61986CJ0297_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 27 . november 1986, har Confederazione italiana dirigenti di azienda ( Den Italienske Sammenslutning af Virksomhedsledere, herefter benaevnt "CIDA "), dennes formand, Fausto d' Elia, samt naestformand, Pierluigi Marchesi, i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Raadets afgoerelse af 15 . september 1986 om udnaevnelse af medlemmerne af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (" OESU ") for perioden 21 . september 1986 til 20 . september 1990 ( EFT C 244, s . 2 ).
2 Med henblik paa nybesaettelsen af OESU for den naevnte periode tilstillede medlemsstaterne - som foreskrevet i Traktatens artikel 195 - i juli og august 1986 Raadet lister med et antal kandidater svarende til det dobbelte af det antal pladser, som de respektive landes statsborgere er tildelt . Raadets Generalsekretariat fremsendte efter modtagelsen loebende medlemsstaternes lister til Kommissionen til hoering . Kommissionen udtalte sig til stoette for medlemsstaternes kandidater .
3 Listen fra den italienske regering indeholdt navnene paa 48 kandidater, der var fordelt paa tre grupper, hver paa 16 personer, som repraesentanter for henholdsvis arbejdsgiverne, arbejdstagerne og de oevrige oekonomisk-sociale kategorier, og inden for hver 8 primaere og 8 sekundaere kandidater . Fausto d' Elia og Pierluigi Marchesi var placeret henholdsvis som nr . 1 og nr . 8 blandt de kandidater, der var indstillet sekundaert for gruppe III ( oevrige oekonomisk-sociale kategorier ).
4 Komitéen for Medlemsstaternes Faste Repraesentanter ved Raadet fastlagde paa et moede den 5 . september 1986 en liste, der indeholdt de af medlemsstaterne primaert foreslaaede kandidater . Paa grundlag af denne liste udpegede Raadet ved afgoerelse af 15 . september 1986 medlemmerne af OESU, heriblandt ikke Fausto d' Elia og Pierluigi Marchesi .
5 Sagsoegerne har i det vaesentlige anfaegtet Raadets afgoerelse med den begrundelse, at der ved OESU' s sammensaetning ikke er taget hensyn til, at der skal sikres de forskellige grupper inden for det oekonomiske og sociale liv en passende repraesentation . Endvidere haevdes afgoerelsen at vaere behaeftet med magtfordrejning .
6 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Formaliteten
7 Raadet og Kongeriget Spanien har gjort gaeldende, at sagen ikke kan tages under paakendelse efter Traktatens artikel 173, stk . 2 . De har naermere anfoert, at da den anfaegtede afgoerelse vedroerte udnaevnelsen af medlemmerne af OESU, har den alene de udnaevnte medlemmer som adressater . Sagsoegerne har ikke kunnet bevise, at Raadets afgoerelse beroerer dem umiddelbart og individuelt .
8 Sagsoegerne har anfoert, at soegsmaalet kan admitteres . CIDA er umiddelbart og individuelt beroert af Raadets afgoerelse, eftersom denne organisation - der repraesenterer alle italienske funktionaerer paa lederniveau - ikke laengere har noget medlem placeret i OESU . Fausto d' Elia og Pierluigi Marchesi var optaget paa listen med de 48 valgbare kandidater, som den italienske regering havde foreslaaet, og de kunne herved i tilstraekkelig grad identificeres i forhold til enhver anden .
9 I henhold til Traktatens artikel 173, stk . 2, kan en person indbringe et annullationssoegsmaal vedroerende en beslutning, selv om han ikke er dennes adressat, saafremt han beroeres umiddelbart og individuelt af beslutningen . Der maa herefter tages stilling til, om CIDA saavel som Fausto d' Elia og Pierluigi Marchesi, der ikke var blandt adressaterne for den omtvistede afgoerelse, alligevel er umiddelbart og individuelt beroert .
