61983CJ0069_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED STAEVNING, INDGIVET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 28 . APRIL 1983, HAR CHARLES LUX, TJENESTEMAND I LOENKLASSE A 5 VED REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, ANLAGT SAG MED PAASTAND OM ANNULLATION AF REVISIONSRETTENS BESLUTNING AF 24 . MARTS 1983 OM OMFORDELING AF STILLINGER MELLEM "FORMANDENS KABINET" OG "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN" OG OM OVERFLYTNING AF EN STILLING SOM JURIDISK EKSPEDITIONSSEKRETAER FRA "FORMANDENS KABINET" TIL "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN", SAMT AF EN AFGOERELSE, DER BLEV TRUFFET AF REVISIONSRETTENS FORMAND DEN 14 . APRIL 1983, OG SOM AENDRER SAGSOEGERENS PLACERING, IDET HAN NU GOER TJENESTE I REVISIONSRETTENS SEKTOR FOR "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN" .
2 VED SAERSKILT BEGAERING INDGIVET SAMME DAG HAR SAGSOEGEREN NEDLAGT PAASTAND OM, AT DE NAEVNTE BESLUTNINGER UDSAETTES VED EN FORELOEBIG FORHOLDSREGEL .
3 DEN 20 . MAJ 1983 HAR FORMANDEN FOR ANDEN AFDELING AFSAGT KENDELSE OM, AT BEGAERINGEN OM UDSAETTELSE AF DE ANFAEGTEDE BESLUTNINGER IKKE TAGES TIL FOELGE .
4 DET FREMGAAR AF SAGEN, AT SAGSOEGEREN EFTER AT HAVE FUNGERET SOM FULDMAEGTIG I KOMMISSIONENS JURIDISKE TJENESTE FRA 25 . JUNI 1973 TIL 1 . AUGUST 1978 BLEV ANSAT I EN FULDMAEGTIGSTILLING VED REVISIONSRETTEN . I DENNE STILLING SKULLE HAN FRA BEGYNDELSEN UDFOERE BAADE ADMINISTRATIVE OPGAVER OG KONTROLOPGAVER ; DEREFTER BLEV HAN MED VIRKNING FRA 20 . JANUAR 1980 ANSAT SOM FULDMAEGTIG I DEN JURIDISKE TJENESTE, SOM DEN 15 . JANUAR 1981 BLEV UNDERLAGT "FORMANDENS KABINET", SOM DEN STADIG HOERER UNDER .
5 SAGSOEGEREN VARETOG DETTE ARBEJDE INDTIL DEN OMTVISTEDE AFGOERELSE AF 14 . APRIL 1983, HVORVED HAN BLEV OVERFLYTTET TIL REVISIONSSEKTOREN "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN" .
6 TIL STOETTE FOR SIN PAASTAND HAR SAGSOEGEREN ANFOERT FEM ANBRINGENDER, NEMLIG AT REVISIONSRETTEN IKKE HAVDE KOMPETENCE TIL AT TRAEFFE BESLUTNINGEN AF 24 . MARTS
1983, UTILSTRAEKKELIG BEGRUNDELSE, INDGREB I DE VEDTAEGTSMAESSIGE GARANTIER I TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKLER 4, 7 OG 29, IDET REVISIONSRETTEN IKKE KAN OMPLACERE EN TJENESTEMAND I TILFAELDE AF VAESENTLIG AENDRING AF STILLINGEN, SOM DET ER TILFAELDET HER, TILSIDESAETTELSE AF TJENESTENS INTERESSE I STRID MED VEDTAEGTENS ARTIKEL 7 OG ENDELIG MAGTFORDREJNING .
7 DET FREMGAAR AF SAGEN OG AF DEN MUNDTLIGE FORHANDLING, AT PARTERNE I DET VAESENTLIGE ER UENIGE OM TO SPOERGSMAAL, NEMLIG OM SAGSOEGTE HAVDE KOMPETENCE TIL AT TRAEFFE DE ANFAEGTEDE BESLUTNINGER, OG OM SAGSOEGTE, DA DEN TRAF DISSE BESLUTNINGER, HAR RESPEKTERET DE RETTIGHEDER OG GARANTIER, SOM TJENESTEMANDSVEDTAEGTEN OG DOMSTOLENS PRAKSIS GIVER TJENESTEMAENDENE .
REVISIONSRETTENS INTERNE KOMPETENCEFORDELING
8 SAGSOEGEREN HAR ANFOERT, AT NAAR DER ER TALE OM EN STILLING, DER BEKLAEDES AF EN FASTANSAT TJENESTEMAND, ER DET IKKE DEN SAMLEDE REVISIONSRET, SOM HAR KOMPETENCE TIL AT AENDRE FORDELINGEN AF STILLINGER MELLEM SEKTORERNE, MEN REVISIONSRETTENS FORMAND SOM ANSAETTELSESMYNDIGHED .
9 SAGSOEGTE HAR UNDER HENVISNING TIL SIN SAERLIGE INTERNE ORGANISATION HEROM FORKLARET, AT EN AF REVISIONSRETTENS MEDLEMMER HAVDE ANMODET OM AT FAA TILDELT ENDNU EN JURIST TIL SIN SEKTOR, OG AT REVISIONSRETTENS FORRETNINGSORDEN KRAEVEDE, AT DEN SAMLEDE REVISIONSRET FOERST OVERFLYTTEDE DEN BUDGETTEREDE STILLING, OG AT ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN DEREFTER PLACEREDE SAGSOEGEREN I DENNE . FOELGELIG HAR DEN SAMLEDE REVISIONSRET IKKE VAERET INKOMPETENT MED HENSYN TIL DEN FOERSTE BESLUTNING, DA KUN DEN ANDEN BESLUTNING SKULLE TRAEFFES AF ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN .
10 DET MAA KONSTATERES, AT PARTERNE ER ENIGE OM, AT DER I VIRKELIGHEDEN ER TALE OM EN OVERFLYTNING AF SAGSOEGEREN MED HANS STILLING FRA "FORMANDENS KABINET" TIL "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN" . IMIDLERTID, OG SELV OM DENNE OVERFLYTNING KAN FREMSTAA SOM EN INDIVIDUEL AFGOERELSE, KAN SAGSOEGERENS ARGUMENTATION IKKE TAGES TIL FOELGE .
11 DENNE ARGUMENTATION OVERSER REVISIONSRETTENS SAERLIGE KARAKTER, NAVNLIG DEN OMSTAENDIGHED, AT DENS VIRKSOMHED ER BASERET PAA KOLLEGIALITETSPRINCIPPET, HVILKET KOMMER TIL UDTRYK I DENS FORRETNINGSORDENS ARTIKEL 13, SOM BESTEMMER :
"ARTIKEL 13, AFDELINGERNES OPBYGNING
RETTEN TRAEFFER AFGOERELSE OM AFDELINGERNES OPBYGNING OG FORDELER STILLINGERNE MELLEM SEKTORERNE."
REVISIONSRETTEN HAR DESUDEN I MOEDEREFERATET AF 21 . JANUAR 1982 ANFOERT, AT DEN MED HENSYN TIL FORDELINGEN AF DE BUDGETTEREDE STILLINGER "BESLUTTER IKKE AT GOERE NOGEN UNDTAGELSE FRA ARTIKEL 13 I FORRETNINGSORDEN, HVOREFTER DEN SELV FORDELER DE BUDGETTEREDE STILLINGER MELLEM SEKTORERNE" .
12 DET ER DERFOR UBESTRIDELIGT, AT OVERFLYTNINGEN ER SKET I OVERENSSTEMMELSE MED FORRETNINGSORDENEN, FORDI REVISIONSRETTEN FOERST HAR TRUFFET BESLUTNING OM AT OVERFLYTTE EN STILLING FRA SEKTOREN "FORMANDENS KABINET" TIL SEKTOREN "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN", OG AT FORMANDEN SOM ANSAETTELSESMYNDIGHED DEREFTER HAR ANSAT SAGSOEGEREN I DENNE .
