62007CO0023
A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE (második tanács)
2008. június 12. (
*1
)
A C-23/07. és C-24/07. sz. egyesített ügyekben,
az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek tárgyában, amelyeket a Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Olaszország) a Bírósághoz 2007. január 25-én érkezett, 2006. december 4-i határozataival terjesztett elő az előtte
a Confcooperative Friuli Venezia Giulia és társai (C-23/07.),
Luigi Soini (C-23/07. és C-24/07.),
az Azienda Agricola Vivai Pinat Mario & Figlio (C-23/07.),
a Cantina Produttori Cormòns Soc. cons. arl (C-24/07.),
és
a Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali,
Regione Friuli-Venezia Giulia
között folyamatban lévő eljárásokban,
A BÍRÓSÁG (második tanács),
tagjai: C. W. A. Timmermans tanácselnök (előadó), K. Schiemann, J. Makarczyk, J.-C. Bonichot és C. Toader bírák,
főtanácsnok: E. Sharpston,
hivatalvezető: R. Grass,
miután a kérdést előterjesztő bíróságot értesítette, hogy eljárási szabályzata 104. cikke 3. §-ának második bekezdése alapján az első–ötödik kérdés tárgyában indokolt végzéssel kíván határozni,
miután az alapokmányának 23. cikkében meghatározott érdekelteket felkérte, hogy adják elő esetleges vonatkozó észrevételeiket,
mivel eljárási szabályzata 104. cikke 3. §-ának első bekezdése alapján a Bíróság a hatodik és hetedik kérdés tárgyában indokolt végzéssel kíván határozni,
a főtanácsnok meghallgatását követően,
meghozta a következő
Végzést
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek egyrészt a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány (HL 2003. L 236., 33. o.; a továbbiakban: csatlakozási okmány), valamint a borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 179., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 26. kötet, 25. o.) értelmezésére, másrészt az egyes borászati termékek leírása, jelölése, kiszerelése és oltalma tekintetében az 1493/1999 rendelet alkalmazására vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló, 2002. április 29-i 753/2002/EK bizottsági rendelet (HL L 118., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 455. o.), valamint a 753/2002 rendelet módosításáról szóló, 2004. augusztus 9-i 1429/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 263., 11. o.) értelmezésére és érvényességére vonatkozik.
2
E kérelmeket a Confcooperative Friuli Venezia Giulia, L. Soini és az Azienda Agricola Vivai Pinat Mario & Figlio (C-23/07. sz. ügy), illetve a Cantina Produttori Cormòns Soc. cons. arl és L. Soini (C-24/07. sz. ügy) (a továbbiakban együttesen: Confcooperative és társai) és a Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali (mezőgazdasági, élelmezési és erdészeti minisztérium), illetve a Regione Friuli-Venezia Giulia (a továbbiakban: Regione) közötti jogvita keretében terjesztették elő, amelynek tárgya a szőlőfajták nemzeti jegyzékének módosításairól szóló 2006. július 28-i miniszteri rendelet (a GURI 2006. augusztus 21-i 193. száma, 16. o.; a továbbiakban: 2006. július 28-i rendelet) érvényessége, amely a „Tocai friulano B” szőlőfajta mellett bevezeti a „Friulano” szinonimát.
Jogi háttér
A nemzetközi szabályozás
A szerződések jogáról szóló bécsi egyezmény
3
A szerződések jogáról szóló 1969. május 23-i bécsi egyezmény (a továbbiakban: a bécsi egyezmény) 59. cikkének értelmében:
„A szerződést megszűntnek kell tekinteni, ha az abban részes valamennyi fél később azonos tárgyú szerződést köt, és:
a)
a későbbi szerződésből kitűnik, vagy másképpen megállapítható, hogy a részes felek szándéka arra irányult, hogy a tárgyat ez a szerződés szabályozza; vagy
b)
a későbbi szerződés rendelkezései a korábbi szerződés rendelkezéseivel annyira összeegyeztethetetlenek, hogy a két szerződést nem lehet egyszerre alkalmazni”.
A Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezményből eredő jog
4
A Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény 1. C. mellékletét képező, a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás (a továbbiakban: TRIPs megállapodás) 1994. április 15-én Marrakeshben került aláírásra, és a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22-i 94/800/EK tanácsi határozattal (HL L 336., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 21. kötet, 80. o.) került jóváhagyásra.
5
A TRIPs megállapodás 22–24. cikke a megállapodás „A szellemi tulajdonjogok megadásának, terjedelmének és felhasználásának alapkövetelményei” alcímű II. részének „Földrajzi megjelölésekre” vonatkozó 3. fejezetében található.
6
Ezen megállapodás „A földrajzi megjelölések oltalma” alcímű 22. cikke (1) bekezdésének értelmében:
„A jelen Megállapodás alkalmazásában földrajzi megjelölés valamely Tag területéről, vidékéről vagy helységéből származó olyan termékre vonatkozó megjelölés, amelynek meghatározott minőségét, hírnevét vagy egyéb jellemzőit lényegében a földrajzi eredet határozza meg.”
7
A TRIPs megállapodás „A földrajzi megjelölések kiegészítő oltalma borok és szeszes italok vonatkozásában” alcímű 23. cikke kimondja:
„(1)   Mindegyik tag köteles az érdekelt felek számára biztosítani a jogi eszközöket, hogy megakadályozzák borokat megjelölő földrajzi megjelölés alkalmazását nem a szóban forgó földrajzi megjelöléssel jelölt helyről származó borokra, illetve szeszes italokat megjelölő földrajzi megjelölés alkalmazását nem a szóban forgó földrajzi megjelöléssel jelölt helyről származó szeszes italokra […]
[…]
(3)   Borokra vonatkozó homonim földrajzi megjelölések esetében valamennyi megjelölés oltalomban részesül […]. Mindegyik Tag maga határozza meg azokat a gyakorlati feltételeket, amelyek szerint a szóban forgó homonim megjelöléseket egymástól meg kell különböztetni, figyelembe véve, hogy az érintett termelőknek méltányos elbánásban kell részesülniük, és hogy a fogyasztók nem téveszthetők meg.
[…]”.
8
Ugyanezen megállapodás „Nemzetközi tárgyalások; kivételek” alcímű 24. cikke ekként rendelkezik:
„(1)   A Tagok megállapodnak, hogy tárgyalásokat kezdenek, amelyek célja a 23. cikkben említett egyes földrajzi megjelölések oltalmának erősítése […].
[…]
(3)   A jelen fejezet rendelkezéseinek végrehajtása során a Tagok semmiképpen sem korlátozzák a földrajzi megjelöléseknek a WTO-egyezmény hatálybalépését közvetlenül megelőzően az adott Tagban meglévő oltalmát.
(4)   A jelen fejezet rendelkezései nem követelik meg a Tagoktól, hogy megakadályozzák azokat az állampolgáraikat és lakosaikat egy másik Tag borokra vagy szeszes italokra vonatkozó valamely földrajzi megjelölésének folyamatos és párhuzamos használatában árukkal és szolgáltatásokkal kapcsolatban, akik a szóban forgó földrajzi megjelölést folyamatosan használták ugyanarra vagy kapcsolódó árukra és szolgáltatásokra az adott Tag területén a) legalább tíz évig 1994. április 15-ét megelőzően, vagy b) jóhiszeműen az adott időpont előtt.
