62008CJ0139
TEISINGUMO TEISMO (trečioji kolegija) SPRENDIMAS
2009 m. balandžio 2 d. (
*1
)
„Vizos, prieglobstis, imigracija — Trečiosios valstybės pilietis, turintis leidimą gyventi Šveicarijoje — Įvažiavimas į valstybės narės teritoriją ir buvimas joje kitu nei tranzito tikslu — Vizos neturėjimas“
Byloje C-139/08
dėl Oberlandesgericht Karlsruhe (Vokietija) 2008 m. balandžio 4 d. Nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2008 m. balandžio 7 d., pagal EB 68 ir 234 straipsnius pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš
Rafet Kqiku,
TEISINGUMO TEISMAS (trečioji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas, teisėjai A. Ó Caoimh, J. N. Cunha Rodrigues, U. Lõhmus ir P. Lindh (pranešėja),
generalinis advokatas Y. Bot,
kancleris R. Grass,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
—
R. Kqiku, atstovaujamo advokato A. Heidegger,
—
Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos M. Wilderspin ir S. Grünheid,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 896/2006/EB, nustatančio supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu (OL L 167, p. 8), aiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant baudžiamąją bylą, kurią Vokietija inicijavo prieš Serbijos ir Juodkalnijos pilietį R. Kqiku, kuris kaltinamas dėl įvažiavimo į Vokietijos Federacinę Respubliką 2006 m. rugpjūčio 4 d. ir buvimo joje iki rugpjūčio 6 d. be jam reikalingo leidimo gyventi, išduodamo vizos forma.
Teisinis pagrindas
Bendrijos teisė
Šengeno acquis
3
Pagal Konvencijos dėl 1985 m. birželio 14 d. Šengeno susitarimo, sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo įgyvendinimo (OL L 239, 2000, p. 19; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 2 t., p. 2), pasirašytos Šengene (Liuksemburgas) 1990 m. birželio 19 d., 10 ir 11 straipsnius visiems asmenims, kurie nėra Europos Bendrijų valstybių narių piliečiai, įvedama vienodo pavyzdžio trumpalaikė viza, kuri gali būti išduodama ne ilgesniam kaip trijų mėnesių buvimo laikotarpiui. Tačiau šioje konvencijoje atskiriamos kelionės ir tranzitinės vizos. Pastarosios išduodamos tranzito trukmei, kuri neviršija penkių dienų.
Reglamentas (EB) Nr. 539/2001
4
Pagal 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001, nustatančio trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus (OL L 81, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 65), I priedo 1 straipsnio 1 dalį Jugoslavijos Federacinės Respublikos (Serbija ir Juodkalnija) piliečiai, kirsdami valstybių narių išorines sienas, privalo turėti vizą.
5
Šio reglamento 2 straipsnyje nustatyta:
„Pagal šį reglamentą „viza“ – tai yra valstybės narės išduotas leidimas arba jos priimtas sprendimas, reikalingas:
—
įvažiuoti numatytam buvimui į valstybę narę arba kelias valstybes nares, iš viso ne ilgiau kaip trims mėnesiams,
—
vykti tranzitu per tos valstybės narės arba keleto valstybių narių teritoriją, išskyrus tranzitą oro uoste.“
Sprendimas Nr. 896/2006
6
Sprendimo Nr. 896/2006 antroje, trečioje, šeštoje ir septintoje konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„2)
<…> galiojančios Bendrijos taisyklės nenumato supaprastinto asmenų kontrolės prie išorės sienų režimo, pagal kurį trečiųjų šalių išduoti leidimai gyventi būtų pripažįstami lygiaverčiais vienodo pavyzdžio vizai, išduotai tranzito per bendrąją erdvę ar trumpalaikio buvimo joje (Šengeno erdvėje) tikslu;
3)
trečiųjų šalių piliečiai, turintys Šveicarijos išduotus leidimus gyventi, kuriems taikomi vizų reikalavimai pagal reglamentą (Nr. 539/2001) <…>, privalo kreiptis dėl vizos, kad vykdami tranzitu per bendrąją erdvę galėtų grįžti į savo kilmės šalį. <…>;
6)
siekiant išspręsti situaciją, kurioje atsidūrė tiek visiškai Šengeno acquis įgyvendinančių valstybių narių, tiek naujųjų valstybių narių konsulinės įstaigos Šveicarijoje ir Lichtenšteine, reikėtų nustatyti supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino valdžios institucijų išduotų leidimų gyventi pripažinimu lygiaverčiais vienodo pavyzdžio ar nacionalinėms vizoms;
7)
toks dokumento pripažinimas turėtų būti apribotas tranzito tikslu ir neturėtų daryti įtakos valstybių narių galimybei išduoti trumpalaikes vizas.“ (Pataisytas vertimas)
7
Sprendimo Nr. 896/2006 1 straipsnyje numatyta:
„Šiuo sprendimu nustatomas supaprastintas asmenų kontrolės prie išorės sienų režimas, pagal kurį valstybės narės vienašališkai pripažįsta Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotus leidimus gyventi trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Reglamentą <..> Nr. 539/2001 taikomi vizų reikalavimai, lygiaverčiai jų vienodo pavyzdžio arba nacionalinėms vizoms tranzito tikslu.
