Laikina versija
GENERALINIO ADVOKATO
JEAN RICHARD DE LA TOUR IŠVADA,
pateikta 2025 m. rugsėjo 4 d.(1)
Byla C‑43/24 (Shipov)(i)
K. M. H.
prieš
Obshtina Stara Zagora
(Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas, Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sąjungos pilietybė – SESV 21 straipsnio 1 dalis – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 ir 45 straipsniai – Teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje – Kliūtys – Prašymas pakeisti translyčio asmens civilinės būklės duomenis – Nacionalinės procedūros nebuvimas – Kitoje valstybėje narėje priimto akto nebuvimas – Kilmės valstybės narės pareiga pripažinti ir į gimimo liudijimą įrašyti lytinės tapatybės pakeitimą ir paskesnius pakeitimus – Direktyva 2004/38/EB – 4 straipsnis – Pareiga išduoti asmens tapatybės dokumentus, atitinkančius lytį, su kuria tapatinamasi “
I.      Įvadas
1.        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą buvo pateiktas nagrinėjant bylą, kurią K. M. H. iškėlė Obshtina Stara Zagora (Stara Zagoros savivaldybė, Bulgarija), siekdama, kad būtų priimtas teismo sprendimas, kuriuo pripažįstamas jos lyties pakeitimas, nurodant pakeisti asmenvardį(2), ir kad šis pakeitimas būtų įrašytas jos gimimo liudijime.
2.        Taigi šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su asmens, valstybės narės, kurios valdžios institucijos yra kompetentingos keisti jo gimimo liudijimą, piliečio, translytiškumo pripažinimu ir užregistravimu civilinės būklės aktų registre. Nors šis asmuo pasinaudojo savo teise laisvai judėti ir gyventi kitoje valstybėje narėje, jo prašymo dalykas nėra jo tapatybės dalies, teisėtai įgytos kitoje valstybėje narėje, pakeitimo pripažinimas.
3.        Civilinės būklės aktų registravimo srityje iki 2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Mirin(3) priėmimo Teisingumo Teismo jurisprudencija buvo formuojama tik dėl vienoje valstybėje narėje priimto akto ar sprendimo poveikio pripažinimo kitoje valstybėje narėje, daugiausia remiantis SESV 21 straipsnyje įtvirtinta Sąjungos piliečių teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, kartu primenant, kad Sąjungos teisė neturi įtakos šių valstybių kompetencijai civilinės būklės aktų srityje.
4.        Be to, šioje jurisprudencijoje, kalbant apie teisinių ryšių pripažinimą, Teisingumo Teismas aiškiai patikslino, jog tai, kad viena valstybė narė pripažįsta teisinę situaciją, teisėtai nustatytą kitoje valstybėje narėje, nereiškia, kad pirmoji valstybė narė, kurioje ta situacija lemia Sąjungos teisėje numatytas pasekmes, privalo pakeisti savo reglamentavimą, susijusį su asmenų statusu(4). Galiausiai kitose srityse Teisingumo Teismas pabrėžė valstybių narių kompetenciją lytinės tapatybės pripažinimo klausimais(5).
5.        Byloje, kurioje priimtas Sprendimas Mirin, nacionalinė lytinės tapatybės pakeitimo procedūra
buvo atlikta valstybėje narėje, kurios pilietybę turėjo atitinkamas asmuo(6). Nagrinėjamu atveju taip nėra, nes valstybė narė, kurios pilietybę turi suinteresuotasis asmuo, griežtai prieštarauja lytinės tapatybės pakeitimų pripažinimui.
6.        Šiuo prašymu priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismo prašoma nuspręsti dėl nacionalinių teismų išaiškintų valstybės narės teisės aktų, pagal kuriuos nepripažįstamas jos piliečių lytinės tapatybės pakeitimas, nei jo pasekmės, jei šis lytinės tapatybės pakeitimas nebuvo teisiškai konstatuotas kitoje valstybėje narėje(7), atitikties Sąjungos teisei. Šis klausimas, kadangi susijęs su valstybių narių kompetencija asmenų civilinės būklės srityje, yra labai svarbus.
7.        Taigi Teisingumo Teismas turės nustatyti, kaip pagrindinėje byloje aptariama situacija patenka į Sąjungos teisės taikymo sritį, kokia yra kliūtis įgyvendinti teises, kuriomis gali remtis atitinkamas asmuo, ir ar ši kliūtis gali būti pateisinama.
8.        Išdėstysiu priežastis, dėl kurių Teisingumo Teismas, atsižvelgdamas į tam tikras Sąjungos teisės nuostatas, galėtų nuspręsti, kad valstybė narė privalo pašalinti kliūtis laisvai judėti ir gyventi šalyje, atsiradusias dėl to, kad joje nėra teisiškai pripažįstama vieno iš jos piliečių lytinė tapatybė, pakeičiant jo gimimo liudijimą ir asmens tapatybės dokumentus, atsižvelgiant į lytį, su kuria tapatinamasi, net ir tuo atveju, jei lytinės tapatybės pakeitimas nebuvo teisiškai konstatuotas kitoje valstybėje narėje.
II.    Teisinis pagrindas
A.      Sąjungos teisė
9.        Šioje išvadoje remsiuosi SESV 20 straipsniu ir 21 straipsnio 1 dalimi, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos(8) 7 straipsniu ir 45 straipsnio 1 dalimi, taip pat Direktyvos 2004/38/EB(9) 4 straipsnio 3 dalimi.
B.      Bulgarijos teisė
1.      Civilinės būklės aktų registravimo įstatymas
10.      Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo 1 straipsnio 2 dalyje nustatyta:
„Civilinė metrikacija apima gimimo, santuokos ir mirties registravimą civilinės būklės aktų registruose ir asmenų registravimą gyventojų registre.“
11.      Šio įstatymo 2 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Asmenų civilinė metrikacija Bulgarijos Respublikoje grindžiama jų civilinės būklės aktuose nurodytais duomenimis ir duomenimis, esančiais kituose įstatyme nurodytuose aktuose.“
12.      Šio įstatymo 3 straipsnyje įtvirtinta:
„1.      Civilinės būklės aktų registruose registruojami 1 straipsnio 2 dalyje nurodyti įvykiai, susiję su visais asmenimis, kurie įvykio metu yra Bulgarijos piliečiai, ir asmenimis, kurie nėra Bulgarijos piliečiai, bet įvykio metu yra Bulgarijos Respublikos teritorijoje.
2.      Gyventojų registre registruojami:
1.      Visi Bulgarijos piliečiai;
<...> [(10)]“
13.      Pagal šio įstatymo 8 straipsnio 1 dalį pagrindiniai asmenų duomenys registruojant civilinės būklės aktus yra asmenvardis, gimimo data ir vieta, lytis, pilietybė ir asmens kodas.
14.      Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo 9 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Bulgarijos Respublikos teritorijoje gimusio Bulgarijos piliečio asmenvardis susideda iš vardo, tėvavardžio ir pavardės. Visos trys asmenvardžio dalys įrašomos gimimo liudijime.“
15.      Šio įstatymo 13 straipsnyje nustatyta:
„Kiekvieno asmens tėvavardis sudaromas iš tėvo vardo ir rašomas su priesaga ‑ov arba ‑ev bei galūne pagal vaiko lytį, nebent pagal tėvo vardą negalima pridėti šių galūnių arba jos prieštarauja tėvų šeimos, etninėms ar religinėms tradicijoms.“
16.      Šio įstatymo 14 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta:
„Kiekvieno asmens pavardė yra tėvo pavardė arba tėvavardis su priesaga ‑ov arba ‑ev ir galūne pagal vaiko lytį, nebent pagal tėvų šeimos, etnines ar religines tradicijas būtų reikalaujama kitaip.“
17.      Šio įstatymo 19 straipsnio 1 dalis suformuluota taip:
„Keisti vardą, tėvavardį ar pavardę leidžia teismas, remdamasis rašytiniu suinteresuotojo asmens prašymu, kai jie
yra juokingi, negarbingi ar socialiai nepriimtini, taip pat tais atvejais, kai tai būtina dėl svarbių aplinkybių.“
18.      Pagal Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo 45 straipsnio 1 dalies 6–8 punktus gimimo liudijime nurodomas naujagimio asmenvardis, vaiko asmens kodas (tik dėl Bulgarijos piliečių), taip pat lytis ir pilietybė.
19.      Šio įstatymo 73 straipsnyje numatyta, kad
asmenų civilinės būklės duomenys, nurodyti civilinės būklės aktuose, keičiami teismine arba administracine tvarka.
20.      Pagal šio įstatymo 76 straipsni 5 dalį asmenvardis ir lytis keičiami teismine tvarka.
21.      Pagal šio įstatymo 100 straipsnį Bendra civilinės būklės aktų registravimo ir administracinių paslaugų gyventojams sistema (ESGRAON) yra nacionalinė fizinių asmenų civilinės būklės registravimo sistema Bulgarijos Respublikoje ir šių asmenų asmens duomenų šaltinis.
22.      Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo 101 straipsnio 1–4 punktuose nurodyta:
„ESGRAON funkcijos:
1)      įsteigti ir tvarkyti civilinės būklės aktų registrus;
2)      įsteigti ir tvarkyti nacionalinį elektroninį civilinės būklės aktų registrą;
3)      įsteigti ir tvarkyti gyventojų registrą;
4)      sukurti fizinių asmenų unikalaus administracinio identifikatoriaus (asmens kodo) kūrimo ir suteikimo sistemą, taip pat įsteigti ir tvarkyti asmens kodų registrą.“
2.      Bulgarijos asmens tapatybės dokumentų įstatymas
23.      Pagal pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos 1999 m. balandžio 1 d.
Zakon za bulgarskite lichni dokumenti (Bulgarijos asmens tapatybės dokumentų įstatymas)(11) 4 straipsnio 1 dalį kiekvienas Bulgarijos pilietis turi teisę į asmens tapatybės dokumentą.
24.      Šio įstatymo 9 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Pasikeitus vardui, asmens kodui (asmens numeriui arba užsieniečio asmens numeriui), lyčiai, pilietybei arba iš esmės ir ilgam pasikeitus išvaizdai, asmuo ne vėliau kaip per 30 dienų privalo kreiptis dėl naujų Bulgarijos asmens tapatybės dokumentų išdavimo.“
25.      Šio įstatymo 13 straipsnio 1 dalyje išvardytos asmens tapatybės dokumentų rūšys. Tai – asmens tapatybės kortelė, pasas ir vairuotojo pažymėjimas.
26.      Pagal šio įstatymo 16 straipsnio 1 dalį asmens tapatybės dokumentuose turi būti nurodyti atitinkamo asmens asmenvardis, gimimo data, asmens kodas, lytis ir pilietybė. Šio straipsnio 2 ir 6 dalyse patikslinama, kad pase ir asmens tapatybės kortelėje turi būti nurodyti ir biometriniai duomenys.
27.      Bulgarijos asmens tapatybės dokumentų įstatymo papildomųjų nuostatų 16 punkto 1 dalyje patikslinama, kad biometriniai duomenys – tai piliečio veido atvaizdas ir jo pirštų atspaudai.
III. Pagrindinės bylos faktinės aplinkybės ir prejudiciniai klausimai
28.      K. M. H. – tai asmuo, 1990 m. rugpjūčio 7 d. gimęs Bulgarijoje; jo gimimo liudijime buvo nurodyta, kad jo lytis – vyriškoji, taip pat nurodytas jo asmenvardis, sudarytas iš vardo, tėvavardžio ir pavardės(12), atitinkančių šią lytį. Jam taip pat buvo suteiktas asmens kodas ir išduotas asmens tapatybės dokumentas, kuriame irgi buvo nurodyta, kad jo lytis – vyriškoji. Vis dėlto K. M. H. teigia, kad ji(13) nuo pat mažens „dėl savo išvaizdos, elgesio, pasaulėžiūros, emocionalumo ir manierų visada jautėsi moterimi“(14).
29.      Šiuo metu ji gyvena Italijoje ir turi nuolatinį partnerį italą(15), kuris ją išlaiko. K. M. H. buvo taikyta hormonų terapija, kuri leidžia jai prisistatyti moterimi, ir ji nori atlikti lyties pakeitimo operaciją, o tai reiškia, kad turi pasikeisti jos civilinė būklė. Neatitiktis tarp, viena vertus, jos išvaizdos ir jos, kaip moters, elgesio ir, kita vertus, to, kad ji turi oficialius asmens tapatybės dokumentus, įskaitant asmens tapatybės kortelę, kaip vyriškosios lyties asmuo, kelia jai nepatogumų ir kasdienių problemų, pirmiausia ieškant darbo.
30.      Dėl nurodytų priežasčių K. M. H. 2017 m. kreipėsi į Rayonen sad Stara Zagora (Stara Zagoros apylinkės teismas, Bulgarija) su prašymu remiantis Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo 19 straipsnio 1 dalimi konstatuoti, kad jos lytis – moteriškoji, nurodyti jos asmenvardžio K. M. H. (vyro vardas, tėvavardis ir pavardė) pakeitimą asmenvardžiu K. M. H. (moters vardas, tėvavardis ir pavardė) ir įtraukti šį pakeitimą į jai išduotą gimimo liudijimą.
31.      Tas teismas, atsižvelgdamas į įvairias medicinines išvadas ir teismo eksperto ataskaitą, patvirtinančias K. M. H. teiginius, susijusius su pareikšta lytine tapatybe, 2018 m. vasario 28 d. sprendimu jos prašymą atmetė. Jis pripažino K. M. H. translytiškumą ir konstatavo, kad prašymas pripažinti lytinės tapatybės pakeitimą(16) kyla iš laisvos valios ir informacija pagrįsto pasirinkimo. Vis dėlto jis nurodė, kad teisinis kriterijus, leidžiantis patenkinti šį prašymą pagal Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo 73 straipsnį, siejamą su šio įstatymo 19 straipsniu, nėra įvykdytas. Jis konstatavo, kad Bulgarijos teisėje nenumatyta galimybė remiantis psichologiniais pagrindais pakeisti civilinės būkles akte nurodytus faktus.
32.      Pateikus apeliacinį skundą Okrazhen sad Stara Zagora (Stara Zagoros apygardos teismas, Bulgarija), šis 2018 m. birželio 15 d. patvirtino pirmosios instancijos teismo sprendimą pirmiausia nurodęs, kad Bulgarijos teisės aktų leidėjas numatė registruoti lytį, kuri gimus nustatyta remiantis pirminiais lytiniais požymiais. Nėra galimybės leisti pakeisti lytį, išskyrus atvejus, kai tai būtina dėl fizinių (kūno) pokyčių. Be to, Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo nuostatos yra visiškai aiškios ir jų neįmanoma aiškinti kitaip. Galiausiai valstybė, kaip teisės aktų leidėjas, turi imtis priemonių, kad būtų gerbiamas piliečių privatus ir šeimos gyvenimas, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos(17) 8 straipsnyje įtvirtintą nuostatą, kuri taikoma tiesiogiai.
33.      2019 m. vasario 7 d. nutartimi leidęs pateikti kasacinį skundą, Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas, Bulgarija) 2019 m. birželio 28 d. sprendimu konstatavo, kad, nepaisant to, kad nėra atitinkamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal privataus ir šeimos gyvenimo gerbimo principą reikalaujama, jog teismas tam, kad atsižvelgiant į EŽTK 8 straipsnį būtų užtikrinta tinkama viešojo ir individualaus interesų pusiausvyra, kiekvienu konkrečiu atveju įvertintų, ar įvykdytos esminės asmens lyties pakeitimo sąlygos, taikomos teisiniam civilinės būklės duomenų, įrašytų gimimo liudijime, pakeitimui. Jis nusprendė grąžinti bylą iš naujo nagrinėti Okrazhen sad Stara Zagora (Stara Zagoros apygardos teismas), kad šis surinktų naujus įrodymus dėl K. M. H. medicininės būklės.
34.      2019 m. lapkričio 21 d. sprendimu tas teismas, remdamasis antra eksperto išvada, kurioje patvirtinamas K. M. H. translytiškumas, vėl atmetė jos prašymą pakeisti įrašą apie civilinę būklę, pakartodamas savo pirmajame sprendime nurodytus motyvus, grindžiamus tuo, kad nėra procedūros, leidžiančios į gimimo liudijimą įrašyti „psichologinės lyties“.
35.      Dėl šio sprendimo K. M. H. pateikė kasacinį skundą Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas). Šį kasacinį skundą 2023 m. birželio 26 d. buvo leista pateikti atsižvelgiant į tai, kad minėtas sprendimas nesuderinamas su K. M. H nurodytu 1996 m. balandžio 30 d. Sprendimu P. / S.  (18), susijusiu su teisiniais klausimais, kurie yra ginčo dalykas ir kuriuos prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas reziumavo taip: „Ar fiziniai asmenys turi teisę patys nustatyti savo tapatybę, įskaitant lytinę tapatybę? Ar teismo atsisakymas leisti pakeisti pareiškėjo, kuris teigia esąs transseksualus, lytį, vardą, pavardę ir asmens kodą civilinės būklės aktuose  reiškia nevienodą požiūrį?“
36.      Šis procesas buvo atnaujintas po to, kai Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas) Civilinių bylų skyrių
plenarinė sesija priėmė 2023 m. vasario 20 d. aiškinamąjį sprendimą Nr. 2/2020(19), kuris privalomas visoms valstybės valdžios institucijoms ir visiems teismams, įskaitant visas Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas) sudėtis. Atsakant į klausimą, ar asmens, kuris teigia esąs translytis, civilinės būklės aktų įrašuose esančių duomenų keitimo sąlygoms taikomas EŽTK 8 straipsnis, pirmiausia buvo nuspręsta(20), kad pagal Bulgarijoje galiojančią materialinę teisę tokiu atveju nenumatyta galimybė pakeisti duomenų, susijusių su lytimi, vardu, pavarde ir asmens kodu civilinės būklės akto įrašą liudijančiame dokumente. Be to, pagal Sąjungos teisę nėra darytina kitokia išvada, nes su asmenų civiline būkle susijusios nuostatos priklauso valstybių narių kompetencijai. Galiausiai šis sprendimas grindžiamas 2021 m. spalio 26 d.
Konstitutsionen sad (Konstitucinis Teismas, Bulgarija) sprendimu Nr. 15, iš kurio matyti, kad sąvoka „lytis“ pagal Konstituciją gali būti suprantama tik kaip biologinė ir kad dėl moralinių ir (arba) religinių taisyklių bei principų, kuriais grindžiami visuomenėje nusistovėję požiūriai ir vertybės, kurių stabilumą ir tvarumą reikia užtikrinti, viešasis interesas yra svarbesnis už translyčių asmenų interesus. Šiuo klausimu šiame sprendime pabrėžiamas asmens, kuris teigia esąs „transseksualus“, įrašo gimimo liudijime pakeitimo poveikis kitų asmenų, įskaitant nepilnamečius ir neveiksnius asmenis, kaip antai šio asmens vaikus, taip pat jo sutuoktinio civilinei būklei.
37.      Vis dėlto Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas) kyla abejonių dėl aiškinamajame sprendime pateikto išaiškinimo. Pirma, remdamasis EŽTK 8 straipsniu ir ESS 9 straipsniu, jis teigia, kad diskriminacija, kaip ji suprantama pagal šias nuostatas, būtų, jei nacionalinės teisės, draudžiančios diskriminaciją dėl lyties, taikymo sritis būtų apribota interseksualiais asmenimis ir kitais asmenimis dėl tam tikrų medicininių priežasčių. Jis taip pat nurodo tokius pačius arba panašius atvejus, dėl kurių kitose valstybėse narėse buvo priimti kitokie sprendimai, keldamas Bulgarijos translyčių asmenų teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimo klausimą.
38.      Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kelia klausimą, ar draudimu teisiškai pakeisti gimimo liudijime nurodytus duomenis nėra pažeidžiami SESV 8 ir 21 straipsniuose nustatyti Sąjungos piliečių lygybės ir teisės laisvai judėti principai, „įtvirtinti <...> Chartijos 7 straipsnyje
ir EŽTK 8 straipsnyje“, nes suinteresuotieji asmenys negali įrodyti savo tapatybės dokumentais, kuriuose jie nurodyti kaip kitos lyties asmenys.
39.      Galiausiai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, jog reikia, kad Teisingumo Teismas įvertintų, ar Konsitutsionen sad (Konstitucinis Teismas) pateiktas imperatyvus išaiškinimas, pagal kurį sąvoka „lytis“ gali būti suprantama tik kaip biologinė, atitinka Sąjungos teisėje nustatytus reikalavimus ir ar jis gali būti teisinė kliūtis registruoti lytinę tapatybę civilinės būklės aktuose.