[…]
(6)   […] A jelen fejezetben semmi sem követeli meg, hogy valamely Tagnak alkalmaznia kelljen rendelkezéseit egy másik Tag földrajzi megjelölésével kapcsolatban olyan borászati termékekre, amelyek esetében a szóban forgó megjelölés megegyezik a WTO-egyezmény hatálybalépésének időpontjában az adott Tag területén létező szőlőfajta szokásos nevével.
[…]”
Az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás
9
A Magyar Köztársaság és az Európai Közösség között a borok megnevezésének kölcsönös védelméről és ellenőrzéséről szóló Megállapodást (a továbbiakban: EK és Magyarország közötti Bormegállapodás) 1993. november 29-én Brüsszelben írták alá, és a Közösség nevében az 1993. november 23-i 93/724/EK tanácsi határozattal (HL L 337., 93. o.) került megkötésre és jóváhagyásra. 1994. április 1-jén lépett hatályba.
10
Az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás 2. cikkének (2) bekezdése ekként rendelkezik:
„E Megállapodás értelmében, ellenkező rendelkezés hiányában:
[…]
—
a »földrajzi megjelölés« olyan megjelölés, beleértve az »eredetmegjelölést«, amelyet az adott Szerződő Fél törvényei és rendelkezései elismernek a Szerződő Fél területéről vagy e terület egyik körzetéből vagy helységéből származó bor leírására és bemutatására, ahol a bor adott minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője döntően a földrajzi eredetének tulajdonítható.
[…]”
11
Az említett megállapodás 4. cikkének értelmében:
„(1)   Az alábbi megjelölések védettek:
a)
a Közösségből származó borok esetében:
[…]
—
a Mellékletben hivatkozott földrajzi megjelölések és hagyományos kifejezések;
b)
a Magyarországról származó borok esetében:
[…]
—
a Mellékletben hivatkozott földrajzi megjelölések és hagyományos kifejezések, ahogy azok megjelennek a borokra vonatkozó magyar jogszabályokban […].
[…]
(3)   A Közösségben a védett magyar megjelöléseket:
—
kizárólag a Magyarországról származó azon borokra tartják fenn, amelyekre azokat alkalmazzák,
és
—
csak a magyar törvényekben és rendeletekben rögzített feltételek szerint szabad használni.
[…]”
12
A „Tokaj” megnevezés az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás melléklete („A 4. cikkben hivatkozott védett bornevek jegyzéke”) B részének („A Magyar Köztársaságból származó borok”) I. fejezete („Földrajzi megjelölések”) 3.4. pontja („Tokaj-hegyaljai borvidék”) alatt szerepel. A Melléket A része („A Közösségből származó borok”) nem tartalmazza a „Tocai friulano” vagy „Tocai italico” megjelöléseket.
13
A Magyar Köztársaság és az Európai Közösség között a borok megnevezésének kölcsönös védelméről és ellenőrzéséről szóló Megállapodás 4. cikkével kapcsolatban folytatott Levélváltás (HL 1993. L 337., 169. o.; a továbbiakban: Levélváltás), amely egyike a 93/724 határozat 1. cikkének első albekezdésében hivatkozott dokumentumoknak, ugyancsak 1994. április 1-jén lépett hatályba.
14
Az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás 4. cikkének (3) bekezdésére történő hivatkozást követően az említett levelek aláírói leszögezik, hogy:
„(1)   Az említett Megállapodás hatálybalépésétől számított tizenhárom éves átmeneti időszak folyamán a hivatkozott Megállapodás alkalmazása nem akadályozza, hogy a »Tocai« megnevezés használata megengedhető legyen egyes meghatározott területen előállított olasz minőségi borok jelölésére és bemutatására a következő feltételek mellett.
A különleges közösségi és adott esetben szigorúbb nemzeti rendelkezések sérelme nélkül a bornak:
—
a »Tocai friulano« szőlőfajtából kell származnia;
—
teljes egészében az olasz Veneto vagy Friuli tartományokban szüretelt szőlőből kell készülnie;
—
jelölés és bemutatás céljából kizárólag a »Tocai friulano« vagy ennek szinonimája, a »Tocai italico« fajtamegnevezést lehet viselnie, e neveket jelölő két kifejezést együtt, közbülső megjegyzések nélkül, azonos típusú és méretű betűkkel, a bor származási helyét jelölő földrajzi egység nevétől elkülönítve kell megjeleníteni. Ezenkívül az e megnevezésekben használt betűk mérete nem haladhatja meg a szóban forgó földrajzi egység nevét feltüntető betűk méretét;
—
Magyarország területén kívül kell forgalomba kerülnie.
[…]
(4)   […] a »Tocai« megnevezés használatának lehetősége, az 1) bekezdésben feltüntetett feltételekkel összhangban, az ugyanabban a bekezdésben előirányzott átmeneti időszak végén megszűnik.
[…]”.
A csatlakozási okmány
15
A csatlakozási okmány 2. cikke ekként rendelkezik:
„A csatlakozás időpontjától kezdődően az eredeti szerződések rendelkezései és az intézmények, valamint az Európai Központi Bank által a csatlakozást megelőzően elfogadott jogi aktusok az új tagállamok számára kötelezőek, és az említett szerződésekben, illetve az ebben az okmányban megállapított feltételekkel alkalmazandók ezekben az államokban.”
16
A csatlakozási okmány 20. cikkének értelmében:
„Az ezen okmány II. mellékletében felsorolt jogi aktusokat a mellékletben meghatározott módon ki kell igazítani.”
17
A csatlakozási okmány 24. cikke ekként rendelkezik:
„Az ezen okmány V., VI., VII., VIII., IX., X., XI., XII., XIII. és XIV. mellékletében felsorolt intézkedéseket az új tagállamok vonatkozásában az említett mellékletekben meghatározott feltételekkel kell alkalmazni.”
18
A csatlakozási okmány „A csatlakozási okmány 24. cikkében hivatkozott lista: Magyarország” alcímű X. melléklete 5. fejezete A. pontjának (3) bekezdése ekként rendelkezik:
„32002 R 0753: A […] 753/2002/EK rendelet […]
A 753/2002/EK rendelet II. mellékletétől eltérve, 2008. december 31-ig a Magyarországon termelt és kizárólag Magyarországon forgalmazott borok esetében a »Müller Thurgau« fajta szinonimájaként a »Rizlingszilváni« elnevezés használható”.
A közösségi szabályozás
19
Az 1493/1999 rendelet 19. cikkének (1) bekezdése ekként rendelkezik:
„A tagállamok a bortermelésre szolgáló szőlőfajtákat osztályba sorolják. […]”.
20
Az e rendelet hatálya alá tartozó egyes termékek elnevezésére, jelölésére, kiszerelésére, valamint egyes adatok és kifejezések oltalmára vonatkozó szabályok a 47–53. pontban és a rendelet VII. és a VIII. mellékletében szerepelnek.
21
Az 1493/1999 rendelet 50. cikke kimondja:
„(1)   A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy a [TRIPs] egyezmény [helyesen: megállapodás] 23. és 24. cikkében megállapított feltételeknek megfelelően az érintettek megakadályozhassák a Közösségen belül az 1. cikk (2) bekezdése b) pontjában említett termékeken feltüntetett földrajzi árujelzők használatát olyan termékek esetében, amelyek nem a szóban forgó földrajzi árujelző által jelzett helyről származnak […]
(2)   E cikk alkalmazásában »földrajzi árujelzők« azok a megjelölések, amelyek a terméket mint a Kereskedelmi Világszervezet tagjaként nyilvántartott harmadik ország területéről, annak egy régiójából vagy helységéből származót azonosítanak abban az esetben, ha a termék minősége, hírneve vagy egyéb jellemzője alapvetően e földrajzi származási helynek tulajdonítható.
