62015TJ0076
UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (seitsemäs jaosto)
18 päivänä tammikuuta 2018 (
*1
)
Tutkimus ja teknologinen kehittäminen – EIT – Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 – Ehdotuspyyntö osaamis- ja innovaatioyhteisön nimeämiseksi – Kantajien tarjouksen hylkääminen – Asetus (EY) N:o 294/2008 – Asetus (EU) N:o 1290/2013 – Toimivallan lainvastainen delegointi
Asiassa T‑76/15,
Kenup Foundation, kotipaikka Kalkara (Malta),
Candena GmbH, kotipaikka Lüneburg (Saksa),
CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo, kotipaikka Ajdovščina (Slovenia),
Evotec AG, kotipaikka Hampuri (Saksa),
edustajinaan aluksi asianajajat U. Soltész, C. Wagner, H. Weiß ja A. Richter, sittemmin Soltész, Weiß ja Richter sekä lopuksi Soltész ja Weiß,
kantajina,
joita tukevat
Maltan tasavalta, asiamiehenään M. E. Perici Calascione,
ja
Stiftung Universität Lüneburg, edustajanaan asianajaja F. Oehl,
väliintulijoina,
vastaan
Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutti (EIT), asiamiehenään M. Kern, avustajinaan asianajajat P. de Bandt ja M. Gherghinaru,
vastaajana,
jossa on kyse SEUT 263 artiklaan perustuvasta vaatimuksesta, jolla vaaditaan kumottaviksi 9.12.2014 tehdyt päätökset, joiden sisältö annettiin tiedoksi 10.12.2014 päivätyllä kirjeellä ja joilla EIT nimesi tervettä elämää ja aktiivisena ikääntymistä tukevaa innovaatiotoimintaa käsittelevän osaamis- ja innovaatioyhteisön (OIY) sekä hylkäsi Kenup-konsortion toimittaman ehdotuksen,
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (seitsemäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tomljenović sekä tuomarit A. Marcoulli (esittelevä tuomari) ja A. Kornezov,
kirjaaja: E. Coulon,
on antanut seuraavan
tuomion (
1
)
[– –]
Oikeudenkäynti ja asianosaisten vaatimukset
9
Kantajat Kenup Foundation, Candena GmbH, CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (jäljempänä tutkimuselin) ja Evotec AG nostivat tämän kanteen unionin yleiseen tuomioistuimeen 18.2.2015 toimittamallaan kannekirjelmällä.
10
EIT toimitti 1.6.2015 vastinekirjelmän.
11
Unionin yleisen tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtaja hyväksyi 6.7.2015 antamallaan määräyksellä Maltan tasavallan väliintulijaksi tukemaan kantajien vaatimuksia.
12
Unionin yleisen tuomioistuimen kahdeksannen jaoston puheenjohtaja hyväksyi 19.10.2015 antamallaan määräyksellä Stiftung Universität Lüneburgin väliintulijaksi tukemaan kantajien vaatimuksia.
13
Maltan tasavallan väliintulokirjelmä toimitettiin 16.11.2015.
14
Kantajan vastaus jätettiin unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 16.11.2015.
15
Stiftung Universität Lüneburgin väliintulokirjelmä toimitettiin 2.12.2015.
16
Vastaajan vastaus rekisteröitiin unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 27.1.2016.
17
Koska unionin yleisen tuomioistuimen jaostojen kokoonpanoa muutettiin, esillä oleva asia annettiin käsiteltäväksi seitsemänteen jaostoon, jossa nimettiin uusi esittelevä tuomari.
18
Kantajat esittivät 10.5.2016 päivätyllä asiakirjalla uuden pyynnön näytön esittämiseksi, ja EIT, Maltan tasavalta ja Stiftung Universität Lüneburg esittivät pyynnöstä huomautuksensa.
19
Unionin yleinen tuomioistuin esitti asianosaisille prosessinjohtotoimena kirjallisia kysymyksiä, joihin nämä vastasivat asetetuissa määräajoissa.
