62023CO0131
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (devátého senátu)
9. ledna 2024 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Acte éclairé – Rozhodnutí 2006/928/ES – Mechanismus pro spolupráci a ověřování pokroku Rumunska při dosahování specifických referenčních cílů v oblasti reformy soudnictví a boje proti korupci – Povaha a právní účinky – Závazná povaha pro Rumunsko – Přímý účinek referenčních cílů – Povinnost bojovat proti korupci obecně, a zejména proti korupci na vyšších pozicích – Povinnost stanovit odrazující a účinné trestní sankce – Promlčecí doba trestní odpovědnosti – Rozsudek Ústavního soudu, kterým bylo vnitrostátní ustanovení upravující důvody přerušení této doby prohlášeno za neplatné – Systémové riziko beztrestnosti – Zásada zákonnosti trestných činů a trestů – Požadavky předvídatelnosti a určitosti trestního zákona – Zásada zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior) – Zásada právní jistoty – Vnitrostátní standard ochrany základních práv – Povinnost soudů členského státu upustit od uplatnění rozsudků Ústavního soudu nebo nejvyššího soudu tohoto členského státu v případě nesouladu s unijním právem“
Ve věci C‑131/23,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Curtea de Apel Braşov (Odvolací soud v Brašově, Rumunsko) ze dne 2. března 2023, došlým Soudnímu dvoru dne 3. března 2023, v trestním řízení proti
C. A. A.,
C. V.,
za účasti:
Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Direcţia Naţională Anticorupţie – Serviciul Teritorial Braşov,
Unitatea Administrativ Teritorială Judeţul Braşov,
SOUDNÍ DVŮR (devátý senát),
ve složení: O. Spineanu-Matei, předsedkyně senátu, C. Lycourgos (zpravodaj), předseda čtvrtého senátu vykonávající funkci soudce devátého senátu, a L. S. Rossi, soudkyně,
generální advokát: M. Campos Sánchez-Bordona,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout usnesením s odůvodněním podle článku 99 jednacího řádu Soudního dvora,
vydává toto
Usnesení
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 19 odst. 1 druhého pododstavce SEU, čl. 325 odst. 1 SFEU, čl. 2 odst. 1 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii, která byla podepsána v Bruselu dne 26. července 1995 (Úř. věst. 1995, C 316, s. 49; Zvl. vyd. 19/01, s. 9; dále jen „Úmluva PIF“), rozhodnutí Komise 2006/928/ES ze dne 13. prosince 2006, kterým se zřizuje mechanismus pro spolupráci a ověřování pokroku Rumunska při dosahování specifických referenčních cílů v oblasti reformy soudnictví a boje proti korupci (Úř. věst. 2006, L 354, s. 56), čl. 49 odst. 1 poslední věty a článku 53 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), jakož i zásady přednosti unijního práva.
2
Tato žádost byla předložena v rámci řízení o mimořádných opravných prostředcích, které podali C. A. A. a C. V. a kterými se domáhají zrušení pravomocných rozsudků, jimiž byl C. A. A. odsouzen za trestné činy ovlivňování, pasivní korupce a zneužití funkce a C. V. za trestný čin zneužití funkce.
Právní rámec
Unijní právo
3
Rozhodnutí 2006/928 bylo v souvislosti s přistoupením Rumunska k Evropské unii plánovaným k 1. lednu 2007 přijato mimo jiné na základě článků 37 a 38 aktu o podmínkách přistoupení Bulharské republiky a Rumunska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. 2005, L 157, s. 203), který vstoupil v platnost dne 1. ledna 2007.
4
Body 1 až 6 a 9 odůvodnění tohoto rozhodnutí znějí:
„(1)
Evropská unie je založena na právním státě, společné zásadě všech členských států.
(2)
Prostor svobody, bezpečnosti a spravedlnosti a vnitřní trh vytvořený Smlouvou o Evropské unii a Smlouvou o založení Evropského společenství je založen na vzájemné důvěře, že správní a soudní rozhodnutí a postupy všech členských států plně dodržují zásadu právního státu.
(3)
To předpokládá existenci spravedlivého, nezávislého a účinného soudního a správního systému, který je řádně vybaven mimo jiné i pro boj proti korupci, ve všech členských státech.
(4)
Dne 1. ledna 2007 se Rumunsko stane členem Evropské unie. S ohledem na významné úsilí k ukončení příprav Rumunska na členství vymezila [Evropská komise] ve své zprávě ze dne 26. září 2006 nedořešené otázky, zejména odpovědnost a účinnost soudního systému a donucovacích orgánů, kde je zapotřebí dosáhnout dalšího pokroku s cílem zajistit jejich schopnost provádět a uplatňovat opatření přijatá k zavedení vnitřního trhu a prostoru svobody, bezpečnosti a spravedlnosti.
(5)
Ustanovení článku 37 aktu o přistoupení zmocňuje Komisi k přijetí příslušných opatření v případě bezprostředního rizika, že by Rumunsko narušilo fungování vnitřního trhu tím, že by nesplnilo závazky, ke kterým se zavázalo. Ustanovení článku 38 aktu o přistoupení zmocňuje Komisi k přijetí příslušných opatření v případě bezprostředního rizika závažných nedostatků Rumunska v oblasti transpozice, stavu provádění anebo uplatňování aktů přijatých v souladu s hlavou VI Smlouvy o EU a hlavou IV Smlouvy o ES.
(6)
Nedořešené otázky ohledně odpovědnosti a účinnosti soudního systému a donucovacích orgánů si vyžadují zřízení mechanismu pro spolupráci a ověřování pokroku Rumunska při dosahování specifických referenčních cílů v oblasti reformy soudnictví a boje proti korupci.
[…]
(9)
Toto rozhodnutí by mělo být pozměněno, pokud Komise ve svém hodnocení uvede potřebu upravit referenční cíle. Toto rozhodnutí by mělo být zrušeno, jakmile bude uspokojivě dosaženo všech referenčních cílů.“
5
Článek 1 rozhodnutí 2006/928 stanoví:
„Rumunsko bude Komisi předkládat do 31. března každého roku, a poprvé do 31. března 2007, zprávu o pokroku při dosahování jednotlivých referenčních cílů uvedených v příloze.
Komise může kdykoli poskytnout odbornou pomoc prostřednictvím různých činností anebo zabezpečovat získávání a výměnu informací o referenčních cílech. Navíc může Komise kdykoli do Rumunska vyslat odborníky za tímto účelem. Rumunské orgány v této souvislosti poskytnou nezbytnou podporu.“
6
Příloha tohoto rozhodnutí zní takto:
„Referenční cíle pro Rumunsko uvedené v článku 1:
1)
Zajistit transparentnější a účinnější soudní řízení, zejména posílením kapacit a odpovědnosti vrchní rady soudců a státních zástupců. Informovat o účincích nového občanského a trestního řádu a tyto účinky monitorovat.
2)
Podle plánu zřídit Úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti odpovědný za prověřování majetku, neslučitelnosti a případného střetu zájmů a za vydávání předepsaných rozhodnutí, na jejichž základě lze přijmout odrazující sankce.
3)
Prohlubovat již dosažený pokrok, pokračovat v profesionálním a nestranném vyšetřování případů obvinění z korupce na vyšších pozicích.
4)
Přijmout další opatření k předcházení a k boji proti korupci, zejména v rámci místní samosprávy.“
Rumunské právo
Rumunská Ústava
7
V článku 15 odst. 2 Constituția României (rumunská Ústava) je zakotvena zásada zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior); podle tohoto ustanovení platí, že „[z]ákon působí pouze do budoucna, s výjimkou příznivějších trestních nebo přestupkových zákonů“.
8
Článek 147 odst. 1 až 4 rumunské Ústavy stanoví:
„1.   Ustanovení platných zákonů a vyhlášek, jakož i ustanovení nařízení, která jsou shledána jako protiústavní, pozbývají právních účinků čtyřicet pět dnů po zveřejnění příslušného rozsudku Curtea Constituțională [(Ústavní soud, Rumunsko)], neuvede-li během této doby parlament, případně vláda, protiústavní ustanovení do souladu s ustanoveními Ústavy. Během tohoto období se bez dalšího pozastavuje účinnost ustanovení, která byla shledána protiústavními.
[…]
4.   Rozhodnutí Curtea Constituțională [(Ústavní soud)] se zveřejňují v Monitorul Oficial al României [(Úřední věstník Rumunska)]. Ode dne zveřejnění jsou tato rozhodnutí obecně závazná a mají právní účinky pouze do budoucna.“
Trestněprávní předpisy
9
Dne 1. února 2014 vstoupil v platnost Legea nr. 286/2009, privind Codul penal (zákon č. 286/2009, trestní zákoník) ze dne 17. července 2009 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 510 ze dne 24. července 2009, dále jen „trestní zákoník“).
10
V článku 5 odst. 1 trestního zákoníku je upřesněn význam zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), která je zakotvena v čl. 15 odst. 2 Rumunské ústavy; prvně uvedené ustanovení zní takto:
„Pokud byl v době od spáchání trestného činu do vydání pravomocného rozsudku přijat jeden nebo více trestních zákonů, použije se příznivější zákon.“
11
Článek 154 odst. 1 trestního zákoníku stanoví:
„Trestní odpovědnost zaniká uplynutím promlčecí doby, která činí:
a)
15 let, dovoluje-li zákon uložit za spáchaný trestný čin trest odnětí svobody na doživotí nebo trest odnětí svobody na více než 20 let;
b)
10 let, dovoluje-li zákon uložit za spáchaný trestný čin trest odnětí svobody na 10 až 20 let;
c)
8 let, dovoluje-li zákon uložit za spáchaný trestný čin trest odnětí svobody na 5 až 10 let;
d)
5 let, dovoluje-li zákon uložit za spáchaný trestný čin trest odnětí svobody na 1 rok až 5 let;
e)
3 roky, dovoluje-li zákon uložit za spáchaný trestný čin trest odnětí svobody až na 1 rok nebo peněžitý trest.“
12
Před vstupem trestního zákoníku v platnost bylo v ustanovení o přerušení promlčecích dob v trestních věcech uvedeno následující:
„Promlčecí doba stanovená v článku 122 se přerušuje provedením jakéhokoliv úkonu v dané věci, který musí být podle zákona oznámen v průběhu trestního řízení obviněnému nebo obžalovanému.“
13
Článek 155 odst. 1 trestního zákoníku ve znění vycházejícím ze zákona č. 286/2009 stanovil:
„Promlčecí doba trestní odpovědnosti se přerušuje provedením jakéhokoli procesního úkonu v dané věci.“
14
Uvedený čl. 155 odst. 1 byl pozměněn Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 71/2022, pentru modificarea articolului 155 alineatul (1) din Legea nr. 286/2009 privind Codul penal (mimořádné nařízení vlády č. 71/2022, kterým se mění čl. 155 odst. 1 zákona č. 286/2009, trestní zákoník) ze dne 30. května 2022 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 531 ze dne 30. května 2022, dále jen „OUG č. 71/2022“), takto:
„Promlčecí doba trestní odpovědnosti se přerušuje provedením jakéhokoli procesního úkonu ve věci, který musí být podle zákona oznámen podezřelému nebo obviněnému.“
15
Článek 426 Legea nr. 135/2010, privind Codul de procedură penală (zákon č. 135/2010, trestní řád) ze dne 1. července 2010 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 486 ze dne 15. července 2010) ve znění použitelném na spor v původním řízení, nadepsaný „Případy, kdy lze podat mimořádný opravný prostředek znějící na zrušení“, v písmeni b) stanoví:
„V následujících případech lze podat mimořádný opravný prostředek na zrušení pravomocných rozhodnutí vydaných v trestním řízení:
[…]
b)
pokud byl obžalovaný odsouzen, přestože existovaly důkazy o tom, že je dán důvod pro ukončení trestního řízení.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
16
Trestním rozsudkem, který dne 30. dubna 2020 vydal Tribunalul Brașov (Soud prvního stupně v Brašově, Rumunsko) a který nabyl právní moci v návaznosti na trestní rozsudek Curtea de Apel Brașov (Odvolací soud v Brašově, Rumunsko) ze dne 1. února 2022, byl C. A. A. uznán vinným ze spáchání trestných činů pasivní korupce, ovlivňování a zneužití funkce a C. V. ze spáchání trestného činu zneužití funkce, jichž se dopustili v souvislosti se zadávacími řízeními v Rumunsku. C. A. A. byl odsouzen k trestu odnětí svobody na sedm let a deset měsíců společně se zákazem výkonu určitých práv po dobu 5 let. C. V. byl odsouzen k trestu odnětí svobody na dva roky, jehož výkon byl odložen na zkušební dobu tří let.
17
Na základě rozhodnutí o odsouzení vydal Tribunalul Brașov (Soud prvního stupně v Brašově) dne 1. února 2022 příkaz k výkonu trestu odnětí svobody uloženého C. A. A.
18
V žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce předkládající soud poukazuje na vnitrostátní judikaturu, která se týká čl. 155 odst. 1 trestního zákoníku ve znění zákona č. 286/2009 a může mít rozhodující vliv na postavení navrhovatelů v původním řízení.
19
Předkládající soud zaprvé uvádí, že Curtea Constituțională (Ústavní soud) rozsudkem č. 297 ze dne 26. dubna 2018, který byl zveřejněn dne 25. června 2018 [dále jen „rozsudek Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018“], vyhověl námitce protiústavnosti tohoto ustanovení v rozsahu, v němž počítalo s přerušením promlčecí doby trestní odpovědnosti na základě provedení „jakéhokoli procesního úkonu“.
20
Curtea Constituțională (Ústavní soud) poukázal zejména na to, že uvedené ustanovení je nepředvídatelné a odporuje zásadě zákonnosti trestných činů a trestů, jelikož se výraz „jakýkoliv procesní úkon“ vztahuje i na úkony, které nebyly podezřelému nebo obviněnému oznámeny, a podezřelý nebo obviněný tak není s to zjistit, že začala běžet nová promlčecí doba jeho trestní odpovědnosti.
21
Rovněž konstatoval, že čl. 155 odst. 1 trestního zákoníku ve znění před vstupem zákona č. 286/2009 v platnost podmínky předvídatelnosti uvedené v relevantních ústavních předpisech splňoval, neboť stanovil, že promlčecí dobu trestní odpovědnosti může přerušit pouze provedení úkonu, který musí být podle zákona obviněnému nebo obžalovanému oznámen.
22
Z vysvětlení poskytnutého předkládajícím soudem zadruhé vyplývá, že vnitrostátní zákonodárce po dobu několika let po vydání rozsudku Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 nepřijal žádné opatření, kterým by ustanovení čl. 155 odst. 1 trestního zákoníku, jež bylo prohlášeno za protiústavní, nahradil.
23
Předkládající soud zatřetí uvedl, že Curtea Constituțională (Ústavní soud) rozsudkem č. 358 ze dne 26. května 2022, který byl zveřejněn dne 9. června 2022 [dále jen „rozsudek Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 358/2022“], vyhověl nové námitce protiústavnosti čl. 155 odst. 1 trestního zákoníku. Curtea Constituțională (Ústavní soud) ve zmíněném rozsudku vysvětlil, že jeho rozsudek č. 297/2018 je z právního hlediska rozsudkem o „prosté“ protiústavnosti. Zmíněný soud zdůraznil, že zákonodárce od vydání rozsudku č. 297/2018 nepřijal žádné opatření, a že v důsledku uvedeného rozsudku ve spojení s nepřijetím žádného opatření nastala v souvislosti s pravidly použitelnými na přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti nová situace, která byla nejasná a nepředvídatelná a vedla k nejednotné soudní praxi, a uvedl, že mezi dnem zveřejnění uvedeného rozsudku č. 297/2018 a okamžikem, kdy vstoupil v platnost normativní akt definující relevantní pravidlo, „[neobsahovalo] platné [rumunské] právo žádný důvod, který by umožňoval přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti“.
24
Ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce začtvrté vyplývá, že dne 30. května 2022, tedy poté, co byl vydán rozsudek Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 358/2022, ale před tím, než byl zveřejněn, přijala rumunská vláda coby zákonodárce v přenesené pravomoci OUG č. 71/2022, které vstoupilo v platnost téhož dne a kterým byl čl. 155 odst. 1 trestního zákoníku pozměněn v tom smyslu, že se promlčecí doba trestní odpovědnosti přerušuje jakýmkoli procesním úkonem, který musí být oznámen podezřelému nebo obviněnému.
25
Předkládající soud zapáté uvádí, že Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr) v rozsudku č. 67/2022 ze dne 25. října 2022, který byl zveřejněn dne 28. listopadu 2022, konstatoval, že v rumunském právu spadají pravidla týkající se přerušení promlčecí doby pro trestní odpovědnost do trestního práva hmotného, a tudíž podléhají zásadě zákazu retroaktivity trestního zákona, aniž je dotčena zásada zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), jak je zaručena zejména v čl. 15 odst. 2 rumunské Ústavy.
26
Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr) proto rozhodl, že proti pravomocnému odsuzujícímu rozsudku v zásadě lze podat mimořádný opravný prostředek znějící na zrušení, který se zakládá na účincích rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 jakožto příznivějšího trestního zákona (lex mitior). Taková možnost je ovšem vyloučena, pokud otázku promlčení trestní odpovědnosti zkoumal odvolací soud už v průběhu řízení, které vedlo k vydání tohoto pravomocného odsuzujícího rozsudku.
27
C. A. A. a C. V. podali každý ke Curtea de Apel Brașov (Odvolací soud v Brašově), který je předkládajícím soudem, na základě čl. 426 písm. b) zákona č. 135/2010 o trestním řízení soudním, ve znění použitelném na spor v původním řízení, mimořádný opravný prostředek za účelem zrušení trestního rozsudku ze dne 30. dubna 2020, který je zmíněn v bodě 16 tohoto usnesení, s vysvětlením, že byli odsouzeni, ačkoli existovaly důkazy o tom, že je dán důvod pro ukončení trestního řízení, a sice uplynutí promlčecí doby jejich trestní odpovědnosti. Ke dni podání mimořádného opravného prostředku znějícího na zrušení, tedy 21. června 2022, byl C. A. A. ve vězení.
28
Tito navrhovatelé na podporu opravného prostředku namítají na základě zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior) promlčení své trestní odpovědnosti v důsledku rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022.
