62023CJ0649
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (első tanács)
2026. március 19. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – 2001/29/EK irányelv – Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolása – Többszörözési jog – A 2. cikk a) pontja – A »mű« fogalma – A művek szerzői jogi védelme – Feltételek – 2006/116/EK irányelv – 5. cikk – Az irodalmi és a művészeti művek védelméről szóló Berni Uniós Egyezmény – 2. cikk – Korábban létező műnek egy latin nyelvű kézirat rekonstruálása céljából készített kritikai kiadása – A szerző személyiségét tükröző, a szabad és kreatív döntéseit kifejező szellemi alkotás – Kellő pontossággal és objektivitással azonosítható teljesítmény”
A C‑649/23. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (legfőbb semmítő‑ és ítélőszék, Románia) a Bírósághoz 2023. október 31‑én érkezett, 2022. december 6‑i határozatával terjesztett elő
az Institutul de Istorie şi Teorie Literară „G. Călinescu”,
a Fundaţia Naţională pentru Ştiinţă şi Artă
és
HK, TB örököseként,
VP,
GR
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (első tanács),
tagjai: F. Biltgen tanácselnök, T. von Danwitz, a Bíróság elnökhelyettese, az első tanács bírájaként eljárva, I. Ziemele (előadó), A. Kumin és S. Gervasoni bírák,
főtanácsnok: D. Spielmann,
hivatalvezető: R. Şereş tanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2025. március 19‑i tárgyalásra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
az Institutul de Istorie şi Teorie Literară „G. Călinescu” képviseletében P. Buta avocat,
–
a román kormány képviseletében E. Gane, L. Ghiță és A. Rotăreanu, meghatalmazotti minőségben,
–
a francia kormány képviseletében T. Lechevallier és B. Travard, meghatalmazotti minőségben,
–
az olasz kormány képviseletében S. Fiorentino és G. Palmieri, meghatalmazotti minőségben, segítőjük: D. G. Pintus avvocato dello Stato,
–
az Európai Bizottság képviseletében A. Biolan és J. Samnadda, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2025. június 26‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.; helyesbítés: HL 2008. L 314., 16. o.; HL 2014. L 10., 32. o.) 2. cikke a) pontjának értelmezésére irányul.
2
E kérelmet az egyfelől az Institutul de Istorie și Teorie Literară „G. Călinescu” (G. Călinescu irodalomtörténeti és ‑elméleti intézet, a továbbiakban: Institut Călinescu) és a Fundația Națională pentru Știință și Artă (nemzeti tudományos és művészeti alapítvány, a továbbiakban: FNSA), másfelől a TB örököseként eljáró HK, VP és GR között egy közkinccsé vált mű kritikai kiadásának védelem alatt álló műként való minősítése tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
A nemzetközi jog
A Berni Uniós Egyezmény
3
Az irodalmi és a művészeti művek védelméről szóló, 1886. szeptember 9‑én Bernben aláírt Berni Egyezmény (1971. július 24‑i párizsi szerződéssel felülvizsgált szöveg, kihirdette: az 1975. évi 4. tvr.) 1979. szeptember 28‑án módosított változatának (a továbbiakban: Berni Egyezmény) 1. cikke a következőképpen szól:
„Azok az országok, amelyekre ez az Egyezmény alkalmazást nyer, az irodalmi és művészeti művekre vonatkozó szerzői jogok védelme végett Unióban egyesülnek.”
4
Ezen egyezmény 2. cikke a következőt írja elő:
„(1)
Az »irodalmi és művészeti művek« kifejezés felöleli az irodalom, a tudomány és a művészet minden alkotását, tekintet nélkül a mű létrehozatalának módjára vagy alakjára, tehát lehet könyv, szövegkönyv vagy más írásmű; előadás, szónoki beszéd, szentbeszéd vagy ugyanilyen jellegű egyéb mű; színmű vagy zenés színmű; táncmű vagy némajáték; szöveges vagy szöveg nélkül zenemű; film, ideértve azokat a műveket is, amelyeket a filmhez hasonló eljárással hoznak létre; rajz, festmény, építészeti mű, szobor, metszet, kőnyomat; fényképészeti mű, ideértve azokat a műveket is, amelyeket a fényképészeti művekhez hasonló eljárással hoznak létre; az alkalmazott művészet terméke; illusztráció és térkép; földrajzi, tereprajzi, építészeti vagy tudományos vonatkozású tervek, vázlat vagy plasztikai mű.
(2)
Az Unióhoz tartozó országok törvényhozó szerveinek azonban joguk van úgy rendelkezni, hogy az irodalmi és művészeti művek, illetőleg ezek egy vagy több csoportja csak akkor részesül védelemben, ha rögzítve van.
(3)
Az eredeti mű szerzőjét megillető jogok sérelme nélkül az eredeti művel azonos védelemben részesül a fordítás, az adaptálás, a zenei átírás és irodalmi vagy művészeti műnek másfajta átdolgozása.”
5
Az említett egyezmény 9. cikkének (1) bekezdése a következőképpen szól:
„Az ezen egyezmény alapján védett irodalmi és művészeti művek szerzőit megilleti az a kizárólagos jog, hogy műveikről bármely módon és formában többszörösítés csak az ő engedélyükkel készüljön.”
6
Ugyanezen Egyezmény 12. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Az irodalmi és művészeti művek szerzőinek kizárólagos joga, hogy engedélyezzék műveik adaptálását, zenei átírását és egyéb átdolgozását.”
A WIPO Szerzői Jogi Szerződése
7
A Szellemi Tulajdon Világszervezetének (WIPO), 1996. december 20‑án Genfben aláírt Szerzői Jogi Szerződését az Európai Közösség nevében a 2000. március 16‑i 2000/278/EK tanácsi határozat (HL 2000. L 89., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 33. kötet, 208. o.) hagyta jóvá.
8
A WIPO Szerzői Jogi Szerződésének „A Berni Egyezménnyel való kapcsolat” című 1. cikke a (4) bekezdésében ekként rendelkezik:
„A Szerződő Felek betartják a Berni Egyezmény 1–21. cikkeiben és Függelékében foglalt rendelkezéseket.”
A TRIPS‑megállapodás
9
A szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás (TRIPS) (HL 1994. L 336., 214. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 21. kötet, 305. o., a továbbiakban TRIPS‑megállapodás) a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22‑i 94/800/EK tanácsi határozattal (HL 1994. L 336., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 21. kötet, 80. o.) jóváhagyott, az 1994. április 15‑én Marrakeshben aláírt, a Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó megállapodás (HL 1994. L 336., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 21. kötet, 80. o.; kihirdette: az 1998. évi IX. törvény) 1 C. mellékletét képezi. A TRIPS‑megállapodásban részes felek a WTO tagjai, köztük az Unió valamennyi tagállama, valamint maga az Unió.
10
A TRIPS‑megállapodás 9. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)
A Tagok betartják a [Berni Uniós Egyezmény] [1]‑21. cikkeiben, valamint a Függelékében foglaltakat. […]
(2)
A szerzői jogi védelem a kifejezésre és nem pedig önmagában az ötletekre, eljárásokra, működési módszerekre vagy matematikai elméletekre vonatkozik.”
Az uniós jog
A 93/98/EGK rendelet
11
A szerzői jog és egyes szomszédos jogok védelmi idejének összehangolásáról szóló, 1993. október 29‑i 93/98/EGK irányelv (HL 1993, L 290., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 141. o.) 1. cikkének (1) bekezdése a Berni Uniós Egyezmény 2. cikke értelmében vett irodalmi és művészeti műveknek a mű szerzőjének életében és a halálától számított 70 éven át fennálló szerzői jogi védelméről rendelkezett.
12
Ezen irányelvnek „Kritikai és tudományos kiadások” című 5. cikke az alábbiak szerint rendelkezett:
„A tagállamok közkinccsé vált művek kritikai vagy tudományos kiadását is szerzői jogi védelemben részesíthetik. E jogok védelmi ideje a kiadás első jogszerű nyilvánosságra hozatalától számított legfeljebb 30 év.”
13
A 93/98 irányelvet hatályon kívül helyezte a szerzői jog és egyes szomszédos jogok védelmi idejéről szóló, 2006. december 12‑i 2006/116/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 372., 12. o.), amely egységes szerkezetbe foglalja a 93/98 irányelvet, és lényegében az utóbbiéval azonos rendelkezéseket tartalmaz. A 2006/116 irányelv 2007. január16‑án lépett hatályba.
A 2001/29 irányelv
14
A 2001/29 irányelvnek „A többszörözési jog” című 2. cikke a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok biztosítják a közvetett vagy közvetlen, ideiglenes vagy tartós, bármely eszközzel vagy formában, egészben vagy részben történő többszörözés engedélyezésének, illetve megtiltásának kizárólagos jogát:
a)
a szerzők számára műveik tekintetében;
[…]”
A 2006/116 irányelv
15
A 2006/116 irányelv (19) preambulumbekezdése a következőképpen szól:
„A tagállamoknak jogukban áll fenntartani vagy bevezetni egyéb szomszédos jogokat, különösen kritikai és tudományos kiadások tekintetében. Az átláthatóság közösségi szintű biztosítása érdekében az új szomszédos jogot bevezető tagállamoknak értesíteniük kell [az Európai] Bizottságot.”
