61988CJ0174_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 4 . oktober 1987, indgaaet til Domstolen den 28 . juni 1988, har High Court, London, i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 856/84 af 31 . marts 1984 ( EFT L 90, s . 10 ) om aendring af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 804/68 af 27 . juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter ( EFT 1968 I, s . 169 ), samt af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 ( EFT L 90, s . 13 ) om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c, i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 omhandlede afgift .
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag, hvorunder Hall & Sons ( Dairy Farmers ) Ltd . ( herefter benaevnt "Hall "), der saelger maelk af egen produktion samt maelk, som virksomheden opkoeber fra andre leverandoerer, har anfaegtet en afgoerelse fra Dairy Produce Quota Tribunal for England and Wales ( herefter benaevnt "Quota Tribunal "), hvorved Quota Tribunal fastslog, at den ikke kunne aendre stoerrelsen af den referencemaengde, Hall var blevet tildelt af the Minister of Agriculture, Fisheries and Food ( herefter benaevnt "ministeren ").
3 Af sagens akter fremgaar, at Hall den 22 . august 1984 ansoegte ministeren om tildeling af en "primaer kvote for direkte salg", dvs . den i faellesskabslovgivningen foreskrevne referencemaengde for saadanne salg . Ved skrivelse af 21 . januar 1985 meddelte ministeren Hall, at han paaregnede at tildele virksomheden en primaer kvote paa 1 323 193 liter baseret paa et skoen over den maelk, selskabet producerede af dets egen malkekvaegsbesaetning .
4 Da Hall fandt, at den tildelte kvote var ukorrekt, paaklagede selskabet afgoerelsen til Quota Tribunal, idet det gjorde gaeldende, at ministeren skulle have fastsat kvotens stoerrelse paa grundlag af dets samlede salg i den relevante periode, uden hensyn til, om den solgte maelk var blevet produceret af Hall' s egen besaetning eller indkoebt hos andre leverandoerer, navnlig Milk Marketing Board ( herefter benaevnt "MMB "). Hall paastod sig foelgelig tildelt en primaer kvote paa 9 735 363 liter .
5 Ved afgoerelse af 29 . august 1985 fastslog Quota Tribunal, at den ikke kunne aendre den primaere kvote, der var tildelt Hall . Det fremgaar af sagens akter, at Quota Tribunal begrundede denne afgoerelse med, at den paagaeldende maelk allerede havde dannet grundlag for tildeling af en kvote til leverandoerer til MMB, og at den samme maelk ikke kunne danne grundlag for tildeling af to forskellige kvoter, idet dette ville underminere ordningen efter de paagaeldende nationale bestemmelser, Dairy Produce Quota Regulations 1984 ( herefter benaevnt "Quota Regulations "), der var vedtaget til gennemfoerelse af Faellesskabets ordning med maelkeafgifter paa nationalt plan .
6 Hall ankede herefter afgoerelsen til Queen' s Bench Division, High Court og gjorde her gaeldende, at Quota Tribunal havde fortolket saavel Quota Regulations som den relevante faellesskabslovgivning forkert ved alene at laegge den maelkemaengde, der blev produceret af Hall' s malkekvaegsbesaetning til grund, og ikke medregne den maelk, der stammede fra MMB . High Court, London, har paa denne baggrund forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
"Skal den referencemaengde, som skal tildeles en producent af maelk og mejeriprodukter i overensstemmelse med bestemmelserne i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 856/84 af 31 . marts 1984 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 804/68 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter, henholdsvis i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c, i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 omhandlede afgift paa maelk og mejeriprodukter, beregnes paa grundlag af producentens samlede direkte salg i det paagaeldende kalenderaar eller kun paa grundlag af producentens direkte salg i denne periode af maelk af egen produktion?"
