62001CC0332_HU
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Keresetében Görögország a tagállamok egyes, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege alapján teljesített kifizetéseinek a közösségi finanszírozás keretéből való kizárásáról szóló, 2001. július 11-i 2001/557/EK bizottsági határozat (a továbbiakban: a határozat vagy a megtámadott határozat) részleges megsemmisítését kérte.(2)
2. Görögország különösen a gyapot, olívaolaj, szárított szőlő, juh- és kecskehús ágazatok tekintetében vitatja a közösségi finanszírozás keretéből való bizottsági kizárást.
3. Görögország keresetének és jogi érveinek részletes vizsgálata előtt hasznos áttekinteni a közös agrárpolitikát szabályozó jogi háttér lényeges elemeit valamint az Alap hatálya alá tartozó számlaelszámolási eljárást.
Jogi háttér
Az elsődleges közösségi szabályozás
4. A közös agrárpolitika finanszírozására vonatkozó alapvető szabályokat a 729/70 rendelet(3) fekteti le, mely előírja, hogy az Alap azokat a közös intézkedéseket finanszírozza, melyek az EK 33. cikk (1) bekezdése a) pontjában meghatározott célok elérését szolgálják, beleértve – a közösségi előírásoknak megfelelően – a mezőgazdasági piacok közös szervezése keretében végrehajtott, a mezőgazdasági piacok stabilizálására irányuló beavatkozást is. (4)
5. A 729/70 rendelet 5. cikke meghatározza az Alap által finanszírozható ügyletek kifizetéseire felhatalmazott nemzeti szervek („kifizető ügynökségek”) által kezdeményezett számlaelszámolási eljárásokat. Az 5. cikk (2) bekezdése c) pontjának első albekezdése kifejezetten előírja, hogy a Bizottság a közösségi finanszírozás keretéből zárja ki azon kifizetéseket, melyeket nem a közösségi előírásoknak megfelelően teljesítettek.
6. Az 5. cikk (2) bekezdése c) pontja előírja továbbá:
„Minden, a finanszírozás megtagadásáról szóló határozat meghozatalát megelőzően a Bizottság ellenőrzéseinek eredményei, valamint az érintett tagállam észrevételei írásbeli egyeztetés tárgyát képezik, amelynek során a felek törekednek a következményekben való megállapodásra.
Megállapodás hiányában a tagállam négy hónapos határidőn belül kezdeményezheti az álláspontok egyeztetésére irányuló eljárást, amelynek eredményét – a Bizottsággal közlendő és ez utóbbi által a finanszírozás megtagadása tárgyában történő határozathozatalt megelőzően megvizsgálandó – jelentésbe kell foglalni.
A Bizottság a finanszírozásból kizárandó összeget különösen a megállapított szabálytalanság súlya alapján állapítja meg. A Bizottság ennek során figyelembe veszi a jogsértés természetét és súlyát, valamint a Közösségnek okozott pénzügyi hátrány mértékét.
Nem tagadható meg a Bizottság által az ellenőrzések eredményéről a tagállamnak címzett írásbeli értesítéstől számított huszonnégy hónapnál régebben teljesített kifizetés finanszírozása. […] ” (5) [nem hivatalos fordítás]
7. A 729/70 rendelet 8. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a tagállamok kötelesek intézkedéseket tenni az Alap által finanszírozott ügyletek megfelelő végrehajtása, a szabálytalanságok megelőzése, valamint a szabálytalanságok miatt elveszített összegek visszanyerése érdekében. A legtöbb mezőgazdasági ágazatban kifejezett közösségi intézkedések állapítják meg részletesen, hogy a tagállamoknak a 8. cikk (1) bekezdéséből eredő általános kötelezettségük teljesítése érdekében milyen intézkedéseket kell megtenniük. (6)
8. A 729/70 rendelet 9. cikke számos intézkedés megtételére hatalmazza fel a Bizottságot a tagállamok hatóságai által szolgáltatott adatok és dokumentumok ellenőrzése és kiegészítése érdekében. A Bizottság például helyszíni ellenőrzéseket hajthat végre, az Alap által finanszírozott kifizetéssel kapcsolatos valamennyi könyvbe és okiratba betekinthet, valamint vizsgálatokat és ellenőrzéseket folytathat, vagy a tagállamokkal megállapodhat abban, hogy ezen vizsgálatokat és ellenőrzéseket a tagállamok maguk folytatják le.
9. A 729/70/EGK tanácsi rendeletnek az EMOGA Garanciarészlege számlaelszámolási eljárása tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1663/95/EK bizottsági rendelet(7) 8. cikke (1) bekezdésének első albekezdése vonatkozó része előírja:
„Amennyiben valamely vizsgálat hatására a Bizottság úgy értékeli, hogy valamely felmerült kiadás nem felelt meg a közösségi szabályoknak, tájékoztatja az érintett tagállamot a megállapításairól, a jövőbeli megfelelőség érdekében meghozandó korrekciós intézkedésekről, valamint a 729/70/EGK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján általa kizárásra javasolható kiadás becsült összegéről. A tájékoztatásban hivatkozni kell erre a rendeletre. […]”
Az elsődleges szabályozás Bíróság általi értelmezése
10. A Bíróság számos alapelvet alakított ki a Bizottság által alkalmazott levonások jogszerűségének a tagállamok általi megtámadásával kapcsolatban.
11. Először nyilvánvaló, hogy a 729/70 rendelet felhatalmazza a Bizottságot, hogy csak azokkal az összegekkel terhelje az EMOGÁ-t, amelyeket a különböző mezőgazdasági szektorok szabályainak megfelelően fizettek ki(8), és ennek következtében kötelezi a Bizottságot, hogy tagadja meg azoknak a kifizetéseknek a finanszírozását, amelyeknél szabálytalanságokat észlel:(9) veszélyeztetné az EMOGA számlaelszámolási eljárás célját – amelynek célja annak ellenőrzése, hogy a visszatérítések és a beavatkozások a közösségi szabályoknak megfelelően történnek, ezáltal biztosítva, hogy valamennyi kereskedő azonos versenyfeltételekkel működhessen – ha a Bizottság a nemzeti gyakorlat szabályellenességének megállapítása esetén mérlegelési jogkörét gyakorolva fogadná el, vagy utasítaná vissza a közösségi finanszírozást az EMOGÁ-ra gyakorolt pénzügyi utóhatások súlyossága szerint.(10) Ennek megfelelően a tagállamokat terheli minden más kifizetett összeg, különösen a nemzeti hatóságok által abban a téves feltételezésben kifizetett összegek, hogy annak kifizetésére jogosultak voltak. (11)
12. Konkrétabban a 729/70 rendelet 8. cikkének (1) bekezdése előírja azt az általános kötelezettséget, hogy a tagállamoknak minden szükséges intézkedést meg kell tenniük annak érdekében, hogy meggyőződjenek az EMOGA által finanszírozott ügyletek teljesítésének és végrehajtásának megfelelőségéről, valamint hogy megelőzzék a szabálytalanságokat, és fellépjenek ellenük, valamint hogy a szabálytalanság vagy gondatlanság következtében elvesztett pénzösszegeket visszanyerjék még abban az esetben is, ha a meghatározott közösségi jogi aktus kifejezetten nem írja elő külön ellenőrző intézkedések elfogadását. A fenti rendelkezésből – az EK 10. cikkben lefektetett, a Bizottsággal való jóhiszemű együttműködési kötelezettségre is figyelemmel, valamint különös tekintettel a közösségi források szabályszerű felhasználására – az is következik, hogy a tagállamok kötelesek átfogó adminisztratív ellenőrzéseket, valamint helyszíni ellenőrzéseket végezni, biztosítva a kérdéses támogatások engedélyezésére vonatkozó érdemi és formai feltételek megfelelő betartását. Az ellenőrzéseket olyan formában kell lefolytatni, hogy semmi kétség ne férhessen az EMOGÁ-ra terhelt kifizetések szabályszerűségéhez. (12) Amikor valamely rendelet az ellenőrzés egy meghatározott módját határozza meg, a tagállamok kötelesek azt alkalmazni anélkül, hogy szükség lenne azon feltételezésük igazolására, amely szerint egy eltérő ellenőrzési rendszer hatékonyabb lenne. (13)
13. Ami a bizonyítási terhet illeti, bár a Bizottságnak a tagállam által teljesített kifizetések EMOGÁ-ra terhelését megtagadó határozatát olyan bizonyítékokkal kell alátámasztania, melyek alapján komoly, ésszerű kétség ébred a tagállam által elvégzett ellenőrzések létezése vagy megfelelősége tekintetében, a Bizottság azonban nem köteles kimerítően bizonyítani, hogy az ellenőrzések elégtelenek vagy az adott állam által benyújtott adatok szabálytalanok voltak, vagy akár részletekkel szolgálni az ellenőrzések elégtelenségéről vagy a szolgáltatott adatok helytelenségéről. A tagállam tudja leginkább az EMOGA számlaelszámolásokhoz szükséges adatokat összegyűjteni és ellenőrizni, ebből következően az érintett állam kötelessége az általa ténylegesen elvégzett ellenőrzésekre és számadatai pontosságára vonatkozó, és adott esetben a Bizottság állításainak pontatlanságára utaló részletes és teljes bizonyítékok szolgáltatása.(14) A tagállam nem vonhatja kétségbe a Bizottság megállapításait anélkül, hogy a saját állításait megbízható és működő ellenőrzési rendszer fennállására utaló adatokkal támasztaná alá. (15)
14. Továbbá adott esetben azt is a tagállamnak kell bizonyítani, hogy a Bizottság tévedett az állítólagos szabályszegés eredményeként pénzügyi szinten megkívánt lépéssel kapcsolatban.(16) Amennyiben a Bizottság úgy találja, hogy nincsenek megfelelő ellenőrzési eljárások, a kérdéses kifizetés EMOGÁ-ra terhelését teljes egészében visszautasíthatja.(17) Amikor a Bizottság ahelyett, hogy teljes egészében visszautasítaná a szabályszegéssel érintett kifizetést, arra törekszik, hogy a szabálytalanságokat eltérően kezelő szabályozást léptessen életbe az ellenőrzésben tapasztalt hiányosságok mértékétől és attól függően, hogy azok milyen kockázatot jelentenek az EMOGÁ-ra, az adott tagállamnak kell bizonyítania, hogy az alkalmazott kritériumok önkényesek és méltánytalanok. (18)
15. Ami a számlaelszámolással kapcsolatos határozatok indoklási kötelezettségét illeti, a határozatot megfelelően indokoltnak kell tekinteni, ha a címzett tagállam nagymértékben részt vett az e határozatot kidolgozó eljárásban, és ismerte – például az összefoglaló jelentésből vagy a Bizottsággal folytatott levelezésekből – azokat az indokokat, amelyek alapján a Bizottság úgy határozott, hogy a vitatott összeggel nem terheli az EMOGÁ-t. (19)
16. Ami a Bizottságnak az 1663/95 rendelet 8. cikke (1) bekezdéséből, valamint a 729/70 rendelet 5. cikke (2) bekezdésének c) pontjából eredő kötelezettségeit illeti, a 8. cikk (1) bekezdése kiegészíti az 5. cikk (2) bekezdésének c) pontját, meghatározva azokat a követelményeket, amelyeknek az utóbbi rendelkezés értelmében a Bizottság által „az ellenőrzések eredményéről az érintett tagállamnak címzett írásbeli értesítés[nek]” meg kell felelnie. (20) Az értesítésnek ebből következően meg kell határoznia azokat a korrekciós intézkedéseket, amelyeket a jövőbeni szabálykövetés érdekében életbe kell léptetni, tartalmaznia kell bármely olyan kifizetés értékelését, amelyet a Bizottság kizárni javasol, és utalni kell az 1663/95 rendeletre; a tagállamnak a válaszadásra két hónap áll rendelkezésére.
17. A jogszabály által előírt követelmények célja, hogy az érintett tagállamok pontosan meg tudják állapítani az ideiglenes korlátozás kezdő napját; a kizárási határidő célja, hogy a tagállamokat megvédje a jogbizonytalanságtól, amely akkor állna fenn, ha a Bizottság valamely megfelelőségi határozat meghozatala előtt évekkel korábban teljesített kifizetéseket megkérdőjelezhetne (21) A tagállam azonban ezen időszak védelmét csak addig veheti igénybe, amíg a közösségi jogból eredő saját kötelezettségeinek eleget tesz, különös tekintettel az ellenőrzésekre vonatkozó adatok önkéntes közlésére. Így annak eldöntése érdekében, hogy a 24 hónapos határidőnek eleget tettek-e, a tagállam nem veheti figyelembe kizárólag a kifizetés felmerülésének napját anélkül, hogy ne venné figyelembe azt a napot, amelyen a Bizottságnak a kifizetésekről megfelelő és kielégítő adatokat szolgáltatott, időt hagyva a Bizottságnak a számlaelszámolás végrehajtására. (22)
A bizottsági iránymutatások
18. Az 1997. december 23-i VI/5330/97. sz.(23) bizottsági irat (a továbbiakban: az iránymutatások) tartalmazza azokat az iránymutatásokat, amelyeket az intézmény az EMOGA Garanciarészlegének számlaelszámolási eljárása keretében a pénzügyi korrekciók alkalmazása során követni törekszik.
