62022TJ0323_RES
Predmet T-323/22
(objavljeno u ulomcima)
PH i dr.
protiv
Europske središnje banke
Presuda Općeg suda (četvrto vijeće) od 10. srpnja 2024.
„Ekonomska i monetarna politika – Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama – ESB-ovo protivljenje stjecanju kvalificiranih udjela u kreditnoj instituciji – Tužba za poništenje – Pravni interes – Izravan utjecaj – Djelomična nedopuštenost – Ugled i stručno znanje predloženog stjecatelja – Financijska stabilnost – Usklađenost s bonitetnim zahtjevima – Suzbijanje pranja novca i financiranja terorizma – Proporcionalnost”
Tužba za poništenje – Fizičke ili pravne osobe – Akti koji se na njih izravno i osobno odnose – Izravan utjecaj – Odluka Europske središnje banke kojom se protivi da predloženi stjecatelj stekne kvalificirane udjele u kreditnoj instituciji – Tužba za poništenje društva prodavatelja udjela u dotičnom društvu – Nepostojanje – Nedopuštenost
(čl. 263. st. 4. UFEU-a)
(t. 60.-63., 67., 68., 70.-72., 75., 76.)
Ekonomska i monetarna politika – Ekonomska politika – Nadzor Unijina financijskog sektora – Jedinstveni nadzorni mehanizam – Bonitetni nadzor nad kreditnim institucijama – Posebne zadaće povjerene Europskoj središnjoj banci (ESB) – Postupak za procjenu stjecanjâ kvalificiranih udjela – Kriterij ugleda predloženog stjecatelja tih udjela – Pojam – Ocjena stručnog znanja predloženog stjecatelja – Uključenost
(Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2013/36, čl. 23. st. 1. t. (a) i (b) i čl. 91. st. 1.)
(t. 362.-368.)
Kratak prikaz
Odlučujući o tužbi, koju odbija, za poništenje odluke Europske središnje banke (ESB) koja se protivi stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji, Opći sud odlučuje o novom pitanju aktivne procesne legitimacije društva, prodavatelja takvog udjela za podnošenje tužbe za poništenje odluke kojom se predloženom stjecatelju odbija stjecanje navedenog udjela. Osim toga, odlučuje o pitanju može li ESB, u okviru procjene ugleda predloženog stjecatelja, ocijeniti njegovo stručno znanje.
Društvo HKB Bank GmbH (u daljnjem tekstu: ciljna banka) kreditna je institucija kvalificirana kao „manje značajna” (
1
) pod izravnim bonitetnim nadzorom Bundesanstalta für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFin, Savezno nadzorno tijelo za financijske usluge, Njemačka). Dana 9. travnja 2020. odnosno 9. srpnja 2020. društva PH, PI i PJ (u daljnjem tekstu: predloženi stjecatelji), obavijestila su BaFin o svojoj namjeri da steknu kvalificirani udio koji premašuje 50 % kapitala i glasačkih prava u ciljnoj banci (u daljnjem tekstu: predloženo stjecanje), zahvaljujući stjecanju svih udjela koje je društvo Socrates Capital držalo u ciljnoj banci. Pobijanom odlukom, koja je predloženim stjecateljima dostavljena 22. ožujka 2022., ESB se protivio predloženom stjecanju s obzirom na to da predloženi stjecatelji ne ispunjavaju kriterije ugleda, financijske stabilnosti, usklađenosti s bonitetnim zahtjevima i borbe protiv rizika od pranja novca i financiranja terorizma.
Ocjena Općeg suda
Što se tiče dopuštenosti tužbe koju su pred Općim sudom podnijeli Socrates Capital i predloženi stjecatelji, Opći sud podsjeća da, s obzirom na to da se radi o jednoj te istoj tužbi te da društva PH, PI i PJ imaju aktivnu procesnu legitimaciju, nije potrebno ispitati aktivnu procesnu legitimaciju društva Socrates Capital. Međutim, on smatra svrsishodnim, radi dobrog sudovanja i zbog osobite važnosti pitanja dopuštenosti koje je postavljeno na temelju argumenta o postojanju zapreke vođenju postupka koji je istaknuo ESB, odlučiti o njoj.
U tom smislu, nakon što je podsjetio na pravila koja uvjetuju priznanje aktivne procesne legitimacije fizičkoj ili pravnoj osobi koja je podnijela tužbu protiv akta koji joj nije upućen, Opći sud utvrđuje da u ovom slučaju pobijana odluka nije dostavljena društvu Socrates Capital. Uostalom, nijedna odredba nije zahtijevala takvu dostavu tom tužitelju kao prenositelju predmetnog kvalificiranog udjela. Budući da pobijana odluka nije regulatorni akt, Opći sud ispituje ispunjava li tužba, u dijelu u kojem ju je podnijelo društvo Socrates Capital, pretpostavku izravnog utjecaja.
U tom pogledu, uvodno, Opći sud ističe da se sustavom nadzora kvalificiranih udjela nastoji ocijeniti, prije stjecanja takvih udjela, svojstvo predloženih stjecatelja koji žele pristupiti bankarskom sektoru kao vlasnici. Prema tome, treba smatrati da protivljenje stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji ne mijenja pravni položaj društva prodavatelja takvog udjela. Naime, iako se takvim protivljenjem dovodi u pitanje mogućnost da predloženi stjecatelji sklope ugovor s prodavateljem kvalificiranog udjela, njime se suprotno tomu ne dovodi u pitanje prodavateljevo pravo da provede transakciju prijenosa, koju može, među ostalim, sklopiti s drugim potencijalnim stjecateljem. To protivljenje odgovara samo odbijanju dopuštenja predloženim stjecateljima da pristupe bankarskom sektoru kao vlasnici.
Nadalje, Opći sud utvrđuje da je taj zaključak potkrijepljen pravnim kontekstom u kojem se nalazi pobijana odluka. Direktiva 2013/36 (
2
) ne spominje ni objavu obavijesti o stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji ni mogućnost da treće osobe sudjeluju u upravnom postupku, kao ni sustavno objavljivanje odluke nadležnog tijela. U slučaju nepoštovanja prigovora na stjecanje kvalificiranog udjela, njime su predviđene samo sankcije koje se odnose na korištenje glasačkih prava koja odgovaraju udjelu koji su stekli predloženi stjecatelji. Stoga se u ovom slučaju pobijanom odlukom ocjenjuje svojstvo predloženih stjecatelja, a ne zakonitost kupoprodajnog ugovora.
Usto, Opći sud primjećuje da su stranke ugovora dobrovoljno unijele odredbu kupoprodajnog ugovora prema kojoj taj ugovor neće stupiti na snagu bez odobrenja ESB-a. Točno je da ugovorna odredba može biti odraz propisa. Međutim, u ovom slučaju navedena je klauzula odraz propisa kojim se od pojedinačnog predloženog stjecatelja zahtijeva da ishodi upravno odobrenje kako bi se ocijenilo može li pristupiti bankovnom sektoru kao vlasnik. Dakle, ESB prilikom ocjene obavijesti o tom stjecanju ne odlučuje o usklađenosti ugovora koji su eventualno sklopili predloženi stjecatelji i prodavatelj udjela u kreditnoj instituciji.
Konačno, iako pobijana odluka predstavlja zadiranje u pravo vlasništva i slobodu poduzetništva predloženih stjecatelja, ne može se smatrati da ona predstavlja miješanje u ista prava u pogledu društva Socrates Capital. Naime, pobijana odluka ne utječe izravno na pravo društva Socrates Capital da proda svoje udjele u ciljnoj banci.
