62020TO0771(01)
BENDROJO TEISMO (šeštoji kolegija) NUTARTIS
2025 m. rugsėjo 25 d. (
*1
)
„Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Bendra užsienio ir saugumo politika – Žala, padaryta tariamu pagrindinių teisių pažeidimu – 1999 m. Kosove įvykdyti nusikaltimai – Sąjungos teisinės valstybės misija Kosove (EULEX KOSOVO) – Formos reikalavimų nesilaikymas – Procedūros reglamento 76 straipsnio d punktas – Akivaizdus dalinis nepriimtinumas – Nurodomo neveikimo nepriskyrimas – Iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys“
Byloje T‑771/20 RENV
KS,
KD,
atstovaujamos avocat P. Koutrakos, KC F. Randolph ir solicitor J. Stojsavljevic-Savic,
ieškovės,
prieš
Europos Sąjungos Tarybą, atstovaujamą P. Mahnič ir S. Lejeune,
Europos Komisiją, atstovaujamą M. Carpus-Carcea ir Y. Marinova,
ir
Europos išorės veiksmų tarnybą
(EIVT), atstovaujamą L. Havas, S. Marquardt ir E. Orgován,
atsakoves,
palaikomas
Čekijos Respublikos, atstovaujamos J. Vláčil, D. Czechová, K. Najmanová ir O. Šváb
ir
Prancūzijos Respublikos, atstovaujamos M. de Lisi, B. Fodda, S. Royon, T. Stéhelin ir B. Travard,
Tarybos pusėje įstojusių į bylą šalių,
Belgijos Karalystės, atstovaujamos M. Jacobs ir C. Pochet,
Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, atstovaujamos A. Germeaux ir T. Schell,
Nyderlandų Karalystės, atstovaujamos M. Bulterman ir J. Langer,
Austrijos Respublikos, atstovaujamos J. Schmoll, M. Meisel ir E. Samoilova,
Rumunijos, atstovaujamos R. Antonie, L.‑E. Baţagoi, E. Gane ir L. Ghiţă,
Suomijos Respublikos, atstovaujamos H. Leppo ir M. Pere,
ir
Švedijos Karalystės, atstovaujamos H. Eklinder, F.‑L. Göransson ir R. Shahsavan Eriksson,
Komisijos pusėje įstojusių į bylą šalių,
BENDRASIS TEISMAS (šeštoji kolegija),
kurį per svarstymus sudarė kolegijos pirmininkė M. J. Costeira (pranešėja), teisėjos M. Kancheva ir E. Tichy-Fisslberger,
kancleris V. Di Bucci,
priima šią
Nutartį
1
SESV 268 straipsniu, siejamu su SESV 340 straipsnio antra pastraipa, grindžiamu ieškiniu ieškovės KS ir KD prašo atlyginti žalą, kurią jos teigia patyrusios dėl Europos Sąjungos Tarybos, Europos Komisijos ir Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) veiksmų ir neveikimo įgyvendinant 2008 m. vasario 4 d. Tarybos bendruosius veiksmus 2008/124/BUSP dėl Europos Sąjungos teisinės valstybės misijos Kosove (EULEX KOSOVO) (OL L 42, 2008, p. 92; toliau atitinkamai – Bendrieji veiksmai ir misija EULEX KOSOVO), visų pirma atliekant tyrimus dėl jų šeimos narių dingimo ir nužudymo 1999 m. Prištinoje (Kosovas) šios misijos metu.
Ginčo aplinkybės
2
Ieškovės yra asmenų, kurie buvo kankinami, nužudyti ar dingo per 1999 m. birželio–liepos mėn. Kosove vykdytus karo nusikaltimus, giminaitės (sutuoktinės, viena iš jų – ir motina).
3
Pagal 2008 m. vasario 4 d. priimtos Bendrųjų veiksmų redakcijos 2 straipsnio pirmą pastraipą EULEX KOSOVO misija buvo įgaliota padėti Kosovo valdžios, teisminėms ir teisėsaugos institucijoms daryti pažangą siekiant tvarumo bei atskaitomybės ir toliau plėtojant bei stiprinant nepriklausomą daugiatautę teisingumo sistemą, daugiatautes policijos pajėgas ir muitinės tarnybą, užtikrindama, kad šios institucijos nepriklausytų nuo politinės įtakos bei laikytųsi tarptautiniu lygiu pripažintų standartų ir Europos geriausios praktikos.
4
2009 m. spalio mėn. Europos Sąjunga, taikydama Bendrųjų veiksmų 12 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą, įsteigė Žmogaus teisių peržiūros grupę (toliau – peržiūros grupė), kuri nagrinėjo skundus, pateiktus dėl EULEX KOSOVO įgyvendinant vykdomuosius įgaliojimus padarytų žmogaus teisių pažeidimų. Peržiūros grupė yra nepriklausoma išorinio atskaitomybės užtikrinimo institucija, kuri, išnagrinėjusi šiuos skundus, pateikia išvadą, ar ši misija pažeidė Kosove garantuojamas žmogaus teises, ar ne. Jei peržiūros grupė mano, kad buvo padarytas toks pažeidimas, savo išvadose ji gali pateikti neprivalomų rekomendacijų, kad šios misijos vadovas imtųsi taisomųjų priemonių.
5
2014 m. kovo 11 d. KD pateikė skundą peržiūros grupei dėl jos vyro ir sūnaus pagrobimo ir nužudymo tyrimo.
6
2014 m. birželio 11 d. KS taip pat pateikė skundą peržiūros grupei dėl jos vyro dingimo tyrimo.
7
2015 m. lapkričio 11 d. peržiūros grupė konstatavo, kad buvo pažeistas 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK) 2 straipsnis (teisė į gyvybę), 3 straipsnis (kankinimo uždraudimas), 8 straipsnis (teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą) bei 13 straipsnis (teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę), ir misijos EULEX KOSOVO vadovui pateikė rekomendacijas dėl taisomųjų priemonių priėmimo.
8
2016 m. spalio 19 d. peržiūros grupė, kiek tai susiję su KD pateiktu skundu, padarė išvadą, kad buvo pažeisti EŽTK 2 straipsnis (teisė į gyvybę), 3 straipsnis (kankinimo uždraudimas) bei 13 straipsnis (teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę), siejami su tos pačios konvencijos 2 straipsniu, ir misijos EULEX KOSOVO vadovui pateikė rekomendacijas dėl taisomųjų priemonių priėmimo.
Ankstesni procesai Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme
9
2020 m. gruodžio 29 d. pagal SESV 268 straipsnį Bendrojo Teismo kanceliarijai pateiktu ieškiniu (įregistruotas numeriu T‑771/20) ieškovės prašė atlyginti žalą, kurią jos teigia patyrusios dėl įvairių Tarybos, Komisijos, EIVT ir misijos EULEX KOSOVO veiksmų ir neveikimo atliekant tyrimus dėl jų šeimos narių dingimo ir nužudymo Prištinoje 1999 m.