[…]”
22
E rendelet 52. cikke (1) bekezdésének értelmében:
„[…]
Az m. t. minőségi borok meghatározott típusaira vonatkozó közösségi rendelkezések sérelme nélkül, a tagállamok engedélyezhetik – általuk meghatározandó termelési feltételek esetén –, hogy egy meghatározott vidék neve mellett fel lehessen tüntetni az előállítási módra vagy a típusra vonatkozó adatokat vagy a szőlőfajta nevét vagy annak szinonimáját.
[…]”
23
Az 1493/1999 rendelet VII. melléklete B részének 1. és 4. pontja ekként rendelkezik:
„1.
A Közösségben előállított termékek címkézését – még meghatározandó feltételek mellett – ki lehet egészíteni a következő adatokkal:
[…]
b)
földrajzi árujelzővel ellátott asztali borok és m. t. minőségi borok esetében:
[…]
—
egy vagy több szőlőfajta neve,
[…]
4.
A termelő tagállamok a területükön termelt borok esetében kötelezővé tehetnek az 1. és 2. pontban foglalt bizonyos adatokat, megtilthatják azokat, vagy korlátozhatják használatukat”.
24
E rendelet 53. cikke ekként rendelkezik:
„(1)   E fejezet, valamint a VII. és VIII. melléklet végrehajtásának részletes szabályait a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. E szabályok különösen az e mellékletekben megállapított eltérésekre, feltételekre és felhatalmazásokra vonatkoznak.
(2)   A következő rendelkezéseket a 75. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni:
[…]
e)
a VII. melléklet B. 1. pontjában említett adatok felhasználásának feltételei […]
[…]”.
25
Az említett rendelet 54. cikkének (4) bekezdése ekként rendelkezik:
„A tagállamok továbbítják a Bizottságnak az általuk elismert m. t. minőségi borok listáját, amelyen minden m. t. minőségi bor esetében feltüntetik azokat a nemzeti rendelkezéseket, amelyek ezeknek az m. t. minőségi boroknak a termelésére és előállítására vonatkoznak”.
26
Az 1493/1999 rendelet 53. cikkét, valamint VII. és VIII. mellékletét a 753/2002 rendelet hajtotta végre.
27
A 753/2002 rendelet „A szőlőfajták feltüntetése” alcímű 19. cikke így rendelkezik:
„(1)   A földrajzi jelzéssel ellátott asztali bor vagy m. t. minőségi bor készítéséhez használt szőlőfajták neve vagy azok szinonimái feltüntethetők a szóban forgó bor címkéjén, feltéve hogy:
[…]
c)
a fajta neve, illetve szinonimáinak valamelyike nem tartalmaz m. t. minőségi bor vagy asztali bor vagy a Közösség és harmadik országok közötti megállapodásokban felsorolt importált bor leírására használt földrajzi jelzést, és ha más földrajzi kifejezés kapcsolódik hozzá, a címkén e földrajzi kifejezés nélkül jelenik meg;
[…]
(2)   Az (1) bekezdés c) pontjától eltérve
a)
földrajzi jelzést tartalmazó szőlőfajtanév vagy annak valamelyik szinonimája az ezzel a földrajzi jelzéssel megjelölt bor címkéjén feltüntethető;
b)
a II. mellékletben szereplő fajtanevek és szinonimáik az e rendelet hatálybalépésének napján érvényben lévő nemzeti és a közösségi szabályok szerint használhatók.
(3)   A tagállamok 2002. október 1-jéig értesítik a Bizottságot a (2) bekezdés b) pontjában említett intézkedésekről. A Bizottság minden megfelelő eszközzel gondoskodik ezen intézkedések közzétételéről”.
28
A 753/2002 rendelet „A borok címkéin a 19. cikk (2) bekezdésének megfelelően feltüntethető földrajzi jelzést tartalmazó szőlőfajtanevek és szinonimáik” alcímet viselő II. melléklete többek között a »Tocai friulano« és a »Tocai italico« megnevezést tartalmazza Olaszországra vonatkozóan. A megnevezéshez kapcsolódó lábjegyzet szerint „[a] Tocai friulano nevet és a Tocai italico szinonimát a 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakban lehet használni.”
29
Ezt a mellékletet e vonatkozásban nem módosította az 1429/2004 rendelet, amelynek célja a 753/2002 rendelet kiigazítása volt az Európai Unió bővítését és többek között Magyarországnak az Unióhoz való csatlakozását követően.
30
2007. április 1-jei hatállyal a Bizottság a 753/2002 rendelet módosításáról szóló, 2007. április 4-i 382/2007/EK rendelet (HL L 95., 12. o.) útján törölte a „Tocai friulano” és „Tocai italico” megnevezéseket az említett II. mellékletből, és e mellékletben a „Tocai friulano” megnevezést az új „Friulano” megnevezéssel váltotta fel.
A nemzeti szabályozás
31
A 753/2002/EK rendelet II. mellékletében felsorolt, földrajzi jelzést tartalmazó, olasz m. t. minőségi borok és [tájborok] címkéjén feltüntethető szőlőfajta-nevek és szinonimáik e rendelet 19. cikke (1) bekezdésének c) pontjától eltérő használatának nemzeti feltételeiről szóló 2002. szeptember 26-i mezőgazdasági és erdészeti miniszteri rendelet (a GURI 2002. október 21-i 247. száma, 3. o.; a továbbiakban: 2002. szeptember 26-i rendelet) 1. cikkének (1) bekezdése ekként rendelkezik:
„A 2002. szeptember 26-i rendelet II. mellékletében felsorolt, földrajzi jelzést tartalmazó, olasz m. t. minőségi borok és tájborok címkéjén feltüntethető szőlőfajta-nevek és szinonimáik e rendelet 19. cikke (1) bekezdésének c) pontjától eltérő használatának nemzeti feltételeit a jelen rendelet integráns részét képező I. melléklet tartalmazza, amelyben az említett rendelet II. mellékletében található, földrajzi jelzést tartalmazó szőlőfajta-nevek és szinonimáik szerepelnek […]”.
32
A 2002. szeptember 26-i rendelet I. mellékletének „szőlőfajta-nevek vagy szinonimáik” rovatában szerepel a „Tocai friulano vagy Tocai Italico” kifejezés, amelyre vonatkozóan „az eltérés terjedelme (közigazgatási terület és/vagy meghatározott m. t. minőségi borok és/vagy [tájborok]” rovatban a következő megjegyzés található:
„Egyes Friuli-Venezia Giulia és Veneto [t]artományban termesztett m. t. minőségi borok vonatkozásában egy 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszak végéig, az [Európai Unió] és a Magyar Köztársaság közötti megállapodás értelmében”.
