62005CJ0300_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑300/05
dėl Bundesfinanzhof
(Vokietija) 2005 m. gegužės 17 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2005 m. liepos 27 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Hauptzollamt Hamburg-Jonas
prieš
ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH
TEISINGUMO TEISMAS (antroji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai R. Schintgen, P. Kūris, J. Klučka (pranešėjas) ir L. Bay Larsen,
generalinis advokatas P. Mengozzi,
posėdžio sekretorius B. Fülöp, administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2006 m. spalio 5 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
– ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH, atstovaujamos advokato K. Landry,
– Danijos vyriausybės, atstovaujamos J. Molde,
– Švedijos vyriausybės, atstovaujamos A. Kruse,
– Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos M. Nolin ir F. Erlbacher,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir iš dalies keičiančios Direktyvas 90/425/EEB ir 91/496/EEB (OL L 340, p. 17), iš dalies pakeistos 1995 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 95/29/EB (OL L 148, p. 52, toliau – Direktyva 91/628), priedo 48 punkto 4 dalies d papunktyje nurodytos „vežimo“ sąvokos išaiškinimo.
2. Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant bylą tarp Hauptzollamt Hamburg-Jonas
(Hamburgo‑Jonas muitinės departamentas, toliau – Hauptzollamt ) ir ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH
(toliau – ZVK) dėl grąžinamosios gyvų galvijų eksporto į Egiptą išmokos avanso.
Teisinis pagrindas
3. Pradinės redakcijos Direktyvos 91/628 2 ir 8 konstatuojamosios dalys suformuluotos taip:
„kadangi siekdama pašalinti technines prekybos gyvais gyvūnais kliūtis ir sudaryti palankias sąlygas atitinkamoms rinkos institucijoms bei garantuoti patenkinamą tokių gyvūnų apsaugą, Bendrija yra priėmusi atitinkamas taisykles;
< … >
kadangi dėl gyvūnų gerovės būtina kuo labiau riboti gyvūnų, tarp jų skerstinų, vežimą tolimais atstumais“.
4. Direktyvos 91/628 2 straipsnio 2 dalyje apibrėžiamos sąvokos:
„a) „transporto priemonė“ – kelių ir geležinkelio priemonių, laivų ir orlaivių dalys, naudojamos gyvūnams pakrauti ir vežti, taip pat konteineriai, naudojami sausumos, jūrų ar oro transporto priemonėse;
b) „vežimas“ – bet koks gyvūnų judėjimas transporto priemonėmis, taip pat gyvūnų pakrovimas ir iškrovimas;
< … >
e) „išsiuntimo vieta“ – vieta, kurioje, nepažeidžiant 1 straipsnio 2 dalies b punkto nuostatų, gyvūnas pirmą kartą buvo pakrautas į transporto priemonę arba kurioje gyvūnai buvo iškrauti 24 valandas, kad būtų pagirdyti, pašerti ir, jei reikia, apžiūrėti, išskyrus sustojimo ar perkėlimo punktą;
< … >
f) „paskirties vieta“ – vieta, kurioje gyvūnas pasibaigus kelionei buvo iškrautas iš transporto priemonės, išskyrus sustojimo ar perkėlimo punktus;
g) „kelionė“ – vežimas nuo išsiuntimo vietos iki paskirties vietos.“
5. Direktyvos 91/628 priedo VII skyriaus „Girdymo ir šėrimo intervalai, kelionės trukmė bei poilsio laikas“ 48 punktas nustato:
„ < ... >
4. Girdymo ir šėrimo intervalai, kelionės trukmė ir poilsio laikas vežant automobiliais, atitinkančiais 3 dalyje išdėstytus reikalavimus, nustatomi tokie:
< ... >
d) visi kiti 1 dalyje minimų rūšių gyvūnai po 14 valandų kelionės turi būti pailsinami mažiausiai 1 valandą, kad per šį poilsio laiką jie galėtų būti pagirdyti ir, jeigu reikia, pašerti. Po šio poilsio laiko juos galima vežti dar 14 valandų.
5. Pasibaigus nustatytam kelionės laikui, gyvūnus būtina iškrauti, pašerti, pagirdyti ir pailsinti mažiausiai 24 valandas.
< ... > “
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
6. 2000 m. rudenį ZVK eksportavo į Egiptą 28 gyvus galvijus ir už tai gavo grąžinamosios eksporto išmokos avansą.
7. Tačiau Hauptzollamt
pareikalavo grąžinti šį avansą, padidintą 10 %, dėl to, kad ZVK nesilaikė direktyvos priedo 48 punkto 4 dalies d papunktyje nurodytos leistinos maksimalios vežimo trukmės be poilsio. Iš tikrųjų iš kelionės plano matyti, kad galvijų vežimas sunkvežimiu, pradėtas 2000 m. lapkričio 6 d. 10 val., buvo pertrauktas tik kitos dienos 1 val., t. y., po 15 valandų.
8. ZVK ir Hauptzollamt
nesutaria šiuo klausimu. Iš tiesų ZVK tvirtina, kad vežimo trukmė turi būti pradėta skaičiuoti nuo to momento, kai transporto priemonė išvyksta iš išsiuntimo vietos; vadinasi, pagrindinėje byloje nagrinėjamas vežimas truko tik 13 val. ir 30 minučių. Hauptzollamt
nuomone, priešingai, šis vežimas, kuris taip pat apima ir pakrovimo bei iškrovimo laiką, truko daugiau kaip 14 valandų.
9. Finanzgericht Hamburg
(Hamburgo finansų teismas) patenkino ZVK ieškinį, pareikštą dėl Hauptzollamt sprendimo.
10. Paskui Hauptzollamt
pateikė Bundesfinanzhof
(Aukščiausiasis federalinis finansų teismas) kasacinį skundą dėl Finanzgericht
sprendimo.
11. Bundesfinanzhof
nusprendė, kad sprendimas pagrindinėje byloje priklauso nuo to, ar galvijų pakrovimo į sunkvežimį laikas yra vežimo Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies d papunkčio prasme dalis. Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai, pagal šią nuostatą leistina maksimali 14 val. vežimo trukmė būtų buvusi viršyta. Tačiau šios trukmės būtų buvę laikytasi, jeigu pakrovimo laikas nebūtų įskaičiuojamas į vežimo trukmę minėtos nuostatos prasme.
12. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas šiuo klausimu pabrėžia, kad, nors iš Direktyvos 91/628 2 straipsnio 2 dalies b punkto aiškiai matyti, jog vežimas apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą, šios direktyvos priedo 48 punkto 5 dalis bei neatitikimai, atsirandantys skaitant skirtingas to paties priedo 48 punkto 4 dalies kalbines redakcijas, kelia abejonių dėl tikslios „vežimo“ sąvokos apimties.
13. Šiomis aplinkybėmis Bundesfinanzhof
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar pagal (direktyvos 91/628/EEB) priedo 48 punkto 4 dalies d papunktį pakrovimo ir iškrovimo laikas įskaičiuojamas į „vežimo“ trukmę?“
Dėl prejudicinio klausimo
14. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas savo klausimu iš esmės prašo išaiškinti „vežimo“ sąvoką Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies d papunkčio prasme, atsižvelgiant į netikslumus, kurie galėtų kilti iš šio priedo 48 punkto 5 dalies teksto, ir 48 punkto 4 dalies skirtingų kalbinių redakcijų neatitikimus.
15. Visų pirma reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, aiškinant Bendrijos teisės nuostatą, reikia atsižvelgti ne tik į joje vartojamas sąvokas, bet ir į jos kontekstą bei teisės akto, kuriam ji priklauso, tikslus (žr. šiuo klausimu 2000 m. gegužės 18 d. Sprendimo KVS International, C‑301/98, Rink. p. I‑3583, 21 punktą; 2000 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Vokietija prieš Komisiją, C‑156/98, Rink. p. I‑6857, 50 punktą ir 2006 m. liepos 6 d. Sprendimo Komisija prieš Portugaliją, C‑53/05, Rink. p. I‑0000, 20 punktą).
16. Be to, dėl galimų kalbinių nesutapimų Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad, pirma, vienodo Bendrijos teisės išaiškinimo būtinybė neleidžia nagrinėti konkrečios nuostatos atskirai, o reikalauja, kad esant abejonių ji būtų aiškinama ir taikoma atsižvelgiant į redakcijas kitomis kalbomis, ir, antra, kad Bendrijos nuostatos skirtingų kalbų redakcijos turi būti aiškinamos vienodai, o šių redakcijų nesutapimo atveju nagrinėjama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į teisės aktų, kuriuose ji įtvirtinta, bendrą struktūrą ir tikslą (žr. šiuo klausimu 1990 m. kovo 27 d. Sprendimo Cricket St Thomas, C‑372/88, Rink. p. I‑1345 19 punktą ir 2006 m. kovo 9 d. Sprendimo Zuid-Hollandse Milieufederatie et Stichting Natuur en Milieu, C‑174/05, Rink. p. I‑2443, 20 punktą bei nurodytą Teisingumo Teismo praktiką).
17. Kalbant apie Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies d papunktyje nurodytą „vežimo“ sąvoką, reikia priminti, kad šioje nuostatoje nėra jokios nuorodos, leidžiančios nuspręsti, ar pakrovimo ir iškrovimo laikas patenka į šią sąvoką ar ne.
18. Tačiau iš Direktyvos 91/628 2 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytos „vežimo“ sąvokos aiškiai matyti, kad vežimas apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.
19. Šis „vežimo“ sąvokos apibrėžimas atitinka Direktyvos 91/628 tikslus, kurie išplaukia būtent iš jos pradinės redakcijos 2 ir 8 konstatuojamųjų dalių, t. y. garantuoti patenkinamą tokių gyvūnų apsaugą ir dėl jų gerovės kuo labiau riboti jų vežimą tolimus atstumus.
20. Direktyvoje nėra jokio gyvūnų pakrovimo ir iškrovimo laiko apribojimo, todėl, jei būtų aiškinama, kad pagal Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies d papunktį šis laikas neįskaičiuojamas į vežimo trukmę, iškrovimo ir pakrovimo operacijų trukmės būtų visai nepaisoma, o tai padarytų minėtą nuostatą neveiksmingą.
21. Šiomis sąlygomis „vežimo“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.
22. Toks aiškinimas grindžiamas Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies skirtingų kalbinių redakcijų palyginimu. Iš tikrųjų iš daugumos šių redakcijų matyti, kad vežimas turi būti suprantamas kaip apimantis gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.
23. Bet kuriuo atveju dėl šio „vežimo“ sąvokos išaiškinimo, kurį reikia taikyti visoms direktyvos nuostatoms, negali kilti abejonių tik todėl, kad Direktyvos 91/628 48 punkto 5 dalyje nurodoma, jog pasibaigus nustatytam kelionės laikui gyvūnus būtina iškrauti.
24. Atsižvelgiant į pateiktus svarstymus, į iškeltą klausimą reikia atsakyti taip, jog Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies d papunkčio „vežimo“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
25. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu
Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir iš dalies keičiančios Direktyvas 90/425/EEB ir 91/496/EEB, iš dalies pakeistos 1995 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 95/29/EB, priedo 48 punkto 4 dalies d papunktyje nurodytą „vežimo“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.