Yhdistetyt asiat C-331/16 ja C-366/16
K.vastaanStaatssecretaris van Veiligheid en Justitie
ja
H. F.vastaanBelgian valtio
(Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Middelburgin ja Raad voor Vreemdelingenbetwistingenin esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)
Ennakkoratkaisupyyntö – Euroopan unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38/EY – 27 artiklan 2 kohdan toinen alakohta – Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä – Karkottaminen maan alueelta yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä – Käyttäytyminen, joka muodostaa yhteiskunnan olennaiseen etuun vaikuttavan todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan – Henkilö, jonka turvapaikkahakemus on hylätty Geneven yleissopimuksen 1 artiklan F kohdassa tai direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen syiden perusteella – 28 artiklan 1 kohta – 28 artiklan 3 kohdan a alakohta – Suoja karkottamista vastaan – Oleskelu vastaanottavan jäsenvaltion alueella edelliset kymmenen vuotta – Yleistä turvallisuutta koskevat pakottavat syyt – Käsite
Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.5.2018
1.        Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä – Yleisen järjestyksen käsite
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 27 ja 28 artikla)
2.        Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä – Yleisen turvallisuuden käsite
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 27 ja 28 artikla)
3.        Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä – Yleisen järjestyksen tai yleisen turvallisuuden vuoksi toteutetut toimenpiteet – Kansallinen rajoitus, joka kohdistetaan sellaisen henkilön vapaaseen liikkumiseen ja oleskeluun, jolle on aiemmin päätöksellä jätetty myöntämättä pakolaisasema pakolaisten asemaa koskevan yleissopimuksen 1 artiklan F kohdan tai direktiivin 2011/95 12 artiklan 2 kohdan nojalla – Hyväksyttävyys
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 27 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta))
4.        Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä – Käyttäytyminen, joka muodostaa yhteiskunnan olennaiseen etuun vaikuttavan todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan – Henkilö, jolle on aiemmin päätöksellä jätetty myöntämättä pakolaisasema pakolaisten asemaa koskevan yleissopimuksen 1 artiklan F kohdan tai direktiivin 2011/95 12 artiklan 2 kohdan perusteella – Seikka, joka ei ole ratkaiseva – Velvollisuus suorittaa asianomaisen henkilön oman käyttäytymisen arviointi
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 27 artiklan 2 kohdan toinen alakohta)
5.        Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä – Suoja karkottamista vastaan – Seikat, jotka on otettava huomioon ennen karkotuspäätöksen tekemistä
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 28 artiklan 1 kohta)
6.        Unionin kansalaisuus – Vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskeva oikeus – Direktiivi 2004/38 – Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittaminen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä – Suoja karkottamista vastaan – Edellytys – Oleskelu karkotuspäätöstä edeltävät edelliset kymmenen vuotta – Soveltamisedellytys – Asianomaisella henkilöllä on pysyvä oleskeluoikeus
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38 28 artiklan 3 kohdan a alakohta)
1.      Näin ollen direktiivin 2004/38 27 ja 28 artiklaan sisältyvää yleisen järjestyksen käsitettä on tulkittu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä siten, että tähän käsitteeseen vetoaminen edellyttää joka tapauksessa – kaikki lain rikkominenhan häiritsee yhteiskuntajärjestystä –, että kyse on yhteiskunnan perustavanlaatuiseen etuun vaikuttavasta todellisesta, välittömästä ja riittävän vakavasta uhasta (tuomio 24.6.2015, H. T., C-373/13, EU:C:2015:413, 79 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(ks. 41 kohta)
2.      Yleisen turvallisuuden käsitteen osalta unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä puolestaan ilmenee, että tähän käsitteeseen kuuluvat sekä jäsenvaltion sisäinen turvallisuus että sen ulkoinen turvallisuus (tuomio 23.11.2010, Tsakouridis, C 145/09, EU:C:2010:708, 43 kohta). Sisäiseen turvallisuuteen voi vaikuttaa mm. suora uhka asianomaisen jäsenvaltion väestön rauhalle ja fyysiselle turvallisuudelle (ks. vastaavasti tuomio 22.5.2012, I, C-348/09, EU:C:2012:300, 28 kohta). Ulkoiseen turvallisuuteen puolestaan voivat vaikuttaa mm. tämän jäsenvaltion ulkosuhteiden tai kansojen rauhanomaisen rinnakkaiselon vakavan häiriintymisen vaara (ks. vastaavasti tuomio 23.11.2010, Tsakouridis, C-145/09, EU:C:2010:708, 44 kohta).
