61985J0330
RETSMØDERAPPORT
i sag 330/85 (
*1
)
I — Faktiske omstændigheder
1.
Artikel 4, stk. 1, litra b), i tjenestemandsvedtægtens bilag VII har følgende ordlyd:
»1.
Der gives et udlandstillæg på 16% af summen af grundlønnen og af de husstandstillæg og børnetilskud, der tilkommer tjenestemanden:
a)
...
b)
den tjenestemand, der har eller har haft statsborgerskab i den stat, på hvis område tjenestestedet befinder sig, men som på en varig måde i den tiårsperiode, der udløber ved ansættelsestidspunktet, har boet uden for statens europæiske område af en anden grund end tjenesteudøvelse for en stat eller en international organisation.«
2.
Sagsøgeren, der er luxembourgsk statsborger, har været tjenestemand ved Kommissionen (lønklasse LA 7) siden den 16. april 1984. Han gør tjeneste i Luxembourg. Tvisten drejer sig om, hvorvidt sagsøgeren i perioden 15. april 1974-15. april 1984 på en varig måde har boet uden for storhertugdømmet Luxembourg's område.
3.
Sagsøgeren blev født i 1953 i Luxembourg, hvor han boede indtil den 15. oktober 1973. Fra det tidspunkt og til den 1. oktober 1977 havde han bopæl i Strasbourg, hvor han studerede. Fra den 4. oktober 1977 til den 1. maj 1984 var han uden afbrydelse (ununterbrochen) tilmeldt folkeregisteret (Melderegister) i Germersheim (Tyskland).
4.
Fra oktober 1977 til og med marts 1981 studerede sagsøgeren sprog ved universitetet i Mainz. I sin ansøgning af 30. marts 1983 oplyste han, at han i perioden september 1978—april 1983 arbejdede som »freelance«-oversætter ved »BBK Gesellschaft für moderne Sprachen mbH« i Germersheim, at han var volontør ved Kommissionens terminologiske tjeneste i Luxembourg i perioden september 1981—februar 1982, og at han også arbejdede som »freelance«-oversætter ved Kommissionen i Luxembourg i perioden marts 1982 — april 1983. I ansøgningen oplyste sagsøgeren endvidere, at hans faste opholdssted (ständiger Aufenthaltsort) samt hans postadresse (Anschrift für die Korrespondenz) var i Luxembourg. Hans straffeattest, som beror i sagsøgerens personlige aktmappe, og som er dateret den 31. marts 1983, indeholder angivelsen »med bopæl i Luxembourg«.
5.
På grundlag af lønseddelen for september 1984 erfarede sagsøgeren, at der ikke var givet ham udlandstillæg. Efter at have indgivet en ansøgning i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, hvori han krævede det nævnte tillæg, og administrationen havde afvist hans krav, indgav han i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, en klage, som blev afvist ved skrivelse af 7. august 1985, som sagsøgeren modtog den 9. august 1985.
Det er til prøvelse af denne afvisning, at sagsøgeren har anlagt nærværende sag, som blev indført i Domstolens register den 8. november 1985.
II — Skriftveksling og parternes påstande
Skriftvekslingen er forløbet forskriftsmæssigt. På grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten har Domstolen besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgående bevisførelse.
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
1)
Sagen antages til pådømmelse i realiteten.
2)
Sagsøgeren gives medhold, og følgelig annulleres Kommissionens afgørelse af 7. august 1985.
3)
Det statueres, at sagsøgeren opfylder betingelserne for ydelse af udlandstillæg til tjenestemænd, der har statsborgerskab i den stat, hvor tjenestestedet befinder sig.
4)
Afgørelsen om morarenter udsættes.
5)
Kommissionen tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger.
Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
—
Frifindelse.
—
Afgørelsen om sagens omkostninger træffes efter de herom gældende regler.
III — Parternes anbringender og argumenter
1.
Som sit eneste anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at artikel 4, stk. 1, litra b), i vedtægtens bilag VII er tilsidesat.
Med hensyn til de oplysninger, han gav i sin ansøgning vedrørende sit faste opholdssted, har han forklaret, at han når som helst kunne kontaktes i Luxembourg, nemlig på sin moders adresse. På det tidspunkt, hvor han indgav sin ansøgning, opholdt han sig imidlertid i Germersheim, hvor han i øvrigt betalte leje for sin lejlighed til april 1984, og hvor han var sygeforsikret i en tysk sygekasse for studerende.
Sagsøgeren har anført, at han siden påbegyndelsen af studierne kun sjældent tog til Luxembourg. Den omstændighed, at han opholdt sig i Tyskland fra oktober 1977, bevirkede, at han blev fuldt integreret i det tyske samfund. Han måtte derfor skifte bopæl for at være på sit tjenestested.
For så vidt angår den periode, hvor han arbejdede som volontør i Luxembourg, bevirker de nævnte seks måneder efter sagsøgerens opfattelse ikke, at man i den pågældende vedtægtsbestemmelses forstand kan tale om en afbrydelse af hans ophold i Tyskland. Mens han studerede i Strasbourg, og mens han arbejdede i Germersheim, havde han ingen tilknytning til Luxembourg. I den bopælsattest (Aufenthaltsbescheinigung), de kommunale myndigheder i Germersheim har udstedt, oplyses det klart, at sagsøgerens ophold i byen var uden afbrydelser. Attesten er tilstrækkeligt bevis for, at han på varig måde har boet uden for Luxembourg. Til gengæld er den luxembourgske straffeattest uden retlig værdi ved afgørelsen af, hvor sagsøgeren har haft fast bopæl.
2.
Kommissionen har først anført, at ordene »boet på varig måde« i den pågældende bestemmelse vedrører en faktisk situation, nemlig at tjenestemanden fysisk opholder sig uden for den stats område, hvor hans tjenestested befinder sig. Udlandstillægget kan nægtes givet, hvis blot tjenestemanden har haft bopæl på varig måde i den nævnte stat, om end kun kort, i den nævnte 10-årsperiode. Det forhold, at en person opholder sig uden for tjenestelandet med henblik på at gennemføre universitetsstudier, bevirker principielt ikke, at han ikke længere har varig bopæl dér. Det følger heraf, at sagsøgerens studieophold i Strasbourg og Mainz ikke har afbrudt den periode, hvor han har haft bopæl i Luxembourg.
Da sagsøgeren boede i Luxembourg, mens han var volontør i perioden september 1981—februar 1982, har han derfor ifølge Kommissionen i sin ansøgning korrekt opgivet »Luxembourg« som sit faste opholdssted. Også i sagsøgerens straffeattest er »Luxembourg« oplyst som hans faste opholdssted.
Derimod er den bopælsattest, som Germersheim kommune har udstedt, ikke tilstrækkeligt bevis for, at sagsøgeren faktisk har boet i byen. Attesten er udfærdiget på grundlag af en erklæring afgivet af sagsøgeren, og de kommunale myndigheder har ikke kontrolleret oplysningerne. Således hedder det f. eks. i attesten, at sagsøgeren boede i Germersheim indtil den 1. maj 1984, selv om han faktisk tiltrådte tjenesten i Luxembourg allerede den 16. april 1984.
K. Bahlmann
Refererende dommer
(
*1
) – Processprog: Fransk.