62003CJ0005_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C-5/03,
zaradi ničnostne tožbe na podlagi člena 230 ES, vložene 3. januarja 2003,
Helenska republika, ki jo zastopata S. Charitaki in E. Svolopoulou, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,
tožeča stranka,
proti
Komisiji Evropskih skupnosti, ki jo zastopa M. Condou-Durande, zastopnica, ob sodelovanju z N. Korogiannakis, odvetnik, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,
tožena stranka,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi A. Rosas (poročevalec), predsednik senata, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský in U. Lõhmus, sodniki,
generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed,
sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 15. septembra 2004,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 14. oktobra 2004,
izreka naslednjo
Sodbo
Razlogi za odločitev
1. Helenska republika s tožbo predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije Evropskih skupnosti 2002/881/ES z dne 5. novembra 2002 o ukinitvi financiranja Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Jamstveni oddelek, nekaterih stroškov držav članic (UL L 306, str. 26), ki zadeva finančne popravke zneska 2.438.896,91 evra v finančnih letih od 1997 do 2001 za sadje in zelenjavo, zneska 11.352 evrov v finančnih letih od 1999 do 2001 za živalske premije za govedo in zneska 22.969 271 evrov v finančnih letih 1998 in 1999 za živalske premije za ovce in koze.
2. Ti finančni popravki so za sadje in zelenjavo posebni popravek 3 % zaradi prispevkov za zavarovanje in pavšalni popravek 2 % zaradi nezadostnih nadzorov. Za živalske premije za govedo popravek ustreza pavšalnemu popravku 10 % in za živalske premije za ovce in koze 5 %.
Pravni okvir
Skupnostna splošna ureditev financiranja skupne kmetijske politike
3. Uredba Sveta (EGS) št. 729/70 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 94, str. 13), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1287/95 z dne 22. maja 1995 (UL L 125, str. 1, v nadaljevanju: Uredba št. 729/70), je temeljna ureditev tega področja glede odhodkov pred 1. januarjem 2000. Za odhodke po tem datumu se uporablja Uredba Sveta (ES) št. 1258/99 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (UL L 160, str. 103).
4. V skladu s členoma 1(2)(b) in 3(1) Uredbe št. 727/70 ter členoma 1(2)(b) in 2(2) Uredbe št. 1258/99 Jamstveni oddelek EKUJS financira intervencije za stabilizacijo kmetijskih trgov, ki se izvajajo skladno s predpisi Skupnosti v okviru skupne ureditve kmetijskih trgov.
5. V skladu s členom 5(2)(c) Uredbe št. 727/70 in členom 7(4) Uredbe št. 1258/99 Komisija odloči, katerih odhodkov Skupnost ne bo več financirala, če ugotovi, da odhodki niso bili izvedeni skladno s predpisi Skupnosti. Pri vrednotenju zneskov, ki naj se izločijo, upošteva vrsto in resnost kršitve in finančno izgubo, ki jo utrpi Skupnost.
6. Uredba Komisije (ES) št. 1663/95 z dne 7. julija 1995 o izvedbenih določbah Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 v zvezi s postopkom za potrditev obračuna Jamstvenega oddelka EKUJS (UL L 158, str. 6) v svoji prilogi navaja, da plačilna agencija opravi izplačila s čekom.
Skupnostna ureditev za sadje in zelenjavo: pomaranče
7. Uredba Sveta (ES) ŠT. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 določa skupno ureditev trga za sadje in zelenjavo (UL L 297, str. 1).
8. Uredba Sveta (ES) št. 2202/96 z dne 28. oktobra 1996 o uvedbi sheme pomoči Skupnosti za proizvajalce določenih agrumov (UL L 297, str. 49) utemeljuje to ureditev na pogodbah, sklenjenih med organizacijami proizvajalcev in predelovalci, in na pregledu teh pogodb glede kakovosti in količine, ki ga opravijo pristojni organi zadevnih držav članic.
9. Uredba Komisije (ES) št. 1169/97 z dne 26. junija 1997 o izvedbenih določbah Uredbe št. 2202/96 (UL L 169, str. 15) v členu 15(2) določa, da organizacija proizvajalcev petnajst delovnih dni po prejemu pomoči ali predujma v celoti nakaže prejete zneske svojim članom, z bančnim nakazilom ali z nakazilom po pošti.
