61994CJ0113_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-113/94,
angaaende en anmodning, som Frankrigs Cour de cassation i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende sag,
Elisabeth Casarin, gift Jacquier
mod
Directeur général des impôts,
at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af EF-traktatens artikel 95,
har
DOMSTOLEN (Anden Afdeling)
sammensat afdelingsformanden, G. Hirsch, og dommerne G.F. Mancini og F.A. Schockweiler (refererende dommer),
generaladvokat: F.G. Jacobs
justitssekretaer: fuldmaegtig L. Hewlett,
efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:
° Elisabeth Jacquier ved advokatfirmaet SCP Guiguet-Bachellier de la Varde, Paris
° den franske regering ved sous-directeur à la direction des affaires juridiques C. de Salins og secrétaire des affaires étrangères N. Eybalin, begge Udenrigsministeriet, som befuldmaegtigede
° Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved H. Michard og E. Traversa, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede,
paa grundlag af retsmoederapporten,
efter at der i retsmoedet den 22. juni 1995 er afgivet mundtlige indlaeg af Elisabeth Jacquier ved advokat B. Potier de la Varde, Paris, af den franske regering ved secrétaire des affaires étrangères à la direction des affaires juridique G. Mignot, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtiget, og af Kommissionen ved Y. Renouf, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtiget,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 12. oktober 1995,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved dom af 29. marts 1994 indgaaet til Domstolen den 14. april 1994 har Frankrigs Cour de cassation i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 95.
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en tvist mellem Elisabeth Casarin, gift Jacquier (herefter "Jacquier"), og Directeur général des impôts du Jura angaaende dennes afgoerelse om ikke at tilbagebetale Jacquier den differentierede afgift, hun havde betalt af sit koeretoej.
3 I Frankrig skal der i henhold til artikel 1599 C ° 1599 J i code général des impôts betales en differentieret afgift af motorkoeretoejer. Der er ved lov fastlagt en raekke afgiftsgrupper, som omfatter forskellige afgiftspligtige motorkraftstoerrelser svarende til forskellige motorstoerrelser. For hver afgiftsgruppe er der fastsat en koefficient. Stoerrelsen af den differentierede afgift fremkommer ved, at en grundafgift, som vedtages aarligt af medlemmerne af de Regionale Raad i de forskellige departementer, ganges med koefficienten for den paagaeldende afgiftsgruppe.
4 Progressionsforholdet fra en afgiftsgruppe til den naeste umiddelbart hoejere, den saakaldte "stigningstakt", er lig med forholdet mellem henholdsvis koefficienten for den paagaeldende afgiftsgruppe og koefficienten for den umiddelbart lavere afgiftsgruppe.
5 Artikel 1599 G i code général des impôts blev aendret ved lov nr. 87-1061 af 30. december 1987 (Journal officiel de la République française af 31.12.1987, s. 15532, herefter "lov af 30. december 1987").
6 Det fremgaar af sagen, at stigningstakterne efter denne lov for samtlige afgiftsgruppers vedkommende, afrundet, er henholdsvis 1,2 fra afgiftsgruppe 12-14 CV ("12-14 afgiftspligtige hestekraefter") til afgiftsgruppe 15-16 CV, 1,2 fra afgiftsgruppe 15-16 CV til afgiftsgruppe 17-18 CV, 1,5 fra afgiftsgruppe 17-18 CV til afgiftsgruppe 19-20 CV, 1,5 fra afgiftsgruppe 19-20 CV til afgiftsgruppe 21-22 CV og 1,5 fra afgiftsgruppe 21-22 CV til afgiftsgruppe 23 CV eller mere.
7 Jacquier ejer et koeretoej af maerket Mercedes med en afgiftspligtig motorkraft paa 40 CV. For aaret 1990 maatte hun i henhold til lov af 30. december 1987 betale en differentieret afgift paa motorkoeretoejer, som for koeretoejer i denne kategori androg 10 832 FF.
8 Jacquier er af den opfattelse, at lov af 30. december 1987 bevirker en forskelsbehandling af importerede koeretoejer, idet den efter loven gaeldende afgiftsordning indebaerer et ubegrundet brud i henseende til afgiftens progression fra den sidste afgiftsgruppe, som omfatter koeretoejer fremstillet i Frankrig, dvs. afgiftsgruppe 17-18 CV, til de hoejere afgiftsgrupper, som koeretoejer med stor afgiftspligtig motorkraft henhoerer under, og som udelukkende omfatter importerede koeretoejer.
9 Jacquier fandt paa dette grundlag, at afgiften paa hendes koeretoej var blevet opkraevet i strid med faellesskabsretten, herunder navnlig EF-traktatens artikel 95, hvorfor hun over for Directeur général des impôts du Jura fremsatte krav om at faa afgiften tilbagebetalt.