40.      Šiomis aplinkybėmis Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar pagal [ESS] 9 straipsnyje ir [SESV] 8 ir 21 straipsniuose įtvirtintus ir [Chartijos] 7 straipsnyje ir [EŽTK] 8 straipsnyje garantuojamus Sąjungos piliečių lygybės ir judėjimo laisvės principus draudžiama valstybės narės nacionalinės teisės nuostata, kuria užkertamas kelias pakeisti duomenis apie pareiškėjo, kuris teigia esąs translytis, lytį, vardą, pavardę ir asmens kodą civilinės būklės aktuose?
2.      Ar pagal [ESS] 9 straipsnyje ir [SESV] 8 ir 21 straipsniuose įtvirtintus Sąjungos piliečių lygybės ir judėjimo laisvės principus, SESV 10 straipsnyje nustatytą diskriminacijos dėl lyties, rasinės arba etninės kilmės, religijos ar įsitikinimų, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos draudimą, kurie yra garantuojami [Chartijos] 7 straipsnyje ir [EŽTK] 8 straipsnyje, taip pat veiksmingos teisminės gynybos principą draudžiama tokia nacionalinė jurisprudencija (šiuo atveju – <...> aiškinamasis sprendimas <...>), pagal kurią Europos Sąjungos valstybės narės teritorijoje taikomoje objektyviojoje materialinėje teisėje nenumatyta galimybės pakeisti duomenis apie lytį, vardą, pavardę ir asmens kodą pareiškėjo, kuris teigia esąs translytis, civilinės būklės aktuose, ir dėl to asmuo atsiduria kitokioje padėtyje, nei būtų buvęs kitoje valstybėje narėje, kurios nacionalinė jurisprudencija yra priešinga?
Ar leistina tokia nacionalinė jurisprudencija, pagal kurią dėl religinių vertybių ir moralinių įsitikinimų neleidžiama keisti lytinės tapatybės, išskyrus atvejus, kai tai būtina tam tikriems – interseksualiems – asmenims dėl medicininių priežasčių?
Ar leistina tokia nacionalinė jurisprudencija, pagal kurią dėl religinių vertybių ir moralinių įsitikinimų pakeisti lytį leidžiama tik tam tikrais atvejais ir tam tikriems (interseksualiems) asmenims dėl medicininių priežasčių, bet ne kitais lytinės tapatybės keitimo dėl kitų medicininių priežasčių atvejais?
3.      Ar su [Direktyvos 2004/38] ir SESV 21 straipsnio 1 dalies taikymu susijusioje [Teisingumo Teismo] jurisprudencijoje [2018 m. birželio 5 d. Sprendime Coman ir kt. (C‑673/16, EU:C:2018:385) ir Sprendime Pancharevo] nustatyta Europos Sąjungos valstybių narių pareiga pripažinti kitoje valstybėje narėje pagal tos valstybės teisę nustatytą asmens civilinę būklę taikoma ir lyčiai, kaip vienam esminių civilinės būklės akto įrašo elementui? Ar kitoje valstybėje narėje konstatuotas asmens, kuris yra ir Bulgarijos pilietis, lyties pakeitimas privalo būti registruojamas atitinkamame Bulgarijos Respublikos registre?
4.      Ar atsižvelgiant į Chartijoje ir EŽTK numatytą teisę į teisingą bylos nagrinėjimą leidžiamas Konstitutsionen sad (Konstitucinis Teismas) pateiktas imperatyvus Konstitucijos išaiškinimas, pagal kurį sąvoka „lytis“ turi būti suprantama tik kaip biologinė kategorija[?] [A]r toks išaiškinimas atitinka Sąjungos teisės reikalavimus ir ar jis gali būti teisinė kliūtis registruoti lyties pakeitimą [civilinės būklės aktų registre]?“
41.      2024 m. gegužės 27 d. prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas atsakė į Teisingumo Teismo prašymą pateikti informacijos.
42.      Rašytines pastabas pateikė K. M. H., Estijos, Nyderlandų, Portugalijos ir Vengrijos vyriausybės, taip pat Europos Komisija. K. M. H., Bulgarijos ir Nyderlandų vyriausybės bei Komisija dalyvavo 2025 m. gegužės 22 d. vykusiame posėdyje ir atsakė į Teisingumo Teismo žodžiu pateiktus klausimus.
IV.    Analizė
43.      Pirmiausia pažymėtina, kad pirmasis prejudicinis klausimas susijęs su nacionalinės teisės aktais, kuriais draudžiama registruoti lyties pakeitimą civilinės būklės aktų registre, o visi kiti klausimai susiję su nacionalinių teismų praktika, pagal kurią šių teisės aktų aiškinimas neleidžia keisti translyčio asmens civilinės būklės.
44.      Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar pagal Sąjungos teisės nuostatas, susijusias su Sąjungos piliečių lygybe, jų teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, nediskriminavimu ir veiksminga teismine gynyba, kurios įtvirtintos Chartijoje, draudžiama, kad pagal nacionalinės teisės aktus bei nacionalinių teismų pateikiamą šių aktų išaiškinimą Bulgarijos piliečiui būtų neleidžiama „keisti lytinės tapatybės“(21) siekiant ją įrašyti į jo gimimo liudijimą ir asmens tapatybės dokumentus, įskaitant atvejus,
kai nebuvo lyties keitimo operacijos.
45.      Kadangi šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas nagrinėjant Bulgarijos piliečio ir Bulgarijos institucijos, kompetentingos civilinės būklės aktų registravimo klausimais, ginčą, kuris nesusijęs su kitoje valstybėje narėje registruoto akto ar sprendimo pripažinimu, reikia patikslinti, kas pateisina Teisingumo Teismo jurisdikciją(22).
46.      Mano nuomone, pakanka konstatuoti, kad K. M. H. situacija patenka į SESV 21 straipsnio 1 dalies taikymo sritį(23). Iš tikrųjų K. M. H., kaip Bulgarijos pilietė(24), pasinaudojo savo teise laisvai judėti kitoje valstybėje narėje, t. y. Italijos Respublikoje. Ji nori ten gyventi ir dirbti bei laisvai judėti valstybių narių teritorijoje, turėdama tapatybę, kuri atsirastų teisiškai pripažinus jos lytinę tapatybę kilmės valstybėje narėje, taip pat nori, kad jai būtų užtikrintas šeimos gyvenimas su partneriu italu. Tik Bulgarijos Respublika yra kompetentinga išduoti K. M. H. asmens tapatybės kortelę arba pasą, kuriame nurodyta jos pilietybė.
47.      Taigi K. M. H. gali remtis, be kita ko, pagal SESV 20 straipsnio 2 dalies a punktą ir 21 straipsnio 1 dalį kiekvienam Sąjungos piliečiui suteikta pagrindine ir asmenine teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje laikantis, kaip nurodyta pastarojoje nuostatoje, Sutartyse ir joms įgyvendinti priimtose nuostatose nustatytų apribojimų bei sąlygų(25). Šiuo klausimu pažymėtina, kad Direktyva 2004/38 siekiama, be kita ko, nustatyti naudojimosi šiomis teisėmis sąlygas ir jų apribojimus(26). Pirmiausia jos 4 straipsnio 3 dalyje numatytas asmens tapatybės kortelės arba paso išdavimas.
48.      Kalbant apie prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimus, pirmiausia, pirmuosius du klausimus, pažymėtina, kad nacionalinis teismas šį prašymą ir atsakymą į Teisingumo Teismo prašymą pateikti informacijos pateikė prieš priimant Sprendimą Mirin, susijusį su Sąjungos piliečio vardo ir lytinės tapatybės pakeitimo įrašu jo gimimo liudijime, atliktu valstybės narės, kurios pilietybę turi šis pilietis, kompetentingos institucijos. Teisingumo Teismas nusprendė, kad „SESV 20 straipsnis ir 21 straipsnio 1 dalis, siejami su Chartijos 7 ir 45 straipsniais, turi būti aiškinami kaip draudžiantys valstybės narės teisės aktus, pagal kuriuos neleidžiama pripažinti šios valstybės narės piliečio vardo ir lytinės tapatybės pakeitimo, kitoje valstybėje narėje teisėtai atlikto naudojantis judėjimo ir apsigyvenimo laisve, ir apie tokį pakeitimą padaryti įrašo šio asmens gimimo liudijime ir dėl kurių tas asmuo priverstas pradėti naują teisminio pobūdžio procedūrą dėl lyties tapatybės keitimo pirmojoje valstybėje narėje, kurioje neatsižvelgiama į pakeitimą, teisėtai atliktą toje kitoje valstybėje narėje“(27).
49.      Vis dėlto yra svarbus skirtumas tarp bylos, kurioje priimtas Sprendimas Mirin, ir šios bylos – šioje byloje nėra teisėtai kitoje valstybėje narėje atlikto lytinės tapatybės pakeitimo. Taigi pirmasis ir antrasis prejudiciniai klausimai išlieka aktualūs.
50.      Be to, nors Sprendimas Mirin leidžia išsklaidyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo trečiajame prejudiciniame klausime išreikštas abejones, šis klausimas yra nepriimtinas, nes tai nėra ginčo dalykas, taigi klausimas hipotetinis. Iš tikrųjų, kaip matyti iš atsakymo į Teisingumo Teismo prašymą pateikti informacijos, dėl K. M. H. Italijoje, kur ji gyvena, nebuvo priimtas joks teismo ar administracinis sprendimas.
51.      Galiausiai ketvirtąjį klausimą, mano manymu, galima suprasti taip, kad juo siekiama išsiaiškinti, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas negali pateikti Sąjungos teisę atitinkančio nacionalinės nuostatos aiškinimo vien dėl to, kad Konsitutsionen sad (Konstitucinis Teismas) šią nuostatą išaiškino nesuderinamai su šia teise. Pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją į šį klausimą reikia atsakyti neigiamai.
52.      Iš tikrųjų Teisingumo Teismas yra nusprendęs, pirma, kad nacionalinis teismas, pasinaudojęs jam SESV 267 straipsnio antroje pastraipoje suteikta galimybe, turi neatsižvelgti į aukštesnės instancijos nacionalinio teismo vertinimus, jei remdamasis Teisingumo Teismo pateiktu išaiškinimu mano, kad jie neatitinka Sąjungos teisės, ir prireikus netaikyti nacionalinės teisės normos, įpareigojančios jį laikytis šio aukštesnės instancijos teismo sprendimų. Antra, tokia išvada taikytina ir tuo atveju, kai bendrosios kompetencijos teismas privalo laikytis, kaip jis mano, Sąjungos teisei prieštaraujančio nacionalinio konstitucinio teismo sprendimo(28).
53.      Taigi siūlau Teisingumo Teismui atliekant analizę sutelkti dėmesį į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus, kiek jie grindžiami SESV 21 straipsniu ir Chartijos 7 straipsniu, ir nagrinėti juos kartu.
54.      Kadangi K. M. H. gali remtis SESV 21 straipsnio 1 dalimi, mano nuomone, tam tikrus prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodytus pagrindus, būtent nuostatas, susijusias su lygybe (ESS 9 straipsnis ir SESV 8 straipsnis), nediskriminavimu (SESV 10 straipsnis) ir teise į veiksmingą teisinę gynybą (Chartijos 47 straipsnis), būtų galima atmesti.
55.      Taigi siūlau performuluoti pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus. Be to, nacionaliniams teismams ir Teisingumo Teismui bendradarbiaujant, kaip numatyta SESV 267 straipsnyje, ir siekiant naudingai atsakyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, kad jis galėtų priimti sprendimą savo nagrinėjamoje byloje, Teisingumo Teismui gali prireikti atsižvelgti į Sąjungos teisės nuostatas, kurių nacionalinis teismas savo klausime nenurodė(29).
56.      Taigi, atsižvelgiant į prašymo priimti prejudicinį sprendimą tikslą(30), reikėtų manyti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar SESV 20 straipsnis ir 21 straipsnio 1 dalis bei Chartijos 7 straipsnis ir 45 straipsnio 1 dalis, siejami su Direktyvos 2004/38 4 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinių teismų išaiškinti nacionalinės teisės aktai, kuriais neleidžiama teisiškai pripažinti savo piliečių lytinės tapatybės pakeitimo, įskaitant atvejus,
kai nebuvo lyties keitimo operacijos, taip pat jų asmenvardžio ir asmens kodo pakeitimo ir padaryti atitinkamo įrašo jų gimimo liudijime, kai nuo šio įrašo priklauso jų asmens tapatybės dokumentuose esančios informacijos pakeitimas.
57.      Civilinės būklės ir translytiškumo teisinio pripažinimo klausimais Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs dėl valstybių narių pareigų pagal Sąjungos teisę esant konkrečioms aplinkybėms, t. y. kai kitoje valstybėje narėje teisėtai atliktas tapatybės pakeitimas(31). Šioje jurisprudencijoje vadovaujamasi tokia pačia logika, kaip ir jurisprudencijoje, susijusioje su asmenvardžiu. Ji grindžiama išvada, kad, kai „judaus“ Sąjungos piliečio tapatybė, pripažinta valstybėje narėje, skiriasi nuo valstybėje narėje, kurios pilietis jis yra, registruotos tapatybės, kliudoma naudotis SESV 20 straipsnyje ir 21 straipsnio 1 dalimi suteiktomis teisėmis(32).
58.      Šia kliūtimi pateisinamas valstybių narių kompetencijos asmens civilinės būklės klausimais ribojimas. Remiantis Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija, pagal šiuo metu galiojančią Sąjungos teisę asmenų civilinė būklė, prie kurios priskiriamos nuostatos dėl vardo, pavardės ir lyties tapatybės pakeitimo, yra valstybių narių kompetencijai priklausanti sritis, o Sąjungos teisė nedaro poveikio šiai kompetencijai. Vis dėlto įgyvendindama šią kompetenciją kiekviena valstybė narė turi laikytis Sąjungos teisės, visų pirma Sutarties nuostatų, susijusių su kiekvienam Sąjungos piliečiui pripažįstama teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, šiuo tikslu pripažindama kitoje valstybėje narėje pagal tos kitos valstybės teisę nustatytą asmenų civilinę būklę(33).
59.      Nesant akto ar sprendimo, teisėtai gauto kitoje valstybėje narėje nei ta, kurios pilietybę turi suinteresuotasis asmuo, nebereikia spręsti klausimo dėl sunkumų, susijusių su asmens civiline būkle, kuri vien dėl to, kad jis pasinaudojo savo teise laisvai judėti ir gyventi kitoje valstybėje narėje, skiriasi atsižvelgiant į atitinkamas valstybes nares.
60.      Naujas Teisingumo Teismui pateiktas klausimas – tai klausimas, kaip užtikrinti veiksmingą naudojimąsi šia teise, kai Sąjungos piliečio lytinė tapatybė, su kuria jis tapatinasi, skiriasi nuo lytinės tapatybės, nurodytos jo gimimo liudijime ir juo remiantis įrašytos jo asmens tapatybės kortelėje arba pase. Nagrinėjamu atveju, kaip K. M. H. teigia nacionaliniuose teismuose, ji neturi asmens tapatybės dokumentų, kurie leistų jai judėti, gyventi ir dirbti valstybių narių teritorijoje neišsklaidžius abejonių, kylančių dėl neatitikties tarp, viena vertus, jos lyties, nurodytos šiuose dokumentuose ir atitinkančios nurodytąją jos gimimo liudijime, ir, kita vertus, lyties, su kuria ji tapatinasi.
61.      Taigi kyla klausimas, kaip pagal Sąjungos teisę galima pagrįsti valstybių narių pareigą teisiškai pripažinti savo piliečio, gimusio jų teritorijoje, lytinės tapatybės pakeitimą.
62.      Nesant kitoje valstybėje narėje priimto akto ar sprendimo, mano manymu, tokios situacijos negalima įtraukti į SESV 21 straipsnio 1 dalies, aiškinamos atsižvelgiant į „judžių“ Sąjungos piliečių tapatybę, taikymo sritį, kai ši tapatybė atitinkamose valstybėse narėse skiriasi. Remiantis vien šiuo pagrindu, net ir atsižvelgiant į Chartijos 7 straipsnį, nuspręsti, kad valstybė narė privalo teisiškai pripažinti lytinę tapatybę, reikštų neigti valstybių narių kompetencijos asmens statuso, taigi ir civilinės būklės, klausimais principą. Toks sprendimas galiausiai lemtų neribotą teisių, susijusių su Sąjungos pilietybe, pripažinimą, nors jokioje Sutarčių nuostatoje tai nenumatyta. Be to, aiškinimą, grindžiamą Chartijos 45 straipsnio 1 dalimi, riboja Chartijos 51 straipsnio 2 dalis.
63.      Taigi, kaip Komisija
teigė per posėdį, manau, kad atsakymas, grindžiamas SESV 21 straipsnio 1 dalimi, siejama su Direktyvos 2004/38 4 straipsnio 3 dalimi, yra tinkamesnis.
64.      Jis turi esminį pranašumą – juo atsižvelgiama į Sąjungos piliečių naudojimosi teise laisvai judėti ir gyventi šalyje, nustatyta SESV 21 straipsnio 1 dalyje, apribojimus ir sąlygas, nurodytus Direktyvoje 2004/38(34). Be to, tokį atsakymą galima pagrįsti trimis Teisingumo Teismo sprendimais: viena vertus, Sprendimu Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date, susijusiu su asmens tapatybės kortelės, kuri gali būti naudojama kaip kelionės Europos Sąjungoje dokumentas, išdavimo sąlygomis, ir, kita vertus, sprendimais Mirin ir Deldits, susijusiais su translytiškumo registravimu viešuosiuose registruose.
65.      Iš tikrųjų Teisingumo Teismas yra pripažinęs, kad erdvės be vidaus sienų sukūrimas apima kiekvienam Sąjungos piliečiui SESV 20 straipsnio 2 dalies a punktu ir 21 straipsnio 1 dalimi tiesiogiai suteikiamą teisę laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, Direktyva 2004/38 siekiama supaprastinti naudojimąsi šia teise(35).
66.      Taigi asmens tapatybės kortelės ir pasai, kuriuose, be kita ko, pateikiamas jų turėtojo veido atvaizdas, padeda nustatyti Sąjungos piliečių tapatybę(36) visų pirma,
kad būtų patvirtinta, jog jie turi teisę laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, vadinasi, ir naudotis šia teise(37).
67.      Vadinasi, jei atitinkamos valstybės narės išduotuose asmens tapatybės kortelėse ir pasuose yra nurodyta jų turėtojo lytis, remiantis jo gimimo liudijimu, juose turėtų būti nurodyta ir jų turėtojo lytis, su kuria jis tapatinasi, jeigu ji skiriasi nuo tos, kuri buvo priskirta jam gimus(38). Tas pats pasakytina apie vardą, pavardę ir prireikus asmens kodą, atitinkančius lytinės tapatybės pasikeitimą. Šiuo klausimu primintina, kad lyties nurodymas turi psichosocialinių pasekmių(39), nes lemia vyro arba moters lytinę tapatybę. Taigi, jei konkrečioje situacijoje ši nuoroda neatitinka atitinkamo asmens lyties, su kuria jis tapatinasi(40), dokumentas, pateiktas tapatybei įrodyti (asmens tapatybės kortelė arba pasas),
neišvengiamai kelia abejonių dėl jo autentiškumo ar jame nurodytų duomenų tikrumo(41).
68.      Šiuo klausimu dėl lyties nurodymo asmens tapatybės kortelėse arba pasuose, mano manymu, reikėtų pateikti keletą esminių paaiškinimų.
69.      Reikia skirti Sąjungos teisės aktus dėl pasų išdavimo ir dėl asmens tapatybės kortelių išdavimo. Pasų išdavimui taikomas Reglamentas (EB) Nr. 2252/2004(42). Tapatybės kortelių išdavimui dabar taikomas Reglamentas 2025/1208.
70.      Nors abiem atvejais šiuose reglamentuose daroma nuoroda į Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (ICAO) rekomendacijas(43), pirmiausia į Dokumente Nr. 9303 dėl mašininio skaitymo kelionės dokumentų pateikiamas rekomendacijas(44), reikia pabrėžti skirtumus.
71.      Kalbant apie pasus, Dokumento Nr. 9303 4 dalyje „Mašininiu būdu nuskaitomų pasų (MBNP) ir kitų KD3 formato[(45)] MBNKD [(46)] specifikacijos“(47) nurodytoje II zonoje, kurioje pateikiami „privalomi ir neprivalomi asmens duomenų elementai“, yra 11 laukelis, kuris susijęs su paso turėtojo lytimi ir kuriame pateikiama tokia formuluotė: „M (moteris), V (vyras) arba X (nespecifikuota lytis)“(48). Taigi pagal šį standartą valstybės narės privalo numatyti laukelį, kuriame būtų pateikiamas duomuo apie lytį. Vis dėlto jos gali ir nevykdyti šio reikalavimo(49).
72.      Kalbant apie asmens tapatybės korteles, tokie patys reikalavimai, susiję su lyties nurodymu, yra išdėstyti Dokumento Nr. 9303 5 dalyje „KD1 formato [(50)] mašininio nuskaitymo oficialių kelionės dokumentų (MNOKD) specifikacijos“(51).
73.      Vis dėlto, kiek tai susiję su Sąjungos piliečių asmens tapatybės kortelėmis, valstybės narės gali nukrypti nuo šių reikalavimų, kaip numatyta Reglamento 2025/1208 3 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, siejamoje su šio reglamento 25 konstatuojamąja dalimi. Taigi dėl asmens tapatybės kortelių Sąjungos teisės leidėjas pasirinko:
–        versijoje prancūzų kalba vartoti sąvoką genre („socialinė lytis“), o ne sąvoką sexe („biologinė lytis“), vartojamą Dokumente Nr. 9303 siekiant nurodyti, kad šis duomuo turi būti įtrauktas į atitinkamą asmens tapatybės kortelės laukelį, ir
–        suteikti valstybėms narėms galimybę pasirinkti, ar asmens tapatybės kortelėje nurodyti jo „socialinę lytį“ („biologinę lytį“, kaip tai suprantama pagal Dokumentą Nr. 9303). Kitaip tariant, valstybės narės neprivalo į šį dokumentą įtraukti langelio, susijusio su socialine lytimi (arba biologine lytimi)(52).
74.      Taigi tęsiant sąlygų, kuriomis translyčiam Sąjungos piliečiui turi būti išduota asmens tapatybės kortelė, kurioje nurodyti duomenys apie lytį atitiktų lytį, su kuria asmuo tapatinasi, analizę, reikia išnagrinėti atvejį, kai valstybė narė, kurios pilietis toks asmuo yra, nurodo socialinę lytį (arba biologinę lytį) asmens tapatybės kortelėse.
75.      Tokiu atveju, kaip ir nagrinėjamas Bulgarijoje(53), kliūtis naudotis teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, su kuria susiduria translytis Sąjungos pilietis, kyla dėl vienintelės
kompetentingos institucijos, t. y. jo kilmės valstybės narės institucijos, išduotos asmens tapatybės kortelės, kurioje būtinai turi būti nurodyta lytis, įrašyta jo gimimo liudijime, nors ji nebeatitinka lyties, su kuria jis tapatinasi. Šiomis aplinkybėmis šis asmens tapatybės dokumentas neatitinka savo paskirties. Primintina, jog jis skirtas tam, kad leistų nustatyti jo turėtojo tapatybę nesukeliant abejonių dėl pateiktų dokumentų autentiškumo ar juose nurodytų duomenų tikrumo(54).
76.      Atsižvelgdamas į šią išvadą Teisingumo Teismas turėtų pripažinti naujos formos kliūtį Sąjungos piliečiui naudotis SESV 21 straipsniu ir Chartijos 45 straipsnio 1 dalimi, siejamais su jos 7 straipsniu, užtikrinamomis teisėmis. Ši kliūtis kyla ne dėl to, kad yra du skirtingi su tuo pačiu asmeniu susiję civilinės būklės aktai, o dėl to, kad asmens tapatybės kortelėje privaloma nurodyti lytį pagal gimimo liudijimą, be jokios galimybės nurodyti kitokią lytį, t. y. tą, su kuria tapatinamasi.
77.      Teisingumo Teismas galėtų nuspręsti, kad tokiu atveju valstybė narė negali remtis tuo, kad jos nacionalinėje teisėje nėra translytiškumo teisinio pripažinimo procedūros, sudarydama kliūtį naudotis teise gauti asmens tapatybės dokumentą, palengvinantį atitinkamo Sąjungos piliečio teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje įgyvendinimą(55).
78.      Mano nuomone, reikėtų atmesti ir Bulgarijos vyriausybės per posėdį pateiktą argumentą, jog, kadangi asmens tapatybės dokumentas atspindi gimimo liudijimą, jame gali būti nurodyta tik atitinkamam asmeniui gimus įrašyta lytis. Žinoma, gimimo liudijimas – tai pagrindas, kuriuo remiantis išduodami asmens tapatybę patvirtinantys dokumentai(56) dėl jų bendros įrodomosios paskirties tapatybės klausimais; pirmojo turinys yra išsamus, o antrųjų– sintezė(57).
79.      Iš tikrųjų gimimo liudijime patvirtinami faktai, t. y. bendrai nustatytos lyties asmens gimimas ir jam suteikta tapatybė (pavardė, vardas), taip pat ryšiai su vienu ar abiem tėvais. Lyties, vardo ir pavardės įrašai naudojami asmeniui, kurio gimimas buvo registruotas, identifikuoti. Skirtingose valstybėse narėse šie įrašai gali būti tarpusavyje įvairiai susiję tiek sociologiniu požiūriu, pavyzdžiui, renkant vardą, tiek teisiniu požiūriu, pavyzdžiui, Bulgarijoje, kalbant apie asmenvardį(58), arba Vengrijoje, kaip teigiama Vengrijos vyriausybės pateiktose rašytinėse pastabose, – dėl vardo.
80.      Be to, sprendimas gimimo liudijimą laikyti referenciniu dokumentu, kuriame įrašomi jame esančios informacijos pakeitimai įrodymo tikslais, pirmiausia dėl asmens tapatybės dokumentų išdavimo, priklauso valstybių narių kompetencijai tiek civilinės būklės(59), tiek asmens tapatybės dokumentų išdavimo srityje(60).
81.      Vis dėlto naudodamosi savo kompetencija šiose dviejose srityje valstybės narės turi laikytis Sąjungos teisės, pirmiausia SESV nuostatų, susijusių su kiekvienam Sąjungos piliečiui suteikiama teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje(61).
82.      Vadinasi, teisės sistemoje, kurioje gimimo liudijimas yra vienintelis referencinis dokumentas per visą asmens gyvenimą, translyčio asmens tapatybės kortelė su įrašu apie lytį, su kuria asmuo tapatinasi, taigi nesutampančią su jo gimimo liudijime nurodyta lytimi, atsižvelgiant į griežtus reikalavimus, suteikiančius jai įrodomąją galią(62), siekiant naudotis teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, gali būti išduota tik oficialiai užregistravus lytinės tapatybės pakeitimą. Kitaip tariant, būtent tai, kad asmens tapatybės dokumente yra įrašas apie lytį ir kad jis perimtas tik iš asmens gimimo liudijimo, teisėtai išduoto kompetentingoje valstybėje narėje dėl to asmens pilietybės, atsižvelgiant į asmens tapatybės dokumento paskirtį šiai valstybei sukuria pareigą teisiškai pripažinti lytį, su kuria tapatinamasi, ir įrašyti ją į šį liudijimą(63).
83.      Šiomis aplinkybėmis nacionalinių teismų išaiškinti nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos translyčiam asmeniui, kurio lytinė tapatybė nėra pripažinta, neleidžiama naudotis Sąjungos teisės saugoma teise, nagrinėjamu atveju – teise turėti asmens tapatybės dokumentą, kuris leistų jam laisvai naudotis savo teise judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, reiškia SESV 21 straipsnio 1 dalyje nurodytos teisės laisvai judėti ir gyventi šalyje apribojimą(64).
84.      Be to, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad „toks apribojimas taip pat turi būti konstatuotas, kiek tai susiję su Chartijos 45 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta teise“(65).
85.      Pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją nacionalinės teisės aktai, kurie gali apriboti šios SESV 21 straipsnyje įtvirtintos teisės įgyvendinimą, gali būti pateisinami, tik jeigu jie pagrįsti objektyviomis priežastimis ir yra proporcingi nacionalinės teisės teisėtai siekiamam tikslui(66).
86.      Be to, nacionalinės teisės aktai, dėl kurių translytis asmuo, kurio lytinė tapatybė nepripažinta, negali atitikti sąlygos, būtinos siekiant pasinaudoti pagal Sąjungos teisę saugoma teise, turi būti laikomi iš esmės nesuderinamais su Sąjungos teise(67).
87.      Nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi 2021 m. spalio 26 d.
Konstitutsionen sad (Konstitucinis Teismas) sprendimu Nr. 15, kuriuo grindžiamas aiškinamasis sprendimas(68), priimtas vadovaujantis, viena vertus, principu, pagal kurį į gimimo liudijimą įrašoma tik „biologinė lytis“, ir, kita vertus, religinėmis vertybėmis bei moraliniais įsitikinimais, susijusiais su translyčio asmens civilinės būklės pasikeitimo pasekmėmis jo šeimos nariams(69).
88.      Bulgarijos vyriausybė per posėdį konkretaus pateisinimo nenurodė. Ji teigė, kad lytinės tapatybės teisinis pripažinimas priklauso išimtinei valstybių narių kompetencijai, kurios Sąjungoje turi būti paisoma.
89.      Net darant prielaidą, kad nacionalinės teisės aktais, kuriuos išaiškino Konstitutsionen sad (Konstitucinis Teismas) ir Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas) Civilinių bylų skyrių
plenarinė sesija savo aiškinamajame sprendime, siekiama teisėto tikslo, jie bet kuriuo atveju gali būti pateisinami, tik jeigu atitinka Chartijoje garantuojamas pagrindines teises, kurių laikymąsi užtikrina Teisingumo Teismas, visų pirma Chartijos 7 straipsnyje įtvirtintą teisę į privataus gyvenimo gerbimą(70).
90.      Kadangi pagal Chartijos 52 straipsnio 3 dalį jos 7 straipsniu užtikrinamos teisės turi tokią pačią reikšmę ir apimtį kaip ir EŽTK 8 straipsniu garantuojamos teisės, o pastaroji nuostata yra minimali apsaugos riba(71), reikia nurodyti, kad iš Europos Žmogaus Teisių Teismo(72) jurisprudencijos matyti, jog atsižvelgiant į pozityvias pareigas, kylančias valstybėms iš EŽTK 8 straipsnio(73), jos privalo užtikrinti lytinės tapatybės pakeitimo pripažinimą, pirmiausia leisdamos suinteresuotiesiems asmenims greitai, skaidriai ir nesudėtingai pakeisti savo civilinę būklę oficialiuose dokumentuose su visomis to pasekmėmis(74).
91.      Be to, Sprendime
P. H. prieš Bulgariją EŽTT rėmėsi savo 2020 m. liepos 9 d. Sprendimu
Y. T. prieš Bulgariją(75), pabrėždamas, kad konstatavo, jog, „atsisakydamos teisiškai pripažinti ieškovo lyties pakeitimą nenurodžiusios pakankamų ir svarbių priežasčių ir nepaaiškindamos, kodėl toks lyties pakeitimas buvo pripažintas kitose nacionalinių teismų nagrinėtose bylose, nacionalinės valdžios institucijos nepagrįstai pažeidė ieškovo teisę į privataus gyvenimo gerbimą“(76).
