ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA (odvolacia komora)
z 26. novembra 2008
Vec T‑284/07 P
Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
proti
Adelaide Lópezovej Teruelovej
„Odvolanie – Verejná služba – Úradníci – Prípustnosť – Invalidita – Žiadosť o zvolanie posudkovej komisie – Presne vymedzená právomoc menovacieho orgánu“
Predmet: Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 22. mája 2007, López Teruel/ÚHVT (F‑97/06,
zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku
Rozhodnutie: Odvolanie sa zamieta. Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) je povinný nahradiť trovy konania.
Abstrakt
1.      Odvolanie – Prípustnosť – Posúdenie vzhľadom na predmet konania v tomto stupni – Účastník konania, ktorý vo svojich návrhoch
nebol vôbec úspešný alebo bol len čiastočne úspešný pred Súdom pre verejnú službu
(Štatút Súdneho dvora, príloha I článok 9)
2.      Odvolanie – Dôvody – Preskúmanie určenia predmetu žaloby, ktoré vykonal Súd pre verejnú službu, Súdom prvého stupňa
[Rokovací poriadok Súdu pre verejnú službu, článok 44 ods. 1 písm. c)]
3.      Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie skutkového stavu – Neprípustnosť – Preskúmanie posúdenia dôkazov Súdom prvého stupňa
– Vylúčenie okrem prípadov skreslenia
(Štatút Súdneho dvora, príloha I článok 11 ods. 1)
4.      Úradníci – Invalidita – Začatie konania o invalidite
(Služobný poriadok úradníkov, článok 78 prvý odsek; príloha VIII článok 13 ods. 1)
5.      Odvolanie – Dôvody – Dôvod uvedený prvýkrát v konaní o odvolaní – Neprípustnosť
(Štatút Súdneho dvora, príloha I článok 11 ods. 1)
6.      Úradníci – Invalidita – Začatie konania o invalidite – Podmienky – Začatie na základe žiadosti dotknutej osoby – Presne vymedzená
právomoc administratívy
(Služobný poriadok úradníkov, článok 78 prvý odsek; príloha VIII článok 13 ods. 1)
1.      Keďže podmienky prípustnosti odvolaní stanovené v článku 9 druhom odseku prílohy I Štatútu Súdneho dvora sa posudzujú s ohľadom
a výlučne na predmet konania, účastník konania sa môže odvolať proti rozsudku Súdu pre verejnú službu založeného na zásadách
vyplývajúcich z iného rozsudku, ktorý nadobudol právoplatnosť, a to aj vtedy, keď Súd pre verejnú službu v rozsudku, ktorý
je predmetom odvolania, preskúmal podobné právne otázky. Okolnosť, že v odôvodnení jedného rozsudku Súdu pre verejnú službu,
ktorý nadobudol právoplatnosť, sa vyhovelo určitému žalobnému dôvodu, nebráni odvolateľovi prípustným odvolaním napadnúť v inej
veci posúdenie Súdom pre verejnú službu podobného žalobného dôvodu ako toho, ktorý bol preskúmaný v danom právoplatnom rozsudku.
Navyše z článku 9 druhého odseku prílohy I Štatútu Súdneho dvora vyplýva, že na to, aby účastník konania mohol podať odvolanie
na Súd prvého stupňa stačí, aby vo svojich návrhoch nebol vôbec úspešný alebo bol len čiastočne úspešný.
(pozri body 23 – 26)
Odkaz: Súdny dvor, 5. októbra 2000, Rada/Chvatal a i., C‑432/98 P a C‑433/98 P, Zb. s. I‑8535, body 22 a 24; Súd pre verejnú
službu, 16. januára 2007, Gesner/ÚHVT, F‑119/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke
2.      Určenie predmetu žaloby vo vyhlásenom rozsudku Súdu pre verejnú službu predstavuje právnu otázku, ktorú je možné predložiť
v rámci odvolania na preskúmanie Súdom prvého stupňa. V tejto súvislosti žaloba predstavuje akt, ktorým sa začína konanie,
v ktorom je povinnosťou účastníkov konania určiť predmet konania.
(pozri body 33 a 34)
Odkaz: Súdny dvor, 8. novembra 2007, Belgicko/Komisia, C‑242/07 P, Zb. s. I‑9757, bod 41; Súdny dvor, 18. decembra 2007, Weißenfels/Parlament,
C‑135/06 P, Zb. s. I‑12041, body 51 až 57
3.      Prvostupňový súd, v tomto prípade Súd pre verejnú službu, je ako jediný príslušný jednak zistiť skutkový stav okrem prípadu,
že by vecná nesprávnosť jeho zistení vyplývala z písomností v spise, ktoré mu boli predložené, a takisto tento skutkový stav
posúdiť. Posúdenie skutkového stavu teda nepredstavuje, okrem prípadu skreslenia dôkazov predložených tomuto súdu, právnu
otázku, ktorá by ako taká podliehala preskúmaniu Súdom prvého stupňa ako odvolacieho súdu. Takéto skreslenie musí zjavne vyplývať
z písomností v spise bez toho, aby bolo potrebné vykonať nové posúdenie skutkového stavu a dôkazov.
(pozri body 46 a 47)
Odkaz: Súdny dvor, 18. mája 2006, Archer Daniels Midland a Archer Daniels Midland Ingredients/Komisia, C‑397/03 P, Zb. s. I‑4429,
bod 85; Súdny dvor, 21. septembra 2006, JCB Service/Komisia, C‑167/04 P, Zb. s. I‑8935, body 107 a 108; Súd prvého stupňa
12. júla 2007, Beau/Komisia, T‑252/06 P, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, body 45 až 47
4.      Súd pre verejnú službu sa nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď na základe článku 78 prvého odseku služobného poriadku
a článku 13 ods. 1 prílohy VIII služobného poriadku posúdil zákonnosť žiadosti úradníka o zvolanie posudkovej komisie. Zo
znenia uvedených ustanovení totiž vyplýva, že úradník, ktorý nedovŕšil 65 rokov veku, ktorý kedykoľvek počas obdobia, v ktorom
získaval práva na dôchodok, je uznaný posudkovou komisiou za osobu trpiacu úplnou trvalou invaliditou, ktorá mu bráni v plnení
povinností zodpovedajúcich pracovnému miestu v jeho profesijnej kategórii, a ktorý musí z týchto dôvodov skončiť svoju službu
v Spoločenstvách, má počas trvania tejto práceneschopnosti nárok na podporu v invalidite. Na zabezpečenie účinnosti tohto
práva, ktoré môže byť priznané až po skončení konania o invalidite, je potrebné predpokladať, že toto právo nevyhnutne zahŕňa
aj právo takého úradníka vyzvať menovací orgán na začatie uvedeného konania.
(pozri body 65 – 67)
Odkaz: Súdny dvor, 17. mája 1984, Bähr/Komisia, 12/83, Zb. s. 2155, body 12 a 13; Súd prvého stupňa, 26. februára 2003, Nardone/Komisia,
T‑59/01, Zb. VS s. I‑A‑55, II‑323, body 31 a 32
5.      Keďže v rámci odvolania je právomoc Súdu prvého stupňa obmedzená na posúdenie právnych záverov, ktoré boli dané žalobnými
dôvodmi prejednávanými pred Súdom pre verejnú službu, tvrdenie uvedené v odvolaní, ktoré však nebolo uplatnené v konaní pred
Súdom pre verejnú službu, musí byť zamietnuté ako neprípustné.
(pozri body 72 a 73)
Odkaz: Súdny dvor, 1. júna 1994, Komisia/Brazzelli Lualdi a i., C‑136/92 P, Zb. s. I‑1981, bod 59; Súdny dvor, 7. novembra
2002, Glencore a Compagnie Continentale/Komisia, C‑24/01 P a C‑25/01 P, Zb. s. I‑10119, bod 62; Súdny dvor, 28. septembra
2006, El Corte Inglés/ÚHVT a Pucci, C‑104/05 P, neuverejnený v Zbierke, bod 40
6.      Na základe žiadosti, ktorou úradník navrhuje začať konanie o invalidite, je menovací orgán v zásade povinný podľa ustanovení
článku 78 služobného poriadku v spojení s článkom 13 ods. 1 prílohy VIII služobného poriadku, začať uvedené konanie. Tieto
ustanovenia priznávajú danému orgánu presne vymedzenú právomoc v tom zmysle, že je povinný začať konanie o invalidite keď
zistí, že podmienky stanovené v uvedených ustanoveniach sú splnené. V tejto súvislosti tvrdenie, že predloženie veci posudkovej
komisii predstavuje iba možnosť administratívy, by odporovalo daným ustanoveniam, pretože v prípade takého podmienenia začatia
konania by právo priznané úradníkovi týmito ustanoveniami bolo zbavené svojho účinku. Za týchto podmienok môže uvedený orgán,
ktorý nie je oprávnený vykonať posúdenie otázok lekárskej povahy, zamietnuť žiadosť o zvolanie posudkovej komisie len v prípade,
že má k dispozícii objektívne a nespochybniteľné dôkazy, ktoré vylučujú splnenie vecných podmienok uvedených ustanovení.
Napokon si navzájom neodporujú ani tvrdenia, že menovací orgán vykonáva presne vymedzenú právomoc pokiaľ ide o povinnosť zvolať
posudkovú komisiu, a zároveň, že pri výkone tejto právomoci môžu prísť do úvahy rôzne kritériá. Uvedený orgán je totiž oprávnený
preskúmať, hoci nedisponuje v tomto smere širokou mierou voľnej úvahy, či nie je niektorá z podmienok pre výkon tejto právomoci
splnená.
(pozri body 78 – 82)