YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (muutoksenhakujaosto)
8 päivänä syyskuuta 2008
Asia T-222/07 P
Petrus Kerstens
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Muutoksenhaku – Henkilöstö – Virkamiehet – Urakehitystä koskeva kertomus – Valitusaika – Myöhäisyys – Perusteeton valitus
Aihe:      Valitus, jossa vaaditaan Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa F-59/06, Kerstens vastaan komissio,
25.4.2007 antaman määräyksen (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) kumoamista
Ratkaisu:      Valitus hylätään. Petrus Kerstens velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1.      Muutoksenhaku – Kohde – Vaatimukset, joiden mukaan asia pitäisi palauttaa virkamiestuomioistuimen jonkin toisen jaoston käsiteltäväksi
– Tutkimatta jättäminen
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 139 artiklan 1 kohta)
2.      Oikeudenkäyntimenettely – Perustellulla määräyksellä tehty päätös – Edellytykset – Kanne, jonka tutkimisedellytykset selvästi
puuttuvat tai joka on selvästi oikeudellisesti perusteeton
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artikla; neuvoston päätöksen 2004/752 3 artiklan 4 kohta)
3.      Oikeudenkäyntimenettely – Perustellulla määräyksellä tehty päätös – Edellytykset – Julkisasiamiehen kuulemistilaisuus
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artikla; neuvoston päätöksen 2004/752 3 artiklan 4 kohta)
4.      Oikeudenkäyntimenettely – Perustellulla määräyksellä tehty päätös – Edellytykset – Kanne, jonka tutkimisedellytykset selvästi
puuttuvat tai joka on selvästi oikeudellisesti perusteeton
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artikla; henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta)
5.      Oikeudenkäyntimenettely – Prosessinjohtotoimet – Kehotus ratkaisun antamiseen kanteen tutkimisedellytysten täyttymisestä vastaajan
kantajalle osoittamassaan vastineessa toimittamien asiakirjojen valossa – Kontradiktorisen periaatteen noudattaminen
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 ja 46 artikla sekä 64 artiklan 3 kohta)
1.      Vaatimukset siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin palauttaa asian virkamiestuomioistuimen jonkin toisen jaoston
käsiteltäväksi, eivät vastaa mitään niistä vaatimusten ryhmistä, joista määrätään tyhjentävästi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
työjärjestyksen 139 artiklan 1 kohdassa, joten ne on jätettävä tutkimatta.
(ks. 24 kohta)
2.      Virkamiestuomioistuin voi työjärjestyksensä voimaantuloon saakka päättää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen
111 artiklan nojalla antaa ratkaisun siitä, että kanteen tutkimusedellytykset selvästi puuttuvat, ilman suullisen käsittelyn
aloittamista, jos se katsoo saaneensa riittävän selvityksen asiakirja-aineistosta, ilman että sen välttämättä tarvitsee saada
asianosaisten suostumusta senkään jälkeen kun se on hyväksynyt kirjelmien vaihtamisen kahteen kertaan.
(ks. 32, 34 ja 35 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑360/02 P, Ripa di Meana v. parlamentti, 29.10.2004 (Kok. 2004, s. I‑10339, 35 kohta)
3.      Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artiklan soveltaminen soveltuvin osin virkamiestuomioistuimen
oikeudenkäynteihin sen työjärjestyksen voimaantuloon saakka merkitsee välttämättä kyseisen tuomioistuimen sisäisen rakenteen
huomioon ottamista, kyseisessä määräyksessä ei voida edellyttää julkisasiamiehen ja vielä vähemmän jonkin puolueettoman ja
riippumattoman kolmannen osapuolen osallistumista asian käsittelyyn virkamiestuomioistuimen oikeudenkäynneissä. EY:n perustamissopimuksessa,
päätöksessä 2004/752 tai yhteisöjen tuomioistuimen perussäännössä ei näet määrätä siitä, että julkisasiamiehet avustaisivat
virkamiestuomioistuinta. Ei ole myöskään annettu säännöksiä tai määräyksiä siitä, että virkamiestuomioistuin voisi nimetä
tietyissä asioissa jonkun jäsenistään hoitamaan julkisasiamiehen tehtäviä.
(ks. 49 ja 50 kohta)
4.      Vaikka täsmällisen ajankohdan määrittäminen sille, milloin asianomaiselle vastaisesta toimesta on saatu tieto, voidaan riitauttaa
asianosaisten kesken – mikä saattaa edellyttää sitä, että yhteisöjen tuomioistuimet arvioivat eri todisteita, tai prosessinjohtotoimien
toteuttamista – henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan mukaisen kolmen kuukauden määräajan ylittäminen johtaa kuitenkin
väistämättä siihen, että koska yhteisöjen tuomioistuimet ovat määrittäneet hallinnollisen valituksen tekemiseen sovellettavan
määräpäivän täsmällisesti, kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, mitä voidaan arvioida perustellulla
määräyksellä, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 111 artiklassa määrätään. Kanteen tutkimisedellytysten
selvästi puuttuminen liittyy näet siihen, että hallinnollisen valituksen tekemisen määräaika on ylitetty sellaisenaan, eikä
siihen, että on mahdollisesti vaikeaa määrittää määräpäivä tai niiden päivien täsmällinen määrä, jolla kyseinen kolmen kuukauden
määräaika on ylitetty.
(ks. 48 ja 58 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑547/03 P, AIT v. komissio, 19.1.2006 (Kok. 2006, s. I‑845, 30 kohta)
5.      On lähtökohtaisesti asianosaisten tehtävänä esittää näyttö väitteidensä tueksi. Niitä on kuitenkin voitava käsitellä kontradiktorisessa
menettelyssä. Se, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on kehottanut prosessinjohtotoimen yhteydessä valittajaa ottamaan
kirjallisesti kantaa valituksen tutkittavaksi ottamisen edellytysten täyttymiseen vastapuolen vastauskirjelmässään esittämien
todisteiden valossa, osoittaa, että kontradiktorisuuden periaatetta on noudatettu, koska vastauskirjelmän liitteen luonnehtimisella
todisteeksi ei lausuta mitään sen todistusarvosta.
(ks. 73–75 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C-100/07 P, É. R. ym. v. neuvosto ja komissio, 4.10.2007 (27 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)