19. Az iránymutatások megállapítják, hogy amennyiben a Bizottság szerint valamely kifizetés nem felelt meg a közösségi szabályoknak, általános szabályként a Bizottság a finanszírozást megtagadja. Ha a tagállam nem tesz eleget annak a közösségi előírásnak, amely megkívánja a támogatás iránti kérelmek megfelelőségének ellenőrzését, a szóban forgó teljes kifizetés bizottsági finanszírozásának megtagadása néhány esetben meghaladhatja a Közösség által ténylegesen elszenvedett pénzügyi veszteséget. Ilyen esetekben a veszteséget becslés útján kell megállapítani. A 729/70 rendelet 5. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összhangban a korrekció mértékét egyértelműen a valószínű veszteséghez kell igazítani. Meghatározott közösségi szabályok jelentős – az EMOGÁ-t veszteség vagy szabálytalanság tényleges veszélyének kitevő – megsértésének kell megvalósulnia.
20. A 2. melléklet a tagállamok által szabálytalanul elvégzett ellenőrzéseknek a számlaelszámolásra gyakorolt pénzügyi következményeit határozza meg. Erre a célra az iránymutatások az ellenőrzések két kategóriáját különböztetik meg:
– A kulcsellenőrzések az érdemi elemek, különösen a kérelem céljának valósága, a mennyiség és a minőségi feltételek, ideértve a határidők betartását is, a terméssel kapcsolatos követelmények, birtokon tartási határidő, stb., tárgyi és adminisztratív ellenőrzése. Az ilyen ellenőrzéseket a helyszínen kell elvégezni a független forrásokból, úgymint a telekkönyvi nyilvántartásokból származó információkkal való összevetés útján.
– A másodlagos ellenőrzések a kérelmek megfelelő kezeléséhez szükséges adminisztratív intézkedések, úgymint a benyújtási határidők megtartásának ellenőrzése, az ugyanazon célra irányuló kettős kérelmek azonosítása, a kockázatfelmérés, a szankciók alkalmazása és az eljárások megfelelő felügyelete.
21. Az iránymutatások előírják, hogy amennyiben egy vagy több kulcsellenőrzést nem végeztek el, illetve azokat olyan rosszul vagy ritkán végezték el, hogy alkalmatlanok voltak a kérelmek elfogadhatóságának megállapítására vagy a szabálytalanságok megelőzésére, 10 %-os mértékű korrekciót kell alkalmazni, mivel ésszerűen feltételezhető, hogy komoly veszélye merült fel annak, hogy az EMOGA súlyos veszteségeket szenved. Amennyiben minden kulcsellenőrzést elvégeztek, de azokat nem a rendeletek által előírt számban, gyakorisággal vagy szigorral hajtották végre, 5 %-os mértékű korrekciót kell alkalmazni, mivel ésszerűen feltételezhető, hogy ezek az ellenőrzések nem biztosították elvárt mértékben a kérelmek szabályosságát, és jelentős kockázata volt annak, hogy az EMOGA veszteségeket szenved. Amennyiben valamely tagállam megfelelően végzi el a kulcsellenőrzéseket, de teljes mértékben elmulaszt egy vagy több másodlagos ellenőrzést, 2 %-os korrekciót kell alkalmazni, tekintettel annak kisebb mértékű kockázatára, hogy az EMOGA veszteségeket szenved, valamint figyelemmel a jogsértés kisebb súlyára. Mindazonáltal, ha az ellenőrzési rendszer alkalmazására egyáltalán nem kerül sor vagy az súlyosan hiányos, valamint nagyon gyakori szabálytalanságokra és a szabálytalan vagy csalárd gyakorlattal szembeni fellépés során tanúsított gondatlanságra utaló adatok merülnek fel, 25 %-os korrekciót kell alkalmazni, mivel ésszerűen feltételezhető, hogy az elfogadhatatlan kérelmek büntetlen előterjesztésének lehetősége azt eredményezi, hogy az EMOGA különösen súlyos veszteségeket szenved.
22. A bizottsági iránymutatásokban meghatározott átalánykorrekció alkalmazására vonatkozó kritériumokat a Bíróság számos alkalommal vizsgálta. Az ítélkezési gyakorlatból egyértelműen kitűnik, hogy a Bíróság e kritériumokat érvényesnek tartja. (24)
Eljárás
23. Jelen ügyben a Bizottság a kifizetések visszatérítésének megtagadását a 729/70 rendelet 5. cikke (2) bekezdésének c) pontja által előírt egyeztetési eljárást követően, a Bizottság által 2001. június 19-én kiadott Rapport de synthèse-ben (összefoglaló jelentés)(25) kifejtett indokokra alapozta.
A kifizetések visszautasításáról a gyapot ágazatban
Jogi háttér
24. A kérdéses időszakban a gyapotra vonatkozó támogatási rendszerre elsődlegesen irányadó jogszabályok, először, a gyapotra vonatkozó támogatási rendszer megállapításáról és a 2169/81/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 1554/95/EK rendelet(26) ; másodszor pedig a támogatási rendszernek a gyapotágazatban való alkalmazásának részletes szabályairól szóló 1201/89/EGK rendelet (27) .
25. Az 1554/95 rendelet 8. cikke előírja:
„Az 5. cikk (3) bekezdésében hivatkozott gyapottermelés becslését […], figyelemmel a várható terméshozam becslésére, október 1-jét megelőzően kell elkészíteni.
A becslések kidolgozása érdekében létre kell hozni a bevetett területekre vonatkozó nyilatkozatok rendszerét.”
26. Az 1201/89 rendelet 8. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
„Minden gyapottermelő évente az érintett tagállam által meghatározott napig, de – a vis maior esetét kivéve – legkésőbb július 1-ig nyilatkozatot nyújt be a bevetett területekről.
Mindazonáltal az 1996. évben Görögország esetében a július 1-i határidő helyett augusztus 1-je irányadó.”
27. A 1201/89 rendelet 12. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerint:
„A termelő tagállam által e célból kijelölt szervezet a nyilatkozatok legalább 5 %-a tekintetében szúrópróbaszerűen a helyszínen ellenőrzi […] a bevetett területekre vonatkozó nyilatkozatok pontosságát.”
28. Az 1201/89 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének második albekezdését beiktató 1437/96 rendelet(28) preambuluma megállapítja:
„[…] Az 1201/89/EGK bizottsági rendelet 8. cikk (1) bekezdése […] előírja, hogy minden gyapottermelő évente az érintett tagállam által meghatározott napig, de – a vis maior esetét kivéve – legkésőbb július 1-ig nyilatkozatot nyújt be a bevetett területekről […] az 1996-os évben, Görögországban a közszolgálatok sztrájkjai a nyilatkozatok benyújtását komolyan hátráltatták;
[…] ennek következtében az 1996-os évre Görögország esetében július 1-je utáni időpontot kell megállapítani;
[…]” (29)
A Bizottság álláspontja és Görögország kereseti kérelmei
29. Az összefoglaló jelentés megállapítja, hogy (i) az 1995/96-os gazdasági évben a személyzet hiánya miatt elmaradt a bevetett területekre vonatkozó nyilatkozatok helyszíni ellenőrzése a Szerrai és Drama körzetekben (30), és (ii) az 1996/97-es gazdasági évben a bevetett területekre vonatkozó nyilatkozatok ellenőrzésére a Voiotia és Imathia körzetekben az ellenőrök sztrájkja miatt későn került sor. Ezzel megsértették az 1201/89 rendelet 12. cikke (1) bekezdésének a) pontját, mely előírja a nyilatkozatok legalább 5%-ának ellenőrzését. A Bizottság ezért az összes hibás kifizetés 10 %-át kitevő, 4 163 259 550 GRD összegű korrekciót javasolt.
30. Görögország azt kéri a Bíróságtól, hogy a határozatot a gyapot szektorban a fenti levonásokat alkalmazó részében semmisítse meg, vagy másodlagosan a levonásokat a bejelentett kifizetések 2 %-ára csökkentse.
Az ellenőrzések hiánya Szerrai és Drama körzetekben
31. Görögország, miközben elismeri, hogy Szerrai és Drama körzetekben nem voltak ellenőrzések, azt állítja, hogy a Bizottság tévesen értelmezi az 1201/89 rendelet 12. cikke (1) bekezdésének a) pontját. Az összefoglaló jelentésben a Bizottság azt állította, hogy a 12. cikk (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott ellenőrzésnek reprezentatívnak kell lennie, ezért egyetlen körzet sem hagyható ki az ellenőrzésből. Ezzel szemben Görögország fenntartja, hogy a rendelkezés csak a bevetett területekre vonatkozó nyilatkozatok 5 %-ának ellenőrzését írja elő. Az 1995/96-os gazdasági évben 119 942 nyilatkozat érkezett be, és 8 299 ellenőrzést hajtottak végre, ami az összes nyilatkozat 6,9 %-a. A Szerrai és Drama körzetekben elmaradt ellenőrzések ellenére az ellenőrzések még így is teljes mértékben reprezentatívak voltak. Továbbá ellentétes lenne az egyenlő elbánás elvével, ha a rendelkezést körzetenként értelmeznénk, mivel más tagállamokban nincsenek a Görögországéval egyenértékű nemzeti közigazgatási egységek. Még akkor is, ha helytálló volna, hogy a 12. cikk (1) bekezdésének a) pontja adott közigazgatási egység 5 %-ára vonatkozóan írja elő az ellenőrzéseket, ennek az egységnek nem a körzetnek, hanem a régiónak, vagy a földrajzi területnek kellene lennie.
32. Továbbá Görögország azt állítja, hogy Szerrai és Drama körzetekben az ellenőrzések elmaradását átmeneti személyzethiány okozta, amelynek megoldása után az ellenőrzések azokban a körzetekben is folytatódtak. A jóhiszeműség és az arányosság elvéből következően a Bizottság által alkalmazott szigorú korrekció ilyen átmeneti körülménnyel nem igazolható.
Késedelmes ellenőrzések Voiotia és Imathia körzetekben
33. Görögország előterjeszti, hogy az 1201/89 rendelet nem ír elő határidőt a helyszíni ellenőrzések elvégzésére, a jogszabályból mindössze annyi következik, hogy az ellenőrzéseknek megfelelő időben kell történniük, nevezetesen akkor, amikor a vizsgálandó területeket már biztosan bevetették. Ez az időszak augusztustól áprilisig tart, mivel a bevetett terület mérete a gyapot betakarítását követően is megállapítható a talajban maradó gyapotszár alapján. Csaknem az összes ellenőrzést szeptemberben, októberben és novemberben végezték el.
34. Másodlagosan Görögország elismeri, hogy bizonyos körzetekben voltak ugyan késedelmek, de állítása szerint ezeket vis maior okozta, nevezetesen a gyapottal foglalkozó szervezet alkalmazottai több mint 95%-ának sztrájkja.
Értékelés
35. A Szerrai és Drama körzetekben elmaradt ellenőrzésekkel kapcsolatban egyetértek Görögországgal abban, hogy a 12. cikk (1) bekezdése a) pontjának egyszerű olvasata szerint a kijelölt szervezet az összes beérkezett nyilatkozat legalább 5 %-át szúrópróbaszerűen választja ki. A szúrópróbaszerűség követelménye azt hivatott biztosítani, hogy idővel az adott szervezet illetékessége alá tartozó valamennyi terület ellenőrzés alá fog esni. Az alternatív álláspontnak az is hátránya, hogy meg kellene határozni, milyen regionális egységet tekintsünk irányadónak, és amint azt Görögország jelezte, ez a kötelezettség méltánytalansághoz vezethet. A 12. cikk (1) bekezdésének a) pontja szembeállítható a 2911/90 rendelet (31) 6. cikkének (2) bekezdésével, amely kifejezetten előírja, hogy az ellenőrzéseket a szárítottszőlő-ágazatban „minden hatáskörrel rendelkező egység illetékességi területén” a termelési nyilatkozatok reprezentatív hányadán kell elvégezni.
