62010CJ0101_RO
Părţi
Motivele
Dizpozitiv
Părţi
În cauza C‑101/10,
având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Austria), prin decizia din 18 ianuarie 2010, primită de Curte la 23 februarie 2010, în procedura
Gentcho Pavlov,
Gregor Famira
împotriva
Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien,
CURTEA (Camera a patra),
compusă din domnul J.‑C. Bonichot, președinte de cameră, domnul L. Bay Larsen (raportor), doamnele C. Toader și A. Prechal și domnul E. Jarašiūnas, judecători,
avocat general: domnul P. Mengozzi,
grefier: domnul K. Malacek, administrator,
având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 13 ianuarie 2011,
luând în considerare observațiile prezentate:
– pentru domnii Pavlov și Famira, de R. Keisler și de S. Werinos, Rechtsanwälte;
– pentru guvernul austriac, de domnii E. Riedl și G. Holley, în calitate de agenți;
– pentru Comisia Europeană, de domnii F. Erlbacher și G. Braun, în calitate de agenți,
după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 17 martie 2011,
pronunță prezenta
Hotărâre
Motivele
1. Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolului 38 alineatul (1) prima liniuță din Acordul european de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Bulgaria, pe de altă parte, încheiat și aprobat în numele Comunităților prin Decizia 94/908/CECO, CE, Euratom a Consiliului și a Comisiei din 19 decembrie 1994 (JO L 358, p. 1, denumit în continuare „Acordul de asociere cu Republica Bulgaria”).
2. Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între domnul Pavlov, resortisant bulgar, și domnul Famira, avocat în Viena, pe de o parte, și Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien (Consiliul Baroului din Viena), pe de altă parte, cu privire la respingerea de către acesta a cererii prin care se solicita, pe de o parte, înscrierea domnului Pavlov în tabloul avocaților stagiari și, pe de altă parte, acordarea acestuia din urmă a unui atestat privind dreptul de reprezentare în justiție.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Acordul de asociere cu Republica Bulgaria
3. Articolul 7 alineatul (1) din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria prevede că „[a]socierea include o perioadă de tranziție cu o durată de maximum zece ani, împărțită în două etape succesive, fiecare durând, în principiu, cinci ani. Prima etapă va începe odată cu intrarea în vigoare a acordului” [traducere neoficială]. Acest acord de asociere a intrat în vigoare la 1 februarie 1995.
4. Articolul 38 alineatul (1) din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria, care este cuprins în capitolul I, consacrat circulației lucrătorilor, din titlul IV al acordului, intitulat „Circulația lucrătorilor, dreptul de stabilire, prestarea serviciilor”, prevede:
„Sub rezerva condițiilor și a modalităților aplicabile în fiecare stat membru:
– tratamentul aplicat lucrătorilor de cetățenie bulgară care sunt angajați legal pe teritoriul unui stat membru nu trebuie să facă obiectul niciunei discriminări pe motiv de cetățenie, în ceea ce privește condițiile de muncă, de remunerare sau de concediere, în raport cu tratamentul la care sunt supuși resortisanții statului membru în cauză.
[…]” [traducere neoficială]
5. Articolul 42 alineatul (1) din respectivul acord de asociere prevede:
„Ținând cont de situația pieței forței de muncă din statul membru, sub rezerva aplicării legislației acestuia și a respectării normelor în vigoare în respectivul stat membru în ceea ce privește mobilitatea lucrătorilor:
– facilitățile existente pentru accesul la locuri de muncă acordate de statele membre lucrătorilor bulgari în temeiul acordurilor bilaterale ar trebui menținute și, dacă este posibil, îmbunătățite;
– celelalte state membre examinează posibilitatea de a încheia acorduri similare.” [traducere neoficială]
6. Articolul 45 alineatul (1) din același acord de asociere, care este inclus în capitolul II, intitulat „Stabilirea”, din titlul IV al acestuia, prevede:
„De la intrarea în vigoare a prezentului acord, fiecare stat membru va acorda, pentru stabilirea societăților și a cetățenilor bulgari și pentru operațiunile desfășurate de societățile și de cetățenii bulgari stabiliți pe teritoriul său, un tratament nu mai puțin favorabil decât cel acordat propriilor societăți și cetățeni, cu excepția domeniilor descrise în anexa XVa.” [traducere neoficială]
7. Articolul 47 din același acord de asociere, care este inclus în respectivul capitol II, prevede:
„Pentru a facilita accesul resortisanților Comunității și al celor bulgari la activitățile profesionale reglementate și exercitarea acestora în Bulgaria și, respectiv, în Comunitate, Consiliul de asociere va examina măsurile necesar a fi luate pentru recunoașterea reciprocă a calificărilor. Acesta poate lua toate măsurile necesare în acest sens.” [traducere neoficială]
8. Articolul 59 alineatul (1) din acordul de asociere menționat, care figurează în capitolul IV, intitulat „Dispoziții generale”, din titlul IV al acestuia, prevede:
„În aplicarea titlului IV, nicio prevedere a prezentului acord nu va împiedica aplicarea de către părți a legislației și a reglementărilor lor naționale privind admiterea și șederea, angajarea, condițiile de muncă, stabilirea persoanelor fizice și prestarea de servicii, cu condiția să nu fie astfel anulate sau compromise avantajele acordate uneia dintre părți în temeiul unei dispoziții specifice din prezentul acord. […]” [traducere neoficială]
Reglementarea națională
9. Prevederile care reglementează profesia de avocat și admiterea în această profesie sunt cuprinse în Legea privind examenul de acces la profesia de avocat (Rechtsanwaltsprüfungsgesetz, BGBl. 556/1985, în versiunea publicată în BGBl. 71/1999, aplicabilă respectivului litigiu, denumită în continuare „RAPG”) și, respectiv, în Regulamentul austriac privind profesia de avocat (Österreichische Rechtsanwaltsordnung, RGBl. 96/1868, în versiunea publicată în BGBl. 128/2004, aplicabilă acțiunii principale, denumit în continuare „RAO”).
RAPG
10. Dispozițiile din RAPG relevante pentru acțiunea principală sunt formulate după cum urmează:
„ Articolul 1
Examenul de acces la profesia de avocat trebuie să ateste capacitățile și cunoștințele candidatului necesare în vederea exercitării profesiei de avocat, în special aptitudinea acestuia de a iniția și de a desfășura demersurile aferente cauzelor de drept public și privat încredințate unui avocat, precum și capacitatea sa de a redacta acte și opinii juridice și de a prezenta în mod ordonat, în scris și oral, elementele de drept și de fapt ale unei cauze.
Articolul 2
1) Examenul de avocat poate fi susținut după obținerea titlului de doctor în drept («Doktorat der Rechte») sau, pentru absolvenții care au obținut un Diplomstudium în sensul Legii din 2 martie 1978 […] privind studiile de drept, după obținerea titlului Magisterium der Rechtswissenschaften și după efectuarea unui stagiu practic cu o durată de trei ani, dintre care cel puțin nouă luni în cadrul unei instanțe și cel puțin doi ani într‑un cabinet de avocatură.
[…]”
RAO
11. Dispozițiile din RAO relevante pentru acțiunea principală sunt redactate după cum urmează:
„ Articolul 1
„(1) În vederea exercitării profesiei de avocat în [Austria], nu este necesară numirea de către o autoritate, trebuind numai să se facă dovada faptului că sunt îndeplinite următoarele condiții și că persoana în cauză este înscrisă în tabloul avocaților (articolele 5 și 5a).
[…]
(2) Aceste condiții sunt:
a) cetățenia austriacă;
[…]
d) stagiul practic, care trebuie să respecte modalitățile și durata prevăzute de lege;
e) promovarea examenului de acces la profesia de avocat;
[…]
(3) Cetățenia unui stat membru al Uniunii Europene sau a unui alt stat care este parte la Acordul privind Spațiul Economic European sau cetățenia Confederației Elvețiene este considerată ca fiind echivalentă cu cetățenia austriacă.
Articolul 2
(1) Stagiul practic necesar în vederea exercitării profesiei de avocat constă într‑o activitate juridică desfășurată în cadrul unei instanțe și la un avocat. […] Stagiul practic la un avocat nu poate fi luat în considerare decât dacă această activitate este exercitată ca activitate profesională principală, care să nu fie împiedicată de altă activitate profesională […]
(2) Durata stagiului practic în sensul alineatului (1) trebuie să fie de cinci ani, dintre care cel puțin nouă luni în cadrul unei instanțe și cel puțin trei ani în cadrul biroului unui avocat care își exercită activitatea în Austria.
[…]
Articolul 15
(1) Atunci când reprezentarea de către un avocat este prevăzută de lege, avocatul poate fi reprezentat, pe propria răspundere, în fața oricărei instanțe și în fața oricărei administrații, și de un avocat stagiar care este autorizat să reprezinte un avocat și care își efectuează stagiul la acesta; semnarea de către un avocat stagiar a cererilor adresate instanțelor sau administrațiilor este, cu toate acestea, ilegală.
(2) Este autorizat să reprezinte un avocat avocatul stagiar care a promovat examenul de acces la profesia de avocat. […]
(3) Atunci când reprezentarea de către un avocat nu este prevăzută de lege, avocatul poate fi de asemenea reprezentat, pe propria răspundere, în fața oricărei instanțe și în fața oricărei administrații, de orice avocat stagiar care își efectuează stagiul la acesta; semnarea de către un avocat stagiar a cererilor adresate instanțelor sau administrațiilor este, cu toate acestea, ilegală.
(4) Consiliul Baroului este obligat să emită, pentru avocatul stagiar care își efectuează stagiul la un avocat, documentele de legitimare din care să reiasă dreptul acestuia de a înlocui avocatul, în sensul alineatului (2) [«große Legitimationsurkunde»], sau dreptul său de reprezentare a acestuia, în sensul alineatului (3) [«kleine Legitimationsurkunde»].
[…]
Articolul 30
(1) În vederea înscrierii în tabloul avocaților stagiari, la data intrării în biroul de avocat trebuie să se facă o comunicare către [Consiliul Baroului], însoțită de dovada cetățeniei austriece, precum și a respectării condițiilor de acces la stagiul de pregătire pentru profesiile juridice, durata stagiului fiind calculată de la data primirii respectivei declarații.
[…]
(4) Persoanele cărora li se refuză înscrierea în tabloul avocaților stagiari, care sunt radiate din acest tablou sau cărora li se refuză recunoașterea stagiului în calitate de avocat au dreptul să formuleze o cale de atac la Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission [Comisia superioară de apel și Comisia de disciplină a avocaților]. […]
(5) Cetățenia unui stat membru al Uniunii Europene sau a altui stat care este parte la Acordul privind Spațiul Economic European sau cetățenia Confederației Elvețiene este considerată ca fiind echivalentă cu cetățenia austriacă.”
Acțiunea principală și întrebările preliminare
12. Domnul Pavlov și‑a terminat studiile de drept la Viena în anul 2002. Din anul 2004 este angajat ca lucrător salariat în cadrul cabinetului domnului Famira, avocat în Viena. Domnul Pavlov este titularul unui permis de ședere austriac și al unei autorizații de stabilire în sensul legii austriece care îi permit să aibă acces la piața forței de muncă și să lucreze pe întregul teritoriu austriac. Domnul Famira este titularul unui permis, eliberat de serviciul pentru ocuparea forței de muncă, care îl autoriza să îl angajeze pe domnul Pavlov ca avocat stagiar salariat pe perioada cuprinsă între 1 ianuarie și 31 decembrie 2004.
13. La 2 ianuarie 2004, domnii Famira și Pavlov au solicitat înscrierea acestuia din urmă în tabloul avocaților stagiari. În același timp, au solicitat și acordarea domnului Pavlov a unui atestat privind dreptul de reprezentare în justiție („kleine Legitimationsurkunde”), în temeiul articolului 15 alineatul (3) din RAO.
14. Prin ordonanța din 6 aprilie 2004, secția a doua a Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien a respins cererea respectivă pentru motivul că domnul Pavlov nu îndeplinea condiția privind cetățenia prevăzută la articolul 30 alineatele (1) și (5) din RAO. Contestația înaintată împotriva acestei ordonanțe a fost respinsă la 15 iunie 2004 de plenul Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien.
15. Prin ordonanța din 1 august 2006, Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission a respins calea de atac formulată de domnii Pavlov și Famira împotriva ordonanței din 15 iunie 2004, considerând că profesia de avocat este o profesie reglementată, această reglementare producând efecte și cu privire la avocații stagiari. Aceasta a statuat că, în temeiul Acordului de asociere cu Republica Bulgaria, discriminările sunt interzise numai în ceea ce privește condițiile de muncă, dar că, în ceea ce privește accesul la profesiile reglementate, statele care au încheiat acest acord își păstrează posibilitatea de a pune în aplicare restricții.
16. La 8 octombrie 2007, Verfassungsgerichtshof (Curtea Constituțională) a anulat ordonanța din 1 august 2006 și a trimis cauza spre reexaminare la Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission, întrucât aceasta nu sesizase Curtea de Justiție a Uniunii Europene cu o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare referitoare la interpretarea prevederilor relevante ale respectivului acord de asociere, încălcând astfel dreptul reclamanților de a beneficia de o procedură în fața instanțelor competente potrivit legii, astfel cum este garantat de Constituția națională.
