61996B0030
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kolmas jaosto)
11 päivänä heinäkuuta 1996 (
*1
)
Asiassa T-30/96,
José Gomes de Sá Pereira, kotipaikka São João de Ver, Santa Maria da Feira (Portugali), edustajanaan asianajaja Augusto Cardoso, Porto, rua Jornal Correio da Feira, 16, 1o Dt°, Santa Maria da Feira,
kantajana,
vastaan
Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään oikeudellisen yksikön virkamiehet Thérèse Blanchet ja Isabel Lopes Cardoso, prosessiosoite Luxenburgissa c/o Euroopan investointipankin lakiasiainosaston pääjohtaja Bruno Eynard, 100 boulevard Konrad Adenauer,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhtäältä sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit, piirustukset ja mallit, EYVL C 314, s. 3 — 5) valituslautakuntien puheenjohtajien ja jäsenten nimittämisestä 23.10.1995 tehtyjen neuvoston päätösten kumoamista, ja toisaalta neuvoston velvoittamista korvaamaan vahinko, jonka kantaja katsoo kärsineensä näiden päätösten vuoksi,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. P. Briët, sekä tuomarit B. Vesterdorf ja A. Potocki
kirjaaja: H. Jung,
on antanut seuraavan
määräyksen
Asiaan liittyvä lainsäädäntö sekä riita-asian perustana olevat tosiseikat
1
Sisämarkkinoilla toimiva yhdenmukaistamisvirasto (tavaramerkit, piirustukset ja maliit, jäljempänä virasto) perustettiin yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994 L 11, s. 1, jäljempänä asetus N:o 40/94). Viraston kokoonpanosta ja rakenteesta säännellään erityisesti tämän asetuksen XII osastossa (111—139 artikla).
2
Virastossa on useita valituslautakuntia, jotka ovat toimivaltaisia antamaan ratkaisun viraston tietyistä päätöksistä tehdyistä valituksista. Jokaisessa valituslautakunnassa on puheenjohtaja ja kaksi jäsentä. Alkuvaiheessa suunniteltiin perustettavaksi kolme valituslautakuntaa.
3
Euroopan unionin neuvosto (jäljempänä neuvosto) nimittää valituslautakuntien puheenjohtajat ja jäsenet viraston hallintoneuvoston (jäljempänä hallintoneuvosto) laatiman luettelon perusteella, jossa on enintään kolme ehdokasta jokaista avointa tointa kohden.
4
Hallintoneuvosto julkaisi 29.3.1995 kaksi avointa tointa koskevaa ilmoitusta, joista toinen koski valituslautakuntien puheenjohtajien ja toinen valituslautakuntien jäsenten toimia (EYVL C 77 A, s. 1—3).
5
Kantaja jätti puheenjohtajan tai jäsenen tointa koskevan hakemuksensa ilmoituksissa säädetyssä määräajassa.
6
Hallintoneuvosto päätti saapuneiden hakemusten ensimmäisen tutkimisen jälkeen 43 hakijan, joista yksi oli kantaja, täyttävän vaaditut vähimmäisedellytykset. Nämä 43 ehdokasta osallistuivat siten hallintoneuvoston johtamaan valintamenettelyyn.
7
Hallintoneuvosto laati tämän menettelyn perusteella kuusi suppeaa luetteloa, joista kolme koski valituslautakuntien kolmea puheenjohtajan tointa ja kolme valituslautakuntien kuutta jäsenen tointa. Näissä luetteloissa ehdotettiin kussakin yhtä hakijaa kutakin avointa puheenjohtajan tointa kohden ja kaikkien kolmen valituslautakunnan osalta kolmea hakijaa kahta avointa jäsenen tointa kohden.
8
Kantajan nimi ei ollut näissä luetteloissa, koska hänen hakemuksensa oli hylätty valintamenettelyssä.
