62014CJ0344_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑344/14
dėl Federalinio finansų teismo ( Bundesfinanzhof, Vokietija) 2014 m. gegužės 20 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2014 m. liepos 17 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Kyowa Hakko Europe GmbH
prieš
Hauptzollamt Hannover
TEISINGUMO TEISMAS (septintoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas J.‑C. Bonichot, teisėjai J. L. da Cruz Vilaça ir C. Lycourgos (pranešėjas),
generalinė advokatė E. Sharpston,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
– Kyowa Hakko Europe GmbH, atstovaujamos advokato M. Tervooren ir P. Kalski,
– Europos Komisijos, atstovaujamos B.‑R. Killmann ir A. Caeiros,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinės advokatės nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382) redakcijos, išdėstytos 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1214/2007 (OL L 286, p. 1, toliau – KN), I priede pateiktos Kombinuotosios nomenklatūros 2106 ir 3003 pozicijų išaiškinimu.
2. Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Kyowa Hakko Europe GmbH
(toliau – Kyowa Hakko ) ir Hauptzollamt Hannover
(Hanoverio muitinė, toliau – Hauptzollamt ) ginčą dėl privalomosios tarifinės informacijos (toliau – PTI), susijusios su amino rūgščių, naudojamų karvių pieno baltymams alergiškiems kūdikiams ar mažiems vaikams skirtiems maisto produktams, klasifikavimu.
Teisinis pagrindas
3. Reglamentu Nr. 2658/87 nustatyta KN pagrįsta suderinta prekių aprašymo ir kodavimo sistema, kurią parengė Muitinių bendradarbiavimo taryba (vėliau tapusi Pasauline muitinių organizacija (PMO)), ir kuri įtvirtinta 1983 m. birželio 14 d. Briuselyje sudaryta Tarptautine konvencija dėl suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos (toliau – SS). Ši konvencija kartu su 1986 m. birželio 24 d. pakeitimo protokolu Europos ekonominės bendrijos vardu patvirtinta 1987 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimu 87/369/EEB (OL L 198, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t, p. 288).
4. Antroji KN dalis „Muitų sąrašas“ apima IV skyrių, kuriame yra 21 skirsnis „Įvairūs maisto produktai“.
5. KN 21 skirsnis apima 2106 poziciją, apibūdinamą taip:
„2106 	Kiti maisto produktai, nenurodyti kitoje vietoje“.
6. Šis skirsnis taip pat apima šias subpozicijas:
>lt>5
7. Minėto 21 skirsnio 1 pastaboje nurodoma:
„Šiame skirsnyje neklasifikuojami:
< ... >
f) mielės, supakuotos arba suformuotos kaip medikamentai, arba kiti produktai, klasifikuojami 3003 arba 3004 pozicijoje;
< ... > “
8. Antroji KN dalis „Muitų sąrašas“ taip pat apima VI skyrių, kuriame, be kita ko, yra 30 skirsnis „Farmacijos produktai“.
9. KN 30 skirsnis apima 3003 poziciją, kuri apibūdinama taip:
„3003	Medikamentai (išskyrus prekes, klasifikuojamas 3002, 3005 arba 3006 pozicijoje), sudaryti iš ne mažiau kaip dviejų komponentų, tarpusavyje sumaišytų, kad tiktų naudoti terapijoje arba profilaktikoje, nesudozuoti, nesuformuoti ir nesupakuoti į mažmeninei prekybai skirtas pakuotes.“
10. Šis 30 skirsnis taip pat apima šias subpozicijas:
>lt>6
11. Minėtas 30 KN skirsnis apima 3004 poziciją, kuri apibūdinama taip:
„3004	Medikamentai (išskyrus prekes, klasifikuojamas 3002, 3005 arba 3006 pozicijoje), sudaryti iš sumaišytų arba nesumaišytų produktų, skirtų naudoti terapijoje arba profilaktikoje, sudozuoti (įskaitant formas, skirtas įvesti per odą), suformuoti arba supakuoti į mažmeninei prekybai skirtas pakuotes.“
12. Minėto KN 30 skirsnio 1 pastaboje nurodyta:
„Šiame skirsnyje neklasifikuojami:
a) maisto produktai ir gėrimai (pavyzdžiui, dietiniai, diabetiniai arba pagerinti maisto produktai, maisto priedai, tonizuojantys gėrimai ir mineraliniai vandenys), kitokie nei maitinamieji intraveniniai preparatai (IV skyrius)“.
