NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
prednesené 19. septembra 2024(1)
Vec C‑809/23
Sumitomo Chemical Agro Europe SAS
proti
Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (ANSES)
a
Compagnie européenne de réalisations antiparasitaires SAS France (CERA)
za účasti:
Ministre de la transition écologique et de la cohésion des territoires
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko)]
„ Prejudiciálne konanie – Biocídne výrobky – Autorizácia na uvedenie na trh – Nariadenie (EÚ) č. 528/2012 – Žiadosť o sprístupnenie informácií týkajúcich sa autorizovaného výrobku – Smernica 2003/4/ES – Určenie uplatniteľnej právnej úpravy – Dôvernosť – Obchodné tajomstvo – Rozsah sprístupnenia informácií “
1.        V priebehu konania vedeného na účely autorizácie uvedenia biocídnych výrobkov na trh príslušný francúzsky orgán(2) vypracoval správu o technickej ekvivalencii medzi rôznymi účinnými látkami, ktorá mala rozhodujúci význam pri udelení požadovanej autorizácie.
2.        Chemický podnik, ktorý spochybňuje konštatovanú technickú ekvivalenciu, požiadal o sprístupnenie uvedenej správy. Keďže ANSES sa domnievala, že táto správa obsahuje technické informácie, na ktoré sa vzťahuje obchodné tajomstvo, zaslala jej niektoré strany tejto správy a odmietla jej sprístupniť zvyšok.
3.        V tejto súvislosti je predmetom diskusie v prvom rade otázka, či sa prístup k sporným informáciám riadi smernicou 98/8/ES(3), podľa ktorej sa viedlo konanie o autorizácii, alebo nariadením (EÚ) č. 528/2012(4), ktoré bolo účinné v čase podania žiadosti o sprístupnenie správy.
4.        Ak – ako navrhnem Súdnemu dvoru – by sa malo uplatniť nariadenie č. 528/2012, bolo by ešte potrebné objasniť, či toto nariadenie vylučuje uplatnenie smernice 2003/4/ES(5), alebo naopak toto nariadenie a túto smernicu možno navzájom zosúladiť.
5.        Prejednávaný návrh na začatie prejudiciálneho konania umožní Súdnemu dvoru rozvinúť svoju judikatúru týkajúcu sa zosúladenia práva na prístup k informáciám na jednej strane s dôvernosťou, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou ochrany obchodného tajomstva a obchodných záujmov na druhej strane.
I.      Právny rámec
A.      Nariadenie č. 528/2012
6.        V odôvodnení 61 sa konštatuje:
„Efektívne oznamovanie informácií o rizikách vyplývajúcich z biocídnych výrobkov a o opatreniach na riadenie rizika je podstatnou súčasťou systému zavedeného týmto nariadením. Pri zjednodušovaní prístupu k informáciám by mali príslušné orgány, [Európska chemická agentúra] a Komisia dodržiavať zásadu dôvernosti a vyhýbať sa akémukoľvek zverejneniu informácií, ktoré by mohlo poškodiť obchodné záujmy dotknutej osoby, s výnimkou prípadov, keď je to potrebné pre ochranu zdravia ľudí, bezpečnosť alebo životné prostredie alebo z iných dôvodov vyššieho verejného záujmu.“
7.        Článok 3 („Vymedzenie pojmov“) stanovuje:
„1.      Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
…
w)      ‚technická ekvivalencia‘ je podobnosť, pokiaľ ide o chemické zloženie a profil nebezpečnosti, látky, ktorá buď pochádza z iného ako referenčného zdroja, alebo pochádza z referenčného zdroja, ale získala sa zmeneným výrobným postupom a/alebo na zmenenom mieste výroby v porovnaní s látkou vyrobenou z referenčného zdroja, v súvislosti s ktorou sa vykonalo pôvodné hodnotenie rizika, ako sa ustanovuje v článku 54;
…“.
8.        V článku 66 („Dôvernosť“) v znení zmenenom nariadením (EÚ) č. 334/2014(6) sa uvádza:
„…
2.      Agentúra a príslušné orgány odmietnu prístup k informáciám v prípadoch, keď by ich zverejnenie narušilo ochranu obchodných záujmov alebo súkromia alebo bezpečnosti dotknutých osôb.
Za narušenie ochrany obchodných záujmov alebo súkromia alebo bezpečnosti dotknutých osôb sa za bežných okolností považuje zverejnenie týchto informácií:
a)      podrobnosti o úplnom zložení biocídneho výrobku;
b)      presné množstvo účinnej látky alebo biocídneho výrobku vyrobeného alebo sprístupneného na trhu;
…
Ak je však nevyhnutné prijať naliehavé opatrenie na ochranu zdravia ľudí, zdravia zvierat, bezpečnosti alebo životného prostredia alebo z iných dôvodov prvoradého verejného záujmu, agentúra alebo príslušné orgány zverejnia informácie uvedené v tomto odseku.
3.      Bez ohľadu na odsek 2 po udelení autorizácie v žiadnom prípade nemožno odmietnuť prístup k týmto informáciám:
…
j)      analytické metódy uvedené v článku 19 ods. 1 písm. c);
…“.
9.        Článok 67 („Elektronický prístup pre verejnosť“) v znení zmenenom nariadením č. 334/2014 znie:
„1.      Odo dňa, keď Komisia prijme vykonávacie nariadenie, v ktorom sa ustanoví schválenie účinnej látky, ako je uvedené v článku 9 ods. 1 písm. a), sa jednoducho a bezplatne sprístupnia verejnosti tieto aktuálne informácie, ktoré má agentúra alebo Komisia o tejto účinnej látke:
…
h)      analytické metódy uvedené v oddieloch 5.2 a 5.3 hlavy 1 a oddiele 4.2 hlavy 2 prílohy II.
2.      Odo dňa autorizácie biocídneho výrobku agentúra zverejní a jednoducho a bezplatne poskytne tieto aktuálne informácie:
a)      podmienky autorizácie;
b)      zhrnutie charakteristík biocídneho výrobku a
c)      analytické metódy uvedené v oddieloch 5.2 a 5.3 hlavy 1 a oddiele 5.2 hlavy 2 prílohy III.
3.      Odo dňa, keď Komisia prijme vykonávacie nariadenie, v ktorom sa ustanoví schválenie účinnej látky, ako je uvedené v článku 9 ods. 1 písm. a), okrem prípadu, keď poskytovateľ údajov predloží v súlade s článkom 66 ods. 4 zdôvodnenie, prečo by takéto zverejnenie mohlo potenciálne poškodiť jeho obchodné záujmy alebo ktorúkoľvek inú dotknutú stranu, pričom príslušný orgán alebo agentúra uzná toto zdôvodnenie za platné, agentúra bezplatne sprístupní verejnosti tieto aktuálne informácie o tejto účinnej látke:
…
e)      hodnotiacu správu.
4.      Odo dňa autorizácie biocídneho výrobku okrem prípadu, že poskytovateľ údajov predloží v súlade s článkom 66 ods. 4 zdôvodnenie, prečo by takéto zverejnenie mohlo potenciálne poškodiť jeho obchodné záujmy alebo ktorúkoľvek inú zainteresovanú stranu, pričom príslušný orgán alebo agentúra uzná toto zdôvodnenie platné, agentúra bezplatne zverejní tieto aktuálne informácie:
…
b)      hodnotiacu správu.“
10.      Článok 91 („Prechodné opatrenia týkajúce sa žiadostí o autorizácie biocídnych výrobkov predkladaných podľa smernice 98/8/ES“) znie:
„Žiadosti o autorizácie biocídnych výrobkov predložené na účely smernice 98/8/ES, ktorých hodnotenie sa neukončilo do 1. septembra 2013, hodnotia príslušné orgány v súlade s touto smernicou.
…“.
11.      Článok 96 („Zrušenie“) v znení zmenenom nariadením č. 334/2014 stanovuje:
„Bez toho, aby boli dotknuté články 86, 89 až 93 a 95 tohto nariadenia, sa smernica 98/8/ES týmto zrušuje s účinnosťou od 1. septembra 2013.“
12.      V článku 97 („Nadobudnutie účinnosti“) sa uvádza:
„Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. septembra 2013.
…“
B.      Smernica 2003/4
13.      Článok 4 („Výnimky“) stanovuje:
„…
2.      Členské štáty môžu ustanoviť, že žiadosť o prístup k informáciám o životnom prostredí sa zamietne, ak by ich zverejnenie mohlo nepriaznivo ovplyvniť:
…
d)      dôvernosť obchodných alebo priemyselných informácií, keď takúto dôvernosť ustanovuje národné právo alebo právo spoločenstva na ochranu oprávneného hospodárskeho záujmu vrátane verejného záujmu na zachovaní utajenia štatistických údajov a daňového tajomstva;
…
Dôvody zamietnutia uvedené v odsekoch 1 a 2 sa vykladajú reštriktívnym spôsobom, pričom v každom jednotlivom prípade sa musí zohľadňovať verejný záujem na sprístupnení. V každom jednotlivom prípade sa zvažuje verejný záujem, ktorému slúži zverejnenie, oproti záujmu, ktorému slúži zamietnutie. Členské štáty, v zmysle odseku 2 písm. a), d), f), g) a h), nesmú umožniť zamietnutie žiadosti, keď sa žiadosť týka informácií o emisiách do životného prostredia.
…“
14.      V článku 11 („Zrušenie“) sa uvádza:
„Smernica 90/313/EHS sa týmto ruší s účinnosťou od 14. februára 2005.
Odkazy na zrušenú smernica [smernicu – neoficiálny preklad] sa vykladajú ako odkazy na túto smernicu podľa korelačnej tabuľky v prílohe.“
II.    Skutkový stav, spor a prejudiciálne otázky
15.      Spoločnosť Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (ďalej len „Sumitomo“) predáva biocídny výrobok na boj proti komárom s názvom „Vectobac“, ktorého účinná látka(7) je zaradená na zoznam účinných látok schválených na začlenenie medzi biocídne výrobky podľa prílohy I smernice 98/8.
16.      Dňa 30. augusta 2013(8) Compagnie européenne de réalisations antiparasitaires SAS France (ďalej len „CERA“) predložila ANSES žiadosti o autorizáciu na uvedenie na tuzemský trh týkajúce sa troch biocídnych výrobkov s rovnakým účelom s názvami „Aquabac XT“, „Aquabac DF3000“ a „Aquabac 200G“.
17.      Účinnou látkou týchto troch biocídnych výrobkov je tá istá baktéria rovnakého sérotypu. Kmeň, ku ktorému patria(9), však nie je nie je uvedený na zozname látok autorizovaných na európskej úrovni.
18.      CERA požiadala, aby sa údajmi, na ktoré sa vzťahuje obchodné tajomstvo a ktoré boli poskytnuté ANSES, zaobchádzalo ako s dôvernými.
19.      Dňa 19. augusta 2019 ANSES udelila tieto autorizácie. Opierala sa o správu, v ktorej sa konštatuje, že účinné látky Bti‑BMP 144 a Bti‑AM65‑52 sú technicky ekvivalentné.(10)
20.      Dňa 11. februára 2021 Sumitomo, ktorá spochybňuje technickú ekvivalenciu sporných látok, podľa vnútroštátneho súdu požiadala ANSES, aby jej poskytla uvedenú správu.(11)
21.      ANSES sprístupnila spoločnosti Sumitomo len časť správy (titulnú stranu, zhrnutie a záver vo forme tabuľky) z dôvodu, že zvyšok obsahuje technické informácie, na ktoré sa vzťahuje obchodné tajomstvo. Neoznámené informácie sa najmä týkajú:
–        na jednej strane časti I venovanej metodike, ktorú ANSES použila na určenie, či účinná látka obsiahnutá vo výrobkoch Aquabac(12) je technicky ekvivalentná s účinnou látkou výrobku Vectobac,(13) ktorá bola schválená na európskej úrovni,
–        na druhej strane prvého oddielu časti II, kde sa táto metodika aplikuje na predmetné účinné látky.(14)
22.      Sumitomo napadla rozhodnutie ANSES na Tribunal administratif de Melun (Správny súd Melun, Francúzsko), ktorý jej žalobe 22. septembra 2022 čiastočne vyhovel, ale neuložil povinnosť poskytnúť jej celú správu, a konkrétne ani informácie, ktoré som práve uviedol v predchádzajúcom bode.(15)
23.      Sumitomo podala kasačný opravný prostriedok na Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko), ktorá sa rozhodla položiť Súdnemu dvoru štyri prejudiciálne otázky, z ktorých citujem prvú, tretiu a štvrtú:
„1.      Ak príslušný vnútroštátny orgán, ktorému bola žiadosť o autorizáciu na uvedenie biocídneho výrobku na trh predložená pred 1. septembrom 2013 a ktorý podľa článku 91 nariadenia č. 528/2012 preskúmal túto žiadosť na základe vnútroštátnych ustanovení, ktorými sa preberá smernica [98/8], po udelení tejto autorizácie dostane od tretej osoby žiadosť o prístup k informáciám týkajúcim sa biocídneho výrobku, ktorému udelil autorizáciu, a účinnej látky, ktorú obsahuje, najmä pokiaľ ide o jej technickú ekvivalenciu s autorizovanou účinnou látkou, musí tento orgán túto žiadosť o prístup preskúmať so zreteľom na pravidlá dôvernosti stanovené vnútroštátnymi ustanoveniami, ktorými sa preberá článok 19 smernice [98/8], alebo na pravidlá stanovené v článkoch 66 a 67 nariadenia č. 528/2012?
…
3.      Ak sa takáto žiadosť o prístup naopak riadi nariadením č. 528/2012:
–        zamýšľal normotvorca Únie článkami 66 a 67 tohto nariadenia, v ktorých sa neodkazuje na smernicu 2003/4, vymedziť osobitný a vyčerpávajúci režim poskytovania informácií týkajúcich sa biocídnych výrobkov a ich účinných látok verejnosti, a teda vylúčiť ustanovenia smernice 2003/4 v rozsahu, v akom sa nimi stanovuje na jednej strane, že obchodné tajomstvo nemôže brániť poskytovaniu informácií týkajúcich sa emisií do životného prostredia, a na druhej strane, že ak by šírenie iných informácií týkajúcich sa životného prostredia mohlo poškodiť obchodné záujmy podniku, musí príslušný správny orgán pred akýmkoľvek prípadným odmietnutím poskytnutia informácií vyvážiť záujmy tohto podniku a záujmy verejnosti?
–        riadi sa poskytnutie hodnotiacej správy o technickej ekvivalencii medzi autorizovanou účinnou látkou a účinnou látkou, ktorú obsahuje biocídny výrobok, vypracovanej v súvislosti so žiadosťou o autorizáciu na uvedenie tohto výrobku na trh, článkom 67 ods. 3 písm. e) nariadenia č. 528/2012, v ktorom sa počíta so zverejnením hodnotiacej správy o autorizovaných účinných látkach, pokiaľ žiadateľ nepožiada o dôverné zaobchádzanie, odsekom 4 písm. b) toho istého článku, v ktorom sa počíta so zverejnením hodnotiacej správy o autorizovanom biocídnom výrobku, pokiaľ žiadateľ nepožiada o dôverné zaobchádzanie, alebo inými pravidlami?
–        umožňuje článok 66 ods. 3 písm. j) nariadenia č. 528/2012, v ktorom sa stanovuje, že po udelení autorizácie na uvedenie biocídneho výrobku na trh prístup k ‚analytick[ým] metód[am] uveden[ým] v článku 19 ods. 1 písm. c)‘ ‚v žiadnom prípade nemožno odmietnuť‘, získať akékoľvek podrobné informácie týkajúce sa týchto metód, a to aj v prípade, ak by ich zverejnenie mohlo ohroziť obchodné tajomstvo, alebo len všeobecné informácie týkajúce sa povahy týchto metód a prípadne záverov, ku ktorým viedli?
–        má sa článok 67 ods. 1 písm. h) tohto nariadenia, v ktorom sa stanovuje, že odo dňa schválenia účinnej látky sa verejnosti bezplatne sprístupňujú ‚analytické metódy uvedené v… oddiele 4.2 hlavy 2 prílohy II ‘, vykladať v tom zmysle, že v skutočnosti odkazuje na ustanovenia hlavy 2 oddielu 4.3 prílohy II, na ktoré odkazoval pred nadobudnutím účinnosti delegovaného nariadenia Komisie z 19. októbra 2020, ktorým sa zmenili prílohy II a III k tomuto nariadeniu? Ak sa tieto ustanovenia majú vykladať tak, že odkazujú na v súčasnosti platné ustanovenia hlavy 2 oddielu 4.2 prílohy II, a za predpokladu, že tieto ustanovenia sú uplatniteľné na účinnú látku, ktorá nebola predmetom schválenia, ale ktorá je uznaná za technicky ekvivalentnú schválenej účinnej látke, umožňuje skutočnosť, že v zásade možno oznámiť ‚metódy analýzy mikroorganizmov vo vyrábanej forme‘ uvedené v tomto oddiele 4.2, žiadateľovi získať akékoľvek podrobné informácie týkajúce sa týchto metód, a to aj v prípade, ak by ich poskytnutie mohlo ohroziť obchodné tajomstvo, alebo len všeobecné informácie týkajúce sa povahy týchto metód a prípadne záverov, ku ktorým viedli?
4.      Napokon, ak sa na tento spor uplatňujú ustanovenia smernice 2003/4, možno pojem ‚informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia‘ v zmysle článku 4 ods. 2 tejto smernice, ktorý zahŕňa údaje o povahe, zložení, množstve, dátume a mieste týchto emisií, ako aj údaje týkajúce sa ich vplyvu na životné prostredie v dlhodobejšom alebo krátkodobejšom horizonte, uplatňovať na informácie, ktoré príslušný orgán vypracoval alebo dostal v rámci preskúmania technickej ekvivalencie účinnej látky s autorizovanou účinnou látkou, alebo ho možno uplatňovať len na informácie týkajúce sa biocídneho výrobku, v ktorom je takáto látka obsiahnutá, keďže do životného prostredia sa emituje tento výrobok so všetkými svojimi zložkami, a nie samotná účinná látka?“
III. Konanie na Súdnom dvore
24.      Návrh na začatie prejudiciálneho konania bol doručený do kancelárie Súdneho dvora 22. decembra 2023.
25.      Písomné pripomienky predložili Sumitomo, ANSES, francúzska vláda a Európska komisia, pričom Súdny dvor nepovažoval za nevyhnutné nariadiť pojednávanie.
26.      Na základe pokynu Súdneho dvora sa v týchto návrhoch nebudem zaoberať druhou prejudiciálnou otázkou.
IV.    Analýza
A.      Prvá prejudiciálna otázka. Uplatniteľná právna úprava
27.      Všetci účastníci konania sa zhodujú na tom, že žiadosti o sprístupnenie informácií týkajúcich sa biocídneho výrobku predložené od 1. septembra 2013 sa musia preskúmať v súlade s nariadením č. 528/2012. Je to tak najmä aj vtedy, keď ide o informácie týkajúce sa biocídnych výrobkov, ktorých uvedenie na trh bolo autorizované v súlade so smernicou 98/8.
28.      Vzhľadom na články 96 a 97 nariadenia č. 528/2012 súhlasím s uvedeným posúdením. Podľa článku 96 prvého odseku a článku 97 druhého odseku nariadenia č. 528/2012 sa toto nariadenie uplatňuje od 1. septembra 2013, čo je dátum zrušenia smernice 98/8.
29.      Je pravda, že v článku 96 prvom odseku nariadenia č. 528/2012 v znení zmenenom nariadením č. 334/2014 sa uvádza, že zrušením smernice 98/8 nie sú „dotknuté články 86, 89 až 93 a 95“ tohto nariadenia. „Prechodné opatrenia“ stanovené v jeho článkoch 89 až 93 a v článku 95(16) sa však týkajú iných prípadov, než je ten, ktorý je predmetom tohto prejudiciálneho konania. Totiž:
–        v článku 89 sú vymenované opatrenia týkajúce sa: i) pokračovania vo vykonávaní pracovného programu zo strany Komisie (odsek 1), ii) možnosti, aby členské štáty dočasne pokračovali v uplatňovaní svojich systémov sprístupňovania biocídnych výrobkov na trhu (odsek 2), a iii) autorizácií biocídnych výrobkov, ktoré obsahujú účinnú látku schválenú v určitej lehote (odseky 3 a 4);
–        článok 90 upravuje opatrenia týkajúce sa účinných látok hodnotených podľa smernice 98/8. Najmä stanovuje, že ak sa ich hodnotenie neukončilo do 1. septembra 2013, vyhodnotia sa v súlade s nariadením č. 528/2012 a v prípade potreby v súlade s nariadením (ES) č. 1451/2007(17) a na základe informácií predložených v súlade so smernicou 98/8;
–        v článku 91 sa uvádza, že žiadosti o autorizácie biocídnych výrobkov predložené v súlade so smernicou 98/8, ktoré ešte neboli vyhodnotené 1. septembra 2013, sa s určitými výnimkami vyhodnotia v súlade s touto smernicou;
–        článok 92 upravuje sprístupňovanie na trhu a používanie biocídnych výrobkov autorizovaných/registrovaných podľa smernice 98/8 pred 1. septembrom 2013. Stanovuje, že aj na tieto výrobky sa uplatňuje nariadenie č. 528/2012 od toho istého dátumu;
–        článok 93 stanovuje prechodné opatrenia týkajúce sa biocídnych výrobkov, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti smernice 98/8, ale patria do rozsahu pôsobnosti samotného nariadenia č. 528/2012 a ktoré obsahujú alebo vytvárajú účinné látky uvedené na trh alebo používané v biocídnych výrobkoch od 1. septembra 2013;
–        napokon článok 95 obsahuje prechodné opatrenia týkajúce sa prístupu k dokumentácii účinnej látky v súvislosti s obnovením jej schválenia.
30.      V konečnom dôsledku sa žiadne z prechodných opatrení uvedených v týchto ustanoveniach netýka žiadostí, ako je žiadosť, ktorá je predmetom sporu v tejto veci, teda žiadostí o sprístupnenie informácií týkajúcich sa autorizovaného biocídneho výrobku a účinnej látky, ktorú tento výrobok obsahuje, najmä technickej ekvivalencie s autorizovanou účinnou látkou.
31.      Pokiaľ neexistujú osobitné prechodné ustanovenia, žiadosti o sprístupnenie informácií musia byť v súlade s právnou úpravou účinnou v okamihu ich predloženia. Tento okamih v tomto prípade nastal po 1. septembri 2013, čo je dátum zrušenia smernice 98/8, a to v čase, keď sa uplatňovalo nariadenie č. 528/2012.
