62024CJ0316_RES
Predmet C-316/24 P
Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)
protiv
Europske komisije
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 18. prosinca 2025.
„Žalba – Poljoprivreda – Sredstva za zaštitu bilja – Članak 4. – Uredba (EZ) br. 1107/2009 – Provedbena uredba (EU) 2021/2049 – Produljenje odobrenja aktivne tvari cipermetrin – Zahtjev za interno preispitivanje – Uredba (EZ) br. 1367/2006 – Članak 10. stavak 1. – Odluka o odbijanju zahtjeva – Procjena i upravljanje rizicima – Utvrđivanje kritičnih područja zabrinutosti – Realne okolnosti primjene – Načelo opreznosti”
Okoliš – Aarhuška konvencija – Primjena na institucije Unije – Mogućnost nevladinih organizacija da zahtijevaju interno preispitivanje upravnih akata u području zaštite okoliša – Upravni akt čiji je predmet produljenje odobrenja aktivne tvari – Predmet preispitivanja – Ponovno ocjenjivanje odobrenja
(Uredba br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 10. st. 1.)
(t. 80.)
Okoliš – Aarhuška konvencija – Primjena na institucije Unije – Mogućnost nevladinih organizacija da zahtijevaju interno preispitivanje upravnih akata u području zaštite okoliša – Pojašnjenje razloga za preispitivanje – Nužnost navođenja elemenata koji mogu izazvati sumnju u osnovanost akta o kojem je riječ
(Uredba br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 10. st. 1.)
(t. 82.)
Poljoprivreda – Usklađivanje zakonodavstava – Stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja – Uredba br. 1107/2009 – Odobrenje aktivne tvari – Procjena rizikâ – Mjerila – Uzimanje u obzir nacrta izvještaja o procjeni produljenja države članice izvjestiteljice kao i zaključaka Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) – Komisijina obveza da po svim točkama prati te dokumente – Nepostojanje – Mogućnost odstupanja od procjene rizikâ kojom se utvrđuje kritično područje zabrinutosti – Pretpostavke
(Uredba br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 2. i 3., čl. 11. st. 1. i 2., čl. 12. st. 2., čl. 13. st. 1., čl. 14. st. 1., i Prilog II., t. 2. i 3.)
(t. 87.-94., 102.)
Žalba – Razlozi – Nedostatnost obrazloženja – Opseg obveze obrazlaganja – Obveza Općeg suda da jasno i nedvosmisleno izrazi svoje zaključke – Povreda – Ukidanje pobijane presude
(čl. 256. st. 1. drugi podstavak UFEU-a; Statut Suda, čl. 36. i čl. 53. prvi stavak; Poslovnik Općeg suda, čl. 117. t. (m))
(t. 98., 107., 114., 120., 123., 200., 317., 318.)
Poljoprivreda – Usklađivanje zakonodavstava – Stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja – Uredba br. 1107/2009 – Odobrenje aktivne tvari – Procjena rizikâ – Mjerila – Ispitivanje jedne ili više reprezentativnih uporaba najmanje jednog sredstva za zaštitu bilja koje sadržava tu aktivnu tvar – Doseg – Utvrđenje kritičnih područja zabrinutosti od strane Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) – Odobrenje koje podliježe uvjetima ili ograničenjima – Komisijina obveza da dokaže učinkovitost mjera za smanjenje rizikâ
(Uredba br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 2. i 3., čl. 6., čl. 14. st. 1., čl. 20. st. 1. t. (a) i čl. 24.)
(t. 170.-172., 178., 179., 319.)
Poljoprivreda – Usklađivanje zakonodavstava – Stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja – Uredba br. 1107/2009 – Odobrenje aktivne tvari – Procjena rizikâ – Mjerila – Obveza nadležnog tijela da uzme u obzir štetne učinke endokrine disrupcije aktivne tvari sadržane u proizvodu – Uzimanje u obzir relevantnih i pouzdanih znanstvenih ili tehničkih spoznaja dostupnih u vrijeme razmatranja – Poštovanje načela opreznosti
(Uredba br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. drugi podstavak, čl. 4. st. 3., čl. 7. st. 1. i Prilog II. t. 3.6.5.)
