62013CJ0378_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑378/13
dėl 2013 m. liepos 2 d. pagal SESV 260 straipsnio 2 dalį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo
Europos Komisija, atstovaujama M. Patakia, E. Sanfrutos Cano ir A. Alcover San Pedro, nurodžiusi adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
ieškovė,
prieš
Graikijos Respubliką, atstovaujamą E. Skandalou, padedamos eksperto technikos klausimais V. Liogkas, nurodžiusią adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
atsakovę,
TEISINGUMO TEISMAS (didžioji kolegija),
kurį sudaro pirmininkas V. Skouris, kolegijų pirmininkai K. Lenaerts (pranešėjas), pirmininko padėjėjas, A. Tizzano, R. Silva de Lapuerta, T. von Danwitz, A. Ó Caoimh, C. Vajda ir S. Rodin, teisėjai A. Borg Barthet, J. Malenovský, E. Levits, E. Jarašiūnas, C. G. Fernlund, J L. da Cruz Vilaça ir F. Biltgen,
generalinė advokatė J. Kokott,
posėdžio sekretorė L. Hewlett, vyriausioji administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2014 m. birželio 3 d. posėdžiui,
susipažinęs su 2014 m. rugsėjo 4 d. posėdyje pateikta generalinės advokatės išvada,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Savo ieškiniu Europos Komisija prašo Teisingumo Teismo:
– pripažinti, kad nesiėmusi priemonių 2005 m. spalio 6 d. Sprendimui Komisija / Graikija (C‑502/03, EU:C:2005:592) įvykdyti Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį,
– nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti Komisijai 71 193,60 eurų periodinę baudą už kiekvieną uždelstą dieną įvykdyti Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) nuo jo priėmimo šioje byloje dienos iki Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdymo dienos,
– nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti Komisijai vienkartinę 7 786,80 EUR dydžio sumą už kiekvieną dieną, skaičiuojant nuo Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) priėmimo dienos iki sprendimo, kuris bus priimtas šioje byloje, paskelbimo dienos arba iki Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdymo dienos, jeigu jis būtų įvykdytas anksčiau, ir
– priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
Teisinis pagrindas
2. 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų (OL L 194, p. 39; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 23), iš dalies pakeistos 1991 m. kovo 18 d. Tarybos direktyva 91/156/EEB (OL L 78, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 3, toliau – Direktyva 75/442), 4 straipsnyje nustatyta:
„Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad atliekos būtų panaudotos ar pašalintos nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nenaudojant procesų ar būdų, galinčių pakenkti aplinkai < … >
< … >
Valstybės narės taip pat imasi būtinų priemonių uždrausti atliekų išmetimą, išvertimą ar nekontroliuojamą šalinimą.“
3. Direktyvos 75/442 8 straipsnyje valstybės narės buvo įpareigotos imtis būtinų priemonių, kad užtikrintų, jog bet kuris atliekų turėtojas arba pasirūpintų, kad atliekas sutvarkytų privatus ar viešas atliekų surinkėjas arba įmonė, vykdanti šios direktyvos II priedo A arba B dalyse nurodytas operacijas, arba pats jas panaudotų ar pašalintų pagal šios direktyvos nuostatas.
4. Direktyvos 75/442 9 straipsnio 1 dalyje numatyta, jog tam, kad galėtų įgyvendinti, be kita ko, šios direktyvos 4 straipsnį, bet kuri įmonė ar ūkio subjektas, atliekantis atliekų šalinimo operacijas, turi gauti atsakingos už šios direktyvos nuostatų įgyvendinimą institucijos leidimą. Tos pačios direktyvos 9 straipsnio 2 dalyje patikslinta, kad šie leidimai gali būti išduodami tik tam tikram laikotarpiui, gali būti atnaujinami, išduodami su tam tikromis sąlygomis ir įpareigojimais arba, jei numatomas atliekų šalinimo būdas yra nepriimtinas ir žalingas aplinkai, gali būti atsisakoma išduoti leidimą.
5. Direktyva 75/442 buvo kodifikuota 2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/12/EB dėl atliekų (OL L 114, p. 9), ši vėliau panaikinta ir pakeista 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančia kai kurias direktyvas (OL L 312, p. 3). Direktyvos 75/442 4, 8 ir 9 straipsnių tekstas iš esmės perimtas Direktyvos 2008/98 13 straipsnyje, 36 straipsnio 1 dalyje, 15 ir 23 straipsniuose.
Sprendimas Komisija / Graikija
6. Gavusi Europos Parlamento skundų, klausimų ir ataskaitų dėl nekontroliuojamų nelegalių sąvartynų Graikijoje egzistavimo ir Direktyvos 75/442 nesilaikymo Komisija pradėjo procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo, numatytą EB 226 straipsnyje, o šiuo metu įtvirtintą SESV 258 straipsnyje. 2003 m. lapkričio 26 d., kadangi baigėsi 2002 m. gruodžio 19 d. pateiktoje pagrįstoje nuomonėje nustatytas terminas, o Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos direktyvos 4, 8 ir 9 straipsnius, Komisija pateikė ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo.
7. Graikijos Respublika neginčijo jai pateiktų kaltinimų ir pripažino, kad 2004 m. vasario mėn. jos teritorijoje dar veikė 1 125 nekontroliuojami sąvartynai, taip pat, kad visus nekontroliuojamus nelegalius sąvartynus uždaryti numatyta tik 2008 m., t. y. pasibaigus pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui.
8. Teisingumo Teismas konstatavo, kad jam pateiktas ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo yra pagrįstas. Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) rezoliucinės dalies 1 punkte Teisingumo Teismas nusprendė:
„Nesiėmusi visų reikalingų priemonių, skirtų užtikrinti [Direktyvos 75/442/EEB] 4, 8 ir 9 straipsnių laikymąsi, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.“
Ikiteisminė procedūra ir procesas Teisingumo Teisme
9. Po to, kai 2005 m. spalio 6 d. buvo paskelbtas Sprendimas Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), Komisija 2005 m. lapkričio 14 d. išsiuntė Graikijos Respublikai laišką, jame prašė šios valstybės narės pranešti priemones, kurių ji ėmėsi šiam sprendimui įgyvendinti.
10. 2006 m. vasario 20 d. laiške Graikijos Respublika pranešė Komisijai, kad nacionalinis atliekų tvarkymo planas buvo iš dalies pakeistas siekiant uždaryti ir rekultivuoti nekontroliuojamus sąvartynus (toliau – nelegalūs sąvartynai) ir pakeisti juos tinkamais atliekų tvarkymo įrenginiais. Be to, regioniniai atliekų tvarkymo planai buvo iš dalies keičiami ar atnaujinami. Remiantis šiuo Graikijos valdžios institucijų atsakymu, surašius nelegalius sąvartynus ir juos suklasifikavus pagal pavojingumą, Aplinkos, teritorijų planavimo ir viešųjų darbų ministerija priėmė rekultivavimo studijų rengimo gaires.