10
Grįsdamos savo ieškinį ieškovės, be kita ko, nurodė:
–
EŽTK 2, 3 ir 8 straipsnių ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 2 ir 4 straipsnių pažeidimą, nes nebuvo tinkamai ištirtas jų šeimos narių dingimas ir nužudymas, kadangi misija EULEX KOSOVO stokojo tinkamų darbuotojų savo vykdomiesiems įgaliojimams įgyvendinti; peržiūros grupė konstatavo šį pažeidimą 2015 m. lapkričio 11 d., kiek tai susiję su KS, ir 2016 m. spalio 19 d., kiek tai susiję su KD;
–
EŽTK 6 straipsnio 1 dalies ir 13 straipsnio, taip pat Chartijos 47 straipsnio pažeidimą, nes nėra nuostatų dėl teisinės pagalbos suteikimo atitinkamiems ieškovams per procedūras peržiūros grupėje, ir kad ši peržiūros grupė įsteigta nesuteikus jai įgaliojimų vykdyti savo sprendimus ir galimybės minėtoms šalims pasinaudoti teisių gynimo priemone dėl nustatytų pažeidimų;
–
tai, kad nesiimta taisomųjų priemonių, kuriomis būtų galima visiškai arba iš dalies atlyginti žalą dėl pirmoje ir antroje įtraukose nurodytų pažeidimų, nors 2016 m. balandžio 29 d. misijos vadovas pranešė Sąjungai apie peržiūros grupės išvadas;
–
tai, kad 2017 m. spalio 12 d. Taryba ir EIVT piktnaudžiavo vykdomaisiais įgaliojimais, nes teigė, kad misija EULEX KOSOVO padarė viską, ką galėjo, siekdama ištirti KS vyro pagrobimą ir galimą nužudymą bei KD vyro ir sūnaus nužudymą, ir kad peržiūros grupė nėra įsteigta kaip teisminė institucija;
–
tai, kad piktnaudžiauta vykdomaisiais įgaliojimais, neužtikrinus, kad misija EULEX KOSOVO ir (arba) Specialioji prokuratūra atliks kruopštų KD bylos, kuri prima facie yra susijusi su karo nusikaltimu, tyrimą ir kad Kosovo specialiųjų bylų kolegija vykdys baudžiamąjį persekiojimą.
11
Be to, ieškovės prašė Bendrojo Teismo iš pradžių nuspręsti, ar misija EULEX KOSOVO neturėtų būti įtraukta į atsakovų ratą, ir tvirtino, kad jų ieškiniui pagrįsti nurodyti pažeidimai susiję su išimtine Tarybos, Komisijos ir EIVT kompetencija.
12
2021 m. gegužės 18 d. raštu Komisija pateikė nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą, iš esmės tvirtindama, kad ji nėra atsakinga už ieškinyje nurodytus pažeidimus.
13
2022 m. gegužės 19 d. Taryba ir EIVT taip pat pareiškė jurisdikcijos neturėjimu ir nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą; jos visų pirma teigė, kad nurodyti veiksmai ir neveikimas joms negali būti priskirti, kad ieškinys pateiktas pavėluotai ir jam trūksta tikslumo.
14
2021 m. birželio 5 d. ieškovės pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 88 straipsnį pateikė prašymą taikyti pasirengimo nagrinėti bylą priemonę, siekdamos gauti išsamią misijos EULEX KOSOVO operacijos plano (toliau – OPLAN) versiją nuo šios misijos įsteigimo 2008 m.
15
Savo pastabose dėl šio sprendimo 14 punkte nurodyto prašymo taikyti pasirengimo nagrinėti bylą priemonę, kurias Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2021 m. birželio 23 d., Taryba ir EIVT nesutiko, kad būtų perduota išsami OPLAN versija, motyvuodamos tuo, kad šis dokumentas priskiriamas prie dokumentų, turinčių „ES riboto naudojimo“ žymą, kategorijos, ir kartu nurodė, kad gali būti suteikta privilegijuota prieiga prie OPLAN priedo, susijusio su peržiūros grupe.
16
2021 m. liepos 23 d. dokumentu ieškovės pateikė savo pastabas; jos prašė, kad Bendrasis Teismas atmestų atsakovių iškeltus jurisdikcijos nebuvimu ir nepriimtinumu grindžiamus prieštaravimus.
17
2021 m. lapkričio 10 d. Nutartimi KS ir KD / Taryba ir kt. (T‑771/20, nepaskelbta Rink., EU:T:2021:798; toliau – pirminė nutartis) Bendrasis Teismas sutiko su jurisdikcijos nebuvimu grindžiamais prieštaravimais ir atitinkamai atmetė ieškinį.
18
Pirminės nutarties 28–33 punktuose Bendrasis Teismas konstatavo, kad ieškinys grindžiamas veiksmais ar elgesiu, priskiriamais prie politinių ar strateginių klausimų, susijusių su misijos EULEX KOSOVO veiklos, prioritetų ir išteklių nustatymu, taip pat su sprendimu įsteigti peržiūros grupę vykdant šią misiją, kuri priskiriama Sąjungos bendros užsienio ir saugumo politikos (BUSP) sričiai. Remdamasis ESS 24 straipsnio 1 dalies antros pastraipos paskutinio sakinio ir SESV 275 straipsnio pirmos pastraipos nuostatomis Bendrasis Teismas priminė, kad Sąjungos teismas iš esmės neturi jurisdikcijos nagrinėti su BUSP susijusių nuostatų ar jų pagrindu priimtų aktų, ir nusprendė, kad šio principo išimtys netaikytinos nagrinėjamos bylos aplinkybėmis.
19
Ieškovių ir Komisijos dėl pirminės nutarties paduotus apeliacinius skundus, kurie pateikti atitinkamai 2022 m. sausio 12 ir 19 d., Teisingumo Teismas sujungė, kad būtų bendrai vykdoma žodinė proceso dalis ir priimtas galutinis sprendimas.
20
Tuo pat metu 2022 m. vasario 24 d. Sprendime Eulex Kosovo (C‑283/20, EU:C:2022:126) Teisingumo Teismas, nagrinėdamas Tribunal du travail francophone de Bruxelles (prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio darbo bylų teismas, Belgija) pagal SESV 267 straipsnį pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą, nusprendė, kad Bendrųjų veiksmų 2008/124, iš dalies pakeistų 2014 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimu 2014/349/BUSP (OL L 174, 2014, p. 42), 16 straipsnio 5 dalis, kurioje numatyta, kad „[n]uo 2014 m. birželio 15 d. EULEX KOSOVO atsako už visus reikalavimus ir įsipareigojimus, atsirandančius vykdant įgaliojimus, išskyrus visus reikalavimus, susijusius su misijos vadovo sunkiu nusižengimu, už kurį atsako pats vadovas“, turi būti aiškinama kaip patikslinanti datą, nuo kurios misija EULEX KOSOVO turi būti laikoma atsakinga už bet kokią žalą ir visus įsipareigojimus, atsiradusius arba atsirasiančius vykdant jai patikėtą misiją, ir atitinkamai nuo tos dienos perėmusia iki tol už šios misijos vykdymą atsakingų asmenų teises ir įsipareigojimus, išskyrus įsipareigojimus, susijusius su misijos vadovo sunkiu nusižengimu, už kurį atsako pats vadovas (2022 m. vasario 24 d. Sprendimo Eulex Kosovo, C‑283/20, EU:C:2022:126, 41 punktas).
21
2024 m. rugsėjo 10 d. Sprendimu KS ir kt. / Taryba ir kt. (C‑29/22 P ir C‑44/22 P, EU:C:2024:725; toliau – sprendimas dėl apeliacinio skundo) Teisingumo Teismas iš dalies panaikino pirminę nutartį tiek, kiek Bendrasis Teismas pripažino, kad akivaizdžiai neturi jurisdikcijos nagrinėti šios nutarties 10 punkte nurodytų prieštaravimų.
22
Atmetęs likusią apeliacinių skundų dalį, Teisingumo Teismas nusprendė, kad neturi reikiamos informacijos, kad galėtų priimti galutinį sprendimą byloje, ir grąžino ją Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl ieškinio priimtinumo ir prireikus dėl jo esmės, taip pat dėl ieškovių pateikto prašymo taikyti pasirengimo nagrinėti bylą priemonę.
