62006CC0173
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
VERICA TRSTENJAK
esitatud 7. juunil 2007 (
1
)
Kohtuasi C-173/06
Agrover Srl
versus
Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
„Ühenduse tolliseadustik — Seestöötlemine — Assotsiatsioonileping — Riisi eelnev eksport kolmandasse riiki, mis on seotud tollisoodustusi andva lepinguga — Tolliseadustiku artikkel 216 — Imporditollimaksude tollivormistusjärgne sissenõudmine — Tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkt b”
I. Sissejuhatus
1.
Commissione Tributaria Regionale di Genova (Itaalia) küsib Euroopa Kohtult nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, (
2
) artiklite 216 ja 220 kohaldatavuse kohta juhtudele, mil ühenduse kaup eksporditakse seestöötlemise protseduuri raames eelnevalt kolmandasse riiki, kellega on sõlmitud tagasimakset välistava klausliga leping.
2.
Kohtuasja aluseks olev vaidlus käsitleb Genova tolliameti poolt äriühingult Agrover Srl (edaspidi „Agrover”) väidetavate tollimaksude sissenõudmist seoses sellega, et seestöötlemise protseduuri raames eksporditi ühenduse päritolu kroovitud riisi eelnevalt Ungarisse, mis oli asjaomasel ajavahemikul seotud Euroopa Ühendustega ja nende liikmesriikidega tagasimakset välistavat klauslit sisaldava lepinguga, ning hiljem imporditi Taist tollimaksust vabastatuna sama kogus kooritud riisi.
II. Õiguslik raamistik
A. Tolliseadustik (
3
)
3.
Artikli 114 kohaselt:
„1.   Ilma et see piiraks artikli 115 kohaldamist, võimaldab seestöötlemise protseduur kasutada ühenduse tolliterritooriumil ühe või mitme töötlemistoimingu käigus järgmisi kaupu:
a)
ühenduseväline kaup, mis on määratud ühenduse tolliterritooriumilt reekspordiks kompensatsioonitoodete kujul, ilma et sellise kauba suhtes kohaldataks imporditollimaksu või kaubanduspoliitilisi meetmeid;
b)
vabasse ringlusse lubatud kaup, millelt tasutavad imporditollimaksud makstakse tagasi või neid makse vähendatakse, kui selline kaup eksporditakse ühenduse tolliterritooriumilt kompensatsioonitoodete kujul.
2.   Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
peatamissüsteem – lõike 1 punktis a osutatud seestöötlemisega seotud soodustuste süsteem;
b)
tagasimaksesüsteem – lõike 1 punktis b osutatud seestöötlemisega seotud soodustuste süsteem;
c)
töötlemistoimingud:
—
toimingud kaupadega, sealhulgas selle paigaldamine, kooste või sobitamine teiste kaupadega,
—
kauba töötlemine,
—
kauba parandamine, sealhulgas selle ennistamine ja korrastamine,
—
vastavalt komiteemenetlusele määratletud teatava kauba kasutamine, mis ei sisaldu kompensatsioonitoodetes, aga mis võimaldab või hõlbustab kompensatsioonitoodete tootmist, isegi kui see kaup täielikult või osaliselt töötlemise käigus ära kasutatakse;
d)
kompensatsioonitooted – kõik töötlemistoimingute tulemusel saadud tooted;
e)
ekvivalentkaup – ühenduse kaup, mida kasutatakse kompensatsioonitoodete valmistamisel importkauba asemel;
f)
tulemimäär – teatava koguse importkaupade töötlemisel saadud kompensatsioonitoodete kogus või osakaal.”
4.
Artiklis 115 on sätestatud:
„1.   Kui lõikes 2 nimetatud tingimused on täidetud, lubab toll vastavalt lõikele 4:
a)
valmistada kompensatsioonitooteid ekvivalentkaupadest;
b)
eksportida ühendusest ekvivalentkaupadest saadud kompensatsioonitooteid enne importkaupade importimist.
2.   Ekvivalentkaubal peab olema importkaubaga võrdne kvaliteet ja samad näitajad. Kooskõlas komiteemenetlusega määratletud erandjuhtudel võib ekvivalentkaup olla kõrgema töötlusastmega kui importkaup.
3.   Kui kohaldatakse lõiget 1, loetakse importkaupa tolli seisukohast ekvivalentkaubaks ja ekvivalentkaupa importkaubaks.[…]”
5.
Artiklis 216 on ette nähtud:
„1.   Kui ühenduse ja teatavate kolmandate riikide vaheliste lepingutega nähakse ette, et nendesse riikidesse importimisel kohaldatakse nendes lepingutes määratletud tähenduses ühendusest pärineva kauba suhtes tariifset sooduskohtlemist, tingimusel et, kui kaup on saadud seestöötlemise protseduuri alusel, tuleb selle kauba osaks olevalt ühenduseväliselt kaubalt tasuda asjakohased imporditollimaksud, põhjustab kolmandates riikides tariifse sooduskohtlemise võimaldamiseks vajalike dokumentide kinnitamine tollivõla tekke impordil.
2.   Tollivõla tekkimise ajaks loetakse hetke, kui toll aktsepteerib kõnealuse kauba ekspordideklaratsiooni.
3.   Võlgnik on deklarant. Kaudse esindamise korral on isik, kelle eest tollideklaratsioon esitatakse, samuti võlgnik.
4.   Tollivõlast tulenev tasumisele kuuluv imporditollimaksu summa määratakse samadel tingimustel kui sellise tollivõla puhul, mis tekib samal kuupäeval asjaomase kauba vabasse ringlusse lubamise deklaratsiooni aktsepteerimisel selleks, et lõpetada seestöötlemise protseduur.”
