Predmet C-562/24 [Munik](i)
S. H. d.o.o.
i
M. A. d.o.o
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputilo Okrožno sodišče v Kopru)
Presuda Suda (peto vijeće) od 29. siječnja 2026.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Uzajamno priznavanje naloga za oduzimanje – Okvirna odluka 2006/783/PUP – Članak 8. stavak 2. točka (d) – Razlog za nepriznavanje i neizvršenje – Prava zainteresiranih strana – Treća strana u dobroj vjeri – Hipotekarni vjerovnik – Nekretnina koja predstavlja imovinsku korist od kaznenog djela – Postupak za priznavanje i izvršenje naloga za oduzimanje – Prisilna sudska hipoteka upisana prije donošenja te odluke”
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Primjena načela međusobnog priznavanja na naloge za oduzimanje – Okvirna odluka 2006/783 – Razlozi za nepriznavanje i neizvršenje – Doseg – Temeljna prava – Pravo vlasništva – Odbijanje pravosudnog tijela države članice priznavanja ili izvršenja naloga za oduzimanje izdanog u drugoj državi članici u odnosu na nekretninu koja predstavlja imovinsku korist od kaznenog djela – Dopuštenost – Uvjet – Prava hipotekarnog vjerovnika koji ima svojstvo treće strane u dobroj vjeri koja onemogućuju izvršenje te odluke – Prisilna sudska hipoteka koju je upisao vjerovnik na toj imovini prije pokretanja postupka priznavanja i izvršenja naloga za oduzimanje – Provjera statusa treće strane u dobroj vjeri koju provodi sud koji je uputio zahtjev
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 17.; Direktiva 2014/42 Europskog parlamenta i Vijeća, uv. izj. 24. i 33. te čl. 2. t. 1. i 2. i čl. 6.; Okvirna odluka Vijeća 2005/212, uv. izj. 3. i 2006/783, uv. izj. 1. i 8. te čl. 1., 7., 8. st. 2. t. (d) i čl. 9. st. 1.)
(t. 31.-51., 55. i izreka)
Kratak prikaz
Odlučujući o zahtjevu za prethodnu odluku Okrožnog sodišča v Kopru (Okružni sud u Kopru, Slovenija), Sud daje pojašnjenja o razlogu iz članka 8. stavka 2. točke (d) Okvirne odluke 2006/783(1), na temelju kojeg nadležno pravosudno tijelo države članice izvršenja može odbiti priznati ili izvršiti nalog za oduzimanje ako „prava zainteresirane strane, uključujući treće strane u dobroj vjeri” na temelju zakonodavstva te države članice onemogućuju izvršenje tog naloga.
S. H., društvo osnovano u skladu s hrvatskim pravom, i dva talijanska državljana pravomoćno su osuđeni u Italiji zbog počinjenja kaznenih djela sudjelovanja u zločinačkom udruženju, teške prijevare i pranja novca jer su žrtvama obećali da će njihov novac uložiti na platformi Forex, a u stvarnosti su ga upotrebljavali za osobne potrebe, uključujući kupnju nekretnina u Italiji, Sloveniji i Hrvatskoj.
U listopadu 2018. i veljači 2019. društvo M. A. upisalo je, u okviru ovršnog postupka koji se vodio u Republici Sloveniji u odnosu na društvo S. H., dvije prisilne sudske hipoteke na nekretnini u njegovu vlasništvu, koja se nalazi u Plavju (Slovenija), radi osiguranja dviju tražbina. Presudom donesenom u ožujku 2019. (u daljnjem tekstu: nalog za oduzimanje) talijanski sud naložio je oduzimanje nekretnina koje čine imovinsku korist ostvarenu kaznenim djelima za koja je društvo S. H. osuđeno, među kojima nekretnine koja se nalazi u Kopru (Slovenija) i one koja se nalazi u Plavju. Taj nalog za oduzimanje poslan je slovenskim tijelima nadležnima za njegovo priznavanje i izvršenje. Na toj je osnovi tijekom kaznenog postupka koji se vodi u Italiji upisana u zemljišne knjige Republike Slovenije u korist te države članice odluka o zamrzavanju popraćena zabranom raspolaganja imovinom i opterećivanja.
Osim tih postupaka, nad društvom S. H. okončan je stečajni postupak pred sudom u Hrvatskoj. Osim toga, na zahtjev društva M. A., u travnju 2019. protiv društva S. H. pokrenut je drugi stečajni postupak u Republici Sloveniji pred Okružnim sudom u Kopru, sudom koji je uputio zahtjev. Društvo M. A. smatralo je da nekretnine koje su upisane u zemljišne knjige kao vlasništvo društva S. H. trebaju biti dio te stečajne mase. U okviru tog postupka upisalo je svoje pravo prvenstva, dok Republika Slovenija nije prijavila svoje potraživanje koje proizlazi iz upisa odluke o zamrzavanju u zemljišne knjige.
U studenome 2022. istražni sudac u Kopru naložio je priznavanje i izvršenje naloga za oduzimanje, što je imalo za posljedicu upis u zemljišne knjige vlasništva nekretnina koje se nalaze u Kopru i Plavju u korist Republike Slovenije. Stečajni upravitelj društva S. H. i društvo M. A. podnijeli su žalbu protiv te odluke sudu koji je uputio zahtjev.
Taj je sud odbio te žalbe smatrajući da okolnost da je društvo M. A. upisalo prisilne sudske hipoteke na nekretnini koja se nalazi u Plavju, čiji je vlasnik društvo S. H., prije nego što je u zemljišnim knjigama upisana zabrana raspolaganja tom imovinom i novih opterećivanja u korist Republike Slovenije, nije utjecala na pravilnost odluke o priznavanju i izvršenju naloga za oduzimanje imovinske koristi. Nakon te odluke Ustavno sodišče (Ustavni sud, Slovenija), kojem je društvo M. A. podnijelo ustavnu tužbu, ukinulo je odluku i vratilo predmet sudu koji je uputio zahtjev, smatrajući da Sud još nije bio pozvan pojasniti okolnosti u kojima se hipotekarni vjerovnici mogu smatrati „trećom stranom u dobroj vjeri”.
U tim okolnostima sud koji je uputio zahtjev u biti se pita treba li članak 8. stavak 2. točku (d) Okvirne odluke 2006/783, u vezi s člankom 17. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), tumačiti na način da nadležno pravosudno tijelo države članice izvršenja može odbiti priznavanje ili izvršenje naloga za oduzimanje izdanog u drugoj državi članici u odnosu na nekretninu koja predstavlja „imovinsku korist” od kaznenog djela, kako je definirana u članku 2. točki (e) te okvirne odluke, zbog toga što prava hipotekarnog vjerovnika onemogućuju izvršenje te odluke zbog njegova svojstva „treće strane u dobroj vjeri” u smislu tog članka 8. stavka 2. točke (d), ako je taj vjerovnik upisao prisilnu sudsku hipoteku na toj nekretnini u državi članici izvršenja prije pokretanja postupka priznavanja i izvršenja navedene odluke u toj istoj državi članici.
Ocjena Suda
Kako bi odgovorio na prethodno pitanje, Sud navodi da valja odrediti doseg pojma „treća strana u dobroj vjeri” iz članka 8. stavka 2. točke (d) Okvirne odluke 2006/783. Kao prvo, u tom pogledu pojašnjava da iz teksta tog članka, u vezi s tekstom članka 9. stavka 1. Okvirne odluke 2006/783, proizlazi da osobe čija prava mogu spriječiti priznavanje i izvršenje naloga za oduzimanje, u smislu prve od navedenih odredbi, odgovaraju onima koje moraju raspolagati djelotvornim pravnim lijekom za osporavanje takve odluke, u skladu s drugom od tih odredbi. Međutim, prema ustaljenoj sudskoj praksi, te osobe, osim onih koje su proglašene krivima za kazneno djelo, uključuju i treće strane čija je imovina zahvaćena ili na koju se odnosi nalog za oduzimanje imovinske koristi.
Kao drugo, Sud ističe da je Okvirna odluka 2006/783 usko povezana sa zajedničkim minimalnim pravilima u području naloga za oduzimanje iz Direktive 2014/42(2). Naime, iz odredbi te direktive proizlazi da se oduzimanje imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom koja je prenesena trećoj strani ili ju je stekla takva treća strana može spriječiti samo ako se utvrdi da ta treća strana nije imala saznanja o činjenici da je svrha tog prijenosa ili stjecanja bila izbjegavanje oduzimanja. Slijedom toga, hipotekarni vjerovnik može se smatrati „zainteresiranom stranom” koja ima svojstvo „treće strane u dobroj vjeri” u smislu članka 8. stavka 2. točke (d) Okvirne odluke 2006/783, na čija prava može utjecati odluka o oduzimanju nekretnine koja predstavlja imovinsku korist od kaznenog djela ako je taj vjerovnik prije donošenja te odluke upisao prisilnu sudsku hipoteku na toj imovini i, prema tome, prije pokretanja postupka njezina priznavanja. Sud dodaje da treba dokazati da ta treća osoba nije znala ili nije mogla znati da je svrha te hipoteke to da osumnjičena ili optužena osoba izbjegne oduzimanje prijenosom stvarnog prava na toj imovini toj trećoj strani.
Naposljetku, Sud naglašava da je to tumačenje u potpunosti u skladu s ciljevima Okvirne odluke 2006/783, osobito s načelom uzajamnog priznavanja. U tom pogledu podsjeća na to da to načelo treba biti usklađeno s poštovanjem temeljnih prava. U tom kontekstu, kako bi se uspostavila pravedna ravnoteža između načela uzajamnog priznavanja i poštovanja prava vlasništva utvrđenog u članku 17. Povelje, člankom 8. stavkom 2. točkom (d) Okvirne odluke 2006/783 nastoji se zajamčiti zaštita prava zainteresiranih trećih strana u dobroj vjeri.
Sud zaključuje da, na temelju članka 8. stavka 2. točke (d) Okvirne odluke 2006/783, u vezi s člankom 17. stavkom 1. Povelje, nadležno pravosudno tijelo države članice izvršenja može odbiti priznavanje ili izvršenje naloga za oduzimanje izdanog u drugoj državi članici u odnosu na nekretninu koja predstavlja „imovinsku korist” od kaznenog djela, kako je definirana u članku 2. točki (e) te okvirne odluke, zbog toga što prava hipotekarnog vjerovnika onemogućuju izvršenje te odluke zbog njegova svojstva „treće strane u dobroj vjeri” u smislu tog članka 8. stavka 2. točke (d), ako je taj vjerovnik upisao prisilnu sudsku hipoteku na toj nekretnini u državi članici izvršenja prije pokretanja postupka priznavanja i izvršenja navedene odluke u toj istoj državi članici s obzirom na to da je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi može li se smatrati da je navedeni vjerovnik „u dobroj vjeri” u smislu te odredbe, uzimajući u obzir sve okolnosti izdavanja naloga za izvršenje u državi članici izvršenja.
i      Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.
1      Okvirna odluka Vijeća 2006/783/PUP od 6. listopada 2006. o primjeni načela međusobnog priznavanja naloga za oduzimanje (SL 2006., L 328, str. 59.)
2      Direktiva 2014/42/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o zamrzavanju i oduzimanju predmeta i imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima u Europskoj uniji (SL 2014., L 127, str. 39. i ispravak SL 2014., L 138, str. 114.)