<…>“ (Pataisytas vertimas)
8
Šio sprendimo 2 straipsnyje nustatyta:
„Visiškai Šengeno acquis įgyvendinančios valstybės narės vienašališkai pripažįsta priede išvardytus Šveicarijos ir Lichtenšteino išduodamus leidimus gyventi.
<…>“
9
Sprendimo 3 straipsnio pirmojoje pastraipoje numatyta:
„Trečiųjų šalių piliečių tranzito per valstybės (-ių) narės (-ių) teritoriją trukmė negali viršyti penkių dienų.“
10
Šveicarijos Konfederacijos išduotiems leidimams gyventi, minimiems Sprendimo Nr. 896/2006 2 straipsnyje ir nurodytiems šio sprendimo priede, be kita ko, priskiriamas užsieniečiams skirtas asmens dokumentas C, susijęs su C tipo leidimu nuolat gyventi.
Nacionalinės teisės aktai
11
Taikytinose Užsieniečių apsigyvenimo, įsidarbinimo ir integracijos federalinėje teritorijoje įstatymo (Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet, BGBl., 2004, I, p. 1950; toliau – Užsieniečių įstatymas) nuostatose numatyta užsienio piliečių pareiga turėti vizą, jei Europos Sąjungos teisė arba įstatymo įgyvendinamasis teisės aktas nenustato kitaip. Leidimai gyventi, be kita ko, suteikiami vizos ir leidimo formomis.
12
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, kad jei užsienio pilietis neturi vieno iš pagal šį įstatymą reikalaujamų leidimų gyventi, jo įvažiavimas į Vokietijos teritoriją yra neteisėtas. Pagal šio įstatymo 95 straipsnį asmuo, kuris būna Vokietijos teritorijoje neturėdamas reikalaujamo leidimo gyventi, baudžiamas laisvės atėmimo bausme iki vienerių metų arba bauda. Tokia pati sankcija numatyta tuo atveju, kai užsienietis įvažiuoja į Vokietijos teritoriją be paso arba be galiojančio leidimo gyventi.
13
Oberlandesgericht Karlsruhe (Karsrūhės aukštesnysis apygardos teismas) nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą teigia, kad pagal Vokietijos nacionalinę teisę, nagrinėjant nusikalstamą elgesį įstatymo 95 straipsnio prasme, reikia atsižvelgti tik į formaliai galiojančio leidimo įvažiuoti arba gyventi buvimą.
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
14
R. Kqiku, kuris, remiantis pasu, yra Serbijos ir Juodkalnijos pilietis, nuo 1993 m. birželio mėnesio nuolat gyvena Šveicarijoje. Nuo 2006 m. kovo 27 d. jis turi Šveicarijos Konfederacijos išduotą užsieniečiams skirtą asmens dokumentą C, susijusį su C tipo leidimu nuolat gyventi, kurio „Kontrollfrist“ (galiojimo terminas, po kurio leidimas gali būti pratęsiamas) baigsis 2009 m. birželio 19 dieną. Visi jo šeimos nariai taip pat turi galiojančius užsieniečiams skirtus asmens dokumentus arba atitinkamus vaikų dokumentus.
15
2006 m. rugpjūčio 4 d. R. Kqiku su savo sutuoktine ir trimis vaikais iš Šveicarijos įvažiavo į Vokietiją. Būdami Vokietijos teritorijoje suinteresuotieji asmenys aplankė savo šeimos narius Kelne ir Štutgarte.
16
Tuo metu ir iki grįžimo į Šveicariją 2006 m. rugpjūčio 6 d. R. Kqiku turėjo galiojantį pasą, Šveicarijos išduotus užsieniečiams skirtą asmens dokumentą C ir galiojantį vairuotojo pažymėjimą. Kartu vykę šeimos nariai taip pat turėjo galiojančius pasus ir užsieniečiams skirtus asmens dokumentus arba atitinkamus vaikų dokumentus.
17
Kitaip nei ankstesnių trumpalaikių apsilankymų Vokietijoje atveju, R. Kqiku šį kartą viešnagei Vokietijos teritorijoje neprašė vizos sau ir savo šeimos nariams.
18
R. Kqiku buvo pateikti kaltinimai dėl to, kad jis neteisėtai įvažiavo į Vokietijos teritoriją ir buvo joje nuo 2006 m. rugpjūčio 4 d. iki 2006 m. rugpjūčio 6 d., neturėdamas jam, kaip Serbijos ir Juodkalnijos piliečiui, reikalingo leidimo gyventi vizos forma.
19
Amtsgericht Singen (Zingeno apylinkės teismas) 2006 m. lapkričio 29 d. Nuosprendžiu išteisino R. Kqiku dėl neteisėto įvažiavimo ir neteisėto buvimo pagal Užsieniečių įstatymą, motyvuodamas tuo, kad jo elgesys neatitinka nusikaltimo sudėties požymių pagal Sprendimą Nr. 896/2006. Prokuratūra dėl šio nuosprendžio pateikė kasacinį skundą. Oberlandesgericht Karlsruhe (Karlsrūhės aukštesnysis apygardos teismas), kaip paskutinė instancija, turi priimti sprendimą šioje byloje.
20
Oberlandesgericht Karlsruhe, manydamas, kad nustatant, ar R. Kqiku galėjo būti nubaustas už neteisėtą įvažiavimą į Vokietijos teritoriją ir neteisėtą buvimą joje pagal Užsieniečių įstatymo 95 straipsnio 1 dalies 3 punktą ir 2 dalį, reikia išaiškinti Sprendime Nr. 896/2006 numatytas taisyklės dėl vienašališko leidimų gyventi pripažinimo, nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokį prejudicinį klausimą:
„Ar Sprendimo Nr. 896/2006/EB 1 ir 2 straipsnius reikia aiškinti taip, kad priede išvardyti Šveicarijos ir Lichtenšteino išduoti leidimai gyventi, Šengeno valstybių narių vienašališkai pripažinti lygiaverčiais jų vienodo pavyzdžio arba nacionalinei vizai, tiesiogiai prilygsta leidimui gyventi, suteikiančiam teisę vykti tranzitu per bendrąją erdvę;
arba
ar Sprendimo Nr. 896/2006/EB 1 ir 2 straipsnių nuostatas reikia suprasti taip, kad trečiųjų šalių piliečiams, turintiems priede išvardytus, Šengeno valstybių narių vienašališkai pripažintus Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotus leidimus gyventi, tranzito per bendrąją erdvę tikslu netaikomas iš Reglamento (EB) Nr. 539/2001 1 straipsnio 1 dalies kylantis vizų reikalavimas?“
Dėl prejudicinio klausimo
21
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, pateikdamas prejudicinį klausimą, iš esmės nori sužinoti, kokia yra Sprendime Nr. 896/2006 nurodytų leidimų gyventi pripažinimo apimtis, atsižvelgiant į Reglamente Nr. 539/2001 numatytą vizų reikalavimą.
22
R. Kqiku tvirtina, kad Sprendimu Nr. 896/2006 siekiama pripažinti Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino kunigaikštystės išduotus leidimus gyventi tranzito per Šengeno erdvę arba trumpalaikio buvimo šioje erdvėje tikslu. Jis teigia, kad jo užsieniečiams skirtas asmens dokumentas C yra vienas iš Šveicarijos Konfederacijos išduodamų leidimų gyventi, nurodytų minėto sprendimo priede, kad jį turint atleidžiama nuo Reglamente Nr. 539/2001 numatyto vizų reikalavimo ir kad jis yra galiojantis leidimas įvažiuoti ir būti.
23
Europos Bendrijų Komisija pažymi, kad Sprendime Nr. 896/2006 numatytas lygiavertiškumas apribojamas tranzito per Šengeno erdvę tikslu. Ji mano, kad toks leidimas gyventi, kaip pagrindinėje byloje, gali būti prilyginamas „Šengeno vizai“ tik tranzito atveju ir kad Šveicarijos Konfederacijos arba Lichtenšteino kunigaikštystės išduoto leidimo gyventi pripažinimas atleidžia nuo Reglamento Nr. 539/2001 1 straipsnio 1 dalyje numatyto vizų reikalavimo tik tranzito tikslu.
24
Pirmiausia reikia priminti, kad Sprendimu Nr. 896/2006 nustatytas režimas, remiantis šio sprendimo 1 straipsniu, yra pagrįstas valstybių narių vienašališku Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino kunigaikštystės išduotų leidimų gyventi trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Reglamentą Nr. 539/2001 taikomi vizų reikalavimai, pripažinimu lygiaverčiais šių valstybių narių vienodo pavyzdžio arba nacionalinėms vizoms tranzito tikslu.
25
Kaip, be kita ko, matyti iš Reglamento Nr. 539/2001 2 straipsnio, Šengeno acquis skiriamos dvi pagrindinės vizų kategorijos, t. y. trumpalaikės ir tranzitinės vizos. Pirmoji skirta būti ir jos bendra trukmė neviršija trijų mėnesių, o antroji – tranzitui per bendrąją erdvę, kurio trukmė negali viršyti penkių dienų.
26
Sprendimo Nr. 896/2006 tikslas, aiškus iš jo pavadinimo ir 1 bei 2 straipsnių, – nustatyti supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, apribotą jų tranzito per valstybių narių teritoriją tikslu. Todėl šiuose straipsniuose numatyta tik tai, kad Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino kunigaikštystės išduoti leidimai gyventi trečiųjų šalių piliečiams yra lygiaverčiai šių valstybių narių vienodo pavyzdžio arba nacionalinėms vizoms tranzito tikslu. Pagal šio sprendimo 3 straipsnį tranzito trukmė yra apribota ir ji negali viršyti penkių dienų.
27
Kadangi vienašališkas tam tikrų Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino kunigaikštystės išduotų leidimų gyventi pripažinimas, siekiant supaprastinti asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą pagal Sprendimą Nr. 896/2006, yra apribotas įvažiavimu į Šengeno erdvę tranzito tikslu, reikia konstatuoti, kad šių valstybių išduoti leidimai gyventi, išvardyti šio sprendimo priede, pripažįstami tik kaip lygiaverčiai vienodo pavyzdžio arba nacionalinėms vizoms tranzito tikslu.
28
Šį aiškinimą patvirtina Sprendimo Nr. 896/2006 trečia ir septinta konstatuojamosios dalys, nurodančios šio sprendimo tikslą suteikti trečiųjų valstybių, be kita ko, Serbijos ir Juodkalnijos piliečiams, turintiems Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino kunigaikštystės išduotus leidimus gyventi, galimybę grįžti į savo kilmės šalį tranzitu per bendrąją erdvę, neprašant tranzitinės vizos. Šio sprendimo septintoje konstatuojamojoje dalyje aiškiai nurodoma, kad minėtų leidimų gyventi pripažinimas turėtų būti ribojamas tranzito tikslu ir kad jis neturėtų daryti įtakos valstybių narių galimybei išduoti trumpalaikes vizas.
29
Be to, Sprendimu Nr. 896/2006 nustatytu supaprastintu režimu nesiekiama nei išplėsti, nei susiaurinti trečiųjų šalių piliečių, kuriems netaikomas vizų reikalavimas pagal Reglamentą Nr. 539/2001, rato.
30
Šį aiškinimą patvirtina Reglamento Nr. 539/2001 ir Sprendimo Nr. 896/2006 teisiniai pagrindai. Reglamentas Nr. 539/2001 pagrįstas EB 62 straipsnio 2 punkto b papunkčio i dalimi dėl priemonių, susijusių su valstybių narių išorės sienų kirtimu ir nustatančių vizų taisykles ir, be kita ko, trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorės sienas, privalo turėti vizas, ir tų trečiųjų šalių, kurių piliečiai atleidžiami nuo to reikalavimo, sąrašą, o Sprendimas Nr. 896/2006 pagrįstas EB 62 straipsnio 2 punkto a papunkčiu, kuris reglamentuoja priemones, nustatančias reikalavimus ir procedūras, kurių valstybės narės turi laikytis prie išorės sienų tikrindamos asmenis.
31
Todėl Šveicarijos Konfederacijos arba Lichtenšteino kunigaikštystės išduotas leidimas gyventi trečiųjų šalių piliečiams, kuriems taikomas vizų reikalavimas, yra dokumentas, kuris turi būti laikomas lygiaverčiu vizai, suteikiamai tranzitui per valstybių narių teritoriją. Taigi įgyvendinant Sprendimu Nr. 896/2006 nustatytą supaprastintą procedūrą asmenims, kuriems taikomas šis sprendimas, nenustatyta pareiga turėti tranzitines vizas, kai jie kerta išorės sienas, siekdami vykti tranzitu per bendrąją erdvę, jei tranzito trukmė neviršija penkių dienų.
32
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir į tranzitinių bei trumpalaikių vizų atskyrimą Reglamente Nr. 539/2001, į pateiktą klausimą reikia atsakyti: Sprendimą Nr. 896/2006 reikia aiškinti taip, kad šio sprendimo priede išvardyti leidimai gyventi, kuriuos Šveicarijos Konfederacija ir Lichtenšteino kunigaikštystė išdavė trečiųjų šalių piliečiams, privalantiems turėti vizas, laikomi lygiaverčiais tik tranzitinei vizai. Įvažiuojant į valstybių narių teritoriją tranzito tikslu, tam, kad būtų įvykdyti Reglamento Nr. 539/2001 1 straipsnio 1 dalyje ir 2 straipsnyje pateikti reikalavimai, pakanka, kad šiame sprendime nurodytas asmuo turėtų Šveicarijos Konfederacijos arba Lichtenšteino kunigaikštystės išduotą, šio sprendimo priede nurodytą leidimą gyventi.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
33
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:
2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 896/2006/EB, nustatantį supaprastintą asmenų kontrolės prie išorės sienų režimą, grindžiamą vienašališku valstybių narių tam tikrų Šveicarijos ir Lichtenšteino išduotų leidimų gyventi pripažinimu tranzito per jų teritoriją tikslu, reikia aiškinti taip, kad šio sprendimo priede išvardyti leidimai gyventi, kuriuos Šveicarijos Konfederacija ir Lichtenšteino kunigaikštystė išdavė trečiųjų šalių piliečiams, privalantiems turėti vizas, laikomi lygiaverčiais tik tranzitinei vizai. Įvažiuojant į valstybių narių teritoriją tranzito tikslu, tam, kad būtų įvykdyti 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001, nustatančio trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus, 1 straipsnio 1 dalyje ir 2 straipsnyje pateikti reikalavimai, pakanka, kad šiame sprendime nurodytas asmuo turėtų Šveicarijos Konfederacijos arba Lichtenšteino kunigaikštystės išduotą, šio sprendimo priede nurodytą leidimą gyventi.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.