YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)
18 päivänä syyskuuta 2008
Asia T-47/05
Pilar Angé Serrano ym.
vastaan
Euroopan parlamentti
Henkilöstö – Virkamiehet – Menestyminen toiselle ura-alueelle siirtymistä koskevissa sisäisissä kilpailuissa aikaisempien henkilöstösääntöjen voimassaolon
aikana – Uusien henkilöstösääntöjen voimaantulo – Palkkaluokkaan nimittämistä koskevat siirtymäsäännöt – Aikaisempien henkilöstösääntöjen voimassaolon aikana laadittujen esimiesten kertomusten muuttaminen – Tutkittavaksi ottaminen – Lainvastaisuusväite – Saavutetut oikeudet – Perusteltu luottamus – Suhteellisuus – Yhdenvertainen kohtelu – Hyvän hallinnon periaate ja huolenpitovelvollisuus
Aihe:      Kanne, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta vaaditaan kumoamaan yksittäispäätökset, jotka koskevat kantajien nimittämistä
väliaikaiseen palkkaluokkaan 1.5.2004 lähtien ja jotka annettiin heille tiedoksi Euroopan parlamentin henkilöstöhallinnosta
vastaavan pääjohtajan kirjeellä toukokuun 2004 ensimmäisen viikon aikana, sekä kaikki näitä päätöksiä seuraavat ja/tai niihin
liittyvät toimet, joita on toteutettu tämän kanteen nostamisen jälkeenkin, sekä velvoittamaan parlamentti maksamaan vahingonkorvauksia.
Ratkaisu:      Lausunnon antaminen raukeaa Pilar Angé Serranon, Jean-Marie Bras’n ja Adolfo Orcajo Teresan osalta ensin mainittujen vaatimusten
osalta.
Kanne hylätään muilta osin. Euroopan parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se on velvoitettava vastaamaan
Angé Serranon, Bras’n ja Orcajo Teresan oikeudenkäyntikuluista. Dominiek Decoutere, Armin Hau ja Francisco Javier Solana Ramos
vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. Neuvosto, joka väliintulijana on tukenut parlamentin vaatimuksia, vastaa omista
oikeudenkäyntikuluistaan.
Tiivistelmä
1.      Menettely – Näytön esittäminen – Määräaika – Näyttöä koskevien tarjousten esittäminen liian myöhään – Edellytykset
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 1 kohta)
2.      Henkilöstö – Kanne
– Virkamiehelle vastainen toimi – Virkamiehelle vastaisen toimen käsite
(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta ja 91 artiklan 1 kohta; liite XIII)
3.      Henkilöstö – Kanne – Oikeussuojaintressi – Väitteet, jotka koskevat sitä, että henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevilla
palkkaluokkaan nimittämistä koskevilla siirtymäkauden säännöillä on muutettu aiemmin muodostuneita hierarkkisia suhteita –
Tutkittavaksi ottaminen
(Henkilöstösääntöjen liite XIII)
4.      Henkilöstö – Ura-alue – Saavutetut edut – Menestyminen palkkaluokasta toiseen siirtymistä koskevassa sisäisessä kilpailussa
ennen 1.5.2004
(Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevat 2 ja 8 artikla)
5.      Henkilöstö – Ura-alue – Sellaisten siirtymäsäännösten käyttöönotto, jotka koskevat siirtymistä vanhasta virkamiesten urajärjestelmästä
uuteen järjestelmään – Palkkaluokan määrittämistä koskevat säännöt
(Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevat 2 ja 8 artikla)
1.      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 1 kohdassa määrätään, että vaikka asianosaiset voivat
vedota vastauksessaan lisänäyttöön, niiden on kuitenkin ilmoitettava syy, miksi näyttöön ei ole vedottu aikaisemmin.
Lisänäytön esittäminen on mahdollista vastauskirjelmän jättämisen jälkeenkin, jos näytön esittäneellä asianosaisella ei olisi
voinut olla kyseisiä todisteita käytettävissään ennen kirjallisen käsittelyn päättymistä tai jos vastapuoli on esittänyt omaa
aineistoaan myöhään ja asiakirja-aineiston täydentäminen on sallittava kontradiktorisen periaatteen noudattamisen turvaamiseksi.
Lisänäytön esittämistä liian myöhään koskevien perustelujen esittämisvelvollisuus merkitsee sitä, että tuomioistuimelle annetaan
toimivalta valvoa näiden perustelujen hyväksyttävyyttä ja tarvittaessa lisänäytön sisältöä ja hylätä se, mikäli vaatimusta
ei ole perusteltu oikeudellisesti riittävällä tavalla. Sama pätee sitä suuremmalla syyllä lisänäyttöön, jota halutaan esittää
vastauskirjelmän esittämisen jälkeen.
(ks. 54–56 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-234/04 P, Gaki-Kakouri v. yhteisöjen tuomioistuin, tuomio 14.4.2005 (32 ja 33 kohta, ei vielä
julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
2.       Kumoamiskanteen kohteeksi kelpaavia toimia ovat ainoastaan sellaiset toimenpiteet, joilla on sitovia oikeusvaikutuksia, jotka
voivat vaikuttaa kantajan etuihin suoraan ja välittömästi muuttaen tämän oikeusasemaa selvästi. Tilanne on tällainen, kun
kyseessä ovat erillispäätökset, joilla konkretisoidaan henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevia palkkaluokkaan nimittämistä
koskevia siirtymäkauden sääntöjä. Nämä päätökset ovat omiaan vaikuttamaan asianomaisen virkamiehen oikeusasemaan, vaikka toimielin,
johon hän kuuluu, ainoastaan soveltaa kyseistä sääntöä.
(ks. 61 ja 62 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-373/04 P, komissio v. Alvarez Moreno, tuomio 10.1.2006 (42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen,
ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑391/94, Baiwir v. komissio, tuomio 6.6.1996 (Kok. H. 1996, s. I‑A‑269 ja II‑787,
34 kohta ); asia T‑293/94, Vela Palacios v. talous- ja sosiaalikomitea, tuomio 18.6.1996 (Kok. H. 1996, s. I‑A‑305 ja II‑893,
22 kohta) ja yhdistetyt asiat T‑35/05, T‑61/05, T‑107/05, T‑108/05 ja T‑139/05, Agne-Dapper ym. v. komissio, tuomio 29.11.2006
(Kok. H. 2006, s. I‑A‑2‑291 ja II‑A‑2‑1497, 32 ja 33 kohta).
3.      Kanteen tutkittavaksi ottamista koskevien edellytysten täyttäminen edellyttää sitä, että kantajille on kanteen vireillepanon
hetkellä syntynyt riittävän selvä ja todellinen intressi saada heidän riitauttamansa erillispäätökset kumotuiksi, ja tällainen
intressi edellyttää sitä, että kanteen lopputulos on omiaan tuottamaan heille hyötyä. Tilanne on tällainen silloin, kun virkamiehet
riitauttavat muutoksen, joka on tehty henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevilla väliaikaisilla luokittelusäännöillä hierarkkisiin
suhteisiin, sellaisiksi kuin ne olivat muodostuneet ennen 1.5.2004 voimassa olleiden henkilöstösääntöjen soveltamisaikana.
(ks. 65, 68, 70, 76 ja 81 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 167/86, Rousseau v. tilintarkastustuomioistuin, tuomio 31.5.1988 (Kok., s. 2705, 7 kohta ).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑310/00, MCI v. komissio, tuomio 28.9.2004 (Kok., s. II‑3253, 44 kohta).
4.      Virkamies voi vedota saavutettuun oikeuteen vain silloin, jos sen perustana olevat olosuhteet ovat toteutuneet henkilöstösääntöjen
muuttamista edeltäneen tilanteen soveltamisaikana.
Järjestelmässä, jossa virkamiesten välistä hierarkiaa muutetaan, se, että tietyt virkamiehet on nimitetty korkeampaan palkkaluokkaan
kuin muut jossain vaiheessa heidän uransa aikana, ei ole saavutettu oikeus, jota on suojattava henkilöstösääntöjen määräyksin,
sellaisina kuin ne ovat olleet voimassa 1.5.2004 lähtien. Virkamiehillä, jotka ovat menestyneet palkkaluokasta toiseen siirtymistä
koskevassa sisäisessä kilpailussa ennen tätä päivämäärää, on kuitenkin oikeus odottaa, että henkilöstösäännöissä annetaan
heille paremmat uranäkymät kuin muille virkamiehille.
Yleinen kohtuusperiaate edellyttää, että tahto ja ponnistelut, joita
virkamiehet ovat osoittaneet ennen kyseistä päivää edetäkseen urallaan, tunnustetaan kyseisen päivämäärän jälkeen. Siten ennen
tätä päivää saavutetut paremmat uranäkymät ovat saavutettuja etuja, joita on suojattava.
Virkamiesten uranäkymät määräytyvät monien tekijöiden – sekä kuhunkin virkamieheen liittyvien tekijöiden (kuten esimerkiksi
hänen ansioidensa tai ikänsä) että häneen liittymättömien tekijöiden (kuten esimerkiksi sitä yksikköä koskevien tekijöiden,
johon hänet nimitetään) – perusteella, eikä niihin vaikuta yksinomaan palkkaluokkaan nimittäminen. Vaikka henkilöstösääntöjen
liitteessä XIII olevien 2 ja 8 artiklan mukaisten palkkaluokkaan nimittämistä koskevien sääntöjen vaikutuksena on erikseen
arvioituna se, että palkkaluokasta toiseen siirtymistä koskevassa kilpailussa menestyneiden virkamiesten ja muiden virkamiesten
välillä ennen 1.5.2004 syntyneitä hierarkkisia suhteita muutetaan, tästä ei näin ollen välttämättä seuraa, että tällaisessa
kilpailussa menestyneiden virkamiesten uranäkymät eivät olisi parempia kuin niiden, jotka eivät ole siinä menestyneet. Henkilöstösääntöjen
liitteeseen XIII sisältyy päinvastoin määräyksiä, joilla erotellaan virkamiehet sen ryhmän mukaan, johon he kuuluivat ennen
1.5.2004, joten siinä arvostetaan tällä tavoin palkkaluokasta toiseen siirtymistä koskevassa kilpailussa ennen tätä päivämäärää
saavutettua menestystä.
(ks. 106-108, 110, 113 ja 114 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 28/74, Gillet v. komissio, tuomio 19.3.1975 (Kok., s. 463, 5 kohta).
5.      Virkamies ei voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen vastustaakseen uuden määräyksen laillisuuden sellaisella alalla,
jolla lainsäätäjällä on laaja harkintavalta uudistusten tarpeellisuuden osalta. Tämä pätee virkamiesten urajärjestelmän muuttamiseen
– jonka yhteydessä ensinnäkin nimittäminen ylempään palkkaluokkaan on saavutettu ja toiseksi menestyminen siirtymistä palkkaluokasta
toiseen koskevassa kilpailussa on tuottanut ja käyttänyt kaikki vaikutuksensa – sekä tähän muutokseen liittyvien siirtymäsääntöjen
antamiseen, mukaan luettuna henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleviin 2 ja 8 artiklaan sisältyvät nimittämistä palkkaluokkaan
koskevat säännöt.
Lisäksi suhteellisuusperiaatteen nojalla yhteisön lainsäädännön laillisuus edellyttää sitä, että siinä toteutetut toimenpiteet
ovat asianmukaisia kyseisellä lainsäädännöllä laillisesti tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi eikä niillä mennä pidemmälle
kuin on tarpeen sen saavuttamiseksi, minkä lisäksi silloin, jos on mahdollista valita useista asianmukaisista toimenpiteistä,
on turvauduttava lähtökohtaisesti vähiten rajoittavaan toimenpiteeseen. Koska kyseessä on kuitenkin ala, jolla yhteisön lainsäätäjällä
on laajaa harkintavaltaa, joka vastaa perustamissopimuksessa sille annettua poliittista vastuuta, ainoastaan se, että toteutettu
toimenpide on ilmeisen epäasianmukainen verrattuna siihen päämäärään, johon toimivaltaisen tuomioistuimen on pyrittävä, saattaa
vaikuttaa tällaisen toimenpiteen laillisuuteen. Koska neuvostolla on laaja harkintavalta virkamiesten siirtymistä vanhasta
urajärjestelmästä uuteen koskevien siirtymäsääntöjen käyttöönoton osalta, ja niihin kuuluvat henkilöstösääntöjen liitteessä
XIII olevien 2 ja 8 artiklan mukaiset nimittämistä palkkaluokkaan koskevat säännöt, näiden luokittelusääntöjen ei voida katsoa
olevan ilmeisen epäasianmukaisia sen tavoitteen saavuttamiseksi, joka todetaan asetuksen N:o 723/2004 johdanto-osan 37 perustelukappaleessa
ja jonka mukaan uudet toimenpiteet ja säännökset pitäisi panna täytäntöön vähitellen pitäen arvossa henkilöstön saavutettuja
oikeuksia ja ottaen huomioon sen oikeutetut odotukset.
Se, että siirtymistä palkkaluokasta toiseen koskevassa sisäisessä kilpailussa ennen 1.5.2004 menestyneet virkamiehet nimitetään
alempaan tai samaan palkkaluokkaan kuin virkamiehet, jotka eivät ole menestyneet tällaisessa kilpailussa, ei ole myöskään
yhdenvertaisen kohtelun periaatteen vastaista. Kun otetaan huomioon urajärjestelmän perustavanlaatuinen muutos, virkamiesten
hierarkkisen aseman vertailu ennen tätä päivämäärää ja sen jälkeen ei ole yksistään ratkaisevaa sen toteamiseksi, että henkilöstösääntöjen
XIII 2 ja 8 artiklalla on loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
(ks. 121, 131-133 ja 146 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 33/87, Christianos v. yhteisöjen tuomioistuin, tuomio 14.6.1988 (Kok., s. 2995, 23 kohta).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑162/94, NMB France ym. v. komissio, tuomio 5.6.1996 (Kok., s. II‑427, 69 kohta
oikeuskäytäntöviittauksineen ja 70 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ); asia T‑30/02, Leonhardt v. parlamentti, tuomio 11.2.2003
(Kok. H., s. I‑A‑41 ja II‑265, 55 kohta).