32.      Na vyššie uvedený záver nemá vplyv okolnosť, že vyžiadané informácie sa týkajú biocídnych výrobkov autorizovaných v súlade so smernicou 98/8. Podľa článku 91 nariadenia č. 528/2012 sa za také biocídne výrobky považujú tie, ktorých hodnotenie na účely ich autorizácie sa neukončilo v okamihu, keď sa začalo uplatňovať uvedené nariadenie, teda 1. septembra 2013.(18)
33.      Ako uviedli Sumitomo a francúzska vláda,(19) žiadosť o autorizáciu na uvedenie biocídneho výrobku na trh na jednej strane a žiadosti o sprístupnenie informácií týkajúcich sa autorizovaného biocídneho výrobku na druhej strane sú predmetom dvoch rôznych postupov:
–        žiadosti o autorizáciu na uvádzanie biocídneho výrobku na trh musia byť v súlade so smernicou 98/8, ak sa príslušné hodnotenie neukončilo 1. septembra 2013,
–        žiadosti o sprístupnenie informácií, ako je žiadosť predložená spoločnosťou Sumitomo (11. februára 2021), musia byť v súlade s nariadením č. 528/2012, ktoré bolo vtedy účinné a v celom rozsahu sa uplatňovalo.
34.      Ako poznamenáva francúzska vláda,(20) v opačnom prípade by bola neodôvodnene narušená zásada rovnosti zaobchádzania pri uplatnení práva na informácie. Rozsah a dosah tohto práva sa musí určiť podľa predpisov účinných v okamihu jeho uplatnenia, a to bez ohľadu na dátum vymedzenia predmetu vyžiadaných informácií.
B.      Tretia a štvrtá prejudiciálna otázka. Pravidlá sprístupňovania informácií týkajúcich sa biocídnych výrobkov podľa nariadenia č. 528/2012 a smernice 2003/4
35.      Vychádzajúc z toho, že žiadosť o sprístupnenie informácií sa v tejto veci riadi nariadením č. 528/2012, preskúmam tretiu a štvrtú prejudiciálnu otázku spoločne, pričom čiastočne zmením poradie, v ktorom boli tieto otázky položené.
1.      Vzťah medzi nariadením č. 528/2012 a smernicou 2003/4 (prvá časť tretej prejudiciálnej otázky)
36.      Vnútroštátny súd sa pýta, či články 66 a 67 nariadenia č. 528/2012 stanovujú osobitný a vyčerpávajúci režim v oblasti sprístupňovania informácií týkajúcich sa biocídnych výrobkov a ich účinných látok.
37.      Táto otázka sa kladie preto, lebo články 66 a 67 nariadenia č. 528/2012 neodkazujú na smernicu 2003/4.(21) Toto opomenutie by sa mohlo vykladať v tom zmysle, že „vyl[učuje] ustanovenia smernice 2003/4 v rozsahu, v akom sa v nich stanovuje na jednej strane, že obchodné tajomstvo nemôže brániť poskytovaniu informácií týkajúcich sa emisií do životného prostredia, a na druhej strane, že ak by šírenie iných informácií týkajúcich sa životného prostredia mohlo poškodiť obchodné záujmy podniku, musí príslušný správny orgán pred akýmkoľvek prípadným odmietnutím poskytnutia informácií vyvážiť záujmy tohto podniku a záujmy verejnosti“.(22)
38.      Ako poznamenala Komisia, aj keď ho vnútroštátny súd necituje, jeho otázka implicitne odkazuje na článok 4 ods. 2 druhý pododsek smernice 2003/4. V ňom sa nachádza tak povinnosť zvážiť verejný záujem spolu s obchodným záujmom, ako aj zákaz zamietnutia žiadostí o informácie o emisiách do životného prostredia.
39.      Je teda potrebné určiť, či články 66 a 67 nariadenia č. 528/2012 vylučujú uplatnenie článku 4 ods. 2 druhého pododseku smernice 2003/4.
40.      Súhlasím s účastníkmi konania, ktorí to tvrdia, že neexistencia odkazu na smernicu 2003/4 v článkoch 66 a 67 nariadenia č. 528/2012 neznamená, že táto smernica sa neuplatní na žiadosti o sprístupnenie dokumentov vypracovaných na účely uvedeného nariadenia.
41.      Konkrétne, ako tvrdí francúzska vláda a Komisia, v opačnom prípade by neboli dodržané medzinárodné záväzky, ktoré Európska únia prijala podpísaním Aarhuského dohovoru.(23) Dôvodom prijatia smernice 2003/4 bola podľa jej odôvodnenia 5 práve potreba zabezpečiť zlučiteľnosť práva Únie s uvedeným dohovorom.
42.      Súdny dvor konštatoval, že „tým, že článok 4 ods. 2 druhý pododsek smernice 2003/4 stanovuje, že dôvernosť priemyselných alebo obchodných informácií nemôže brániť sprístupneniu ‚informácií o emisiách do životného prostredia‘, umožňuje konkrétnu implementáciu tohto pravidla a zásady čo najširšieho prístupu k informáciám o životnom prostredí, ktoré majú k dispozícii orgány verejnej moci alebo ktoré sú pre ne uchovávané“.(24)
43.      Z uvedeného konštatovania a z ostatných konštatovaní uvedených v bodoch 53 až 58 rozsudku Bayer CropScience a Stichting De Bijenstichting vyplýva, že
–        článkom 4 ods. 2 druhým pododsekom smernice 2003/4 sa vykonáva „konkrétna implementácia“ článku 4 ods. 4 druhého pododseku Aarhuského dohovoru,
–        sprístupnenie informácií o emisiách do životného prostredia je povinné, aj keď sa uvádza ochrana obchodného tajomstva,
–        dôvody zamietnutia žiadosti o sprístupnenie informácií o životnom prostredí treba vykladať reštriktívne.
44.      „Konkrétna implementácia“ článku 4 ods. 4 druhého pododseku Aarhuského dohovoru sa vykonáva tým, že v smernici 2003/4 sa stanovuje „všeobecn[ý] reži[m], ktorého cieľom je zabezpečiť, aby každá fyzická alebo právnická osoba členského štátu Únie mala právo na prístup k informáciám o životnom prostredí držaným orgánmi verejnej moci alebo na ich účet bez toho, aby musela preukázať oprávnený záujem“.(25)
45.      Ako sa uvádza v jej názve, smernica 2003/4 upravuje „prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí“. Nariadenie č. 528/2012 zasa upravuje „sprístupňovanie biocídnych výrobkov na trhu a ich používanie“.
46.      Ide teda o dva legislatívne nástroje, ktoré odlišným spôsobom ovplyvňujú otázku, ktorá je predmetom sporu vo veci samej, teda sprístupnenie správy vypracovanej v rámci postupu autorizácie na uvedenie troch biocídnych výrobkov na trh.
47.      So zreteľom na predmet úpravy každého z nich, oba nástroje zodpovedajú cieľom, ktoré sa zjavne nezhodujú:
–        nariadenie č. 528/2012 v článku 66 vyžaduje, aby sa s informáciami získanými počas postupov autorizácie biocídnych výrobkov a ich uvedenia na trh zaobchádzalo dôverne. Na tento účel stanovuje, že sa v zásade(26) odmietne prístup k informáciám v prípadoch, keď by ich zverejnenie narušilo ochranu obchodných záujmov,
–        smernica 2003/4 na rozdiel od všeobecnej zásady odmietnutia prístupu k informáciám z dôvodu ochrany obchodných záujmov v článku 4 ods. 2 stanovuje, že tieto záujmy nie sú relevantné pre sprístupnenie informácií o emisiách do životného prostredia.
48.      Domnievam sa však – tak ako Komisia –, že tieto dva predpisy možno vykladať vo vzájomnom súlade. Podľa môjho názoru táto vec svedčí o tom, že oba predpisy sa vôbec nevylučujú, ale sa dopĺňajú.
