62020CJ0145_RES
Sag C-145/20
DS
mod
Porsche Inter Auto GmbH & Co KGogVolkswagen AG
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof)
Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. juli 2022
»Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – forordning (EF) nr. 715/2007 – typegodkendelse af motorkøretøjer – artikel 5, stk. 2 – manipulationsanordning – motorkøretøjer – dieselmotor – emissionsbegrænsningssystem – software installeret i motorstyringscomputeren – ventil til udstødningsgasrecirkulation (EGR-ventil) – nedbringelse af nitrogenoxid-emissioner (NOx) begrænset af et »temperaturinterval« – forbud mod anvendelse af manipulationsanordninger, der reducerer effektiviteten af emissionsbegrænsningssystemer – artikel 5, stk. 2, litra a) – undtagelse til dette forbud – forbrugerbeskyttelse – direktiv 1999/44/EF – forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed – artikel 2, stk. 2, litra d) – begrebet »varer, der har den beskaffenhed og brugbarhed, der er sædvanlig for varer af samme type, og som forbrugeren med rimelighed kan forvente under hensyntagen til deres art« – køretøj, der er omfattet af en EF-typegodkendelse – artikel 3, stk. 6 – begrebet »uvæsentlig manglende overensstemmelse««
Forbrugerbeskyttelse – forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed – direktiv 1999/44 – varer, der er i overensstemmelse med købsaftalen – begrebet »varer, der har den beskaffenhed og brugbarhed, der er sædvanlig for varer af samme type, og som forbrugeren med rimelighed kan forvente under hensyntagen til deres art« – køretøj, der er omfattet af en EF-typegodkendelse, som er i kraft – køretøj udstyret med en manipulationsanordning, der er forbudt i henhold til forordning nr. 715/2007 – ikke omfattet
[Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44, art. 2, stk. 2, litra d)]
(jf. præmis 52-56, 58 og domskonkl. 1)
Tilnærmelse af lovgivningerne – motorkøretøjer – emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer – forordning nr. 715/2007 – fabrikanternes forpligtelser med hensyn til typegodkendelse – forbud mod at anvende manipulationsanordninger, der reducerer effektiviteten af emissionsbegrænsningssystemer – undtagelser – anordning, der sikrer, at motoren beskyttes mod beskadigelse eller havari, og køretøjets driftssikkerhed – rækkevidde – anordning, der på grundlag af den ydre temperatur og højden reducerer effektiviteten af køretøjers udstødningsrecirkulationssystem under disses normale drifts- og brugsforhold – ikke omfattet
[Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 715/2007, art. 5, stk. 2, litra a)]
(jf. præmis 61-67, 72-76 og 78-81 samt domskonkl. 2)
Forbrugerbeskyttelse – forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed – direktiv 1999/44 – forbrugerens rettigheder – uvæsentlig manglende overensstemmelse – begreb – tilstedeværelse i det pågældende køretøj af en manipulationsanordning, der er forbudt i henhold til forordning nr. 715/2007 – ikke omfattet – forbruger, der har haft kendskab til eksistensen af denne anordning, og som ikke desto mindre ville have købt køretøjet – irrelevans
(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44, art. 3, stk. 6)
(jf. præmis 85, 86, 88-97 og domskonkl. 3)
Resumé
Formålet om at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau inden for Den Europæiske Union kommer bl.a. til udtryk i vedtagelsen af foranstaltninger, der tilsigter at begrænse emissioner af forurenende stoffer. I denne henseende har motorkøretøjer været genstand for en mere og mere omfattende regulering, bl.a. med vedtagelsen af forordning nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer (
1
). Denne forordning tilsigter navnlig at begrænse køretøjer med dieselmotorers nitrogenoxid-emissioner (NOx) betydeligt for at forbedre luftkvaliteten og overholde grænseværdierne for luftforurening.
De tre foreliggende sager vedrørte køb af køretøjer udstyret med en software, der var installeret i motorstyringscomputeren, som uden for visse temperaturforhold og over en vis højde for kørslen reducerede effektiviteten af udstødningsrecirkulationssystemet (EGR), hvilket førte til, at grænseværdierne for emission af NOx, der er fastsat ved forordning nr. 715/2007, blev overskredet.
Efter en ajourføring af den software, der var installeret i motorstyringscomputeren, deaktiveredes forureningsbegrænsningen nemlig ved en ydre temperatur under 15°C og højere end 33°C samt ved en højde for kørslen på over 1000 m (herefter »temperaturintervallet«). Uden for dette temperaturinterval i løbet af 10°C og over 1000 m højde reduceredes udstødningsgasrecirkulationsraten i løbet af 250 m højde lineært til 0, hvorved der skete en forøgelse af NOx-emissionen over de grænseværdier, der er fastsat i forordning nr. 715/2007.
Disse tre sager lå i forlængelse af dom af 17. december 2020, CLCV m.fl. (Manipulationsanordning anvendt på en dieselmotor) (herefter »CLCV-dommen«) (
2
), hvori Domstolen for første gang fortolkede begrebet »manipulationsanordning« som omhandlet i forordning nr. 715/2007 (
3
) og fastslog, i hvilket omfang en sådan anordning er ulovlig, henset til den bestemmelse i denne forordning (
4
), der fastsætter undtagelser til forbuddet mod en manipulationsanordning, herunder når anordningen er nødvendig for at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og for at sikre køretøjets driftssikkerhed.
Det er i denne sammenhæng, at de tre østrigske forelæggende retter spurgte Domstolen, om en software som den i hovedsagerne omhandlede udgjorde en »manipulationsanordning« som omhandlet i forordning nr. 715/2007. Såfremt dette var tilfældet, spurgte disse retter, om denne software kunne være tilladt på grundlag af undtagelsen til forbuddet mod sådanne anordninger med henvisning til, at den er nødvendig for at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og for at sikre køretøjets driftssikkerhed. Endelig – såfremt den nævnte software ikke var tilladt – ønskede disse retter oplyst, om anvendelsen af denne da kunne føre til ophævelse af købet, fordi køretøjet ikke var i overensstemmelse med købsaftalen, på grundlag af i direktivet om forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed (
5
).
Ved tre domme afsagt af Store Afdeling fastslog Domstolen for det første, at den omhandlede software reducerer emissionsbegrænsningssystemets effektivitet under køretøjernes normale drifts- og brugsforhold, og at den derfor udgør en »manipulationsanordning« som omhandlet i forordning nr. 715/2007. Den fastslog herefter, at en manipulationsanordning, som fortrinsvis har til formål at skåne dele, såsom EGR-ventilen, EGR-køleren og dieselpartikelfilteret, ikke er omfattet af den undtagelse til forbuddet mod sådanne anordninger, hvis disse elementers funktion ikke påvirker beskyttelsen af motoren. Endelig fastslog Domstolen, at et køretøj, der er udstyret med en sådan anordning, ikke er i overensstemmelse med købsaftalen i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i direktivet om forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed, selv hvis det er dækket af en gyldig EF-typegodkendelse, og at den uoverensstemmelse, som det er behæftet med, ikke kan kvalificeres som »uvæsentlig«, hvilket principielt ville udelukke køberens mulighed for at få kontrakten erklæret ugyldig.
Domstolens bemærkninger
Med henblik på at afgøre, om den omhandlede software udgjorde en »manipulationsanordning« som omhandlet i forordning nr. 715/2007, fortolkede Domstolen for det første begrebet køretøjets »normale drifts- og brugsforhold«.
I denne henseende konstaterede Domstolen, at det ikke alene fremgår af ordlyden af den bestemmelse i forordning nr. 715/2007, der definerer en sådan anordning (
6
), men ligeledes af den sammenhæng, hvori denne bestemmelse indgår, samt af det formål, der forfølges med denne forordning, at dette begreb henviser til brugen af et køretøj under normale kørselsforhold, dvs. ikke kun til brugen af det under de forhold, der er fastsat for den godkendelsesprøvning, som fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen. Dette begreb henviser således til brugen af dette køretøj under faktiske kørselsforhold, således som de sædvanligvis forekommer på EU’s område. Domstolen fastslog i denne henseende, således som den havde udtalt i CLCV-dommen, at indførelsen af en anordning, der udelukkende gør det muligt at sikre overholdelsen af de emissionsgrænseværdier, der er fastsat ved forordning nr. 715/2007, i godkendelsesprøvningsfasen, selv om denne prøvningsfase ikke gør det muligt at gengive et køretøjs normale brugsforhold, ville være i strid med forpligtelsen til at sikre en effektiv begrænsning af emissionerne under sådanne brugsforhold. Det samme gør sig gældende for så vidt angår indførelsen af en anordning, der kun gør det muligt at sikre denne overholdelse inden for et temperaturinterval, der, selv om det dækker de forhold, hvorunder godkendelsesprøvningen finder sted, ikke svarer til normale kørselsforhold.
Under disse omstændigheder fandt Domstolen, at en anordning som den i hovedsagen omhandlede, der udelukkende sikrer overholdelsen af de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i forordning nr. 715/2007, når den ydre temperatur ligger inden for temperaturintervallet, reducerer effektiviteten af emissionsbegrænsningssystemet under betingelser, som man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets normale drifts- og brugsforhold som omhandlet i forordning nr. 715/2007. Denne software udgør således en »manipulationsanordning« som omhandlet i denne forordning (
7
).
Domstolen undersøgte for det andet spørgsmålet om, hvorvidt en software som den i hovedsagen omhandlede kan være omfattet af undtagelserne til forbuddet mod anvendelse af manipulationsanordninger vedrørende nødvendigheden af at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og af at sikre køretøjets driftssikkerhed, jf. forordning nr. 715/2007 (
8
), for så vidt som denne anordning bidrager til at skåne dele såsom EGR-ventilen, EGR-køleren og dieselpartikelfilteret.
I denne henseende fastslog Domstolen, at forordning nr. 715/2007 fastsætter undtagelser til forbuddet om anvendelse af en manipulationsanordning, bl.a. når »anordningen er nødvendig for at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og for at sikre køretøjets driftssikkerhed«. Hvad indledningsvis angår begrebet »motor« fremhævede Domstolen, at EU-retten (
9
) sondrer klart mellem på den ene side motoren, der er omfattet af denne undtagelse, og på den anden side det forureningsbegrænsende systems parametre, som omfatter partikelfiltre og EGR. Følgelig udgør EGR-ventilen, EGR-køleren og dieselpartikelfilteret særskilte komponenter i motoren. Hvad dernæst angår begreberne »havari« og »beskadigelse« udtalte Domstolen, at tilsodning og ældning af motoren ikke kan anses for at være et »havari« eller en »beskadigelse« som omhandlet i forordning nr. 715/2007 (
10
), eftersom disse begivenheder principielt er forudsigelige og forbundet med køretøjets normale drift. Ifølge Domstolen er det således kun en risiko for umiddelbar beskadigelse af motoren eller havari, der udløser en konkret fare under kørslen, som kan begrunde anvendelsen af en manipulationsanordning i henhold til forordning nr. 715/2007.
Henset til det forhold, at undtagelsen til forbuddet mod anvendelse af manipulationsanordninger skal fortolkes strengt, udtalte Domstolen, at en manipulationsanordning kun er »nødvendig« som omhandlet i forordning nr. 715/2007, når der på tidspunktet for EF-typegodkendelsen af denne anordning eller det køretøj, der er udstyret hermed, ikke findes nogen anden teknisk løsning, der gør det muligt at undgå en umiddelbar risiko for beskadigelse af motoren eller havari, som skaber en konkret fare under kørslen.
Domstolen fastslog følgelig, at en manipulationsanordning, som kun sikrer overholdelsen af de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i forordning nr. 715/2007, når den ydre temperatur ligger inden for temperaturintervallet, ikke kan være omfattet af den undtagelse til forbuddet mod anvendelse af sådanne anordninger, der er fastsat i denne bestemmelse, alene af den grund, at denne anordning bidrager til at skåne dele, såsom EGR-ventilen, EGR-køleren og dieselpartikelfilteret. Det forholder sig imidlertid anderledes, hvis det godtgøres, at den nævnte anordning er strengt nødvendig for at undgå en umiddelbar risiko for beskadigelse af motoren eller havari, som er forårsaget af et funktionssvigt i en af disse dele, af en så alvorlig karakter, at denne risiko i forbindelse med kørslen af køretøjet, der er udstyret med den nævnte anordning, medfører en konkret fare. Under alle omstændigheder kan en manipulationsanordning, der under normale kørselsforhold skal fungere størstedelen af året, for at motoren beskyttes mod beskadigelse eller havari, og for at køretøjets driftssikkerhed er sikret, ikke være omfattet af undtagelsen i forordning nr. 715/2007.
Domstolen præciserede i øvrigt, at den omstændighed, at en manipulationsanordning som omhandlet i forordning nr. 715/2007 er blevet installeret efter ibrugtagningen af et køretøj i forbindelse med en reparation (
11
), ikke er relevant for vurderingen af, om anvendelsen af denne anordning er forbudt i henhold til denne forordning (
12
).
For det tredje og endelig tog Domstolen stilling til spørgsmålet, om brugen af forbudt software kan føre til en ophævelse af købet på grund af køretøjets manglende overensstemmelse med købsaftalen på grundlag af direktivet om forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed.
I denne henseende bemærkede Domstolen for det første, at de køretøjer, der er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2007/46 (
13
), skal være genstand for en typegodkendelse, og for det andet, at denne typegodkendelse kun kan udstedes, hvis den pågældende køretøjstype opfylder bestemmelserne i forordning nr. 715/2007, navnlig bestemmelserne om emissioner. Desuden leverer fabrikanten i henhold til direktiv 2007/46 (
14
), i sin egenskab af indehaver af en EF-typegodkendelsesattest en typeattest, der skal ledsage hvert færdigopbygget, delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj, som produceres i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype. Denne attest er obligatorisk med henblik på registrering, salg eller ibrugtagning af et køretøj (
15
). Når en forbruger erhverver et køretøj, der tilhører serien af en godkendt køretøjstype, og som dermed er ledsaget af en typeattest, kan denne med rimelighed forvente, at forordning nr. 715/2007 er overholdt for så vidt angår dette køretøj, også selv om der ikke foreligger særlige aftalebestemmelser.
Domstolen fandt derfor, at et motorkøretøj, der er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 715/2007, ikke har »den beskaffenhed, der er sædvanlig for varer af samme type, og som forbrugeren med rimelighed kan forvente«, som omhandlet i direktivet om forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed (
16
), såfremt dette køretøj, selv om det er omfattet af en EF-typegodkendelse, der er i kraft, og som derfor kan anvendes på vej, er udstyret med en manipulationsanordning, hvis anvendelse er forbudt i medfør af forordning nr. 715/2007 (
17
).
Endelig præciserede Domstolen, at en manglende overensstemmelse, der består i, at der i et køretøj findes en manipulationsanordning, hvis anvendelse er forbudt i henhold til forordning nr. 715/2007, ikke kan kvalificeres som »uvæsentlig« (
18
), selv såfremt forbrugeren, hvis denne havde haft kendskab til denne anordnings eksistens og funktionsmåde, ikke desto mindre ville have købt dette køretøj.
(
1
) – Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20.6.2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6), [og] om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (EUT 2007, L 171, s. 1).
(
2
) – Dom af 17.12.2020, CLCV m.fl. (Manipulationsanordning anvendt på en dieselmotor) (C-693/18, EU:C:2020:1040).
(
3
) – Som omhandlet i artikel 3, nr. 10), i forordning nr. 715/2007. Denne bestemmelse definerer en »manipulationsanordning« som »enhver anordning, som registrerer temperatur, køretøjets hastighed, motorens omdrejningstal (rpm), det anvendte gear, vakuum i indsugningsmanifolden eller ethvert andet parameter med henblik på at aktivere, modulere, forsinke eller deaktivere driften af en del af emissionsbegrænsningssystemet, og som derved reducerer dets effektivitet under betingelser, som man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets normale drifts- og brugsforhold«.
(
4
) – Artikel 5, stk. 2, litra a), i forordning nr. 715/2007.
(
5
) – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25.5.1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed (EFT 1999, L 171, s. 12, herefter »direktivet om forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed«).
(
6
) – Artikel 3, nr. 10), i forordning nr. 715/2007.
(
7
) – Artikel 3, nr. 10), i forordning nr. 715/2007.
(
8
) – Artikel 5, stk. 2, litra a), i forordning nr. 715/2007.
(
9
) – Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 af 18.7.2008 om gennemførelse og ændring af forordning nr. 715/2007 (EUT 2008, L 199, s. 1), ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 566/2011 af 8.6.2011 (EUT 2011, L 158, s. 1), bilag I.
(
10
) – Artikel 5, stk. 2, litra a), i forordning nr. 715/2007.
(
11
) – Som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i direktiv 1999/44.
(
12
) – Artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 715/2007.
(
13
) – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5.9.2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (rammedirektiv) (EUT 2007, L 263, s. 1), som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1229/2012 af 10.12.2012 (EUT 2012, L 353, s. 1).
(
14
) – I henhold til artikel 18, stk. 1, i direktiv 2007/46.
(
15
) – I overensstemmelse med artikel 26, stk. 1, i direktiv 2007/46.
(
16
) – Artikel 2, stk. 2, litra d), i direktiv 1999/44.
(
17
) – Artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 715/2007.
(
18
) – I medfør af artikel 3, stk. 6, i direktiv 1999/44.