17. Prin ordonanța din 17 aprilie 2008, l’Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission a anulat ordonanțele Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien din 6 aprilie și 15 iunie 2004, având în vedere modificarea situației juridice rezultată din aderarea, la 1 ianuarie 2007, a Republicii Bulgaria la Uniune. Considerând că, începând cu această dată, condițiile prevăzute de articolul 30 alineatele (1) și (5) din RAO erau îndeplinite, aceasta a trimis cauza spre reexaminare la Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien pentru ca aceasta din urmă să se pronunțe din nou după completarea probelor.
18. La 2 iulie 2009, Verfassungsgerichtshof a anulat ordonanța din 17 aprilie 2008 pentru motivul că aderarea Republicii Bulgaria la Uniune nu modificase cu nimic faptul că anii 2004-2006 sunt semnificativi pentru domnul Pavlov, întrucât, pe de o parte, acesta nu poate susține examenul de acces la profesia de avocat decât după ce a efectuat un stagiu practic de cel puțin doi ani într‑un cabinet de avocat și întrucât, pe de altă parte, pentru a fi înscris în tabloul avocaților, este necesar să facă dovada unui stagiu practic de cel puțin trei ani într‑un cabinet de avocat. Astfel, pentru a soluționa problema referitoare la anii 2004-2006, trebuia, în conformitate cu decizia din 8 octombrie 2007 a aceleiași instanțe, să fie sesizată Curtea cu o întrebare preliminară referitoare la interpretarea articolului 38 din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria.
19. În aceste condiții, Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1) Articolul 38 alineatul (1) din [Acordul de asociere cu Republica Bulgaria] trebuia să se aplice direct, în perioada 2 ianuarie 2004-31 decembrie 2006, în cadrul procedurii de înscriere a unui resortisant bulgar în tabloul avocaților stagiari?
În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
2) Articolul 38 alineatul (1) din [Acordul de asociere cu Republica Bulgaria] se opunea, pe de o parte, aplicării articolului 30 alineatele (1) și (5) [din RAO], care impune, printre altele, drept condiție a înscrierii, dovada cetățeniei austriece sau a unei cetățenii considerate echivalentă, în privința cererii de înscriere în tabloul avocaților stagiari austrieci și de obținere a unui atestat privind posibilitatea reprezentării în justiție în sensul articolului 15 alineatul (3) [din RAO], introdusă la 2 ianuarie 2004 de un resortisant bulgar angajat al unui avocat austriac, și, pe altă parte, în privința respingerii acestei cereri numai în temeiul cetățeniei, în pofida respectării celorlalte condiții și a existenței unei autorizații de stabilire și a unui permis de muncă?”
Cu privire la întrebările preliminare
20. Prin intermediul celor două întrebări, care trebuie examinate împreună, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă principiul nediscriminării prevăzut la articolul 38 alineatul (1) prima liniuță din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria se opunea, anterior aderării acesteia la Uniune, unei reglementări a unui stat membru, cum este cea cuprinsă în articolul 30 alineatele (1) și (5) din RAO, în temeiul căreia un resortisant bulgar nu putea obține înscrierea în tabloul avocaților stagiari și nici, pe cale de consecință, un atestat privind posibilitatea reprezentării în justiție din cauza unei condiții legate de cetățenie, impusă de această reglementare.
21. Din cuprinsul articolului 38 alineatul (1) prima liniuță din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria rezultă că interdicția pe care această dispoziție o prevede se opune oricărei discriminări pe motiv de cetățenie la care persoana în cauză, deja angajată legal, ar putea fi supusă în ceea ce privește condițiile sale de muncă, de remunerare sau de concediere.
22. Domnul Pavlov susține în această privință că înscrierea în tabloul avocaților stagiari are legătură cu condițiile de muncă ale acestei profesii și că refuzul de a‑l înscrie în tabloul respectiv pe motiv de cetățenie, în temeiul articolului 30 alineatele (1) și (5) din RAO, constituie, prin urmare, o discriminare interzisă de articolul 38 alineatul (1) prima liniuță din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria.
23. Din informațiile prezentate Curții de instanța de trimitere rezultă că, potrivit legislației naționale în cauză în acțiunea principală, accesul la stagiul practic este în mod necesar legat de înscrierea în tabloul avocaților stagiari și că această înscriere constituie, așadar, o condiție de acces la stagiul de avocat. Înainte de a fi înscrisă în tabloul respectiv, persoana în cauză nu poate lucra în mod legal decât în calitate de jurist, iar nu ca avocat stagiar.