Procesas grąžinus bylą ir šalių reikalavimai
23
2024 m. gruodžio 18 d. taikant proceso organizavimo priemonę šalių buvo paprašyta pareikšti nuomonę visų pirma dėl išvadų, kurias galima padaryti remiantis 2022 m. vasario 24 d. Sprendimu Eulex Kosovo (C‑283/20, EU:C:2022:126), ypač dėl ieškinyje, kuris grąžintas Bendrajam Teismui, nurodytų pažeidimų priskirtinumo klausimo. Į šią proceso organizavimo priemonę Komisija atsakė 2025 m. sausio 24 d. Ieškovės, Taryba ir EIVT į šią priemonę atsakė 2025 m. sausio 27 d.
24
Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:
–
priteisti iš Tarybos, Komisijos ir EIVT bendrai arba solidariai atlyginti joms žalą, patirtą dėl šiame ieškinyje nurodytų pagrindinių teisių pažeidimų, įskaitant Bendrojo Teismo nustatytinas palūkanas už laikotarpį, kurį jis laikys tinkamu;
–
priteisti iš Tarybos, Komisijos ir EIVT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su procedūromis, pradėtomis peržiūros grupėje.
25
Taryba Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį dėl jurisdikcijos neturėjimo;
–
atmesti ieškinį kaip nepriimtiną arba, nepatenkinus šio reikalavimo, kaip akivaizdžiai nepagrįstą jos atžvilgiu;
–
priteisti iš ieškovių bylinėjimosi išlaidas.
26
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį kaip nepriimtiną tiek, kiek jis yra pareikštas jai,
–
priteisti iš ieškovių bylinėjimosi išlaidas.
27
EIVT Bendrojo Teismo prašo atmesti ieškinį dėl jurisdikcijos neturėjimo, o nepatenkinus šio reikalavimo – pripažinti jį nepriimtinu tiek, kiek jis pareikštas jai.
28
Pastabose dėl prieštaravimų, susijusių su jurisdikcijos neturėjimu ir nepriimtinumu, ieškovės iš esmės prašo, kad Bendrasis Teismas atmestų visus Tarybos, Komisijos ir EIVT pareikštus prieštaravimus.
Dėl teisės
29
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 126 straipsnį, jeigu ieškinys akivaizdžiai nepriklauso Bendrojo Teismo jurisdikcijai arba jeigu jis akivaizdžiai nepriimtinas arba akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas, teisėjo pranešėjo siūlymu šis teismas gali bet kada nuspręsti priimti sprendimą motyvuota nutartimi ir netęsti proceso.
30
Nagrinėjamu atveju Bendrasis Teismas konstatuoja, kad bylos medžiagoje yra pakankamai informacijos, todėl nusprendžia priimti sprendimą ir netęsti proceso.
Dėl grąžintos bylos apimties
31
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio antrą pastraipą, jei apeliacinis skundas yra pagrįstas ir byla grąžinta Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą byloje, Teisingumo Teismo sprendimas teisės klausimais tam teismui yra privalomas.
32
Teisingumo Teismui panaikinus sprendimą ir grąžinus bylą Bendrajam Teismui, pagal Procedūros reglamento 191 straipsnį į šį teismą kreipiamasi Teisingumo Teismo sprendimu ir jis turi iš naujo priimti sprendimą dėl visų pirmojoje instancijoje šalių pateiktų reikalavimų ir pagrindų, išskyrus, pirma, tuos, kurių šalys atsisakė grąžinus bylą, ir, antra, tuos, į kuriuos atsako pirminio sprendimo rezoliucinės dalies elementai, kurie nebuvo panaikinti Teisingumo Teismo, taip pat motyvai, sudarantys būtiną tų elementų pagrindą (šiuo klausimu žr. 2011 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Marcuccio / Komisija, T‑236/02, EU:T:2011:465, 83 ir 85 punktus ir 2023 m. sausio 25 d. Sprendimo GEA Group / Komisija, T‑640/16 RENV, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:18, 50 ir 52 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
33
Nagrinėjamu atveju Teisingumo Teismas iš dalies patvirtino pirminę nutartį tiek, kiek Bendrasis Teismas pripažino, kad akivaizdžiai neturi jurisdikcijos nagrinėti prieštaravimų, susijusių, pirma, su tuo, kad misijai EULEX KOSOVO tariamai nebuvo skirta reikiamų išteklių, ir, antra, šios misijos vykdomųjų įgaliojimų panaikinimu 2018 m. birželio 8 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2018/856, kuriuo iš dalies keičiami Bendrieji veiksmai 2008/124 (OL L 146, 2018, p. 5) (Sprendimo dėl apeliacinio skundo 126 ir 136 punktai ir šio sprendimo rezoliucinės dalies 2 punktas).
34
Todėl nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio reikalavimų ir pagrindų, susijusių su šios nutarties 33 punkte nurodytais prieštaravimais.
35
Dėl kitų ieškinyje pateiktų prieštaravimų, nurodytų šios nutarties 10 punkte, Teisingumo Teismas panaikino pirminę nutartį tiek, kiek Bendrasis Teismas nurodė neturintis jurisdikcijos, motyvuodamas tuo, kad minėti prieštaravimai yra pareikšti dėl veiksmų ir neveikimo, priskiriamų prie politinių ar strateginių klausimų, susijusių su BUSP apibrėžimu ir įgyvendinimu (sprendimo dėl apeliacinio skundo 120, 128, 130, 131 ir 135 punktai).
36
Taigi Tarybos ir EIVT Bendrajame Teisme pareikšti jurisdikcijos neturėjimu grindžiami prieštaravimai, grindžiami šios nutarties 35 punkte nurodytu motyvu, turi būti atmesti, kiek jie susiję su jos 10 punkte nurodytais prieštaravimais.
37
Be to, atsakydamos į 2024 m. gruodžio 18 d. proceso organizavimo priemonę ieškovės iš esmės nurodė, kad Bendrųjų veiksmų 16 straipsnio 5 dalies nuostatos, kaip jos aiškinamos 2022 m. vasario 24 d. Sprendime Eulex Kosovo (C‑283/20, EU:C:2022:126), nereiškia, kad misija EULEX KOSOVO yra viena iš atsakovių šioje byloje. Jų teigimu, šio sprendimo apimtis turi būti griežtai apribota Teisingumo Teismo šioje byloje nagrinėjamo prašymo priimti prejudicinį sprendimą faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis, todėl šios misijos galimybė pareikšti ieškinį ir toliau apsiriboja ginčais dėl administracinio pobūdžio klausimų.
38
Iš ieškovių atsakymo į 2024 m. gruodžio 18 d. proceso organizavimo priemonę matyti, kad jos turi būti laikomos atsiėmusiomis savo prašymą, kad Bendrasis Teismas priimtų preliminarų sprendimą dėl to, ar misija EULEX KOSOVO turėtų būti įtraukta į atsakovių ratą. Taigi nebereikia priimti sprendimo dėl šio prašymo, nes Bendrasis Teismas, beje, neturi jurisdikcijos priimti deklaratyvaus pobūdžio sprendimų (žr. 2012 m. lapkričio 27 d. Nutarties H‑Holding / Parlamentas, T‑672/11, nepaskelbta Rink., EU:T:2012:628, 20 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Pirminės pastabos
39
Pirmiausia reikia priminti, kad ieškinys dėl Sąjungos deliktinės atsakomybės formaliai turi būti pareikštas institucijai, kuriai priskiriami veiksmai, dėl kurių, ieškovo teigimu, buvo padaryta žala, kurią jis prašo atlyginti (šiuo klausimu žr. 2021 m. gruodžio 17 d. Nutarties Theodorakis ir Theodoraki / Taryba, T‑495/14, nepaskelbta Rink., EU:T:2021:941, 47 punktą).
