61995CC0105_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 De praejudicielle spoergsmaal i den foreliggende sag er blevet rejst under en tvist mellem selskabet Paul Daut (herefter »Daut GmbH«) og Oberkreisdirektor des Kreises Guetersloh, som er den kompetente tyske myndighed med hensyn til veterinaerkontrol, vedroerende indfoersler fra Belgien af fersk koed, der er maskinudbenet og frosset.
2 Daut GmbH ejer i Rheda-Wiedenbrueck en koedforarbejdningsvirksomhed, som har den godkendelse, der kraeves ifoelge faellesskabsbestemmelserne. Den 3. august 1993 inspicerede Oberkreisdirektor virksomheden og beslaglagde herefter ca. to tons maskinudbenet og frosset koed, der var indfoert fra Belgien, og som senere skulle varmebehandles og markedsfoeres. I dette konkrete tilfaelde var koedet blevet indkoebt hos det belgiske selskab Distriporc, som er indehaver af en virksomhed, der er godkendt til produktion af maskinudbenet koed.
3 Oberkreisdirektor beslaglagde det paagaeldende koed i medfoer af § 17 i den tyske bekendtgoerelse om hygiejniske krav ved handel med koed (1), som bl.a. forbyder indfoersel til og produktion paa tysk omraade af maskinudbenet koed. Paa grund af denne lovovertraedelse har tyske myndigheder ligeledes rejst straffesag mod Paul Daut, repraesentant efter loven for Daut GmbH. Amtsgericht Rheda-Wiedenbrueck afsagde kendelse i straffesagen og paalagde Paul Daut en boede paa 13 500 DM. Daut GmbH appellerede til Verwaltungsgericht med paastand om at faa sagen behandlet som hastesag for at faa fastslaaet, at det var lovligt at indfoere maskinudbenet og frosset koed med henblik paa senere varmebehandling og forarbejdning. Straffesagen blev ved kendelse fra Amtsgericht Rheda-Wiedenbrueck af 26. oktober 1994 udsat, indtil der forelaa en afgoerelse i sagen for Verwaltungsgericht. Paastanden om hastebehandling blev i foerste omgang afvist af Verwaltungsgericht Minden ved dom af 8. november 1994. Daut GmbH ankede dommen til Oberverwaltungsgericht fuer das Land Nordrhein-Westfalen, Muenster, som har fundet det noedvendigt at forelaegge Domstolen foelgende spoergsmaal til praejudiciel afgoerelse:
»Er det foreneligt med EF-traktatens artikel 30 og 36, sammenholdt med Raadets direktiv 64/433/EOEF om sundhedsmaessige betingelser for produktion og afsaetning af fersk koed (direktivet om fersk koed), som kodificeret i bilaget til Raadets direktiv 91/497/EOEF af 29. juli 1991, som aendret ved Raadets direktiv 92/5/EOEF af 10. februar 1992, og sammenholdt med direktiv 77/99/EOEF om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med koedprodukter inden for Faellesskabet (direktivet om koedprodukter), som affattet ved bilaget til direktiv 92/5/EOEF, at rekvisitus - under henvisning til § 17, stk. 1, nr. 2, i Verordnung ueber die hygienischen Anforderungen und amtlichen Untersuchungen beim Verkehr mit Fleisch (FIHV, den tyske bekendtgoerelse af 30.10.1986 om hygiejniske krav og myndighedernes undersoegelser ved handel med koed), BGBl. I, s. 1678, senest aendret ved EOES-gennemfoerelsesloven af 27. april 1993, BGBl. I, s. 512, jf. s. 552 - goer indsigelse mod transport af frosset maskinudbenet koed over for en tysk EF-godkendt virksomhed, der er i stand til at foretage en varmebehandling, som omhandlet i direktivet om koedprodukter, og som koeber frosset, maskinudbenet koed af en belgisk EF-godkendt virksomhed efter den belgiske EF-veterinaermyndigheds bestemmelse for at varmebehandle det efter direktivet om koedprodukter og videreforarbejde det, og kraeves det i benaegtende fald, at der handles i forstaaelse med den kompetente tyske veterinaermyndighed og mellem hvem?«
4 Inden jeg gaar over til at behandle det af den nationale ret rejste problem og besvare de forelagte spoergsmaal, vil jeg gennemgaa de faellesskabsbestemmelser, der gaelder for handel med fersk koed inden for Faellesskabet.
