61992CO0035_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 12. februar 1992 har Europa-Parlamentet (herefter benaevnt "Parlamentet") i henhold til artikel 49 i EOEF-statutten og de tilsvarende bestemmelser i EKSF- og Euratom-statutterne for Domstolen ivaerksat appel til proevelse af dom, afsagt den 11. december 1991, hvorved Retten i Foerste Instans annullerede Europa-Parlamentets formands afgoerelse af 3. juli 1989 om forfremmelse af X til stillingen som sprogkonsulent i den danske oversaettelsesafdeling (Generaldirektoratet for Oversaettelse og Almindelige Anliggender) efter offentliggoerelse af stillingsopslag nr. 5809 (PE 128908).
2 Ved saerskilt dokument indleveret til Domstolens Justitskontor samme dag har Parlamentet dernaest i henhold til artikel 53 i EOEF-statutten og de tilsvarende bestemmelser i EKSF- og Euratom-statutterne, jf. procesreglementets artikel 83 og 118, som en foreloebig forholdsregel begaeret opfyldelsen af den anfaegtede dom udsat.
3 Sagsoegeren i sagen for Retten har fremsat skriftlige bemaerkninger til begaeringen om foreloebige forholdsregler den 19. marts 1992. Parterne har afgivet mundtlige forklaringer den 26. marts 1992.
4 Indledningsvis skal der kort redegoeres for de omstaendigheder, som ifoelge den anfaegtede dom er Rettens begrundelse for dens annullation af Parlamentets afgoerelse.
5 Den 9. januar 1989 offentliggjorde Parlamentet stillingsopslag nr. 5809 om en stilling som sprogkonsulent i loenklasse LA3 i den danske oversaettelsesafdeling. Under kvalifikationskravene i stillingsopslaget var anfoert "kendskab til administrativ anvendelse af edb".
6 Tre ansatte i den danske oversaettelsesafdeling, Erik Dan Frederiksen, Y og X, indgav ansoegninger efter offentliggoerelsen af stillingsopslaget.
7 I et notat af 2. februar 1989 til generaldirektoeren for Generaldirektorat VII, "Oversaettelse og Almindelige Anliggender" (herefter benaevnt "GD VII"), foreslog direktoeren for Direktoratet for Oversaettelse og Terminologi, at Frederiksen blev forfremmet til stillingen som sprogkonsulent. Han lagde bl.a. vaegt paa Frederiksens erfaring med edb. I et notat af 10. marts 1989 foreslog generaldirektoeren for GD VII direktoeren for administration, personale og oekonomi at forfremme X til den omhandlede stilling, "selv om denne ansoeger p.t. ser sig noedsaget til at arbejde paa halv tid af familiemaessige aarsager". Dette forslag foerte til flere protester, bl.a. fra direktoeren for Direktoratet for Oversaettelse og Terminologi og fra chefen for den danske oversaettelsesafdeling, navnlig med den begrundelse, at X ikke havde kendskab til administrativ anvendelse af edb. Paa trods heraf fastholdt generaldirektoeren for GD VII sit oprindelige forslag i et notat af 7. juni 1989 til Parlamentets generalsekretaer.
8 Den 3. juli 1989 forfremmede Parlamentets formand i sin egenskab af ansaettelsesmyndighed X til sprogkonsulent i loenklasse LA3 med virkning fra 1. juni 1989.
9 Den 12. juli 1989 klagede Frederiksen over afgoerelsen om udnaevnelse af X.
10 Ved skrivelse af 29. november 1989 oplyste Parlamentets formand Frederiksen om, at hans klage blev afvist.
11 Efter sin udnaevnelse ansoegte X om tilladelse til at arbejde paa halv tid indtil 30. september 1990, og den 4. december 1989 blev ansoegningen taget til foelge.
12 Ved staevning indleveret til Rettens Justitskontor den 27. december 1989 anlagde Frederiksen derefter sag med paastand om annullation af afgoerelsen om at forfremme X.
13 I sin dom fastslog Retten foerst, at en af Parlamentet nedlagt afvisningspaastand ikke kunne tages til foelge. Retten udtalte dernaest, at stillingsopslaget udgoer en retlig ramme, ansaettelsesmyndigheden selv har opstillet. Retten fandt saaledes, at den skulle undersoege, om der "objektivt var overensstemmelse" mellem kravene i stillingsopslaget og den valgte ansoegers kvalifikationer. Retten udtalte herved i foerste raekke, at kravet om kendskab til administrativ anvendelse af edb fulgte af noedvendigheden af at anvende moderne teknologi for at kunne loese Oversaettelsesdirektoratets problemer. Retten konstaterede herefter, paa grundlag af en sagkyndig erklaering, som den havde indhentet, at X ikke havde de i stillingsopslaget kraevede edb-kundskaber, saaledes som disse objektivt maatte fortolkes. Retten konkluderede, at ansaettelsesmyndigheden, for saa vidt som den fandt, at X opfyldte de paagaeldende betingelser, bevaegede sig uden for de rammer, den selv havde opstillet for sine valgmuligheder.
14 Retten beskaeftigede sig derefter med den maade, hvorpaa ansaettelsesmyndigheden foretog den i vedtaegtens artikel 45 foreskrevne sammenligning af ansoegernes fortjenester. Retten konstaterede herved, at den eneste sammenligning, som ansaettelsesmyndigheden blev gjort bekendt med med henblik paa den afgoerelse, som den skulle traeffe, var den, der var indeholdt i notatet af 10. marts 1989 fra generaldirektoeren for GD VII. Dette notat var imidlertid ifoelge Retten ufuldstaendigt og behaeftet med aabenbare faktiske og retlige fejl. For det foerste indeholdt det intet om de tre ansoegeres kendskab til og erfaring med edb. Desuden indeholdt det en fejl i sammenligningen af bedoemmelserne, idet X og Frederiksen - i modsaetning til, hvad der var oplyst i notatet - stod lige med hensyn til det antal gange, de fik karakteren "udmaerket".
15 Retten fastslog herefter, at ansaettelsesmyndigheden, da den traf den anfaegtede afgoerelse, gik uden for de retlige rammer, den selv havde fastlagt ved stillingsopslaget, og at dens vurdering desuden var behaeftet med en aabenbar fejl, baade for saa vidt angaar undersoegelsen af de i stillingsopslaget kraevede kvalifikationer, og hvad angaar sammenligningen af ansoegernes respektive fortjenester.
16 Retten besluttede derfor at tiltraede Frederiksens anbringender og annullere Parlamentets formands afgoerelse om at forfremme X til stillingen som sprogkonsulent i den danske afdeling.
17 Med hensyn til naervaerende begaering om udsaettelse bemaerkes, at en appel af en dom fra Retten i henhold til artikel 53 i EOEF-statutten og de tilsvarende bestemmelser i EKSF- og Euratom-statutterne som udgangspunkt ikke har opsaettende virkning. Domstolen kan dog i henhold til artikel 185 og 186 i EOEF-traktaten og de tilsvarende bestemmelser i EKSF- og Euratom-traktaterne, hvis den skoenner, at forholdene kraever det, udsaette opfyldelsen af den anfaegtede dom.
18 I henhold til procesreglementets artikel 83, stk. 2, kan der kun traeffes bestemmelse om udsaettelse i henhold til ovennaevnte bestemmelser, saafremt der foreligger omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed; desuden skal noedvendigheden af udsaettelsen umiddelbart forekomme berettiget af faktiske og retlige grunde. Ifoelge fast retspraksis skal uopsaetteligheden vurderes paa baggrund af noedvendigheden af, at der traeffes en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at den begaerende part udsaettes for et alvorligt og uopretteligt tab.
19 For saa vidt angaar betingelsen om uopsaettelighed har Parlamentet gjort gaeldende, at den danske oversaettelsesafdeling ikke vil have nogen sprogkonsulent, saafremt Rettens dom opfyldes oejeblikkeligt. Parlamentet har under afhoeringen tilfoejet, at det under hensyn til Parlamentets aktuelle arbejdsbyrde ville skulle besaette den omhandlede stilling hurtigst muligt. Parlamentet har endvidere understreget, at en offentliggoerelse af et nyt stillingsopslag eller en midlertidig udnaevnelse af en tjenestemand ville kunne give anledning til nye soegsmaal - fra saavel Frederiksens som X' s side - saa laenge Domstolen ikke har truffet afgoerelse i appelsagen.
20 Det bemaerkes herved, at Parlamentet - som anfoert af Frederiksen - holdt den omhandlede stilling ledig fra 1. januar 1989, hvor den tidligere sprogkonsulent fratraadte stillingen, til 3. juli 1989, hvor X blev udnaevnt. Desuden fik X tilladelse til at arbejde paa halv tid indtil 30. september 1990. Paa denne baggrund kan Parlamentet ikke haevde, at det vil kunne paafoere Parlamentet et alvorligt tab, at stillingen som sprogkonsulent i den danske oversaettelsesafdeling er ledig, mens sagen verserer for Domstolen.
21 Hvad angaar arbejdsbyrden, som haevdes at vaere stoerre paa nuvaerende tidspunkt, bemaerkes, at Parlamentet alene er fremkommet med nogle generelle bemaerkninger og ikke har henvist til objektive forhold, der kan goere det muligt med fuldt kendskab til sagen at sammenligne den nuvaerende situation med situationen paa det tidspunkt, hvor stillingen ikke var besat eller blev beklaedt paa halv tid.
22 Under alle omstaendigheder har Parlamentet i henhold til vedtaegtens artikel 7, stk. 2, mulighed for at besaette den omhandlede stilling midlertidigt i op til et aar. Det kan saaledes undgaas, at stillingen er ledig under appelsagen.
23 Under disse omstaendigheder er betingelsen om uopsaettelighed i procesreglementets artikel 83, stk. 2, ikke opfyldt. Der er herefter ingen grund til at undersoege, om det af de faktiske og retlige grunde, Parlamentet har fremfoert, umiddelbart forekommer berettiget at imoedekomme begaeringen om udsaettelse.
24 Begaeringen om foreloebige forholdsregler boer herefter ikke tages til foelge.
25 Frederiksen har i sit skriftlige indlaeg fremsat begaering om, at Parlamentet doemmes til at betale et symbolsk beloeb paa 1 BFR i erstatning for ikke-oekonomisk skade, som han skal have lidt som foelge af en kraenkelse af hans aere og vaerdighed samt det forhold, at hans kundskaber og faerdigheder ikke blev anerkendt.
26 Det bemaerkes herved blot, at en saadan begaering falder uden for praesidentens kompetence i en sag om foreloebige forholdsregler.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
FORMANDEN FOR FOERSTE OG FEMTE AFDELING
som stedfortraeder for Domstolens praesident, jf. procesreglementets artikel 11 og artikel 85, stk. 2,
foer endelig afgoerelse traeffes:
1) Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
2) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg, den 3. april 1992.