Ideiglenes változat
ANDREA BIONDI
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2026. január 15.(1)
C‑52/25. és C‑53/25. sz. [Binanrier](i)egyesített ügyek
RZ,
GT (C‑52/25)
AX,
UI (C‑53/25)
kontra
Région wallonne
(a Cour d’appel de Mons [monsi fellebbviteli bíróság, Belgium] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„ Előzetes döntéshozatal – Állami támogatások – 702/2014/EU rendelet – A mezőgazdasági és erdészeti ágazatban nyújtott egyes támogatások csoportmentessége – A természeti katasztrófához hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenség által okozott károk ellentételezésére nyújtott támogatás – A támogatás összegének csökkentése biztosítás megkötésének elmaradása esetén – A szükséges biztosítás támogatás kedvezményezettje általi megkötésének lehetetlensége ”
I.      Bevezetés
1.        A Cour d’appel de Mons (monsi fellebbviteli bíróság, Belgium) a jelen egyesített ügyekben előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelmeivel a 702/2014 rendelet(2) – természeti katasztrófához hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenség által okozott károk ellentételezésére elsődleges mezőgazdasági termeléssel foglalkozó kis‑ és középvállalkozások (kkv‑k) számára nyújtott támogatással kapcsolatos – 25. cikkének értelmezésére vonatkozóan három kérdést terjeszt a Bíróság elé. Az e cikkben és a 702/2014 rendelet I. fejezetében meghatározott valamennyi feltételnek megfelelő támogatások mentesülnek a Bizottsághoz történő bejelentés EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésében előírt kötelezettsége alól.
2.        A kérdést előterjesztő bíróság által feltett három kérdés konkrétabban az említett cikk (9) bekezdésére vonatkozik, amely úgy rendelkezik, hogy az ilyen típusú támogatásoknak minősülő ellentételezéseket „50%‑kal csökkenteni kell minden esetben, ha a támogatást nem olyan kedvezményezett számára ítélik oda, aki biztosítást kötött az éves átlagtermelésének vagy a termeléssel összefüggő jövedelmének legalább 50%‑ára és az érintett tagállamban vagy régióban statisztikailag leggyakrabban előforduló, biztosítással fedezhető éghajlati kockázatok ellen”.(3)
3.        Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések a Belgiumban 2016 augusztusától 2017 júniusáig elhúzódó aszály következtében kárt szenvedő egyes vállalkozók (RZ, GT, AX és UI; a továbbiakban: felperesek) által benyújtott kártérítési igényekkel kapcsolatos jogvitákban merültek fel. Ezt az aszályt a belga hatóságok ellentételezésre feljogosító mezőgazdasági katasztrófaként ismerték el. A belga hatóság az ellentételezés kiszámítása céljából a 702/2014 rendelet 25. cikkének (9) bekezdését végrehajtó olyan nemzeti rendelkezést(4) alkalmazott, amelynek értelmében az ellentételezés összegét 50%‑kal csökkenteni kell, „ha a károsult nem kötött az éghajlati kockázatok ellen a termelésének legalább ötven százalékára kiterjedő biztosítást”.
4.        Az illetékes belga hatóságok a jelen ügyben – mivel a felperesek az éghajlati kockázatok ellen nem kötöttek semmilyen biztosítást – a fent hivatkozott nemzeti rendelkezés alapján 50%‑kal csökkentették a felpereseknek járó ellentételezést.
5.        A felperesek azonban keresetet terjesztettek a belga bíróságok elé, amelyben arra hivatkoztak, hogy azért nem tudtak biztosítást kötni, mert a kár bekövetkezésének időpontjában Belgiumban az adott üzemeket meghatározott éghajlati kockázatok, például aszály ellen nem lehetett biztosítással fedezni.
6.        Az alapjogviták több eljárási eseményt követően a Cour d’appel de Mons (monsi fellebbviteli bíróság) elé kerültek. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy először is, az aszály kockázata nem tartozik a Belgiumban leggyakoribb éghajlati kockázatok közé, mivel ebben a tagállamban a jégeső a leggyakoribb éghajlati kockázat; másodszor, a tényállás idején Belgiumban a jégeső ellen létezett biztosítás, az aszály ellen nem; harmadszor, a felperesek arra hivatkoztak, hogy üzemeik állandó és időszakos gyepterületektől, valamint az állatok takarmányozására szolgáló füves területekből állnak, és mint ilyenek, e gyepterületek és földterületek nem biztosíthatók a jégeső kockázata ellen.
7.        A kérdést előterjesztő bíróság ilyen körülmények úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából három, a 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdésének értelmezésére vonatkozó kérdést terjeszt elő.
8.        A jelen indítványban a Bíróság kérésére az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre összpontosítok, amellyel a kérdést előterjesztő bíróság arra vár választ, hogy:
„[A 702/2014 rendelet 25. cikkének (9) bekezdése] lehetővé teszi‑e az érintett tagállam számára, hogy ne csökkentse a valamely, természeti katasztrófának minősített éghajlati jelenség által okozott károk ellentételezésére a mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatást, ha a támogatás kedvezményezettje bizonyítja, hogy az általa folytatott típusú termelés (a jelen esetben az állandó és időszakos gyepterületek, valamint az állatok takarmányozására szolgáló füves területek, és nem a növénytermesztés) az érintett tagállamban (a jelen esetben Belgiumban) az éves átlagtermelés vagy a termeléssel összefüggő jövedelem legalább 50%‑ára kiterjedően nem biztosítható a statisztikailag leggyakrabban előforduló éghajlati kockázatok ellen?”
II.    Elemzés
9.        A kérdést előterjesztő bíróság az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésével lényegében arra vár választ, hogy úgy kell‑e értelmezni a 702/2014 rendelet 25. cikkének (9) bekezdését, hogy valamely tagállam megteheti, hogy nem csökkenti 50%‑kal a természeti katasztrófához hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenség által okozott károk ellentételezésére nyújtott támogatást, ha a támogatás kedvezményezettje bizonyítja, hogy az általa folytatott típusú termelés a statisztikailag leggyakoribb éghajlati kockázatokkal ellen biztosítással amiatt nem volt fedezhető, hogy az e tagállamban nem biztosítható.
10.      A kérdést előterjesztő bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés megválaszolása a 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdésének értelmezését igényli.
11.      Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez nemcsak annak kifejezéseit, hanem szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az részét képezi.(5)
12.      Először is, ami a 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdésének a jelen indítvány 2. pontjában felidézett szövegét illeti, e rendelkezés előírja, hogy a szóban forgó támogatásokat 50%‑kal csökkenteni kell, hacsak a kedvezményezett nem kötött biztosítást, amelynek két feltételnek kell megfelelnie.
13.      Először is, a biztosításnak az éves átlagtermelés vagy az azzal összefüggő jövedelem legalább 50%‑át fedeznie kell; másodszor, a biztosításnak fedeznie kell az érintett tagállamban vagy régióban statisztikailag leggyakrabban előforduló, biztosítással fedezhető éghajlati kockázatokat.
14.      Ami a második feltételt illeti, a szóban forgó rendelkezés szövegéből (a legtöbb nyelvi változat szerint, amint azt a jelen indítvány alábbi 17. pontja is kiemeli) kifejezetten kitűnik, hogy a leggyakoribb éghajlati kockázatoknak biztosítással „fedezhetőnek” kell lenniük. Álláspontom szerint ebből a contrario az következik, hogy ha az ilyen leggyakoribb éghajlati kockázatok biztosítással nem fedezhetők, a biztosítás megkötésének szükségességére vonatkozó feltétel nem alkalmazható, következésképpen a támogatás csökkentése sem alkalmazható. Ez a feltétel másfelől észszerű követelménynek tűnik: ugyanis logikátlannak tűnik az ellentételezés egy részéből való részesülés feltételeként olyan biztosítási szerződés megkötését megkövetelni, amelyet azért nem lehet megkötni, mert a biztosítandó kockázat biztosítással nem fedezhető.
15.      Következésképpen úgy tűnik, hogy a szóban forgó rendelkezés szó szerinti elemzése annak olyan értelmezéséhez vezet, amely szerint az ellentételezés csökkentése nem alkalmazandó abban az esetben, ha bebizonyosodik, hogy amiatt nem lehetett megkötni azt a biztosítást, amelytől e csökkentés alkalmazásának mellőzése függ, hogy a kedvezményezett számára a statisztikailag leggyakoribb éghajlati kockázatok biztosítással nem fedezhetők.
16.      E tekintetben még két további észrevétel bír relevanciával.
17.      Először is, a szóban forgó rendelkezés különböző nyelvi változatai között nincs teljes egyezés. Az olasz nyelvi változat – amelyből a fenti értelmezést levezettem – mindazonáltal több más nyelvi változat szövegével is megegyezik, többek között az angol nyelvi változat szövegével, amely a „risks […] for which insurance coverage is provided” kifejezésre utal, a német nyelvi változat szövegével, amely a „Risiken […],
für die Versicherungsschutz gegeben ist” kifejezést említi, és a spanyol nyelvi változat szövegével, amely a „riesgos […] para los que se proporciona cobertura de seguros” kifejezésre utal. A rendelkezés több más nyelvi változata is ugyanebbe az irányba mutat.(6) A francia változat e tekintetben kevésbé egyértelmű, de szövege nem összeegyeztethetetlen a szóban forgó rendelkezésnek a fenti 15. pontban említett értelmezésével.(7)
18.      Másodszor, ezt az értelmezést a mezőgazdasági és erdészeti ágazatban, valamint a vidéki térségekben nyújtott állami támogatásokról szóló európai uniós iránymutatásokról szóló bizottsági közlemény(8) is megerősíti.
19.      A 2014. évi iránymutatásoknak a mezőgazdasági termelésben vagy a mezőgazdasági termelőeszközökben okozott károk ellentételezésére és a károk megelőzésére nyújtott támogatásokra vonatkozó 363. pontja kifejezetten úgy rendelkezik, hogy „[e] feltételtől csak akkor lehet eltekinteni, ha a tagállam meggyőzően bizonyítani tudja, hogy – minden észszerű erőfeszítés ellenére – a kár keletkezésének időpontjában nem állt rendelkezésre az érintett tagállamban vagy régióban statisztikailag leggyakrabban előforduló éghajlati kockázatokat fedező, megfizethető díjú biztosítás”.(9)
20.      Az említett iránymutatások e pontjából tehát az következik, hogy a biztosításnak az ellentételezés 50%‑os csökkentésének elkerülése érdekében történő megkötésére vonatkozó feltételtől kizárólag abban az egy esetben lehet eltérni, ha a kár bekövetkezésének időpontjában nem áll rendelkezésre a szóban forgó kockázatokat fedező biztosítás, noha a károsult az ilyen biztosítás megkötésének érdekében minden észszerűen lehetséges erőfeszítést megtett.
21.      Habár az iránymutatásokhoz hasonló dokumentum kizárólag a Bizottságot köti,(10) következésképpen nem feltétlenül köti a Bíróságot és a nemzeti bíróságokat a szóban forgó rendelkezés értelmezése során, fontos értelmezési forrásnak minősül. Ez különösen igaz a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló olyan esetben, amelyben pont a Bizottság által elfogadott rendelet értelmezéséről van szó. Ugyanis ilyen körülmények között az iránymutatásokhoz hasonló dokumentum a jogi aktusnak az azt elfogadó intézmény általi értelmezésének minősül.
22.      Úgy tűnik, hogy a 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdésének a jelen indítvány 15. pontjában kifejtett értelmezését mind a rendszertani, mind a teleologikus elemzés megerősíti.
23.      Ezt a rendelkezést rendszertani szempontból a közös agrárpolitika (KAP) általános kontextusába kell helyezni, amelyben a kockázatkezelés kulcsfontosságú elemmé vált, amelynek célja, hogy hogy növelni lehessen a mezőgazdasági üzemek – különösen az éghajlatváltozással kapcsolatos egyre gyakoribb katasztrofális eseményekhez kapcsolódó – növekvő kockázatokkal szembeni ellenálló képességét, ezzel egyidejűleg pedig elő lehessen mozdítani a megelőzést és a kockázatokhoz való alkalmazkodást fokozó gyakorlatok terjedést. Ezek a célkitűzések mind az integrált kockázatkezelési rendszert magában foglaló jelenlegi 2023–2027‑es programozási időszakban,(11) mind az előző időszakban (2014–2022)(12) alapvető fontosságúnak minősültek. Egyébiránt ebben az összefüggésben az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás és a mezőgazdasági üzemek ellenálló képességének javítása a KAP kulcsfontosságú prioritásainak minősülnek, és a kockázatkezelést ezek tükrében kell vizsgálni.(13)
24.      A 702/2014 rendelet és az új 2022/2472 rendelet ebbe a keretbe illeszkedik, és e szakpolitikai célkitűzések végrehajtását képezik. E rendeletek keretében a 702/2014 rendelet 25. cikkében említett, természeti katasztrófához hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenség által okozott veszteségek ellentételezéséhez nyújtott támogatások – az állatbetegségek és a növénykárosítóval való fertőzöttség megelőzéséhez és felszámolásához kapcsolódó költségek és biztosítási díjak fedezéséhez nyújtott támogatásokkal együtt – a „kockázat‑ és válságkezeléshez nyújtott támogatások” keretébe illeszkednek.(14)
25.      Teleológiai szempontból ebben az összefüggésben – amint azt a Bírósághoz észrevételeket benyújtó érdekelt felek(15) hangsúlyozták – a 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdésének konkrétan az a célja, hogy a mezőgazdasági termelőket – a kedvezőtlen éghajlati eseményekhez kapcsolódó károk ellentételezése jogcímén nyújtott mezőgazdasági támogatások révén a közösségre háruló pénzügyi teher csökkentése érdekében – arra ösztönözze, hogy az ellentételezendő károk többségét okozó éghajlati kockázatok ellen kössenek biztosítást.
