Sag anlagt den 30. september 2022 – Safran Aircraft Engines mod Kommissionen
(Sag T-617/22)
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøger: Safran Aircraft Engines (Paris, Frankrig) (ved advokaterne B. Hoorelbeke, F. Donnat og M. Perche)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Sagsøgerens påstande
–    den anfægtede afgørelse annulleres, og
–    Kommissionen tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med denne sag.
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål gjort gældende, at afgørelsen truffet af Europa-Kommissionen, GD DEFIS, med referencen Ares (2022)5278390, hvorved sagsøgeren blev underrettet om, at selskabets forslag EDF-2021-ENERENV-D-PES-ALPES i forbindelse med indkaldelse af forslag EDF-2021-ENERENV-D-PES blev afvist, som bekendtgjort for sagsøgeren den 20. juli 2022, er behæftet med retlige og faktiske fejl, idet det deri lægges til grund, at sagsøgerens forslag EDF-2021-ENERENV-D-PES-ALPES (herefter »forslaget«) i forbindelse med indkaldelse af forslag EDF-2021-ENERENV-D-PES (herefter »PES-forslaget«) ikke opfyldte den kvalitative minimumstærskel, der skulle anvendes i forbindelse med tildelingen og derfor afslog sagsøgerens forslag. Sagsøgeren har fremsat følgende anbringender.
Med det første anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 188 og 199 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 1, artikel 3, stk. 2, og artikel 10, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/697 2, gennemsigtighedsprincippet, ligebehandlingsprincippet og retssikkerhedsprincippet samt princippet om pligten til at udvise omhu og princippet om god forvaltningsskik, idet Kommissionen:
i strid med artikel 3, stk. 2, og artikel 10, stk. 1, forordning 2021/697 fejlagtigt kvalificerede PES-forslaget som et udviklingstiltag i stedet for et forskningstiltag og derved tilsidesatte artikel 188 i forordning 2018/1046 og gennemsigtighedsprincippet og ligebehandlingsprincippet, som forudsætter, at betingelserne for indkaldelse af forslag skal være klare og utvetydige, således at hver deltager stilles lige i forhold til at afgive sit forslag, og disse forslag ligestilles ved vurderingen.
har tilsidesat artikel 199 i forordning 2018/1046 og gennemsigtighedsprincippet og ligebehandlingsprincippet ved at anvende tildelingskriterier, som ikke har relevans for formålet med og karakteren af indkaldelse af forslag, som tydeligvis er et forskningstiltag, og
har tilsidesat gennemsigtighedsprincippet, ligebehandlingsprincippet og princippet om god forvaltningsskik ved ikke at underrette sagsøgeren om ændringerne i de betingelser, der regulerer PES-forslaget, efter deres offentliggørelse.
Med det andet anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 296 TEUF ved hverken at gøre det klart, hvorledes de bemærkninger, der blev optaget i den sammenfattende bedømmelsesrapport, relaterede sig til de forskellige underkriterier, der var relevante for hvert enkelt tildelingskriterium, eller at redegøre for, hvorledes bemærkningerne i den sammenfattende bedømmelsesrapport relaterede sig til tildelingen af point for hvert enkelt tildelingskriterium.
Med det tredje anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har begået en faktisk fejl ved at anlægge en række urigtige skøn ved vurderingen af sagsøgerens forslag vedrørende
for det første vurderingen af det sjette tildelingskriterium »kvaliteten og effektiviteten af foranstaltningens gennemførelse«.
for det andet et tilfælde af dobbelt byrde, hvor Kommissionen har afgivet samme negative bemærkning vedrørende sagsøgerens forslag til to forskellige tildelingskriterier og derfor fratrak point to gange for den samme mangel.
for det tredje og subsidiært, såfremt Domstolen i modsætning til, hvad sagsøgeren har gjort gældende i det første anbringendes andet led, måtte fastslå, at Kommissionen var berettiget til at vurdere sagsøgerens tilbud i forhold til kriterium 7, der havde til formål at få vurderet »bidraget til at øge effektiviteten i løbet af livscyklussen for forsvarsprodukter og -teknologier, herunder omkostningseffektiviteten og de potentielle synergier i indkøbs- og vedligeholdelsesfaserne samt bortskaffelsesfasen«.
–    for det fjerde og subsidiært, såfremt Domstolen, i modsætning til hvad sagsøgeren har gjort gældende i det første anbringendes andet led, måtte fastslå, at Kommissionen var berettiget til at vurdere sagsøgerens tilbud i forhold til kriterium 8, der havde til formål at få vurderet »bidraget til den europæiske forsvarsindustris yderligere integration i hele Unionen gennem modtagernes dokumentation af, at medlemsstaterne har forpligtet sig til i fællesskab at anvende, eje eller vedligeholde det endelige produkt eller den endelige teknologi på koordineret vis«.
____________
1     Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT L 193 af 30.7.2018, s. 1).
1     Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/697 af 29.4.2021 om oprettelse af Den Europæiske Forsvarsfond og om ophævelse af forordning (EU) 2018/1092 (EUT L 170 af 12.5.2021, s. 149).