(t. 204.-207.)
Poljoprivreda – Usklađivanje zakonodavstava – Stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja – Uredba br. 1107/2009 – Odobrenje aktivne tvari – Zahtjev za odobrenje – Aktivna tvar koja se sastoji od smjese izomera – Obveza navođenja omjera ili raspona omjera udjela pojedinih izomera i relativne biološke aktivnosti svakog izomera – Kvalifikacija tih informacija kao dodatnih potvrdnih informacija – Nedopuštenost
(Uredba br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 6. t. (f); Uredba Komisije br. 283/2013, Prilog, dio A, t. 1.9., četvrti stavak)
(t. 231., 237.)
Poljoprivreda – Usklađivanje zakonodavstava – Stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja – Uredba br. 1107/2009 – Odobrenje aktivne tvari – Procjena rizikâ – Mjerila – Ispitivanje jedne ili više reprezentativnih uporaba najmanje jednog sredstva za zaštitu bilja koje sadržava tu aktivnu tvar – Postojanje na tržištu sredstva za zaštitu bilja koje sadržava navedenu tvar – Nepostojanje utjecaja
(Uredba br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1., 2., 3. i 5., čl. 14. st. 1. i čl. 29. st. 1.)
(t. 279.-285., 295.-298.)
Poljoprivreda – Usklađivanje zakonodavstava – Stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja – Uredba br. 1107/2009 – Odobrenje aktivne tvari – Procjena rizikâ – Mjerila – Ispitivanje jedne ili više reprezentativnih uporaba najmanje jednog sredstva za zaštitu bilja koje sadržava tu aktivnu tvar – Uzimanje u obzir učinaka koji proizlaze iz međudjelovanja navedene aktivne tvari i drugih sastojaka sredstva
(Uredba br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1., 2., 3. i 5., čl. 13., čl. 14. st. 1. i čl. 29. st. 1.)
(t. 301.)
Poljoprivreda – Usklađivanje zakonodavstava – Stavljanje u promet sredstava za zaštitu bilja – Uredba br. 1107/2009 – Odobrenje stavljanja na tržište sredstava za zaštitu bilja – Pretpostavke – Nepostojanje trenutačnog ili odgođenog štetnog učinka na zdravlje ljudi – Oslobođenje od podnošenja testova dugoročne toksičnosti proizvoda – Nepostojanje
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 1107/2009, čl. 4. st. 3. t. (b) te čl. 29. st. 1. t. (e) i čl. 29. st. 2.)
(t. 302.)
Kratak prikaz
Svojom presudom Sud djelomično ukida presudu Općeg suda u predmetu PAN Europe/Komisija, kojom je taj sud odbio tužbu za poništenje odluke Europske (
1
) komisije od 23. lipnja 2022. kojom je odbijen zahtjev za interno preispitivanje Provedbene uredbe 2021/2049 (
2
) o produljenju odobrenja aktivne tvari cipermetrin. Utvrdivši da stanje postupka to dopušta, Sud odlučuje o sporu i djelomično poništava Komisijinu odluku.
Cipermetrin je insekticid koji se koristi u Europskoj uniji i čije je uključivanje u sredstva za zaštitu bilja odobreno 2005.
U okviru postupka produljenja odobrenja cipermetrina Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA) utvrdila je u svojim zaključcima iz 2018. četiri kritična područja zabrinutosti u pogledu te aktivne tvari. Zatim je na Komisijin zahtjev u rujnu 2019. donijela izjavu o mjerama za smanjenje rizika za cipermetrin.
Nakon te procjene rizikâ Komisija je 24. studenoga 2021. donijela Provedbenu uredbu 2021/2049 kojom se produljuje odobrenje cipermetrina, zajedno s nizom posebnih odredaba.
