62019TJ0084_RES
Věci T‑84/19 a T‑88/19 až T‑98/19
Cinkciarz.pl sp. z o.o.
v.
Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
Rozsudek Tribunálu (osmého senátu) ze dne 28. května 2020
„Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihlášky obrazových ochranných známek Evropské unie We IntelliGence the World, currencymachineassistant, robodealer, currencyassistant, tradingcurrencyassistant, CKPL, moneypersonalassistant, moneyassistant, currencypersonalassistant, CNTX Trading, AIdealer a CNTX – Starší obrazové ochranné známky Evropské unie a Spojeného království znázorňující dva propletené kruhy a dva kruhy, které se překrývají – Pozastavení řízení – Článek 71 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2018/625“
Ochranná známka Evropské unie – Odvolací řízení – Odvolání před odvolacími senáty – Pozastavení řízení – Podmínky
(Nařízení Komise v přenesené pravomoci 2018/625, bod 17 odůvodnění, čl. 71 odst. 1)
(viz body 45–54, 81)
Ochranná známka Evropské unie – Odvolací řízení – Odvolání před odvolacími senáty – Pozastavení řízení – Povinnost posoudit otázku pozastavení před přezkumem odvolání
(Nařízení Komise v přenesené pravomoci 2018/625, čl. 71 odst. 1)
(viz body 55, 56, 75, 76)
Ochranná známka Evropské unie – Odvolací řízení – Odvolání před odvolacími senáty – Pozastavení řízení – Povinnost uvést odůvodnění – Rozsah
(Nařízení Komise v přenesené pravomoci 2018/625, čl. 71 odst. 1)
(viz body 57, 73, 74)
Shrnutí
Rozsudkem ze dne 28. května 2020, Cinkciarz.pl v. EUIPO – MasterCard International (We IntelliGence the World) (T‑84/19 a T‑88/19 až T‑98/19), Tribunál zrušil rozhodnutí odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), jelikož tento odvolací senát nepozastavil dotčená odvolací řízení, ačkoliv konstatoval, že je pozastavení vhodné z důvodu probíhajících souběžných řízení.
Žalobkyně, společnost Cinkciarz.pl sp. z o.o., podala v projednávaném případě dvanáct přihlášek obrazových ochranných známek Evropské unie. Vedlejší účastnice, společnost MasterCard International, podala proti zápisu těchto ochranných známek námitky. Námitky se zakládaly na sedmi starších ochranných známkách Evropské unie, mezi nimiž byly dvě černobílé obrazové ochranné známky znázorňující propletené kruhy a černý kruh a bílý kruh, proti nimž podala žalobkyně návrhy na prohlášení neplatnosti. Kromě toho probíhalo před EUIPO i řízení o zápisu čistě obrazového označení €$ jako ochranné známky, které bylo ve stejné podobě prvkem čtyř z dvanácti dotčených ochranných známek (
1
).
Námitkové oddělení ve dvanácti rozhodnutích konstatovalo, že kolidující označení nejsou podobná, a námitky zamítlo. Odvolací senát měl za to, že dotčená označení vykazují po vzhledové stránce nízký stupeň podobnosti. Rozhodnutí námitkového oddělení tedy zrušil a věci mu vrátil, přičemž mu doporučil námitková řízení pozastavit do doby, než budou vydána konečná rozhodnutí o platnosti starších černobílých ochranných známek a o zápisu čistě obrazové ochranné známky €$.
Žalobkyně odvolacímu senátu vytýkala, že jednotlivá námitková řízení nepozastavil, přestože konstatoval, že je toto pozastavení vhodné.
Tribunál nejprve připomněl, že odvolací senát může námitkové řízení pozastavit, je-li pozastavení za daných okolností vhodné, buď z vlastního podnětu, nebo na základě odůvodněné žádosti jednoho z účastníků řízení (
2
). Široká posuzovací pravomoc, kterou má v tomto ohledu, kromě toho omezuje meritorní přezkum prováděný unijním soudem na ověření toho, zda nedošlo ke zjevně nesprávnému posouzení či zneužití pravomoci. Probíhá‑li přitom souběžné řízení, jehož výsledek může mít na námitkové řízení vliv, neznamená to, že se námitkové řízení musí pozastavit nebo že nepozastavení řízení samo o sobě postačuje k učinění závěru, že došlo ke zjevně nesprávnému posouzení. Rozhodnutí pozastavit řízení totiž musí být výsledkem poměření dotčených zájmů, v jehož rámci musí odvolací senát provést prima facie posouzení pravděpodobnosti, že potenciálně relevantní souběžné řízení povede k přijetí rozhodnutí, které bude mít dopad na odvolací řízení.
Tribunál dále uvedl, že odvolací senát dotčená odvolání přezkoumal, aniž zdůvodnil své konečné rozhodnutí řízení nepozastavit, i když měl za to, že je jejich pozastavení vhodné. Takové úvahy přitom odpovídaly závěru, který podmiňuje pozastavení řízení. Na základě těchto úvah bylo kromě toho třeba usuzovat, že existuje vysoká pravděpodobnost, že souběžná řízení povedou k přijetí rozhodnutí, která by mohla mít vliv na odvolací řízení, na základě čehož by při poměřování dotčených zájmů převážil zájem žalobkyně. Kromě toho je třeba uvést, že jelikož závěr, že odvolací senát skutečně využil širokou posuzovací pravomoc, která je mu přiznána, nelze učinit na základě obecných a kategorických tvrzení, a fortiori je tomu tak v případě, kdy není nikterak odůvodněn klíčový závěr v dané věci, který vychází z poměřování dotčených zájmů, a to tím spíše, pokud rozhodnutí odvolacího senátu obsahuje nejednoznačné úvahy týkající se tohoto závěru.
Tribunál nakonec zdůraznil, že posouzení otázky pozastavení řízení před odvolacím senátem musí být provedeno před posouzením existence nebezpečí záměny. Má-li tedy odvolací senát za to, že pozastavení řízení je vhodné, nemá jinou možnost než o pozastavení rozhodnout, a odvolání tudíž nemůže přezkoumat. Tribunál tedy dospěl k závěru, že vzhledem k tomu, že odvolací senát měl za to, že pozastavení řízení je vhodné, o odvoláních nemohl rozhodnout a nemohl námitkovému oddělení poskytnout žádná doporučení, neboť předpokladem vrácení věcí tomuto oddělení byl přezkum odvolání, a na základě tohoto postupu tedy došlo k nesprávnému právnímu posouzení.
(
1
) – Toto řízení vedlo k přijetí rozsudku ze dne 8. března 2018, Cinkciarz.pl v. EUIPO (€$) (T‑665/16, nezveřejněný, EU:T:2018:125), kterým Tribunál kvůli nedostatku odůvodnění zrušil rozhodnutí odvolacího senátu o zamítnutí přihlášky obrazové ochranné známky €$. Na základě uvedeného rozsudku odvolací senát věc znovu projednával.
(
2
) – V souladu s čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení (EU) 2017/1001 a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430 (Úř. věst. 2018, L 104, s. 1).