61984CJ0096_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 21 . marts 1981, indgaaet til Domstolen den 6 . april s.aa ., har Amtsgericht Koeln i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 76/211 af 20 . januar 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om emballering af visse varer efter vaegt eller volumen i faerdigpakninger ( EFT L 46, s . 1 ).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en tvist mellem det nederlandske selskab Vereniging Slachtpluimvee-Export e.V . og Rewe-Zentral-Aktiengesellschaft vedroerende foerstnaevntes misligholdelse af sin kontraktslige forpligtelse til at levere Rewe-Zentral 200 kartoner hele kyllinger, paasat »EOEF-tegnet« .
3 Det fremgaar af de af den nationale ret oversendte sagsakter, at der af parterne i hovedsagen den 27 . december 1982 blev indgaaet en kontrakt, hvorved Vereniging Slachtpluimvee forpligtede sig til at levere 200 kartoner hele kyllinger, paasat »EOEF-tegnet« . Vereiniging Slachtpluimvee var imidlertid ikke i stand til at levere kyllingerne med »EOEF-tegnet«, idet firmaet ikke havde opnaaet den efter den nederlandske kongelige bekendtgoerelse af 18 . april 1980 fornoedne udtrykkelige tilladelse til at forsyne sine faerdigpakkede varer med »EOEF-tegnet«, som meddeles af det nederlandske justervaesen . Da Rewe-Zentral ikke rettidigt modtog kyllingerne med »EOEF-tegnet«, foretog Rewe-Zentral daekningskoeb hos en tysk saelger og afkraevede Vereniging Slachtpluimvee sin merudgift paa 1 139,60 DM . Dette beloeb blev trukket fra en faktura, Rewe-Zentral skulle betale til Vereniging Slachtpluimvee vedroerende en anden kontrakt mellem de to parter i hovedsagen .
4 Vereniging Slachtpluimvee anlagde herefter sag ved Amtsgericht Koeln og paastod sig beloebet tilkendt . Ifoelge Vereniging Slachtpluimvee udgjorde den naevnte nederlandske kongelige bekendtgoerelse en absolut og uovervindelig hindring for opfyldelsen af kontrakten og maatte foelgelig betragtes som ugyldig efter § 306 i Buerger liches Gesetzbuch . Heroverfor gjorde Rewe-Zentral gaeldende, at det ikke var umuligt at opfylde kontrakten, da Raadets direktiv 76/211 giver producenten ubetinget ret til at anvende »EOEF-tegnet«, naar de i direktivet herom fastsatte betingelser er opfyldt . Ifoelge Rewe-Zentral er Vereniging Slachtpluimvee derfor forpligtet til at betale erstatning som foelge af misligholdelse .
5 Det bemaerkes, at med henblik paa at fjerne de hindringer for den fri bevaegelighed for faerdigpakninger, der skyldes forskelle i de nationale lovgivninger, har Raadet ved direktiv 76/211 foreskrevet en indbyrdes tilnaermelse af lovgivningerne . Direktivets artikel 2, stk . 2, bestemmer saaledes, at »en vare er faerdigpakket, naar den uden koeberens tilstedevaerelse er pakket i en emballage af en hvilken som helst art paa en saadan maade, at maengden af den i emballagen indeholdte vare har en forudbestemt stoerrelse, som ikke kan aendres, uden at pakningen aabnes eller undergaar en synlig aendring« . Ifoelge artikel 3, stk . 1, forstaas ved »faerdigpakninger, der kan maerkes med det i punkt 3.3 i bilag I fastsatte EOEF-tegn, ... saadanne, som overholder forskrifterne i dette direktiv og dets bilag I« . De fem foerste afsnit i punkt 4 i naevnte bilag, hvortil der henvises i forelaeggelseskendelsen, lyder saaledes :
»Paafyldningsvirksomheden eller importoeren har ansvaret for, at faerdigpakningerne opfylder forskrifterne i dette direktiv .
Den i en faerdigpakning indeholdte varemaengde ( eller paafyldningsmaengde ), det saakaldte faktiske indhold, skal maales eller kontrolleres ( efter vaegt eller volumen ) under paafyldningsvirksomhedens og/eller importoerens ansvar . Maalingen eller kontrollen foretages ved brug af et lovmaessigt maaleinstrument, der er egnet til formaalet .
Kontrollen kan udfoeres ved proeveudtagning .
Bliver det faktiske indhold ikke maalt, skal paafyldningsvirksomhedens kontrol tilrettelaegges saaledes, at maengden af dette indhold sikres effektivt .
Denne betingelse er opfyldt, naar paafyldningsvirksomheden foretager en fabrikationskontrol efter retningslinjer, der er godkendt af medlemsstaternes kompetente myndigheder, og opbevarer de dokumenter, hvor resultaterne af denne kontrol er optegnet, til disse myndigheders raadighed for at godtgoere, at saavel kontrollen som de korrektioner og tilpasninger, der har vist sig noedvendige, er gennemfoert regelmaessigt og korrekt.«
6 Amtsgericht fandt, at de af Rewe-Zentral fremfoerte argumenter rejste et problem vedroerende fortolkningen af faellesskabsretten, og at det paa denne baggrund var paakraevet at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Skal Raadets direktiv 76/211 af 20 . januar 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om emballering af visse varer efter vaegt eller volumen i faerdigpakninger som aendret ved Kommissionens direktiv 78/891 af 28 . september 1978 om tilpasning af bilagene til direktiv 76/211, navnlig bilag I, punkterne 1.3 og 3.3 samt 4 og 5 fortolkes saaledes, at direktivet giver de nationale kompetente myndigheder, som foerer kontrol med producenterne af faerdigpakninger, mulighed for at goere producentens befoejelser til at forsyne sit produkt med ' EOEF-tegnet ' betinget af, at producenten udtrykkeligt har faaet ' tilladelse ' hertil, hvilken tilladelse kun udstedes, saafremt producenten opfylder de af myndighederne foreskrevne krav, som skal sikre opfyldelsen af de maalsaetninger, der er angivet under punkt 1 i bilag I til direktiv 76/211?
Eller skal direktivet fortolkes paa den maade, at det i sig selv giver enhver virksomhed ubetinget ret til at anvende ' EOEF-tegnet ', naar betingelserne i direktivets artikel 3, sammenholdt med bilag I, punkterne 1.3 og 3.3, er opfyldt?
Er de ovennaevnte bestemmelser i direktiv 76/211 umiddelbart anvendelige paa nationalt omraade?«
Foerste spoergsmaal
7 Det foerste spoergsmaal er i det vaesentlige, om en forudgaaende tilladelse fra det nationale justervaesen er noedvendig for, at en paafyldningsvirksomhed ifoelge Raadets direktiv 76/211 kan forsyne faerdigpakninger med »EOEF-tegnet« .
8 Det fremgaar af punkt 4, 2 . afsnit, i direktivets bilag I, at en paafyldningsvirksomhed enten kan maale den i hver enkelt faerdigpakning indeholdte varemaengde eller kontrollere, at de angivne maengder overholdes . I sidstnaevnte tilfaelde kan kontrollen ifoelge punkt 4, 3 . afsnit, udfoeres ved proeveudtagning .
9 Vaelger paafyldningsvirksomheden maalemetoden, er Vereniging Slachtpluimvee, Rewe-Zentral, Kommissionen samt Nederlandenes regering enige om, at paafyldningsvirksomheden kan paasaette »EOEF-tegnet« uden forudgaaende tilladelse fra det nationale justervaesen . Det bemaerkes, at denne fortolkning umiddelbart vil vaere at laegge til grund som foelge af selve ordlyden af punkt 4 i direktivets bilag I .
10 Derimod er der under sagen uenighed om, hvorvidt der kraeves forudgaaende tilladelse fra det nationale justervaesen i tilfaelde af, at paafyldningsvirksomheden vaelger kontrolmetoden .
11 I den forbindelse har Vereniging Slachtpluimvee indskraenket sig til at henvise til de af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber afgivne svar paa de skriftlige forespoergsler nr . 1855/81 og nr . 2169/82 af hhv . 22 . februar 1982 og 10 . februar 1983 fra et medlem af Europa-Parlamentet ( EFT 1982 C 98, s . 24, og EFT 1983 C 216, s . 3 ). Heraf konkluderer sagsoegeren i hovedsagen, at den nederlandske kongelige bekendtgoerelse af 18 . april 1980 ikke strider mod faellesskabsretten, og at de nederlandske myndigheder foelgelig er berettiget til at kraeve forudgaaende tilladelse .
12 Rewe-Zentral har anfoert, at spoergsmaalet om maerkningen af en faerdigpakning med »EOEF-tegnet« maa holdes klart ude fra spoergsmaalet om, under hvilke betingelser paafyldningsvirksomheden kan betragtes som ansvarlig for, at faerdigpakningerne ogsaa rent faktisk er i overensstemmelse med direktivets bestemmelser . Vaelger paafyldningsvirksomheden at foretage kontrol, kan den selv frit bestemme sin metode . Vaelger paafyldningsvirksomheden imidlertid at foretage fabrikationskontrol efter retningslinjer godkendt af det nationale justervaesen, anses virksomhedens kontrol for at vaere gennemfoert paa en maade, der sikrer, at den maengde, der er angivet paa faerdigpakningerne, svarer til det faktiske indhold . Den paagaeldende paafyldningsvirksomhed kan derfor ikke i forbindelse med en paatale for overtraedelse af ordensforskrifter foreholdes, at kontrollen har vaeret utilstraekkelig . Den kompetente nationale myndighed kan kun kraeve anvendt en bestemt metode, naar paafyldningsvirksomheden, hvad angaar sin ifoelge justeringslovgivningen pligtmaessigt udfoerte kontrol, vil paaberaabe sig de »retningslinjer, der er godkendt af medlemsstaternes kompetente myndigheder« ( jfr . punkt 4, 5 . afsnit, i direktivets bilag I ).
13 Ifoelge Kommissionen kraever Raadets direktiv 76/211 at myndighederne godkender retningslinjerne for kontrol, men ikke selve paafyldningsvirksomhedens kontrol . Det fremgaar ikke af direktivet, om medlemsstaterne paa begaering skal godkende de af paafyldningsvirksomheden foreslaaede retningslinjer for kontrollen, eller om de paa eget initiativ giver meddelelse om de godkendte retningslinjer herfor .
14 Ifoelge Nederlandenes regering stiller Raadets direktiv 76/211 principielt paafyldningsvirksomheden frit med hensyn til, hvilke retningslinjer den oensker at foelge med kontrollen af den i virksomhedens faerdigpakninger indeholdte maengde . De af virksomheden fulgte retningslinjer maa derfor godkendes af den kompetente nationale myndighed .
15 Det bemaerkes, at Raadets direktiv 76/211 hverken fastsaetter de retningslinjer for kontrollen, der skal godkendes, eller regulerer selve godkendelsen af disse retningslinjer . Det fremgaar dog af punkt 4, 5 . afsnit, i direktivets bilag I, at en paafyldningsvirksomhed, som foretager kontrol med, at den angivne maengde svarer til det faktiske indhold, for at kunne anvende »EOEF-tegnet«, skal foelge de retningslinjer, der forud er godkendt af det nationale justervaesen i form af generelle bestemmelser eller individuelle afgoerelser .
16 Det foerste spoergsmaal maa derfor besvares med, at i medfoer af punkt 4 i bilag I til Raadets direktiv 76/211 af 20 . januar 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om emballering af visse varer efter vaegt eller volumen kan en paafyldningsvirksomhed, som maaler maengden i hver enkelt faerdigpakning, paasaette »EOEF-tegnet« uden forudgaaende tilladelse fra det nationale justervaesen . Derimod maa en paafyldningsvirksomhed, der noejes med at foretage kontrol med den i hver enkelt faerdigpakning indeholdte maengde, kun benytte »EOEF-tegnet«, saafremt virksomheden foelger de retningslinjer for kontrol, der i form af generelle bestemmelser eller individuelle afgoerelser er godkendt af det nationale justervaesen .
Andet spoergsmaal
17 Med det andet spoergsmaal oenskes i det vaesentlige oplyst, om en paafyldningsvirksomhed, der gennemfoerer en kontrol, som sikrer, at faerdigpakningernes faktiske maengde svarer til det angivne indhold, men hvis retningslinjer for kontrol ikke er godkendt af myndighederne, kan paaberaabe sig direktivets bestemmelser for de nationale domstole .
18 Rewe-Zentral har anfoert, at bestemmelserne i Raadets direktiv 76/211, giver en paafyldningsvirksomhed ret til at forsyne sine faerdigpakninger med »EOEF-tegnet« paa eget ansvar, og at bestemmelserne har vaeret umiddelbart anvendelige paa nationalt omraade siden 1 . januar 1980, da fristen for samtlige medlemsstater til at gennemfoere direktivet udloeb .
19 Efter Kommissionens opfattelse kan en paafyldningsvirksomhed paaberaabe sig direktivets bestemmelser for de nationale domstole, naar der foreligger omstaendigheder som ovenfor angivet .
20 Ifoelge Nederlandenes regering er det nationale justervaesen forpligtet til at godkende de af paafyldningsvirksomheden fulgte retningslinjer for kontrol, naar virksomheden godtgoer, at disse retningslinjer sikrer, at den i faerdigpakningerne indeholdte maengde rent faktisk svarer til den angivne gennemsnitsmaengde, jfr . punkt 4, 4 . afsnit, i direktivets bilag I . Efter regeringens opfattelse kraever direktivet ikke yderligere betingelser opfyldt med hensyn hertil .
21 Den af Kommissionen fremfoerte opfattelse maa laegges til grund . Naar medlemsstaterne godkender retningslinjerne for kontrol, kan de efter punkt 4, 5 . afsnit, i direktivets bilag I alene efterproeve, om disse sikrer, at den faktiske maengde svarer til den under »EOEF-tegnets« garanti angivne maengde . Medlemsstaterne er ikke befoejet til at naegte en paafyldningsvirksomhed godkendelse af retningslinjer for kontrol, som de kompetente myndigheder ikke hidtil har anerkendt og dermed hindre paafyldningsvirksomheden i at anvende »EOEF-tegnet«, naar paafyldningsvirksomheden har godtgjort, at de af den valgte retningslinjer for kontrol objektivt opfylder kravene i punkt 4, 4 . afsnit, i direktivets bilag I .
22 Det andet spoergsmaal vil herefter vaere at besvare med, at en paafyldningsvirksomhed, som godtgoer at anvende retningslinjer for kontrol, der sikrer, at den maengde, der er angivet paa virksomhedens faerdigpakninger, svarer til det faktiske indhold, kan over for de nationale myndigheder, som afslaar at godkende disse retningslinjer, paaberaabe sig bestemmelserne i Raadets direktiv 76/211 af 20 . januar 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om emballering af visse varer efter vaegt eller volumen i faerdigpakninger, herunder direktivets bilag I . Sagens omkostninger
23 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber og Nederlandenes regering, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( femte afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt af Amtsgericht Koeln ved kendelse af 21 . marts 1984, for ret :
I medfoer af punkt 4 i bilag I til Raadets direktiv 76/211 af 20 . januar 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om emballering af visse varer efter vaegt eller volumen kan en paafyldningsvirksomhed, som maaler maengden i hver enkelt faerdigpakning, paasaette »EOEF-tegnet« uden forudgaaende tilladelse fra det nationale justervaesen . Derimod maa en paafyldningsvirksomhed, der noejes med at foretage kontrol med den i hver enkelt faerdigpakning indeholdte maengde, kun benytte »EOEF-tegnet«, saafremt virksomheden foelger de retningslinjer for kontrol, der i form af generelle bestemmelser eller individuelle afgoerelser er godkendt af det nationale justervaesen .
En paafyldningsvirksomhed, som godtgoer at anvende retningslinjer for kontrol, der sikrer, at den maengde, der er angivet paa virksomhedens faerdigpakninger, svarer til det faktiske indhold, kan over for de nationale myndigheder, som afslaar at godkende disse retningslinjer, paaberaabe sig bestemmelserne i Raadets direktiv 76/211 af 20 . januar 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om emballering af visse varer efter vaegt eller volumen i faerdigpakninger, herunder direktivets bilag I .