62001CC0285_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
I - Inledning
1 Förevarande mål avser tillträdet till yrket sjukhusadministratör i Frankrike, och särskilt frågan huruvida de franska antagningsvillkoren är förenliga med rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier(1) (nedan kallat direktivet).
2 Efter att parterna hade hörts av domstolens femte avdelning den 26 juni 2002, föredrog jag den 12 september 2002 mitt förslag till avgörande.
3 Domstolen beslutade den 19 november 2002 ex officio att återuppta det muntliga förfarandet. I detta beslut angav domstolen att de ifrågavarande frågornas betydelse gjorde det nödvändigt att pröva målet i plenum.
4 Eftersom parternas inställning är känd, skall yttrandena i den återupptagna muntliga förhandlingen nedan endast kommenteras i den mån som de innehåller nya eller kompletterande argument.
II - Skäl
5 Såsom framgår redan i mitt förslag till avgörande av den 12 september 2002 avser detta mål i huvudsak frågan om skillnaden mellan erkännande av yrkesutbildning och anställning i offentlig tjänst, och särskilt om de gränser för det motsvarande urvalsförfarandet i medlemsstaterna som följer av direktivet. I målet vid den nationella domstolen är det fråga om en särskild utformning av det franska systemet.
6 I likhet med den svenska regeringen och kommissionen utgår jag från att medlemsstaterna har rätt att anta föreskrifter om anställningsförfaranden, det vill säga om anställning i offentlig tjänst. Detta kan ske även i form av urvalsförfaranden, så kallade "concours". Vid utformningen av dessa förfaranden är medlemsstaterna emellertid skyldiga att iaktta gemenskapsrättsliga bestämmelser.
7 Vid den muntliga förhandlingen har den franska regeringen framför allt understrukit att utbildningstiden vid ENSP kan jämföras med en provtjänstgöring hos en arbetsgivare. I offentlig tjänst förekommer såväl detta system som en möjlighet att genomföra provtjänstgöringen som en praktik på plats hos den aktuella myndigheten. Detta förhållande, som endast beror på en viss utformning av den nationella rätten, är i vart fall utan betydelse för den gemenskapsrättsliga bedömningen av de rättsfrågor som förevarande mål innefattar. Den omständigheten att ett anställningsförhållande samtidigt utgör del av en utbildning innebär nämligen inte att gemenskapsrätten inte längre kan tillämpas på den.
8 Av de gemenskapsrättsliga skyldigheterna skall först det direktiv som målet avser nämnas, i vilket direktiv erkännandet av examensbevis och tillgången till reglerade yrken, sådana som yrket sjukhusadministratör i Frankrike, regleras.
9 När bestämda villkor som omfattas av direktivets tillämpningsområde fastställts i ett urvalsförfarande, är följaktligen bestämmelserna i direktivet också tillämpliga på urvalsförfarandet.
10 Eftersom inte alla aspekter av tillgången till arbetsmarknaden emellertid regleras i direktivet, är reglerna om fri rörlighet för arbetstagare, närmare bestämt artikel 39 EG, fortfarande tillämpliga inom det icke harmoniserade området. I förevarande mål avser detta i första hand frågan hur ett anställningsförfarande närmare skall utformas.
11 Den svenska regeringen och kommissionen anser att det system som är i fråga i målet strider mot artikel 39 EG.
12 Vad gäller bedömningen mot bakgrund av primärrätten, i detta fall artikel 39 EG, har den franska regeringen anfört att det aktuella uttagningsprovet inte medför någon begränsning av den fria rörligheten för arbetstagare, och i andra hand att en sådan begränsning i vart fall är motiverad. I detta avseende har den svenska regeringen och kommissionen med rätta anfört att den franska regeringen ännu inte har förmått styrka att den gällande regleringen står i proportion till de eftersträvade målen. Vidare kan konstateras att någon motivering avseende den gällande regleringens eventuella nödvändighet och lämplighet inte har åberopats vid den muntliga förhandlingen.
13 Att genomförandet av ett uttagningsprov inte utgör ett nödvändigt krav framgår redan av det förhållandet att undantagsregler finns. I det gällande franska systemet föreskrivs nämligen en - i praktiken även använd - möjlighet att tillsätta tjänster i sjukhusförvaltningen även med personer som inte har utexaminerats från ENSP.
14 Slutligen skall konstateras att det inte ankommer på domstolen att ange hur ett anställningsförfarande som är förenligt med gemenskapsrätten skall vara utformat. Den mest öppna modellen skulle utan tvivel utgöras av en urvalsmekanism som inträder först efter utbildningsfasen. Ett sådant urvalsprov - avskilt från eventuella prov inom ramen för utbildningen - skulle såväl de som har utexaminerats från ENSP som innehavare av utländska examensbevis kunna delta i. Därigenom skulle det också vara möjligt att jämföra samtliga sökande genom ett urval.
15 Utgången i detta mål kan - i vart fall ur juridiskt perspektiv - utan svårigheter utläsas ur domstolens hittillsvarande rättspraxis. I detta avseende skall erinras om ett mål som parterna tyvärr inte har beaktat, nämligen domen rörande de spanska antagningsproven för läkare.(2) Nämnda mål rörde en nationell reglering, enligt vilken det krävdes att även kvalificerade sökande skulle delta i ett antagningsförfarande. Samma villkor gällde därvid för denna personkrets som för icke kvalificerade sökande, det vill säga de sökande som ännu inte hade specialistkompetens.
16 Såsom domstolen konstaterade i denna dom är det "inte tillåtet att värdlandet låter den kompletterande utbildningen som den migrerande läkaren måste fullgöra omfatta ytterligare områden eller att det uppställer samma antagningsvillkor för den migrerande läkaren som för en läkare som för första gången vill påbörja en utbildning ...".(3)
17 Det står klart att domstolens bedömning kan överföras på förevarande mål, vilket innebär att ett enhetligt uttagningsprov för såväl kvalificerade som icke-kvalificerade sökande inte kan godtas.
18 Sammanfattningsvis skall således konstateras att det, vid den återupptagna muntliga förhandlingen, inte framkommit något som gör det nödvändigt för mig att i sak ändra mitt tidigare förslag till avgörande.
III - Förslag till avgörande
19 Mot bakgrund av det ovan anförda samt av de överväganden jag gjort i mitt föregående förslag till avgörande, vidhåller jag i sak mitt första förslag till avgörande. Jag föreslår således att domstolen skall besvara tolkningsfrågorna på följande sätt:
1) En förberedande utbildning för tjänstemän vid en skola sådan som ENSP, som leder till en fast anställning som tjänsteman, leder till ett examensbevis i den mening som avses i rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier.
2) Den myndighet som är ansvarig för anställning av fast anställda tjänstemän från en annan medlemsstat i offentlig tjänst i värdstaten får inte villkora anställningen och får särskilt inte som villkor uppställa deltagande i ett urvalsförfarande med godkänt resultat, om den fast anställde tjänstemannen redan har ett likvärdigt examensbevis i den mening som avses i direktivet.
(1) - EGT L 19, 1989, s. 16; svensk specialutgåva, område 6, volym 2, s. 192.
(2) - Dom av den 16 maj 2002 i mål C-232/99, kommissionen mot Spanien (REG 2002, s. I-4235), rörande läkardirektivet (direktiv 93/16/EEG).
(3) - Dom i det ovan i fotnot 3 nämnda målet C-232/99, punkt 40.