62000CJ0282_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-282/00,
angående en anmodning, som Tribunal Judicial da Comarca de Ponta Delgada (Portugal) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
Refinarias de Açúcar Reunidas SA (RAR)
mod
Sociedade de Indústrias Agricolas Açoreanas SA (Sinaga),
at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira (EFT L 173, s. 1),
har
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne C.W.A. Timmermans, D.A.O. Edward, P. Jann og S. von Bahr (refererende dommer),
generaladvokat: J. Mischo
justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl,
efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
- Refinarias de Açúcar Reunidas SA (RAR) ved advogado P. Reis
- Sociedade de Indústrias Agricolas Açoreanas SA (Sinaga) ved advogados M. Marques Mendes og R. Bastos samt professora de direito M.L. Duarte
- den portugisiske regering ved L. Fernandes, som befuldmægtiget
- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved A.M. Alves Vieira og G. Berscheid, som befuldmægtigede,
på grundlag af retsmøderapporten,
efter at der i retsmødet den 21. marts 2002 er afgivet mundtlige indlæg af Refinarias de Açúcar Reunidas SA (RAR) ved P. Reis, af Sociedade de Indústrias Agricolas Açoreanas SA (Sinaga) ved M. Marques Mendes og R. Bastos samt M.L. Duarte, af den portugisiske regering ved L. Fernandes, og af Kommissionen ved A.M. Alves Vieira og G. Berscheid, bistået af advogado N. Castro Marques,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 16. maj 2002,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 11. juli 2000, indgået til Domstolen den 17. juli 2000, har Tribunal Judicial da Comarca de Ponta Delgada i medfør af artikel 234 EF forelagt fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira (EFT L 173, s. 1).
2 Spørgsmålene er blevet rejst under en sag mellem Refinarias de Açucar Reunidas SA (herefter »RAR«), Porto (Portugal), og Sociedade de Indústrias Agricolas Açoreanas SA (herefter »Sinaga«), Ponta Delgada, Azorerne, vedrørende Sinagas handel på det portugisiske fastland med hvidt sukker fremstillet af sukkerroer høstet på Azorerne, som der er blevet ydet forarbejdningsstøtte til under Poséima-programmet, eller fremstillet af råsukker fra sukkerroer importeret med fritagelse for importafgift og/eller told i henhold til dette program.
De relevante retsregler
3 Det fremgår af første betragtning til Rådets afgørelse 91/315/EØF af 26. juni 1991 om indførelse af et særligt program for Madeira og Azorerne som følge af disse regioners afsides beliggenhed og økarakter (POSEIMA) (EFT L 171, s. 10), at de selvstyrende portugisiske regioner Azorerne og Madeira udgør en politisk og økonomisk integreret del af Fællesskabet i medfør af akten vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT 1985 L 302, s. 23, herefter »tiltrædelsesakten«), som dog anerkender visse af de for øgrupperne særlige forhold gennem enkeltstående undtagelser ved gennemførelsen af de fælles politikker.
4 Artikel 1 i afgørelse 91/315 bestemmer:
»1. For Madeira og Azorerne indføres der et handlingsprogram (særligt program for Azorerne og Madeira som følge af disse regioners afsides beliggenhed og økarakter), i det følgende benævnt Poséima-programmet, som er gengivet i bilaget. Programmet vedrører lovgivningsmæssige foranstaltninger og finansielle forpligtelser.
2. Rådet vedtager inden for rammerne af sine beføjelser i henhold til traktaten de bestemmelser, der er nødvendige til programmets gennemførelse og opfordrer Kommissionen til snarest muligt at forelægge det forslag herom.«
5 Poséima-programmet, der er indeholdt i bilaget til afgørelse 91/315, indeholder et afsnit I, med overskriften »Almindelige principper«, som dækker punkterne 1-4.
6 I henhold til Poséima-programmets punkt 1 tager programmet udgangspunkt dels i det forhold, at Azorerne og Madeira hører til Fællesskabet, dels i erkendelsen af, at de to regioners særlige forhold og problemer gør sig gældende i forhold til Fællesskabet som helhed.