16
Ugyanezen irányelvnek „Kritikai és tudományos kiadások” című 5. cikke az alábbiak szerint rendelkezik:
„A tagállamok közkinccsé vált művek kritikai vagy tudományos kiadását is szerzői jogi védelemben részesíthetik. E jogok védelmi ideje a kiadás első jogszerű nyilvánosságra hozatalától számított legfeljebb 30 év.”
A román jog
17
Az 1996. március 14‑i Legea nr. 8/1996 privind dreptul de autor și drepturile conexe (a szerzői jogról és a szomszédos jogokról szóló 8/1996. sz. törvény; Monitorul Oficial al României, 1996. március 26‑i 60. sz., I. rész) 2001‑ben hatályos változatának 16. cikke az alábbiak szerint rendelkezett:
„A mű szerzőjének kizárólagos vagyoni joga, hogy engedélyt adjon művének fordítására, gyűjteményben való megjelentetésére, átdolgozására, és a mű minden más olyan megváltoztatására, amelynek eredményeképpen az eredeti műből származó más mű jön létre.”
18
A szerzői jogról és a szomszédos jogokról szóló 8/1996. sz. törvény 8. cikkének 2015‑ben és jelenleg hatályos változata (Monitorul Oficial al României, 2018. június 14‑i 489. sz., I. rész) az alábbiak szerint rendelkezik:
„Az eredeti mű szerzői jogainak sérelme nélkül a szerzői jog tárgyát képezik azok a származékos művek is, amelyeket egy vagy több már létező mű alapján hoztak létre, nevezetesen:
a)
kreatív szellemi alkotásnak minősülő irodalmi, művészeti vagy tudományos alkotás fordítása, adaptációja, megjegyzései, dokumentációs munkái, zenei hangszerelései és bármely más átalakítása;
b)
irodalmi, művészeti vagy tudományos művek gyűjteményei, mint például enciklopédiák és antológiák, anyagok vagy adatok gyűjteményei vagy összeállításai, függetlenül attól, hogy részesülnek‑e védelemben, beleértve az adatbázisokat is, amelyek az anyag kiválasztása vagy elrendezése miatt szellemi alkotásnak minősülnek.”
19
A szerzői jogról és a szomszédos jogokról szóló 8/1996. sz. törvény 23. cikkének 2015‑ben és jelenleg hatályos változata az alábbiak szerint rendelkezik:
„E törvény értelmében származékos művek készítése alatt már létező mű fordítását, gyűjteményben való megjelentetését, átdolgozását vagy bármely más megváltoztatását kell érteni, amennyiben az szellemi alkotásnak minősül.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
20
Dan Slușanschi professzor a szerzője a Dimitrie Cantemir herceg által a 18. század elején latinul írt, Incrementorum et decrementorum Aulae Othman[n]icae siue Aliothma[n]icae historiae a prima gentis origine ad nostra usque tempora deductae libri tres (Az oszmán vagy aliottomán udvar felemelkedésének és hanyatlásának története a nemzetség kezdetétől napjainkig, három könyvben) címet viselő, mára közkinccsé vált mű kritikai kiadásának (a továbbiakban: Slușanschi kritikai kiadás). E kritikai kiadás először 2001‑ben jelent meg a temesvári (Románia) székhelyű Amarcord kiadónál. A Slușanschi professzor által felülvizsgált és javított második kiadás 2008‑ban jelent meg a bukaresti (Románia) székhelyű Paideia kiadónal, majd azt 2010‑ben és 2012‑ben újra kiadták.
21
A Slușanschi kritikai kiadás Dimitrie Cantemir latin nyelvű kézirata alapján készült, amelyet 1984‑ben fedtek fel a Harvard Egyetemen (Egyesült Államok), mely utóbbi 1901. óta tulajdonosa a fenti kéziratnak.
22
Konkrétabban, Slușanschi professzor az első Slușanschi kritikai kiadáshoz e kézirat Romániában 1999‑ben közétett fakszimiléjét, a második kritikai kiadáshoz pedig e kéziratnak a Dimitrie Cantemir művének tulajdonosa által rendelkezésre bocsátott fényképmásolatait használta.
23
2013‑ban, Dan Slușanschi professzor halálát követően, TB és VP mint örökösei megállapodást kötöttek az Institut Călinescuval, amellyel átruházták az utóbbira azt a jogot, hogy Dimitrie Cantemir teljes életművének kiadása céljából felhasználja Slușanschi professzor Dimitrie Cantemir különböző szövegeihez kapcsolódó átírásait és fordításait, így a Slușanschi kritikai kiadást is. Ezen intézet Slușanschi professzor munkáit az FNSA rendelkezésére bocsátotta.
24
Az FNSA gondozásában 2015‑ben latin‑román kétnyelvű változatban, két kötetben megjelent a Dimitrie Cantemir– Istoria măririi și decăderii Curții Othomane (Dimitrie Cantemir – Az ottomán udvar felemelkedésének és bukásának története) címet viselő mű, amelyben a latin szöveg az FNSA szerzőinek kritikai észrevételeivel együtt szerepelt (a továbbiakban: FNSA kiadás). E mű a Slușanschi kritikai kiadás 2001‑ben kiadott szövegét tartalmazta.
25
2015. december 8‑án TB és VP a Tribunalul București (bukaresti törvényszék, Románia) előtt keresetet indított a Slușanschi kritikai kiadással kapcsolatos szerzői jogok megsértése miatt.
26
2017. december 21‑i ítéletében a Tribunalul București (bukaresti törvényszék) megállapította, hogy a Slușanschi kritikai kiadást teljes egészében átvették az FNSA kiadásában, és hogy az FNSA azokat az akkoriban még közzé nem tett kiegészítéseket vagy javításokat is felhasználta, amelyeket Slușanschi professzor a saját kiadásához tett hozzá, és amelyeket a jövőben fel kívánt használni. Márpedig Slușanschi professzorra csak az FNSA kiadás lábjegyzeteiben hivatkoztak. E körülmények között a fenti bíróság megállapította, hogy az Institut Călinescu és az FNSA megsértette Slușanschi professzor azon személyhez fűződő jogát, hogy a Slușanschi kritikai kiadás szerzőjeként ismerjék el, valamint a TB és VP örökösöket megillető szerzői vagyoni jogokat, és az alpereseket e nem vagyoni kár és vagyoni kár megtérítésére kötelezte.
27
Az Institut Călinescu és az FNSA fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben a Curtea de Apel București (bukaresti ítélőtábla, Románia) előtt.
28
A Curtea de Apel București (bukaresti ítélőtábla) 2021. április 7‑i ítéletében különösen megállapította, hogy a Slușanschi kritikai kiadás a 8/1996. sz. törvény értelmében vett származékos műnek minősül, mivel szerzője részéről kreatív erőfeszítést igényelt, és az szerzője szellemi tevékenységének eredménye. E fellebbviteli bíróság ily módon megerősítette az elsőfokú bíróság által megállapított szerzői jogi jogsértést, és csökkentette az Institut Călinescu és az FNSA által nem vagyoni kár címén egyetemlegesen fizetendő kártérítés összegét.
29
Az Institut Călinescu és az FNSA felülvizsgálati kérelmet nyújtott be ezen ítélettel szemben az Înalta Curte de Casație și Justițiéhez (legfőbb semmítő‑ és ítélőszék, Románia), amely a kérdést előterjesztő bíróság.
30
Lényegében a Curtea de Apel București (bukaresti ítélőtábla, Románia) azon megállapítását kifogásolják, amely a Slușanschi kritikai kiadáshoz hasonló kritikai kiadást műnek minősíti, és azt róják a bíróság terhére, hogy az ilyen kritikai kiadás szerzői jogi védelmének értékelése során nem alkalmazta a Bíróság ítélkezési gyakorlatából eredő kritériumokat.
31
Az Institut Călinescu és az FNSA álláspontja szerint a kritikai kiadás szerzőjének alkotói szabadsága rendkívül korlátozott, sőt nem is létezik olyan tudományos jellegű mű esetében, amely olyan holt nyelven íródott, mint a latin, amely nyelv pontos szintaktikai és mondatszerkesztési szabályokkal rendelkezik.
32
E tekintetben úgy vélik, hogy kritikai kiadás esetében a szerző nem hozhat szabad és kreatív döntést, mivel egyetlen célja az, hogy szakmai kompetenciáját minden esetben a sajátja helyett az eredeti mű szerzőjének szándékához legközelebb álló szövegváltozatok azonosítására használja azokon a pontokon, amelyeken az eredeti szerző szándéka nem tűnik ki egyértelműen a felhasznált kéziratokból, de soha nem az, hogy a szerző szándékát a kritikai kiadás kiadójának szándékával helyettesítse.
33
Az, hogy a használt szavakkal vagy megfogalmazásokkal kapcsolatban különböző lehetőségek között lehet választani, nem jelenti azt, hogy a szerző hozzájárulása kreatív és eredeti, így a jelen esetben nem állítható, hogy a Slușanschi kritikai kiadás a szerzőjének személyiségét tükrözi.
34
E körülmények között a kérdést előterjesztő bíróság arra kíván választ kapni, hogy valamely mű kritikai kiadása a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontja alapján szerzői jogi védelem alatt álló „műnek” minősíthető‑e.
35
Emlékeztet arra, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a „mű” e fogalma két együttes feltétel fennállását feltételezi, nevezetesen egyrészt eredeti teljesítmény meglétét abban az értelemben, hogy egyszerre szükséges és elégséges ahhoz, hogy a mű a szerzőjének személyiségét tükrözze, és ez utóbbi szabad és kreatív döntéseiben jusson kifejezésre, másrészt azt, hogy kellő pontossággal és objektivitással azonosítható teljesítményről van szó.
