61964J0012
DOMSTOLENS DOM
AF 31. MARTS 1965
Ernest Ley
mod Kommissionen for Det europæiske økonomiske Fællesskab
Forenede sager 12 og 29/64
Processprog: Fransk
Angående :
Den ansættelsesprocedure, som Kommissionen fulgte med henblik på besættelsen af den ledige stilling, der var opslået som nr. 403.
Domskonklusion:
1.
Klagen 12/64 forkastes, idet den savner fornødent grundlag;
2.
Klagen 29/64 afvises;
3.
Anmodningen om genoptagelse af kendelsen i sag 12/64 R om foreløbige forholdsregler afvises.
Generaladvokatens forslag til af gørelse:
1.
De påstande i stævningerne 12/64 og 29/64, der er rettet mod stillingsopslaget nr. 403 og meddelelsen om de ledige stillinger ved EØF-Kommissionen, bør afvises.
2.
De øvrige påstande i disse stævninger bør forkastes, idet de savner fornødent grundlag.
Sammendrag
1.
Tjenestemænd — ansættelse — procedure — flerhed af retsakter — klage over senere retsakter — mulighed for at anfægte tidligere retsakter
(EØF-tjenestemandsvedtægten, afsnit VII, kapitel 1, artikel 91)
2.
Tjenestemænd — ansættelse — administrationens beføjelser og forpligtelser
(EØF-tjenestemandsvedtægten, artikel 29)
3.
Tjenestemænd — ansættelse — procedure — forfremmelse — beslutning om ikke at besætte en ledig stilling ved forfremmelse — ingen begrundelsespligt
4.
Tjenestemænd — ansættelsesprocedure — intern udvælgelsesprøve — beslutning om ikke at afholde en intern udvælgelsesprøve — forflyttelse — beslutning om at foretage forflyttelse — ingen begrundelsespligt ved sådanne beslutninger
1.
Da de forskellige retsakter, som ansættelsesproceduren består af, danner et hele, bør sagsøger i forbindelse med en klage over senere retsakter i en sådan procedure kunne gøre gældende, at tidligere retsakter, der er tæt forbundet med, dem, er behæftet med fejl. Indsigelsen om, at en sådan klage skal afvises, fordi den er indgivet for sent, savner således fornødent grundlag.
2.
Anvendelsen af udtrykket »muligheder« i den betydning, der er forudsat i artikel 29, stk. 1 i EØF-tjenestemandsvedtægten, betyder klart, at ansættelsesmyndigheden ikke ved besættelsen af en ledig stilling er forpligtet til at foretage en forfremmelse eller en forflyttelse eller til at gennemføre en intern udvægelsesprøve, men blot til i hvert enkelt tilfælde at undersøge, om sådanne skridt kan føre til udnævnelsen af en person, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet..
Ved en sådan undersøgelse er ansættelsesmyndigheden forpligtet til at tage hensyn både til de særlige krav, som den ledige stilling indebærer inden for tjenestens almindelige rammer, og til de muligheder, der foreligger blandt tjenestemændene.
3.
Beslutningen om ikke at besætte en ledig stilling ved forfremmelse behøver ikke at være begrundet. Da en begrundelse ikke er nødvendig for beslutningerne om forfremmelse, er den det så meget mindre for resultatet af en undersøgelse af for-fremmelsesmulighederne.
4.
Beslutningerne om ikke at gennemføre en udvælgelsesprøve og at foretage en overflyttelse skal betragtes som led i den ansættelsesprocedure, der er fastsat i artikel 29 i tjenestemandsvedtægten, og har kun intern karakter. Det er derfor ikke nødvendigt at begrunde dem.