13 FOELGELIG MAA ANBRINGENDET OM, AT REVISIONSRETTEN IKKE HAVDE KOMPETENCE TIL AT TRAEFFE BESLUTNINGEN AF 24 . MARTS 1983, FORKASTES .
OVERHOLDELSEN AF DE GARANTIER, DER ER GIVET TJENESTEMAENDENE
14 FOER GENNEMGANGEN AF DE KLAGEPUNKTER, SOM SAGSOEGEREN HAR FREMFOERT I DENNE FORBINDELSE, BEMAERKES, AT DA DER ER TALE OM EN OMPLACERING, ER DE ANFAEGTEDE BESLUTNINGER IKKE OMFATTET AF FORMKRAVENE I VEDTAEGTENS ARTIKLER 4 OG 29 .
15 HEREFTER MAA SAGSOEGERENS ARGUMENTATION FORSTAAS SAALEDES, AT BESLUTNINGEN AF 24 . MARTS 1983 IKKE ER BEGRUNDET, OG AT HANS OMPLACERING ER FORETAGET I STRID MED VEDTAEGTENS ARTIKEL 7, STK . 1, FORDI SAGSOEGEREN ER BLEVET OVERFLYTTET FRA EN ADMINISTRATIV SEKTOR TIL EN REVISIONSSEKTOR UDEN HENSYN TIL TJENESTENS INTERESSE OG STILLINGERNES AEKVIVALENS ; DEN ER ENDELIG UDTRYK FOR MAGTFORDREJNING .
16 DA KRAVET OM BEGRUNDELSE BL.A . HAR TIL FORMAAL AT GIVE DEN BEROERTE DE OPLYSNINGER, DER ER NOEDVENDIGE FOR AT KONSTATERE, OM DER HAR VAERET HJEMMEL TIL AT TRAEFFE BESLUTNINGEN, MAA SPOERGSMAALET OM DE TO ANFAEGTEDE BESLUTNINGERS HJEMMEL FOERST UNDERSOEGES .
17 INDLEDNINGSVIS BEMAERKES, AT DET I DOMSTOLENS PRAKSIS ER ANERKENDT, AT FAELLESSKABETS INSTITUTIONER HAR ET VIDT SKOEN VED ORGANISATIONEN AF DERES TJENESTEGRENE, ALT EFTER DE OPGAVER, SOM ER OVERDRAGET DEM, OG, UNDER HENSYNTAGEN TIL DISSE OPGAVER, VED PLACERINGEN AF DET PERSONALE, SOM DE HAR TIL RAADIGHED, DOG PAA DEN BETINGELSE, AT DENNE PLACERING SKER I TJENESTENS INTERESSE OG MED RESPEKT AF STILLINGERNES AEKVIVALENS .
18 FOELGELIG MAA SAGSOEGERENS ANBRINGENDER UNDERSOEGES PAA BAGGRUND AF DISSE PRINCIPPER .
TJENESTENS INTERESSE
19 IFOELGE SAGSOEGEREN KRAEVER TJENESTENS INTERESSE, AT HAN IKKE FJERNES FRA DEN JURIDISKE TJENESTE NETOP PAA DET TIDSPUNKT, HVOR DENNE TJENESTES ARBEJDE ER SAERLIGT OMFANGSRIGT, MENS SEKTOREN "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN" IKKE HAR BEHOV FOR EN YDERLIGERE JURIST, OG DETTE GAELDER SAA MEGET MERE, SOM HAN IKKE PERSONLIGT HAR DE NOEDVENDIGE KVALIFIKATIONER TIL AT VAERE PLACERET I EN REVISIONSSEKTOR .
