61999CJ0239_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C‑239/99. sz. ügyben,
a Bírósághoz a Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által az EK 234. cikk értelmében benyújtott, az e bíróság előtt
a Nachi Europe GmbH
és
a Hauptzollampt Krefeld
között folyamatban lévő eljárásban, a 30 milliméteres legnagyobb külső átmérőt meghaladó, Japánból származó golyóscsapágyak behozataláról szóló, 1985. június 24‑i 1739/85/EGK rendelet által bevezetett végleges dömpingellenes vám módosításáról szóló, 1992. szeptember 28‑i 2849/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 286., 2. o.) 1. cikke 2. pontjának érvényességére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában,
A BÍRÓSÁG,
tagjai: G. C. Rodríguez Iglesias elnök, C. Gulmann, A. La Pergola (előadó), M. Wathelet és V. Skouris tanácselnökök, D. A. o. Edward, J.‑P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón, R. Schintgen és F. Macken bírák,
főtanácsnok: F. G. Jacobs,
hivatalvezető: H. A. Rühl főtanácsos,
figyelembe véve a következők által előterjesztett írásbeli észrevételeket:
– a Nachi Europe GmbH képviseletében N. Polley és A. Scheffler Rechtsanwälte,
– az Európai Közösségek Tanácsa képviseletében S. Marquardt, meghatalmazotti minőségben, segítői: G. Berrisch és H.‑G. Kamann Rechtsanwälte,
– az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében V. Kreuschitz és N. Khan, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a tárgyalásra készített jelentésre,
a Nachi Europe GmbH, a Tanács és a Bizottság szóbeli észrevételeinek a 2000. szeptember 26‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
a főtanácsnok indítványának a 2000. november 16‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
Az ítélet indoklása
1. 1999. június 21‑i végzésével, amely 1999. június 24‑én érkezett a Bírósághoz, a Finanzgericht Düsseldorf az EK 234. cikk alapján a 30 milliméteres legnagyobb külső átmérőt meghaladó, Japánból származó golyóscsapágyak behozataláról szóló, 1985. június 24‑i 1739/85/EGK rendelet által bevezetett végleges dömpingellenes vám módosításáról szóló, 1992. szeptember 28‑i 2849/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 286., 2. o.) 1. cikke 2. pontjának érvényességére vonatkozóan két kérdést terjesztett a Bíróság elé előzetes döntéshozatal céljából.
2. E kérdések a Nachi Europe GmbH (a továbbiakban: Nachi Europe) és a Hauptzollamt Krefeld (a továbbiakban: Hauptzollamt) közötti jogvitában merültek fel, ez utóbbinak a Nachi Europe által a 2849/92 rendelet alapján megfizetett dömpingellenes vám visszatérítése iránti kérelmet elutasító határozatát követően.
Jogi háttér
A 2849/92 rendelet
3. A Japánból származó egyes golyóscsapágyak és kúpgörgőscsapágyak behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 1985. június 24‑i 1739/85/EGK tanácsi rendelet (HL L 167., 3. o.) a 30 milliméteres legnagyobb külső átmérőt meghaladó, Japánból származó golyóscsapágyak behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetett ki. Az 1739/85 rendelet különösen az NTN Toyo Bearing Ltd (a továbbiakban: NTN), a Koyo Seiko Co. Ltd (a továbbiakban: Koyo Seiko) és a Nachi Fujikoshi Corporation (a továbbiakban: Nachi Fujikoshi) által gyártott golyóscsapágyakat sújtotta végleges dömpingellenes vámmal, amelynek mértéke a nem vámkezelt termék nettó közösségi határparitásos árának egyenként 3,2%‑a, 5,5%‑a, illetve 13,9%‑a volt.
4. Ezeket a vámokat az Európai Gazdasági Közösségen kívüli országok által dömpingelt vagy támogatott import elleni védelemről szóló, 1988. július 11‑i 2423/88/EGK tanácsi rendelet (HL L 209., 1. o.) alapján elfogadott és 1992. október 2‑án hatályba lépett 2849/92 rendelet módosította.