6.
Artiklis 220 on sätestatud:
„[…]
2.   Välja arvatud artikli 217 lõike 1 teises ja kolmandas lõigus nimetatud juhtudel, ei tehta järelarvestuskannet, kui:
[…]
b)
tasumisele kuuluva tollimaksu summa kohta ei ole tehtud arvestuskannet tolli vea tõttu, mida ei oleks olnud võimalik avastada tasumise eest vastutaval isikul, kes toimis heauskselt ja järgis kõiki kehtivaid sätteid tollideklaratsiooni kohta […].”
B. Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide ning Ungari Vabariigi vaheline assotsieerumisleping (Euroopa leping) (
4
)
7.
Artikli 1 kohaselt „luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ungari Vabariigi vahel”. [mitteametlik tõlge]
C. Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide ning Ungari Vabariigi vahelise assotsiatsiooninõukogu otsus nr 3/96 (
5
)
8.
Artiklis 15 pealkirjaga „tollimaksu tagasimakse- või vabastuse keeld” on sätestatud:
a)
Ühendusest, Ungarist või ühest artiklis 4 nimetatud riikidest pärinevate kaupade valmistamisel kasutatud päritolustaatuseta materjalide eest, mille jaoks koostatakse või antakse välja päritolutõend vastavalt V osa sätetele, ei tehta ühenduses ega Ungaris ühelgi kujul tollimaksu tagasimakset või sellest vabastust […].” [mitteametlik tõlge]
III. Põhikohtuasi ja eelotsusetaotlus
9.
Agrover, asukohaga Vercellis (Itaalia) eksportis 2001. aastal Novare tolliameti väljastatud seestöötlemise loa alusel ühenduse päritolu kroovitud riisi kolme toiminguga esmalt Ungarisse, mis oli asjaomasel ajavahemikul seotud Euroopa ühendustega ja nende liikmesriikidega tagasimakset välistavat klauslit sisaldava lepinguga ning importis hiljem sama koguse kooritud riisi tollimaksust vabastatuna Taist.
10.
Genova toll, kus nimetatud kolm kompensatsiooni imporditoimingut teostati, tegi 26. jaanuaril 2004 kolm parandusotsust kokku 73767,88 euro kohta. Genova tolli hinnangul tuli nendelt toimingutelt tasuda maksu, kuna need ei ole seestöötlemise toimingud tolliseadustiku artiklite 114 ja 115 mõttes, arvestades et imporditud kompensatsioonitoodete puhul ei olnud tegemist ühendusega lepingu sõlminud riigist pärineva kaubaga.
11.
Äriühing Agrover esitas nende otsuste peale kaebuse. Commissione tributaria provinciale di Genova jättis selle kaebuse 2. juuli 2004. aasta otsusega rahuldamata. Agrover esitas nimetatud otsuse peale apellatsioonkaebuse Commissione tributaria regionale di Genovale, kes pidas vajalikuks esitada Euroopa Kohtule järgmised kaks eelotsuse küsimust:
—
„Esimene küsimus:
Kas [tolliseadustiku] artiklit 216 saab kohaldada juhul, kui eelnevalt seestöötlemise protseduuri raames sertifikaadiga EUR1 kolmandasse riiki (kellega on sõlmitud tariifse sooduskohtlemise leping) eksporditud ühenduse kaubale (riis) kohaldatakse imporditollimaksu, kui sama (võrdväärne) kaup reimporditakse hiljem kompensatsioonitootena kolmandast riigist, kes ei ole soodustollilepingut sõlminud?
—
Teine küsimus:
Kas juhul, kui kompensatsioonitootena importimise hetkel ei nõuta [tolliseadustiku] artiklis 216 sätestatud maksu, võib toll seda hiljem nõuda või on sellisel juhul hoopis tegemist nimetatud seadustiku artiklis 220 sätestatud erandiga?”
IV. Euroopa Kohtule esitatud märkused
A. Esimene küsimus
12.
Äriühing Agrover leiab, et Euroopa Kohus peaks vastama, et tolliseadustiku artiklit 216 ei saa kohaldada tema poolt läbi viidud seestöötlemise toimingute suhtes, sest nimetatud artikkel puudutab üksnes ühenduseväliseid kaupu, mis on eksporditava ühenduse kauba „osaks”, samas kui tema poolt eelnevalt eksporditud riisi puhul inkorporeerimist ei toimunud. Sellist tõlgendust kinnitab otsuse nr 3/96 artikkel 15, millega on kehtestatud tollimaksu tagasimakse keeld Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ungari Vabariigi vahel üksnes päritolustaatuseta materjalide puhul, mida on kasutatud ühendusest pärinevate kaupade valmistamisel. Lisaks põhjustaks tolliseadustiku artikli 216 kohaldamine käesolevas asjas eksportijale kahju ligikaudu 210 eurot ühe tonni riisi kohta.
13.
