62023CJ0109_RES
Asia C‑109/23 [Jemerak] (
i
)
GMjaON
vastaan
PR
(Landgericht Berlinin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 5.9.2024
Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Rajoittavat toimenpiteet Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta – Asetus (EU) N:o 833/2014 – 5 n artiklan 2 ja 6 kohta – Venäjän hallitukselle tai Venäjälle sijoittautuneille oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille kohdistuvien oikeudellisten neuvontapalvelujen suoran tai välillisen tarjoamisen kieltäminen – Poikkeus, joka koskee sellaisten palvelujen tarjoamista, jotka ovat ehdottoman välttämättömiä sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiossa voidaan käyttää tuomioistuinmenettelyjä tai hallinnollisia menettelyjä tai välimiesmenettelyjä – Notaarin suorittama kiinteistön kauppaa koskevan sopimuksen vahvistaminen ja täyttäminen – Tulkin antama apu tällaisen vahvistamisen yhteydessä
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan tilanteen johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Venäjän hallitukselle tai Venäjälle sijoittautuneille oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille kohdistuvien oikeudellisten neuvontapalvelujen tarjoamisen kieltäminen – Käsite – Notaarin suorittama kiinteistön kauppaa koskevan sopimuksen vahvistaminen ja täyttäminen – Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen – Tulkin antama apu tällaisen vahvistamisen yhteydessä – Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen
(Neuvoston päätöksen (YUTP) 2022/1909 johdanto-osan viides ja kahdeksas perustelukappale; neuvoston asetuksen N:o 833/2014 johdanto-osan toinen perustelukappale ja 5 n artiklan 2 kohta, neuvoston asetus N:o 269/2014 ja neuvoston asetuksen 2022/1904 johdanto-osan 19 perustelukappale)
(ks. 38–44, 47–55, 59, 62 ja 63 kohta sekä tuomiolauselma)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistun, jonka käsiteltäväksi Landgericht Berlin (Berliinin alueellinen alioikeus, Saksa) on saattanut ennakkoratkaisupyynnön, lausuu Euroopan unionin neuvoston toteuttamista rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun asetuksen N:o 833/2014 (
1
), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/1904 (
2
), 5 n artiklan 2 kohdassa säädetyn kiellon tarjota oikeudellisia neuvontapalveluja Venäjälle sijoittautuneille oikeushenkilöille soveltamisalasta.
GM ja ON, jotka ovat Saksan kansalaisia, valmistautuivat ostamaan Berliinissä (Saksa) sijaitsevan ja Venäjälle sijoittautuneen oikeushenkilön Visit-Moscow Ltd ‑yhtiön omistaman asuinhuoneiston. Kauppaa varten GM, ON ja VisitMoscow pyysivät Saksassa toimivaa notaaria PR:ää vahvistamaan kauppaa koskevan sopimuksen ja sitten täyttämään sen. PR kuitenkin kieltäytyi vuonna 2022 vahvistamasta kauppaa koskevaa sopimusta sillä perusteella, ettei voitu sulkea pois sitä, että vahvistamisella rikottaisiin asetuksen N:o 833/2014 5 n artiklan 2 kohdassa säädettyä kieltoa. Koska PR ei suostunut GM:n, ON:n ja VisitMoscow’n pyyntöön tarkastella kieltäytymistä uudelleen, PR siirsi viimeksi mainittujen kyseisestä kieltäytymisestä tekemän valituksen Berliinin alueelliseen alioikeuteen, joka esitti unionin tuomioistuimelle asiaa koskevia eri ennakkoratkaisukysymyksiä.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin toteaa aluksi, että sen tavanomaisen merkityksen mukaan, joka käsitteellä ”oikeudellinen neuvonta” on yleiskielessä, sillä tarkoitetaan yleisesti kannanottoa oikeudelliseen kysymykseen. Käsitteellä, jota käytetään yhdessä sanan ”palvelut” kanssa asetuksen N:o 833/2014 5 n artiklan 2 kohdassa, viitataan siis luonteeltaan taloudellisen toiminnan harjoittamiseen, joka perustuu palveluntarjoajan ja tämän asiakkaan väliseen suhteeseen ja jonka tavoitteena on oikeudellisten kannanottojen antaminen eli se, että palveluntarjoaja esittää kantansa oikeudellisiin kysymyksiin sitä pyytäville henkilöille.
