62021CJ0510
DOMSTOLENS DOM (Tredje Afdeling)
6. juli 2023 (
*1
)
»Præjudiciel forelæggelse – lufttransport – Montrealkonventionen – artikel 17, stk. 1 – luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af en passagers død eller tilskadekomst – begrebet »ulykke« – førstehjælp ydet som følge af en ulykke, der er indtruffet ombord på et luftfartøj, som har forværret passagerens tilskadekomst«
I sag C-510/21,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF, indgivet af Oberster Gerichtshof (øverste domstol, Østrig) ved afgørelse af 5. august 2021, indgået til Domstolen den 19. august 2021, i sagen
DB
mod
Austrian Airlines AG,
har
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling),
sammensat af afdelingsformanden, K. Jürimäe, og dommerne M. Safjan, N. Piçarra (refererende dommer), N. Jääskinen og M. Gavalec,
generaladvokat: N. Emiliou
justitssekretær: A. Calot Escobar,
på grundlag af den skriftlige forhandling,
efter at der er afgivet indlæg af:
–
DB ved Rechtsanwalt L. Specht,
–
Austrian Airlines AG ved Rechtsanwalt A. Danner,
–
den tyske regering ved J. Möller, J. Heitz og M. Hellmann, som befuldmægtigede,
–
Europa-Kommissionen ved G. Braun, K. Simonsson, G. Wilms og N. Yerrell, som befuldmægtigede,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse i retsmødet den 12. januar 2023,
afsagt følgende
Dom
1
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 17, stk. 1, samt artikel 29 og artikel 35 i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, indgået i Montreal den 28. maj 1999, underskrevet af Det Europæiske Fællesskab den 9. december 1999 og godkendt på dettes vegne ved Rådets afgørelse 2001/539/EF af 5. april 2001 (EFT 2001, L 194, s. 38, herefter »Montrealkonventionen«) og trådt i kraft for så vidt angår Den Europæiske Union den 28. juni 2004.
2
Denne anmodning er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem DB og luftfartsselskabet Austrian Airlines AG vedrørende et erstatningskrav, som DB har rejst på grund af den tilskadekomst, som blev forårsaget af den førstehjælp, der blev ydet vedkommende ombord på et luftfartøj under en flyvning gennemført af dette selskab.
Retsforskrifter
Folkeretten
3
Tredje og femte betragtning til Montrealkonventionen lyder således:
»[De kontraherende stater][er klar over], at det er vigtigt at sikre forbrugernes interesser i international luftfart, og at der er behov for rimelig godtgørelse på grundlag af restitutionsprincippet.
[…]
[De kontraherende stater][er overbevist om,] at staternes fælles indsats for yderligere at harmonisere og kodificere bestemte regler for international lufttransport ved hjælp af en ny konvention[…] er den bedste måde, hvorpå en rimelig ligevægt mellem de forskellige interesser kan opnås.«
4
Montrealkonventionens artikel 17 med overskriften »Passagerers død eller tilskadekomst – Beskadigelse af bagage« bestemmer i stk. 1:
»Luftfartsselskabet er erstatningspligtigt ved en passagers død eller tilskadekomst, hvis den ulykke, der har forvoldt dødsfaldet eller skaden, har fundet sted ombord på flyet eller under ombord- eller frabordestigningen.«
5
Under overskriften »Grundlaget for erstatningskrav« har konventions artikel 29, første punktum, følgende ordlyd:
»Erstatningssager i forbindelse med transport af passagerer, bagage og gods kan, uanset om de rejses i henhold til denne konvention, til en kontrakt, som erstatningsretligt søgsmål eller på anden måde, kun anlægges på grundlag af denne konventions betingelser og erstatningsgrænser […]«
6
Samme konventions artikel 35 med overskriften »Begrænsning af søgsmålsadgang« fastsætter i stk. 1:
»Erstatningsretten fortabes, hvis der ikke er anlagt sag senest to år efter tidspunktet for ankomst til bestemmelsesstedet eller efter det tidspunkt, hvor flyet skulle være ankommet, eller efter det tidspunkt, hvor transporten ophørte.«
EU-retten
7
Artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2027/97 af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar ved luftbefordring af passagerer og deres bagage (EFT 1997, L 285, s.1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 889/2002 af 13. maj 2002 (EFT 2002, L 140, s.2), bestemmer, at »Fællesskabets luftfartsselskabers erstatningsansvar for passagerer og deres bagage er underlagt alle bestemmelserne i Montrealkonventionen vedrørende sådant erstatningsansvar«.