13. KN 30 skirsnio 1 papildomoje pastaboje nurodyta:
„3004 pozicija apima mažmeninei prekybai skirtose pakuotėse pateikiamus medicininius vaistažolių preparatus ir preparatus, kurių pagrindinės sudėtinės dalys yra šios aktyviosios medžiagos: vitaminai, mineralai, nepakeičiamosios aminorūgštys ir riebalų rūgštys, supakuotas į mažmeninei prekybai skirtas pakuotes. Šie preparatai klasifikuojami 3004 pozicijoje, jeigu jų etiketėse, ant pakuočių ar pridėtose vartojimo instrukcijose nurodyta:
a) konkrečios ligos arba jų simptomai, kuriems pasireiškus produktas turi būti vartojamas;
b) produkto sudėtyje esančios aktyviosios medžiagos arba medžiagų koncentracija;
c) dozavimas; ir
d) vartojimo būdas.
Šioje pozicijoje klasifikuojami ir homeopatiniai medicininiai preparatai, jeigu jie atitinka pirmiau a, c ir d punktuose išvardytus reikalavimus.
Klasifikuojant šioje pozicijoje preparatus, kurių pagrindinės sudėtinės dalys yra vitaminai, mineralai, nepakeičiamosios aminorūgštys arba riebalų rūgštys, bent vienos iš šių medžiagų rekomenduojama dienos dozė, nurodyta etiketėje, turi būti žymiai didesnė už rekomenduojamą dienos dozę, kai produktas vartojamas gerai sveikatos būklei arba savijautai palaikyti.“
14. Be to, SS aiškinamosiose pastabose, kurias paskelbė PMO (2007 m. redakcija), susijusiose su SS 30.03 pozicija, atitinkančia KN 3003 poziciją (toliau – SS aiškinamosios pastabos), nurodyta:
„Įvairios nuostatos šios pozicijos antraštėje netaikomos nei maisto produktams, nei gėrimams (pavyzdžiui, dietiniams maisto produktams, praturtintiems produktams, diabetikams skirtiems maisto produktams, tonizuojamiesiems gėrimams ir natūraliam ar dirbtiniam mineraliniam vandeniui), kurie klasifikuojami pagal savybes. Tai visų pirma taikoma maisto produktams, savo sudėtyje turintiems tik maisto medžiagų. Svarbiausios maisto medžiagos, įeinančios į maisto produktų sudėtį, yra baltymai, angliavandeniai ir riebalai. Vitaminai ir mineralai mityboje taip pat vaidina svarbų vaidmenį.
Tai taip pat taikoma maisto produktams ir gėrimams, į kurių sudėtį įeina gydomosios aktyviosios medžiagos, jei tų medžiagų paskirtis yra tik sukurti geresnę dietinę pusiausvyrą, padidinti produkto energinę ar maistinę vertę arba pagerinti jo skonį, tačiau niekaip nepakeisti produkto, kaip maisto produkto, pobūdžio.
< ... >
Be to, ši pozicija neapima maisto papildų, kurių sudėtyje yra vitaminų ar mineralų, kurie skirti palaikyti gerai sveikatai, tačiau kurie neturi ligų prevencinio ar gydomojo poveikio. Šie produktai, kurie paprastai būna skysčio pavidalo, tačiau gali būti ir miltelių ar tablečių pavidalo, paprastai priskiriami prie 22 skirsnio 21.06 pozicijos.
Tačiau prie šios pozicijos priskiriami produktai, kuriuos sudarančios maisto medžiagos ar gėrimai yra tik gydomosios medžiagos ar medžiagų pagalbinė medžiaga ar saldiklis, palengvinantys jos įsisavinimą.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
15. Kyowa Hakko gamina amino rūgščių mišinius RM0630 ir RM0789, kuriuos sudaro labai gerai išvalytos pavienės amino rūgštys (toliau – ginčijami produktai). Ginčijami produktai gaminami taip, kad juose nebūtų karvės pieno baltymų. Kyowa Hakko šiuos produktus nesupakuotus tiekia kitai įmonei, kuri iš jų, pridėdama angliavandenių ir riebalų, gamina maisto produktus kūdikiams ir mažiems vaikams, alergiškiems karvės pieno baltymams. Ginčijami produktai, pakeisdami alergenus karvės pieno baltymus, aprūpina medžiagomis, reikalingomis vaikų imuninei sistemai stiprinti ir vaikams augti.
16. 2008 m. rugpjūčio 12 d. Kyowa Hakko pateikė Bundesfinanzdirektion B
(Vokietijos finansų institucija, kompetentinga išduoti PTI) prašymą išduoti PTI, susijusią su ginčijamų produktų klasifikavimu pagal KN. Šiame prašyme ji pasiūlė šiuos produktus priskirti prie 3003 90  KN subpozicijos. Tačiau minėta valdžios institucija 2008 m. spalio 23 d. išdavė PTI, kuria minėti produktai buvo priskirti prie 2106 KN pozicijos subpozicijos, būtent prie 2106 90 92 subpozicijos.
17. 2008 m. lapkričio 24 d. Kyowa Hakko pateikė skundą Hauptzollamt, ginčydama ginčijamų produktų klasifikavimą KN, kurį nustatė Bundesfinanzdirektion B . Šiame skundė ji tvirtino, kad ginčijami produktai turėjo būti priskirti prie 3003 KN pozicijos, nes jie transformuoti į produktus, iš esmės naudojamus gydyti alergiją karvės pienui ar kitiems maisto produktams, sergant viršinimo sistemos ligomis, ir profilaktikai. 2011 m. sausio 5 d. sprendimu Hauptzollamt atmetė minėtą skundą kaip nepagrįstą.
18. 2011 m. vasario 1 d. Kyowa Hakko pateikė Finanzgericht Hamburg
(Hamburgo finansinių bylų teismas) ieškinį dėl minėto sprendimo. 2012 m. rugsėjo 19 d. sprendimu šis teismas atmetė ieškinį nuspręsdamas, kad ginčijami produktai neturi būti priskirti prie 3003 KN pozicijos. Savo sprendime minėtas teismas remdamasis SS aiškinamosiomis pastabomis, be kita ko, nurodė, kad ginčijami produktai, teikiantys tik baltymų, reikalingų mitybai, taikomoje KN sistemoje turi būti laikomi „maisto medžiagomis“ o ne „veikliosiomis medžiagomis“, todėl jie turi būti kvalifikuojami ne kaip „medikamentai“, o kaip „maisto produktai“. Be to, tas pats teismas mano, kad ginčijami produktai neturi terapinio poveikio.
19. 2012 m. lapkričio 2 d. Kyowa Hakko prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pateikė skundą dėl sprendimo Finanzgericht Hamburg „peržiūrėjimo“. Šiame skunde Kyowa Hakko laikosi savo nuomonės, kad ginčijami produktai turi būti priskirti prie 3003 KN pozicijos. Iš esmės ji tvirtina, kad SS aiškinamosios pastabos neturi privalomosios teisinės galios. Šiuo klausimu ji taip pat nurodo 2013 m. rugsėjo 27 d. Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Aukščiausiasis Teismas (mokesčių ir kanceliarijos skyrius), Jungtinė Karalystė) sprendimą, priimtą apeliacinėje byloje, kuriuo tie patys amino rūgščių mišiniai, kaip ir nagrinėjami pagrindinėje byloje, buvo priskirti prie 3003 KN pozicijos.
20. Prašyme priimti prejudicinį sprendimą Bundesfinanzhof (Federalinis finansų teismas) iš esmės nurodo, kad KN nepateikiama jokia sąvokos „medikamentai“ apibrėžtis. Vis dėlto jis mano, kad ginčijami produktai negali būti priskiriami prie „medikamentų“ pagal KN 3003 poziciją. Šiuo klausimu šis teismas mano, kad aptariami produktai, naudojami kaip pieno produktų alergenų pakaitalai tol, kol visiškai išsivysto karvės pieno baltymams alergiško vaiko imuninė sistema, atrodo, neturi terapinio ar profilaktinio pobūdžio. Ginčijami produktai iš tikrųjų pakeičia tik vieną įprasto kūdikių maitinimo patogeną ir neturi įtakos alergijai karvės pieno baltymams ir nei gydo, nei mažina šios alergijos.
