62013CC0003_SK
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Súdny dvor má v prejednávanej veci odpovedať v prvom rade na niekoľko prejudiciálnych otázok týkajúcich sa výkladu právnej úpravy Únie, ktorou bolo uložené antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, a colnej právnej úpravy Únie stanovujúcej podmienky vyhlásenia colných vyhlásení za neplatné na žiadosť deklaranta, ako aj na prejudiciálnu otázku týkajúcu sa posúdenia platnosti ustanovení tejto colnej právnej úpravy.
2. Tieto otázky vznikli v rámci sporu medzi dovozcom dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku a daňovou správou členského štátu, v ktorom je usadený, ktorého príčinou je skutočnosť, že daňová správa dovozcovi odmietla priznať oslobodenie od antidumpingového cla stanoveného v právnej úprave, ktorá sa vzťahuje na tovar nakúpený od ruského vyvážajúceho výrobcu, ktorý je viazaný cenovými záväzkami prijatými Európskou komisiou.
3. Keďže odmietnutie bolo v tomto prípade odôvodnené tým, že dovoz, ktorý je predmetom sporu vo veci samej a ktorý sa uskutočnil prostredníctvom iného podniku, nespĺňal formálne podmienky oslobodenia stanovené touto právnou úpravou, vnútroštátny súd sa Súdneho dvora pýta na výklad a pôsobnosť ustanovení antidumpingovej právnej úpravy stanovujúcej tieto formálne podmienky, ako aj na platnosť ustanovení colnej právnej úpravy, ktoré sú prekážkou toho, aby uvedený dovozca mohol dosiahnuť vyhlásenie colných vyhlásení týkajúcich sa predmetného dovozu za neplatné, a tým aj oslobodenie, z hľadiska zásady rovnosti.
I – Právny rámec
A – Právo Únie
1. Príslušné antidumpingové právne predpisy
4. Dňa 16. augusta 1995 Rada Európskej únie prostredníctvom nariadenia (ES) č. 2022/95(2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku. Pôvodné antidumpingové clo bolo neskôr pozmenené a následne bola opakovane predĺžená jeho platnosť najmä na základe žiadostí o preskúmanie pred uplynutím platnosti alebo o predbežné preskúmanie zo strany predstaviteľov výroby v Spoločenstve, ako aj dotknutých vyvážajúcich výrobcov.
5. Jednotlivé nariadenia prijaté v tejto súvislosti však nie sú priamo relevantné pre rozhodnutie sporu vo veci samej. Predmetom sporu je najmä nariadenie Rady (ES) č. 661/2008(3) .
6. Články 1 a 2 nariadenia č. 661/2008 ukladajú konečné antidumpingové clá s rozličnými sadzbami na dusičnan amónny a niektoré hnojivá a ďalšie výrobky s obsahom dusičnanu amónneho, ktoré vyrába spoločnosť Eurochem spolu s prepojenými spoločnosťami, na jednej strane a na všetky ostatné ruské vyvážajúce spoločnosti na druhej strane.
7. Článok 3 ods. 1 nariadenia č. 661/2008 stanovuje:
„1. Dovoz prihlásený na prepustenie do voľného obehu, fakturovaný spoločnosťami, od ktorých Komisia prijala záväzky a ktorých názvy sú uvedené v rozhodnutí Komisie 2008/577/ES, v znení neskorších zmien a doplnení, sa oslobodzuje od antidumpingového cla uloženého podľa článku 2 pod podmienkou, že:
– výrobky sú vyrobené, odoslané a fakturované priamo uvedenými spoločnosťami prvému nezávislému zákazníkovi v Spoločenstve a
– k tomuto dovozu je pripojená faktúra súvisiaca so záväzkom, ktorá je obchodnou faktúrou, a minimálne obsahuje údaje a vyhlásenie ustanovené v prílohe k tomuto nariadeniu a
– tovar prihlásený a predložený colnému orgánu presne zodpovedá opisu na faktúre súvisiacej so záväzkom.“
8. Komisia rozhodnutím 2008/577/ES(4), ktoré je citované v článku 3 nariadenia č. 661/2008, Komisia prijala cenové záväzky, ktoré podľa článku 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva(5) ponúkli ruskí vyvážajúci výrobcovia dusičnanu amónneho „JSC Acron, Veliky Novgorod, Rusko a JSC Dorogobuzh, Dorogobuzh, Rusko, členovia spoločnosti Acron Holding“.