11. Per 2006 m. balandžio 6 d. „apibendrinamąjį susitikimą“ minėtos valdžios institucijos pateikė informacijos apie nelegalių sąvartynų uždarymo ir rekultivavimo programos įgyvendinimo eigą ir įsipareigojo reguliariai informuoti Komisiją apie progresą imantis priemonių, reikalingų Sprendimui Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įgyvendinti.
12. 2006 m. gegužės 29 d., 2006 m. spalio 25 d., 2007 m. vasario 2 d., 2007 m. gegužės 21 d., 2007 m. rugsėjo 25 d., 2008 m. gegužės 5 d. ir 2008 m. spalio 13 d. laiškuose Graikijos valdžios institucijos pranešė Komisijai apie progresą imantis priemonių minėtam sprendimui įgyvendinti.
13. 2007 m. liepos 30 d. laiške Komisija paprašė šių valdžios institucijų pateikti detalius ir aktualius duomenis apie nelegalių sąvartynų uždarymą ir jų rekultivavimą. Be to, atsakydamos į Komisijos prašymą, pateiktą per 2008 m. balandžio 8 d. „apibendrinamąjį“ susitikimą, šios valdžios institucijos 2008 m. gegužės 5 d. ir spalio 13 d. laiškuose pranešė apie regioninius atliekų tvarkymo planus dvylikoje regionų.
14. Galiausiai 2009 m. vasario 23 d. vidaus reikalų ministro pavaduotojo ir Tarpministerinės atliekų tvarkymo projektų komisijos pirmininko laiške Komisijai pateiktos dvi ataskaitos apie atliekų tvarkymo projektų, t. y. nelegalių sąvartynų rekultivavimo ir jų pakeitimo tinkamais įrenginiais, eigą.
15. Komisija manė, kad Graikijos Respublika nevisiškai įvykdė Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), todėl 2009 m. balandžio 15 d. išsiuntė šiai valstybei narei oficialų pranešimą pagal EB 228 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą, dabar įtvirtintą SESV 260 straipsnio 2 dalyje, kuriame suteikė jai galimybę per du mėnesius pateikti savo pastabas.
16. Graikijos valdžios institucijos į šį 2009 m. balandžio 15 d. oficialų pranešimą atsakė 2009 m. birželio 2 d., 2009 m. liepos 17 d. ir 2010 m. gegužės 18 d. laiškais.
17. Manydama, jog Graikijos Respublika nesiėmė priemonių, kad visi jos teritorijoje esantys nelegalūs sąvartynai būtų uždaryti ir rekultivuoti, Komisija 2010 m. spalio 29 d. išsiuntė šiai valstybei narei papildomą oficialų pranešimą pagal SESV 260 straipsnio 2 dalį, kuriame vėl suteikė šiai valstybei galimybę per du mėnesius pateikti savo pastabas. Anot Komisijos, nelegalių sąvartynų, kuriuos reikia rekultivuoti, skaičius siekia 750, iš jų 316 dar reikia uždaryti.
18. 2011 m. liepos 27 d., 2012 m. balandžio 12 d., 2012 m. lapkričio 8 d. ir 2013 m. balandžio 5 d. laiškuose Graikijos valdžios institucijos nusiuntė Komisijai ataskaitas apie atliekų tvarkymo projektų eigą ir konkrečiai apie nelegalių sąvartynų rekultivavimą bei jų pakeitimą tinkamais atliekų tvarkymo įrenginiais.
19. Kadangi vis dar egzistavo struktūrinė problema dėl nekontroliuojamų sąvartynų ir nepakankamo tinkamų atliekų šalinimo vietų skaičiaus, ir dėl to Graikijos Respublika neįvykdė Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), Komisija nusprendė 2013 m. vasario 21 d. pateikti šį ieškinį.
20. 2013 m. birželio 18 d. Graikijos valdžios institucijos pateikė Komisijai aštuntą ataskaitą apie atliekų tvarkymo projektų eigą, iš kurios matyti, kad 73 nelegalūs sąvartynai vis dar veikė, o 292 nelegalūs sąvartynai, nors ir nebenaudojami, nebuvo rekultivuoti.
21. Atsakydamos į Teisingumo Teismo pateiktą klausimą, Graikijos Respublika ir Komisija atitinkamai 2014 m. gegužės 13 ir 15 d. pranešė, kad iš 293 nelegalių sąvartynų 70 dar veikia, o 223, nors uždaryti, dar nėra rekultivuoti.
Dėl įsipareigojimų neįvykdymo
Šalių argumentai
22. Komisija tvirtina, kad nagrinėjant bylą C‑502/03, kurioje Graikijos Respublika neginčijo paties jai inkriminuojamo įsipareigojimų neįvykdymo, ši valstybė pripažino, kad tuo metu, kai gautas oficialus pranešimas, buvo 2 180 nelegalių sąvartynų, o kai gauta pagrįsta nuomonė – 1 458 nelegalūs sąvartynai. Ši institucija pažymi, kad po Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) paskelbimo, konkrečiau kalbant, nuo 2009 m., Graikijos valdžios institucijos pateikė kelias ataskaitas apie atliekų tvarkymo projektų eigą, iš kurių matyti, kad nelegalių sąvartynų skaičius sumažėjo, tačiau dar daug jų tebeveikė (73) arba nebuvo rekultivuoti (292) paskutinės iš šių ataskaitų pateikimo Komisijai dieną, prieš pareiškiant šį ieškinį.
23. Graikijos Respublika neginčija to, kad nevisiškai įvykdė Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), o jos pateikti skaičiai atitinka tuos, kuriuos nurodė Komisija. Tačiau ši valstybė narė pažymi, kad tie skaičiai neatspindi realaus problemos masto, ir pabrėžia, kad veikiantys nelegalūs sąvartynai susiję tik su maždaug 5 % jos gyventojų, nes didžioji dauguma nelegalių sąvartynų jau uždaryti ir rekultivuoti.
24. Be to, Graikijos Respublika tvirtina, kad praktiškai, nepaisant fakto, jog po to, kai buvo paskelbtas Sprendimas Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), ji nedelsdama pradėjo reikalingas administracines procedūras, visų nelegalių sąvartynų uždarymo programos parengimas ir įgyvendinimas susideda iš sudėtingų veiksmų, kuriuos atlikti nedelsiant yra materialiai neįmanoma visų pirma todėl, kad būtina laikytis Sąjungos teisės nuostatų dėl viešųjų pirkimų. Iš esmės ji tvirtina panaudojusi visas lėšas, kurias galėjo panaudoti, atsižvelgiant į susidariusias aplinkybes, visų pirma į finansų krizę, dėl kurios gerokai sumažėjo pajėgumas vykdyti darbus. Graikijos Respublika tam tikrose vietovėse visų pirma įgyvendino laikinus sprendimus, pavyzdžiui, vežė atliekas į kitoje vietovėje esantį sąvartyną, kol atitinkamose vietovėse bus pastatyti legalūs sąvartynų įrenginiai.