9
Hallintoneuvosto toimitti nämä suppeat hakijaluettelot neuvostolle. Neuvosto teki 23.10.1995 pidetyssä istunnossaan kolme nimityspäätöstä, joista kukin koski yhtä valituslautakuntaa. Neuvosto nimitti muun muassa F:n ensimmäiseen valituslautakuntaan. Nämä kolme päätöstä julkaistiin 25.11.1995 (EYVL C 314, s. 3—5).
10
Viitaten hakemukseensa kantaja pyysi 19.12.1995 lähettämällään telekopiolla virastoa ilmoittamaan mahdollisesta päätöksestä tai siitä, missä vaiheessa valintamenettely oli. Virasto antoi 17.1.1996 lähettämällään telekopiolla hänelle tiedoksi neuvoston kolme nimityspäätöstä sellaisina kuin ne oli julkaistu.
11
Hallintoneuvoston puheenjohtaja lähetti kantajalle 10.1.1996 kirjeen, jonka tämä vastaanotti 18.1.1996 ja jossa ilmoitettiin hänen hakemuksensa tulleen hylätyksi ja neuvoston nimittäneen toiset hakijat 23.10.1995.
12
Kantaja pyysi 26.1.1996 päivätyllä telekopiollaan hallintoneuvoston puheenjohtajaa toimittamaan hänelle jäljennökset neuvoston valituslautakuntien puheenjohtajiksi ja jäseniksi valitsemien yhdeksän hakijan ansioluetteloista mahdollista EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan mukaista kumoamiskannetta varten.
13
Hallintoneuvoston puheenjohtaja vastasi kantajalle 26.2.1996 päivätyllä kirjeellään, ettei hän voinut toimittaa kantajalle jäljennöksiä näistä ansioluetteloista, koska kyseiset ansioluettelot sisältyivät kyseisten henkilöiden henkilökansioihin, joita koskee Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 26 artiklan salassapitovelvollisuus. Avoimuuden säilyttämisen vuoksi hän kuitenkin selosti samassa kirjeessä valintamenettelyn sekä hallintoneuvoston ja neuvoston noudattaman hakijoiden nimittämismenettelyn eri vaiheet.
14
Kantaja vaati 2.2.1996 päivätyllä telekopiollaan neuvoston pääsihteeriä lähetettämään hänelle neuvoston 23.10.1995 tehtyjä nimityspäätöksiä koskevat ”valmisteluasiakirjat”. Neuvosto väittää, että pääsihteeristön toimivaltainen yksikkö ei ole saanut tätä telefaxia, ja siten se ei ole voinut vastata siihen.
Asian käsittelyn vaiheet ja asianosaisten vaatimukset
15
Kantaja on nostanut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 11.3.1996 jättämällään hakemuksella perustamissopimuksen 173 artiklan perusteella nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
16
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
—
kumoaa sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit, piirustukset ja mallit) valituslautakuntien puheenjohtajien ja jäsenten nimittämisestä 23.10.1995 tehdyt neuvoston kolme päätöstä;
—
ellei tämä ole mahdollista, toissijaisesti kumoaa ensimmäisen valituslautakunnan toimenhaltijoiden nimittämistä koskevan päätöksen kokonaisuudessaan tai ainakin siltä osin kuin päätös koskee F:ää;
—
velvoittaa neuvoston korvaamaan kantajalle riidanalaisista päätöksistä aiheutuneen vahingon, jonka suuruus lasketaan tuomion täytäntöönpanoa varten;
—
velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
17
Neuvosto vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
—
jättää kanteen tutkimatta;
—
toissijaisesti hylkää kanteen perusteettomana;
—
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
18
Kantaja pyysi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 15.3.1996 jättämällään erillisellä kirjeellä maksutonta oikeudenkäyntiä työjärjestyksen 94 artiklan 1 kohdan nojalla.
19
Kantaja esitti 15.4.1996 päivätyssä kirjeessään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajan pyynnöstä arvionsa asianajajan kuluista ja palkkioista, joita varten hän pyysi maksutonta oikeudenkäyntiä.
20
Neuvosto täsmensi 10.5.1996 päivätyllä kirjeellään, ettei se vastustanut tätä vaatimusta.
Kanteen tutkittavaksi ottaminen
21
Työjärjestyksen 111 artiklassa määrätään, että jos kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi jatkamatta asian käsittelyä ratkaista asian perustellulla määräyksellä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että tätä artiklaa on sovellettava nyt käsiteltävänä olevassa asiassa.
Kumoamisvaatimuksen tutkittavaksi ottaminen
22
Asetuksen N:o 40/94 112 artiklan mukaan viraston henkilökuntaan sovelletaan henkilöstösääntöjä, Euroopan yhteisöjen muihin toimenhaltijoihin sovellettavia palvelusuhteen ehtoja (jäljempänä RAA) ja näiden säännösten täytäntöönpanoasetuksia, jotka on annettu Euroopan yhteisöjen toimielinten yhteisellä päätöksellä.
23
Valituslautakuntien puheenjohtajat ja jäsenet kuuluvat viraston henkilökuntaan samalla tavoin kuin viraston muut ”korkeat virkamiehet” (ks. asetuksen N:o 40/94120 ja 131 artikla). Edellä mainittujen vapaata tointa koskevien ilmoitusten mukaan (4 kohta) he ovat määräaikaisia toimenhaltijoita, joihin sovelletaan RAA:ta.
24
Perustamissopimuksen 179 artiklaa, jonka mukaan yhteisöjen tuomioistuimilla on toimivalta ratkaista yhteisön ja sen henkilöstön väliset riidat, henkilöstösäännöissä määrätyin tai palvelussuhteen ehdoista johtuvin rajoituksin ja edellytyksin, on tulkittava siten, ettei henkilöstösääntöjä sovelleta yksinomaan virkamiehiin tai muuhun kuin paikalliseen henkilöstöön kuuluviin vaan myös toimia hakeviin henkilöihin (asia T-177/94, Altmann ym. v. komissio, määräys 16.12.1994, Kok. H. 1994, s. II-969, 34 ja 35 kohta). Muutoksenhakukeinoja koskevat henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artikla eivät siten koske pelkästään palveluksessa olevia virkamiehiä vaan myös viranhakijoita (asia 23/64, Vandevyvere v. parlamentti, tuomio 31.3.1965, Kok. 1965, s. 205 ja 214 ja asia C-126/90 P, Bocos Viciano v. komissio, määräys 27.2.1991, Kok. 1991, s. I-781, 13 kohta).
25
Koska RAA:n 46 artiklan mukaan henkilöstösääntöjen VII osaston muutoksenhakukeinoja sovelletaan analogisesti sellaisiin hakijoihin, jotka ovat hakeneet RAA:n soveltamisalaan kuuluvaa tointa, sovelletaan henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklaa.
26
Támän vuoksi kantajan olisi pitänyt nyt esillä olevassa asiassa ehdottomasti nostaa kanne henkilöstösääntöjen 91 artiklan nojalla, koska riita-asia koskee hänen osallistumistaan valituslautakuntien puheenjohtajien ja jäsenten toimia koskevien ehdokkaiden valintamenettelyyn. Nojautumalla kanteessaan (s. 1 ja 7) perustamissopimuksen 173 artiklaan kantaja on perustanut kanteensa määräykseen, joka ei ole sovellettavissa tässä tapauksessa.
27
Koska asetus N:o 40/94 on uusi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo asiaan liittyvien erityisten seikkojen vuoksi kohtuulliseksi tutkia kanteen ja erityisesti ottaa sen tutkittavaksi henkilöstösääntöjen 91 artiklan nojalla.
28
Tältä osin on huomautettava, että henkilöstösääntöjen 91 artiklan 2 kohdan perusteella kanne otetaan tutkittavaksi yhteisöjen tuomioistuimissa vain, jos nimittävälle viranomaiselle on tätä ennen tehty 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valitus asianomaiselle henkilölle vastaisesta toimenpiteestä. Oikeuskäytännön mukaan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellykset puuttuvat selvästi, jos sitä edeltävää valitusta ei ole tehty säädetyssä määräajassa (asia 317/85, Pomar v. komissio, määräys 10.6.1987, Kok. 1987, s. 2467, 11 ja 13 kohta) paitsi, jos kanne on nostettu toimenpiteestä, joka ei ole nimittävän viranomaisen tekemä, kuten valintalautakunnan päätös (asia T-133/89, Burban v. parlamentti, tuomio 20.6.1990, Kok. 1990, s. II-245, 17 kohta) tai jaksottaisesta arviointikertomuksesta (asia T-1/91, Della Pietra v. komissio, tuomio 16.7.1992, Kok. 1992, s. II-2145, 23 kohta).
29
Tätä kumoamisvaatimusta, joka ei koske valintalautakunnan päätöstä, ei kuitenkaan ole edeltänyt henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valitus. Erityisesti kantajan 19.12.1995, 26.1.1996 ja 2.2.1996 lähettämiä telekopioita, joilla kantaja pyysi virastoa ja neuvostoa toimittamaan hänelle tiettyjä tietoja tai asiakirjoja, ei voida pitää tällaisena valituksena. Näissä telekopioissa ei nimittäin kiistetä riidanalaisten päätösten lainmukaisuutta eikä kehoteta nimittävää viranomaista eli neuvostoa peruuttamaan päätöksiään.
30
Näillä perusteilla kumoamisvaatimuksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.
Vahingonkorvausvaatimuksen tutkittavaksi ottaminen
31
Henkilöstöä koskevan vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kantajan nostaessa kanteen, jossa vaaditaan samalla sekä toimielimen toimenpiteen kumoamista että korvausta kyseisestä toimenpiteestä aiheutuneesta vahingosta, nämä vaatimukset ovat niin läheisesti yhteydessä toisiinsa, että kumoamisvaatimuksen tutkimatta jättäminen johtaa vahingonkorvausvaatimuksen tutkimatta jättämiseen (asia T-11/90, H S v. neuvosto, määräys 24.6.1992, Kok. 1992, s. II-1869, 25 kohta ja asia T-82/91, Latham ν. komissio, tuomio 9.2.1994, Kok. H. 1994, s. II-61, 34 kohta).
32
Nyt esillä olevassa asiassa vahingonkorvausvaatimus on läheisesti yhteydessä kumoamisvaatimukseen. Kuten kumoamisvaatimuksen, myös vahingonkorvausvaatimuksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.
Maksutonta oikeudenkäyntiä koskeva hakemus
33
Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jaosto päättää, myönnetäänkö maksuton oikeudenkäynti vai hylätäänkö hakemus, sen on työjärjestyksen 94 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan perusteella tutkittava, ettei kanne ole selvästi perusteeton. Jaosto tutkii kuitenkin ensin, puuttuvatko kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi.
34
Koska kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi, maksutonta oikeudenkäyntiä koskeva hakemus on tässä tapauksessa hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
35
Työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asian hävinnyt asianosainen on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Tähän kanteeseen analogisesti sovellettavan työjärjestyksen 88 artiklan mukaan yhteisöjen ja niiden henkilöstön välisissä riita-asioissa toimielinten on kuitenkin vastattava omista kustannuksistaan.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto)
on määrännyt seuraavaa:
1)
Maksutonta oikeudenkäyntiä koskeva hakemus hylätään.
2)
Kanne jätetään tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
3)
Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Annettiin Luxemburgissa 11 päivänä heinäkuuta 1996.
H. Jung
kirjaaja
C. P. Briët
kolmannen jaoston puheenjohtaja
(
*1
)	Oikeudenkäyntikicli: portugali.