Rettens dom (Tiende Afdeling) af 25. september 2024 –PT mod Kommissionen
(Sag T-367/22) (1)
» Personalesag – kontraktansatte – alderspension – pensionsrettigheder optjent inden indtræden i Unionens tjeneste – overførsel til Unionens ordning – fastsættelse af pensionsrettigheder – reglen om »eksistensminimum« – manglende tilbagebetaling af de overførte nationale pensionsrettigheder – ulovlighedsindsigelse – vedtægtens artikel 77, stk. 4 – ligebehandling «
1.      Tjenestemænd – pensioner – pensionsrettigheder, optjent inden indtræden i Unionens tjeneste – overførsel til Unionens ordning – tildeling af pension beregnet med henvisning til et eksistensminimum – forskelsbehandling mellem tjenestemænd, der modtager et eksistensminimum, og som har foretaget overførsel, og dem, som ikke har foretaget overførsel – ikke-sammenlignelige situationer
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 20; tjenestemandsvedtægten, art. 77, stk. 4)
(jf. præmis 35, 36, 38 og 48)
2.      Tjenestemænd – pensioner – pensionsrettigheder, optjent inden indtræden i Unionens tjeneste – overførsel til Unionens ordning – godskrivelse af pensionsgivende tjenesteår – optjente pensionsgivende tjenesteår, der fører til et beløb, som er lavere end eksistensminimummet – følger – beregning af pensionen med henvisning til et eksistensminimum – ordning, som indebærer, at der ikke tages hensyn til den overførsel, som den berørte har foretaget – foreligger ikke – afslag på tilbagebetaling af det beløb, der svarer til overførslen – lovlighed
(Tjenestemandsvedtægten, art. 77 og bilag VIII, art. 2 og 6 samt art. 11, stk. 2)
(jf. præmis 40-42, 44-47, 60 og 61)
3.      Tjenestemandssager – anbringender – anbringende om tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet – påberåbelse af foranstaltninger, der er vedtaget af andre institutioner i forhold til deres personale – forkastet
(jf. præmis 57)
4.      Tjenestemandssager – anbringender – anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik – argumentation, der indebærer, at en bestemmelse fortolkes på en måde, som hverken svarer til dens ordlyd eller rækkevidde – forkastet
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41)
(jf. præmis 64)
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
PT bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
3)
Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.
1      EUT C 303 af 8.8.2022.