Жалба, подадена на 25 октомври 2024 г. — Lami/Frontex
(Дело T-552/24)
Език на производството: италиански
Страни
Жалбоподател: Johan Lami (Пескара, Италия) (представители: F. Bello, A. Bonanni Caione, F. D’Onofrio и G. Borrelli, avvocati)
Ответник: Европейска агенция за гранична и брегова охрана
Искания
Жалбоподателят моли Общия съд:
да отмени решението на Европейската агенция за гранична и брегова охрана (Frontex) от 29 юли 2024 г. (HRS/HR/2024) и съответно да установи нарушение от страна на Frontex на действащата правна уредба в областта на отпуските,
да отмени решенията от 8 ноември 2023 г., 22 януари 2024 г. и 14 февруари 2024 г. в частта, в която приспадат по-голям брой дни отпуск от действително ползваните от жалбоподателя,
да разпореди на Frontex да възстанови на жалбоподателя незаконно приспаднати дните отпуск,
при условията на евентуалност, ако Frontex оспори изчисленията на жалбоподателя относно полагащите му се дни отпуск, да разпореди назначаването на вещо лице.
Основания и основни доводи
Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.
Първо основание: нарушение на Директива 2003/88/ЕО1 и на Решение на управителния съвета на Frontex 27/2023.
С първото основание жалбоподателят твърди както нарушение на европейското законодателство, [Директива] 2003/88/ЕО, доколкото установява правото на работниците на минимален платен годишен отпуск от най-малко четири седмици, така и на решението на управителния съвет на Frontex 27/2023 за прилагане на член 55 от Правилника за персонала, доколкото предвижда, че отпуските се преизчисляват при работа на непълно работно време и работа на гъвкаво работно време.
Второ основание: нарушение на регламент
С второто основание жалбоподателят се позовава на неправилно прилагане на член 57 от Регламент № 31 (ЕИО), 11 (ЕОАЕ)1, установяващ Правилника на длъжностните лица, тъй като Frontex не е признала на жалбоподателя предвидените в него 24 дни годишен отпуск. Всъщност управлението на отпуските от Frontex е в противоречие с въпросната правна уредба, тъй като съгласно методите за изчисляване, използвани от Frontex, г-н Lami би имал само 16 вместо предвидените 24 дни отпуск.
Трето основание: нарушение на разпоредбите в областта на здравето и сигурността.
Жалбоподателят се позовава на нарушение на разпоредбите в областта на здравето и безопасността, като се има предвид, че правото на отпуск е едно от малкото права в рамките на трудовите правоотношения, за което се счита, че не подлежи на договаряне. Още повече, че работодателят е длъжен да се увери, че работникът ще използва платения годишен отпуск, като го покани, ако е необходимо и официално чрез отправяне на писмена покана, да ползва този отпуск своевременно, за да се гарантира, че платеният годишен отпуск може да осигури на съответното лице почивката и релакса, за които е предназначен. Това е още по-необходимо, като се има предвид, че г-н Lami работи на 12-часови смени и следователно е подложен на по-голямо натоварване от лицата, които работят на 8-часови смени.
Четвърто основание: нарушение на принципите на равно третиране и на прозрачност.
Жалбоподателите се позовават на нарушение на принципите на равно третиране и прозрачност, посочени в Директива 2000/78/ЕО1 и Директива (ЕС) 2019/11522 . Всъщност методите за изчисляване, възприети от Frontex, нарушават както равното третиране (лицата, които работят на по-леки 8-часови смени, ползват по-голям брой дни отпуск от лицата, които работят на 12-часови смени), така и прозрачността по отношение на условията на труд на служителите на Frontex, работещи на смени, които поради лошото управление на правилата за отчитане на отпуските се оказват принудени да търпят различно и непредвидимо третиране.
____________
1 Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (OB L 299, 2003 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).
1 Регламент № 31 (ЕИО), 11 (ЕОАЕ), установяващ Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейската икономическа общност и на Европейската общност за атомна енергия (ОВ № 45, 1962 г., стр. 1385).
1 Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (OB L 303_.2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).
1 Директива (ЕС) 2019/1152 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2019 година за прозрачни и предвидими условия на труд в Европейския съюз (OB L 186, 2019 г., стр. 105).