2. Colný kódex
9. Spor vo veci samej vyvoláva aj otázky týkajúce sa výkladu a platnosti ustanovení nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva,(6) konkrétne jeho článku 66 upravujúceho podmienky zrušenia colného vyhlásenia na žiadosť deklaranta, a jeho článku 220 ods. 2 stanovujúceho podmienky dodatočného oslobodenia od výberu dovozného cla v dôsledku chyby colných orgánov, ako aj článku 251 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92,(7) zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 312/2009 zo 16. apríla 2009,(8) ktorý ako výnimku z článku 66 ods. 2 colného kódexu stanovuje podmienky vyhlásenia colného vyhlásenia za neplatné po prepustení tovaru.
10. Obsah týchto ustanovení budem v prípade potreby citovať v nasledujúcich úvahách.
II – Skutkové okolnosti sporu vo veci samej
11. Dôvodom sporu vo veci samej je rozhodnutie, ktorým Maksu‑ ja Tolliameti Ida maksu‑ ja tollikeskus (daňové a colné orgány – daňové a colné ústredie východ)(9) požiadali spoločnosť Baltic Agro AS (ďalej len „Baltic Agro“) na základe dodatočnej kontroly o zaplatenie antidumpingového cla a DPH na dovoz hnojiva na báze dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku.
12. V prípade predmetného antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, ktoré bolo pôvodne uložené viackrát zmeneným a doplneným nariadením č. 2022/95, ide o clo uložené nariadením č. 661/2008.
13. V prejednávanej veci spoločnosť Baltic Agro nakúpila od októbra 2009 do januára 2010 niekoľko ton hnojiva na báze dusičnanu amónneho od spoločnosti JSC Acron usadenej v Rusku prostredníctvom sprostredkovateľa, estónskej spoločnosti Magnet Group OÜ.(10) Na tento účel bolo uzatvorených niekoľko kúpnych zmlúv medzi spoločnosťami Magnet Group a JSC Acron na jednej strane a medzi spoločnosťami Magnet Group a Baltic Agro na druhej strane.
14. V januári a februári 2010 podali dvaja colní zástupcovia päť colných vyhlásení na tento dovoz, v ktorých bola ako príjemca dovezeného tovaru uvedená spoločnosť Baltic Agro a ako odosielateľ dvakrát spoločnosť JSC Acron a trikrát lotyšská dopravná spoločnosť OOO Ventoil.
15. Dňa 1. marca a 23. apríla 2010 podali uvedení colní zástupcovia na MTA žiadosť o vyhlásenie týchto vyhlásení za neplatné, lebo ako príjemca v nich bola uvedená spoločnosť Baltic Agro namiesto spoločnosti Magnet Group.
16. Dňa 3. marca 2010 vykonali MTA dodatočnú kontrolu piatich colných vyhlásení, ktorá mala objasniť, či bola colná hodnota dovezeného tovaru, ako aj výpočet a úhrada dovozného cla správna.
17. Dňa 31. mája 2010 MTA na základe vykonanej dodatočnej kontroly prijali dve rozhodnutia, ktorými vymerali spoločnosti Baltic Agro clo a DPH na dovezený tovar vzhľadom na to, že podmienky oslobodenia od cla uvedené v článku 3 ods. 1 nariadenia č. 661/2008 neboli splnené.
18. Dňa 31. mája 2010 podala spoločnosť Baltic Agro žalobu proti týmto rozhodnutiam na Tartu Halduskohus (Správny súd v Tartu, Estónsko), v ktorej tvrdila, že skutočnosť, že pri predmetnom dovoze využila služby sprostredkovateľskej spoločnosti, je z daňového hľadiska nepodstatná.
19. Jej žaloba bola zamietnutá rozsudkom z 25. apríla 2011. Tartu Halduskohus konštatoval, že spoločnosť Baltic Agro nemôže byť oslobodená od cla vzhľadom na to, že nenadobudla dovezený tovar priamo od výrobcu.
20. Dňa 25. mája 2011 spoločnosť Baltic Agro podala odvolanie na Tartu Ringkonnakohus (Odvolací správny súd v Tartu, Estónsko), v ktorom navrhovala, aby tento súd zrušil rozsudok Tartu Halduskohus, vyhovel jej žalobe a položil Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku týkajúcu sa výkladu článku 3 ods. 1 nariadenia č. 661/2008.
III – Prejudiciálne otázky a konanie pred Súdnym dvorom
21. Za týchto okolností sa Tartu Ringkonnakohus rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1. Má sa článok 3 ods. 1 nariadenia… č. 661/2008 vykladať v tom zmysle, že dovozca a prvý nezávislý zákazník v Spoločenstve musia byť jedna a tá istá osoba?
2. Má sa článok 3 ods. 1 nariadenia… č. 661/2008 v spojení s rozhodnutím… 2008/577 vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od antidumpingového cla platí len pre prvého nezávislého zákazníka v Spoločenstve, pokiaľ tovar, ktorý mal byť uvedený vo vyhlásení, nepredal, skôr ako podal vyhlásenie?
3. Má sa článok 66 colného kódexu… v spojení s článkom 251 [vykonávacieho] nariadenia… a s ostatnými procesnými ustanoveniami upravujúcimi neskoršie zmeny colného vyhlásenia vykladať v tom zmysle, že ak sa pri dovoze tovaru uvedie vo vyhlásení nesprávny príjemca, musí sa na požiadanie umožniť, aby bolo vyhlásenie aj po prepustení tovaru vyhlásené za neplatné a aby sa opravil zápis o príjemcovi, pokiaľ by v prípade uvedenia správneho príjemcu bolo nutné uplatniť oslobodenie od cla podľa článku 3 ods. 1 nariadenia… č. 661/2008, alebo sa článok 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu… má za týchto okolností vykladať v tom zmysle, že colné orgány nie sú oprávnené vykonať dodatočný zápis do účtovnej evidencie?
4. Pokiaľ bude odpoveď na obe alternatívy tretej otázky záporná, je potom v súlade s článkom 20 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 28 ods. 1 [ZFEÚ] a článkom 31 [ZFEÚ], ak článok 66 colného kódexu… v spojení s článkom 251 [vykonávacieho] nariadenia… a s ostatnými procesnými ustanoveniami upravujúcimi neskoršie zmeny colného vyhlásenia neumožňuje na požiadanie vyhlásiť po prepustení tovaru colné vyhlásenie za neplatné a opraviť zápis týkajúci sa príjemcu, pokiaľ by sa v prípade zápisu správneho príjemcu malo uplatniť oslobodenie od cla upravené v článku 3 ods. 1 nariadenia… č. 661/2008?“
22. Estónska vláda, ako aj Rada Európskej únie a Komisia predložili písomné pripomienky. Keďže Súdny dvor sa domnieval, že má dostatok informácií na to, aby mohol rozhodnúť, na základe článku 76 ods. 2 svojho rokovacieho poriadku ro zhodol, že pojednávanie sa neuskutoční.
IV – O prvej a druhej otázke
A – Úvodné pripomienky
23. Prvými dvoma otázkami, ktoré treba posúdiť spoločne, sa vnútroštátny súd Súdneho dvora v podstate pýta na osobnú pôsobnosť oslobodenia od antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, ktoré vyplýva z uplatnenia článku 3 nariadenia č. 661/2008 v spojení s článkom 1 rozhodnutia 2008/577.
24. Článok 3 nariadenia č. 661/2008 totiž upravuje oslobodenie od antidumpingových ciel, ktoré toto nariadenie ukladá na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, pokiaľ je fakturovaný spoločnosťami, ktorých záväzky prijala Komisia a ktoré sú uvedené v rozhodnutí 2008/577. V článku 1 tohto rozhodnutia sú konkrétne uvedené spoločnosti „JSC Acron, Veliky Novgorod, Rusko a JSC Dorogobuzh, Dorogobuzh, Rusko, členovia spoločnosti Acron Holding“.
25. Toto oslobodenie však podlieha podmienke uvedenej v článku 3 ods. 1 prvej zarážke nariadenia č. 661/2008, podľa ktorej musí byť dovezený tovar vyrobený, odoslaný a fakturovaný priamo týmito spoločnosťami prvému nezávislému zákazníkovi v Spoločenstve. Príloha nariadenia č 661/2008 okrem toho v bode 8 stanovuje, že v obchodnej faktúre, ktorá musí byť pripojená k tovaru dovezenému do Spoločenstva, na ktorý sa vzťahuje záväzok, musí byť uvedený „názov spoločnosti vystupujúcej ako dovozca“.
26. Je však nesporné, že v spore vo veci samej sa dovoz hnojiva s obsahom dusičnanu amónneho spoločnosťou Baltic Agro uskutočnil prostredníctvom estónskej spoločnosti Magnet Group, že faktúry súvisiace so záväzkami boli vystavené v mene spoločnosti Magnet Group a že colné vyhlásenie podala spoločnosť Baltic Agro. Ďalej je nesporné, že MTA odmietli spoločnosti Baltic Agro priznať oslobodenie od antidumpingového cla práve preto, že dovezené hnojivo na báze dusičnanu amónneho nekúpila priamo od spoločnosti JSC Acron.
27. Z tohto dôvodu sa vnútroštátny súd Súdneho dvora na jednej strane presnejšie pýta, či dovozca a prvý nezávislý zákazník musí byť nevyhnutne jedna a tá istá osoba, a na druhej strane, či oslobodenie platí len pre prvého nezávislého zákazníka, ktorý nepredal tovar, skôr než naň podal colné vyhlásenie.
B – Pripomienky účastníkov konania
28. Estónska vláda a Komisia, ktoré sa ako jediné venujú týmto otázkam,(11) sa na základe odlišných úvah zhodne domnievajú, že oslobodenie od antidumpingového cla upravené v článku 3 nariadenia č. 661/2008 sa vzťahuje len na osobu, ktorá je dovozcom a zároveň prvým nezávislým zákazníkom v Spoločenstve, ktorý tovar nepredal, skôr než naň podal colné vyhlásenie.
29. V spore vo veci samej by sa oslobodenie nemohlo vzťahovať na spoločnosť Baltic Agro ani na spoločnosť Magnet Group. Spoločnosť Baltic Agro, ktorá je naozaj dovozcom, nie je prvým nezávislým zákazníkom v Spoločenstve, lebo tovar kúpila od spoločnosti Magnet Group. Spoločnosť Magnet Group je prvým nezávislým zákazníkom v Spoločenstve, ale predala tovar spoločnosti Baltic Agro pred jeho vstupom na colné územie Spoločenstva, pričom spoločnosť Baltic Agro zabezpečila formality spojené s colným vyhlásením.
30. Spoločnosť Baltic Agro sa, naopak, v podstate domnieva, že v nariadení č. 661/2008 nie je nikde uvedené, že dovozca a prvý nezávislý zákazník musí byť tá istá osoba a že práve prvý nezávislý zákazník musí bezpodmienečne podať vyhlásenie vo vlastnom mene, aby mohol byť tovar oslobodený od cla. Okrem toho nie je nijaký dôvod na odmietnutie tohto oslobodenia vzhľadom na to, že neexistujú žiadne pochybnosti v súvislosti s pôvodom, obsahom, množstvom, hodnotou tovaru a totožnosťou kupujúceho ani v súvislosti s dodržaním záväzkov zo strany vyvážajúceho výrobcu.
C – Analýza
31. Z odôvodnenia 159 nariadenia č. 661/2008 vyplýva, že tri podmienky stanovené v jeho článku 3, medzi ktoré patrí podmienka, že dovezený tovar musí byť priamo vyrobený, odoslaný a fakturovaný vyvážajúcimi spoločnosťami prvému nezávislému zákazníkovi v Spoločenstve, sú odôvodnené potrebou, „aby sa ďalej umožnilo Komisii a colným orgánom účinne sledovať dodržiavanie záväzkov spoločností, keď sa predloží žiadosť na prepustenie do voľného obehu príslušnému colnému orgánu“. V odôvodnení 21 rozhodnutia 2008/577 sú uvedené v podstate rovnaké dôvody.
32. Komisia okrem toho vo svojich písomných pripomienkach uviedla, že ustanovenia týkajúce sa priameho predaja majú za cieľ predovšetkým umožniť jej transparentnú kontrolu minimálnych dovozných cien, ku ktorým sa vyvážajúci výrobcovia zaviazali, pričom každý ďalší predaj môže znamenať dodatočné výdavky, ktoré sa na týchto cenách odrazia.