40
Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad institucijos, įstaigos ar organo, įgalioto atstovauti Sąjungai nagrinėjant SESV 268 straipsniu ir 340 straipsnio antra pastraipa grindžiamą ieškinį dėl deliktinės atsakomybės, nustatymo klausimas susijęs su šio ieškinio priimtinumo vertinimu (šiuo klausimu žr. 2015 m. vasario 2 d. Nutarties Gascogne Sack Deutschland ir Gascogne / Europos Sąjunga, T‑577/14, nepaskelbta Rink., EU:T:2015:80, 22 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
41
Kita vertus, kadangi Taryba, Komisija ir EIVT šioje byloje ginčija tai, kad neveikimas, kuriuo jas kaltina ieškovės, gali būti priskirtas joms, motyvuodamos tuo, kad jos neturėjo pareigos veikti, reikia konstatuoti, kad toks argumentas susijęs su klausimu, susijusiu su šių institucijų ir šios Sąjungos įstaigos veiksmų teisėtumu, taigi su ieškinio dėl žalos atlyginimo vertinimu iš esmės, o ne su jo priimtinumu (šiuo klausimu žr. 2023 m. kovo 8 d. Sprendimo Sánchez-Gavito León / Taryba ir Komisija, nepaskelbta Rink., T‑100/21, EU:T:2023:109, 83 ir 84 punktus ir 2019 m. gegužės 23 d. Sprendimo Steinhoff ir kt. / ECB, T‑107/17, EU:T:2019:353, 61–63 punktus).
Dėl pirmojo prieštaravimo
42
Pateikdamos pirmąjį prieštaravimą, ieškovės teigia, kad tai, jog nebuvo tinkamai ištirtas jų artimųjų dingimas dėl to, kad misija EULEX KOSOVO stokojo tinkamų darbuotojų, yra EŽTK 2, 3 ir 8 straipsnių bei Chartijos 2 ir 4 straipsnių pažeidimas, kurį ši misija padarė įgyvendindama savo vykdomuosius įgaliojimus ir už kurį atsakomybę solidariai turi prisiimti Taryba, Komisija ir EIVT.
43
Be to, ieškovių teigimu, tariamas pažeidimas taip pat susijęs su Tarybos, Komisijos ir EIVT neveikimu, nes jos neužtikrino, kad misija EULEX KOSOVO turėtų tinkamų darbuotojų savo įgaliojimams vykdyti pagal EŽTK 2 ir 3 straipsnius.
44
Taryba, Komisija ir EIVT, be kita ko, tvirtina, kad tariamų pažeidimų negalima jai priskirti ir, atitinkamai, kad ieškinys turi būti atmestas kaip nepriimtinas.
45
Šiuo klausimu, pirma, reikia priminti, kad Bendrųjų veiksmų, iš dalies pakeistų Sprendimu 2014/349, 16 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nuo 2014 m. birželio 15 d. misijai EULEX KOSOVO iš esmės perduota atsakomybė už visus reikalavimus ir įsipareigojimus, jau atsiradusius ar dar atsirasiančius vykdant jos įgaliojimus, ir kad nuo tos pačios dienos minėta misija perėmė iki tol už misijos vykdymą atsakingų asmenų teises ir pareigas, įskaitant kiek tai susiję su vykstančiomis ginčo procedūromis (šiuo klausimu žr. 2022 m. vasario 24 d. Sprendimo Eulex Kosovo, C‑283/20, EU:C:2022:126, 46 punktą).
46
Antra, dėl tariamo tinkamo personalo stokos Teisingumo Teismas nusprendė, kad misijos EULEX KOSOVO galimybė įdarbinti darbuotojus yra kasdienio valdymo dalis, susijusi su jos įgaliojimų vykdymu. Taigi būtent ši misija, atsižvelgdama į jai suteiktus išteklius, turi užtikrinti, kad jos įdarbinti darbuotojai būtų tinkami (šiuo klausimu žr. sprendimo dėl apeliacinio skundo 127 punktą).
47
Tuo remiantis darytina išvada, kad tariama tinkamo personalo stoka yra susijusi kasdienio misijos EULEX KOSOVO valdymo pažeidimais, už kurių žalingas pasekmes, jei jos bus nustatytos, atsako tik misija, nes ji įgyvendino vykdomuosius įgaliojimus.
48
Taigi, tiek, kiek ieškovės nurodo misijos EULEX KOSOVO žmogiškųjų išteklių valdymo pažeidimus, kuriuos padarė ši misija, tačiau prieš kurią šis ieškinys nėra pareikštas, pateikiant pirmąjį prieštaravimą suklysta nurodant atsakovą ir jis turi būti atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas (šiuo klausimu žr. 2021 m. gruodžio 17 d. Nutarties Theodorakis ir Theodoraki / Taryba, T‑495/14, nepaskelbta Rink., EU:T:2021:941, 61 punktą).
49
Be to, kaip matyti iš sprendimo dėl apeliacinio skundo 127 punkto, būtent misija EULEX KOSOVO, naudodamasi jai suteiktais ištekliais, turi užtikrinti, kad jos įdarbinti darbuotojai būtų tinkami. Taigi tiek, kiek Tarybai, Komisijai ir EIVT priekaištaujama dėl to, kad jos to neužtikrino, pirmasis prieštaravimas turi būti atmestas kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas, nes nurodytas neveikimas joms negali būti priskirtas.
50
Be to, remiantis suformuota jurisprudencija, dar reikia priminti, kad pagrindų santraukoje, kuri turi būti pateikta kiekviename ieškinyje, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnį, taikomą Bendrajam Teismui pagal šio statuto 53 straipsnio pirmą pastraipą ir Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsnio d punktą, turi būti paaiškinta, kas sudaro pagrindą, kuriuo grindžiamas ieškinys. Taigi tam, kad ieškinys Bendrajame Teisme būtų priimtinas, būtina, kad svarbiausios faktinės ir teisinės aplinkybės, kuriomis jis grindžiamas, būtų bent jau trumpai, tačiau nuosekliai ir suprantamai nurodytos pačiame ieškinio tekste. Nors ieškinio turinys specifiniais klausimais gali būti pagrįstas ir papildytas pateikiant nuorodas į prie jo pridėtų dokumentų ištraukas, bendra nuoroda į kitus dokumentus, netgi ieškinio priedus, negali kompensuoti pagrindinių teisinių argumentų, kurie pagal anksčiau nurodytas nuostatas turi būti nurodyti pačiame ieškinyje, nebuvimo (žr. 2025 m. vasario 13 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Carpatair, C‑244/23 P–C‑246/23 P, EU:C:2025:87, 76 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
51
Jeigu ieškinys neatitinka Procedūros reglamento 76 straipsnio d punkte nustatytų reikalavimų, susijusių su pagrindų išdėstymu, Bendrasis Teismas gali pagrįstai pripažinti ieškinį akivaizdžiai nepriimtinu (šiuo klausimu žr. 2024 m. birželio 6 d. Nutarties Lucaccioni / Komisija, T‑516/23, nepaskelbta Rink., EU:T:2024:386, 19 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
52
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia pažymėti, kad ieškinyje nėra jokių argumentų, galinčių pagrįsti tariamos pareigos, tenkančios Tarybai, Komisijai ir EIVT pagal EŽTK 2, 3 ir 8 straipsnius, Chartijos 2 ir 4 straipsnius arba bet kurį kitą Sąjungos teisės principą ar nuostatą, kuriuo siekiama užtikrinti kasdienį misijos EULEX KOSOVO valdymą, kad joje būtų įdarbinti tinkami darbuotojai, buvimą.