7 Vedroerende hovedsagens faktiske omstaendigheder, de omtvistede faellesskabsretlige og nationale regler, retsforhandlingernes forloeb samt de skriftlige indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
8 Ved artikel 5c, stk . 1, i forordning nr . 804/68 ( indfoejet ved forordning nr . 856/84 ) blev der indfoert en tillaegsafgift, som skal erlaegges af producenterne eller opkoeberne af komaelk for de maengder maelk og/eller maelkeaekvivalenter, som i det paagaeldende mejeriaar overstiger en referencemaengde, som naermere skal fastsaettes . I henhold til artikel 5c, stk . 2, skal afgiften ligeledes erlaegges af enhver maelkeproducent for de maengder maelk og/eller maelkeaekvivalenter, han har solgt direkte til konsum, og som overstiger den for ham fastsatte referencemaengde . Ifoelge artikel 5c, stk . 3, kan summen af disse maengder principielt ikke overstige den samlede garantimaengde, der er tildelt den paagaeldende medlemsstat .
9 Artikel 6, stk . 1, i forordning nr . 857/84 bestemmer, at hver af de i artikel 5c, stk . 2, i forordning nr . 804/68 omhandlede producenter faar tildelt en referencemaengde, der svarer til deres direkte salg . De samlede referencemaengder, der saaledes tildeles, maa imidlertid ikke overstige det loft, der er fastsat for hver medlemsstat i bilaget til forordningen .
10 Begrebet "maelk eller maelkeaekvivalent, der saelges direkte til forbrug" defineres i artikel 12, litra h ), i forordning nr . 857/84 som "maelk eller mejeriprodukter omsat til maelkeaekvivalent, der saelges uden mellemkomst af en virksomhed, der behandler eller forarbejder maelk ". Denne definition praeciserer imidlertid ikke udtrykkeligt, hvorfra den maelk, der saelges saaledes, hidroerer .
11 Hall har derfor gjort gaeldende, at den referencemaengde, der tildeles det i henhold til artikel 6 i forordning nr . 857/84 noedvendigvis afhaenger af dets samlede direkte salg . Hall' s argumentation til stoette herfor er foelgende : artikel 6 indeholder ikke bestemmelser om, at producentens referencemaengde er begraenset til dennes egen produktion . En fortolkning af de omtvistede bestemmelser som omfattende det samlede direkte salg, udelukkes ikke af den omstaendighed, at det ville medfoere tildeling af mere end én referencemaengde for saa vidt angaar samme maelkemaengde, eftersom referencemaengden tildeles paa forskelligt grundlag . En saadan fortolkning ville heller ikke foere til forskelsbehandling mellem producenter, idet Hall, som andre direkte leverandoerer, befinder sig i en saerlig situation, der hverken er sammenlignelig eller identisk med de producenters situation, der udelukkende saelger deres maelk til MMB .
12 Kommissionen og Det Forenede Kongerige har heroverfor anfoert, at artikel 6 skal fortolkes som alene omfattende salg af maelk produceret af producenten selv, dvs . af dennes malkekvaegsbesaetning . Den maelk, Hall har opkoebt hos MMB, har allerede dannet grundlag for en kvote til den oprindelige producent, og det ville klart vaere i strid med formaalet med kvoteordningen for mejeriprodukter, saafremt mere end en kvote tildeltes paa grundlag af samme maengde maelk . En saadan fortolkning ville yderligere indebaere en betydelig forskelsbehandling til fordel for producenter, der foretager direkte salg, og til skade for producenter, der saelger til MMB . Hall er derfor kun berettiget til en referencemaengde for den andel af salget, der udgoeres af maelk fra dets egen besaetning .
13 Det bemaerkes, at artikel 6, stk . 1, i forordning nr . 857/84 ikke udtrykkeligt angiver, om de direkte salg, omhandlet af bestemmelsen, alene omfatter maelk fra producentens egen besaetning, eller om saadanne salg ogsaa kan omfatte direkte salg af maelk, som er opkoebt af en person, der samtidig producerer maelk for egen regning .
14 Det fremgaar imidlertid klart af artikel 6, at referencemaengden skal tildeles en "producent ". Ifoelge artikel 12, litra c ) og d ), i forordning nr . 857/84 er en "producent" en person, der leder en bedrift, hvilket begreb igen defineres som "samling af produktionsenheder, hvis drift ledes af producenten, og som ligger paa Faellesskabets geografiske omraade ". Af disse bestemmelser fremgaar, at referencemaengderne skal begraenses til det direkte salg af maelk, produceret af producenten selv, dvs . maelk fra hans egne produktionsenheder . Udtrykket "som saelger maelk ... direkte til forbrugeren" vedroerer den maelk, der er produceret i producentens bedrift . Det er denne maelk, der danner grundlag for referencemaengden efter betydningen af artikel 6 i forordning nr . 857/84 .
15 Denne fortolkning, der er baseret paa artikel 6, stk . 1' s ordlyd, stoettes ogsaa af formaalet med de omtvistede faellesskabsbestemmelser . Som Kommissionen og Det Forenede Kongerige med rette har anfoert, fremgaar det af ordlyden af artikel 5c, stk . 1, foerste afsnit, i forordning nr . 804/68, at formaalet med den tillaegsafgift, der blev indfoert ved denne artikel "er at styre vaeksten i maelkeproduktionen ". Som fastslaaet af Domstolen i dom af 17 . maj 1988, Erpelding ( sag 84/87, Sml . s . 2647 ), er formaalet med denne ordning at genoprette ligevaegten i mejerisektoren, der er praeget af strukturelle overskud, ved hjaelp af en begraensning af maelkeproduktionen .
16 En fortolkning af begrebet referencemaengde for direkte salg, hvorefter der ved fastsaettelsen af denne maengde ikke alene skulle tages hensyn til produktionen i producentens egen malkekvaegsbesaetning, men ogsaa til maelk, vedkommende havde koebt af MMB, skoent en anden producent allerede havde faaet tildelt en referencemaengde paa grundlag af denne maelk, ville give producenter mulighed for at opnaa yderligere referencemaengder ved at foretage koeb og salg . En saadan fortolkning ville vaere uforenelig med faellesskabsreglernes maal og opbygning, der er at begraense maelkeproduktionen, og kan derfor ikke antages .
17 Det bemaerkes endvidere, at den af Hall anfoerte fortolkning ville medfoere, at de producenter, der alene saelger egne mejeriprodukter, ville faa tildelt lavere individuelle referencemaengder, for at undgaa, at den nationale referencemaengde blev overskredet . Dette ville indebaere en forskelsbehandling til fordel for de producenter, der saelger direkte, og til skade for de oevrige producenter, i strid med princippet om forbud mod forskelsbehandling, der er et anerkendt, grundlaeggende princip inden for faellesskabsretten .
18 Det foelger heraf, at artikel 6, stk . 1, i forordning nr . 857/84 skal forstaas saaledes, at den ikke omfatter direkte salg, hvor producenten ikke optraeder som producent, men alene som mellemmand .
19 Det praejudicielle spoergsmaal, der er forelagt af High Court, London, maa derefter besvares med, at artikel 6, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c, i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 omhandlede afgift paa maelk og mejeriprodukter skal fortolkes saaledes, at den referencemaengde, der tildeles hver af de i artikel 5c, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 omhandlede producenter af maelk og mejeriprodukter, skal beregnes paa grundlag af den maengde maelk og mejeriprodukter, han har solgt direkte til forbrug i det paagaeldende referenceaar, og som er produceret af besaetningen paa hans egen bedrift .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af den britiske regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( Foerste Afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt af High Court, London, ved kendelse af 4 . oktober 1987, for ret :
Artikel 6, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 857/84 af 31 . marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c, i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 omhandlede afgift paa maelk og mejeriprodukter skal fortolkes saaledes, at den referencemaengde, der tildeles hver af de i artikel 5c, stk . 2, i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 omhandlede producenter af maelk og mejeriprodukter, skal beregnes paa grundlag af den maengde maelk og mejeriprodukter, han har solgt direkte til forbrug i det paagaeldende referenceaar, og som er produceret af besaetningen paa hans egen bedrift .