33
A 2006. július 28-i rendelet egyetlen cikkében ekként rendelkezik:
„A szőlőfajták nemzeti jegyzéke, amelyet legutóbb a preambulumban említett 2006. március 30-i miniszteri rendelet módosított, kiegészült oly módon, hogy az 1. melléklet „Borszőlőfajták” alcímű 1. szakasza 235. kódszámú „Tocai friulano B” fajtájának oszlopába illesztette a „Friulano” szinonimát, az alábbi megjegyzés kíséretében: »kizárólag Friuli-Venezia Giulia [t]artományban szüretelt szőlőből származó m. t. minőségi borok megjelölésére«.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
34
A kérdést előterjesztő bíróság határozataiban megállapítja, hogy a Confcooperative és társai a 2006. július 28-i rendelet megsemmisítése iránti kérelmük alátámasztásául az alábbi jogalapokra hivatkoznak:
—
Az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás alkalmazási feltételeire vonatkozó tévedés, mivel a C-347/03. sz., Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia és ERSA ügyben 2005. május 12-én hozott ítéletben (EBHT 2005., I-3785. o.) a Bíróság megerősítette e megállapodás érvényességét, de nem vette tekintetbe a Magyar Köztársaságnak az Unióhoz történt csatlakozását. Márpedig a csatlakozási okmány hatálybalépése, a bécsi egyezmény 59. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának értelmében, az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás érvénytelenítéséhez vezet, következésképpen ezen utóbbi megállapodást mint olyan korábbi szerződést, amely a későbbi szerződéssel, azaz a csatlakozási okmánnyal összeegyeztethetetlen, megszűntnek kell tekinteni;
—
a Bizottság hatáskörének hiánya bormegnevezések használatának betiltására a 753/2002 rendelet 19. cikkének keretén belül;
—
az EK-Szerződés 34. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében foglalt hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése, mivel az olasz termelők magyar termelők javára történő hátrányos megkülönböztetése jogszerűtlen, lévén a használt megnevezések nem összetéveszthetők;
—
az arányosság elvének a megsértése, mivel a „Tocai” megnevezés használatának a 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követő tilalma az olasz termelőket érintő következmények súlyossága, valamint az e tilalom által elérni kívánt cél jelentősége közötti aránytalansághoz vezet;
—
az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt egyezmény kiegészítő jegyzőkönyvének 1. cikkében foglalt tulajdonhoz való jog megsértése, amely cikk értelmében senkit sem lehet tulajdonától megfosztani, kivéve ha ez közérdekből és a törvényben meghatározott feltételek, valamint a nemzetközi jog általános elvei alapján történik;
—
a – TRIPs megállapodásban foglalt – nemzetközi jog primátusa elvének megsértése különösen a TRIPs megállapodás 24. cikkének (6) bekezdésében foglalt, homonímiára vonatkozó rendelkezések tekintetében; és
—
a koherencia elvének megsértése, mivel a TRIPs megállapodás alkalmazhatósága valamennyi ezen megállapodáshoz csatlakozott ország tekintetében, az olasz állam kivételével, ahhoz az abnormális következményhez vezet, hogy a Közösség lehetővé tette a „Tokay” megnevezés használatát ausztrál borok tekintetében, beleértve a Közösségen belül történő értékesítéseket is, ugyanakkor a „Tocai friulano” megnevezés használatát megtiltotta az érintett olasz borok vonatkozásában.
35
A kérdést előterjesztő bíróság bemutatja, hogy a 2006. július 28-i rendelet preambulumából kiderül, hogy a 753/2002 rendelet 19. cikke (2) bekezdésében foglalt eltérés értelmében a „Tocai friulano” szőlőfajta-megnevezés használata kizárólag bizonyos m. t. minőségi borok megjelölésére és kiszerelésére alkalmazható egy 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszak végéig, az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás rendelkezéseinek megfelelően.
36
A kérdést előterjesztő bíróság ehhez hozzáteszi, hogy e preambulumban ugyancsak megállapítást nyer, hogy ezen időszak végét követően e használat tilos, mivel a „Tocai” szó a „Tokaji” magyar eredetmegjelöléssel való összetéveszthetőséghez vezethet, amely a borok földrajzi megnevezéseinek védelmére vonatkozó közösségi szabályozás értelmében a magyar termelők számára van fenntartva.
37
Ugyanezen bíróság álláspontja szerint ez az intézkedés a Regione azon kérelmére tekintettel is került elfogadásra, amely a nemzeti jegyzékbe a „Tocai friulano B” nemzeti szőlőfajta tekintetében be kívánta illeszteni a „Friulano B” szinonimát, amelyet az m. t. minőségi borok érintett termelői a „Tocai friulano B” egyetlen érvényes alternatívájaként meghatároztak, amely az említett borok címkéin használható, mivel alkalmas a területen hagyományosan termesztett szőlőfajta azonosítására.
38
A kérdést előterjesztő bíróság megállapítja, hogy a 2006. július 28-i rendelet ezen megfontolások tekintetében, teljességgel kivételes módon és kizárólag az érintett m. t. minőségi borok megjelölésére és kiszerelésére ismerte el a „Tocai friulano B” szőlőfajta tekintetében a „Friulano B” szinonimát, a 753/2002 rendelet 19. cikkének (2) bekezdésében foglalt eltérést engedő rendelkezés címén.
39
E bíróság szerint nyilvánvalónak tűnik tehát, hogy az alapkereset útján megtámadott, a „Tocai friulano” vagy „Tocai italico” megnevezés 2007. március 31-ét követő használatának tilalmából eredő sérelem, közvetlenül két közösségi jogforrásból, nevezetesen a 93/724 határozatban foglalt EK és Magyarország közötti Bormegállapodásból, valamint a 753/2002 rendeletből következik.
40
A kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, komoly kétségek állnak fenn a közösségi rendelkezések értelmezésének tekintetében, mivel korábbi határozataiban a Bíróság nem vette kellő módon tekintetbe az alábbi körülményeket:
—
a csatlakozási okmány hatálybalépése, amely, mivel ezen okmány nem vette át kifejezetten az említett közösségi rendelkezéseket, a bécsi egyezmény 59. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának alkalmazásában megszüntethette volna az EK és Magyarország közötti Bormegállapodást;
—
mivel ugyanezen közösségi rendelkezéseket a csatlakozási okmány nem vette át, kételyek merülnek fel a Bizottság hatáskörével kapcsolatban, amelyet a 753/2002 rendelet 19. cikke alapján a „Tocai friulano” megnevezés használatának időbeli korlátozása tekintetében megállapít saját maga számára;
—
mivel az 1429/2004 rendeletet a Bizottság a Magyar Köztársaságnak az Unióhoz való csatlakozását követően fogadta el, a hátrányos megkülönböztetés EK-Szerződés 34. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében foglalt tilalmával az említett időbeli korlátozás ellentétes lehet;
—
ez az időbeli korlátozás sértheti az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény kiegészítő jegyzőkönyvének 1. cikkét; és
—
végezetül pedig nem mérlegeltek a TRIPs megállapodás alkalmazhatóságából eredő számos szempontot.
41
Ilyen körülmények között, mivel a Tribunale amministrativo regionale del Lazio úgy vélte, hogy néhány közösségi jogi kérdésre adandó válasz elengedhetetlen a két alapügy megoldása szempontjából, úgy döntött, hogy felfüggeszti az eljárást, és az alábbi, az említett ügyek tekintetében azonos kérdéseket terjeszti előzetes döntéshozatal céljából a Bíróság elé:
„1)
A csatlakozási okmányt akként kell-e értelmezni, hogy a Magyarország és a […] Közösség területén előállított borok megnevezéseinek vonatkozásában 2004. május 1-jétől kizárólag a közösségi szabályozásnak az 1493/99 rendeletben, illetve az 1429/2004 rendelettel módosított 753/2002 rendeletben foglalt rendelkezései alkalmazandók?
2)
Az 1493/99 rendelet 52. cikke elégséges jogalappal szolgál-e a […] Bizottság számára, hogy betilthassa egy, az olasz állam megfelelő jegyzékében jogszerűen regisztrált és a vonatkozó közösségi rendeletekben szereplő szőlőfajtából származó bor (a jelen esetben a „Tocai friulano”) megnevezésé[nek használatá]t?
3)
Az EK-Szerződés 34. cikkének (2) bekezdése, amely tiltja a mezőgazdasági termékek termelői és fogyasztói közötti hátrányos megkülönböztetést a […] Közösség egész területén, magában foglalja-e az 1429/2004 rendelettel módosított 753/2002 rendelet [II.] mellékletében felsorolt 122 megnevezés közül egyetlen, a „Tocai friulano” bor termelőit és az ehhez kapcsolódó megnevezés használóit érintő hátrányos megkülönböztetés tilalmát, amennyiben tilos számukra ezen megnevezés további használata 2007. március 31-ét követően?
4)
A 753/2002 rendelet 19. cikkének (2) bekezdését, amely kimondja az 1429/2004 rendelettel módosított ugyanezen rendelet [II.] mellékletében felsorolt szőlőfajta-megnevezések használatának jogszerűségét, akként kell-e értelmezni, hogy lehetségesnek és jogszerűen megengedettnek kell tekinteni, hogy szőlőfajta-megnevezések és a […] Közösség területén gyártott borokra vonatkozó földrajzi megjelölések között homonímia álljon fenn?
5)
Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén, az EK-Szerződés 34. cikke (2) bekezdésének második albekezdése, amely a mezőgazdasági termelők vagy a fogyasztók közötti minden megkülönböztetést kizár a Közösségen belül, tiltja-e, hogy a Bizottság a 753/2002 rendeletben alkalmazza a homonímia kritériumát ugyanezen rendelet [II.] mellékletéből következő módon, vagyis hogy jogszerűnek ismerje el számos olyan szőlőfajta-megnevezés használatát, amely részben vagy teljes egészében megegyezik a vonatkozó földrajzi megjelölésekkel, és ezt a jogszerűséget kizárólag egyetlen, az európai piacon évszázadok óta jogszerűen használt szőlőfajta-megnevezés, nevezetesen a „Tocai friulano” vonatkozásában zárja ki?
6)
Az 1493/99 rendelet 50. cikkét akként kell-e értelmezni, hogy a TRIPs megállapodás 23. és 24. cikke, különösen pedig 24. cikkének (6) bekezdése alkalmazásában, homonim bormegnevezések tárgyában a Miniszterek Tanácsa és a tagállamok (és főként a Bizottság) nem fogadhatnak el vagy hagyhatnak jóvá olyan intézkedéseket, mint például a 753/2002 rendelet, amelyek homonim megnevezések tárgyában eltérő bánásmódot biztosítanak a homonímia szempontjából ugyanazon jellegzetességeket felmutató bormegnevezések tekintetében?
7)
Az 1493/99 rendelet 56. preambulumbekezdésében, valamint 50. cikkében foglalt kifejezett hivatkozás a TRIPs megállapodás 23. és 24. cikkére közvetlenül alkalmazhatóvá teszi-e a közösségi jogrendben – a Bíróság ítélkezési gyakorlatának fényében – a[z ezen megállapodás] 24. cikk[ének] (6) bekezdésében foglalt rendelkezést, amely biztosítja a fenti megállapodáshoz csatlakozott államok számára a homonim megnevezések védelmének jogát?”
42
A Bíróság elnöke 2007. március 26-i végzésével az írásbeli és a szóbeli szakasz lefolytatása, valamint az ítélethozatal céljából egyesítette a C-23/07. és C-24/07. sz. ügyet.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az elfogadhatóságról
43
A Bizottság úgy véli, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek elfogadhatatlanok, mivel nyilvánvalóan nem relevánsak az alapügy megoldása tekintetében.
44
A Bizottság azt állítja, hogy a Confcooperative és társai a 2006. július 28-i rendelet megsemmisítését kérik, noha az mindössze az új „Friulano” szőlőfajta-megnevezést vezeti be.
45
Márpedig ha e rendelet megsemmisítésre kerülne is, az olasz termelők továbbra sem használhatnák a „Tocai friulano” vagy „Tocai italico” megnevezéseket, mivel e használat 2007. április 1-jétől hatályos tilalmát egy másik rendelet, nevezetesen a 2002. szeptember 26-i rendelet írja elő.
46
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek ugyancsak elfogadhatatlanok, mivel a kérdést előterjesztő bíróság nem magyarázta meg, hogy a Bíróság által kért értelmezés mennyiben szükséges az alapjogvita megoldása szempontjából.
47
Ez az érvelés elfogadhatatlan.
48
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nemzeti bíróság által saját felelősségére meghatározott jogszabályi és ténybeli háttér alapján – amelynek helytállóságát a Bíróság nem vizsgálhatja – a közösségi jog értelmezésére vonatkozóan előterjesztett kérdések releváns voltát vélelmezni kell. A nemzeti bíróságok által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem Bíróság általi elutasítása csak abban az esetben lehetséges, amennyiben nyilvánvaló, hogy a közösségi jog értelmezése, amelyet a nemzeti bíróság kért, nem függ össze az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával, illetve ha a szóban forgó probléma hipotetikus jellegű, vagy a Bíróság nem rendelkezik azon ténybeli és jogi elemek ismeretével, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a feltett kérdéseket hatékonyan megválaszolja (ebben az értelemben lásd a C-222/05–C-225/05. sz., Van der Weerd és társai ügyben 2007. június 7-én hozott ítélet [EBHT 2007., I-4233. o.] 22. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
49
A jelen ügyben az a kérdés, hogy ha – amint azt a Bizottság állítja – a 2006. július 28-i rendelet megsemmisítésének esetén az olasz termelők továbbra sem használhatják a„Tocai friulano” vagy „Tocai italico” megnevezést, mivel az e használatra vonatkozó, a 2002. szeptember 26-i rendeletben előírt tilalom ebben az esetben is érintetlen marad, az az olasz jognak főként e két szóban forgó rendelet kapcsolatára vonatkozó vizsgálatát teszi szükségessé, amely vizsgálatot kizárólag a kérdést előterjesztő bíróság végezheti el, nem pedig a Bíróság saját hatáskörében, egy előzetes döntéshozatal iránti kérelem keretében eljárva.
50
Továbbá, amint az a 2006. július 28-i rendeletnek a kérdést előterjesztő bíróság által hivatkozott preambulumbekezdéséből adódik (a jelen végzés 35–38. pontja), az új szőlőfajta-név e rendelet által történő bevezetése abból a tényből következik, hogy a „Tocai friulano” és a „Tocai italico” megnevezés használata 2007. április 1-jétől tilos. Elválaszthatatlanul összekapcsolódónak tűnő intézkedésekről van tehát szó.
51
Nem tűnik úgy tehát, legalábbis nem nyilvánvaló módon, hogy a közösségi jog kért értelmezése egyáltalán ne függene össze az alapeljárások tényállásával vagy tárgyával.
52
Ennélfogva az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet megillető relevancia vélelmét nem ingatják meg a Bizottság által előterjesztett tényezők (lásd főként a fent hivatkozott Van der Weerd és társai ügyben hozott ítélet 22. és 23. pontját).
53
Ennélfogva a Bíróságnak választ kell adnia az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre.
Az ügy érdeméről
54
Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése alapján, nevezetesen amennyiben az előzetes döntéshozatalra terjesztett kérdésre a válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból, vagy az e kérdésre adandó válasz nem enged teret semmilyen ésszerű kétségnek, a Bíróság indokolt végzéssel határozhat.
Az első–ötödik kérdésről
55
Mivel a Bíróság úgy véli, hogy az első–ötödik kérdésre adandó válasz nem enged teret semmilyen ésszerű kétségnek, eljárási szabályzata 104. cikke 3. §-a második albekezdésének megfelelően értesítette a kérdést előterjesztő bíróságot, hogy indokolt végzés útján kíván határozni, és felkérte a Bíróság alapokmányának 23. cikkében megjelölt érdekelteket, hogy nyújtsák be esetleges vonatkozó észrevételeiket.
56
A Confcooperative és társai, a Regione, az olasz és a magyar kormány, valamint a Bizottság is eleget tett a Bíróság felkérésének. A magyar kormány és a Bizottság jelezték válaszukban, hogy nincs kifogásuk az ellen, hogy a Bíróság indokolt végzéssel határozzon. A Confcooperative és társai, a Regione és az olasz kormány lényegében megismételte az írásbeli észrevételeikben már előterjesztett érveit. A Regione kérte, hogy a Bíróság tűzzön ki tárgyalást. Mindazonáltal ezen észrevételek miatt a Bíróság nem tér el az eljárás tervezett menetétől.
– Az első kérdésről
57
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatokból adódik, hogy az első kérdés azon, a Confcooperative és társai, a Regione, valamint az olasz kormány által védett tételből indul ki, mely szerint a csatlakozási okmány megszüntette az EK és Magyarország közötti Bormegállapodást az olasz termelőket illető tilalom tekintetében, melynek értelmében a 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően nem használhatják a „Tocai” kifejezést.
58
Ez szerintük abból a tényből következik, hogy a csatlakozási okmány mint későbbi szerződés nem rendelkezik, legalábbis kifejezett módon, e tilalomról. Ennélfogva a bécsi egyezmény 59. cikkének megfelelően kizárólag ezen okmány, amelyet úgy kell tekinteni, mint olyan későbbi szerződést, amelynek rendelkezései ellentétesek egy korábbi szerződés rendelkezéseivel, irányadó e tárgyban. Márpedig ezen okmány nem tartalmaz ilyen tilalmat. Következésképpen az olasz és magyar megnevezések továbbra is létezhetnek egymás mellett.
59
Ezen álláspontnak nem lehet helyt adni.
60
Ugyanis noha a »Tocai« megnevezés egyes meghatározott területen előállított olasz minőségi borok jelölésére és kiszerelésére történő használatának egy, 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követő tilalma az EK és Magyarország közötti Bormegállapodásból ered, azt a csatlakozási okmány hatálybalépését megelőzően átvette a 753/2002 rendelet.
61
E rendelet, beleértve az említett tilalmat is, a csatlakozási okmány 2. cikkének értelmében a közösségi vívmányok szerves részét képezi.
62
Továbbá e rendelet kifejezetten szerepel az említett okmány X. melléklete 5. fejezete A. pontjának (3) bekezdésében.
63
E (3) bekezdés egyébiránt akként rendelkezik, hogy a 753/2002/EK rendelet II. mellékletétől eltérve, 2008. december 31-ig a Magyarországon termelt és kizárólag Magyarországon forgalmazott borok esetében a „Müller Thurgau” fajta szinonimájaként a „Rizlingszilváni” elnevezés használható.
64
Ezen eltérést engedő rendelkezés léte megerősíti, hogy a csatlakozási okmány egyáltalában nem szándékozott megkérdőjelezni az említett II. mellékletben foglalt rend tartósságát a „Tocai friulano” vagy a „Tocai italico” megnevezés használatának tekintetében.
65
A Magyar Köztársaságnak az Unióhoz történő csatlakozását követően a csatlakozási okmány a közösségi vívmányok részeként integrálta a »Tocai« megnevezés egyes meghatározott területen előállított olasz minőségi borok jelölésére és kiszerelésére történő használatának egy, 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követő, a 753/2002 rendeletben előírt tilalmát.
66
Ezt követően e tilalom tartósságát megerősítette az 1429/2004 rendelet és a 382/2007 rendelet.
67
Ezt megfelelő módon foglalja össze a 382/2007 rendelet (5) preambulumbekezdése, amely ekként rendelkezik:
„A »Tokaji« név egy, Magyarország és Szlovákia közös határán átnyúló régióban termelt, »meghatározott termőhelyről származó minőségi bor« megjelölésére szolgál, ugyanakkor szerepel a »Tocai italico«, a »Tocai friulano« és a »Tokay Pinot gris« olasz, illetve francia szőlőfajta-nevekben is. A három említett szőlőfajta-név és a földrajzi jelzés együttélése időbeli korláthoz (2007. március 31.) van kötve, és az Európai Közösség és a Magyar Köztársaság között 1993. november 23-án létrejött, 2004. május 1-je óta az »acquis« részét képező kétoldalú megállapodás eredménye. 2007. április 1-jétől kezdődő hatállyal a három említett szőlőfajta-nevet törölni kell a 753/2002/EK rendelet II. mellékletéből, a »Tocai friulano« szőlőfajta-nevet pedig a »Friulano« új szőlőfajta-névvel kell felváltani”.
68
Az első kérdésre tehát azt a választ kell adni, hogy a csatlakozási okmányt akként kell értelmezni, hogy ezen okmány 2. cikkének megfelelően a 753/2002 rendelet rendelkezései, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes olasz m. t. minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében, a 2004. május 1-jén hatályos közösségi vívmányok szerves részét képezik, és az 1429/2004 rendeletbe történő átvételüket követően ezen időpont után továbbra is alkalmazandók.
– A második kérdésről
69
Második kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság annak tárgyában várja a Bíróság válaszát, hogy a Bizottság jogszerűen törölhette-e a „Tocai friulano” szőlőfajta-megnevezést az 1493/1999 rendelet 52. cikke alapján.
70
A kérdést előterjesztő bíróság álláspontja szerint kételyek merülhetnek fel a Bizottság e törlés tárgyában való döntésre vonatkozó hatásköre tekintetben, mivel arról a csatlakozási okmány nem rendelkezik.
71
E vonatkozásban, amint az a jelen végzés 68. pontjában már megállapítást nyert, a csatlakozási okmányt akként kell értelmezni, hogy ezen okmány 2. cikkének megfelelően a 753/2002 rendelet rendelkezései, amelyek a 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes olasz m. t. minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében, a 2004. május 1-jén hatályos közösségi vívmányok szerves részét képezik, és az 1429/2004 rendeletbe történő átvételüket követően ezen időpont után továbbra is alkalmazandók.
72
Ebből az következik, hogy a csatlakozási okmány nem teszi kétségessé a Bizottságnak a 753/2002 rendelet e rendelkezéseinek elfogadására vonatkozó hatáskörét.
73
Épp ellenkezőleg, a Bizottság hatásköre jelen esetben annál is kevésbé vitatható, mivel a 753/2002 rendeletnek és a 1429/2004 rendeletnek a »Tocai« megnevezés egyes olasz m. t. minőségi borok jelölésére és kiszerelésére történő használatának egy, 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követő tilalmára vonatkozó rendelkezéseinek elfogadásával a Bizottság egy olyan rendelkezés beiktatására szorítkozott, amelyet már előírt egy kétoldalú megállapodás, nevezetesen az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás, amelyet ezt követően a közösségi vívmányok részeként átvett a csatlakozási okmány.
74
Ezt megerősíti a 753/2002 rendelet 19. cikke (2) bekezdésének b) pontja, amelynek értelmében az e rendeletnek az említett tilalmat tartalmazó II. mellékletében szereplő fajtanevek „az e rendelet hatálybalépésének napján érvényben levő nemzeti és a közösségi szabályok szerint használhatók”.
75
Továbbá meg kell állapítani, hogy a 753/2002 rendelet és az 1429/2004 rendelet preambulumbekezdéseiből következik, hogy azok nem az 1493/1999 rendelet 52. cikke, hanem 53. cikke alapján kerültek elfogadásra.
76
Ezen utóbbi cikk (1) bekezdésének értelmében „Az egyes termékek elnevezése, jelölése, kiszerelése és oltalma” alcímű fejezet végrehajtásának, amely alá e cikk is tartozik, részletes szabályait a 1493/1999 rendelet 75. cikkében megállapított, úgynevezett irányítóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni, és azok különösen a rendelet VII. és VIII. mellékletében megállapított eltérésekre, feltételekre és felhatalmazásokra vonatkoznak.
77
Az 1493/1999 rendelet 53. cikke (2) bekezdése e) pontjának értelmében az e rendelet VII. mellékletének B. 1. pontjában említett adatok felhasználásának feltételeire vonatkozó rendelkezéseket ezen irányítóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
78
Márpedig az 1493/1999 rendelet VII. melléklete B. 1. pontjának b) pontja kifejezett említést tesz arról, hogy a Közösségben előállított termékek címkézését – még meghatározandó feltételek mellett – földrajzi árujelzővel ellátott asztali borok és m. t. minőségi borok esetében ki lehet egészíteni például egy vagy több szőlőfajta nevével.
79
A fentiekre tekintettel a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1493/1999 rendelet 53. cikke elégséges jogalappal szolgál a Bizottság számára, hogy elfogadja a 753/2002 rendeletnek az 1429/2004 rendelet által átvett rendelkezéseit, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes olasz m. t. minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében.
– A harmadik kérdésről
80
Az EK-Szerződés 34. cikke (2) bekezdése második albekezdésének megsértésével kapcsolatban, melyet állítólagosan megvalósítanak a 753/2002 rendelet és az 1429/2004 rendelet azon rendelkezései, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes olasz m. t. borok leírása és kiszerelése tekintetében, a kérdést előterjesztő bíróság arról kérdezi a Bíróságot, hogy e rendelkezések nem tekinthetők-e hátrányos megkülönböztetést megvalósító rendelkezésnek azon tényből kifolyólag, hogy a 753/2002 rendelet II. mellékletében szereplő 122 megnevezés közül kizárólag a „Tocai friulano” olasz szőlőfajta-megnevezést érintik.
81
Elöljáróban meg kell állapítani, hogy ezen, az EK és Magyarország közötti Bormegállapodásból is eredő intézkedések, amelyek 2007. március 31-ig tartó tizenhárom éves átmeneti időszakot követően tiltják egy szőlőfajta nevének használatát, a „Tokay Pinot gris” szőlőfajta-megnevezés tekintetében ugyancsak alkalmazandók.
82
Az olyan szőlőfajta-megnevezések vonatkozásában, amelyek hasonlóak a „Tokaji” vagy „Tokaj” magyar földrajzi megjelöléshez, vitathatatlan tehát a hasonló helyzetek szigorúan azonos módon történő kezelése.
83
A Közösségen kívüli vonatkozásban meg lehet említeni többek között, hogy az Európai Közösség és az Amerikai Egyesült Államok közötti borkereskedelemről szóló megállapodás, melyet a Közösség nevében a 2005. december 20-i 2006/232/EK tanácsi határozat (HL L 87., 1. o.) fogadott el, ugyancsak nem teszi lehetővé ezen szőlőfajta-megnevezéseknek az Egyesült Államokból származó és a Közösség területére behozott borok címkéin történő feltüntetését, és e célból átmeneti időszakról sem rendelkezik.
84
Az 753/2002 rendelet és az 1429/2004 rendelet alapeljárás tárgyát képező rendelkezéseinek forrása egy kétoldalú megállapodásban található. Amint arra a Bizottság rámutat, hasonló intézkedések szerepelnek tipikusan a Közösségnek a borkereskedelem tárgyában harmadik államokkal kötött számos kétoldalú megállapodásában. Olyan intézkedésekről van szó, amelyeket fokozatosan hajtanak végre a bormegnevezésekkel kapcsolatos, az ezen termékek kereskedelme során felmerülő problémák megoldása céljából.
85
A Confcooperative és társai, a Regione, valamint az olasz kormány azt állítja írásbeli észrevételeiben, hogy a 753/2002 rendelet és az 1429/2004 rendelet alapügy tárgyát képező rendelkezései indokolatlan elsőbbséget biztosítanak a magyar „Tokaj” megnevezésnek az olasz „Tocai friulano” és „Tocai italico” megnevezésekkel szemben, amelyek ezáltal hátrányos megkülönböztetést szenvednek.
86
Márpedig e tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy amint arra a Bíróság rámutatott a fent hivatkozott Regione autonoma Friuli – Venezia Giulia és ERSA ügyben hozott ítélet 88–97. és 108. pontjában, a vonatkozó megjelölések helyzete nem hasonló.
87
Vitathatatlan ugyanis, hogy az olasz „Tocai friulano” és „Tocai italico” megnevezések egy szőlőfajta nevének felelnek meg, míg a magyar „Tokaj” megnevezés földrajzi jelzésnek tekinthető.
88
Ez a körülmény egyébként meghatározó módon megkülönbözteti jelen tényállást azon tényállástól, amely az olasz kormány által hivatkozott C-309/89. sz., Codorniu kontra Tanács ügyben 1994. május 18-án hozott ítélethez (EBHT 1994., I-1853. o.) vezetett (28., valamint 33. és 34. pont).
89
A földrajzi jelzésnek biztosított elsőbbség egy hozzá hasonló szőlőfajta nevével szemben megfelel egyébként a 753/2002 rendelet 19. cikkében foglalt rendelkezések összességének és e cikk rendszerének.
90
Az említett cikk (1) bekezdése c) pontjának értelmében ugyanis egy szőlőfajta neve nem szerepelhet valamely bor címkéjén, ha m. t. minőségi bor leírására használt földrajzi jelzést tartalmaz. Az ilyen név használatának tilalma tekinthető tehát általános szabálynak.
91
Ugyanezen cikk (2) bekezdése b) pontjának értelmében az ilyen nevek kizárólag ezen általános szabálytól „eltérve” használhatók, mégpedig csak a 753/2002 rendelet hatálybalépésének napján érvényben lévő nemzeti és a közösségi szabályok szerint.
92
A fentiek értelmében a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az EK 34. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével nem ellentétesek a 753/2002 rendeletnek az 1429/2004 rendelet által átvett azon rendelkezései, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes olasz m. t. minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében.
– A negyedik kérdésről
93
Negyedik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság arra vár választ, hogy a 753/2002 rendelet 19. cikkének (2) bekezdését, amely kimondja az ugyanezen rendelet II. mellékletében felsorolt szőlőfajta-megnevezések használatának jogszerűségét, akként kell-e értelmezni, hogy lehetségesnek és jogszerűen megengedettnek kell tekinteni, hogy szőlőfajta-megnevezések és a Közösség területén gyártott borokra vonatkozó földrajzi megjelölések között homonímia álljon fenn?
94
E vonatkozásban már a jelen végzés 87–89. pontjából adódik, hogy a 753/2002 rendelet 19. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmében általános szabályként egy szőlőfajta neve nem szerepelhet valamely bor címkéjén, ha m. t. minőségi bor leírására használt földrajzi jelzést tartalmaz, és ugyanezen cikk (2) bekezdése b) pontjának értelmében az ilyen nevek kizárólag ezen általános szabálytól „eltérve” használhatók, mégpedig csak az említett rendelet hatálybalépésének napján érvényben levő nemzeti és a közösségi szabályok szerint.
95
Következésképpen a negyedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 753/2002 rendelet 19. cikkének (2) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek a 753/2002 rendeletnek az 1429/2004 rendelet által átvett azon rendelkezései, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes olasz m. t. minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében.
96
Tekintettel arra, hogy az ötödik kérdést kizárólag arra az esetre terjesztették elő, ha a negyedik kérdésre igenlő választ kellene adni, arra nem szükséges válaszolni.
A hatodik és hetedik kérdésről
– A hatodik kérdésről
97
Hatodik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy az 1493/99 rendelet 50. cikkét akként kell-e értelmezni, hogy a TRIPs megállapodás 23. és 24. cikke, különösen pedig 24. cikkének (6) bekezdése alkalmazásában, homonim bormegnevezések tárgyában nem fogadhatók-e el olyan intézkedések, mint például a 753/2002 rendeletben foglaltak, amelyek homonim megnevezések tárgyában eltérő bánásmódot biztosítanak a homonímia szempontjából ugyanazon jellegzetességeket felmutató bormegnevezések tekintetében.
98
Az e kérdésre adandó válasz egyértelműen levezethető a Bíróság ítélkezési gyakorlatából.
99
Ugyanis, amint arra a Bíróság rámutatott a fent hivatkozott Regione autonoma Friuli – Venezia Giulia és ERSA ügyben hozott ítélet 88–97. és 108. pontjában, az olasz „Tocai friulano” és „Tocai italico” megnevezés, ellentétben a magyar „Tokaj” vagy „Tokaij” megnevezéssel, egy-egy szőlőfajta nevének felel meg, de nem földrajzi megjelölés.
100
A fent hivatkozott Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia és ERSA ügyben hozott ítélet 115. pontjában a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a TRIPs megállapodás 22–24. cikkét akként kell értelmezni, hogy az alapügyhöz hasonló esetben, amikor egy harmadik állam földrajzi megjelölése és egy, az abból előállított egyes közösségi borok leírására és bemutatására használt szőlőfajta neve között áll fenn homonímia, ezen rendelkezések nem írják elő, hogy a megnevezések mindegyike továbbra is használható legyen a jövőben, annak ellenére, hogy azt megelőzően az érintett termelők azt jóhiszeműen, vagy 1994. április 15. előtt legalább tíz évig használták, valamint az egyértelműen jelzi a védett bor származási államát, régióját vagy területét úgy, hogy a fogyasztókat nem téveszti meg.
101
A TRIPs megállapodás 24. cikkének (6) bekezdését illetően a Bíróság ugyancsak úgy ítélte meg a fent hivatkozott Regione autonoma Friuli -Venezia Giulia és ERSA ügyben hozott ítélet 113. pontjában, hogy ez a rendelkezés lehetővé teszi a Közösség számára, hogy a WTO tagjaként alkalmazhassa az említett megállapodás rendelkezéseit a WTO minden többi tagjának földrajzi megjelöléseivel kapcsolatban olyan borászati termékekre, amelyek esetében a szóban forgó megjelölés megegyezik a WTO-egyezmény hatálybalépésének időpontjában egy adott tagállam területén létező szőlőfajta szokásos nevével.
102
A Bíróság arra a következtetésre jutott ugyanezen ítélet 114. pontjában, hogy ez a rendelkezés, a TRIPs megállapodás 24. cikkének (4) bekezdéséhez hasonlóan, lehetőséget, nem pedig kötelezettséget ír elő a Közösség számára egy közösségi szőlőfajta-név oltalmának biztosítására, különösen ha ez homonim egy harmadik államból származó borra vonatkozó földrajzi megjelöléssel.
103
Következésképpen a hatodik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1493/1999 rendelet 50. cikkét akként kell értelmezni, hogy a TRIPs megállapodás 23. és 24. cikkében foglalt rendelkezések, különösen pedig ezen megállapodás 24. cikke (6) bekezdésének alkalmazása során e rendelkezésekkel nem ellentétes a 753/2002 rendeletben foglalt és az 1429/2004 rendelet által átvett intézkedésekhez hasonló olyan intézkedések elfogadása, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes olasz m. t. minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében.
104
E válaszra tekintettel a hetedik kérdésre nem kell válaszolni, mivel ezen, a TRIPs megállapodás 22–24. cikkének esetleges közvetlen hatályára vonatkozó kérdés kizárólag abban az esetben bír relevanciával, amennyiben a 753/2002 rendelet, amely 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltja a „Tocai” kifejezés használatát egyes olasz m. t. minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében, összeegyeztethetetlen lenne a TRIPs megállapodás említett rendelkezéseivel, amelyek azt írják elő, hogy homonímia esetén a megjelölések mindegyike továbbra is használható a jövőben.
105
A hatodik kérdésre adott válaszból és különösen a jelen végzés 102. pontjából az következik, hogy az alapügyekben nem ez az eset áll fenn, melyek tárgya egy, az EK és Magyarország közötti Bormegállapodás által bevezetett és a 753/2002 rendelet által átvett rendelkezés, amelynek célja egy magyar földrajzi megjelölés és egy, egyes közösségi borok leírása és kiszerelése tekintetében használt olasz szőlőfajta-név között fennálló homonímia esetének szabályozása.
A költségekről
106
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:
1)
A Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmányt akként kell értelmezni, hogy ezen okmány 2. cikkének megfelelően, az egyes borászati termékek leírása, jelölése, kiszerelése és oltalma tekintetében az 1493/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló, 2002. április 29-i 753/2002/EK rendelet rendelkezései, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes, meghatározott olasz régióban termelt minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében, a 2004. május 1-jén hatályos közösségi vívmányok szerves részét képezik, és a 753/2002 rendelet módosításáról szóló, 2004. augusztus 9-i 1429/2004/EK rendeletbe történő átvételüket követően ezen időpont után továbbra is alkalmazandók.
2)
A borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet 53. cikke elégséges jogalappal szolgál az Európai Közösségek Bizottsága számára, hogy elfogadja a 753/2002 rendeletnek az 1429/2004 rendelet által átvett rendelkezéseit, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes, meghatározott olasz régióban termelt minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében.
3)
Az EK 34. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével nem ellentétesek a 753/2002 rendeletnek az 1429/2004 rendelet által átvett azon rendelkezései, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes, meghatározott olasz régióban termelt minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében.
4)
A 753/2002 rendelet 19. cikkének (2) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek a 753/2002 rendeletnek az 1429/2004 rendelet által átvett azon rendelkezései, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes, meghatározott olasz régióban termelt minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében.
5)
Az 1493/1999 rendelet 50. cikkét akként kell értelmezni, hogy a Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó, 1994. április 15-én Marrakeshben megkötött – a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22-i 94/800/EK tanácsi határozattal jóváhagyott – egyezmény 1. C. mellékletét képező, a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás 23. és 24. cikkében foglalt rendelkezések, különösen pedig ezen megállapodás 24. cikke (6) bekezdésének alkalmazása során e rendelkezésekkel nem ellentétes a 753/2002 rendeletben foglalt és az 1429/2004 rendelet által átvett intézkedésekhez hasonló olyan intézkedések elfogadása, amelyek 2007. március 31-ig tartó átmeneti időszakot követően tiltják a „Tocai” kifejezés használatát egyes, meghatározott olasz régióban termelt minőségi borok leírása és kiszerelése tekintetében.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.