62020CO0082_INF
Ordonanța Curții (Camera a opta) din 24 martie 2022 – BNP Paribas Personal Finance
(Cauza C-82/20)
„Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Protecția consumatorilor – Directiva 93/13/CEE – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Contract de împrumut ipotecar exprimat în monedă străină (franc elvețian) – Articolul 4 alineatul (2) – Obiectul principal al contractului – Clauze care expun împrumutatul la un risc de schimb valutar – Cerințe de inteligibilitate și de transparență – Articolul 3 alineatul (1) – Dezechilibru semnificativ – Articolul 5 – Redactare clară și inteligibilă a unei clauze contractuale”
1.
Protecția consumatorilor – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Directiva 93/13 – Domeniu de aplicare – Clauze care definesc obiectul principal al contractului sau care privesc prețul sau remunerația și serviciile sau bunurile furnizate în schimbul acestora – Noțiune – Clauze ale contractului de împrumut care prevăd moneda străină ca monedă de calcul și euro ca monedă de plată, care expun consumatorul la riscul de schimb valutar – Includere – Condiții – Obligația de a îndeplini cerințele privind inteligibilitatea și transparența – Domeniu de aplicare
[Directiva 93/13 a Consiliului, art. 4 alin. (2) și art. 5]
(a se vedea punctele 20-23, 29, 33, 34 și dispozitiv 1)
2.
Protecția consumatorilor – Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii – Directiva 93/13 – Clauză abuzivă în sensul articolului 3 – Noțiune – Clauze ale contractului de împrumut care prevăd moneda străină ca monedă de calcul și euro ca monedă de plată, care expun consumatorul la riscul de schimb fără plafonare – Includere – Existența unui dezechilibru semnificativ între drepturile și obligațiile părților care decurg din contract – Risc disproporționat de schimb pentru consumator – Criteriu – Verificare ce revine instanței naționale
[Directiva 93/13 a Consiliului, art. 3 alin. (1) și art. 5]
(a se vedea punctele 41-49 și dispozitiv 2)
Dispozitivul
1)
Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că, în cadrul unui contract de împrumut exprimat în monedă străină, cerința de transparență a clauzelor acestui contract, care prevăd că moneda străină este moneda de calcul și că euro este moneda de plată și care au ca efect plasarea riscului de schimb valutar în sarcina împrumutatului, este îndeplinită din moment ce profesionistul a furnizat consumatorului informații suficiente și exacte care îi permit unui consumator mediu, normal informat și suficient de atent și de avizat să înțeleagă funcționarea concretă a mecanismului financiar în discuție și să evalueze astfel riscul consecințelor economice negative, potențial semnificative, ale unor asemenea clauze asupra obligațiilor sale financiare pe toată durata contractului menționat.
2)
Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 93/13 trebuie interpretat în sensul că clauzele unui contract de împrumut care prevăd că moneda străină este moneda de calcul și că euro este moneda de plată și care au ca efect plasarea riscului de schimb valutar, fără a se stipula un plafon, în sarcina împrumutatului, pot crea un dezechilibru semnificativ între drepturile și obligațiile părților care decurg din contractul menționat, în detrimentul consumatorului, din moment ce profesionistul nu se putea aștepta în mod rezonabil, respectând cerința de transparență față de consumator, ca acesta din urmă să accepte un risc disproporționat de schimb valutar care rezultă din astfel de clauze, întrucât simpla constatare, dacă este cazul, a lipsei bunei-credințe a profesionistului nu este suficientă pentru a caracteriza un astfel de dezechilibru.