Itaalia valitsuse hinnangul peaks Euroopa Kohus vastama, et tolliseadustiku artiklites 114, 115 ja 216 osutatud „seestöötlemise” protseduur hõlmab kõiki tollis tehtud toiminguid, mis vastavad õiguslikele tingimustele ning ettevõtja ei saa nõuda, et selle eelised laieneksid sama kauba hilisemale reimportimisele kompensatsioonitootena kolmandast riigist, kes ei ole ühendusega lepingut sõlminud. Itaalia valitsus märgib, et kahtlused, mida tekitas tolliseadustiku artikli 216 ebatäpse sõnastuse tõlgendamine selle kohaldamiseks sellisele juhule nagu käesolevas asjas, kõrvaldas komisjoni osakondade koostatud 20. märtsi 2003. aasta dokument TAXUD/724/2003, mis nägi selle valitsuse sõnul kõnealuse sätte sõnastuse ebaselgust tunnistades ette, et igal juhul, kui eelnevalt eksporditud riisi seestöötlemise toiming tehakse sertifikaadi EUR1 alusel, tuleb ühendusevälise kauba reimportimisel sisse nõuda tollimaks. See on Itaalia valitsuse väitel nii selle tõttu, et vastavalt viidatud dokumendile ei ole tolliseadustiku artikkel 216 kauba päritolu ega seestöötlemist puudutav norm, vaid tollikohustusi reguleeriv norm. Teisisõnu on võimaliku tagasinõudmise õiguslik alus tolliseadustiku artikkel 216 iseenesest, mitte päritoluprotokollis määratletud „tagasimaksekeeld”. Kui vabastada tollimaksust ka kompensatsioonitootena imporditud kaup, tooks see ühe ja sama toimingu raames kaasa maksuvabastuste liigse kumulatsiooni. Ettevõtja peaks valima, kas kasutada sertifikaadi EUR1 alusel maksuvabastust eksportimisel või saada maksuvabastust kauba importimisel kompensatsioonitootena.
14.
Komisjon leiab, et Euroopa Kohus peaks vastama, et tolliseadustiku artiklit 216 saab kohaldada vaid „klassikalisele” seestöötlemise juhule, mil import eelneb ekspordile. Tolliseadustiku artikkel 216 puudutab komisjoni väitel ühenduse päritolu kaupu, mis on saadud seestöötlemise protsessi teel. Tolliseadustiku artikli 115 lõike 3 tõttu ei saa käesolevas asjas kõnealust tehingut samastada kauba ekspordiga kolmandasse riiki, kellega on sõlmitud tariifse sooduskohtlemise leping. Tolliseadustiku artikli 216 lõige 2, mille kohaselt loetakse tollivõla tekkimise ajaks hetke, kui toll aktsepteerib „klassikalise” seestöötlemise protseduuri alusel saadud kauba ekspordideklaratsiooni, ei ole komisjoni sõnul kokkusobitatav EX/IM seestöötlemise protseduuriga (teisisõnu eelneva ekspordi süsteemiga) ega tolliseadustiku artikli 115 lõikes 3 sätestatud juriidilise fiktsiooniga. Viidatud juriidilist fiktsiooni arvestades ei oleks Itaalia ametivõimud tohtinud kinnitada sertifikaati EUR.1 ühenduse päritolu riisile, mida kavatseti Ungarisse eksportida. Vastupidi, nad oleksid pidanud tõdema, et see on Tai päritoluga riis, mis eksporditakse EX/IM seestöötlemise protseduuri alusel Ungarisse.
B. Teine küsimus
15.
Agrover väidab, et kui Euroopa Kohus leiab, et käesolevas asjas tuleb kohaldada tolliseadustiku artiklit 216, peaks Euroopa Kohus vastama, et Agrover ei ole kohustatud tollimaksu tasuma, kuna tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkt b on samuti kohaldatav. Ühest küljest ei saa seada kahtluse alla Agroveri heausksust, kuna toll ei esitanud mitme aasta jooksul sarnaste tehingute kohta ühtegi reservatsiooni. Selline tegevusetus õigustab Agroveri hinnangul tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b kohaldamist. (
6
) Komisjoni dokumendiga TAXUD/724/2003 on lisaks rõhutatud, et tolliseadustiku artikkel 216 ei ole asjakohane selliste seestöötlemise toimingute puhul nagu käesolevas asjas. Lõpuks, seestöötlemise luba ei viita tolliseadustiku artiklile 216. Agrover leiab seetõttu, et toll ei saa nüüd õiguskindluse põhimõtet (
7
) rikkumata väita, et sertifikaatide EUR1 väljastamine kroovitud riisi eksportimisel Ungarisse võib kaasa tuua kõrged tollimaksud tai riisi importimisel kompensatsioonitootena, sest see põhjustaks hagejale korvamatu kahju, arvestades et Agroveril ei ole enam võimalik kanda tollimaksu üle reimporditud riisi ostjale.
16.
Itaalia valitsuse arvates tuleb vastata nii, et tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b ei saa käesolevale asjale kohaldada, sest toll ei ole ekspordi ega kauba kompensatsioonitootena importimise ajal teinud ühtegi viga. Ta lisab, et sertifikaadi EUR1 väljastamisel ei tehtud ühtegi viga, kuna eksporditud riis oli tõepoolest Itaalia päritolu. Sama kehtib ka sissetoomise kohta, sest tollideklaratsiooni aktsepteerimisel puudub asjakohane õiguslik tähendus seoses valitud konkreetsete rakendusmeetmete heakskiitmise või lubamisega ja see ei too kaasa ka toimingu nõuetekohasuse eelnevat kontrolli, mida teostatakse üldiselt tolliprotseduuride kiirendamise eesmärgil tollivormistusjärgselt. Kui olekski tehtud viga, oleks Agrover oma tolliprotseduuride ja rahvusvahelise kaubanduse alase professionaalse kogemuse tõttu pidanud selle mõistlikult avastama. Lisaks peab ta kandma oma tegevusega seotud majanduslikke riske ega saa peituda heausksuse mõiste taha, mida on ühenduse kohtupraktikas (
8
) alati kitsalt tõlgendatud.
17.