36
Márpedig az első kritériumot illetően a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a kritikai kiadás szerzője ténylegesen szabadon és kreatívan döntött‑e úgy, hogy egy korábban létező szöveg tartalmát érthető és az eredeti szerző szándékához a lehető legközelebb álló formában állapítja meg, az ő stílusát és nyelvi kifejezését tiszteletben tartva, és kritikai megjegyzéseket, kommentárokat, valamint a kézzel írott szöveg érthetőségéhez szükséges esetleges helyesbítések, szócserék vagy kiegészítések megértése céljából magyarázatokat fűz a szöveghez.
37
A második kritérium kapcsán a kérdést előterjesztő bíróság arra is választ kíván kapni, hogy az teljesül‑e, mivel kérdéses, hogy a kritikai kiadás tekinthető‑e az eredeti műtől elkülönülő alkotásnak, vagy ellenkezőleg, egybeesik azzal, amennyiben célja éppen a korábban létező mű szövegének megállapítása.
38
E bíróság úgy érvel, hogy kritikai kiadás esetében a szerző által elérni kívánt eredmény az, hogy az eredeti művet ténylegesen az eredeti mű szerzője által kidolgozott formához legközelebb álló módon rekonstruálja. A kritikai kiadás szerzője megvizsgálja az eredeti mű kéziratát, és – a megfelelő kifejezések megválasztására vonatkozó észrevételek és magyarázatok révén – helyesbíti vagy kiegészíti azt annak biztosítása céljából, hogy a jelentése megmaradjon. Hasonlóképpen, az abban szereplő kritikai apparátus szellemi erőfeszítést igényel, amely gyakran rendkívül fáradságos és hosszadalmas kutatási tevékenységben nyilvánul meg.
39
Így ebből a szempontból a kritikai kiadás szerzőjének teljesítménye nem tekinthető az érintett eredeti mű kézirata többszörözésének vagy fakszimile átírásának. Legfeljebb a szöveghez fűzött kritikai megjegyzések, kommentárok és magyarázatok minősülhetnek pontosan és objektíven azonosítható teljesítménynek, így ebben az esetben szerzői jogi védelemben részesíthető műnek csak a kritikai kiadás azon részei minősíthetők, amelyek tárgya azonosítható.
40
Egyébiránt az említett bíróság emlékeztet arra, hogy a Berni Egyezmény 2. cikkének (3) bekezdése szerint „[a]z eredeti mű szerzőjét megillető jogok sérelme nélkül az eredeti művel azonos védelemben részesül a fordítás, az adaptálás, a zenei átírás és irodalmi vagy művészeti műnek másfajta átdolgozása”.
41
E tekintetben ugyanezen bíróság megjegyzi, hogy az alapügyben a latin nyelvű eredeti mű vitathatatlanul a Berni Uniós Egyezmény értelmében vett „irodalmi mű”, mivel ezen egyezmény az „irodalmi és művészeti művek” tekintetében az egyezmény 2. cikkének (1) bekezdésében felsorolt példák között említi a tudomány minden alkotását.
42
Ezzel szemben ahhoz, hogy a Slușanschi kritikai kiadáshoz hasonló kritikai kiadás eredeti műként védelemben részesüljön, ezen egyezmény 2. cikkének (3) bekezdése értelmében az szükséges, hogy irodalmi mű „átdolgozásáról” legyen szó.
43
Márpedig a kérdést előterjesztő bíróság szerint az Unió, amely ugyan a Berni Egyezményben nem részes fél, a WIPO Szerzői Jogi Szerződés – amelyben részes fél, és amelynek végrehajtására a 2001/29 irányelv irányul – 1. cikkének (4) bekezdése alapján köteles tiszteletben tartani a Berni Egyezmény 1–21. cikkében foglalt rendelkezéseket.
44
Végül a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a Bíróság még nem foglalt állást abban a kérdésben, hogy valamely eredeti mű kritikai kiadása önmagában a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontja vagy adott esetben valamely uniós jogi aktus más rendelkezése értelmében vett „műnek” minősíthető‑e, és ha igen, milyen feltételek mellett, ami igazolja az előzetes döntéshozatal iránti kérelemnek az EUMSZ 267. cikk alapján történő előterjesztését.
45
E körülmények között az Înalta Curte de Casație și Justiție (legfőbb semmítő‑ és ítélőszék) úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [2001/29] irányelv 2. cikkének a) pontjában foglalt rendelkezéseket, hogy szerzői jogi oltalom alatt álló műnek tekinthető egy mű olyan kritikai kiadása, amelynek célja az eredeti mű szövegének a kézirat alapulvételével történő megállapítása, és amely azt megjegyzésekkel és a szükséges kritikai szöveggondozással egészíti ki?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
46
Egyetlen kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében szerzői jogi védelem alatt álló műnek tekinthető egy közkinccsé vált mű olyan kritikai kiadása, amelynek célja, hogy az utóbbi szövegét, kommentárokkal és a szükséges kritikai apparátussal kiegészítve rekonstruálja.
47
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2001/29 irányelv előírja a 2–4. cikkében, hogy a tagállamok a szerzők számára „műveik” tekintetében kizárólagos jogokat biztosítanak, és 5. cikkében e jogok vonatkozásában számos kivételt és korlátozást határoz meg. Márpedig ez az irányelv nem tartalmaz kifejezett utalást a tagállamok jogára a „mű” fogalma jelentésének és hatályának meghatározása érdekében. Következésképpen, és tekintettel az uniós jog egységes alkalmazásának és az egyenlőség elvének követelményeire, e fogalmat általában az egész Unióban önállóan és egységesen kell értelmezni (2018. november 13‑iLevola Hengelo ítélet, C‑310/17, EU:C:2018:899, 33. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
48
Ebből következik, hogy egy már létező mű olyan kritikai kiadása, mint a Slușanschi kritikai kiadás csak akkor részesülhet szerzői jogi védelemben a 2001/29 irányelv értelmében, ha az ilyen kiadás az említett irányelv értelmében vett „műnek” minősülhet.
49
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a „mű” fogalma két elem együttes fennállását feltételezi. Ez egyrészt valamilyen eredeti teljesítmény fennállását jelenti, abban az értelemben, hogy az a szerzőjének saját szellemi alkotása. Másfelől a „műnek” minősítés azon elemekre korlátozódik, amelyekben a szerző ilyen alkotása megnyilvánul (2019. szeptember 12‑iCofemel ítélet, C‑683/17, EU:C:2019:721, 29. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
50
Elsőként az eredetiség kritériumát illetően a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik, hogy ahhoz, hogy egy teljesítményt eredetinek lehessen tekinteni, egyszerre szükséges és elegendő az, hogy a szerzőjének személyiségét tükrözi, valamint annak szabad és kreatív döntéseiben fejeződik ki. Amennyiben viszont a teljesítmény megvalósulását olyan műszaki megfontolások, szabályok vagy kötöttségek vezérelték, amelyek az alkotási szabadság gyakorlásának nem engedtek teret, e teljesítmény nem tekinthető úgy, hogy az ahhoz szükséges eredetiséggel bír, hogy műnek minősülhessen (2019. szeptember 12‑iCofemel ítélet, C‑683/17, EU:C:2019:721, 30 és 31. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
51
Így az a tény, hogy a szóban forgó teljesítmény a szerzőjének személyiségét tükrözi, az utóbbi szabad és kreatív döntéseinek megnyilvánulása révén, meghatározó eleme az „eredetiség” fogalmának, és következésképpen e teljesítmény uniós jog szerinti szerzői jogi védelmének.
52
E tekintetben a Bíróság már megállapította, hogy az újságcikkek szerzői jogi védelem alatt álló „műveknek” minősülhetnek, amelyek esetében a szerző saját szellemi alkotása a téma bemutatásának módjából és e szerző nyelvi kifejezéséből ered (2009. július 16‑iInfopaq International ítélet, C‑5/08, EU:C:2009:465, 44. pont).
53
Ezzel szemben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy sem önmagukban a szavak nem minősülhetnek „műnek” (2009. július 16‑iInfopaq International ítélet, C‑5/08, EU:C:2009:465, 46. pont), sem az olyan katonai helyzetjelentések, amelyek tartalmát teljes mértékben a bennük foglalt információ határozza meg, miáltal ezen információ és annak az e jelentésekben szereplő kifejezése összekeveredik, és e jelentéseket azok puszta technikai funkciója jellemzi, ami kizár minden eredetiséget (lásd ebben az értelemben: 2019. július 29‑iFunke Medien NRW ítélet (C‑469/17, EU:C:2019:623, 24. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
54
Annak meghatározása érdekében, hogy egy olyan irodalmi teljesítmény, mint a Slușanschi kritikai kiadás eredeti jellegű‑e, meg kell vizsgálni – amint arra a főtanácsnok az indítványának 56. pontjában rámutatott –, hogy annak létrehozása során a szerzőnek módjában állt‑e olyan szabad és kreatív döntéseket hozni, amelyek az alkotását eredetivé tehetik, azzal, hogy ez az eredetiség nem magukból a külön‑külön vizsgált szavakból ered, hanem azok kiválasztásából, elrendezéséből és kombinációjából, amelyek révén a szerző eredeti módon kifejezte kreativitását és olyan eredményt hozott létre, amely szellemi alkotásnak tekinthető, mivel az alkotás létrehozására fordított szellemi erőfeszítés e tekintetben nem bír relevanciával (lásd ebben az értelemben: 2009. július 16‑iInfopaq International ítélet, C‑5/08, EU:C:2009:465, 45. és 46. pont; 2019. július 29‑iFunke Medien NRW ítélet, C‑469/17, EU:C:2019:623, 23. pont).
