62004TO0201_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa T-201/04 R,
Microsoft Corp., kotipaikka Redmond, Washington (Yhdysvallat), edustajinaan asianajaja J.-F. Bellis ja I. S. Forrester, QC,
hakijana,
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään R. Wainwright, W. Mölls, F. Castillo de la Torre ja P. Hellström, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastapuolena,
jossa kantaja vaatii EY 82 artiklan soveltamisesta (asia COMP/C-3/37.792 – Microsoft) 24 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn komission päätöksen K(2004) 900 lopullinen 4 artiklan, 5 artiklan a ja c alakohdan sekä 6 artiklan a alakohdan täytäntöönpanoon lykkäämistä,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI,
on antanut seuraavan
määräyksen
Tuomion perustelut
Kanteen kohteena oleva päätös
1. Microsoft Corp. (jäljempänä Microsoft) suunnittelee ja myy erilaisia ohjelmistoja, erityisesti mikrotietokoneille ja palvelimille tarkoitettuja käyttöjärjestelmiä.
2. Komissio teki 24.3.2004 päätöksen EY 82 artiklan soveltamisesta asiassa COMP/C‑3/37.792 – Microsoft (jäljempänä päätös). Kyseisen päätöksen mukaan Microsoft on rikkonut EY 82 artiklaa ja Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen 54 artiklaa syyllistymällä kahteen määräävän markkina-aseman väärinkäyttöön.
3. Ensimmäinen päätöksessä todettu väärinkäyttö koskee päätöksen 1 artiklan mukaan sitä, että Microsoft on kieltäytynyt lokakuusta 1998 päätöksen tekemisen ajankohtaan asti toimittamasta kilpailijoilleen ”yhteentoimivuutta koskevia tietoja” ja evännyt luvan niiden käyttämiseen omien tuotteidensa kanssa kilpailevien tuotteiden kehittämiseksi ja jakelemiseksi työryhmäpalvelinten käyttöjärjestelmämarkkinoilla (päätöksen 2 artiklan 1 kohta).
4. Toinen päätöksessä todettu väärinkäyttö koskee päätöksen mukaan sitä, että Microsoft on toukokuusta 1999 päätöksen tekemisen ajankohtaan asti sitonut Windows Client PC Operating Systemin saatavuuden Windows Media Player ‑ohjelmiston samanaikaiseen hankintaan (päätöksen 2 artiklan 2 kohta).
5. Komissio määräsi näiden kahden väärinkäytön perusteella maksettavaksi 497 196 304 euron suuruisen sakon (päätöksen 3 artikla).
6. Päätöksen 4 artiklan mukaan Microsoftin on lopetettava 2 artiklassa todetut väärinkäytöt päätöksen 5 ja 6 artiklassa annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Microsoftin on myös pidättäydyttävä päätöksen 2 artiklassa tarkoitetun kaltaisesta käyttäytymisestä sekä kaikesta käyttäytymisestä, jolla on sama tai vastaava tavoite tai vaikutus.
7. Ensimmäisen väärinkäytön korjaamiseksi päätöksen 5 artiklassa velvoitetaan Microsoft toteuttamaan seuraavat toimet:
”a) Microsoftin on annettava 120 päivän kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta kaikille yrityksille, jotka haluavat kehittää ja jakaa Microsoftin tuotteiden kanssa kilpailevia tuotteita työryhmäpalvelinten käyttöjärjestelmämarkkinoilla, ’yhteentoimivuutta koskevat tiedot’ ja annettava kyseisille yrityksille kohtuullisin ja ketään syrjimättömin edellytyksin lupa käyttää näitä tietoja Microsoftin tuotteiden kanssa kilpailevien tuotteiden kehittämiseen ja jakeluun työryhmäpalvelinten käyttöjärjestelmämarkkinoilla.
b) Microsoftin on toimittava siten, että yhteentoimivuudesta annettavat tiedot päivitetään säännöllisesti ja asianmukaisin väliajoin.
c) Microsoftin on perustettava 120 päivän kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta arviointijärjestelmä, jonka perusteella yritykset, joita asia koskee, saavat toimivan mahdollisuuden saada tietoja ’yhteensopivuutta koskevien tietojen’ käytön laajuudesta ja edellytyksistä. Microsoft voi asettaa kohtuullisia ja ketään syrjimättömiä ehtoja varmistaakseen, että tietojen saanti rajoittuu tässä yhteydessä koskemaan ainoastaan arviointia.” (Epävirallinen käännös.)
8. Päätöksen 5 artiklassa tarkoitettu 120 päivän määräaika päättyi 27.7.2004.
9. Toisen väärinkäytön korjaamiseksi päätöksen 6 artiklassa säädetään seuraavaa:
”a) Microsoftin on tarjottava 90 päivän kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta Windows Client PC Operating System ‑käyttöjärjestelmästään sellainen versio, johon ei kuulu Windows Media Player -ohjelmistoa. Microsoftilla on edelleen oikeus tarjota Windows Client PC Operating System -käyttöjärjestelmästään Windows Media Player ‑ohjelmistoon yhdistetty versio.
– – ” (Epävirallinen käännös.)
10. Päätöksen 6 artiklassa tarkoitettu 90 päivän määräaika päättyi 28.6.2004.
Asian käsittelyn vaiheet ja asianosaisten lausumat
11. Microsoft on nostanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 7.6.2004 jättämällään kannekirjelmällä EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan neljännen kohdan nojalla kanteen päätöksen kumoamiseksi tai toissijaisesti kantajalle määrätyn sakon kumoamiseksi tai sen määrän merkittäväksi alentamiseksi.
12. Microsoft on myös pyytänyt erillisellä asiakirjalla, joka on kirjattu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamossa 25.6.2004, EY 242 artiklan nojalla päätöksen 4 artiklan, 5 artiklan a–c alakohdan sekä 6 artiklan a alakohdan täytäntöönpanon lykkäämistä. Kyseisellä asiakirjalla Microsoft on myös hakenut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 105 artiklan 2 kohdan nojalla kyseisten määräysten täytäntöönpanon lykkäämistä, kunnes välitoimihakemuksesta on tehty päätös.
13. Samana päivänä välitoimista päättävä tuomari kehotti komissiota täsmentämään, oliko sillä aikomus panna päätös pakkotäytäntöön, ennen kuin välitoimia koskevasta hakemuksesta on tehty päätös.
14. Komissio ilmoitti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon samana päivänä saapuneella kirjeellä välitoimista päättävälle tuomarille päätöksestään olla panematta päätöksen 5 artiklan a ja c alakohtaa sekä 6 artiklan a alakohtaa pakkotäytäntöön, niin kauan kuin välitoimimenettely on kesken.
15. Novell Inc. (jäljempänä Novell), kotipaikka Waltham, Massachussets (Yhdysvallat), edustajinaan solicitor C. Thomas, solicitor M. Levitt ja solicitor V. Harris sekä asianajaja A. Müller-Rappard, on pyytänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 25.6.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijana komission vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
16. RealNetworks Inc. (jäljempänä RealNetworks), kotipaikka Seattle, Washington (Yhdysvallat), edustajinaan asianajaja A. Winckler, asianajaja M. Dolmans ja asianajaja T. Graf, on pyytänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 30.6.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijana komission vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
17. Computer & Communications Industry Association (jäljempänä CCIA), kotipaikka Washington, DC (Yhdysvallat), edustajinaan J. Flynn, QC, sekä asianajajat D. Paemen ja N. Dodoo, on pyytänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 30.6.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijana komission vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
18. Software & Information Industry Association (jäljempänä SIIA), kotipaikka Washington, DC (Yhdysvallat), edustajanaan solicitor C. A. Simpson, on pyytänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 1.7.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijana komission vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
19. The Computing Technology Industry Association Inc. (jäljempänä CompTIA), kotipaikka Oakbrook Terrace, Illinois (Yhdysvallat), edustajinaan asianajaja G. Van Gerven ja asianajaja T. Franchoo sekä solicitor B. Kilpatrick, on pyytänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 1.7.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijana Microsoftin vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
20. The Association for Competitive Technology (jäljempänä ACT), kotipaikka Washington, DC (Yhdysvallat), edustajanaan asianajaja L. Ruessmann, on pyytänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 2.7.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijana Microsoftin vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
21. Digimpro Ltd, kotipaikka Lontoo (Yhdistynyt kuningaskunta), TeamSystem SpA, kotipaikka Pesaro (Italia), Mamut ASA, kotipaikka Oslo (Norja), ja CODA Group Holdings Ltd, kotipaikka Chippenham, Wiltshire (Yhdistynyt kuningaskunta) (kaikki edellä mainitut jäljempänä Digimpro ym.), edustajanaan asianajaja G. Berrisch, ovat pyytäneet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 5.7.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijana Microsoftin vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
22. DMDsecure.com BV, kotipaikka Amsterdam (Alankomaat), MPS Broadband AB, kotipaikka Tukholma (Ruotsi), Pace Micro Technology plc, kotipaikka Shipley, West Yorkshire (Yhdistynyt kuningaskunta), Quantel Ltd, kotipaikka Newbury, Berkshire (Yhdistynyt kuningaskunta) ja Tandberg Television Ltd, kotipaikka Southampton, Hampshire (Yhdistynyt kuningaskunta) (kaikki edellä mainitut jäljempänä DMDsecure.com ym.), edustajanaan asianajaja J. Bourgeois, ovat pyytäneet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 5.7.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijoina Microsoftin vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
23. IDE Nätverkskonsulterna AB, kotipaikka Tukholma, Exor AB, kotipaikka Uppsala (Ruotsi), T. Rogerson, kotipaikka Harpenden, Hertfordshire (Yhdistynyt kuningaskunta), P. Setka, kotipaikka Sobeslav (Tšekki), D. Tomicic, kotipaikka Nürnberg (Saksa), M. Valasek, kotipaikka Karlovy Vary (Tšekki), R. Rialdi, kotipaikka Genova (Italia) ja B. Nati, kotipaikka Pariisi (Ranska) (kaikki edellä mainitut jäljempänä IDE Nätverkskonsulterna ym.), edustajinaan asianajajaS. Martínez Lage ja asianajaja H. Brokelmann, ovat pyytäneet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 8.7.2004 jättämällään hakemuksella lupaa saada esiintyä väliintulijoina Microsoftin vaatimusten tueksi välitoimia koskevan asian yhteydessä.
24. Nämä väliintulohakemukset on annettu tiedoksi asianosaisille ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
25. Microsoft on ilmoittanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle 6.7.2004 päivätyllä ja samana päivänä tuomioistuimen kirjaamoon saapuneella kirjeellä, ettei se vastustanut RealNetworksin väliintulohakemusta. Microsoft on esittänyt 7.7.2004 päivätyllä ja samana päivänä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon saapuneella kirjeellä Novellin väliintulohakemusta koskevia huomautuksia. Microsoft ei ole esittänyt asetetussa määräajassa muita väliintulohakemuksia koskevia huomautuksia.
26. Microsoft on pyytänyt 6.7.2004 ja 8.7.2004 päivätyillä kirjeillä päätöksessä esitettyjen tietojen luottamuksellista käsittelyä kaikkien väliintulijoiksi hyväksyttyjen suhteen; kyseessä ovat ne tiedot, joiden osalta komissio on suostunut siihen, ettei näitä tietoja julkaista komission Internet-sivuilla.
27. Komissio on ilmoittanut 6.7.2004 päivätyillä ja seuraavana päivänä tuomioistuimen kirjaamoon saapuneilla kirjeillä, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle, ettei sillä ollut Novellin, RealNetworksin, CCIA:n ja SIIA:n väliintulohakemuksia koskevia huomautuksia ja ettei se pyytänyt asioiden luottamuksellista käsittelyä. Komissio katsoi sitä vastoin, että CompTIA:n esittämä väliintulohakemus olisi hylättävä.
28. Komissio on ilmoittanut 13.7.2004 päivätyllä ja samana päivänä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon saapuneella kirjeellä, ettei sillä ollut ACT:n väliintulohakemusta koskevia huomautuksia ja ettei se pyytänyt asioiden luottamuksellista käsittelyä.
29. Komissio on sitä vastoin esittänyt 13.7.2004 päivätyllä kirjeellä ja myöhemmin 14.7.2004 päivätyillä kirjeillä Digimpro ym:iden, DMDsecure.com ym:iden sekä IDE Nätverkskonsulterna ym:iden väliintulohakemuksia koskevia huomautuksia.
30. Komissio on esittänyt 21.7.2004 väliintulohakemusta koskevat huomautuksensa, jotka on annettu samana päivänä tiedoksi Microsoftille.
Väliintulohakemukset
31. Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan toisessa kohdassa, jota sovelletaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen saman perussäännön 53 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla, määrätään, että väliintulo-oikeus on kaikilla, jotka osoittavat, että yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisu koskee heidän etuaan.
32. Väliintulointressillä tarkoitetaan välitöntä ja tosiasiallista intressiä sen suhteen, että sen asianosaisen vaatimukset, jota väliintulijalla on tarkoitus tukea, hyväksytään (asia C-186/02 P, Ramondín ja Ramondín Cápsulas v. komissio, määräys 6.2.2003, Kok. 2003, s. I-2415, 7 kohta). Tämän vuoksi ennen väliintulon hyväksymistä on tarkistettava, että kanteen kohteena oleva päätös koskee väliintulijoita suoraan ja että annettava ratkaisu koskee varmasti niiden etua (yhdistetyt asiat C-151/97 P(I) ja C-157/97 P(I), National Power ja PowerGen v. British Coal ja komissio, määräys 17.6.1997, Kok. 1997, s. I‑3491, 53 kohta).
33. Kun väliintulohakemus esitetään välitoimimenettelyssä, on intressi riita-asian ratkaisuun ymmärrettävä intressiksi välitoimia koskevan asian ratkaisuun (ks. vastaavasti asia T-65/98 R, Van den Bergh Foods v. komissio, määräys 7.7.1998, Kok. 1998, s. II-2641, 26 ja 27 kohta). Samoin kuin pääasian ratkaisu, myös välitoimia koskevan asian ratkaisu voi vahingoittaa tai suosia muiden etuja. Tästä seuraa, että väliintulon hakijoiden intressiä on välitoimimenettelyssä arvioitava suhteessa väliaikaisen toimenpiteen myöntämisestä tai epäämisestä hakijoiden taloudelliselle tai oikeudelliselle tilanteelle aiheutuviin seurauksiin.
34. On syytä täsmentää, että välitöntä ja tosiasiallista intressiä välitoimia koskevan asian ratkaisuun on arvioitava ottaen huomioon välitoimimenettelyn erityispiirteet. Välitoimia koskevan menettelyn yhteydessä väliintulijan esittämä intressi otetaan tarvittaessa huomioon intressien punnitsemisessa (ks. vastaavasti asia C-329/99 P(R), Pfizer Animal Health v. neuvosto, määräys 18.11.1999, Kok. 1999, s. I‑8343). On jopa mahdollista, että kyseessä olevien intressien punnitseminen osoittautuu ratkaisevaksi sen jälkeen, kun välitoimista päättävä tuomari on katsonut sille esitettyä väliintulohakemusta tutkiessaan, että fumus boni juris -edellytys ja kiireellisyysedellytys on täytetty. Välitoimista päättävän tuomarin on tulkittava laajasti intressiä asian ratkaisuun, jotta esillä olevien eri intressien arvioinnissa vältettäisiin tekemästä ratkaisua etukäteen.
35. Arviointi, jonka välitoimista päättävä tuomari tekee intressistä sen käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisuun, ei missään tapauksessa vaikuta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisuun sille pääasian käsittelyn yhteydessä esitetystä väliintulohakemuksesta.
36. Yritysten etujärjestöjen väliintulohakemukset käsitellään seuraavaksi ensin ja sitten käsitellään yksittäiset, erityisesti yhtiöiden tekemät väliintulohakemukset.
Yritysten etujärjestöjen väliintulohakemukset
37. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan etujärjestöt, joiden tarkoituksena on puolustaa jäseniään, on hyväksytty väliintulijoiksi asioissa, joissa on kyse niiden jäseniin vaikuttavista periaatteellisista kysymyksistä (ks. edellä 32 kohdassa mainittu asia National Power ja PowerGen v. British Coal ja komissio, määräyksen 66 kohta; asia C-151/98 P, Pharos v. komissio, määräys 28.9.1998, Kok. 1998, s. I-5441, 6 kohta; asia T-13/99 R, Pfizer Animal Health v. neuvosto, määräys 30.6.1999, Kok. 1999, s. II-1961, 15 kohta ja asia T-53/01 R, Poste Italiane v. komissio, määräys 28.5.2001, Kok. 2001, s. II-1479, 51 kohta). Tarkemmin sanoen etujärjestö voidaan hyväksyä väliintulijaksi, jos se edustaa merkittävää määrää kyseisellä alalla toimivia yrityksiä, jos sen tarkoituksena on jäsentensä etujen puolustaminen, jos asiassa voi tulla esiin kyseistä alaa koskevia periaatteellisia seikkoja tai jos annettava tuomio tai määräys voi vaikuttaa merkittävästi järjestön jäsenten intresseihin (ks. vastaavasti asia T-87/92, Kruidvat v. komissio, määräys 8.12.1993, Kok. 1993, s. II‑1375, 14 kohta).
38. Lisäksi on muistettava, että järjestöjen väliintulo-oikeuden laajalla tulkinnalla on tarkoitus pystyä paremmin pohtimaan asioiden taustaa ja samalla välttämään lukuisia yksittäisiä väliintuloja, jotka vaarantaisivat oikeudenkä ynnin tehokkuuden ja moitteettoman kulun (ks. edellä 32 kohdassa mainittu määräys National Power ja PowerGen v. British Coal ja komissio, 66 kohta).
39. CCIA:n, SIIA:n, CompTIA:n ja ACT:n väliintulohakemuksia on tarkasteltava edellä mainittujen edellytysten ja toteamusten perusteella.
CCIA:n väliintulohakemus
40. CCIA on järjestö, jonka jäsenet ovat tietotekniikka- ja televiestintäalan yrityksiä. CCIA hakee väliintulolupaa tukeakseen komission vaatimuksia. Se ilmoittaa tältä osin, että sillä on oikeushenkilöllisyys ja että sen tarkoitukseen ja toimintaan kuuluu sen jäsenten edustaminen ja niiden etujen puolustaminen, että se edustaa merkittävää määrää kyseisellä alalla toimivia yrityksiä ja että nyt esillä olevassa asiassa voi tulla esiin periaatteellisia seikkoja, jotka voivat vaikuttaa sen jäseniin.
41. CCIA täsmentää, että pääasiana oleva kanne ja nyt esillä oleva välitoimimenettely vaikuttavat monin tavoin sen jäseniin. Erityisesti CCIA toteaa, että sen tietyt jäsenet tuottavat käyttöjärjestelmiä työryhmäpalvelimille, kun taas toiset tuottavat ohjelmistoja, jotka kilpailevat Windows Media Player -ohjelmiston kanssa. CCIA:n mukaan yleisemmin ottaen tietyt sen jäsenet toimivat aktiivisesti markkinoilla, joilla Microsoft soveltaa sidottua myyntiä ja kieltäytyy myynnistä päätöksessä mainitun kaltaisella tavalla. Lähes kaikki CCIA:n jäsenet ovat sen mukaan työryhmäpalvelimille tarkoitettujen käyttöjärjestelmien merkittäviä käyttäjiä, ja näin ollen Microsoftin käyttäytyminen vaikuttaa niihin. CCIA katsoo myös, että ei ainoastaan pääasiassa annettava ratkaisu vaikuta sen jäseniin, vaan myös se, milloin riita-asia ratkaistaan, sillä päätöksessä todetuista väärinkäytöistä on jo aiheutunut vakavaa haittaa markkinoille.
42. CCIA toteaa lisäksi osallistuneensa aktiivisesti päätöksen tekemiseen johtaneeseen hallintomenettelyyn.
43. Komissio on ilmoittanut, ettei sillä ole huomautuksia CCIA:n väliintulohakemuksen suhteen. Microsoft ei myöskään ole esittänyt huomautuksia.
44. Välitoimista päättävä tuomari katsoo, että CCIA:n väliintulohakemus on hyväksyttävä.
45. Ensiksi CCIA on ilmoittanut edustavansa tietotekniikan alalla toimivia yrityksiä, joiden joukossa on suuria yrityksiä, jotka kilpailevat suoraan Microsoftin kanssa tietyillä aloilla, joita päätös koskee. Kantaja ja vastaaja eivät ole kiistäneet tätä väitettä. Näin ollen CCIA:n on katsottava edustavan riittävän suurta määrää kyseisellä alalla toimivia yrityksiä.
46. Toiseksi CCIA:n sääntöjen 2 A §:n mukaan sen tarkoituksena on erityisesti sekä tietotekniikka- ja televiestintäalan että jäsentensä etujen edistäminen. Lisäksi CCIA:n sääntöjen 1 §:n 2 momentissa ilmoitetaan CCIA:n tehtäväksi kyseisten alojen välisen ”kokonaisvaltaisen, rehellisen ja avoimen kilpailun” merkityksen välittäminen viranomaisille ja suurelle yleisölle. CCIA:n sääntöjen 1 §:n 2 momentissa ilmoitetaan myös, että CCIA voi ryhtyä ”tehtäväänsä täyttäessään kaikkiin – – oikeudellisiin – – toimenpiteisiin”. Näin ollen on katsottava, että CCIA:n tarkoituksena on nimenomaan jäsentensä etujen puolustaminen.
47. Kolmanneksi nyt esillä olevassa asiassa tulee nimenomaan esiin kysymys siitä, millaisissa olosuhteissa määräävässä markkina-asemassa olevan ohjelmien valmistajan voidaan edellyttää toimittavan kolmansille teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamia tietoja, jotta varmistettaisiin kyseisten kolmansien tuotteiden yhteentoimivuus tämän valmistajan tuotteiden kanssa. Nyt esillä olevassa asiassa tulee myös esiin kysymys siitä, missä olosuhteissa on EY 82 artiklan vastaista se, että määräävässä markkina-asemassa oleva ohjelmien tai tietotekniikan varusteiden valmistaja liittää uusia tuotteita tai toimintoja jo olemassa olevaan tuotteeseen. Välitoimista päättävän tuomarin mahdollisesti omaksuma kanta edellä mainittuihin kysymyksiin voi vaikuttaa tietotekniikan alan yritysten toimintaedellytyksiin.
48. Neljänneksi koska CCIA:n jäsenet toimivat kyseisellä alalla, niillä voi olla intressi välitoimista päättävän tuomarin kantaan.
49. Lisäksi CCIA on osallistunut päätöksen tekemiseen johtaneeseen hallintomenettelyyn.
50. Näin ollen CCIA on hyväksyttävä väliintulijaksi nyt esillä olevassa välitoimimenettelyssä.
SIIA:n väliintulohakemus
51. SIIA on ohjelmien valmistajien järjestö, johon kuuluu yli 600 jäsentä. Se hakee väliintulolupaa tukeakseen komission vaatimuksia.
52. SIIA toteaa, että se on hyväksytty hallintomenettelyssä väliintulijaksi omissa nimissään, samoin kuin Time Warner Inc., Novell ja RealNetworks, jotka ovat sen jäseniä. SIIA ilmoittaa lisäksi, että kyseessä olevaa pääasiaa käsittelevän ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisu vaikuttaa sen jäsenten mahdollisuuksiin kilpailla Microsoftin kanssa ja että lisäksi sen tiettyjen jäsenten kaupankäyntimahdollisuudet ovat uhattuina, jollei päätöksessä säädettyjä korjaustoimenpiteitä panna täytäntöön. SIIA korostaa, että päätöksen pysyttäminen aiheuttaisi sen, että sen jäsenet voisivat käyttää lisää varoja tutkimukseen ja kehittämiseen.
53. Komissio on ilmoittanut, ettei se vastusta SIIA:n esittämää välintulohakemusta. Microsoft ei ole esittänyt huomautuksia.
54. Välitoimista päättävä tuomari katsoo, että SIIA:n väliintulohakemus on hyväksyttävä.
55. Ensiksi SIIA ilmoittaa olevansa merkittävin ohjelmien suunnittelijoiden järjestö, johon kuuluu yli 600 kaikkialla maailmassa toimivaa jäsentä. Microsoft tai komissio eivät ole esittäneet tätä koskevia vastaväitteitä. SIIA:n voidaan katsoa edustavan merkittävää määrää tietotekniikan alan yrityksiä.
56. Toiseksi SIIA:n sääntöjen II §:ssä todetaan, että SIIA on ”perustettu ammattialajärjestöksi, joka edustaa yhteisiä etuja ohjelmien ja digitaalisen sisällön alan kaupallisissa ja yhteiskunnallisissa asioissa”. Samassa pykälässä määrätään, että SIIA voi tavoitteensa saavuttaakseen ryhtyä ”kaikkiin oikeudellisiin toimiin”. SIIA:n erityisenä tarkoituksena voidaan näin ollen katsoa olevan jäsentensä etujen suojeleminen.
57. Kolmanneksi edellä 47 kohdassa mainituista syistä välitoimista päättävän tuomarin kanta nyt esillä olevassa asiassa esille tulleisiin periaatteellisiin seikkoihin on omiaan vaikuttamaan tietotekniikan alan yritysten toimintaedellytyksiin.
58. Neljänneksi SIIA on korostanut edustavansa Microsoftin kanssa kilpailevia yrityksiä päätöksessä tarkoitetuilla markkinoilla ja erityisesti ohjelmien suunnittelijoita. Microsoft ja komissio eivät ole kiistäneet tätä. Näin ollen välitoimista päättävän tuomarin kanta voi vaikuttaa SIIA:n jäsenten etuihin.
59. Lisäksi SIIA on osallistunut päätöksen tekemiseen johtaneeseen hallintomenettelyyn.
60. SIIA on näin ollen hyväksyttävä väliintulijaksi nyt esillä olevassa välitoimimenettelyssä.
CompTIA:n väliintulohakemus
61. CompTIA on tietotekniikan ja viestinnän alalla toimivien yritysten etujärjestö. CompTIA on hakenut lupaa esiintyä väliintulijana Microsoftin vaatimusten tueksi.
62. CompTIA toteaa täyttävänsä oikeuskäytännössä väliintulolle asetetut edellytykset (ks. edellä 37 kohdassa mainittu määräys Kruidvat v. komissio; yhdistetyt asiat T-125/03 R ja T-253/03 R, Akzo Nobel Chemicals ja Akcros Chemicals v. komissio, määräys 30.10.2003, 4 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
63. Ensiksi CompTIA, johon kuuluu yli 16 000 jäsentä 89 valtiossa, on tietotekniikka- ja televiestintäalalla maailman suurin ammattialajärjestö.
64. Toiseksi CompTIA:n tehtäviin kuuluu sen sääntöjen mukaan jäsenten etujen puolustaminen ja sillä on oikeus esiintyä väliintulijana nyt esillä olevassa menettelyssä, jos siinä esille tulevat asiat koskevat suoraan sen jäseniä.
65. Kolmanneksi päätöksessä tulee esiin perustavanlaatuisia seikkoja, jotka koskevat koko tietotekniikan alaa.
66. Komissio katsoo, ettei CompTIA:lla ole riittävää intressiä riita-asian ratkaisuun. Komissio huomauttaa tältä osin, ettei CompTIA:n säännöissä ole mainittu jäsenten etujen puolustamista tai jäsenten edustamista. Lisäksi kilpailua koskeva oikeuspoliittinen julistus, jonka CompTIA on liittänyt hakemukseensa, on komission mukaan vain luonnos yhteiseksi kannaksi eikä siinä suositella CompTIA:lle toimenpiteitä tai valtuuteta sitä toimenpiteisiin kyseisen kannan puolustamiseksi. Lisäksi CompTIA:n hyväksyminen amicus curiae -väliintulijaksi tietyissä amerikkalaisissa tuomioistuimissa ei kuulu nyt esillä olevaan asiaan. CompTIA:n hyväksyminen hallintomenettelyssä tahoksi, jota asia koskee, ei ole sellaisenaan ratkaisevaa, koska kriteerit, joiden perusteella hallintomenettelyssä sallitaan huomautusten esittäminen, eivät välttämättä vastaa yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 40 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä kriteerejä.
67. Microsoft ei ole esittänyt CompTIA:n väliintulohakemusta koskevia huomautuksia.
68. Välitoimista päättävä tuomari on pyytänyt 13.7.2004 CompTIA:ta täsmentämään erityisesti sen sääntöjen niitä määräyksiä, joiden perusteella se on esittänyt jäsentensä etujen puolustamisen kuuluvan sen tarkoitukseen.
69. CompTIA on ilmoittanut 16.7.2004 päivätyllä kirjeellä tukeutuneensa tässä tarkoituksessa sääntöjensä II ja XI §:ään, hallituksensa antamaan kilpailupoliittiseen julistukseen ja perustamiskirjansa 2 osaan. CompTIA on myös korostanut aiempia väliintulojaan amerikkalaisissa tuomioistuimissa. Komissio on esittänyt 21.7.2004 huomautuksia, joissa se katsoo, että CompTIA:n tavoitteeksi voidaan korkeintaan katsoa jäsentensä etujen edistäminen, mutta ei jäsenten edustaminen eikä puolustaminen. Yhteisön tuomioistuin on komission mukaan jo aiemmin hylännyt sellaisten järjestöjen väliintulohakemukset, joiden tehtäviin on kuulunut vain niiden jäsenten yhteisten etujen edistäminen (ks. asia T-13/99, Pfizer Animal Health v. neuvosto, määräys 25.6.1999, 28 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
70. Välitoimista päättävä tuomari katsoo, että CompTIA:n väliintulohakemus on hyväksyttävä.
71. Ensiksi CompTIA on ilmoittanut edustavansa yli 80 valtiossa yli 16 000:ta jäsentä, joista 200:n kotipaikka on Euroopassa. Microsoft tai komissio eivät ole tätä kiistäneet. CompTIA:n jäsenet toimivat kaikilla tietotekniikkateollisuuden tasoilla, erityisesti ohjelmien suunnittelijoina, tietojenkäsittelytarvikkeiden valmistajina, tietoyhteiskuntaa palvelevina yrityksinä, jakelijoina, vähittäismyyjinä ja jälleenmyyjinä. CompTIA:n voidaan näin ollen katsoa edustavan merkittävää määrää tietotekniikan alan yrityksiä.
72. Toiseksi CompTIA:n perustamiskirjan 2 jaksossa todetaan, että sen tarkoituksena on ”kaikki lailliset – – toimet ja toiminta, joita varten yhdistykset voidaan Connecticutin osavaltion muita kuin osakeyhtiöitä koskevan yhtiö- ja yhdistyslain nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna, perustaa”. Samassa jaksossa todetaan, että ”edellä sanotun rajoittamatta” CompTIA perustetaan ”edistämään ja kannustamaan ammatillisen ja kaupallisen kilpailun ja eettisten sääntöjen korkeimpia standardeja jäsentensä keskuudessa sekä tietotekniikan alalla yleensä”. CompTIA:n sääntöjen II §:ssä toistetaan edellä mainitut eri tehtävät ja täsmennetään lisäksi, että toteuttaakseen ne mahdollisimman hyvin CompTIA ”pyrkii – – laatimaan ohjelmiston, joka välittää sen jäsenten yhteisiä näkemyksiä tietotekniikkateollisuudelle, viranomaisille ja suurelle yleisölle”. CompTIA toteaa myös esiintyneensä väliintulijana Yhdysvaltojen oikeuslaitoksessa ja komission hallintomenettelyssä hallituksensa antaman kilpailupoliittisen julistuksen mukaisesti. Edellä esitetyn perusteella CompTIA:n tarkoituksena voidaan katsoa olevan erityisesti jäsentensä etujen puolustaminen.
73. Kolmanneksi edellä 47 kohdassa mainituista syistä välitoimista päättävän tuomarin kanta nyt esillä olevassa asiassa esiin tulleisiin periaatteellisiin seikkoihin voi vaikuttaa tietotekniikan alan yritysten toimintaedellytyksiin.
74. Neljänneksi koska CompTIA edustaa kyseisillä markkinoilla toimivia lukuisia yrityksiä, erityisesti ohjelmien suunnittelijoita, välitoimista päättävän tuomarin kanta voi vaikuttaa niiden etuihin.
75. Lisäksi CompTIA on osallistunut päätöksen tekemiseen johtaneeseen hallintomenettelyyn.
76. CompTIA:n väliintulohakemus on näin ollen hyväksyttävä nyt esillä olevassa välitoimimenettelyssä.
ACT:n väliintulohakemus
77. ACT on yli 3 000 yrityksen muodostama ammattialajärjestö, jonka jäsenet toimivat ohjelmien kehittämisessä, järjestelmien integroimisessa, tietoteknisessä neuvonnassa ja koulutuksessa sekä sähköisessä kaupankäynnissä. ACT on hakenut väliintulolupaa Microsoftin vaatimusten tueksi.
78. ACT katsoo täyttävänsä järjestöjen väliintulohakemusten hyväksymiselle oikeuskäytännössä asetetut edellytykset (ks. edellä 37 kohdassa mainittu määräys Kruidvat v. komissio). ACT ilmoittaa ensiksi, että se on hyväksytty osallistumaan päätöksen tekemiseen johtaneeseen hallintomenettelyyn. Lisäksi se toteaa, että Microsoftin nostamassa kanteessa on periaatteellisia seikkoja, jotka voivat vaikuttaa koko tietotekniikan alan toimintaan ja erityisesti sen jäsenten toimintaan. ACT:lla on sen mukaan erityinen intressi ohjelmistoalustojen oikeuskäsittelyn yhteneväisyyteen ja vakauteen Yhdysvalloissa ja Euroopan unionissa.
79. ACT katsoo lisäksi, että sen jäsenet toimivat merkittävässä määrin ETA:n alueella ja että pääasiassa esitetyn kanteen hylkääminen tai päätöksen välitön täytäntöönpano vaikuttaisi niihin kielteisesti. Kyseinen täytäntöönpano heikentäisi niiden teollis- ja tekijänoikeuksien arvoa ja vähentäisi tietotekniikan alan yhtiöihin tehtäviä investointeja. Windows-järjestelmän yhteyskäytäntöjen (protokollien) levittäminen olisi lisäksi ennakkotapaus, joka heikentäisi entisestään palvelimille tarkoitettujen käyttöjärjestelmien vakautta ja aiheuttaisi myös tiettyjä toimintahäiriöriskejä. Korjaavalla toimenpiteellä, jolla edellytetään Windows-järjestelmän myyntiin saattamista ilman Windows Media Player -ohjelmistoa, vietäisiin ACT:n jäseniltä mahdollisuus käyttää tiettyjä sovellusohjelmointirajapintoja (API) ja heikennettäisiin lisäksi luotettavan ohjelmistoalustan tuotantoa ja ylläpitoa.
80. Komissio on ilmoittanut, ettei se vastusta ACT:n väliintulohakemusta. Microsoft ei ole esittänyt huomautuksia asetetussa määräajassa.
81. Välitoimista päättävä tuomari katsoo, että ACT:n väliintulohakemus on hyväksyttävä.
82. Ensiksi ACT toteaa olevansa ammattialajärjestö, joka edustaa lähes 3 000:ta yritystä, jotka toimivat ohjelmien suunnittelijoina sekä järjestelmien integroimisessa, tietoteknisessä neuvonnassa ja koulutuksessa ja sähköisessä kaupankäynnissä. ACT täsmentää myös, että sen jäsenet ovat sijoittautuneet ympäri maailmaa, erityisesti ETA:n alueelle, ja että sen jäsenyritysten koko vaihtelee. ACT:n voidaan näin ollen katsoa edustavan merkittävää määrää tietotekniikan alan yrityksiä.