Komisjon leiab omalt poolt, et Euroopa Kohus ei pea teisele küsimusele vastama, kuna eelotsusetaotluse aluseks olevas kohtuasjas ei tulnud tasuda ühtegi tollimaksu tolliseadustiku artikli 216 mõttes. Ta lisab siiski, et Euroopa Kohus on tunnistanud maksukohustuslase õigust sellele, et toll ei nõua võlgnetavat maksu tollivormistusjärgselt sisse, kui on kumulatiivselt täidetud järgmised kolm tingimust: maksu ei ole sisse nõutud pädevate ametivõimude vea tõttu; pädevate ametivõimude tehtud viga on selline, mida heauskne maksukohustuslane ei saanud vaatamata oma ametialasele kogemusele ja hoolsusele, millega ta pidi toimima, mõistlikult avastada; maksukohustuslane on järginud kõiki kehtivaid sätteid tollideklaratsiooni kohta. (
9
) Kui tekib vastuolusid seoses riisi Ungarisse eksportimisel tasumata jäänud maksu sissenõudmisega, tuleb siseriiklikul kohtul anda faktidele õiguslik kvalifikatsioon tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b alusel, mis viitab spetsiaalselt tariifse sooduskohtlemise saamiseks vajalike sertifikaatide väljastamisel tehtud vigade juhtudele.
V. Õiguslik hinnang
A. Esimene küsimus
18.
Kõigepealt tuleb rõhutada, et kehtivat ühenduse tolliseadustikku on lähitulevikus kavas täielikult ning põhjalikult muuta. (
10
) Üldiselt on ajakohastatud tolliseadustiku ettepaneku eesmärk „tolliseadustiku uuendamine, tolliprotseduuride ja -toimingute tõhustamine ning eeskirjade kohandamine vastavalt infotehnoloogiasüsteemide ühistele standarditele“. Lisaks mõjutab see oluliselt kehtivat seestöötlemise mõistet. (
11
)
19.
Käesoleval ajal võimaldab seestöötlemise protseduur (
12
) saavutada tolliseadustiku artikli 114 alusel tollimaksu peatamise kolmandast riigist pärit kaupade ühendusse importimisel, tingimusel et neid töödeldakse ja need saadetakse uuesti ühendusest välja. Nimetatud süsteemi raames imporditakse, töödeldakse ja reeksporditakse sama kaup. Tolliseadustik näeb ka ette „ekvivalentkaubaga asendamise” süsteemi: kaup võib olla ühenduse päritolu, tingimusel et see on võrdväärne sama ettevõtja käsutuses olevate kaupadega (tolliseadustiku artikli 115 lõige 3). Tolliseadustiku alusel on veel võimalik kaup isegi enne kolmanda kauba importimist eksportida – „eelneva ekspordi” süsteemi või „EX/IM” raames (tolliseadustiku artikli 115 lõike 1 punkt b). (
13
) Käesolevas asjas soovis Itaalia äriühing Agrover kasutada neid mõlemaid võimalusi, sest ta eksportis Itaalia riisi Ungarisse ning seejärel importis Tai päritolu riisi.
20.
Lisaks eksisteeris kõnealusel ajavahemikul Ungari Vabariigi ja ühenduse vahel sooduskohtlemise leping, mis nägi ette „tagasimakse keelu” klausli. Selle klausli eesmärk on keelata imporditollimaksu peatamine seoses kolmandate riikide kaupadega, mis eksporditakse sooduskohtlemise lepingu osalisriiki. Nimetatud normiga soovitakse seega tugevdada kahepoolset majanduslikku lõimumist, sest piirates nii nende kolmandate riikide kaupade kasutamist, kes ei ole lepingu osalisriigid, soodustab see partnerriikidest pärit kaupade inkorporeerimist. Kirjeldatud vahetuse raames eksporditud kaupade päritolu tõendamise lihtsustamiseks loodi spetsiaalsed dokumendid – kaupade liikumissertifikaadid, mida nimetatakse ka sertifikaatideks„EUR1”. (
14
) Kohtumenetluse erinevad pooled näivad pidavat väga oluliseks seda, et Itaalia toll väljastas selle sertifikaadi Agroverile Ungarisse eksporditud riisi jaoks. Kuid see asjaolu ei ole oluline, näidates üksnes, et Agrover, kes soovis oma riisi Ungarisse sooduskohtlemise raames eksportida, taotles nimetatud dokumenti Itaalia tollilt, kes selle talle ka väljastas.
21.
Seestöötlemise protseduuri eesmärk erineb tagasimakse keelu eesmärgist, kuna, vabastades kolmandatest riikidest ühendusse imporditavad kaubad tollimaksust, püüab see anda parema konkurentsiseisundi kolmandate riikide kaupadele, mida töödeldakse ühenduses ja reeksporditakse, (
15
) või Euroopa Kohtu sõnul „mitte kahjustada rahvusvahelises plaanis ühenduse ettevõtjaid, kes kasutavad ekspordiks mõeldud kaupade saamiseks kolmandate riikide kaupu, andes neile võimaluse osta nimetatud kaupu samadel tingimustel, kui ühendusevälised ettevõtjad.” (
16
)
22.
Nende kahe eesmärgi vahe määrab tolliseadustiku artikkel 216, sätestades, et seestöötlemise protseduuri alusel imporditud kaubalt tuleb tasuda imporditollimaksud, kui need imporditakse tariifse sooduskohtlemise raames. Tolliseadustiku artikkel 216 näeb seega sõnaselgelt ette vaid klassikalise juhu, mil import eelneb ekspordile (süsteem „IM/EX”), nagu väidavad Agrover ja komisjon.
23.
Leian siiski, et artikli 115 lõikes 3 ette nähtud ekvivalentkaubaga asendamise süsteemi juriidilise fiktsiooni tõttu, mille alusel loetakse kompensatsioonitoodet kolmanda riigi kaubaks ning importkaupa ühenduse kaubaks, tuleb tolliseadustiku artiklit 216 kohaldada ka juhule, mil eksport eelneb impordile (süsteem „EX/IM”). (
17
)
24.
Tolliseadustiku artikli 216 selline tõlgendus näib olevat kooskõlas majandusliku tolliprotseduuri majandusliku eesmärgiga. Majandusliku eesmärgi saavutamise taotlust õigustab ühelt poolt selle artikli keerulisus ning ebaselge sõnastus, nagu märkisid kõik kohtumenetluse pooled. Teiselt poolt eeldab tollivaldkonna mõistete õiguslik analüüs nende majandusliku mõju arvestamist. (
18
)
25.
Kui aga tolliseadustiku artiklit 216 ei kohaldataks juhtudele, mil eksport eelneb impordile ning kaup eksporditakse riiki, kellega on sõlmitud tagasimakse keelu klausliga sooduskohtlemise leping, ei tasuks seestöötlemise loa omanik tollimaksu ei importimisel, kuna see on just nimetatud süsteemi eesmärk, ega ka eelneval eksportimisel tulenevalt tagasimakse keelu klauslist.
26.
Sarnaselt väga vähestele autoritele, kes seda olukorda on analüüsinud (
19
), tõi tolliseadustiku komitee Itaalia Vabariigi viidatud TAXUD dokumendis esile sellise olukorra ebaloogilisuse: „tolliseadustiku artikkel 216 kehtestati autonoomselt selleks, et tegeleda teatavates sooduskohtlemise lepingutes sisalduva tagasimakse keelu tagajärgedega tollivõla suhtes. Selle põhiline eesmärk oli tagada tollivõlga tekitava spetsiaalse olukorra määratlemise abil ühenduse rahvusvaheliste kohustuste täitmine, võttes eksportijalt/seestöötlemise loa omanikult võimaluse sellest protseduurist kasu (importkaubale kehtivast tollimaksust vabastamine) saada juhul, kui asjaomases lepingus sisaldub „tagasimakse keeld”, mida kohaldatakse kõnealustele eksporditavatele kaupadele. Kahjuks ei väljenda tolliseadustiku artikli 216 sõnastus täpselt „tagasimakse keelu“ ulatust ning sisu […]”. (
20
)
27.
Käesolevas kohtuasjas leiab komisjon, et ta ei ole nimetatud dokumendiga seotud. Kuigi sellel ei ole tõesti mingit kohustuslikku jõudu, (
21
) on siiski kasulik sellele tähelepanu pöörata, (
22
) seda enam, et kõnealune komitee koosneb kõnealuse valdkonna silmapaistvatest spetsialistidest. (
23
)
28.
Järelikult ei saa arvesse võtta Agroveri argumenti, mille kohaselt kaasneb tolliseadustiku artikli 216 kohaldamisega talle ligikaudu 210 euro suurune kahju ühe tonni riisi kohta. Nimelt tuleneks tolliseadustiku artikli 216 käesolevale asjale kohaldamata jätmisest ühe tonni riisi kohta 80 euro suurune kasum (kuna Agrover maksaks impordimaksu 210 eurot tonni Taist imporditud koorimata riisi kohta ning saaks ise 290 eurot kroovitud riisi eksportimisel Ungarisse (
24
)), samas kui tolliseadustiku artikli 216 kohaldamisel peab Agrover tasuma impordimaksu 210 eurot tonni koorimata riisi kohta, mis moodustab 166 euro suuruse kahju tonni riisi kohta. Kuigi selline tagajärg on tõesti turul osaleja jaoks kahetsusväärne, on see sellegipoolest kooskõlas eesmärgiga soodustada ühenduse kaupu kolmandatest riikidest pärit impordi kahjuks. Nii oleks turul osalejal sellisel juhul igati põhjust, nagu soovitab tolliseadustiku komitee 20. märtsi 2003. aasta teabedokumendis, „otsustada jätta seestöötlemise alusel antav maksuvabastus kasutamata ning eelistada ühenduse riisi eksporti sooduskohtlemise lepingu raames.” Igal juhul tuleb Agroveril tasuda maksu, millega seoses jäid talle lõpuks eriliselt pikad maksetähtajad, kui arvestada aega, mida Itaalia toll vajas olukorra mõistmiseks.
29.
Lõpuks, mis puudutab esimeses eelotsuse küsimuses toodud täpsustust, et riikidega, kust imporditud kaubad pärinevad, ei ole sõlmitud sooduskohtlemise lepingut, tuleb rõhutada, et see ei oma tähtsust, sest kui kaupu saaks sooduskohtlemise lepingu alusel importida tollimaksuvabalt, ei tekikski probleemi seestöötlemise süsteemiga, mille eesmärk on just peatada impordimaksu tasumine.
30.
Seega tuleks esimesele küsimusele vastata, et tolliseadustiku artiklit 216 tuleb kohaldada olukorrale, kus ühenduse kaup eksporditi eelnevalt seestöötlemise protseduuri alusel kolmandasse riiki, kellega on sõlmitud tariifse sooduskohtlemise leping.
B. Teine küsimus
31.
Teise küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas juhul, kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, tuleb Agroveri tasutavat maksu tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b alusel tolli võimaliku vea tõttu vähendada.
32.
