61983CJ0019_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved anmodning af 3 . februar 1983, indgaaet til Domstolen den 7 . februar 1983, har Vestre Landsret i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af en raekke bestemmelser i Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter ( EFT L 61, s . 26 ).
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under sager anlagt af Knud Wendelboe, Foreningen af Arbejdsledere i Danmark, som mandatar for Ib Jensen og Handels- og Kontorfunktionaerernes Forbund i Danmark som mandatar for Joern Holst Jeppesen mod konkursboet L.J . Music ApS .
3 Wendelboe, Jensen og Jeppesen var ansat i L.J . Music ApS, som beskaeftigede sig med baandkassetteproduktion . I anledning af sin forestaaende konkurs indstillede selskabet produktionen den 28 . februar 1980 og opsagde og stillede de fleste af medarbejderne frit, heriblandt sagsoegerne i hovedsagerne .
4 Ved dekret af 4 . marts 1980 erklaerede skifteretten i Hjoerring L.J . Music ApS konkurs . Samme dag tillod skifteretten under det retsmoede, hvor konkursdekretet blev afsagt, ApS SPKR nr . 534, som havde fremsat tilbud om koeb af virksomheden, at benytte den konkursramte virksomheds anlaeg fra den 5 . marts 1980 . Den endelige aftale om overdragelsen, som blev indgaaet den 27 . marts 1980, bestemte, at driften af virksomheden fra den 4 . marts 1980 foregik for koeberens regning og risiko .
5 Den 6 . marts 1980 blev Wendelboe, Jensen og Jeppesen ansat i det nye selskab til en hoejere loen, men saaledes at de mistede deres opsparede anciennitet .
6 Sagsoegerne i hovedsagerne anlagde herefter sag mod konkursboet L.J . Music ApS ved skifteretten i Hjoerring, hvorunder de paastod boet tilpligtet at anerkende deres krav paa erstatning for uberettiget afskedigelse samt paa feriepenge som privilegerede krav .
7 I domme af 29 . september 1980 anerkendte skifteretten kravet paa feriepenge, men afviste kravet paa erstatning for uberettiget afskedigelse med den begrundelse, at overdrageren af virksomheden efter overdragelsen var frigjort for forpligtelserne over for de ansatte, idet erhververen var indtraadt i disse forpligtelser i medfoer af § 2, stk . 1, i lov nr . 111 af 21 . marts 1979 om loenmodtageres retsstilling ved virksomhedsoverdragelse . Denne lov var blevet vedtaget til gennemfoerelse af Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 .
8 Dette direktiv, som er udstedt med hjemmel bl.a . i traktatens artikel 100, tilsigter ifoelge betragtningerne »beskyttelse af arbejdstagerne i tilfaelde af ny indehaver isaer for at sikre varetagelsen af deres rettigheder« . Med henblik herpaa bestemmer direktivet i artikel 3, stk . 1, at »overdragerens rettigheder og forpligtelser i henhold til en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold, som bestod paa tidspunktet for over foerselen . . . overgaar som foelge af denne overfoersel til erhververen« . Artikel 4, stk . 1, sikrer de beroerte arbejdstagere beskyttelse mod afskedigelse foretaget af overdrageren eller erhververen, dog saaledes at »der kan ske afskedigelser af oekonomiske, tekniske eller organisatoriske aarsager, der medfoerer beskaeftigelsesmaessige aendringer« . Desuden paalaegger direktivet i artikel 6 overdrageren og erhververen visse forpligtelser til at underrette og konsultere repraesentanterne for de arbejdstagere, som beroeres af overfoerselen . Endelig praeciseres det i artikel 7, at direktivet ikke begraenser »medlemsstaternes mulighed for at anvende eller indfoere ... bestemmelser, som er gunstigere for arbejdstagerne« .
9 Sagsoegerne i hovedsagerne ankede skifterettens domme til Vestre Landsret, som fandt, at afgoerelsen afhang af fortolkningen af foernaevnte direktiv 77/187 . Vestre Landsret udsatte derfor sagerne og forelagde Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Forpligter raadsdirektiv af 14 . februar 1977 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter medlemsstaterne til at gennemfoere regler, hvorefter erhververen af virksomheden indtraeder i feriepenge-og erstatningsforpligtelser over for loenmodtagere, der ikke var ansat i virksomheden paa overdragelsestidspunktet?«
Anvendeligheden af direktiv 77/187 i tilfaelde af konkurs
10 I betragtning af at overfoerselen af virksomheden er sket under en konkursbehandling, maa det foerst bemaerkes, at Domstolen i dom afsagt dags dato i sag 135/83 ( Abels ) har statueret, at :
»Artikel 1, stk . 1, i Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 finder ikke anvendelse paa overfoersel af en virksomhed, en bedrift eller en del af en bedrift i en situation, hvor overdrageren er erklaeret konkurs, naar den paagaeldende virksomhed eller bedrift er en del af konkursmassen ; dette beroerer dog ikke medlemsstaternes frihed til paa egen haand at anvende direktivets principper paa en saadan overfoersel . Direktivet finder derimod anvendelse paa overfoersel af en virksomhed, en bedrift eller en del af en bedrift til en anden indehaver, foretaget inden for rammerne af en procedure saasom ' surséance van betaling ' ( en af retten meddelt betalingshenstand).«
11 I naervaerende sag fremgaar det af forelaeggelsesanmodningens begrundelse, at Vestre Landsret oensker en fortolkning af direktiv 77/187 for at kunne fortolke og anvende national lovgivning i overensstemmelse med de i direktivet opstillede principper . Derfor maa det forelagte spoergsmaal, som led i det samarbejde mellem den nationale ret og Domstolen, der er indfoert ved artikel 177, besvares saaledes, at den nationale ret saettes i stand til at anvende direktivets principper, saafremt de i henhold til national lovgivning ogsaa maatte gaelde i tilfaelde af konkurs .