10 Det bemaerkes i denne forbindelse - som fastslaaet af Domstolen ved en raekke afgoerelser ( jfr . senest dom af 2 . februar 1988, van der Kooy, de forenede sager 67, 68 og 70/85, Sml . s . 219 ) - at andre personer end en beslutnings adressater kun beroeres individuelt, hvis beslutningen vedroerer dem paa grund af visse egenskaber, som er saerlige for dem, eller paa grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem paa lignende maade som adressaten .
11 Modsat EKSF-Traktatens artikel 18, der tillaegger de repraesentative organisationer retten til at foreslaa kandidater til udnaevnelse som medlemmer af Det Raadgivende Udvalg, giver EOEF-Traktatens artikel 195 ikke organisationerne en saadan ret . Bestemmelsen fastslaar det princip, at der ved sammensaetningen af OESU skal tages hensyn til noedvendigheden af at sikre de forskellige grupper inden for det oekonomiske og sociale liv en passende repraesentation . En organisation som CIDA, der paa nationalt plan kun omfatter en del af gruppen arbejdstagere, jfr . Traktatens artikel 193, men ikke hele gruppen, har ikke en saadan placering, at den kan forlange at blive taget i betragtning af Raadet, naar dette traeffer afgoerelse . CIDA kan derfor ikke antages at vaere umiddelbart beroert i betydningen i Traktatens artikel 173, stk . 2 .
12 I forhold til CIDA maa sagen foelgelig afvises .
13 Med hensyn til de to oevrige sagsoegere, Fausto d' Elia og Pierluigi Marchesi, bemaerkes, at de var opfoert paa listen med de 48 kandidater, som den italienske regering havde foreslaaet, og hvoriblandt Raadet udnaevnte de 24 italienske medlemmer af OESU . Disse sagsoegere var derfor tilstraekkeligt individualiseret samt - idet de ikke blev udnaevnt - direkte beroert i den i Traktatens artikel 173, stk . 2, forudsatte betydning . For saa vidt angaar disse sagsoegere kan Raadets afvisningspaastand derfor ikke tages til foelge .
Realiteten
14 Fausto d' Elia og Pierluigi Marchesi har til stoette for soegsmaalet fremfoert to soegsmaalsgrunde, dels at Traktaten er tilsidesat, dels at der foreligger magtfordrejning .
Anbringendet om tilsidesaettelse af Traktaten
15 Sagsoegerne har foerst anfoert, at Raadet med den anfaegtede afgoerelse har tilsidesat paabudet i Traktatens artikel 195 om, at de forskellige grupper inden for det oekonomiske og sociale liv skal sikres en passende repraesentation . Denne repraesentation skal sikres baade paa EF-niveau og paa nationalt plan . En utilstraekkelig repraesentation paa nationalt plan medfoerer nemlig uundgaaeligt - som i naervaerende sag - at OESU som helhed faar en uhensigtsmaessig sammensaetning .
16 Raadet og Kongeriget Spaniens regering har anfoert, at sagsoegerne ikke har kunnet paavise, at OESU' s medlemmer ikke er tilstraekkeligt repraesentative for de grupper, som de henregnes til, eller at OESU ikke er saaledes sammensat, at der sikres de forskellige grupper en rimelig og afbalanceret repraesentation . Det forhold, at et medlem af en national organisation ikke er repraesenteret i OESU, udgoer paa ingen maade en tilsidesaettelse af Traktatens artikel 195 .
17 Det bemaerkes, at Raadet og Kommissionen efter Traktatens artikel 4, stk . 2, bistaas af et oekonomisk og socialt udvalg med raadgivende funktioner . OESU skal saaledes bistaa de to institutioner ved varetagelsen af deres opgaver paa faellesskabsplan . Heraf foelger, at den i Traktatens artikel 195, stk . 1, andet afsnit, omhandlede passende repraesentation i OESU af de forskellige grupper inden for det oekonomiske og sociale liv skal sikres paa faellesskabsniveau .
18 Med henblik paa spoergsmaalet, om disse krav er opfyldt i naervaerende sag, bemaerkes, at den naevnte bestemmelse giver Raadet et vidt skoen . Efter oplysningerne i sagen ses Raadet ikke at have anvendt sin befoejelse aabenbart urigtigt . Det skal i saa henseende blot bemaerkes, at funktionaerer paa lederniveau ikke udgoer en gruppe i den i Traktatens artikel 195 forudsatte betydning, som skal vaere repraesenteret i OESU . Det fremgaar i oevrigt, at de omhandlede ansatte i overordnede stillinger allerede er repraesenteret i OESU af et medlem af den franske Confédération générale des cadres .
19 Sagsoegernes anbringende om, at Raadet ligeledes skal paase, at medlemsstaternes lister tilgodeser hensynet til at sikre de forskellige grupper inden for det oekonomiske og sociale liv en passende repraesentation paa nationalt plan, kan ikke laegges til grund . Under hensyn til det begraensede antal pladser i OESU er det nemlig udelukket, at alle kategorier inden for den enkelte socio-oekonomiske gruppe kan vaere repraesenteret af statsborgere fra enhver medlemsstat .
20 Det foerste anbringende maa herefter forkastes .
Anbringendet om magtfordrejning
21 Sagsoegerne har med dette anbringende gjort gaeldende, at Raadet traf den omtvistede afgoerelse med det ene maal for oeje at foelge det italienske forslag til punkt og prikke, idet Raadet udelukkende foretog udnaevnelser blandt de primaert foreslaaede kandidater og ikke bestraebte sig paa at sikre de forskellige grupper inden for det oekonomiske og sociale liv en passende repraesentation . Sagsoegerne har herved henvist til en raekke omstaendigheder, som efter deres opfattelse viser, at den omtvistede afgoerelse er behaeftet med magtfordrejning . De har isaer anfoert, at der ikke fandt nogen droeftelse sted i Raadet vedroerende OESU' s nye sammensaetning, og at Raadets hoering af Kommissionen skete paa en maade, der er uforenelig med EOEF-Traktatens artikel 195, stk . 2 .
22 Raadet og Kongeriget Spaniens regering har derimod anfoert, at sagsoegerne ikke har kunnet bevise, at udnaevnelsen ikke skete med almene faellesskabsinteresser for oeje, og at tiltraedelsen af det italienske forslag ikke skulle have tilgodeset det formaal at sikre de forskellige socio-oekonomiske grupper en passende repraesentation .
23 Det bemaerkes indledningsvis, at proceduren for udnaevnelse af medlemmerne af OESU er fastlagt i Traktatens artikler 194 og 195 . Efter disse bestemmelser tilstiller hver medlemsstat Raadet en liste, der indeholder et antal kandidater, der er dobbelt saa stort som det antal pladser, der er tildelt dets statsborgere . Efter at have indhentet en udtalelse fra Kommissionen og - i givet fald - efter at have indhentet udtalelser fra de europaeiske organisationer, der repraesenterer de forskellige oekonomiske og sociale sektorer, som beroeres af Faellesskabets virksomhed, traeffer Raadet afgoerelse ved enstemmig vedtagelse .
24 Med hensyn til Raadets forpligtelse til at udnaevne medlemmerne paa grundlag af en liste, der indeholder et antal kandidater, der er dobbelt saa stort som det antal pladser, der skal besaettes, bemaerkes, at Raadet ikke er bundet af en af medlemsstaterne foretagen sondring mellem primaert og sekundaert indstillede kandidater . Det tilkommer nemlig Raadet og ikke medlemsstaternes regeringer at tage stilling til, om de kandidater, der bringes i forslag over for Raadet, er repraesentative . Heraf foelger, at Raadet skal paase, at alle kandidaterne paa medlemsstaternes lister er repraesentative, inden det udnaevner medlemmerne af OESU efter kriterierne i artikel 195 .
25 Det fremgaar, at Raadets omtvistede afgoerelse af 15 . september 1986 var blevet vedtaget i henhold til proceduren for "punkter under del A", jfr . Raadets forretningsorden af 24 . juli 1979 ( EFT L 268, s . 1 ), som vil kunne godkendes af Raadet uden debat . Det fremgaar af referatet af Raadets moede den 15 . september 1986, at en saadan debat ikke fandt sted .
26 Det fremgaar imidlertid af forhandlingerne for Domstolen, at de foreslaaede kandidater blev droeftet i De Faste Repraesentanters Komité i forbindelse med udarbejdelsen af den endelige liste, der skulle forelaegges Raadet . Intet i sagen tyder paa, at Komitéen herved ikke tog i betragtning, om kandidaterne var repraesentative . Dette anbringende kan foelgelig ikke laegges til grund .
27 Sagsoegerne har desuden gjort gaeldende, at Raadet har forsoemt at indhente en udtalelse fra Kommissionen vedroerende OESU' s sammensaetning . Saaledes blev Kommissionen hoert loebende over hvert enkelt forslag fra de respektive medlemsstater, men ikke med hensyn til OESU' s sammensaetning som helhed .
28 Det bemaerkes, at det fremgaar af Traktatens artikel 195, stk . 2, foerste punktum, naar det ses i regelsammenhaengen, at den heri foreskrevne hoering af Kommissionen tjener det formaal, at Kommissionen kan bistaa Raadet med at sikre de forskellige grupper inden for det oekonomiske og sociale liv en passende repraesentation i OESU . Raadet skal derfor indhente udtalelse fra Kommissionen om de afgoerelser, det paataenker at traeffe paa grundlag af medlemsstaternes forslag, men ikke om forslagene i sig selv .
29 I naervaerende sag fremsendte Raadet loebende medlemsstaternes lister til Kommissionens Generalsekretariat, der loebende afgav udtalelse til stoette for de foreslaaede kandidater . Under disse omstaendigheder kunne Kommissionen ikke i den naevnte sagsfase efterproeve, om OESU' s sammensaetning som helhed opfyldte betingelserne i Traktatens artikel 195, stk . 1, afsnit 2 .
30 Det bemaerkes imidlertid, at Kommissionen deltog i moedet i De Faste Repraesentanters Komité den 5 . september 1986 og herunder havde lejlighed til at udtale sig om OESU' s sammensaetning som helhed, saaledes som denne maatte forventes at blive paa grundlag af den endelige liste, der var udarbejdet og skulle forelaegges Raadet . Sagsoegernes argumentation maa derfor forkastes paa dette punkt .
31 Sagsoegerne har endelig som bevis for, at Raadet var indstillet paa at laegge medlemsstaternes forslag uproevet til grund, henvist til, at Raadet ikke indhentede nogen udtalelse fra de repraesentative europaeiske organisationer .
32 Det skal hertil blot bemaerkes, at Raadet efter Traktatens artikel 195, stk . 2, andet punktum, ikke har pligt til at hoere de repraesentative europaeiske organisationer . Ved bestemmelsen tillaegges Raadet alene befoejelse til at indhente udtalelse fra disse organisationer, hvis Raadet skoenner, at der er behov herfor .
33 Anbringendet om magtfordrejning kan herefter heller ikke laegges til grund .
34 Eftersom sagsoegernes soegsmaalsgrunde i det hele er blevet forkastet, vil sagsoegte vaere at frifinde .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
35 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Sagsoegerne har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger in solidum .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Sagen afvises i forhold til Confederazione italiana dirigenti di azienda .
2 ) Sagsoegte frifindes i forhold til Fausto d' Elia og Pierluigi Marchesi .
3 ) Sagsoegerne betaler sagens omkostninger in solidum .