Skupnostna ureditev živalskih premij za govedo
10. Uredba Sveta (EGS) št. 805/68 z dne 27. junija 1968 (UL L 148, str. 24), kot je bila spremenjena, zajema skupno ureditev trgov za goveje meso.
11. Direktiva Sveta št. 92/102 z dne 27. novembra 1992 o identifikaciji in registraciji živali (UL L 355, str. 32) v členu 11(1) določa, da države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev zahtev glede goveda s to direktivo tako, da je govedo od 1. februarja 1993 registrirano v skladu z obstoječimi nacionalnimi postopki in označeno v skladu z obstoječimi pravili iz Direktive.
12. Uredba Sveta (ES) št. 820/97 z dne 21. aprila 1997 o sistemu za identifikacijo in registracijo goveda in proizvodov iz govejega mesa (UL L 117, str. 1), ki je bila glede na to v skladu z njeno deveto uvodno izjavo sprejeta zaradi nezadovoljive izvedbe Direktive 92/102, se v skladu s členom 22, pododstavek 2, uporablja od 1. julija 1997.
13. Člen 1(2) te uredbe določa, da se določbe Direktive 92/102, ki so posebej obravnavale govedo, po datumu, ko morajo biti te živali identificirane v skladu z Naslovom 1 te uredbe, ne uporabljajo več.
14. Člen 3 te uredbe določa, da sistem za identifikacijo in registracijo zajema ušesne znamke, informatizirane podatkovne baze, potne liste za živali in posamične registre, ki se vodijo za vsako gospodarstvo. Členi od 4 do 7 podrobno določajo vsakega od teh elementov sistema.
15. Uredba Komisije (ES) št. 2629/97 z dne 29. decembra 1997 o izvedbenih določbah za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 820/97 glede ušesnih znamk, registrov živali na gospodarstvih in potnih listov v sistemu identifikacije in registracije govedi (UL L 354, str. 19) se v skladu s členom 10 uporablja od 1. januarja 1998. K določbam Uredbe št. 820/97 določa nekaj podrobnih navedb.
16. Uredba Komisije (ES) št. 2630/97 z dne 29. decembra 1997 o izvedbenih določbah za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 820/97 o izvajanju najmanjšega nadzora v okviru sistema identifikacije in registracije govedi (UL L 354, str. 23) se v skladu s členom 6 uporablja od 1. januarja 1998. Našteva najmanjše zahteve, v skladu s katerimi so izvedeni nadzori, določeni v okviru sistema identifikacije in registracije. Posebej v skladu s členom 2(3) te uredbe se izbira gospodarstev, ki jih bo pregledal pristojni organ, opravi na podlagi analize tveganja, katere elementi, ki jih je treba upoštevati, so našteti v naslednjem odstavku.
17. Uredba Sveta št. 3508/92 z dne 27. novembra 1992, ki je vzpostavila integrirani upravni in nadzorni sistem za nekatere programe pomoči Skupnosti
(UL L 355, str. 1). Uredba Komisije (EGS) št. 3887/92 z dne 23. decembra 1992 o izvedbenih določbah integriranega upravnega in nadzornega sistema nekaterih shem pomoči Skupnosti (UL L 391, str. 36), kot je bila od 1. januarja 1999 spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1678/98 z dne 29. julija 1998 (UL L 212, str. 23, v nadaljevanju: Uredba 3887/92), se uporablja v skladu s členom 1, ne da bi posegala v posebne določbe, sprejete s panožnimi uredbami.
18. Člen 6(2) Uredbe št. 2887/92 določa upravni nadzor, ki zajema zlasti navzkrižna preverjanja o prijavljenih živalih, da bi se izognilo dvojni dodelitvi pomoči. Po spremembi z dne 1. januarja 1999 in po začetku delovanja informatizirane podatkovne baze v skladu s členom 5 Uredbe št. 820/97 nova določba člena 6(2)(b) določa navzkrižna preverjanja tudi zato, da bi se zagotovilo, da so pomoči Skupnosti dodeljene samo za govedo, katerega rojstvo, premike in smrt je vlagatelj pravilno sporočil pristojnim organom. Odstavek 4 tega člena določa izbiro vlog, ki jih je treba pregledati na kraju samem, zlasti na podlagi analize tveganj, ki upošteva v njem naštete elemente.
