62008CJ0508_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C‑508/08. sz. ügyben,
az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt a Bírósághoz 2008. november 20‑án,
az Európai Bizottság
(képviselik: J. Aquilina és K. Simonsson, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg)
felperesnek
a Máltai Köztársaság
(képviselik: S. Camilleri, L. Spiteri és A. Fenech, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen
benyújtott keresete tárgyában,
A BÍRÓSÁG (második tanács),
tagjai: J. N. Cunha Rodrigues tanácselnök, A. Arabadjiev, U. Lõhmus (előadó), A. Ó Caoimh és P. Lindh bírák,
főtanácsnok: E. Sharpston,
hivatalvezető: L. Hewlett főtanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2010. május 11‑i tárgyalásra,
a főtanácsnok indítványának a 2010. július 1‑jei tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
Az ítélet indoklása
1. Keresetével az Európai Közösségek Bizottsága annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy a Máltai Köztársaság – mivel 2004. április 16‑án kizárólagos közszolgáltatási szerződést kötött a Gozo Channel Co. Ltd‑vel (a továbbiakban: GCCL) anélkül, hogy előzetesen közbeszerzési eljárást folytatott volna le – nem teljesítette a szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének a tagállamokon belüli tengeri fuvarozásra (tengeri kabotázs) történő alkalmazásáról szóló, 1992. december 7‑i 3577/92/EGK tanácsi rendeletből (HL L 364., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 10. o.), valamint különösen annak 1. és 4. cikkéből eredő kötelezettségeit.
Jogi háttér
A csatlakozási okmány
2. A Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány (HL 2003. L 236., 33. o.; a továbbiakban: csatlakozási okmány) 2. cikke a következőket írja elő:
„A csatlakozás időpontjától kezdődően az eredeti szerződések rendelkezései és az intézmények, valamint az Európai Központi Bank által a csatlakozást megelőzően elfogadott jogi aktusok az új tagállamok számára kötelezőek, és az említett szerződésekben, illetve az ebben az okmányban megállapított feltételekkel alkalmazandók ezekben az államokban.”
A 3577/92 rendelet
3. A 3577/92 rendelet 1. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„1991. [helyesen: 1993.] január 1‑jétől a tengeri fuvarozási szolgáltatások (tengeri kabotázs) szabad mozgása érvényes azokra a közösségbeli hajótulajdonosokra, akik egy tagállamban jegyeztették be hajóikat és ezen tagállam lobogója alatt hajóznak, azzal a feltétellel, hogy ezek a hajók megfelelnek minden előírásnak, amely az adott tagállamban a tengeri kabotázs nyújtására vonatkozik, ideértve az Euros‑lajstromozású hajókat is, miután a Tanács jóváhagyta ezt a lajstromot.”
4. Ugyanezen rendelt 4. cikkének (1) bekezdése kimondja:
„A tagállamok közszolgáltatási szerződéseket köthetnek a szigetekről vagy a szigetekre irányuló, valamint a szigetek közötti kabotázsban közlekedő hajótársaságokkal, vagy közszolgáltatási kötelezettségeket róhatnak ki a kabotázsszolgáltatás ellátásának feltételeként.
Amennyiben egy tagállam közszolgáltatási szerződést köt vagy közszolgáltatási kötelezettséget ró ki, akkor azt az összes közösségbeli hajótulajdonossal szemben a megkülönböztetés tilalmának elvét követve kell megtennie.”
A jogvita előzményei és a pert megelőző eljárás
5. A Máltai Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozására vonatkozó tárgyalások keretében az Európai Unió 2001. október 26‑án közös álláspontot fogadott el (az Európai Unióhoz történő csatlakozási konferencia – Málta – doc. 20766/01 CONF‑M 80/01), amely a közlekedéspolitikai fejezetről szólt. E közös álláspont értelmében: „az EU tudomásul veszi, hogy Málta 2002. június 30‑ig ötéves időtartamú, kifejezetten közszolgáltatási kötelezettségre irányuló szerződést szándékozik kötni mind a Sea Malta Co. Ltd.‑del, mind [a GCCL‑lel], és hogy e szerződések megszűnésekor a vonatkozó közösségi vívmányokkal összhangban pályázati eljárást kell alkalmazni.”