U siječnju 2022. žalitelj, organizacija za zaštitu okoliša Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), uputio je Komisiji zahtjev za interno preispitivanje (
3
) Provedbene uredbe 2021/2049. Pozivao se na povredu načela opreznosti i obveze Unije da osigura visoku razinu zaštite zdravlja ljudi i okoliša. Komisija je odbacila taj zahtjev.
Budući da je Opći sud odbio tužbu PAN-a Europe protiv sporne odluke, on je podnio žalbu protiv presude Općeg suda.
Ocjena Suda
Na prvom mjestu, Sud smatra da je Opći sud povrijedio obvezu obrazlaganja, iskrivio dokaze i počinio pogrešku koja se tiče prava u svojoj ocjeni kritičnih područja zabrinutosti koja se odnose na nepostojanje informacija o reprezentativnosti upotrijebljenih serija i na visok rizik za neciljane člankonošce.
Sud najprije napominje da je Komisija, kada je pozvana odlučiti o zahtjevu za produljenje odobrenja aktivne tvari, dužna provesti procjenu rizika uzimajući u obzir nacrt izvještaja o procjeni produljenja (u daljnjem tekstu: izvještaj o procjeni) koji je sastavila država članica izvjestiteljica (u daljnjem tekstu: DČI) i EFSA-ine zaključke. U slučaju razlikovanja između procjena koje provode DČI i EFSA, Komisija, koja raspolaže širokom marginom prosudbe, dužna je provesti složene znanstvene i tehničke ocjene. Stoga se nadzor suda Unije treba ograničiti na provjeru poštovanja postupovnih pravila, materijalne točnosti činjenica, nepostojanja očite pogreške u ocjeni ili zlouporabe ovlasti ili nepostojanja povrede obveze obrazlaganja.
Prilikom izvršavanja tog nadzora na Općem sudu je da obrazloži svoju odluku jasnim i nedvosmislenim navođenjem rasuđivanja koje je slijedio, na način koji zainteresiranim osobama omogućuje da se upoznaju s razlozima donošenja odluke, a Sudu da provede svoju ovlast nadzora.
Međutim, u ovom slučaju Sud utvrđuje, kao prvo, da Opći sud nije dovoljno obrazložio odbijanje žaliteljeve argumentacije kojom se nastoji dovesti u pitanje Komisijina analiza koja se odnosi na kritično područje zabrinutosti koje je EFSA utvrdila u pogledu nepostojanja informacija o sastavu serija pesticida upotrijebljenih u ekotoksikološkim istraživanjima koje su podnijeli podnositelji zahtjeva za odobrenje.
Sud ističe, s jedne strane, da Opći sud, oslanjajući se na činjenicu da je DČI potvrdio da je na temelju nekoliko procjena ekvivalentnosti provedenih u okviru nacrta izvještaja o procjeni bilo moguće utvrditi ekvivalentnost između tehničkog materijala upotrijebljenog prilikom prvog odobrenja i tehničkog materijala upotrijebljenog prilikom postupka produljenja te da se nedostatak podataka može nadoknaditi na razini zone ili na nacionalnoj razini ili pak prilikom sljedećeg produljenja, nije naveo razloge zbog kojih valja dati prednost DČI-jevu stajalištu pred EFSA-inim stajalištem, niti je naveo mjere za smanjenje rizika na temelju kojih je Komisija mogla odstupiti od procjene rizika u kojoj se utvrđuje kritično područje zabrinutosti.
S druge strane, Sud smatra da ocjena Općeg suda koja se odnosi na nedostatak podataka u pogledu nečistoća u materijalu i njihove potencijalne genotoksičnosti sadržava nedostatno obrazloženje i iskrivljavanje dokaza.
U tom pogledu Sud najprije naglašava da je na Općem sudu da provjeri je li Komisija ispunila svoju obvezu pažljivog i nepristranog ispitivanja elemenata predmetnog slučaja i je li na temelju spisa mogla potkrijepiti svoju tvrdnju prema kojoj je EFSA „potvrdila” da se, osim heksana, nijedna nečistoća ne smatra relevantnom u toksikološkom smislu, pri čemu se oslonila barem na jednu studiju ili konkretan dokument koji je sastavila EFSA, a nad kojim se provodi sudski nadzor.
U tim okolnostima Opći sud nije mogao samo preuzeti Komisijinu ocjenu iz sporne odluke, prema kojoj povećanje minimalne razine čistoće aktivne tvari u skladu s novom utvrđenom specifikacijom podrazumijeva niže razine nečistoće u odnosu na stanje u trenutku prvog odobrenja aktivne tvari.
Naposljetku, time što se oslonio na okolnost da se u EFSA-inim zaključcima genotoksičnost cipermetrina smatrala malo vjerojatnom, Opći sud nije u dovoljnoj mjeri odgovorio na žaliteljevu argumentaciju koja se odnosila na genotoksični potencijal nečistoća.
Sud iz svih tih razmatranja zaključuje da je ocjena Općeg suda o proporcionalnosti mjera za smanjenje rizika koje je donijela Komisija neosnovana.
Kao drugo, kad je riječ o kritičnom području zabrinutosti u pogledu visokog rizika za neciljane člankonošce, Sud ističe da se aktivna tvar može odobriti ili da se njezino odobrenje može produljiti samo ako se utvrdi da barem jedna reprezentativna uporaba sredstva za zaštitu bilja koje sadržava tu tvar nema štetno djelovanje na zdravlje ljudi ili životinja i neprihvatljive učinke na okoliš, u realnim okolnostima primjene. Isto vrijedi i kada produljenje odobrenja aktivne tvari podliježe uvjetima ili ograničenjima ili pak kad je ta aktivna tvar kandidat za zamjenu, kao u ovom slučaju.
Međutim, iz pobijane presude ne proizlazi da je Opći sud provjerio je li se Komisija u svrhu produljenja odobrenja cipermetrina doista uvjerila da je takva sigurna uporaba dokazana, u realnim okolnostima primjene, na način da se postiže razina smanjenja rizika koja se zahtijeva za neciljane člankonošce.
Usto, Opći sud prihvatio je Komisijino stajalište prema kojem je provjera realnosti i praktičnosti mjera za smanjenje rizika koje je utvrdila u konačnici na državama članicama prilikom odobrenja sredstava za zaštitu bilja koja sadržavaju cipermetrin. Međutim, na Komisiji je da provjeri, kada se u okviru upravljanja rizicima tvrdi da je „sigurna” uporaba sredstva za zaštitu bilja koje sadržava predmetnu aktivnu tvar utvrđena na način da omogućuje postizanje predviđene razine smanjenja rizika, ispunjava li ta uporaba realno mjerila iz članka 4. stavaka 1. do 3. Uredbe br. 1107/2009.
Stoga Sud smatra da je Opći sud u svojoj presudi počinio pogrešku koja se tiče prava time što je pogrešno odbio žaliteljevu argumentaciju kojom se nastoji dovesti u pitanje Komisijino utvrđenje prema kojem je u okviru Stalnog odbora utvrđena „sigurna” uporaba.
Na drugom mjestu, Sud je presudio da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je smatrao da drugi zahtjev za potvrdne informacije o toksičnosti izomera nije zlouporabne prirode.
Time što je proglasio nedopuštenim žaliteljev argument koji se temelji na tome da se tim drugim zahtjevom povređuje zahtjev iz točke 1.9. četvrtog stavka dijela A Priloga Uredbi br. 283/2013 (
4
) jer je podnesen tek u fazi replike, iako ga je žalitelj izričito istaknuo u svojem zahtjevu za interno preispitivanje i tužbi za poništenje, Opći sud iskrivio je žaliteljevu argumentaciju.
Sud ističe da to iskrivljavanje samo po sebi nije dovoljno da dovede do ukidanja pobijane presude, s obzirom na to da je Opći sud u svakom slučaju ispitao meritum tog argumenta i odbio ga jer su izomeri ipak uzeti u obzir, ali je EFSA smatrala da su potrebne preciznije informacije i utvrdila prazninu u podacima.
Međutim, na temelju obrazloženja koje je Opći sud iznio ipak se ne može shvatiti kako ono doista odgovara na taj argument.
Naime, s obzirom na to da je cipermetrin smjesa osam izomera, dokumentacija koju su podnijeli podnositelji zahtjeva za produljenje njegova odobrenja trebala je sadržavati informacije predviđene točkom 1.9. četvrtim stavkom dijela A Priloga Uredbi br. 283/2013, odnosno omjer ili raspon omjera udjela izomera i relativne biološke aktivnosti svakog izomera.
U ovom slučaju nije utvrđeno da su ti podaci navedeni u dokumentaciji koju su podnijeli podnositelji zahtjeva za produljenje odobrenja cipermetrina. Stoga je Opći sud pogrešno presudio da je Komisija opravdano smatrala te informacije pukim „daljnjim dokaznim informacijama” u smislu članka 6. točke (f) Uredbe br. 1107/2009.
Na trećem mjestu, Sud smatra da je Opći sud pogrešno smatrao da žalitelj nije izazvao „ozbiljne dvojbe” u pogledu zakonitosti sporne odluke zbog nepostojanja procjene dugoročne toksičnosti reprezentativne uporabe koju je podnio podnositelj zahtjeva za produljenje odobrenja cipermetrina.
Sud najprije ističe da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je presudio da cilj članka 4. stavka 5. Uredbe br. 1107/2009 nije bio proširiti na jednu ili više reprezentativnih uporaba sredstava za zaštitu bilja zahtjeve utvrđene u članku 4. stavcima 1. do 3. navedene uredbe. Međutim, smatra da takva povreda ne može dovesti do ukidanja te presude. Naime, u ovom je slučaju Opći sud pravilno presudio da Komisija ne može odobriti ili produljiti odobrenje aktivne tvari ako jedino testirano sredstvo za zaštitu bilja koje sadržava tu tvar pokazuje dugoročnu toksičnost.
Sud zatim napominje da se ocjene Općeg suda temelje na pretpostavci prema kojoj je dugoročna toksičnost procijenjena. Međutim, kako bi se osiguralo poštovanje načela opreznosti, ne može se pretpostaviti nepostojanje štetnosti sredstva za zaštitu bilja.
U tim okolnostima Sud smatra da Opći sud nije mogao, a da u svojoj presudi ne počini pogrešku koja se tiče prava, smatrati da je Komisija na temelju toga što DČI i EFSA nisu ispitali dugoročnu toksičnost jedne ili više reprezentativnih uporaba sredstva za zaštitu bilja mogla zaključiti da to sredstvo nema nikakav problematičan element. Naprotiv, na njemu je bilo da se uvjeri da je, u okviru postupka produljenja odobrenja cipermetrina, Komisija provjerila da je doista „utvrđeno” da barem jedna reprezentativna uporaba sredstva za zaštitu bilja koje sadržava tu aktivnu tvar ne pokazuje dugoročnu toksičnost. Sud u tom pogledu pojašnjava da činjenica da su sredstva za zaštitu bilja već prisutna na tržištu ne utječe na Komisijinu obvezu na temelju članka 4. stavka 5. Uredbe br. 1107/2009.
Osim toga, ni iz jednog elementa spisa ne proizlazi da je Opći sud, nastojeći očuvati povjerljivost sveska 4. dokumentacije o ocjeni koju je pripremio DČI, zatražio da joj se pristupi kako bi s potrebnom strogošću provjerio postojanje Komisijinih tvrdnji prema kojima je dugoročna toksičnost barem jedne reprezentativne uporabe bila predmet ocjene.