24. Trebuie adăugat că exercitarea activităților pe care le realizează un avocat stagiar, deși se poate încadra într‑un raport de muncă, astfel cum este cazul în acțiunea principală, constituie totodată partea practică a formării necesare pentru a avea acces la profesia reglementată de avocat (a se vedea în acest sens Hotărârea din 13 noiembrie 2003, Morgenbesser, C‑313/01, Rec., p. I‑13467, punctul 51).
25. Prin urmare, trebuie să se concluzioneze că respectiva înscriere în tabloul avocaților stagiari constituie o condiție de acces la profesia reglementată de avocat în cauză în acțiunea principală.
26. Este important, așadar, să se determine dacă interzicerea discriminării pe motiv de cetățenie, consacrată la articolul 38 alineatul (1) prima liniuță din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria, se aplică și normelor de acces la profesia reglementată de avocat, cum sunt cele în cauză în acțiunea principală.
27. Trebuie subliniat că Acordul de asociere cu Republica Bulgaria nu cuprinde niciun element care să permită să se deducă din articolul 38 alineatul (1) prima liniuță din acest acord sau din alte prevederi ale acestuia voința părților contractante de a elimina orice discriminare pe motiv de cetățenie în ceea ce privește accesul resortisanților bulgari la profesiile reglementate. În această privință, este important, în plus, să se ia în considerare faptul că această dispoziție este inclusă în capitolul I, intitulat „Circulația lucrătorilor”, din titlul IV din acordul respectiv, în timp ce același acord menționează profesiile reglementate la articolul 47, care se află în capitolul II din acord, consacrat stabilirii, și care vizează accesul la profesiile reglementate fără să impună în această privință o obligație de nediscriminare pe motiv de cetățenie.
28. Rezultă că principiul nediscriminării prevăzut la articolul 38 alineatul (1) prima liniuță din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria trebuie interpretat în sensul că nu se aplică și unor norme naționale privind accesul la profesia reglementată de avocat precum cele în cauză în acțiunea principală. Astfel, înscrierea în tabloul avocaților stagiari, care, astfel cum se arată la punctul 25 din prezenta hotărâre, constituie o condiție de acces la profesia reglementată de avocat, nu poate fi considerată o condiție de muncă în sensul respectivului articol 38 alineatul (1) prima liniuță.
29. În ceea ce privește permisul de ședere și permisul de muncă invocate de domnul Pavlov în sensul că acestea i‑ar permite accesul la stagiul de avocat, este suficient să se constate că revine instanței de trimitere obligația de a verifica dacă aceste permise, eliberate de autoritățile statului membru gazdă, constituie, potrivit legislației naționale, decizii care au un astfel de efect și care permit prin ele însele accesul la profesia de avocat.
30. Din cele de mai sus rezultă că trebuie să se răspundă la întrebările adresate de instanța de trimitere că principiul nediscriminării prevăzut la articolul 38 alineatul (1) prima liniuță din Acordul de asociere cu Republica Bulgaria trebuie interpretat în sensul că nu se opunea, înainte de aderarea acesteia la Uniune, unei reglementări a unui stat membru, cum este cea cuprinsă în articolul 30 alineatele (1) și (5) din RAO, în versiunea aplicabilă acțiunii principale, în temeiul căreia un resortisant bulgar nu putea obține înscrierea în tabloul avocaților stagiari și nici, pe cale de consecință, un atestat privind posibilitatea reprezentării în justiție din cauza unei condiții legate de cetățenie, impusă de această reglementare.
Cu privire la cheltuielile de judecată
31. Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Dizpozitiv
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a patra) declară:
Principiul nediscriminării prevăzut la articolul 38 alineatul (1) prima liniuță din Acordul european de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Bulgaria, pe de altă parte, încheiat și aprobat în numele Comunităților prin Decizia 94/908/CECO, CE, Euratom a Consiliului și a Comisiei din 19 decembrie 1994, trebuie interpretat în sensul că nu se opunea, înainte de aderarea Republicii Bulgaria la Uniunea Europeană, unei reglementări a unui stat membru, cum este cea cuprinsă în articolul 30 alineatele (1) și (5) din Regulamentul austriac privind profesia de avocat (Österreichische Rechtsanwaltsordnung), în versiunea aplicabilă acțiunii principale, în temeiul căreia un resortisant bulgar nu putea obține înscrierea în tabloul avocaților stagiari și nici, pe cale de consecință, un atestat privind posibilitatea reprezentării în justiție din cauza unei condiții legate de cetățenie, impusă de această reglementare.