55
Ebben az összefüggésben, amint arra a főtanácsnok az indítványának 63. pontjában rámutatott, a kritikai kiadás szerzője által meghozott nyelvtani, lexikális, irodalmi és stilisztikai döntéseket valószínűleg meghatározza vagy legalábbis befolyásolja a szakmai tapasztalatának hossza, filológiai szakértelme, az eredeti mű létrehozásának időszakára és a művel érintett történelmi időszakra vonatkozó ismeretei és ezen időszakok megértése, az említett eredeti mű szerzőjének, stílusának és nyelvi kifejezésmódjának ismerete, valamint a fenti szerző általa felismert szándékára vonatkozó értelmezése.
56
Végül, amint arra a főtanácsnok az indítványának 65. pontjában szintén rámutatott, az eredetiség kritériuma a szóban forgó kritikai kiadás összetételében, az érintett alkotás számára kialakított szerkezetben, annak formába öntésében, valamint az eredeti szövegnek a kommentárokhoz és a kritikai apparátushoz képest való elhelyezkedésében is megnyilvánulhat.
57
A jelen esetben az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből kitűnik, hogy a Slușanschi kritikai kiadás nem felel meg a Dimitrie Cantemir latin nyelvű művéről készült kézirat puszta átírásának, sem pedig e kézirat fakszimiléjének. A Slușanschi kritikai kiadásnak ugyanis az volt a célja, hogy javítások és kiegészítések révén az eredeti mű szövegét teljes, érthető és a szerző, azaz Dimitrie Cantemir szándékához a lehető legközelebb álló formában rekonstruálja.
58
Ezenkívül az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a Slușanschi kritikai kiadásban szereplő, Dimitrie Cantemir műve kéziratának érthetőségéhez esetlegesen szükséges javításokra, szócserékre és kiegészítésekre, valamint a különböző nyelvi változatokra, illetve szavak vagy kifejezések hátrahagyott változataira vonatkozó kommentárok és a kritikai apparátus szintén Slușanschi professzor szellemi alkotásából erednek.
59
Következésképpen, kivéve, ha a Slușanschi kritikai kiadás létrejöttét az alkotói szabadságot kizáró, tisztán technikai megfontolások, szabályok vagy korlátozások határozzák meg, úgy tűnik, hogy ez a kritikai kiadás megfelel az eredetiség kritériumának, aminek az értékelése azonban a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
60
Másodszor, ami a szóban forgó teljesítmény azonosítható jellegére vonatkozó kritériumot illeti, a Bíróság pontosította, hogy a „mű” fogalma szükségszerűen magában foglalja a kellő pontossággal és objektivitással azonosítható teljesítmény fennállását. Ugyanis, egyrészt a szerzői joghoz kapcsolódó kizárólagos jogok védelmének biztosításáért felelős hatóságoknak képesnek kell lenniük arra, hogy az ekképp védelemben részesített teljesítményeket világosan és pontosan ismerjék. Ugyanez vonatkozik azon harmadik személyekre is, akikkel szemben e teljesítmények szerző által igényelt oltalma érvényesíthető. Másrészt e teljesítmény azonosításának folyamatában a jogbiztonságra nézve káros szubjektív tényezők kizárásának szükségessége azt jelenti, hogy e teljesítmény kifejeződésének objektívnek kell lennie (lásd ebben az értelemben: 2019. szeptember 12‑iCofemel ítélet, C‑683/17, EU:C:2019:721, 32. és 33. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
61
A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság nem zárja ki, hogy a Slușanschi kritikai kiadást úgy lehet tekinteni, mint amely egybeesik Dimitrie Cantemir művének kéziratával, mivel annak célja e korábban létező mű szövegének rekonstruálása volt. Mindazonáltal e bíróság elismeri, hogy a kritikai kiadás szerzője kiigazításokat vagy kiegészítéseket végezhet a művön annak érdekében, hogy rekonstruálja a kéziratának eredeti jelentését, így e kritikai kiadás megfelelhet a második kritériumnak.
62
E tekintetben, amint az a jelen ítélet 60. pontjában felidézésre került, a 2001/29 irányelvben szereplő „mű” fogalma szükségszerűen magában foglalja egy olyan kifejezés fennállását, amely azt kellő pontossággal és objektivitással azonosíthatóvá teszi. A jelen ítélet 29. pontjában hivatkozott második elemet illetően rámutatott arra, hogy a „mű” 2001/29 irányelv szerinti fogalma szükségszerűen magában foglalja a kellő pontossággal és objektivitással azonosítható teljesítmény létét (lásd ebben az értelemben: 2018. november 13‑iLevola Hengelo ítélet, C‑310/17, EU:C:2018:899, 40. pont).
63
Márpedig, amint arra a főtanácsnok az indítványának 70. pontjában rámutatott, egy eredeti mű kritikai kiadása egészében véve kellő pontossággal és objektivitással azonosítható teljesítménynek tűnhet.
64
Nem kell szükségszerűen különbséget tenni egyrészt az eredeti műnek megfelelő részek között, amelyek adott esetben szövegmódosításon mentek keresztül, másrészt pedig az azokhoz fűzött kommentárok, kritikai megjegyzések vagy magyarázatok között annak érdekében, hogy adott esetben felismerjék a szerzői jog tárgyát képező és az alá nem eső teljesítményeket. Az ilyen megközelítés azzal a veszéllyel járna, hogy feldarabol egy olyan művet, amelynek csak egészében van értelme, különösen akkor, ha az ilyen kommentárok, megjegyzések vagy magyarázatok kiegészítik az eredeti mű szövegének azon konkrét részét, vagy kapcsolódnak ahhoz, amelyhez kommentárt fűznek vagy amelyet rekonstruálnak.
65
Következésképpen a jelen ügyben – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatokra is figyelemmel – a Slușanschi kritikai kiadás sajátosságának figyelembevételével, amelynek célja az eredeti mű részben elveszett szövegének rekonstruálása, kommentárokkal és a szükséges kritikai apparátussal kiegészítve, e kritikai kiadás a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontja értelmében vett„műnek” tekinthető, feltéve hogy az a szerző szellemi alkotása, amely a szerző szabad és kreatív döntéseit megjelenítve tükrözi annak személyiségét, és amennyiben az kellő pontossággal és objektivitással azonosítható.
66
Harmadszor, a mű oltalmának terjedelmét illetően emlékeztetni kell arra, hogy amennyiben egy kritikai kiadás a jelen ítélet 49. pontjában említett jellemzőkkel rendelkezik, tehát műnek minősül, e minőségében a 2001/29 irányelvnek megfelelően szerzői jogi védelemben kell részesíteni, azzal a pontosítással, hogy e védelem terjedelme nem függ azon alkotói szabadság mértékétől, amellyel az alkotója rendelkezett, és hogy ezért e védelem mértéke nem alacsonyabb annál, mint amelyben minden, az említett irányelv alá tartozó mű részesül (lásd ebben az értelemben: 2019. szeptember 12‑iCofemel ítélet, C‑683/17, EU:C:2019:721, 35. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
67
Hozzá kell tenni, hogy ahogyan a főtanácsnok az indítványának 73. pontjában rámutatott, a szerzői jog megsértése nem feltétlenül jelenti a mű egészének többszörözését, hanem részleges többszörözést is magában foglalhat. Egy műalkotás különböző részei ugyanis szintén a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontja szerinti szerzői jogi védelemben részesülnek, feltéve hogy tartalmaznak olyan elemeket, amelyek a mű szerzője saját szellemi alkotásának kifejeződései (lásd ebben az értelemben: 2009. július 16‑iInfopaq International ítélet, C‑5/08, EU:C:2009:465, 39. pont), ami előfordulhat abban az esetben, ha a szerző egy részben elveszett irodalmi mű olyan formában való rekonstruálására törekszik, amelyet az eredeti mű szerzője által kialakított formához a lehető legközelebb állónak tart.
68
Végül, és a fenti megfontolásoktól függetlenül, a közkinccsé vált irodalmi mű kritikai kiadásához fűződő szerzői jog elismerése nem teszi e művet szerzői jog által védett művé, és nem biztosíthat e kritikai kiadás szerzőjének kizárólagos jogot e korábban létező mű tekintetében.
69
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2001/29 irányelv 2. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében szerzői jogi védelem alatt álló műnek tekinthető egy közkinccsé vált mű olyan kritikai kiadása, amelynek célja e mű szövegének rekonstruálása, kommentárokkal és a szükséges kritikai apparátussal kiegészítve, feltéve hogy az a szerző szellemi alkotása, amely a szerző szabad és kreatív döntéseit megjelenítve tükrözi annak személyiségét, valamint kellő pontossággal és objektivitással azonosítható.
A költségekről
70
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:
Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének a) pontját
a következőképpen kell értelmezni:
e rendelkezés értelmében szerzői jogi védelem alatt álló műnek tekinthető egy közkinccsé vált mű olyan kritikai kiadása, amelynek célja e mű szövegének rekonstruálása, kommentárokkal és a szükséges kritikai apparátussal kiegészítve, feltéve hogy az a szerző szellemi alkotása, amely a szerző szabad és kreatív döntéseit megjelenítve tükrözi annak személyiségét, valamint kellő pontossággal és objektivitással azonosítható.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: román.