Skupnostna ureditev živalskih premij za ovce in koze
19. Uredba Komisije (EGS) št. 2700/93 z dne 30. septembra 1993 o izvedbenih določbah za premije proizvajalcem ovčjega in kozjega mesa (UL L 245, str. 99), kot je bila spremenjena z Uredbo Komisije 279/94 (ES) z dne 8. februarja 1994 (UL L 37, str. 1, v nadaljevanju: Uredba št. 2700/93) v prvi uvodni izjavi opozarja, da se vloge za pomoč in integrirani upravni in nadzorni sistem uporabljajo za sistem premij za ovce in koze od leta 1994.
20. Člen 1(3) Uredbe št. 2700/93 določa obdobje obvezne reje, v katerem je proizvajalec zavezan, da bo na svojem gospodarstvu vzdrževal število ovac in/ali koz, za katero je vložil vlogo za premijo. Njegov drugi pododstavek določa, da:
„Preden se vse ali del ovac in/ali koz, za katere je bila vložena vloga za premijo, odda v najem v obdobju obvezne reje, je treba te živali identificirati [...] in [...] označba kraja ali krajev te obvezne reje mora biti zajeta v vlogi za premijo [...]“.
21. Na podlagi člena 4(1) te uredbe se preverjanja na kraju samem opravijo v skladu z določbami člena 6 Uredbe št. 3887/92, stalni sistem registracije premikov čred pa mora biti v skladu s pravili iz člena 4 Direktive 102/92.
22. Člen 10(5) Uredbe št. 2887/92 v izvirniku, ki je s 1. januarjem 1999 postal člen 10(11), določa, da kadar lastnik zaradi naravnih življenjskih okoliščin črede ne more izpolniti svoje obveznosti, da v obdobju obvezne reje redi živali, ki jih je prijavil za premijo, obdrži pravico do premije za število živali, ki jih je v obveznem obdobju dejansko lahko zadržal, pod pogojem, da je lastnik o tem pisno obvestil pristojni organ v roku desetih delovnih dni po ugotovljenem zmanjšanju števila teh živali.
Finančni popravek za sadje in zelenjavo
Posebni popravek 3 %
Trditve strank
23. Grška vlada izpodbija posebni popravek 3 %, ki ustreza odbitku prispevkov za zavarovanje organizacij proizvajalcev, ne glede na člen 15(2) Uredbe št. 1169/97. Vse nacionalne določbe in okrožnice naj bi dokazovale, da grška zakonodaja ne dovoljuje nobenega odstopanja od določb Skupnosti in da grški organi nikdar niso sprejeli njim nasprotujočih aktov ne odločitev, s katerimi bi nezakonito zadržali zneske prispevkov za zavarovanje. Majhno število morebitnih kršitev, ki jih ti organi niso takoj opazili, naj bi bilo nepomembno in še v okviru zahtevanega nadzora in naj se v nobenem primeru ne bi zgodilo po koncu marca 1999, ko je Komisija opravila inšpekcije.
24. Komisija ugotavlja, da grška vlada ne nasprotuje odtegljaju 3 % pomoči kot prispevku za zavarovanje niti temu, da naj bi bilo tako vedenje v nasprotju s členom 15(2) Uredbe št. 1169/97. Ker kršitev ni v zvezi z izvedbo ali naravo nadzorov, naj ne bi mogla biti vključena v pavšalni popravek zaradi nezadostnih nadzorov. Inšpekcije Komisije in Računskega sodišča naj bi pokazale, da so grški organi vsaj do 31. decembra 2000 dopuščali zadevno vedenje.
Presoja Sodišča
25. V skladu s členom 15(2) Uredbe št. 1169/97 „organizacija proizvajalcev […] v celoti nakaže prejete zneske svojim članom“.
26. Jasno je, da nekatere organizacije proizvajalcev niso nakazale celotnega zneska prejetih pomoči, ker so bili 3 % teh zadržani kot prispevki za zavarovanje.
27. Treba je ugotoviti, da izvedena nakazila teh organizacij proizvajalcev niso bila vsa skladu s pravili Skupnosti. Torej je Komisija upravičeno ukinila financiranje Skupnosti ustreznih zneskov.
28. Grška vlada trdi, da se posebni popravek ne bi smel uporabiti za odhodke po 31. marcu 1999.
29. Glede tega je treba poudariti, da Komisija, ki se je sklicevala tako na nacionalne ukrepe, sprejete do julija 1999, kot na preverjanja institucij Skupnosti v letu 2000, trdi, da naj bi ta odtegljaj veljal vsaj do 31. decembra 2000.
30. Grška vlada ni predložila nobenega dokaza, ki bi nasprotoval stališču Komisije.
31. Upoštevajoč vse zgoraj navedene ugotovitve, trditev grške vlade zoper posebni popravek 3 %, ki ustreza odbitku prispevkov za zavarovanje organizacij proizvajalcev, ni mogoče upoštevati.
Pavšalni popravek 2 %
Trditve strank
32. Grška vlada izpodbija pavšalni popravek 2 %, ker izplačilo s čekom ne pomeni nobenega tveganja za EKUJS, ker naj bi bila organizacija proizvajalcev, ki naj svojim članom ne bi v roku nakazala zneskov pomoči, osamljen in ne značilen primer, ker zavrnitev tovora ob pregledu Komisije, katerega kakovost ni bila primerna, kaže na pravilno uporabo pravil Skupnosti in ne nasprotno in ker določbe Skupnosti ne zahtevajo shranjevanja listkov od tehtanja, zato ji Komisija ne more očitati, da tega ni delala.
33. Komisija navaja, da grška vlada priznava, da so bila nakazila opravljena s čekom, v nasprotju s členom 15(2) Uredbe št. 1160/97, in da štirim proizvajalcem zneski pomoči niso bili nakazani v predpisanih rokih. Trditve uradnikov, zadolženih za nadzore, po mnenju katerih je bilo uporabljeno odstopanje 5 % za uničeno sadje in 1 % za pokvarjeno sadje, naj bi podkrepilo dejstvo, da sta bila v celotnem zadevnem letu zavrnjena samo dva tovora, eden od teh na dan pregleda Komisije. V tej zvezi naj bi listki od tehtanja pomenili dragoceno sredstvo za izboljšanje kakovosti nadzorov. Ker naj bi bili vsi ti elementi majhna nevarnost izgub za EKUJS, je bil uporabljeni pavšalni popravek omejen na 2 %.
Presoja Sodišča
34. Glede prvih dveh očitkov v zvezi z organizacijami proizvajalcev je treba spomniti, da v skladu s členom 15(2) Uredbe št. 1169/97 „organizacija proizvajalcev petnajst delovnih dni po prejemu pomoči ali predujma v celoti nakaže prejete zneske svojim članom, z bančnim nakazilom ali z nakazilom po pošti“.
35. Jasno je, da so bila nakazila opravljena s čekom in da štirim proizvajalcem zneski pomoči niso bili nakazani v predpisanih rokih.
36. Treba je ugotoviti, da zadevni odhodki niso bili izvedeni v skladu s pravili Skupnosti. Torej je Komisija upravičeno ukinila financiranje Skupnosti teh odhodkov.
37. Glede izplačila s čekom grška vlada izpodbija, da naj bi EKUJS grozile izgube, in se sklicuje na Uredbo št. 1663/93, ki naj bi dovoljevala izplačilo s čekom v zvezi z nakazili EKUJS organizacijam proizvajalcev držav članic.
38. Če mora v skladu z ustaljeno sodno prakso Komisija dokazati kršitev pravil Skupnosti, mora država članica, potem ko je ta kršitev dokazana, dokazati, da je Komisija zagrešila napako glede finančnih posledic kršitve (v tem smislu glej sodbi z dne 12. julija 1984 v zadevi Luksemburg proti Komisiji, 49/83, Recueil, str. 2831, točka 30, in z dne 7. oktobra 2004 v zadevi Španija proti Komisiji, C-153/01, Recueil, str. I-9009, točka 67).
39. Komisija ni dolžna dokazati dejanske škode, ampak se lahko zadovolji s predložitvijo resnih indicev v tej smeri (glej zgoraj navedeno sodbo v zadevi Španija proti Komisiji, točka 66). Ta razbremenitev dokazovanja pojasnjuje porazdelitev pristojnosti med Skupnostjo in državami članicami na področju skupne kmetijske politike (v tem smislu glej sodbi z dne 10. novembra 1993 v zadevi Nizozemska proti Komisiji, C-48/91, Recueil, str. I‑5611, točka 17, in z dne 1. oktobra 1998 v zadevi Irska proti Komisiji, C-238/96, Recueil, str. I‑5801, točka 29).
40. Finančno upravljanje EKUJS temelji predvsem na nacionalnih upravah, ki pazijo na strogo spoštovanje pravil Skupnosti (glej zgoraj navedeno sodbo v zadevi Irska proti Komisiji, točka 30).
41. Kot je bilo poudarjeno v točkah 34 in 35 te sodbe, je bilo izplačilo s čekom kršitev člena 15(2) Uredbe št. 1169/97. Komisija trdi, da je namen te določbe zagotoviti, da upravičenci osebno prejmejo njim dolgovani znesek pomoči, in da se je za več oseb pojavil enak podpis, kar dokazuje, da upravičenci niso osebno prejeli zadevnih zneskov pomoči ter da je obstajala nevarnost izgub za EKUJS.
42. Sklicevanje grške vlade na dejstvo, da je tak način izplačila dovoljen v drugih okoliščinah, ne zadošča, da bi se ovrgle ugotovitve Komisije glede verjetnosti nevarnosti izgub za EKUJS.
43. Posledično sta prva dva očitka neutemeljena.
44. Glede tretjega in četrtega očitka, ki se nanašata na predelovalce, je treba opozoriti, da je njun namen dokazati, da je Komisija nepravilno sklepala, da grški nadzorni sistem za sadje in zelenjavo ni zanesljiv in učinkovit, in je ukinila financiranje Skupnosti pripadajočih odhodkov.
45. S tretjim očitkom grška vlada očita Komisiji, da se ni sklicevala na nezakonit sprejem tovora, katerega kakovost ni bila v skladu s pravili na tem področju, ampak se je sklicevala na zavrnitev takega tovora ob uporabi navedenih pravil.
46. Kot je bilo poudarjeno v točki 38 te sodbe, mora Komisija dokazati kršitev pravil Skupnosti (v tem smislu glej tudi sodbi z dne 19. februarja 1991 v zadevi Italija proti Komisiji, C-281/89, Recueil, str. I‑347, točka 19, in z dne 28. oktobra 1999 v zadevi Italija proti Komisiji, C-253/97, Recueil, str. I‑7529, točka 6).
47. Iz ustaljene sodne prakse izhaja, da je Komisija dolžna predložiti dokaz resnega in razumnega dvoma, ki ga preizkusi glede na te nadzore in te zneske, ne pa izčrpno dokazati nezadostnost nadzorov, ki so jih izvedle nacionalne uprave, ali nepravilnost zneskov, ki so jih prenesle (v tem smislu glej zgoraj navedeno sodbo v zadevi Nizozemska proti Komisiji, točka 17, in sodbo z dne 4. marca 2004 v zadevi Nemčija proti Komisiji, C-344/01, Recueil, str. I‑2081, točka 58).
48. Treba je torej preveriti, ali je Komisija predložila vsa podobna si dejstva, iz katerih izhaja resen in razumen dvom. V tem primeru se je Komisija sklicevala, prvič, na dejstvo, da sta bila samo dva tovora sadja, predložena v zadevnem letu, zavrnjena (drugi ravno v trenutku, ko sta bila prisotna dva revizorja Komisije) in, drugič, na trditve predstavnikov grške vlade, v skladu s katerimi je bil za uničeno sadje in za pokvarjeno sadje uporabljen odstotek odstopanja 5 % in 1 %.
49. Kot upravičeno poudarja generalni pravobranilec v točki 30 sklepnih predlogov iz teh dejanskih elementov, izmed katerih noben ne kaže na nepravilnosti, ne izhaja, da obstaja dvom o poglobljeni in popolni naravi nadzorov, ki jih je opravila zadevna država članica. Komisija ni zadostila svoji obveznosti, da predloži dokaz resnega in razumnega dvoma, ki ga preizkuša v zvezi s temi nadzori.
50. S četrtim očitkom grška vlada izpodbija upoštevanje dejstva, da predelovalci niso shranili listkov od tehtanja za letnik 1997/1998 zaradi presojanja nevarnosti izgub za EKUJS, saj nobeno pravilo Skupnosti ni nalagalo takega shranjevanja.
51. Glede tega je treba poudariti, da dejstvo, da naj bi se postopek izpopolnjeval, samo po sebi ne upravičuje finančnega popravka. Potrebno je znatno nedelovanje glede uporabe izrecnih pravil Skupnosti in tako nedelovanje mora pri EKUJS pozročiti dejansko nevarnost izgub ali nepravilnosti (v tem smislu glej sodbo z dne 24. februarja 2005 v zadevi Nizozemska proti Komisiji, C-318/02, neobjavljena v Recueil, točka 34).
52. Komisija v tem primeru ni navedla, zakaj neshranjevanje listkov od tehtanja pomeni tako pomembno nedelovanje v zvezi z uporabo pravil Skupnosti niti ne dokaže, zakaj naj bi bilo shranjevanje teh potrebno pri zadevnih nadzorih.
