Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
JEAN RICHARD DE LA TOUR
26 päivänä maaliskuuta 2026 (1)
Asia C‑706/23
Şcoala gimnazială ”Mihai Eminescu” Vaslui
vastaan
Uniunea Sindicală ”Didactica” Vaslui seuraavien jäsenten nimissä ja heidän puolestaan:
KM,
LN,
HT,
JC,
BF,
AX,
TK,
MG,
DB,
EJ,
RL,
DV,
MR,
GP
(Ennakkoratkaisupyyntö – Curtea de Apel Iaşi (Iaşin ylioikeus, Romania))
Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Direktiivi 2003/88/EY – 7 artikla – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 31 artiklan 2 kohta – Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus – Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus – 4 lausekkeen 1 kohta – Syrjintäkiellon periaate – Pro rata temporis ‑periaate – Useiden erillisten työsopimusten samanaikaisuus – Opetushenkilöstö, joka on palkattu toistaiseksi voimassa olevilla kokoaikaisilla työsopimuksilla ja määräaikaisilla osa-aikaisilla työsopimuksilla – Palkallisen vuosiloman perusteella maksettava palkka, joka lasketaan ainoastaan toistaiseksi voimassa olevan kokoaikaisen työsopimuksen perusteella – Ateriakorvauksen myöntäminen pelkästään kokoaikaisen työsopimuksen nojalla suoritetun tosiasiallisen työajan perusteella
I       Johdanto
1.        Ennakkoratkaisupyyntö koskee direktiivin 2003/88/EY(2) 7 artiklan 1 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan(3) 31 artiklan 2 kohdan sekä direktiivin 97/81/EY(4) liitteenä olevan, 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdan ja direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan, 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen(5) (jäljempänä yhdessä puitesopimukset) 4 lausekkeen 1 kohdan tulkintaa. Näissä asiakirjoissa 4 lausekkeen 1 kohdan sanamuoto on olennaisilta osin sama.
2.        Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Uniunea Sindicală ”Didactica” Vaslui (Vasluin ammattiliitto ”Didactica”, Romania), joka toimii 14 jäsenensä, opetushenkilöstön tai avustavan opetushenkilöstön (jäljempänä asianomaiset työntekijät) nimissä ja lukuun, ja Şcoala Gimnazială ”Mihai Eminescu” Vaslui (Vasluin keskiasteen oppilaitos ”Mihai Eminescu” Vaslui, Romania) (jäljempänä keskiasteen oppilaitos Mihai Eminescu) ja jossa on kyse heidän palkallista vuosilomaa koskevien rahallisten oikeuksiensa laskemisesta ja sellaisen ateriakorvauksen myöntämisestä, joka olisi lisättävä heidän palkkaansa, jos perustehtävää koskevan toistaiseksi voimassa olevan kokoaikaisen työsopimuksen(6) kanssa on samanaikaisesti voimassa määräaikainen osa-aikainen työsopimus.(7)
3.        Unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö tarjoaa vankat viitekehykset direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdan ja puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan tulkinnasta palkalliselta vuosilomalta maksettavan palkan osalta toteutettavan yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi. Käsiteltävä uusi kysymys koskee tilanteiden vertailukelpoisuutta, kun työntekijällä on samanaikaisesti useita työsopimuksia erityisesti saman työnantajan kanssa.
4.        Tämä kysymys on jatkoa lukuisille tuomioille, joissa unionin tuomioistuin on johdonmukaisesti täsmentänyt puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohtaa koskevan tulkintansa aluksi, että niiden on ymmärrettävä ilmentävän unionin sosiaalioikeuden periaatetta, jota ei voida tulkita suppeasti, kun otetaan huomioon tavoite taata määräaikaisten tai osa-aikaisten työntekijöiden syrjimättömyyden periaatteen soveltaminen. Esitän syyt, joiden vuoksi puitesopimuksia voidaan mielestäni soveltaa pääasiassa, koska useiden erillisten sopimusten samanaikaisuudella ei ole merkitystä.
II     Asiaa koskevat oikeussäännöt
A       Unionin oikeus
5.        On syytä viitata direktiivin 2003/88 7 artiklaan ja puitesopimusten 2–4 lausekkeeseen.
B       Romanian lainsäädäntö
6.        Kansallisen lainsäädännön pääsisältö voidaan tiivistää seuraavilla viittauksilla:
–        kansallisesta koulutuksesta 5.1.2011 annettu laki nro 1/2011 (Legea nr. 1/2011 a educației naționale),(8) sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa(9) (jäljempänä laki nro 1/2011);
–        julkisista varoista palkatun henkilöstön palkkauksesta 28.6.2017 annettu puitelaki nro 153/2017 (Legea-cadru nr. 153/2017 privind salarizarea personalului plătit din fonduri publice),(10) sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa (jäljempänä puitelaki nro 153/2017), ja
–        lain nro 1/2011 soveltamissäännöt:
–        korkea-astetta edeltävän opetuksen opetushenkilöstön henkilöstöhankkeen ja
‑suunnitelman laatimista sekä korkea-astetta edeltävän opetuksen tuntipalkkaisena työskentelevän opetushenkilöstön palkkaamista koskevat soveltamissäännöt (Normele metodologice privind întocmirea proiectului de încadrare, respectiv a planului de încadrare a personalului didactic de predare din unitățile de învățământ preuniversitar și încadrarea în regim de plata cu ora a personalului didactic de predare din învățământul preuniversitar), jotka on hyväksytty 24.7.2018 annetulla määräyksellä nro 4165/2018(11) (Ordinul nr. 4165/2018) (jäljempänä vuoden 2018 soveltamissäännöt), ja
–        opetus-, johto- ja valvontahenkilöstön sekä valtion opetuksen tutkimushenkilöstön vuosilomaa koskevat soveltamissäännöt (Normele metodologice privind efectuarea concediului de odihnă al personalului didactic de predare, de conducere, de îndrumare și control și al personalului de cercetare din învățământul de stat), jotka on hyväksytty 29.6.2021 annetulla määräyksellä nro 4050/2021(12) (Ordinul nr. 4050/2021) (jäljempänä vuoden 2021 soveltamissäännöt).(13)
7.        Julkisista varoista palkatut opettajat voivat olla työsuhteessa joko toistaiseksi voimassa olevalla tai määräaikaisella työsopimuksella (lain nro 1/2011 254 §:n 1 momentti). Opetustehtävien samanaikainen hoitaminen on sallittua, jos tehtävä on avoinna, kunhan noudatetaan yleisiä säännöksiä sekä sääntöjä, jotka koskevat työaikojen päällekkäisyyttä, opetustyön viikoittaista enimmäistuntimäärää ja lepoaikaa tämän tuntimäärän ylittyessä (puitelain nro 153/2017 29 § ja vuoden 2018 soveltamissääntöjen 6 §, joka koskee tuntipalkkaista työsuhdetta).
8.        Toisen asteen ja toisen asteen jälkeisen ei-yliopistollisen koulutuksen opettajien perustyöaika on 18 tuntia viikossa (lain nro 1/2011 262 §:n 3 momentin c kohta) ja enintään 40 tuntia viikossa (8 tuntia päivässä) (kyseisen lain 262 §:n 1 momentti). Kyseinen 262 § sisältyy mainitun lain jaksoon, jonka otsikko on ”Opetustyöaika”.
9.        Opetushenkilöstön palkka lasketaan opetustuntien perusteella, kun kyse on määräaikaisesta sopimuksesta tai useiden samanaikaisten työsuhteiden tilanteesta (lain nro 1/2011 254 §:n 1 momentti; puitelain nro 153/2017 liitteessä I olevan I luvun B osan 12 §:n 1 momentti ja vuoden 2018 soveltamissääntöjen 3 §:n 6 momentti).
10.      Koko lukuvuoden määräaikaisessa tai toistaiseksi voimassa olevassa työsuhteessa olevat kokoaikaiset opettajat ovat oikeutettuja 62 työpäivän palkalliseen vuosilomaan, joka voidaan siirtää seuraavalle lukuvuodelle, jos sitä ei ole käytetty (lain nro 1/2011 267 §:n 1 ja 3 momentti).(14) Ne, jotka ovat työskennelleet osan lukuvuodesta tai osa-aikaisesti, ovat oikeutettuja vuosilomaan suhteessa kyseisen lukuvuoden aikana työskenneltyyn aikaan (vuoden 2021 soveltamissääntöjen 3 §:n 2 ja 5 momentti).(15)
11.      Vuosiloman aikana opetushenkilöstö saa ”vuosilomapalkan, joka lasketaan julkisista varoista palkattuun henkilöstöön sovellettavien säännösten mukaisesti (puitelain nro 153/2017 liitteessä I olevan I luvun B osan 11 §).
12.      Ennakkoratkaisupyynnössä ei viitata mihinkään erityiseen säännökseen tämän ”vuosilomapalkan” laskemiseksi sen mukaan, onko opetushenkilöstö tehnyt määräaikaisen vai toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen. Vuoden 2021 soveltamissääntöjen 5 §:n 1 momentista(16) voidaan päätellä, että toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen aikana työnteon ajalta maksettava palkka säilyy kokonaisuudessaan. Näin ollen on Euroopan komission tavoin viitattava kaikkia työntekijöitä koskevaan yleissääntöön, joka on vahvistettu työkoodeksista 24.1.2003 annetun lain nro 53/2003(17) (Legea nr. 53/2003 privind Codul muncii) 150 §:ssä.(18) Kyseisen pykälän mukaan ”vuosilomajaksolta työntekijällä on oikeus lomapalkkaan, joka ei saa olla pienempi kuin peruspalkka, sekä kyseiseltä jaksolta maksettaviin pysyväluonteisiin etuuksiin ja palkkioihin, jotka on määrätty yksittäisessä työsopimuksessa. – – Vuosilomapalkka vastaa [edellä mainittujen] palkkaoikeuksien päivittäistä keskiarvoa
– – kolmen viimeksi kuluneen kuukauden ajalta ennen lomakuukautta, kerrottuna loman päivien lukumäärällä.”
13.      Sen sijaan useiden samanaikaisten työsuhteiden tilanteessa ”palveluksessa olevilla opettajilla, jotka tekevät lisäksi tuntiperusteisesti palkattua työtä, on oikeus palkalliseen vuosilomaan vain perustehtävänsä osalta, jota varten yksilöllinen työsopimus on tehty” (vuoden 2021 yksityiskohtaisten soveltamissääntöjen 5 §:n 1 momentti).(19)
14.      Lisäksi julkisista varoista palkatut työntekijät saavat ateriakorvauksia, jotka vastaavat yhtä kahdestoistaosaa kahden taatun kansallisen vähimmäisperuspalkan bruttomäärästä ja jotka myönnetään suhteessa edeltävän kuukauden tosiasialliseen työaikaan, kuitenkin enintään tiettyyn rajaan asti (puitelain nro 153/2017 18 §:n 1 ja 2 momentti). Ateriakorvauksen sekä muiden palkkioiden, korvausten ja muiden lisien maksaminen ei saa ylittää 30:tä prosenttia peruspalkasta (kyseisen lain 25 §:n 1 momentti).
III  Pääasian tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset
15.      Lukuvuosina 2019/2020–2022/2023 kukin asianomaisista työntekijöistä teki toisen asteen oppilaitoksen Mihai Eminescun kanssa määräaikaisia osa-aikaisia sopimuksia(20) tuntipalkkajärjestelmän mukaan kunkin lukuvuoden syys- ja kesäkuun väliseksi ajaksi. Nämä sopimukset olivat voimassa samanaikaisesti niiden toistaiseksi voimassa olevien kokoaikaisten sopimusten kanssa, jotka he olivat tehneet opettajina tai apulaisopettajina kyseisen oppilaitoksen tai – yksi heistä – toisen oppilaitoksen kanssa.
16.      Pidettyjä vuosilomia koskevien jaksojen(21) rahalliset oikeudet ja ateriakorvaus määräytyivät ainoastaan perustyöajan palkan perusteella eli toistaiseksi voimassa olevan kokoaikaisen työsopimuksen mukaan, ilman että määräaikaisessa työsuhteessa tehtyä työtä otettiin huomioon.
17.      Kantaja nosti kanteen Tribunalul Vasluissa (Vasluin alioikeus, Romania), jossa se vaati, että keskiasteen oppilaitos Mihai Eminescu laskee ja maksaa asianomaisille työntekijöille vuosilomapalkat ja ateriakorvaukset (todellisen työajan mukaisessa suhteessa) tuntipalkkajärjestelmään perustuvien palkkojen mukaan.
18.      Kyseinen tuomioistuin hyväksyi kanteen 17.3.2023 antamallaan tuomiolla. Ensinnäkin se hylkäsi niiden hallinnollisten säädösten(22) soveltamisen, joilla palkallisen vuosiloman myöntäminen rajoitetaan perustehtävää varten tehtyyn sopimukseen, ja totesi, että työlain 144 §:n 1 momentti, jossa taataan oikeus palkalliseen vuosilomaan, on normihierarkiassa korkeammassa asemassa. Se perusti päätöksensä myös direktiivin 2003/88 7 artiklan ja osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen, joka koskee syrjimättömyysperiaatetta, yhdistettyyn soveltamiseen, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on niitä tulkinnut, ja totesi, että kansallinen sääntely, joka kieltää palkallisen vuosiloman myöntämisen, on ristiriidassa näiden säännösten kanssa.
19.      Toiseksi siltä osin kuin kyse on ateriakorvauksesta, jota vaaditaan suhteessa todelliseen työaikaan, kyseinen tuomioistuin katsoi sen maksamisesta, että sovellettavassa lainsäädännössä(23) ei tehdä eroa sopimuksen luonteen perusteella.
20.      Keskiasteen oppilaitos Mihai Eminescu valitti tästä tuomiosta Curtea de Apel Iaşiin, joka on ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin, ja rajasi valituksensa koskemaan ainoastaan vuosilomapalkkaa.
21.      Kyseinen oppilaitos katsoo, että määräaikaisessa työsuhteessa olevan opettajan peruspalkkaa käytetään laskettaessa tuntipalkkaa, joka liittyy avoimiin tai varattuihin opettajan virkoihin, ja että tuntipalkkaisen opetustoiminnan harjoittamista on pidettävä lisätoimena perustyösopimukseen nähden. Se katsoo säännösten ilmentävän Romanian lainsäätäjän tarkoitusta, jonka mukaan vuosilomapalkka maksetaan vain toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen mukaisesta perustyöajasta.
22.      Se väittää lisäksi, että asianomaiset työntekijät saavat perustehtävän osalta ateriakorvauksia, jotka vastaavat yhtä kahdestoistaosaa kahden taatun kansallisen vähimmäisperuspalkan bruttomäärästä. Näin ollen se, että ensimmäisen asteen tuomioistuin myöntää ateriakorvauksen tuntipalkkajärjestelmässä tehdystä työstä, johtaa siihen, että puitelain nro 153/2017 25 §:ssä, johon viitataan sen 18 §:ssä, tarkoitettu peruspalkkojen määrästä laskettu 30 prosentin enimmäismäärä ylittyy.
23.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa aluksi, ettei ole epäilystäkään siitä, että vuosiloman maksamista koskeva sääntely aiheuttaa työntekijöiden välille eriarvoista kohtelua niiden työntekijöiden vahingoksi, joilla on useita samanaikaisia työsopimuksia. Tämä johtuu siitä, että heidän palkkansa palkalliselta vuosilomalta lasketaan ainoastaan perustyöajan tulojen perusteella, ottamatta huomioon määräaikaisesta osa-aikaisesta työsuhteesta saatavia tuloja. Se täsmentää kuitenkin, että osa kansallisista tuomioistuimista ja Curtea Constituțională (perustuslakituomioistuin, Romania) katsovat kuitenkin, ettei tämä erilainen kohtelu ole syrjivää. Se muistuttaa, että viimeksi mainittu on katsonut,(24) että sen määrittäminen, miten vuosilomakorvauksen määrä lasketaan tilanteessa, jossa talousarvion piiriin kuuluvalla henkilöstöllä on samanaikaisesti useita työsopimuksia, kuuluu yksinomaan lainsäätäjän toimivaltaan, jos laskentasääntöä sovelletaan syrjimättä kaikkiin työntekijöihin. Tällöin asiassa ei ole kyse perustuslaillisesta kysymyksestä, kunhan oikeus palkalliseen vuosilomaan tunnustetaan. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii tämän analyysin yhteensopivuutta unionin oikeuden kanssa.
24.      Toiseksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin selittää aluksi, että ateriakorvaus on rahasumma, joka tulee palkkaetujen lisäksi. Sen määrä vaihtelee taatun kansallisen vähimmäisperuspalkan bruttomäärän mukaan, eikä se saa ylittää yhtä kahdestoistaosaa kahdesta tällaisesta vähimmäisperuspalkasta; enimmäismäärä lasketaan kokoaikatyön perusteella. Tämän jälkeen se toteaa, että oikeus ateriakorvaukseen näyttää liittyvän erottamattomasti työsuhteen ehtoihin, sellaisina kuin ne on määritelty unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä,(25) koska lainsäädännössä tämä korvaus on sisällytetty kuukausittaisten palkkatulojen luokkaan ja siitä on maksettava verot ja sosiaaliturvamaksut. Se pohtii unionin oikeuden kannalta – kuten myös vuosilomapalkan laskennan osalta – opettajan erilaista kohtelua tilanteessa, jossa hänellä on useampi samanaikainen työsuhde, sillä perusteella, että ateriakorvaus maksetaan vain toistaiseksi voimassa olevan kokoaikaisen sopimuksen eikä määräaikaisen osa-aikaisen tuntipalkkasopimuksen perusteella tehdyn työn perusteella.
25.      Lopuksi se toteaa, että tämä erilainen kohtelu on perusteltua ainoastaan laissa säädetyn rajoituksen vuoksi, jonka mukaan kokoaikaisesta työstä maksettavan ateriakorvauksen enimmäismäärää ei saa ylittää, vaikka opettaja työskentelisi kahden erillisen sopimuksen perusteella yli laissa säädetyn kuukausittaisen työajan. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että tätä taloudellista etua ei oteta huomioon vuosilomapalkan laskennassa, koska se myönnetään ainoastaan suhteessa tosiasialliseen työaikaan.
26.      Tässä yhteydessä kyseinen tuomioistuin perustaa näkemyksensä 11.11.2025 annetun tuomion Greenfield(26) tulkintaan ja katsoo, että jos ateriakorvauksen katsotaan määräaikaisen osa-aikaisen työsuhteen yhteydessä kuuluvan opettajan normaaliin palkkaan, tämä korvaus on otettava huomioon myös palkalliseen vuosilomaan liittyvien rahallisten oikeuksien määrittämisessä.