33. Konkrétne požiadavky uvedené v článku 3 ods. 1 prvej zarážke nariadenia č. 661/2008 sú teda odôvodnené najmä úvahami súvisiacimi s tým, aby Komisia i príslušné orgány členských štátov mohli kontrolovať, či si vyvážajúci výrobcovia plnia záväzky, na základe ktorých môžu byť oslobodení od antidumpingového cla na dusičnan amónny.
34. V tomto smere možno poukázať na to, že tieto požiadavky nefigurovali v predchádzajúcom mechanizme zavedenom právnou úpravou, ktorou bolo uložené antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, a to nariadením Rady (ES) č. 993/2004(12) . Týmto nariadením, ktoré bolo prijaté s cieľom prispôsobiť uvedenú právnu úpravu pri príležitosti pristúpenia desiatich nových členských štátov k Európskej únii 1. mája 2004, bol totiž do nariadenia Rady (ES) č. 658/2002(13) doplnený článok 1a obsahujúci podobné požiadavky, ale také isté, akou je požiadavka stanovená v článku 3 ods. 1 prvej zarážke nariadenia č. 661/2008.(14) Uvedená požiadavka nebola ani súčasťou nariadení o prijatí záväzkov, ktorými je podmienené oslobodenie od cla stanovené v nariadení č. 993/2004.(15)
35. V nariadení č. 661/2008 ani v rozhodnutí 2008/577 však nie sú podrobnejšie uvedené osobitné dôvody zavedenia tejto novej požiadavky.
36. Treba teda konštatovať, že nariadenie č. 661/2008 ani rozhodnutie 2008/577 neumožňuje určiť, či dovozca a prvý nezávislý zákazník musí byť nevyhnutne jedna a tá istá osoba, ani pochopiť, prečo by to tak nutne malo byť.
37. Požiadavky uvedené v článku 3 ods. 1 prvej zarážke nariadenia č. 661/2008, ktoré sú v súlade so samotnou filozofiou záväzkov a požiadaviek na kontrolu, ktoré z nich vyplývajú, však veľmi jasne podmieňujú oslobodenie od antidumpingového cla najmä tým, že dovážaný tovar musí byť priamo fakturovaný a odoslaný vyvážajúcim výrobcom prvému nezávislému zákazníkovi v Spoločenstve.
38. Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania však jasne vyplýva, že spoločnosť Baltic Agro nemožno považovať za subjekt, ktorý splnil túto dvojitú podmienku.
39. Okrem toho nebolo preukázané a nijaký účastník konania dokonca ani netvrdí, že tieto požiadavky sú zjavne nevhodné na dosiahnutie cieľa kontroly, ktorý sledujú, alebo neprimerané.
40. Vzhľadom na to navrhujem aby Súdny dvor odpovedal na prvú a druhú prejudiciálnu otázku tak, že článok 3 nariadenia č. 661/2008 sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od antidumpingového cla, ktoré stanovuje v prospech vyvážajúcich výrobcov uvedených v rozhodnutí 2008/577, sa vzťahuje len na tovar priamo fakturovaný a odoslaný týmito výrobcami prvému nezávislému zákazníkovi v Spoločenstve, ktorý ho nepredal, skôr než podal colné vyhlásenie.
V – O tretej a štvrtej otázke
A – Úvodné pripomienky
41. Treťou otázkou vnútroštátny súd kladie Súdnemu dvoru dvojitú otázku týkajúcu sa výkladu viacerých ustanovení colného kódexu a vykonávacieho nariadenia. V prvom rade sa pýta, či vnútroštátne colné orgány môžu na základe žiadosti vyhlásiť colné vyhlásenie za neplatné po prepustení tovaru podľa článku 66 colného kódexu a článku 251 vykonávacieho nariadenia, pokiaľ je dôvodom tejto žiadosti nesprávne uvedený príjemca tovaru a uvedený tovar by bol bez tejto chyby oslobodený od antidumpingového cla. Ďalej sa alternatívne pýta, či sa má článok 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu za takých okolností, akými sú okolnosti sporu vo veci samej, vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby uvedené orgány vykonali dodatočný zápis tohto cla do účtovnej evidencie.
42. Štvrtou otázkou, ktorá je podmienená odpoveďou na tretiu otázku, kladie vnútroštátny súd Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku týkajúcu sa posúdenia platnosti článku 66 colného kódexu v spojení s článkom 251 vykonávacieho nariadenia. Konkrétne sa pýta, či je zlučiteľné s článkom 20 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), článkom 28 ods. 1 ZFEÚ a článkom 31 ZFEÚ, ak nie je možné v dôsledku týchto ustanovení na požiadanie vyhlásiť nesprávne colné vyhlásenie za neplatné, a teda ani využiť oslobodenie od antidumpingového cla upravené v článku 3 nariadenia č. 661/2008.
B – Zhrnutie pripomienok
43. Estónska vláda sa domnieva, že tretia a štvrtá otázka sú neprípustné vzhľadom na to, že vychádzajú z nesprávneho predpokladu, podľa ktorého colné vyhlásenie bolo chybné, pokiaľ ide o uvedenie príjemcu tovaru. Keďže colné formality spojené s prepustením tovaru do voľného obehu zabezpečila spoločnosť Baltic Agro, spoločnosť Magnet Group nemohla byť v colnom vyhlásení uvedená ako príjemca tovaru. V dôsledku toho sa na situáciu, ktorá je predmetom sporu vo veci samej, nevzťahuje ani jeden z prípadov uvedených v článku 66 colného kódexu a článku 251 vykonávacieho nariadenia alebo v článku 220 ods. 2 colného kódexu. V každom prípade colný kódex a vykonávacie nariadenie nie sú nezlučiteľné s článkom 20 Charty, článkom 28 ods. 1 ZFEÚ a článkom 31 ZFEÚ.
44. Rada, ktorá uvádza len odpoveď na štvrtú otázku, sa domnieva, že zásadu rovnosti zaručenú v článku 20 Charty nemožno uplatniť v prípade nesprávneho vyplnenia colného vyhlásenia.
45. Komisia sa v podstate domnieva, že podmienky uplatnenia článku 66 colného kódexu a článku 251 vykonávacieho nariadenia alebo článku 220 ods. 2 colného kódexu nie sú splnené. Zásada rovnosti sa okrem toho neuplatňuje za takých okolností, akými sú okolnosti sporu vo veci samej.
C – Analýza
46. Po prvé treba pripomenúť, že článok 66 ods. 1 colného kódexu umožňuje, aby colný deklarant dosiahol, že príslušné colné orgány vyhlásia za neplatné colné vyhlásenie, ktoré podal a ktoré tieto orgány prijali, čo znamená výnimku zo zásady neodvolateľnosti colného vyhlásenia, pod podmienkou, že deklarant preukáže, že tovar bol omylom prihlásený do colného režimu zodpovedajúcemu tomuto vyhláseniu.(16) Článok 66 ods. 2 colného kódexu však stanovuje, že vyhlásenie nemožno vyhlásiť za neplatné po prepustení tovaru s výnimkou prípadov vymedzených v článku 251 vykonávacieho nariadenia.
47. Ako však zdôraznila Komisia, článok 66 colného kódexu sa neuplatní za takých okolností, akými sú okolnosti sporu vo veci samej, keďže ani jeden z účastníkov konania netvrdí, že tovar bol omylom prepustený do colného režimu navrhnutého v colnom vyhlásení, t. j. do voľného obehu, ale tvrdí sa len to, že v tomto vyhlásení bol nesprávne uvedený príjemca tovaru, a to spoločnosť Baltic Agro namiesto spoločnosti Magnet Group.
48. Ako okrem toho uvádza estónska vláda, nie sú splnené ani podmienky uplatnenia článku 78 colného kódexu, ktorý umožňuje, aby vnútroštátne colné orgány opravili chybné colné vyhlásenie, lebo zápis príjemcu tovaru nie je vzhľadom na okolnosti sporu vo veci samej nesprávny.
49. Po druhé treba pripomenúť, že článok 220 ods. 2 colného kódexu vymedzuje podmienky, za akých možno dlžníka oslobodiť od dodatočného výberu dovozného cla v dôsledku chyby colných orgánov.(17)
50. Ako však zdôraznila Komisia, nikdy nebolo tvrdené, že vnútroštátne colné orgány sa v spore vo veci samej dopustili omylu, keďže otázka vnútroštátneho súdu, naopak, vychádza len z toho, že v colnom vyhlásení bol uvedený nesprávny príjemca. Povinnosť uviesť presné informácie však má colný deklarant.(18)
51. Z týchto úvah vyplýva, že tretia otázka vnútroštátneho súdu sa týka ustanovení práva Únie, ktoré vzhľadom na uvedené skutkové okolnosti zjavne nemožno uplatniť na okolnosti sporu vo veci samej. Za týchto okolností sa domnievam, že tretia otázka je bezpredmetná a nie je potrebné na ňu odpovedať.
52. Po tretie nemožno vychádzať z toho, že rovnosť práv zaručená článkom 20 Charty môže viesť ku konštatovaniu neplatnosti colnej právnej úpravy Únie z toho dôvodu, že neumožňuje spoločnosti Baltic Agro dosiahnuť vyhlásenie neplatnosti colného vyhlásenia a v dôsledku toho oslobodenie od antidumpingového cla upravené v článku 3 nariadenia č. 661/2008.
53. Vnútroštátny súd v tomto smere v podstate uviedol, že treba porovnať situáciu dovážajúceho podniku, ktorý by vo svojom colnom vyhlásení uviedol ako príjemcu tovaru prvého nezávislého zákazníka v Únii, so situáciou dovážajúceho podniku, ktorý by vo svojom colnom vyhlásení uviedol ako príjemcu tovaru dovozcu, ktorý využil služby sprostredkovateľa. Nerovnosť zaobchádzania spočíva v tom, že prvý podnik by bol oslobodený od antidumpingového cla, zatiaľ čo druhý nie.
54. V tomto smere treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry zásada rovnosti zaobchádzania, ktorá predstavuje všeobecnú zásadu práva Únie zakotvenú v článkoch 20 a 21 Charty(19), bráni tomu, aby sa s porovnateľnými situáciami zaobchádzalo rozdielne alebo aby sa s rozdielnymi situáciami zaobchádzalo rovnako, pokiaľ také zaobchádzanie nie je objektívne odôvodnené.
55. S porovnaním navrhnutým zo strany vnútroštátneho súdu však nemožno súhlasiť. Nemožno totiž vychádzať z toho, že dovozca, ktorý nedodržal formálne požiadavky uvedené v článku 3 nariadenia č. 661/2008, je v rovnakej situácii ako dovozca, ktorý ich dodržal. Článok 20 Charty by prípadne mohol uvedeným požiadavkám brániť, pokiaľ by bolo potrebné konštatovať, že sú nerozumné, svojvoľné alebo zjavne neprimerané cieľu sledovanému právnou úpravou, ktorá ich stanovuje. Zo spisu však nijako nevyplýva, že by v spore vo veci samej bolo uvedené také tvrdenie, a na základe posúdenia tohto ustanovenia nemožno konštatovať, že by to tak bolo.
56. Okrem toho nemožno vychádzať z toho, že uloženie antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amónneho spoločnosti Baltic Agro predstavuje porušenie právneho ustanovenia spoločného colného sadzobníka, a teda článku 28 ods. 1 ZFEÚ a článku 31 ZFEÚ. Ako vyplýva z predchádzajúcich úvah, výber tohto cla je v konečnom dôsledku skôr výsledkom nedodržania požiadaviek stanovených v článku 3 nariadenia č. 661/2008, ako uplatnenia colných predpisov Únie. Aj keby spoločnosť Baltic Agro bola schopná dosiahnuť vyhlásenie neplatnosti colného vyhlásenia a opravu zápisu o príjemcovi v tomto vyhlásení na spoločnosť Magnet Group, v každom prípade by vzhľadom na okolnosti sporu vo veci samej nesplnila uvedené požiadavky.
57. Vzhľadom na to navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na štvrtú prejudiciálnu otázku v tom zmysle, že z jej preskúmania nevyplynula nijaká skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 66 colného kódexu v spojení s článkom 251 vykonávacieho nariadenia z hľadiska článku 20 Charty, článku 28 ods. 1 ZFEÚ a článku 31 ZFEÚ.