29
Uvedení navrhovatelé v podstatě tvrdí, že mezi dnem zveřejnění rozsudku Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018, tj. 25. červnem 2018, a dnem zveřejnění jeho rozsudku č. 358/2022, tj. 9. červnem 2022, nebyl v rumunském právu stanoven žádný důvod pro přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti.
30
Skutečnost, že v období mezi těmito daty nestanovilo platné právo žádný důvod pro přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti, přitom podle jejich názoru sama o sobě představuje příznivější trestní zákon, který by se na ně měl použít v souladu se zásadou zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), která je zakotvena mimo jiné i v rumunské Ústavě.
31
Pro případ přijetí takového výkladu předkládající soud konstatuje, že s ohledem na datum spáchání trestných činů, za které byli navrhovatelé v původním řízení odsouzeni, by promlčecí doba stanovená pro tyto trestné činy uplynula před tím, než by rozhodnutí o odsouzení těchto navrhovatelů nabylo právní moci, v důsledku čehož by bylo trestní řízení ukončeno a navrhovatele by nebylo možno odsoudit.
32
V tomto kontextu si předkládající soud klade otázku ohledně slučitelnosti výkladu zastávaného navrhovateli v původním řízení s unijním právem. Předkládající soud nejprve uvádí, že v důsledku tohoto výkladu by byli navrhovatelé v původním řízení zproštěni trestní odpovědnosti za trestné činy korupce, zatímco rozhodnutí 2006/928 ukládá Rumunsku povinnost účinným a odrazujícím způsobem postihovat takové trestné činy.
33
Předkládající soud dále zdůrazňuje, že se věc v původním řízení týká trestných činů korupce v úzkém slova smyslu, tedy trestných činů pasivní korupce a ovlivňování, spáchaných v souvislosti se zadávacími řízeními i trestných činů obdobných trestným činům korupce, tedy trestných činů zneužití funkce, které byly rovněž spáchány v rámci veřejných zakázek úředníky, z nichž jeden zastával v územním samosprávném celku zvlášť významnou funkci.
34
Předkládající soud dále uvádí, že výklad zastávaný navrhovateli v původním řízení, v jehož důsledku by byli tito navrhovatelé zproštěni trestní odpovědnosti, musí být rovněž posouzen s ohledem na čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU, čl. 325 odst. 1 SFEU a čl. 2 odst. 1 Úmluvy PIF. Tato ustanovení, která se podle předkládajícího soudu týkají ochrany finančních zájmů Unie, jsou v projednávané věci použitelná z toho důvodu, že trestné činy, o které se jedná v původním řízení, byly spáchány v souvislosti se zadávacími řízeními, která byla financována z veřejných prostředků a vedla k uplatnění daně z přidané hodnoty (DPH).
35
Předkládající soud v tomto ohledu dodává, že rozpočet Unie je financován mimo jiné z plateb členských států, které odpovídají procentnímu podílu hrubého národního produktu. Úkony, v jejichž důsledku je poškozen státní rozpočet, mají tudíž podle jeho názoru vliv na výši příspěvku členského státu do rozpočtu Unie, čímž se tedy nepřímo dotýkají finančních zájmů Unie.
36
Předkládající soud konečně uvádí, že jeho žádost o rozhodnutí o předběžné otázce musí být rovněž posouzena s ohledem na čl. 49 odst. 1 poslední větu a článek 53 Listiny, jelikož v závislosti na odpovědi Soudního dvora by vnitrostátní soud mohl být povinen použít zásadu příznivějšího trestního zákona a ověřit, zda vnitrostátní standardy ochrany vyplývající z účinků připisovaných rozsudkům Curtea Constituțională (Ústavní soud) respektují přednost unijního práva.
37
Předkládající soud upřesňuje, že účinky rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 na promlčení trestní odpovědnosti vedly k ukončení trestního řízení v mimořádně vysokém počtu věcí, což způsobilo značnou újmu, jakož i k obnovení řízení ve věcech, o nichž bylo pravomocně rozhodnuto v období od 25. června 2018, kdy byl zveřejněn rozsudek Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018, do 30. května 2022, kdy vstoupil v platnost OUG č. 71/2022, což narušuje účinnost soudního systému, který tak podle jeho názoru postrádá základní prvek v boji proti korupci.
38
Ohledně významného dopadu této judikatury na probíhající trestní řízení, zejména řízení týkající se korupce, mimoto vyjádřila obavy i Komise, a to ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě ze dne 22. listopadu 2022 o pokroku Rumunska v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování [COM(2022) 664 final].
39
Za těchto podmínek se Curtea de Apel Brașov (odvolací soud v Brašově) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí být čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec [SEU], čl. 325 odst. 1 SFEU, čl. 2 odst. 1 [Úmluvy PIF] a rozhodnutí [2006/928] vykládány v tom smyslu, že brání uplatnění rozhodnutí Curtea Constituțională (Ústavní soud, Rumunsko), který se zpětnou účinností rozhodl, že nejsou dány důvody k přerušení běhu promlčecí doby v případě, že existuje obecná a ustálená judikatura vnitrostátních soudů, včetně [Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr, Rumunsko)], a uplatnění takového rozhodnutí by vedlo k systémovému riziku beztrestnosti v důsledku obnovy řízení ve značném počtu pravomocně rozhodnutých trestních věcí a k tomu, že by na základě mimořádných opravných prostředků byla vydána rozhodnutí o zastavení trestního stíhání z důvodu uplynutí promlčecí doby?
2)
Brání zásada přednosti [unijního] práva s ohledem na rozhodnutí [2006/928] a čl. 49 odst. 1 třetí větu (zásada retroaktivního použití příznivějšího ustanovení trestního zákona) [Listiny] tomu, aby byla ve stadiu výkonu trestu znovu zkoumána promlčecí doba trestní odpovědnosti v rámci mimořádného opravného prostředku, navazuje-li tento mimořádný opravný prostředek na rozhodnutí Curtea Constituțională (Ústavní soud), které bylo vydáno poté, co odsuzující rozsudky nabyly právní moci, čímž se zneplatňuje obecná a ustálená judikatura vnitrostátních soudů, a jsou tím dotčeny odrazující a efektivní účinek trestu, jakož i jistota a stabilita právních vztahů?
3)
Umožňuje zásada přednosti [unijního] práva s ohledem na článek 53 [Listiny] použití takových vnitrostátních standardů ochrany, jako je ten, o který jde v původním řízení, zaručených vnitrostátním právem členského státu a vyplývajících z účinků připisovaných rozhodnutí Curtea Constituțională (Ústavní soud), je-li tím ohroženo účinné uplatňování unijního práva na území členského státu?“
Řízení před Soudním dvorem
40
Rozhodnutím předsedy Soudního dvora ze dne 30. března 2023 bylo řízení v projednávané věci přerušeno až do vyhlášení rozsudku ve věci Lin (C‑107/23 PPU).
41
Vzhledem k tomu, že Soudní dvůr vydal dne 24. července 2023 rozsudek ve věci Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), nařídil předseda Soudního dvora téhož dne pokračování v řízení.
42
Předkládající soud, kterému kancelář Soudního dvora předala uvedený rozsudek, informoval Soudní dvůr, že na své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce trvá.
43
Předkládající soud v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce požádal Soudní dvůr o projednání věci ve zrychleném řízení podle článku 105 jednacího řádu Soudního dvora.
44
S ohledem na rozhodnutí rozhodnout usnesením s odůvodněním podle článku 99 jednacího řádu již není namístě o této žádosti rozhodovat.
K přípustnosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce
45
Je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury je v rámci spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy zavedené článkem 267 SFEU věcí pouze vnitrostátního soudu, kterému byl spor předložen a jenž musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, aby s ohledem na konkrétní okolnosti věci posoudil jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání rozsudku, tak relevanci otázek, které Soudnímu dvoru klade. Týkají-li se tedy položené otázky výkladu unijního práva, je Soudní dvůr v zásadě povinen rozhodnout [rozsudek ze dne 21. března 2023, Mercedes-Benz Group (Odpovědnost výrobců vozidel vybavených odpojovacími zařízeními), C‑100/21, EU:C:2023:229, bod 52 a citovaná judikatura].
46
Z toho plyne, že se k otázkám týkajícím se unijního práva váže domněnka relevance. Soudní dvůr smí rozhodnutí o předběžné otázce položené vnitrostátním soudem odmítnout pouze tehdy, je-li zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém nebo také jestliže Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny [rozsudek ze dne 21. března 2023, Mercedes-Benz Group (Odpovědnost výrobců vozidel vybavených odpojovacími zařízeními), C‑100/21, EU:C:2023:229, bod 53 a citovaná judikatura].
47
V projednávané věci se první otázka položená předkládajícím soudem týká zejména výkladu čl. 325 odst. 1 SFEU a čl. 2 odst. 1 Úmluvy PIF, jejichž předmětem je ochrana finančních zájmů Unie.
48
Je třeba uvést, že spor v původním řízení se týká – jak vyplývá z bodu 16 tohoto usnesení – trestných činů pasivní korupce, ovlivňování a zneužití funkce, které byly spáchány v souvislosti se zadávacími řízeními v Rumunsku.
49
Na rozdíl od trestných činů korupce, které byly předmětem některých sporů dotčených ve věci, v níž byl vydán rozsudek ze dne 21. prosince 2021, Euro Box Promotion a další (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034), a které byly spáchány v souvislosti se zadávacími řízeními částečně financovanými z evropských fondů, nic ve spise, který má Soudní dvůr k dispozici, nenasvědčuje tomu, že by finanční zájmy Unie byly dotčeny trestnými činy, které jsou předmětem sporu v původním řízení.
50
Zejména okolnost, že DPH byla uplatněna v rámci dotčených zadávacích řízeních, nemůže postačovat k tomu, aby byly finanční zájmy považovány za dotčené. Stejně tak nemůže být dostačující skutečnost uváděná předkládajícím soudem, že spáchané trestné činy mohly poškodit státní rozpočet, což by mohlo mít dopad na výši příspěvku Rumunska do unijního rozpočtu.
51
Z výše uvedeného vyplývá, že první otázka nemá v rozsahu, v němž se týká výkladu čl. 325 odst. 1 SFEU a čl. 2 odst. 1 Úmluvy PIF, žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení. V tomto rozsahu je tedy zjevně nepřípustná.
K předběžným otázkám
52
Podle článku 99 jednacího řádu Soudního dvora může Soudní dvůr kdykoli na návrh soudce zpravodaje a po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout usnesením s odůvodněním, pokud lze odpověď na položenou předběžnou otázku jasně vyvodit z judikatury.
53
Je třeba rovněž připomenout, že soudní spolupráce zavedená článkem 267 SFEU je založena na jasném rozdělení funkcí mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy. Zaprvé Soudní dvůr není oprávněn k tomu, aby použil pravidla unijního práva na určitý případ, nýbrž je oprávněn pouze k tomu, aby se vyjádřil k výkladu Smluv a aktů přijatých orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 18. května 2021, Asociaţia Forumul Judecătorilor din România a další, C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 a C‑397/19, EU:C:2021:393, bod 201 a citovaná judikatura). Zadruhé podle bodu 11 Doporučení Soudního dvora Evropské unie pro vnitrostátní soudy o zahajování řízení o předběžné otázce (Úř. věst. 2019, C 380, s. 1) je věcí vnitrostátních soudů, aby ve sporech, které projednávají, vyvodily konkrétní důsledky z výkladu poskytnutého Soudním dvorem (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 25. října 2018, Roche Lietuva, C‑413/17, EU:C:2018:865, bod 43).
54
V projednávané věci má Soudní dvůr navzdory pochybnostem vyjádřeným předkládajícím soudem za to, že výklad unijního práva požadovaný předkládajícím soudem lze jasně vyvodit z rozsudku ze dne 21. prosince 2021, Euro Box Promotion a další (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034), a rozsudku ze dne 24. července 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606). V projednávané věci je tedy třeba použít článek 99 jednacího řádu.
55
Jak vyplývá z bodu 53 tohoto usnesení, bude věcí předkládajícího soudu, aby ve sporu v původním řízení vyvodil konkrétní důsledky z výkladu vyplývajícího z této judikatury Soudního dvora.
56
Otázky položené předkládajícím soudem, které je třeba zkoumat společně, se v rozsahu, v němž jsou přípustné, týkají výkladu čl. 19 odst. 1 druhého pododstavce SEU, čl. 49 odst. 1 poslední věty a článku 53 Listiny, jakož i rozhodnutí 2006/928.
57
Z odůvodnění předkládacího rozhodnutí nicméně vyplývá, že pochybnosti předkládajícího soudu, ze kterých vychází tyto otázky, se v podstatě týkají zaprvé výkladu ustanovení unijního práva, která ukládají členským státům povinnost účinně bojovat proti korupci, a zadruhé výkladu záruk vyplývajících ze zásady zákonnosti trestných činů a trestů.
58
Za těchto podmínek je třeba uvedené otázky zkoumat pouze z hlediska rozhodnutí 2006/928 a čl. 49 odst. 1 a článku 53 Listiny.
59
Z toho plyne, že podstatou otázek předkládajícího soudu je, zda musí být ustanovení unijního práva, která jsou zmíněna v předchozím bodě, vykládána v tom smyslu, že soudy členského státu jsou povinny upustit od uplatnění zaprvé rozsudků Ústavního soudu tohoto členského státu, jimiž je ustanovení vnitrostátního právního předpisu, které upravuje důvody přerušení promlčecí doby v trestních věcech, prohlášeno za neplatné z důvodu porušení požadavků týkajících se předvídatelnosti a určitosti trestního zákona, které vyplývají ze zásady zákonnosti trestných činů a trestů, a zadruhé rozsudku nejvyššího soudu uvedeného členského státu, z něhož vyplývá, že pravidla upravující tyto důvody přerušení, jak vyplývají z této ústavní judikatury, lze použít zpětně jakožto příznivější trestní zákon (lex mitior) za účelem zpochybnění pravomocných odsuzujících rozsudků s tím, že v důsledku těchto rozsudků bude kvůli promlčení trestní odpovědnosti zastaveno trestní stíhání ve značném počtu případů, a to i v případech týkajících se trestných činů korupce.
K nesplnění povinnosti Rumunska účinně bojovat proti korupci
60
Soudní dvůr již měl příležitost rozhodnout, že rozhodnutí 2006/928 je, dokud není zrušeno, pro Rumunsko v celém rozsahu závazné a referenční cíle, které jsou uvedeny v jeho příloze a mají za cíl zajistit, aby tento členský stát dodržoval hodnotu právního státu, která je zakotvena v článku 2 SEU, jsou pro uvedený členský stát závazné v tom smyslu, že je povinen přijmout vhodná opatření k dosažení těchto cílů a náležitě přitom zohlednit na základě zásady loajální spolupráce podle čl. 4 odst. 3 SEU zprávy vypracované Komisí na základě uvedeného rozhodnutí, a zejména doporučení obsažená v uvedených zprávách (rozsudek ze dne 21. prosince 2021, Euro Box Promotion a další, C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 175).
61
Mezi referenční cíle uvedené v příloze rozhodnutí 2006/928 patří „prohlubovat již dosažený pokrok, pokračovat v profesionálním a nestranném vyšetřování případů obvinění z korupce na vyšších pozicích“ (třetí referenční cíl) a „přijmout další opatření k předcházení a k boji proti korupci, zejména v rámci místní samosprávy“ (čtvrtý referenční cíl).
62
Z těchto referenčních cílů, které jsou pro Rumunsko závazné, vyplývá, že rozhodnutí 2006/928 stanoví povinnost Rumunska účinně bojovat proti korupci obecně, a zejména proti korupci na vyšších pozicích, zvláště v rámci místní samosprávy. Z předkládacího rozhodnutí v tomto ohledu vyplývá, že C. A. A. zastával významnou řídící funkci v rámci místní veřejné správy v Rumunsku.
63
Za účelem splnění požadavků tohoto rozhodnutí, které ukládají povinnost předcházet takové korupci, jaká je uvedena v předchozím bodě, a bojovat proti ní, je Rumunsko povinno stanovit účinné a odrazující trestní sankce (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 21. prosince 2021, Euro Box Promotion a další, C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, body 190 a 191).
64
Rumunsko musí kromě toho zajistit, aby jeho pravidla trestního práva a trestního řízení umožňovala účinný postih trestných činů korupce. I když tedy stanovené sankce a trestní řízení zavedená k boji proti těmto trestným činům spadají do pravomoci tohoto členského státu, je tato pravomoc omezena nejen zásadami proporcionality a rovnocennosti, ale rovněž zásadou efektivity, která vyžaduje, aby uvedené sankce měly účinnou a odrazující povahu. Tento požadavek efektivity se nutně vztahuje jak na stíhání trestných činů korupce a sankce za ně, tak na ukládání trestů, jelikož při neexistenci účinného výkonu sankcí nemohou být tyto sankce účinné a odrazující (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 21. prosince 2021, Euro Box Promotion a další, C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 192).
65
V projednávané věci z vysvětlení poskytnutého předkládajícím soudem, jak je shrnuto v bodech 18 až 26 tohoto usnesení, vyplývá, že na základě rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 nebyl v rumunském právu v období od 25. června 2018, kdy byl zveřejněn rozsudek č. 297/2018, do 30. května 2022, kdy vstoupilo v platnost OUG č. 71/2022, stanoven žádný důvod, který by umožňoval přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti, a dále že podle rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr) č. 67/2022 se lze pravidla vyplývajícího z této ústavní judikatury dovolávat coby příznivějšího trestního zákona (lex mitior), a to i za účelem zpochybnění pravomocných odsuzujících rozsudků.
66
Pokud jde o konkrétní účinky, které by mohla mít citovaná judikatura, předkládající soud podotkl, že kdyby bylo pravidlo vyplývající z rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 – podle něhož v rumunském právu nebyl v období zmíněném v předchozím bodě stanoven žádný důvod pro přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti – v rámci sporu v původním řízení uplatněno jakožto příznivější trestní zákon (lex mitior), promlčecí doba stanovená pro trestné činy dotčené v původním řízení by uplynula před tím, než rozsudky o odsouzení navrhovatelů v původním řízení nabyly právní moci, v důsledku čehož by bylo trestní řízení ukončeno a tito navrhovatelé by nemohli být odsouzeni.