5. Különösen a 2849/92 rendelet bevezető rendelkezéseiből kitűnik, hogy a Tanács megítélése szerint az érvényben lévő dömpingellenes intézkedések eltörlése a közösségi iparnak jelentős kárt okozhatna ((39) preambulumbekezdés), és hogy a Közösségnek egyértelműen érdekében áll golyóscsapágyiparának további védelmet biztosítani a dömpingelt import által okozott tisztességtelen versennyel szemben ((44) preambulumbekezdés). Az árszintek összehasonlítását követően ((45)–(52) preambulumbekezdés) a 2849/92 rendelet módosította az érvényben lévő végleges vámokat, melyeket 1. cikkének 2. pontjában az NTN számára 11,6%‑on, a Koyo Sieko számára 13,7%‑on és a Nachi Fujikoshi számára a 7,7%‑on rögzített.
Az Elsőfokú Bíróság ítélete az NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács, valamint a Bíróság ítélete a Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko ügyekben
6. Az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága, miután az NTN és a Koyo Seiko a 2849/92 rendelet megsemmisítése iránti keresetet nyújtott be hozzá, a T‑163/94. és T‑165/94. sz., NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács ügyekben 1995. május 2‑án hozott ítéletében (EBHT 1995., II‑1381. o.) a 2849/92 rendelet 1. cikkét, „abban a részében, amelyben a felpereseket dömpingellenes vám megfizetésére kötelezi”, megsemmisítette.
7. A fent hivatkozott NTN és Koyo Seiko kontra Tanács ítéletből következik, hogy az Elsőfokú Bíróság megítélése szerint a 2849/92 rendelet indokolása számos olyan megállapítást tartalmaz, amelyek ténybeli, illetve jogi szempontból tévesek, vagy amelyek hiányos jellegük miatt megtévesztők. Az Elsőfokú Bíróság ebből azt a következtetést vonta le, hogy a rendelet (39) preambulumbekezdésében szereplő azon megállapítás, miszerint a dömpingelt import a Közösség golyóscsapágy‑termelését jelentős kár okozásával fenyegeti, maga is téves ténybeli, illetve jogi megállapítás.
8. A Bíróság a C‑245/95. P. sz., Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko ügyben 1998. február 10‑én hozott ítéletében (EBHT 1998., I‑401. o.) elutasította a Bizottságnak a fent hivatkozott NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács ítélet ellen benyújtott fellebbezését. A Bíróság véleménye szerint a Tanácsnak az Elsőfokú Bíróság által megállapított azon mulasztása, hogy nem támasztotta alá a 2423/88 rendelet 4. cikke értelmében fennálló kár, illetve a kár bekövetkezésével fenyegető helyzet tényét, elegendő alapul szolgált a 2849/92 rendelet 1. cikkének megsemmisítéséhez.
9. A fent hivatkozott NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács, valamint a Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko ügyek következményeként a Bizottság 1998. június 3‑án kiadta a 98/C 168/04. számú, a „30 milliméteres legnagyobb külső átmérőt meghaladó, Japánból származó golyóscsapágyak behozataláról szóló közlemény”‑t (HL C 168., 6. o.), amelyben kimondja, hogy az importőrök a nemzeti vámhatóságoktól kérhetik a 2849/92 rendelet hatálybalépését követően a Koyo Seiko és az NTN által gyártott termékek vonatkozásában beszedett végleges vám visszatérítését.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
10. A Nachi Fujikoshi leányvállalata, a Nachi Europe 1995 novemberében és decemberében Japánból származó, az anyavállalata által gyártott golyóscsapágyakat hozott be és bocsátott szabad forgalomba a Hauptzollamtnak alárendelt mönchengladbachi vámhivatalnál.
11. Az 1995. november 17‑i és 1995. december 29‑i fizetési felszólítás alapján a Nachi Europe az ezzel kapcsolatos, 58 891,51 DEM összegű dömpingellenes vámot megfizette.
12. A Hauptzollamthoz 1998. november 19‑én érkezett levelében a Nachi Europe kérte az általa korábban megfizetett dömpingellenes vám visszatérítését, a 2849/92 rendeletnek a fent hivatkozott NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács, valamint a Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko ügyekben megállapított jogellenességére hivatkozva.
13. A Hauptzollamt 1999. január 11‑i határozatában elutasította a visszatérítés iránti kérelmet. Elutasította továbbá a Nachi Europe által az e döntés ellen előterjesztett panaszt is.
