VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)
10 päivänä maaliskuuta 2009
Asia F-106/07
Stavros Giaprakis
vastaan
alueiden komitea
Henkilöstö – Virkamiehet – Palkkaus – Palkan osan siirto asemamaan ulkopuolelle – Vanhojen henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan 2 kohdan b alakohta – Asuntosäästäminen – Perusteettoman edun palauttamisen edellytykset – Siirtojen sääntöjenvastaisuus – Ilmeinen sääntöjenvastaisuus
Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklaan perustuva kanne, jossa Stavros Giaprakis vaatii virkamiestuomioistuinta yhtäältä kumoamaan alueiden
komitean 21.11.2006 tekemän päätöksen siitä, että 1 246,06 euron suuruiset määrät, jotka kantajalle on maksettu korjauskertoimen
perusteella siitä hänen palkkansa osasta, joka on siirretty Ranskaan huhtikuun 2004 ja kesäkuun 2005 välisenä aikana, on perittävä
henkilöstösääntöjen 85 artiklan nojalla takaisin, ja toisaalta velvoittamaan alueiden komitean palauttamaan hänelle hänen
palkastaan pidätetyn 1 246,06 euron suuruisen määrän ja vielä maksamaan hänelle 1 000 euron suuruisen korvauksen henkisestä
kärsimyksestä, jonka edellä mainittu 21.11.2006 tehty päätös on hänelle aiheuttanut.
Ratkaisu: Euroopan unionin alueiden komitean 21.11.2006 tekemä päätös, jolla määrättiin perittäviksi takaisin määrät, jotka on maksettu
sillä perusteella, että korjauskerrointa on sovellettu Giaprakiksen siihen palkan osaan, joka on siirretty Ranskaan huhtikuun
2004 ja kesäkuun 2005 välisenä aikana, ja joiden yhteismäärä on 1246,06 euroa, kumotaan. Euroopan unionin alueiden komitea
velvoitetaan palauttamaan Giaprakikselle 1246,06 euroa korotettuna viivästyskorolla, joka on Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioitaan
varten kyseessä olevaa ajanjaksoa varten vahvistama korko korotettuna kahdella prosentilla, takaisinperintäpäivästä lukien
siihen saakka, kunnes maksu on suoritettu kokonaan. Kanne hylätään muilta osin. Euroopan unionin alueiden komitea vastaa kaikista
oikeudenkäyntikuluista.
Tiivistelmä
1.      Virkamiehet – Kanne – Virkamiehelle vastainen toimi – Virkamiehelle vastaisen toimen käsite – Hallinnon muistio, jossa asianomaiselle
ilmoitetaan aikeesta periä takaisin perusteettomasti maksettu määrä, koska tämä ei ole esittänyt tyydyttävää selitystä tai
lisätodisteita
(Henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla)
2.      Virkamiehet – Perusteettoman edun palautus – Palautuksen edellytykset – Suorituksen ilmeinen aiheettomuus – Asianomaisen tietoisuus
aiheettomuudesta – Virkamiehen palkan osan siirto asemapaikan maan ulkopuolelle asuntosäästötilille
(Henkilöstösääntöjen 85 artikla; liitteessä VII olevan 17 artiklan 2 kohta)
3.      Virkamiehet – Kanne – Täysi toimivalta – Virkamiehelle määrän lainvastaisesta takaisinperinnästä aiheutuneen aineellisen vahingon
korvaaminen
(Henkilöstösääntöjen 91 artiklan 1 kohta)
1.      Hallinnon muistiota, jossa virkamiehelle kerrotaan sen aikomuksesta periä takaisin tietyt summat, koska asianomainen ei ole
esittänyt tyydyttävää selitystä tai lisätodisteita, eikä mainita mahdollisesti takaisin perittävää määrää eikä takaisinperinnän
toteuttamistapaa, ei voida pitää virkamiehelle vastaisena toimena, sillä se ei vaikuta suoraan ja välittömästi hänen etuihinsa
muuttamalla selvästi hänen oikeudellista asemaansa eikä ole hallinnon lopullinen kannanotto. Asianomainen ei voi myöskään
tällaisen muistion perusteella arvioida mahdollisuutta riitauttaa muistio tekemällä henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettu hallinnollinen valitus.
(ks. 45 ja 46 kohta)
2.      Henkilöstösääntöjen 85 artiklasta ilmenee, että aiheettomin perustein saatujen määrien takaisin maksamiselle asetetaan kaksi
päällekkäistä edellytystä, joista ensimmäinen koskee sen suorituksen vääriä perusteita, jonka hallinto pyrkii perimään takaisin,
ja toinen sitä, että virkamies on ollut tietoinen tästä väärästä perusteesta tai että tämä väärä peruste on ollut niin ilmeinen,
että virkamies ei ole voinut olla tietämättä siitä.
Vaikka oletettaisiin, että henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevaa 17 artiklan 2 kohtaa, siinä muodossa kuin se oli ennen
henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta annetun asetuksen N:o 723/2004
– jossa annetaan virkamiehelle mahdollisuus siirrättää osa palkastaan asemapaikkavaltion ulkopuolelle kattaakseen säännöllisistä
maksuista, joista on esitettävä todisteet, aiheutuvat menot, joita hänen on suoritettava toimielimensä kotipaikan valtion
ulkopuolella tai sen valtion ulkopuolella, jossa hän hoitaa tehtäviään – ei sovelleta silloin, jos siirto on tarkoitettu asuntosäästötilille,
joka tunnustetaan tällaiseksi tiliksi jonkin jäsenvaltion lainsäädännössä, tällaisen siirron sääntöjenvastaisuus ei ole niin
ilmeinen, että kyseinen virkamies ei olisi voinut olla tietämättä siitä, erityisesti silloin, kun sovellettavien säädösten
sanamuodon perusteella ei voida antaa selvää ja yksiselitteistä vastausta siihen, onko tämä määräys sovellettavissa tällaiseen
siirtoon, ja kun toimivaltaisten yksiköiden käytöksen perusteella on saatettu kohtuudella antaa asianomaisen ymmärtää, että
ne puolsivat tätä sovellettavuutta.
(ks. 58, 68, 69, 72 ja 74 kohta)
3.      Euroopan yhteisöjen virkamiestuomioistuin, jolla on täysi toimivalta tehdä rahamääräisiä ratkaisuja, on toimivaltainen määräämään
aineellisena vahingonkorvauksena siitä, että kantajalle palautetaan hallinnon perusteettomasti perimä summa viivästyskorkoineen,
jotka lasketaan takaisinperimispäivästä tosiasialliseen maksupäivään saakka.
(ks. 81 ja 82 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑29/01, Puente Martín v. komissio, 18.9.2002 (Kok. H., s. I‑A‑157 ja II‑833,
88 kohta) ja asia T‑22/01, Efthymiou v. komissio, 9.7.2003 (Kok. H., s. I‑A‑177 ja II‑891, 45 kohta)
Virkamiestuomioistuin: asia F‑126/05, Borbély v. komissio, 16.1.2007 (73 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa)