TARNAUTOJŲ TEISMO (antroji kolegija) SPRENDIMAS
2009 m. kovo 12 d.
Byla F‑24/07
Virginie Lafleur Tighe
prieš
Europos Bendrijų Komisiją
„Viešoji tarnyba – Sutartininkai – Įdarbinimas – Priskyrimas prie lygio – Buvę atskiri ekspertai – Profesinė patirtis – Diplomas – Lygiavertiškumo pažymėjimas – Priimtinumas – Nauja ir esminė aplinkybė“
Dalykas: Pagal EB 236 ir AE 152 straipsnius pareikštas ieškinys, kuriuo V. Lafleur Tighe iš esmės prašo panaikinti sudaryti tarnybos
sutartis įgaliotos tarnybos sprendimą priskirti ieškovę prie 13 lygio 1 pakopos, kuris susijęs su jos 2005 m. gruodžio 22 d.
pasirašyta darbo sutartimi.
Sprendimas: Atmesti ieškinį. Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
Pareigūnai – Ieškinys – Išankstinis administracinis skundas – Terminai – Viešosios tvarkos išlyga – Teisės praradimas praleidus
terminą – Atnaujinimas – Sąlyga
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)
Sutartis, sudaryta tarp tarnautojo ir institucijos, sukelia pasekmių nuo jos pasirašymo dienos ir nuo tos pačios dienos gali
būti nenaudinga tarnautojui, jeigu joje nustatytos visos sąlygos.
Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniuose numatyti terminai skirti teisinių santykių saugumui užtikrinti, todėl jie
yra privalomi ir šalys bei teismas turi jų laikytis. Vien naujų ir esminių faktų buvimu galima pateisinti naujo prašymo peržiūrėti
sprendimą, pavyzdžiui, sprendimą dėl tarnautojo priskyrimo, kuris nebuvo apskųstas per Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91
straipsniuose numatytus terminus, pateikimą. Tam, kad aplinkybė būtų laikoma „nauja“, nei ieškovas, nei administracija apie
atitinkamą aplinkybę neturėjo arba negalėjo būti žinoję priimant ankstesnį sprendimą, kuris tapo galutinis. Tam, kad būtų
pripažintas „esminis“ pobūdis, būtina, kad atitinkama aplinkybė galėtų iš esmės pakeisti ieškovo padėtį, dėl kurios buvo pateiktas
pirminis prašymas, išnagrinėtas ankstesniame sprendime, kuris tapo galutinis.
(žr. 53 ir 55–57 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1985 m. rugsėjo 26 d. Sprendimo Valentini prieš Komisiją, 231/84, Rink. p. 3027, 14 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1997 m. liepos 11 d. Nutarties Chauvin prieš Komisiją, T‑16/97, Rink. VT p. I‑A‑237 ir II‑681, 32 punktas; 2001 m. vasario 7 d. Sprendimo Inpesca prieš Komisiją, T‑186/98, Rink. p. II‑557, 50 ir 51 punktai; 2002 m. liepos 11 d. Sprendimo Martínez Páramo ir kt. prieš Komisiją, T‑137/99 ir T‑18/00, Rink. VT p. I‑A‑119 ir II‑639, 56 punktas; 2005 m. vasario 14 d. Nutarties Ravailhe prieš Regionų komitetą, T‑406/03, Rink. VT p. I‑A‑19 ir II‑79, 57 punktas.
Tarnautojų teismo praktika: 2008 m. vasario 19 d. Nutarties R prieš Komisiją, F‑49/07, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000, 79 punktas, Pirmosios instancijos teisme nagrinėjamas dėl šio sprendimo
pateiktas apeliacinis skundas, byla T‑156/08 P ; 2008 m. liepos 10 d. Nutarties Maniscalco prieš Komisiją, F‑141/07, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000, 25 punktas.