62023CJ0431
SODBA SODIŠČA (tretji senat)
z dne 3. aprila 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Socialna politika – Prenos podjetij – Ohranjanje pravic delavcev – Direktiva 2001/23/ES – Člen 5(1) – Pojem „stečajni postopek“ – Prenos podjetja, ki sledi razglasitvi stečaja po njegovi pripravi v okviru postopka sodnega prestrukturiranja“
V zadevi C‑431/23,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo tribunal du travail de Liège (delovno sodišče v Liègeu, Belgija) z odločbo z dne 26. maja 2023, ki je na Sodišče prispela 11. julija 2023, v postopku
AE,
CO,
DU in drugi
proti
BA, kot stečajnemu upravitelju družbe WIBRA BELGIË SA,
EP, kot stečajnemu upravitelju družbe WIBRA BELGIË,
RI, kot stečajnemu upravitelju družbe WIBRA BELGIË,
WIBRA BELGIË SRL,
ob udeležbi
VT,
HL,
MO in drugih,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi C. Lycourgos, predsednik senata, S. Rodin (poročevalec), N. Piçarra, sodnika, O. Spineanu‑Matei, sodnica, in N. Fenger, sodnik,
generalni pravobranilec: A. Rantos,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za AE, CO, DU in druge H. Deckers, avocat,
–
za WIBRA BELGIË SRL M. Duchesne in O. Moureau, avocats,
–
za belgijsko vlado A. De Brouwer, C. Pochet in L. Van den Broeck, agenti,
–
za Evropsko komisijo S. Delaude in B.‑R. Killmann, agenta,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 24. oktobra 2024
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 5(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 98).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med AE, CO, DU in devetnajstimi drugimi nekdanjimi delavci, ki jih je družba WIBRA BELGIË SA odpustila, na eni strani ter BA, EP in RI, kot stečajnimi upravitelji družb WIBRA BELGIË SA in WIBRA BELGIË SRL, na drugi strani, ker naj bi ti družbi kršili obveznosti obveščanja predstavnikov delavcev in posvetovanja z njimi v okviru njihovega kolektivnega odpusta.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
V uvodni izjavi 3 Direktive 2001/23 je navedeno:
„Predvideti je treba varovanje delavcev v primeru, ko se spremeni delodajalec, in zlasti zagotoviti, da se njihove pravice ohranijo.“
4
Člen 1(1) te direktive določa:
„(a)
Ta direktiva se uporablja za vsak prenos podjetja, obrata ali dela podjetja ali obrata na drugega delodajalca, ki je posledica pogodbenega prenosa ali združitve.
(b)
Ob upoštevanju pododstavka (a) in nadaljnjih določb tega člena se za prenos v smislu te direktive šteje prenos gospodarske enote, ki ohrani svojo identiteto, se pravi organiziranega skupka virov, katerega cilj je opravljanje gospodarske dejavnosti, ne glede na to, ali je ta dejavnost glavna ali stranska.
[…]“
5
Člen 3(1) navedene direktive določa:
„Pravice in obveznosti odsvojitelja, ki izhajajo iz na dan prenosa obstoječe pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja, se na podlagi takega prenosa prenesejo na pridobitelja.
Države članice lahko določijo, da sta od dneva prenosa odsvojitelj in pridobitelj solidarno odgovorna, kar zadeva obveznosti, nastale pred dnevom prenosa na podlagi pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja, ki je obstajalo na dan prenosa.“
6
Člen 4(1), prvi pododstavek, te direktive določa:
„Prenos podjetja, obrata ali dela podjetja ali obrata sam po sebi odsvojitelju ali pridobitelju ne daje podlage za odpuščanje. Ta določba ne preprečuje morebitnega odpuščanja iz ekonomskih, tehničnih ali organizacijskih razlogov, zaradi katerih so potrebne kadrovske spremembe.“
7
Člen 5 Direktive 2001/23 določa:
„1.   Če države članice ne določijo drugače, se člena 3 in 4 ne uporabljata za prenos podjetja, obrata ali dela podjetja ali obrata, če je odsvojitelj v stečajnem ali temu podobnem postopku zaradi plačilne nesposobnosti, ki je bil začet z namenom likvidacije premoženja odsvojitelja in je pod nadzorom pristojnega organa oblasti (ki je lahko tudi stečajni upravitelj, ki ga je pooblastil pristojni organ oblasti).
[…]
4.   Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, da preprečijo zlorabo postopkov plačilne nesposobnosti, zaradi katerih bi bili delavci prikrajšani za pravice, ki jih predvideva ta direktiva.“
Belgijsko pravo
8
S kolektivno pogodbo št. 32a z dne 7. junija 19851985 o ohranjanju pravic delavcev v primeru spremembe delodajalca zaradi pogodbenega prenosa podjetja in o ureditvi pravic delavcev, ki se po stečaju prevzamejo s prevzemom sredstev, je bila v belgijsko pravo prenesena Direktiva 2001/23.
9
Člen 1 te kolektivne pogodbe v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari (v nadaljevanju: KP št. 32a), določa:
„Namen te kolektivne pogodbe je […] zagotoviti:
1.
po eni strani ohranitev pravic delavcev v vseh primerih spremembe delodajalca zaradi pogodbenega prenosa podjetja ali dela podjetja;
2.
po drugi strani nekatere pravice delavcev, ki so prevzeti v primeru prevzema sredstev po stečaju.“
10
Poglavje II KP št. 32a vsebuje člene od 6 do 10 te pogodbe.
11
Člen 6, prvi odstavek, KP št. 32a določa, da se njeno poglavje II, ki ureja pravice delavcev v primeru zamenjave delodajalca zaradi pogodbenega prenosa podjetja, „uporablja za vsako spremembo delodajalca, ki je posledica pogodbenega prenosa podjetja ali dela podjetja, razen za primere iz poglavja III te kolektivne pogodbe“.
12
Člen 7 KP št. 32a določa:
„Pravice in obveznosti odsvojitelja, ki izhajajo iz na dan prenosa v smislu člena 1(1) obstoječih pogodb o zaposlitvi, se na podlagi takega prenosa prenesejo na pridobitelja.“
13
Člen 8 KP št. 32a določa:
„Odsvojitelj in pridobitelj odgovarjata solidarno za plačilo dolgov, ki obstajajo na dan prenosa v smislu člena 1(1) in ki izhajajo iz na ta dan obstoječih pogodb o zaposlitvi […].“
14
Člen 9 KP št. 32a določa:
„Sprememba delodajalca sama po sebi odsvojitelju ali pridobiteljem ne daje podlage za odpuščanje.
Vendar je delavce, ki zamenjajo delodajalca, mogoče odpustiti iz resnih razlogov ali iz ekonomskih, tehničnih oziroma organizacijskih razlogov, zaradi katerih so potrebne kadrovske spremembe“.
15
V skladu s poglavjem III KP št. 32a pa ne obstaja niti prenos dolgov družbe z odsvojitelja na pridobitelja niti solidarnost slednjega z odsvojiteljem, če je do prenosa podjetja prišlo po stečaju.
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
16
Tribunal de l’entreprise de Gand (gospodarsko sodišče v Gentu, Belgija) je 30. julija 2020 na predlog družbe WIBRA BELGIË SA začelo postopek sodnega prestrukturiranja te družbe, ki ji je bila odobrena odložitev do 30. oktobra 2020 v skladu z določbami code de droit économique (zakonik o gospodarskem pravu) (v nadaljevanju: CDE), ki urejajo ta postopek, v različici, ki se uporablja za dejansko stanje v postopku v glavni stvari. To sodišče je istega dne BA, EP in RI imenovalo za sodne pooblaščence in jim zaupalo nalogo organizacije in prenosa vseh ali nekaterih dejavnosti te družbe.
17
Ti trije sodni pooblaščenci so 21. septembra 2020 sprejeli ponudbo za prevzem družbe WIBRA BELGIË SA, ki jo je predložila njena matična družba, WIBRA NEDERLAND BV, in ki se je nanašala na 36 poslovnih prostorov ter 183 od 439 zaposlenih družbe WIBRA BELGIË SA.
18
Družba WIBRA BELGIË SRL je bila 30. septembra 2020 ustanovljena zaradi prevzema in nadaljevanja nekaterih dejavnosti, ki jih je prej opravljala družba WIBRA BELGIË SA.
19
Tribunal de l’entreprise de Gand (gospodarsko sodišče v Gentu) je 8. oktobra 2020 zavrnilo predlog navedenih sodnih pooblaščencev za odobritev ponudbe za prevzem iz točke 17 te sodbe. Razsodilo je namreč, da je bila ta ponudba v nasprotju s kolektivno pogodbo št. 102 z dne 5. oktobra 2011 o ohranjanju pravic delavcev v primeru spremembe delodajalca zaradi sodnega prestrukturiranja s prenosom pod nadzorom sodišča in Direktivo 2001/23, ker je določala, da bo obveznosti v zvezi s plačilom „regresa za dopust“ in „nagrade ob koncu leta“ zaposlenih družbe WIBRA BELGIË SA, ki bodo prevzeti, za opravljeno delo do datuma odobritve navedene ponudbe pro rata temporis nosila družba WIBRA BELGIË SA.
20
Tribunal de l’entreprise de Gand (gospodarsko sodišče v Gentu) je z drugo sodbo z istega dne razglasilo stečaj družbe WIBRA BELGIË SA ter za stečajne upravitelje imenovalo BA, EP in RI. Iz predložitvene odločbe je razvidno, da so bili zaposleni te družbe takoj obveščeni o tej sodbi in odločitvi o odpovedi njihove pogodbe o zaposlitvi proti plačilu nadomestila za čas odpovednega roka.
21
Ti stečajni upravitelji so 9. oktobra 2020 del premičnih opredmetenih in neopredmetenih sredstev družbe WIBRA BELGIË SA prenesli na družbo WIBRA BELGIË SRL. Od vseh odpuščenih delavcev, ki jih je bilo 439, jih je družba WIBRA BELGIË SRL ponovno zaposlila 183. Navedeni stečajni upravitelji so v dopisu, ki je bil leta 2021 naslovljen na svet nekaterih nekdanjih zaposlenih družbe WIBRA BELGIË SA, pojasnili, da med postopkom sodnega prestrukturiranja niso bili preneseni nobeni zaposleni in nobena dejavnost.
22
22 tožečih strank v postopku v glavni stvari, nekdanji zaposleni družbe WIBRA BELGIË SA, ki jih družba WIBRA BELGIË SRL ni ponovno zaposlila, je 21. junija 2021 zoper ti družbi vložilo tožbo pri tribunal du travail de Liège (delovno sodišče v Liègeu, Belgija), ki je predložitveno sodišče. 38 delavcev, ki je bilo v enakem položaju, je 30. junija 2021 vložilo predlog za intervencijo v okviru postopka v glavni stvari.
23
Teh 60 delavcev trdi, da obveznosti obveščanja predstavnikov delavcev in posvetovanja z njimi v primeru kolektivnega odpusta med postopkom sodnega prestrukturiranja družbe WIBRA BELGIË SA niso bile spoštovane, kar naj bi pomenilo kršitev pogodbe, ki jim daje pravico do odškodnine. Poleg tega ti delavci menijo, da je treba družbo WIBRA BELGIË SRL šteti za solidarno odgovorno za plačilo te odškodnine.
24
Predložitveno sodišče navaja, da belgijsko pravo sicer izrecno izključuje spoštovanje obveznosti obveščanja predstavnikov delavcev in posvetovanja z njimi v primeru kolektivnega odpusta v primeru stečaja zadevne družbe, vendar taka izključitev v okviru postopka sodnega prestrukturirana ni predvidena. Predložitveno sodišče tako meni, da je bila družba WIBRA BELGIË SA pred razglasitvijo sodbe o stečaju in kljub postopku sodnega prestrukturiranja dolžna izvesti postopek obveščanja predstavnikov delavcev in posvetovanja z njimi pred kolektivnim odpustom iz postopka v glavni stvari, česar pa naj ne bi storila. Družba WIBRA BELGIË SA naj bi zato morala šestdesetim zadevnim delavcem plačati odškodnino zaradi kršitve svojih obveznosti obveščanja in posvetovanja pred kolektivnim odpustom.
25
V tem okviru se predložitveno sodišče sprašuje, ali je mogoče tudi družbo WIBRA BELGIË SRL šteti za odgovorno za to obveznost povrnitve škode.
26
V zvezi s tem na prvem mestu navaja, da ta družba ni imela nobene odgovornosti v zvezi z delovanjem družbe WIBRA BELGIË SA. Zato naj bi bilo družbo WIBRA BELGIË SRL mogoče šteti za odgovorno za kršitev, ki jo je storila družba WIBRA BELGIË SA, le če se šteje za pridobitelja pravic in obveznosti družbe WIBRA BELGIË SA v okviru pogodbenega prenosa podjetja v smislu členov 7 in 8 KP št. 32a.