20
Kantajat toimittivat 4.7.2017 päivätyllä asiakirjalla uuden kanneperusteen ja uusia pyyntöjä näytön esittämiseksi, ja EIT sekä Maltan tasavalta esittivät niistä huomautuksensa.
21
Unionin yleinen tuomioistuin (seitsemäs jaosto) päätti unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 106 artiklan 3 kohdan nojalla ratkaista kanteen ilman asian käsittelyn suullista vaihetta.
22
Kantajat, joita tukevat Maltan tasavalta ja Stiftung Universität Lüneburg, vaativat lähinnä, että unionin yleinen tuomioistuin:
–
kumoaa 9.12.2014 tehdyt päätökset, joiden sisältö annettiin tiedoksi 10.12.2014 päivätyllä kirjeellä (jäljempänä riidanalaiset päätökset) ja joilla EIT nimesi tervettä elämää ja aktiivisena ikääntymistä tukevaa innovaatiotoimintaa käsittelevän osaamis- ja innovaatioyhteisön ja hylkäsi Kenup-konsortion ehdotuksen
–
velvoittaa EIT:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
23
EIT vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin:
–
hylkää kanteen
–
velvoittaa kantajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut, sen omat oikeudenkäyntikulut mukaan lukien.
Oikeudellinen arviointi
[– –]
Asiakysymys
[– –]
47
Unionin yleinen tuomioistuin tarkastelee ensimmäiseksi ensimmäisen kanneperusteen.
48
Kantajat väittävät Maltan tasavallan ja Stiftung Universität Lüneburgin tukemina, että EIT:n valtuuttamat riippumattomat asiantuntijat ylittivät arvioinnissaan heille lain mukaan kuuluvan neuvoa-antavan tehtävän. Kantajien mukaan näille asiantuntijoille nimittäin annettiin tehtäväksi suorittaa ehdotusten esivalinta, ja he saattoivat täten hylätä Kenup-konsortion ehdotuksen ilman hallintoneuvoston tekemää päätöstä ja ilman, että hallintoneuvosto tutki sitä. Vaikka asiantuntijoilla on keskeinen tehtävä osaamis- ja innovaatioyhteisöä koskevien ehdotusten arvioinnissa, niiden valintaa ja nimeämistä koskeva toimivalta kuuluu kantajien mukaan yksin hallintoneuvostolle ilman delegoinnin mahdollisuutta, kun otetaan huomioon muun muassa tällaisen päätöksen perustavanlaatuinen merkitys. Hallintoneuvoston ei sitä suuremmalla syyllä voida katsoa olevan vastuussa asiantuntijoiden tekemästä esivalinnasta koskevasta päätöksestä, kun hallintoneuvosto ei asetuksen N:o 1290/2013 vastaisesti nimittänyt asiantuntijoita, antanut heille ohjeita tai suuntaviivoja ja valvonut heitä, koska käsiteltävässä asiassa nämä tehtävät hoiti tulojen ja menojen hyväksyjä eli EIT:n johtaja. Kantajat katsovat tältä osin, että EIT:n johtaja käytti arviointimenettelyssä perusteetonta vaikutusvaltaa. Lopuksi kantajat väittävät, että koska asiantuntijoilla oli laaja harkintavalta, hallintoneuvosto ei voinut tukeutua heidän arviointiinsa tarkistamatta sitä.
49
EIT kiistää nämä väitteet ja katsoo, että hallintoneuvosto teki osaamis- ja innovaatioyhteisön nimeämistä koskevan päätöksen sellaisen menettelyn päätteeksi, joka oli EIT:hen ja ehdotuspyyntöön sovellettavien asetusten mukainen. EIT korostaa sitä, että hallintoneuvosto ei ole yksin vastuussa ehdotuspyyntömenettelyn järjestämisestä ja hallinnoinnista, koska sekä riippumattomille asiantuntijoille että EIT:n johtajalle on annettu tehtäviä. EIT katsoo tästä, että toisin kuin kantajat väittävät, hallintoneuvostolla ei ole toimivaltaa valita asiantuntijoita. Lisäksi se väittää, että nimitysmenettely pysyi kokonaisuudessaan hallintoneuvoston täyden valvonnan alaisuudessa. Näin ollen EIT väittää, että hallintoneuvosto vahvisti osaamis- ja innovaatioyhteisön valintaperusteet, laati ehdotuspyyntöasiakirjan tekstin ja päätti arvioinnissa noudatettavasta yleisestä lähestymistavasta. Se myös hyväksyi riippumattomien asiantuntijoiden profiilit, heidän valinnassaan noudatetut arviointiperusteet ja valintamenettelyn sekä asiantuntijapaneelien kokoonpanon. Lisäksi hallintoneuvostolle annettiin asianmukaisesti tieto asiantuntijoiden johdolla toteutetusta arviointimenettelystä. Lopuksi EIT katsoo vielä, että hallintoneuvosto teki kuulemistilaisuuksien päätteeksi yksin osaamis- ja innovaatioyhteisön nimittämistä ja Kenup-konsortion ehdotuksen hylkäämistä koskevan päätöksen, eivätkä asiantuntijat tehneet tältä osin minkäänlaista päätöstä.
50
Ensimmäisen kanneperusteen on katsottava jakautuvan kahteen osaan. Ensimmäisessä osassa kantajat väittävät lähinnä, että Kenup-konsortion ehdotuksen hylkäämistä koskevan päätöksen teki viranomainen, jolla ei ollut sitä varten toimivaltaa, koska se on seurausta riippumattomien asiantuntijoiden tekemästä päätöksestä eikä hallintoneuvoston virallisesta päätöksestä. Kanneperusteen toisessa osassa kantajat vetoavat hallintoneuvostolle kuuluvien toimivaltuuksien lainvastaiseen delegointiin riippumattomille asiantuntijoille ilman, että hallintoneuvosto johti tai valvoi heidän työskentelyään.
51
Alustavana huomautuksena on ensinnäkin muistutettava, että asetuksen N:o 1290/2013 1 artiklan 2 kohdan mukaan Horisontti 2020 ‑puiteohjelman täytäntöönpanoa varten toteutettuihin epäsuoriin toimiin osallistumiseen sovelletaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL 2012, L 298, s. 1) ja delegoidun asetuksen säännöksiä, jollei asetuksessa N:o 1290/2013 vahvistetuista erityisistä säännöistä muuta johdu. Asetuksen N:o 1290/2013 1 artiklan 3 kohdan mukaan asetuksessa N:o 294/2008 voidaan myös vahvistaa sääntöjä, joilla poiketaan asetuksen N:o 1290/2013 säännöksistä.
52
Tästä seuraa, että kun EIT valitsee ja nimittää, kuten se käsiteltävässä asiassa teki, osaamis- ja innovaatioyhteisön pannakseen täytäntöön Horisontti 2020 ‑puiteohjelman, sen on noudatettava aluksi asetuksessa N:o 294/2008 määritettyjä sääntöjä, tämän jälkeen Horisontti 2020 ‑puiteohjelman osallistumissääntöjä sekä lopuksi asetusta N:o 1605/2002 ja delegoitua asetusta.
53
Seuraavaksi on muistutettava, että asetuksen N:o 294/2008 4 artiklan mukaan, sellaisena kuin sitä sovelletaan käsiteltävänä olevassa asiassa, ”EIT:llä on – – hallintoneuvosto, joka koostuu korkea-asteen koulutuksen, tutkimuksen, innovaatiotoiminnan ja yritystoiminnan alojen kokeneista korkean tason jäsenistä. Hallintoneuvosto vastaa EIT:n toiminnan ohjaamisesta, osaamis- ja innovaatioyhteisöjen valinnasta, nimeämisestä ja arvioinnista sekä kaikista muista strategisista päätöksistä”. Saman asetuksen 5 artiklassa säädetään, että ”saavuttaakseen tavoitteensa EIT – – valitsee ja nimeää osaamis- ja innovaatioyhteisöjä – –”. Kyseisen asetuksen 7 artiklan mukaan ”EIT valitsee ja nimeää yhteistyöryhmän osaamis- ja innovaatioyhteisöksi kilpailuun perustuvaa avointa menettelyä noudattaen [ja] hyväksyy ja julkaisee osaamis- ja innovaatioyhteisöjen valintaa koskevat yksityiskohtaiset perusteet, joissa periaatteina ovat huippuosaaminen ja merkityksellisyys innovoinnin kannalta”. Tässä artiklassa täsmennetään myös, että ”valintamenettelyyn osallistuu ulkopuolisia riippumattomia asiantuntijoita”.
54
Lopuksi asetuksen N:o 1290/2013 15 artiklassa säädetään, että ”jätetyt ehdotukset arvioidaan [erilaisia] avustuksenmyöntämisperusteita soveltaen[, joita ovat toteutuksen] huippuosaaminen[,] vaikutus [sekä] laatu ja tehokkuus”, että ”ehdotukset asetetaan arvioinnin tulosten perusteella paremmuusjärjestykseen”, että ”valinta tehdään tämän paremmuusjärjestyksen perusteella” ja että ”arvioinnin suorittavat riippumattomat asiantuntijat”. Saman asetuksen 40 artiklassa säädetään täten, että ”komissio ja soveltuvin osin rahoituselimet voivat nimittää riippumattomia asiantuntijoita arvioimaan ehdotuksia 15 artiklan mukaisesti tai neuvomaan tai avustamaan – – ehdotusten arvioinnissa – –”.
55
Kaikista edellä 53 ja 54 kohdassa muistutetuista säännöksistä seuraa, että yhtäältä osaamis- ja innovaatioyhteisöjen valinta ja nimeäminen kuuluvat hallintoneuvoston toimivaltaan ja että toisaalta riippumattomia asiantuntijoita osallistuu valintamenettelyyn arvioimalla ehdotukset, jotta ne voidaan asettaa paremmuusjärjestykseen. Hallintoneuvosto valitsee osaamis- ja innovaatioyhteisöt tämän paremmuusjärjestyksen perusteella.
56
Tältä osin on muistutettava, että oikeuskäytännössä on katsottu, että jopa silloin, kun EIT käyttää ulkopuolisia asiantuntijoita apunaan, sitä ei ole vapautettu velvollisuudesta arvioida heidän työskentelyään (ks. vastaavasti ja analogisesti tuomio 8.7.2009, Zenab v. komissio, T‑33/06, ei julkaistu, EU:T:2009:250, 64 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
57
Sitä, ovatko ensimmäisen kanneperusteen kaksi osaa perusteltuja, on arvioitava edellä 51–56 kohdassa muistutettujen säännösten ja periaatteiden kannalta.
Ensimmäinen osa
58
Aluksi on todettava, että riidanalaiset päätökset tehtiin tervettä elämää ja aktiivisena ikääntymistä tukevaa innovaatiotoimintaa käsittelevän osaamis- ja innovaatioyhteisön valintamenettelyn yhteydessä, sellaisena kuin se määriteltiin EIT:n vahvistamassa ehdotuspyynnössä. Tämän pyynnön 7 kohdassa olevien niiden ohjeiden mukaisesti, joiden osalta on kiistatonta, että sekä riippumattomat asiantuntijat että EIT noudattivat niitä, korkean tason ulkopuolisten riippumattomien asiantuntijoiden tuli arvioida valintakelpoiset ehdotukset. Jokaista ehdotusta arvioi täten viisi asiantuntijaa eli kolme alan erityisasiantuntijaa ja kaksi yleisasiantuntijaa, joista kunkin oli laadittava jokaisesta ehdotuksesta arviointikertomus. Asiantuntijapaneelin oli tämän jälkeen laadittava jokaisesta ehdotuksesta konsolidoitu arviointikertomus. Tämän jälkeen korkean tason riippumattomista asiantuntijoista koostuva toinen asiantuntijapaneeli arvioi kolme parhaiten sijoittunutta ehdotusta, ja tämän asiantuntijapaneelin tehtävänä oli laatia lopullinen suositus, joka sisälsi yleiskatsauksen näistä kolmesta ehdotuksesta ja suosituksia siitä, miten niitä voitaisiin parantaa tai vahvistaa. Lopuksi hallintoneuvoston oli tarkoitus kuulla kolmen parhaat arvosanat saaneen ehdotuksen edustajia ennen kuin se valitsi osaamis- ja innovaatioyhteisön.
59
Edellä esitetystä seuraa, että riippumattomat asiantuntijat vain arvioivat toimitettuja ehdotuksia, mutta eivät tehneet minkäänlaista virallista päätöstä niiden tarjousten hylkäämisestä, jotka eivät sijoittuneet kolmen parhaan joukkoon. Toisin kuin kantajat väittävät, virallisen päätöksen Kenup-konsortion ehdotuksen hylkäämisestä teki hallintoneuvosto samanaikaisesti kuin se teki päätöksen, jolla tervettä elämää ja aktiivisena ikääntymistä tukevaa innovaatiotoimintaa käsitteleväksi osaamis- ja innovaatioyhteisöksi nimettiin ehdotus, jonka nimi oli ”InnoLife – Better, longer lives”.
60
Kanneperusteen ensimmäinen osa on näin ollen hylättävä.
Toinen osa
61
Ehdotusten arviointimenettelystä, sellaisena kuin se on kuvailtu edellä 58 kohdassa, käy ilmi, että lopullisesta suosituksesta vastaavan asiantuntijapaneelin oli tarkoitus arvioida vain ne kolme ehdotusta, jotka olivat saaneet parhaat arvosanat ensimmäisen asiantuntijapaneelin suorittamassa arvioinnissa. Lisäksi hallintoneuvoston oli tarkoitus kuulla vain näiden kolmen ehdotuksen edustajia. Tästä on todettava, että ehdotuspyynnössä ilmoitettiin selvästi, että EIT tulee valitsemaan osaamis- ja innovaatioyhteisön ensinnäkin asiantuntijapaneelin kolmesta parhaasta ehdotuksesta laatimien konsolidoitujen arviointikertomusten perusteella, toiseksi lopullisesta suosituksesta vastaavan paneelin laatiman kertomuksen perusteella ja kolmanneksi kuulemistilaisuuksien perusteella. Näin ollen EIT:n tuli tehdä valintansa vain riippumattomien asiantuntijoiden kolmen parhaat arvosanat saaneen ehdotuksen osalta toteuttaman työn perusteella ja näiden ehdotusten edustajien kuulemistilaisuuksien tulosten perusteella.
62
Tältä osin asiakirja-aineistosta käy ilmi, että hallintoneuvoston jäsenillä oli käytettävissään suojatun internetsivuston kautta kaikki tervettä elämää ja aktiivisena ikääntymistä tukevaa innovaatiotoimintaa käsittelevää osaamis- ja innovaatioyhteisöä koskevat ehdotukset, Kenup-konsortion ehdotus mukaan lukien. Ennen kuulemistilaisuuksia EIT:n johtaja oli myös kerrannut hallintoneuvostolle arviointimenettelyn eri vaiheet, viidelle ehdotukselle myönnetty kokonaisarvosana ja osioiden arvosanat mukaan lukien. Hallintoneuvoston jäsenille ei sitä vastoin toimitettu yhtäkään riippumattomien asiantuntijoiden Kenup-konsortion ehdotuksesta tekemää arviota. EIT:n johtajan hallintoneuvoston jäsenille laatiman, 1.12.2014 päivätyn tiedonannon liite 1, jonka EIT toimitti unionin yleisen tuomioistuimen pyynnöstä, sisälsi vain tiivistelmän asiantuntijapaneelin laatimista arviointikertomuksista, jotka koskivat vain kuulemistilaisuuksiin valittuja ehdotuksia. Lisäksi ehdotuspyyntömenettelystä ei seuraa eikä myöskään ole väitetty, että hallintoneuvoston jäsenet olisivat osallistuneet asiantuntijoiden työkokouksiin.