Opći sud stoga zaključuje da pobijana odluka nije istovjetna općoj zabrani društvu Socrates Capital da proda svoje udjele u ciljnoj banci i da se stoga pobijana odluka ne odnosi izravno na Socrates Capital. Stoga odbacuje tužbu kao nedopuštenu u dijelu u kojem se odnosi na društvo Socrates Capital.
Što se tiče ESB-ove mogućnosti da na temelju ocjene ugleda predloženih stjecatelja ocijeni njihovo stručno znanje, Opći sud utvrđuje da je točno da članak 23. stavak 1. Direktive 2013/36 u točki (a) spominje samo ugled predloženog stjecatelja (
3
), dok se u tom istom članku u točki (b) navode ugled, znanje (
4
), vještine i iskustvo (
5
) svakog člana upravljačkog tijela koji vodi poslovanje kreditne institucije nakon predloženog stjecanja.
Međutim, valja istaknuti da, u skladu s uobičajenim shvaćanjem, izraz „ugledan” znači „onaj koji se cijeni” ili „koji se općepoznato poštuje”. Takva definicija, koja osobito upućuje na mišljenje javnosti, ne isključuje da ugled osobe ovisi o njezinom stručnom znanju. Osim toga, u skladu s uvodnom izjavom 8. Direktive 2007/44 (
6
), čije su odredbe preuzete u Direktivi 2013/36, primjena kriterija koji se odnosi na ugled predloženog stjecatelja podrazumijeva da se utvrdi postoje li sumnje o njegovu poštenju i [„stručnom znanju”] te jesu li te sumnje utemeljene.
Opći sud također smatra da je to što se prilikom ispitivanja ugleda predloženog stjecatelja uzima u obzir njegovo stručno znanje u skladu s ocjenom „primjerenosti” tog stjecatelja, kao i s ciljem nadzora stjecanja kvalificiranih udjela, koji se sastoji u tome da se osigura dobro i razborito upravljanje kreditnom institucijom. Budući da imatelj kvalificiranog udjela može utjecati na dotičnu kreditnu instituciju, njegovo stručno znanje doprinosi takvom dobrom i razboritom upravljanju tom institucijom. Zajedničke smjernice (
7
) potkrepljuju to tumačenje, s obzirom na to da se u njima navodi da ocjena ugleda predloženog stjecatelja treba obuhvaćati njegovo poštenje i stručno znanje. Osim toga, na temelju izraza upotrijebljenih u njemačkom pravu u tom području nije moguće isključiti takvo tumačenje jer se u obrazloženju njemačkog zakona kojim se prenosi Direktiva 2007/44 navodi da se kriterij pouzdanosti sastoji od provjere postojanja sumnji u poštenje i „stručno znanje” predloženog stjecatelja i osnovanost tih sumnji.
Opći sud iz toga zaključuje da kriterij ugleda naveden u Direktivi 2013/36 treba tumačiti na način da uključuje procjenu stručnog znanja predloženog stjecatelja.
(
1
)	U smislu članka 6. stavka 4. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL 2013., L 287, str. 63.)
(
2
)	Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL 2013., L 176, str. 338.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 14., str. 105. i ispravak SL 2017., L 20, str. 1.)
(
3
)	Članak 23. stavak 1. točka (a) Direktive 2013/36
(
4
)	Članak 23. stavak 1. točka (b) Direktive 2013/36
(
5
)	Članak 91. stavak 1. Direktive 2013/36
(
6
)	Direktiva 2007/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o izmjeni Direktive Vijeća 92/49/EEZ i direktiva 2002/83/EZ, 2004/39/EZ, 2005/68/EZ i 2006/48/EZ u vezi s pravilima postupanja i kriterijima procjene za bonitetnu procjenu stjecanja i povećanja udjela u financijskom sektoru (SL 2007., L 247, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 164.)
(
7
)	Zajedničke smjernice za bonitetnu procjenu stjecanja i povećanja kvalificiranih udjela u financijskom sektoru koje su 20. prosinca 2016. donijeli Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA), Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje (EIOPA) i Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA)