61989CC0011_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Domstolen skal i denne sag endnu en gang give en fortolkning af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1224/80 af 28 . maj 1980 om varers toldvaerdi ( 1 ).
2 . Sagsoegeren i hovedsagen er koncernen Unifert' s tyske datterselskab . Denne koncern indkoeber saedvanligvis goedning i tredjelande gennem virksomheden Ferdis SA, Bruxelles, der videresaelger varen ufortoldet til koncernens forskellige datterselskaber .
Sagsoegeren angav i anmeldelserne om toldvaerdien Ferdis som saelger, hvorved der henvistes til de fakturaer, Ferdis havde udstedt til sagsoegeren .
I anmeldelserne var benyttet en "konstrueret" pris, der blev opnaaet ved at multiplicere varens virkelige vaegt ved losningen, der var lavere end den i koebekontrakten fastsatte, med den aftalte pris pr . ton, idet der ikke blev tillagt det beloeb, der faktisk var betalt, nogen betydning .
Sagsoegeren medtog desuden i anmeldelsen ikke demurrage-omkostninger eller en "koebskommission", der var betalt til Ferdis, og som beloeb sig til 6% af fakturabeloebet for det enkelte parti .
Efter et kontrolbesoeg kraevede Hauptzollamt efterbetaling af told og afgifter paa i alt 172 099,60 DM .
Unifert anfaegtede under en sag ved Finanzgericht dette krav, men Finanzgericht frifandt Hauptzollamt . Selskabet indgav derefter revisionsanke til Bundesfinanzhof, der har anmodet Domstolen om en praejudiciel afgoerelse af foelgende spoergsmaal :
"1 ) a ) Kan ogsaa den pris, som fremgaar af en koebekontrakt indgaaet mellem personer, der er bosiddende i Faellesskabet, anses som transaktionsvaerdien, jfr . artikel 3, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1224/80?
b ) Saafremt spoergsmaal a ) besvares bekraeftende :
Saafremt prisangivelser i andre koebekontrakter ligeledes opfylder betingelserne i artikel 3, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1224/80, kan den paagaeldende da selv bestemme, hvilken pris, der skal laegges til grund ved toldvaerdiansaettelsen? Er den paagaeldende bundet af et allerede foretaget valg?
c ) Ved bekraeftende besvarelse af spoergsmaal a ):
Omfatter denne pris ogsaa den saakaldte koebskommission?
2 ) Er saakaldt demurrage ( overliggedagspenge ved forsinkelse med et skibs lastning ) transportomkostninger som naevnt i artikel 8, stk . 1, litra e ), i forordning ( EOEF ) nr . 1224/80?
3 ) Er transaktionsvaerdien som anfoert i artikel 3 i forordning ( EOEF ) nr . 1224/80 den fulde pris, der er betalt eller skal betales, naar det forud for det afgoerende tidspunkt er blevet fastslaaet, at der er leveret mindre end den koebte maengde, men leveringsvaegten dog holder sig inden for den aftalte margen og ikke giver anledning til en nedsaettelse af koebsprisen?"
3 . Den foerste gruppe spoergsmaal drejer sig i vidt omfang om fortolkningen af artikel 3 i forordning nr . 1224/80 .
I denne bestemmelse, der er en af den omhandlede forordnings hovedbestemmelser, siges det i stk . 1, at toldvaerdien af indfoerte varer i princippet er transaktionsvaerdien, dvs . den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varen, ved salg til eksport til Faellesskabets toldomraade ( 2 ).
I fortsaettelsen i stk . 3, litra a ), som aendret ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3193/80 ( 3 ), hedder det dernaest, at den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, er den fulde betaling, som koeberen yder eller skal yde saelgeren eller til fordel for denne, for de indfoerte varer og omfatter alle de betalinger, som er erlagt, eller som skal erlaegges som betingelse for salget af de indfoerte varer, af koeberen til saelgeren eller af koeberen til en tredjepart for at opfylde en af saelgerens forpligtelser .
4 . Ved en blot og bar gennemlaesning af denne bestemmelse er det klart, at det afgoerende element ved fastlaeggelsen af transaktionsvaerdien udgoeres af referencen til en kontrakt vedroerende varer, der skal indfoeres til Faellesskabets toldomraade, medens de kontraherende parters hjemsted er uden betydning overhovedet .
Det maa derfor antages, at den pris, der fremgaar af en koebekontrakt vedroerende varer, der er indfoert i et tredjeland og videresolgt foer afvikling af den noedvendige fortoldning, dvs . foer indfoerslen paa Faellesskabets toldomraade, retmaessigt kan laegges til grund for fastlaeggelsen af disse varers toldvaerdi uden hensyn til, hvor de kontraherende parter har deres hjemsted .