Den retlige ramme
5 Faellesskabsinstitutionerne har fastsat de sundhedsmaessige betingelser, der mindst skal opfyldes ved produktion og afsaetning af fersk koed inden for hele Faellesskabet for at beskytte den offentlige sundhed. Det har vaeret noedvendigt at harmonisere reglerne vedroerende produktion og afsaetning af koed for at sikre den frie bevaegelighed for koedprodukter i det indre marked, navnlig efter ophaevelsen af veterinaerkontrollen ved graenserne mellem medlemsstaterne. Ifoelge faellesskabsreglerne skal handel inden for Faellesskabet med koed og koedprodukter finde sted under overholdelse af ensartede sundhedsmaessige bestemmelser, som erstatter de nationale regler, der tidligere blev anvendt af medlemsstaterne, for at mindske eller fjerne de tekniske hindringer for handel med disse produkter, som foelger af anvendelsen af forskellige nationale sundhedsmaessige bestemmelser.
6 De vigtigste faellesskabsbestemmelser vedroerende handel med koedprodukter er foelgende: Direktiv 91/497/EOEF om aendring og kodificering af direktiv 64/433/EOEF (2), som finder anvendelse paa fersk koed beregnet til menneskefoede, nemlig koed af kvaeg, svin, faar og geder og koed af hovdyr, holdt som husdyr; direktiv 71/118/EOEF (3) om handel med fjerkraekoed; direktiv 91/495/EOEF (4) om kaninkoed og koed af opdraettet vildt; direktiv 77/99/EOEF, som aendret og ajourfoert ved direktiv 92/5/EOEF (5), som vedroerer tilvirkning, oplagring og transport af koedprodukter; og direktiv 94/65/EF (6), som finder anvendelse paa hakket koed og tilberedt koed.
7 »Maskinudbenet koed« er fersk koed. Der er tale om koedrester, som bliver siddende paa dyrets ben efter opskaeringen og udtagningen af koedet, og som udvindes mekanisk og anvendes til menneskefoede. Maskinudbenet koed er meget letfordaerveligt, fordi det er en meget stor overflade, der bliver udsat for luftens paavirkning og for infektioner. Dette kendetegn indebaerer overholdelse af strenge sundhedsmaessige regler for at undgaa, at forbruget af dette ferske koed skader forbrugernes sundhed.
8 Med hensyn til maskinudbenet fersk koed af kvaeg, svin, faar og geder og koed af hovdyr, holdt som husdyr bestemmes det i artikel 6, stk. 1, i direktiv 64/433, at medlemsstaterne skal drage omsorg for, at
»...
c) maskinudbenet koed underkastes varmebehandling i overensstemmelse med direktiv 77/99/EOEF
...
g) de under de foregaaende afsnit omhandlede behandlinger foretages paa oprindelsesvirksomheden eller enhver anden virksomhed, som udpeges af embedsdyrlaegen.
...«
9 Med hensyn til maskinudbenet fersk koed af fjerkrae, kaniner eller opdraettet vildt hedder det baade i artikel 5, stk. 3, i direktiv 71/118 og i artikel 6, stk. 4, i direktiv 91/495, som har samme ordlyd, og som er tilfoejet ved artikel 17 i direktiv 94/65:
»Medlemsstaterne soerger for, at maskinsepareret koed kun kan indgaa i samhandelen, hvis det forinden er varmebehandlet i henhold til direktiv 77/99/EOEF i den foerste virksomhed eller en anden virksomhed, som den kompetente myndighed har udpeget.«
10 Varmebehandlingen, som er absolut noedvendig paa grund af maskinudbenet koeds meget letfordaervelige karakter, skal finde sted inden afsaetningen, uanset hvilken type fersk koed der er tale om. I tilfaelde af fjerkraekoed, kaninkoed og koed af opdraettet vildt er handelen inden for Faellesskabet med maskinudbenet koed betinget af en forudgaaende varmebehandling. Er der derimod tale om koed af kvaeg, svin, faar og geder og koed af hovdyr, holdt som husdyr, er direktiv 64/433 ikke udtrykkeligt til hinder for handel inden for Faellesskabet med koed, der er maskinudbenet inden varmebehandlingen.
11 I direktiv 77/99, som aendret og ajourfoert ved ovennaevnte direktiv 92/5, er der i artikel 4 fastsat mulighed for denne type behandling, idet det hedder:
»Foruden kravene i artikel 3 drager medlemsstaterne omsorg for, at
1) koedprodukterne
a) tilberedes ved varmebehandling, med saltlage, ved marinering eller ved toerring ...«
12 Som det kan ses, findes der endnu ikke generelle faellesskabsbestemmelser, som harmoniserer de sundhedsmaessige betingelser for produktion og afsaetning af maskinudbenet koed, selv om det udtrykkeligt er bestemt i artikel 21 i direktiv 94/65, at der skal vedtages saadanne bestemmelser:
»Inden den 1. januar 1996 fastsaetter Raadet med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen de hygiejnebestemmelser, der skal gaelde for
...
b) produktion og anvendelse af maskinsepareret koed.«
13 Dette EF-direktiv, som fastsaetter de grundlaeggende betingelser for handel med fersk koed, suppleres for saa vidt angaar fremgangsmaaden af direktiv 89/608/EOEF (7), der goer det muligt for de kompetente veterinaermyndigheder i de forskellige medlemsstater at samarbejde indbyrdes med henblik paa at sikre bedre overholdelse af veterinaerlovgivningen.
Det foerste praejudicielle spoergsmaal
14 Med det foerste spoergsmaal oensker den tyske ret afklaret, om det fuldstaendige forbud mod at indfoere maskinudbenet og frosset koed, der er fastsat i tysk lovgivning, er foreneligt med bestemmelserne i direktiv 64/433 og i givet fald artikel 30 og 36 i EF-traktaten.
Fortolkning af direktiv 64/433
15 For saa vidt angaar kvaeg, svin, faar og geder samt hovdyr, holdt som husdyr, er det i artikel 6, stk. 1, litra c) og g), i direktiv 64/433 bestemt, at maskinudbenet koed skal underkastes varmebehandling i overensstemmelse med direktiv 77/99, og at varmebehandlingen skal foretages paa oprindelsesvirksomheden eller enhver anden virksomhed, som udpeges af embedsdyrlaegen. Ifoelge de naevnte bestemmelser er forbruget af denne type koed altid betinget af en forudgaaende varmebehandling, der skal beskytte forbrugernes sundhed. Behandlingen kan foretages paa den virksomhed, der har foretaget den mekaniske udbening af koedet, eller paa »enhver anden virksomhed, som udpeges af embedsdyrlaegen«. I sidstnaevnte tilfaelde kan det maskinudbenede koed bringes i handelen foer varmebehandlingen, men ikke forbruges.
16 For at kunne give den tyske ret det svar, den oensker, maa det foerst afklares, om embedsdyrlaegen, naar han paalaegger en anden virksomhed end den, hvor maskinudbeningen af koedet har fundet sted, at varmebehandle koedet, skal begraense sig til virksomheder, der ligger i oprindelseslandet, eller om denne »anden virksomhed« kan ligge i enhver anden medlemsstat.
17 Den tyske regering er gaaet ind for en restriktiv fortolkning af direktiv 64/433, idet den har haevdet, at den virksomhed, der udpeges af embedsdyrlaegen, altid skal ligge i oprindelsesmedlemsstaten, hvor maskinudbeningen af koedet har fundet sted. Efter den tyske regerings opfattelse skal koed, som skal sendes fra én medlemsstat til en anden, i medfoer af direktiv 77/99 foerst underkastes en kontrol foretaget af en embedsdyrlaege i oprindelsesmedlemsstaten, der kan attestere koedets sundhed. Men maskinudbenet koed opfylder foerst sundhedsbetingelserne, naar det har vaeret underkastet en varmebehandling, som logisk altid skal finde sted i oprindelsesmedlemsstaten. En nedfrysning af det maskinudbenede koed sikrer ikke koedet den sundhed, der er noedvendig for handel inden for Faellesskabet. Ifoelge den tyske regering bekraeftes denne fortolkning af artikel 17 i direktiv 94/65, som forbyder handel med maskinudbenet fjerkraekoed, kaninkoed eller koed af opdraettet vildt, saafremt koedet ikke foerst er blevet varmebehandlet.
18 Efter min opfattelse kan denne restriktive fortolkning af direktiv 64/433 ikke antages. I henhold til artikel 6, stk. 1, litra g), i direktiv 64/433 kraeves der nemlig, som anfoert af Kommissionen i dens indlaeg, en tidsmaessig og geografisk naerhed mellem maskinudbeningen af koedet og dets varmebehandling. Derfor er der fastsat to muligheder, nemlig enten at foretage maskinudbeningen og varmebehandlingen paa samme virksomhed, hvilket er at foretraekke, eller at give embedsdyrlaegen tilladelse til at udpege en anden virksomhed, hvor det maskinudbenede koed kan underkastes varmebehandlingen. I sidstnaevnte tilfaelde har kravet om geografisk naerhed til formaal at neutralisere de skadelige virkninger, som selve transporten af denne type koed, der er meget letfordaerveligt, kan have paa sundheden.
19 Naar sidstnaevnte mulighed anvendes, er embedsdyrlaegen ikke forpligtet til at udpege et slagteri i koedets oprindelsesmedlemsstat med henblik paa varmebehandlingen. I artikel 6, stk. 1, litra g), i direktiv 64/433 er der tale om »enhver anden virksomhed«, dvs. at virksomheden kan ligge baade i oprindelsesmedlemsstaten og i den medlemsstat, som koedet er bestemt til. Det er embedsdyrlaegen, der for at undgaa enhver sundhedsmaessig risiko som foelge af transporten skal vaelge den virksomhed, hvor det er mest hensigtsmaessigt at varmebehandle det maskinudbenede koed. Ifoelge dette kriterium er det muligt, at et slagteri, der ligger i en anden medlemsstat taet ved graensen, vil kunne varmebehandle denne type koed paa en sundhedsmaessig mere sikker maade, end det kan goeres af andre virksomheder i oprindelsesmedlemsstaten, som kan vaere beliggende vaesentligt laengere vaek.
20 Denne fortolkning af direktiv 64/433 muliggoer handel med og transport af det maskinudbenede koed inden for Faellesskabet, inden det varmebehandles, og er saaledes den fortolkning, der bedst overholder princippet om frie varebevaegelser, et princip, som ifoelge Domstolens praksis hoerer til faellesmarkedets grundlaeggende principper (8).
Endvidere er der sikret tilstraekkelig beskyttelse af den offentlige sundhed, idet embedsdyrlaegen i oprindelsesmedlemsstaten for det maskinudbenede koed har mulighed for at tillade eller forbyde varmebehandlingen paa en virksomhed i en anden medlemsstat, afhaengig af omstaendighederne. Det samarbejde mellem medlemsstaternes dyrlaeger, der er fastsat i direktiv 89/608, giver tilstraekkelig mulighed for at overvaage sundhedstilstanden i det maskinudbenede koed, som sendes til en anden medlemsstat med henblik paa varmebehandling efter afgoerelse fra embedsdyrlaegen i oprindelsesmedlemsstaten.
21 Den fortolkning af direktiv 64/433, jeg foreslaar, er ikke i strid med bestemmelserne i artikel 17 i direktiv 94/65, hvorved det forbydes at lade maskinsepareret fjerkraekoed, kaninkoed og koed af opdraettet vildt indgaa i samhandelen, foerend det er varmebehandlet. Naar der er tale om koed af disse dyr, skal varmebehandlingen altid foretages i oprindelsesmedlemsstatens virksomheder, da der ikke er mulighed for at handle med koedet inden for Faellesskabet foer varmebehandlingen. Ifoelge Kommissionen skyldes naevnte forbud denne type koeds saerlige modtagelighed som foelge af vanskeligheden ved at kontrollere det foder, som fjerkrae, kaniner og opdraettet vildt faar. Maskinudbenet koed af kvaeg, svin, faar og geder og koed af hovdyr, holdt som husdyr, er mindre letfordaerveligt end fjerkraekoed, kaninkoed og koed af opdraettet vildt, hvilket er grunden til, at det er tilladt at handle med koedet inden for Faellesskabet inden den varmebehandling, som skal finde sted, foer koedet markedsfoeres.
22 I betragtning af det ovenfor anfoerte finder jeg ikke, at direktiv 64/433 giver en medlemsstat mulighed for helt at forbyde indfoersel af koed, der er maskinudbenet i en anden medlemsstat, og som indfoeres i foerstnaevnte medlemsstat for dér at blive varmebehandlet og herefter markedsfoert. Foelgelig er de tyske bestemmelser, der indeholder et saadant forbud, uforenelige med direktiv 64/433, som aendret og kodificeret ved direktiv 91/497, hvis gennemfoerelse skal sikres ved de nationale retter i henhold til Domstolens praksis med hensyn til privates ret til at paaberaabe sig direktiverne (9).
Subsidiaer besvarelse: direktiv 64/433's forenelighed med traktatens artikel 30 og 36
23 Ifoelge den fortolkning af artikel 6, stk. 1, litra g), i direktiv 64/433, som jeg foreslaar, bliver der ikke spoergsmaal om, hvorvidt de tyske myndigheders forbud mod at indfoere maskinudbenet koed er uforeneligt med traktatens artikel 30 og 36.
Spoergsmaalet er kun aktuelt, saafremt Domstolen finder, at varmebehandlingen altid skal gennemfoeres paa en virksomhed i koedets oprindelsesland, og at direktiv 64/433 foelgelig er til hinder for handel inden for Faellesskabet med maskinudbenet koed, som ikke har vaeret varmebehandlet. I dette tilfaelde, som jeg kort vil komme ind paa, er de tyske bestemmelser udtryk for en passende anvendelse af direktiv 64/433, og det vil da vaere noedvendigt at se paa, om dette EF-direktiv er foreneligt med traktatens artikel 30 og 36.
24 Ved traktatens artikel 30 forbydes kvantitative indfoerselsrestriktioner saavel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning. Dette forbud gaelder de af medlemsstaterne opstillede hindringer for varebevaegelserne inden for Faellesskabet samt de hindringer, der opstaar ved anvendelsen af faellesskabsbestemmelserne (10). Ifoelge Domstolens faste praksis »gaelder forbuddet mod kvantitative restriktioner samt foranstaltninger med tilsvarende virkning ikke blot for nationale foranstaltninger, men ogsaa for foranstaltninger, der udgaar fra faellesskabsinstitutionerne« (11).
25 Forbuddet mod at indfoere maskinudbenet koed, som ikke er blevet varmebehandlet, udgoer en kvantitativ indfoerselsrestriktion, som er forbudt i henhold til traktatens artikel 30. Der er endog tale om den alvorligste hindring for handel inden for Faellesskabet, eftersom en saadan handel fuldstaendig udelukkes.
26 Dette indfoerselsforbud er formelt diskriminerende, da det alene vedroerer maskinudbenet koed med oprindelse i andre medlemsstater. Forbuddet kan saaledes alene begrundes i et af de i traktatens artikel 36 opregnede hensyn og ikke i de tvingende hensyn, som Domstolen har naevnt i »Cassis de Dijon«-dommen (12).
27 I den foreliggende sag er der henvist til den beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, der er naevnt i artikel 36, som begrundelse for forbuddet mod at indfoere maskinudbenet koed, som ikke er blevet varmebehandlet. Det er givet, at der er sundhedsmaessige risici i forbindelse med transport af saadant koed foer varmebehandlingen paa grund af koedets letfordaervelige karakter, og at beskyttelsen af den offentlige sundhed har almen interesse og ikke maa bringes i fare ved en fri handel inden for Faellesskabet med denne type koed.
Ifoelge Domstolens praksis (13) maa det dog undersoeges, om indfoerselsforbuddet er det eneste middel til at undgaa de naevnte sundhedsmaessige risici, eller om der tvaertimod findes andre midler, som goer det muligt at naa dette maal uden en saa voldsom begraensning af handelen inden for Faellesskabet med maskinudbenet koed.
28 Efter min opfattelse er indfoerselsforbuddet et uforholdsmaessigt kraftigt middel til at undgaa de eventuelle sundhedsmaessige risici, som handel inden for Faellesskabet med maskinudbenet koed medfoerer. Som Kommissionen har bemaerket, og som den tyske forelaeggelsesret har anfoert, kan beskyttelsen af den offentlige sundhed sikres ved at indfoere en forpligtelse til at fryse saadant koed og transportere det i frosset tilstand. Denne forpligtelse vil sammen med den overvaagning, der sikres af oprindelseslandets dyrlaege i samraad med indfoerselslandets dyrlaege, sikre det maskinudbenede koeds sundhed uden at forhindre handel med det inden for Faellesskabet inden varmebehandlingen.
29 Foelgelig finder jeg, at det forbud mod indfoersel af denne type koed, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, litra c) og g), i direktiv 64/433, udgoer en kvantitativ indfoerselsrestriktion i strid med traktatens artikel 30. At direktiv 64/433 er vedtaget i henhold til traktatens landbrugspolitiske bestemmelser aendrer ikke ved denne konklusion. Som Domstolen har udtalt (14), skal de udstrakte befoejelser, der er tillagt faellesskabsinstitutionerne med henblik paa at gennemfoere den faelles landbrugspolitik, udoeves ud fra synspunktet markedets enhed og under udelukkelse af enhver foranstaltning, der modvirker ophaevelsen af told og kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning mellem medlemsstaterne. Det forbud mod at indfoere maskinudbenet koed, der er fastsat i direktiv 64/433, udgoer en uforholdsmaessig kraftig kvantitativ restriktion, som ikke kan betragtes som et skridt paa vej til dette produkts frie bevaegelighed inden for Faellesskabet.
Det andet praejudicielle spoergsmaal
30 Da jeg finder, at direktiv 64/433 tillader, at koed, der er maskinudbenet i Belgien, indfoeres til Tyskland med henblik paa varmebehandling og senere markedsfoering, maa jeg ogsaa besvare det andet spoergsmaal fra den tyske forelaeggelsesret. I dette spoergsmaal naevnes muligheden af, at den belgiske dyrlaege handler i forstaaelse med de kompetente tyske veterinaermyndigheder.
31 Direktiverne om produktion og afsaetning af fersk koed og koedprodukter indeholder ingen bestemmelser om et systematisk samarbejde mellem oprindelseslandets veterinaermyndigheder og indfoerselslandets veterinaermyndigheder, som kan anvendes paa indfoersel af maskinudbenet koed, der ikke er varmebehandlet.
32 Ved direktiv 89/608 er der imidlertid fastsat en procedure for gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder samt samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den rette anvendelse af de veterinaere og zootekniske bestemmelser i det indre marked. Der er ingen tvivl om, at naevnte procedure finder anvendelse paa indfoersel af maskinudbenet koed, og de paagaeldende medlemsstaters veterinaermyndigheder kan foelge proceduren for at sikre en korrekt beskyttelse af den offentlige sundhed.
33 I medfoer af dette direktivs artikel 2, stk. 2, skal hver medlemsstat meddele de oevrige medlemsstater og Kommissionen, hvilken central myndighed der er kompetent til at kanalisere bistanden og samarbejdet med hensyn til veterinaer- og zooteknisk kontrol. De dyrlaeger, der udoever kontrollen i de virksomheder, hvor maskinudbeningen af koedet finder sted, og i de virksomheder, hvor koedet varmebehandles, skal saaledes stile deres anmodninger om samarbejde til de tilsvarende centrale myndigheder i indfoerselslandet. Disse kan derefter organisere deres samarbejde under anvendelse af de regler om bistand uden forudgaaende anmodning eller bistand efter anmodning, der er fastsat i direktiv 89/608.
34 I direktivets artikel 6 hedder det:
»Paa anmodning af den bistandssoegende myndighed skal den bistandssoegte myndighed ved mistanke om uregelmaessigheder inden for sit virkeomraade udoeve, lade udoeve eller forstaerke en saerlig overvaagning af:
a) virksomhederne
b) steder, hvor der oplagres varer
c) de angivne varebevaegelser
d) transportmidlerne.«
De veterinaere myndigheder i oprindelsesmedlemsstaten for det maskinudbenede koed og veterinaermyndighederne i indfoerselslandet kan paaberaabe sig denne bestemmelse for at udloese den bistand efter anmodning og bistand uden forudgaaende anmodning, der er noedvendig for at undgaa de eventuelle sundhedsmaessige risici i forbindelse med indfoerslen af maskinudbenet koed, som endnu ikke er varmebehandlet.
Forslag til afgoerelse
35 I betragtning af det ovenfor anfoerte, foreslaar jeg, at Domstolen besvarer de praejudicielle spoergsmaal som foelger:
»1) Artikel 6, stk. 1, litra c) og g), i direktiv 64/433/EOEF, som aendret og kodificeret ved direktiv 91/497/EOEF, er til hinder for, at en medlemsstat forbyder en godkendt virksomhed at indfoere koed, der er maskinudbenet og frosset i en godkendt virksomhed i en anden medlemsstat med henblik paa senere varmebehandling og forarbejdning, naar embedsdyrlaegen i oprindelsesmedlemsstaten har udpeget den virksomhed i indfoerselsmedlemsstaten, der skal foretage varmebehandlingen og forarbejdningen.
2) Veterinaermyndighederne i det maskinudbenede koeds oprindelsesmedlemsstat og veterinaermyndighederne i indfoerselsmedlemsstaten kan i medfoer af den procedure, der er fastsat i direktiv 89/608/EOEF, bistaa hinanden efter anmodning eller uden forudgaaende anmodning for at undgaa de eventuelle sundhedsmaessige risici, der er forbundet med indfoersel af maskinudbenet koed, der endnu ikke er varmebehandlet.«
(1) - Verordnung ueber die hygienischen Anforderungen und amtlichen Untersuchungen beim Verkehr mit Fleisch af 30.10.1986 (BGBl. I, s. 1678), senest aendret ved lov af 27.4.1993 (BGBl. I, s. 512, saerlig s. 552).
(2) - Raadets direktiv af 29.7.1991 om aendring og kodificering af direktiv 64/433/EOEF om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen med fersk koed inden for Faellesskabet med henblik paa at udvide dets anvendelsesomraade til ogsaa at omfatte produktion og afsaetning af fersk koed (EFT L 268, s. 69).
(3) - Raadets direktiv af 15.2.1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed (EFT 1971 I, s. 97).
(4) - Raadets direktiv af 27.11.1990 om sundhedsmaessige og dyresundhedsmaessige problemer i forbindelse med produktion og afsaetning af kaninkoed og koed af opdraettet vildt (EFT 1991 L 268, s. 41).
(5) - Raadets direktiv af 10.2.1992 om aendring og ajourfoering af direktiv 77/99/EOEF om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med koedprodukter inden for Faellesskabet og om aendring af direktiv 64/433/EOEF (EFT L 57, s. 1).
(6) - Raadets direktiv af 14.12.1994 om krav til fremstilling og afsaetning af hakket koed og tilberedt koed (EFT L 368, s. 10).
(7) - Raadets direktiv af 21.11.1989 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den rette anvendelse af de veterinaere og zootekniske bestemmelser (EFT L 351, s. 34).
(8) - Dom af 19.3.1991, sag C-205/89, Kommissionen mod Graekenland, Sml. I, s. 1361, praemis 9.
(9) - Se bl.a. dom af 19.1.1982, sag 8/81, Becker, Sml. s. 53, af 26.2.1986, sag 152/84, Marshall, Sml. s. 723, af 14.7.1994, sag C-91/92, Faccini Dori, Sml. I, s. 3325, og af 6.7.1995, sag C-62/93, BP Supergaz, Sml. I, s. 1883.
(10) - Se bl.a. M. López Escudero: Los obstáculos técnicos al comercio en la Comunidad Económica Europea (de tekniske handelshindringer inden for Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab), Grenada, 1991, s. 241-247, og P. Oliver: »La législation communautaire et sa conformité avec la libre circulation des marchandises«, Cahiers de droit européen, 1979, nr. 2, s. 245.
(11) - Dom af 9.8.1994, sag C-51/93, Meyhui, Sml. I, s. 3879, praemis 11, af 17.5.1984, sag 15/83, Denkavit, Sml. s. 2171, og af 29.2.1984, sag 37/83, Rewe-Zentrale, Sml. s. 1229.
(12) - Dom af 20.2.1979, den saakaldte »Cassis de Dijon«-dom, sag 120/78, Rewe-Zentrale, Sml. s. 649, af 17.6.1981, sag 113/80, Kommissionen mod Irland, Sml. s. 1625, af 11.10.1990, sag C-196/89, Nespoli et Crippa, Sml. I, s. 3647, og af 25.7.1991, forenede sager C-1/90 og C-176/90, Aragonesa de Publicidad Exterior et Publivía, Sml. I, s. 4151.
(13) - Se bl.a. dom af 14.7.1994, sag C-17/93, Van der Veldt, Sml. I, s. 3537, praemis 30.
(14) - Dom af 20.4.1978, forenede sager 80/77 og 81/77, Commissionnaires Réunis, Sml. s. 927, praemis 35.