Teisingumo Teismo vertinimas
25. Siekiant nustatyti, ar Graikijos Respublika ėmėsi visų būtinų priemonių Sprendimui Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdyti, reikia patikrinti, ar ji visiškai laikėsi Direktyvos 75/442 4, 8, ir 9 straipsnių, kai uždarė ir rekultivavo visus nelegalius sąvartynus, dėl kurių šioje byloje nesutaria šalys. Iš Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) 8 ir 9 punktų matyti, kad Teisingumo Teismas išvadą dėl šių sprendimų pažeidimo padarė remdamasis tuo, kad 2004 m. vasario mėn. Graikijos teritorijoje dar veikė 1 125 nekontroliuojami sąvartynai. Be to, atsižvelgiant į šalių pateiktus argumentus, šioje byloje neginčijama, kad Sprendime Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas truks tol, kol tam tikri sąvartynai, nurodyti atitinkamai 2014 m. gegužės 13 ir 15 d. pateiktuose šalių atsakymuose į Teisingumo Teismo klausimą, bus uždaryti ir rekultivuoti.
26. Visų pirma reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, susijusią su EB 228 straipsnio 2 dalimi, referencinė data, kuria reikia remtis vertinant įsipareigojimų neįvykdymą pagal šią nuostatą, yra remiantis minėta nuostata pateiktoje pagrįstoje nuomonėje nurodyto termino pabaiga (žr. sprendimų Komisija / Prancūzija, C‑304/02, EU:C:2005:444, 30 punktą ir Komisija / Ispanija, C‑610/10, EU:C:2012:781, 66 punktą).
27. Kadangi ESV sutartyje panaikintas įsipareigojimų neįvykdymo procedūros pagal SESV 260 straipsnio 2 dalį etapas, susijęs su pagrįstos nuomonės parei škimu, referencine data, kuria būtina remtis vertinant tokį įsipareigojimų neįvykdymą, reikia laikyti dieną, kai baigėsi vadovaujantis šia nuostata pateiktame oficialiame pranešime nurodytas terminas (Sprendimo Komisija / Ispanija, EU:C:2012:781, 67 punktas).
28. Nagrinėjamu atveju, kadangi Komisija išsiuntė Graikijos Respublikai papildomą oficialų pranešimą pagal SESV 260 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą, šio sprendimo ankstesniame punkte minėta referencinė data yra diena, kai baigėsi šiame pranešime nustatytas terminas, t. y. 2010 m. gruodžio 29 d. Neginčijama, kad tą dieną ne visi nagrinėjami sąvartynai buvo uždaryti ir rekultivuoti.
29. Dėl Graikijos Respublikos argumentų, siejamų su sunkumais, su kuriais ji susidūrė siekdama uždaryti ir rekultivuoti visus nagrinėjamus nelegalius sąvartynus, reikia priminti, kad, remiantis nusistovėjusia teismo praktika, valstybė narė negali remtis vidaus teisės nuostatomis, praktika ar padėtimi tam, kad pateisintų Sąjungos teisėje nustatytų pareigų neįvykdymą (žr. Sprendimo Komisija / Italija, C‑496/09, EU:C:2011:740, 87 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką; taip pat šiuo klausimu žr. Sprendimo Komisija / Ispanija, C‑278/01, EU:C:2003:635, 31 punktą). Atsižvelgiant į šią teismo praktiką, toks argumentas neįtikina.
30. Šiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad, nesiėmusi visų būtinų priemonių minėtam Sprendimui Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdyti, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį.
Dėl piniginių sankcijų
Pirminės pastabos
31. Komisija siūlo Teisingumo Teismui pagal SESV 260 straipsnio 2 dalį ir remiantis 2005 m. gruodžio 13 d. Komisijos komunikatu „[SESV 260] straipsnio įgyvendinimas“ [SEK(2005) 1658], atnaujintu 2012 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos komunikatu „Duomenų, naudojamų apskaičiuojant vienkartines sumas ir periodines baudas, kurias Komisija siūlo Teisingumo Teismui per pažeidimo procedūrą, atnaujinimas“ [C(2012) 6106 final, toliau – Komisijos komunikatas], už nagrinėjamą sprendimo neįvykdymą skirti vienkartinę sumą ir periodinę baudą pagal Komisijos komunikato 10 punktą.
32. Graikijos Respublika teigia, kad Komisija turėjo palaukti, kol bus baigta sąvartynų uždarymo ir rekultivavimo programa, apie kurią ji šiai institucijai pranešė ir kuri prieš pareiškiant ieškinį pagal SESV 260 straipsnį buvo vykdoma taip, kaip numatyta. Todėl ji prašo Teisingumo Teismo atmesti visą ieškinį, nes piniginių sankcijų skyrimas, anot jos, pagrindinės bylos aplinkybėmis yra pirmalaikis.
33. Visų pirma primintina, kad Graikijos Respublika pripažino neįvykdžiusi Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), todėl Teisingumo Teismas gali pagal SESV 260 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą skirti šiai valstybei narei skirti vienkartinę sumą ir (arba) periodinę baudą.
34. Šio sprendimo 30 punkte minėto fakto, kad Graikijos Respublika nesiėmė visų būtinų priemonių Sprendimui Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdyti, vertinant pagal referencinę datą – 2010 m. gruodžio 29 d., t. y. praėjus penkeriems metams po šio sprendimo paskelbimo, iš principo pakanka siekiant pateisinti nagrinėjamu atveju skirtas pinigines sankcijas, nepaisant to, kad egzistuoja dar nevisiškai įgyvendinta nelegalių sąvartynų uždarymo ir rekultivavimo programa.
35. Be to, atsižvelgiant į skirtingą dviejų sankcijų, kurias skirti prašo Komisija, pobūdį, reikia atskirai išnagrinėti dvi galimybes: atitinkamai valstybei narei skirti periodinę baudą ir vienkartinę sumą bei prireikus – klausimą dėl šių sankcijų dydžio.
Dėl periodinės baudos
Šalių argumentai
36. Komisija pažymi, kad Sprendime Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) konstatuotas pažeidimas yra Direktyvos 75/442 4, 8 ir 9 straipsnių pažeidimas, taigi Graikijos Respublika turi visiškai nutraukti šį įsipareigojimų nevykdymą. Pagal šiuose straipsniuose nustatytus reikalavimus būtina, pirma, uždaryti nelegalius sąvartynus, antra, juos veiksmingai rekultivuoti, o ne tik numatyti rekultivavimo programą, ir, trečia, pastatyti įrenginius, būtinus tam, kad būtų nuolat laikomasi šios direktyvos ir išvengta naujų nelegalių sąvartynų susidarymo. Taigi Graikijos Respublikos teiginys, jog vien priimti administracines priemones, būtinas siekiant rekultivuoti nelegalius sąvartynus, turi pakakti, kad nagrinėjamu atveju jai nebūtų skirta periodinė bauda, neįtikinamas.
37. Komisija prašo Teisingumo Teismo atsižvelgti į konstatuoto pažeidimo sunkumą, jo trukmę ir būtinybę užtikrinti sankcijos atgrasomąjį poveikį. Kiek tai susiję su konstatuoto pažeidimo sunkumu, Komisija siūlo atsižvelgti į pažeistų teisės normų svarbą ir itin didelę šio pažeidimo padarinių reikšmę aplinkai ir žmonių sveikatai. Ji pažymi, kad padarytas progresas mažinant nelegalių sąvartynų skaičių yra lengvinanti aplinkybė, tačiau pabrėžia, kad neužtikrintumas, susijęs su visišku Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdymu, laikytinas sunkinančia aplinkybe. Todėl, anot Komisijos, pagrindinės bylos aplinkybėmis skalėje nuo 1 iki 20 yra tinkama taikyti sunkumo koeficientą 9. Šiuo klausimu ji remiasi Sprendimu Komisija / Belgija
(C‑2/90, EU:C:1992:310, 30 punktas) ir primena, jog Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad atliekos yra specifinis dalykas ir kad joms kaupiantis, net prieš tampant pavojingoms sveikatai, kyla pavojus aplinkai, ypač dėl ribotų kiekvieno regiono ar vietovės pajėgumų.
38. Kiek tai susiję su pažeidimo trukme, Komisija tvirtina, kad sprendimas pradėti šią procedūrą buvo priimtas 2013 m. vasario 21 d., t. y. praėjus 88 mėnesiams po to, kai 2005 m. spalio 6 d. paskelbtas Sprendimas Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), taigi tai pateisina didžiausio koeficiento – 3 – taikymą. Dėl mokumo koeficiento, vadinamojo kintamojo „n“, ši institucija primena, kad Komisijos komunikate Graikijos Respublikai nustatytas 4,12 koeficientas.
39. Komisija pažymi, kad pagal tame komunikate nurodytą formulę periodinė bauda už pažeidimo dieną apskaičiuojama bazinę 640 EUR sumą padauginus iš sunkumo bei trukmės koeficientų ir kintamojo „n“. Taigi nagrinėjamu atveju ji siūlo skirti 71 193,60 EUR (640 x 9 x 3 x 4,12) dydžio periodinę baudą už pažeidimo dieną.
40. Tačiau Komisija teigia, kad reikia laipsniškai mažinti periodinę baudą, atsižvelgiant į progresą vykdant Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592). Todėl ji siūlo 71 193,60 EUR už pažeidimo dieną periodinę baudą padalyti iš nekontroliuojamų sąvartynų, kurie neatitiko to sprendimo tą dieną, kai buvo priimtas sprendimas pareikšti šį ieškinį, skaičiaus, t. y. 365 (73 veikiantys nelegalūs sąvartynai ir 292 nerekultivuoti sąvartynai), o tai sudaro 195,05 EUR už sąvartyną (71 193_60/365), ir atimti šią sumą iš periodinės baudos už pažeidimo dieną, kai vienas iš šių nelegalių sąvartynų pradeda atitikti Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592). Tačiau Komisija teigia, kad tokį sumažinimą bus galima taikyti tik tuomet, jei Graikijos Respublika, pirma, pateiks Komisijai aplinkybes, neabejotinai įrodančias, kad atitinkamas nelegalus sąvartynas atitinka reikalavimus, ir, antra, praneš Komisijai, į kokią vietą nuo šiol gabenamos šalintinos atliekos.
41. Komisija priduria, jog tam, kad būtų išvengta situacijos, kai valstybė narė sutvarko nelegalius sąvartynus, kad jie atitiktų reikalavimus, tačiau kartu sukuria naujų nekontroliuojamų sąvartynų, ji turi galėti konstatuoti vykstantį progresą remdamasi ne vien sąvartynų, kuriuos Graikijos Respublika įtraukė į šiai institucijai pateiktus sąrašus, sutvarkymu, kad jie atitiktų reikalavimus, bet Graikijos teritorijoje esančių nelegalių sąvartynų skaičiumi, kuris nustatomas reguliariai atliekant patikrinimus.
42. Komisija siūlo nustatyti periodinės baudos dydį kas šešis mėnesius. Taigi už praėjusius šešis mėnesius mokėtinos periodinės baudos dydis būtų apskaičiuojamas sumažinant pradinę periodinę baudą už pažeidimo dieną, atsižvelgus į nelegalių sąvartynų, sutvarkytų per tą laikotarpį, skaičių, o gautas rezultatas dauginamas iš dienų, sudarančių tą šešių mėnesių laikotarpį, skaičiaus. Komisija taip pat nori turėti galimybę vykstant procedūrai perskaičiuoti iš naujo, atsižvelgdama į skaičius, Graikijos Respublikos pateiktus po sprendimo pareikšti šį ieškinį priėmimo dienos.
43. Graikijos Respublika teigia, kad Komisijos prašymas skirti periodinę baudą neteks dalyko tą dieną, kai bus paskelbtas šis sprendimas, nes Sprendimas Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) bus įvykdytas iki tos dienos, ir bet kuriuo atveju 71 193,60 EUR už pažeidimo dieną yra neproporcinga suma, palyginti su inkriminuojamo pažeidimo sunkumu. Ji taip pat teigia, kad, atsižvelgiant į „priverstinį“ tikslą, periodinė bauda bus nebereikalinga, nes kompetentingos valdžios institucijos bus pateikusios įrodymų, kad ėmėsi tinkamų priemonių nelegaliems sąvartynams rekultivuoti, nors veiksmingas jų rekultivavimas nebaigtas. Graikijos Respublika šiuo klausimu pažymi, kad Komisija nustojo reikalauti sumokėti Teisingumo Teismo sprendime Komisija / Graikija
(C‑387/97, EU:C:2000:356) skirtą periodinę baudą nuo to momento, kai byloje, kurioje priimtas tas sprendimas, nagrinėtas nelegalus sąvartynas buvo uždarytas ir laikinai pakeistas atliekų supresavimo ir pakavimo sistema.
44. Subsidiariai Graikijos Respublika ginčija Komisijos siūlomą sunkumo koeficientą 9. Ji pažymi, kad, remiantis Komisijos komunikato 16.4 punktu, kiek tai susiję su nagrinėjamo pažeidimo padariniais, be kita ko, atsižvelgiama į galimą „didelę ir neatitaisomą žalą žmonių sveikatai ar aplinkai“. Anot jos, nagrinėjamu atveju tokios žalos žmonių sveikatai nebuvo, o galima žala aplinkai pašalinta rekultivavus atitinkamus sąvartynus. Būtų netikslu teigti, kad inkriminuojamas pažeidimas suponuoja struktūrinės problemos egzistavimą nacionaliniu lygmeniu, nes kiekviename Graikijos regione šiuo metu yra bent vienas legalus sąvartynas. Bet kuriuo atveju šis koeficientas 9, palyginti su Komisijos siūlytu ir Teisingumo Teismo sprendime Komisija / Ispanija
(EU:C:2003:635) taikytu koeficientu 4 ar su Sprendime Komisija / Graikija
(EU:C:2000:356) siūlytu ir taikytu koeficientu 6, anot Graikijos Respublikos, yra neproporcingas, kiek tai susiję su žmonių sveikatai ir aplinkai poveikį turinčiais pažeidimais ir panašiu sunkumo laipsniu į tą, kuris nagrinėjamas šioje byloje. Komisija šiuo atveju taip pat turėtų atsižvelgti į jau padarytą progresą vykdant Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), kaip tai padarė Teisingumo Teismas Sprendime Komisija / Ispanija
(EU:C:2003:635, 49 ir 50 punktai).
45. Dėl pažeidimo trukmės Graikijos Respublika teigia, kad Komisijos siūlomas koeficientas 3 yra neproporcingas, visų pirma palyginti su koeficientu 3, taikytu Sprendime Komisija / Prancūzija
(EU:C:2005:444), už vienuolika metų trukusį pažeidimą. Ji prašo Teisingumo Teismo prireikus taikyti mažesnį trukmės koeficientą nei siūlomas, kaip buvo padaryta Sprendime Komisija / Ispanija
(EU:C:2003:635). Dėl kintamojo „n“, atspindinčio mokumą, Graikijos Respublika pažymi, kad Komisijos komunikate, iš dalies pakeistame 2012 m., nurodytas dydis 4,12 nustatytas atsižvelgiant į šios valstybės narės bendrąjį vidaus produktą (BVP) 2010 m., t. y. 222,1 mlrd. eurų, tačiau nuo to laiko jis sumažėjo ir 2012 m. siekė tik 193,7 mlrd. eurų, o 2013 m. numatoma suma – 182,8 mlrd. eurų. Graikijos Respublika prašo Teisingumo Teismo taikyti mažesnį kintamąjį „n“, kad būtų atsižvelgta į šią aplinkybę ir į visas šioje valstybėje narėje dėl finansinės krizės kilusias ekonomines problemas.
46. Tuo atveju, jei periodinė bauda būtų skirta, Graikijos Respublika teigia, kad reikėtų sutikti su Komisijos siūlymu nustatyti baudos sumą kas šešis mėnesius, kad ji galėtų pateikti šiai institucijai nelegalių sąvartynų uždarymo ir rekultivavimo programos nuolatinės pažangos įrodymų ir kad institucija galėtų atsižvelgti į padarytą progresą.
Teisingumo Teismo vertinimas
47. Pagal nusistovėjusią teismo praktiką periodinės baudos skyrimas iš esmės pateisinamas tik tiek, kiek tęsiasi iš ankstesnio sprendimo neįvykdymo kilęs pažeidimas, kol Teisingumo Teismas išnagrinės faktines aplinkybes (Sprendimo Komisija / Belgija, C‑533/11, EU:C:2013:659, 64 punktas ir jame nurodyta teismų praktika).
48. Nagrinėjamu atveju iš Graikijos Respublikos ir Komisijos atitinkamai 2014 m. gegužės 13 ir 15 d. pateiktų duomenų matyti, kad iš 293 nelegalių sąvartynų 70 vis dar veikia, o 223, nors jau uždaryti, dar nerekultivuoti. Taigi konstatuotina, kad tą dieną, kai Teisingumo Teismas nagrinėjo faktines aplinkybes, dar nebuvo visiškai priimtos ir įgyvendintos priemonės, reikalingos Sprendimui Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdyti.
49. Šiuo klausimu Graikijos Respublikos argumentai, siejami su tuo, kad kompetentingos valdžios institucijos ėmėsi tinkamų priemonių nelegaliems sąvartynams rekultivuoti, nors veiksmingas jų rekultivavimas nebaigtas, neįtikinami. Aplinkybės, kad kompetentingos valdžios institucijos priėmė visas būtinas administracines priemones konstatuotam pažeidimui pašalinti, šiuo atveju nepakanka, kad nebūtų skirta periodinė bauda, nes kai kurie iš nagrinėjamų nelegalių sąvartynų vis dar naudojami ir (arba) nebuvo rekultivuoti.
50. Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas mano, kad sprendimas nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti periodinę baudą yra tinkama finansinė priemonė siekiant užtikrinti visišką Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdymą (šiuo klausimu žr. Sprendimo Komisija / Airija, C‑374/11, EU:C:2012:827, 35 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
51. Tačiau atsižvelgiant į pažangą siekiant visiškai įvykdyti Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) ir Graikijos Respublikos pastabas, pateiktas Teisingumo Teisme, negalima atmesti galimybės, kad šio sprendimo paskelbimo dieną Sprendimas Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) bus visiškai įvykdytas. Taigi periodinę baudą reikėtų skirti tik tuo atveju, jei tą dieną dar nebūtų įvykdyti įsipareigojimai.
52. Kalbant apie šios periodinės baudos dydį ir formą, pažymėtina, kad naudodamasis savo diskrecija šioje srityje Teisingumo Teismas turi nustatyti tokį periodinės baudos dydį, kad ši bauda, pirma, atitiktų aplinkybes ir, antra, būtų proporcinga nustatytam įsipareigojimų neįvykdymui ir atitinkamos valstybės narės mokumui (šiuo klausimu žr. Sprendimo Komisija / Liuksemburgas, C‑576/11, EU:C:2013:773, 46 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką). Komisijos pasiūlymai dėl periodinės baudos negali įpareigoti Teisingumo Teismo ir tėra naudinga gairė. Be to, gairės, kokios numatomos Komisijos komunikatuose, ne įpareigoja Teisingumo Teismą, bet prisideda prie šios institucijos veiksmų skaidrumo, nuspėjamumo ir teisinio saugumo užtikrinimo, kai ši institucija teikia pasiūlymus Teisingumo Teismui (šiuo klausimu žr. Sprendimo Komisija / Ispanija, EU:C:2012:781, 116 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką). Per SESV 260 straipsnio 2 dalimi grindžiamą procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo, besitęsiančio valstybėje narėje, nepaisant to, kad šis įsipareigojimų neįvykdymas jau buvo konstatuotas pirmajame sprendime, priimtame pagal EB 226 straipsnį ar SESV 258 straipsnį, Teisingumo Teismas turi galėti nustatyti tokią periodinę baudą, kokią jis mano esant tinkamą priversti šią valstybę narę įvykdyti įsipareigojimus, kylančius iš pirmojo Teisingumo Teismo sprendimo.
53. Apskaičiuojant periodinės baudos dydį, pagrindiniai kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti, siekiant užtikrinti šios baudos priverstinį pobūdį vienodai ir veiksmingai taikant Sąjungos teisę, iš principo yra pažeidimo sunkumas, jo trukmė ir atitinkamos valstybės narės mokumas. Taikant šiuos kriterijus reikia ypač atsižvelgti į nevykdymo pasekmes privatiems bei viešiesiems interesams ir į tai, kaip skubiai priversti atitinkamą valstybę narę vykdyti įsipareigojimus (žr. Sprendimo Komisija / Liuksemburgas, EU:C:2013:773, 47 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką).
54. Pirma, kiek tai susiję su pažeidimo sunkumu, primintina, kad, kaip jau yra nusprendęs Teisingumo Teismas, pareiga pašalinti atliekas nekeliant pavojaus žmonių sveikatai ir aplinkai yra vienas iš Sąjungos politikos aplinkos srityje tikslų, kaip matyti iš SESV 191 straipsnio. Jei nesilaikoma iš Direktyvos 75/442 4 straipsnio kylančios pareigos, atsižvelgiant į šios pareigos pobūdį atsiranda rizika, kad kils pavojus žmonių sveikatai ir bus pakenkta aplinkai, todėl toks nesilaikymas laikytinas sunkiu (Sprendimo Komisija / Graikija, EU:C:2000:356, 94 punktas).
55. Pažymėtina, kad nagrinėjamu atveju reikšmingas nelegalių sąvartynų, siejamų su įsipareigojimų neįvykdymu tą dieną, kai Teisingumo Teismas nagrinėja faktines aplinkybes, skaičius, t. y. 293, iš kurių 70 dar neuždaryti. Tačiau šis skaičius yra mažesnis už nelegalių sąvartynų, pačios Graikijos Respublikos pateiktais duomenimis, veikusių 2004 m. vasario mėn., kai pradėtas pirmasis procesas dėl įsipareigojimų neįvykdymo Teisingumo Teisme, skaičių, t. y. 1 125 nelegalūs sąvartynai (Sprendimo Komisija / Graikija, EU:C:2005:592, 8 punktas).
56. Konstatuotina, kad šioje byloje šio sprendimo paskelbimo dieną dėl inkriminuojamo įsipareigojimų neįvykdymo vis dar daromos žalos žmonių sveikatai ir aplinkai svarba daugiausia pasireiškia atskirų dėl šio įsipareigojimų neįvykdymo paveiktų vietų skaičiumi, visų pirma dar naudojamų nelegalių sąvartynų skaičiumi. Taigi ši žala yra mažesnė už sukeltąją žmonių sveikatai ir aplinkai dėl pradinio įsipareigojimų neįvykdymo, konstatuoto Sprendime Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592).
57. Antra, dėl pažeidimo trukmės primintina, kad ją reikia vertinti atsižvelgiant į momentą, kai Teisingumo Teismas vertina faktines aplinkybes, o ne į momentą, kai Komisija kreipėsi į Teisingumo Teismą (Sprendimo Komisija / Portugalija, C‑70/06, EU:C:2008:3, 45 punktas ir jame nurodytas teismo praktika). Taigi nagrinėjamu atveju reikšminga pažeidimo trukmė yra daugiau kaip devyneri metai nuo Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) paskelbimo dienos.
58. Trečia, kiek tai susiję su atitinkamos valstybės narės mokumu, reikia atsižvelgti į Graikijos Respublikos argumentus, kad jos BVP nuo 2010 m. sumažėjo. Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad reikia atsižvelgti į valstybės narės BVP pokytį tą dieną, kai Teisingumo Teismas nagrinėja faktines aplinkybes (Sprendimo Komisija / Airija, C‑279/11, EU:C:2012:834, 78 punktas).
59. Be to, Komisija pasiūlė Teisingumo Teismui laipsniškai mažinti periodinę baudą, atsižvelgiant į progresą vykdant Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592).
60. Šiuo klausimu pažymėtina, kad net jei siekiant užtikrinti visišką Teisingumo Teismo sprendimo įvykdymą reikia reikalauti mokėti visą periodinę baudą, kol valstybė narė imsis visų priemonių, būtinų įsipareigojimams įvykdyti, tam tikrais atvejais galima numatyti baudą, kuria atsižvelgiama į valstybės narės vykdant įsipareigojimus galbūt padarytą progresą (šiuo klausimu žr. sprendimų Komisija / Ispanija, EU:C:2003:635, 43–51 punktus; Komisija / Italija, EU:C:2011:740, 47–55 punktus ir Komisija / Belgija, EU:C:2013:659, 73 ir 74 punktus).
61. Nagrinėjamos bylos aplinkybėmis ir atsižvelgdamas, be kita ko, į informaciją, kurią Teisingumo Teismui pateikė Graikijos Respublika ir Komisija atitinkamai 2014 m. gegužės 13 ir 15 d., Teisingumo Teismas mano, kad reikia nustatyti mažėjančią periodinę baudą. Taigi reikia nustatyti šios baudos apskaičiavimo metodą ir periodiškumą.
62. Šiuo klausimu, remiantis Komisijos pasiūlymu, reikia nustatyti mažėjančią periodinę baudą kas šešis mėnesius, kad ši institucija galėtų įvertinti Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) vykdymo priemonių pažangą, atsižvelgdama į pasibaigus tam periodui esančią situaciją (šiuo klausimu žr. Sprendimo Komisija / Italija, EU:C:2011:740, 54 punktą).
63. Be to, pažymėtina, kad žala, kuri toliau keliama žmonių sveikatai ir aplinkai, iš principo yra didesnė, kiek tai susiję su 70 dar tebenaudojamų sąvartynų, negu su 223 kitais sąvartynais, kurie nebeveikia, tačiau dar turi būti rekultivuoti. Atsižvelgiant į tai, atitinkamą valstybę narę reikia ne tik priversti kuo greičiau rekultivuoti visus nagrinėjamus sąvartynus, bet ir prieš juos visiškai rekultivuojant – nedelsiant uždaryti tebenaudojamus sąvartynus.
64. Siekiant apskaičiuoti periodinę baudą, būtina atsižvelgti į tai, kad kiekvienas tebeveikiantis sąvartynas iš tiesų susijęs su dviem pažeidimais. Taigi visą pažeidimą reikia dalyti ne į 293 atskirus pažeidimus, o į 363 atskirus pažeidimus, t. y. vienas pažeidimas kiekvienam iš 223 sąvartynų, kuriuos reikia rekultivuoti, ir du pažeidimai kiekvienam iš 70 sąvartynų, kurie dar neuždaryti ir kurie paskui taip pat turės būti rekultivuoti.
65. Atsižvelgdamas į šias aplinkybes ir į būtinybę priversti atitinkamą valstybę narę nutraukti inkriminuojamą įsipareigojimų nevykdymą Teisingumo Teismas, pasinaudodamas savo diskrecija, mano, kad už 363 šiame sprendime nurodytus atskirus pažeidimus reikia nustatyti 14 520 000 EUR dydžio periodinę baudą už šešis mėnesius ir iš šios sumos atimti po 40 000 EUR už kiekvieną atskirą pažeidimą, pasibaigusį per kiekvieną atitinkamą šešių mėnesių laikotarpį.
66. Tam, kad periodinė bauda būtų sumažinta taip, kaip nurodyta, Graikijos Respublika prieš baigiantis kiekvienam šešių mėnesių laikotarpiui, skaičiuojant nuo šio sprendimo paskelbimo dienos, turi pateikti įrodymų, kad tam tikri su įsipareigojimų neįvykdymu siejami sąvartynai nebenaudojami ir (arba) buvo rekultivuoti. Siekiant išvengti Komisijos minėtos rizikos, kad atitinkama valstybė narė uždarys nelegalius sąvartynus, bet kartu atsiras naujų nekontroliuojamų sąvartynų, prieš tai veikęs nelegalus sąvartynas laikomas uždarytu tik tuomet, kai Graikijos Respublika pateikia ne tik paties uždarymo įrodymų, bet ir įrodymų, kad tame sąvartyne anksčiau laikytos atliekos dabar teisėtai laikomos konkrečiai nurodytame sąvartyne.
67. Atsižvelgiant į visus išdėstytus motyvus, reikia nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti į Komisijos sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“ periodinę baudą nuo šio sprendimo paskelbimo dienos iki Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdymo dienos, jei šio sprendimo 30 punkte konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas tą dieną tebesitęs; periodinė bauda nustatoma šešiems mėnesiams ir už pirmus šešis mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo skaičiuojama jiems pasibaigus – iš pradinės nustatytos 14 520 000 EUR sumos atimama po 40 000 EUR už kiekvieną su konstatuotu įsipareigojimų neįvykdymu susijusį nekontroliuojamą sąvartyną, kuris buvo uždarytas arba rekultivuotas nuo 2014 m. gegužės 13 d., ir po 80 000 EUR už kiekvieną tokį sąvartyną, kuris, skaičiuojant nuo tos pačios dienos, buvo ir uždarytas, ir rekultivuotas. Už vėlesnius semestrus mokėtina periodinė bauda skaičiuojama jiems pasibaigus – iš prieš tai buvusį semestrą nustatytos periodinės baudos sumos atimamos tokios pačios sumos, atsižvelgiant į per atitinkamą semestrą uždarytus ir rekultivuotus sąvartynus, siejamus su konstatuotu įsipareigojimų neįvykdymu.
Dėl vienkartinės sumos
Šalių argumentai
68. Remiantis Komisijos komunikatu, ši institucija siūlo Teisingumo Teismui skirti fiksuotą vienkartinę sumą atsižvelgiant į laikotarpį, praėjusį nuo pagal SESV 258 straipsnį priimto sprendimo paskelbimo dienos iki tos dienos, kai atitinkama valstybė narė įvykdys tą sprendimą, arba iki pagal SESV 260 straipsnį priimto sprendimo paskelbimo dienos. Skaičiuodama šią vienkartinę sumą Komisija taiko tuos pačius kriterijus kaip ir skaičiuodama periodinę baudą, t. y. pažeidimo sunkumo, jo trukmės, į kurią atsižvelgiama dauginant vienkartinę sumą per dieną iš dienų, per kurias sprendimas neįvykdytas, skaičiaus, ir būtinybės užtikrinti piniginės sankcijos atgrasomąjį pobūdį kriterijus. Pagal Komisijos komunikatą siūloma nustatyti 210 EUR vienkartinę sumą. Atsižvelgiant į sunkumo koeficientą 9 ir į kintamojo „n“ dydį 4,12, vienkartinė suma per dieną sudaro 7 786,80 EUR (210 x 9 x 4,12). Kadangi Sprendimas Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) buvo paskelbtas 2005 m. spalio 6 d., o Komisija sprendimą pateikti šį ieškinį pagal SESV 260 straipsnį priėmė 2013 m. vasario 21 d., nuo sprendimo paskelbimo iki Komisijos sprendimo praėjo 2 696 dienos.
69. 2013 m. vasario 21 d. visa vienkartinė suma sudarė 20 993 212,80 EUR (7 786,80 EUR x 2 696 dienos), o tai viršija minimalią Graikijos Respublikai nustatytą vienkartinę sumą, kuri sudaro 2 181 000 EUR. Tokiomis aplinkybėmis Komisija mano, kad reikia nustatyti 7 786,80 EUR per dieną vienkartinę sumą, skaičiuojant nuo 2005 m. spalio 6 d. iki sprendimo šioje byloje priėmimo dienos arba iki Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) visiško įvykdymo dienos, jei tai nutiks anksčiau. Komisija taip pat teigia, kad, priešingai Graikijos Respublikos argumentams, negalima atmesti rizikos, kad įsipareigojimų neįvykdymas tęsis, visų pirma atsižvelgiant į aplinkybę, kad ši valstybė narė turėjo įgyvendinti minėtas nuostatas prieš kelis dešimtmečius, o a fortiori  – priėmus Sprendimą Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592).
70. Graikijos Respublika tvirtina, kad atsižvelgiant į skirtos vienkartinės sumos atgrasomąjį pobūdį ir į tai, kad ji per šią procedūrą jau įrodė, jog ėmėsi visų reikalingų veiksmų Sprendimui Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) visiškai įvykdyti ir nuolat bei nuoširdžiai bendradarbiavo su Komisijos tarnybomis, nereikia jai skirti vienkartinės sumos. Nagrinėjamu atveju nėra recidyvo rizikos, nes 95 % tos valstybės narės teritorijos yra teisėti buitinių atliekų šalinimo įrenginiai. Bet kuriuo atveju, jei Teisingumo Teismas nuspręstų skirti vienkartinę sumą, Graikijos Respublika Teisingumo Teismui siūlo, kad tai būtų Komisijos komunikate šiai valstybei narei numatyta minimali suma, t. y. 2 181 000 EUR.