63
Kuten EIT vastineessa katsoo, hallintoneuvoston jäsenet saattoivat tosin vapaasti esittää kysymyksiä ja pyytää lisätietoja kaikista ehdotuksista ja asiantuntijoiden niistä tekemistä arvioista. Kuten edellä 62 kohdassa todetaan, hallintoneuvoston jäsenillä ei kuitenkaan ollut käytössään asiantuntijapaneelien suorittamia arviointeja tai arviointien tiivistelmiä niistä kahdesta ehdotuksesta, joita ei valittu kuulemistilaisuuksiin.
64
Joka tapauksessa hallintoneuvoston mahdollisilla toimenpiteillä ei voitu asettaa kyseenalaiseksi sitä seikkaa, että vain kolme asiantuntijoilta parhaat arvosanat saanutta ehdotusta voitiin nimetä tervettä elämää ja aktiivisena ikääntymistä tukevaa innovaatiotoimintaa käsitteleväksi osaamis- ja innovaatioyhteisöksi. Ehdotuspyynnössä vahvistettu menettely esti nimittäin hallintoneuvostoa sekä valitsemasta Kenup-konsortion ehdotusta että kehottamasta sen edustajia osallistumaan kuulemistilaisuuksiin, koska riippumattomat asiantuntijat olivat luokitelleet tämän ehdotuksen neljännelle sijalle. Tätä päätelmää tukee 10.12.2014 päivätyn kirjeen sanamuoto, jolla Kenup-konsortion koordinaattorille ilmoitettiin Kenup-konsortion ehdotuksen hylkäämisestä ja jossa tämä hylkääminen kiistatta yhdistettiin siihen, ettei konsortion ehdotus sijoittunut kolmen parhaan joukkoon. Tältä osin voidaan korostaa kantajien tavoin, että vastauksessaan kantajien lisätietopyyntöön EIT ilmoitti, että ehdotuspyynnössä asiantuntijoille delegoitiin toimivaltuudet suorittaa ehdotusten esivalinta.
65
Ehdotuspyynnössä määritellyn menettelyn mukaisesti hallintoneuvosto ei kuulemistilaisuuksien päätteeksi voinut tehdä muuta kuin muuttaa asiantuntijoiden laatimaa kolmen parhaan ehdotuksen paremmuusjärjestystä, kuten EIT vastineensa 63 kohdassa toteaa. Se seikka, että asetuksen N:o 1290/2013 15 artiklan mukaisesti osaamis- ja innovaatioyhteisön valinta suoritetaan riippumattomien asiantuntijoiden arviointiin perustuvan ehdotusten paremmuusjärjestyksen perusteella, ei kuitenkaan merkitse, että täten valittu ehdotusten paremmuusjärjestys sitoo EIT:tä edes osittain.
66
Tältä osin Kenup-konsortion jäseniltä ei voida sen perusteella, etteivät ne riitauttaneet ehdotuspyynnön sanamuotoa ennen sen päättymistä, evätä mahdollisuutta vedota tämän kanteen yhteydessä tässä ehdotuspyynnössä määritellyn valintamenettelyn lainvastaisuuteen. Tältä osin on muistutettava, että käsiteltävän asian kaltaisen ehdotuspyynnön kaltainen tarjouskilpailuasiakirja ei ole toimi, josta voidaan nostaa SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla kumoamiskanne. Riidanalaiset päätökset olivat siis ensimmäiset sellaiset toimet, jotka kantajat saattoivat riitauttaa, ja näin ollen ne olivat myös ensimmäiset toimet, joiden perusteella ne saattoivat riitauttaa liitännäisesti EIT:n vahvistaman osaamis- ja innovaatioyhteisön valintamenettelyn lainmukaisuuden (Ks. vastaavasti tuomio 20.9.2011, Evropaïki Dynamiki v. EIP, T‑461/08, EU:T:2011:494, 73 ja 74 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Näin ollen EIT ei voi vedota tehokkaasti siihen, että Kenup-konsortion jättäminen menettelyn ulkopuolelle on seurausta hallintoneuvoston määrittelemän ehdotuspyyntömenettelyn tiukasta soveltamisesta.
67
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että kantajat voivat perustellusti väittää, että hallintoneuvosto ei asetuksen N:o 294/2008 4 artiklan säännösten vastaisesti käyttänyt täysimääräisesti ehdotusten valintaa koskevaa toimivaltaa, koska osa tästä toimivallasta oli delegoitu asiantuntijoille ilman, että hallintoneuvostolla oli missään vaiheessa mahdollisuutta arvioida asianmukaisesti asiantuntijoiden työskentelyä niiden ehdotusten osalta, joita ei luokiteltu kolmen parhaan joukkoon.
68
Tätä toteamusta ei saata kyseenalaiseksi se seikka, että hallintoneuvosto vahvisti ehdotuspyyntöasiakirjan tekstin, osaamis- ja innovaatioyhteisön valintakriteerit ja ehdotusten arvioimisesta vastaavien asiantuntijoiden valintakriteerit ja että se seurasi koko sitä menettelyä, jonka päätteeksi ehdotukset valittiin.
69
Ensimmäisen kanneperusteen toinen osa on näin ollen hyväksyttävä, minkä vuoksi on kumottava sekä EIT:n päätös hylätä Kenup-konsortion ehdotus että siihen läheisesti liittyvä päätös, jolla se nimesi ”InnoLife – Better, longer lives” ‑nimisen ehdotuksen osaamis- ja innovaatioyhteisöksi, eikä ole aiheellista lausua kanteessa esitetyistä yhdeksästä muusta kanneperusteesta ja erityisesti siitä, joka koskee eturistiriitaa hallintoneuvoston jäsenten osalta muun muassa sen kysymyksen osalta, noudattiko EIT kaikkea vaadittua huolellisuutta varmistaakseen, että mainituille jäsenille kuuluvat tehtävät suoritetaan puolueettomasti ja objektiivisesti, kun yhtäältä puolueettomuusvaatimus kattaa näiden viimeksi mainittujen subjektiivisen puolueettomuuden, mutta myös objektiivisen puolueettomuuden siinä mielessä, että unionin elimen tai laitoksen on annettava riittävät takeet, jotta kaikki perustellut epäilykset voidaan tältä osin sulkea pois (ks. analogisesti tuomio 11.7.2013, Ziegler v. komissio, C‑439/11 P, EU:C:2013:513, 155 kohta), ja toisaalta tällainen valvonta on suoritettava niiden asiantuntemuksen tasosta tehdyistä arvioista riippumatta.
[– –]
Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (seitsemäs jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin (EIT) 9.12.2014 tekemät päätökset, joiden sisältö annettiin tiedoksi 10.12.2014 päivätyllä kirjeellä ja joilla se nimesi tervettä elämää ja aktiivisena ikääntymistä tukevaa innovaatiotoimintaa käsittelevän osaamis- ja innovaatioyhteisön (OIY) sekä hylkäsi Kenup-konsortion toimittaman ehdotuksen, kumotaan.
2)
EIT vastata omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Kenup Foundationille, Candena GmbH:lle, CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrololle ja Evotec AG:lle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
Tomljenović
Marcoulli
Kornezov
Julistettiin Luxemburgissa 18 päivänä tammikuuta 2017.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: englanti.
(
1
)	Tästä tuomiosta on otettu tähän vain kohdat, joiden julkaisemista unionin yleinen tuomioistuin pitää aiheellisena.