36. A Bíróság elé terjesztett iratokból azonban kitűnik, hogy Görögország nem alkalmazta elfogadhatóan a rendszert. A keresetben egy táblázat került bemutatásra, amely szerint a Görögország által hivatkozott nyilatkozatok 6,9 %-a, amelyek tekintetében az ellenőrzést elvégezték, Szerrai körzetre 1 101 nyilatkozatot tartalmaz (összesen 10 874 nyilatkozatból), Drama körzetre pedig 325-öt (összesen 3 222-ből), amelyeket szúrópróbaszerűen választottak ki ellenőrzésre. Ezáltal úgy tűnik, hogy a szúrópróbaszerű ellenőrzési eljárás tartalmazta az erre a két körzetre vonatkozó nyilatkozatokat. Elfogadottnak tűnik azonban, hogy valójában az ily módon kiválasztott nyilatkozatokkal lefedett területek egyikét sem ellenőrizték. Az pedig, hogy a tagállam, amely szúrópróbaszerűen választja ki ellenőrzésre a nyilatkozatokat, két teljes körzetre vonatkozó valamennyi így kiválasztott nyilatkozatot kizárjon az ellenőrzési eljárásból egyértelműen ellentétes a jogszabály szellemével, amely megkívánja a bevetett területek nyilatkozatai meghatározott százalékának ellenőrzését. A Bíróság ítélkezési gyakorlatából következően az érintett tagállam kötelessége az általa ténylegesen elvégzett ellenőrzésekre vagy a számadatok pontosságára vonatkozó részletes és teljes bizonyítékok szolgáltatása, és ez a tagállam nem vonhatja kétségbe a Bizottság megállapításait, anélkül hogy a saját állításait megbízható és működő ellenőrzési rendszer fennállására utaló adatokkal támasztaná alá. (32) Nyilvánvalóan ellentétes lenne ezekkel az alapelvekkel, ha a tagállam szelektív ellenőrzésekre támaszkodna, miközben a jogszabály szúrópróbaszerű ellenőrzést ír elő.
37. Ami a Voiotia és Imathia körzetekben elvégzett késedelmes ellenőrzéseket illeti, hajlok arra, hogy egyetértsek Görögország álláspontjával, mivel a 12. cikk (1) bekezdésének a) pontja az ellenőrzések elvégzésére kifejezetten nem állapít meg határidőt, ésszerű értelmezés szerint az ellenőrzéseknek olyan időben kell történniük, amikor az ellenőrzött területeket már biztosan bevetették, az ellenőrzéseknek ezért nem kell feltétlenül megelőzniük a betakarítást (ahogyan azt a Bizottság javasolja), mivel Görögország állítása szerint a betakarítás után elvégzett ellenőrzések ugyanazt az eredményt biztosítják, amennyiben a gyapotszárak a talajban maradtak.
38. Úgy tűnik azonban, hogy a Bizottság, ismételt felszólításai ellenére, semmiféle információt vagy dokumentumot nem kapott arra vonatkozóan, hogy az ilyen ellenőrzéseket, még ha ‑ értelmezése szerint – késedelmesen is, de elvégezték-e. Mivel a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a tagállam nem vonhatja kétségbe a Bizottság megállapításait anélkül, hogy a saját állításait megbízható és működő ellenőrzési rendszer fennállására utaló adatokkal támasztaná alá, (33) Görögország keresetének ezen része nem áll meg.
39. Ami a vis maiorra vonatkozó érvelést illeti, úgy tűnik számomra, hogy a dátumokkal némi zavar támadt. Görögország a keresetéhez mellékletként a gyapotmunkások szakszervezete által kibocsátott dokumentumokat csatolt annak bizonyítékaként, hogy az alkalmazottak több mint 95 %-a öt napon át bejelentett sztrájkban vesz részt. Úgy tűnik, hogy a Görögország által hivatkozott sztrájkra vonatkozóan ezek a dokumentumok szolgáltatják az egyetlen bizonyítékot, amelyeket a Bizottsághoz benyújtottak, és erre is csak a kereset benyújtása után került sor. Azonban a mellékletben szereplő összes dokumentum 1995-ből származik, az azon év augusztusa és októbere közötti időszakot érinti, míg a Bizottság panasza az 1996 decembere és 1997 februárja/márciusa közötti késedelmes ellenőrzésekre vonatkozik. Amennyiben az 1996-os sztrájkról van szó, az is lényeges továbbá, hogy ennek hatásai figyelembevételére az ütemterv egészébe már némi rugalmasságot vezettek be (lásd az 1201/89 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének második pontját). (34) Mindenesetre – és bármi legyen is a vis maior érvelés lényege (amely első pillantásra nem tűnik meggyőzőnek) – ismét világos, hogy Görögország nem cáfolta meg kielégítő módon a Bizottság megállapításait; így ennek megfelelően keresetének ezen része szintén nem áll meg.
A kifizetéseknek az olívaolaj ágazatban történő visszautasításáról
Jogi háttér
40. A 154/75 rendelet olajfakataszter létrehozását írja elő az olívaolaj termelő tagállamokban. (35) A fenti rendelet 1. cikke értelmében az olajfakataszternek, Görögország esetében 1988. október 31-re, le kell fednie a teljes olajbogyó-termőterületet és rendszeres időközönként naprakésszé tett, bizonyos meghatározott információkat kell tartalmaznia.
41. Az olívaolaj termelésére nyújtott támogatásra és az olívaolaj termelői szervezeteinek támogatására vonatkozó általános szabályok megállapításáról szóló 2261/84 rendelet(36) 16. cikkének (1) bekezdése kötelezi a tagállamokat, hogy az olajbogyó- és olívaolaj-termelési adatokról állandó számítógépes adattárat hozzanak létre és vezessenek naprakészen. A 16. cikk (2) bekezdése felsorolja azokat az adatokat, melyeket az adattárnak tartalmaznia kell.
42. A támogatási rendszernek az olívaolaj-termelés tekintetében való alkalmazásának részletes szabályairól szóló 3061/84/EGK rendelet(37) 11. cikke (2) bekezdésének első albekezdése úgy rendelkezik, hogy a számítógépes adattár minden elemének 1990. október 31. előtt működőképesnek kell lennie.
A Bizottság álláspontja és Görögország kereseti kérelmei
43. Az összefoglaló jelentés és a korábbi levelezés szerint az 1996 májusában Görögországban elvégzett vizsgálatok számos hiányosságot tártak fel, a legjelentősebb az a tény, hogy a jogszabályok által előírt olajfakatasztert és a számítógépes adattárat ekkor még mindig nem hozták létre. Ennek eredményeként a Bizottság (korábbi határozatokban) korrekciókat indítványozott az 1992/93-as, 1993/94-es és az 1994/95-ös gazdasági évekre. Az 1995/96-os és 1996/97-es gazdasági évek tekintetében a Bizottság a görög hatóságokkal folytatott kétoldalú megbeszélések után arra a következtetésre jutott, hogy ugyan történtek javítások az ellenőrzési rendszerben, az elsődleges probléma azonban továbbra is fennáll. Ennek megfelelően a Bizottság határozatában 5 %-os korrekciót javasolt a Görögország által ezekre az évekre bejelentett kifizetések tekintetében, melynek összege 17 308 535 972 GRD.
44. Görögország első fő kereseti kérelme értelmében a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni azon az alapon, hogy a Bizottság tévesen értelmezte és alkalmazta a 729/70 rendelet(38) 5. cikke (2) bekezdése c) pontjának negyedik albekezdését és az iránymutatásokat. (39) Görögország szerint a Bizottság két szempontból tévedett.
45. Először a Bizottság a Görögországban 1996-ban elvégzett ellenőrzésekre alapozta a korrekciót, amelyekre már a korábbi években is alkalmazott korrekciókat. A Bizottság feltételezte, hogy azok a következtetések, amelyekre akkor jutott, a későbbi évekre is érvényesek, beleértve az ellenőrzések utáni időszakot is. A korrekciók ilyen alapon történő alkalmazása elfogadhatatlan, különösen mivel a Bíróság álláspontja szerint, ha valamely ellenőrzési rendszer objektív okok miatt nem alkalmazható adott tagállamban, ez a hiány megbízható, alternatív rendszer alkalmazásával orvosolható. Továbbá a Bizottság megközelítése az olajfakataszter létrehozásának késedelme miatt kirótt büntetéssel egyenértékű, amelyre a Bizottság az 5. cikk (2) bekezdésének c) pontja alapján nem jogosult, amennyiben pedig a Bizottság meg akarná büntetni Görögországot az olajfakataszter létrehozásának késedelme miatt, a megfelelő mód a tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás kezdeményezése lett volna.
46. Másodszor a Bizottság kizárólag azon az egyetlen alapon alkalmazott korrekciót valamennyi olyan évre vonatkozóan, amelynek során az érintett szektorban kifizetést jelentettek be, hogy az ellenőrzési rendszert nem alkalmazták teljes mértékben, anélkül, hogy az 5. cikk (2) bekezdése c) pontjának negyedik albekezdése által megkívánt, a Közösség által elszenvedett pénzügyi veszteségre vonatkozó bizonyítékok rendelkezésre álltak volna. Konkrétabban, az iránymutatások előírják, ahol a hiányosság abból fakad, hogy a tagállam nem vezetett be megfelelő ellenőrzési rendszert, korrekciót kell alkalmazni az „összes kifizetésre, amelyre az adott rendszer vonatkozott”. Görögország szerint az „összes kifizetés” az érintett gazdasági évre vonatkozó, az ellenőrzés tárgyát képező időszakban teljesített összes kifizetést jelenti. Bármely további értelmezés figyelmen kívül hagyná azokat a javításokat, amelyeket a tagállamok az adott rendszerben végrehajtanak. Jelen esetben azonban, míg a Bizottság elismerte, hogy az 1996-os vizsgálatot követően lényeges előrelépés történt Görögország ellenőrzési rendszerében, ennek ellenére ugyanazt a levonási arányt alkalmazta, mint az előző években.
47. Görögország második fő kereseti kérelmében arra hivatkozik, hogy az EK 253. cikk megsértésével a megtámadott határozat nem vagy nem megfelelően került indoklásra. Görögország azzal támasztja alá kérelmét, hogy a Bizottság nem vett figyelembe számos, a rendszerben végrehajtott javítást, melyeket a görög hatóságok a tudomására hoztak. Ha figyelembe vette volna azokat, el kellett volna fogadnia, hogy az EMOGA forrásokat nem fenyegette veszély, és nem alkalmazott volna levonásokat. Görögország számos javítást említ, azonban ezek közül egyik sem jelenti az olajfakataszter és a számítógépes adattár véglegesítését. Görögország arra a következtetésre jutott, hogy az olívaolaj-ágazatban teljesített kifizetéseiket semmilyen részben nem kellene megtagadni, legalábbis a fennmaradó hiányosságok csupán elszigetelt technikai jellegű problémák, és az arányosság elvének értelmében nem indokolnak 2 %-ot meghaladó korrekciót. Miután a Bizottság más álláspontot képviselt, helytelenül értékelte a tudomására hozott tényeket, és megsértette az EK 253. cikkből eredő indoklási kötelezettséget.
Értékelés
48. Elfogadom, hogy első ránézésre Görögország azon érve, miszerint a Bizottság nem alkalmazhatott volna korrekciót olyan ellenőrzésekre alapozva, melyek az érintett kifizetéseket időben megelőzték, figyelmet érdemel. Véleményem szerint azonban ez jelen esetben a következő indokok miatt nem áll meg, ennélfogva az érvelés általános alapjával a továbbiakban nem foglalkozom.
49. Görögország kötelezettségszegése a jogszabályok által megkívánt olajfakataszter és a számítógépes adattár létrehozásában hosszú időre nyúlik vissza, a kataszter létrehozására irányuló kötelezettség 1988. óta, az adattár létrehozásának kötelezettsége 1990. óta áll fenn. A görög hatóságoknak a kataszter és az adattár létrehozásához való hozzáállását Fennelly főtanácsos „letargikus”-ként jellemezte egy Görögország által sikertelenül megtámadott 1993-as bizottsági határozattal összefüggésben, amely az 1990-ben kifizetett támogatások összegét csökkentette. (40) Egy másik sikertelenül megtámadott, az 1991-ben kifizetett támogatások összegét csökkentő, 1994-ben hozott határozattal kapcsolatos eljárásban a Bíróság megerősítette korábbi, Görögország azon érvelését elutasító álláspontját, miszerint lehetetlen volt a katasztert az előírt időpontig létrehozni, és úgy rendelkezett, hogy a számítógépes adattár létrehozásával kapcsolatos késedelem a Görögország által hivatkozott módon nem igazolható.(41) Legutóbb az 1992-ben és 1993-ban kifizetett támogatások összegét csökkentő, 1996-ban és 1997-ben hozott határozatok sikertelen megtámadásával kapcsolatos eljárásokban a Bíróság ismét elutasította Görögország érvelését, miszerint a kataszter és az adattár létrehozását előíró jogszabályoknak lehetetlen volt eleget tenni. (42)
50. Meg lehet jegyezni, hogy Görögország nem hivatkozik arra, hogy az olajfakatasztert és a számítógépes adattárat időközben létrehozta. Ilyen körülmények között nem emelhet panaszt az ellen, hogy a Bizottság nem ismételte meg a hiányukra eredetileg fényt derítő ellenőrzéseket. Emlékezni kell arra, hogy a Bizottság nem köteles kimerítően bizonyítani az általa hivatkozott szabálytalanságokat, amennyiben ezekkel kapcsolatban komoly és ésszerű kétséget ébresztő bizonyíték merül fel. (43) Ami azt az érvelést illeti, miszerint a korrekciók alkalmazása a körülírt összefüggésben egyenértékű a Bizottság hatáskörébe nem tartozó büntetés kirovásával, utalnék a C‑247/98. sz., Görögország kontra Bizottság ügyre (44), amelyben a Bíróság megállapította, hogy a Bizottság köteles pénzügyi korrekciót alkalmazni, ha a finanszírozni kért kifizetéseket nem a közösségi jogszabályoknak megfelelően teljesítették, és az ilyen pénzügyi korrekció, amelynek célja, hogy elkerülje az EMOGA olyan összegekkel való megterhelését, amelyek nem a közösségi szabályozás céljainak finanszírozására szolgáltak, nem minősül szankciónak. Görögország első kereseti kérelmének első része ennek megfelelően nem áll meg.
51. Azon érv tekintetében, miszerint a Közösség által elszenvedett pénzügyi veszteségre vonatkozó bizonyíték hiányában a Bizottság nem volt jogosult korrekciót alkalmazni valamennyi olyan évre vonatkozóan, amelynek során az érintett szektorban kifizetést jelentettek be, ismét az ítélkezési gyakorlatra utalnék, amelyből világosan kitűnik, hogy az érintett tagállam kötelessége a lehető legrészletesebb és legteljesebb bizonyíték szolgáltatása arról, hogy a Bizottság megállapításai pontatlanok. (45) A Bizottság előterjesztése szerint, amíg a támogatások ellenőrzésére szolgáló közösségi rendszer két alapvető elemét, azaz az olajfakatasztert és számítógépes adattárat teljes egészében nem hozzák létre, a közösségi veszteségek kockázata továbbra is magas marad. Mindazonáltal a Görögország által hivatkozott bizottsági iránymutatások szerint 10 %-os korrekció indokolt „amennyiben egy vagy több kulcsellenőrzést nem végeztek el”. Ebből az következhetne, hogy az olívaolaj ágazatban az ellenőrzési rendszer két kulcselemének a vonatkozó határidő után számottevő idő elteltével is elmulasztott létrehozása miatt 10 % lenne a levonás megfelelő aránya, a Bizottság azonban bizonyos javításokat figyelembe véve az eredetileg javasolt 10 %-ot lecsökkentette 5 %-ra. Ennek megfelelően Görögország első kereseti kérelmének második része szintén nem áll meg.
52. Görögország azon kereseti kérelme tekintetében, miszerint az EK 253. cikk megsértésével a határozatot nem, vagy nem megfelelően indokolták, az ítélkezési gyakorlat következetes abban, hogy a határozatot megfelelően indokoltnak kell tekinteni, ha a címzett állam ismerte azokat az indokokat, amelyek alapján a Bizottság úgy határozott, hogy a vitatott összeggel nem terheli az EMOGÁ-t. (46) Mivel a Bizottság nem tartotta titokban azokat az indokokat, amelyek alapján az 1990-től teljesített kifizetésekre többé-kevésbé folyamatosan korrekciókat alkalmazott, Görögország részéről végtelenül gyenge érv ezen a ponton tudatlanságra hivatkozni. Ami azt az érvet illeti, miszerint a rendszerben végrehajtott javítások következtében az EMOGA forrásai nem voltak kockázatnak kitéve, a Bíróság úgy rendelkezett, hogy amikor valamely rendelet az ellenőrzés egy meghatározott módját állapítja meg, a tagállamok kötelesek azt alkalmazni anélkül, hogy szükség lenne annak igazolására, amely szerint egy eltérő ellenőrzési rendszer hatékonyabb – vagy a fortiori
egyenértékű – lenne. (47) Végül e tekintetben úgy ítélem meg, hogy az előző pontban megfelelőképpen foglalkoztam Görögország azon érvelésével, miszerint az ágazatban tapasztalható hiányosságok csupán elszigetelt jellegű technikai problémák. Ez alapján Görögország második kereseti kérelme szintén nem áll meg.
A kifizetéseknek a szárítottszőlő-ágazatban történő visszautasításáról
Jogi háttér
53. A közösségi szőlőkataszter létrehozásáról szóló 2392/86/EGK rendelet(48) 1. cikkének (1) bekezdése a szabadban történő szőlőtermelést folytató tagállamok részére előírja a területükre vonatkozó közösségi szőlőkataszter létrehozását. A 4. cikk (4) bekezdése értelmében a kataszter létrehozásának végső időpontja Görögország esetében 2000. december 31.
54. Az egyes szárított szőlőfajták termeléséhez nyújtott támogatások folyósításának részletes szabályairól szóló 2911/90 rendelet(49) 3. cikke (1) bekezdésének első albekezdése előírja:
„A következő gazdasági évre vonatkozó termelési nyilatkozatot a termelőknek minden évben legkésőbb április 30-ig kell benyújtani azon tagállam által kijelölt illetékes hatóság részére, amely tagállamban az adott terület található.”
55. A 2911/90 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerint a termelési nyilatkozatok legalább az alábbi meghatározott adatokat tartalmazzák:
„b) az e szőlőgazdaságok által érintett, valamint az érintett termék vagy termékek előállítása céljából megművelt területek (hektárban és árban(50) ) és e területek helyrajzi száma vagy a területek ellenőrzését végző szervezet által elfogadott, ezzel egyenértékű megjelölése;
c) a felhasznált szőlőfajta, a sultanine esetében annak megjelölésével, hogy a szőlőültetvényt megtámadta-e a filoxéra vagy azt a megelőző öt éven belül újratelepítették-e;
d) a termelő nyilatkozata arról, hogy az érintett területek, illetve annak terményei nem képezik támogatás iránti kérelem tárgyát egyéb rendelkezések, […] alapján;
e) a várható terméshozam megbecslése.”
56. A 2911/90 rendelet 6. cikke vonatkozó része előírja:
„1. A tagállamok a termelési nyilatkozatok és a támogatás iránti kérelmek alátámasztására szolgáltatott adatok pontosságát szemlékkel és helyszíni ellenőrzésekkel kötelesek ellenőrizni, így különösen:
– a szárításra szánt szőlő termelésére bejelentett területeket,
– a támogatás iránti kérelmekben megadott terméshozamok pontosságát,
– a más területeken leszüretelt friss szőlő legalább 90 %-ának tényleges megszárítását […]
Az ellenőrzések érdekében a tagállamok kötelesek keresztellenőrzés alá vetni a termelők által szolgáltatott adatokat a szőlőkataszterben található adatokkal […]
2. A tagállamok helyszíni ellenőrzéseket szerveznek a (3) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően minden hatáskörrel rendelkező egység illetékességi területén a benyújtott termelési nyilatkozatok reprezentatív hányadán. […]
3. A termelési nyilatkozat ellenőrzésének ki kell terjednie a nyilatkozatban foglalt összes szárításra szánt szőlőtőkével beültetett területre. A bejelentett területet fel kell mérni és a megművelt szőlőfajták támogathatóságát ellenőrizni kell.
[…]
Minden ellenőrzésről jelentést kell készíteni, mely tartalmazza az ellenőrzött és megmért területet és parcellát, a mérőeszközöket és a megállapításokat.”
57. Az 1663/95 rendelet(51) 1. cikke nemzeti kifizető ügynökségek akkreditá lását írja elő az Alap által finanszírozott ügyletek tekintetében kifizetések teljesítésére. Az 1. cikk (3) bekezdése előírja:
„Az illetékes hatóság minden kifizető ügynökség akkreditációja előtt meggyőződik arról, hogy az érintett szervezet igazgatási és számviteli szabályai biztosítják a 729/70/EGK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti garanciákat. Az akkreditáció feltételeit a tagállam határozza meg, és az illetékes hatóság alkalmazza az akkreditáció céljából, figyelembe véve a Bizottságnak e feltételekre vonatkozó, a mellékletben található iránymutatásait. […] ”
58. A melléklet számos meghatározott iránymutatást tartalmaz a feltételek tekintetében, megállapítva, hogy a feltételek lehetővé teszik, hogy a kifizető ügynökség megfelelő biztosítékot nyújtson igazgatási rendszerének és belső ellenőrzési rendszerének megfelelő működésére.
59. Az 1997/1998-as gazdasági évben az egyes szárított szőlőféleségek előállítása érdekében végzett szőlőművelés támogatásának összegéről szóló 1456/97/EK rendelet(52) 1. cikkének (2) bekezdése értelmében a támogatást nem lehet kifizetni azokra a szárított szőlőművelésekre, amelyek hektáronkénti terméshozama nem éri el a meghatározott határértéket. Az 1. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a tagállamok kötelesek minden szükséges intézkedést megtenni e minimális terméshozam ellenőrzése érdekében.
60. A borpiac közös szervezéséről szóló 1493/1999/EK rendelet (53), amely 2000. augusztus 1-től alkalmazható(54), a tagállamok vagy a régiók szintjén bortermelési potenciálról szóló leltár elkészítésére ösztönöz.(55) A rendelet által előírt, a jogellenesen telepített ültetvények helyzetének rendezése, a telepítési jogok mennyiségének növelése, valamint a szerkezetátalakítás és az átállás után járó támogatás igénybevétele a leltár előzetes elkészítésétől függ. A 16. cikk (2) bekezdése előírja, hogy amennyiben a tagállam választása alapján a leltárt regionális szinten készítik el, ennek 2001. december 31-ig meg kell történnie.
61. Az egyes szárított szőlőféleségek előállítására termesztett szőlőfajták termesztéséhez nyújtott támogatás tekintetében a 2201/96/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló 1621/1999/EK rendelet(56) 2. cikkének (3) bekezdése meghatározza, hogy a támogatási rendszer adminisztrációja céljából be kell vezetni a bizonyos előírt információkat tartalmazó számítógépesített alfanumerikus adatbázist. A 13. cikk (1) bekezdése előírja, hogy a tagállamoknak az adatbázist a 2002/03-as gazdasági év kezdetét megelőzően létre kell hozniuk. Meghatározza továbbá azt az átmeneti kötelezettséget, hogy az 1999/2000-es, 2000/01-es és 2001/02-es gazdasági években az adatbázisba történő felvételre vonatkozó regisztrációs kérelmet kell benyújtani, továbbá előírja, hogy a területre és a parcellák azonosítására vonatkozó referenciák a földhivatali referenciák, „illetve a területek ellenőrzéséért felelős szervezet által ezzel egyenértékűnek elfogadott egyéb adatok”. A 16. cikk második bekezdése előírja, hogy a rendeletet az 1999/2000-es gazdasági évtől kezdődően kell alkalmazni.
A Bizottság álláspontja és Görögország kereseti kérelmei
62. Az összefoglaló jelentés megállapítja, hogy az 1988-ban a Heraklion körzetben (Kréta) elvégzett helyszíni ellenőrzések szabálytalanságokat tártak fel, először a területek és annak ellenőrzésével kapcsolatban, hogy az adott szőlőfajta közösségi támogatásra jogosít-e, másodszor a támogatható szőlőfajták minimális terméshozamának ellenőrzése terén, harmadszor pedig az ellenőrzési rendszerek átültetésével és alkalmazásával kapcsolatban.
63. A Bizottság ebben a szektorban az első két kötelezettségszegési csoport alapján 5 %-os levonást alkalmazott 1997-ben (az 1996/97-es gazdasági évre vonatkozóan), 1998-ban (az 1997/98-as gazdasági évre vonatkozóan) és 1999-ben (az 1998/99-es gazdasági évre vonatkozóan) a heraklioni körzet tekintetében bejelentett kifizetésekre, és 2 %-os levonást a kötelezettségszegések harmadik csoportja okán, az ágazatban 1997-ben, 1998-ban és 1999-ben (a fent említett gazdasági évekre vonatkozóan) Görögország egészére vonatkozóan bejelentett kifizetések tekintetében. A teljes levonás összege összesen 3 144 838 970 GRD.
A területek és a támogatható szőlőfajták ellenőrzésével kapcsolatos szabálytalanságok
64. Az összefoglaló jelentés szerint a 2911/90 rendeletet számos ponton megsértették. Különösen a helyszíni ellenőrzések feltárták, hogy az ellenőrzési jelentésekben, a termelési nyilatkozatokban, a támogatás iránti kérelmekben és a támogatások kiszámolásában a megművelt területekre vonatkozó adatok nem feleltek meg a helyszínen tapasztalt fizikai valóságnak. Mivel a helyszínen nem voltak az ellenőrzési jelentésekben említett területek azonosítását elősegítő jelölések, a parcellákat a támogatott személy segítsége nélkül lehetetlen volt azonosítani. Ráadásul semmilyen dokumentáció nem határozta meg az állítólag felmért parcellák alakját vagy a mérési eredményeket és módszereket. A nemzeti ellenőrökkel kapcsolatban konkrét problémák kerülnek megemlítésre, így többek között az egyik ellenőr szögletes mérésre használt mérési módszert alkalmazott, miközben a megismételt mérés alapján a területek nem voltak szögletesek, illetve téglalap alakúak, egyes ellenőrök figyelmen kívül hagyták a feladatuk végrehajtására vonatkozó utasításokat, néhány ellenőrzési munkát szinte lehetetlen munkatempóval végeztek el (27 különböző parcellát ellenőriztek egyetlen nap alatt), két ellenőrzött parcella pedig ugar volt. Általánosabban, nem volt dokumentáció a támogatható szőlőfajták és betegségeik helyszíni ellenőrzését illetően, az ellenőrzési jelentések későbbi keltezésűek voltak, mint a szőlő szállítási napja, és a nemzeti ellenőrök ellenőrzési jelentései teljes mértékben megegyeztek a jogosultak nyilatkozataival annak ellenére, hogy a közösségi ügynökök jelenlétében a helyszínen elvégzett ellenőrzések eltérést tártak fel mindhárom ellenőrzött gazdaság minden egyes megmért parcellája tekintetében. Végül nem voltak hatékony keresztellenőrzések annak elkerülése érdekében, hogy ugyanazt a parcellát többször is bejelentsék támogatásra.
65. Görögország előterjeszti, hogy a Bizottság tévesen értelmezte és alkalmazta együttesen az 1621/1999 rendelet 2. cikkét és 13. cikkének (1) bekezdését, valamint az 1493/1999 rendelet 16. cikkének (2) bekezdését, továbbá a tények hibás értékelése folytán nem indokolta megfelelőn a határozatot, és így a fenti indokok alapján a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni.
66. A területek és a támogatható szőlőfajták ellenőrzésének állítólagos elégtelensége tekintetében, az 1493/1999 rendelet 16. cikkének (2) bekezdése a bortermelési potenciálra vonatkozó leltár elkészítésére 2001. december 31-ét állapítja meg határidőként, a 2392/86 rendelet 4. cikkének (4) bekezdése pedig Görögország esetében a közösségi szőlőkataszter létrehozására 2000. december 31-i határidőt jelöl ki. Az 1621/1999 rendelet 2. cikkének (3) bekezdése és 13. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a támogatási rendszer adminisztrációja céljából a tagállamoknak a 2002/03-as gazdasági év megkezdése előtt létre kell hozniuk a számítógépes alfanumerikus adatbázist. A 13. cikk (1) bekezdése kifejezetten megengedi, hogy a tagállamok „egyéb adatokat” is használjanak az ellenőrzések során. Görögország pontosan ezt tette, felhasználva a vidékfejlesztési igazgatóságok által 12 éve nyilvántartott adatokat és az igazgatóságokhoz a termelők által 1987. óta benyújtott nyilatkozatokat, amelyek a parcellák azonosítására alkalmas egyenértékű adatokat tartalmaznak. A rendszer a közösségi források kielégítő szintű védelmét biztosítja. Ebből kifolyólag nyilvánvalóan hibás a levonások alkalmazásának indoklása, amelyre a Bizottság a határozatot alapozta, mivel a kérdéses időben Görögországot nem terhelte a kataszter létrehozásának kötelezettsége.
67. Mindazonáltal bármely adminisztratív jellegű vagy eljárási hiányosság, mint például a parcellák felmérését vagy alakját alátámasztó iratok hiánya, valójában nem tette ki kockázatnak az Alap forrásait, továbbá azt az időközben elvégzett javítások és kiegészítések fényében kell vizsgálni. Az ellenőrzési jelentésekben, a termelési nyilatkozatokban és a támogatás iránti kérelmekben szereplő területekre vonatkozó adatokban tapasztalható ellentmondások nyilvánvaló elszigetelt hibaesetek, amelyek a topográfiának és a bizonytalan tulajdonosi viszonyoknak tudhatók be. A parcellákat a helyi földmérők azonosítani tudják, a terület helyszínrajzát pedig a helyiek feltételezhetően ismerik. Az alkalmazott mérési módszer megegyezik az ország egészén területi változtatás nélkül alkalmazott módszerrel, így azt nem volt szükséges meghatározni, elszigetelt volt továbbá az az említett eset, amikor helytelenül alkalmaztak szögletes területre vonatkozó mérési módszert, a problémát időközben egyébként is megoldották. Az ellenőrzések intenzitása, amely szintén elszigetelt jelenség, azzal a ténnyel magyarázható, hogy az ellenőrzési jelentéseket általában a helyszíni ellenőrzéseket követően készítik el, amelyeket a helyi földhivatalokhoz benyújtandó és ugyanakkor a Bizottsághoz megküldendő naplókban jegyeznek fel. A támogatható szőlőfajták és betegségeik tekintetében számos ellenőrzés létezik, beleértve a helyszíni ellenőrzést, a támogatottak személyazonosító igazolványának ellenőrzési rendszerével együtt.
A támogatható szőlőfajták minimális terméshozamának ellenőrzésével kapcsolatos szabálytalanságok
68. Az összefoglaló jelentés szerint a helyszíni ellenőrzések a 2911/90 rendelet 3. cikke (2) bekezdése e) pontjának és az 1456/97 rendelet 1. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértését tárták fel. Konkrétabban, a jogosultak nem szolgáltatták a terméshozamra vonatkozó becsléseket, és nem voltak ellenőrzések annak biztosítása érdekében, hogy amennyiben a minden támogatható szőlőfajtára megállapított minimális terméshozamot nem érik el, a támogatásokat nem fizetik ki, és hogy a terméshozamban tapasztalható csökkenés a kedvezőtlen éghajlati viszonyoknak volt betudható. A termelők terméshozamra vonatkozó becslései hiányában a hatóságok nem tudták bizonyítani, hogy az adatok hiányosságának kiküszöbölése érdekében minden egyes támogatható fajta terméshozamát megbecsülték. Továbbá, a görög hatóságok nem szolgáltattak bizonyítékot annak igazolására sem, hogy a szőlőt megszárították, és azt nem más célra használták fel.
69. Görögország előterjeszti, hogy a Bizottság tévesen állapította meg a tényeket, és a megtámadott határozatot elégtelen indokolásával megsértette az EK 253. cikket. A 2911/90 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a termelőknek minden év április 30-ig a várható termés becslését tartalmazó termelési nyilatkozatot kell benyújtani. Ez az időpont azonban túlságosan korai a becslésre. A keresztellenőrzéseket ennek megfelelően három részletben végezték el. A támogatható fajták minimális terméshozamának figyelembevétele ennek következtében biztosítva volt, így a Bizottság, amikor ellenkező következtetésre jutott, a releváns tényeket tévesen ítélte meg. Következésképpen a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni.
Hiányosságok az ellenőrzési rendszerek átültetésével és végrehajtásával kapcsolatban
70. Az összefoglaló jelentés szerint a helyszíni ellenőrzések a 2911/90 rendelet és az 1663/95 rendelet(57) mellékletének számos megsértését tárták fel az ellenőrzési rendszer átültetésével és alkalmazásával kapcsolatban. A Bizottság úgy tekinti, hogy ezek a hiányosságok kivetíthetők Görögország egészére, mivel ugyanazt a rendszert alkalmazták az egész országban.
71. Görögország előterjeszti, hogy a Bizottság értékelése ténybeli tévedést tartalmaz. A hivatkozott hiányosságok a kifizető ügynökség (Gedidagep) által végrehajtott belső ellenőrzés egész rendszerét érintik általában, és nem csupán a szárítottszőlő-ágazatot. A Bizottságnak inkább azt az ügynökséget kellett volna ellenőriznie ahelyett, hogy a szárítottszőlő-ágazatra vonatkozó támogatási rendszer ellenőrzéséből arra következtetett, hogy az 1663/95 rendelet melléklete egészének végrehajtására nem került sor. Az utóbbi években azonban a Bizottság a támogatások ellenőrzésének százait végezte el valamennyi ágazatban, és soha nem állította, hogy a szárítottszőlő-ágazatban a jelenleg hivatkozott hiányosságokat tapasztalta. Mindenesetre az ágazat támogatási rendszerében javításokat hajtottak végre. A megtámadott határozatot így meg kell semmisíteni azon az alapon, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévesen értékelte a határozat alapjául szolgáló összes szükséges adatot.
Értékelés
A területek és a támogatható szőlőfajták ellenőrzésével kapcsolatos szabálytalanságok
72. Habár az összefoglaló jelentés a 2911/90 rendelet megsértését említi, a Bizottság ellenkérelmében előterjeszti, feltehetőleg a Görögország által hivatkozott érvekre szánt válaszként, (58) hogy a korrekciók az 1621/1999 rendelet 13. cikkének sérelmével járó, a parcellák azonosításában és felmérésében tapasztalt hiányosságokkal kapcsolatosak.
73. Nyilvánvaló azonban, hogy a kérdéses szabálytalanságok önmagukban nem sérthetik az 1621/1999 rendeletet, mivel ez a rendelet csak az 1999/2000-es gazdasági évtől kezdődően alkalmazható (59), míg a megtámadott határozat az 1996/97-es, 1997/98-as és az 1998/99-es gazdasági évekre vonatkozó kifizetésekről rendelkezik. A korrekció jogszerűségét így más alapon kell megítélni, mint hogy Görögország eleget tett-e az 1621/1999 rendeletnek.
74. A fenti rendelet azon túl, hogy adatbázis létrehozását írja elő a tagállamoknak az egyéni termelőkre, termelői szervezetekre és a feldolgozókra vonatkozó meghatározott adatok nyilvántartására, hatályon kívül helyezi a 2911/90 rendeletet és annak helyébe lép. Ahogyan az összefoglaló jelentésből világosan kitűnik, a kérdéses időben az utóbbi rendelet fektette le azokat a szóban forgó követelményeket, amelyek a termelési nyilatkozatokban feltüntetendő adatokra és a tagállamok azon kötelezettségére vonatkoznak, hogy az adatok pontosságáról meg kell győződniük. Különösen a 2911/90 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerint a termelési nyilatkozatoknak tartalmazniuk kell a következőket „az érintett termék vagy termékek előállítása céljából megművelt területek […] és e területek helyrajzi száma vagy a területek ellenőrzését végző szervezet által elfogadott, ezzel egyenértékű megjelölése”.
75. Görögország elsődleges érve szerint a leírt ellenőrzési rendszer kielégítő szinten garantálja a közösségi források védelmét. Az összefoglaló jelentésben kifejtett bizottsági helyszíni ellenőrzések eredményei azonban komoly kételyt ébresztenek a végrehajtandó ellenőrzések megléte vagy megfelelősége tekintetében. A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint ilyen körülmények fennállása esetén az érintett tagállam kötelessége a lehető legrészletesebb és legteljesebb bizonyítékok szolgáltatása arról, hogy a Bizottság megállapításai pontatlanok, a tagállam nem vonhatja kétségbe a Bizottság megállapításait anélkül, hogy a saját állításait megbízható és működő ellenőrzési rendszer fennállására utaló adatokkal támasztaná alá. (60) Mivel Görögország nem szolgáltatott ilyen bizonyítékokat, kereseti kérelmének ezt a részét el kell utasítani.
A támogatható szőlőfajták minimális terméshozamának ellenőrzésével kapcsolatos szabálytalanságok
76. Először megjegyezném, hogy az 1456/97 rendelet(61) csak az 1997/98-as gazdasági évre vonatkozik (ahogyan azt a címe is világosan megjelöli), habár egy évvel később hasonló tartalommal lépett életbe az 1998/1999-es gazdasági évben az egyes szárított szőlőféleségek előállítása érdekében végzett szőlőművelés támogatása összegének megállapításáról szóló, 1998. július 23-i 1594/98/EK bizottsági rendelet (62) . Az 1456/97 rendelet 1. cikkének (3) bekezdése a hatálya alá tartozó időszakra előírta, hogy a tagállamok kötelesek minden szükséges intézkedést megtenni az egyes szárított szőlőfajtákra megállapított minimális terméshozam elérésének ellenőrzése érdekében. A kérdéses időszak egészére továbbá a 2911/90 rendelet 3. cikke (2) bekezdésének e) pontja előírta, hogy a termelési nyilatkozatoknak tartalmazniuk kell a várható terméshozamra vonatkozó becslést. Görögország nem tagadja, hogy a támogatás jogosultjai nem szolgáltattak ilyen becsléseket, azonban azt állítja, hogy a termelési nyilatkozatok benyújtásakor nem lehetett a várható terméshozamot megbecsülni, és kijelenti, hogy a keresztellenőrzéseket elvégezték. Megismételném azonban, hogy a tagállam nem vonhatja kétségbe a Bizottság megállapításait anélkül, hogy a saját állításait megbízható és működő ellenőrzési rendszer fennállására utaló adatokkal támasztaná alá. (63) Mivel Görögország nem szolgáltatott erre utaló bizonyítékot, kereseti kérelmének e részét el kell utasítani.
Hiányosságok az ellenőrzési rendszerek átültetésével és végrehajtásával kapcsolatban
77. Görögország fő kereseti kérelme azon a tévedésen alapul, hogy a levonásokat a szárítottszőlő-ágazaton kívül más ágazatokban is alkalmazták. Nyilvánvalóan figyelembe veszi, hogy a szárítottszőlő-ágazatban az 1663/95 rendelet mellékletének megsértése alapján a Bizottság feltételezte, hogy az összes többi ágazatban ugyanazok a jogsértések állnak fenn, ezzel szemben a Bizottság azt állítja, hogy a szárítottszőlő-ágazatban egyetlen körzetben (Heraklion) tapasztalt jogsértések alapján feltételezte, hogy Görögország-szerte ugyanabban az ágazatban ugyanazok a jogsértések állnak fenn. A Bizottság okfejtése szerint a jogsértések a nemzeti szinten alkalmazott ellenőrzési rendszer átültetését és végrehajtását érintik. Ebből kifolyólag ésszerű az a feltételezés, miszerint a Heraklion körzetben feltárt jogsértések máshol is megismétlődnek.
78. Véleményem szerint ez a megközelítés teljesen ésszerű. Továbbá Görögország valójában nem vitatja a jogsértések megtörténtét, éppen ellenkezőleg arra hivatkozik, hogy a rendszerben – főként az 1998/99-es gazdasági év óta – javításokat hajtottak végre, ezáltal azonban azt is elismeri, hogy a rendszer nem volt megfelelő. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a tagállam nem vonh atja kétségbe a Bizottság megállapításait anélkül, hogy a saját állításait megbízható és működő ellenőrzési rendszer fennállására utaló adatokkal támasztaná alá. (64) Görögország kereseti kérelmét e cím alatt ennek megfelelően el kell utasítani.
A kifizetéseknek a hús-ágazatban történő visszautasításáról – juh- és kecskehús jövedelemtámogatás
Jogi háttér
79. Az egyes közösségi támogatási rendszerekre vonatkozó integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 3887/92 rendelet(65) 5. cikkének (1) bekezdése szerint az „állattenyésztési” támogatás iránti kérelem minden szükséges információt tartalmaz, különösen bizonyos meghatározott elemeket, így benne foglaltatik „adott esetben az állattenyésztő arra vonatkozó kötelezettségvállalása, hogy ezen állatokat [melyek után támogatást kérelmeztek] megtartja a gazdaságában a birtokon tartási időszak alatt, és azon hely(ek) meghatározása, ahol ezen állattartásra sor kerül […]”.
80. A 3887/92 rendelet 6. cikkének (1) bekezdése adminisztratív és helyszíni ellenőrzések elvégzését írja elő oly módon, hogy biztosíthassák a támogatások és jövedelemtámogatások feltételeinek való megfelelés hatékony igazolását. A 6. cikk (3) bekezdése szerint helyszíni ellenőrzést kell elvégezni a „kérelmeknek legalább egy jelentős mintáján [amelynek] képviselnie kell legalább az állattenyésztési támogatás iránti kérelmek [...] 10 %-át [...]”. A 6. cikk (4) bekezdése szerint a helyszíni ellenőrzés tárgyát képező kérelmek körét a hatáskörrel rendelkező hatóság határozza meg a kockázatfelmérés alapján, melynek során számos előre meghatározott tényezőt kell figyelembe venni.
81. A 3887/92 rendelet 10. cikkének (5) bekezdése előírja:
„Abban az esetben, ha az állomány természetes életkörülményeiből fakadó okokból az állattenyésztő nem tudja teljesíteni a jövedelemtámogatásra bejelentett állatok birtokon tartására vonatkozó kötelezettségvállalását a vonatkozó kötelező időszak tartama alatt, a jövedelemtámogatásra való jogosultság fennmarad a kötelező időszak alatt birtokon tartott állatok azon száma tekintetében, amelyek után ténylegesen jár jövedelemtámogatás, azzal a feltétellel, hogy az állattenyésztő erről írásban tájékoztatta a hatáskörrel rendelkező hatóságot az állatállomány csökkenésének megállapításától számított tíz munkanapon belül.”
82. A 3887/92 rendelet 12. cikkének első bekezdése előírja, hogy minden ellenőrző látogatást jelentésben kell rögzíteni, amely bizonyos meghatározott adatokat tartalmaz. A 12. cikk második bekezdése szerint:
„Az állattenyésztő vagy képviselője jogosult aláírni ezt a jelentést.”
83. A juhhús- és kecskehústermelőknek nyújtott jövedelemtámogatás alkalmazásának részletes szabályairól szóló 2700/93/EGK rendelet(66) 1. cikke (3) bekezdésének első albekezdése meghatározza a birtokon tartási időszakot, amelyre a termelő vállalja, hogy gazdaságában megtartja a juhok és/vagy a kecskék azon számát, amelyre a jövedelemtámogatást igényelte. A második albekezdés szerint:
„Mielőtt a birtokon tartási időszak alatt repóügylet tárgyává tennék a juhok és/vagy kecskék azon számának egy részét vagy egészét, amelyre a jövedelemtámogatást igényelték, azonosítani kell ezeket az állatokat. […]”
84. A 2700/93 rendelet 4. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a tagállamok az 1994-es gazdasági évtől kezdődően hozzanak létre az állatállomány mozgását folyamatosan nyilvántartó rendszert, azzal a könnyítő átmeneti rendelkezéssel, hogy kizárólag az 1994-es gazdasági évben kevésbé szigorú nyilvántartási rendszert is alkalmazhatnak. A 4. cikk (2) bekezdése előírja, hogy a tagállamok minden gazdasági évben állapítsák meg a juhtejet és -tejtermékeket értékesítő juhtermelők leltárát.
A Bizottság panaszai
85. Az összefoglaló jelentés szerint a Bizottság 1997-ben és 1998-ban a juhhús- és kecskehústermelőknek nyújtott jövedelemtámogatást átvilágította, melynek keretében helyszíni ellenőrzéseket is végzett, és amely vizsgálat számos komoly problémát tárt fel. 2000 áprilisában egy újabb átvilágítás feltárta, hogy a görög hatóságok keveset tettek a helyzet felszámolása érdekében. A leglényegesebb problémák – összegezve – a következők voltak: az állatállomány mozgását nyilvántartó rendszerek bevezetésének a 2700/93 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének megsértésével történő elmulasztása; a helyszíni ellenőrzéseknek a 3887/92 rendelet 6. cikke (3) bekezdésének megsértéséből következő alacsony száma vagy elmulasztása; a vizsgálatok statisztikai adatainak megbízhatatlansága, példának okáért egyes ellenőrök 25–30 ellenőrzést is végeztek egyetlen nap alatt, és az ellenőrzési jelentéseket a termelők nem írták alá, megsértve ezzel a 3887/92/EGK rendelet 12. cikkét; az ellenőrzési jelentéseknek a 3887/92 rendelet 6. cikke (4) bekezdésének megsértéséből fakadó rossz minősége; az adatfeldolgozás késedelme; a kockázatfelmérés elmulasztása; a birtokon tartás helyének a 3887/92 rendelet 5. cikke (1) bekezdésének megsértésével történő pontatlan bejelentése; az állatállomány megjelölésének a 2700/93 rendelet 1. cikke (3) bekezdésének megsértésével történő elmulasztása; a veszteségek szóbeli bejelentésének a 3887/92 rendelet 10. cikke (5) bekezdésének megsértésével történő elfogadása (írásbeli bejelentés helyett); a tejtermelés ellenőrzésének a nagyüzemi báránytenyésztők általi, a 2700/93 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének megsértésével történő elmulasztása; végül az előlegre, valamint az utolsó kifizetésre jogosító juhok és kecskék száma közötti ellentmondás.
86. Az összefoglaló jelentésből különösen kitűnik, hogy a Bizottság munkatársai a Retimnon körzetben tapasztalt helyzetet teljesen szabálytalannak találták, amennyiben a 3887/92 rendelet által előírtnak megfelelő ellenőrzési rendszer nem létezett: így 1995-ben, 1996-ban és 1997-ben gyakorlatilag egyáltalán nem voltak ellenőrzések. Közvetlenül a bizottsági képviselők által 1997-ben elvégzett ellenőrzések után, a görög hatóságok egyoldalúan felfüggesztették a kifizetéseket, majd a retimnoni termelők 99,6 %-ának 1998-as ellenőrzését követően, a hatóságok a jövedelemtámogatások jelentős részét visszautasították, a visszautasítások száma pedig jelentősen emelkedett a korábbi évekhez képest.
87. A Bizottság az 1995-re, 1996-ra és 1997-re, továbbá bizonyos 1997-re vonatkozó, de 1999-ben bejelentett nemzeti kifizetésekre 5 %-os levonást alkalmazott. Bizonyos körzetekben, ahol a statisztikák szerint az ellenőrzések szintje nem volt kielégítő, vagy ahol a Bizottság helyszíni ellenőrzései eltérő elbírálást indokoltak, 10 %-os, Retimnon körzetben 25 %-os korrekciót alkalmazott. A levonások teljes összege 11 863 933 000 GRD.
A Retimnon körzetben történt kifizetésekre alkalmazott 25 %-os korrekció
88. Görögország előterjeszti, hogy a Bizottság megsértette az arányosság elvét, túllépte mérlegelési jogkörét, és elégtelen indokolást adott. A 25 %-os levonás alkalmazására az iránymutatások által előírt jogi feltételek(67) egyértelműen nem teljesültek: a Bizottság egyetlen összehasonlító tényezőre támaszkodott, nevezetesen a kifizetések visszautasításának az 1998-as évbeni szintjére, amely magasabb, mint 1997-ben. Továbbá a görög hatóságok azonnali lépéseket tettek a kifizetések felfüggesztésére, és a Retimnon körzetbeli termelők 99,6 %-át ellenőrizték. Görögország azt kéri a Bíróságtól, hogy a 25 %-os levonást semmisítse meg, illetve másodlagosan azt 2 %-ra csökkentse.
89. Először is meg kell jegyezni, hogy amennyiben a Bizottság úgy találja, hogy nem léteznek megfelelő ellenőrzési eljárások, a kérdéses teljes kifizetés EMOGÁ-ra történő terhelését visszautasíthatja. (68) Amikor ahelyett, hogy visszautasítaná a szabályszegéssel érintett teljes kifizetést, a Bizottság arra törekszik, hogy a szabálytalanságokat eltérően kezelő szabályozást léptessen életbe az ellenőrzésben tapasztalt hiányosságok mértékétől és attól függően, hogy azok milyen kockázatot jelentenek az EMOGÁ-ra, akkor az adott tagállam felelőssége annak bizonyítása, hogy az alkalmazott kritériumok önkényesek és méltánytalanok. (69)
90. Véleményem szerint Görögország nem tett eleget ennek a kötelezettségnek. A Bizottság iránymutatásai 25 %-os levonást írnak elő, amennyiben az ellenőrzési rendszer alkalmazására egyáltalán nem kerül sor vagy az súlyosan hiányos, valamint nagyon gyakori szabálytalanságokra és a szabálytalan vagy csalárd gyakorlattal szembeni fellépés során tanúsított gondatlanságra utaló adatok merülnek fel. Az a tény, hogy a visszautasítások szintje 1997-hez képest, amely évben – elismerten – lényegében egyetlen ellenőrzés sem történt, 1998-ban hirtelen megemelkedett, amikor a görög hatóságok gyakorlatilag minden termelőt ellenőriztek, határozottan arra utal, hogy a jövedelemtámogatásokat 1997-ben szabályellenesen fizették ki. Mindenesetre az a tény, hogy 1995. és 1997. között nagyon kevés ellenőrzést végeztek el, az ellenőrzési rendszer súlyosan hiányos alkalmazását képezi, és bizonyos gondatlanságra utal a szabálytalan vagy csalárd gyakorlattal szembeni fellépésben, amely az ellenőrzések megkövetelésének célja. Görögország keresetének ezt a részét ebből következően el kell utasítani.
A más körzetekben alkalmazott 10 %-os korrekció
91. Görögország előterjeszti, hogy a Bizottság tévesen értelmezte és alkalmazta a 3887/92 rendelet 5. cikke (1) bekezdését, 6. cikke (3) bekezdését és 12. cikkét, továbbá a 2700/93 rendelet 1. cikke (3) bekezdését, valamint a 729/70 rendelet 5. cikke (2) bekezdése c) pontjának ötödik albekezdését. (70) Görögország szerint a 10 %-os levonást meg kell semmisíteni, vagy néhány esetben – másodlagosan – 2 %-ra csökkenteni.
92. Először, Görögország előterjeszti, hogy a helyszíni ellenőrzésekkel kapcsolatban semmi nem utalt arra, hogy a Bizottság figyelembe vette volna, hogy bizonyos körzetekben a kezdeti számítógépes problémáknak köszönhetően hibásan bevitt adatokat felülvizsgálták, és azokat a Bizottságnak benyújtották. Ezek az adatok azt mutatták, hogy 1995-ben és 1996-ban a támogatás iránti kérelmek több mint 10 %-át ellenőrizték. Mindenesetre a 10 %-os korrekció nyilvánvalóan sérti az arányosság elvét.