27.      Tässä tilanteessa Curtea de Apel Iaşi on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Onko direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohtaa ja [perusoikeuskirjan] 31 artiklan 2 kohtaa, – – osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa sekä – – määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että jos samalla työntekijällä on
samanaikaisesti useita työsopimuksia korkea-astetta edeltävän opetuksen alalla – nimittäin toistaiseksi voimassa oleva kokoaikainen sopimus perustehtävästä ja määräaikainen osa-aikainen tuntipalkkasopimus –, työntekijällä on oikeus palkalliseen vuosilomaan liittyvän palkkaan, joka lasketaan vain perustehtävän osalta?
2)      Onko – – osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa, – –määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa ja direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisille kansallisille säännöille ja käytänteille, jotka estävät silloin, kun korkea-astetta edeltävän opetuksen opetushenkilöstöllä on samanaikaisesti useampi työsopimus – nimittäin toistaiseksi voimassa oleva kokoaikainen sopimus perustehtävästä ja määräaikainen osa-aikainen tuntipalkkasopimus
–, ateriakorvauksen myöntämisen suhteessa määräaikaisen osa-aikaisen sopimuksen mukaisesti tosiasiallisesti tehtyyn työaikaan ja sen huomioon ottamisen vuosilomapalkan määrää määritettäessä?”
28.      Kirjallisia huomautuksia ovat esittäneet Romanian hallitus ja komissio.
29.      Unionin tuomioistuin päätti 10.12.2024 siirtää tämän asian kuudennen jaoston käsiteltäväksi ja ratkaista sen ilman ratkaisuehdotusta.
30.      Kuudennen jaoston pyynnöstä, joka esitettiin unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 60 artiklan 3 kohdan nojalla, unionin tuomioistuin päätti 28.10.2025 siirtää asian takaisin ensimmäiseen jaostoon ja määrätä ratkaisuehdotuksen esittämisestä.(27)
IV     Asian tarkastelu
A       Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
31.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa tietää, onko direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohtaa, perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa ja puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että jos sama korkea-astetta edeltävän opetuksen alan työntekijällä on samanaikaisesti useita työsopimuksia – nimittäin toistaiseksi voimassa oleva kokoaikainen sopimus perustehtävästä ja määräaikainen osa-aikainen tuntipalkkasopimus –, hänen oikeutensa palkallisen vuosiloman perusteella maksettavaan palkkaan lasketaan ilman, että otetaan huomioon määräaikaisen osa-aikaisen sopimuksen perusteella maksettua palkkaa.
32.      Se, että toistaiseksi voimassa olevassa työsuhteessa olevilla opettajilla on useita työsopimuksia samanaikaisesti, liittyy erityiseen asiayhteyteen. Ensinnäkin avoimia tehtäviä täytetään poikkeuksellisesti yhden lukuvuoden ajaksi määräaikaisilla työsopimuksilla käyttämällä perustana toistaiseksi voimassa olevaan työsopimukseen kuuluvaa 18 tunnin viikoittaista työaikaa, jota voidaan kasvattaa määräaikaisten sopimusten avulla. Opettaja säilyttää kuitenkin oikeuden 62 vuosittaiseen lomapäivään, jotka pidetään koululomien aikana, riippumatta sopimusten lukumäärästä.
33.      Kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin seuraavaksi muistuttaa, ”jokaiseen osa-aikaiseen työsopimukseen sisältyi 1 luku, jonka otsikko oli ”Loma” ja jossa todettiin, että ”työkoodeksin säännösten mukaisesti loma myönnetään vain perustyöajalle”.
34.      Opettajien palkallisen vuosiloman perusteella maksettavan palkan laskenta, jossa otetaan huomioon ainoastaan toistaiseksi voimassa oleva työsopimus, perustuu vuoden 2011 tai 2021 soveltamissääntöihin sen mukaan, minkä lukuvuoden palkasta on kyse. Nämä hallinnolliset säädökset, joilla poiketaan työoikeuden yleisistä säännöksistä,(28) perustuvat erityislakeihin, jotka koskevat julkisten opettajien toimintaa(29) vain silloin, kun samaan aikaan on voimassa sekä määräaikainen että toistaiseksi voimassa oleva työsopimus.(30)
35.      Koska oikeusriita koskee palkallisen vuosiloman osalta (62 työpäivää) korkea-astetta edeltävän opetuksen työntekijälle maksettavaa palkkaa ja koska määräaikaisen osa-aikaisen työsopimuksen tuntipalkka jätetään laskelmasta pois samanaikaisten sopimusten yhteydessä, kyseisen Romanian erityissäännöstön yhteensopivuutta unionin oikeuden kanssa on tutkittava kahden periaatteen valossa, joista toinen on konkretisoitu direktiivillä 2003/88 ja toinen direktiiveillä 97/81 ja 1999/70 sekä puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdalla.
1.     Oikeus palkalliseen vuosilomaan
36.      On yhtäältä huomautettava, että oikeus palkalliseen vuosilomaan on unionin sosiaalioikeuden keskeinen periaate, joka on ilmaistu ja konkretisoitu direktiivin 2003/88 7 artiklassa ja joka on tällä välin vahvistettu nimenomaisesti perusoikeudeksi perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohdassa. Siitä voidaan poiketa ainoastaan perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa määrättyjä tiukkoja edellytyksiä noudattaen.(31)
37.      Toisaalta kyseinen perusoikeus sisältää myös oikeuden saada loma-ajan palkkaa ja kyseiseen palkallista vuosilomaa koskevaan oikeuteen välittömästi liittyvän oikeuden rahalliseen korvaukseen työsuhteen päättyessä pitämättä jääneestä vuosilomasta.(32)
38.      Unionin tuomioistuin on myös täsmentänyt, että
–        ”direktiivissä 2003/88 käsitellään oikeutta vuosilomaan ja oikeutta saada vuosilomapalkkaa yhden ja saman oikeuden kahtena eri puolena”(33);
–        kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa oleva ilmaisu ”palkallinen vuosiloma” tarkoittaa, että palkanmaksua on jatkettava mainitussa direktiivissä tarkoitetun ”vuosiloman” keston ajan,(34) ja
–        että työntekijälle on toisin sanoen maksettava normaalia palkkaa tämän lepojakson ajalta.(35)
39.      Tältä osin unionin tuomioistuin on täsmentänyt, että ”jos työsopimuksesta johtuvat velvollisuudet – – edellyttävät työntekijän tekevän laajalti ennakoitavissa olevia ja tavanomaisia ylityötunteja, joista saatava palkka muodostaa merkittävän osan siitä kokonaispalkasta, jonka työntekijä saa tekemästään työstä, näistä ylityötunneista saatu palkka olisi direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdassa säädetyn, palkallista vuosilomaa koskevan oikeuden perusteella sisällytettävä tavanomaiseen palkkaan”.(36)
40.      Näin ollen on todettava, että
–        vuosilomapalkan maksamisvelvoitteen tavoitteena on asettaa työntekijä loman aikana palkan osalta työskentelykausia vastaavaan tilanteeseen,(37) ja
–        direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdan perusteella edellytetään, että työnantajan maksaa kyseisen palkan vain mainitussa säännöksessä säädetyltä vuosiloman vähimmäisajalta.(38)
41.      Näin ollen ”palkallista vuosilomaa koskevien oikeuksien lisääminen direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdassa vaadittuun vähimmäismäärään nähden tai mahdollisuus saada oikeus yhtäjaksoiseen palkalliseen vuosilomaan ovat sellaisia työntekijöille suotuisia toimenpiteitä, jotka menevät mainitussa säännöksessä säädettyjä vähimmäisedellytyksiä pidemmälle, eikä sillä näin ollen säännellä niitä”.(39)
42.      Näillä toimenpiteillä ei kuitenkaan voida hyvittää sitä kielteistä vaikutusta, joka työntekijälle aiheutuu kyseisen loman perusteella maksettavan palkan vähentymisestä, sillä muutoin kyseenalaistettaisiin kyseisen 7 artiklan 1 kohtaan perustuva, palkallista vuosilomaa koskeva oikeus, jonka olennainen osa on työntekijän oikeus nauttia lepo- ja rentoutumisjaksonsa aikana sellaisista taloudellisista edellytyksistä, jotka vastaavat häneen työskentelyjaksojen aikana sovellettavia taloudellisia edellytyksiä.(40)
43.      Lopuksi unionin tuomioistuin on jo todennut, että kun palkka, joka maksetaan direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua palkallista vuosilomaa koskevan oikeuden perusteella, on työtekijän tosiasiallisina työskentelyjaksoina saamaa tavanomaista palkkaa pienempi, tämä saattaa houkuttaa häntä olemaan ottamatta palkallista vuosilomaansa ainakaan tällaiseen työhön liittyvien työskentelyjaksojen aikana, siltä osin kuin tämä kyseisinä jaksoina johtaisi hänen palkkansa alentumiseen.(41)
44.      Välipäätelmänä päättelen unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, että kansallinen oikeus, jota sovelletaan opettajiin useiden samanaikaisten työsuhteiden tilanteessa, ei voi johtaa siihen, että määräaikaisessa osa-aikaisessa työsuhteessa tehtyjä työtunteja ei oteta huomioon palkallisen vuosiloman perusteella maksettavan palkan laskennassa direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdassa säädetyn vähintään neljän viikon jakson osalta,(42) eikä tätä huomioon ottamatta jättämistä voida perustella sillä, että palkallista vuosilomaa koskevia oikeuksia myönnetään yli vaaditun vähimmäismäärän.(43)
45.      Direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun palkallisen vuosiloman vähimmäisajan perusteella työntekijöille maksettavan palkan tulee käytännössä olla vähintään sama kuin työntekijöiden tosiasiallisilta työskentelyjaksoilta saama keskimääräinen tavanomainen palkka.