7 Det følger af punkt 3.1 i Poséima-programmet, at det medvirker til virkeliggørelsen af traktatens generelle mål, idet det bidrager til virkeliggørelsen af følgende specifikke mål:
- bedre integration af Madeira og Azorerne i Fællesskabet ved at fastsætte en egnet ramme for gennemførelsen af de fælles politikker i disse regioner
- Azorernes og Madeiras fulde deltagelse i den dynamiske udvikling i forbindelse med det indre marked gennem optimal udnyttelse af de eksisterende fællesskabsbestemmelser og -instrumenter
- medvirken til, at Azorerne og Madeira hjælpes frem økonomisk og socialt, bl.a. gennem fællesskabsfinansiering af de særlige foranstaltninger, der er fastsat i Poséima-programmet.
8 I henhold til punkt 4 i Poséima-programmet skal de i dette program fastsatte foranstaltninger gøre det muligt at tage hensyn til de særlige vilkår og vanskeligheder for Azorerne og Madeira, uden at det berører integriteten af og sammenhængen i Fællesskabets retsorden.
9 Afsnit IV i Poséima-programmet, som dækker punkterne 9-12, indeholder særlige foranstaltninger, der skal afbøde de problemer, som følger af Azorernes og Madeiras særlige geografiske beliggenhed.
10 I henhold til punkt 9.1 i Poséima-programmet er det Rådet eller Kommissionen, alt efter sagens karakter, der vedtager de i punkt 9.2-9.5 beskrevne foranstaltninger, der tager sigte på at afbøde virkningerne af de ekstraordinært høje forsyningsomkostninger for landbrugsprodukter, som følger af Azorernes og Madeiras afsides beliggenhed og økarakter.
11 Punkt 9.2 i Poséima-programmet har følgende ordlyd:
»For så vidt angår forsyningen med landbrugsprodukter, som er væsentlig for forbruget eller forarbejdningsvirksomhederne i de to regioner, består denne fællesskabsforanstaltning, som er begrænset til behovene på Azorernes og Madeiras marked under hensyntagen til den lokale produktion og det traditionelle samhandelsmønster, og idet det påses, at den andel af forsyninger, som produkterne fra resten af Fællesskabet tegner sig for, opretholdes, i det følgende:
- fritagelse for afgift og/eller told og de beløb, der er fastsat i tiltrædelsesaktens artikel 240 for varer med oprindelse i tredjelande
- tilladelse til på samme vilkår og uden at anvende beløbene i nævnte artikel 240 at levere fællesskabsprodukter, som findes på interventionslagre eller som er disponible på Fællesskabets marked.
Iværksættelsen af denne ordning baseres på følgende principper:
- de mængder, der er omfattet af denne forsyningsordning, fastsættes årligt inden for rammerne af prognoser
- for at sikre, at disse foranstaltninger får indvirkning på produktionsomkostningsniveauet og forbrugerprisniveauet, må der indføres kontrol med denne indvirkning helt frem til den endelige forbruger
- for så vidt angår Azorernes forsyning med råsukker, anvendes ordningen indtil det tidspunkt, hvor den lokale produktion af sukkerroer er tilstrækkeligt udviklet til at opfylde behovene på Azorernes marked, og på en sådan måde, at den samlede mængde raffineret sukker på Azorerne ikke overstiger 10 000 tons
- [...]«
12 Afsnit V i Poséima-programmet, som dækker punkterne 13-16, angår særlige foranstaltninger til fordel for Azorernes og Madeiras produktioner.
13 Det følger af punkt 14.4, første led, i Poséima-programmet, at foranstaltninger til støtte for Azorernes lokale produktion af sukkerroer kan udformes på følgende måde:
- en fast støtte pr. hektar til udvikling af den lokale produktion begrænset til en mængde svarende til en sukkerproduktion på 10 000 tons
- en særlig støtte til forarbejdning af lokalt producerede sukkerroer til hvidt sukker med det formål at stabilisere forsyningsomkostningerne.
