62019CJ0143_RES
Sag C-143/19 P
Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH
mod
Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
Domstolens dom (Femte Afdeling) af 12. december 2019
»Appel – EU-varemærker – forordning (EU) nr. 207/2009 – artikel 15 og 66 – reel brug af et EU-kollektivmærke – varemærke vedrørende en ordning for indsamling og nyttiggørelse af emballageaffald – påført indpakningen af de varer, for hvilke varemærket er registreret«
EU-varemærker – EU-kollektivmærker – væsentligste funktion – adskillelse af de varer eller tjenesteydelser, der hidrører fra medlemmerne af den sammenslutning, der er indehaver af varemærket, fra andre virksomheders varer eller tjenesteydelser
(Rådets forordning nr. 207/2009, art. 66)
(jf. præmis 52-54)
EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – fortabelsesgrunde – manglende reel brug af varemærket – bevis for brug af det ældre varemærke – reel brug – begreb – vurderingskriterier – kollektivmærke
[Rådets forordning nr. 207/2009, art. 15, stk. 1, og art. 51, stk. 1, litra a)]
(jf. præmis 55-58, 62, 72 og 73)
EU-varemærker – afkald, fortabelse og ugyldighed – fortabelsesgrunde – manglende reel brug af varemærket – kollektivfigurmærke, der gengiver en cirkel med to pile, som vedrører en ordning for indsamling og nyttiggørelse af emballageaffald
[Rådets forordning nr. 207/2009, art. 15, stk. 1, og art. 51, stk. 1, litra a)]
(jf. præmis 67-70)
Resumé
Et kollektivmærke vedrørende en ordning for indsamling af emballageaffald, som er påført varernes indpakning, kan være genstand for reel brug for de emballerede varer
Ved dom af 12. december 2019, Der Grüne Punkt mod EUIPO (sag C-143/19 P), ophævede Domstolen Rettens dom (
1
), fordi den havde begået en retlig fejl i forbindelse med fortolkningen af begrebet »reel brug« i forbindelse med et EU-kollektivmærke.
I den foreliggende sag havde appellanten, Der Grüne Punkt, opnået registrering af et kollektivfigurmærke, der gengiver en cirkel med to pile, vedrørende en ordning for indsamling og nyttiggørelse af emballageaffald. På baggrund af en begæring om fortabelse havde Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) givet delvist medhold i denne begæring med den begrundelse, at der ikke var gjort reel brug af nævnte varemærke for de varer, for hvilke det var blevet registreret, bortset fra varer, der består af emballager.
Retten frifandt EUIPO i det af sagsøgeren anlagte annullationssøgsmål til prøvelse af den afgørelse, som appelkammeret ved EUIPO havde truffet.
Til støtte for sin appel gjorde sagsøgeren gældende, at Retten havde tilsidesat fortolkningen af begrebet »reel brug« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 207/2009 (
2
), og havde undladt at tage behørigt hensyn til EU-kollektivmærkers egenskaber som angivet i denne forordnings artikel 66.
Først bemærkede Domstolen, at et EU-kollektivmærkes væsentligste funktion er at adskille de varer eller tjenesteydelser, som hidrører fra medlemmerne af den sammenslutning, der er indehaver af mærket, fra andre virksomheders varer eller tjenesteydelser. Til forskel fra et individuelt varemærke er et kollektivmærkes funktion ikke at oplyse forbrugeren om »oprindelsesidentiteten« for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret. I denne forbindelse bemærkede Domstolen, at artikel 66 i forordning nr. 207/2009 på ingen måde kræver, at fabrikanter, producenter, tjenesteydende virksomheder eller handlende, som har tilsluttet sig den sammenslutning, som er indehaver af et kollektivmærke, er en del af samme gruppe af virksomheder, der fabrikerer eller leverer varer eller tjenesteydelser under én enheds kontrol. Desuden fastslog Domstolen, at ligesom de individuelle varemærker gøres der også erhvervsmæssig brug af kollektivmærker. Deres brug skal derfor for at kunne betegnes som »reel« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 207/2009 faktisk indgå i de pågældende virksomheders målsætning om at skabe eller bevare en afsætningsmulighed for deres varer og tjenesteydelser.
Dernæst konkluderede Domstolen, at der er gjort brug af et kollektivmærke i overensstemmelse med dets væsentligste funktion fra det tidspunkt, hvor mærket gør det muligt for forbrugeren at forstå, at de omhandlede varer eller tjenesteydelser hidrører fra virksomheder, som er tilsluttet sammenslutningen, der er indehaver af varemærket, og således at skelne disse varer eller tjenesteydelser fra dem, der hidrører fra virksomheder, som ikke er tilsluttet denne sammenslutning. I den foreliggende sag fastslog Domstolen, at det fremgår af Rettens konklusioner, at kollektivmærket var blevet brugt i overensstemmelse med dets væsentligste funktion, henset til den omstændighed, at producenten eller distributøren af de omtvistede varer udgjorde en del af sagsøgerens licensaftaleordning.
Endelig bemærkede Domstolen, at vurderingen af, om der er gjort reel brug af det omhandlede varemærke navnlig skulle foretages ved at vurdere de former for brug, der i den pågældende branche anses for begrundet i fastholdelse eller erhvervelse af markedsandele for de varer eller tjenesteydelser, der beskyttes af varemærket, disse varers eller tjenesteydelsers art, de særlige forhold på markedet samt omfanget og hyppigheden af brugen af varemærket. I denne forbindelse konstaterede Domstolen, at Retten havde undladt at anvende nævnte kriterier på den foreliggende sag. Domstolen fastslog bl.a., at det påhvilede Retten at undersøge, om den i den foreliggende sag behørigt påviste brug, dvs. påførelsen af det omhandlede varemærke på indpakningen af varerne fra de virksomheder, der er tilsluttet den nærliggende indsamlingsordning og økologisk håndtering af emballageaffald, i de pågældende brancher, kunne anses for begrundet i bevarelse eller erhvervelse af markedsandele for varerne. Ifølge Domstolen kan det derfor ikke udelukkes, at fabrikantens eller distributørens angivelse på emballagen af almindelige forbrugsvarer af tilslutningen til en sådan genbrugsordning vil kunne påvirke forbrugernes købsbeslutninger og dermed bidrage til bevarelsen eller erhvervelsen af markedsandele vedrørende disse varer.
Idet det blev lagt til grund, at Retten havde begået en retlig fejl i forbindelse med fortolkningen af begrebet »reel brug«, ophævede Domstolen den appellerede dom og annullerede afgørelsen fra appelkammeret ved EUIPO.
(
1
) – Dom af 12.12.2018, Der Grüne Punkt mod EUIPO – Halston Properties (Gengivelse af en cirkel med to pile) (T-253/17, EU:T:2018:909).
(
2
) – Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om [EU]-varemærker (EUT 2009, L 78, s. 1).