21. Vis dėlto, nors ir pripažįsta, kad ginčijami produktai turi būti priskiriami prie KN 2106 pozicijos ir kad šiuo klausimu priimti Hauptzollamt ir Finanzgericht Hamburg sprendimai yra pagrįsti, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad, atsižvelgiant į kitokią 2013 m. rugsėjo 27 d. Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)
sprendime išdėstytą poziciją, reikia kreiptis į Teisingumo Teismą, kad šis priimtų prejudicinį sprendimą išaiškindamas teisingą minėtų produktų klasifikavimą pagal KN ir taip užtikrintų vienodą Sąjungos teisės aiškinimą.
22. Šiomis aplinkybėmis Bundesfinanzhof nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1. Ar tokie amino rūgščių mišiniai, kaip antai nagrinėjami šioje byloje (RM0630 ir RM0789), iš kurių (kartu su angliavandeniais ir riebalais) gaminamas maisto produktas, pakeičiantis iš esmės gyvybiškai būtiną, normaliame racione egzistuojančią, tačiau atskirais atvejais alergiją sukeliančią medžiagą, – taip išvengiama alergijos sukeliamo nepageidaujamo poveikio sveikatai ir sudaroma galimybių sumažinti arba išgydyti jau sveikatai padarytą žalą, – gali būti laikomi profilaktikos ar terapijos tikslams iš kelių komponentų sumaišytu medikamentu, kaip jis suprantamas pagal KN 3003 poziciją?
2. Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar amino rūgščių mišiniai gali būti laikomi KN 2106 pozicijos maitinamaisiais preparatais, kurie pagal šios nomenklatūros 30 skirsnio 1 pastabos a punktą nepriklauso šiam skirsniui, nes jie, išskyrus maitinamąją funkciją, neturi jokio profilaktinio ar terapinio poveikio? “
Dėl prejudicinių klausimų
23. Šiais klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar KN turi būti aiškinama taip, kad tokie amino rūgščių mišiniai, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie naudojami karvių pieno baltymams alergiškiems kūdikiams ar mažiems vaikams skirtiems maisto produktams, turi būti priskirti prie KN 3003 pozicijos kaip „medikamentai, sudaryti iš ne mažiau kaip dviejų komponentų, tarpusavyje sumaišytų, kad tiktų naudoti terapijoje arba profilaktikoje“, ar taip, kad jie priskirti prie šios nomenklatūros 2106 pozicijos kaip „maisto produktai“.
24. Pirmiausia svarbu pažymėti, kad kai Teisingumo Teismui pateikiamas prašymas priimti prejudicinį sprendimą dėl tarifinės klasifikacijos, jis turi išaiškinti nacionaliniam teismui kriterijus, kurių taikymas leistų pastarajam teisingai klasifikuoti nagrinėjamus gaminius pagal KN, o ne pats klasifikuoti prekes, juo labiau kad jis nebūtinai turi visą šiuo klausimu reikalingą informaciją. Nacionalinis teismas bet kuriuo atveju tai gali padaryti geriau (žr. Sprendimo Proxxon, C‑500/04, EU:C:2006:111, 23 punktą; Sprendimo Digitalnet ir kt., C‑320/11, C‑330/11, C‑382/11 ir C‑383/11, EU:C:2012:745, 61 punktą ir Sprendimo Vario Tek,
C‑178/14, EU:C:2015:152, 18 punktą).
25. Kita vertus, primintina, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, siekiant užtikrinti teisinį saugumą ir lengvesnę kontrolę, paprastai prekių tarifinį klasifikavimą nulemiantį kriterijų reikia nustatyti atsižvelgiant į šių prekių požymius ir objektyvias savybes, išvardytas KN pozicijos ir skyriaus ar skirsnio pastabų formuluotėse (žr., be kita ko, Sprendimo Thyssen Haniel Logistic, C‑459/93, EU:C:1995:160, 8 punktą ir Sprendimo Nutricia, C‑267/13, EU:C:2014:277, 19 punktą ir nurodytą teismo praktiką).
