62009CP0197
СТАНОВИЩЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
Г-Н J. MAZÁK
представено на 28 октомври 2009 година (
1
)
Дело C-197/09 RX-II
M
срещу
Европейска агенция по лекарствата (EMEA)
„Преразглеждане на Решение по дело T-12/08 P — Дело, по което може да бъде постановено решение — Справедлив процес — Принцип на състезателност — Засягане на единството или целостта на правото на Общността“
1.
С решението си от 24 юни 2009 г. (
2
) (наричано по-нататък „решението на Съда от 24 юни 2009 г.“) Съдът решава, че следва да се преразгледа решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности (наричан по-нататък „ПИС“) от 6 май 2009 г. по дело M/EMEA (
3
) (наричано по-нататък „решението на ПИС от 6 май 2009 г.“). Съгласно това решение при преразглеждането следва да се разреши въпросът дали решението на ПИС от 6 май 2009 г. засяга единството или целостта на правото на Общността, доколкото като разгледала жалбата юрисдикция посоченият ПИС е възприел тълкуване на понятието „когато фазата на производството позволява това“ по смисъла на член 61 от Статута на Съда и на член 13, параграф 1 от приложението към този статут, което му позволява да се самосезира с разглеждането на дело и да се произнесе по същество, независимо че жалбата, с която е бил сезиран, се отнася до начина, по който пред първата инстанция е било разгледано възражение за недопустимост, и че по аспекта на спора, с чието разглеждане се е самосезирал, не е било проведено каквото и да е обсъждане при условията на състезателното начало нито пред него, нито пред Съда на публичната служба на Европейския съюз (наричан по-нататък „СПС“) като първоинстанционна юрисдикция.
2.
Тъй като в настоящия случай става въпрос за първото прилагане на възможността Съдът да преразгледа решението на ПИС, който се е произнесъл като второинстанционна юрисдикция (
4
), струва ми се необходимо да се изяснят накратко някои основни аспекти на това производство.
3.
Съгласно член 220, първа алинея EO Съдът осигурява, в рамките на своята компетентност, спазването на правото при тълкуването и прилагането на Договора. Според мен възможността да се преразгледа постановено в производство по обжалване решение на ПИС е едно от средствата, позволяващи на Съда да изпълнява посочената роля.
4.
Все пак следва да се подчертае, че става въпрос за извънредно средство, а също и за последното средство. Това е видно, първо, от цялостната концепция за организацията на системата на общностните юрисдикции, второ, от условията за допустимост на преразглеждането, които се проверяват от специалния състав по член 123б от Процедурния правилник на Съда преди началото на производството по преразглеждане, и накрая, от резултата от преразглеждането, който, след решението относно неговата допустимост, би се изразил в констатация относно засягането на единството или целостта на правото на Общността от решението на ПИС.
5.
Единственият предмет на производството по преразглеждане е защитата на единството и на целостта на правото на Общността, които могат да бъдат застрашени от неправилното решение на ПИС, постановено в производство по обжалване (
5
). От това следва, че посоченото производство не служи за защита на интересите на конкретните страни в конкретното производство, а на тези на правото на Общността.
6.
Следователно производството по преразглеждане няма за цел да коригира всички неправилни решения на ПИС, постановени в производство по обжалване, а само такива погрешни решения на ПИС, постановени в производство по обжалване, които засягат единството или целостта на правото на Общността. Според мен неправилното решение би могло да има такъв ефект само ако противоречи на един от общите принципи на правото на Общността, които съгласно неотдавнашната практика на Съда са от конституционен ранг (
6
) и чието спазване гарантира единството и целостта на правото на Общността.
7.
В съответствие с изложеното по-горе ще започна с кратко припомняне на обстоятелствата, предхождащи производството по преразглеждане. След това ще разгледам дали решението на ПИС от 6 май 2009 г. е опорочено от недостатък, и накрая, ако това е така, ще разгледам въпроса дали решението на ПИС от 6 май 2009 г. засяга единството или целостта на правото на Общността.
Обстоятелства, предхождащи производството по преразглеждане
8.
Г-н M. иска от СПС да отмени решението от 25 октомври 2006 г., с което Европейската агенция по лекарствата (наричана по-нататък „EMEA“) е отхвърлила искането му за сформиране на комисия по инвалидност, както и решението от 31 януари 2007 г., с което EMEA е отхвърлила искането му за обезщетение, и да осъди EMEA да му заплати сумата от 100000 EUR като обезщетение за претърпени вреди и пропуснати ползи поради нарушения при изпълнението на служебни задължения.
9.