Teisingumo Teismo vertinimas
71. Visų pirma primintina, kad Teisingumo Teismas, naudodamasis savo diskrecija, kuri jam suteikta šioje srityje, turi teisę nustatyti kartu ir periodinę baudą, ir vienkartinę sumą (Sprendimo Komisija / Graikija, C‑369/07, EU:C:2009:428, 143 punktas).
72. Įpareigojimas sumokėti vienkartinę sumą iš esmės grindžiamas atitinkamos valstybės narės pareigų nevykdymo padarinių privatiems ir viešiesiems interesams vertinimu, ypač kai įsipareigojimai buvo nevykdomi ilgą laiką priėmus sprendimą, kuriame pirmą kartą konstatuotas šis nevykdymas (žr. Sprendimo Komisija / Ispanija, C‑184/11, EU:C:2014:316, 59 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
73. Šis įpareigojimas kiekvienu atskiru atveju turi priklausyti nuo visų svarbių veiksnių, susijusių ir su konstatuoto pažeidimo ypatybėmis, ir su atitinkamos valstybės narės, prieš kurią pradėta procedūra pagal SESV 260 straipsnį, elgesiu. Teisingumo Teismui suteikta didelė diskrecija nuspręsti, ar reikia skirti tokią sankciją (Sprendimo Komisija / Ispanija, EU:C:2012:781, 141 punktas).
74. Šioje byloje teisinių ir faktinių aplinkybių visuma, susijusi su konstatuotu įsipareigojimų neįvykdymu, visų pirma didelis su juo susijusių nelegalių sąvartynų skaičius, kaip nurodyta Sprendime Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592), paskelbtame 2005 m. spalio mėn., t. y. 1 125 sąvartynai, iš kurių 293 2014 m. gegužės mėn. dar nebuvo uždaryti ir (arba) rekultivuoti, yra požymis, jog veiksmingai analogiškų Sąjungos teisės pažeidimų pasikartojimo prevencijai ateityje šiuo atveju gali prireikti imtis atgrasomosios priemonės, pavyzdžiui, įpareigojimo sumokėti vienkartinę sumą.
75. Tokiomis aplinkybėmis naudodamasis savo diskrecija Teisingumo Teismas turi nustatyti vienkartinę sumą taip, kad, pirma, ji atitiktų aplinkybes ir, antra, būtų proporcinga padarytam pažeidimui (Sprendimo Komisija / Graikija, EU:C:2009:428, 146 punktas).
76. Tarp šiuo klausimu svarbių veiksnių yra šie elementai: konstatuoto pažeidimo sunkumas ir jo trukmė po to, kai priimtas sprendimas, kuriame jis nustatytas (Sprendimo Komisija / Italija, EU:C:2011:740, 94 punktas).
77. Aplinkybės, į kurias reikia atsižvelgti, matyti iš sprendimo 54, 57 ir 58 punktuose pateiktų motyvų, susijusių su pažeidimo sunkumu ir trukme bei atitinkamos valstybės narės mokumu.
78. Tačiau dėl pažeidimo sunkumo pažymėtina, kad nelegalių sąvartynų, kurie yra inkriminuojamo pažeidimo dalykas, skaičius laikotarpiu nuo Sprendimo Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) paskelbimo 2005 m. spalio mėn. iki šio sprendimo priėmimo buvo gerokai didesnis, negu nurodyta šio sprendimo 55 punkte skaičiuojant periodinę baudą, t. y. 293 sąvartynai, iš kurių 70 dar neuždaryti. Iš tiesų nelegalių sąvartynų skaičius šiuo laikotarpiu sumažėjo: 2005 m. spalio mėn. Teisingumo Teismas nurodė, kad buvo 1 125 sąvartynai, o remiantis 2014 m. gegužės mėn. bylos šalių Teisingumo Teismui pateiktais duomenimis, dabar yra 293 sąvartynai, iš kurių 70 tebenaudojami. Taigi, remiantis tuo, kas nuspręsta šio sprendimo 55 punkte, kad šioje byloje konstatuoto pažeidimo daromos žalos žmonių sveikatai ir aplinkai svarba daugiausia pasireiškia atskirų dėl šio pažeidimo paveiktų vietų skaičiumi, skaičiuojant vienkartinę sumą minėtą pažeidimą reikia laikyti sunkesniu, nei skaičiuojant periodinę baudą.
79. Remdamasis išdėstytais argumentais, Teisingumo Teismas mano, kad į bylos aplinkybes bus tinkamai atsižvelgta nustačius 10 mln. EUR dydžio vienkartinę sumą, kurią turės sumokėti Graikijos Respublika.
80. Todėl Graikijos Respublikai reikia nurodyti sumokėti į Komisijos sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“ 10 milijonų eurų vienkartinę sumą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
81. Pagal Teisingumo Teismo Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija reikalavo priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas ir buvo nustatytas įsipareigojimų neįvykdymas, pastaroji turi padengti bylinėjimosi išlaidas.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nusprendžia:
1. Nesiėmusi visų būtinų priemonių Sprendimui Komisija / Graikija
(EU:C:2005:592) įvykdyti, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį.
2. Nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti į Komisijos sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“ periodinę baudą nuo šio sprendimo paskelbimo dienos iki Sprendimo Komisija / Graikija
(C‑502/03, EU:C:2005:592) įvykdymo dienos, jei šio sprendimo rezoliucinės dalies 1 punkte konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas tą dieną tebesitęs; periodinė bauda nustatoma šešiems mėnesiams ir už pirmus šešis mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo skaičiuojama jiems pasibaigus – iš pradinės nustatytos 14 520 000 EUR sumos atimama po 40 000 EUR už kiekvieną su konstatuotu įsipareigojimų neįvykdymu susijusį nekontroliuojamą sąvartyną, kuris buvo uždarytas arba rekultivuotas nuo 2014 m. gegužės 13 d., ir po 80 000 EUR už kiekvieną tokį sąvartyną, kuris, skaičiuojant nuo tos pačios dienos, buvo ir uždarytas, ir rekultivuotas. Už vėlesnius semestrus mokėtina periodinė bauda skaičiuojama jiems pasibaigus – iš prieš tai buvusį semestrą nustatytos periodinės baudos sumos atimamos tokios pačios sumos, atsižvelgiant į per atitinkamą semestrą uždarytus ir rekultivuotus sąvartynus, siejamus su konstatuotu įsipareigojimų neįvykdymu.
3. Nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti į Komisijos sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“ 10 milijonų EUR vienkartinę sumą.
4. Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.