20 DETTE ARGUMENT KAN IKKE TAGES TIL FOELGE . IKKE BLOT HAR REVISIONSRETTEN FULD HANDLEFRIHED VED PLACERINGEN AF DET PERSONALE, SOM DEN RAADER OVER, MEN DET FREMGAAR ENDVIDERE AF SAGEN OG NAVNLIG AF DEN MUNDTLIGE FORHANDLING FOR DOMSTOLEN, AT DET ER DET MEDLEM, SOM ER ANSVARLIG FOR SEKTOREN "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN", SOM HAR ANMODET OM, AT DER BLEV PLACERET EN JURIDISK STILLING I DENNE SEKTOR . DET FREMGAAR LIGELEDES AF SAGEN, AT SAGSOEGEREN MELLEM SIN TILTRAEDEN VED REVISIONSRETTEN I SLUTNINGEN AF 1978 OG SIN UDNAEVNELSE I DEN JURIDISKE TJENESTE DEN 20 . JANUAR 1980 ALLEREDE HAR VAERET PLACERET I SAMME KONTROLSEKTOR SOM DEN, HVORTIL HAN NU ATTER ER OVERFLYTTET .
21 ENDVIDERE MAA DER OGSAA HENVISES TIL REVISIONSRETTENS SAERLIGE KARAKTER . DENNE HAR FOR AT UDFOERE SIN KONTROLOPGAVE BESLUTTET SOM FREMGANGSMAADE AT ANVENDE
SYSTEMKONTROL, EN METODE, DER BESTAAR I AT VURDERE SYSTEMERNE SNARERE END DERES VIRKNINGER, OG SOM INDEBAERER EN ANALYSE, IKKE BLOT AF DE INTERNE KONTROLFORANSTALTNINGER, MEN OGSAA AF DE BUDGETPROCEDURER, SOM DE FINDER ANVENDELSE PAA . DER ER FOELGELIG TALE OM EN KONTROLVIRKSOMHED, DER ANGAAR SAAVEL DEN FORMELLE RIGTIGHED SOM LOVLIGHEDEN AF INSTITUTIONERNES OEKONOMISKE FORVALTNING .
22 DET FOELGER DERAF, AT REVISIONSRETTENS VIRKSOMHED TIL STADIGHED KRAEVER TILSTEDEVAERELSE AF PERSONALE, DER HAR KENDSKAB TIL SAAVEL JURIDISKE SPOERGSMAAL SOM REVISIONSSPOERGSMAAL ; SAGSOEGEREN HAR DERFOR MED URETTE HAEVDET, AT TJENESTENS INTERESSE HAR KRAEVET ANSAETTELSE AF EN REVISOR OG IKKE AF EN JURIST I SEKTOREN "ADMINISTRATIONEN OG PERSONALEFORVALTNINGEN" .
23 DESUDEN HAR SAGSOEGEREN I SIN ANSOEGNING PAA FORANLEDNING AF STILLINGSOPSLAG NR . CC/A/22/79 REDEGJORT FOR SIN ERFARING MED HENSYN TIL KONTROL AF SAAVEL PERSONALEUDGIFTERNES LOVLIGHED SOM DERES FORMELLE RIGTIGHED ; UNDER DISSE OMSTAENDIGHEDER, OG SELV OM HANS ANSOEGNING OM DENNE STILLING IKKE BLEV IMOEDEKOMMET, ER DER IKKE GRUNDLAG FOR NU AT HAEVDE, AT HAN IKKE HAR DE NOEDVENDIGE KVALIFIKATIONER TIL AT UDFOERE ARBEJDSOPGAVERNE SOM EKSPEDITIONSSEKRETAER I REVISIONSSEKTOREN "ADMINISTRATION OG PERSONALEFORVALTNING" .
STILLINGERNES AEKVIVALENS
24 SAGSOEGEREN HAR ENDVIDERE ANFOERT, AT PRINCIPPET OM STILLINGERNES AEKVIVALENS IKKE ER BLEVET RESPEKTERET, FORDI SAGSOEGEREN ENTEN FORTSAT UDFOERER ARBEJDE, DER I DET VAESENTLIGE ER JURIDISK, I HVILKET TILFAELDE HANS OPGAVER ER UDEN SAMMENHAENG, ELLER DER TILDELES HAM REVISIONSOPGAVER, I HVILKET TILFAELDE DER ER SKET EN VAESENTLIG AENDRING AF HANS ARBEJDSOPGAVER, OG HANS OMPLACERING ER ULOVLIG .
25 HERVED MAA DER FOERST HENVISES TIL, HVAD DER ER ANFOERT OVENFOR MED HENSYN TIL SAAVEL DEN SAERLIGE KARAKTER AF REVISIONSRETTENS ORGANISATION, SOM MEDFOERER, AT SONDRINGEN MELLEM JURIDISK ARBEJDE OG REVISIONSARBEJDE IKKE KAN OPRETHOLDES, SOM DEN OMSTAENDIGHED, AT SAGSOEGEREN ALLEREDE TIDLIGERE HAR UDFOERT ARBEJDE I SAMME REVISIONSSEKTOR .
26 DESUDEN FREMGAAR DET AF SAGEN, NAVNLIG AF FORHANDLINGERNE FOR DOMSTOLEN, AT DE OPGAVER, SOM ER PAALAGT LUX, LANGT FRA ER UBETYDELIGE, MEN AT DENNE DERIMOD I BEGYNDELSEN IKKE HAR UDVIST DEN VILLIGHED OG IVER I ARBEJDET, SOM MAN HAR RET TIL AT FORVENTE AF EN ANSVARLIG TJENESTEMAND .
27 DET FOELGER DERFOR AF DET FOREGAAENDE, AT SAGSOEGERENS TREDJE OG FJERDE ANBRINGENDE IKKE KAN LAEGGES TIL GRUND .
MAGTFORDREJNING
28 TIL STOETTE FOR DETTE ANBRINGENDE HAR SAGSOEGEREN ANFOERT, AT DE OMTVISTEDE BESLUTNINGER I VIRKELIGHEDEN ER EN TILSLOERET SANKTION, IDET REVISIONSRETTENS FORMAND IFOELGE SAGSOEGEREN SIDEN 1982 HAR LADET SAGSOEGEREN FORSTAA, AT HAN KUNNE BLIVE FORFLYTTET TIL EN ANDEN TJENESTEGREN, HVIS HAN IKKE HAEVDEDE DE TO SAGER, SOM HAN TIDLIGERE HAVDE ANLAGT VED DOMSTOLEN . DENNE HENSIGT ER BLEVET BEKRAEFTET VED ANSAETTELSEN AF EN MIDLERTIDIGT ANSAT, SOM IFOELGE SAGSOEGEREN SKAL ERSTATTE HAM I DEN JURIDISKE TJENESTE, OG VED DEN KRITIK SOM FORMANDEN HAR RETTET TIL HAM I FORBINDELSE MED DE TO SKRIVELSER VEDROERENDE UDTALELSER OM TILSIDESAETTELSE AF FINANSINSPEKTOERENS NAEGTELSE AF PAATEGNING .
29 FOER DETTE ANBRINGENDE BEHANDLES, BEMAERKES, AT SAGSOEGERENS SIDSTE ARGUMENT MAA FORKASTES, FORDI FORHANDLINGERNE FOR DOMSTOLEN HAR VIST, AT DEN PAAGAELDENDE KRITIK IKKE DREJEDE SIG OM DE TO SKRIVELSER VEDROERENDE UDTALELSEN OM TILSIDESAETTELSE, MEN DE SKRIVELSER, DER INDEHOLDT EN VURDERING AF EN TJENESTEMANDS FAGLIGE ERFARING .
30 SOM DOMSTOLEN GENTAGNE GANG HAR UDTALT ( SE BL.A . DOM AF 5 . 5 . 1966, GUTMANN, 18 OG 35/65, SML . 1965-1968, S . 175 ), ER EN BESLUTNING KUN BEHAEFTET MED MAGTFORDREJNING, NAAR DET PAA GRUND AF OBJEKTIVE, RELEVANTE OG SAMSTEMMENDE INDICIER MAA ANTAGES, AT DEN ER TRUFFET TIL FORFOELGELSE AF ANDRE MAAL END DEM, DER ER ANGIVET .
31 DET FREMGAAR IMIDLERTID AF SAGEN, OG NAVNLIG AF DEN MUNDTLIGE FORHANDLING FOR DOMSTOLEN, AT SAGSOEGEREN IKKE HAR VAERET I STAND TIL PAA OVERBEVISENDE MAADE AT GODTGOERE, AT REVISIONSRETTENS FORMAND HAR HAFT TIL HENSIGT AT STRAFFE HAM . DA
SAGSOEGEREN IKKE HAR KUNNET FOERE ET RETLIGT SET TILSTRAEKKELIGT BEVIS FOR, AT ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN HAR FORFULGT ANDRE END LOVLIGE FORMAAL, MAA SAGSOEGERENS FEMTE ANBRINGENDE LIGELEDES FORKASTES .
MANGLENDE BEGRUNDELSE
32 SAGSOEGEREN ER FOR DET FOERSTE AF DEN OPFATTELSE, AT REVISIONSRETTENS BESLUTNING AF 24 . MARTS 1983 MANGLER ENHVER BEGRUNDELSE OG I OEVRIGT IKKE ER BLEVET MEDDELT HAM, OG FOR DET ANDET AT FORMANDENS AFGOERELSE AF 14 . APRIL 1983, SOM BLOT HENVISER TIL DEN FORUDGAAENDE BESLUTNING OG TIL TJENESTENS INTERESSE, ER UTILSTRAEKKELIGT BEGRUNDET .
33 SAGSOEGTE HAR HEROVERFOR ANFOERT, AT BESLUTNINGEN AF 24 . MARTS 1983 IKKE KRAEVEDE BEGRUNDELSE, DA DER VAR TALE OM EN GENEREL BESLUTNING ; MED HENSYN TIL ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS AFGOERELSE ER DEN BEGRUNDET, GANSKE VIST KORTFATTET, MED TJENESTENS OG SAGSOEGERENS INTERESSE, MEN I BETRAGTNING AF SAMMENHAENGEN ER DENNE BEGRUNDELSE TILSTRAEKKELIG .
34 DA DER I DET FORELIGGENDE TILFAELDE ER TALE OM EN FORANSTALTNING TIL ORGANISATIONEN AF TJENESTEGRENENE, DER AF SAGSOEGTE, SOM PAAVIST OVENFOR, ER TRUFFET I TJENESTENS INTERESSE OG UNDER HENSYNTAGEN TIL STILLINGERNES AEKVIVALENS, MAA BEGRUNDELSESPLIGTEN SES I FORHOLD TIL DET FRIE SKOEN, SOM ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN HAR PAA DETTE OMRAADE, SAMT I FORBINDELSE MED DEN MARGINALE KARAKTER AF DE ULEMPER, SOM EN FORANSTALTNING AF DENNE ART KAN HAVE FOR DEN BEROERTE TJENESTEMAND .
35 SELV OM REVISIONSRETTENS INTERNE ORGANISATION HAR GJORT DET NOEDVENDIGT VED DENNE OVERFLYTNING AT BENYTTE EN PROCEDURE, HVORVED DER FOERST TRAEFFES BESLUTNING AF DEN SAMLEDE REVISIONSRET OG DEREFTER EN AFGOERELSE AF ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN, KAN DETTE SAERLIGE FORHOLD IKKE BEGRUNDE EN FRAVIGELSE AF KRAVENE I VEDTAEGTENS ARTIKEL 25, STK . 2, HVOREFTER ENHVER AFGOERELSE, DER INDEBAERER ET KLAGEPUNKT, SKAL BEGRUNDES .
