Predbežné znenie
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
MACIEJ SZPUNAR
prednesené 18. decembra 2025(1)
Vec C‑598/24
CY
proti
Gândul Media Network SRL,
HO
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Najvyšší a kasačný súd, Rumunsko)]
„ Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Duševné vlastníctvo – Smernica 2001/29/ES – Autorské práva a s nimi súvisiace práva – Článok 2 – Právo rozmnožovania – Článok 3 – Právo verejného prenosu – Pojem ‚dielo‘ – Krátky text uverejnený na Facebooku a uvedený na stránke online novín – Článok ods. 3 písm. c) – Výnimky a obmedzenia – Výnimka súvisiaca s cieľom spravodajstva o aktuálnych udalostiach – Úroveň harmonizácie “
Úvod
1.        Autorské právo Únie stanovuje rad výnimiek z výlučných práv autorov, ktoré umožňujú používateľom diel vykonávať bez súhlasu autorov určité úkony, ktoré zvyčajne patria do monopolu nositeľov týchto práv.
2.        Všetky tieto výnimky okrem jednej majú fakultatívny charakter. Členské štáty teda disponujú širokou mierou voľnej úvahy, nielen pokiaľ ide o voľbu výnimiek, ktoré chcú prebrať do svojho vnútroštátneho práva, ale aj pokiaľ ide o konkrétny spôsob ich uplatňovania.
3.        Niektoré z týchto výnimiek však umožňujú zosúladiť výlučnú povahu výsad autorov so základnými právami používateľov diel, najmä so slobodou prejavu v rôznych aspektoch. Zdá sa mi preto ťažko predstaviteľné, že by neboli nejakým spôsobom prebraté do vnútroštátneho práva všetkých členských štátov.(2)
4.        Prejednávaná vec poskytuje Súdnemu dvoru príležitosť spresniť rozsah voľnej úvahy členských štátov pri preberaní výnimky, ktorej cieľom je zaručiť slobodu informácií o aktuálnych udalostiach, ktorá prináleží tlači.
Právny rámec
Právo Únie
5.        Články 2, 3 a 5 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti(3) stanovujú:
„Článok 2
Členské štáty ustanovia výlučné právo udeliť súhlas alebo zakázať priame alebo nepriame, dočasné alebo trvalé rozmnožovanie akýmkoľvek spôsobom a akoukoľvek formou, v celku alebo v časti:
a)      pre autorov k ich dielam;
…
Článok 3
1.      Členské štáty poskytnú autorom výlučné právo udeliť súhlas alebo zakázať akýkoľvek verejný prenos ich diel, či po drôte alebo bezdrôtovými prostriedkami vrátane sprístupňovania ich diel verejnosti takým spôsobom, aby verejnosť k nim mala prístup z miesta a v čase, ktoré si sama zvolí.
…
Článok 5
…
3.      Členské štáty môžu zabezpečiť výnimky alebo obmedzenia práv poskytnutých podľa článkov 2 a 3 v nasledujúcich prípadoch:
…
c)      rozmnoženie v tlači, verejný prenos alebo sprístupňovanie zverejnených článkov o bežných hospodárskych, politických alebo náboženských témach alebo vysielaných diel alebo iných predmetov ochrany toho istého charakteru, v prípadoch, keď takéto použitie nie je výslovne vyhradené a pokiaľ je označený zdroj vrátane mena autora alebo použitie diel alebo iných predmetov ochrany v súvislosti so spravodajstvom o bežných [aktuálnych – neoficiálny preklad] udalostiach v rozsahu oprávnenom informatívnym účelom a pokiaľ je označený zdroj vrátane mena autora, ak sa neukáže, že to nie je možné;
…
5.      Výnimky a obmedzenia ustanovené v odsekoch 1, 2, 3 a 4 sa budú uplatňovať iba v niektorých osobitných prípadoch, pri ktorých nedochádza ku konfliktu s bežným využívaním diela alebo predmetu ochrany a ktoré neodôvodnene nepoškodzujú oprávnené záujmy nositeľa práv.“
Rumunské právo
6.        Článok 35 ods. 1 a 2 Legea nr. 8/1996 privind dreptul de autor și drepturile conexe (zákon č. 8/1996 o autorských právach a s nimi súvisiacich právach) zo 14. marca 1996(4) stanovuje:
„1.      Bez súhlasu autora a bez zaplatenia akejkoľvek odmeny sa povoľujú nasledujúce použitia predtým zverejneného diela, pokiaľ takéto použitie zodpovedá osvedčeným postupom, nedochádza ním ku konfliktu s bežným využívaním diela a nespôsobuje ujmu autorovi ani nositeľom užívacích práv:
…
2.      Za podmienok uvedených v odseku 1 sa povoľujú rozmnožovanie, šírenie, vysielanie alebo verejný prenos, ktorých účelom nie je priamy alebo nepriamy ekonomický alebo obchodný prospech:
…
c)      krátkych úryvkov diel v kontexte informácií týkajúcich sa aktuálnych udalostí, ale len v rozsahu odôvodnenom informačným účelom;
…“
7.        Článok 35 tohto zákona stanovuje v odseku 4, najmä vzhľadom na prípady uvedené v odseku 2 písm. c), povinnosť uviesť zdroj a meno autora použitého diela, ak sa neukáže, že to nie je možné.
Skutkový stav, konanie a prejudiciálne otázky
8.        Dňa 8. septembra 2021 žalobkyňa vo veci samej, učiteľka v škole, uverejnila na svojej facebookovej stránke text v rozsahu 22 riadkov s názvom „Stručná príručka pre rodičov na začiatku školského roka“. Humorným a súčasne didaktickým tónom v ňom uviedla, že si neželá dostávať dary od rodičov svojich žiakov.
9.        Dňa 14. septembra 2021 novinár HO uverejnil na internetovej stránke online denníka Gândul, ktorý je riadený spoločnosťou Gândul Media Network SRL založenou podľa rumunského práva, článok s názvom „Neslýchaný odkaz od učiteľky pre rodičov, ktorí jej chcú ponúkať dary na začiatku školského roka“, v ktorom po úvode nasledoval celý text uverejnený žalobkyňou vo veci samej. Podľa návrhu na začatie prejudiciálneho konania je na jednej strane nesporné, že predmetný text bol použitý bez predchádzajúceho súhlasu žalobkyne vo veci samej, a na druhej strane, že jeho názov, ako aj zdroj tohto textu boli dodané neskôr prostredníctvom hypertextového odkazu vedúceho k originálu.
10.      Žalobkyňa vo veci samej podala žalobu, domáhajúc sa práva na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá jej vznikla v dôsledku porušenia jej autorského práva. Rozsudkom z 26. apríla 2022 Tribunalul București (Vyšší súd Bukurešť, Rumunsko) zamietol túto žalobu, domnievajúc sa, že na predmetný text sa nemôže vzťahovať ochrana autorských práv. Curtea de Apel București (Odvolací súd Bukurešť, Rumunsko) potvrdil toto rozhodnutie rozsudkom z 3. mája 2023.
11.      Žalobkyňa vo veci samej podala kasačný opravný prostriedok na Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd, Rumunsko), ktorý rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.      Majú sa ustanovenia článku 2 písm. a) [smernice 2001/29] vykladať v tom zmysle, že text uverejnený na sociálnej sieti, ktorý vyjadruje názor týkajúci sa spoločenských praktík považovaných za nevhodné, možno považovať za dielo chránené autorskými právami?
2.      Majú sa ustanovenia článku 5 ods. 3 písm. c) smernice 2001/29 vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu vnútroštátneho práva, ktoré umožňuje použiť na informačné účely o aktuálnych udalostiach iba krátke úryvky z diela, nie však dielo ako celok, najmä ak má krátku dĺžku, a to len za podmienky neexistencie priameho alebo nepriameho, obchodného alebo ekonomického prospechu?“
12.      Návrh na začatie prejudiciálneho konania bol do kancelárie Súdneho dvora doručený 16. septembra 2024. Písomné pripomienky predložila žalobkyňa vo veci samej, rumunská vláda a Európska komisia. Súdny dvor rozhodol, že vo veci nebude nariadené pojednávanie.
Analýza
13.      V prejednávanej veci boli Súdnemu dvoru položené dve prejudiciálne otázky. V súlade so želaním Súdneho dvora moje návrhy zameriam na druhú otázku. Pokiaľ ide o prvú otázku, bude postačujúce, aby Súdny dvor pripomenul svoju ustálenú judikatúru, podľa ktorej kvalifikácia predmetu za „dielo“ v zmysle autorského práva Únie vyžaduje iba splnenie dvoch kumulatívnych podmienok, a síce, aby bol dotknutý predmet originálny v tom zmysle, že predstavuje vlastný duševný výtvor jeho autora a aby bol vyjadrením tejto činnosti.(5) Okolnosti, akými sú dĺžka textu, miesto jeho uverejnenia, ako aj jeho prípadná príslušnosť k vopred určenému literárnemu žánru,
preto nemajú žiadny vplyv na túto kvalifikáciu. Overenie splnenia týchto dvoch podmienok v konkrétnom prípade patrí v celom rozsahu do posúdenia skutkového stavu, a teda do právomoci súdov rozhodujúcich vo veci samej.
14.      Prejdem priamo k analýze druhej prejudiciálnej otázky.
O predmete druhej prejudiciálnej otázky
15.      Druhá prejudiciálna otázka sa týka výkladu článku 5 ods. 3 písm. c) smernice 2001/29.
16.      Vnútroštátny súd sa konkrétne pýta na výklad časti tohto ustanovenia, ktorá upravuje výnimku týkajúcu sa spravodajstva o aktuálnych udalostiach. Podľa tohto ustanovenia môžu členské štáty stanoviť výnimky alebo obmedzenia výlučných práv, pokiaľ je „použitie diel alebo iných predmetov ochrany v súvislosti so spravodajstvom o bežných [aktuálnych – neoficiálny preklad] udalostiach v rozsahu oprávnenom informatívnym účelom a pokiaľ je označený zdroj vrátane mena autora, ak sa neukáže, že to nie je možné“.
17.      Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že vnútroštátny súd sa v prvom rade pýta, či uverejnenie textu, o ktorý ide vo veci samej, možno kvalifikovať ako „aktuálnu udalosť“ v zmysle článku 5 ods. 3 písm. c) smernice 2001/29 a v druhom rade sa pýta na zlučiteľnosť rumunskej právnej úpravy, ktorá ho prebrala, s týmto ustanovením, v miere, v akej rumunská právna úprava obmedzuje povolené použitie na „krátke úryvky“ diel a zakazuje z nich mať priamy alebo nepriamy ekonomický alebo obchodný prospech, pričom tieto obmedzenia sa nenachádzajú v predmetnom ustanovení smernice 2001/29. V druhej prejudiciálnej otázke sa odráža len tento druhý aspekt. Prvý aspekt sa však týka samotnej uplatniteľnosti výnimky týkajúcej sa spravodajstva o aktuálnych udalostiach na spor vo veci samej. Považujem preto za užitočné odstrániť pochybnosti vnútroštátneho súdu v tejto súvislosti.
18.      Treba zdôrazniť, že konanie vo veci samej sa netýka preskúmania platnosti predmetného vnútroštátneho ustanovenia z hľadiska smernice 2001/29, ale týka sa konkrétneho sporu, na ktorý by toto vnútroštátne ustanovenie mohlo byť uplatniteľné. Vnútroštátny súd je tak jediný príslušný vykladať toto ustanovenie, pokiaľ je to možné, v súlade s touto smernicou, alebo ho prípadne ponechať bez uplatnenia v spore.(6) Súlad predmetného vnútroštátneho ustanovenia so smernicou 2001/29 preto bude musieť tento súd posúdiť vzhľadom na okolnosti sporu vo veci samej a s prihliadnutím na požiadavku rešpektovať primeranú rovnováhu medzi dotknutými základnými právami.
19.      Svojou druhou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate konkrétne na jednej strane pýta, aké sú podmienky uplatnenia článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29, a na druhej strane, či sa má toto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá ho preberá a ktorá obmedzuje povolené použitie na účely spravodajstva o aktuálnych udalostiach na krátke úryvky diel a zakazuje priamy alebo nepriamy ekonomický prospech.
Judikatúra týkajúca sa výnimky v súvislosti so spravodajstvom o aktuálnych udalostiach
20.      Skôr než začnem s analýzou právnych problémov, ktoré vzniesol vnútroštátny súd, považujem za potrebné stručne pripomenúť judikatúru týkajúcu sa článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29.
21.      Spor vo veci samej sa týka osobitného prípadu uplatnenia výnimky stanovenej v tomto ustanovení, v tom zmysle, že samotné uverejnenie diela na účely spravodajstva o aktuálnej udalosti predstavuje túto udalosť a že predmetné spravodajstvo v podstate spočíva vo verejnom prenose obsahu tohto diela. Súdny dvor však implicitne, ale nevyhnutne pripustil uplatnenie tejto výnimky za takýchto okolností najmä v rozsudku Spiegel Online(7).
22.      Súdny dvor stanovil v tomto rozsudku aj hlavné smery výkladu článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29, pričom najmä rozhodol, že toto ustanovenie neharmonizuje v celom rozsahu výnimku, ktorú obsahuje, pričom ponecháva členským štátom značnú mieru voľnej úvahy pri podrobnej definícii podmienok jej uplatňovania, ktorá im umožňuje zvážiť dotknuté záujmy. Táto miera voľnej úvahy podľa Súdneho dvora vyplýva najmä z výrazu „v rozsahu oprávnenom informatívnym účelom“ uvedeného v tomto ustanovení.(8)
23.      Napriek tomu sa Súdny dvor tiež domnieval, že miera voľnej úvahy členských štátov je obmedzená vo viacerých ohľadoch.(9)
24.      Po prvé členské štáty musia pri vykonávaní článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29 dodržiavať požiadavky vyplývajúce z práva Únie, najmä podmienky stanovené v tomto ustanovení, ako aj zásadu proporcionality.(10)
25.      Po druhé členské štáty musia dbať na to, aby neohrozili dosiahnutie cieľov smernice 2001/29 týkajúcich sa zavedenia vysokej úrovne ochrany autorov a riadneho fungovania vnútorného trhu, pričom musia zachovať potrebný účinok predmetnej výnimky.(11)
26.      Po tretie miera voľnej úvahy členských štátov je obmedzená článkom 5 ods. 5 smernice 2001/29.
27.      Napokon po štvrté členské štáty sa pri prebratí článku 5 ods. 3 písm. c) in fine tejto smernice musia opierať o jej výklad, ktorý umožňuje zabezpečiť primeranú rovnováhu medzi rôznymi základnými právami chránenými právnym poriadkom Únie.(12) Základné práva, ktoré sú tu dotknuté, sú najmä na jednej strane práva duševného vlastníctva autorov zakotvené v článku 17 ods. 2 Charty základných Európskej únie (ďalej len „Charta“) a na druhej strane sloboda prejavu a právo na informácie používateľov chránených diel, zaručené článkom 11 Charty.(13)
28.      Práve s prihliadnutím na túto judikatúru treba v rámci prejednávanej veci vykladať článok 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29.
O kvalifikácii „aktuálnej udalosti“
29.      Vnútroštátny súd sa v prvom rade pýta, či sa článok 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29 môže uplatniť v prípade verejného prenosu, prostredníctvom online novín, textu uverejneného na začiatku školského roka na stránke Facebooku, v ktorom učiteľka uvádza, že určité správanie považuje v školskom prostredí za nevhodné. Pochybnosti tohto súdu sa týkajú najmä skutočnosti, že noviny nepodporili verejnú diskusiu o tejto téme, napríklad vyzvaním svojich čitateľov na reakciu.
30.      Pokiaľ ide o pojem „aktuálna udalosť“ v zmysle článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29, Súdny dvor sa domnieval, že označuje „udalosť charakterizovanú tým, že v okamihu, keď je predmetom spravodajstva, má verejnosť záujem byť o nej informovaná“(14).
31.      Nemyslím si, že by bolo vhodné doplniť definíciu tohto pojmu o ďalšie prvky. Na jednej strane totiž vzhľadom na cieľ predmetnej výnimky, ktorým je ochrana práva tlače informovať a verejnosti byť informovaná, táto definícia musí zahŕňať všetky subjekty, ktoré majú význam z hľadiska spoločnosti v čase, keď je verejnosť informovaná o udalosti. Na druhej strane ani úroveň ochrany autorských práv, ani stupeň závažnosti porušenia týchto práv nezávisia od povahy udalosti, ktorá je predmetom spravodajstva pri použití predmetného chráneného diela. Vyváženie dotknutých záujmov sa teda jasne nakláňa v prospech širokej definície pojmu „aktuálna udalosť“, tak ako ju formuloval Súdny dvor.
32.      Kvalifikácia uverejnenia názoru učiteľky ako „aktuálnej udalosti“, v ktorom považuje určité správanie v školskom prostredí za nevhodné, patrí, samozrejme, do právomoci vnútroštátnych súdov. Podľa môjho názoru takejto kvalifikácii nič nebráni, keďže fungovanie školského systému je predmetom informácie, ktorá môže byť jednoznačne zaujímavá pre verejnosť a predmetný názor môže odhaľovať praktiky ovplyvňujúce toto fungovanie.
33.      Okolnosť, že v prejednávanej veci neboli čitatelia novín, v ktorých bolo predmetné dielo použité, vyzvaní na reakciu, je podľa môjho názoru irelevantná. Hoci je pravda, ako poznamenáva vnútroštátny súd, že tak to bolo vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok Funke Medien(15), táto okolnosť však v žiadnom prípade nepredstavuje podmienku uplatnenia článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29.