26. Taip pat iš nusistovėjusios teismų praktikos matyti, kad Komisijos parengtos KN aiškinamosios pastabos ir PMO parengtos SS aiškinamosios pastabos labai padeda aiškinti įvairių tarifinių pozicijų apimtį, tačiau privalomos teisinės galios jos neturi (žr., be kita ko, Sprendimo TNT Freight Management (Amsterdam), C‑291/11, EU:C:2012:459, 32 punktą).
27. Atsižvelgiant į ginčijamų produktų, t. y. amino rūgščių mišinių, gaminamų taip, kad juose nebūtų karvės pieno baltymų, ir naudojamų kūdikių ir mažų vaikų maisto produktams, požymius ir objektyvias savybes, jie iš principo turėtų būti priskirti prie KN 21 skirsnio „Įvairūs maisto produktai“, taigi ir prie 2106 pozicijos „Maisto produktai, nenurodyti kitoje vietoje“.
28. Vis dėlto iš 21 skirsnio 1 pastabos f dalies matyti, kad prie šio skirsnio nepriskiriami „kiti produktai, klasifikuojami 3003 arba 3004 pozicijoje“, t. y. produktai, kurie laikomi „medikamentais“, kaip tai suprantama pagal pastarąsias pozicijas. Todėl kyla klausimas, ar ginčijami produktai taip pat turi būti taip kvalifikuojami.
29. Pagal nusistovėjusią teismų praktiką, kad produktus būtų galima priskirti prie KN 30 skirsnio, reikia nustatyti, ar jie turi aiškiai apibrėžtą terapinę arba profilaktinę paskirtį ir veikia konkrečias žmogaus organizmo funkcijas arba ar jie gali būti vartojami ligų arba susirgimų profilaktikai ar gydymui. Net jeigu atitinkamas produktas pats ir neturi terapinio ar profilaktinio poveikio, bet naudojamas prevenciškai arba gydant ligą ar susirgimą, jis turi būti laikomas paruoštu naudoti terapiniais ir profilaktiniais tikslais, jeigu jis konkrečiai skirtas taip naudoti (žr., be kita ko, Sprendimo Nutricia, C‑267/13, EU:C:2014:277, 20 punktą).
30. Iš šio sprendimo 25 ir 29 punktuose primintos teismo praktikos matyti, kad produkto paskirtis gali būti objektyvus klasifikavimo kriterijus, jeigu ji būdinga šiam produktui, ir šis būdingumas gali būti įvertintas atsižvelgiant į objektyvias jo savybes ir požymius. Pagal Teisingumo Teismo praktiką produktas, kuris dėl savo objektyvių savybių ir požymių yra paprastai skirtas mediciniškai naudoti, gali būti priskirtas prie KN 30 skirsnio (žr., be kita ko, Sprendimo Thyssen Haniel Logistic, C‑459/93, EU:C:1995:160, 13 ir 14 punktus ir Sprendimo Nutricia, C‑267/13, EU:C:2014:277, 21 punktą).
31. Nagrinėjamu atveju, kaip buvo nurodyta šio sprendimo 23 punkte, ginčijami produktai naudojami karvių pieno baltymams alergiškiems kūdikiams ar mažiems vaikams skirtiems maisto produktams. Tokie produktai prie KN 30 skirsnio gali būti priskirti tik jei dėl savo požymių ir objektyvių savybių turi terapinį ar profilaktinį poveikį ar bent natūraliai skirti naudoti medicinoje, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas.
32. Šiuo klausimu reikia pažymėti, pirma, kad produktai, kurie neveikia ir negydo alergijos, naudojami kaip paprasčiausi pakaitalai, pakeičiantys tik baltymus alergenus ir suteikiantys nealergiškų baltymų, reikalingų karvės pienui alergiškų kūdikių mitybai, tačiau patys neturintys jokios įtakos šios alergijos išnykimui, negali būti laikomi turinčiais savarankišką terapinį poveikį minėtiems kūdikiams.
33. Antra, produktai, kurių vartojimas neleidžia alergiškam kūdikiui, gavusiam alergenų karvės pieno baltymų, išvengti alerginės reakcijos, kurią sukelia minėti baltymai, tačiau kurie naudojami daugiau siekiant sumažinti ar išvis pašalinti alergenus baltymus iš atitinkamo kūdikio mitybos, naudojant alergijos nesukeliančius pakaitalus, negali būti laikomi turinčiais savarankišką profilaktinį poveikį, leidžiantį išvengti ligos ar susirgimo.
34. Trečia, produktai, iš kurių gaminamas maistas kūdikiams, kuris nebūtinai naudojamas gydymo tikslais ir kurį vartojant nereikia papildomos medicininės priežiūros, negali būti laikomi paprastai skirtais mediciniškai naudoti, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 29 ir 30 punktuose nurodytą Teisingumo Teismo praktiką. Be to, tokie produktai, kurie negali būti naudojami kaip medicininių medžiagų pagalbinė medžiaga ar saldiklis, padedantys įsisavinti pagrindinę medžiagą, remiantis SS aiškinamosiomis pastabomis, negali būti priskirti prie KN 3003 pozicijos.
35. Be to, iš KN 30 skirsnio 1 pastabos a punkto teksto matyti, kad prie šio skirsnio nepriskiriami dietiniai maisto produktai ir gėrimai, kitokie nei maitinamieji intraveniniai preparatai, naudojami grynai maistui (šiuo klausimu žr. Sprendimo Nutricia, C‑267/13, EU:C:2014:277, 28 punktą). Iš to matyti, kad produktai, gaminami tik ruošti maisto produktams, skirtiems kasdieniniam maitinimui, negali būti priskirti prie „medikamentų, sudarytų iš ne mažiau kaip dviejų komponentų, tarpusavyje sumaišytų, kad tiktų naudoti terapijoje arba profilaktikoje“, kaip tai suprantama pagal KN 3003 poziciją.
36. Be to, iš SS aiškinamųjų pastabų matyti, kad maisto produktai, kurių sudėtyje yra tik maisto medžiagų, negali būti priskiriami prie „medikamentų“ pagal SS 30.03 poziciją, atitinkančią KN 3003 poziciją (šiuo klausimu žr. Sprendimo LTM, C‑201/96, EU:C:1997:523, 48 punktą). Ypač tai pasakytina apie produktus, kurie yra tik pakaitiniai maisto produktai, neturintys sudėtyje antialerginės veikliosios medžiagos.
37. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktus prejudicinius klausimus reikia atsakyti taip: KN reikia aiškinti taip, kad amino rūgščių mišiniai, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie naudojami karvių pieno baltymams alergiškiems kūdikiams ar mažiems vaikams skirtiems maisto produktams, turi būti priskirti prie šios nomenklatūros 2106 pozicijos kaip „maisto produktai“, jei dėl objektyvių jų savybių ir požymių jie neturi aiškiai apibrėžtos terapinės arba profilaktinės paskirties, veikiančios konkrečias žmogaus organizmo funkcijas, todėl jų negalima vartoti ligų arba susirgimų profilaktikai ar gydymui ir jie paprastai nėra skirti medicininiam naudojimui, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
38. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendžia:
1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo redakcijos, išdėstytos 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1214/2007, I priede pateiktą Kombinuotąją nomenklatūrą reikia aiškinti taip, kad amino rūgščių mišiniai, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie naudojami karvių pieno baltymams alergiškiems kūdikiams ar mažiems vaikams skirtiems maisto produktams, turi būti priskirti prie šios nomenklatūros 2106 pozicijos kaip „maisto produktai“, jei dėl objektyvių jų savybių ir požymių jie neturi aiškiai apibrėžtos terapinės arba profilaktinės paskirties, veikiančios konkrečias žmogaus organizmo funkcijas, ir todėl jų negalima vartoti ligų arba susirgimų profilaktikai ar gydymui ir jie paprastai nėra skirti medicininiam naudojimui, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas.