62018TO0574_RES
Cauza T‑574/18 R
Agrochem‑Maks d.o.o.
împotriva
Comisiei Europene
Ordonanța președintelui Tribunalului din 21 ianuarie 2019
„Măsuri provizorii – Produse fitosanitare – Substanța activă oxasulfuron – Nereînnoirea aprobării în scopul introducerii pe piață – Cerere de suspendare a executării – Lipsa urgenței – Evaluare comparativă a intereselor”
Procedură privind măsurile provizorii – Suspendarea executării – Măsuri provizorii – Condiții de dispunere – Prejudiciu grav și ireparabil – Prejudiciu financiar – Caracter grav al prejudiciului – Situație susceptibilă să pună în pericol existența societății reclamante – Apreciere în raport cu dimensiunea sa și cu cifra sa de afaceri, precum și cu situația grupului din care face parte – Activitate pe piețe foarte bine reglementate – Luare în considerare a circumstanțelor proprii fiecărei spețe
(art. 278 și 279 TFUE)
(a se vedea punctele 32-35, 39, 40-47 și 49)
Dreptul Uniunii Europene – Principii – Protecția încrederii legitime – Invocare în raport cu o normă a Uniunii – Condiții – Necesitate ca o instituție a Uniunii să fi creat o situație susceptibilă să dea naștere unei încrederi legitime – Procedură de reînnoire a aprobării unei substanțe fitosanitare – Rezultatul raportului intermediar furnizat de statul membru raportor – Lipsa încrederii legitime
(a se vedea punctul 48)
Procedură privind măsurile provizorii – Suspendarea executării – Măsuri provizorii – Condiții de dispunere – Regulament de punere în aplicare privind nereînnoirea aprobării unei substanțe active în scopul introducerii pe piață – Identificarea riscurilor pentru sănătatea umană – Control jurisdicțional – Întindere – Evaluare comparativă a ansamblului intereselor în cauză
(art. 268, 278, 279 și 340 TFUE)
(a se vedea punctele 85-94)
Rezumat
În Ordonanța Agrochem‑Maks/Comisia (T‑574/18 R), dată la 21 ianuarie 2019, președintele Tribunalului a respins cererea de măsuri provizorii întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE, formulată de o societate care desfășoară activități pe piața croată a produselor fitosanitare, având ca obiect suspendarea executării Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1019 privind nereînnoirea aprobării substanței active oxasulfuron (
1
). Cererea de măsuri provizorii fusese formulată în cadrul unei acțiuni în anularea regulamentului de punere în aplicare menționat. Societatea a invocat, în esență, un prejudiciu grav și ireparabil din cauza riscului unor efecte negative asupra cifrei sale de afaceri, de pierdere a cotelor de piață și de reducere a valorii totale a întreprinderii.
În primul rând, în ceea ce privește caracterul urgent și, mai precis, în ceea ce privește gravitatea prejudiciului invocat în speță, de ordin pur financiar, președintele Tribunalului a amintit că, pe de o parte, în ceea ce privește o pierdere care corespunde unei cote mai mici de 10 % din cifra de afaceri a unor întreprinderi active pe piețe extrem de reglementate, dificultățile financiare pe care acestea din urmă le pot suferi nu par de natură să pună în pericol însăși existența lor, și, pe de altă parte, în ceea ce privește o pierdere care reprezintă aproape două treimi din cifra de afaceri a acestor întreprinderi, recunoscând în același timp că dificultățile financiare cauzate acestora pot fi de natură să le pună în pericol existența, într‑un sector foarte bine reglementat, precum sectorul fitosanitar, care necesită adesea investiții semnificative și în care autoritățile competente pot fi determinate să intervină atunci când apar riscuri pentru sănătatea publică, din motive care nu sunt întotdeauna previzibile pentru întreprinderile în cauză, revine acestora din urmă obligația de a se proteja de consecințele intervenției respective printr‑o politică adecvată, în caz contrar trebuind să suporte ele însele prejudiciul care rezultă dintr‑o asemenea intervenție. S‑a precizat că judecătorul delegat cu luarea măsurilor provizorii, în aprecierea gravității prejudiciului_nu se poate limita să recurgă, în mod mecanic și rigid, doar la cifrele de afaceri pertinente. Acestuia îi revine de asemenea obligația de a ține seama de circumstanțele proprii fiecărei spețe și de a le compara, în momentul adoptării deciziei sale, cu prejudiciul cauzat în ceea ce privește cifrele de afaceri. Potrivit președintelui Tribunalului, această interdicție a unei analize mecanice și rigide, invocată printre altele cu scopul de a permite instanței să evalueze dacă gravitatea prejudiciului pretins putea fi dovedită în pofida faptului că cifra de afaceri nu depășea pragul indicativ de 10 %, trebuie înțeleasă și în sensul că impune instanței să verifice dacă, ținând seama de circumstanțele proprii cauzei, gravitatea trebuie considerată ca nefiind dovedită în pofida depășirii acestui prag.
În această privință, președintele Tribunalului a arătat mai întâi că faptul de a fi distribuitor al substanței în cauză, pe de o parte, implică faptul că nu trebuie să suporte aceleași sarcini financiare ca și cele generate în cadrul dezvoltării unei activități de producător și, pe de altă parte, impune să se facă dovada inexistenței unor soluții de înlocuire viabile.
În continuare, președintele Tribunalului a statuat că faptul că reclamanta evoluează pe o piață foarte bine reglementată îl determină să trebuiască să ia în considerare strategia comercială a acesteia din urmă. În cadrul acestei aprecieri, în lipsa unui alt element privind eventualele măsuri pe care societatea le‑ar fi adoptat pentru a evita să se regăsească într‑o situație potențial riscantă având în vedere natura pieței în discuție, depășirea pragului indicativ de 10 % nu îl poate convinge, în sine, pe judecătorul delegat cu luarea măsurilor provizorii în ceea ce privește gravitatea prejudiciului invocat.
În acest context, s‑a mai subliniat, amintind că principiul protecției încrederii legitime poate fi invocat numai în privința unei situații susceptibile să creeze această încredere care ar fi fost determinată de instituția abilitată să ia decizia finală, că nu poate rezulta, în cadrul unei proceduri de reînnoire a aprobării unei substanțe fitosanitare, vreun principiu al protecției încrederii legitime în raport cu rezultatele raportului intermediar furnizat de statul membru raportor, acest raport constituind doar o etapă intermediară a unei proceduri bine cunoscute și care nu prejudecă în niciun fel rezultatul final care va fi adoptat de Comisie.
În al doilea rând, în ceea ce privește evaluarea comparativă a intereselor și, mai precis, în ceea ce privește argumentul societății în cauză potrivit căruia substanța activă în cauză nu prezintă un pericol cunoscut și demonstrat pentru sănătatea publică, președintele Tribunalului a arătat, printre altele, că societatea în cauză nu poate deduce un argument convingător din faptul că substanța a fost utilizată în condiții de siguranță deplină în Uniune pe o perioadă îndelungată, fără să fi fost vreodată raportat vreun efect advers asupra sănătății umane. Astfel, în sectorul fitosanitar, evoluțiile științifice nu sunt rare și oferă ocazia, așadar, de a se evalua din nou substanțele în lumina noilor cunoștințe și descoperiri științifice. Acesta este temeiul procedurilor de reînnoire și rațiunea de a fi a limitelor temporale aplicate autorizațiilor de comercializare. În consecință, examinarea judecătorului delegat cu luarea măsurilor provizorii în cadrul evaluării comparative a intereselor trebuie să privească riscurile identificate în prezent pe de o parte, și care nu pot fi excluse, pe de altă parte. În plus, nu îi revine acestuia sarcina de a efectua o apreciere tehnică a datelor științifice care ar depăși atribuțiile sale. În consecință, argumentele privind lipsa unui risc pentru sănătatea publică, invocate în cadrul demonstrării existenței unui fumus boni iuris, țin de controlul legalității procedurii și nu îl pot determina, fără alte elemente și cu excepția unei eventuale recunoașteri a unei erori vădite de apreciere, pe judecătorul delegat cu luarea măsurilor provizorii, în cadrul evaluării comparative a intereselor, să considere că concluziile prezentate în aceste documente trebuie să prevaleze asupra aprecierilor anterioare, care sunt, în principiu, rezultatul unei examinări detaliate și exhaustive. Acest lucru este cu atât mai adevărat în cazul în care prejudiciul pretins nu rezultă, în ceea ce privește sănătatea publică, din datele științifice culese, ci tocmai din lipsa acestora. Or, o lipsă de informare nu permite excluderea unor riscuri pentru sănătatea publică, care trebuie, prin urmare, să fie luate în considerare în raport cu celelalte interese în discuție, având în vedere, pe de o parte, că, în principiu, trebuie să se recunoască în mod incontestabil cerințelor legate de protecția sănătății publice un caracter preponderent în raport cu considerațiile economice și, pe de altă parte, că prioritatea imperativelor protecției sănătății publice poate justifica restricții care au consecințe negative, chiar considerabile, pentru anumiți operatori economici.
(
1
)	Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1019 al Comisiei din 18 iulie 2018 privind nereînnoirea aprobării substanței active oxasulfuron, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei (JO 2018, L 183, p. 14).