92.      Paskui jis taip pat nusprendė, pripažindamas, kad „nesugebėjimas suderinti individualių ieškovės interesų su viešuoju interesu atsižvelgiant į skirtingą Bulgarijos aukščiausiojo teismo jurisprudenciją rodo, kaip ir byloje[, kurioje priimtas Sprendimas]
Y. T. prieš Bulgariją <...>, lytinės tapatybės pripažinimo motyvavimo nelankstumą. Nagrinėjamu atveju dėl šio nelankstumo ieškovė nepagrįstai ilgą laiką nuolat buvo nerimą keliančioje situacijoje irbe reikalo patyrė pažeidžiamumo, pažeminimo ir baimės jausmus (žr. mutatis mutandis [2002 m. liepos 11 d. Sprendimą] Christine Goodwin
prieš Jungtinę Karalystę [CE:ECHR:2002:0711JUD002895795], 77–78 punktai <...>, ir [Sprendimą]
Y. T. prieš Bulgariją <...>, 72 punktas)“(77).
93.      Be to, taip pat Sprendime
P. H. prieš Bulgariją EŽTT, informuotas apie bylą, susijusią su aiškinamuoju sprendimu, kuri dar buvo nagrinėjama jam priimant sprendimą(78), priminė, kad „būtina remtis tarptautinių organizacijų, be kita ko, Europos Tarybos Ministrų Komiteto ir Parlamentinės Asamblėjos, taip pat Jungtinių Tautų vyriausiojo žmogaus teisių komisaro, rekomendacijomis dėl priemonių kovai su diskriminacija dėl seksualinės orientacijos ar lytinės tapatybės, įskaitant rekomendaciją valstybėms leisti greitai, skaidriai ir nesudėtingai pakeisti asmenvardį ir lytį oficialiuose dokumentuose“(79).
94.      Šiomis aplinkybėmis siūlau Teisingumo Teismo laikytis nuomonės, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, nelaukdamas, kol aptariami nacionalinės teisės aktai bus pakeisti teisėkūros arba kitokiomis konstitucinėmis priemonėmis, iš esmės privalo užtikrinti visišką šios išvados 82 punkte nurodytos pareigos veiksmingumą ir aiškinti šiuos teisės aktus atsižvelgdamas į Sąjungos teisę, pirmiausia – į nuostatas, susijusias su teise laisvai judėti ir gyventi šalyje, privataus gyvenimo gerbimu ir asmens tapatybės dokumentų išdavimu, arba prireikus atsisakyti šiuos aktus taikyti(80). Vis dėlto, mano manymu, atitinkamo asmens gimimo liudijime nuo jo išdavimo esantis įrašas apie lytį negali būti ginčijamas arba laikomas klaida, kurią reikia ištaisyti(81).
95.      Šiuo klausimu pažymėtina, kad, viena vertus, jurisprudencijos iki aiškinamojo sprendimo priėmimo ištrauka, pakartota Sprendime
P. H. prieš Bulgariją, jog „pagal nacionalinę teisę leista pripažinti teisinį lyties pakeitimą“(82), taip pat daugelio teisėjų pareikšta atskiroji nuomonė, priimant šį sprendimą nedidele balsų dauguma(83), yra labai svarbūs(84), nes parodo, kad nacionalinės teisės aktų aiškinimas ne visuomet neatitiko Sąjungos teisės.
96.      Kita vertus, pabrėžtina, kad 2022 m. vasario 17 d. Sprendime Y prieš Lenkiją(85) EŽTT atsižvelgė į tai, kad gimimo registravimo sistema yra istorinio pobūdžio ir įrašas apie gimimo metu priskirtą lytį tam tikrais atvejais gali būti naudingas siekiant įrodyti kai kurias aplinkybes iki lyties pakeitimo, net jei tai gali sukelti tam tikrų nemalonių jausmų atitinkamam asmeniui(86).
97.      Be to, kad ir kokią procedūrą taikytų atitinkama valstybė narė, tikslinga priminti, pirma, kad EŽTT yra nusprendęs, jog „asmenų statuso neliečiamumo principo laikymasis, civilinės būklės patikimumo ir nuoseklumo garantija ir apskritai teisinio saugumo reikalavimas patenka į bendrąjį interesą ir pateisina griežtų procedūrų nustatymą, pirmiausia siekiant patikrinti esminius prašymo teisėtai pakeisti tapatybę motyvus (žr. mutatis mutandis [2017 m. balandžio 6 d. Sprendimą] A. P., Garçon ir Nicot prieš Prancūziją, [CE:ECHR:2017:0406JUD007988512], 142 punktas, [2018 m. spalio 11 d. Sprendimą]
S. V. prieš Italiją, [CE:ECHR:2018:1011JUD005521608], 69 punktas <...>, ir [Sprendimą] Y. T prieš Bulgariją <...>, 70 punktas)“(87).
98.      Antra, nors valstybės narės nustato asmens lyties pakeitimo teisinio pripažinimo sąlygas(88), atsižvelgiant į Bulgarijos vyriausybės per posėdį pateiktą informaciją patikslintina, jog reikalavimas, kad translytis asmuo, siekdamas gauti asmens tapatybės kortelę arba pasą, atitinkančius jo lytinę tapatybę, gali įgyvendinti savo teisę registruoti civilinės būklės aktų registre savo translytiškumą tik pateikęs įrodymus apie atliktą lyties pakeitimo operaciją, yra nepriimtinas.
99.      Iš tikrųjų Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad toks įrodymų reikalavimas pažeistų Chartija užtikrinamų pagrindinių teisių esmę, be kita ko, teisės į asmens neliečiamybę ir teisės į privataus gyvenimo gerbimą, įtvirtintų atitinkamai Chartijos 3 ir 7 straipsniuose, esmę(89). Be to, jis priminė, kad EŽTT yra nusprendęs, jog translyčio asmens lytinės tapatybės pripažinimui negali būti nustatyta chirurginės operacijos, kurios šis asmuo nepageidauja, atlikimo sąlyga(90) ir kad medicininė pažyma, įskaitant prieš ją išduodant atliktą psichikos sutrikimų diagnostiką, šiuo klausimu gali būti reikšmingas ir pakankamas įrodymas(91).
100. Vadinasi, jokiai procedūrai, po kurios translyčio papildomas asmens civilinės būklės įrašas siekiant gauti šią būklę atitinkantį asmens tapatybės dokumentą, neturi būti taikomas reikalavimas pateikti lyties pakeitimo operacijos įrodymą.
101. Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad civilinės būklės srityje turi būti numatyta, prireikus atsižvelgiant į jurisprudencijoje pateikiamą nacionalinės teisės aktų išaiškinimą, tinkama procedūra, kad Bulgarijos piliečiams būtų galima išduoti asmens tapatybės dokumentus, atitinkančius lytį, su kuria jie tapatinasi.
V.      Išvada
102. Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui taip atsakyti į Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas, Bulgarija) pateiktus prejudicinius klausimus:
SESV 20 straipsnis ir 21 straipsnio 1 dalis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnis ir 45 straipsnio 1 dalis, siejami su 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 4 straipsnio 3 dalimi,
turi būti aiškinami taip:
pagal juos draudžiami nacionalinių teismų išaiškinti nacionalinės teisės aktai, kuriais neleidžiama teisiškai pripažinti savo piliečių lytinės tapatybės pakeitimo, įskaitant atvejus, kai
nebuvo lyties keitimo operacijos, taip pat jų asmenvardžio ir asmens kodo pakeitimo ir padaryti atitinkamo įrašo jų gimimo liudijime, kai nuo šio įrašo priklauso jų asmens tapatybės dokumentuose esančios informacijos pakeitimas.
1      Originalo kalba: prancūzų.
i      Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.
2      Sąvoka „asmenvardis“ šioje išvadoje vartojama taip, kaip ji suprantama pagal 1999 m. liepos 27 d. Zakon za grazhdanskata registratsia
(Civilinės būklės aktų registravimo įstatymas) (DV Nr. 67, 1999 m. liepos 27 d.) 9 straipsnio 1 dalį. Žr. šios išvados 14 ir 30 punktus, kuriuose atitinkamai primenama ši nuostata ir išsamiai aprašomas ginčo dalykas.
3      C‑4/23, toliau – Sprendimas Mirin, EU:C:2024:845.
4      Dėl tos pačios lyties asmenų santuokos žr. 2018 m. birželio 5 d. Sprendimą Coman ir kt. (C‑673/16, EU:C:2018:385, 45 ir 46 punktai), o dėl giminystės ryšio su tos pačios lyties asmenimis – 2021 m. gruodžio 14 d. Sprendimą Stolichna obshtina, rayon „Pancharevo“ (C‑490/20, toliau – Sprendimas Pancharevo, EU:C:2021:1008, 57 punktas).
5      Žr. 2018 m. birželio 26 d. Sprendimą MB (Lyties pakeitimas ir ištarnauto laiko pensija) (C‑451/16, EU:C:2018:492, 29 punktas) ir 2025 m. kovo 13 d. Sprendimą Deldits (C‑247/23, toliau – Sprendimas Deldits, EU:C:2025:172, 37 punktas).
6      Žr. Sprendimą Mirin (67–70 punktai). Norėčiau dar kartą pažymėti (žr. mano išvadą, pateiktą byloje Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, 73 punktas)), kad 25 iš 27 valstybių narių yra numatytos civilinės būklės keitimo procedūros, kad gimus nustatyta teisinė tapatybė būtų pakeista individualiai pasirinkus lytį.
7      Dėl priešingo atvejo žr. Sprendimą Mirin (57 punktas).
8      Toliau – Chartija.
9      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).
10      Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo, nurodyto 2024 m. gegužės 16 d. Sprendime Toplofikatsia Sofia (Atsakovo gyvenamosios vietos sąvoka) (C‑222/23, EU:C:2024:405, 12 punktas), 93 straipsnio 4 dalyje nurodyta, kad „užsienyje gyvenantys Bulgarijos piliečiai, kurie nėra įtraukti į gyventojų registrą ir negali nurodyti nuolatinio adreso Bulgarijoje, ex officio įtraukiami į Sofijos miesto Sredets rajono gyventojų registrą“.
11      DV Nr. 93, 1998 m. rugpjūčio 11 d. Šio įstatymo pavadinimas buvo pakeistas DV Nr. 82, 2009 m. spalio 16 d.
12      Žr. šios išvados 14 punktą.
13      Siūlau Teisingumo Teismui vartoti moteriškosios giminės įvardį, atsižvelgiant į kasatorės pastabose išreikštą pageidavimą.