83. Toiseksi ACT:n sääntöjen II §:n d kohdan mukaan järjestön tarkoituksena on erityisesti jäsentensä ”oikeuksien puolustaminen”. ACT:n sääntöjen II §:n f kohdassa täsmennetään lisäksi, että järjestön tavoitteena on ”kilpailun tehostaminen teknologiateollisuudessa sekä teknologian tuotteiden, yritysten ja teollisuuden puolustaminen perusteetonta sääntelyä tai sellaisia toimia vastaan, joilla voi olla kielteisiä vaikutuksia tuotteiden, yritysten ja teollisuuden vapaaseen ja avoimeen kilpailuun”. ACT:n tarkoituksena on näin ollen nimenomaan jäsentensä etujen puolustaminen.
84. Kolmanneksi edellä 47 kohdassa mainituista syistä välitoimista päättävän tuomarin kanta nyt esillä olevassa asiassa esiin tulleisiin periaatteellisiin seikkoihin voi vaikuttaa tietotekniikan alan yritysten toimintaedellytyksiin.
85. Neljänneksi koska ACT:n jäseninä on erityisesti ohjelmistojen suunnitteluun erikoistuneita yrityksiä, välitoimista päättävän tuomarin kanta voi vaikuttaa niiden etuihin.
86. Lisäksi ACT on osallistunut päätöksen tekemiseen johtaneeseen hallintomenettelyyn.
87. ACT on hyväksyttävä väliintulijaksi nyt esillä olevassa välitoimimenettelyssä.
Yksittäiset väliintulohakemukset
Novellin väliintulohakemus
88. Novell ja sen tytäryhtiöt toimivat eri ohjelmistomarkkinoilla. Novell on toiminut tietoverkkojen alalla vuodesta 1983 alkaen, jolloin se kehitti NetWare-ohjelmiston ja alkoi markkinoida sitä. Novell toteaa komission vaatimuksien tueksi esittämänsä väliintulohakemuksen perusteeksi, että sen intressi välitoimimenettelyn ratkaisuun perustuu useisiin seikkoihin. Ensiksi se on osallistunut alusta alkaen erittäin aktiivisesti päätöksentekoon johtaneeseen hallintomenettelyyn ja saattanut näin ollen vaikuttaa tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevaan komission analyysiin. Toiseksi Microsoftin kieltäytyminen toimittamasta yhteentoimivuutta koskevia tietoja on vaikuttanut Novelliin Microsoftin tärkeimpänä kilpailijana työryhmäpalvelimille tarkoitettujen käyttöjärjestelmien markkinoilla. Novellin kilpailuasema on tämän vuoksi heikentynyt nopeasti, kuten komissio on todennut päätöksessä (päätöksen 590, 593 ja 594 kohta). Kolmanneksi komission toteamus, jonka mukaan Microsoftin kieltäytyminen toimittamasta yhteentoimivuutta koskevia tietoja on kuulunut Microsoftin yleiseen toimintalinjaan, on perustunut erityisesti Novellin tätä koskevien hakemusten käsittelyyn (päätöksen 573 kohta). Neljänneksi Novell uskoo hyötyvänsä päätöksen 5 artiklassa määrätyistä korjaavista toimenpiteistä, koska se on kyseisessä artiklassa tarkoitettu ”yritys, jolla on intressejä kehittää ja jakaa Microsoftin tuotteiden kanssa kilpailevia tuotteita työryhmäpalvelimille tarkoitettujen käyttöjärjestelmien markkinoilla”.
89. Komissio ei ole vastustanut Novellin väliintulohakemusta, kun taas Microsoft on tehnyt useita huomautuksia. Ensiksi Microsoft toteaa, että päätöksen 573 kohdan mukaan Novell ei ole pyytänyt Microsoftia toimittamaan sille yhteyskäytäntöjään, vaan on yksinkertaisesti pyytänyt lupaa korvata Windows-käyttöjärjestelmän yksi hakemisto NetWare-järjestelmän hakemistolla. Tämän jälkeen Microsoft toteaa, ettei Novell ole pyytänyt lupaa saada käyttää asiakas–palvelin-yhteyskäytäntöjä Yhdysvaltojen viranomaisten ja Microsoftin välisen sovintoratkaisun mukaisesti. Näin ollen Microsoft ihmettelee, voidaanko katsoa, kuten Novell väittää, että viimeksi mainittu olisi komission määräämän korjaavan toimenpiteen ”välitön edunsaaja”. Tarve saada käyttää Microsoftin teknologiaa on Microsoftin mukaan perusteeton, koska NetWare-käyttöjärjestelmät toimivat yhteen Windows-käyttöjärjestelmien kanssa ja koska Microsoftin yhteyskäytäntöjen käyttölupaa ei ole haettu.
90. Välitoimista päättävä tuomari katsoo, että Novell on hyväksyttävä väliintulijaksi komission vaatimusten tueksi.
91. Siltä osin kuin päätöksessä todetaan, että Microsoft on käyttänyt väärin määräävää markkina-asemaansa kieltäytyessään toimittamasta yhteentoimivuutta koskevia tietoja ja evätessään luvan niiden käyttämiseen omien tuotteidensa kanssa työryhmäpalvelimille tarkoitettujen käyttöjärjestelmien markkinoilla kilpailevien tuotteiden kehittämiseksi ja jakelemiseksi, on todettava, että Novellilla Microsoftin kanssa kilpailevana yrityksenä on intressi todetun väärinkäytön välittömään lopettamiseen. Tältä osin on todettava, että päätöksen mukaan Microsoftin markkinaosuus työryhmäpalvelimille tarkoitettujen käyttöjärjestelmien markkinoilla ”on kasvanut kaiken aikaa yrityksen markkinoilletulosta alkaen, minkä vuoksi sen tärkeimmän kilpailijan Novellin markkinaosuus on laskenut muutamassa vuodessa merkittävästä asemasta toisen luokan toimijaksi” (590 kohta), ja ”komission keräämien tietojen mukaan on olemassa riski kilpailun katoamisesta työryhmäpalvelimille tarkoitettujen käyttöjärjestelmien markkinoilta” (781 kohta).
92. Lisäksi Novell on osallistunut erittäin aktiivisesti hallintomenettelyyn komissiossa. Kuten päätöksestä selviää, komissio on ottanut asianmukaisesti huomioon huomautukset, jotka Novell on esittänyt 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus) 19 artiklan 2 kohdassa (EYVL 1962, 13, s. 204) tarkoitettuna ulkopuolisena henkilönä, jota asia koskee.
93. Novellilla on välitön intressi päätöksen 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevan lykkäämishakemuksen hylkäämiseen, koska se on tämän määräyksen soveltamisalaan kuuluva yritys.
RealNetworksin väliintulohakemus
94. RealNetworks toteaa komission vaatimusten tueksi esittämässään väliintulohakemuksessa toimivansa markkinoilla, joihin vaikuttaa Microsoftin pyrkimys sitoa Windows Media Player -ohjelmiston myynti Windows Client PC Operating Systemin myyntiin, ja osallistuneensa ulkopuolisena henkilönä, jota asia koskee, aktiivisesti hallintomenettelyyn komissiossa.
95. Microsoft ja komissio eivät ole vastustaneet RealNetworksin väliintulohakemusta.
96. RealNetworks on ohjelmistojen kehittäjä ja erikoistunut sellaisiin ohjelmistoihin, joita käytetään digitaalisiin multimediapalveluihin, jotka toimitetaan tietoverkkojen kautta, ja teknologiaan, jonka avulla voidaan suunnitella, jakaa ja käyttää digitaalista multimediasisältöä. Kun otetaan huomioon RealNetworksin väliintulohakemuksensa perusteeksi esittämät seikat, jotka johtuvat selvästi päätöksestä (erityisesti päätöksen 112–118, 125–134, 812, 855 ja 856 kohdasta), välitoimista päättävä tuomari katsoo, että RealNetworksillä on riittävä intressi välitoimihakemuksen hylkäämiseen.
Digimpro ym:iden väliintulohakemus
97. Digimpro ym. ovat tehneet väliintulohakemuksen tukeakseen Microsoftin vaatimuksia päätöksen niiden määräysten täytäntöönpanon lykkäämiseksi, joilla Microsoft velvoitetaan tarjoamaan Windows Client PC Operating Systemistä versio, joka ei sisällä Windows Media Player -ohjelmistoa eikä koodia, joka takaa sen toimivuuden. Kukin hakija katsoo itsellään olevan välitön ja tosiasiallinen intressi päätöksen 2 artiklan, 4 artiklan ensimmäisen kohdan ja 6 artiklan täytäntöönpanon lykkäämiseen sillä perusteella, että kyseisten määräysten täytäntöönpanosta aiheutuisi niille vakavaa ja korjaamatonta haittaa.
98. Väliintuloa hakeneet yritykset tuottavat ja kehittävät Windows-käyttöjärjestelmää käyttäviä ohjelmistoja ja sovelluksia ja ilmoittavat tämän perusteella olevansa suoraan ja välillisesti riippuvaisia käyttöjärjestelmään sidotun Windows Media Player ‑ohjelmiston toimivuudesta.
99. Ensiksi tietyt väliintuloa hakeneet yritykset ovat kehittäneet ja pitäneet kaupan tai ovat parhaillaan kehittämässä tuotteita, jotka toimivat Windows Client PC Operating Systemiin kuuluvan Windows Media Player -ohjelmiston kautta. Päätöksellä ne pakotettaisiin muuttamaan tuotteitaan siten, että niihin saataisiin toiminto, jonka avulla voitaisiin havaita, kuuluuko asiakkaiden tietokoneisiin asennettuun käyttöjärjestelmään Windows Media Player -ohjelmisto, ja jollei kuulu, voitaisiin asiakkaalle neuvoa Windows Media Player -ohjelmiston asentamiseen tarvittavat menetelmät. Toisaalta kyseiset yritykset voisivat myös muuttaa tuotteitaan kopioimalla niihin Windows Media Player -ohjelmiston koodin. Tällaiset toimenpiteet olisivat kuitenkin kalliita ja veisivät paljon aikaa.
100. Toiseksi kyseiset yritykset katsovat, että tiettyjen niistä on toimitettava asiakkailleen, jotka käyttävät niiden tuotteiden nykyisiä tai aiempia versioita, päivitysohjelmisto siinä tapauksessa, että asiakkaat mahdollisesti käyttävät niiden tuotteita tietokoneessa, jossa on Windows-käyttöjärjestelmä ilman Windows Media Player -ohjelmistoa. Tällaisen korvaavan järjestelmän tarjoaminen aiheuttaa kyseisten yritysten mukaan suuria kustannuksia ja monia käytännön ongelmia.
101. Kolmanneksi Windows Media Player -ohjelmiston erottaminen Windows Client PC -käyttöjärjestelmästä voisi häiritä väliintulon hakijoiden tuotteiden toimintaa sellaisessakin tapauksessa, jossa asiakas itse olisi asentanut tietokoneeseensa Windows Media Player -ohjelmiston. Tällaisten toimintahäiriöiden korjaamiskeinojen etsintä aiheuttaisi väliintulon hakijoiden mukaan niille lisämenoja.
102. Neljänneksi väliintulon hakijat pelkäävät, että päätöksestä muodostuisi ensimmäinen askel kohti Windows-käyttöjärjestelmän pirstoutumista ja aiheutuisi näin ollen suurta kaupallista epävarmuutta.
103. Viidenneksi väliintulon hakijat toteavat, että Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmään tekemät parannukset mahdollistaisivat sen, että ne voivat parantaa omia tuotteitaan ja tarjota uusia tuotteita. Tällaisia johdannaisparannuksia ei voitaisi tehdä, jos Microsoftia estettäisiin kehittämästä käyttöjärjestelmäänsä.
104. Microsoft ei ole tehnyt huomautuksia asetetussa määräajassa.
105. Komissio puolestaan on ilmoittanut epäilevänsä suuresti Digimpro ym:iden väliintulointressiä. Komissio toteaa, ettei ilmeisesti riippumattomien ohjelmistojen myyjien laajaan joukkoon kuuluvien väliintulon hakijoiden intressi ole välitön, tosiasiallinen eikä selkeä.
106. Komissio katsoo ensiksi, ettei tulevia riita-asioita ja Windows-käyttöjärjestelmän tulevaisuutta koskevien väitteiden voida katsoa olevan osoitus intressistä riita-asian ratkaisuun.
107. Komissio katsoo myös, että väliintulohakemuksessa esitetyt väitteet osoittavat korkeintaan riippumattomien myyjien halua kehittää sovelluksia, joihin kuuluu Windows Media Player -ohjelmisto, sillä perusteella, että myyjät tietävät, että kyseinen ohjelmisto kuuluu Windows-käyttöjärjestelmään ja että näin ollen kyseisen järjestelmän ostajat saavat sen käyttöönsä automaattisesti. Komissio korostaa, ettei päätöksellä kuitenkaan velvoiteta väliintulon hakijoita muuttamaan tuotteitaan. Päätöksen vaikutuksesta kuluttajat voivat komission mukaan päättää, haluavatko he käyttöjärjestelmän, johon kuuluu Windows Media Player ‑ohjelmisto. Kuluttajien päätös perustuisi tarjotun tuotteen ansioihin eikä pelkästään siihen, että tuote on liitetty Windows-käyttöjärjestelmään. Ohjelmistojen myyjien olisi näin mukauduttava kuluttajien valintaan ja järjestettävä toimintansa sen mukaisesti. Jäljelle jäisi edelleen mahdollisuus suunnitella tuotteita ainoastaan Windows Media Player -ohjelmistoa varten ja saada sen jälkeen kuluttajat vakuuttuneiksi yritysten tuotteiden ja palvelujen ansioista ja valitsemaan Windows -käyttöjärjestelmä, johon kuuluu Windows Media Player -ohjelmisto. Näin ollen ei komission mukaan ole mitään syytä uskoa, että päätöksestä aiheutuisi välittömästi väliintulon hakijoille ylimääräisiä kuluja tai vahinkoa. Koska niille mahdollisesti aiheutuvat kulut riippuisivat tulevista päätöksistä, väliintulon hakijoiden intressin riita-asian ratkaisuun ei komission mukaan voida katsoa olevan riittävä (ks. asia T-18/97, Atlantic Container Line ym. v. komissio, määräys 23.3.1998, Kok. 1998, s. II‑589, 14 kohta). Väliintulon hakijoiden väite, jonka mukaan niiden tuotteet eivät enää toimisi häiriöttä, osoittaa intressin riita-asian ratkaisuun olevan tältä osin hypoteettinen.
108. Eri hakijoiden väittämästä omasta intressistä komissio toteaa, ettei Digimpro Ltd toimi nykyään lainkaan markkinoilla, että TeamSystem SpA:n ilmoittama vahinko voi tulla kysymykseen vain, jos kuluttajat päättävät käyttää Windows-käyttöjärjestelmän versiota, johon ei kuulu Windows Media Player -ohjelmistoa – mikä on jo nyt mahdollista – että Mamut ASA tuo esiin ongelmia, jotka liittyvät sen tuotteiden kykyyn kilpailla Microsoftin tuotteiden kanssa ja jotka eivät juuri ole todennäköisiä näiden kahden yrityksen välisten tiiviiden suhteiden vuoksi. CODA Group Holdings Ltd:n intressi riita-asian ratkaisuun ei komission mukaan ole selkeä eikä välitön, sillä yrityksen tuotteet eivät perustu suoraan Windows‑käyttöjärjestelmään kuuluvaan Windows Media Player -ohjelmistoon.
109. Komissio toteaa lisäksi, että väliintulon hakijoiden väitteiden hyväksyminen johtaisi siihen, että kaikki maailman ohjelmistojen suunnittelijat olisi käytännössä hyväksyttävä väliintulijoiksi.
110. Välitoimista päättävä tuomari toteaa, että päätöksen toimeenpanolla velvoitettaisiin Microsoft tarjoamaan myyntiin Windows Client PC Operating Systemin kahta eri versiota, joista vain toiseen kuuluisi Windows Media Player ‑ohjelmisto. Tällaisessa uudessa tilanteessa ohjelmistojen suunnittelijat eivät enää voisi luottaa multimedia-ohjelmointirajapintojen (API) kuuluvan varusteena kaikkiin tietokoneisiin, jotka käyttävät Windows-käyttöjärjestelmää. Kyseisille ohjelmistojen suunnittelijoille voisi aiheutua merkittäviä lisäkustannuksia tuotteittensa vastaavasta mukauttamisesta ja siitä johtuvasta ylimääräisen tekniikan lisäämisestä; sen sijaan jos ne jättäisivät tuotteensa mukauttamatta päätöksen täytäntöönpanosta johtuvaan uuteen markkinatilanteeseen, voisi päätöksen täytäntöönpanon seurauksena olla, etteivät ne saisi asiakkaita odotetulla tavalla.
111. Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että Windows Client PC Operating Systemin kaupanpitäminen ilman Windows Media Player -ohjelmistoa voisi vaikuttaa merkittävästi kyseisten ohjelmistojen suunnittelijoiden toimintaan ja että niillä on selvitetty olevan intressi päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseen. TeamSystem SpA:n ja Mamut ASA:n väliintulohakemuksissaan esittämien seikkojen perusteella on todettava, että kyseiset yritykset on hyväksyttävä välitoimimenettelyssä väliintulijoiksi Microsoftin vaatimusten tueksi.
112. Sitä vastoin väliintulohakemuksessa esitettyjen seikkojen perusteella ei voida katsoa, että Digimpro Ltd olisi osoittanut sillä olevan tosiasiallista intressiä välitoimia koskevan asian ratkaisuun. Kuten sen hakemuksesta käy ilmi, kyseisen yrityksen tärkeintä tuotetta ei ole vielä pidetty kaupan, sillä yritys ilmoittaa määrittelemättä tarkempaa ajankohtaa tuotteen markkinoille saattamiselle, että kyseessä on ”tuleva” ohjelmisto, jonka avulla käyttäjät voivat hyötyä äänitiedostoista ja joka ”toimii vastaisuudessa” Windows Media Player ‑ohjelmiston lisävarusteena.
113. Väliintulohakemuksessa esitettyjen tietojen perusteella on pääteltävä myös, ettei CODA Group Holdings Ltd:n hakemusta voida hyväksyä sellaisena kuin se on esitetty. Riskiä siitä, että Windows Media Player -ohjelmiston erottaminen Windows-käyttöjärjestelmästä voisi haitata yrityksen tiettyjen sovellusten moitteetonta toimintaa, ei voida katsoa riittäväksi osoittamaan, että kyseisellä yrityksellä olisi väliintulointressi, koska hakemuksesta käy ilmi, että kyseiset sovellukset on jo toimitettu asiakkaille lukuisilla muilla kuin Windows-alustalla, kuten esimerkiksi IBM AS/400:lla ja Unixilla, ja että yrityksen suunnittelemat tuotteet eivät suoraan perustu Windows-käyttöjärjestelmään kuuluvan Windows Media Player -ohjelmiston koodiin.
114. Edellä esitetyn perusteella on TeamSystem SpA:n ja Mamut ASA:n väliintulohakemukset hyväksyttävä, sellaisina kuin ne on esitetty, kun taas Digimpro Ltd:n ja CODA Group Holdings Ltd:n väliintulohakemukset hylättävä, sellaisina kuin ne on esitetty.
DMDsecure.com ym:iden väliintulohakemus
115. DMDsecure.com ym. kuuluvat media- ja viihdealalla sekä televiestinnän alalla toimiviin yrityksiin, ja ne ovat hakeneet väliintulolupaa tukeakseen Microsoftin vaatimuksia. DMDsecure.com BV pitää kaupan digitaalioikeuksien hallintaan ja sisällön suojaan ja saantiin liittyviä järjestelmiä, osia ja ratkaisuja. MPS Broadband AB myy kansainvälisiä televisiotuotteita, jotka perustuvat Internet‑protokollaan. Pace Micro Technology plc toimii pääasiallisesti digisovitinmarkkinoilla. Quantel Ltd toimittaa ATK-laitteita televisio- ja elokuva-aloille. Tandberg Television Ltd pitää eri verkoissa suoraan ja hakemuksesta kaupan videotuotteita ja -järjestelmiä.
116. Edellä mainitut yritykset väittävät, että niillä on välitön ja erityinen intressi päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseen, koska välitoimista tehtävällä päätöksellä ja pääasiassa annettavalla ratkaisulla voi olla suora ja olennainen vaikutus niiden toimintaan (ks. edellä 37 kohdassa mainittu määräys Kruidvat v. komissio, 10 kohta). Microsoftille asetettu velvoite kehittää ja tarjota markkinoille sellainen versio käyttöjärjestelmästään, johon ei olisi liitetty Windows Media Player -ohjelmistoa, koskee väliintulon hakijoita siltä osin kuin niiden tuotteet toimivat kyseisellä ohjelmistolla. Niiden olisi näin ollen muutettava tuotteitaan, jotta ne voisivat toimia muilla ohjelmistoilla. Tällainen muutos tulisi kalliiksi, olisi teknisesti vaikea suorittaa ja vaikuttaisi kyseisten tuotteiden kanssa toimitettaviin palveluihin.
117. Microsoft ei ole esittänyt määräajassa huomautuksia kyseisestä väliintulohakemuksesta, mutta komissio on epäillyt suuresti kyseisten hakijoiden väliintulointressiä.
118. Komissio katsoo, etteivät hakijat ole osoittaneet välitöntä, tosiasiallista ja selkeää intressiä välitoimia koskevan asian ratkaisuun. Hakijoiden väitteet osoittavat komission mukaan niiden tavanomaista pyrkimystä suosia yhtä tekniikkaa. Hakijoiden päätös kytkeä tuotteensa Windows Media Player -ohjelmistoon johtuu komission mukaan siitä, että ne tietävät, että kyseinen ohjelmisto on sidottu Windows-käyttöjärjestelmään ja että kuluttajat saavat sen näin ollen automaattisesti käyttöönsä.
119. Komission mukaan päätöksellä ei, toisin kuin väliintulon hakijat väittävät, velvoiteta missään tapauksessa kyseisiä yrityksiä muuttamaan tuotteitaan. Päätöksen tarkoituksena on komission mukaan antaa kuluttajille mahdollisuus päättää, haluavatko he käyttöjärjestelmän, johon kuuluu Windows Media Player ‑ohjelmisto. Kuluttajien päätös perustuisi tarjotun tuotteen ansioihin eikä pelkästään siihen, että tuote on liitetty Windows-käyttöjärjestelmään. Näin ollen yritysten, erityisesti niiden, jotka ovat perustaneet tuotteensa Windows Media Player -ohjelmiston erittäin laajaan käyttöön, olisi mukauduttava kuluttajien valintaan ja järjestettävä toimintansa sen mukaan. Kyseisillä yrityksillä on edelleen mahdollisuus perustaa tuotteensa yksinomaan Windows Media Player ‑ohjelmistoon ja saada sen jälkeen kuluttajat tuotteidensa ja palvelujensa ansioiden perusteella valitsemaan Windows-käyttöjärjestelmän versio, johon kuuluu Windows Media Player -ohjelmisto. Näin ollen ei ole mitään syytä uskoa, että väliintulon hakijoille aiheutuisi päätöksestä suoraan kustannuksia tai vahinkoa. Niille mahdollisesti aiheutuvat kustannukset perustuisivat niiden omiin, muiden yritysten ja niiden asiakkaiden tuleviin päätöksiin, eikä väliintulon hakijoilla voida katsoa olevan riittävää intressiä riita-asian ratkaisuun (edellä 107 kohdassa mainittu määräys Atlantic Container Line ym. v. komissio, 14 kohta).
120. Komissio lisää, että, koska kyseiset yritykset kuuluvat heterogeeniseen ryhmään yrityksiä, väliintulon myöntäminen niille johtaisi siihen, että väliintulijoiksi olisi käytännössä hyväksyttävä maailman kaikki ohjelmistojen suunnittelijat.
121. Välitoimista päättävä tuomari katsoo DMDsecure.com ym:iden väliintulohakemuksessaan esittämien seikkojen perusteella, että kyseisillä hakijoilla on välitön ja tosiasiallinen intressi päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseen sillä perusteella, että niiden käyttämä tekniikka on toistaiseksi suunniteltu toimimaan suurelta osin sellaisella Windows-käyttöjärjestelmän ohjelmistoalustalla, johon kuuluu Windows Media Player -ohjelmisto. Päätöksen täytäntöönpano uhkaisi näin ollen vaikuttaa merkittävästi niiden toimintaan siten, että niiden olisi mukauduttava olosuhteiden muutokseen muuttamalla käyttämäänsä tekniikkaa ja lisäksi niiden olisi aluksi vastattava muutoksesta aiheutuvista kustannuksista.
122. DMDsecure.com ym. on näin ollen hyväksyttävä väliintulijoiksi Microsoftin tueksi.
IDE Nätverkskonsulterna ym:iden väliintulohakemus
123. IDE Nätverkskonsulterna ym. hakevat väliintuloa tukeakseen Microsoftin vaatimuksia. Ne ovat tietotekniikan alan palvelujen tarjoajia esimerkiksi tietojen ja järjestelmien asentamisessa, integroinnissa ja siirtämisessä, tukipalvelujen toimittamisessa ja ulkoistamisessa sekä www-sivujen laadinnassa ja ohjelmistojen kehittämisessä. Niiden palvelut perustuvat Microsoftin kehittämään tekniikkaan. Microsoft on myöntänyt väliintulon hakijoille Microsoftin kehittämiä tuotteita koskevan asiantuntemuksen vuoksi nimityksen ”Microsoft Most Valuable Professionals”. Ainoastaan IDE Nätverkskonsulterna AB ja Exor AB eivät ole saaneet kyseistä nimitystä.
124. IDE Nätverkskonsulterna ym. katsovat yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella (yhdistetyt asiat 16/62 ja 17/62, Confédération nationale des producteurs de fruits et légumes ym. v. neuvosto, määräys 24.10.1962, Kok. 1962, s. 937, Kok. Ep. I, s. 145), että koska päätöksen täytäntöönpanolla vaikutettaisiin merkittävästi niiden oikeudelliseen ja taloudelliseen tilanteeseen, niillä on välitön ja tosiasiallinen intressi kyseisen päätöksen 4 artiklan ja 6 artiklan a alakohdan täytäntöönpanon lykkäämiseen, jota Microsoft on hakenut.
125. Korjaavasta toimenpiteestä, jonka mukaan Windows Media Player -ohjelmisto on erotettava Windows-käyttöjärjestelmästä, aiheutuvat kielteiset vaikutukset vaihtelevat väliintulon hakijoiden toiminnan mukaan.
126. Ensiksi tietyt väliintulon hakijat vastaavat käyttöjärjestelmien ja sovellusohjelmistojen asentamisesta tietokoneille, erityisesti eri sovellusten integrointipalveluista sekä tukipalveluista, kuten ohjelmistojen säännöllisistä päivityksistä. Hakijoille aiheutuisi Windows-käyttöjärjestelmän kahdesta eri versiosta lisäkustannuksia, jotka liittyisivät tarpeeseen mukauttaa palvelut asiakkaan käyttämän Windows-käyttöjärjestelmän versioon ja varmistaa ilman Windows Media Player -ohjelmistoa toimivan version moitteeton toimivuus.