14. A Finanzgericht Düsseldorfhoz benyújtott fellebbezésének alátámasztására a Nachi Europe arra hivatkozott, hogy a 2849/92 rendelet az általa behozott golyóscsapágyakra dömpingellenes vámot vet ki, és az NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács, illetve a Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko ügyekben helyt adtak más importőrök megsemmisítés iránti keresetének.
15. A Finanzgericht kifejtette, hogy ugyan az NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács, illetve a Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko fent hivatkozott ítéletek kizárólag ezen ügyek felperesei – és nem a Nachi Europe – vonatkozásában nyilvánították a 2849/92 rendeletet érvénytelennek, az ítéletek indokolása alapján megállapítható, hogy az említett rendelet 1. cikkének 2. pontja teljesen érvénytelen.
16. E körülmények között a Finanzgericht Düsseldorf felfüggesztette eljárását, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1) Érvénytelen‑e a 2849/92/EGK rendelet 1. cikkének 2. pontja?
2) Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, a 2849/92/EGK rendelet 1. cikke 2. pontjának érvénytelensége a kérelmezőre javára mely időponttól alkalmazandó?”
Az első kérdésről
17. Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből egyértelműen kiderül, hogy a kérdést előterjesztő bíróság első kérdésével nem arra vár választ, hogy a 2849/92 rendelet 1. cikkének 2. pontja teljes egészében érvénytelen‑e, hanem hogy ez a rendelkezés a Nachi Fujikoshi által gyártott, és leányvállalata, a Nachi Europe által importált – az alapeljárás tárgyául egyedüli termékként szolgáló – golyóscsapágyakra kivetett dömpingellenes vám vonatkozásában érvénytelen‑e.
18. Ebből a szempontból meg kell tehát vizsgálni egyrészről azt, hogy az NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács, illetve a Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko fent hivatkozott ítéletek a 2849/92 rendelet 1. cikke 2. pontjának érvényességét érintik‑e abban a vonatkozásban, hogy ez a rendelkezés a Nachi Fujikoshi által gyártott golyóscsapágyakra dömpingellenes vámot vet ki, valamint másrészről azt, hogy ilyen hatás hiányában a Nachi Europe hivatkozhat‑e a nemzeti bíróság előtt folyamatban lévő eljárásban e dömpingellenes vám érvénytelenségére.
Az NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács, illetve a Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko fent hivatkozott ítéleteknek a Nachi Fujikoshi által gyártott golyóscsapágyakra kivetett dömpingellenes vám érvényességére gyakorolt hatásáról
19. Mindenekelőtt érdemes emlékeztetni azokra a feltételekre, amelyek fennállása esetén egy magánszemély megsemmisítés iránti keresetet nyújthat be dömpingellenes vámot bevezető olyan rendelet ellen, mint a 2849/92 rendelet.
20. Az EK 230. cikk negyedik bekezdése ahhoz a feltételhez köti a természetes személy vagy jogi személy által benyújtott, megsemmisítés iránti kereset elfogadhatóságát, hogy a megtámadott aktus, még ha azt rendeletként hozták is, őt közvetlenül és személyében érintse.
21. Márpedig, az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a dömpingellenes vámot bevezető rendeletek – jóllehet természetüknél és hatályuknál fogva normatív jellegűek – közvetlenül és személyében érintik többek között azokat a gyártó és exportáló vállalkozásokat, amelyek bizonyítani tudják, hogy a Bizottság, illetve a Tanács aktusaiban beazonosították őket, vagy hogy az előkészítő vizsgálatok érintették őket (lásd többek között a 239/82. és 275/82. sz., Allied Corporation és társai kontra Bizottság ügyekben 1984. február 21‑én hozott ítélet [EBHT 1984., 1005. o.] 12. pontját), továbbá azokat az importőröket, akik az exportőr és az importőr társulása esetén az érintett áruk viszonteladási árát az exportár alapján állapítják meg (lásd többek között a C‑305/86. és C‑160/87. sz., Neotype Techmashexport kontra Bizottság és Tanács ügyekben 1990. július 11‑én hozott ítélet [EBHT 1990., I‑2945. o.] 19. pontját).