Det praejudicielle spoergsmaal
12 Indledningsvis bemaerkes, at artikel 3, stk . 1, i direktiv 77/187 bestemmer, at »overdragerens rettigheder og forpligtelser i henhold til en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold, som bestod paa tidspunktet for overfoerselen . . . overgaar som foelge af denne overfoersel til erhververen« .
13 Det foelger af en fortolkning af bestemmelsen paa grundlag af ordlyden i de forskellige sproglige versioner, at den kun omhandler rettigheder og forpligtelser i forhold til de arbejdstagere, hvis arbejdskontrakt eller arbejdsforhold bestaar paa tidspunktet for overfoerselen, og ikke i forhold til dem, som ikke laengere er ansat i den paagaeldende virksomhed paa dette tidspunkt . Dette fremgaar af, at ordene »som bestod paa tidspunktet for overfoerselen« i den tyske, franske, graeske, italienske og nederlandske version utvetydigt henviser til udtrykket »arbejdskontrakt eller ... arbejdsforhold«, og at den samme fortolkning under alle omstaendigheder er mulig i den engelske og den danske version . Der foreligger endnu ikke en autentisk graesk version .
14 Denne fortolkning stoettes af en sammenligning af bestemmelsen med direktivets artikel 3, stk . 3, om visse ydelser i forbindelse med alderdom, invaliditet eller til efterladte, hvor der udtrykkeligt sondres mellem »arbejdstagerne« og »de personer ... som allerede har forladt overdragerens bedrift paa tidspunktet for overfoerselen« . Den omstaendighed, at artikel 3, stk . 1, ikke indeholder en saadan sondring, tyder paa, at tidligere ansatte er undtaget fra bestemmelsen .
15 Denne forstaaelse af bestemmelsens anvendelsesomraade er ligeledes i overensstemmelse med direktivets opbygning og dets formaal, der er saa vidt muligt at sikre, at arbejdsforholdet fortsaettes af erhververen uden aendringer, isaer ved at denne forpligtes til at opretholde samme loen- og arbejdsvilkaar, som gjaldt for overdrageren ifoelge en kollektiv overenskomst ( artikel 3, stk . 2 ), og ved at arbejdstagerne beskyttes mod afskedigelser, der alene er begrundet i overfoerselen ( artikel 4, stk . 1 ). Disse bestemmelser vedroerer kun de arbejdstagere, som er i virksomhedens tjeneste paa tidspunktet for overfoerselen, men ikke de arbejdstagere, som allerede har forladt virksomheden paa dette tidspunkt .
16 Spoergsmaalet om, hvorvidt der bestaar en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold paa tidspunktet for overfoerselen i den af direktivets artikel 3, stk . 1, anfoerte betydning maa afgoeres efter nationale retsregler, men dog saaledes, at direktivets ufravigelige bestemmelser overholdes . Det gaelder specielt direktivets artikel 4, stk . 1, om arbejdstagernes beskyttelse mod afskedigelse foretaget af overdrageren eller erhververen paa grund af overfoerselen . Det tilkommer den nationale ret paa dette grundlag at afgoere, hvorvidt de paagaeldende loenmodtagere paa tidspunktet for overfoerselen var knyttet til virksomheden ved en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold .
17 Af alle disse grunde maa det forelagte spoergsmaal besvares med, at Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 ikke forpligter medlemsstaterne til at gennemfoere regler, hvorefter erhververen af virksomheden indtraeder i feriepenge- og erstatningsforpligtelser over for loenmodtagere, der ikke var ansat i virksomheden paa overdragelsestidspunktet .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
18 De udgifter, der er afholdt af den danske, den britiske, den franske og den nederlandske regering samt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagernes parter udgoer et led i de sager, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt af Vestre Landsret ved anmodning af 3 . februar 1983, for ret :
Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 forpligter ikke medlemsstaterne til at gennemfoere regler, hvorefter erhververen af virksomheden indtraeder i feriepenge-og erstatningsforpligtelser over for loenmodtagere, der ikke var ansat i virksomheden paa overdragelsestidspunktet .