36 HEREFTER ER BEGRUNDELSEN I ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS AFGOERELSE AF 14 . APRIL 1980 ISOLERET SET KLART UTILSTRAEKKELIG . FOR AT AFGOERE, OM KRAVENE I ARTIKEL 25 ER BLEVET OPFYLDT, MAA IMIDLERTID IKKE BLOT DEN OMTVISTEDE AFGOERELSE TAGES I BETRAGTNING, MEN OGSAA DE OMSTAENDIGHEDER, HVORUNDER DEN ER BLEVET TRUFFET . DA BEGRUNDELSESPLIGTENS FORMAAL BAADE ER AT GOERE DET MULIGT FOR DEN BEROERTE AT
VURDERE, OM AFGOERELSEN ER BEHAEFTET MED EN MANGEL, SOM GOER DET MULIGT AT ANFAEGTE DENS LOVLIGHED, OG AT MULIGGOERE DOMSTOLSKONTROL, FOELGER DET HERAF, AT DENNE FORPLIGTELSES RAEKKEVIDDE MAA VURDERES KONKRET I HVERT ENKELT TILFAELDE .
37 I DETTE TILFAELDE FREMGAAR DET AF SAGEN, AT SAGSOEGEREN, NAAR HENSES TIL HANS EGEN KARRIERE VED REVISIONSRETTEN, TIL DENNES SAERLIGE KARAKTER, SOM BL.A . INDEBAERER EN TENDENS TIL STANDARDISERING AF OPGAVERNE, OG TIL DENS PERSONALES MOBILITET, KUNNE FORVENTE, AT REVISIONSRETTEN VILLE OVERFLYTTE HAM TIL EN ANDEN SEKTOR, NAVNLIG I BETRAGTNING AF DE MEDDELELSER, SOM GENERALSEKRETAEREN GAV HAM, OG DE SAMTALER, SOM HAN HAVDE MED DENNE .
38 HEREFTER, OG DA DER ER TALE OM EN FORANSTALTNING I FORBINDELSE MED DEN INTERNE ORGANISATION I TJENESTENS INTERESSE, HVORVED DEN KOMPETENTE MYNDIGHED NOEDVENDIGVIS MAA HAVE ET VIDT SKOEN, KAN DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE BETRAGTET I SIN SAMMENHAENG IKKE ANSES FOR AT VAERE BEHAEFTET MED EN MANGEL I FORM AF TILSIDESAETTELSE AF VAESENTLIGE FORSKRIFTER, SOM KUNNE BERETTIGE DENS ANNULLATION .
39 DET FOELGER AF DET FOREGAAENDE, AT ANNULLATIONSPAASTANDEN SAVNER GRUNDLAG, OG AT SAGSOEGTE MAA FRIFINDES .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
40 I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69, STK . 2, DOEMMES DEN PART, DER TABER SAGEN, TIL AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER .
41 I HENHOLD TIL ARTIKEL 69, STK . 3, KAN DOMSTOLEN IMIDLERTID PAALAEGGE ENDOG EN VINDENDE PART AT GODTGOERE DEN ANDEN PART DE UDGIFTER, SOM DOMSTOLEN SKOENNER, HAN HAR FORVOLDT MODPARTEN UNOEDVENDIGT ELLER AF OND VILJE . I DETTE TILFAELDE HAR REVISIONSRETTEN VED IKKE PAA PASSENDE MAADE OG UDTRYKKELIGT AT OPLYSE SAGSOEGEREN OM GRUNDENE TIL HANS OVERFLYTNING PAA AFGOERENDE MAADE BIDRAGET TIL, AT DEN TVIST, SOM ER GENSTAND FOR SAGEN, OPSTOD . UNDER DISSE OMSTAENDIGHEDER BOER SAGSOEGTE TILPLIGTES AT BAERE SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
UDTALER OG BESTEMMER
DOMSTOLEN ( ANDEN AFDELING )
1 . SAGSOEGTE FRIFINDES .
2.REVISIONSRETTEN BAERER SAMTLIGE OMKOSTNINGER, HERUNDER SAGSOEGERENS .