22. A Bíróság pontosította, hogy amikor dömpingellenes vámot bevezető valamely rendelet több társaságra különböző vámokat vet ki, akkor egy társaságot csak azon rendelkezések érintenek személyében, amelyek külön dömpingellenes vámot vetnek ki rá, meghatározva annak összegét, viszont azon rendelkezések nem, amelyek más társaságokra vetnek ki dömpingellenes vámokat; azért az e társaság által benyújtott kereset csak annyiban elfogadható, amennyiben az a rendelet kizárólag őt érintő rendelkezéseinek megsemmisítésére vonatkozik (lásd a 240/84. sz., Toyo kontra Tanács ügyben 1987. május 7‑én hozott ítélet [EBHT 1987., 1809. o.] 6. és 7. pontját, a 255/84. sz., Nachi Fujikoshi kontra Tanács ügyben hozott ítélet [EBHT 1987., 1861. o.] 7. és 8. pontját, a 256/84. sz., Koyo Seiko kontra Tanács ügyben hozott ítélet [EBHT 1987., 1899. o.] 6. és 7. pontját, valamint a 258/84. sz., Nippon Seiko kontra Tanács ügyben hozott ítélet [EBHT 1987., 1923. o.] 7. és 8. pontját).
23. Az NTN és a Koyo Seiko, akik a 2849/92 rendeletben név szerint említett golyóscsapágygyártók, ezen ítélkezési gyakorlat keretén belül arra hivatkozva nyújtottak be az Elsőfokú Bírósághoz e rendelet megsemmisítése iránti keresetet, hogy az mindkettőjüket érintette.
24. A fent hivatkozott NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács ügyben az Elsőfokú Bíróság, a kereseti kérelemben foglaltak keretei között, helyt adott e társaságok kérelmeinek, vagyis csak annyiban semmisítette meg a 2849/92 rendelet 1. cikkét, amennyiben az az NTN Corporation és a Koyo Seiko társaságokra dömpingellenes vámot vetett ki, megfelelve azon ítélkezési gyakorlatnak, amely szerint a közösségi bíróság nem terjeszkedhet túl a kereseti kérelmen döntése a kereseti kérelmen nem terjedhet túl (lásd a 46/59. és 47/59. sz., Meroni kontra Főhatóság ügyekben 1962. december 14‑én hozott ítéletet [EBHT 1962., 783. és 801. o.], a 37/71. sz., Jamet kontra Bizottság ügyben 1972. június 28‑án hozott ítélet [EBHT 1972., 483. o.] 12. pontját), és a bíróság megsemmisítést kimondó határozata nem terjeszkedhet túl a felperesi kérelemben foglaltakon (a C‑310/97. P. sz., Bizottság kontra AssiDomän Kraft Products és társai ügyben hozott ítélet [EBHT 1999., I‑5363. o.] 52. pontja).
25. A Bíróság e tekintetben pontosította, hogy ha valamely határozat címzettje megsemmisítés iránti keresetet nyújt be, akkor a közösségi bíróság a határozatnak csak a címzettet érintő rendelkezéseiről határoz, míg más címzetteket érintő, meg nem támadott rendelkezések nem képezik a közösségi bíróság által eldöntendő jogvita tárgyát (a fent hivatkozott Bizottság kontra AssiDomän Kraft Products és társai ügyben hozott ítélet 53. pontja).
26. A Bíróság egyébként kimondta, hogy ugyan a közösségi bíróság megsemmisítő ítéletének erga omnes
hatálya a rendelkező résznek és a rendelkező rész alátámasztásához szükséges indokolásnak is sajátja, ez nem eredményezheti a közösségi bíróság elé nem utalt, de feltételezhetően ugyanolyan hibában szenvedő aktus megsemmisítését (a fent hivatkozott Bizottság kontra AssiDomän Kraft Products és társai ügyben hozott ítélet 54. pontja).
27. E feltételek mellett meg kell állapítani, hogy a 2849/92 rendelet 1. cikkének a fent hivatkozott NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács ügyben hozott ítéletben az Elsőfokú Bíróság általi – a Bíróság által a fent hivatkozott Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko ügyben megerősített – megsemmisítése annyiban, amennyiben az az NTN és a Koyo Seiko társaságokra dömpingellenes vámot vet ki, nem érinti e rendelet többi részének, és különösen a Nachi Fujikoshi által gyártott golyóscsapágyakra vonatkozó dömpingellenes vámoknak az érvényességét, mivel ezek a részek nem képezték a közösségi bíróság által eldöntendő jogvita tárgyát.
A Nachi Europe azon lehetőségéről, hogy a nemzeti bíróság előtti eljárásban a dömpingellenes vám érvénytelenségére hivatkozzon
28. Az Elsőfokú Bíróság által a fent hivatkozott NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács ítéletben kimondott részleges megsemmisítés joghatásaitól függetlenül meg kell vizsgálni, hogy a Nachi Europe hivatkozhat‑e a nemzeti bíróság előtti eljárásban a Nachi Fujikoshi által gyártott golyóscsapágyakra vonatkozó dömpingellenes vámok érvénytelenségére.
29. Mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a közösségi intézmények által hozott határozat, amelyet annak címzettje az EK 230. cikk ötödik bekezdésében előírt határidőn belül nem támadott meg, vele szemben jogerőssé válik (lásd többek között a 156/77. sz., Bizottság kontra Belgium ügyben 1978. október 12‑én hozott ítélet [EBHT 1978., 1881. o.] 20–24. pontját, a C‑183/91. sz., Bizottság kontra Görögország ügyben 1993. június 10‑én hozott ítélet [EBHT 1993., I‑3131. o.] 9. és 10. pontját és a C‑188/92. sz., TWD Textilwerke Deggendorf ügyben 1994. március 9‑én hozott ítélet [EBHT 1994., I‑833. o.] 13. pontját). Ez az ítélkezési gyakorlat különösen azon a megfontoláson alapul, hogy a keresetindítási határidő a jogbiztonság megőrzésére szolgál azáltal, hogy megakadályozza a joghatással rendelkező közösségi jogi aktusok időben korlátlan vitatását (a C‑178/95. sz. Wiljo‑ügyben 1997. január 30‑án hozott ítélet [EBHT 1997., I‑585. o.] 19. pontja).
30. A Bíróság azt is megállapította, hogy ugyanezek a jogbiztonsági követelmények eredményezik azt, hogy olyan állami támogatás kedvezményezettje, amely közvetlenül és kizárólag a kedvezményezett szerinti tagállamnak címzett bizottsági határozat tárgyát képezi, és aki minden kétséget kizáróan megtámadhatta volna ezt a határozatot, de hagyta, hogy leteljen az EK 230. cikk ötödik bekezdésében e célból előírt jogvesztő határidő, nem vitathatja a határozat jogszerűségét a nemzeti bíróság előtt, a nemzeti hatóságok által a határozat végrehajtása érdekében hozott intézkedésekkel szemben indított eljárás során (a fent hivatkozott TWD Textilwerke Deggendorf ügyben hozott ítélet 17. és 24. pontja, illetve a Wiljo‑ügyben hozott ítélet 20–21. pontja). A Bíróság ugyanis megállapította, hogy az ezzel ellentétes megoldás elfogadása annak elismerését jelentené, hogy a támogatás kedvezményezettje megkerülheti a határozat jogerős jellegét, amely a jogbiztonság elvének értelmében a jogorvoslati határidő lejártát követően minden határozat sajátja (a fent hivatkozott TWD Textilwerke Deggendorf ügyben hozott ítélet 18. pontja és a Wiljo‑ügyben hozott ítélet 21. pontja).
31. Meg kell vizsgálni, hogy a fent hivatkozott TWD Textilwerke Deggendorf ítéletben kialakított jogi megoldás, a Tanács és a Bizottság javaslatának megfelelően kiterjeszthető‑e a jelen alapeljáráshoz hasonló esetre, amikor a nemzeti bíróság előtti ügyben egy dömpingellenes rendelet érvénytelenségét kérdőjelezi meg a Nachi Europe‑hoz hasonló helyzetben lévő vállalkozás.
32. Ezzel kapcsolatban a Nachi Europe a tárgyaláson fenntartotta azt, hogy a fent hivatkozott TWD Textilwerke Deggendorf ügyben hozott ítéletben kialakított jogi megoldás nem alkalmazható abban az esetben, ha a rendelet érvénytelenségére járulékosan hivatkoznak, mivel az EK 241. cikk valamennyi fél számára lehetővé teszi valamely rendelet alkalmazhatatlanságára való járulékos hivatkozást, annak ellenére, hogy az EK 230. cikk ötödik bekezdése szerinti keresetindítási határidő lejárt.
33. E tekintetben emlékeztetni kell először is arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint, a rendelet alkalmazhatatlanságának megállapítására való hivatkozásnak az EK 241. cikkben biztosított lehetősége nem képez önálló keresetindítási jogot, és csak járulékosan gyakorolható Bíróság előtt a Szerződés más rendelkezése alapján folyamatban lévő eljárásban (a 31/62. és 33/62. sz., Wöhrmann és Lütticke ügyekben 1962. december 14‑én hozott ítélet [EBHT 1962., 965. és 979. o.], a 33/80. sz., Albini kontra Tanács és Bizottság ügyben 1981. július 16‑án hozott ítélet [EBHT 1981., 2141. o.] 17. pontja, a 87/77., 130/77., 22/83., 9/84. és 10/84. sz., Salerno és társai kontra Bizottság és Tanács ügyekben 1985. július 11‑én hozott ítélet [EBHT 1985., 2523. o.] 36. pontja és a C‑64/93. sz., Donatab és társai kontra Bizottság ügyben 1993. június 28‑án hozott végzés [EBHT 1993., I‑3595. o.] 19. pontja).
34. Mivel az EK 241. cikkre a Bírósághoz benyújtott fő kereset hiányában a Bíróság előtt nem lehet hivatkozni, ez a rendelkezés nem alkalmazható az EK 234. cikk szerinti előzetes döntéshozatali eljárás keretében. Ahogyan azt a főtanácsnok indítványa 62. pontjában megállapította, maga az EK 234. cikk alapján indítható olyan eljárás, amely lehetővé teszi valamely közösségi jogi aktus érvényességével kapcsolatos kérdés eldöntését, amikor járulékosan ilyen kérdés merül fel a nemzeti bíróság előtti eljárás során.
35. Igaz ugyanakkor, hogy az EK 241. cikk olyan általános jogelvet tartalmaz, amely biztosítja a kérelmező számára azt a jogot, hogy kérelmének elutasításával szemben a nemzeti jog alapján indított kereset keretében hivatkozzon az őt érintő nemzeti határozat alapjául szolgáló közösségi jogi aktus jogellenességére, így e közösségi jogi aktus érvényességének a kérdése előzetes döntéshozatali eljárás keretében a Bíróság elé terjeszthető (a 216/82. sz. Universität Hamburg‑ügyben 1983. szeptember 27‑én hozott ítélet [EBHT 1983., 2771. o.] 10. és 12. pontja).
36. A Bíróság azt is jelezte, hogy ez az általános elv valamennyi félnek biztosítja a jogot arra, hogy az őt közvetlenül és személyében érintő határozat megsemmisítése érdekében vitassa a megtámadott határozat jogalapjául szolgáló korábbi közösségi jogi aktusok érvényességét akkor, ha ez a fél az EK 230. cikk alapján nem volt jogosult ezen jogi aktusok elleni közvetlen kereset benyújtására, amelyek következményeit anélkül viseli, hogy megsemmisítésük kérelmezésére korábban jogosult lett volna (a 92/78. sz., Simmenthal kontra Bizottság ügyben 1979. március 6‑án hozott ítélet [EBHT 1979., 777. o.] 39. pontja és a fent hivatkozott TWD Textilwerke Deggendorf ügyben hozott ítélet 23. pontja).
37. Ugyanakkor ez az általános elv, amelynek célja annak biztosítása, hogy mindenki rendelkezzen – jelenleg vagy a múltban – az ellene hozott határozat alapjául szolgáló közösségi jogi aktus megtámadásának lehetőségével, semmilyen módon nem akadályozza, hogy valamely rendelet jogerőre emelkedjen azon magánszemély viszonylatában, akinek a vonatkozásában a rendeletet olyan egyedi határozatnak kell tekinteni, amelynek a megsemmisítését az EK 230. cikk alapján e magánszemély minden kétséget kizáróan kérhette volna; ez megakadályozza, hogy e magánszemély a nemzeti bíróság előtt a rendelet jogellenességére hivatkozzon (egy bizottsági határozatra vonatkozóan lásd a fent hivatkozott TWD Textilwerke Deggendorf ügyben hozott ítélet 24. és 25. pontját). Ez a következtetés vonatkozik a dömpingellenes vámokat bevezető rendeletekre is, mivel ezek a Bíróság által a jelen ítélet 21. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlat alapján kettős természetűek: egyfelől normatív jellegű, másfelől olyan jogi aktusok, amelyek egyes gazdasági szereplőket közvetlenül és személyükben érinthetnek.
38. Márpedig, a jelen ügyben az alapeljárás felperese, a Nachi Europe minden kétséget kizáróan kérhette volna a 2849/92 rendelet 1. cikke 2. pontjának megsemmisítését annyiban, amennyiben az a Nachi Fujikoshi által gyártott golyóscsapágyakra vonatkozó dömpingellenes vámot vet ki.
39. Ugyanis, ahogy azt a főtanácsnok indítványa 32–34. pontjában jelezte, a Nachi Europe a Nachi Fujikoshihoz kapcsolt importőr, amely a kérdéses termékek viszonteladási árát a 2849/92 rendeletben szereplő exportár alapján határozta meg annak érdekében, hogy a Nachi Fujikoshira vonatkozóan dömpingkülönbözetet alakítson ki. Márpedig, a jelen ítélet 21. és 22. pontjaiban hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében e körülmény miatt a Nachi Europe úgy tekinthető, mint akit közvetlenül és személyében érintenek a rendelet azon rendelkezései, amelyek a Nachi Fujikoshi által gyártott termékekre vonatkozóan egyedi dömpingellenes vámot vetettek ki.
40. A fenti megfontolások összességéből következően az első kérdésre az a válasz adandó, hogy sem az Elsőfokú Bíróság fent hivatkozott NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács ügyben hozott ítélete, sem a Bíróság fent hivatkozott Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko ügyben hozott ítélete nem érinti a 2849/92 rendelet 1. cikke 2. pontjának érvényességét annyiban, amennyiben az a Nachi Fujikoshi által gyártott golyóscsapágyakra dömpingellenes vámot vet ki.
E termékek olyan importőre, mint a Nachi Europe, aki minden kétséget kizáróan rendelkezett az Elsőfokú Bíróság előtt a termékeit dömpingellenes vámmal sújtó aktus megsemmisítése iránti keresetindítási joggal, de aki ilyen keresetet nem terjesztett elő, a későbbiekben a nemzeti bíróság előtt nem hivatkozhat e dömpingellenes vám jogellenességére. Ilyen esetben a nemzeti bíróságot köti a Nachi Fujikoshi által gyártott és a Nachi Europe által importált golyóscsapágyakra a 2849/92 rendelet 1. cikkének 2. pontja alapján alkalmazandó dömpingellenes vám jogerős jellege.
A második kérdésről
41. Mivel a második kérdést a nemzeti bíróság az első kérdésre adott igenlő válasz esetére tette fel, a második kérdésre nem szükséges válaszolni.
A költségekről
42. A Bíróságnál észrevételt előterjesztő Tanács és Bizottság részéről felmerült költségek nem téríthetők meg. Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a nemzeti bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján
A BÍRÓSÁG
a Finanzgericht Düsseldorf 1999. június 21‑i végzésével hozzá intézett kérdésekre válaszolva a következőképpen határozott:
Sem az Elsőfokú Bíróság T‑163/94. és T‑165/94. sz., NTN Corporation és Koyo Seiko kontra Tanács ügyekben 1995. május 2-án hozott ítélete, sem a Bíróság C‑245/95. P. sz., Bizottság kontra NTN és Koyo Seiko ügyben 1998. február 10‑én hozott ítélete nem érinti a 30 milliméteres legnagyobb külső átmérőt meghaladó, Japánból származó golyóscsapágyak behozataláról szóló, 1985. június 24‑i 1739/85/EGK rendelet által bevezetett végleges dömpingellenes vám módosításáról szóló, 1992. szeptember 28‑i 2849/92/EGK tanácsi rendelet 1. cikke 2. pontjának érvényességét annyiban, amennyiben az a Nachi Fujikoshi Corporation által gyártott golyóscsapágyakra vonatkozó dömpingellenes vámot vet ki.
E termékek olyan importőre, mint a Nachi Europe, aki minden kétséget kizáróan rendelkezett az Elsőfokú Bíróság előtt a termékeit dömpingellenes vámmal sújtó aktus megsemmisítése iránti keresetindítási joggal, de aki ilyen keresetet nem terjesztett elő, a későbbiekben a nemzeti bíróság előtt nem hivatkozhat e dömpingellenes vám jogellenességére. Ilyen esetben a nemzeti bíróságot köti a Nachi Fujikoshi által gyártott és a Nachi Europe által importált golyóscsapágyakra a 2849/92 rendelet 1. cikkének 2. pontja alapján alkalmazandó dömpingellenes vám jogerős jellege.