46.      Myöskään sillä, että työntekijä, joka on toistaiseksi voimassa olevassa työsuhteessa, on samalla myös määräaikaisessa työsuhteessa työnantajaansa, ei ole vaikutusta direktiivin 2003/88 7 artiklan soveltamiseen. Määräaikaisen sopimuksen päättymisestä on todettava, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kyseisen direktiivin 7 artiklan 2 kohdassa ei aseteta minkäänlaista muuta edellytystä rahallisen korvauksen saamista koskevan oikeuden syntymiselle kuin yhtäältä se, että työsuhde on päättynyt, ja toisaalta se, ettei työntekijä ole pitänyt kaikkea vuosilomaansa, johon hänellä oli oikeus työsuhteen päättymisajankohtana.(44)
47.      Näin ollen määräaikaisessa osa-aikaisessa työsuhteessa tehtyjen työtuntien jättäminen pois palkallisen vuosiloman perusteella maksettavan palkan laskennasta edellyttää sen pohtimista, soveltuvatko puitesopimukset tilanteisiin, joissa on useita samanaikaisia työsopimuksia, kuten nyt käsillä olevassa tapauksessa.
2.     Erilainen kohtelu laskettaessa opettajan palkalliselta vuosilomalta maksettavaa palkkaa tilanteessa, jossa hänellä on samanaikaisesti määräaikainen ja toistaiseksi voimassa oleva sopimus
48.      Puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan mukaan määräaikaisiin tai osa-aikaisiin työntekijöihin ei pelkästään määräaikaisuuden tai osa-aikaisuuden perusteella saa soveltaa epäedullisempia työehtoja kuin vastaaviin vakituisiin työntekijöihin tai kokoaikaisiin työntekijöihin, ellei erilainen kohtelu ole perusteltua asiallisista syistä.
49.      Tämä syrjintäkielto on vain erityinen ilmaus yleisestä yhdenvertaisuusperiaatteesta, joka kuuluu unionin oikeuden perusperiaatteisiin.(45)
50.      Koska osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 ja 2 kohdan ja määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 ja 2 kohdan sanamuodot ovat olennaisilta osin samat, on todettava, että näkökohdat, jotka on esitetty näistä määräyksistä yhden osalta, pätevät soveltuvin osin myös toiseen.(46)
51.      Unionin tuomioistuin on jo lausunut direktiivin 2003/88 7 artiklassa konkretisoitujen periaatteiden samanaikaisesta soveltamisesta ja puitesopimusten 4 lausekkeessa vahvistetun, osa-aikatyöntekijöiden ja kokoaikaisten työntekijöiden sekä määräaikaisten työntekijöiden ja toistaiseksi voimassa olevassa työsuhteessa olevien työntekijöiden välisen syrjinnän kiellosta.(47)
52.      Unionin tuomioistuin on myös katsonut, että osa-aikatyön tapauksessa unionin oikeuden kanssa ei ole ristiriidassa se, että palkallinen vuosiloma lasketaan osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 2 kohdassa vahvistetun pro rata temporis ‑periaatteen mukaan.(48) Unionin tuomioistuin on myös katsonut, että kyseistä lauseketta ja direktiivin 2003/88 7 artiklaa on tulkittava siten, että palkallista vuosilomaa koskevat oikeudet on laskettava samojen periaatteiden mukaan siitä riippumatta, onko kyse työsuhteen päättyessä pitämättä jääneestä palkallisesta vuosilomasta maksettavan korvauksen määrittämisestä vai työsuhteen jatkuessa jäljellä olevien palkallista vuosilomaa koskevien oikeuksien määrittämisestä.(49)
53.      Näin ollen pääasian erityisessä asiayhteydessä ratkaistavana oleva erityinen kysymys koskee niiden tilanteiden vertailukelpoisuutta, joissa työntekijällä on samanaikaisesti toistaiseksi voimassa oleva kokoaikainen työsopimus ja määräaikainen osa-aikainen työsopimus, erityisesti silloin, kun nämä sopimukset on tehty saman työnantajan kanssa.
54.      Romanian hallitus katsoo tältä osin, että puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohta ei ole aineelliselta soveltamisalaltaan sovellettavissa, koska ”se, että direktiivien 97/81 ja 1999/70 kyseisten säännösten katsottaisiin soveltuvan työntekijään, jolla on samanaikaisesti sekä toistaiseksi voimassa oleva sopimus perustyöajan osalta että määräaikainen osa-aikainen tuntipalkkasopimus ja jonka tilannetta verrataan työntekijään, jolla on ainoastaan toistaiseksi voimassa oleva työsopimus perustyöajan osalta, ylittäisi kyseisten säännösten sanamuodon, soveltamisalan ja tavoitteen.”
55.      Aluksi on määritettävä, kuuluvatko pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset tilanteet sekä direktiivien 97/81 ja 1999/70 että puitesopimusten henkilölliseen ja aineelliseen soveltamisalaan.
a)     Henkilöllinen soveltamisala
56.      On muistettava, että puitesopimusten 2 lausekkeen 1 kohdan mukaan niitä sovelletaan osa-aikaisiin/määräaikaisiin työntekijöihin, joilla on laissa, työehtosopimuksissa tai kussakin jäsenvaltiossa voimassa olevissa käytännöissä määritelty työsopimus tai työsuhde.
57.      Unionin tuomioistuin on katsonut, että direktiiviä 1999/70 ja määräaikaista työtä koskevaa puitesopimusta sovelletaan kaikkiin työntekijöihin, jotka toteuttavat suorituksia, joista maksetaan heille palkkaa näiden työntekijöiden ja heidän työnantajansa välisen määräaikaisen työsuhteen perusteella, myös silloin, kun työnantajana ovat viranomaiset tai muut julkisen sektorin yritykset tai laitokset.(50)
58.      Nyt käsiteltävässä asiassa on riidatonta, että kukin kyseessä olevista työntekijöistä kuuluu puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdassa, luettuna yhdessä puitesopimusten 3 lausekkeen 1 kohdan kanssa, tarkoitettuun määräaikaisen työntekijän ja osa-aikatyöntekijän käsitteeseen ja näin ollen kyseisten määräysten soveltamisalaan.
59.      Pääasian olosuhteiden perusteella on esitettävä seuraavat kysymykset: sovelletaanko puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohtaa useiden samanaikaisten työsuhteiden tilanteessa? Onko erotettava toisistaan tilanne, jossa työntekijällä on useita samanaikaisia työsuhteita saman työnantajan kanssa, ja tilanne, jossa hän työskentelee useiden eri työnantajien palveluksessa?
60.      Muistutan, että pääasian tilanteessa yhdellä opettajista on keskiasteen oppilaitoksen Mihai Eminescun kanssa vain määräaikainen sopimus. Hän teki erään toisen oppilaitoksen kanssa toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen.(51)
61.      Pidän ensinnäkin tärkeänä, että useiden samanaikaisten työsuhteiden tilannetta ei katsota voitavan jättää määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle sen 2 lausekkeen 2 kohdan mukaisesti, eikä sitä ole jätetty osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 2 lausekkeen 2 kohdassa määrättyjen menettelyjen ja edellytysten ulkopuolelle satunnaisesti työskentelevien osa-aikaisten työntekijöiden osalta.(52)
62.      Toiseksi huomautan, että unionin tuomioistuin on todennut seuraavaa:
–        puitesopimusten tavoitteiden(53) valossa niiden 4 lausekkeen on katsottava ilmentävän unionin sosiaalioikeuden periaatetta, jota ei voida tulkita suppeasti,(54)
–        määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdalla pyritään soveltamaan syrjintäkiellon periaatetta määräaikaisiin työntekijöihin sen estämiseksi, että työnantaja käyttää tämäntyyppisiä työsuhteita evätäkseen näiltä työntekijöiltä oikeuksia, jotka on myönnetty vakituisille työntekijöille.(55)
63.      Siitä seuraa, että puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan määräysten sellainen tulkinta, jolla otettaisiin käyttöön sopimusten päällekkäisyyteen perustuva erottelu, johon näiden lausekkeiden sanamuoto ei viittaa, rajoittaisi asianomaisille työntekijöille syrjintää vastaan annettavan suojan alaa vastoin kyseisten lausekkeiden sanamuotoa, asiayhteyttä ja asetettua tavoitetta.
64.      Huomautan tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin on näitä perusteita soveltaen katsonut tuomiossa Rosado Santana, että määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen soveltamisalaan kuuluvat myös vakituiset työntekijät, joista osa on aiemmin työskennellyt määräaikaisina työntekijöinä. Kyseiseen tuomioon johtaneessa asiassa kantaja pyrki vakinaisena virkamiehenä ensisijaisesti kyseenalaistamaan erilaisen kohtelun sisäisessä valintamenettelyssä palvelusajan ja ammatillisen kokemuksen huomioon ottamisen osalta sillä perusteella, että määräaikaisena virkamiehenä kertyneet palvelusjaksot jätettiin huomiotta.(56)
65.      Näin ollen ehdotan unionin tuomioistuimelle analogista tulkintaa tuomion Rosado Santana kanssa; täsmennän myös, että tässä tapauksessa on kyse myös siitä, että toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen ja määräaikaisen työsopimuksen päällekkäisyyden vaikutukset on otettava huomioon, jotta molempien työsopimustyyppien mukaiset palkat tulevat huomioiduiksi laskettaessa palkallisen vuosiloman perusteella maksettavaa palkkaa.
66.      Katson näin ollen, että se, että sopimukset on tehty työntekijän ja saman työnantajan välillä, ei vaikuta tässä vaiheessa puitesopimusten sovellettavuuden arviointiin. Sitä vastoin kysymystä siitä, onko työnantajia useita vai ei, on tarkasteltava uudelleen tilanteiden vertailukelpoisuuden näkökulmasta.
67.      Näin ollen on syytä palauttaa mieliin, mitä puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu työehtojen käsite kattaa.
b)     Aineellinen soveltamisala: ”työehdot”
68.      Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan SEUT 157 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ”palkka” kuuluu puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettuihin ”työehtoihin”.(57)
69.      ”Palkan” käsite määritellään SEUT 157 artiklan 2 kohdassa siten, että sillä tarkoitetaan ”tavallista perus- tai vähimmäispalkkaa ja muuta korvausta, jonka työntekijä suoraan tai välillisesti saa työnantajaltaan työstä tai tehtävästä rahana tai luontoisetuna”. Kuten oikeuskäytännöstä ilmenee, kyseistä käsitettä on tulkittava laajasti, ja siihen kuuluvat muun muassa kaikki nykyisin tai tulevaisuudessa suoritettavat raha- tai luontoisedut, kunhan työntekijä saa ne työnantajaltaan, vaikka vain välillisesti, työnsä perusteella, siitä riippumatta, suoritetaanko ne työsopimuksen vai lain säännösten perusteella vai vapaaehtoisesti.(58)
70.      Unionin tuomioistuin on katsonut, että määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitetut ”työehdot” sisältävät palkan muodostavat tekijät, mukaan lukien näiden tekijöiden taso, oikeuden palkalliseen vuosilomaan sekä työsuhteeseen perustuvia eläkkeitä koskevat ehdot.(59)
71.      Koska pääasiassa riidan kohteena olevat tilanteet kuuluvat näkemykseni mukaan puitesopimusten henkilökohtaiseen ja aineelliseen soveltamisalaan, on seuraavaksi tarkasteltava sitä, johtaako, ja missä määrin, kyseessä oleva Romanian lainsäädäntö palkallisen vuosiloman ajalta maksettavan palkan laskennassa – tilanteessa, jossa työntekijällä on samanaikaisesti sekä toistaiseksi voimassa oleva kokoaikainen työsopimus että määräaikainen osa-aikainen työsopimus – erilaiseen kohteluun, joka merkitsee määräaikaisten osa-aikaisten työntekijöiden epäedullisempaa kohtelua verrattuna vastaaviin vakituisiin kokoaikaisiin työntekijöihin.
c)     Tilanteiden vertailukelpoisuus useiden samanaikaisten työsuhteiden tilanteessa
72.      Puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan mukaan osa-aikaisia/määräaikaisia työntekijöitä ei työehtojen osalta saa kohdella epäedullisemmin kuin vastaavia kokoaikaisia työntekijöitä / vakituisia työntekijöitä pelkästään sillä perusteella, että he työskentelevät osa-aikaisesti / määräaikaisessa työsuhteessa, ellei erilainen kohtelu ole perusteltua asiallisista syistä.
73.      Muistutan yhtäältä, että ilmaisut ”vastaava kokoaikainen työntekijä” ja ”vastaava vakituinen työntekijä” määritellään puitesopimusten 3 lausekkeen 2 kohdassa.
74.      Toisaalta unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että jotta voidaan arvioida, tekevätkö asianomaiset henkilöt puitesopimuksissa tarkoitettua samaa tai samanlaista työtä, puitesopimusten 3 lausekkeen 2 kohdan ja 4 lausekkeen 1 kohdan mukaan on selvitettävä, voidaanko näiden henkilöiden katsoa olevan toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa, kun otetaan huomioon joukko tekijöitä, kuten työn luonne, koulutusta koskevat edellytykset ja työehdot. Jos osoitetaan, että osa-aikaiset/määräaikaiset työntekijät hoitavat työssä ollessaan samoja tehtäviä kuin saman työnantajan palveluksessa olevat kokoaikaiset/vakituiset työntekijät tai hoitavat samaa työtä kuin kokoaikaiset/vakituiset työntekijät, on lähtökohtaisesti katsottava, että näiden kahden työntekijäryhmän tilanteet ovat toisiinsa rinnastettavissa.(60)
75.      Samoja periaatteita sovelletaan myös useiden samanaikaisten määräaikaisten tai osa-aikaisten työsuhteiden tilanteessa. Mielestäni sama pätee myös, kun kyseessä on – kuten nyt käsiteltävässä asiassa – määräaikainen osa-aikainen työsuhde. Kunkin sopimuksen vertailtavuus suhteessa toistaiseksi voimassa olevilla tai kokoaikaisilla työsopimuksilla työskenteleviin työntekijöihin on edelleen mahdollista kummankin puitesopimuksen perusteella tai toisin ilmaistuna kumpaakin puitesopimusta erikseen tarkasteltuna.
76.      Kun työntekijällä on sekä toistaiseksi voimassa oleva työsuhde että määräaikainen työsuhde eri työnantajien kanssa, hänen tilannettaan voidaan näin ollen verrata kunkin kyseessä olevan laitoksen työntekijän tilanteeseen. Nyt käsiteltävässä asiassa näin on sellaisen opettajan kohdalla, joka on tehnyt määräaikaisen osa-aikaisen sopimuksen keskiasteen oppilaitoksen Mihai Eminescun kanssa ja toistaiseksi voimassa olevan kokoaikaisen sopimuksen toisen oppilaitoksen kanssa.(61)
77.      Mielestäni on useista syistä katsottava, että se, että työntekijä on tehnyt määräaikaisen osa-aikaisen työsopimuksen ja toistaiseksi voimassa olevan kokoaikaisen työsopimuksen saman työnantajan kanssa, ei myöskään voi sulkea pois tällaista vertailukelpoisuutta.
78.      Ensinnäkin vertailu voidaan tehdä suhteessa tämän työnantajan palveluksessa toistaiseksi voimassa olevassa työsuhteessa olevien tai kokoaikaisten työntekijöiden ryhmään unionin tuomioistuimen määrittelemien kaikkien tekijöiden perusteella.
79.      Toiseksi oikeutta palkalliseen vuosilomaan on tarkasteltava kunkin työsopimuksen perusteella, ei työntekijäkohtaisesti. Laskenta- ja myöntämistapansa vuoksi tämän oikeuden tarkastelun on välttämättä poikettava siitä, miten unionin tuomioistuin on toiminut sovellettaessa direktiivin 2003/88 3 artiklaa, joka takaa päivittäin vähintään 11 tunnin yhtäjaksoisen lepoajan jokaiselle työntekijälle.(62)
80.      Kolmanneksi on noudatettava unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä johdettuja työntekijän kannalta suotuisia tulkintaperiaatteita.(63)
81.      Tässä tapauksessa voitaisiin hyväksyä a fortiori ‑perustelu, joka oikeuttaisi tarkastelun tekemisen sopimuskohtaisesti, koska jos toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen mukaisen työajan jo kattamaa opettajien palkallista vuosilomajaksoa ei voida pidentää, ainoa ratkaisu määräaikaisen sopimuksen päättyessä on joko maksaa direktiivin 2003/88 7 artiklan 2 kohdassa säädetty korvaus tai vastaavasti maksaa samanaikaisesti toistaiseksi voimassa olevan sopimuksen ja määräaikaisen sopimuksen täyttämisen aikana saadut palkat palkallisten vuosilomien ajalta.(64)
82.      Tässä yhteydessä myös se, että määräaikaisissa sopimuksissa opettajat ovat hoitaneet avoimia virkoja,(65) voidaan ottaa huomioon.(66)
83.      Näin ollen katson, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on perustellusti todennut, että ainoa ero kyseisten työntekijöiden kohtelussa johtuu heidän ja heidän työnantajansa välisen työsuhteen määräaikaisuudesta ja osa-aikaisuudesta. Tällainen erilainen kohtelu katsotaan kielletyksi syrjinnäksi vain, jos sei ei ole perusteltua asiallisista syistä.
d)     Perusteltavuus
84.      Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettua asiallisten syiden käsitettä ei voida ymmärtää siten, että määräaikaisten työntekijöiden ja vakituisten työntekijöiden tai osa-aikaisten työntekijöiden ja kokoaikaisten työntekijöiden erilaista kohtelua voitaisiin perustella sillä, että tästä erilaisesta kohtelusta säädetään lain tai työehtosopimuksen kaltaisella yleisellä ja abstraktilla normilla.(67)
85.      Mainittu käsite edellyttää päinvastoin, että todettua erilaista kohtelua voidaan perustella sillä, että on olemassa täsmällisiä ja konkreettisia seikkoja, jotka ovat objektiivisten ja läpinäkyvien arviointiperusteiden perusteella ominaisia kyseessä olevalle työehdolle siinä erityisessä asiayhteydessä, johon työehto kuuluu, jotta voidaan varmistaa, että kyseinen erilainen kohtelu vastaa todellista tarvetta, että sillä voidaan saavuttaa asetettu tavoite ja että se on tätä varten tarpeellinen. Nämä seikat voivat olla muun muassa seurausta niiden työtehtävien erityisluonteesta, joiden hoitamiseksi kyseiset määräaikaiset tai osa-aikaiset sopimukset on tehty, sekä näille tehtäville luontaisista ominaispiirteistä tai mahdollisesti siitä, että jäsenvaltio pyrkii hyväksyttävään sosiaalipoliittiseen päämäärään.(68)
86.      Esillä olevassa asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin korostaa, että ”kansallisessa oikeussäännössä ei nimenomaisesti eikä implisiittisesti vahvisteta hyväksyttävää tavoiteltua päämäärää eikä määritetä käyttöön otettujen sääntelykeinojen oikeasuhteisuutta”. Eräiden tuomioistuinten, joiden oikeuskäytäntöön ennakkoratkaisupyynnössä viitataan, tavoin Romanian hallitus katsoo, että määräaikaisilla osa-aikaisilla työsopimuksilla varmistetaan, että opetustoiminta jatkuu opetushenkilöstöpulan sattuessa ja että oppilaiden oikeus koulutukseen toteutuu. Tämä avoimeen tehtävään liittyvä objektiivinen vaatimus, jonka täyttäminen kuuluu julkishallinnolle ottaen huomioon jäsenvaltioiden harkintavalta, ei kuitenkaan voi oikeuttaa kyseistä erilaista kohtelua pelkästään sillä perusteella, että työsuhde on määräaikainen ja osa-aikainen.