(ks. 42 kohta)
3.      Ks. tuomion teksti.
(ks. 47 kohta)
4.      Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 27 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että se, että oleskeluoikeutta jäsenvaltion alueella hakeneelle unionin kansalaiselle tai kolmannen maan kansalaiselle, joka on unionin kansalaisen perheenjäsen, on aiemmin päätöksellä jätetty myöntämättä pakolaisasema pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin 28.7.1951 Genevessä, sellaisena kuin se on täydennettynä pakolaisten oikeusasemaa koskevalla pöytäkirjalla, joka tehtiin New Yorkissa 31.1.1967, 1 artiklan F kohdan tai vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU 12 artiklan 2 kohdan perusteella, ei mahdollista sitä, että tämän jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat automaattisesti katsoa, että hänen pelkkä läsnäolonsa tällä alueella muodostaa – rikoksen uusimisen riskin olemassaolosta riippumatta – todellisen, välittömän ja riittävän vakavan uhan, joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen etuun ja joka voi olla perusteena yleiseen järjestykseen tai yleisen turvallisuuteen perustuvien toimenpiteiden toteuttamiselle.
Tällaisen uhan olemassaolon toteamisen on perustuttava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten suorittamaan arviointiin asianomaisen henkilön omasta käyttäytymisestä siten, että huomioon otetaan pakolaisaseman myöntämättä jättämistä koskevassa päätöksessä esitetyt toteamukset ja seikat, joihin päätös perustuu, erityisesti rikosten tai tekojen, joista häntä syytetään, luonne ja vakavuus, se, missä määrin hän on osallistunut näihin rikoksiin henkilökohtaisesti, se, onko mahdollisesti olemassa rikosoikeudellisesta vastuusta vapauttavia oikeuttamisperusteita, sekä se, onko hänellä rikostuomioita. Tässä kokonaisarvioinnissa on myös otettava huomioon näiden rikosten tai tekojen oletetusta tekemisestä kulunut aika sekä mainitun henkilön myöhempi käyttäytyminen, erityisesti se, osoittaako tämä käyttäytyminen hänessä sellaisen asenteen pysyvyyttä, joka loukkaa SEU 2 ja SEU 3 artiklassa tarkoitettuja perusarvoja vastaan tavalla, joka voisi vaikuttaa väestön rauhaan ja fyysiseen turvallisuuteen. Pelkästään se, että tämän henkilön aiempi käyttäytyminen liittyy hänen alkuperämaansa yhteiskunnallis-historialliseen kontekstiin, joka ei ole omiaan toistumaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, ei ole tällaisen toteamisen esteenä.
Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lisäksi verrattava toisiinsa yhtäältä kyseessä olevan yhteiskunnan olennaisen edun suojaamista ja toisaalta asianomaisen henkilön etuja, jotka liittyvät hänen liikkumis- ja oleskeluvapautensa käyttämiseen unionin kansalaisena sekä hänen yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamista koskevaan oikeuteensa.
(ks. 65–67 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
5.      Direktiivin 2004/38 28 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että kun aiotut toimenpiteet merkitsevät asianomaisen henkilön poistamista vastaanottavasta jäsenvaltiosta, viimeksi mainitun on otettava huomioon käyttäytymisen, josta asianomaista henkilöä syytetään, luonne ja vakavuus, hänen tässä jäsenvaltiossa oleskelunsa pituus ja tarvittaessa laillisuus, käyttäytymisestä, josta häntä syytetään, kulunut ajanjakso, asianomaisen henkilön käytös kyseisenä ajanjaksona, hänen tämänhetkinen vaarallisuutensa yhteiskunnalle ja tähän jäsenvaltioon liittyvien sosiaalisten ja kulttuuristen siteiden ja perhesiteiden vahvuus.
(ks. 76 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)
6.      Direktiivin 2004/38 28 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on tulkittava siten, että sitä ei sovelleta unionin kansalaiseen, jolla ei ole tämän direktiivin 16 ja 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua pysyvää oleskeluoikeutta vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
(ks. 77 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)