6. 2005. március 7‑i levelével a Máltai Köztársaság a Bizottság neki címzett tájékoztatáskérésére válaszul megerősítette, hogy a kormány 2004. április 16‑án a Málta és Gozo szigetek közötti tengeri fuvarozási szolgáltatásokra vonatkozóan a GCCL‑lel és a Sea Malta Co. Ltd‑vel két, egyenként hat évre szóló kizárólagos közszolgáltatási kötelezettségre irányuló szerződést kötött.
7. A Bizottság ekkor az EK 226. cikk szerinti eljárás megindításáról határozott. 2006. április 10‑i felszólító levelében ezen intézmény jelezte, hogy az említett szerződések, amelyeket nem előzött meg közbeszerzési eljárás, nem felelnek meg a közösségi jognak, mivel egyfelől azokat nem hátrányos megkülönböztetéstől mentes eljárás keretében kötötték meg, másfelől azoknak sem a szükségességét, sem az arányosságát nem bizonyították.
8. 2006. június 12‑én a Máltai Köztársaság válaszolt e felszólító levélre.
9. A Bizottság, mivel nem találta kielégítőnek e választ, 2006. december 15‑én indokolással ellátott véleményt bocsátott ki, amelyben kifejtette, hogy a Máltai Köztársaság – mivel 2004. április 16‑án közbeszerzési eljárás előzetes lefolytatása nélkül kötött kizárólagos szerződést a GCCL‑lel a Málta és Gozo szigetek közötti tengeri fuvarozási szolgáltatások biztosítására – nem teljesítette a 3577/92 rendeletből, valamint különösen annak 1. és 4. cikkéből eredő kötelezettségeit. A Bizottság felszólította e tagállamot arra, hogy a kézhezvételtől számított két hónapon belül tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy eleget tegyen az indokolással ellátott véleményben foglaltaknak.
10. A Máltai Köztársaság 2008. június 15‑i levelében válaszolt az említett indokolással ellátott véleményre, amelyben tájékoztatta a Bizottságot, hogy a Málta és Gozo szigetek közötti tengeri fuvarozási szolgáltatások biztosítására irányuló közbeszerzési eljárás megindítására vonatkozó előkészületeket megkezdték, és e közbeszerzési eljárást legkésőbb 2008 októberéig lefolytatják.
11. A Bizottság ilyen körülmények között nyújtotta be a jelen keresetet.
A keresetről
12. Keresetének alátámasztására a Bizottság arra hivatkozik egyfelől, hogy a 3577/92 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének második albekezdéséből az következik, hogy a tengeri kabotázsra vonatkozó közszolgáltatási szerződés megkötését közbeszerzési eljárásnak kell megelőznie, amelyet hátrányos megkülönböztetéstől mentes és közösségi szinten nyílt módon kell lefolytatni, a máltai kormány és a GCCL között 2004. április 16‑án létrejött szerződés pedig nem ilyen eljárás eredménye.
13. Másfelől a C‑205/99. sz., Analir és társai ügyben 2001. február 20‑án hozott ítéletből (EBHT 2001., I‑1271. o.) a Bizottság álláspontja szerint az következik, hogy valamely közszolgáltatási szerződés csak akkor felel meg a 3577/92 rendelet követelményeinek, ha bizonyítható a közszolgáltatás ellátására vonatkozó valós igény. A GCCL‑lel kötött szerződés vonatkozásában azonban a Máltai Köztársaság nem bizonyította kellőképpen sem az ilyen igény meglétét, sem a kizárólagos szerződés szükségességét és arányosságát.
14. A Máltai Köztársaság fő védekezési jogalapként arra hivatkozik, hogy a 3577/92 rendelet e szerződésre nem alkalmazandó, mivel azt 2004. május 1‑je, azaz az Unióhoz való csatlakozásának időpontja előtt kötötték.
15. Válaszában a Bizottság nem vitatja azt, hogy e rendelet a vitatott szerződés aláírásakor, azaz 2004. április 16‑án nem volt alkalmazandó a Máltai Köztársaságra. Arra hivatkozik azonban, hogy pontosan 2004. május 1‑jétől kezdődően e tagállam nem felelt meg az említett rendeletből eredő kötelezettségeinek. A tárgyaláson a Bizottság hozzátette továbbá, hogy ez a nem megfelelés abból adódott, hogy az említett szerződést hatályában fenntartották a Máltai Köztársaságnak az Unióhoz való csatlakozását követően is.
16. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság eljárási szabályzata 38. cikke 1. §‑ának c) pontjából és az azzal kapcsolatos ítélkezési gyakorlatból következik, hogy a keresetlevélnek meg kell jelölnie a jogvita tárgyát, és tartalmaznia kell a jogalapok rövid ismertetését, illetve annak kellően egyértelműnek és pontosnak kell lennie ahhoz, hogy az alperes elő tudja készíteni védekezését, valamint a Bíróság gyakorolhassa felülvizsgálati jogkörét. Mindebből következik, hogy a kereset alapjául szolgáló alapvető ténybeli és jogi elemeknek magából a keresetlevél szövegéből kell egységes és érthető módon következniük, és a keresetlevélben a kérelmeket egyértelműen kell megfogalmazni, nehogy a Bíróság a határozatában túlterjeszkedjen a kereseti kérelmen, vagy ne határozzon valamely kifogás tekintetében (lásd a C‑412/04. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2008. február 21‑én hozott ítélet [EBHT 2008., I‑619. o.] 103. pontját, valamint a C‑211/08. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2010. június 15‑én hozott ítélet [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 32. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
17. A jelen esetben mind a Bizottság által kibocsátott indokolással ellátott vélemény, mind a keresetlevélben foglalt kereseti kérelmek szövegéből egyértelműen megállapítható, hogy a Bizottság által felrótt, a Máltai Köztársaságot a 3577/92 rendelet alapján terhelő kötelezettségek megszegése abból adódik, hogy 2004. április 16‑án megkötötték a vitatott szerződést.
18. Ennélfogva az az állítás, miszerint a Máltai Köztársaság 2004. május 1‑jétől kezdődően nem teljesítette az e rendeletből eredő kötelezettségeit, nem felel meg a keresetlevélben megjelölt kereseti kérelmeknek.
19. Következésképpen a Bíróság az ilyen állításról, megalapozottságának vizsgálatát követően nem határozhat anélkül, hogy túlterjeszkedjen a kereseti kérelmen.
20. A kötelezettségszegésnek a Bizottság keresetlevelében megjelölt tárgyát illetően meg kell jegyezni, hogy – amint azt a Bizottság is elismeri – a csatlakozási okmány 2. cikke értelmében a 3577/92 rendelet a Máltai Köztársaságra csak 2004. május 1‑jétől, azaz ezen államnak az Unióhoz való csatlakozásának időpontjától kezdődően volt alkalmazandó (lásd analógia útján a C‑168/08. sz. Hadadi‑ügyben 2009. július 16‑án hozott ítélet [EBHT 2009., I‑6871. o.] 26. pontját).
21. E körülmények között, amint a főtanácsnok is kifejti indítványának 57. pontjában, a Bizottság keresete csak akkor lehet sikeres, ha a 3577/92 rendelet ezzel szemben már ezen időpont előtt is megkövetelte volna a Máltai Köztársaságtól egyes kötelezettségek betartását. Az ilyen kötelezettségek, a jelen jogvita kontextusában különösen azt jelentenék, hogy az államoknak a 3577/92 rendelet rájuk történő alkalmazandóságát megelőző időszakban tartózkodniuk kellene attól, hogy olyan módon kössenek közszolgáltatási szerződéseket, amely e rendelet 1. és 4. cikkében foglaltaknak nem felel meg.
22. Meg kell azonban állapítani, hogy a Bizottság a keresete alátámasztására felhozott jogalapokat egyáltalán nem alapította ilyen kötelezettségek esetleges fennállására. Éppen ellenkezőleg, amint a jelen ítélet 15. pontjában kifejtésre került, a Bizottság mind a válaszában, mind a tárgyaláson azt az álláspontot képviselte, hogy 2004. május 1‑jétől, azaz a 3577/92 rendeletnek a Máltai Köztársaság vonatkozásában – az Unióhoz való csatlakozása következtében – történő hatálybalépésének időpontjától nem felelt meg e tagállam az említett rendeletből eredő kötelezettségeinek.
23. A fentiekre tekintettel, és anélkül, hogy a Máltai Köztársaság által másodlagosan felhozott többi védekezési jogalapot meg kellene vizsgálni, a Bizottság keresetét el kell utasítani.
A költségekről
24. Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §‑a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A Bizottságot, mivel pervesztes lett, a Máltai Köztársaság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:
1) A keresetet elutasítja.
2) Az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.