10 Directeur général des impôts afviste dette, hvorefter Jacquier ved staevning af 30. oktober 1990 anlagde sag ved Tribunal de grande instance de Lons-le-Saunier. Denne retsinstans fandt, at stigningstakten mellem de paa grundlag af koeretoejernes motorstoerrelse fastlagte afgiftsgrupper maatte anses for jaevn, og at afgiftsordningen derfor ikke havde nogen diskriminatorisk virkning, som forudsat i traktatens artikel 95, hvorefter retten ved dom af 3. december 1991 underkendte Jacquier' s paastand.
11 Jacquier ivaerksatte kassationsanke til proevelse af denne dom og fremfoerte til stoette herfor foelgende anbringende:
"Afgiftsordningen, hvorefter der anvendes en koefficient, hvis progression fra afgiftsgruppe til afgiftsgruppe er stoerre for de afgiftsgrupper, som omfatter importerede koeretoejer, end for de lavere afgiftsgrupper, der i det vaesentlige omfatter indenlandsk fremstillede koeretoejer, har en diskriminatorisk eller beskyttende virkning, der strider mod Rom-traktatens artikel 95. Tribunal de grande instance har alene som begrundelse for at forkaste anbringendet om, at afgiftsordningen har en saadan virkning, henvist til, at stigningstakten mellem afgiftsgrupperne maa anses for jaevn, selv om forholdet er det, at stigningstakten oeges med stigende vaerdier, hvorved retten har truffet afgoerelse i strid med artikel 95."
12 Frankrigs Cour de cassation har paa denne baggrund udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal:
"Skal traktatens artikel 95 fortolkes saaledes, at den er til hinder for en anvendelse af en lovgivning som den omhandlede, hvorefter der gaelder en afgiftsordning for motorkoeretoejer, hvorved stigningstakten fra og med de afgiftsgrupper, der svarer til motorkraftstoerrelser paa 19 CV eller mere, og som udelukkende omfatter koeretoejer importeret fra andre medlemsstater, er stoerre end for afgiftsgrupperne fra afgiftsgruppe 12-14 CV, der omfatter tre afgiftspligtige motorkraftstoerrelser, til og med afgiftsgruppe 17-18 CV, naar sidstnaevnte afgiftsgrupper i det vaesentlige omfatter koeretoejer fremstillet i Frankrig, som kan anses for lignende varer i forhold til importerede koeretoejer med en stoerre motorkraft end 19 CV?"
Formaliteten
13 Kommissionen har anfoert, at den forelaeggende retsinstans oensker oplyst, hvorvidt den omstaendighed, at stigningstakten for de afgiftsgrupper, der omfatter motorkraftstoerrelser paa mere end 18 CV, er stoerre end stigningstakten for afgiftsgrupperne 12-14 CV ° 17-18 CV, er udtryk for en forskelsbehandling, der strider mod traktatens artikel 95. Kommissionen har herved gjort gaeldende, at det maa anses for tvivlsomt, om Jacquier' s koeretoej, hvis afgiftspligtige motorkraft er sat hoejt, nemlig til 40 CV, i forhold til indenlandsk fremstillede koeretoejer, der er omfattet af afgiftsgrupperne 12-14 CV ° 17-18 CV, kan anses for en lignende vare som forudsat i traktatens artikel 95, stk. 1.
14 Kommissionen har paa denne baggrund ytret tvivl om, hvorvidt spoergsmaalet fra Frankrigs Cour de cassation kan realitetsbehandles, idet Kommissionen anser det for usikkert, om spoergsmaalet er relevant for hovedsagen.
15 Det bemaerkes herom blot, at som generaladvokaten har anfoert i punkt 20 i sit forslag til afgoerelse, er varer lignende i den i traktatens artikel 95, stk. 1, forudsatte betydning, saafremt deres egenskaber og de behov, de tjener til at opfylde, bevirker, at de staar i et konkurrencemaessigt forhold til hinanden. Det kan herved ikke paa forhaand udelukkes, at en betydelig stigning i afgiften paa koeretoejer, der er omfattet af de tre hoejeste afgiftsgrupper, kan afholde forbrugerne fra at anskaffe saadanne koeretoejer, saaledes at de undlader at koebe koeretoejer, der er omfattet af den hoejeste afgiftsgruppe (23 CV eller mere), og i stedet koeber en indenlandsk fremstillet bilmodel, der er omfattet af afgiftsgruppe 17-18 CV eller afgiftsgruppe 15-16 CV, for saa vidt denne opfylder forbrugernes mindstekrav med hensyn til kraft, stoerrelse og komfort.
16 Spoergsmaalet kan herefter ikke anses for irrelevant for hovedsagen og kan derfor ikke afvises fra realitetsbehandling.
Realiteten
17 Det bemaerkes indledningsvis, at Domstolen i dommen af 9. maj 1985 (sag 112/84, Humblot, Sml. s. 1367, praemis 12 og 13) har fastslaaet, at medlemsstaterne paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin stadig frit for produkter som biler kan indfoere en afgiftsordning, hvis satser stiger progressivt efter et objektivt kriterium som f.eks. motorstoerrelse, hvorved det dog er en forudsaetning, at den paagaeldende afgiftsordning ikke har nogen diskriminatorisk eller beskyttende virkning.
18 Naar henses til affattelsen af det praejudicielle spoergsmaal, maa Domstolen, idet der ikke foreligger naermere oplysninger herom, gaa ud fra, at den progressive afgiftsordning, som den forelaeggende retsinstans henviser til, bl.a. hvad angaar bestemmelsen af den afgiftspligtige motorkraft, opdelingen i afgiftsgrupper og stoerrelsen af grundafgiften er baseret paa objektive kriterier og er uden den diskriminatoriske eller beskyttende virkning som forudsat i traktatens artikel 95, hvorved indenlandsk fremstillede koeretoejer stilles bedre.
19 Spoergsmaalet fra den forelaeggende retsinstans maa herefter forstaas saaledes, at det i det vaesentlige oenskes oplyst, om traktatens artikel 95 er til hinder for en anvendelse af en national ordning om afgift paa motorkoeretoejer, der indebaerer en oeget stigningstakt af den i hovedsagen omhandlede art.
20 Med henblik paa besvarelsen af dette spoergsmaal maa det undersoeges, om en progressiv afgiftsordning som den, den forelaeggende retsinstans henviser til, er uden diskriminatorisk eller beskyttende virkning.
21 Det bemaerkes indledningsvis, at en afgiftsordning ikke kan anses for diskriminatorisk, blot fordi det kun er indfoerte produkter, bl.a. fra andre medlemsstater, der paalaegges den hoejeste afgift (dom af 14.1.1981, sag 140/79, Chemial Farmaceutici, Sml. s. 1, praemis 18, og af 5.4.1990, sag C-132/88, Kommissionen mod Graekenland, Sml. I, s. 1567, praemis 18).
22 For at afgoere, om den foroegelse af den differentierede afgifts stigningstakt, der gaelder motorkraftstoerrelser paa mere end 18 CV, har en diskriminatorisk eller beskyttende virkning, maa det undersoeges, om denne foroegelse kan afholde forbrugerne fra at koebe koeretoejer med en afgiftspligtig motorkraft paa mere end 18 CV, som alle er udenlandsk fremstillede, og medfoere, at de i stedet koeber indenlandsk fremstillede koeretoejer.
23 Hvis den hoejere stigningstakt, der gaelder for koeretoejer med en afgiftspligtig motorkraft paa mere end 18 CV, faktisk skulle afholde visse forbrugere fra at koebe saadanne koeretoejer, vil disse forbrugere vaelge en bilmodel i den umiddelbart lavere afgiftsgruppe, dvs. afgiftsgruppe 17-18 CV, eller eventuelt, saaledes som generaladvokaten har anfoert i punkt 27 i sit forslag til afgoerelse, en bilmodel i afgiftsgruppe 15-16 CV.
24 Det bemaerkes herved for det foerste, at afgiftsgruppe 15-16 CV og afgiftsgruppe 17-18 CV omfatter baade importerede koeretoejer og indenlandsk fremstillede koeretoejer. Med hensyn til koeretoejer i afgiftsgruppe 17-18 CV fremgaar det af sagen, at disse for langt stoerstedelens vedkommende er fremstillet i udlandet, og at de indenlandske fabrikanter har en markedsandel, der kun repraesenterer ca. 5% af det samlede antal solgte koeretoejer inden for denne afgiftsgruppe. Hvad angaar afgiftsgruppe 15-16 CV bemaerkes, at selv om stoerstedelen af de koeretoejer, der saelges, er indenlandsk fremstillede, staar det dog fast, at forbrugerne inden for denne afgiftsgruppe dels kan vaelge mellem en lang raekke importerede koeretoejer, og dels, saaledes som det fremgaar af praemis 6 i denne dom, at den med afgiftsgruppe 15-16 CV og afgiftsgruppe 17-18 CV forbundne stigningstakt, afrundet, er den samme, saaledes at forbrugere, der vil koebe et koeretoej i luksusklassen, ikke paa grund af stigningstakten vil vaere tilboejelige til at anskaffe et koeretoej i afgiftsgruppe 15-16 CV.
25 Under disse omstaendigheder kan det ikke antages, at foroegelsen af stigningstakten i forbindelse med en ordning som den omhandlede vil kunne fremme salget af indenlandsk fremstillede koeretoejer.
26 Det praejudicielle spoergsmaal maa herefter besvares med, at traktatens artikel 95 ikke er til hinder for en anvendelse af en national ordning om afgift paa motorkoeretoejer, der indebaerer en oeget stigningstakt af den i hovedsagen omhandlede art, for saa vidt denne foroegelse ikke fremmer salget af indenlandsk fremstillede koeretoejer i forhold til salget af koeretoejer importeret fra andre medlemsstater.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Anden Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Frankrigs Cour de cassation ved dom af 29. marts 1994, for ret:
EF-traktatens artikel 95 er ikke til hinder for en anvendelse af en national ordning om afgift paa motorkoeretoejer, der indebaerer en oeget stigningstakt af den i hovedsagen omhandlede art, for saa vidt denne foroegelse ikke fremmer salget af indenlandsk fremstillede koeretoejer i forhold til salget af koeretoejer importeret fra andre medlemsstater.