61983CJ0269_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 9 . december 1983, har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Den franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som paahviler den i henhold til traktatens artikel 30, idet kun franske aviser og tidsskrifter, og ikke lignende publikationer fra andre medlemsstater, der postomdeles i Frankrig, er omfattet af en lavere portosats .
2 I henhold til artikel D 18 i den franske lov om post- og televaesenet gaelder der en lavere »presseporto« for aviser og tidsskrifter, som opfylder visse kvalitative betingelser . I henhold til artikel D 21, som aendret ved artikel 1 i anordning ( décret ) nr . 65-106 af 12 . februar 1965, gaelder for aviser og tidsskrifter, der helt eller delvis er trykt i udlandet, samme portosats som for almindelige tryksager . »Franske publikationer«, der trykkes i de andre medlemsstater, er imidlertid omfattet af den lavere sats, som gaelder for publikationer trykt i Frankrig . Udenlandske publikationer, der postomdeles i Frankrig, er dernaest ogsaa omfattet af den lavere portosats, saafremt franske aviser og tidsskrifter, der postomdeles inden for det paagaeldende lands omraade, tilsvarende er omfattet af den sats, der i henhold til landets nationale bestemmelser gaelder til fordel for forsendelser af samme art .
3 Den franske regering har over for Domstolen oplyst, at begrebet »franske publikationer« i henhold til lov af 29 . juli 1881 om pressefriheden betyder publikationer, hvis chefredaktoer er fransk statsborger og bosat i Frankrig .
4 Ved skrivelse af 10 . juli 1981 anmodede Kommissionen de franske myndigheder om at traeffe de fornoedne foranstaltninger med henblik paa at aendre artikel D 21 i lov om post- og televaesenet, saaledes at publikationer fra alle medlemsstater i EOEF blev omfattet af den lavere sats . Anmodningen blev ikke efterkommet, hvorefter Kommissionen ved skrivelse af 19 . juli 1982 gav den franske regering en frist paa én maaned til at fremkomme med en udtalelse angaaende den omhandlede bestemmelse .
5 De franske myndigheder besvarede ikke skrivelsen, hvorefter Kommissionen ved skrivelse af 14 . marts 1983 fremsatte en begrundet udtalelse i henhold til EOEF-traktatens artikel 169, stk . 1 . Da der heller ikke er fremkommet nogen reaktion paa denne udtalelse, har Kommissionen anlagt naervaerende sag .
6 Kommissionen har i det vaesentlige anfoert, at den omstaendighed, at den lavere portosats kun gaelder for publikationer, der er trykt i Frankrig, eller hvis chefredaktoer er fransk statsborger og bosat i Frankrig, betyder en lavere abonnementspris alene for disse publikationer og derfor vanskeliggoer afsaetningen af publikationer fra de andre medlemsstater i Frankrig, hvilket er i strid med traktatens artikel 30 . I hvert fald for visse fagtidsskrifters vedkommende er franske og udenlandske publikationer indbyrdes substituerbare . Eftersom de omtvistede bestemmelser ikke gaelder forskelsloest for indenlandske og indfoerte varer, ville de kun kunne stoettes paa bestemmelserne i artikel 36, som imidlertid alle er uanvendelige i den foreliggende sag .
7 Den franske regering har heroverfor for det foerste anfoert, at de omtvistede bestemmelser ikke udgoer en virkelig hindring for de frie varebevaegelser . I praksis er forholdet enten det, at publikationer, der udgives i udlandet, overgives til postforsendelse i de paagaeldende land, hvorefter forsendelsen til Frankrig sker i henhold til de internationale portobestemmelser, eller disse publikationer importeres i Frankrig for derefter at blive fragtomdelt til salgsstederne . Dersom saadanne publikationer overgives til postomdeling i Frankrig, er dette et tegn paa, at der foeres en aktiv kunderekvisitionspolitik, hvilket rent faktisk forudsaetter, at der er oprettet et fast forretningssted i Frankrig . I saa fald er det let for den paagaeldende publikation at opfylde betingelserne for at blive betragtet som en fransk publikation og dermed blive omfattet af en lavere sats .
8 Den franske regering har dernaest anfoert, at en lavere portosats er uden enhver betydning ved valget mellem en fransk og en udenlandsk publikation, selv om det antages, at de paagaeldende er indbyrdes substituerbare . Et saadant valg afhaenger givetvis ikke af publikationens pris, men derimod af smag, af kulturelle, politiske eller andre holdninger eller af en bedoemmelse af avisens eller tidsskriftets loedighed .
9 Den franske regerings argumenter kan ikke tiltraedes . Efter Domstolens faste praksis maa enhver national bestemmelse for handelen som direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt, kan hindre samhandelen i Faellesskabet, betragtes som en foranstaltning med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner . Selv om en person i et tilfaelde som i sagen omhandlet i foerste raekke traeffer sit valg ud fra ikke-oekonomiske overvejelser, kan det dog ikke antages, at den lavere abonnementspris, der skyldes den lavere portosats, er uden indflydelse paa valget .
10 Som fastslaaet af Domstolen i dom af 5 . april 1984 ( van de Haar m.fl ., sagerne 177 og 178/82, Sml . 1984, s . 1797 ) er en national foranstaltning ogsaa omfattet af forbudet i artikel 30, selv om den kun i ringe grad vanskeliggoer importen, og selv om der findes andre muligheder for at afsaette de indfoerte varer, i den foreliggende sag saaledes kiosksalg eller overgivelse til postforsendelse i udlandet .
11 Det maa herefter antages vedroerende dette punkt, at den omstaendighed, at kun publikationer, der er trykt i Frankrig, eller som opfylder betingelserne for at blive sidestillet med franske publikationer, er omfattet af den lavere portosats, kan vanskeliggoere afsaetningen af publikationer fra de andre medlemsstater i Frankrig, og at der foelgelig er tale om en foranstaltning med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner, jfr . artikel 30 .
12 Det bemaerkes endvidere, at bestemmelser, hvorefter der for saa vidt angaar publikationer trykt i de andre medlemsstater skal udpeges en ansvarlig person, der er fransk statsborger og bosat i Frankrig, i sig selv udgoer en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, saaledes som det bl.a . fremgaar af Domstolens dom af 2 . marts 1983 ( Kommissionen mod Belgien, sag 155/82, Sml . 1983, s . 531 ).
13 Den franske regering har for det andet anfoert, at de omtvistede bestemmelser ikke medfoerer en forskelsbehandling . Bestemmelserne i postlovens artikler D 18 og 21 aabner tilsammen mulighed for, at udenlandske publikationer kan blive omfattet af den lavere sats, hvilket er tilfaeldet for en raekke af disse publikationer . Endvidere har regeringen anfoert, at aviser og tidsskrifter, der stammer fra de andre medlemsstater, og som ikke er omfattet af den lavere portosats, fordi de ikke opfylder kriterierne for at blive betragtet som franske publikationer, behandles paa lige fod med de franske publikationer, der ikke er omfattet af den lavere sats .
14 Den franske regering har anfoert, at traktatens artikel 30 ikke er til hinder for at fremme afsaetningen af varer med et klart saerpraeg, saasom aviser og tidsskrifter, som hverken noedvendigvis eller udelukkende er »indenlandske« varer, forudsat at den paagaeldende foranstaltning ikke medfoerer nogen forskelsbehandling eller paa anden maade er til skade for afsaetningen af tilsvarende varer, der stammer fra andre medlemsstater .
15 Disse argumenter maa ogsaa afvises, eftersom publikationer trykt i de andre medlemsstater i henhold til de omtvistede bestemmelser skal opfylde andre betingelser end dem, der gaelder for publikationer trykt i Frankrig . De paagaeldende bestemmelser indebaerer saaledes en forskellig behandling af indenlandske og indfoerte varer og er derfor omfattet af forbudet i artikel 30 .
16 Under henvisning til det anfoerte maa det herefter fastslaas, at Den franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som paahviler den i henhold til EOEF-traktatens artikel 30, idet kun aviser og tidsskrifter, der er franske eller trykt i Frankrig, og ikke lignende publikationer fra andre medlemsstater, der postomdeles i Frankrig, er omfattet af den lavere portosats i henhold til artikel D 21 i lov om post- og televaesenet .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
17 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegte har tabt sagen og doemmes derfor til at afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Den franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som paahviler den i henhold til EOEF-traktatens artikel 30, idet kun aviser og tidsskrifter, der er franske eller trykt i Frankrig, og ikke lignende publikationer fra andre medlemsstater, der postomdeles i Frankrig, er omfattet af den lavere portosats i henhold til artikel D 21 i lov om post- og televaesenet .
2 ) Den franske Republik betaler sagens omkostninger .