67
Předkládající soud rovněž zdůraznil, že rozsudky Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 mohou mít vliv na „mimořádně vysoký počet případů“, a to i na případy ukončené pravomocnými odsuzujícími rozsudky, které by mohly být napadeny takovými mimořádnými opravnými prostředky, o jaké se jedná ve věci v původním řízení.
68
Mimoto údaje předložené Komisí ve zprávě, která je zmíněna v bodě 38 tohoto usnesení a byla vypracována na základě článku 2 rozhodnutí 2006/928, potvrzují existenci rizika, že mnohé případy korupce by již z důvodu promlčení trestní odpovědnosti za dané případy nemohly být sankcionovány. Z této zprávy, o které se zmiňuje předkládající soud, totiž vyplývá, že by rozsudky Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 mohly vést „k ukončení trestních řízení a zbavení trestní odpovědnosti ve značném počtu případů“ a že „zastavení trestního řízení v tak vysokém počtu případů korupce může mít významný dopad na úsilí v boji proti korupci na vysoké úrovni“.
69
Z výše uvedených skutečností lze vyvodit, že právní situace vyplývající z uplatnění rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 a rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr) č. 67/2022 vyvolává systémové riziko beztrestnosti trestných činů korupce, a to zejména v případech, jejichž složitost vyžaduje ze strany trestních orgánů delší vyšetřování (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 91).
70
Existence takového systémového rizika beztrestnosti je přitom neslučitelná s požadavky rozhodnutí 2006/928, jak jsou připomenuty v bodech 59 až 61 tohoto usnesení.
71
V tomto ohledu je především na vnitrostátním zákonodárci, aby přijal opatření nezbytná k naplnění těchto požadavků, která budou spočívat v tom, že přijme nezbytná ustanovení nebo pozmění stávající ustanovení, a zajistí tak, aby režim stíhání a trestání trestných činů korupce, včetně pravidel upravujících promlčení trestní odpovědnosti, byl v souladu s požadavky rozhodnutí 2006/928. Tento režim musí být koncipován tak, aby z důvodů jemu vlastních nevyvolával systémové riziko beztrestnosti skutků zakládajících takové trestné činy a zároveň zajistil ochranu základních práv stíhaných osob (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 93).
72
Právní situace, v níž byl právní předpis členského státu upravující přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti prohlášen za neplatný, a byl tudíž zbaven účinku ústavním soudem tohoto členského státu, přičemž vnitrostátní zákonodárce tuto situaci po dobu téměř čtyř let nikterak nenapravil, je přitom neslučitelná s povinností, která je připomenuta v bodech 59 až 61 tohoto usnesení a podle níž je nutno zajistit, aby trestné činy korupce, které jsou spáchány v tuzemsku, bylo možné trestat účinnými a odrazujícími trestními sankcemi. Taková situace, která se týká ustanovení s obecnou působností, jež se vztahovalo na všechna trestní řízení a v souvislosti s nímž nemohly orgány činné v trestním řízení ani trestní soudy předvídat, že po prohlášení jeho protiústavnosti nebude nahrazeno, totiž s sebou již ze své podstaty přináší riziko, že kvůli uplynutí této doby nebude možné postihnout mnoho případů korupce, a to zejména případů, jejichž složitost vyžaduje ze strany trestních orgánů delší vyšetřování (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 94).
K povinnostem vnitrostátních soudů
73
Z ustálené judikatury vyplývá, že zásada přednosti unijního práva ukládá vnitrostátnímu soudu, jenž má v rámci svých pravomocí uplatnit ustanovení unijního práva, aby v případě, že nemůže vyložit vnitrostátní právní úpravu v souladu s požadavky unijního práva, zajistil plný účinek požadavků tohoto práva ve sporu, jenž mu byl předložen, tak, že na základě vlastní pravomoci podle potřeby upustí od použití jakékoli vnitrostátní právní úpravy nebo praxe, i když je pozdějšího data, která je v rozporu s ustanovením unijního práva majícím přímý účinek, aniž musí nejprve žádat o její předchozí odstranění legislativní cestou nebo jakýmkoliv jiným ústavním postupem či na toto odstranění čekat (rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 95).
74
V projednávané věci jsou referenční cíle uvedené v příloze rozhodnutí 2006/928 formulovány jasně a přesně a nejsou vázány na žádnou podmínku, takže mají přímý účinek (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 21. prosince 2021, Euro Box Promotion a další, C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 253).
75
Vnitrostátní soudy mají tedy v zásadě povinnost zajistit plný účinek povinností, které vyplývají z tohoto rozhodnutí, a upustit od použití vnitrostátních ustanovení, která v rámci řízení týkajícího se trestných činů korupce brání v uložení účinných a odrazujících sankcí za účelem boje proti takovýmto trestným činům (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 21. prosince 2021, Euro Box Promotion a další, C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 194).
76
Vše tedy nasvědčuje tomu, že vnitrostátní soudy jsou podle rozhodnutí 2006/928 v zásadě povinny upustit od uplatnění rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022, z nichž vyplývá, že v období od 25. června 2018, kdy byl zveřejněn rozsudek č. 297/2018, do 30. května 2022, kdy vstoupilo v platnost OUG č. 71/2022, nebyl v rumunském právu stanoven žádný důvod pro přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti, a to v rozsahu, v nichž na základě těchto rozsudků dochází k promlčení trestní odpovědnosti ve značném počtu případů korupce, a tudíž – jak bylo konstatováno v bodě 66 tohoto usnesení – ke vzniku systémového rizika beztrestnosti takových trestných činů (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 98).
77
Stejně tak jsou vnitrostátní soudy v souladu s těmito ustanoveními v zásadě povinny upustit od uplatnění rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr) č. 67/2022 v té části, v níž tento rozsudek umožňuje namítat promlčení trestní odpovědnosti na základě účinků rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 jakožto příznivějšího trestního zákona (lex mitior), a to v případech korupce, a zvyšuje tak systémové riziko beztrestnosti takových trestných činů (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 99).
78
Je však ještě nutno ověřit, zda v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, není povinnost upustit od uplatnění takových rozsudků v rozporu s ochranou základních práv (rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 100).
79
V tomto ohledu je třeba zaprvé poznamenat, že trestní řízení, jejichž předmětem jsou trestné činy korupce, představují plnění povinností, které pro Rumunsko vyplývají z rozhodnutí 2006/928, a tedy z unijního práva ve smyslu čl. 51 odst. 1 Listiny. Základní práva, která Listina zaručuje osobám dotčeným ve věci v původním řízení, musí být tedy dodržována (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 21. prosince 2021, Euro Box Promotion a další, C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 204).
80
Je přitom třeba uvést, že jak Soudní dvůr rozhodl v bodě 109 rozsudku ze dne 24. července 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), povinnost vnitrostátních soudů upustit od uplatnění rozsudků Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 a rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr) č. 67/2022 neodporuje ani zásadě předvídatelnosti, určitosti a zákazu retroaktivity trestných činů a trestů, ani zásadě zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), jak jsou zaručeny v čl. 49 odst. 1 Listiny.
81
Zadruhé je třeba připomenout, že má-li soud členského státu – stejně jako v projednávané věci – přezkoumat, zda je v souladu se základními právy vnitrostátní ustanovení nebo opatření, které v situaci, kdy postup členských států není zcela určen unijním právem, uplatňuje toto právo ve smyslu čl. 51 odst. 1 Listiny, vnitrostátní orgány a soudy mohou uplatnit vnitrostátní standardy ochrany základních práv, neohrozí-li toto uplatnění úroveň ochrany stanovenou Listinou, jak ji vykládá Soudní dvůr, ani přednost, jednotu a účinnost unijního práva (rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 110).
82
V bodě 111 rozsudku ze dne 24. července 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), Soudní dvůr konstatoval, že řešení přijatá v rozsudcích Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 a č. 358/2022 a v rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr) č. 67/2022 vychází ze zásady zákonnosti trestných činů a trestů a ze zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), jak jsou zaručeny v rumunské Ústavě, přičemž tyto zásady musí být považovány za vnitrostátní standardy ochrany základních práv.
83
Z bodu 118 rozsudku ze dne 24. července 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), v podstatě vyplývá, že rumunské soudy nejsou povinny podle rozhodnutí 2006/928 upustit od uplatnění vnitrostátní judikatury uvedené v předchozím bodě, a to nehledě na existenci systémového rizika beztrestnosti trestných činů korupce, neboť tato vnitrostátní judikatura vychází ze zásady zákonnosti trestných činů a trestů, jak je chráněna ve vnitrostátním právu, pokud jde o požadavky týkající se předvídatelnosti a určitosti trestního zákona, včetně režimu promlčení týkajícího se trestných činů.
84
Naproti tomu s ohledem na nutnost vyvážit vnitrostátní standard ochrany týkající se zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior) s ustanoveními rozhodnutí 2006/928 je třeba mít za to, že pokud vnitrostátní soud uplatní uvedený standard za účelem zpochybnění přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti procesními úkony učiněnými před 25. červnem 2018, kdy byl zveřejněn rozsudek Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018, může takový postup ohrozit přednost, jednotu a účinnost unijního práva ve smyslu judikatury připomenuté v bodě 76 tohoto usnesení (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 123).
85
Je tudíž třeba konstatovat, že vnitrostátní soudy nemohou v rámci soudních řízení, jejichž cílem je trestní postih trestných činů korupce, uplatnit vnitrostátní standard ochrany týkající se zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), jak je uvedena v bodě 62 tohoto usnesení, za účelem zpochybnění přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti procesními úkony učiněnými před 25. červnem 2018, kdy byl zveřejněn rozsudek Curtea Constituțională (Ústavní soud) č. 297/2018 (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. července 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 124).
86
Za těchto podmínek je třeba na položené otázky odpovědět, že rozhodnutí 2006/928 musí být vykládáno v tom smyslu, že soudy členského státu nejsou povinny upustit od uplatnění rozsudků Ústavního soudu tohoto členského státu, jimiž je ustanovení vnitrostátního právního předpisu, které upravuje důvody přerušení promlčecí doby v trestních věcech, prohlášeno za neplatné z důvodu porušení požadavků týkajících se předvídatelnosti a určitosti trestního zákona, které vyplývají ze zásady zákonnosti trestných činů a trestů, i když bude v důsledku těchto rozsudků kvůli promlčení trestní odpovědnosti zastaveno trestní stíhání ve značném počtu případů, a to i v případech týkajících se trestných činů korupce. Toto rozhodnutí naproti tomu musí být vykládáno v tom smyslu, že soudy tohoto členského státu jsou povinny upustit od uplatnění vnitrostátního standardu ochrany týkajícího se zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), který umožňuje zpochybnit, a to i v rámci opravných prostředků směřujících proti pravomocným rozsudkům, přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti v takových věcech procesními úkony učiněnými před tímto prohlášením neplatnosti.
K nákladům řízení
87
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (devátý senát) rozhodl takto:
Rozhodnutí Komise 2006/928/ES ze dne 13. prosince 2006, kterým se zřizuje mechanismus pro spolupráci a ověřování pokroku Rumunska při dosahování specifických referenčních cílů v oblasti reformy soudnictví a boje proti korupci,
musí být vykládáno v tom smyslu, že
soudy členského státu nejsou povinny upustit od uplatnění rozsudků Ústavního soudu tohoto členského státu, jimiž je ustanovení vnitrostátního právního předpisu, které upravuje důvody přerušení promlčecí doby v trestních věcech, prohlášeno za neplatné z důvodu porušení požadavků týkajících se předvídatelnosti a určitosti trestního zákona, které vyplývají ze zásady zákonnosti trestných činů a trestů, i když bude v důsledku těchto rozsudků kvůli promlčení trestní odpovědnosti zastaveno trestní stíhání ve značném počtu případů, a to i v případech týkajících se trestných činů korupce.
Toto rozhodnutí musí být naproti tomu vykládáno v tom smyslu, že
soudy tohoto členského státu jsou povinny upustit od uplatnění vnitrostátního standardu ochrany týkajícího se zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), který umožňuje zpochybnit, a to i v rámci opravných prostředků směřujících proti pravomocným rozsudkům, přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti v takových věcech procesními úkony učiněnými před tímto prohlášením neplatnosti.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: rumunština.