53
Vadinasi, pirmąjį prieštaravimą bet kuriuo atveju reikia atmesti kaip akivaizdžiai nepriimtiną.
Dėl antrojo prieštaravimo
54
Pateikdamos antrąjį prieštaravimą ieškovės teigia, kad pagal EŽTK 6 straipsnio 1 dalies ir 13 straipsnio, taip pat Chartijos 47 straipsnio nuostatas, pirma, reikalaujama, kad šalys, galinčios dalyvauti peržiūros grupėje vykstančiose procedūrose, turėtų teisę į teisinę pagalbą teisme, ir, antra, draudžiama minėtą grupę įsteigti ir išlaikyti nesuteikus jai įgaliojimų vykdyti savo sprendimus ir nenumačius galimybės atitinkamoms šalims pasinaudoti teisių gynimo priemonėmis, kai ta grupė nustato, kad buvo padaryta pažeidimų.
55
Taryba ir EIVT teigia, kad šis antrasis prieštaravimas nepriimtinas, nes ieškinys tariamai neaiškus ir netikslus, kiek tai susiję su nurodytų pažeidimų pobūdžiu. Be to, Taryba, Komisija ir EIVT neprisiima atsakomybės už nurodytus pažeidimus.
56
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad ieškinio 54 ir 58 punktuose ieškovės teigė, jog įsteigusios ir išlaikiusios peržiūros grupę, tačiau jai neleidusios suteikti teisinės pagalbos nei įgaliojimų vykdyti savo sprendimus ir nemačiusios suinteresuotoms šalims teisių gynimo priemonių, kai ši priežiūros grupė konstatuoja pažeidimus, Taryba, Komisija ir EIVT kartu ar solidariai padarė pakankamai aiškų Sąjungos teisės pažeidimą – pažeidė EŽTK 6 straipsnio 1 dalį ir 13 straipsnį bei Chartijos 47 straipsnį.
57
Atsižvelgiant į šios nutarties 56 punkte nurodytus tvirtinimus, reikia atmesti Tarybos ir EIVT pateiktus nepriimtinumo pagrindus, nes iš jų pakankamai aiškiai matyti, kad ieškovės priekaištauja Tarybai ir EIVT dėl to, kad jos įsteigė peržiūros grupę, tačiau nesuteikė jai pakankamų įgaliojimų, kiek tai susiję su veiksmingos teisinės gynybos ir teisingo bylos nagrinėjimo reikalavimais, nes šios grupės priimtos išvados prilygsta paprastoms rekomendacijoms ir nėra privalomos ar vykdytinos, taip pat nenumatė tinkamų procedūrinių garantijų, kaip antai galimybės gauti teisinę pagalbą arba pasinaudoti teisių gynimo priemone, kuri leistų suinteresuotiesiems asmenims remtis minėtos šios priežiūros grupės konstatuotais pažeidimais.
58
Dėl šios nutarties 56 punkte nurodytų tvirtinimų esmės reikia priminti, kad Chartijos 47 straipsnyje ir EŽTK 6 straipsnio 1 dalyje įtvirtintų veiksmingos teisinės gynybos ir teisingo bylos nagrinėjimo reikalavimų laikymasis iš principo vertinamas bendrai, t. y. atsižvelgiant į visas galimas teisių gynimo priemones ir, be kita ko, į suinteresuotiesiems asmenims prieinamas teismines teisių gynimo priemones. Kalbant apie EŽTK 13 straipsnyje įtvirtintą teisę į veiksmingą teisinę gynybą, pažymėtina, kad iš jos kylančias garantijas jau apima šios konvencijos 6 straipsnio 1 dalyje įtvirtintos griežtesnės garantijos (šiuo klausimu žr. 2023 m. kovo 9 d. Sprendimo Intermarché Casino Achats / Komisija, C‑693/20 P, EU:C:2023:172, 40–49 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
59
Taigi, net darant prielaidą, kad procedūros peržiūros grupėje tvarka pati savaime neatitinka veiksmingos teisinės gynybos ir teisingo bylos nagrinėjimo reikalavimų, ši aplinkybė nėra pagrindas Bendrajam Teismui sutikti su antruoju ieškovių prieštaravimu, nes procesas Sąjungos teisme yra teisinės gynybos priemonė, kuria ieškovės gali pasinaudoti po to, kai minėta grupė konstatuoja pažeidimus ir suteikia joms visas garantijas, numatytas nuostatose, kuriomis remiamasi antrajame prieštaravime, be kita ko – galimybę pasinaudoti teisine pagalba ir galimybę pasiekti, kad būtų priimtas vykdytinas teismo sprendimas, turintis res judicata galią.
60
Darytina išvada, kad antrasis prieštaravimas turi būti atmestas kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas.
Dėl trečiojo prieštaravimo
61
Trečiasis prieštaravimas grindžiamas tuo, kad vis dar nėra taisomųjų priemonių, kuriomis būtų galima ištaisyti pirmuose dviejuose prieštaravimuose nurodytus pažeidimus, dėl to padarytas pakankamai aiškus Sąjungos teisės pažeidimas.
62
Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad jų pateikti įrodymai patvirtina teiginį, jog nurodyti pažeidimai susiję su tuo, kad nebuvo nustatyti prioritetai arba trūko išteklių ir tinkamų darbuotojų Sąjungos teisiniams įsipareigojimams vykdyti, o ne dėl to, kad misija EULEX KOSOVO netinkamai veikė, kiek tai susiję su konkrečiais atvejais.
63
Ieškovių teigimu, šios nutarties 62 punkte minėtą argumentą patvirtina 2016 m. balandžio 29 d. misijos EULEX KOSOVO vadovo raštas peržiūros grupei, kuriame nurodyta, kad šios grupės pateiktų rekomendacijų įgyvendinimas nepriklausė misijos kompetencijai. Iš to matyti, kad peržiūros grupės negalėjimas paraginti misiją vykdyti savo vykdomuosius įgaliojimus pagal teisinius reikalavimus atsirado dėl to, kad Taryba nuolat atsisakydavo suteikti šiai grupei įgaliojimų ir išteklių, kurie leistų užtikrinti jos rekomendacijų įgyvendinimą ir suteikti suinteresuotiesiems asmenims teisių gynimo priemonę, kai ji konstatuoja pažeidimus.
64
Ieškovių nuomone, ne vėliau kaip nuo 2016 m. balandžio 29 d. Sąjungos institucijos turėjo imtis tinkamų taisomųjų priemonių, kad užtikrintų, jog misija EULEX KOSOVO turėtų pakankamai išteklių tyrimams, kurie atitiktų EŽTK 2 straipsnį, atlikti, nutraukti pagal šios konvencijos 3 straipsnį draudžiamą elgesį, kurį jos patyrė, ir atlyginti joms už peržiūros grupės nustatytus jų pagrindinių teisių pažeidimus. Minėtos taisomosios priemonės turėjo būti, be kita ko, Bendrųjų veiksmų ir peržiūros grupės įstatų pakeitimai.
65
Atsakydamos į 2024 m. gruodžio 18 d. proceso organizavimo priemonę ieškovės patikslino, kad trečiajame prieštaravime nurodyti pažeidimai priskirtini Tarybai, Komisijai ir EIVT, atsižvelgiant į Bendruosiuose veiksmuose nustatytą pavaldumo tvarką, nes jos per civilinės operacijos vadą turėjo įgaliojimus duoti nurodymus misijos vadovui.
66
Taryba, Komisija ir EIVT nesutinka, kad nurodytas neveikimas gali būti joms priskirtas. Taryba ir EIVT taip pat pažymi, kad trečiasis prieštaravimas yra nepakankamai tikslus, ir nurodo, kad nėra jokių teisinių argumentų, galinčių pagrįsti jų pareigą imtis veiksmų, susijusių su peržiūros grupės rekomendacijomis.