34.      Ako už rozhodol Súdny dvor, činnosť „spravodajstva“, uvedenú v tomto ustanovení, treba chápať ako činnosť spočívajúcu v poskytovaní informácií o aktuálnej udalosti. Hoci spravodajstvom týkajúcim sa tejto udalosti nie je len oznámenie, výraz „spravodajstvo“ v bežnom zmysle však nevyžaduje, aby užívateľ takú udalosť podrobne rozobral.(16) To isté platí a fortiori o výzve na reakciu, pretože tá jasne prekračuje zvyčajný význam pojmu „spravodajstvo“. Vo všeobecnejšej rovine je potrebné poznamenať, že hoci diskusia môže byť často žiaducim dôsledkom výkonu slobody prejavu, nie je jeho podmienkou.
35.      Na uplatnenie článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29 teda stačí, aby bolo predmetné chránené dielo použité na poskytnutie informácií o udalosti, o ktorej má verejnosť v čase jej poskytnutia záujem byť informovaná.
O podmienkach uplatnenia výnimky týkajúcej sa spravodajstva o aktuálnych udalostiach v rumunskom práve
36.      Pochybnosti vnútroštátneho súdu o zlučiteľnosti rumunskej právnej úpravy upravujúcej výnimku pre spravodajstvo o aktuálnych udalostiach s článkom 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29 sa týkajú dvoch bodov, a to skutočnosti, že povolené použitie je obmedzené na krátke úryvky diel a že zakazuje z neho získať priamy alebo nepriamy ekonomický alebo obchodný prospech.(17)
O obmedzení povoleného použitia na krátke úryvky diel
37.      Pochybnosť vnútroštátneho súdu, pokiaľ ide o súlad rumunskej právnej úpravy preberajúcej článok 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29, sa týka skutočnosti, že toto ustanovenie umožňuje použitie „diel“, zatiaľ čo rumunská právna úprava obmedzuje povolené použitie len na „krátke úryvky diel“.
38.      Na úvod by som chcel uviesť, že rumunský zákonodarca tým podľa môjho názoru neprekročil mieru voľnej úvahy, ktorou disponuje na účely prebratia tohto ustanovenia, tak ako ju vymedzil Súdny dvor.(18)
39.      Po prvé, pokiaľ ide o znenie a štruktúru článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29, toto ustanovenie má pre členské štáty fakultatívnu povahu, ako je to v prípade takmer všetkých výnimiek z autorských práv stanovených touto smernicou. Podľa všeobecne uznávaného výkladového pravidla „kto môže viac, ten môže aj menej“, členské štáty v zásade nie sú povinné pri uplatňovaní týchto výnimiek prebrať ich v celom ich potenciálnom rozsahu.
40.      Okrem toho toto samotné ustanovenie obsahuje obmedzenie, podľa ktorého je použitie na základe výnimky v súvislosti so spravodajstvom o aktuálnych udalostiach povolené len „v rozsahu oprávnenom informatívnym účelom“. Podľa Súdneho dvora táto formulácia ponecháva členským štátom širokú mieru voľnej úvahy pri uplatňovaní tejto výnimky.(19) Táto miera voľnej úvahy sa nevyhnutne týka najmä rozsahu používania daného diela. V tomto rámci sú členské štáty oprávnené obmedziť povolené použitie na krátke úryvky diel, ak sa domnievajú, že širšie použitie nie je odôvodnené informačným účelom sledovaným predmetnou výnimkou.
41.      Po druhé takéto obmedzenie, hoci je v súlade s cieľom smernice 2001/29 zaviesť vysokú úroveň ochrany autorských práv, podľa môjho názoru nespochybňuje potrebný účinok výnimky stanovenej v článku 5 ods. 3 písm. c) in fine tejto smernice. Cieľom tohto ustanovenia totiž nie je umožniť používanie chránených diel ako také, ale zabrániť tomu, aby sloboda informovať o aktuálnych udalostiach bola nedôvodne obmedzená výlučnými právami chrániacimi diela, ktoré sú určitým spôsobom spojené s týmito udalosťami. Aj v prípade, keď tak ako v prejednávanej veci samotné dielo alebo jeho uverejnenie predstavuje udalosť, ktorá je predmetom spravodajstva, toto spravodajstvo si nemožno zamieňať s rozmnožovaním a verejným prenosom celého tohto diela, pretože inak by došlo k úplnému skresleniu zmyslu predmetného ustanovenia. Obmedzenie povoleného použitia na krátke úryvky diel teda neohrozuje potrebný účinok predmetnej výnimky.
