62021CJ0588_RES
Predmet C-588/21 P
Public.Resource.Org, Inc.
i
Right to Know CLG
protiv
Europske komisije i dr.
Presuda Suda (veliko vijeće) od 5. ožujka 2024.
„Žalba – Pristup dokumentima institucija Europske unije – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Članak 4. stavak 2. – Izuzeća – Odbijanje pristupa dokumentu čije bi otkrivanje ugrozilo zaštitu komercijalnih interesa fizičke ili pravne osobe, uključujući intelektualno vlasništvo – Prevladavajući javni interes koji opravdava otkrivanje – Usklađene norme koje je usvojio Europski odbor za normizaciju (CEN) – Zaštita koja proizlazi iz autorskog prava – Načelo vladavine prava – Načelo transparentnosti – Načelo otvorenog donošenja odluka – Načelo dobrog upravljanja”
Sudski postupak – Usmeni dio postupka – Ponovno otvaranje – Obveza ponovnog otvaranja usmenog dijela postupka kako bi se strankama omogućilo podnošenje očitovanja o pravnim pitanjima iznesenima u mišljenju nezavisnog odvjetnika – Nepostojanje
(čl. 252. drugi st. UFEU-a; Poslovnik Suda, čl. 83.)
(t. 47., 48.)
Institucije Europske unije – Pravo javnosti na pristup dokumentima – Uredba br. 1049/2001 – Izuzeća od prava na pristup dokumentima – Zaštita komercijalnih interesa dotične osobe – Prevladavajući javni interes koji opravdava otkrivanje dokumenata – Usklađene norme koje su dio prava Unije – Slobodan pristup tim normama koji proizlazi iz načelâ vladavine prava i transparentnosti
(čl. 15. st. 3. UFEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 42.; uredbe Europskog parlamenta i Vijeća br. 1049/2001, čl. 4. st. 2., br. 1907/2006 i br. 1025/2012; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2009/48)
(t. 66.-69., 72.-74., 77.-83., 85.)
Kratak prikaz
Prihvaćajući žalbu koju su podnijeli žalitelji Public.Resource.Org Inc. i Right to Know CLG protiv presude Općeg suda u predmetu Public.Resource.Org i Right to Know/Komisija (
1
), Sud, zasjedajući u velikom vijeću, prvi je put odlučio o postojanju prevladavajućeg javnog interesa koji opravdava otkrivanje usklađenih normi koje je usvojio Europski odbor za normizaciju (CEN).
Žalitelji su neprofitne organizacije čija je primarna zadaća učiniti pravo slobodno dostupnim svim građanima. Dana 25. rujna 2018. podnijeli su Europskoj komisiji zahtjev za pristup četirima usklađenim normama koje je usvojio CEN, od kojih se tri odnose na sigurnost igračaka, a jedna na najveću količinu nikla u određenim proizvodima (
2
).
Komisija je odbila zahtjev za pristup na temelju članka 4. stavka 2. prve alineje Uredbe br. 1049/2001 (
3
), na temelju kojeg pristup dokumentu treba odbiti ako bi njegovo otkrivanje ugrozilo zaštitu komercijalnih interesa fizičke ili pravne osobe, uključujući intelektualno vlasništvo, osim ako za njegovo otkrivanje postoji prevladavajući javni interes.
Opći sud je u cijelosti odbio tužbu koju su žalitelji podnijeli protiv odluke Komisije. Potonji su potom podnijeli žalbu Sudu ističući da je Opći sud pogrešno zaključio da ne postoji prevladavajući javni interes koji može opravdati slobodan pristup zatraženim usklađenim normama.
Ocjena Suda
Sud najprije podsjeća na široki doseg prava na pristup dokumentima institucija Europske unije (
4
). Navodi da se te institucije mogu pozivati na izuzeće vezano uz zaštitu komercijalnih interesa određene fizičke ili pravne osobe kako bi uskratile pristup dokumentu ako bi njegovo otkrivanje ugrozilo zaštitu tih interesa, uključujući intelektualno vlasništvo. Međutim, to se izuzeće ne primjenjuje kada prevladavajući javni interes opravdava otkrivanje predmetnog dokumenta.
U tom pogledu, Sud na prvom mjestu ističe da je postupak izrade usklađenih normi određen Uredbom br. 1025/2012 (
5
), na temelju koje Komisija ima središnju ulogu u europskom normizacijskom sustavu. Stoga čak i ako je izrada tih normi povjerena pravnom tijelu, samo je Komisija ovlaštena zahtijevati razradu usklađene norme radi provedbe određene direktive ili uredbe. U tom okviru ona određuje zahtjeve u pogledu sadržaja koje mora ispuniti zatražena usklađena norma te određuje rok za njezino donošenje, nadzire tu izradu te osigurava financiranje i odlučuje o objavi referentnih brojeva dotične usklađene norme u Službenom listu Europske unije.
Nadalje, iako poštovanje usklađenih normi nije obvezno, za proizvode koji poštuju te norme vrijedi pretpostavka sukladnosti s bitnim zahtjevima koji se na njih odnose, a koji su propisani odgovarajućim zakonodavstvom Unije o usklađivanju (
6
). Taj pravni učinak, dodijeljen tim zakonodavstvom, jedna je od bitnih značajki navedenih normi koja ih čini ključnim alatom za gospodarske subjekte u svrhu ostvarivanja prava na slobodno kretanje robe ili usluga na tržištu Unije.
Sud primjećuje da se u ovom slučaju tri od četiri zatražene usklađene norme koje se odnose na sigurnost igračaka odnose na Direktivu 2009/48 (
7
) i da su njihove upute objavljene u Službenom listu Europske unije. U skladu s člankom 13. te direktive, za igračke koje su proizvedene u skladu s tim normama primjenjuje se pretpostavka usklađenosti sa zahtjevima obuhvaćenima navedenim normama. Četvrta norma, koja se odnosi na najveći udio nikla, upućuje na Uredbu br. 1907/2006 (
8
) te je u ovom slučaju očito obvezujuća jer se u točki 27. stavku 3. tablice koja se nalazi u Prilogu XVII. toj uredbi predviđa da u pogledu nikla norme koje donese CEN služe postupcima testiranja za dokazivanje sukladnosti predmetnih proizvoda sa zahtjevima iz te točke.
Slijedom toga, Sud smatra da su zatražene usklađene norme dio prava Unije.
Na drugom mjestu, Sud ističe da se na temelju članka 2. UEU-a Unija temelji na načelu vladavine prava, koje zahtijeva slobodan pristup pravu Unije za sve fizičke ili pravne osobe Unije kao i mogućnost da se pojedinci nedvosmisleno upoznaju sa svojim pravima i obvezama (
9
). Taj slobodan pristup mora osobito omogućiti svakoj osobi koju zakon želi zaštititi da u pravom određenim granicama provjeri poštuju li adresati pravila sadržanih u tom zakonu ta pravila na učinkovit način. Stoga, zbog učinaka koje joj dodjeljuje zakonodavstvo Unije, usklađena norma može specificirati prava koja su dodijeljena pojedincima kao i obveze koje imaju, a ti navodi mogu im biti potrebni kako bi se provjerilo ispunjava li određeni proizvod ili usluga doista zahtjeve takvog zakonodavstva.
U tim uvjetima, Sud utvrđuje da prevladavajući javni interes opravdava otkrivanje zatraženih usklađenih normi.
(
1
)	Presuda od 14. srpnja 2021., Public.Resource.Org i Right to Know/Komisija (T-185/19, EU:T:2021:445)
(
2
)	Radilo se o normama EN 71-5:2015, naslovljenima „Sigurnost igračaka - Dio 5: Kemijske igračke (oprema) koje se ne ubrajaju u eksperimentalnu opremu”; EN 71-4:2013, „Sigurnost igračaka – 4. dio: Eksperimentalna oprema za kemiju i srodne aktivnosti”; EN 71-12:2013, „Sigurnost igračaka – 12. dio: N‑nitrozamini i prekursori nitrozamina”; i EN 12472:2005+A 1:2009, „Metoda simulacije korištenja i korozije za određivanje oslobađanja nikla iz obloženih predmeta” (u daljnjem tekstu: zatražene usklađene norme).
(
3
)	Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1, svezak 16, str. 70.)
(
4
)	To pravo na pristup dokumentima zajamčeno je člankom 15. stavkom 3. prvim podstavkom UFEU-a i člankom 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Provodi se osobito Uredbom br. 1049/2001.
(
5
)	Uredba (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o europskoj normizaciji, o izmjeni direktiva Vijeća 89/686/EEZ i 93/15/EEZ i direktiva 94/9/EZ, 94/25/EZ, 95/16/EZ, 97/23/EZ, 98/34/EZ, 2004/22/EZ, 2007/23/EZ, 2009/23/EZ i 2009/105/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 87/95/EEZ i Odluke br. 1673/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2012., L 316, str. 12.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 64., str. 285.)
(
6
)	Članak 2. točka 1. Uredbe br. 1025/2012, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 5.
(
7
)	Direktiva 2009/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o sigurnosti igračaka (SL 2009., L 170, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 55., str. 213.)
(
8
)	Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94, kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL 2006., L 396, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. i ispravak SL 2017., L 135, str. 46.), kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 552/2009 od 22. lipnja 2009. (SL 2009., L 164, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 263.)
(
9
)	Presuda od 22. veljače 2022., Stichting Rookpreventie Jeugd i dr. (C-160/20, EU:C:2022:101, t. 41. kao i navedena sudska praksa).