14      Žr. prašymo priimti prejudicinį sprendimą 3 punktą.
15      Remiantis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo patikslinimu, pateiktu atsakant į Teisingumo Teismo prašymą pateikti informacijos.
16      Nekartoju prašymo priimti prejudicinį sprendimą versijoje prancūzų kalba kai kuriuose nurodytuose motyvuose vartojamų formuluočių, kaip antai „transseksualas“, „transseksualumas“, „pakeisti socialinę lytį“ ar „pakeisti gimimo liudijime įrašytą lytį“, bet vartoju tik formuluotę „lytinė tapatybė“, kurią vartoja prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, grįsdamas prašymą dėl išaiškinimo (žr. antrąjį prejudicinį klausimą bei šio prašymo 79 ir 80 punktus). Taip pat remiuosi K. M. H. rašytinėmis pastabomis. Iš tikrųjų kalbama ne apie įrašo apie lytį ištaisymą gimimo liudijime, kuris būtų laikomas klaidingu. Kalbama apie prašymą dėl įrašo apie lytinės tapatybės deklaravimo pripažinimą civilinės būklės akte, t. y. apie įsitikinimo, kad asmuo priklauso kitai lyčiai nei ta, kuri jam buvo priskirta gimus, patvirtintai medicininėse išvadose, patvirtinimą. Šiuo terminologiniu klausimu žr. mano išvadą, pateiktą byloje Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, 4 išnaša), taip pat sprendimus Mirin (2 punktas) ir Deldits (2 ir 39 punktai).
17      Pasirašytą 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje, toliau – EŽTK.
18      C‑13/94, EU:C:1996:170.
19      Toliau – aiškinamasis sprendimas.
20      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas šio prašymo 22 punkte taip pat išdėsto 21 iš 44 Varhoven kasatsionen sad (Aukščiausiasis Kasacinis Teismas) teisėjų, dalyvavusių priimant šį sprendimą, atskirąją nuomonę, grindžiamą prieštaravimo tarp EŽTK 8 straipsnio ir Konstitutsiya (Konstitucija) nebuvimu, teigiant, kad galimas kitoks, be kita ko, Civilinės būklės aktų registravimo įstatymo 76 straipsnio 5 dalies ir Zakon za zashtita ot diskriminatsia (Apsaugos nuo diskriminacijos įstatymas), galiojančio nuo 2004 m. sausio 1 d. (DV Nr. 86, 2003 m. rugsėjo 30 d.; šio įstatymo pavadinimas buvo pakeistas DV Nr. 68, 2006 m. rugpjūčio 22 d.), Papildomų nuostatų 1 dalies 17 punkto aiškinimas.
21      Ši formuluotė perimta iš antrojo prejudicinio klausimo.
22      Per posėdį Bulgarijos vyriausybė remdamasi šiomis aplinkybėmis teigė, kad prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra nepriimtinas.
23      Šiuo klausimu žr. Sprendimą Mirin (41 punktas).
24      Dėl konstatavimo, kad Sąjungos piliečio statusas automatiškai išplaukia iš valstybės narės piliečio statuso, žr. 2025 m. balandžio 29 d. Sprendimą Komisija / Malta (Pilietybės suteikimas investuotojams) (C‑181/23, EU:C:2025:283, 92 punktas). Dėl principo, pagal kurį Sąjungos piliečio statusas yra pagrindinis valstybių narių piliečių statusas, bei teisių, susijusių su šiuo statusu, priminimo taip pat žr. Sprendimą Mirin (51 ir 52 punktai bei juose nurodyta jurisprudencija) ir 2025 m. balandžio 29 d. Sprendimą Komisija / Malta (Pilietybės suteikimas investuotojams) (C‑181/23, EU:C:2025:283, 92 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
25      Žr. Sprendimą Mirin (52 punktas).
26      Žr. 2024 m. vasario 22 d. Sprendimą Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date  (C‑491/21, toliau – Sprendimas Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date, EU:C:2024:143, 27 punktas).
27      Sprendimas Mirin (71 punktas).
28      Žr. 2013 m. sausio 15 d. Sprendimą Križan ir kt. (C‑416/10, EU:C:2013:8, 71 punktas) ir 2024 m. rugsėjo 26 d. Sprendimą Energotehnica (C‑792/22, EU:C:2024:788, 61 ir 62 punktai bei juose nurodyta jurisprudencija).
29      Žr., be kita ko, 1986 m. kovo 20 d. Sprendimą Tissier (35/85, EU:C:1986:143, 9 punktas) ir 2025 m. birželio 24 d. Sprendimą GR REAL (C‑351/23, EU:C:2025:474, 61 punktas).
30      Žr. šios išvados 38 punktą.
31      Žr. Sprendimą Mirin (71 punktas).
32      Žr. Sprendimą Mirin (52–57 punktai). Apskritai dėl asmenų civilinės būklės, nustatytos kitoje valstybėje narėje pagal tos valstybės teisę, pripažinimo remiantis kiekvienam Sąjungos piliečiui suteikta teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje žr. Sprendimą Pancharevo (52 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
33      Žr. sprendimus Mirin (53 punktas) ir Deldits (37 punktas).
34      Sprendime Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (27 punktas) Teisingumo Teismas pabrėžė, kad „tokie apribojimai ir sąlygos yra numatyti Direktyvoje 2004/38, kuria siekiama, be kita ko, nustatyti naudojimosi šiomis teisėmis sąlygas ir jų apribojimus“.
35      Žr. 2025 m. balandžio 29 d. Sprendimą Komisija / Malta (Pilietybės suteikimas investuotojams) (C‑181/23, EU:C:2025:283, 84–86 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
36      Dėl asmens tapatybės kortelės žr. 2025 m. birželio 12 d. Tarybos reglamento (ES) 2025/1208 dėl Sąjungos piliečių tapatybės kortelių ir Sąjungos piliečiams bei jų šeimos nariams, kurie naudojasi laisvo judėjimo teise, išduodamų teisę gyventi šalyje patvirtinančių dokumentų saugumo didinimo (OL L, 2025/1208), įsigaliojusio 2025 m. liepos 10 d. (žr. šio reglamento 16 straipsnį), 17, 18, 21, 29 ir 33 konstatuojamąsias dalis bei 3 straipsnio 5 dalį. Jis pakeičia 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2019/1157 dėl Sąjungos piliečių tapatybės kortelių ir Sąjungos piliečiams bei jų šeimos nariams, kurie naudojasi laisvo judėjimo teise, išduodamų teisę gyventi šalyje patvirtinančių dokumentų saugumo didinimo (OL L 188, 2019, p. 67), kurio pasekmės buvo paliktos galioti Teisingumo Teismo sprendime, kuriuo pripažįstama, kad šis reglamentas yra negaliojantis, nurodytomis sąlygomis (žr. 2024 m. kovo 21 d. Sprendimą Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, 128 punktas)). Dėl biometrinių duomenų, t. y. dviejų pirštų atspaudų ir veido atvaizdo, įtraukimo į asmens tapatybės korteles, pirmiesiems papildant antrąjį, taip pat žr. 2024 m. kovo 21 d. Sprendimą Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, 91, 98 ir 99 punktai).
37      Žr. 2024 m. kovo 21 d. Sprendimą Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, 51 punktas). Taip pat žr. Reglamento 2025/1208 11 straipsnio 6 dalį.
38      Pagal analogiją žr. Sprendimą Deldits (32 punktas).
39      Žr. mano išvadą, pateiktą byloje Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, 4 išnaša).
40      Dėl „lytinės tapatybės“ apibrėžties žr. Yogyakarta principles (principes de Jogjakarta) plus 10 (Principes additionnels et obligations additionnelles des États au sujet de l’application du droit international des droits humains en matière d’orientation sexuelle, d’identité de genre, d’expression de genre et de caractéristiques sexuelles pour compléter les Principes de Jogjakarta)__ priimti 2017 m. lapkričio mėn. (žr. https://yogyakartaprinciples.org/introduction-pj10/), p. 6, 2 išnaša. Dėl to, kad asmens tapatybė, kurios sudedamoji dalis yra lytinė tapatybė, galėtų būti apibrėžta kaip „asmens susikurtų savęs reprezentacijų ir jausmų visuma“ arba kaip „tai, kas leidžia išlikti tokiam pačiam, realizuoti save ir tapti savimi tam tikroje visuomenėje ir kultūroje bei santykiuose su kitais“, taip pat žr. Husser, A., La situation personnelle dans la jurisprudence de la Cour de justice de l’Union européenne, daktaro disertacija, apginta 2023 m. gruodžio 1 d., Bruylant, Briuselis, 2024, p. 153, 217 punktas ir 536 išnaša.
41      Žr. Sprendimą Mirin (56 punktas).
42      2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentas dėl valstybių narių išduodamų pasų ir kelionės dokumentų apsauginių savybių ir biometrikos standartų (OL L 385, 2004, p. 1), iš dalies pakeistas 2009 m. gegužės 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 444/2009 (OL L 142, 2009, p. 1) (toliau – Reglamentas Nr. 2252/2004).
43      1944 m. gruodžio 7 d. Čikagoje pasirašyta Tarptautine civilinės aviacijos konvencija (Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, 15 t., Nr. 102) buvo įsteigta Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija (anglų k. International Civil Aviation Organization). Sąjunga nėra šios konvencijos šalis (žr. https://transport.ec.europa.eu/transport-modes/air/international-aviation/european-union-icao_en, pirmiausia „The Status of the EU at ICAO“), kitaip nei visos jos valstybės narės (žr. valstybių, kurios yra ICAO šalys, sąrašą pateikiamą internete adresu https://www.icao.int/secretariat/legal/List%20of%20Parties/Chicago_FR.pdf).
44      Dėl Reglamento Nr. 2252/2004 žr. 1 straipsnį ir priedą, cituojamus 2014 m. spalio 2 d. Sprendime U (C‑101/13, EU:C:2014:2249, 4 ir 5 punktai). Dėl Reglamento 2025/1208 žr. 3 straipsnį. Paskiausias, 8‑asis, šio dokumento leidimas – 2021 m. leidimas (toliau – Dokumentas Nr. 9303).
45      KD3 – tai „3 formato mašininiu būdu nuskaitomas kelionės dokumentas“.
46      MBNKD – tai „mašininiu būdu nuskaitomas kelionės dokumentas“.
47      Pateikiama internete adresu https://www.icao.int/publications/Documents/9303_p4_cons_fr.pdf.
48      Žr. Dokumento Nr. 9303 4 dalį, p. 14.
