61998CJ0250_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-250/98,
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av juridiske chefsrådgivaren Antonio Caeiro och Bernard Mongin, rättstjänsten, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: rättstjänsten, Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,
sökande,
mot
Republiken Frankrike, företrädd av Kareen Rispal-Bellanger, sous-directeur, internationella ekonomiska och gemenskapsrättsliga frågor vid utrikesministeriets rättsavdelning, och Anne de Bourgoing, chargé de mission vid samma avdelning, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: Frankrikes ambassad, 8 B, boulevard Joseph II, Luxemburg,
svarande,
angående en talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/594/EEG av den 30 oktober 1989 om ändringar av direktiv 75/362/EEG, 77/452/EEG, 78/686/EEG, 78/1026/EEG och 80/154/EEG om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för läkare, sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinärer och barnmorskor samt direktiv 75/363/EEG, 78/1027/EEG och 80/155/EEG om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om verksamhet som läkare, veterinär och barnmorska (EGT L 341, s. 19; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 13) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet,
meddelar
DOMSTOLEN
(första avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden P. Jann samt domarna D.A.O. Edward (referent) och L. Sevón,
generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 23 februari 1999 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 10 juli 1998, med stöd av artikel 169 i EG-fördraget väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/594/EEG av den 30 oktober 1989 om ändringar av direktiv 75/362/EEG, 77/452/EEG, 78/686/EEG, 78/1026/EEG och 80/154/EEG om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för läkare, sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinärer och barnmorskor samt direktiv 75/363/EEG, 78/1027/EEG och 80/155/EEG om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om verksamhet som läkare, veterinär och barnmorska (EGT L 341, s. 19; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 13, nedan kallat direktivet) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
2 Artikel 18 i direktivet har medfört ändring i artikel 4 i rådets direktiv 78/1026/EEG av den 18 december 1978 om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för veterinärer inklusive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster (EGT L 362, s. 1; svensk specialutgåva, område 6, volym 2, s. 11). Genom artikel 19 i direktivet har en punkt införts i artikel 1 i rådets direktiv 78/1027/EEG av den 18 december 1978 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om verksamhet som veterinär (EGT L 362, s. 7; svensk specialutgåva, område 6, volym 2, s. 17). Dessa bägge artiklar avser villkoren för ömsesidigt erkännande av nödvändiga utbildningsbevis för att vara verksam som veterinär.
3 Enligt artikel 28 i direktivet skulle medlemsstaterna senast den 8 maj 1991 sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv och omedelbart underrätta kommissionen om detta.
4 Eftersom kommissionen inte hade fått något meddelande om att några åtgärder för att införliva artiklarna 16-20 i direktivet avseende veterinäryrket med den franska rättsordningen hade vidtagits och eftersom det inte förelåg några andra uppgifter som i övrigt talade för att Republiken Frankrike hade uppfyllt denna skyldighet, sände kommissionen den 11 oktober 1993 en formell underrättelse till Republiken Frankrike och uppmanade denna stat att inkomma med ett yttrande inom två månader.
5 Den franska regeringen underrättade den 28 april 1994 kommissionen om att de nödvändiga åtgärderna för att följa direktivet avseende veterinäryrket hade vidtagits och att kungörelsen av den 26 februari 1991 om ändring av de regler som är tillämpliga vid utövandet av detta yrke hade översänts till kommissionen.
6 Eftersom kommissionen ansåg att den inte hade erhållit någon underrättelse om de åtgärder som vidtagits för att följa artiklarna 18 och 19 i direktivet riktade den, genom skrivelse av den 22 januari 1996, ett motiverat yttrande till Republiken Frankrike och uppmanade denna stat att inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet vidta de nödvändiga åtgärderna för att uppfylla skyldigheterna enligt direktivet.
7 Den franska regeringen svarade genom en skrivelse av den 29 juli 1996 att den snart skulle framlägga ett lagförslag, vars innehåll hade godkänts av kommissionen, till parlamentet om ändring av lag nr 82-899 av den 20 oktober 1982 om utövande av veterinäryrket, för att införliva artiklarna 18 och 19 i direktivet.
8 Den 21 april 1997 avbröts lagstiftningsförfarandet på grund av att det franska parlamentet upplöstes.
9 Eftersom kommissionen inte hade erhållit någon underrättelse från Republiken Frankrike, har den väckt förevarande talan.
10 Den franska regeringen har inte bestritt att artiklarna 18 och 19 i direktivet inte har införlivats inom den föreskrivna fristen. Den har emellertid påpekat att ett nytt lagförslag, som säkerställer införlivandet av dessa bestämmelser, kommer att läggas fram till parlamentet snarast möjligt.
11 Eftersom artiklarna 18 och 19 i direktivet inte har införlivats inom den föreskrivna fristen, skall kommissionens talan anses välgrundad.
12 Det finns således anledning fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
13 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att svaranden skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Frankrike har tappat målet, skall denna stat ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(första avdelningen)
följande dom:
14 Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/594/EEG av den 30 oktober 1989 om ändringar av direktiv 75/362/EEG, 77/452/EEG, 78/686/EEG, 78/1026/EEG och 80/154/EEG om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för läkare, sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinärer och barnmorskor samt direktiv 75/363/EEG, 78/1027/EEG och 80/155/EEG om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om verksamhet som läkare, veterinär och barnmorska genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
15 Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna.