62019TJ0744_RES
Vec T‑744/19
Methanol Holdings (Trinidad) Ltd
proti
Európskej komisii
Rozsudok Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) zo 14. septembra 2022
„Dumping – Dovoz zmesí močoviny a dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, na Trinidade a Tobagu a v Spojených štátoch – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2019/1688 – Článok 3 ods. 1 až 3 a 5 až 8 nariadenia (EÚ) 2016/1036 – Predaj prostredníctvom prepojených spoločností – Vytvorenie vývoznej ceny – Ujma spôsobená výrobnému odvetviu Únie – Výpočet cenového podhodnotenia – Príčinná súvislosť – Článok 9 ods. 4 nariadenia 2016/1036 – Výpočet rozpätia ujmy – Odstránenie ujmy“
Spoločná obchodná politika – Obrana proti dumpingovým praktikám – Ujma – Preukázanie príčinnej súvislosti – Povinnosti inštitúcií – Výpočet cenového podhodnotenia sporných dovozov – Použitie vytvorenej vývoznej ceny – Prípustnosť
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2016/1036, článok 2 ods. 9 a článok 3 ods. 1 až 3)
(pozri body 54 – 58)
Spoločná obchodná politika – Obrana proti dumpingovým praktikám – Dumpingové rozpätie – Stanovenie vývoznej ceny – Použitie vytvorenej vývoznej ceny – Podmienky – Spojenie medzi vývozcom a dovozcom
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2016/1036, článok 2 ods. 8 a 9)
(pozri body 60 – 63)
Spoločná obchodná politika – Obrana proti dumpingovým praktikám – Ujma – Preukázanie príčinnej súvislosti – Povinnosti inštitúcií – Výpočet cenového podhodnotenia sporných dovozov – Povinnosť vykonať spravodlivé porovnanie medzi cenou dotknutého výrobku a cenou podobného výrobku výrobného odvetvia Únie – Porovnanie cien dosiahnutých na rovnakej úrovni obchodu – Potreba porovnávať ceny na určitej úrovni obchodu – Neexistencia
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2016/1036, článok 1 ods. 1 a článok 3 ods. 2)
(pozri body 74 – 85, 90 – 92)
Spoločná obchodná politika – Obrana proti dumpingovým praktikám – Voľná úvaha inštitúcií – Súdne preskúmanie – Hranice
(pozri bod 86)
Zhrnutie
Európska komisia na základe podnetu prijala vykonávacie nariadenie 2019/1688 (
1
), ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz zmesí močoviny a dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, na Trinidade a Tobagu a v Spojených štátoch amerických.
Žalobkyňa, Methanol Holdings (Trinidad) Ltd, je spoločnosť so sídlom na Trinidade a Tobagu, ktorá vyrába a vyváža dotknutý výrobok do Európskej únie prostredníctvom prepojeného dovozcu. Žalobkyňa podala žalobu o neplatnosť napadnutého nariadenia.
Zamietnutím tejto žaloby Všeobecný súd potvrdil možnosť použiť vytvorené vývozné ceny na účely výpočtu cenového podhodnotenia. Všeobecný súd tiež uplatnil a objasnil judikatúru týkajúcu sa povinnosti Komisie vykonať pri výpočte rozpätí cenového podhodnotenia dovozov spravodlivé porovnanie cien na rovnakej úrovni obchodu s cieľom posúdiť existenciu ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie v dôsledku týchto dovozov.
Posúdenie Všeobecným súdom
V prvom rade, pokiaľ ide o použitie vytvorených vývozných cien na účely výpočtu cenového podhodnotenia, Všeobecný súd uviedol, že podľa článku 3 ods. 2 základného antidumpingového nariadenia (
2
) je vymedzenie ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu založené na nesporných dôkazoch a zahŕňa objektívne preskúmanie, okrem iného, vplyvu dovozov na ceny podobných výrobkov na trhu Únie, a že na tento účel je potrebné zvážiť, či dumpingové dovozy nepredstavujú značné cenové podhodnotenie v porovnaní s cenou podobného výrobku.
Všeobecný súd ďalej uviedol, že tieto ustanovenia nestanovujú osobitnú metódu na určenie účinkov dumpingových dovozov na ceny podobných výrobkov výrobného odvetvia Únie. Z tohto vyplýva, že Komisia je oprávnená určiť existenciu ujmy na základe vytvorených vývozných cien v súlade s článkom 2 ods. 9 základného antidumpingového nariadenia, ktorý sa týka stanovenia dumpingu.
V prejednávanej veci Všeobecný súd v podstate konštatoval, že použitie vytvorenej vývoznej ceny bolo odôvodnené, lebo vývozná cena uvedená žalobkyňou v colnom vyhlásení je nespoľahlivá z dôvodu existencie vzťahu medzi žalobkyňou a jej prepojeným dovozcom v rámci skupiny.
V druhom rade, pokiaľ ide o posúdenie cenového podhodnotenia dovozov porovnaním s cenou podobného výrobku výrobného odvetvia Únie, Všeobecný súd konštatoval, že v rámci výpočtu cenového podhodnotenia vykonaného v predbežnom vykonávacom nariadení (
3
) a znova použitého v napadnutom nariadení na účely konečného výpočtu Komisia nevykonala porovnanie na rovnakej úrovni obchodu. Komisia teda vo vzťahu k vyvážajúcim výrobcom znížila ceny ich predaja v Únii o sumu predajných, všeobecných a administratívnych nákladov (ďalej len „PVA náklady“) a zisku ich prepojených obchodných spoločností v Únii, zatiaľ čo vo vzťahu k predaju výrobného odvetvia Únie prostredníctvom prepojených obchodníkov takýto odpočet neurobila.
Keďže táto metóda výpočtu bola v rozsudku vo veci Jindal (
4
) vyhlásená za nezlučiteľnú s článkom 3 ods. 2 základného antidumpingového nariadenia, Komisia v štádiu napadnutého nariadenia doplnila svoj predbežný výpočet o dva dodatočné výpočty, ktoré Všeobecný súd postupne preskúmal.
Pokiaľ ide predovšetkým o prvý z týchto dodatočných výpočtov, Všeobecný súd uviedol, že Komisia odpočítala PVA náklady a zisk od predajných cien účtovaných prepojenými subjektmi výrobcov z Únie. Tým v súlade so svojimi povinnosťami dostala ceny používané pre výrobcov z Únie na rovnakú úroveň obchodu ako ceny vyvážajúcich výrobcov.
V reakcii na tvrdenia žalobkyne spochybňujúce tento výpočet Všeobecný súd spresnil, že požiadavka objektívneho a spravodlivého porovnania neprejudikuje úroveň obchodu, na ktorej má Komisia porovnávať ceny, ale znamená len to, že toto porovnanie sa má vykonať na rovnakej úrovni obchodu, tak pokiaľ ide o ceny výrobcov z Únie, ako aj o ceny vyvážajúcich výrobcov.
Všeobecný súd tiež uviedol dôvody, prečo sa na tento výpočet neuplatňuje prístup prijatý vo veci Kazchrome (
5
). Okrem iného uviedol, že v danom prípade sa vec netýkala odpočítania PVA nákladov a zisku od predajných cien a že Všeobecný súd v uvedenom rozsudku v každom prípade vo všeobecnosti nevylúčil možnosť zohľadniť na účely výpočtu cenového podhodnotenia ceny CIF (náklady, poistenie a prepravné) po preclení v prístavoch colného konania vyvážajúcich výrobcov.
Ďalej, pokiaľ ide o druhý doplňujúci výpočet, Všeobecný súd konštatoval, že Komisia vylúčila z výpočtu cenového podhodnotenia predaj výrobného odvetvia Únie prostredníctvom prepojených strán, ktorý predstavoval 40 % predaja strán zaradených do vzorky Únie. Všeobecný súd v tejto súvislosti konštatoval, že vzhľadom na to, že existencia cenového podhodnotenia bola v rámci prvého dodatočného výpočtu z právneho hľadiska dostatočne preukázaná, a vzhľadom na to, že druhý dodatočný výpočet, vykonaný subsidiárne, nespochybňuje existenciu cenového podhodnotenia, ani druhý dodatočný výpočet cenového podhodnotenia nemožno platne použiť na spochybnenie zákonnosti napadnutého nariadenia.
Všeobecný súd pre úplnosť dodal, že v rozpore s tvrdením žalobkyne Komisia nijako neporovnávala predaj výrobného odvetvia Únie nezávislým zákazníkom na jednej strane s predajom žalobkyne prepojeným stranám na druhej strane, keďže zohľadnila predaj vyvážajúcich výrobcov nezávislým zákazníkom riadne upravený na úroveň CIF. Žalobkyňa tiež nepreukázala, že upravená cena vyvážajúcich výrobcov nezahŕňa rovnaké cenové zložky ako cena výrobcov z Únie. PVA náklady a zisk prepojených predajných subjektov sa totiž nezohľadnili v nijakom bode porovnania.
Na záver Všeobecný súd uviedol, že okrem cenového podhodnotenia bolo účinkom dumpingového dovozu v každom prípade stlačenie cien na trhu Únie a zníženie cien. Tieto ukazovatele potvrdzujú existenciu ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie.
Preto aj za predpokladu, že sa Komisia dopustila pochybenia pri predbežnom výpočte rozpätia cenového podhodnotenia, dodatočné faktory, ktoré Komisia zohľadnila pri preskúmaní účinkov na ceny v napadnutom nariadení, viedli k neutralizácii uvedeného pochybenia.
(
1
)	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/1688 z 8. októbra 2019, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz zmesí močoviny a dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, na Trinidade a Tobagu a v Spojených štátoch amerických (Ú. v. EÚ L 258, 2019, s. 21; ďalej len „napadnuté nariadenie“).
(
2
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21; ďalej len „základné antidumpingové nariadenie“).
(
3
)	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/576 z 10. apríla 2019, ktorým sa ukladá predbežné antidumpingové clo na dovoz zmesí močoviny a dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, na Trinidade a Tobagu a v Spojených štátoch amerických (Ú. v. EÚ L 100, 2019, s. 7).
(
4
)	Rozsudok z 10. apríla 2019, Jindal Saw a Jindal Saw Italia/Komisia (T‑301/16, EU:T:2019:234; ďalej len „rozsudok Jindal“).
(
5
)	Rozsudok z 30. novembra 2011, Transnational CompanyKazchrome a ENRC Marketing/Rada a Komisia (T‑107/08, EU:T:2011:704).