Asjakohane on meenutada, et impordi- ja eksporditollimaksude tagasimaksmist või vähendamist lubatakse üksnes teatud tingimustel ja konkreetsetel juhtudel. Seega tuleb tagasimaksmist või vähendamist lubavaid sätteid tõlgendada kitsendavalt. (
25
)
33.
Tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punktis b on sõnaselgelt toodud juhtum, mil „tasumisele kuuluva tollimaksu summa kohta ei ole tehtud arvestuskannet tolli vea tõttu”, st toll teeb ühe otsuse tollimaksude summa kohta ning seejärel otsustab ümber ja leiab, et maksusumma ei olnud õigesti arvestatud. Kuid käesolevas asjas ei muutnud toll meelt, ta ei teatanud kordagi, et Agrover ei pea üldse maksu tasuma. 26. jaanuari 2004. aasta maksuteatis kujutab endast tolli esimest seisukohavõttu. Seega ei ole tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkt b igal juhul kohaldatav. (
26
)
VI. Ettepanek
34.
Eeltoodud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Commissione tributaria regionale di Genova esitatud küsimustele järgnevalt:
„1.
Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artiklit 216 tuleb kohaldada olukorrale, kus ühenduse kaup eksporditi eelnevalt seestöötlemise protseduuri alusel kolmandasse riiki, kellega on sõlmitud tariifse sooduskohtlemise leping.
2.
Tolliseadustiku artikli 220 lõike 2 punkti b ei saa kohaldada juhtudele, mis ei ole seotud tollimaksude järelarvestuskandega.”
(
1
)	Algkeel: prantsuse.
(
2
)	EÜT 1992 L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307, edaspidi „tolliseadustik”.
(
3
)	Tolliseadustiku hilisemad muudatused ei puuduta siin viidatud lõike.
(
4
)	EÜT 1993 L 347, lk 2.
(
5
)	28. detsembri 1996. aasta otsus (EÜT 1997 L 92, lk 1).
(
6
)	Agrover viitab Euroopa Kohtu 1. aprilli 1993. aasta otsusele kohtuasjas C-250/91: Hewlett-Packard France (EKL 1993, lk I-1819).
(
7
)	Agrover viitab eelkõige Euroopa Kohtu 14. novembri 2002. aasta otsusele kohtuasjas C-251/00: Illumitrónica (EKL 2002, lk I-10433).
(
8
)	Itaalia valitsuse väitel nimelt selleks, et piirata impordi- või eksporditollimaksu tollivormistusjärgset tasumist juhtudega, mil see on õigustatud ning kooskõlas õiguskindluse põhimõttega (vt eespool viidatud kohtuotsus Hewlett Packard France) ega tekita ettevõtjale tavapärast kaubanduslikku riski ületavat kahju (Esimese Astme Kohtu 10. mai 2001. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-186/97, T-187/97, T-190/97, T-192/97, T-210/97, T-211/97, T-216/97–T-218/97, T-279/97, T-280/97, T-293/97 ja T-147/99: Kaufring jt vs. Komisjon, EKL 2001, lk II-1337); teisest küljest selleks, et kaitsta ühenduse huvi omavahendite sissenõudmiseks, sedastades, et „asjaolu, et importija on heauskne, ei vabasta teda tollimaksu maksmisest, kuna ta on imporditud kauba deklarant” (17. juuli 1997. aasta otsus kohtuasjas C-97/95: Pascoal & Filhos, (EKL 1997, lk I 4209, punkt 57); ja vt analoogsed 11. detsembri 1980. aasta otsus kohtuasjas 827/79: Ciro Acampora, EKL 1980, lk 3731 ning 14. mai 1996. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-153/94 ja C-204/94: Faroe Seafood jt, EKL 1996, lk I-2465).
(
9
)	Komisjon viitab eelkõige 19. oktoobri 2000. aasta otsusele kohtuasjas C-15/99: Sommer, (EKL 2000, lk I-8989, punktid 35–39).
(
10
)	Täpset kuupäeva ei ole esitatud. Kehtiv tolliseadustik peaks kehtima vähemalt kuni 2008. aastani (Lux, M. ja Larrieu, P.-J., „La réforme du Code des douanes communautaire, tentative réussie de concilier progrès technique et simplification du droit?”, Revue des affaires européennes, 2005, lk 554).
(
11
)	Tulevikus ei ole enam oluline reekspordi kavatsus. Seetõttu on määruse ettepanekus märgitud, et „seestöötlemise ja peatamisprotseduur tuleks ühendada tollikontrolli all töötlemisega ja seestöötlemise tagasimakseprotseduur kaotada. Kõnealune seestöötlemise protseduur peaks hõlmama ka kauba hävitamist, v.a juhul, kui kauba hävitamise viib läbi toll või see toimub tolli järelevalve all” (30. novembri 2005. aasta ettepanek KOM(2005) 608 lõplik Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määruseks (EÜ), millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (edaspidi „ajakohastatud tolliseadustiku ettepanek”)).