Käsitteen ”oikeudelliset neuvontapalvelut” tämä merkitys saa vahvistuksen asetuksen 2022/1904 johdanto-osan 19 perustelukappaleesta. Siinä viitataan yhtäältä palveluntarjoajan ja tämän asiakkaan väliseen suhteeseen ja muistutetaan kyseisen palveluntarjoajan roolista, koska tämä avustaa ja neuvoo asiakasta tämän edun mukaisesti, kun on kyse tämän kolmansien kanssa tekemiin liiketoimiin liittyvistä oikeudellisista näkökohdista. Siinä viitataan toisaalta ”oikeudellisten asiakirjojen laatimiseen, antamiseen ja todentamiseen”, joka on edellä mainittuun liittyvää toimintaa.
Toiminta, jota asetuksen N:o 833/2014 5 n artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen oikeudellisten neuvontapalvelujen käsitteellä tarkoitetaan, eroaa siis selvästi toiminnasta, jota viranomaiset voivat joutua suorittamaan. Kyseisten viranomaisten tehtävänä ei nimittäin ole sellaisten palvelujen tarjoaminen, jotka muodostuvat kannanottojen antamisesta oikeudellisiin kysymyksiin tietyille henkilöille näiden oman edun edistämiseksi tai puolustamiseksi.
Käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuin toteaa, että tällaisen kiinteistön kauppaa koskevan sopimuksen varmentamisen yhteydessä notaari ei siis vaikuta toimivan siten, että hänen tarkoituksenaan olisi jommankumman tai kummankin asianomaisen sopimuspuolen erityisten etujen edistäminen, vaan hän vaikuttaa toimivan puolueettomasti ja yhtäläistä etäisyyttä osapuoliin ja heidän omiin etuihinsa pitäen yksinomaan lain ja oikeusvarmuuden intressissä. Näin ollen kun otetaan huomioon notaarin suorittamaan asiakirjojen varmentamismenettelyyn liittyvät erityiset menettelytavat ja varmennettuihin asiakirjoihin liittyvät oikeusvaikutukset Saksan oikeusjärjestyksessä, se, että notaari varmentaa Venäjälle sijoittautuneelle oikeushenkilölle kuuluvan kiinteistön kauppaa koskevan sopimuksen Saksan oikeudessa säädetyllä tavalla, ei kuulu asetuksen N:o 833/2014 5 n artiklan 2 kohdassa tarkoitetun oikeudellisten neuvontapalvelujen käsitteen soveltamisalaan eikä näin ollen kyseisen säännöksen b alakohdassa säädetyn kiellon tarjota tällaisia palveluja tällaiselle oikeushenkilölle soveltamisalaan.
Unionin tuomioistuin toteaa tästä, että jos kyseisen asetuksen 5 n artiklan 2 kohtaa olisi tulkittava päinvastaisella tavalla, tämä johtaisi ristiriitaisuuksiin yhtäältä kyseisen asetuksen soveltamisessa ja toisaalta kyseisen asetuksen ja asetuksen N:o 269/2014 (
3
) välillä.
Liiketoimet, jotka koskevat unionin alueella sijaitsevia kiinteistöjä, jotka kuuluvat Venäjälle sijoittautuneille oikeushenkilöille, ovat nimittäin edelleen sallittuja asetuksen N:o 833/2014 nojalla. Nämä liiketoimet voisivat käytännössä kuitenkin estyä tietyissä jäsenvaltioissa, joissa kiinteistön kauppaa koskevan sopimuksen varmentaminen notaarilla on olennainen edellytys tällaisen omaisuuden luovuttamiselle, riippumatta siitä, koskeeko varojen disponointia koskeva kielto kyseisiä oikeushenkilöitä asetuksen N:o 269/2014 mukaisesti.
Unionin lainsäätäjän tahtona ei ole voinut olla tällainen ailahtelevaisuus asetuksen N:o 833/2014 5 n artiklan 2 kohdassa säädetyn kiellon vaikutuksissa jäsenvaltioihin sen mukaan, mikä on käytössä oleva notaarijärjestelmä.
Hyväksytty tulkinta ei myöskään ole ristiriidassa asetuksen N:o 833/2014 tavoitteen eikä asetuksen N:o 269/2014 tavoitteen kanssa.
Päätöksestä 2022/1909, (
4
) asetuksesta N:o 833/2014 tai asetuksesta 2022/1904 ei ensinnäkään ilmene, että asettaessaan kiellon tarjota oikeudellisia neuvontapalveluja neuvosto olisi pyrkinyt toimimaan siten, että kyseisen kiellon vuoksi Venäjälle sijoittautuneiden oikeushenkilöiden voisi olla tietyissä jäsenvaltioissa mahdotonta disponoida kiinteistöistään.
Seuraavaksi on todettava, että asetuksen N:o 833/2014 5 n artiklan 2 kohdassa säädetyn kiellon taustalla oleva tavoite oli se, että unionin alueella toimivien venäläisten oikeushenkilöiden olisi vaikeampaa jatkaa kaupallista toimintaansa kyseisellä alueella, ja tätä kautta vaikuttaa Venäjän talouteen. Notaarin suorittama, Venäjälle sijoittautuneelle oikeushenkilölle kuuluvan kiinteistön kauppaa koskevan sopimuksen vahvistaminen ei ole tällaisen tavoitteen vastaista.
Ei nimittäin ole ilmeistä, miten notaarin suorittamalla, Venäjälle sijoittautuneelle oikeushenkilölle kuuluvan kiinteistön kauppaa koskevan sopimuksen vahvistamisella voitaisiin periaatteessa ja yleisesti myötävaikuttaa toteutettujen rajoittavien toimenpiteiden kiertämiseen.
Unionin tuomioistuin korostaa toiseksi, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava kunkin notaarin kauppaa koskevan sopimuksen täyttämiseksi suorittaman tehtävän osalta, merkitsevätkö ne sitä, että notaari antaa osapuolille oikeudellisia neuvoja siinä merkityksessä kuin oikeudellisten neuvontapalvelujen käsitettä on edellä tulkittu.
Lopuksi kysymyksestä, joka koskee sitä, ovatko tulkin tarjoamat tulkkauspalvelut notaarin suorittaman asiakirjan varmentamismenettelyn yhteydessä asetuksen N:o 833/2014 5 n artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja oikeudellisia neuvontapalveluja, unionin tuomioistuin toteaa, että koska tulkin ammatti ei ole luonteeltaan oikeudellinen, kyseisiin palveluihin ei voi liittyä ”oikeudellisia neuvoja” edes silloin, kun palvelujen tarjoaminen muodostuu tietyllä oikeudenalalla toimivan oikeudellisen asiantuntijan avustamisesta. Ei myöskään vaikuta siltä, että saksalaisen notaarin suorittama, Saksassa sijaitsevan ja Venäjälle sijoittautuneelle oikeushenkilölle kuuluvan kiinteistön kauppakirjan vahvistaminen kuuluisi asetuksen N:o 833/2014 5 n artiklan 2 kohdassa säädetyn kiellon tarjota oikeudellisia neuvontapalveluja soveltamisalaan. Tästä seuraa, että kun tulkki tarjoaa tulkkauspalveluja notaarin suorittamassa tällaisen asiakirjan vahvistamismenettelyssä avustaakseen kyseisen oikeushenkilön edustajaa, joka ei hallitse vahvistamismenettelyssä käytettyä kieltä, hän ei tarjoa tällaiselle oikeushenkilölle kyseisessä säännöksessä tarkoitettuja oikeudellisia neuvontapalveluja.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa menettelyn minkään osapuolen todellista nimeä.
(
1
)	Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta 31.7.2014 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 833/2014 (EUVL 2014, L 229, s. 1).
(
2
)	Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun asetuksen (EU) N:o 833/2014 muuttamisesta 6.10.2022 annettu neuvoston asetus (EU) 2022/1904 (EUVL 2022, L 259 I, s. 3).
(
3
)	Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä 17.3.2014 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 269/2014 (EUVL 2014, L 78, s. 6).
(
4
)	Rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan tilannetta epävakauttavien Venäjän toimien johdosta annetun päätöksen 2014/512/YUTP muuttamisesta 6.10.2022 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2022/1909 (EUVL 2022, L 259 I, s. 122).