61958J0001
DOMSTOLENS DOM
AF 4. FEBRUAR 1959
Friedrich Stork & Co. mod Den Høje Myndighed for Det europæiske Kul- og Stålfællesskab
Sag 1/58
Processprog: Tysk
Angående:
Søgsmål om annullation af Den Høje Myndigheds beslutning af 27. november 1957, der blev meddelt sagsøgeren den 6. december 1957 (findes ikke på dansk).
Domskonklusion:
Annullationssøgsmålet mod Den Høje Myndigheds beslutning af 27. november 1957, der blev meddelt sagsøgeren den 6. december 1957, afvises.
Generaladvokatens forslag til afgørelse;
at sagen afvises.
Sammendrag
1.
Retspleje — søgsmål efter EKSF-traktatens, artikel 65 — distributionsvirksomhedernes søgsmålskompetence
(EKSF-traktaten, artiklerne 65 og 80)
2.
Retspleje — annullationssøgsmål — Den Høje Myndigheds beslutninger i medfør af artikel 65, stk. 4, andet afsnit
(EKSF-traktaten, artiklerne 33 og 65, stk. 4, andet afsnit)
3.
Retspleje — annullationssøgsmål — den individuelle karakter af en beslutning fra Den Høje Myndighed
(EKSF-traktaten, artiklerne 33 og 65, stk. 4, andet afsnit)
4.
Procedure — annullationssøgsmål — kriteriet »beslutning, som vedrører sagsøgeren«
(EKSF-traktaten, artiklerne 33 og 65, stk. 4, andet afsnit)
5.
Domstolen — generelle beføjelser — anvendelse og fortolkning af national ret
(EKSF-traktaten, artikel 31)
6.
Den Høje Myndighed — generelle beføjelser — anvendelse af national ret
(EKSF-traktaten, artikel 8)
7.
Karteller — omfanget af Den Høje Myndigheds beføjelse til at efterprøve deres lovlighed
(EKSF-traktaten, artikel 65, stk. 4, andet afsnit)
8.
Karteller — omfanget af Den Høje Myndigheds beføjelse til at efterprøve deres retmæssighed
(EKSF-traktaten, artikel 65, stk. 4, andet afsnit)
9.
Karteller — forhold mellem fællesskabsret og national ret
(EKSF-traktaten, artikel 65, stk. 1 og 4, første afsnit)
10.
Karteller — kul — overgangsbestemmelser — fællesskabsretten trådt i stedet for national ret — Den Høje Myndigheds prøvelsesret
(EKSF-traktaten, artikel 65, stk. 4, andet afsnit; konventionen om overgangsbestemmelserne, § § 1, stk. 4, 2, stk. 2, sidste afsnit, 2, stk. 3, 8, anden afsnit, litra a, 12)
11.
Karteller — overgangsbestemmelser — gyldigheden af bestående og nyindgåede kartel-aftaler og -vedtagelser — afgørende tidspunkt for den direkte anvendelse af EKSF-traktatens, artikel 65, stk. 1
(EKSF-traktaten, artikel 65; konventionen om overgangsbestemmelserne, § § 1, stk. 1, 1, stk. 2, 2, stk. 2, fjerde afsnit, 2, stk. 3, 12, andet afsnit)
1.
Distributionsvirksomhedernes søgsmåls-kompetence inden for rammerne af EKSF-traktatens artikel 65 begrænser sig ikke til de tilfælde, hvor disse virksomheder selv er deltagere i det omhandlede kartel, men udstrækker sig også til de tilfælde, hvor en beslutning truffet på basis af artikel 65 direkte berører den sagsøgende virksomheds interesseområde (
1
).
2.
Der kan anlægges annullationssøgsmål mod Den Høje Myndigheds beslutninger vedtaget i medfør af artikel 65, stk. 4, andet afsnit.
3.
En beslutning fra Den Høje Myndighed, som udtaler sig om retsgyldigheden af konkrete kartelvedtagelser, er af individuel karakter (
2
).