27
To sodišče na drugem mestu poudarja, da so kljub zavrnitvi sodne odobritve ponudbe za prevzem, predložene v okviru postopka sodnega prestrukturiranja, načrt delnega prenosa družbe WIBRA BELGIË SA, ki je bil pripravljen med tem postopkom, nazadnje dan po razglasitvi sodbe o stečaju izvedli isti sodni pooblaščenci, kot so tisti, ki so pred tem predlagali odobritev ponudbe za prevzem, ki ustreza temu načrtu, pri čemer so odtlej delovali kot stečajni upravitelji.
28
Navedeno sodišče na tretjem mestu meni, da je treba tako operacijo opredeliti kot „pre‑pack prenos“, ki bi moral pridobitelju omogočiti, da se sklicuje na odstopanje iz člena 5 Direktive 2001/23, če je ta operacija urejena z zakonskimi ali podzakonskimi določbami. Po navedbah predložitvenega sodišča pa takih določb v belgijskem pravu v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari ni bilo.
29
Čeprav je pripravljalna faza prenosa družbe WIBRA BELGIË SA potekala pod nadzorom sodnih pooblaščencev, ki jih je pristojno sodišče imenovalo v okviru postopka sodnega prestrukturiranja, in je torej mogoče šteti, da je bila urejena z zakonskimi določbami, je druga faza te operacije, in sicer prenos sredstev in zaposlenih, neposredno sledila zavrnitvi tega sodišča, da odobri ponudbo za prevzem, ki je bila pripravljena v okviru tega postopka sodnega prestrukturiranja.
30
Vendar je iz predložitvene odločbe še razvidno, da na dan, ko je bil opravljen prenos iz postopka v glavni stvari, ni veljal noben pravni okvir, saj je bil ta v ta zakonik vnesen šele z zakonom z dne 21. marca 2021.
31
V teh okoliščinah je tribunal du travail de Liège (delovno sodišče v Liègeu) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba člen 5(1) Direktive [2001/23] razlagati tako, da pogoj, ki ga določa ter v skladu s katerim se člena 3 in 4 te direktive ne uporabljata za prenos podjetja, če je odsvojitelj v stečajnem ali temu podobnem postopku zaradi plačilne nesposobnosti, ki je bil začet zaradi likvidacije premoženja odsvojitelja, ni izpolnjen, če se prenos celotnega podjetja ali njegovega dela pripravi pred začetkom stečajnega postopka, ki je namenjen likvidaciji premoženja odsvojitelja, v obravnavani zadevi v okviru postopka sodnega prestrukturiranja, ki se konča s sporazumom o prenosu, katerega odobritev je pristojno sodišče zavrnilo, nato pa je bil izveden takoj po razglasitvi stečaja brez uporabe kakršnih koli zakonskih ali podzakonskih določb nacionalnega prava?“
Vprašanje za predhodno odločanje
32
Predložitveno sodišče z edinim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 5(1) Direktive 2001/23 razlagati tako, da se uporablja v položaju, v katerem stečajni postopek sledi postopku sodnega prestrukturiranja, med katerim je bil pripravljen sporazum o delnem prenosu zadevnega podjetja, vendar ga pristojno sodišče ni odobrilo, preden je bil izvršen po razglasitvi stečaja.
33
Najprej je treba poudariti, da je namen Direktive 2001/23, kot je razvidno iz njene uvodne izjave 3, varovanje delavcev, zlasti z zagotavljanjem, da se njihove pravice v primeru, v katerem se spremeni delodajalec, ohranijo (sodba z dne 22. junija 2017, Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi, C‑126/16, EU:C:2017:489, točka 38).
34
Tako člen 3(1), prvi pododstavek, te direktive določa, da se pravice in obveznosti, ki za odsvojitelja izhajajo iz pogodbe o zaposlitvi ali delovnega razmerja, ki obstaja na dan prenosa podjetja, zaradi tega prenosa prenesejo na pridobitelja. Člen 4(1) navedene direktive varuje delavce pred tem, da jih odsvojitelj ali pridobitelj odpustita zgolj zaradi tega prenosa (sodba z dne 22. junija 2017, Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi, C‑126/16, EU:C:2017:489, točka 39).
35
Člen 5(1) Direktive 2001/23 z odstopanjem določa, da se sistem varstva iz navedenih členov 3 in 4 ne uporablja za prenose podjetij, ki se izvedejo pod pogoji, določenimi v tej določbi, če države članice ne določijo drugače (sodba z dne 22. junija 2017, Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi, C‑126/16, EU:C:2017:489, točka 40).
36
Navedeni člen 5(1) pa je treba v delu, v katerem načeloma določa, da se ureditev varstva delavcev v primeru nekaterih prenosov podjetij ne uporablja in tako odstopa od glavnega cilja, na katerem temelji Direktiva 2001/23, nujno razlagati ozko (glej v tem smislu sodbo z dne 22. junija 2017, Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi, C‑126/16, EU:C:2017:489, točka 41 in navedena sodna praksa).
37
V skladu s to določbo velja, da če države članice ne določijo drugače, se sočasni prenos pravic in obveznosti, ki izhajajo iz pogodb o zaposlitvi, sklenjenih z odsvojiteljem, ki je določen v členu 3 Direktive 2001/23, in načelna prepoved odpuščanj iz njenega člena 4 ne uporabljata za prenos podjetja, če je odsvojitelj v stečajnem ali temu podobnem postopku zaradi plačilne nesposobnosti, ki je bil začet zaradi likvidacije njegovega premoženja in je pod nadzorom pristojnega organa oblasti.
38
Čeprav je iz prvega dela stavka člena 5(1) Direktive 2001/23 razvidno, da imajo države članice v okoliščinah, ki upravičujejo uporabo te določbe, možnost, da uvedejo sistem varstva delavcev, določen v členih 3 in 4 te direktive, je treba ugotoviti, da v postopku v glavni stvari Kraljevina Belgija take možnosti ni uporabila.
39
Iz tega je razvidno, da se člen 5(1) Direktive 2001/23 s tem, da dopušča izjemo od sistema varstva delavcev, uporabi v zadevi, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, vendar le če predpisani postopek izpolnjuje pogoje iz te določbe.
40
V zvezi s tem člen 5(1) Direktive 2001/23 določa tri kumulativne pogoje, in sicer, prvič, odsvojitelj mora biti v stečajnem ali temu podobnem postopku, drugič, ta postopek se mora začeti zaradi likvidacije premoženja odsvojitelja, in tretjič, navedeni postopek mora biti pod nadzorom pristojnega organa oblasti (glej v tem smislu sodbo z dne 22. junija 2017, Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi, C‑126/16, EU:C:2017:489, točka 44).
41
Na prvem mestu, pogoja, da mora biti odsvojitelj v stečajnem postopku ali temu podobnem postopku, glede na zahtevo po ozki razlagi, na katero je opozorjeno v točki 36 te sodbe, ni mogoče razširiti na pripravljalna dejanja za stečaj, ki pa se ne končajo z njegovo razglasitvijo. Operacija prenosa, ki se sicer pripravi pred razglasitvijo stečaja, vendar se izvede po njem, pa, nasprotno, dejansko vključuje stečaj in je zato lahko zajeta s pojmom „stečajni postopek“ v smislu člena 5(1) Direktive 2001/23 (glej v tem smislu sodbo z dne 22. junija 2017, Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi, C‑126/16, EU:C:2017:489, točki 45 in 46).
42
V zvezi s tem se zdi, da iz spisa, predloženega Sodišču, izhaja, prvič, da postopka sodnega prestrukturiranja v smislu belgijskega prava ni mogoče šteti za stečajni postopek, in drugič, da lahko prvonavedeni postopek sicer pripelje do stečaja zadevnega podjetja, vendar taka posledica ni niti samodejna niti gotova. V takih okoliščinah se zdi, da ta postopek ne izpolnjuje prvega od pogojev iz člena 5(1) Direktive 2001/23 (glej v tem smislu sodbo z dne 16. maja 2019, Plessers, C‑509/17, EU:C:2019:424, točke 42, 43 in 48).
43
Vendar je iz spisa, ki ga ima na voljo Sodišče, razvidno tudi, da so bili v obravnavanem primeru pogoji za prenos podjetja predstavljeni v načrtu, ki je bil predložen v okviru postopka sodnega prestrukturiranja družbe WIBRA BELGIË SA, ki je bil izveden pred razglasitvijo stečaja te družbe, in da je bil prenos, do katerega je prišlo po tej razglasitvi stečaja, izveden v skladu s temi pogoji.
44
Zato mora predložitveno sodišče ugotoviti, ali je treba zlasti ob upoštevanju belgijskega prava, ki je veljalo v zadevnem obdobju, pripravo načrta za prevzem v okviru postopka sodnega prestrukturiranja družbe WIBRA BELGIË SA na eni strani in izvajanje tega načrta med stečajnim postopkom te družbe na drugi strani šteti za eno in isto operacijo, ki že od začetka zahteva, da je zoper navedeno družbo zaradi njene ugotovljene plačilne nesposobnosti uveden stečajni postopek, preden se izvede prenos podjetja. V takem primeru bi bilo mogoče to celotno operacijo šteti za stečajni postopek ali temu podoben postopek zaradi plačilne nesposobnosti v smislu člena 5(1) Direktive 2001/23. V nasprotnem primeru bi lahko ta določba veljala le za stečajni postopek družbe WIBRA BELGIË SA.
45
Na drugem mestu, člen 5(1) Direktive 2001/23 zahteva, da mora biti stečajni postopek ali temu podoben postopek zaradi plačilne nesposobnosti začet zaradi likvidacije premoženja odsvojitelja.
46
V zvezi s tem je treba poudariti, prvič, da postopek za nadaljevanje poslovanja zadevnega podjetja ne izpolnjuje te zahteve (sodba z dne 22. junija 2017, Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi, C‑126/16, EU:C:2017:489, točka 47 in navedena sodna praksa).
47
Sodišče je v zvezi z razlikami med postopkom za nadaljevanje poslovanja zadevnega podjetja in postopkom za likvidacijo njegovega premoženja zaradi njegove ugotovljene plačilne nesposobnosti že imelo priložnost pojasniti, da je namen prvega postopka ohraniti operativnost podjetja oziroma njegovih preživetja sposobnih enot, medtem ko je namen drugega postopka doseči čim večji iztržek za skupno poplačilo terjatev upnikov. Čeprav ni izključeno, da lahko obstaja določeno prekrivanje med tema dvema ciljema, ki jima sledi določen postopek, pa glavni cilj postopka za nadaljevanje poslovanja podjetja vsekakor ostaja ohranitev zadevnega podjetja (glej v tem smislu sodbo z dne 22. junija 2017, Federatie Nederlandse Vakvereniging in drugi, C‑126/16, EU:C:2017:489, točka 48).
48
Tako je lahko namen stečajnega postopka ali temu podobnega postopka zaradi plačilne nesposobnosti čim bolje poplačati vse upnike, tudi če je njegov pomožni cilj prenos delujočega podjetja ob čim večji ohranitvi delovnih mest (glej v tem smislu sodbo z dne 28. aprila 2022, Federatie Nederlandse Vakbeweging (Postopek pre-pack), C‑237/20, EU:C:2022:321, točka 55).
49
Iz sodne prakse Sodišča še izhaja, da ni treba ugotoviti le, da je glavni cilj stečajnega postopka ali temu podobnega postopka zaradi plačilne nesposobnosti čim bolje poplačati upnike, ampak tudi, da izvedba takega prenosa omogoča uresničitev tega glavnega cilja (glej v tem smislu sodbo z dne 28. aprila 2022, Federatie Nederlandse Vakbeweging (Postopek pre-pack), C‑237/20, EU:C:2022:321, točka 53).
50
Zato mora predložitveno sodišče glede na vse upoštevne elemente preveriti, ali je bil namen zaporednih postopkov, ki sta predmet postopka v glavni stvari, obravnavanih posamično ali skupaj, čim bolje poplačati vse upnike in ali sta omogočila uresničitev tega cilja v smislu sodne prakse, navedene v prejšnji točki, ali pa je bil, nasprotno, njihov namen primarno ohraniti operativnost podjetja oziroma njegovih preživetja sposobnih enot.
51
V zvezi s tem se na eni strani zdi, da iz spisa, predloženega Sodišču, izhaja, da v belgijskem pravu postopek sodnega prestrukturiranja drugače kot stečajni postopek primarno ni namenjen zagotavljanju čim boljšega poplačila upnikov. Poleg tega je iz predložitvene odločbe razvidno, da je bila v obravnavanem primeru s sodbo, s katero so bili na podlagi predloga za sodno prestrukturiranje, ki ga je vložila družba WIBRA BELGIË SA, imenovani sodni pooblaščenci, tem sodnim pooblaščencem dana naloga organizirati in prenesti vse ali del dejavnosti te družbe.
52
Na drugi strani, če bi predložitveno sodišče menilo, kot je bilo navedeno v točki 44 te sodbe, da sta postopek sodnega prestrukturiranja in stečajni postopek družbe WIBRA BELGIË SA skupaj pomenila stečajni postopek oziroma temu podoben postopek zaradi plačilne nesposobnosti v smislu člena 5(1) Direktive 2001/23, bi moralo preučiti, ali tak postopek izpolnjuje pogoj, naveden v točki 45 te sodbe, kar pomeni, da je bil glavni cilj tega postopka, upoštevanega v celoti, doseči največje možno vračilo za vse upnike odsvojitelja (glej v tem smislu sodbo z dne 28. aprila 2022, Federatie Nederlandse Vakbeweging (Postopek pre‑pack), C‑237/20, EU:C:2022:321, točki 52 in 53).
53
Za preučitev, ali je pogoj, na katerega je bilo opozorjeno v točki 45 te sodbe, izpolnjen, bi lahko predložitveno sodišče v obravnavanem primeru med drugim upoštevalo dejstvo, da je bila družba WIBRA BELGIË SRL ustanovljena s ciljem prevzema in nadaljevanja nekaterih dejavnosti, ki jih je prej opravljala družba WIBRA BELGIË SA, in da je bilo v sporočilu za javnost dan po razglasitvi stečaja te družbe, ki ga je izdala družba „WIBRA“, navedeno, da so stečajni upravitelji, ki so bili imenovani po tej razglasitvi stečaja, „po uskladitvi z načrtom prevzema družbe WIBRA“ v zvezi s prenosom belgijskega sedeža družbe WIBRA BELGIË SA in 36 prodajaln ter ponovno zaposlitvijo 183 zaposlenih pojasnili, da „[s] tem ponovnim zagonom preneha negotovost glede nadaljevanja dejavnosti družbe WIBRA v Belgiji“.
54
Drugič, prepričati se je še treba, ali je stečajni ali temu podoben postopek zaradi plačilne nesposobnosti v glavni stvari urejen z zakonskimi ali podzakonskimi določbami, s katerimi je mogoče zagotoviti, da njegovo izvajanje ne povzroča pravne negotovosti (glej v tem smislu sodbo z dne 28. aprila 2022, Federatie Nederlandse Vakbeweging (Postopek pre-pack), C‑237/20, EU:C:2022:321, točki 54 in 55).
55
V zvezi s tem iz spisa, predloženega Sodišču, ne izhaja, da postopek sodnega prestrukturiranja ali stečajni postopek, kot sta določena v belgijskem pravu, ne bi imela zadostne podlage v zakonskih ali podzakonskih določbah, da bi bil izpolnjen pogoj iz prejšnje točke, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.
56
Če pa bi predložitveno sodišče prišlo do zaključka, da lahko v postopku v glavni stvari postopek sodnega prestrukturiranja in stečajni postopek družbe WIBRA BELGIË SA skupaj pomenita stečajni postopek ali temu podoben postopek zaradi plačilne nesposobnosti v smislu člena 5(1) Direktive 2001/23, bi moralo ugotoviti, ali je zaporedna kombinacija teh dveh postopkov dovolj uokvirjena z zakonskimi oziroma podzakonskimi določbami.
57
Na tretjem mestu in nazadnje, v zvezi s pogojem, da mora biti postopek iz člena 5(1) Direktive 2001/23 pod nadzorom pristojnega organa oblasti, je treba na eni strani poudariti, da iz sodne prakse Sodišča izhaja, da to ne velja, kadar je imenovani sodni pooblaščenec odgovoren za organizacijo in izvedbo prenosa podjetja v imenu in za račun dolžnika ter mora iskati ponudbe s poudarkom na ohranitvi celote ali dela dejavnosti podjetja, pri čemer upošteva pravice upnikov, za kar se zdi, da gre v okviru postopka sodnega prestrukturiranja v smislu belgijskega prava (glej v tem smislu sodbo z dne 16. maja 2019, Plessers, C‑509/17, EU:C:2019:424, točki 46 in 47).