Østrigsk ret
8
I medfør af § 1489 i Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch (almindelig borgerlig lovbog), i den affattelse, der finder anvendelse på tvisten i hovedsagen (herefter »ABGB«), kan den skadelidte gøre sine erstatningskrav gældende over for skadevolderen inden for en frist på tre år.
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
9
Den 18. december 2016 rejste DB fra Tel Aviv (Israel) til Wien (Østrig) med en flyvning udført af Austrian Airlines AG. Under flyvningen faldt en kande med varm kaffe ned fra serveringsvognen, som blev benyttet til betjening af passagererne, og skoldede DB. Vedkommende modtog førstehjælp ombord på flyet.
10
Den 31. maj 2019 anlagde DB søgsmål mod Austrian Airlines AG ved Handelsgericht Wien (handelsretten i Wien, Østrig) dels med påstand om betaling af 10196 EUR i skadeserstatning, og dels om, at det blev fastslået, at luftfartselskabet er ansvarligt for alle fremtidige skader som følge af forværringen af DB’s forbrændinger på baggrund af den utilstrækkelige førstehjælp ydet ombord på flyet. DB har gjort gældende, at Austian Airlines AG ikke blot er ansvarlig for sit personales uagtsomme adfærd, som forårsagede, at kaffekanden faldt ned, men også for, at den ydede førstehjælp ombord på flyet var utilstrækkelig til behandling af vedkommendes forbrændinger. Eftersom den således ydede førstehjælp ikke kan kvalificeres som en »ulykke« som omhandlet i Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, er førstehjælpen underlagt national ret. Derfor er for at anlægge et erstatningssøgsmål for skaderne forårsaget af førnævnte førstehjælp fristen på tre år ikke udløbet i henhold til artikel 1489 i ABGB.
11
Austrian Airlines AG gjorde i sit svarskrift gældende, at sagsøgerens skader blev behandlet korrekt, og at fristen på to år for at anlægge et søgsmål for skadeserstatning – eftersom Montrealkonventionen finder anvendelse på hændelsen – allerede var udløbet i henhold til denne konventions artikel 35, stk. 1.
12
Handelsgericht Wien (handelsretten i Wien) frifandt sagsøgte ved dom af 17. juni 2020. Sidstnævnte dom blev stadfæstet af Oberlandesgericht Wien (øverste regionale domstol i Wien, Østrig) ved dom af 28. oktober 2020, som vurderede, at de forvoldte skader på DB var forårsaget af en »ulykke« som omhandlet i Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, selv om denne tilskadekomst måske kunne være reduceret eller undgået, såfremt DB havde modtaget den fornødne førstehjælp. Denne domstol vurderede således, at DB’s erstatningssøgsmål faldt inden for Montrealkonventionens anvendelsesområde, og at fristen på to år for at anlægge et sådant erstatningssøgsmål var udløbet i henhold til denne konventions artikel 35, stk. 1.
13
DB har iværksat en revisionsanke til prøvelse af denne dom ved Oberster Gerichtshof (øverste domstol, Østrig), som er den forelæggende ret, og gjort gældende, at førstehjælpen udøvet til behandling af skadelidte ombord på flyet ikke falder under begrebet »ulykke« i Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, og dermed finder denne konvention ikke anvendelse på hændelsen. Følgelig vil forældelsesfristen på tre år fastsat i ABGB’s § 1489 finde anvendelse på det af DB anlagte erstatningssøgsmål.
14
Den nævnte domstol er af den opfattelse, at kaffekandens fald fra serveringsvognen, som blev benyttet til betjening af passagererne, som skete ombord på flyet, og som har forvoldt forbrændinger på en passager, udgør en »ulykke« som omhandlet i Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, og som fortolket i dom af 19. december 2019, Niki Luftfahrt (C-532/18, EU:C:2019:1127). Spørgsmålet er imidlertid, om en utilstrækkelig førstehjælp ydet efterfølgende ombord på flyet udgør en særskilt skadesbegivenhed i forhold til den forudgående forbrænding, eller om de to hændelser udgør én samlet »ulykke« i denne bestemmelses forstand.
15
Ifølge den forelæggende ret taler kausalitetsbegrebet, som findes i Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, samt konventionens opbygning og lovharmoniserende formål til fordel for en fortolkning, hvorefter kaffekandens fald på den ene side og den ydede førstehjælp på anden side skal betragtes som den samme »ulykke« i denne bestemmelses forstand. Såfremt kaffekanden ikke var faldet, ville førstehjælpen ikke være blevet ydet, og som følge heraf ville der ikke være sket nogen særskilt tilskadekomst og heller ikke nogen forværring af tilskadekomsten. Denne ret har præciseret, at såfremt antagelsen om en enkelt ulykke fastholdes, vil det af DB anlagte søgsmål for skadeserstatning være anlagt for sent i medfør af Montrealkonventionen artikel 35, stk. 1.
16
Den forelæggende ret kan dog ikke fuldstændig afvise, at den væltede kande og den ydede førstehjælp ombord på flyet i forbindelse med den forvoldte tilskadekomst også kan anses for at være selvstændige skadesårsager, og beder derfor Domstolen om at udtale sig herom.
17
Ud fra denne betragtning har den forelæggende ret stillet spørgsmålet om, hvorvidt der i henhold til Montrealkonventionens artikel 29 kan anlægges et erstatningssøgsmål på grundlag af national ret for skade forvoldt en passager ved den nævnte ydede førstehjælp. Ifølge den forelæggende ret vil et sådant erstatningssøgsmål alene kunne anlægges på grundlag af national ret, såfremt Montrealkonventionen skal fortolkes således, at den ikke – som en selvstændig skadesbegivenhed – omfatter tilskadekomst, der er forvoldt en passager ved ydet førstehjælp ombord på et fly uden en ulykke eller uafhængigt af enhver ulykke.
18
På denne baggrund har Oberster Gerichtshof (øverste domstol) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal førstehjælp efter en ulykke som omhandlet i [Montrealkonventionens] artikel 17, stk. 1, […] der ydes ombord på flyet, og som for passageren fører til endnu en tilskadekomst, der kan afgrænses fra de egentlige følger af ulykken, sammen med den udløsende begivenhed anses for ét samlet ulykkestilfælde?
2)
Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
Er artikel 29 i den nævnte konvention til hinder for et krav om erstatning for den skade, der er forvoldt ved den ydede førstehjælp, når dette ganske vist gøres gældende inden for forældelsesfristen i national ret, men uden for det tidsrum, hvori der er søgsmålsadgang i henhold til konventionens artikel 35?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
19
Med dette spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, skal fortolkes således, at ydelsen af utilstrækkelig førstehjælp til en passager ombord på et fly, som har medført en forværring af den tilskadekomst, der er forårsaget af en »ulykke« i denne bestemmelses forstand, skal anses for at være omfattet af denne ulykke.
20
Det skal indledningsvis bemærkes, at i medfør af artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 2027/97, som ændret ved forordning nr. 889/2002, er Unionens luftfartsselskabers erstatningsansvar for passagerer og deres bagage underlagt alle bestemmelserne i Montrealkonventionen vedrørende et sådant erstatningsansvar.
21
I henhold til Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, er luftfartsselskabet erstatningspligtigt ved en passagers død eller tilskadekomst, hvis den ulykke, der har forvoldt dødsfaldet eller skaden, har fundet sted ombord på flyet eller under ombord- eller frabordestigningen.
22
Begrebet »ulykke« skal forstås som en uforudset, ufrivillig skadevoldende hændelse, og dette begreb kræver ikke, at skaden skyldes indtrædelsen af en typisk risiko ved luftfart, eller at der består en sammenhæng mellem »ulykken« og flyets drift eller bevægelse (jf. i denne retning dom af 19.12.2019, Niki Luftfahrt, C-532/18, EU:C:2019:1127, præmis 35 og 41, og af 2.6.2022, Austrian Airlines (Luftfartsselskabets fritagelse for sin erstatningspligt), C-589/20, EU:C:2022:424, præmis 20).