26.      A szóban forgó rendelkezés e célja a 702/2014/EK rendelet (54) preambulumbekezdéséből következik, amelyből az következik, hogy mivel „az elsődleges mezőgazdasági termelés sajátos természeti, időjárási, valamint egészségügyi kockázatoknak és válságoknak van kitéve […][,] [a] megfelelő kockázat‑ és válságkezelés alapvető fontosságú a mezőgazdasági ágazat fenntarthatóságának és versenyképességének biztosításához”. Ebben az összefüggésben tehát „[a] természeti katasztrófához hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenségek által okozott veszteségek ellentételezéséhez [...] nyújtott állami támogatásokat azon kedvezményezettek megsegítésére kell korlátozni, akik annak ellenére szembesülnek különleges nehézségekkel, hogy észszerű erőfeszítéseket tettek az ilyen kockázatok lehető legkisebbre csökkentésére.”
27.      A Bizottság fent említett iránymutatásaiban(16) ehhez hasonlóan hangsúlyozza, hogy „a kockázatkezelés további javítása céljából a kedvezményezetteket – amikor csak lehetséges – biztosítás megkötésére kell ösztönözni.”
28.      A támogatás kedvezményezettjeinek ezért – e célkitűzésre tekintettel – a csökkentés alkalmazásának mellőzéséhez a kedvezőtlen éghajlati eseményből eredő károkkal összefüggő kockázatok csökkentése érdekében minden észszerűen szükséges erőfeszítést meg kell tenniük. Mindazonáltal – amint az a Bizottság iránymutatásaiból kitűnik – amint ez bizonyítást nyer, a maximális támogatási intenzitást kell biztosítani az olyan vállalkozás részére, amely e veszteségeket nem tudja biztosítással fedezni.(17)
29.      A 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdése céljának elemzése megerősíti azt az értelmezést, amely szerint az ellentételezés csökkentése nem alkalmazandó, ha bizonyítást nyer, hogy a szóban forgó biztosítás megkötése nem volt lehetséges, mivel a statisztikailag leggyakoribb éghajlati kockázatok nem voltak biztosítással fedezhetők. Mindazonáltal hozzáteszi, hogy azt is bizonyítani kell, hogy a támogatás kedvezményezettjei a kedvezőtlen éghajlati eseményből eredő károkkal összefüggő kockázatok csökkentése érdekében minden észszerűen szükséges erőfeszítést megtettek.
30.      A Bizottság által az észrevételeiben felhozott érvek nem ellentétesek a 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdésének ezen értelmezésével.
31.      Először is, ugyanis – amint az a jelen indítvány 12–21. pontjából kitűnik – ez az értelmezés megfelel a rendelkezés normatív szövegének, amely, bár – amint azt a Bizottság hangsúlyozza – nem hivatkozik a biztosítás hiányának okaira, kifejezetten előírja a biztosítással való fedezhetőséget.
32.      Másodszor, a 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdésének általam javasolt értelmezése nem ellentétes a Bíróság azon állandó ítélkezési gyakorlatával, amely szerint az állami támogatásokra vonatkozó csoportmentességi rendelet rendelkezéseit és az abban előírt feltételeket szigorúan kell értelmezni.(18) Ez az értelmezés ugyanis nem tulajdonít a jogszabályi rendelkezésnek és az abban előírt feltételeknek tágabb hatályt, mint amely e rendelkezés szövegéből következik. A javasolt értelmezés ezzel szemben a szóban forgó rendelkezés szövegével összhangban – amint arra a jelen indítvány 14. pontjában rámutattam – nem vezet a rendelkezés által előírt feltételek észszerűtlen alkalmazásához.
33.      Harmadszor, ezen értelmezés nem ellentétes a Bizottság által hangsúlyozott azon követelménnyel, amely szerint biztosítani kell, hogy a szóban forgó rendelet értelmezése a különböző tagállamokban egységes legyen. Ez az értelmezés ugyanis biztosítja e rendelkezésnek az olyan objektív kritériumok (jelesül a lehetetlenség bizonyítása és a kedvezményezett részéről minden észszerűen szükséges erőfeszítés megtétele) alapján történő alkalmazását, amelyek azonos módon alkalmazandók a tagállamokban, amelyekben viszont a ténybeli helyzetek (mint például a biztosítás adott esetben történő megkötésének lehetősége) eltérőek lehetnek.
34.      Negyedszer, a Bizottság észrevételeiben emlékeztet arra, hogy a tagállam köteles bejelenteni a Bizottságnak a mezőgazdasági termelők számára kedvezőbb támogatást, hogy figyelembe vehető legyen az, hogy a mezőgazdasági termelők nem képesek biztosítással fedezni a statisztikailag leggyakoribb éghajlati kockázatokat.
35.      E tekintetben megjegyzem, hogy a Bíróság rámutatott arra, hogy az EUMSZ 108. cikk (4) bekezdése alapján elfogadott 702/2014 rendelet a 3. cikkében előírja, hogy az állami támogatások területén bevezetett ellenőrzési rendszer egyik alapvető elemét képező, az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése értelmében vett „új támogatás” bevezetésére vagy módosítására irányuló valamennyi intézkedés bejelentésére vonatkozó általános kötelezettség ellenére a tagállam hivatkozhat arra, hogy e rendelet alapján mentesül e kötelezettség alól, ha az általa elfogadott támogatási intézkedés vagy általa elfogadni kívánt támogatási program megfelel az abban előírt feltételeknek.(19)
36.      Következésképpen ellentétes a 702/2014 rendelet rendszerével e rendelet 25. cikkének olyan értelmezése, amely szerint a tagállam általi bejelentés hiányában az abban előírt ellentételezés nem jár a támogatás nyújtására vonatkozóan az e rendelkezésben előírt feltételeket teljesítő kedvezményezettnek.
37.      E tekintetben megjegyzem, hogy egyébiránt az e cikk (9) bekezdésében a biztosítási szerződés megkötésére vonatkozóan előírt feltétel nem a támogatás nyújtására vonatkozó feltétel, hanem az a nyújtott támogatás nagyságára vonatkozik.
38.      Ugyanebből a szempontból – amint az a fenti 12–21. pontból kitűnik – nem pusztán e rendelkezés szövegével lenne ellentétes annak olyan értelmezése, amely szerint a tagállam általi bejelentés hiányában az e rendelkezésben előírt valamennyi feltételnek megfelelő kedvezményezett még akkor sem részesülhet a teljes támogatásban, ha bíróság megállapítja, hogy a kár bekövetkezésének időpontjában objektíve nem állt e kedvezményezett rendelkezésére a leggyakoribb éghajlati kockázatokat fedező biztosítás. Az ilyen értelmezés a 702/2014 rendelet rendszerével is ellentétes lenne, mivel teljes egészében megtagadná az ellentételezést a támogatásban való részesüléshez az e rendelet 25. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételeket teljesítő kedvezményezettől. Ez az értelmezés az e rendelet által követett, a fenti 25–29. pontban említett célkitűzéseken is túlmutatna, így ellentétes lenne az arányosság 702/2014 rendelet (8) preambulumbekezdésében említett elvével.
39.      A fenti megfontolásokból tehát álláspontom szerint az következik, hogy a 702/2014 rendelet 25. cikkének (9) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a természeti katasztrófához hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenség által okozott károk ellentételezésére nyújtott támogatás e rendelkezésben előírt 50%‑os csökkentése nem alkalmazandó abban az esetben, ha a támogatás kedvezményezettje bizonyítja, hogy bár megtett minden észszerű erőfeszítést annak érdekében, hogy a kedvezőtlen éghajlati jelenségből eredő károkkal összefüggő kockázatok csökkentése érdekében biztosítást kössön, biztosítás megkötésére nem volt lehetőség, mivel az általa folytatott típusú termelés a statisztikailag leggyakoribb éghajlati kockázatokkal ellen biztosítással nem volt fedezhető.
40.      A felperesek a jelen ügyben azt állítják, hogy bár főszabály szerint a káresemény Belgiumban történő bekövetkezésének időpontjában a leggyakoribb éghajlati kockázatok, vagyis a jégeső biztosítással fedezhető volt, ilyen fedezet a felperesek által konkrétan folytatott típusú termelés tekintetében nem volt lehetséges.
41.      A kérdést előterjesztő bíróság feladata e ténybeli körülmények vizsgálata, és annak megállapítása, hogy a felperesek minden észszerű erőfeszítést megtettek annak érdekében, hogy a kedvezőtlen éghajlati eseményből eredő károkkal összefüggő kockázatok csökkentése érdekében biztosítást kössenek, és hogy a felperesek által folytatott típusú termelés az érintett tagállamban a statisztikailag leggyakoribb éghajlati kockázatok ellen nem volt biztosítással fedezhető.
III. Végkövetkeztetés
42.      A fenti megfontolások összességére tekintettel azt javaslom, hogy a Bíróság a cour d’appel de Mons (monsi fellebbviteli bíróság, Belgium) által előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre a következő választ adja:
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének alkalmazásában a mezőgazdasági és az erdészeti ágazatban, valamint a vidéki térségekben nyújtott támogatások bizonyos kategóriáinak a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról szóló, 2014. június 25‑i 702/2014/EU bizottsági rendelet 25. cikkének (9) bekezdését a következőképpen kell értelmezni:
a természeti katasztrófához hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenség által okozott károk ellentételezésére nyújtott támogatás e rendelkezésben előírt 50%‑os csökkentése nem alkalmazandó abban az esetben, ha a támogatás kedvezményezettje bizonyítja, hogy bár megtett minden észszerű erőfeszítést annak érdekében, hogy a kedvezőtlen éghajlati jelenségből eredő károkkal összefüggő kockázatok csökkentése érdekében biztosítást kössön, biztosítás megkötésére nem volt lehetőség, mivel az általa folytatott típusú termelés a statisztikailag leggyakoribb éghajlati kockázatok ellen biztosítással nem volt fedezhető. E ténybeli körülmények konkrét vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladatát képezi.
1      Eredeti nyelv: olasz.
i      A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.
2      Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének alkalmazásában a mezőgazdasági és az erdészeti ágazatban, valamint a vidéki térségekben nyújtott támogatások bizonyos kategóriáinak a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról szóló, 2014. június 25‑i 702/2014/EU bizottsági rendelet (HL 2014. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2020. L 191., 6. o.). E rendeletet 2022. december 31‑ig kellett alkalmazni, és annak helyébe 2023. január 1‑jétől az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének alkalmazásában a mezőgazdasági és az erdőalapú ágazatban, valamint a vidéki térségekben nyújtott támogatások bizonyos kategóriáinak a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról szóló, 2022. december 14‑i (EU) 2022/2472 bizottsági rendelet (HL 2022. L 327., 1. o.) lépett.
3      Ezt a rendelkezést az új 2022/2472 rendelet 25. cikkének (10) bekezdése (az alábbi 7. lábjegyzetben említett francia nyelvű változat módosítását kivéve) szinte szó szerint átvette. Ebből az következik, hogy a kérdést előterjesztő bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre adandó válasz a jelen ügy szempontjából nem változik attól függően, hogy a régi vagy az új rendelet alkalmazandó‑e a jelen ügy tényállására.
4      Az Arrêté du Gouvernement wallon considérant comme une calamité agricole la sécheresse d’août 2016 à juin 2017, délimitant l’étendue géographique de cette calamité et déterminant l'indemnisation des dommages (a vallon kormány 2016 augusztusa és 2017 júniusa között bekövetkező aszályt mezőgazdasági katasztrófának minősítő, e katasztrófa földrajzi kiterjedését meghatározó és a kártérítést megállapító rendelete) 6. cikke.
5      Lásd: 2024. szeptember 19‑i Agrarmarkt Austria ítélet (C‑350/23, EU:C:2024:771, 57. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
6      Úgy tűnik, hogy a már említett nyelvi változatok mellett a bolgár, a horvát, a máltai, a szlovák, a szlovén és a finn nyelvi változat is megfelel az olasz nyelvi változatnak. Úgy tűnik, hogy a cseh, a lengyel, a portugál és a svéd nyelvi változat megfelel a következő lábjegyzetben említett módosított francia változatnak, és összhangban van a javasolt értelmezéssel.
7      A 2022/2472 rendelet 25. cikke (10) bekezdése francia nyelvi változatának az utolsó mondata módosult a 702/2014 rendelet 25. cikke (9) bekezdésének szövegéhez képest. Ez a módosítás a többi nyelvi változatban nem jelenik meg. Míg a rendelkezés 702/2014 rendeletben szereplő változata a „risques climatiques statistiquement les plus fréquents dans l’État membre ou la région concernés, couverte par une assurance” fordulatra hivatkozott, az új változat a „risques climatiques statistiquement les plus fréquents dans l’État membre ou la région concernés que couvre l’assurance” utalást tartalmazza. Ez a módosítás a rendelkezés általam javasolt értelmezését támasztja alá.
8       „A mezőgazdasági és erdészeti ágazatban, valamint a vidéki térségekben nyújtott állami támogatásokról szóló európai uniós iránymutatások, 2014–2020” címet viselő bizottsági közlemény (HL 2014 C 204., 1. o.; a továbbiakban: 2014. évi iránymutatás); lásd még az „Iránymutatások a mezőgazdasági és erdészeti ágazatban, valamint a vidéki térségekben nyújtott állami támogatásokról” címet viselő bizottsági közleményt (HL 2022. C 485., 1. o.; a továbbiakban: 2022. évi iránymutatások).
9      Lásd a 2014. évi iránymutatások 363. pontját. Lásd még ugyanebben az értelemben a 2022. évi iránymutatások 358. pontját.
10      Lásd: 2016. március 8‑i Görögország kontra Bizottság ítélet (C‑431/14 P, EU:C:2016:145, 69. és 70. pont).
11      Lásd: Európai Bizottság, „Approved 28 CAP Strategic Plans (2023‑2027) Summary overview for 27 Member States Facts and figures”, 2023. június, megtekinthető a következő linken: https://agriculture.ec.europa.eu/system/files/2023‑06/approved‑28‑cap‑strategic‑plans‑2023‑27.pdf, különösen a „Better Market Orientation, Increased Competitiveness and Improved Position in the Value Chain” címet viselő 4.2. pont, 27. o., és a „Risk Management” címet viselő rész, 38. o.
12      Lásd többek között az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (HL 2013. L 347., 487. o.; helyesbítés: HL 2016. L 130., 1. o.), különösen annak „Kockázatkezelés” címet viselő 36. cikkét és VI. mellékletét.
13      E tekintetben lásd a közös agrárpolitika keretében a tagállamok által elkészítendő stratégiai tervhez (KAP stratégiai terv) nyújtott, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) által finanszírozott támogatásra vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint az 1305/2013/EU és az 1307/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2021. december 2‑i (EU) 2021/2115 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2021. L 435., 1. o.; helyesbítések: HL 2022. L 181., 35. o.; HL 2022. L 227., 136. o.) (29) és (30) preambulumbekezdését.
14      Lásd a 702/2014 rendelet (42) és (54) preambulumbekezdését. Lásd még a 2022/2472 rendelet (43) preambulumbekezdését.
15      Vagyis a Bizottság és a Belga Királyság.
16      Lásd a 2014. évi iránymutatások 94. pontját (lásd még a 2022. évi iránymutatások 97. pontját).
17      Az iránymutatások előző lábjegyzetben említett pontjai ugyanis úgy rendelkeznek, hogy „[a] versenytorzulás kockázatának elkerülése érdekében a természeti katasztrófához hasonlítható kedvezőtlen éghajlati jelenségek által okozott veszteségek ellentételezésére nyújtott támogatás tekintetében csak olyan vállalkozások számára nyújtható maximális támogatási intenzitású támogatás, amelyek esetében nincs mód e veszteségeket fedező biztosítás kötésére.”
18      Lásd: 2021. május 20‑i Azienda Sanitaria Provinciale di Catania ítélet (C‑128/19, EU:C:2021:401, 42. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
19      Lásd: 2021. május 20‑i Azienda Sanitaria Provinciale di Catania ítélet (C‑128/19, EU:C:2021:401, 42. pont); analógia útján: 2019. március 5‑i Eesti Pagar ítélet (C‑349/17, EU:C:2019:172, 59. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).