93. A Bírósághoz benyújtott levelezésből kitűnik, hogy az 1997 júniusában vagy júliusában(71) kelt levelében a Bizottság felszólította a görög hatóságokat az 1995-re és 1996-ra vonatkozó, teljes és felülvizsgált statisztikák továbbítására. 1999 decemberében a Bizottság beleegyezett, hogy elfogadja az 1995-re és 1996-ra vonatkozó, felülvizsgált ellenőrzési statisztikákat azzal a feltétellel, hogy az adatok átláthatóak, mágneslemezen vagy más számítógépes adathordozón nyújtják be, azokat teljes körűen és megfelelően végrehajtott ellenőrzési jelentésekkel támasztják alá, és azokat a görög hatóságok előzőleg felülvizsgálják. Nem világos, hogy a görög hatóságok által utólagosan benyújtott, felülvizsgált statisztikák megfeleltek-e ezeknek a követelményeknek, amelyekből egyértelműen kitűnt, hogy az 1995-re és 1996-ra eredetileg benyújtott statisztikák hibásak voltak, és számos körzetben a helyszíni ellenőrzések eredetileg megadott arányának (0 %, 8,6 %, 7,48 %, 8,88 %, 8,57 % és 7,74 %) valójában magasabbnak kellett volna lennie (23,41 %, 10,25 %, 20,65 %, 10,15 %, 11,23 % és 10,13 %). Mindenesetre Görögország nem bizonyította, hogy a felülvizsgált statisztikák megbízható és működőképes rendszer bizonyítékai.
94. Az arányosság elvével kapcsolatban Görögország előterjesztése csupán azt az állítást tartalmazza, hogy a Bizottság által alkalmazott levonási arány nagyon magas, és nyilvánvalóan sérti az arányosság elvét. Az ilyen puszta állítás azt alátámasztó érvek kifejtése nélkül nem fogadható el.
95. Másodszor, a bizonyos más körzetekben teljesített kifizetésekre alkalmazott 10 %-os levonással kapcsolatban Görögország előterjeszti, hogy a 3887/92 rendelet 6. cikke (3) bekezdésének megfelelően a támogatás iránti kérelmek legalább 10 %-ának helyszíni ellenőrzése nemzeti szinten érvényes, és nem minden egyes, kecske- és juhtenyésztéssel foglalkozó körzetben vagy régióban.
96. Emlékeztetnék arra, hogy a gyapottal kapcsolatban hasonló kérdés merült fel.(72) A juh- és kecskeágazathoz kapcsolódó jövedelemtámogatási rendszer esetében azonban a csupán szúrópróbaszerű válogatás helyett a 3887/92 rendelet 6. cikkének (4) bekezdése a kérelmek kiválogatását számos meghatározott tényezőt figyelembe vevő kockázatfelmérés alapján írja elő. Ennek megfelelően ezen a ponton némiképpen egyetértek Görögországgal. A Bizottság azonban azt is állítja, hogy Görögország maga kívánta meg a kérelmek legalább 10 %-ának valamennyi körzetben történő ellenőrzését. Görögország ezt az állítást nem vitatja. Ezen az alapon nem tudom elfogadni, hogy a Bizottság által alkalmazott levonás helytelen volt.
97. Harmadszor, Görögország előterjeszti, hogy az egy nap alatt lebonyolított 30 ellenőrzés esete elszigetelt jelenség volt, mindazonáltal az ellenőrzéseket valójában több napon át végezték, az utolsó napra hagyva a jelentések hivatalos dátumozását és aláírását. Azok az esetek, amelyekben a termelők elmulasztották az aláírást, egyes termelők aláírástól való félelmével vagy vonakodásával magyarázhatók, a 3887/92 rendelet 12. cikke pedig csupán az aláírás lehetőségét írja elő.
98. Valóban helytálló, hogy a 12. cikk nem követeli meg az ellenőrzési jelentések termelő általi aláírását. Úgy tűnik azonban, hogy az ellenőrzések során feltárt rendellenességek összességét tekintve a Bizottság komoly és ésszerű kétségre utaló bizonyítékot szolgáltatott a Görögországban elvégzett ellenőrzések létezése és megfelelősége tekintetében, a Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően az adott állam kötelezettsége, hogy a lehető legrészletesebb és legteljesebb bizonyítékot szolgáltassa az ellenőrzések megtörténtéről. (73) Görögország ezt nem tette meg.
99. Negyedszer, Görögország az állatállomány mozgását nyilvántartó rendszerrel kapcsolatban előterjeszti, hogy az 1997. január 1-ig terjedő időszak a rendszer létrehozásának első szakasza volt. Bizonyos problémák elkerülhetetlenül felléptek, mivel a kecske- és juhnyájak a hegyekben vagy a szigeteken találhatók, ezáltal a tenyésztőik szétszórtan helyezkednek el és az új rendszerről csak nehezen tájékoztathatók. A kockázatfelmérés állítólagos hiányát illetően, habár azt nem számítógépes eszközökkel hajtották végre, azt valamennyi körzetben kézi úton elvégezték, még ott is, ahol a mintát számítógépes kockázatfelmérés nélkül választják ki, így hatékony ellenőrzéseket hajtottak végre a közösségi források kockázata nélkül. Az adatfeldolgozás állítólagos késedelmét illetően hasonlóképpen hatékony ellenőrzés működött minden szinten – az elégtelen számú számítógépnek köszönhetően – számítógépesítettség hiányában is. A veszteségekről szóló szóbeli bejelentések elfogadását illetően, ez a múltban a nehezen elérhető hegyvidékek termelői esetében, mint elszigetelt gyakorlat fordulhatott elő.
100. Az állatállomány mozgását nyilvántartó rendszer bevezetését, valamint ennek köszönhetően a veszteségekről szóló szóbeli bejelentések elfogadását illetően Görögország elismeri, hogy valóban történtek szabálytalanságok. Különösen az előbbit illetően meg kell jegyezni, hogy a nyilvántartás létrehozásának kötelezettsége egy 1993-ban elfogadott jogszabályból következik, (74) melyet az 1994-es gazdasági évtől kezdődően kell végrehajtani, ha szükséges, az első évben kevesebb előírásnak megfelelő nyilvántartás bevezetésével. További két éves késedelem nem fogadható el.
101. Ami a kockázatfelmérés állítólagos hiányát és az adatfeldolgozás késedelemét illeti megismétlem, hogy a tagállam nem vonhatja kétségbe a Bizottság megállapításait anélkül, hogy a saját állításait megbízható és működő ellenőrzési rendszer fennállására utaló adatokkal támasztaná alá.(75) Semmi sem támasztja alá, hogy Görögország ilyen bizonyítékot szolgáltatott.
102. Ötödször, a 3887/92 rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében előírt, az állattartás helye meghatározásának pontatlanságát illetően, Görögország előterjeszti, hogy más részletes megjelölés helyett (mivel Görögországban nincsen ingatlan-nyilvántartás) az állattartás helyét helységnévvel tüntették fel. A jogszabály mindössze az állattartás helyének megjelölését kívánja meg, nem annak részletes leírását.
103. A Bizottság ellenőrei azonban nem az állattartás helyének részletes leírását, hanem csak annak világos megjelölését kérték, amely a támogatás iránti kérelemben nem volt feltüntetve. Ismételten, ellenkező bizonyíték hiányában Görögország ezen érve nem fogadható el.
104. Hatodszor, ami az állatok megjelölésének hiányát illeti, Görögország előterjeszti, hogy ez az eset a különböző tulajdonosok nyájainak közös tartására vonatkozott, ahol a 2700/93 rendelet 1. cikkének (3) bekezdése nem írja elő az állatok megjelölését.
105. Az 1. cikk (3) bekezdése szerint azokat a juhokat és/vagy kecskéket, amelyekre jövedelemtámogatást igényeltek, azonosítani kell, mielőtt repóügylet tárgyává tennék. Nem világos számomra, hogy a különböző tula jdonosok nyájai miért mentesülhetnének ezen követelmény alól. Valóban, ahogyan a Bizottság megjegyzi, a közös nyájak feltételezhetően egészen pontosan azt az azonosítási problémát vetik fel, melynek megoldását az 1. cikk (3) bekezdése célozza. Görögország fenti érvét ennek megfelelően el kell utasítani.
106. Hetedszer, Görögország előterjeszti, hogy a Bizottság ellenőrzéseit 1997-ben és 1998-ban hajtotta végre, az eredményekről szóló írásbeli értesítések 1998-ban készültek, ebből következően a 729/70 rendelet 5. cikke (2) bekezdése c) pontjának ötödik albekezdésében előírt 24 hónapos határidő 1996-tól kezdődik, miközben a levonások 1995-ben teljesített kifizetéseket is érintenek. Tévedett továbbá a Bizottság, amikor úgy tekintette, hogy az 1995-ben teljesített és 1996-ban bejelentett kifizetések beleesnek a 24 hónapos határidőbe, mivel a meghatározó tényező a kifizetés tényleges napja, vagy a támogatásra való jogosultság keletkezésének pillanata, és nem a nyilatkozat.
107. A Bizottság előterjeszti, hogy ellenőreinek megfigyelései az 1995-ös, 1996-os és 1997-es pénzügyi évekre vonatkoztak; a görög hatóságok az írásbeli értesítést az 1997. július 22-én kelt levélben kapták meg, azaz a 24 hónapos határidőn belül.
108. A Bírósághoz benyújtott levélből egyértelműen kiderül, (76) hogy legalábbis az 1997-ben végrehajtott ellenőrzések eredményeiről Görögországot 1997 júniusában vagy júliusában értesítették. (77) „Az EMOGA garancia számlák elszámolása a húságazatban 1996-ra és 1997-re vonatkozóan” című levél hivatkozik az 1997-ben végrehajtott helyszíni átvilágításra, és számos feltárt problémát összegez (különösen az állatállomány mozgását nyilvántartó rendszer bevezetésének hiányát, a nagyon kevés számú vagy egyáltalán el nem végzett helyszíni ellenőrzéseket, a kockázatfelmérés hiányát, a veszteségekről szóló szóbeli értesítések elfogadását és a tejtermelés ellenőrzésének elmulasztását a nagyüzemi báránytenyésztők által), majd így fejezi be:
„Jelen vizsgálatok megállapításait az 1663/95/EK bizottsági rendelet 8. cikkére való hivatkozással közöljük. A Bizottság szolgálatai a jelen levél 1., 2., 3. és 4. pontjában kifejtett indokok alapján úgy tekintik, hogy a görög hatóságok nem tettek teljes körűen eleget a 3887/92, valamint a 2700/93 rendeleteknek. Úgy tekintik, hogy korrekciós intézkedések és eljárási javítások bevezetésére van szükség az alábbi területeken [...]
A megállapítások súlyosságára való tekintettel a Bizottság szolgálatai a közösségi finanszírozásból való kizárást irányozzák elő a 296/96/EK bizottsági rendelet 7. cikkének (1) bekezdése alapján(78) bejelentett kifizetések egy részére, a jelen (görög) értesítés hivatalos kézhezvételét megelőző legfeljebb 24 hónapra. A kifizetésekből kizárandó rész a jelen levélre adott válaszuk fényében, a 729/70/EGK tanácsi rendelet 5. cikke (2) bekezdése c) pontjának vonatkozó rendelkezései alapján kerülnek meghatározásra. Az 1663/95/EK bizottsági rendelet 8. cikkének rendelkezése szerint jelen (görög) levélre adott válaszukat annak hivatalos kézhezvételétől számított két hónapon belül kell közölniük. Ezen határidő lejártát, valamint a fenti határidőn belül érkezett válasz megvizsgálását követően, mielőtt azonban a Bizottság szolgálatai végső következtetéseiket hivatalosan közölnék, kétoldalú megbeszélés kezdeményezésére kerül sor.”
109. Véleményem szerint a fenti levél teljes mértékben megfelel a jogszabályi előírásoknak, ahogyan azt a Bíróság értelmezi, nemcsak kellőképpen világos a tekintetben, hogy az 1663/95 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének megfelelő értesítés, de azt is kifejezetten megemlíti, hogy a 24 hónapos határidő ezzel kezdetét veszi.
110. Görögország előterjeszti, hogy a Bizottság 1997-ben kelt levele kizárólag 1996-os és 1997-es gazdasági évekre vonatkozik, de az 1995-ös gazdasági évre nem. Ez azonban nyilvánvalóan téves, a levél több alkalommal hivatkozik az 1995-ös és 1996-os gazdasági évekre; habár annak címéből – „Az EMOGA garancia számlák elszámolása a hús ágazatban 1996-ra és 1997-re vonatkozóan” –feltehetőleg az következik, hogy az általános gyakorlat szerint mindkét, a számlákat érintő pénzügyi évre (az EMOGA pénzügyi év október 16-től október 15-ig tart), és a kérdéses szektorban használatos gazdasági évre (a juhhús- és kecskehúságazatokban a gazdasági év január első hétfőjén kezdődik és a következő évben az azt megelőző napon ér véget(79) ) hivatkozik.