4.
En beslutning fra Den Høje Myndighed, der i medfør af EKSF-traktatens artikel 65, stk. 4, andet afsnit er truffet inden for rammerne af en retssag ved en national ret mellem sagsøgeren og en anden part, og som kan have indflydelse på sagens udfald, vedrører sagsøgeren.
5.
I medfør af EKSF-traktatens artikel 31 skal Domstolen kun værne om lov og ret ved fortolkningen og anvendelsen af traktaten og dens gennemførelsesbestemmelser, og skal normalt ikke udtale sig om nationale retsforskrifter. Følgelig kan Domstolen ikke undersøge den indvending, at Den Høje Myndighed skal have krænket grundsætninger i den nationale forfatningsret.
6.
Som det fremgår af EKSF-traktatens artikel 8, skal Den Høje Myndighed kun anvende fællesskabsretten; den er ikke kompetent til at anvende medlemsstaternes interne retsforskrifter.
7.
EKSF-traktatens artikel 65, stk. 4, andet afsnit skal fortolkes således, at Den Høje Myndighed også er beføjet til at fastslå, om artikel 65 med henblik på andre bestemmelser i traktaten eller i konventionen om overgangsbestemmelserne, overhovedet er anvendelig på bestemte karteller.
8.
Det påhviler Den Høje Myndighed at undersøge alle kartelaftaler og -vedtagelser, som falder ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel 65, og som skal anvendes på det fælles marked, for at vurdere om de — uanset om de er gyldige efter national ret — er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
9.
Kartelaftaler og -vedtagelser, som er gyldige efter national ret, kan stride mod forbudet i EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, og er herefter ugyldige ifølge fællesskabsretten i medfør af artikel 65, stk. 4.
10.
Fællesskabets kartelret er i alt fald siden den 10. februar 1953 (dagen for oprettelsen af det fælles kulmarked) på kulområdet trådt i stedet for national ret. Den Høje Myndighed havde derfor ret til på basis af fællesskabsretten at undersøge gyldigheden af kartelaftaler og -vedtagelser, som ganske vist er indgået før denne dato, men efter parternes vilje først skulle anvendes efter denne dato. Den omstændighed, at forbudet i artikel 65 i medfør af artikel 12 i konventionen om overgangsbestemmelserne først senere skulle have retsvirkninger for disse aftaler og vedtagelser, ændrer intet herved.
11.
a)
Nyindgåede kartelaftaler og -vedtagelser falder — med forbehold af en senere godkendelse — straks ind under det i artikel 65 opstillede forbud. Allerede bestående aftaler og vedtagelser forbliver derimod foreløbigt gyldige indtil det tidspunkt, da den af Den Høje Myndighed efter et eventuelt afslag på godkendelse fastsatte frist udløber; dette følger af § 12, stk. 2 i konvention om overgangsbestemmelserne (
3
). Denne bestemmelse sætter ingen bestemt frist for indgriben overfor allerede bestående karteller, således at Den Høje Myndighed i denne henseende kan skønne frit.
b)
§ 12, stk. 2 i konventionen om overgangsbestemmelserne skal fortolkes på den måde, at de aftaler eller vedtagelser, som er kommet i stand efter traktatens ikrafttrædelse, men før oprettelsen af det fælles marked, betragtes som allerede bestående, og altså foreløbigt gyldige.
(
1
) – Jf. kendelse af 4. december 1957 i sag 18/57 (Nold mod Den Høje Myndighed). Sammlung der Rechtsprechung GH. III, s. 251.
(
2
) – Jf. sammendrag 1 a til dom 18/57 (Nold mod Den Høje Myndighed), følgende sag i dette bind.
(
3
) – Jf. sammendrag 3 til dommen i sag 6/54 (Regeringen for kongeriget Nederlandene mod Den Høje Myndighed). Sml. 1954 — 64, s. 13.