58
Na drugi strani, če bi predložitveno sodišče prišlo do ugotovitve, da je stečajni ali temu podoben postopek zaradi plačilne nesposobnosti v smislu člena 5(1) Direktive 2001/23 v obravnavanem primeru sestavljen iz kombinacije postopkov sodnega prestrukturiranja in stečajnega postopka družbe WIBRA BELGIË SA, bi moralo ugotoviti, ali je taka kombinacija, obravnavana v celoti, pod nadzorom pristojnega organa oblasti. V skladu s sodno prakso Sodišča tak nadzor potrjujejo, najprej, dejstvo, da sodišče opredeli naloge pooblaščencev v predhodni fazi te kombinacije postopka sodnega prestrukturiranja in stečajnega postopka ter nadzira izvajanje teh nalog ob začetku stečaja v pravem pomenu besede, dalje, okoliščina, da se prenos podjetja izvede šele po začetku stečajnega postopka, kar stečajnemu upravitelju omogoča, da temu nasprotuje, in nazadnje, dejstvo, da so pooblaščenci, ki delujejo v okviru pripravljalne faze, odgovorni za svoja dejanja pod enakimi pogoji kot stečajni upravitelji. Pri ugotavljanju, ali je tak postopek pod nadzorom pristojnega organa oblasti, ne gre odločilni pomen pripisati okoliščini, da do podpisa sporazuma o prenosu pride malo po začetku stečajnega postopka, niti dejstvu, da pooblaščenci, ki delujejo med pripravljalno fazo tega postopka, nimajo nobenih zakonskih pooblastil (glej v tem smislu sodbo z dne 28. aprila 2022, Federatie Nederlandse Vakbeweging (Postopek pre‑pack), C‑237/20, EU:C:2022:321, točke 59 in od 62 do 64).
59
Nazadnje in da bi se predložitvenemu sodišču zagotovili vsi koristni napotki za rešitev spora o glavni stvari, je treba opozoriti, da v skladu s členom 5(4) Direktive 2001/23 države članice sprejmejo ustrezne ukrepe, da preprečijo zlorabo postopkov plačilne nesposobnosti, zaradi katerih bi bili delavci prikrajšani za pravice, ki izhajajo iz te direktive.
60
V obravnavanem primeru je družba WIBRA BELGIË SA predlagala uvedbo postopka sodnega prestrukturiranja, ki ga ureja belgijsko pravo in ki delavcem zagotavlja jamstva za pripravo prenosa vseh ali nekaterih dejavnosti te družbe. Iz predložitvene odločbe je razvidno, da je navedena družba po tem, ko je tribunal de l’entreprise de Gand (gospodarsko sodišče v Gentu) zavrnilo odobritev ponudbe za prevzem, ki so jo sprejeli sodni pooblaščenci, imenovani v okviru tega postopka, temu sodišču predlagala, naj razglasi njen stečaj in začne postopek, s katerim so po belgijskem pravu delavcem zagotovljena drugačna jamstva od tistih, ki so določena v okviru postopka sodnega prestrukturiranja.
61
Vendar je iz predložitvene odločbe po eni strani prav tako razvidno, da je to ponudbo za prevzem dala družba, ki je bila povezana z družbo WIBRA BELGIË SA, vendar ni podatka o iskanju drugih potencialnih kupcev, in da je bila zavrnitev odobritve utemeljena s tem, da je bila navedena ponudba v nasprotju z več kogentnimi določbami v zvezi z varstvom delavcev, na katere bi se lahko nanašal načrtovani prenos podjetja.
62
V teh okoliščinah mora predložitveno sodišče glede na vse upoštevne elemente preveriti, ali v obravnavanem primeru ni prišlo do zlorabe postopka zaradi plačilne nesposobnosti, katerega namen bi bil delavcem iz postopka v glavni stvari odvzeti pravice, ki izhajajo iz Direktive 2001/23.
63
Glede na vse zgornje preudarke je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 5(1) Direktive 2001/23 razlagati tako, da se uporablja v položaju, v katerem stečajni postopek sledi postopku sodnega prestrukturiranja, med katerim je bil pripravljen sporazum o delnem prenosu zadevnega podjetja, vendar ga pristojno sodišče ni odobrilo, preden je bil izvršen po razglasitvi stečaja, če je bil izvedeni stečajni ali temu podoben postopek zaradi plačilne nesposobnosti dejansko začet zaradi likvidacije premoženja odsvojitelja, če je navedeni postopek pod nadzorom pristojnega organa oblasti in če ga ni mogoče opredeliti kot zlorabo.
Stroški
64
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Člen 5(1) Direktive Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov
je treba razlagati tako, da
se uporablja v položaju, v katerem stečajni postopek sledi postopku sodnega prestrukturiranja, med katerim je bil pripravljen sporazum o delnem prenosu zadevnega podjetja, vendar ga pristojno sodišče ni odobrilo, preden je bil izvršen po razglasitvi stečaja, če je bil izvedeni stečajni ali temu podoben postopek zaradi plačilne nesposobnosti dejansko začet zaradi likvidacije premoženja odsvojitelja, če je navedeni postopek pod nadzorom pristojnega organa oblasti in če ga ni mogoče opredeliti kot zlorabo.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.