111. Mivel a kifizetés napja számít, bizonyos szinten jogos Görögországnak azon érve, miszerint az 1995-ös kifizetésekre alkalmazott korrekció időn túli. Görögország azonban nem veheti figyelembe kizárólag a kifizetés felmerülésének napját anélkül, hogy ne venné figyelembe azt a napot, amelyen a Bizottságnak a kifizetésekről releváns és kielégítő adatokat szolgáltatott, időt hagyva a Bizottságnak a számlaelszámolás végrehajtására. A tagállam a 24 hónapos kizárási határidő védelmét csak addig veheti igénybe, amíg a közösségi jog szerinti saját kötelezettségeinek eleget tesz, különös tekintettel az ellenőrzésekre vonatkozó adatok önkéntes közlésére. (80) A levélből világosan kitűnik, hogy annak megírása idején (1997 júniusában vagy júliusában) Görögország nem szolgáltatott a helyszíni ellenőrzésekre vonatkozó kielégítő statisztikákat, amely az egyetlen releváns panasz az 1995-ös gazdasági évet illetően. Ilyen körülmények között Görögország nem hivatkozhat a 24 hónapos időszak védelmére.
112. A fent kifejtett indokok alapján Görögországnak a juhhús- és kecskehús ágazatban a Retimnon körzeten kívüli más körzetekben teljesített kifizetésekre alkalmazott 10 %-os levonásra vonatkozó kereseti kérelmei nem fogadhatók el.
Végkövetkeztetések
113. A fenti megállapítások fényében véleményem szerint a Bíróság:
(1) utasítsa el a keresetet;
(2) a felperest kötelezze a költségek viselésére.
(1) .
(2)
–	HL 2001. L 200., 28. o.
(3)
–	A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1970. április 21-i 729/70/EGK tanácsi rendelet (HL 1970. L 94., 13. o.), módosította különösen az 1995. május 22-i 1287/95/EK tanácsi rendelet (HL  1995. L 125., 1. o.), a 729/70 rendelet helyébe a 2000. január 1-től teljesített kifizetések tekintetében a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17-i 1258/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999. L 160., 103. o.) lépett.
(4)
–	1. cikk (3) bekezdése és 3. cikk (1) bekezdése.
(5)
– 5. cikk (2) bekezdése c) pontjának második, harmadik, negyedik és ötödik albekezdése.
(6)
–	A Görögország keresetével érintett ágazatokra vonatkozó jogszabályok jelen indítvány vonatkozó részeinek bevezetésében kerülnek kifejtésre.
(7)
–	1995. július 7-i 1663/95/EK bizottsági rendelet (HL L 158., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 18. kötet, 31. o.).
(8)
–	Lásd például a C‑118/99. sz., Franciaország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet (EBHT 2002., I‑747. o.) 38. pontját.
(9)
–	Lásd például a C‑157/00. sz., Görögország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet (EBHT 2003., I‑153. o.) 44. pontját.
(10)
–	Lásd például a C‑332/00. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben hozott ítélet. (EBHT 2002., I‑3609. o.) 46. pontját.
(11)
–	Lásd például a 10. lábjegyzetben hivatkozott Belgium
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 35. pontját.
(12)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 11. és 12. pontját.
(13)
–	Lásd például a C‑130/99. sz., Spanyolország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet (EBHT 2002., I‑3005. o. ) 87. pontját.
(14)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 16. és 17. pontját és a C‑331/00. sz., Görögország
kontra Bizottság
ügyben 2003. szeptember 18-án hozott ítélet 66. pontját.
(15)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 18. pontját.
(16)
–	Lásd például a 13. lábjegyzetben hivatkozott Spanyolország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 42. pontját.
(17)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 37. pontját.
(18)
–	Lásd például a 13. lábjegyzetben hivatkozott Spanyolország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 44. pontját.
(19)
–	Lásd például a 8. lábjegyzetben hivatkozott Franciaország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 54. pontját és a C‑132/99. sz., Hollandia
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet (EBHT 2002., I‑2709. o.) 39. pontját.
(20)
–	C‑170/00. sz., Finnország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet (EBHT 2002., I‑1007. o.) 27. pontja.
(21)
–	A 13. lábjegyzetben hivatkozott Spanyolország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 133. és 134. pontja; lásd továbbá Tizziano főtanácsnok C‑158/00. sz., Luxembourg
kontra Bizottság
(EBHT 2002., I‑5373. o.) ügyre vonatkozó indítványának 41. pontját és Geelhoed főtanácsnok a 20. jegyzetben hivatkozott Finnország
kontra Bizottság
ügyre vonatkozó indítványának 50. és 59. pontját.
(22)
–	C‑331/01. sz., Spanyolország
kontra Bizottság
ügyben 2003. szeptember 11-én hozott ítélet (az EBHT-ban még nem tették közzé) 60. és 65. pontja.
(23)
–	Az 1993. június 3-i VI/216/93. sz. bizottsági munkadokumentum helyébe lépett. Az 1997-es iránymutatások az 1997. december 8-a után hozott határozatokra alkalmazandók.
(24)
–	Újabb keletű példaként lásd a 8. jegyzetben hivatkozott Franciaország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 49. pontját, a 9. jegyzetben hivatkozott C‑157/00. sz., Görögország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 115. pontját, és a 14. jegyzetben hivatkozott C‑331/00. sz., Görögország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 73. pontját; a Bíróság álláspontjának áttekintéséhez Geelhoed főtanácsnok C‑375/99. sz., Spanyolország
kontra Bizottság
(EBHT 2001., I‑5983. o.) ügyre vonatkozó indítványának 21–25. pontját.
(25)
–	AGRI/17537/01‑Fr‑Final számú dokumentum.
(26)
–	1995. június 29-i 1554/95/EK tanácsi rendelet (HL 1995. L 148., 48. o.).
(27)
–	A különösen az 1996. július 23-i 1437/96/EK bizottsági rendelettel (HL 1996. L 184., 29. o.) módosított, 1989. május 3-i 1201/89/EGK bizottsági rendelet (HL 1989. L 123., 23. o.).
(28)
–	Hivatkozás a 27. lábjegyzetben.
(29)
– Első és második preambulumbekezdés.
(30)
–	Görögül: „ nomos ”, Görögországban 52 nomosz, vagy közigazgatási egység található.
(31)
–	A különösen az 1995. november 9-i 2614/95/EK bizottsági rendelettel (HL 1995. L 268., 7. o.) módosított, 1990. október 9-i 2911/90/EGK bizottsági rendelet (HL 1990. L 278., 35. o.),
(32)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott C‑157/00. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 17. és 18. pontját.
(33)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott G örögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 18. pontját.
(34)
–	Kifejtve a fenti 26. pontban, lásd továbbá a 28. pontot.
(35)
–	A különösen az 1980. december 22-i 3453/80/EGK tanácsi rendelettel (HL 1980. L 360., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 4. kötet, 276. o.), és az 1985. december 20-i 3788/85/EGK tanácsi rendelettel (HL 1985. L 367., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 6. kötet, 283. o.) módosított, az olívaolaj-termelő tagállamokban olajfakataszter létrehozásáról szóló, 1975. január 21-i 154/75/EGK tanácsi rendelet (HL 1975. L 19., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 2. kötet, 64. o.).
(36)
–	1984. július 17-i 2261/84/EGK tanácsi rendelet (HL 1984. L 208., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 2. kötet, 64. o.).
(37)
–	A különösen az 1989. január 17-i 98/89/EGK bizottsági rendelettel (HL L 14., 14. o. ) módosított, 1984. október 31-i 3061/84/EGK bizottsági rendelet (HL L 288., 52. o.).
(38)
–	Kifejtve a fenti 6. pontban.
(39)
–	Lásd a fenti 18–22. pontot.
(40)
–	C‑50/94. sz., Görögország kontra Bizottság (EBHT 1996., I‑3331. o.) ügyre vonatkozó indítvány 49. pontja.
(41)
–	C‑61/95. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 1998., I‑207. o.) 12. és 13. pontja.
(42)
–	C‑46/97. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2000., I‑5719. o.) 12. és 16. pontja és C‑243/97. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2000., I‑5813. o.) 14. pontja.
(43)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 16. pontját.
(44)
–	C‑247/98. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2001., I‑1. o.) 13. és 14. pontja.
(45)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 17. pontját.
(46)
–	Lásd például a 8. lábjegyzetben hivatkozott Franciaország kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 54. pontját.
(47)
–	Lásd például a 13. lábjegyzetben hivatkozott Spanyolország kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 87. pontját.
(48)
–	Az 1998. július 20-i 1631/98/EK tanácsi rendelettel (HL  1988. L 210., 14.  o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 23. kötet, 298. o.) módosított, 1986. július 24-i 2392/86/EGK tanácsi rendelet (HL 1986. L 208., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 7. kötet, 60. o.)
(49)
–	Hivatkozás a 31. lábjegyzetben, szintén módosította az 1994. október 13-i 2475/94/EK bizottsági rendelet (HL 1994. L 264., 6. o.).
(50)
– Az angol szövegben hibásan szerepel az „areas” szó.
(51)
–	Hivatkozás a 7. lábjegyzetben.
(52)
–	1997. július 25-i 1456/97/EK bizottsági rendelet (HL 1997. L 199., 4. o.).
(53)
–	1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999. L 179., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 26. kötet, 25. o.).
(54)
–	Lásd a 82. cikket.
(55)
–	Lásd a 31. preambulumbekezdést és a 2. cikk (3) bekezdését, a 6. cikk (2) bekezdését, a 11. cikk (4) bekezdését és a 16. cikket.
(56)
–	1999. július 22-i 1621/1999/EK bizottsági rendelet (HL 1999. L 192., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 26. kötet, 163. o.).
(57)
–	Lásd fent az 57. és 58. pontot.
(58)
–	Lásd fent a 65. és 66. pontot.
(59)
–	Lásd a 13. cikk (1) bekezdését és a 16. cikket.
(60)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra B izottság
ügyben hozott ítélet 18. pontját, és a 13. lábjegyzetben hivatkozott Spanyolország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 42. pontját.
(61)
–	Hivatkozás az 52. lábjegyzetben.
(62)
–	HL L 208., 19. o.
(63)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra B izottság
ügyben hozott ítélet 18. pontját, és a 13. lábjegyzetben hivatkozott Spanyolország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 42. pontját.
(64)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra B izottság
ügyben hozott ítélet 18. pontját.
(65)
–	1992. december 23-i 3887/92/EGK bizottsági rendelet (HL 1992. L 391., 36. o.).
(66)
–	A különösen az 1994. február 8-i 279/94/EK bizottsági rendelettel (HL 1994. L 37., 1. o.) módosított 1993. szeptember 30-i 2700/93/EGK bizottsági rendelet (HL 1993. L 245., 99. o.).
(67)
–	Lásd fent a 18–22. pontot.
(68)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 37. pontját.
(69)
–	Lásd például a 13. lábjegyzetben hivatkozott Spanyolország
kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 44. pontját.
(70)
–	Részletesen kifejtve a fenti 6. pontban.
(71)
–	Lásd lent a 107. pontot.
(72)
–	Lásd fent a 35. pontot.
(73)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 16–17. pontját.
(74)
–	2700/93 rendelet 4. cikke
(75)
–	Lásd például a 9. lábjegyzetben hivatkozott Görögország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 18. pontját.
(76)
–	Az ellenkérelemhez csatolt 11. számú melléklet.
(77)
–	A dokumentumon két dátum szerepel, 1997. június 12. és 1997. július 3., miközben a Bizottság 1997. július 22-re hivatkozik; a három dátum valószínűleg az angol tervezet, a görög fordítás és a görög hatóságok általi kézhezvétel dátuma.
(78)
– A fenti rendelkezés szerint „Az adott hónapra vonatkozóan bejelentett kiadásoknak meg kell egyezniük az adott hónapban ténylegesen teljesített kifizetésekkel és átvett összegekkel. Magukban foglalhatnak az ugyanazon év előző hónapjaihoz kapcsolódóan bejelentett adatokra vonatkozó korrekciókat. Az „ n ” évre vonatkozóan a tagállamnál az „ n -1” év október 16-tól „ n ” év október 15-ig felmerül kiadásokat kell figyelembe venni. ”
(79)
–	A juh- és kecskehús piacának közös szervezéséről szóló, 1989. szeptember 25-i 3013/89/EGK tanácsi rendelet (HL 1989. L 289., 1. o.).
(80)
–	A 22. lábjegyzetben hivatkozott Spanyolország
kontra Bizottság
ügyben hozott ítélet 60. és 65. pontja.