(
12
)	Seestöötlemise protseduurile suunatud kaupu saab valmistada kahe skeemi alusel: „peatamissüsteemi” (ühenduse tolliterritooriumil sellise ühendusevälise kauba kasutamine, mis on määratud sellelt territooriumilt reekspordiks kompensatsioonitoodete kujul, ilma et sellise kauba suhtes kohaldataks imporditollimaksu) ja „tagasimaksesüsteemi” (ühenduse tolliterritooriumil vabasse ringlusse lubatud kauba kasutamine, millelt tasutavad imporditollimaksud makstakse tagasi või neid makse vähendatakse, kui selline kaup eksporditakse ühenduse tolliterritooriumilt kompensatsioonitoodete kujul) alusel. Vt Berr, C.J. ja Trémeau, H., „Le droit douanier”, Économica, 7., Paris, 2006, lk 327. Vt samuti eelkõige Lyons, T., EC Customs Law, Oxford University Press, lk 345 jj, Oxford, 2001; Palacchino, T., „Perfezionamento attivo”, Il diritto tributario comunitario, Il Sole 24 ORE, Milan, 2004, lk 321-341; Lux, M., Guide to Community Customs Legislation, Bruylant, Bruxelles, 2002, lk 365 jj ning samalt autorilt Das Zollrecht der EG, ein Lehr- und Übungsbuch sowie Nachschlagewerk für Praktiker, Cologne, 1., 2003, lk 287 jj.
(
13
)	M. Reymão („Aperfeiçoamento activo”, Direito aduaneiro das Comunidades Europeias na perspectiva da União Europa, Braga, 1992, lk 164) märgib selle kohta, et eelneva ekspordi „EX/IM” eeskirjad võimaldavad eksportida ekvivalentkaupadest saadud kompensatsioonitooteid enne ühenduseväliste kaupade importima asumist. Ilmselgelt võib sellise soodustuse teha vaid seestöötlemise protseduurile suunatud, ekvivalentkaubaga asendamisega kaupadele, seega ei saa toimuda eelnevat eksporti ilma ekvivalentkaubaga asendamiseta. Vt ka García Gallego, J., „El régimen de perfeccionamiento activo como medida de fomento a la exportación”, Cuadernos Europeos de Deusto, Bilbao, 1991, lk 103;. Foraster Serra, M, „Regulación legal del tráfico de perfeccionamieto activo”, Revista jurídica espagñola La Ley, Distribuciones de la Ley, Madrid, 1988, lk 929, ja Lux, M., eespool viidatud Das Zollrecht der EG, ein Lehr- und Übungsbuch sowie Nachschlagewerk für Praktiker, lk 288.
(
14
)	Euroopa Majanduspiirkonna leping – Protokoll nr 4 päritolureeglite kohta (EÜT 1994 L 1, lk 54). „Kaupade liikumissertifikaadi EUR1 väljastab ekspordiriigi toll eksportija või tema vastutusel tema volitatud esindaja poolt esitatud kirjaliku taotluse alusel” (artikli 17 lõige 1). „Sertifikaati EUR1 väljastav toll võtab kasutusele kõik vajalikud meetmed kaupade päritolu kontrollimiseks” (artikli 17 lõige 5).
(
15
)	„Seestöötlemise protseduuriga kaasnevad tollisüsteemid loodi sulgklapina ühenduseväliste kaupade kaitseks, mis olid mõeldud reekspordiks pärast tööstuslikku töötlemist liikmesriikide territooriumil. Nende kaupade valmistamine selle protseduuri alusel, mis võimaldab neid importida vabastatuna tollimaksust, mida neilt tuleks tasuda juhul, kui kaubad lastaks siseturul ringlusse, aitab paratamatult kaasa ühenduse eksporditegevusele, võimaldades ühendusel osaleda maailmaturgudel soodsamatel konkurentsitingimustel” (eespool viidatud Berr, C. J. ja Trémeau, H., lk 327). Vt ka Reymão, M. (eespool viidatud, lk 155), kes märgib, et kaasajal ei ole seestöötlemise protseduur ainuüksi peatav tolliprotseduur, vaid majandusliku kaaluga protseduur. Nimelt on selle põhieesmärk soodustada teatavat majanduslikku tegevust, toetades ühenduse ettevõtjate poolset eksporti. Vt samuti eespool viidatud Palacchino, T., lk 322, ja eespool viidatud García Gallego, lk 91.
(
16
)	29. juuni 1995. aasta otsus kohtuasjas C-437/93: Temic Telefunken microelectronic (EKL 1995, lk I-1687, punkt 18), mille aluseks oli kohtuvaidlus, mis puudutas tollikontrolli all töötlemise süsteemi kohaldamist väärismetallide suhtes, mis sisaldusid puudustega integraallülitustes, mis olid saadud seestöötlemise toimingu tulemusel.
(
17
)	Tulevikus ei tohiks sellisel juhul tollivõla olemasolu enam olla kaheldav. Nimelt peaks tolliseadustiku artikkel 216 asendatama artikliga 50. Ajakohastatud tolliseadustiku ettepaneku artikli 50 lõike 1 punktis b on sõnaselgelt nimetatud juhtu, mil eksport eelneb impordile:
„Artikkel 50
Erisätted päritolustaatuseta kauba suhtes
1.   Kui imporditollimaksu tagasimaksed või imporditollimaksust vabastamine on keelatud sellise päritolustaatuseta kauba puhul, mida kasutatakse selliste toodete valmistamisel, mille kohta ühenduse ja teatavate väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuvate riikide või territooriumide või kõnealuste riikide või territooriumide rühmade vahelise sooduskohtlemise raames koostatakse või antakse välja päritolutõend, tekib tollivõlg kõnealuste toodete puhul ühel järgmistest juhtudest:
a)
kõnealuste toodete reekspordiga seonduva teatise aktsepteerimisel, kui tooted on saadud seestöötlemisel;
b)
importkauba deklaratsioonide aktsepteerimisel juhul, kui kõnealused seestöötlemise alla kuuluvad tooted on eelnevalt eksporditud”.
(
18
)	„Kui asuda uurima majanduslikku tolliprotseduuri ja üritada leida selle aluspõhimõtted, jõutakse loomupäraselt kõnealuse protseduuri majandusliku küljeni, sealhulgas selle kasutamist määratlevate õiguslike mehhanismideni. Selline käik on möödapääsmatu eelkõige [seestöötlemise protseduuri raames], kuna selle puhul domineerivad rakendusmeetmete suuna üle majanduslikud asjaolud enam kui teistes protseduurides.” (eespool viidatud Berr, C. J. ja Trémeau, H., 2006, lk 325).
(
19
)	Vt Priess, H.-J. ja Pethke, R., „The Pan-european Rules of Origin: the Beginning of a New Era in European Free Trade”, Common Market Law Review, 34, 1997, lk 804:„Tagasimaksekeelud ja tollimaksuvabastused on vabakaubanduslepingute standardsätted. Nende eesmärk on vältida kahekordset vabastust, mida on võimalik saada selliste spetsiaalsete tolliprotseduuride kasutamisega nagu liikumine seestöötlemise alusel soodusterritooriumile tollimaksuvabalt või alandatud tollimaksuga ning sooduskohtlemisega pärast olulist töötlemist. Sellised tagasimaksekeelud või maksuvabastused moondaksid kaubavoolu, soodustades kolmandate riikide materjalide importi riiki, kus selliseid mehhanisme kohaldatakse.”[tõlgitud Euroopa Kohtus käesoleva ettepaneku jaoks] Vt samuti Witte, P., Zollkodex Kommentar, Beck, Munich, 2006, lk 389: „Vastasel juhul oleks võimalik saada tollisoodustust kahel korral: esiteks seoses impordiga töötlemisriiki ning teiseks siis, kui kaup tuuakse sooduskohtlemisriiki. See on ilmne seoses seestöötlemisega: kaubad imporditakse tollimaksuvabalt, need reeksporditakse pärast töötlemist ja päritolustaatuse saamist ning viiakse seejärel sooduskohtlemist kohaldades (Drawback) kolmandasse riiki”. [tõlgitud Euroopa Kohtus käesoleva ettepaneku jaoks]
(
20
)	Nii on nimetatud dokumendis jõutud järeldusele, et artikli 216 kehtiv sõnastus ei vasta täielikult rahvusvahelisele kontekstile, mille tõttu see kehtestati ning muudeti sellele järgnevalt sooduspäritolu eeskirju. Seetõttu tuleks seda muuta ning komisjoni osakonnad on sellega seoses alustanud ettepanekute koostamist.
(
21
)	Nii viitab komisjon õigusega Euroopa Kohtu 11. mai 2006. aasta otsusele kohtuasjas C-11/05: Friesland Coberco Dairy Foods BV (EKL 2006, lk I-04285), mille punktis 33 sedastati kohtujurist Poiares Maduro 2. veebruari 2006. aasta ettepanekut (punktid 22–35) järgides, et „komitee otsus ei ole siduv siseriiklikele tolliasutustele, kes otsustavad tollikontrolli all töötlemise loa taotluse üle.”
(
22
)	15. septembri 2005. aasta otsuses kohtuasjas C-495/03, (EKL 2005, lk I-8151, punkt 48) on rõhutatud, et selgitavad märkused aitavad „oluliselt kaasa erinevate tariifirubriikide ulatuse tõlgendamisele, omamata samas siiski siduvat õigusjõudu.” Ajakohastatud tolliseadustiku ettepanekus püütakse sammhaaval liikmesriikide siseriiklikke haldusjuhiseid asendada selgitavate märkuste ja üldsuunistega, millel ei ole siiski siduvat õigusjõudu (vt eespool viidatud Lux, M. ja Larrieu, P.-J., lk 569).
(
23
)	Nimetatud tolliseadustiku komiteele on osutatud tolliseadustiku seitsmendas põhjenduses, mille kohaselt „tuleks asutada tolliseadustiku komitee, et tagada selles valdkonnas liikmesriikide ja komisjoni tihe ja tõhus koostöö”, ja see on ette nähtud tolliseadustiku artiklites 247 jj.
(
24
)	Agroveri väitel peaks kroovitud riisi tonnihind tegelikkuses olema 500 eurot. Agrover selgitas, et sellise suure hinnaalanduse eesmärk on lihtsustada riisi ostmist suhteliselt madala majandusliku tasemega riikide poolt.
(
25
)	Vt 11. novembri 1999. aasta otsus kohtuasjas C-48/98: Söhl & Söhlke, EKL 1999, lk I-7877, punkt 52, mille aluseks oli kohtuvaidlus tekstiiliettevõtja ning Hauptzollamt Bremeni vahel seoses mitme makseteatisega välistöötlemise protseduuri alusel ühenduseväliste kaupade ühenduse tolliterritooriumile importimise ja reeksportimisega.
(
26
)	Euroopa Kohus märkis nõukogu 24. juuli 1979. aasta määruse (EMÜ) nr 1697/79 impordi- või eksporditollimaksude maksmist nõudvale tolliprotseduurile suunatud kauba eest tasumata jäänud impordi- või eksporditollimaksude tollivormistusjärgse sissenõudmise kohta (EÜT L 197, lk 1) raames, et „üksnes tolli tegevusest tulenevad vead, mida ei olnud mõistlikult võimalik avastada tasumise eest vastutaval isikul, toovad kaasa õiguse sellele, et tollimaksu tollivormistusjärgselt sisse ei nõuta” (27. juuni 1991. aasta otsus kohtuasjas C-348/89: Mecanarte, EKL 1991, lk I-3277, punkt 23). Käesolevas asjas ei olnud impordi ajal tegemist mitte tolli tegevusega, vaid lihtsalt reageerimise puudumisega.