49      Žr. Dokumento Nr. 9303 4 dalies 4.1.1.1 punktą, susijusį su vizualinio patikrinimo zonos (VPZ) duomenų elementais, ir p pastabą prie 4.2.2.2 punkto (p. 14 ir 22): „Jeigu išduodančioji valstybė ar organizacija nenori nurodyti lyties, šiame [mašininio nuskaitymo zonos (MNZ)] laukelyje rašomas užpildymo simbolis (<), o šiame VPZ laukelyje – X“.
50      KD1 – tai „1 formato mašininio nuskaitymo oficialus kelionės dokumentas“.
51      Pateikiama internete adresu https://www.icao.int/publications/Documents/9303_p5_cons_fr.pdf. Žr. Dokumento Nr. 9303 5 dalies 4.1.1.1 punktą, susijusį su VPZ duomenų elementais, ir f pastabą prie 4.2.2.3 punkto (p. 11 ir 16): „Jeigu išduodančioji valstybė ar organizacija nenori nurodyti lyties, šiame MNZ laukelyje rašomas užpildymo simbolis (<), o šiame VPZ laukelyje – X“.
52      Be to, pažymėtina, kad ICAO Tapatybės įrodymo vadove, pateikiamame internete adresu ICAO Guide on Evidence of Identity.pdf, šis duomuo nenurodytas tarp identifikatoriais laikomų duomenų (žr. šio vadovo 2.5 punktą).
53      Žr. šios išvados 26 punktą.
54      Žr. šios išvados 57, 60, 66 ir 67 punktus.
55      Šiuo klausimu žr. sprendimus Mirin (60 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija) bei Deldits (37 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
56      Šiuo klausimu žr. 2008 m. spalio 14 d. Sprendimą Grunkin ir Paul (C‑353/06, EU:C:2008:559, 25 ir 26 punktai). Dėl pirmesnės išvados, susijusios su Bulgarijos teisės aktais, taip pat žr. Sprendimą Pancharevo (44 ir 45 punktai). Taip pat žr. ICAO vadovą, minėtą šios išvados 52 išnašoje (2.5 ir 2.5.1 punktai).
57      Pavyzdžiui, pavardės arba vardo keitimo atveju.
58      Žr. šios išvados 15 ir 16 punktus.
59      Žr. šios išvados 58 punktą.
60      Žr. šios išvados 69 ir paskesnius punktus. Pagal kai kurias teisės sistemas vien lyties, su kuria tapatinamasi, pripažinimo gali pakakti, kad būtų išduota asmens tapatybės kortelė, kurioje nurodoma ta lytis. Žr., be kita ko, Sprendimą Mirin (27 punktas). Tokiu atveju lyties pripažinimo pažymėjimo išdavimas visais atžvilgiais reiškia visišką atitinkamo asmens įgytos lyties pripažinimą. Vis dėlto šis pažymėjimas negali būti naudojamas kaip tapatybės nustatymo priemonė. Žr. mano išvadą, pateiktą byloje Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, 16 punktas).
61      Žr. atitinkamai sprendimus Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date  (38 punktas) ir Deldits (37 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
62      Šiuo klausimu žr. 2024 m. kovo 21 d. Sprendimą Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, 91 punktas).
63      Šiuo klausimu pažymėtina, kad šią situaciją reikia skirti nuo tos, į kurią atsižvelgiant susiformavo jurisprudencija dėl vienodo požiūrio lyties pakeitimo atveju. Pastaroji susijusi su šio pakeitimo poveikiu, atsietu nuo civilinės būklės klausimų. Žr. 2004 m. sausio 7 d. Sprendimą K. B. (C‑117/01, EU:C:2004:7, 12 punktas), 2006 m. balandžio 27 d. Sprendimą Richards (C‑423/04, EU:C:2006:256, 28 punktas) ir 2018 m. birželio 26 d. Sprendimą MB (Lyties pakeitimas ir ištarnauto laiko pensija) (C‑451/16, EU:C:2018:492, 22 ir 35 punktai), kuriuose Teisingumo Teismas šį pakeitimą laiko įgytu, nes sąvoka „lytis“ neapsiriboja biologine lytimi. Šiuo klausimu žr. Husser, A., op. cit., p. 155, 222 punktas. Be to, žr. 1996 m. balandžio 30 d. Sprendimą P. / S. (C‑13/94, EU:C:1996:170, 19 ir 20 punktai), kuriame Teisingumo Teismas primena, kad jis turi užtikrinti teisės nebūti diskriminuojamam dėl lyties, vienos iš pagrindinių žmogaus teisių, paisymą, ir laikosi požiūrio, pagal kurį atsižvelgiama į priklausymo kitai lyčiai, nei priskirta gimus, jausmą.
64      Šiuo klausimu žr. sprendimus Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date  (48 punktas) ir Mirin (57 punktas).
65      Žr. Sprendimą Mirin (58 punktas). Taip pat žr. Sprendimą Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date  (49–51 punktai).
66      Žr. Sprendimą Mirin (59 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
67      Žr. sprendimus Mirin (60 punktas) ir Deldits (37 punktas).
68      Žr. šios išvados 36 punktą.
69      Dėl beveik identiškų motyvų žr. 2022 m. rugsėjo 27 d. EŽTT sprendimą P. H. prieš Bulgariją (CE:ECHR:2022:0927JUD004650920, 4 punkto pabaiga ir 15 punktas), toliau – Sprendimas P. H. prieš Bulgariją.
70      Žr. Sprendimą Mirin (62 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
71      Žr., be kita ko, sprendimus Mirin (63 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija) ir Deldits (46 punktas).
72      Toliau – EŽTK.
73      Žr. Sprendimą P. H. prieš Bulgariją (12 punktas, kuriame nurodyta, kad bendrieji principai, taikytini vertinant valstybės pozityvias pareigas šioje srityje, buvo apibendrinti 2014 m. liepos 16 d. EŽTT sprendime Hämäläinen prieš Suomiją (CE:ECHR:2014:0716JUD003735909, 65–67 punktai)).
74      Šiuo klausimu žr. 2014 m. liepos 16 d. EŽTT sprendimą Hämäläinen prieš Suomiją (CE:ECHR:2014:0716JUD003735909, 68 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Šiame sprendime nustatytos pozityvios pareigos taikymo sritis vėliau buvo išplėsta įtraukiant translyčius asmenis, kuriems nebuvo atlikta lyties pakeitimo operacija (žr., pavyzdžiui, 2021 m. sausio 19 d. EŽTT sprendimą X ir Y prieš Rumuniją (CE:ECHR:2021:0119JUD000214516, 165 ir 168 punktai)). Taip pat žr. jurisprudenciją, nurodytą Sprendimo Mirin  64–66 punktuose. Visų pirma primenama, kad „EŽTK 8 straipsniu saugoma asmens lytinė tapatybė, kaip sudedamoji jo privataus gyvenimo dalis ir vienas iš intymiausių aspektų“ (Sprendimo Mirin 64 punktas). Ši EŽTK jurisprudencija skiriasi nuo jurisprudencijos, susijusios su santuoka (šiuo klausimu žr. mano išvadą, pateiktą byloje Wojewoda Mazowiecki (C‑713/23, EU:C:2025:235, 48 punkto pirma įtrauka) arba giminyste, nes pagal ją pripažįstama tik ribota diskrecija.
75      CE:ECHR:2020:0709JUD004170116, toliau – Sprendimas Y. T. prieš Bulgariją.
76      Sprendimas P. H. prieš Bulgariją (12 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
77      Sprendimas P. H. prieš Bulgariją (17 punktas).
78      Žr. Sprendimą P. H. prieš Bulgariją (6 punktas). Taip pat žr. šios išvados 36 punktą.
79      Žr. Sprendimą P. H. prieš Bulgariją (18 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
80      Pagal analogiją žr. 2021 m. sausio 21 d. Sprendimą Whiteland Import Export (C‑308/19, EU:C:2021:47, 58 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
81      Pažymėtina, kad 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1) 5 straipsnio 1 dalies d punkte ir 16 straipsnio antrame sakinyje nurodyta teisė reikalauti, kad asmens duomenys būtų papildyti ir prireikus atnaujinti.
82      Sprendimas P. H. prieš Bulgariją (6 punktas, kuriame daroma nuoroda į Bulgarijos teismų praktikos lyties pakeitimo srityje santrauką, pateikiamą Sprendime Y. T. prieš Bulgariją (24–30 punktai)).
83      Dėl atskirosios nuomonės žr. šios išvados 20 išnašą.
84      Per posėdį buvo nurodytas EŽTT sprendimų poveikis atitinkamiems asmenims, taip pat Bulgarijos asmens tapatybės dokumentų įstatymo 9 straipsnio 1 dalies (žr. šios išvados 24 punktą) taikymas. Pažymėtinos ir nuostatos, nurodytos Sprendime Y. T. prieš Bulgariją
(žr. šio sprendimo 19 punktą). Tai Ministrų Tarybos priimtų 2010 m. vasario 8 d. Pravilnik za izdavane na bulgarskite lichni dokumenti (Bulgarijos asmens dokumentų išdavimo taisyklės) (DV Nr. 12, 2010 m. vasario 12 d.) 20 straipsnio 2 dalies 5 punktas ir 22 straipsnio 7 dalies 3 punktas, pagal kuriuos lyties pakeitimo atveju, jei tai nėra nurodyta nacionalinėje gyventojų duomenų bazėje, prie prašymo išduoti naują asmens tapatybės dokumentą (pasą arba asmens tapatybės kortelę) reikia pridėti oficialų kompetentingų institucijų išduotą dokumentą. Tokį dokumentą reikia pridėti ir tuo atveju, jei padaryta esminių ir ilgalaikių veido pakeitimų (šių taisyklių 20 straipsnio 1 dalies 2 punktas ir 22 straipsnio 6 dalies 4 punktas).
85      CE:ECHR:2022:0217JUD007413114.
86      Žr. 2022 m. vasario 17 d. EŽTT sprendimą Y prieš Lenkiją (CE:ECHR:2022:0217JUD007413114, 79 punktas).
87      Sprendimas P. H. prieš Bulgariją (14 punktas).
88      Žr. 2006 m. balandžio 27 d. Sprendimą Richards (C‑423/04, EU:C:2006:256, 21 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
89      Žr. Sprendimą Deldits (45 punktas).
90      Žr. Sprendimą Deldits (48 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
91      Žr. Sprendimą Deldits (49 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Nagrinėjamu atveju, remiantis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateikta informacija, K. M. H. atitinka fizinio, socialinio ir psichologinio pobūdžio sąlygas, kad būtų teisiškai pripažintas lytinės tapatybės pakeitimas.