VI – Návrh
58. Navrhujem teda, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálne otázky položené Tartu Ringkonnakohus takto:
1. Článok 3 nariadenia Rady č. 661/2008 z 8. júla 2008, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 a po predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od antidumpingového cla, ktoré stanovuje v prospech vyvážajúcich výrobcov uvedených v rozhodnutí Komisie 2008/577/ES z 4. júla 2008, ktorým sa prijíma záväzok ponúknutý v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku a na Ukrajine, sa vzťahuje len na tovar priamo fakturovaný a odoslaný týmito výrobcami prvému nezávislému zákazníkovi v Európskej únii, ktorý ho nepredal, skôr než podal colné vyhlásenie.
2. Z preskúmania štvrtej prejudiciálnej otázky položenej vnútroštátnym súdom nevyplynula nijaká skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 66 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006 v spojení s článkom 251 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 312/2009 zo 16. apríla 2009 z hľadiska článku 20 Charty základných práv Európskej únie, článku 28 ods. 1 ZFEÚ a článku 31 ZFEÚ.
(1) .
(2)
–	Nariadenie, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. ES L 198, s. 1) [ neoficiálny preklad ].
(3)
–	Nariadenie z 8. júla 2008, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 a po predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 185, s. 1).
(4)
–	Rozhodnutie z 4. júla 2008, ktorým sa prijíma záväzok ponúknutý v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku a na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 185, s. 43).
(5)
–	Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45.
(6)
–	Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307, zmenený a doplnený nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006 (Ú. v. EÚ L 363, s. 1, ďalej len „colný kódex“).
(7)
–	Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3, ďalej len „vykonávacie nariadenie“.
(8)
–	Ú. v. EÚ L 98, s. 3.
(9)
–	Ďalej len „MTA“.
(10)
–	Ďalej len „Magnet Group“.
(11)
–	Rada vo svojich písomných pripomienkach odpovedala len na tretiu a štvrtú otázku.
(12)
–	Nariadenie zo 17. mája 2004, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 658/2002, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, a (ES) č. 132/2001, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovozy dusičnanu amónneho s pôvodom v Poľsku a na Ukrajine, a ktorým sa zastavuje antidumpingové konanie týkajúce sa dovozov s pôvodom v Litve (Ú. v. EÚ L 182, s. 28).
(13)
–	Nariadenie z 15. apríla 2002, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. ES L 102, s. 1; Mim. vyd. 11/041, s. 67).
(14)
–	Ako vyplýva z vysvetlení uvedených najmä v odôvodneniach 9, 10 a 17 nariadenia č. 993/2004, jeho cieľom bolo zaviesť osobitné zaobchádzanie v podobe oslobodenia výlučne dovozu dusičnanu amónneho v desiatich nových členských štátoch, aby uplatnenie antidumpingového cla na dusičnan amónny s pôvodom v Rusku, ktoré bolo v tom čase stanovené nariadením č. 658/2002, nemalo za následok prudký nárast cien v týchto krajinách, nedostupnosť dusičnanu amónneho pre koncových používateľov a narušenie tradičných obchodných tokov.
(15)
–	Nariadenie Komisie (ES) č. 1001/2004 zo dňa 18. mája 2004 o prijatí záväzkov ponúknutých v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozov dusičnanu amónneho pôvodom z Ruskej federácie a Ukrajiny a o zavedení registrácie dovozov dusičnanu amónneho pôvodom z Ruskej federácie alebo Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 183, s. 13); nariadenie Komisie (ES) č. 1996/2004 z 19. novembra 2004, ktorým sa prijímajú záväzky ponúkané v súvislosti s antidumpingovým konaním, ktoré sa týka dovozov dusičnanu amónneho s pôvodom v Ruskej federácii a Ukrajine a naďalej zavádza registráciu dovozov dusičnanu amónneho s pôvodom v Ruskej federácii alebo Ukrajine (Ú. v. EÚ L 344, s. 24).
(16)
– Pozri rozsudok z 15. septembra 2011, DP group (C‑138/10, Zb. s. I‑8369, body 41 a 42).
(17)
– Pozri najmä rozsudok z 9. marca 2006, Beemsterboer Coldstore Services (C‑293/04, Zb. s. I‑2263).
(18)
– Pozri rozsudok DP group, už citovaný, body 39 a 40.
(19)
– Pozri najmä rozsudky zo 14. septembra 2010, Akzo Nobel Chemicals a Akcros Chemicals/Komisia (C‑550/07 P, Zb. s. I‑8301, bod 54), a zo 17. októbra 2013, Schaible (C‑101/12, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 76).