odobritve, dolžni prispevati k poenostavljanju preverjanj v trgovini znotraj Skupnosti in upoštevati tehnične ali kemične analize ali laboratorijske poskuse, ki so bili že opravljeni v drugi državi članici.(28) Tako ni mogoče šteti, da ukrep države članice ne prekorači okvirov, potrebnih za uresničitev zasledovanega cilja, če podvaja preverjanja, ki so že bila opravljena v okviru drugih postopkov v isti državi ali v drugi državi članici.(29)
73. To pomeni, da je za sorazmernost postopka homologacije potrebno, da je potek preverjanja v državi članici izvora dovolj prilagodljiv, da upošteva, ali učinki preverjanja, opravljenega v državi članici izvora, v praksi zagotavljajo zaščito javne varnosti in zdravja v državi članici uvoznici. Postopek pridobitve tipske homologacije pri organizaciji BOSEC zaradi zahteve po natančni skladnosti z belgijskimi pravili – ki kot je bilo že predstavljeno, pomeni več kot le enostavno testiranje primernega delovanja naprave za detekcijo požara kot celote v določenem okolju – in zaradi neupoštevanja testiranj, opravljenih v drugi državi članici v skladu z drugačnimi nacionalnimi standardi, očitno ne izpolnjuje te zahteve po prilagodljivosti.
74. Poleg tega, kot je Sodišče že presodilo, predhodna odobritev – da bi bila v skladu s temeljnimi načeli prostega pretoka blaga in svobodnega opravljanja storitev – zadevnih tržnih udeležencev ne sme odvračati od zasledovanja poslovnih načrtov s trajanjem, z višino stroškov, ki jih povzroči, ali kakršnimi koli nejasnostmi glede pogojev, ki jih je treba izpolniti.(30)
75. Po navedbah Komisije znašajo v obravnavani zadevi stroški pridobitve potrditve s strani organizacije BOSEC 24.800 evrov. Ti sorazmerno visoki stroški utegnejo v praksi odvrniti tujega proizvajalca od trženja proizvoda v Belgiji. Tuji proizvajalci bodo namreč poleg proizvodnih stroškov v državi članici, kjer so bili detektorji požara proizvedeni ali prvič dani na trg, imeli dodatne stroške za pridobitev dovoljenja v Belgiji. Posledično trditev belgijske vlade, da so stroški homologacije v Belgiji nižji kot v drugih državah članicah, na primer v Veliki Britaniji, ni upoštevna.
76. V vsakem primeru, kot je bilo že omenjeno, je utemeljitev izjeme od načela prostega pretoka blaga v skladu s členom 30 ES ali skladnosti z nujnimi zahtevami, določenimi s sodno prakso Skupnosti, mogoča le s sklicevanjem na okoliščine primera.(31) Posledično – čeprav je načeloma potreba po ustreznem preverjanju celotnega delovanja sistema za detekcijo požara v danem okolju, preden začne obratovati, sprejemljiva – bi morale belgijske oblasti natančneje upravičiti zgoraj omenjeni postopek pridobitve homologacije pri organizaciji BOSEC, da bi ga lahko šteli za sorazmernega. Vendar belgijske oblasti v zvezi s tem niso predložile dokazov.
77. Nazadnje, v odgovor trditvi belgijske vlade glede potekajočih sprememb nacionalnih ukrepov, ki zahtevajo pridobitev homologacije pri organizaciji BOSEC, zadošča opomniti, da se v skladu z ustaljeno sodno prakso neizpolnitev obveznosti države članice ugotavlja glede na položaj v tej državi članici na dan po izteku roka, ki je določen v obrazloženem mnenju, in da Sodišče ne more upoštevati naknadnih sprememb.(32)
78. Menim, da v teh okoliščinah obveznost, da se glede sistemov za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici, vendar nimajo oznake CE, potrebna homologacija s strani organizacije BOSEC, brez ustreznega upoštevanja preverjanj in testiranj, opravljenih v državi članici izvora, ni sorazmerna s ciljem javne varnosti ter varovanja zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin ter tako ne more biti utemeljena z nobenim razlogom splošnega interesa v skladu s členom 30 ES niti z nobeno nujno zahtevo, določeno s sodno prakso Sodišča.
V – Stroški
79. V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če jih je uspela stranka priglasila. Komisija je priglasila stroške.
VI – Predlog
80. Tako menim, da bi moralo Sodišče:
1. ugotoviti, da Kraljevini Belgija z zahtevo, da so sistemi za avtomatsko detekcijo požara s točkovnim detektorjem, ki so zakonito proizvedeni ali trženi v drugi državi članici, vendar nimajo oznake „CE“: 1. usklajeni z določenim belgijskim standardom („standard NBN S21-100'‘); 2. podvrženi homologaciji, v obravnavani zadevi s strani organizacije „BOSEC“, to oviro pa še povečujejo nesorazmerni stroški homologacije; 3. podvrženi testiranju in preverjanju v okviru te homologacije, ki v bistvu pomenita podvajanje s preverjanji, ki so že bila opravljena v okviru drugih postopkov v drugi državi članici, ni izpolnila obveznosti iz člena 28 ES;
2. Kraljevini Belgiji naložiti plačilo stroškov.
(1) .
(2)  –	Oznaka CE ustvarja domnevo, da proizvodi, ki imajo to oznako, izpolnjujejo „bistvene zahteve“ glede doseganja rezultatov in omejevanja tveganja, določene v prilogah k direktivam po __novem pristopu“, in so tako lahko v prostem pretoku znotraj Skupnosti. Te bistvene zahteve določajo rezultate, ki jih je treba doseči, in tveganja, ki jih je treba omejiti, vendar ne določajo niti ne predvidevajo tehničnih rešitev za to. Več o tem, glej Komisija ES, „Vodnik po izvajanju direktiv, utemeljenih na novem pristopu in globalnem pristopu“, 2000, str. 27 in naslednje.
(3)  –	Evropski odbor za standardizacijo (kratica „CEN“ izhaja iz francoskega imena „Comité Européen de Normalisation“).
(4)  –	Več o tem v Komisija ES, „Vodnik po izvajanju direktiv, utemeljenih na novem pristopu in globalnem pristopu“, 2000, str. 27 in naslednje. Glej tudi sklepne predloge generalne pravobranilke Sharpston z dne 21. novembra 2006 v zadevi Medipac (C-6/05, poteka pred Sodiščem, opomba 5).
(5)  –	UL 1989, L 40, str. 12.
(6)  –	Za naprave za detekcijo požara mora biti dano pooblastilo v skladu s členom 7 Direktive 89/106/EGS.
(7)  –	Glej zlasti „Vodnik po izvajanju direktiv, utemeljenih na novem pristopu in globalnem pristopu“, naveden zgoraj v opombi 2.
(8)  –	Komisija redno objavlja naslove in priporočila glede usklajenih standardov iz Direktive 89/106 v UL pod naslovom Sporočilo Komisije v okviru izvedbe Direktive Sveta 89/106/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o gradbenih proizvodih. Glej, kot navaja Komisija, UL 2002, C 320, str. 5, za bolj posodobljeno različico pa UL 2006, C 134, str. 1. V vsakem sporočilu je zajeto in dopolnjeno besedilo predhodnega sporočila.
(9)  –	V periodičnem sporočilu Komisije v okviru izvedbe Direktive Sveta 89/106 je dosledno navedeno: „Datum poteka obdobja sočasnega obstoja sovpada z datumom preklica nasprotujočih si nacionalnih tehničnih specifikacij, po katerem mora domneva skladnosti temeljiti na usklajenih evropskih specifikacijah“. Glej na primer UL 2002, C 320, str. 5, in UL 2006, C 134, str. 1.
(10)  –	Gre za naslednje standarde: EN 54-3 (globinomeri), EN 54-5 (detektorji toplote – točkovni detektorji), EN 54-7 (detektorji dima – točkovni detektorji, ki uporabljajo razpršeno svetlobo, prepustno svetlobo ali ionizacijo).
(11)  –	Glej zlasti sodbe z dne 11. julija 1974 v zadevi Dassonville (8/74, Recueil, str. 837, točka 5); z dne 12. marca 1987 v zadevi Komisija proti Nemčiji (178/84, Recueil, str. 1227, točka 27); z dne 24. novembra 1993 v zadevi Keck in Mithouard (C-267/91 in C-268/91, Recueil, str. I-6097, točka 11); z dne 23. septembra 2003 v zadevi Komisija proti Danski (C-192/01, Recueil, str. I-9693, točka 39); z dne 5. februarja 2004 v zadevi Komisija proti Italiji (C-270/02, Recueil, str. I-1559, točka 18); z dne 24. novembra 2005 v zadevi Schwarz (C-366/04, ZOdl, str. I-10139, točka 28) in z dne 14. septembra 2006 v zadevi Alfa Vita Vassilopoulos in Carrefour Marinopoulos (C-158/04 in C-159/04, ZOdl., str. I-0000, točka 15).
(12)  –	Sodba z dne 20. februarja 1979 v zadevi Rewe-Zentral (120/78, Recueil, str. 649, točka 14).
(13)  –	Glej na primer sodbi z dne 15. septembra 1994 v zadevi Houtwipper (C-293/93, Recueil, str. I-4249, točka 11) in z dne 14. junija 2001 v zadevi Komisija proti Franciji (C-84/00, Recueil, str. I-4553, točka 24).
(14)  –	Glej sodbo z dne 8. maja 2003 v zadevi ATRAL (C-14/02, Recueil, str. I-4431, točka 63).
(15)  –	Glej med drugim sodbe z dne 30. novembra 2000 v zadevi Komisija proti Belgiji (C-384/99, Recueil, str. I-10633, točka 16); z dne 15. marca 2000 v zadevi Komisija proti Franciji (C-147/00, Recueil, str. I-2387, točka 26) in z dne 15. julija 2004 v zadevi Komisija proti Portugalski (C-272/01, ZOdl, str. I-6767, točka 29).
(16)  –	Glej zgoraj navedeno točko 36.
(17)
–	Pravilo EN 54-3.
(18)  –	Pravilo EN 54-4.
(19)  –	Pravilo EN 54-5.
(20)  –	Glej na primer v opombi 11 navedeno sodbo Alfa Vita Vassilopoulos in Carrefour Marinopoulos, točka 20, in tam navedeno sodno prakso.
(21)  –	Glej sodbi z dne 27. junija 1996 v zadevi Brandsma (C-293/94, Recueil, str. I-3159, točka 11) in z dne 10. novembra 2005 v zadevi Komisija proti Portugalski (C-432/03, Zodl., str. I-9665, točka 44).
(22)
–	Sodbi z dne 30. novembra 1983 v zadevi Van Bennekom (C-227/82, Recueil, str. 3883, točka 39) in z dne 13. marca 1997 v zadevi Morellato (C-358/95, Recueil, str. I-1431, točka 14).
(23)  –	V zvezi s tem glej v opombi 14 navedeno sodbo ATRAL, točka 67.
(24)  –	Glej v tem smislu sodbo z dne 22. januarja 2002 v zadevi Canal Satélite (C-390/99, Recueil, str. I-607, točka 37, in tam navedeno sodno prakso).
(25)  –	Glej na primer v opombi 21 navedeno sodbo Brandsma, točka 6, in sodbo z dne 17. septembra 1998 v zadevi Jean Harpegnies (C-400/96, Recueil, str. I-5121).
(26)  –	Glej v zvezi s tem v opombi 14 navedeno sodbo ATRAL, točka 62, in v opombi 24 navedeno sodbo Canal Satélite, točke 12, 25 in 29.
(27)  –	Glej v opombi 21 navedeno sodbo Komisija proti Portugalski, točka 41.
(28)
–	Glej sodbo z dne 17. decembra 1981 v zadevi Frans-Nederlandse Maatschappij voor Biologische Producten (272/80, Recueil, str. 3277, točka 14) in v opombi 21 navedeno sodbo Brandsma, točka 12.
(29)  –	Glej v opombi 24 navedeno sodbo Canal Satélite, točka 36, in v opombi 21 navedeno sodbo Komisija proti Portugalski, točka 45.
(30)  –	V zvezi s tem glej v opombi 24 navedeno sodbo Canal Satélite, točka 41.
(31)  –	Glej v opombi 14 navedeno sodbo ATRAL, točka 67.
(32)  –	Glej med drugim v opombi 15 navedene sodbe Komisija proti Belgiji, točka 16; Komisija proti Franciji, točka 26, in Komisija proti Portugalski, točka 29.