23
I denne henseende skal det fastslås, at det ikke altid er muligt at tilskrive en skades indtræden en isoleret hændelse, når denne skade er en konsekvens af en række indbyrdes forbundne begivenheder. I de tilfælde, hvor en række indbyrdes forbundne begivenheder indtræffer på samme tid og sted uden afbrydelse, bør disse samlede begivenheder anses for at udgøre en og samme »ulykke« som omhandlet i Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1.
24
Dette er tilfældet, når en kande med varm kaffe – som i den foreliggende sag – falder og forårsager forbrændinger på en passager og nødvendiggør ydelsen af førstehjælp, der udføres af kabinepersonalet. Henset til den stedlige og tidsmæssige sammenhæng mellem kaffekandens fald og den ydede førstehjælp på den tilskadekomne passager kan det ikke hævdes, at der ikke er en årsagsforbindelse mellem kaffekandens fald og forværringen af personskaden forårsaget af den ydede utilstrækkelige førstehjælp.
25
Denne fortolkning er i overensstemmelse med de formål, som Montrealkonventionen forfølger. I henhold til ordlyden af tredje afsnit i præamblen til Montrealkonventionen er de kontraherende stater i denne konvention nemlig bevidste om, »at det er vigtigt at sikre forbrugernes interesser i international luftfart, og at der er behov for rimelig godtgørelse på grundlag af restitutionsprincippet«, og har besluttet at indføre en ordning med objektivt ansvar for luftfartsselskaberne. Som det følger af femte afsnit i præamblen til konventionen, forudsætter en sådan ordning imidlertid, at en »rimelig ligevægt mellem de forskellige interesser«, dvs. interesserne for luftfartsselskaber og passagerer, bevares (dom af 12.5.2021, Altenrhein Luftfahrt, C-70/20, EU:C:2021:379, præmis 36).
26
Ved at fortolke begrebet »ulykke« som omhandlet i Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, således, at det omfatter en række indbyrdes forbundne begivenheder, som indtræffer på samme tid og sted uden afbrydelse, vil bestemmelsen bevirke, at passagererne hurtigt og nemt kan opnå godtgørelse, uden at luftfartsselskaberne pålægges et uforholdsmæssigt tungt erstatningsansvar, som desuden ville være meget vanskeligt at fastlægge og beregne, og som ville kunne udgøre en hindring for eller endog lamme disse selskabers økonomiske virksomhed (jf. i denne retning dom af 19.12.2019, Niki Luftfahrt, C-532/18, EU:C:2019:1127, præmis 40).
27
Det forhold, at det pågældende luftfartsselskab har tilsidesat sine forpligtelser til omhu og sikkerhed, såfremt dette godtgøres, kan ikke rejse tvivl om denne kvalificering (jf. i denne retning dom af 2.6.2022, Austrian Airlines (Luftfartsselskabets fritagelse for sin erstatningspligt), C-589/20, EU:C:2022:424, præmis 22). Med henblik på at kvalificere et forhold som en »ulykke« som omhandlet i Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, er det tilstrækkeligt, at den hændelse, der forårsagede en passagers død eller tilskadekomst, har fundet sted ombord på flyet eller under ombord- eller frabordestigningen.
28
Henset til de ovenstående betragtninger skal det forelagte spørgsmål besvares med, at Montrealkonventionens artikel 17, stk. 1, skal fortolkes således, at ydelsen af utilstrækkelig førstehjælp til en passager ombord på et fly, som har medført en forværring af den tilskadekomst, der er forårsaget af en »ulykke« i denne bestemmelses forstand, skal anses for at være omfattet af denne ulykke.
Det andet spørgsmål
29
Det er ufornødent at besvare det andet spørgsmål, da det kun er forelagt af den nationale ret for det tilfælde, at det første spørgsmål besvares benægtende.
Sagsomkostninger
30
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tredje Afdeling) for ret:
Artikel 17, stk. 1, i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, indgået i Montreal den 28. maj 1999, undertegnet af Det Europæiske Fællesskab den 9. december 1999 og godkendt på dettes vegne ved Rådets afgørelse 2001/539/EF af 5. april 2001,
skal fortolkes således, at
ydelsen af utilstrækkelig førstehjælp til en passager ombord på et fly, som har medført en forværring af den tilskadekomst, der er forårsaget af en »ulykke« i denne bestemmelses forstand, skal anses for at være omfattet af denne ulykke.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: tysk.