С Определение от 19 октомври 2007 г. (
7
) (наричано по-нататък „определението на СПС от 19 октомври 2007 г.“) на основание възражението за недопустимост по член 114, параграф 1 от Процедурния правилник на ПИС СПС отхвърля тази жалба, без да проведе обсъждане по същество (
8
).
10.
Г-н M. подава жалба срещу посоченото определение като иска от ПИС неговата отмяна и отмяна на решението на EMEA от 25 октомври 2006 г. в частта, с която е отхвърлено искането от 8 август 2006 г. за свикване на комисията по инвалидност, както и на решението на EMEA, с което е отхвърлено направеното от жалбоподателя искане за обезщетение за претърпени вреди.
11.
ПИС уважава мотивираното искане на г-н M. на основание член 146 от Процедурния правилник на ПИС и започва устната фаза на производството.
12.
С решението си от 6 май 2009 г. ПИС отменя определението на СПС от 19 октомври 2007 г. и същевременно, позовавайки се на член 13, параграф 1 от приложението към Статута на Съда, той се произнася сам по спора, а именно като отменя решението на EMEA от 25 октомври 2006 г. в частта, с която е отхвърлено искането от 8 август 2006 г. за сезиране на комисията по инвалидност, и осъжда EMEA да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 3000 EUR.
13.
Въз основа на направеното от първия генерален адвокат предложение за преразглеждане на решението на ПИС от 6 май 2009 г., с Решение от 24 юни 2009 г. Съдът постановява, че следва да се пристъпи към преразглеждане на това решение, при което следва да се разреши въпросът дали решението на ПИС засяга единството или целостта на правото на Общността, доколкото като разгледала жалбата юрисдикция посоченият Първоинстанционен съд е възприел тълкуване на израза „когато фазата на производството позволява“ по делото да бъде постановено решение по смисъла на член 61 от Статута на Съда и на член 13, параграф 1 от приложението към този статут, което му позволява да се самосезира с разглеждането на дело и да се произнесе по същество, независимо че жалбата, с която е бил сезиран, се отнася до начина, по който пред първата инстанция е разгледано възражение за недопустимост, и че по аспекта на спора, с чието разглеждане се е самосезирал, не е било проведено каквото и да е обсъждане при условията на състезателното начало нито пред него, нито пред Съда на публичната служба на Европейския съюз като първоинстанционна юрисдикция. Съдът приканва посочените в член 23 от Статута на Съда заинтересовани лица и страните в производството пред ПИС да представят писмените си становища по посочения въпрос.
14.
Писмени становища представят г-н M., EMEA, италианското и полското правителство, Европейският парламент, Съветът на Европейския съюз, както и Комисията на Европейските общности.
По евентуален порок на решението на ПИС от 6 май 2009 г.
15.
От решението на Съда от 24 юни 2009 г. следва, че решението на ПИС от 6 май 2009 г. не трябва да се разглежда от материалноправна гледна точка, а от гледна точка на неправилното приложение на процесуалните норми, по-конкретно на член 13, параграф 1 от приложението към Статута на Съда, който задължава ПИС като разгледала жалбата юрисдикция, ако жалбата е основателна, да върне делото на СПС, когато фазата на производството не позволява по делото да бъде постановено решение по същество (
9
).
16.
Считам, че изразът „когато фазата на производство позволява“ по делото да бъде постановено решение по същество следва да бъде тълкуван с оглед на системата на общностните юрисдикции и в зависимост от ролите на първоинстанционна юрисдикция и на второинстанционна юрисдикция, която се произнася по жалба.
17.
В настоящия случай материалната компетентност за разрешаване на спора между г-н M. и EMEA е принадлежала на СПС. Тази компетентност се задейства с подаването на жалбата, а съдържанието ѝ се определя от задължението да се разгледа най-напред допустимостта на жалбата и по-нататък, в случай че тя бъде приета за допустима, нейната основателност съгласно фактическото и правно основание, установено в съответствие с принципа на състезателното начало.
18.
Изобщо не е необходимо да се припомня, че е немислимо да се постанови съдебно решение по същество без установяване на фактите. В настоящия случай СПС е бил единствената юрисдикция, материално компетентна да установи фактите.
19.
Всъщност в определението си от 19 октомври 2007 г. СПС установява единствено недопустимостта на жалбата, без да пристъпва към разглеждане на делото по същество. Тази възможност произтича от член 114 от Процедурния правилник на СПС (
10
), който има за цел процесуална икономия. От това следва, че фактическото и правно основание за евентуално решение по същество не е установено от СПС.
20.
ПИС е ангажиран със спора между г-н M. и EMEA въз основа на жалбата, която по смисъла на член 11, параграф 1 от приложението към Статута на Съда следва да се ограничава само до правни въпроси, и следователно може да се основава на липса на компетентност на СПС, на нарушение на процесуални правила в производството пред него, което накърнява интересите на съответната страна, или на нарушение на правото на Общността от страна на СПС.