127. Toiseksi väliintulon hakijat, jotka tarjoavat www-sivujen toimituspalveluja, ilmoittavat käyttävänsä Microsoftin kehittämää teknologiaa. Näin ollen niille aiheutuisi kehittämis- ja tukipalvelukustannuksia sen varmistamisesta, että sellaiset käyttäjät, joiden tietokoneessa ei ole Windows Media Player ‑ohjelmistoa, saavat käyttöönsä niiden asentamien Internet-sivustojen audiovisuaalisen sisällön.
128. Kolmanneksi väliintulon hakijoiden, jotka vastaavat Microsoftin tuotteiden käyttökoulutuksesta, olisi mukautettava koulutusohjelmansa käyttäjäprofiiliin.
129. Lopuksi tietyt väliintulon hakijat vastaavat ohjelmistojen kehittämispalveluista käyttäen Windows Media Player -ohjelmiston mediatoimintaa. Päätöksen vuoksi niiden toiminta rajoittuisi asiakkaisiin, jotka ovat valinneet Windows‑käyttöjärjestelmän, johon kuuluu Windows Media Player -ohjelmisto, sillä niiden olisi muutettava tuotteidensa sisältöä sellaisia asiakkaita varten, jotka ovat valinneet toisen ohjelmiston.
130. Microsoft ei ole esittänyt määräajassa huomautuksia väliintulohakemuksesta.
131. Komissio sen sijaan on esittänyt vakavia epäilyjä hakijoiden väliintulointressin suhteen. Koska komission vaatimukset ovat samanlaiset, kuin mitä se on esittänyt DMDsecure.com ym:iden hakemuksesta, viitataan tässä kohdassa edellä 118–120 kohtaan.
132. Välitoimista päättävä tuomari katsoo, että IDE Nätverkskonsulterna AB:n väliintulohakemus on hylättävä.
133. Kyseisestä yrityksestä on todettava, että se voisi todella joutua päätöksen välittömän täytäntöönpanon vuoksi mukauttamaan asiakkaille tarjoamiaan palveluja eli neuvonta- ja ulkoistamispalveluja. Sen olisi mahdollisesti otettava huomioon Windows Media Player -ohjelmiston ja Windows-käyttöjärjestelmän erottaminen toisistaan ja mukautettava palvelunsa tähän kehitykseen. Kyseisten palvelujen mukauttamista ei kuitenkaan voida tutkia päätöksen täytäntöönpanosta välittömästi aiheutuvana seurauksena, vaan sen on katsottava perustuvan pääasiallisesti asiakkaiden päätökseen valita Windows-käyttöjärjestelmä, johon ei kuulu Windows Media Player -ohjelmistoa, ja vaatia sen mukaisia palveluja. Kyseisen yrityksen intressin ei väliintulohakemuksessa esitettyjen tietojen perusteella voida katsoa olevan edellä mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitettu välitön ja tosiasiallinen intressi.
134. Sitä vastoin Exor on hyväksyttävä väliintulijaksi tukemaan Microsoftin vaatimuksia. Väliintulohakemuksesta selviää, että Exor toimittaa www-sivuja ja kehittää sovelluksia erittäin laajalti, sillä sen asiakkaisiin kuuluu Ruotsissa valtion työvoimatoimiston jälkeen suurin työnvälitystoimisto, ja sen tällaisten www-sivujen toimittamisessa käyttämä tekniikka on laadittu toimimaan yksinomaan Windows-käyttöjärjestelmän, johon kuuluu Windows Media Player -ohjelmisto, ohjelmistoalustalla. Päätöksen täytäntöönpanosta aiheutuu näin ollen sen toiminnalle merkittävä uhka siten, että sen on mukautettava toimintansa olosuhteiden muutokseen muuttamalla käyttämäänsä tekniikkaa ja sen lisäksi se joutuu aluksi maksamaan muutoksesta aiheutuvat kustannukset. Näin ollen on katsottava edellä esitetyn riittävän osoittamaan kyseisellä yrityksellä olevan välitön ja tosiasiallinen intressi asian ratkaisuun.
135. Sen sijaan ei voida katsoa, että edellä mainittujen muiden väliintulon hakijoiden intressi välitoimia koskevan asian ratkaisuun olisi, hakemuksessa esitettyjen tietojen perusteella, riittävästi osoitettu.
136. Koska väliintulohakemuksessa esitettyjen väitteiden perusteita ei ole osoitettu, ei voida päätellä, että välitoimista tehtävä hylkäävä päätös vaikuttaisi riittävästi kyseisten väliintulon hakijoiden toimintaan. Erityisesti Rogersonin, Tomicicin, Valasekin ja Natin ohjelmistojen kehittämiseen liittyvää toiminnan osuutta ei ole hakemuksessa täsmennetty lainkaan.
137. Lisäksi on todettava, ettei tietotekniikan alan tukipalveluihin (Rogerson, Setka ja Tomicic), koulutukseen (Setka) ja neuvontaan (Tomicic) liittyvien palvelujen mukauttamista voida tutkia päätöksen täytäntöönpanosta välittömästi aiheutuvana seurauksena, vaan sen on katsottava perustuvan pääasiallisesti asiakkaiden päätökseen valita Windows-käyttöjärjestelmä, johon ei kuulu Windows Media Player -ohjelmistoa, ja vaatia sen mukaisia palveluja (ks. edellä 133 kohta).
138. Rialdin väittämän intressin ei voida katsoa olevan välitön, koska välitoimista tehtävä kielteinen päätös vaikuttaisi sen toimintaan ainoastaan siltä osin kuin hän on osakkaana yrityksessä, sen hallintoneuvoston jäsen ja uuden teknologian osaston varapuheenjohtaja.
139. Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että IDE Nätverkskonsulterna ym:iden väliintulohakemus on hyväksyttävä Exor AB:n osalta mutta hylättävä muiden hakijoiden osalta.
Luottamuksellista käsittelyä koskeva vaatimus
140. Microsoft on vaatinut, ettei päätöksen luottamuksellista osaa välitetä väliintulon hakijoille.
141. Koska väliintulohakemukset on hyväksyttävä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 2 kohdassa asetettujen edellytysten mukaisesti, oikeudenkäyntiasiakirjojen toimittaminen asianosaisille on toistaiseksi rajoitettava Microsoftin toimittamaan versioon, jossa ei ole luottamuksellisia tietoja. Päätös luottamuksellista käsittelyä koskevan vaatimuksen aiheellisuudesta tehdään tarvittaessa myöhemmin ottaen huomioon vaatimuksesta mahdollisesti esitettävät huomautukset.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI
on määrännyt seuraavaa:
1) Computer & Communications Industry Association hyväksytään väliintulijaksi asiassa T-201/04 R tukemaan vastaajan vaatimuksia.
2) Software & Information Industry Association hyväksytään väliintulijaksi asiassa T-201/04 R tukemaan vastaajan vaatimuksia.
3) The Computing Technology Industry Association Inc. hyväksytään väliintulijaksi asiassa T-201/04 R tukemaan kantajan vaatimuksia.
4) The Association for Competitive Technology hyväksytään väliintulijaksi asiassa T-201/04 R tukemaan kantajan vaatimuksia.
5) Novell Inc. hyväksytään väliintulijaksi asiassa T-201/04 R tukemaan vastaajan vaatimuksia.
6) RealNetworks Inc. hyväksytään väliintulijaksi asiassa T-201/04 R tukemaan vastaajan vaatimuksia.
7) TeamSystem SpA et Mamut ASA hyväksytään väliintulijoiksi asiassa T-201/04 R tukemaan kantajan vaatimuksia.
8) Digimpro Ltd:n ja CODA Group Holdings Ltd:n kantajan vaatimusten tueksi asiassa T-201/04 R esittämä väliintulohakemus hylätään.
9) DMDsecure.com BV, MPS Broadband AB, Pace Micro Technology plc, Quantel Ltd ja Tandberg Television Ltd hyväksytään väliintulijoiksi asiassa T-201/04 R tukemaan kantajan vaatimuksia.
10) IDE Nätverkskonsulterna AB:n, T. Rogersonin, P. Setkan, D. Tomicicin, M. Valasekin, R. Rialdin ja B. Natin kantajan vaatimusten tueksi asiassa T-201/04 R esittämä väliintulohakemus hylätään.
11) Exor AB hyväksytään väliintulijaksi asiassa Y-201/04 R tukemaan kantajan vaatimuksia.
12) Kirjaaja huolehtii siitä, että väliintulijoille toimitetaan jäljennökset niistä oikeudenkäyntiasiakirjoista, jotka eivät ole luottamuksellisia.
13) Väliintulijoille asetetaan määräaika mahdollisten huomautusten esittämiseksi luottamuksellista käsittelyä koskevasta vaatimuksesta. Päätös tämän vaatimuksen aiheellisuudesta tehdään myöhemmin.
14) Väliintulijoille asetetaan määräaika väliintulokirjelmän esittämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta täydentää väliintulokirjelmää myöhemmin, tarvittaessa luottamuksellista käsittelyä koskevan vaatimuksen aiheellisuudesta tehtävän päätöksen perusteella.
Annettiin Luxemburgissa 26 päivänä heinäkuuta 2004.