67
Dėl pastarojo aspekto Taryba taip pat teigia, kad jos dalyvavimas krizių valdymo operacijose vyksta politinės kontrolės ir strateginio vadovavimo lygmeniu, tačiau taktiniu požiūriu ji nedalyvauja kasdieniniame Sąjungos misijoms pavestų užduočių valdyme operacijų vietoje.
68
Atsižvelgiant į šalių argumentus, trečiąjį prieštaravimą galima suskirstyti į tris dalis.
Dėl pirmos dalies, grindžiamos tuo, kad misijai EULEX KOSOVO trūksta išteklių ir tinkamų darbuotojų
69
Trečiojo prieštaravimo pirmoje dalyje ieškovės teigia, kad priemonių, kuriomis būtų galima ištaisyti peržiūros grupės konstatuotus pažeidimus, nebuvimas susijęs su nuolatiniu Tarybos, Komisijos ir EIVT atsisakymu suteikti misijai EULEX KOSOVO pakankamai išteklių ir tinkamų darbuotojų.
70
Šiuo klausimu, pirma, remiantis sprendimo dėl apeliacinio skundo 126 punkte pateiktais vertinimais, reikia priminti, kad Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos priimti sprendimo dėl ieškinio dėl atsakomybės, kuriuo siekiama, kad būtų atlyginta žala, patirta dėl tariamo EULEX KOSOVO išteklių trūkumo, nes šioje srityje priimti sprendimai tiesiogiai susiję su politiniais ar strateginiais pasirinkimais BUSP srityje.
71
Taigi, kaip matyti iš šios nutarties 33 ir 34 punktų, nereikia priimti sprendimo dėl prieštaravimo, susijusio su tariamu misijai EULEX KOSOVO skirtų išteklių trūkumu.
72
Antra, kiek tai susiję su tariamu misijos EULEX KOSOVO tinkamų darbuotojų trūkumu, remiantis šios nutarties 45–49 punktuose pateikta pirmojo prieštaravimo analize, reikia priminti, kad tariami šios misijos kasdienio valdymo pažeidimai negali būti priskirti Tarybai, Komisijai ir EIVT, nes jie susiję su šios misijos vykdomųjų įgaliojimų įgyvendinimu, todėl už juos atsako tik ši misija, kaip numatyta Bendrųjų veiksmų, iš dalies pakeistų Sprendimu 2014/349, 16 straipsnio 5 dalyje.
73
Darytina išvada, kad trečiojo prieštaravimo pirmą dalį reikia atmesti kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną dėl klaidos, padarytos nurodant atsakovą, ir, be to, kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstą dėl to, kad nurodyti pažeidimai nepriskirtini Tarybai, Komisijai ir EIVT.
Dėl trečiojo prieštaravimo antros dalies, grindžiamos Tarybos, Komisijos ir EIVT įgaliojimais duoti nurodymus
74
Trečiojo prieštaravimo antroje dalyje ieškovės teigia, kad Taryba, Komisija ir EIVT nenutraukė peržiūros grupės konstatuotų pažeidimų, susijusių su jų artimųjų dingimo tyrimu, nes nepasinaudojo joms suteiktais tyrimo įgaliojimais, kiek tai susiję su misija EULEX KOSOVO.
75
Dėl šio aspekto, remiantis sprendimo dėl apeliacinio skundo 132 ir 133 punktuose pateiktais vertinimais, reikia pažymėti, jog tvirtinimai, kad nebuvo imtasi taisomųjų priemonių, galinčių ištaisyti peržiūros grupės konstatuotus pažeidimus, ir kad nebuvo atliktas rimtas teisinis KD bylos nagrinėjimas, yra susiję su tuo, kad tariamai nesiimta individualių priemonių dėl konkrečios ieškovių situacijos.
76
Atsižvelgiant į Bendrųjų veiksmų nuostatas, visų pirma į jų 7, 8, 11 ir 12 straipsnius, reikia konstatuoti, kad tokių individualių priemonių priėmimas nepatenka į politinės kontrolės ir strateginio vadovavimo, kurį turi vykdyti Taryba, Komisija ir EIVT per Politinį ir saugumo komitetą (PSK) ir misijos civilinės operacijos vadą, sritį, nes, be kita ko, pastarajam suteikti tyrimo įgaliojimai vykdomi strateginiu lygmeniu ir nesusiję su operacijų vykdymo vieta, nes tai priskiriama misijos vadovo veiklai.
77
Dėl pastarojo aspekto, iš Bendrųjų veiksmų 2 ir 3 straipsnių, ir ypač 3 straipsnio d ir i punktų, redakcijos, galiojusios iki Sprendimo 2018/856 priėmimo, nuostatų matyti, kad individualių priemonių, kuriomis galima ištaisyti peržiūros grupės nustatytus pagrindinių teisių pažeidimus, priėmimas negali būti atskirtas nuo misijos EULEX KOSOVO įgaliojimų vykdymo, tiek, kiek šį mandatą sudarė siekis, viena vertus, užtikrinti tinkamą karo nusikaltimų ir kitų sunkių nusikaltimų tyrimą, baudžiamąjį persekiojimą, sprendimus ir sankcijas ir, kita vertus, užtikrinti, kad šios misijos veikla būtų vykdoma laikantis tarptautinių žmogaus teisių standartų.
78
Ta pati išvada darytina atsižvelgiant į Bendrųjų veiksmų 2 ir 3 straipsnių, visų pirma į jų 3 straipsnio a ir e punktų redakcijos, galiojusios iki Sprendimo 2018/856 priėmimo, nuostatas, pagal kurias misija EULEX KOSOVO, viena vertus, atlieka tam tikrų bylų ir teismo procesų Kosovo baudžiamosios ir civilinės justicijos institucijose stebėseną, veiksmus glaudžiai derindama su kitais ES subjektais, taip pat stebi atitinkamus susitikimus regioninio bendradarbiavimo kontekste dėl bylų, susijusių su karo nusikaltimais, ir, antra, užtikrina, kad visa jos veikla būtų vykdoma laikantis tarptautinių žmogaus teisių standartų.
79
Atsižvelgiant į visas šios nutarties 76–78 punktuose nurodytas Bendrųjų veiksmų nuostatas, reikia atmesti ieškovių argumentus, grindžiamus 2016 m. balandžio 29 d. misijos EULEX KOSOVO vadovo raštu, kad peržiūros grupės rekomendacijų įgyvendinimas nepriklauso šios misijos kompetencijai.
80
Šią išvadą patvirtina 2016 m. spalio 19 d. peržiūros grupės sprendimas, priimtas atsakant į šios nutarties 79 punkte minėtą 2016 m. balandžio 29 d. raštą, iš kurio aiškiai matyti, kad už jos rekomendacijų įgyvendinimą buvo visiškai ir išimtinai atsakingas misijos EULEX KOSOVO vadovas, o ne kitos Sąjungos įstaigos ar institucijos.
81
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia konstatuoti, kad trečiojo prieštaravimo antroje dalyje nurodytas neveikimas yra susijęs su misijos EULEX KOSOVO vykdomųjų įgaliojimų įgyvendinimu ir dėl to už jį atsako tik ši misija, todėl šio neveikimo negalima priskirti Tarybai, Komisijai ir EIVT.
82
Taigi trečiojo prieštaravimo antra dalis turi būti atmesta kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįsta.
Dėl trečiojo prieštaravimo trečios dalies, grindžiamos tuo, kad peržiūros grupė neturi pakankamų prerogatyvų
83
Trečiojo prieštaravimo trečioje dalyje ieškovės priekaištauja Tarybai, Komisijai ir EIVT dėl nuolatinio atsisakymo suteikti peržiūros grupei tinkamų prerogatyvų ir išteklių, nes ši grupė negali užtikrinti jos sprendimų vykdymo, ir dėl to, kad nustačius pažeidimus suinteresuotosios šalys negali pasinaudoti jokiomis teisių gynimo priemonėmis.
84
Šiuo atžvilgiu svarbu pažymėti, kad ieškovės nepateikia jokių argumentų, galinčių pagrįsti trečiojo prieštaravimo trečią dalį, kiek tai susiję su tariamu peržiūros grupei suteiktų prerogatyvų ar procedūrinių priemonių nepakankamumu.
85
Šiuo klausimu ieškovės, pirma, ieškinio 54 punkto ii papunktyje ir 58 punkte tik nurodo, kad įsteigusios ir išlaikydamos peržiūros grupę, tačiau nesuteikusios jai įgaliojimų suteikti teisinę pagalbą ar vykdyti jos sprendimus, ar suteikti teisių gynimo priemones dėl nustatytų pažeidimų, Taryba, Komisija ir EIVT pažeidė EŽTK 6 straipsnio 1 dalį, 13 straipsnį ir Chartijos 47 straipsnį, ir, antra, ieškinio 59 punkte pažymi, kad nesiėmusios taisomųjų priemonių po to, kai peržiūros grupė pateikė savo išvadas, jos padarė pakankamai aiškų Sąjungos teisės pažeidimą.
86
Taigi dėl priežasčių, kurios jau buvo išdėstytos šios nutarties 58 ir 59 punktuose dėl antrojo prieštaravimo, trečiojo prieštaravimo trečia dalis turi būti atmesta kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįsta.
Dėl ketvirtojo prieštaravimo
87
Ketvirtasis prieštaravimas grindžiamas tuo, kad Taryba ir EIVT piktnaudžiavo vykdomosios valdžios įgaliojimais, nes jos teigė, pirma, kad misija EULEX KOSOVO padarė viską, ką galėjo, kad ištirtų bylas, susijusias su ieškovų artimųjų dingimu (toliau – pirmasis ginčijamas teiginys), ir antra, kad priežiūros grupė nebuvo sukurta kaip teisminė institucija (toliau – antrasis ginčijamas teiginys).
88
Aptariami teiginiai išplaukia iš 2017 m. spalio 12 d. Tarybos ir EIVT raštų, išsiųstų atsakant į 2016 m. spalio 3 d., lapkričio 3 d. ir gruodžio 5 d. ieškovių raštus, kuriais jos prašė Sąjungos institucijų, be kita ko, užtikrinti, kad būtų tinkamai ištirtos su jų artimųjų dingimu susijusios bylos, ir sustiprinti peržiūros grupės prerogatyvas.
89
Šiomis aplinkybėmis ieškovės tvirtina, kad ginčijami teiginiai rodo atsisakymą patenkinti jų prašymą atlyginti žalą ir yra piktnaudžiavimas vykdomosios valdžios įgaliojimais.
90
Taryba atsikerta, kad jos 2017 m. spalio 12 d. rašte pateiktas atsakymas yra faktinio pobūdžio ir negali būti ginčijamas, ir teigia, kad ieškovės neįrodė, kokio pobūdžio pažeidimą ar atsakomybę jai galima priskirti, kiek tai susiję su minėto rašto turiniu.
91
EIVT tvirtina, kad ieškinyje nepaaiškinta, kaip jos 2017 m. spalio 12 d. raštas galėtų užtraukti Sąjungos deliktinę atsakomybę, ir apskritai jame nepateikta jokių paaiškinimų, kokią teisinę galią turi peržiūros grupės aktai ar kaip šie aktai privalomi šioje byloje nagrinėjamoms institucijoms ir įstaigai.
92
Tuo remdamosi Taryba ir EIVT daro išvadą, kad prieštaravimas turi būti atmestas kaip nepriimtinas.
93
Pirmiausia, remiantis sprendimo dėl apeliacinio skundo 132 ir 133 punktuose pateiktais vertinimais, reikia pažymėti, kad pirmasis ginčijamas teiginys susijęs su tariamu individualių priemonių, susijusių su konkrečia ieškovių situacija, nepriėmimu, kaip ir trečiojo prieštaravimo antroje dalyje pateikti teiginiai, kad nebuvo imtasi taisomųjų priemonių, kuriomis būtų galima ištaisyti peržiūros grupės konstatuotus pagrindinių teisių pažeidimus.
94
Dėl antrojo ginčijamo teiginio Teisingumo Teismas sprendimo dėl apeliacinio skundo 134 punkte nusprendė, kad tai yra neprivalomas aktas.
95
Būtent atsižvelgiant į šiuos Teisingumo Teismo vertinimus reikia išnagrinėti ketvirtąjį prieštaravimą.
96
Pirmiausia atsižvelgiant, be kita ko, į 2017 m. spalio 12 d. Tarybos ir EIVT raštų dalyką, kaip matyti iš jų pirmosios pastraipos, reikia konstatuoti, kad ieškovės nepateikia jokių argumentų, galinčių įrodyti, kad ginčijami teiginiai gali būti aiškinami kaip reiškiantys atsisakymą patenkinti jų prašymą atlyginti žalą, net ir darant prielaidą, kad toks reikalavimas, adresuotas būtent šiai institucijai ir įstaigai, galėtų būti numanomas iš ankstesnių ieškovių rašytinių dokumentų, visų pirma iš jų 2016 m. spalio 3 d. rašto, o to jos taip pat nebandė įrodyti pateikdamos motyvų.
97
Todėl ketvirtasis prieštaravimas, kiek jis susijęs su tariamo ieškovių prašymo atlyginti žalą atmetimu, yra nepakankamai tikslus ir turi būti atmestas kaip nepriimtinas.
98
Antra, dėl pirmojo ginčijamo teiginio reikia pažymėti, kad ieškovių rašytiniuose dokumentuose nėra jokių argumentų, galinčių pagrįsti Tarybai ir EIVT pareikštus kaltinimus dėl piktnaudžiavimo įgaliojimais.
99
Konkrečiai kalbant, nenurodyta, kokiu pagrindu, atsižvelgiant į Sutartyse ir Bendrųjų veiksmų nuostatose numatytą kompetenciją, Taryba ir EIVT privalo imtis veiksmų, kad būtų priimtos individualios tyrimo priemonės, susijusios su konkrečia ieškovių situacija, kai šiuo klausimu Taryba teigia, kad jos dalyvavimas krizių valdymo operacijose apsiriboja misijos EULEX KOSOVO politinės kontrolės ir strateginio vadovavimo jai vykdymu pagal ESS 38 straipsnio antrą pastraipą.
100
Dėl pastarojo aspekto reikia konstatuoti, kad ieškovių pastabos, pateiktos jų atsakyme į 2024 m. gruodžio 18 d. proceso organizavimo priemonę, susijusios su Tarybai ir EIVT suteiktais tyrimo įgaliojimais, kiek tai susiję su misijos EULEX KOSOVO vadovavimo struktūra, negali kompensuoti to, kad ieškiniui trūksta tikslumo.
101
Iš tiesų, net darant prielaidą, kad civilinės operacijos vadas, vykdydamas strateginį vadovavimą, gali duoti nurodymus misijai dėl individualių priemonių, susijusių su konkrečiomis situacijomis, priėmimo, ieškovės nenurodo, kokiu pagrindu Taryba ir EIVT privalo tai daryti vykdydamos politinę kontrolę ir strategiškai vadovaudamos per PSK ir misijos civilinės operacijos vadą.