87.      Yhteenvetona totean, että puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan valossa määräaikaisten osa-aikaisten sopimusten perusteella maksettuja palkkoja ei voida jättää huomiotta laskettaessa palkalliselta vuosilomalta maksettavaa palkkaa.
B       Toinen ennakkoratkaisukysymys
88.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa tietää, onko direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohtaa ja puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä sellaisille kansallisille säännöille ja käytänteille, jotka estävät silloin, kun korkea-astetta edeltävän opetuksen opetushenkilöstöllä on samanaikaisesti useampi työsopimus – nimittäin toistaiseksi voimassa oleva kokoaikainen sopimus perustehtävästä ja määräaikainen osa-aikainen tuntipalkkasopimus –, ateriakorvauksen myöntämisen
suhteessa määräaikaisen osa-aikaisen sopimuksen mukaisesti tosiasiallisesti tehtyyn työaikaan ja sen huomioon ottamisen palkallisen vuosiloman palkan määrää määritettäessä.
89.      Aluksi on syytä todeta, että Tribunalul Vaslui, joka käsitteli asiaa ensimmäisessä oikeusasteessa, hyväksyi asianomaisten työntekijöiden vaatimuksen, jonka mukaan keskiasteen oppilaitoksen Mihai Eminescun oli maksettava ateriakorvauksia suhteessa todelliseen työaikaan tuntipalkkajärjestelmän mukaisesti maksettujen palkkojen perusteella siihen saakka, kunnes yksilölliset työsopimukset päättyivät. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on täsmentänyt, ettei kyseisen oppilaitoksen tekemä valitus koskenut tätä ratkaisua.
90.      Ymmärrän näin ollen toisen ennakkoratkaisukysymyksen viimeisen osan siten, että se on jatkoa ensimmäiseen kysymykseen, joka koskee palkallisen vuosiloman aikana maksettavan palkan laskentaperusteita.
91.      Näin ollen voidaan olettaa, että tällä kysymyksellä on merkitystä asian ratkaisun kannalta. Kun kysymys koskee unionin oikeuden tulkintaa, unionin tuomioistuimen on lähtökohtaisesti annettava ratkaisu.(69)
92.      Toisessa ennakkoratkaisukysymyksessä viitataan siis puitelain nro 153/2017 18 §:ään, sellaisena kuin sitä sovelletaan nyt käsiteltävässä asiassa keskiasteen oppilaitoksessa Mihai Eminescussa.
93.      Muistutan, että kyseisessä säännöksessä säädetään olennaiselta osin, että ateriakorvauksia, joiden määrä vastaa yhtä kahdestoistaosaa kahden taatun kansallisen vähimmäisperuspalkan bruttomäärästä, myönnetään suhteessa edeltävän kuukauden tosiasialliseen työaikaan, kuitenkin enintään tämän puitelain 25 §:n 1 momentissa säädettyyn rajaan, joka on 30 prosenttia peruspalkkojen määrästä. Kansallisen oikeuden mukaan, sellaisena kuin Înalta Curte de Casație și Justiție (ylin tuomioistuin, Romania) on sitä tulkinnut, on riidatonta, että tämä korvaus kuuluu kuukausittaisten palkkatulojen luokkaan.
94.      Tässä toisessa kysymyksessä viitataan yhtäältä palkallisen vuosiloman perusteella maksettavan palkan määritelmään.(70) On todettava lähinnä, että direktiivin 2003/88 7 artiklan 1 kohdassa käytetty ilmaus ”palkallinen vuosiloma” merkitsee, että työntekijälle on vuosiloman ajalta maksettava tavanomainen palkka, joka hänelle maksetaan vastikkeena hänen tavanomaisten työtehtäviensä suorittamisesta.
95.      Toisaalta siltä osin kuin kyse on puitesopimusten soveltamisalasta, sellaisena kuin se on määritelty tämän ratkaisuehdotuksen 58 ja 66 kohdassa, on todettava puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettujen työehtojen osalta, joiden määritelmä on toistettu tämän ratkaisuehdotuksen 68–70 kohdassa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kyseisissä lausekkeissa tarkoitetun työehtojen käsitteen soveltamisalaan kuuluvat muun muassa lisät ja muut palkkauksen osatekijät, jotka liittyvät työntekijöiden työsuhteeseen.(71)
96.      Näin ollen katson, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin päättelee perustellusti unionin tuomioistuimen antamista määritelmistä, että ateriakorvaukset, joita maksetaan julkisista varoista palkatulle henkilöstölle heidän ja työnantajan välisen työsuhteen perusteella, kuuluvat näin ollen puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan soveltamisalaan.(72)
97.      Näin ollen ateriakorvauksen laskeminen, jos opettaja työskentelee osa-aikaisesti, on osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla asiallisesti perusteltua ja kyseisen puitesopimuksen 4 lausekkeen 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla tarkoituksenmukaista ja korvauksen luonteen mukaista.(73)
98.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa kuitenkin, että nyt käsiteltävässä asiassa opettajaa, joka on tehnyt toistaiseksi voimassa olevan kokoaikaisen sopimuksen ja osa-aikaisen määräaikaisen sopimuksen, kohdellaan käytännössä oikeudellisesti eri tavalla ja epäedullisesti, koska hän saa ateriakorvausta yksinomaan kokoaikaisen toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen perusteella suorittamastaan työstä.
99.      Tältä osin korostan komission tavoin puitelain nro 153/2017 18 §:n sanamuotoa. Toisin kuin vuoden 2011 ja vuoden 2021 soveltamissääntöjen 5 §:n 1 momentissa, kyseisessä 18 §:ssä ei ole ateriakorvauksen maksamiseen liittyviä rajoituksia määräaikaisen työsopimuksen(74) tai useiden samanaikaisten työsuhteiden tapauksessa. Lisäksi on perusteltua päätellä keskiasteen oppilaitos Mihai Eminescun käytäntöä koskevasta ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toteamuksesta ja ennakkoratkaisukysymyksen sanamuodosta, että ilmaisu ”peruspalkka” vastaa palkkaa, joka maksetaan perustehtävästä.(75)
100. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmentää nimittäin, että kyseessä olevan erilaisen kohtelun oikeuttamisperusteena on ainoastaan laissa vahvistettu enimmäismäärä, joka lasketaan kokoaikaisen toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen perusteella. Näin ollen keskiasteen oppilaitoksessa Mihai Eminescussa ei oteta huomioon sitä, että työntekijä työskentelee osa-aikaisen määräaikaisen työsopimuksen puitteissa yli kuukausittaisen työajan. Ymmärrän, että kun enimmäismäärä on saavutettu toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen perusteella, tästä seuraa automaattisesti, että määräaikaisesta työsopimuksesta ja siten ylityötunneista ei makseta korvausta, mikä johtaa siihen, että useiden samanaikaisten työsopimusten tapauksessa osa-aikainen työntekijä joutuu muun muassa palkallisten vuosilomien osalta järjestelmällisesti epäedulliseen asemaan verrattuna kokoaikaiseen työntekijään.
101. Kyseisen tuomioistuimen mukaan tätä erilaista kohtelua ei voida perustella unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä tarkoitetuilla asiallisilla syillä.(76) Lisäksi on syytä korostaa, että ateriakorvaus maksetaan riippumatta työntekijän työajoista, eikä se liity todellisiin kuluihin.
102. Näin ollen osa-aikaisiin määräaikaisiin työsopimuksiin perustuvien ateriakorvausten maksamatta jättäminen ei ole sallittua puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan valossa. Kuten komissio ehdottaa, korvauksen enimmäismäärä olisi laskettava useiden samanaikaisten työsopimusten eikä pelkästään toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen perusteella. Jos kyse on useammasta oppilaitoksesta, on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä määrätä, mikä viranomainen on toimivaltainen.
103. Kun nämä korvaukset kuuluvat opettajan tavanomaiseen palkkaan, ne on otettava huomioon palkallisen vuosiloman palkkaa laskettaessa.(77)
C       Jos puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan määräyksiä ei voida soveltaa: sovelletaanko perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklaa?
104. Koska tätä kysymystä on tarkasteltu tuomiossa Gnattai, se voidaan ottaa uudelleen esille, jos unionin tuomioistuin katsoo, että puitesopimuksia ei voida soveltaa.
105. Ensinnäkin on muistutettava, että perusoikeuskirjan 21 artiklan 1 kohdassa määrätty syrjintäkiellon periaate on erityinen ilmaus yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta, joka on unionin oikeuden yleinen periaate ja josta määrätään perusoikeuskirjan 20 artiklassa.(78)
106. Toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa olevien määräaikaisten ja vakituisten työntekijöiden erilaisen kohtelun osalta on todettava, että kyseiset periaatteet on pantu täytäntöön ja konkretisoitu direktiivillä 1999/70 ja erityisesti kyseisen direktiivin liitteenä olevan puitesopimuksen 4 lausekkeella.(79) Sama koskee direktiiviä 97/81 ja kyseisen direktiivin liitteenä olevan puitesopimuksen 4 lauseketta osa-aikaisten työntekijöiden ja kokoaikaisten työntekijöiden erilaisen kohtelun osalta.(80)
107. Näin ollen on niin, että siltä osin kuin ennakkoratkaisukysymykset koskevat tällaista erilaista kohtelua, niitä on tutkittava yksinomaan kyseisten direktiivien ja puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan kannalta.(81)
108. Toiseksi direktiivin 2003/88 7 artiklaa ei sovelleta neljän viikon palkallisen vuosiloman jälkeen.(82)
109. Koska nyt käsiteltävässä asiassa ei ole kyse perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ”unionin oikeuden soveltamisesta” eikä unionin oikeuden kattamasta alasta, perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklaa ei näin ollen voida soveltaa.
V       Ratkaisuehdotus
110. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Curtea de Apel Iaşin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
1)      Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 31 artiklan 2 kohtaa sekä Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annetun neuvoston direktiivin 97/81/EY liitteenä olevan 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta
on tulkittava siten, että
ne ovat esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että jos samalla korkea-astetta edeltävän opetuksen alan työntekijällä on samanaikaisesti useita työsopimuksia – nimittäin toistaiseksi voimassa oleva kokoaikainen sopimus perustehtävästä sekä määräaikainen osa-aikainen tuntipalkkasopimus –, hänen oikeutensa palkallisen vuosiloman perusteella maksettavaan palkkaan lasketaan ilman, että otetaan huomioon määräaikaisen osa-aikaisen sopimuksen perusteella maksettua palkkaa.
2)      Direktiivin 2003/88 7 artiklaa sekä direktiivin 97/81 liitteenä olevan 6.6.1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta ja direktiivin 1999/70 liitteenä olevan 18.3.1999 tehdyn määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lauseketta
on tulkittava siten, että
ne ovat esteenä sellaisille kansallisille säännöille ja käytänteille, jotka estävät silloin, kun
samalla korkea-astetta edeltävän opetuksen alan työntekijällllä on samanaikaisesti useampi työsopimus – nimittäin toistaiseksi voimassa oleva kokoaikainen sopimuksen perustehtävästä ja määräaikainen osa-aikainen tuntipalkkasopimus –,
ateriakorvauksen myöntämisen suhteessa määräaikaisen osa-aikaisen sopimuksen mukaisesti tosiasiallisesti tehtyyn työaikaan
ja sen huomioon ottamisen
palkallisen vuosiloman palkan määrän laskennassa.
1      Alkuperäinen kieli: ranska.
2      Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2003, L 299, s. 9).
3      Jäljempänä perusoikeuskirja.
4      Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.1997 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 1998, L 14, s. 9). Jäljempänä osa-aikatyötä koskeva puitesopimus.
5      Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 1999, L 175, s. 43). Jäljempänä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus.
6      Jäljempänä toistaiseksi voimassa oleva työsopimus.
7      Jäljempänä määräaikainen työsopimus.
8      Monitorul Oficial al României, osa I, nro 18, 10.1.2011.
9      Ennakkoratkaisupyynnössä täsmennetään, että laki nro 1/2011 on kumottu 3.9.2023 alkaen korkea-astetta edeltävästä opetuksesta 4.7.2023 annetulla lailla nro 198/2023 (Legea nr. 198/2023 a învățământului preuniversitar; Monitorul Oficial al României, osa I, nro 613, 5.7.2023) ja korkeakoulutuksesta 4.7.2023 annetulla lailla nro 199/2023 (Legea nr. 199/2023 a învățământului superior) (Monitorul Oficial al României, osa I, nro 614, 5.7.2023).
10      Monitorul Oficial al României, osa I, nro 492, 28.6.2017.
11      Monitorul Oficial al României, osa I, nro 699, 10.8.2018.
12      Monitorul Oficial al României, osa I, nro 688, 12.7.2021.
13      Opetushenkilöstön vuosiloman pitämistä koskevien soveltamissääntöjen hyväksymisestä 7.10.2011 annettu määräys nro 5559/2011 (Ordinul nr. 5559/2011 pentru aprobarea Normelor metodologice privind efectuarea concediului de odihnă al personalului didactic din învățământ) (Monitorul Oficial al României, osa I, nro 723, 13.10.2011) (jäljempänä vuoden 2011 soveltamissäännöt) kumottiin määräyksellä nro 4050/2021 (ks. sen 2 §). Nämä soveltamissäännöt olivat voimassa ensimmäisenä niistä kolmesta kouluvuodesta, joita pääasiassa kyseessä oleva riita koskee.
14      Lain nro 1/2011 267 §:n 1 momentin mukaan oppilaitoksen johto voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa keskeyttää lakisääteisen loman, ja asianomaisille maksetaan palkka tehdystä työstä.
15      Nämä säännökset ovat sisällöltään samat kuin vuoden 2011 soveltamissääntöjen säännökset (ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 13). Vuoden 2021 soveltamissääntöjen 3 §:n 2 momentissa ilmaisu ”työskentelyajan mukaisessa suhteessa” on korvannut aiemman ilmaisun ”työskenneltyjen kuukausien lukumäärän mukaisessa suhteessa”. Kyseisen pykälän 5 momenttiin on lisätty toinen virke. Se koskee tilannetta, jossa opettajat työskentelevät osa-aikaisesti kahdessa tai useammassa oppilaitoksessa. Heidän oikeutensa toteutetaan kunkin oppilaitoksen tasolla.
16      Vuoden 2011 soveltamissääntöjen 5 §:n 1 momentin sanamuoto oli sama (ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 13).
17      Monitorul Oficial al României, osa I, nro 72, 5.2.2003, sellaisena kuin se on julkaistu uudelleen Monitorul Oficial al Românieissa, osa I, nro 345, 18.5.2011.
18      Sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa (jäljempänä työlaki).
19      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 16.
20      Viikoittainen työaika vaihteli. Se saattoi olla esimerkiksi 2, 4, 7, 18 tai 20 tuntia.
21      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmentää, että asianomaisilla työntekijöillä oli kyseisenä ajanjaksona 27–62 päivää lomaa.
22      Eli vuosien 2011 ja 2021 soveltamissäännöt (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 6 kohta).
23      Puitelain nro 153/2017 18 §.
24      Ks. Curtea Constituționalăn 17.4.2007 antama tuomio nro 385, johon ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa.
25      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa erityisesti 13.9.2007 annettuun tuomioon Del Cerro Alonso (C‑307/05, jäljempänä tuomio Del Cerro Alonso, EU:C:2007:509) ja 5.11.2014 annettuun tuomioon Österreichischer Gewerkschaftsbund (C‑476/12, EU:C:2014:2332, 16 kohta).
26      C‑219/14, EU:C:2015:745, 50 ja 52 kohta.
27      Ks. määräys 5.12.2025, Şcoala gimnazială ”Mihai Eminescu” (C‑706/23, EU:C:2025:951).
28      Työlain 35 §:n 1 momentin sekä 106 ja 150 §:n mukaan työntekijällä, jolla on samanaikaisesti useita sopimuksia saman työnantajan tai useiden työnantajien kanssa, on oikeus palkalliseen vuosilomaan riippumatta siitä, onko sopimus määräaikainen vai toistaiseksi voimassa oleva, ja riippumatta siitä, onko työ kokoaikaista vai osa-aikaista.
29      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa kahteen Curtea Constituționalăn ratkaisuun, joissa muistutetaan kyseisten säännösten erityisluonteesta.
30      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 10 kohta, jossa kerrataan voimassa olevat säännökset opettajien palkallisen vuosiloman osalta, kun työ on suoritettu toistaiseksi voimassa olevassa tai määräaikaisessa työsuhteessa, kokoaikaisesti tai osa-aikaisesti. Syrjimättömyyden periaatetta sovelletaan siis näihin tilanteisiin puitesopimusten 4 lausekkeen 1 kohdan mukaisesti.
31      Ks. tuomio 6.11.2018, Bauer ja Willmeroth (C‑569/16 ja C‑570/16, EU:C:2018:871, 58, 80 ja 84 kohta) sekä määräys 15.7.2025, GTC Dijon (C‑37/25, EU:C:2025:586, 17 ja 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
32      Ks. tuomio 6.11.2018, Bauer ja Willmeroth (C‑569/16 ja C‑570/16, EU:C:2018:871, 58 kohta).
33      Ks. tuomio 13.12.2018, Hein (C‑385/17, jäljempänä tuomio Hein, EU:C:2018:1018, 24 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
34      Ks. tuomio Hein (32 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 9.12.2021, Staatssecretaris van Financiën (Vuosiloman ajalta maksettava palkka) (C‑217/20, EU:C:2021:987, 26 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
35      Ks. tuomio Hein (32 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 9.12.2021, Staatssecretaris van Financiën (Vuosiloman ajalta maksettava palkka) (C‑217/20, EU:C:2021:987, 26 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
36      Tuomio Hein (47 kohta).
37      Ks. tuomio Hein (33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 9.12.2021, Staatssecretaris van Financiën (Vuosiloman ajalta maksettava palkka) (C‑217/20, EU:C:2021:987, 27 kohta).
