62009CJ0100_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑100/09,
jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 11. března 2009,
Komise Evropských společenství, zastoupená L. Jelínkem a P. Dejmek, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalobkyně,
proti
České republice, zastoupené M. Smolkem, jako zmocněncem,
žalované,
SOUDNÍ DVŮR (sedmý senát),
ve složení A. Ó Caoimh (zpravodaj), předseda senátu, J. N. Cunha Rodrigues a A. Arabadžev, soudci,
generální advokátka: E. Sharpston,
vedoucí soudní kanceláře: R. Grass,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Česká republika tím, že nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2007/14/ES ze dne 8. března 2007, kterou se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice 2004/109/ES o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (Úř. věst. L 69, s. 27, dále jen „směrnice“), nebo v každém případě tím, že uvedené předpisy nesdělila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 24 této směrnice.
Právní rámec
2. Článek 24 odst. 1 první pododstavec směrnice zní:
„Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12 měsíců po datu přijetí. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.“
Postup před zahájením soudního řízení
3. Jelikož Komise nebyla informována o předpisech přijatých Českou republikou k zajištění provedení směrnice do jejího vnitrostátního právního řádu ve stanovené lhůtě, která uplynula dne 8. března 2008, a jelikož neměla k dispozici žádné jiné informace, které by jí umožňovaly dospět k závěru, že nezbytné předpisy byly za tímto účelem přijaty, zahájila řízení podle článku 226 ES.
4. V souladu s tímto ustanovením Komise poté, co dne 23. května 2008 vyzvala Českou republiku, aby předložila své vyjádření, zaslala tomuto členskému státu dopisem ze dne 17. října 2008 odůvodněné stanovisko, kterým jej vyzvala k přijetí opatření nezbytných k tomu, aby vyhověla povinnostem vyplývajícím z uvedené směrnice ve lhůtě dvou měsíců od obdržení tohoto stanoviska.
5. Česká republika odpověděla na uvedené odůvodněné stanovisko dopisem ze dne 17. prosince 2008, v němž uznala, že do vnitrostátního práva dosud nebyla provedena veškerá ustanovení směrnice. V tomto ohledu zdůraznila, že dosáhne plného souladu se směrnicí přijetím zákona, kterým se mění zákon č. 256/2004 Sb., o podnikání na kapitálovém trhu, jehož návrh schválila česká vláda dne 19. listopadu 2008 a který měl nabýt účinnosti na začátku roku 2009. Krom toho Česká republika Komisi připomněla, že směrnice již byla částečně provedena do vnitrostátního práva a že Komisi dotčené předpisy sdělila dne 9. května 2008.
6. Jelikož Komise konstatovala, že žádné jiné informace, které následně obdržela, jí neumožňují dospět k závěru, že by opatření nezbytná k úplnému provedení směrnice byla přijata, rozhodla se podat projednávanou žalobu.
K žalobě
7. Ve své žalobní odpovědi Česká republika uznává, že nepřijala veškeré předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí ve stanovené lhůtě. Postup pro provedení směrnice je však v závěrečné fázi, jelikož byl za tímto účelem českou vládou schválen návrh zákona a předložen Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky, takže předpokládaným dnem nabytí účinnosti nového zákona bude 1. červenec 2009.
8. Nicméně je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury se musí existence nesplnění povinnosti posuzovat vzhledem ke stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, a že změny, ke kterým došlo následně, nemohou být Soudním dvorem brány v úvahu (viz zejména rozsudky ze dne 30. listopadu 2006, Komise v. Lucembursko, C‑32/05, Sb. rozh. s. I‑11323, bod 22, a ze dne 17. ledna 2008, Komise v. Německo, C‑152/05, Sb. rozh. s. I‑39, bod 15).
9. Krom toho se členský stát nemůže dovolávat ustanovení, praxe nebo situací ve svém vnitrostátním právním řádu coby důvodu, proč nesplnil povinnosti a nedodržel lhůty stanovené směrnicí (viz zejména rozsudky ze dne 10. dubna 2003, Komise v. Francie, C‑114/02, Recueil, s. I‑3783, bod 11, a ze dne 23. dubna 2009, Komise v. Španělsko, C‑321/08, bod 9).
10. V projednávané věci je přitom nesporné, že k okamžiku uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku nebyla opatření nezbytná k zajištění úplného provedení směrnice Českou republikou přijata.
11. Za těchto podmínek je třeba považovat žalobu podanou Komisí za opodstatněnou.
12. V důsledku toho je třeba určit, že Česká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 24 této směrnice.
K nákladům řízení
13. Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a Česká republika neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl takto:
1) Česká republika tím, že ve stanovené lhůtě nepřijala veškeré právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Komise 2007/14/ES ze dne 8. března 2007, kterou se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice 2004/109/ES o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 24 této směrnice.
2) České republice se ukládá náhrada nákladů řízení.