PERSONALERETTENS DOM
(Første Afdeling)
2. december 2008
Sag F-131/07
Barbora Baniel-Kubinova m.fl.
mod
Europa-Parlamentet
»Personalesag – midlertidigt ansatte og hjælpeansatte, der er blevet udnævnt til tjenestemænd på prøve – artikel 10 i bilag VII til vedtægten – ret til dagpenge efter udbetaling af en del af bosættelsespengene«
Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Barbora Baniel-Kubinova og 13 andre tjenestemænd har nedlagt
påstand om annullation af flere afgørelser truffet af Parlamentet om ikke at tildele dem dagpenge i henhold til artikel 10
i bilag VII til vedtægten.
Udfald: Europa-Parlamentet frifindes. Hver part bærer sine egne omkostninger.
Sammendrag
1.      Tjenestemænd – godtgørelse af udgifter – bosættelsespenge – midlertidigt ansatte
(Tjenestemandsvedtægten, bilag VII, art. 5, stk. 1; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 24)
2.      Tjenestemænd – godtgørelse af udgifter – dagpenge – betingelser for tildeling – tjenestemand på prøve, der oppebar bosættelsespenge
som midlertidigt ansat – ikke omfattet
(Tjenestemandsvedtægten, art. 71; bilag VII, art. 5 og10; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 24, stk. 1)
1.      Fællesskabslovgiver fastsætter i artikel 24 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte en udbetaling af bosættelsespenge
til midlertidigt ansatte ud fra den forudsætning, at selv uden den sikkerhed, som udnævnte tjenestemænd har, kan midlertidigt
ansatte, hvis forventede tjenesteperiode strækker sig over mindst et år, have et ønske om at integrere sig på fast og varig
vis på tjenestestedet. For at kunne afholde de udgifter, som er et resultat af denne integrationsindsats, udbetales bosættelsespengene
til midlertidigt ansatte, dog kun delvist i tilfælde af, at den fastsatte ansættelsesperiode er under tre år.
(jf. præmis 20)
2.      En umiddelbar sammenligning af artikel 5 og 10 i vedtægtens bilag VII viser, at disse er til hinder for, at en person, som
i medfør af artikel 24, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte har oppebåret bosættelsespenge som midlertidigt
ansat, senere kan gøre krav på dagpenge, når vedkommende udnævnes til tjenestemand på prøve, uanset overgangen til en ny vedtægtsordning.
For så vidt som tildelingen af bosættelsespenge er betinget af, at vedkommende flytter bopælen til den pågældendes tjenestested,
kan den pågældende for at få en økonomisk fordel nemlig ikke med føje efterfølgende hævde, at vedkommendes flytning til tjenestestedet
er midlertidig i modsætning til den »reelle« bopæl, som befinder sig i dennes hjemland.
Når den pågældende med henblik på at få bosættelsespenge har underskrevet en erklæring på tro og love for at godtgøre beliggenheden
af sin bopæl ved tjenestestedet, og til denne erklæring har vedlagt den relevante dokumentation herfor, har administrationen
som følge af det tillidsforhold, som skal bestå mellem en institution og dens tjenestemænd, og som følge af almindelig fornuftig
forvaltning, ret til at undlade at foretage en ny undersøgelse af den pågældendes bopæl, når den pågældende anmoder om at
få tildelt dagpenge.
(jf. præmis 27 og 30)