38      Ks. tuomio Hein (41 kohta).
39      Tuomio Hein (43 kohta).
40      Ks. tuomio Hein (43 kohta) ja tuomio 19.12.2019, TSN ja AKT (C‑609/17 ja C‑610/17, EU:C:2019:981, 35 kohta).
41      Ks. tuomio Hein (44 kohta) ja tuomio 9.12.2021, Staatssecretaris van Financiën (Vuosiloman ajalta maksettava palkka) (C‑217/20, EU:C:2021:987, 33 kohta).
42      Ks. tuomio Hein (41 kohta).
43      Ks. tuomio Hein (43 kohta).
44      Ks. tuomio 25.11.2021, job-medium (C‑233/20, EU:C:2021:960, 31 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Ks. vastaavasti myös tuomio 21.11.2018, Viejobueno Ibáñez ja de la Vara González (C‑245/17, EU:C:2018:934, 58 kohta).
45      Katso 10.6.2010 annettu tuomio Bruno ym. (C‑395/08 ja C‑396/08, EU:C:2010:329, 58 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) sekä 4.9.2025 annettu tuomio Gnattai (C‑543/23, jäljempänä tuomio Gnattai, EU:C:2025:653, 33 ja 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
46      Ks. tuomio 7.4.2022, Ministero della Giustizia ym. (Italialaisten rauhantuomarien asema) [C‑236/20, jäljempänä tuomio Ministero della Giustizia ym. (Italialaisten rauhantuomarien asema), EU:C:2022:263, 34 kohta].
47      Ks. mm. tuomio Ministero della Giustizia ym. (Italialaisten rauhantuomarien asema) (54 kohta).
48      Ks. mm. tuomio Ministero della Giustizia ym. (Italialaisten rauhantuomarien asema) (52 kohta).
49      Ks. tuomio 11.11.2015, Greenfield (C‑219/14, EU:C:2015:745, 57 kohta).
50      Ks. tuomio Del Cerro Alonso (25, 28 ja 29 kohta) ja tuomio 8.9.2011, Rosado Santana (C‑177/10, jäljempänä tuomio Rosado Santana, EU:C:2011:557, 42, 55 ja 58 kohta). Ks. julkisten oppilaitosten osalta tuomio 20.6.2019, Ustariz Aróstegui (C‑72/18, EU:C:2019:516, 24 kohta) ja tuomio Gnattai (37 kohta).
51      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 15 kohta.
52      Ks. tältä osin tuomio 7.7.2022, Zone de secours Hainaut-Centre (C‑377/21, EU:C:2022:530, 48 kohta).
53      Ks. puitesopimusten 1 lausekkeen a kohta ja niiden johdanto-osa. Ks. myös direktiivin 97/81 johdanto-osan 3, 11 ja 23 perustelukappale sekä direktiivin 1999/70 johdanto-osan 14 perustelukappale, joihin viitataan erityisesti tuomiossa Del Cerro Alonso (36 kohta) ja 10.6.2010 annetussa tuomiossa Bruno ym. (C‑395/08 ja C‑396/08, EU:C:2010:329, 29 ja 30 kohta).
54       Ks. tuomio Del Cerro Alonso (38 kohta); tuomio 15.4.2008, Impact (C‑268/06, EU:C:2008:223, 114 ja 115 kohta); tuomio 10.6.2010, Bruno ym. (C‑395/08 ja C‑396/08, EU:C:2010:329, 32 ja 44 kohta).
55      Ks. tuomio Ministero della Giustizia ym. (Italialaisten rauhantuomarien asema) (35 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen); tuomio 20.2.2024, tuomio X (Irtisanomisperusteiden ilmoittamatta jättäminen) [C‑715/20, jäljempänä tuomio X (Irtisanomisperusteiden ilmoittamatta jättäminen), EU:C:2024:139, 42 kohta] ja tuomio Gnattai (42 kohta).
56      Ks. tuomio Rosado Santana (38 ja 41–44 kohta).
57      Ks. tuomio 22.2.2024, Randstad Empleo ym. (C‑649/22, EU:C:2024:156, 46 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
58      Ks. tuomio 5.11.2014, Österreichischer Gewerkschaftsbund (C‑476/12, EU:C:2014:2332, 16 kohta) ja tuomio 22.2.2024, Randstad Empleo ym. (C‑649/22, EU:C:2024:156, 44 kohta).
59      Ks. tuomio Ministero della Giustizia ym. (Italialaisten rauhantuomarien asema) (38 kohta) ja tuomio 27.6.2024, Peigli (C‑41/23, EU:C:2024:554, 43 kohta). Ks. osa-aikatyötä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitetusta työehtojen käsitteestä tuomio 10.6.2010, Bruno ym. (C‑395/08 ja C‑396/08, EU:C:2010:329, 42 kohta eläkkeistä) ja tuomio 19.10.2023, Lufthansa CityLine (C‑660/20, EU:C:2023:789, 41 ja 42 kohta lisäkorvauksesta).
60      Ks. määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 15.12.2022 annettu tuomio Presidenza del Consiglio dei Ministri ym. (Yliopistotutkijat) (C‑40/20 ja C‑173/20, EU:C:2022:985, 101 ja 102 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta 19.10.2023 annettu tuomio Lufthansa CityLine (C‑660/20, EU:C:2023:789, 44 ja 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
61      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 15 kohta. Tältä osin vaikuttaa siltä, että vuoden 2021 soveltamissääntöjen 4 §:n 1 momentti, joka vastaa vuoden 2011 soveltamissääntöjen 3 §:ää, tukee arviointiani siltä osin kuin siinä säädetään palkallisen vuosiloman kustannusten jakamisesta niiden laitosten kesken, joiden kanssa opettajat ovat olleet työsuhteessa.
62      Ks. tuomio 17.3.2021, Academia de Studii Economice din Bucureòti (C‑585/19, EU:C:2021:210, 45 ja 46 kohta).
63      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 62 ja 63 kohta.
64      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 46 kohta.
65      Ks. puitelain nro 153/2017 29 §.
66      Ks. analogisesti tuomio 5.6.2018, Grupo Norte Facility (C‑574/16, EU:C:2018:390, 50 ja 51 kohta).
67      Ks. tuomio 5.5.2022, Universiteit Antwerpen ym. (C‑265/20, EU:C:2022:361, 53 kohta) ja X (Irtisanomisperusteiden ilmoittamatta jättäminen) (58 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
68      Ks. tuomio Universiteit Antwerpen ym. (C‑265/20, EU:C:2022:361, 54 kohta) ja tuomio X (Irtisanomisperusteiden ilmoittamatta jättäminen) (59 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
69      Ks. tuomio 8.11.1990, Gmurzynska-Bscher (C‑231/89, EU:C:1990:386, 19 ja 20 kohta) ja tuomio 30.10.2025, Tomann (C‑134/24, EU:C:2025:839, 66 kohta) sekä kansallisen tuomioistuimen vastuulla määritellyistä sovellettavista oikeudellisista säännöistä ja tosiseikoista tuomio 15.5.2003, Salzmann (C‑300/01, EU:C:2003:283, 31 kohta); tuomio 30.11.2023, Ministero dell’Istruzione ja INPS (C‑270/22, EU:C:2023:933, 34 kohta) ja tuomio 13.11.2025, Oti (C‑525/23, EU:C:2025:877, 38 kohta).
70      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 38 kohta.
71      Ks. tuomio Del Cerro Alonso (48 kohta); tuomio 20.6.2019, Ustariz Aróstegui (C‑72/18, EU:C:2019:516, 25–27 kohta) ja määräys 10.7.2025, Centro Servizi Culturali Santa Chiara (C‑823/24, EU:C:2025:584, 24 kohta).
72      Ks. myös ateriakorvauksista julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus Grupo Norte Facility (C‑574/16, EU:C:2017:1022, 54 kohta) ja Montero Mateos (C‑677/16, EU:C:2017:1021, 49 kohta).
73      Ks. analogisesti tuomio 5.11.2014, Österreichischer Gewerkschaftsbund (C‑476/12, EU:C:2014:2332, 20 ja 21 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
74      Ks. myös tämän ratkaisuehdotuksen 19 kohdassa mainittu Tribunalul Vasluin päätös.
75      Ks. myös työlain 150 §:n 1 momentti, joka koskee oikeutta vuosiloman ajalta maksettavaan ”lomapalkkaan, joka ei saa olla pienempi kuin peruspalkka”.
76      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 84 ja 85 kohta.
77      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 38 kohta.
78      Ks. tuomio 18.4.2024, Dumitrescu ym. v. komissio ja unionin tuomioistuin (C‑567/22 P – C‑570/22 P, EU:C:2024:336, 65 ja 66 kohta) ja tuomio Gnattai (33 kohta).
79      Ks. mm. tuomio Gnattai (34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
80      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 50 kohdassa mainittu tulkintaperiaate.
81      Ks. vastaavasti tuomio Gnattai (35 kohta).
82      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 44 kohta.