5 . Dette resultat ses ogsaa at vaere i overensstemmelse med bestemmelsen i artikel 6 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1495/80 af 11 . juni 1980 ( 4 ) om gennemfoerelse af visse bestemmelser i artikel 1, 3 og 8 i Raadets forordning nr . 1224/80 om varers toldvaerdi - som aendret ved Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1580/81 ( 5 ) - hvorefter angivelse til fri omsaetning i Faellesskabet af varer, som har vaeret genstand for et salg, anses som tilstraekkelig antydning af, at de er blevet solgt med henblik paa eksport til Faellesskabets toldomraade, og denne antydning laegges ogsaa til grund, saafremt varerne har vaeret genstand for successive salg inden vaerdiansaettelsen, idet i saadanne tilfaelde den pris, der betales ved hvert af disse salg, kan laegges til grund ved vaerdiansaettelsen .
6 . Denne bestemmelse viser efter min mening tilstraekkelig klart, hvorledes det under b ) gengivne spoergsmaal skal besvares, idet importoeren i tilfaelde af flere paa hinanden foelgende salg principielt frit kan vaelge den pris, der skal laegges til grund for fastlaeggelsen af toldvaerdien .
7 . Til gengaeld maa det med hensyn til muligheden for, at en erhvervsdrivende aendrer sit én gang foretagne valg i overensstemmelse med artikel 8, stk . 1, litra a ) og litra b ) i Raadets direktiv 75/695/EOEF af 24 . juli 1979 om harmonisering af fremgangsmaaderne ved varers overgang til fri omsaetning ( 6 ), bemaerkes, at anmodninger om saadan berigtigelse skal fremsaettes, inden varerne er blevet frigivet til fri omsaetning, og ikke laengere kan tillades, naar anmodning herom fremsaettes efter, at toldvaesenet har meddelt klarereren, at det agter at undersoege varerne, eller at det har konstateret, at de givne oplysninger er urigtige .
8 . Artikel 2 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1430/79 ( 7 ), hvorefter der kan ske godtgoerelse af eller fritagelse for importafgifter, saafremt det godtgoeres, at det bogfoerte afgiftsbeloeb er hoejere end det beloeb, som i henhold til lovgivningen skulle opkraeves, samt artikel 10, stk . 2, i det ovenfor naevnte direktiv vedroerende en eventuel efterfoelgende kontrol ved de kompetente myndigheder og foelgerne heraf, hvad angaar en aendring af importafgiftsbeloebet, hvortil Unifert har henvist, er i denne forbindelse uden enhver betydning .
De to paaberaabte regler vedroerer jo tilfaelde, hvor toldanmeldelsen indeholder ukorrekte oplysninger, eller hvor toldbestemmelserne er blevet fejlagtigt anvendt, og man kan ikke paa grundlag heraf slutte, at importoeren har ret til at aendre sin anmeldelse efter varernes frigivelse til fri omsaetning i tilfaelde som det foreliggende, hvor hverken valget af den pris, der skal laegges til grund for fastlaeggelsen af toldvaerdien, eller anvendelsen af toldbestemmelserne paa nogen maade er fejlbehaeftet .
9 . Med hensyn til medtagelsen i den aftalte pris af den saerskilt i fakturaen og i procent af vareprisen beregnede indkoebskommission maa det derimod i foerste raekke bemaerkes, at indkoebsprovision efter artikel 8, stk . 1, litra a ), i forordning nr . 1224/80 ikke er med i listen over de elementer, der laegges til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales for de indfoerte varer .
Stk . 4 i samme artikel indeholder dog en udtoemmende definition af begrebet "indkoebsprovision", der herefter er beloeb, som en importoer betaler sin agent for en tjenesteydelse, som har bestaaet i, at denne har repraesenteret ham ved indkoeb af varerne .
10 . Ved en rigtig anvendelse af Faellesskabets toldbestemmelser maa der henses til det reelle forhold mellem de kontraherende parter, og det tilkommer de nationale myndigheder og i givet fald den ret, der faar spoergsmaalet forelagt, konkret, og idet der herved bortses fra parternes eget ordvalg, at afgoere, om en bestemt kommission faktisk udgoer et beloeb, der udgoer modydelse for denne saerlige ydelse, eller om den angivne kommission blot udgoer en del af koebsprisen, der som saadan maa tages i betragtning ved beregningen af varernes transaktionsvaerdi .
11 . Med hensyn til medtagelsen af demurrage-omkostninger i de i artikel 8, stk . 1, litra e ), i ), i forordning nr . 1224/80 naevnte transportomkostninger, maa bemaerkes, at disse omkostninger opkraeves i henhold til transportaftalen og haenger direkte sammen med soetransporten af varerne, der faktisk ikke vil kunne gennemfoeres, uden at disse beloeb betales .
Efter min mening maa demurrage-omkostninger, uden hensyn til diskussionerne om disse omkostningers retlige karakter, vaere en del af transportomkostningerne efter betydningen i naevnte bestemmelse .
12 . Ogsaa det sidste spoergsmaal, Bundesfinanzhof har stillet, maa efter min mening besvares bekraeftende . Det er dog i den forbindelse noedvendigt at goere en tilfoejelse .