42.      Po tretie uplatnenie výnimiek stanovených v článku 5 ods. 2 a 3 smernice 2001/29 musí byť v súlade s odsekom 5 tohto článku. Toto posledné uvedené ustanovenie stanovuje trojitú podmienku, nazývanú aj „trojstupňový test“, podľa ktorej sa výnimky z autorských práv musia uplatňovať iba v niektorých osobitných prípadoch, pri ktorých nedochádza ku konfliktu s bežným využívaním diela a ktoré neodôvodnene nepoškodzujú oprávnené záujmy nositeľa práv.
43.      V tejto súvislosti treba konštatovať, že rozmnožovanie a verejný prenos celého diela môže zo svojej podstaty ohroziť jeho bežné využívanie a v dôsledku toho spôsobiť – čo je logika trojstupňového testu – neodôvodnenú ujmu oprávneným záujmom autora. V takejto situácii totiž sekundárny prenos diela uskutočnený v rámci výnimky nahrádza pôvodný prenos, zbavujúc adresátov potreby využiť pôvodný prenos, čo má za následok porušenie normálneho využívania diela jeho autorom.
44.      V prostredí internetu má však verejný prenos často trvalý a ľahko rozmnožiteľný charakter, na základe čoho autor môže stratiť akúkoľvek kontrolu nad dielom, ktoré je v obehu nezávisle od jeho vôle, čo ohrozuje nielen jeho majetkové, ale aj nemajetkové práva.(20) Okrem toho, hoci je predmetná výnimka určená v prvom rade na zachovanie práva tlače prinášať informácie o aktuálnych udalostiach,(21) jej uplatnenie nepodlieha tomu, aby dotknutý používateľ mal postavenie formálneho tlačového orgánu. V prostredí internetu však každý môže predstierať, že informuje o aktuálnej udalosti na účely využitia tejto výnimky, aby mohol uskutočniť verejný prenos diela bez súhlasu autora. Existuje tu teda značné riziko zneužitia.
45.      V dôsledku toho sa domnievam, že vzhľadom na článok 5 ods. 5 smernice 2001/29 je legitímne, aby členský štát obmedzil použitie povolené v rámci výnimky pre spravodajstvo o aktuálnych udalostiach na krátke úryvky diel.
46.      Po štvrté uplatnenie tejto výnimky musí rešpektovať primeranú rovnováhu medzi uplatniteľnými základnými právami, najmä na jednej strane duševným vlastníctvom zakotveným v článku 17 ods. 2 Charty a na druhej strane slobodou prejavu a tlače, chránenou jej článkom 11. Vzniká tak otázka, či obmedzenie povoleného použitia na krátke úryvky diel rešpektuje túto rovnováhu.
47.      Pokiaľ ide o duševné vlastníctvo, ako som už uviedol, verejný prenos celého diela bez súhlasu autora predstavuje závažný zásah do práv tohto autora. V extrémnych prípadoch, ako sú prípady uvedené v bode 44 vyššie, keď autor stráca kontrolu nad využívaním svojho diela, by bol tento zásah podľa môjho názoru zjavne neprimeraný. Obmedzenie povoleného použitia na základe výnimky pre spravodajstvo o aktuálnych udalostiach na krátke úryvky diel prispieva k ochrane tohto základného práva.
48.      Naopak, pokiaľ ide o slobodu prejavu, táto je tým samozrejme obmedzená. Nemyslím si však, že toto obmedzenie je neprimerané. Sloboda prejavu, o ktorú tu ide, sa týka poskytovania informácií o udalosti. Použitie chráneného diela teda slúži len ako ilustrácia určená na doplnenie tejto informácie a nesmie predstavovať jej podstatnú časť. Použitie krátkych úryvkov by preto malo byť za normálnych okolností dostatočné. Je ešte samozrejme potrebné, aby úryvky, ktorých použitie je povolené, mohli byť dostatočne dlhé na to, aby umožnili dosiahnuť sledovaný informačný účel. Tento aspekt sa však týka uplatnenia vnútroštátneho práva in concreto.
49.      Podľa môjho názoru je to tak v zásade bez ohľadu na dĺžku dotknutého diela. V prípade diel, ktoré sú tak stručné, že ich možno užitočne rozmnožiť len v celom rozsahu, však vnútroštátna právna úprava dotknutého členského štátu, tak ako ju vykladajú vnútroštátne súdy, musí umožniť použitie celých týchto diel tým, že ich pripodobní k úryvkom, ak je to nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného informačného účelu. Vo všetkých ostatných prípadoch je za normálnych okolností možné vyňať z diela časti nevyhnutné z hľadiska informácie, ktorá má byť poskytnutá, bez toho, aby bolo toto dielo rozmnožené v celom rozsahu. Pripomínam, že cieľom článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29 nie je umožniť používanie chránených diel bez súhlasu nositeľov práv, ale zabezpečiť slobodu informovania o aktuálnych udalostiach.
50.      Okrem toho v mnohých situáciách, najmä na internete, medzi inými aj v situácii, o ktorú ide vo veci samej, také techniky, ako sú hypertextové odkazy, umožňujú poskytnúť verejnosti prístup k celému dotknutému dielu, a tým ľahko dosiahnuť sledovaný cieľ bez povinnosti žiadať súhlas autora, ale tiež bez porušenia jeho práv.(22) V takýchto prípadoch tak rozmnožovanie a verejný prenos celého diela nie sú nevyhnutné na splnenie požiadaviek slobody prejavu a práva na informácie.
51.      Z toho vyvodzujem, že článok 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29 nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá obmedzuje používanie na účely spravodajstva o aktuálnych udalostiach na krátke úryvky diel, pod podmienkou, že dĺžka úryvku, ktorého použitie je povolené, je dostatočná na dosiahnutie sledovaného informačného účelu.
O zákaze získať ekonomický alebo obchodný prospech
52.      Zákaz získať z použitia diela v rámci výnimky týkajúcej sa spravodajstva o aktuálnych udalostiach akýkoľvek priamy alebo nepriamy ekonomický alebo obchodný prospech, stanovený rumunskou legislatívou, je problematickejší.
53.      Vnútroštátny súd neuvádza, aký je presný význam pojmov „akýkoľvek priamy alebo nepriamy ekonomický alebo obchodný prospech“. Ak by sa však zákaz nepriameho hospodárskeho prospechu mal vykladať široko, vyvolával by vážne pochybnosti. Tlačové orgány, ktoré majú základnú funkciu v demokratickej spoločnosti spočívajúcu v informovaní verejnosti a vykonávaní kontroly nad aktérmi verejného života, zvyčajne vykonávajú hospodársku činnosť. Táto činnosť môže byť financovaná buď priamo zákazníkmi, alebo reklamou. V oboch prípadoch uverejnenie informácií predstavuje poskytovanú službu, ktorej obsah lákajúci zákazníkov má vplyv na príjmy dotknutého hospodárskeho subjektu. Tento subjekt má preto nepriamy hospodársky prospech zo všetkých svojich uverejnení, vrátane spravodajstva o aktuálnych udalostiach, v ktorých sa chránené diela používajú v rámci predmetnej výnimky.
54.      Zákaz tohto nepriameho prospechu teda narúša potrebný účinok tejto výnimky, v skutočnosti znemožnením jej uplatnenia na každý tlačový orgán, ktorého fungovanie predstavuje ekonomickú činnosť.(23) Je zrejmé, že tento zákaz nenachádza základ v znení článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29. Výraz „v rozsahu oprávnenom informačným účelom“ sa totiž netýka ekonomického prospechu, ktorý z neho možno získať nepriamo, ale len rozsahu použitia chránených diel.
55.      Tento zákaz nie je odôvodnený ani trojetapovým testom článku 5 ods. 5 smernice 2001/29. Na rozdiel od priameho prospechu vyplývajúceho z používania diela, ktoré možno prirovnať k jeho obchodnému využívaniu, totiž nepriamy prospech spočívajúci vo financovaní činnosti tlače prostredníctvom príjmov vyplývajúcich z tejto činnosti, vrátane uverejnenia spravodajstva o aktuálnych udalostiach, nemôže ohroziť bežné využívanie diel použitých v rámci tohto spravodajstva, ani spôsobiť neodôvodnenú ujmu ich autorom. V dôsledku toho uvedený zákaz narúša aj rovnováhu medzi jednotlivými základnými právami, ktoré sa výnimka týkajúca sa spravodajstva o aktuálnych udalostiach snaží zosúladiť.
56.      Rumunský zákonodarca tak stanovením zákazu získať akýkoľvek nepriamy ekonomický prospech z používania chránených diel v rámci výnimky týkajúcej sa spravodajstva o aktuálnych udalostiach prekročil hranicu voľnej úvahy, ktorou disponuje pri prebratí článku 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice 2001/29. Toto ustanovenie sa teda má vykladať v tom zmysle, že bráni takémuto zákazu.
Návrh
57.      Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na druhú prejudiciálnu otázku, ktorú položil Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd, Rumunsko) takto:
Článok 5 ods. 3 písm. c) in fine smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti
sa má vykladať v tom zmysle, že:
–        na to, aby bol uplatniteľný, stačí, aby bolo predmetné dielo použité na poskytnutie informácií o udalosti, o ktorú má verejnosť v čase poskytnutia týchto informácií záujem,
–        nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá obmedzuje povolené používanie na účely spravodajstva o aktuálnych udalostiach na krátke úryvky diel, pod podmienkou, že dĺžka úryvku, ktorého použitie je povolené, je dostatočná na dosiahnutie sledovaného informačného účelu,
–        bráni právnej úprave členského štátu, ktorá zakazuje získať akýkoľvek nepriamy obchodný alebo ekonomický prospech z používania diel na účely spravodajstva o aktuálnych udalostiach.
1      Jazyk
prednesu:
francúzština.
2      Pozri v tomto
zmysle
najmä
rozsudok z 29. júla
2019,
Spiegel Online
(C‑516/17,
ďalej
len
„rozsudok
Spiegel Online“,
EU:C:2019:625,
body 42 a 43).
3      Ú. v. ES L 167,
2001,
s. 10;
Mim.
vyd.
17/001,
s. 230.
4      Monitorul Oficial al României,
časť I,
č. 60 z 26. marca 1996.
5      Pozri
naposledy
rozsudok z 24. októbra
2024,
Kwantum Nederland a Kwantum België (C‑227/23,
EU:C:2024:914,
bod 48).
6      Pozri v tomto
zmysle
nedávny
rozsudok z 28. januára
2025,
ASG
2
(C‑253/23,
EU:C:2025:40,
body 90,
91 a 93).
7      Body 60
až
74, a predovšetkým
bod 69
tohto
rozsudku.
Pozri
tiež
rozsudok z 29. júla
2019,
Funke Medien NRW
(C‑469/17,
EU:C:2019:623,
bod 75).
8      Rozsudok
Spiegel Online
(body 27
až
29).
9      Rozsudok
Spiegel Online
(bod 30).
10      Rozsudok
Spiegel Online
(body 31
až
34).
11      Rozsudok
Spiegel Online
(body 35 a 36).
12      Rozsudok
Spiegel Online
(body 37 a 38).
13      Rozsudok
Spiegel Online
(bod 42).
14      Rozsudok
Spiegel Online
(bod 67).
15      Rozsudok z 29. júla
2019
(C‑469/17,
EU:C:2019:623,
bod 75).
16      Rozsudok
Spiegel Online
(bod 66).
17      Komisia
tiež
uvádza,
že
na
rozdiel
od
článku 5
ods. 3 písm. c)
in
fine smernice
2001/29,
článok 35
ods. 2 písm. c)
zákona
č. 8/1996
zo
14. marca 1996
nestanovuje
povinnosť
uviesť
zdroj,
vrátane
mena
autora
použitého
diela.
Táto
požiadavka
však
vyplýva z článku 35
ods. 4
tohto
zákona a týka
sa
najmä
prípadov
uvedených v odseku
2 písm. c)
tohto
článku.
18      Pozri
body 22
až
27
vyššie a citovanú
judikatúru.
19      Pozri
bod 22
vyššie a citovanú
judikatúru.
20      Napríklad v čase
vypracovania
týchto
návrhov
bol
text, o ktorý
ide
vo
veci
samej,
stále k dispozícii
na
internetovej
stránke
Internet
de
Gândul,
ako
aj
na
minimálne
dvoch
ďalších
stránkach,
ktoré
ho
rozmnožili,
pričom
hypertextový
odkaz
vedúci k originálu
už
nebol
platný,
pravdepodobne z dôvodu,
že
bol
odstránený z miesta
jeho
pôvodného
uverejnenia.
21      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok
Spiegel Online
(bod 70).
22      Pozri
najmä
rozsudok z 13. februára
2014,
Svensson a i. (C‑466/12,
EU:C:2014:76,
bod 1
výroku).
23      Čiže v praxi
na
každý
tlačový
orgán,
keďže
dokonca
aj
tzv.
„verejné“
média
sú
zriedkavo
financované
len
štátnymi
prostriedkami.