102
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia konstatuoti, kad ketvirtasis prieštaravimas, kiek jis grindžiamas pirmuoju ginčijamu teiginiu, yra nepagrįstas ir turi būti atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas.
103
Bet kuriuo atveju, darant prielaidą, kad pirmasis ginčijamas teiginys turi būti vertinamas ne kaip savarankiškos teisinės galios neturintis faktinių aplinkybių vertinimas, kaip teigia Taryba, o kaip sprendžiamojo pobūdžio pozicija, atspindinti Tarybos ir EIVT atsisakymą imtis veiksmų siekiant priimti individualias priemones, susijusias su konkrečia ieškovių situacija, apibūdinta sprendimo dėl apeliacinio skundo 133 punkte, reikia pripažinti, kad toks kišimasis nepatenka į šios institucijos ir įstaigos vykdomus įgaliojimus, susijusius su misija EULEX KOSOVO.
104
Iš tiesų, kaip iš esmės matyti iš šios nutarties 76–81 punktų, tokių individualių priemonių priėmimas nepatenka į politinės kontrolės ir strateginio vadovavimo, kuriuos turi vykdyti Taryba ir EIVT per PSK ir civilinės operacijos vadą, sritį.
105
Darytina išvada, kad tariama Tarybos ir EIVT pozicija, kiek ji atspindi atsisakymą įsikišti, kad būtų priimtos individualios priemonės, susijusios su konkrečia ieškovų situacija, negali būti laikoma neteisėta.
106
Taigi prieštaravimas, susijęs su pirmuoju ginčijamu teiginiu, bet kuriuo atveju turi būti atmestas kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas.
107
Trečia, dėl antrojo ginčijamo teiginio reikia pažymėti, kad tai, jog jis yra neprivalomas aktas, iš pirmo žvilgsnio neprieštarauja tam, kad dėl jo gali kilti Sąjungos deliktinė atsakomybė (šiuo klausimu žr. 2022 m. vasario 9 d. Sprendimo QI ir kt. / Komisija ir ECB, T‑868/16, EU:T:2022:58, 71 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
108
Vis dėlto, net darant prielaidą, kad nagrinėjamas teiginys rodo atsisakymą suteikti priežiūros grupei teisminės institucijos statusą, reikia konstatuoti, kad ieškovės niekaip nepagrindė, jog šiuo klausimu Tarybai ir EIVT tenka pareiga ikiteisminės procedūros stadijoje ir prieš pareiškiant ieškinius Sąjungos teisme užtikrinti visas garantijas, kylančias iš teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą.
109
Taigi ketvirtasis prieštaravimas, kiek jis grindžiamas antruoju ginčijamu teiginiu, turi būti atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas ir bet kuriuo atveju dėl šios nutarties 58 ir 59 punktuose jau išdėstytų priežasčių kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas.
Dėl penktojo prieštaravimo
110
Penktuoju prieštaravimu teigiama, kad Taryba, Komisija ir EIVT piktnaudžiavo įgaliojimais, nes jos neužtikrino, kad misija EULEX KOSOVO arba Specialioji prokuratūra dėl prima facie pagrįstos KD bylos, susijusios su karo nusikaltimu, būtų atlikusi rimtą teisinį tyrimą ir baudžiamąjį persekiojimą Kosovo specializuotoje kolegijoje.
111
Šiuo klausimu pakanka konstatuoti, kad penktasis prieštaravimas iš esmės atitinka teiginius, pateiktus trečiojo prieštaravimo antroje dalyje, todėl yra susijęs su pirmuoju ginčijamu teiginiu, nurodytu ketvirtajame prieštaravime.
112
Taigi dėl šios nutarties 76–81 ir 103–106 punktuose išdėstytų priežasčių penktasis prieštaravimas turi būti atmestas kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas.
113
Be to, reikia pažymėti, kad penktajame prieštaravime nepateikiami jokie argumentai, kuriais remdamasis Bendrasis Teismas galėtų įvertinti, ar egzistuoja Tarybos, Komisijos ir EIVT pareiga kontroliuoti konkrečius tyrimus, susijusius su misijos EULEX KOSOVO įgaliojimais.
114
Taigi penktasis prieštaravimas bet kuriuo atveju turi būti atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas remiantis šios nutarties 50 ir 51 punktuose nurodyta jurisprudencija.
115
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, šį ieškinį reikia atmesti kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą, nesant reikalo priimti sprendimo nei dėl Tarybos ir EIVT nurodytų vėlavimu pagrįstų prieštaravimų, nei dėl ieškovių pateikto prašymo taikyti pasirengimo nagrinėti bylą priemonę.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
116
Pagal Procedūros reglamento 195 straipsnį sprendimuose, kurie priimami panaikinus pirmesnį sprendimą ir grąžinus bylą, Bendrasis Teismas sprendžia bylinėjimosi išlaidų, susijusių su jo nagrinėtomis bylomis ir su Teisingumo Teismo nagrinėtais apeliaciniais skundais, klausimus.
117
Kadangi sprendime dėl apeliacinio skundo Teisingumo Teismas iš dalies panaikino pirminę nutartį, grąžino bylą Bendrajam Teismui ir atidėjo bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą, šioje nutartyje Bendrasis Teismas turi nuspręsti dėl visų bylinėjimosi išlaidų, susijusių su jo nagrinėtomis bylomis, įskaitant pradinį procesą, taip pat dėl bylinėjimosi išlaidų, susijusių su apeliaciniais skundais bylose C‑29/22 P ir C‑44/22 P.
118
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 3 dalį, jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama, kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
119
Be to, pagal Procedūros reglamento 135 straipsnio 1 dalį, kai to reikalauja teisingumas, Bendrasis Teismas gali nuspręsti, kad pralaimėjusi šalis, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia tik dalį kitos šalies bylinėjimosi išlaidų arba kad iš pralaimėjusios šalies jos visai neturi būti priteistos.
120
Galiausiai, remiantis Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalimi, į bylą įstojusios valstybės narės pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
121
Kadangi nagrinėjamu atveju dalis ieškovių, Tarybos ir EIVT reikalavimų buvo atmesta Bendrajame Teisme, įskaitant pradinį procesą, taip pat apeliaciniame procese bylose C‑29/22 P ir C‑44/22 P, reikia nuspręsti, kad kiekviena iš šių šalių padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas per visą procesą Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme, nesant reikalo priimti sprendimo dėl ieškovių bylinėjimosi išlaidų, patirtų vykstant procedūroms peržiūros grupėje.
122
Be to, reikia atsižvelgti į konkrečias nagrinėjamo atvejo aplinkybes, be kita ko, paaiškinimus, pateiktus 2022 m. vasario 24 d. Sprendime Eulex Kosovo (C‑283/20, EU:C:2022:126), priimtame po šio ieškinio pareiškimo, ir atleisti ieškoves nuo Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų per visą procesą Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme.
123
Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį Belgijos Karalystė, Čekijos Respublika, Prancūzijos Respublika, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, Nyderlandų Karalystė, Austrijos Respublika, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė ir Rumunija padengia savo bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (šeštoji kolegija)
nutaria:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Nurodyti KS, KD, Europos Sąjungos Tarybai, Europos Komisijai, Europos išorės veiksmų tarnybai (EIVT), Belgijos Karalystei, Čekijos Respublikai, Prancūzijos Respublikai, Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei, Nyderlandų Karalystei, Austrijos Respublikai, Rumunijai, Suomijos Respublikai ir Švedijos Karalystei padengti savo bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidas.
Priimta 2025 m. rugsėjo 25 d. Liuksemburge.
Kancleris
V. Di Bucci
Pirmininkė
M. J. Costeira
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.