For den pris, der faktisk er betalt for varen, udgoer ganske vist transaktionsvaerdien, selv om den leverede maengde er mindre end den i kontrakten angivne, saafremt forskellen vaegtmaessigt holder sig inden for en udtrykkeligt af parterne aftalt margen, eftersom den aftalte pris i saa fald staar ved magt ogsaa i tilfaelde af begraensede vaegtafvigelser og endog er blevet fastlagt med denne mulighed som en klar forudsaetning, men det forekommer mig dog, at spoergsmaalet maa besvares anderledes, saafremt den leverede varevaegtsafvigelse viser sig at overstige den aftalte margen .
13 . Den for det andet tilfaelde relevante bestemmelse er nemlig artikel 4 i forordning nr . 1495/80, som aendret ved forordning nr . 1508/81, hvorefter der i tilfaelde, hvor en del af en sending er gaaet tabt, eller hvor den vare, der skal vaerdiansaettes, er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsaetning, skal ske en forholdsmaessig fordeling af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales .
I dette sidste tilfaelde skal derfor med forbehold af den af den aftalte margen omfattede maengde den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, nedsaettes i forhold til den konstaterede manko og uden hensyn til, at hele den aftalte pris er blevet betalt .
14 . Denne fortolkning af naevnte bestemmelse stoettes i oevrigt af den anvisning, Domstolen tidligere har givet i Repenning-sagen ( 8 ), hvorefter "artikel 3, stk . 1, i Raadets forordning nr . 1224/80 skal fortolkes saaledes, at i tilfaelde, hvor en indkoebt mangelfri vare beskadiges, inden den bringes i fri omsaetning, skal den pris, som rent faktisk er betalt eller skal betales, og som er afgoerende for varens transaktionsvaerdi, nedsaettes i forhold til den indtraadte skade ".
15 . Paa baggrund af det ovenfor anfoerte, foreslaar jeg herefter Domstolen at besvare Bundesfinanzhof' s spoergsmaal paa foelgende maade .
"1 ) Den pris, som fremgaar af en koebekontrakt indgaaet mellem personer, der er hjemmehoerende i Faellesskabet, kan anses som transaktionsvaerdien, jfr . artikel 3, stk . 1, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1224/80 af 28 . maj 1980 om varers toldvaerdi .
2 ) Saafremt flere priser, der i forbindelse med flere paa hinanden foelgende salg af en vare, faktisk er betalt eller skal betales, opfylder kravene i artikel 3, stk . 1, i forordning nr . 1224/80, kan enhver af disse priser vaelges af importoeren med henblik paa fastsaettelse af transaktionsvaerdien . Har importoeren lagt en af disse priser til grund for toldvaerdiangivelsen, kan han ikke berigtige angivelsen, efter at varerne er blevet frigivet til fri omsaetning i henhold til artikel 8, stk . 1, i Raadets direktiv 79/695/EOEF af 24 . juli 1979 om harmonisering af fremgangsmaaderne ved varers overgang til fri omsaetning .
3 ) Har koeberen til saelgeren betalt et beloeb, som er betegnet som 'koebskommission', og som er saerskilt faktureret, indgaar dette i den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for de indfoerte varer, jfr . artikel 3, stk . 1, i forordning nr . 1224/80 .
4 ) Demurrage-omkostninger ( overliggedagspenge ved forsinkelse med et skibs lastning ) indgaar i transportomkostningerne, jfr . artikel 8, stk . 1, litra c ), i forordning nr . 1224/80 .
5 ) Artikel 3, stk . 1, i forordning nr . 1224/80 skal fortolkes saaledes, at der ikke kan foretages en forholdsmaessig nedsaettelse af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, naar det konstateres, at der er losset mindre end den koebte maengde, men leveringsmaengden dog holder sig inden for en mellem parterne aftalt margen og ikke giver anledning til en nedsaettelse af koebsprisen ."
(*) Originalsprog : italiensk .
( 1 ) EFT L 134, s . 1 .
( 2 ) Naevnte bestemmelse er udstedt i henhold til artikel 1, stk . 1, i aftalen om anvendelse af artikel VII i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel ( EFT L 71 af 17.3.1980, s . 1 ).
( 3 ) EFT L 333, s . 1 .
( 4 ) EFT L 154, s . 14 .
( 5 ) EFT L 154, s . 36 .
( 6 ) EFT L 205, s . 19 . I medfoer af artikel 27 i naevnte direktiv, som aendret ved Raadets direktiv 81/853/EOEF ( EFT L 319, s . 1 ) skulle medlemsstaterne vedtage de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette senest den 1 . juli 1981 .
( 7 ) EFT L 175, s . 1 .
( 8 ) Se Domstolens dom af 12 . juni 1986 ( 183/85, Sml . s . 1873 ). Det bemaerkes, at de faktiske omstaendigheder i naevnte sag stammede fra tiden foer ikrafttraedelsen af naevnte aendring af artikel 4 i forordning ( EOEF ) nr . 1495/80 .