53. Iz zgoraj navedenih presoj izhaja, da sta prva očitka grške vlade neutemeljena, medtem ko sta njena tretji in četrti očitek utemeljena.
54. V tem pogledu je treba poudariti, da se glede na strnjeno poročilo AGRI-625-2002, točka B.2.2.3.2, pavšalni popravek 2 % odhodkov za sadje in zelenjavo v sezonah 1997/98 in 1998/99 uporabi zaradi dejstva, da je nekaj nadzorov odkrilo neizpolnitve. Samo dve od štirih serij pripomb Komisije pa sta odkrili take neizpolnitve. Pavšalni popravek je temeljil na nezadostnih dokazih.
55. Torej je treba Odločbo 2002/881 razglasiti za nično, ker zaradi nezadostnih nadzorov ukinja financiranje 2 % odhodkov za sadje in zelenjavo.
Finančni popravek živalskih premij za govedo
Trditve strank
56. Grška vlada izpodbija pavšalni popravek 10 %, ki ga je Komisija uporabila za živalske premije za govedo in v ta namen navaja tri serije trditev.
57. Glede hudih nedelovanj, na katere je opozorila Komisija v ključnih nadzorih, in sicer nesporočanja sprememb ureditve integriranega upravnega in nadzornega sistema, ki sta ga uvedli Uredbi št. 1678/98 in 2804/99, nedokončane baze podatkov in odsotnosti navzkrižnih nadzorov, vodenja registrov čred govejih živali, ki niso v skladu z Uredbo št. 820/97, nedelovanja pri ušesnem označevanju goveda, zlasti pri novorojencih ter dodelitve potnih listov živalim, ki niso v skladu z Uredbo št. 820/97, grška vlada meni, da upoštevajoč prehodne ukrepe in izboljšanja nacionalnih postopkov, to nedelovanje ni tako hudo, da bi upravičilo pavšalni popravek 10 %.
58. O hudih nedelovanjih, ki jih je navajala Komisija v drugotnih nadzorih v zvezi z nedelitvijo nalog, nezadostnim sodelovanjem med veterinarskimi službami pristojnih organov, nezadostnim nadzorom nad kmetijskimi zadrugami, zamudo pri obravnavanju vlog, neinformatizirano analizo tveganj, razlikami med statističnimi podatki grška vlada, ki izpodbija utemeljenost ugotovitev Komisije, opozarja, da lahko morebitno nespoštovanje nekaterih drugotnih nadzorov povzroči le pavšalni popravek, ki ne presega 2 %.
59. Na koncu grška vlada uveljavlja prekoračitev omejitev pooblastila Komisije za odločanje po prostem preudarku, ker nevarnost izgub za EKUJS ni bila taka, da bi upravičila stopnjo finančnega popravka 10 %.
60. Komisija v bistvu navaja, da je grška vlada ugotovitve, na katerih temelji pavšalni popravek, ali izrecno priznavala ali pa jim ni ugovarjala. Glede prekoračitve omejitev pooblastila za odločanje po prostem preudarku meni, da se ugotovitve služb nanašajo na huda nedelovanja v organizaciji in izvajanju ključnega nadzornega sistema, zaradi katerih EKUJS grozi nevarnost velikih izgub, ker se več nadzorov ne izvaja ali pa se izvajajo pomanjkljivo.
Presoja Sodišča
61. Glede ključnih nadzorov je treba poudariti, kot je to storila Komisija, da je grška vlada izrecno priznala ugotovitve Komisije, z izjemo ugotovitve, ki se nanaša na nesporočanje sprememb predpisov z dne 1. januarja 1999 in z dne 1. januarja 2000.
62. Glede tega je treba opozoriti, da naj bi potem ko Komisija predloži dokaz resnega in razumnega dvoma, država članica lahko ovrže njene ugotovitve samo tako, da podpre svoje trditve z dokazi, ki dokazujejo obstoj zanesljivega in delujočega nadzornega sistema. Dejansko mora predložiti najpodrobnejši in popolni dokaz resničnosti svojih nadzorov in podatkov ter netočnosti trditev Komisije (v tem smislu glej sodbo z dne 24. februarja 2005 v zadevi Grčija proti Komisiji, C-300/02, Recueil, str. I-1341, točke od 34 do 36).
63. Grška vlada trdi, da naj bi bile te spremembe sporočene v primernem času zaradi letnih informativnih seminarjev in da dejstvo, da so bile okrožnice s podrobnimi navodili za uporabo zadevnih pravil poslane upravam okrožij z zamudo dveh in štirih mesecev, ni oviralo uporabe teh pravil pri nadzorih, izvedenih v letih 1999 in 2000. Vendar te trditve ne zadoščajo, da bi ovrgle ugotovitve Komisije.
64. Glede drugotnih nadzorov je treba poudariti, da dokazi, na katere se je sklicevala grška vlada, da bi ugovarjala trditvam Komisije, ne zadoščajo za odstranitev njenih dvomov glede zadevnih nadzorov.
65. Grška vlada s splošnimi trditvami izpodbija nedelitev nalog in odsotnost nadzora nad kmetijskimi zadrugami. Navaja le eno samo okrožnico, ki naj bi dokazovala ustrezno sodelovanje med pristojnimi veterinarskimi službami. Čeprav priznava zamudo pri obravnavi vlog, glede analize tveganja kljub temu trdi, da je bila izvedena ročno in v primernem času. Kot poudarja generalni pravobranilec v točki 53 sklepnih predlogov, so trditve grške vlade v zvezi z nepravilnimi statističnimi podatki težko razumljive in ne pojasnjujejo, kako se te podatke preverja in popravlja. Odsotnost zanesljivih podatkov o nadzorih povzroča visoko nevarnost škode za EKUJS.
66. Glede trditev te vlade o prekoračitvi omejitev pooblastila Komisije za odločanje po prostem preudarku je treba ugotoviti, kot poudarja generalni pravobranilec v točkah od 57 do 59 sklepnih predlogov, da so glede na zgoraj navedene izjave te trditve neutemeljene.
67. Ker grška vlada ni uspela ovreči trditev Komisije z dokazi, ki bi dokazovali obstoj zanesljivega in delujočega nadzornega sistema, je treba njena huda nedelovanja tako pri ključnih nadzorih kot pri drugotnih nadzorih šteti za dokazana.
68. Zato Komisiji ni mogoče očitati, da je v skladu s smernicami iz dokumenta št. VI/5330/97 uporabila popravek v višini 10 %, ker če eden ali več nadzorov ni opravljenih ali pa so opravljeni tako slabo ali tako redko, da so neučinkoviti za presojo upravičenosti vloge ali preprečitev nepravilnosti, je mogoče razumno meniti, da je obstajala huda nevarnost velikih izgub za EKUJS.
69. Upoštevajoč zgoraj navedeno je treba trditve grške vlade zoper pavšalni popravek 10 %, uporabljen za živalske premije za goveje meso, zavrniti kot neutemeljene.
Finančni popravek živalskih premij za ovce in koze
Trditve strank
70. Grška vlada izpodbija pavšalni popravek 5 %, ki ga je Komisija uporabila za živalske premije za ovce in koze. Dejansko naj bi ta popravek temeljil na popravku ravno tako stopnje 5 %, izvedenem za enake premije za leta od 1995 do 1997. Zaradi izboljšav načina, kako ta vlada uporablja sistem, v letih 1998 in 1999, naj bi bil ta popravek zmanjšan na 2 %.
71. Komisija v bistvu poudarja, da se ugotovitvam, na katerih temelji finančni popravek, in sicer odsotnosti registra o premikih čred, nezanesljivosti statistik, ki so rezultat nadzorov, zamudam pri obdelavi podatkov, neopravljeni analizi tveganja, nenatančnim podatkom o kraju obvezne reje črede in ustnemu sporočilu o izgubah ni nasprotovalo. Odsotnost jasnih izboljšav glede na ugotovitve, ki so vodile k pavšalnemu popravku 5 % za leta od 1995 do 1997, naj bi povzročil uporabo iste stopnje popravka za leti 1998 in 1999.
Presoja Sodišča
72. Najprej je treba navesti, da je Sodišče s sodbo z dne 9. septembra 2004 (Grčija proti Komisiji, C-332/01, Recueil, str. I-7699, točke 99 in naslednje) zavrnilo tožbo Helenske republike zoper Odločbo Komisije 2001/557/ES z dne 11. julija 2001 o ukinitvi financiranja Skupnosti nekaterih odhodkov držav članic v imenu Evropskega kmetijskega uskladitvenega in jamstvenega sklada (EKUJS), Jamstveni oddelek (UL L 20, str. 28), ki je zadevala pavšalni popravek 5 %, uporabljen za živalske premije za ovce in koze za leta od 1995 do 1997.