Naposljetku, razlog koji je Opći sud naveo, koji se temelji na tome da su za svaki sastojak reprezentativne uporabe sredstva za zaštitu bilja koje sadržava aktivnu tvar sastavljeni sigurnosno‑tehnički listovi, u skladu s Uredbom REACH (
5
) i Uredbom br. 1272/2008 (
6
), ne odgovara na žaliteljev argument prema kojem se na temelju zasebne procjene svakog sastojka ne može ocijeniti ukupna toksičnost koja proizlazi iz njihova međudjelovanja. Naime, kako bi se osiguralo poštovanje mjerila predviđenih u članku 4. stavku 3. Uredbe br. 1107/2009, treba uzeti u obzir učinke koji proizlaze iz međudjelovanja predmetne aktivne tvari i drugih sastojaka sredstva. Osim toga, za procjenu dugoročne toksičnosti potrebno je provesti posebne pokuse na temelju kojih se može isključiti rizik od takve toksičnosti.
S obzirom na prethodno navedeno, Sud ukida presudu Općeg suda u dijelu u kojem je njome odbijena žaliteljeva argumentacija koja se redom temelji na:
–
nepostojanju informacija u pogledu reprezentativnosti upotrijebljenih serija pesticida,
–
nerealnosti mjera za smanjenje rizika za neciljane člankonošce na površinama izvan polja,
–
zlouporabnoj prirodi drugog zahtjeva za potvrdne informacije o toksičnosti izomera, i
–
neispitivanju dugoročne toksičnosti reprezentativne uporabe sredstva za zaštitu bilja koje sadržava cipermetrin, koju su podnijeli podnositelji zahtjeva za produljenje odobrenja te aktivne tvari.
Utvrdivši da stanje postupka to dopušta, Sud odlučuje o sporu i poništava odluku Komisije od 23. lipnja 2022. u dijelu u kojem se u njoj:
–
zaključuje da je reprezentativnost serija pesticida upotrijebljenih za procjenu cipermetrina dokazana,
–
produljenje odobrenja cipermetrina opravdava na temelju mjere za smanjenje rizika za neciljane člankonošce na površinama izvan polja čija realnost nije dokazana,
–
smatra da drugi zahtjev za dodatne potvrdne informacije koji je Komisija uputila podnositeljima zahtjeva za produljenje odobrenja cipermetrina nije zlouporabne prirode, i
–
zaključuje da ne postoji dugoročna toksičnost reprezentativne uporabe sredstva za zaštitu bilja koje sadržava cipermetrin, koju su podnijeli podnositelji zahtjeva za produljenje odobrenja te aktivne tvari.
(
1
)	Presuda od 21. veljače 2024., PAN Europe/Komisija (T-536/22, EU:T:2024:98, u daljnjem tekstu: pobijana presuda)
(
2
)	Provedbena uredba Komisije (EU) 2021/2049 оd 24. studenoga 2021. o produljenju odobrenja aktivne tvari cipermetrin kao kandidata za zamjenu u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja te o izmjeni Priloga Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 540/2011 (SL 2021., L 420, str. 6.)
(
3
)	Na temelju članka 10. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o primjeni odredaba Aarhuške konvencije o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša na institucije i tijela Unije (SL 2006., L 264, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 20., str. 29.), kako je izmijenjena Uredbom (EU) 2021/1767 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. listopada 2021. (SL 2021., L 356, str. 1.)
(
4
)	Uredba Komisije (EU) br. 283/2013 od 1. ožujka 2013. o utvrđivanju zahtjeva u pogledu podataka o aktivnim tvarima, u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja (SL 2013., L 93, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 71., str. 44.)
(
5
)	Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. i ispravak SL 2017., L 135, str. 46.)
(
6
)	Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL 2008., L 353, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 20., str. 3. i ispravci SL 2016., L 349, str. 1., SL 2019., L 75, str. 137. i SL 2019., L 117, str. 8.)