62025CO0137_INF
Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 10. listopadu 2025 –[Woluc] (
i
)
(Věc C‑137/25)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Odpověď, která může být jasně vyvozena z judikatury – Ochrana spotřebitele – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Důsledky konstatování zneužívající povahy ujednání – Smlouva o hypotečním úvěru indexovaném na cizí měnu – Určení směnného kurzu měn – Zneužívající prvek ujednání o přepočtu – Článek 267 SFEU – Vnitrostátní právní úprava, která ukládá soudu nižšího stupně řídit se názorem soudu vyššího stupně – Zásada přednosti unijního práva – Povinnosti vnitrostátního soudu“
1.
Právo Evropské unie – Přednost – Vnitrostátní právní úprava, která ukládá soudu nižšího stupně řídit se názorem soudu vyššího stupně – Názor, který je v rozporu s výkladem ustanovení unijního práva podaným Soudním dvorem – Nepřípustnost
(Článek 267 SFEU)
(viz body 23–35, výrok 1)
2.
Předběžné otázky – Předložení otázek Soudnímu dvoru – Povinnost podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Vnitrostátní právní úprava, která ukládá soudu nižšího stupně řídit se názorem soudu vyššího stupně – Názor, který je v rozporu s výkladem ustanovení unijního práva podaným Soudním dvorem – Neexistence povinnosti soudu nižšího stupně podat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce
(Článek 267 SFEU)
(viz body 37–42, výrok 2)
Výrok
1)
Zásady efektivity a přednosti unijního práva musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, podle které je právní názor odvolacího soudu závazný pro soud prvního stupně, kterému byla věc vrácena k novému projednání, pokud má soud prvního stupně za to, že tento názor je v rozporu s výkladem čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, který vyplývá z rozhodnutí Soudního dvora, jímž se zamýšlí řídit.
2)
Článek 267 SFEU a zásada přednosti unijního práva musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní soud prvního stupně rozhodující v rámci nového projednání věci po jejím vrácení, kdy se podle vnitrostátního práva musí řídit právním názorem odvolacího soudu, který rozhodl o tomto vrácení, není povinen předložit Soudnímu dvoru předběžnou otázku, než se od tohoto názoru odchýlí, má-li za to, že tento názor je v rozporu s jednoznačným výkladem čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13, který vyplývá z rozhodnutí Soudního dvora.
(
i
) – Název projednávané věci je fiktivní. Neodpovídá skutečnému jménu žádné ze zúčastněných stran.