49.      Záujem spoločnosti Sumitomo v konaní vo veci samej je čisto obchodný. Sprístupnením správy, o ktoré žiada (a ktoré jej bolo zamietnuté), chce spochybniť technickú ekvivalenciu určitých účinných látok použitých v biocídnych výrobkoch, ktorých uvedenie na trh bolo povolené konkurenčnému podniku. Nárok, ktorý uplatňuje, teda spadá pod článok 66 nariadenia č. 528/2012.
50.      V rozsahu, v akom – a len v tomto rozsahu – informácie, o ktoré žiada Sumitomo, súvisia s „emisiami do životného prostredia“, sa však príslušný orgán musí riadiť článkom 4 ods. 2 smernice 2003/4. Musí teda sprístupniť uvedené informácie, aj keď tomu inak bráni dôvernosť údajov obchodnej povahy.
51.      Vyššie uvedenému nebráni skutočnosť, že Sumitomo tvrdí, že spomenuté informácie sú užitočné pre obranu jej záujmov v konaní, v ktorom sa spochybňuje sporná technická ekvivalencia: smernica 2003/4 zaručuje prístup k informáciám o životnom prostredí bez toho, aby vyžadovala odvolanie sa na určitý záujem.(27)
52.      Zásade dôvernosti z dôvodu ochrany obchodných záujmov (ktorá platí v postupoch upravených v nariadení č. 528/2012) protirečí zásada sprístupnenia informácií o emisiách do životného prostredia (ktorú zaručuje smernica 2003/4).
53.      Vzťah medzi týmito dvoma zásadami preto závisí od významu vyžiadaných informácií pre životné prostredie. Konkrétnejšie závisí od toho, či sa žiadajú údaje, ktoré sú súčasťou postupu autorizácie na uvedenie biocídneho výrobku na trh a súčasne striktne zodpovedajú emisiám biocídneho výrobku, ktorý je predmetom tohto postupu, do životného prostredia.
54.      Okrem toho by sa dalo tvrdiť, že článok 66 nariadenia č. 528/2012 sám osebe nebráni posúdeniu verejného záujmu na sprístupnení určitých informácií ako protiváhy súkromného záujmu na zachovaní ich dôvernosti z obchodných dôvodov.
55.      Z tohto hľadiska bez toho, aby to bolo potrebné výslovne konštatovať (ako sa konštatuje v článku 4 ods. 2 smernice 2003/4), pri rozhodovaní o žiadosti o sprístupnenie informácií predloženej na základe nariadenia č. 528/2012 je nevyhnutné zváženie oboch kategórií záujmov.
56.      Je pravda, že článok 66 ods. 2 nariadenia č. 528/2012 stanovuje, že zverejnenie určitých informácií „za bežných okolností“ narúša ochranu obchodných záujmov. Tiež však dovoľuje, aby sa tieto informácie zverejnili, ak je nevyhnutné prijať naliehavé opatrenie okrem iného na ochranu životného prostredia.
57.      Keďže ide o pravidlo, ktoré platí „za bežných okolností“ (a preto pripúšťa individuálne výnimky) a nevylučuje potrebu zverejnenia za určitých okolností, príslušný orgán je povinný posúdiť verejný záujem na sprístupnení informácií spolu so súkromným záujmom na zachovaní ich dôvernosti. Nie je povinný automaticky uprednostniť posledný uvedený záujem.
58.      V konečnom dôsledku navrhujem odpovedať na prvú časť tretej prejudiciálnej otázky tak, že články 66 a 67 nariadenia č. 528/2012 nevylučujú uplatnenie smernice 2003/4.
2.      Informácie o emisiách do životného prostredia v zmysle článku 4 ods. 2 smernice 2003/4 (štvrtá prejudiciálna otázka)
59.      Vnútroštátny súd sa v podstate pýta, či „informácie o emisiách do životného prostredia“ v zmysle článku 4 ods. 2 smernice 2003/4 zahŕňajú informácie obsiahnuté v hodnotení technickej ekvivalencie účinných látok, ktorých sa týka spor vo veci samej.
60.      Ako poznamenala Komisia,(28) prináleží vnútroštátnemu súdu, ktorý má k dispozícii správu o ekvivalencii a žiadosť o dôverné zaobchádzanie podanú spoločnosťou CERA, overiť, aké údaje sú súčasťou tejto správy a tejto žiadosti.
61.      Súdny dvor však môže poskytnúť vnútroštátnemu súdu určité usmernenia na určenie, kedy informácie, ktoré sú súčasťou postupu na overenie technickej ekvivalencie medzi účinnými látkami, vo všeobecnosti možno považovať za „informácie o emisiách do životného prostredia“.
62.      V prvom rade „emisie do životného prostredia“ podľa článku 4 ods. 2 druhého pododseku smernice 2003/4 „zahŕň[ajú] najmä uvoľňovanie prípravkov a látok do životného prostredia, ako sú… biocídne výrobky a tiež látky, ktoré tieto… výrobky obsahujú, ak je toto uvoľňovanie skutočné alebo predvídateľné za bežných alebo realistických podmienok používania“.(29)
63.      V druhom rade „informácie o emisiách do životného prostredia“ zahŕňajú nielen „informácie o emisiách ako také, teda… údaje o povahe, zložení, množstve, dátume a mieste týchto emisií, ale aj… údaje týkajúce sa viac alebo menej dlhodobých vplyvov týchto emisií na životné prostredie“.(30)
64.      V treťom rade z pôsobnosti pojmu „informácie o emisiách do životného prostredia“ sú vylúčené tak informácie, ktoré sa netýkajú týchto emisií spôsobených dotknutým výrobkom, ako aj údaje, ktoré sa týkajú hypotetických emisií.(31)
65.      Na základe týchto predpokladov (pričom pripomínam, že prináleží vnútroštátnemu súdu určiť, či správa, ktorá je predmetom sporu vo veci samej, obsahuje údaje o emisiách do životného prostredia v pravom zmysle slova) sa pripájam k názoru Komisie a francúzskej vlády(32): v zásade sa nezdá, že uvedené údaje by boli súčasťou postupu, ktorého cieľom je overiť technickú ekvivalenciu medzi rôznymi účinnými látkami, teda porovnať látku schválenú na európskej úrovni s látkou, ktorú obsahuje iný biocídny výrobok, ktorý je predmetom postupu autorizácie.
66.      Ako tiež uviedla francúzska vláda,(33) schválenie účinnej látky automaticky nepovoľuje jej vypúšťanie do životného prostredia. Toto schválenie sa udeľuje výrobku, ktorý obsahuje látku, vzhľadom na riziká alebo nebezpečenstvá, ktoré môže vyvolať v rámci jeho „bežných alebo realistických podmienok používania“.(34) Takými podmienkami nie sú podmienky vypúšťania samotnej látky, ale podmienky týkajúce sa biocídneho výrobku, ktorého súčasťou je táto látka.
67.      V dôsledku toho možno na štvrtú prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že informácie, ktoré sú súčasťou postupu overovania technickej ekvivalencie medzi účinnou látkou a inou, predtým schválenou látkou v zásade nepredstavujú „informácie o emisiách do životného prostredia“ v zmysle článku 4 ods. 2 smernice 2003/4. O tejto otázke musí s konečnou platnosťou rozhodnúť vnútroštátny súd vzhľadom na informácie skutočne získané v tomto postupe.
3.      Poskytovanie správ o posúdení technickej ekvivalencie účinných látok (druhá časť tretej prejudiciálnej otázky)
68.      Vnútroštátny súd žiada o výklad článku 67 ods. 3 a 4 nariadenia č. 528/2012. V podstate sa pýta, či sporná správa predstavuje „hodnotiacu správu“ v zmysle článku 67 ods. 3 písm. e) nariadenia č. 528/2012, a preto ju treba bezplatne sprístupniť verejnosti, pokiaľ sa nerozhodne, že sa s ňou bude zaobchádzať ako s dôvernou.
69.      Podľa článku 67 ods. 3 nariadenia č. 528/2012 odo dňa schválenia účinnej látky Európska chemická agentúra bezplatne sprístupní verejnosti určité aktuálne informácie o účinných látkach okrem prípadu, keď poskytovateľ údajov požiada, aby sa s nimi zaobchádzalo ako s dôvernými. Medzi informáciami, ktoré sa spravidla musia sprístupniť verejnosti, sa nachádza „hodnotiaca správa“ [článok 67 ods. 3 písm. e)].
70.      Je pravda, že sporná správa bola vypracovaná v rámci postupu autorizácie biocídnych výrobkov vedeného vnútroštátnym orgánom. Bolo by teda možné domnievať sa, že sa neuplatní ustanovenie, akým je článok 67 ods. 3 nariadenia č. 528/2012, ktoré je v zásade obmedzené na informácie, ktoré musí poskytnúť Európska chemická agentúra.
71.      Zastávam však názor, že na účely relevantné v prejednávanej veci, pokiaľ ide o informácie vypracované v postupe upravenom smernicou 98/8, pričom podmienky ich sprístupňovania stanovuje nariadenie č. 528/2012, sa článok 67 odsek 3 tohto nariadenia analogicky uplatní na vnútroštátny orgán.(35)
72.      Pri doslovnom posúdení je „hodnotiaca správa“, na ktorú odkazuje článok 67 ods. 3 písm. e) nariadenia č. 528/2012, správou, ktorá je expressis verbis spomenutá v článku 8 tohto nariadenia. Ide o správu, ktorú podľa článku 8 ods. 1 nariadenia č. 528/2012 „hodnotiaci príslušný orgán“ zašle agentúre po vyhodnotení žiadosti o schválenie účinnej látky.(36)
73.      Posúdenie technickej ekvivalencie medzi dvoma kategóriami účinných látok je etapou, ktorá prípadne predchádza autorizácii určitého biocídneho výrobku, ak bola podaná žiadosť v tomto zmysle.(37) Ako však poznamenali ANSES(38) a francúzska vláda(39), článok 54 nariadenia č. 528/2012 neodkazuje na žiadnu formálnu správu, ktorá sa musí vypracovať počas postupu, ktorého cieľom je stanoviť túto ekvivalenciu.
74.      Komisia(40) poznamenáva, že článok 54 nariadenia č. 528/2012 jednoducho odkazuje na hodnotenie, ktoré musí viesť k prijatiu rozhodnutia o technickej ekvivalencii medzi účinnými látkami. V žiadnom z jeho odsekov sa neuvádza, že toto hodnotenie sa musí uviesť práve v správe.
75.      Postup upravený v článku 54 nariadenia č. 528/2012 sa začína žiadosťou (odsek 1), ku ktorej sú pripojené údaje, ktoré agentúra potrebuje na jej posúdenie (odsek 2). Ak by boli potrebné doplňujúce informácie k informáciám, ktoré predložil žiadateľ, agentúra ich od neho vyžiada (odsek 5). Agentúra sa tiež môže poradiť s príslušným orgánom členského štátu (odsek 6). Tento postup sa končí prijatím rozhodnutia, ktorým sa stanoví alebo odmietne požadovaná ekvivalencia a voči ktorému sa možno odvolať (odsek 7).
76.      Žiadateľ má zjavne právo oboznámiť sa s týmto rozhodnutím a jeho odôvodnením, a teda s dôvodmi, na základe ktorých bolo prijaté rozhodnutie týkajúce sa technickej ekvivalencie. Keďže v tomto postupe nie je nevyhnutná hodnotiaca správa, nevzťahuje sa na ňu právo na prístup, ktoré zaručuje článok 67 nariadenia č. 528/2012. Ak by existovala táto správa, jej sprístupnenie by patrilo do pôsobnosti práva na účinnú súdnu ochranu, ale nie práva na prístup k verejným informáciám.
77.      Aby som to zhrnul, poskytnutie správy o technickej ekvivalencii medzi určitými účinnými látkami sa neriadi článkom 67 ods. 3 písm. e) nariadenia č. 528/2012. Taká je odpoveď na druhú časť tretej prejudiciálnej otázky, ktorú navrhujem.
4.      Informácie o analytických metódach týkajúcich sa technickej ekvivalencie účinných látok po udelení autorizácie (tretia časť tretej prejudiciálnej otázky)
78.      Vnútroštátny súd žiada o výklad článku 66 ods. 3 nariadenia č. 528/2012. Najmä sa pýta, či podľa tohto ustanovenia možno získať akékoľvek podrobné informácie týkajúce sa určitých analytických metód, a to aj v prípade, ak by ich zverejnenie mohlo ohroziť obchodné tajomstvo, alebo len „všeobecné informácie týkajúce sa povahy týchto metód a prípadne záverov, ku ktorým viedli“.
79.      Článok 66 ods. 3 písm. j) nariadenia č. 528/2012 stanovuje, že po udelení autorizácie nemožno odmietnuť prístup okrem iného k informáciám o „analytick[ých] metód[ach] uveden[ých] v článku 19 ods. 1 písm. c)“ tohto nariadenia.
80.      Článok 19 ods. 1 nariadenia č. 528/2012 zasa stanovuje podmienky na udelenie autorizácie biocídneho výrobku, ktorý nie je spôsobilý na použitie zjednodušeného postupu autorizácie podľa článku 25 tohto nariadenia. V písmene c) spomenutého odseku 1 je konkrétne uvedené, že „technickú ekvivalenciu účinných látok v biocídnom výrobku… je možné určiť podľa príslušných požiadaviek v prílohách II a III“.
81.      Z článku 66 ods. 3 písm. j) nariadenia č. 528/2012 a článku 19 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia vo vzájomnej súvislosti vyplýva, že po udelení autorizácie nemožno odmietnuť prístup k informáciám o analytických metódach, ktoré umožnili určiť technickú ekvivalenciu účinných látok autorizovaného biocídneho výrobku.
82.      Podľa môjho názoru, ktorý sa opäť zhoduje s názorom Komisie a francúzskej vlády,(41) je povinnosť sprístupniť informácie striktne obmedzená na analytické metódy, a teda sa nevzťahuje aj na výsledky alebo závery získané na základe uplatnenia uvedených metód. Je logické, že nestačí poskytnúť všeobecné informácie o povahe analytických metód, ale o týchto metódach ako celku.
83.      Z jednoznačného znenia článku 66 ods. 3 nariadenia č. 528/2012 („v žiadnom prípade“) vyplýva, že prístup k informáciám týkajúcim sa analytických metód nemožno odmietnuť za žiadnych okolností, a teda ani vtedy, ak by ich zverejnenie mohlo narušiť obchodné tajomstvo.
84.      Odsek 3 článku 66 predstavuje výslovnú výnimku zo zásady dôvernosti stanovenej v odseku 2 tohto článku. Ak odsek 2 stanovuje, že prístup k informáciám sa musí odmietnuť v prípadoch, keď by ich zverejnenie narušilo ochranu obchodných záujmov alebo súkromia alebo bezpečnosti dotknutých osôb, tento zákaz v každom prípade neplatí „po udelení autorizácie“, ako sa konštatuje v odseku 3 („bez ohľadu na odsek 2“).
85.      V dôsledku toho navrhujem odpovedať na tretiu časť tretej prejudiciálnej otázky tak, že po udelení autorizácie na uvedenie biocídneho výrobku na trh nemožno odmietnuť prístup k podrobným informáciám o analytických metódach, ktoré umožnili určiť technickú ekvivalenciu účinných látok v autorizovanom biocídnom výrobku.
5.      Prístup k analytickým metódam, ktoré sú uvedené v článku 67 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 528/2012 (štvrtá časť tretej prejudiciálnej otázky)
86.      Medzi informáciami, ktoré sa podľa článku 67 ods. 1 nariadenia č. 528/2012 musia sprístupniť verejnosti odo dňa schválenia účinnej látky, sa v písmene h) odkazuje na „analytické metódy uvedené v oddieloch 5.2 a 5.3 hlavy 1 a oddiele 4.2 hlavy 2 prílohy II“.
87.      Pokiaľ ide o oddiel 4.2 hlavy 2 prílohy II, v jeho pôvodnom znení boli spomenuté „metódy monitorovania na stanovenie a kvantifikáciu rezíduí (životaschopných alebo neschopných života)“. Pri úprave prílohy II vykonanej delegovaným naradením (EÚ) 2021/525(42) bol však obsah oddielu 4.2 zmenený takto: „Metódy analýzy mikroorganizmov vo vyrábanej forme“, zatiaľ čo jeho pôvodné znenie bolo prebraté do nového oddielu 4.3.
88.      Za týchto okolností vnútroštátny súd kladie dve otázky:
–        či článok 67 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 528/2012 v skutočnosti odkazuje na platný oddiel 4.3 prílohy II,
–        či v prípade, ak sa konštatuje, že toto ustanovenie odkazuje na aktuálny oddiel 4.2 prílohy II, právo na prístup k informáciám o „metódach analýzy mikroorganizmov vo vyrábanej forme“ umožňuje získať podrobné informácie o takých metódach, a to aj v prípade, ak by to mohlo ohroziť obchodné tajomstvo, alebo len všeobecné informácie týkajúce sa povahy týchto metód a prípadne záverov, ku ktorým viedli.
89.      Medzi účastníkmi konania je nesporné, že článok 67 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 528/2012 odkazuje – tak v súčasnosti, ako aj v minulosti – na obsah, ktorý sa pôvodne nachádzal v oddiele 4.2 a v súčasnosti sa nachádza v oddiele 4.3 prílohy II tohto nariadenia, teda na „metódy monitorovania na stanovenie a kvantifikáciu rezíduí (životaschopných alebo neschopných života)“.
90.      Ako poznamenala Sumitomo(43), odôvodnenie 16 delegovaného nariadenia 2021/525 svedčí o tom, že zámerom Komisie nebolo zmeniť predmet informácií, ktoré možno sprístupniť, uvedený v článku 67 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 528/2012. Cieľom nového znenia bolo odstrániť požiadavky týkajúce sa informácií o „opakovaných a irelevantných“ mikroorganizmoch, ktoré sa nachádzali v pôvodnom znení hlavy 2 príloh II a III.
91.      Splnomocnenie priznané v článku 85 nariadenia č. 528/2012 neoprávňovalo Komisiu ísť ďalej, lebo jej dovoľovalo len „prispôsobovanie ustanovení tohto nariadenia vedeckému a technickému pokroku“. Na toto prispôsobovanie nebolo potrebné zmeniť článok 67, pokiaľ ide o vymedzenie obsahu verejne dostupných informácií.(44)
92.      Druhá z otázok položených vnútroštátnym súdom v tejto časti tretej prejudiciálnej otázky by sa teda stala bezpredmetnou, pokiaľ metódy, o ktorých sa majú poskytnúť informácie na základe článku 67 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 528/2012, nie sú „metódy analýzy mikroorganizmov vo vyrábanej forme“, na ktoré odkazuje oddiel 4.2 a na ktoré je obmedzená spomenutá otázka.
93.      V každom prípade odpoveď by nebola odlišná od odpovede na otázku týkajúcu sa výkladu článku 66 ods. 3 písm. j) nariadenia č. 528/2012, ktorú som navrhol, a to z dôvodov, ktoré som uviedol pri jej rozbore.
94.      Aby som to zhrnul, článok 67 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 528/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že odkazuje na platný oddiel 4.3 hlavy 2 prílohy II tohto nariadenia.
V.      Návrh
95.      So zreteľom na vyššie uvedené navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prvú, tretiu a štvrtú prejudiciálnu otázku, ktoré mu položila Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko), takto:
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 z 22. mája 2012 o sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS,
sa majú vykladať v tomto zmysle:
Žiadosti o sprístupnenie informácií týkajúcich sa autorizovaných biocídnych výrobkov, ktoré boli predložené od 1. septembra 2013 podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh, sa musia preskúmať v súlade s článkami 66 a 67 nariadenia č. 528/2012.
Články 66 a 67 nariadenia č. 528/2012 nevylučujú uplatnenie smernice 2003/4.
Informácie, ktoré sú súčasťou postupu posudzovania technickej ekvivalencie medzi účinnou látkou a inou, už autorizovanou látkou, v zásade nepredstavujú „informácie o emisiách do životného prostredia“ na účely článku 4 ods. 2 smernice 2003/4.
Zverejnenie správy o technickej ekvivalencii medzi účinnou látkou a inou, už autorizovanou látkou sa neriadi článkom 67 ods. 3 písm. e) nariadenia č. 528/2012.
Podľa článku 66 ods. 3 písm. j) nariadenia č. 528/2012 po udelení autorizácie na uvedenie biocídneho výrobku na trh nemožno odmietnuť prístup k podrobným informáciám o analytických metódach, ktoré umožnili určiť technickú ekvivalenciu účinnej látky v autorizovanom biocídnom výrobku. Povinnosť poskytnúť tieto informácie sa nevzťahuje na výsledky alebo závery uplatnenia uvedených metód.
Článok 67 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 528/2012 odkazuje na platný oddiel 4.3 hlavy 2 prílohy II tohto nariadenia.
1      Jazyk prednesu: španielčina.
2      Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (Národná agentúra pre bezpečnosť potravín, životného prostredia a práce, Francúzsko; ďalej len „ANSES“).
3      Smernica Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. ES L 123, 1998, s. 1; Mim. vyd. 03/023, s. 3).
4      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2012 o sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní (Ú. v. EÚ L 167, 2012, s. 1).
5      Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. EÚ L 41, 2003, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375).
6      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 2014, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 528/2012 o sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní vzhľadom na určité podmienky prístupu na trh (Ú. v. EÚ L 103, 2014, s. 22).
7      Účinná látka sa nazýva Bacillus thuringiensis israelensis, sérotyp H14, kmeň AM65 52 (Bti‑AM65‑52).
8      Sumitomo tvrdí, že tieto žiadosti predložila 6. septembra 2013. Pozri v tejto súvislosti poznámku pod čiarou 18 nižšie.
9      Kmeň BMP 144 (Bti‑BMP 144).
10      Podľa opisu skutkového stavu uvedeného v rozhodnutí vnútroštátneho súdu (bod 1) ide o „un rapport d’évaluation qui conclut à l’équivalence technique des substances actives“ („hodnotiaca správa, v ktorej sa konštatuje technická ekvivalencia účinných látok“). Sumitomo uvádza, že ANSES bola autorom tejto správy.
11      Sumitomo vo svojich písomných pripomienkach (bod 14) tvrdí, že požiadala o „zaslanie kópie dokumentov týkajúcich sa účinnej látky Bti‑BMP 144 spoločnosti CERA“.
12      Bacillus thuringiensis israelensis, sérotyp H14, kmeň BMP 144 (Bti‑BMP 144).
13      Bacillus thuringiensis israelensis, sérotyp H14, kmeň AM65‑52 (BtiAM65‑52).
14      Tento oddiel obsahuje informácie týkajúce sa identity a kontaktných údajov žiadateľa a výrobcu účinnej látky BMP 144, umiestnenia závodu, v ktorom sa vyrába, názvu účinného mikroorganizmu, klasifikácie účinnej látky, jej výrobného procesu, obsahu účinnej látky v predmetných biocídnych výrobkoch, identifikácie príslušných toxínov a metabolitov, fermentačných rezíduí a kontaminantov, „analytického profilu“ pozostávajúceho z porovnania zloženia piatich šarží predmetných biocídnych výrobkov, analytických metód na identifikáciu čistého účinného mikroorganizmu vo vyrobenom účinnom mikroorganizme a analytických metód na stanovenie nečistôt a toxínov, fermentačných rezíduí a kontaminantov v tomto mikroorganizme.
15      Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu sa v rozsudku prvostupňového súdu po oboznámení sa s celým dokumentom konštatovalo, „že ho možno sprístupniť – okrem troch strán, ktoré už boli sprístupnené – aj pokiaľ ide o bod 2.2, ktorý sa nachádza na stranách 21 a 22“.
16      Článok 86 neobsahuje žiadne prechodné opatrenie. Len sa v ňom konštatuje, že účinné látky zaradené do prílohy I k smernici 98/8 boli schválené v rámci nariadenia č. 528/2012.
17      Nariadenie Komisie zo 4. decembra 2007 o druhej fáze desaťročného pracovného programu uvedeného v článku 16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. EÚ L 325, 2007, s. 3).
18      Vnútroštátny súd nenecháva priestor pre pochybnosti, pokiaľ ide o dátum predloženia žiadostí o uvedenie sporných troch biocídnych výrobkov na trh spoločnosťou CERA, ktorým je 30. august 2013. Tento údaj v súlade s článkom 91 nariadenia č. 528/2012 spôsobil, že autorizácie boli udelené 19. augusta 2019 v súlade so smernicou 98/8. Sumitomo naopak tvrdí, že tieto žiadosti boli predložené 6. septembra 2013, teda v deň, v ktorý sa mali posúdiť podľa nariadenia č. 528/2012 (bod 12 jej písomných pripomienok). Súdny dvor sa však musí riadiť skutkovým stavom, ktorý opísal vnútroštátny súd.
19      Bod 19 písomných pripomienok spoločnosti Sumitomo a bod 16 písomných pripomienok francúzskej vlády.
20      Bod 38 jej písomných pripomienok. Táto vláda navyše poukazuje na „prevádzkovú zložitosť“, ktorú by spôsobilo hodnotenie žiadostí o informácie týkajúce sa biocídneho výrobku v závislosti od právnej úpravy uplatnenej pri udelení autorizácie na jeho uvedenie na trh.
21      Naopak v článku 19 ods. 1 smernice 98/8 bol výslovne spomenutý predpis, ktorý bol nahradený smernicou 2003/4, teda smernica Rady 90/313/EHS zo 7. júna 1990 o slobode prístupu k informáciám o životnom prostredí (Ú. v. ES L 158, 1990, s. 56; Mim. vyd. 15/001, s. 402).
22      Bod 17 rozhodnutia vnútroštátneho súdu_.
23      Dohovor OSN/EHK o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, podpísaný v Aarhuse, Dánsko, 25. júna 1998, ktorý bol uzavretý v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (Ú. v. EÚ L 124, 2005, s. 1).
24      Rozsudok z 23. novembra 2016, Bayer CropScience a Stichting De Bijenstichting (C‑442/14, EU:C:2016:890, ďalej len „rozsudok Bayer CropScience a Stichting De Bijenstichting“, bod 57).
25      Rozsudok z 22. decembra 2010, Ville de Lyon (C‑524/09, EU:C:2010:822, bod 36).
26      Len v zásade, lebo – ako rozoberiem nižšie – článok 66 ods. 2 posledný pododsek vyžaduje zverejnenie, „ak je… nevyhnutné prijať naliehavé opatrenie na ochranu… životného prostredia alebo z iných dôvodov prvoradého verejného záujmu“.
27      Rozsudok z 19. decembra 2013, Fish Legal a Shirley (C‑279/12, EU:C:2013:853, bod 36).
28      Bod 75 písomných pripomienok Komisie.
29      Rozsudok Bayer CropScience a Stichting De Bijenstichting, bod 81.
30      Rozsudok Bayer CropScience a Stichting De Bijenstichting, bod 87.
31      Rozsudok Bayer CropScience a Stichting De Bijenstichting, bod 100.
32      Bod 53 ich písomných pripomienok.
33      Bod 54 písomných pripomienok francúzskej vlády.
34      Rozsudok Bayer CropScience a Stichting De Bijenstichting, bod 81.
35      Hodnotenie technickej ekvivalencie medzi účinnou látkou, ktorá ešte nie je autorizovaná, a inou účinnou látkou, ktorá už bola autorizovaná, predstavuje alternatívu úplného hodnotenia účinnej látky, ktorá ešte nie je autorizovaná. Preto by sa – tiež analogicky – ustanovenia týkajúce sa schvaľovania účinných látok mohli uplatniť na postupy schvaľovania biocídnych výrobkov, v prípade ktorých bola preukázaná technická ekvivalencia účinných látok.
36      Slovné spojenie „hodnotiaca správa“ sa nachádza v iných ustanoveniach nariadenia č. 528/2012: v článku 67 ods. 4 písm. b), ktorý sa týka hodnotenia pred autorizáciou biocídneho výrobku; v článku 30 ods. 3 písm. a), podľa ktorého sa táto správa vyžaduje počas postupu vnútroštátnej autorizácie biocídneho výrobku; v článku 34 ods. 4 druhom pododseku, ktorý sa týka hodnotenia žiadostí o paralelné vzájomné uznanie pre biocídne výrobky, ktoré ešte nie sú autorizované v žiadnom členskom štáte; v článku 44 ods. 1, ktorý vyžaduje jej vypracovanie v rámci postupu udeľovania autorizácií Únie pre biocídne výrobky, a v článku 71 ods. 6 písm. c), v ktorom sa uvádza, že „hodnotiac[a] správ[a] týkajúc[a] sa biocídneho výrobku“ sa zaznamená do Registra pre biocídne výrobky.
37      Podľa Komisie (bod 53 jej písomných pripomienok) je na autorizáciu biocídneho výrobku potrebné, aby účinná látka, ktorá sa v ňom nachádza, bola uvedená v prílohe I nariadenia č. 528/2012, alebo aby bola schválená v súlade s článkom 9 tohto nariadenia alebo aby sa považovala za ekvivalentnú inej účinnej látke podľa článku 54 nariadenia č. 528/2012.
38      Body 17 a 23 jej písomných pripomienok.
39      Bod 61 jej písomných pripomienok.
40      Bod 49 jej písomných pripomienok.
41      Bod 66 písomných pripomienok Komisie a bod 76 písomných pripomienok francúzskej vlády.
42      Delegované nariadenie Komisie z 19. októbra 2020, ktorým sa menia prílohy II a III k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 o sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní (Ú. v. EÚ L 106, 2021, s. 3). Toto nariadenie bolo prijaté na základe splnomocnenia na prispôsobovanie príloh II, III a IV tohto nariadenia vedeckému a technickému pokroku, ktoré Komisii priznával článok 85 nariadenia č. 528/2012.
43      Bod 55 písomných pripomienok spoločnosti Sumitomo.
44      Všetko v konečnom dôsledku nasvedčuje tomu, ako tvrdí francúzska vláda v bodoch 85 a 87 svojich písomných pripomienok, že ide o spôsobenú „anomáliu“, lebo Komisia nepreniesla do článku 67 ods. 1 písm. h) nariadenia č. 528/2012 číslovanie, pod ktorým je uvedený pôvodný obsah oddielu 4.2 po prijatí delegovaného nariadenia 2021/525. To však možno opraviť pri prijímaní nového delegovaného nariadenia.