14 Efter vedtagelsen af afgørelse 91/315 vedtog Rådet forordning nr. 1600/92.
15 Af tolvte betragtning til forordning nr. 1600/92 fremgår det, at foranstaltningerne specifikt rettet mod Azorerne navnlig skal bidrage til at forbedre vilkårene for dyrkning af sukkerroer og den lokale sukkerindustris konkurrencevilkår for nærmere fastsatte mængder.
16 Afsnit I i forordning nr. 1600/92 med overskriften »Særlig forsyningsordning« indeholder forordningens artikel 2-10.
17 Artikel 2 i forordning nr. 1600/92 har følgende ordlyd:
»For hvert produktionsår udarbejdes der en foreløbig forsyningsopgørelse for de landbrugsprodukter, der er vigtige for forbruget og forarbejdningsindustrien, og som er opregnet i bilag I for Azorerne og i bilag II for Madeira. Disse opgørelser kan revideres i løbet af produktionsåret afhængigt af udviklingen i regionernes behov. Behovet for virksomheder, der forarbejder eller emballerer produkter, der er beregnet til det lokale marked eller traditionelt forsendes til resten af Fællesskabet, kan vurderes i forbindelse med en særskilt foreløbig opgørelse.«
18 Artikel 3 i forordning nr. 1600/92 bestemmer:
»1. Der opkræves ingen importafgift og/eller told ved direkte indførsel til Azorerne og Madeira af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, og som har oprindelse i tredjelande, inden for de mængder, der er fastlagt i forsyningsopgørelsen.
2. For at dække de i artikel 2 omhandlede forsyningsbehov med hensyn til mængder, priser og kvalitet, og idet det påses, at den andel af forsyningerne, som produkter fra resten af Fællesskabet tegner sig for, opretholdes, får ovennævnte regioner endvidere fra Fællesskabet forsyninger af produkter, der er oplagret på offentlige lagre i medfør af interventionsforanstaltninger, eller som er disponible på Fællesskabets marked, på betingelser, der indebærer, at fordelen ved, at produkter fra tredjelande er fritaget for told, kommer den endelige forbruger til gode.
Betingelserne for disse leverancer fastsættes under hensyntagen til omkostningerne ved de forskellige forsyningskilder samt priserne ved udførsel til tredjelande.
3. Den i nærværende artikel fastsatte ordning iværksættes på en sådan måde, at der med forbehold af stk. 4 især tages hensyn til:
- de pågældende regioners særlige behov og, i forbindelse med produkter til forarbejdning, de nøjagtige kvalitetskrav
- den traditionelle samhandel med resten af Fællesskabet.
4. I forbindelse med Azorernes forsyning med råsukker sker vurderingen af behovene under hensyntagen til udviklingen af den lokale sukkerroeproduktion. De mængder, der kan omfattes af forsyningsordningen, fastsættes på en sådan måde, at den samlede årlige mængde raffineret sukker på Azorerne ikke overstiger 10 000 tons.
Artikel 9 i forordning (EØF) nr. 1785/81 anvendes ikke på Azorerne.«
19 Artikel 7 i forordning nr. 1600/92 har følgende ordlyd:
»Den i artikel 2 og 3 fastsatte forsyningsordning anvendes under forudsætning af, at den økonomiske fordel, der følger af fritagelsen for importafgiften og/eller tolden eller for fællesskabsstøtten i tilfælde af forsyning fra resten af Fællesskabet, rent faktisk kommer den endelige forbruger til gode.«
20 Artikel 8 i forordning nr. 1600/92 bestemmer:
»De produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning i nærværende afsnit, må ikke genudføres til tredjelande eller videresendes til resten af Fællesskabet.
Dette forbud gælder ikke for traditionel udførsel eller traditionel videreforsendelse til resten af Fællesskabet, hvis de pågældende produkter er forarbejdet på Azorerne eller Madeira.«
21 Det anføres i sjette betragtning til forordning nr. 1600/92, at forbuddet mod videreforsendelse til resten af Fællesskabets marked eller genudførsel til tredjelande har til formål at undgå en fordrejning af samhandelen for så vidt angår produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.
22 Afsnit II i forordning nr. 1600/92 har overskriften »Foranstaltninger med henblik på produktionen på Azorerne og Madeira«. Dette afsnits afdeling 3 vedrørende foranstaltninger til fordel for produktionen på Azorerne omfatter forordningens artikel 24-30.
23 Artikel 25 i forordning nr. 1600/92 bestemmer:
»1. Der ydes en fast hektarstøtte til udvikling af sukkerroeproduktionen for et areal, der højst svarer til en produktion af 10 000 tons hvidt sukker om året.
Støtten er 500 ECU pr. ha tilsået og høstet areal.
2. Der ydes for en samlet årlig produktion på 10 000 tons raffineret sukker en særlig præmie for hvidt sukker fremstillet af sukkerroer, der er høstet på Azorerne.
Støtten er 10 ECU pr. 100 kg raffineret sukker. Den kan tilpasses efter fremgangsmåden i stk. 3.
3. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel vedtages efter fremgangsmåden i artikel 41 i forordning (EØF) nr. 1785/81.«
Tvisten i hovedsagen
24 Sinaga driver et sukkerraffinaderi i den selvstyrende region Azorerne. Selskabet fremstiller raffineret sukker både af sukkerroer høstet på Azorerne og af importeret råsukker. Ved udøvelsen af disse aktiviteter drager selskabet fordel både af støtten til forarbejdning af sukkerroer, der er høstet på Azorerne, til hvidt sukker, jf. artikel 25 i forordning nr. 1600/92, og af fritagelsen for importafgift og/eller told af importeret råsukker, fremstillet af sukkerroer, jf. forordningens artikel 3.
25 Fabrikken - som nu hedder Sinaga - til fremstilling og raffinering af sukker i den selvstyrende region Azorerne har siden 1907 solgt sukker ud af Azorerne i mængder, som er angivet i en tabel gengivet i forelæggelseskendelsen.
26 RAR fremstiller hvidt sukker på det portugisiske fastland og bringer det i omsætning. Dette selskab har anmodet Tribunal Judicial da Comarca de Ponta Delgada om at pålægge Sinaga at afstå fra handel på det portugisiske fastland med hvidt sukker, der hidrører fra råsukker, som selskabet har importeret med fritagelse for importafgifter og/eller told under Poséima-programmet, eller hvortil der i henhold til dette program er blevet ydet forarbejdningsstøtte. RAR er af den opfattelse, at dette sukker udelukkende er bestemt til forsyning og forbrug i den selvstyrende region Azorerne.
De præjudicielle spørgsmål
27 Da Tribunal Judicial da Comarca de Ponta Delgada er i tvivl om fortolkningen af artikel 2, 3 og 8 i forordning nr. 1600/92, og da fortolkningen af disse artikler er nødvendig for afgørelsen af hovedsagen, har den besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1) Finder artikel 8, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 anvendelse i) på sukker, der er forarbejdet af råsukker (sukker i egentlig forstand, uanset om det hidrører fra lokalt dyrkede roer eller fra importeret råsukker), eller ii) kun på sukker, der indgår i produkter, der indeholder sukkeret (såsom kager, læskedrikke osv.)? (Med andre ord, hvad dækker det i bestemmelsen indeholdte udtryk »produkter [der er] forarbejdet«?)
2) Kan salget af sukker fremstillet i den fabrik, som nu drives af Sinaga, og som siden 1907 har solgt sukker ud af Azorerne, og som er nævnt i tabellen gengivet i forelæggelseskendelsen, henhøre under begreberne »den traditionelle samhandel«, »traditionel udførsel« eller »traditionel videreforsendelse« til »resten af Fællesskabet« i ovennævnte forordnings artikel 3, stk. 3, andet led, og artikel 8, stk. 2?
3) Uafhængigt af besvarelsen af de foregående spørgsmål, er det da i henhold til de retsregler, der har været gældende fra september 1998 til i dag, tilladt, at Sinaga sælger sukker på det portugisiske fastland, som virksomheden har fremstillet af roer dyrket på Azorerne, og modtager fællesskabsstøtte til fremstillingen heraf under Poséima-programmet?
4) Ligeledes uafhængigt af besvarelsen af de foregående spørgsmål, er det da i henhold til de retsregler, der har været gældende fra september 1998 til i dag, tilladt, at Sinaga sælger sukker på det portugisiske fastland, som virksomheden har fremstillet af råsukker, der er importeret med fritagelse for importafgift, også i henhold til Poséima-programmet?«
Det første spørgsmål
28 Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om raffinering af råsukker fra sukkerroer til fremstilling af hvidt sukker udgør forarbejdning af et produkt i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1600/92.
29 Det bemærkes, at artikel 8 i forordning nr. 1600/92 tilsigter at fastlægge betingelserne for handelen med produkter, som er blevet importeret med fritagelse for importafgift og/eller told i medfør af den særlige forsyningsordning, som er fastlagt i denne forordning.
30 Ved fortolkningen af begrebet forarbejdning af produkter i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1600/92 bør man lade sig inspirere af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1).
31 Det bestemmes i artikel 24 i forordning nr. 2913/92, at »en vare, ved hvis fremstilling to eller flere lande har deltaget, har oprindelse i det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede bearbejdning eller forarbejdning har fundet sted, når denne er foretaget i en dertil udstyret virksomhed og har ført til fremstilling af et nyt produkt eller udgør et vigtigt trin i fremstillingen«.
32 Det følger af denne bestemmelse, at forarbejdning af et produkt i det mindste skal udgøre et vigtigt trin i fremstillingen.
33 En sådan fortolkning af begrebet forarbejdning af et produkt fremgår at være i overensstemmelse med de anvendte udtryks sædvanlige betydning, som indebærer en vigtig ændring af produktet, og skal lægges til grund ved fortolkningen af de samme udtryk, som er anvendt i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1600/92.
34 Det bemærkes, at raffinering af råsukker til fremstilling af hvidt sukker bestemt til den endelige forbruger indebærer en avanceret proces, der resulterer i et produkt, der har andre objektive egenskaber end det oprindelige produkt, og som har andre anvendelsesområder end dette.
35 Det skal tilføjes, at fællesskabslovgivningen tager hensyn til de objektive forskelle mellem råsukker og hvidt sukker.
36 Således indeholder Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 177, s. 4), i artikel 1, stk. 2, forskellige definitioner på hvidt sukker og råsukker, og fastlægger i øvrigt delvis forskellige bestemmelser for disse to sukkertyper.
37 I øvrigt henhører råsukker, fra enten sukkerrør eller sukkerroer, og hvidt sukker under forskellige underpositioner i den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256, s. 1).
38 Det skal således fastslås dels, at raffinering af råsukker til fremstilling af hvidt sukker udgør et vigtigt trin i fremstillingen, dels at fællesskabsbestemmelserne tager hensyn til de objektive forskelle mellem råsukker og hvidt sukker.
39 Herefter skal det første spørgsmål besvares med, at raffinering af råsukker fra sukkerroer til fremstilling af hvidt sukker skal anses for forarbejdning i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1600/92.
Det andet spørgsmål
40 Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om de mellem 1907 og 1992 gennemførte videreforsendelser af sukker fra Azorerne til det portugisiske fastland og Madeira, som er anført i den i forelæggelseskendelsen gengivne tabel, skal anses for »traditionel videreforsendelse til resten af Fællesskabet« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1600/92.
41 I medfør af artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 1600/92 skal den særlige forsyningsordning iværksættes på en sådan måde, at der tages hensyn til den traditionelle samhandel med Fællesskabet.
42 Det fastsættes endvidere i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1600/92, at forbuddet mod genudførsel til tredjelande og videreforsendelse til resten af Fællesskabet ikke gælder for traditionel udførsel eller traditionel videreforsendelse til resten af Fællesskabet, hvis de produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, er forarbejdet på Azorerne.
43 Som generaladvokaten har anført i punkt 61 i forslaget til afgørelse, har fællesskabslovgivers hensigt med at tage hensyn til traditionel samhandel ikke været at anerkende historiske rettigheder, men at forhindre, at indførelsen af den særlige forsyningsordning, der er etableret til gavn for Azorerne, skal føre til tab af markedsandele på markeder, hvorpå Azorerne plejede at afsætte sine produkter.
44 Det følger heraf, at forsendelser af sukker skal opfylde relativt strenge betingelser for at kunne kvalificeres som traditionel samhandel eller traditionel videreforsendelse. Disse betingelser vedrører både de omhandlede forsendelsers omfang og forsendelsernes regelmæssighed og aktualitet. Sporadiske og ubetydelige forsendelser, der fandt sted i fortiden, opfylder ikke disse betingelser.
45 For at kunne fastslå, om de mellem 1907 og 1992 gennemførte forsendelser af sukker til det portugisiske fastland og til Madeira, som er angivet i tabellen gengivet i forelæggelseskendelsen, udgør traditionel videreforsendelse, skal det således undersøges, om disse forsendelser, da Poséima-programmet blev indført ved forordning nr. 1600/92, var aktuelle, regelmæssige og betydningsfulde.
46 Hvad angår bedømmelsen af de faktiske omstændigheder, som fremgår af forelæggelseskendelsen, skal det understreges, at under en sag i henhold til artikel 234 EF, som er baseret på en klar adskillelse mellem de nationale retters og Domstolens funktioner, henhører bedømmelsen af faktiske omstændigheder under den nationale rets kompetence (dom af 15.11.1979, sag 36/79, Denkavit Futtermittel, Sml. s. 3439, præmis 12, af 16.7.1998, sag C-235/95, Dumon og Froment, Sml. I, s. 4531, præmis 25, og af 5.10.1999, forenede sager C-175/98 og C-177/98, Lirussi og Bizzaro, Sml. I, s. 6881, præmis 37).
47 Domstolen har således ikke kompetence til at bedømme de faktiske omstændigheder i hovedsagen eller til at anvende de fællesskabsbestemmelser, den har fortolket, på nationale foranstaltninger eller situationer, da dette alene tilkommer den nationale ret (jf. dom af 19.12.1968, sag 13/68, Salgoil, Sml. 1965-1968, s. 553, org.ref.: Rec. s. 661, på s. 672, af 23.1.1975, sag 51/74, Van der Hulst, Sml. s. 79, præmis 12, af 8.2.1990, sag C-320/88, Shipping and Forwarding Entreprise Safe, Sml. I, s. 285, præmis 11, og Lirussi og Bizzaro-dommen, præmis 38).
48 Det skal tilføjes, at selv hvis den forelæggende ret kommer til den konklusion, at forsendelserne foretaget mellem 1907 og 1992, som er anført i tabellen gengivet i forelæggelseskendelsen, udgør traditionel videreforsendelse, skal denne ret i tilfælde af, at den undersøger de efterfølgende forsendelser, ligeledes forsikre sig om, at disse har bibeholdt karakteren af traditionelle videreforsendelser.
49 Herefter skal det andet spørgsmål besvares med, at forsendelser, der ved forordning nr. 1600/92's ikrafttræden den 1. juli 1992 var af aktuel, regelmæssig og betydelig karakter, udgør traditionelle videreforsendelser i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens artikel 8, stk. 2. Det tilkommer den forelæggende ret at bedømme, hvorvidt dette var tilfældet for forsendelser af sukker fra Azorerne til det portugisiske fastland og til Madeira, som blev gennemført mellem 1907 og 1992, og som er anført i den tabel, der er gengivet i forelæggelseskendelsen.
Det tredje spørgsmål
50 Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om fællesskabsretten er til hinder for forsendelse til det portugisiske fastland af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af sukkerroer høstet på Azorerne, og som modtager fællesskabsstøtte i medfør af artikel 25 i forordning nr. 1600/92.
51 Det bemærkes, at artikel 8 i forordning nr. 1600/92 forbyder videresendelse til resten af Fællesskabet af produkter omfattet af den særlige forsyningsordning, som er indført ved denne forordnings afsnit I.
52 Endvidere er sukker fremstillet af sukkerroer høstet på Azorerne ikke produkter omfattet af den særlige forsyningsordning, som er indført ved afsnit I i forordning nr. 1600/92.
53 Det bestemmes i forordningens artikel 25, der er indeholdt i dennes afsnit II om foranstaltninger med henblik på produktionen på Azorerne og Madeira, at der ydes dels en fast hektarstøtte til udvikling af sukkerroeproduktionen på Azorerne, dels en særlig præmie for forarbejdning af sukkerroer, der er høstet på Azorerne, til hvidt sukker.
54 Tildelingen af denne støtte er begrænset til en årlig samlet produktion for Azorerne på 10 000 tons hvidt sukker. Derimod er der ingen bestemmelse i forordning nr. 1600/92, der forbyder forsendelse til resten af Fællesskabet af sukker fremstillet af sukkerroer høstet på Azorerne.
55 I mangel af et udtrykkeligt forbud og i lyset af det grundlæggende princip om frie varebevægelser, fremgår det, at forsendelse af sukker fremstillet af sukkerroer høstet på Azorerne til resten af Fællesskabet ikke er underlagt nogen restriktioner.
56 RAR har imidlertid gjort gældende, at såfremt forsendelse af sukker fremstillet af sukkerroer høstet på Azorerne til resten af Fællesskabet ikke var forbudt, ville formålet med Poséima-programmet, hvis virkninger bør være begrænset til Azorerne, blive fordrejet. Særligt med henvisning til dette programs punkt 9.2 og artikel 3, stk. 4, i forordning nr. 1600/92 har RAR anført, at den lokale sukkerroeproduktion bør tages i betragtning ved vurderingen af Azorernes behov for forsyninger. Ifølge RAR ophører importen af råsukker under de forhold, som er fastsat inden for rammerne af nævnte program med at være retfærdiggjort, såfremt den lokale produktion kan tilfredsstille Azorernes markedsbehov, og programmet bør da ophøre.
57 Det skal hertil indledningsvis bemærkes, at en fælles erklæring vedrørende de selvstyrende regioner Azorernes og Madeiras økonomiske og sociale udvikling, som var bilagt slutakten vedrørende traktaten om Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Atomenergifællesskab (EFT 1985 L 302, s. 466), anbefalede fællesskabsinstitutionerne at være særligt opmærksomme på gennemførelse af politikken til gennemførelse af økonomisk og social udvikling af Azorerne og Madeira, som forfulgtes af den portugisiske regering og myndighederne i de to selvstyrende regioner med henblik på at afhjælpe de ulemper, der følger af regionernes geografiske beliggenhed fjernt fra det europæiske kontinent, deres særlige orografi, de stærkt utilstrækkelige infrastrukturer og deres forsinkede økonomiske udvikling.
58 Det skal ligeledes bemærkes, at Poséima-programmet i henhold til dets punkt 3.1, som beskriver et af programmets grundlæggende principper, skal bidrage til virkeliggørelsen af traktatens generelle mål ved at bidrage til specifikke mål, nærmere bestemt en bedre integration af Madeira og Azorerne i Fællesskabet, deres fulde deltagelse i den dynamiske udvikling i forbindelse med det indre marked samt medvirke til deres økonomiske og sociale udvikling.
59 Det fremgår af punkt 3.1 i Poséima-programmet, at dette ikke har til formål at lukke Azorernes marked for landbrugsprodukter eller at skabe uovervindelige hindringer for handelen mellem Azorerne og resten af Fællesskabet, men derimod at bidrage til Azorernes deltagelse i den dynamiske udvikling i forbindelse med det indre marked, alt imens øgruppen gives visse fordele.
60 Det følger heraf, at muligheden for at eksportere sukker fremstillet af sukkerroer høstet på Azorerne er i overensstemmelse med Poséima-programmets formål.
61 Hvad angår punkt 9.2 i Poséima-programmet og artikel 3, stk. 4, i forordning nr. 1600/92, som RAR har henvist til, skal det fastslås, at den omstændighed, at sukkerproduktionen fra sukkerroer høstet på Azorerne tages i betragtning ved vurderingen af behovet for forsyninger til øgruppen, ikke betyder, at dette sukker nødvendigvis skal sælges på det lokale marked. Den lokale sukkerproduktion er derimod taget i betragtning ved fastlæggelsen af den mængde importeret sukker, som kan omfattes af den særlige forsyningsordning, idet den samlede årlige mængde sukker, som raffineres på Azorerne, ikke må overstige 10 000 tons. Der kan således af disse bestemmelser ikke udledes noget forbud mod forsendelse af sukker fremstillet af sukkerroer høstet på Azorerne.
62 I lyset af ovenstående skal det tredje spørgsmål besvares med, at fællesskabsretten ikke er til hinder for forsendelse til det portugisiske fastland af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af sukkerroer høstet på Azorerne, og som op til en årlig produktion på 10 000 tons modtager fællesskabsstøtte i henhold til artikel 25 i forordning nr. 1600/92.
Det fjerde spørgsmål
63 Med det fjerde spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om fællesskabsretten er til hinder for forsendelse til det portugisiske fastland af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af råsukker fra sukkerroer importeret under den særlige forsyningsordning, der er indført ved afsnit I i forordning nr. 1600/92.
64 Det fremgår af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1600/92, at videreforsendelse til resten af Fællesskabet samt genudførsel til tredjelande af sukker, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, er forbudt.
65 Ligeledes fremgår det af sjette betragtning til forordning nr. 1600/92, at forbuddet mod videreforsendelse til resten af Fællesskabets marked eller genudførsel til tredjelande har til formål at undgå en fordrejning af samhandelen for så vidt angår produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.
66 I henhold til artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1600/92, gælder dette forbud dog ikke for traditionel videreforsendelse til resten af Fællesskabet, hvis produkterne er forarbejdet på Azorerne.
67 Det følger af svaret på det første spørgsmål, at raffinering af råsukker fra sukkerroer med henblik på at fremstille hvidt sukker udgør forarbejdning af et produkt i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1600/92.
68 Herefter skal det fjerde spørgsmål besvares med, at fællesskabsretten ikke er til hinder for forsendelse til det portugisiske fastland af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af råsukker fra sukkerroer importeret under den særlige forsyningsordning, der er indført ved afsnit I i forordning nr. 1600/92, såfremt forsendelsen svarer til traditionelle videreforsendelser i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens artikel 8, stk. 2.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
69 De udgifter, der er afholdt af den portugisiske regering og Kommissionen, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
vedrørende de spørgsmål, der er forelagt af Tribunal Judicial da Comarca de Ponta Delgada ved kendelse af 11. juli 2000, for ret:
1) Raffinering af råsukker fra sukkerroer til fremstilling af hvidt sukker skal anses for forarbejdning af et produkt i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira.
2) Forsendelser, der ved forordning nr. 1600/92's ikrafttræden den 1. juli 1992 var af aktuel, regelmæssig og betydelig karakter, udgør traditionelle videreforsendelser til resten af Fællesskabet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens artikel 8, stk. 2. Det tilkommer den forelæggende ret at bedømme, hvorvidt dette var tilfældet for forsendelser af sukker fra Azorerne til det portugisiske fastland og til Madeira, som blev gennemført mellem 1907 og 1992, og som er anført i den tabel, der er gengivet i forelæggelseskendelsen.
3) Fællesskabsretten er ikke til hinder for forsendelse til det portugisiske fastland af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af sukkerroer høstet på Azorerne, og som op til en årlig produktion på 10 000 tons modtager fællesskabsstøtte i henhold til artikel 25 i forordning nr. 1600/92.
4) Fællesskabsretten er ikke til hinder for forsendelse til det portugisiske fastland af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af råsukker fra sukkerroer importeret under den særlige forsyningsordning, der er indført ved afsnit I i forordning nr. 1600/92, såfremt forsendelsen svarer til traditionelle videreforsendelser i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens artikel 8, stk. 2.