62022CO0254_INF
Unionin tuomioistuimen määräys (yhdeksäs jaosto) 28.2.2023 –Caixabank
(asia C-254/22)
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 ja 99 artikla – Kuluttajansuoja – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 2014/17/EU – Kiinnelaina – Vaihtuva korko – Ehto, jossa määrätään kiinnelainoja koskevan viiteindeksin (IRPH) mukaan lasketusta korosta korotettuna 0,50 prosenttiyksiköllä – Tällaisen ehdon kohtuuttomuuden arviointiperusteet – Vilpittömän mielen, tasapainon ja avoimuuden vaatimukset – Sopimusehdon kohtuuttomuuden toteamisen seuraukset
1.
Ennakkoratkaisukysymykset – Tutkittavaksi ottaminen – Kysymykset, jotka on esitetty täsmentämättä riittävästi syitä, joiden perusteella vastauksen antaminen ennakkoratkaisukysymyksiin on tarpeen – Pääasian ja ennakkoratkaisukysymyksissä tarkoitetun unionin oikeuden määräyksen välillä ei ole liittymää – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen
(SEUT 267 artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 94 artikla)
(ks. 30–35 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
2.
Ennakkoratkaisukysymykset – Unionin tuomioistuimen toimivalta – Rajat – Kansallisen oikeuden tulkinta ei kuulu toimivaltaan
(SEUT 267 artikla)
(ks. 37–40 ja 46 kohta)
3.
Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Ehto, jossa vahvistetaan vaihtuva korko – Avoimuusvaatimus – Vaikutus – Arviointiperusteet – Elinkeinonharjoittajalla ei ole kansallisen lainsäädännön ja oikeuskäytännön mukaan velvollisuutta toimittaa kuluttajalle tietoja, jotka liittyvät lainan viiteindeksin aikaisempaan kehitykseen – Arviointiperusteisiin kuulumisen edellytys – Tiedot, joiden avulla keskivertokuluttaja on voinut ymmärtää viiteindeksin laskentatavan konkreettisen toiminnan ja arvioida taloudellisia seurauksia – Kansallisen tuomioistuimen asiana oleva tarkastaminen
(Neuvoston direktiivin 93/13 3, 5 ja 7 artikla)
(ks. 44, 45 ja 47–49 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
4.
Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – 3 artiklassa tarkoitetulla tavalla kohtuuton ehto – Kohtuuttomuuden arviointi kansallisessa tuomioistuimessa – Ehto, jossa vahvistetaan vaihtuva korko – Kansallista lainsäädäntöä ja oikeuskäytäntöä, joiden mukaan elinkeinonharjoittajan vilpittömän mielen puuttuminen on välttämätön ennakkoedellytys ehdon, joka ei ole avoin, sisällön kaikelle valvonnalle, ei voida hyväksyä – Elinkeinonharjoittaja, jonka katsotaan toimineen vilpittömässä mielessä vahvistaessaan kiinnelainan koron laissa säädetyn indeksin perusteella – Huomattava epätasapaino sopimuksesta johtuvien osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välillä kuluttajan vahingoksi – Kansallisen tuomioistuimen tutkintavelvollisuus
(Neuvoston direktiivin 93/13 3, 5 ja 7 artikla)
(ks. 57–61 kohta ja tuomiolauselman 3 kohta)
5.
Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Ehdon kohtuuttomuuden toteaminen – Vaikutus – Kohtuuttoman ehdon sisällön oikaisemista kansallisen tuomioistuimen toimesta ei voida hyväksyä – Kohtuuttoman ehdon korvaaminen kansallisen oikeuden dispositiivisella säännöksellä kansallisen tuomioistuimen toimesta – Hyväksyttävyys
(Neuvoston direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohta ja 7 artiklan 1 kohta)
(ks. 63–77 kohta ja tuomiolauselman 4 kohta)
Ratkaisu
1)
Juzgado de Primera Instancia noo 17 de Palma de Mallorcan (Palma de Mallorcan alioikeus nro 17, Espanja) esittämän ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen toisen osan, yhdennentoista ennakkoratkaisukysymyksen toisen osan ja viidennentoista ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
2)
Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3, 5 ja 7 artiklaa
on tulkittava siten, että
ne eivät ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle ja oikeuskäytännölle, joiden mukaan elinkeinonharjoittajalla ei ole velvollisuutta toimittaa kuluttajalle kiinnelainasopimusta tehtäessä tietoja, jotka liittyvät viiteindeksin aikaisempaan kehitykseen ainakin kahden edellisen vuoden aikana ja joissa suoritetaan vertailu vähintään yhteen eri indeksiin kuin Euribor-indeksiin nähden, edellyttäen, että tuomioistuin voi tämän kansallisen lainsäädännön ja oikeuskäytännön nojalla varmistaa, kun otetaan huomioon julkisesti käytössä ja saatavilla olevat tiedot sekä tarvittaessa elinkeinonharjoittajan toimittamat tiedot, että tavanomaisesti valistunut sekä kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja on voinut ymmärtää viiteindeksin laskentatavan konkreettisen toiminnan ja arvioida näin täsmällisten ja helppotajuisten perusteiden nojalla, mitä mahdollisesti merkittäviä taloudellisia seurauksia ehdosta, jolla vahvistetaan vaihtuva korko, aiheutuu hänen taloudellisille velvoitteilleen.
3)
Direktiivin 93/13 3, 5 ja 7 artiklaa
on tulkittava siten, että
ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle ja oikeuskäytännölle, joiden mukaan elinkeinonharjoittajan vilpittömän mielen puuttuminen on välttämätön edellytys kuluttajasopimuksen ehdon, joka ei ole avoin, sisällön kaikelle valvonnalle. Ennakkoratkaisua pyytävän tuomioistuimen on määritettävä, onko kaikki pääasiassa merkitykselliset seikat huomioon ottaen elinkeinonharjoittajan katsottava toimineen vilpittömässä mielessä vahvistaessaan kiinnelainan koron laissa säädetyn indeksin perusteella, ja luoko tällaisen indeksin sisältävä ehto kuluttajan vahingoksi huomattavan epätasapainon sopimuksesta johtuvien osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien välille.
4)
Direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa
on tulkittava siten, että
ne eivät ole esteenä sille, että jos kohtuuton ehto, jolla vahvistetaan kiinnelainan vaihtuva korko viiteindeksiä käyttämällä, on pätemätön, kansallinen tuomioistuin korvaa kyseisen indeksin laillisella indeksillä, jota sovelletaan, jos sopimuspuolet eivät ole sopineet toisin, siltä osin kuin asianomainen kiinnelainasopimus ei voi pysyä voimassa, jos mainittu kohtuuton ehto poistetaan, ja koko kyseisen sopimuksen toteaminen pätemättömäksi aiheuttaisi kuluttajalle erityisen haitallisia seurauksia.