73. Finančni poporavek, ki je vprašljiv v tej tožbi, je bil uporabljen zaradi splošnih malomarnosti, ki jih je ugotovila Komisija pri letih od 1995 do 1997 in za katere njene službe niso opazile nobene jasne izboljšave v letih 1998 in 1999.
74. Torej je treba preizkusiti dokaze, ki jih je predložila grška vlada zoper ugotovitve Komisije, da bi se ugotovilo morebitna odstopanja glede na položaj, kot je bil predstavljen pri prejšnjem pavšalnem popravku.
75. Glede tega je treba opozoriti, kot že v točki 62 te sodbe, da potem ko je Komisija predložila dokaz o resnem in razumnem dvomu, ki ga je preizkusila glede na zadevni nadzorni sistem, mora država članica predložiti natančnejši in popolni dokaz o resničnosti njenih nadzorov ali o netočnosti trditev Komisije.
76. Po zgledu ugotovitev Sodišča v zadevi, ki se je zaključila z zgoraj navedeno sodbo z dne 9. septembra 2004 v zadevi Grčija proti Komisiji, je grška vlada priznala, da za zadevni leti v nasprotju s tem, kar določa člen 4(1) Uredbe št. 2700/93, register premikov črede še zmeraj ni bil dokončan. Vendar ta vlada ni predložila nobenega dokaza, ki bi omogočil identifikacijo izboljšav, na katere se je sklicevala.
77. Enako ta vlada priznava, da so njeni organi sprejeli sporočilo o izgubah ustno, v nasprotju z določbami člena 10(5) Uredbe št. 3887/92.
78. Glede nezanesljivosti statistik, ki so posledica nadzorov, je generalni pravobranilec v točki 66 sklepnih predlogov upravičeno ovrgel sklicevanje grške vlade na usposobljenost njenih nadzornikov, ker to ne zadošča za dokaz pravilnega štetja živali.
79. Glede zamude pri obdelavi podatkov in analizi tveganj iz člena 6(4) te uredbe, je treba napotiti, kot so to storile že stranke v postopku, na ugotovitve glede živalskih premij za govedo (glej točki 62 in 65 te sodbe). Država članica naj ne bi ovrgla ugotovitev Komisije, ne da bi podprla svoje trditve z dokazi o resničnosti obstoja zanesljivega in operativnega nadzornega sistema. Sama napotitev na dejstvo, da se taka analiza opravlja ročno, v ta namen ne zadošča (glej zgoraj navedeno sodbo z dne 9. septembra 2004 v zadevi Komisija proti Grčiji, točki 128 in 129).
80. Glede navedbe kraja reje živali je treba poudariti, kot je razglasilo že Sodišče v točkah od 133 do 137 te sodbe, da je treba glede na gospodarstvo in cilj člena 5(1), četrta alinea, Uredbe št. 3887/92 šteti, da mora biti zahtevana označba dovolj jasna, da lahko nadzorni organi preverijo točen kraj reje živali.
81. Torej trditve grške vlade zoper pavšalni popravek 5 % za živalske premije za ovce in koze niso utemeljene.
82. Upoštevajoč vse zgoraj navedeno, je treba Odločbo 2002/881 razglasiti za nično, ker ukinja financiranje Skupnosti 2 % izvedenih odhodkov za sadje in zelenjavo. V ostalem je treba tožbo Helenske republike zavrniti.
Stroški
83. V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. V skladu s členom 69(3) tega poslovnika lahko Sodišče odloči, da se stroški delijo ali da vsaka stranka nosi svoje stroške, če vsaka stranka uspe samo deloma. Ker Helenska republika glede dveh od treh očitkov Komisije ni uspela, ji je treba v skladu s predlogi Komisije naložiti plačilo dveh tretjin stroškov Komisije. Ker Helenska republika ni priglasila stroškov, nosita stranki vsaka svoje preostale stroške.
Izrek
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
1) Odločba Komisije 2002/881/ES z dne 5. novembra 2002 o ukinitvi financiranja Ev ropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS), Jamstveni oddelek, nekaterih odhodkov držav članic se razglasi za nično, ker je odpravila 2 % izvedenih odhodkov za sadje in zelenjavo.
2) V preostalem se tožba zavrne.
3) Helenski republiki se naložita dveh tretjini stroškov Komisije Evropskih skupnosti.
4) Stranki nosita svoje preostale stroške.