21.
От това определение на жалбата следва, че юрисдикцията, разгледала жалбата, е обвързана от фактическото основание, установено от първоинстанционната юрисдикция, т.е. от СПС.
22.
С оглед на това, че СПС се е произнесъл с определение, за да отхвърли жалбата като недопустима, смятам, че производството по обжалване е могло да има за предмет единствено да отговори на въпроса дали жалбата е допустима. Тъй като фактите не са установени и следователно фактическото основание не е определено от СПС, ПИС не е могъл се произнесе по съществото на спора.
23.
Считам, че в общи линии може да се заключи, че когато с определение СПС е отхвърлил жалбата като недопустима, без да пристъпва към разглеждане на делото по същество, фазата на производството не позволява при разглеждане на жалбата ПИС да постанови решение по същество.
24.
Смятам, че поведение на ПИС като това в настоящия случай показва недостатък във функционирането на системата на общностното правораздаване.
25.
Същността на този недостатък всъщност е в объркването на материално компетентните юрисдикции. ПИС, който се произнася като второинстанционна юрисдикция, изземва, що се отнася до основните ѝ характеристики, материалната компетентност на СПС, по-специално във връзка с установяване на необходимите за произнасянето по същество факти.
26.
Следователно de facto ПИС се е превърнал в първоинстанционна юрисдикция. В рамките на производството по обжалване, което е ограничено до правните въпроси, процесуалният принцип на състезателното начало, който е характерен само за производството пред първоинстанционната юрисдикция, не е могъл да намери приложение. В рамките на производството по обжалване е възможно единствено да се разгледа въпросът дали в рамките на производството пред първоинстанционната юрисдикция е бил нарушен принципът на състезателното начало.
27.
От това следва, че действайки, както в настоящия случай, ПИС е нарушил принципа за производство пред компетентния съд, според който никой не може да избегне производство пред установен в съответствие със закона компетентен съд (
11
). За целите на установяване на фактическото основание и на неговото подвеждане към правна норма, именно СПС има качеството на такъв съд. Този извод е тясно свързан с въпроса за състава на съда, който според практиката на Съда представлява крайъгълният камък на правото на справедлив съдебен процес (
12
).
28.
От друга страна, в резултат на решението по същество на ПИС, който се произнася по жалба, загубилата делото страна е загубила възможността да се ползва от правото на съдебна защита чрез подаване на жалба (
13
). В това отношение следва да се напомни, че съгласно постоянната съдебна практика (
14
) принципът на ефективна съдебна защита представлява общ принцип на общностното право, който произтича от общите за държавите членки конституционни традиции и е прогласен в членове 6 и 13 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и който също е потвърден отново с член 47 от прогласената на 7 декември 2000 г. в Ница Харта на основните права на Европейския съюз (
15
).
29.
Накрая, следва да се отбележи, че поради неправилното тълкуване на член 13, параграф 1 от приложението към Статута на Съда решението на ПИС от 6 май 2009 г. е опорочено от недостатък.
По засягането на единството или целостта на правото на Общността от решението на ПИС от 6 май 2009 г.
30.
Според мен последиците от неправилното тълкуване на член 13, параграф 1 от приложението към Статута на Съда надхвърлят рамките на спора между г-н M. и EMEA и следователно решението на ПИС от 6 май 2009 г., прието въз основа на това неправилно тълкуване, засяга единството и целостта на правото на Общността.
31.
Както бе посочено в точка 6, едно неправилно решение би могло да бъде заплаха за единството или целостта на правото на Общността само ако противоречи на един от общите принципи на общностното право. Считам, че в настоящия случай това условие е налице.
32.
Според мен неправилното тълкуване на член 13, параграф 1 от приложението към Статута на Съда води до нарушаване на правото на страната да бъде изслушана пред СПС, който в настоящия случай е бил единствената юрисдикция, материално компетентна да установи фактите в съответствие с принципа на състезателното начало, за да се произнесе по съществото на спора. Правото на справедлив съдебен процес, което според практиката на Съда (
16
) представлява основно право, зачитано от Европейския съюз като общ принцип по силата на член 6, параграф 2 ЕС, също е било нарушено, тъй като правото на страната да бъде изслушана е един от съставните му елементи.
33.
От друга страна, както вече изтъкнах в точка 27, със своето решение по същество ПИС е нарушил също принципа за производство пред компетентен съд и правото на съдебна защита чрез подаване на жалба, които също са проява на правото на справедлив съдебен процес.
34.
В светлината на предходния анализ следва да се заключи, че решението на ПИС от 6 май 2009 г. засяга единството и целостта на правото на Общността.
По обхвата на отмяната на решението на ПИС от 6 май 2009 г.
35.
Макар да ми е ясно какъв е обхватът на преразглеждането на решението на ПИС от 6 май 2009 г., определен с решението на Съда от 24 юни 2009 г., налага се изводът, че резултатът от преразглеждането на това решение показва, че редица аспекти на правото на справедлив съдебен процес са били нарушени в производството пред ПИС, което го е предхождало. Последиците от нарушението на това основно право засягат решението на ПИС от 6 май 2009 г. в неговата цялост (
17
). По тази причина предлагам на Съда да отмени посоченото решение в неговата цялост и да върне делото на ПИС за ново разглеждане.
36.
Не смятам, че е възможно да се посочат последиците от решението на ПИС, които трябва да се считат за окончателни по отношение на страните по спора, по смисъла на член 62б, първа алинея от Статута на Съда. Освен това, тъй като фактите, върху които се основава решението, са установени по начин, който е в противоречие с правото на справедлив съдебен процес, Съдът не може да се произнесе с окончателно решение по спора по смисъла на член 62б, първа алинея от Статута на Съда.
Заключение
37.
Предвид изложените по-горе съображения предлагам Съдът да се произнесе, както следва:
1)
Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности (състав по жалбите) от 6 май 2009 г. по дело M/EMEA (T-12/08 P) засяга единството и целостта на правото на Общността, доколкото посоченият Първоинстанционен съд като разгледала жалбата юрисдикция възприема тълкуване на израза „когато фазата на производството позволява по делото да бъде постановено решение“ по смисъла на член 61 от Статута на Съда и на член 13, параграф 1 от приложението към този статут, което му позволява да се самосезира с разглеждането на делото и да се произнесе по същество, независимо че жалбата, с която е сезиран, се отнася до начина, по който пред първата инстанция е било разгледано възражение за недопустимост.
2)
Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 6 май 2009 г. по дело M/EMEA (T-12/08 P).
3)
Връща делото за ново разглеждане на Първоинстанционния съд на Европейските общности.
(
1
)	Език на оригиналния текст: френски.
(
2
)	Решение по дело C-197/09 RX, Сборник, стр. I-12033.
(
3
)	Решение по дело T-12/08 P, все още непубликувано в Сборник СПС.
(
4
)	Тази възможност е предвидена в член 225, параграф 2, втора алинея ЕО и в членове 62, 62а и 62б от Статута на Съда.
(
5
)	Под „неправилно решение“ следва да се разбира решение, което е неправилно от материалноправна гледна точка, или решение, което е правилно от материалноправна гледна точка, но е резултат от неправилно прилагане на процесуалните правила.
(
6
)	Вж. Решение от 15 октомври 2009 г. по дело Audiolux и др. (C-101/08, Сборник, стр. I-9823, точка 63).
(
7
)	Определение по дело F-23/07, все още непубликувано в Сборник СПС.
(
8
)	Процедурният правилник на Съда на публичната служба влиза в сила едва на 1 ноември 2007 г. — дотогава за Съда на публичната служба се е прилагал Процедурният правилник на Първоинстанционния съд съгласно член 3, параграф 4 от Решение на Съвета от 2 ноември 2004 година за създаване на Съда на публичната служба (2004/752/ЕО, Евратом).
(
9
)	Същото задължение произтича за Съда, когато се произнася по жалба, от член 61 от Статута на Съда, макар съдържанието му да е малко по-различно.
(
10
)	По това време член 114 от Процедурния правилник на ПИС е бил приложим mutatis mutandis за СПС съгласно член 3, параграф 4 от Решение на Съвета от 2 ноември 2004 година за създаване на Съда на публичната служба (2004/752/ЕО, Евратом).
(
11
)	В настоящия случай Договорът за ЕО и Статутът на Съда имат функция на закон.
(
12
)	Вж. в този смисъл Решение от 19 февруари 2009 г. по дело Gorostiaga Atxalandabaso/Парламент (C-308/07 P, Сборник, стр. I-1059, точка 42).
(
13
)	При условие че процесуалното право изрично допуска такова обжалване.
(
14
)	Вж. в този смисъл Решение от 16 юли 2009 г. по дело Mono Car Styling (C-12/08, Сборник, стр. I-6653, точка 47 и цитираната съдебна практика).
(
15
)	ОВ C 364, стр. 1.
(
16
)	Вж. в този смисъл Решение по дело Gorostiaga Atxalandabaso/Парламент (посочено в бележка под линия 12, точка 41 и цитираната съдебна практика).
(
17
)	Разбира се този извод се отнася също до точката от диспозитива относно съдебните разноски.