62024TO0615_RES
Cauza T‑615/24
Asociación de ciudadanos contra la corrupción y para la defensa del estado de derecho
împotriva
Ombudsmanului European
Ordonanța Tribunalului (Camera a doua) din 17 iunie 2025
„Acțiune în anulare – Decizie a Ombudsmanului de a nu deschide o anchetă în urma unei plângeri – Act care nu este supus căilor de atac – Necompetență vădită parțială – Inadmisibilitate vădită parțială”
Acțiune în anulare – Acte supuse căilor de atac – Noțiune – Acte care produc efecte juridice obligatorii – Decizie a Ombudsmanului European de a încheia examinarea unei plângeri sau de a nu deschide o anchetă – Excludere
(art. 228 și 263 TFUE; Regulamentul 2021/1163 al Parlamentului European, art. 2-4)
(a se vedea punctele 9-11)
Acțiune în constatarea abținerii de a acționa – Persoane fizice sau juridice – Inacțiuni supuse căilor de atac – Decizie a Ombudsmanului European de a nu deschide o anchetă în urma unei plângeri sau de a nu adresa recomandări – Excludere
(art. 265 al treilea paragraf TFUE)
(a se vedea punctul 14)
Rezumat
Sesizat cu o acțiune în anulare, pe care o respinge în parte pentru necompetență vădită și în parte ca vădit inadmisibilă, Tribunalul se pronunță, pentru prima dată de la adoptarea noului statut al Ombudsmanului European în 2021 (
1
), cu privire la aspectul dacă deciziile Ombudsmanului de a nu deschide o anchetă în urma unei plângeri pot face obiectul unei acțiuni în anulare.
Reclamanta, Asociación de ciudadanos contra la corrupción y para la defensa del estado de derecho, este o asociație de drept spaniol al cărei obiect de activitate este combaterea corupției și apărarea statului de drept.
La 28 august 2024, aceasta a prezentat Ombudsmanului o plângere îndreptată împotriva Comisiei Europene. Ombudsmanul, printr‑o scrisoare din 18 septembrie 2024, a informat-o pe reclamantă că nu existau elemente suficiente pentru a deschide o anchetă și că plângerea urma să fie clasată. După ce a primit o solicitare din partea reclamantei, Ombudsmanul, prin e‑mailul din 27 septembrie 2024 și printr-o scrisoare din 3 octombrie 2024, a reamintit răspunsurile sale anterioare și a furnizat un răspuns la cererea reclamantei de inițiere a unei anchete din proprie inițiativă.
Asociația a formulat o acțiune în anulare împotriva deciziei cuprinse în respectiva scrisoare a Ombudsmanului din 3 octombrie 2024.
Aprecierea Tribunalului
Tribunalul respinge această cerere în anulare ca fiind vădit inadmisibilă întrucât nu constituie un act atacabil în sensul articolului 263 TFUE.
În această privință, Tribunalul observă că din articolul 228 TFUE și din articolele 2-4 din Regulamentul 2021/1163 rezultă că Ombudsmanul investighează plângerile pe care le primește referitoare la cazuri de administrare defectuoasă în activitatea instituțiilor, organelor, oficiilor sau agențiilor Uniunii și desfășoară anchetele pe care le consideră întemeiate (
2
). Mai precis, respinge plângerile care nu se încadrează în sfera sa de competență sau care nu îndeplinesc anumite cerințe procedurale (
3
); atunci când constată că plângerea este vădit nefondată, închide dosarul și îl informează pe reclamant (
4
) și, în cazul în care consideră că este justificat, poate decide deschiderea unei anchete (
5
). În acest cadru, informează cât mai curând posibil reclamantul cu privire la măsurile luate ca urmare a plângerii și poate propune reclamantului și instituției, organului, oficiului sau agenției în cauză o soluție pentru a rezolva cazul de administrare defectuoasă vizat de plângere și, în cazul în care soluția respectivă este acceptată de aceștia, poate închide dosarul (
6
). Atunci când constată un caz de administrare defectuoasă în urma unei anchete, Ombudsmanul informează instituția, organul, oficiul sau agenția în cauză cu privire la constatările anchetei și, după caz, face recomandări (
7
). În urma acestei comunicări, instituția, organul, oficiul sau agenția în cauză dispune de un termen de trei luni pentru a trimite Ombudsmanului un aviz detaliat (
8
), în urma căruia Ombudsmanul poate închide ancheta și poate transmite instituției, organului, oficiului sau agenției în cauză, precum și, în anumite cazuri, Parlamentului European un raport în care poate face recomandări. În sfârșit, Ombudsmanul informează reclamantul cu privire la rezultatul anchetei, la avizul primit și la eventualele recomandări prezentate în raport (
9
).
Rezultă astfel din dispozițiile menționate că Ombudsmanul se limitează să informeze reclamantul în cel mai scurt timp cu privire la măsurile luate ca urmare a plângerii sale și că, în cazul în care descoperă un caz de administrare defectuoasă, după ce a sesizat instituția, organul, oficiul sau agenția în cauză, doar informează reclamantul cu privire la rezultatul anchetei și la avizul emis de instituția, organul, oficiul sau agenția în cauză, precum și cu privire la eventualele sale recomandări.
În special, în urma examinării unei plângeri, Ombudsmanul nu are competența de a lua măsuri obligatorii, iar raportul pe care îl transmite instituției, organului, oficiului sau agenției în cauză atunci când constată un caz de administrare defectuoasă nu produce, prin definiție, niciun efect juridic față de terți, în sensul articolului 263 TFUE, și nici nu este obligatoriu pentru instituția, organul, oficiul sau agenția în cauză, care sunt libere să decidă, în cadrul exercitării competențelor care le sunt conferite de dreptul Uniunii, cu privire la măsurile ulterioare.
Tribunalul concluzionează că decizia motivată a Ombudsmanului prin care se încheie examinarea unei plângeri prin clasarea acesteia din urmă, inclusiv în lipsa deschiderii unei anchete, nu constituie un act atacabil pe calea unei acțiuni în anulare, în măsura în care o astfel de decizie nu produce efecte juridice față de terți, în sensul articolului 263 TFUE.
Pentru aceleași motive, Tribunalul observă în plus că, presupunând că acțiunea urmărește să se constate, în cadrul unei acțiuni în constatarea abținerii de a acționa întemeiate pe articolul 265 TFUE, că Ombudsmanul a omis să deschidă o anchetă sau să adreseze un raport, precum și recomandări Comisiei, asemenea acte nu pot face obiectul unei acțiuni în constatarea abținerii de a acționa în temeiul articolului 265 al treilea paragraf TFUE. Astfel, acțiunea în constatarea abținerii de a acționa urmărește să sancționeze neadoptarea unui act obligatoriu din punct de vedere juridic. Or, Ombudsmanul nu adoptă măsuri obligatorii în privința reclamantului și, de altfel, nici în privința instituției, a organului, a oficiului sau a agenției în cauză.
(
1
)	Regulamentul (UE, Euratom) 2021/1163 al Parlamentului European din 24 iunie 2021 de stabilire a statutului și condițiilor generale pentru exercitarea funcțiilor Ombudsmanului (Statutul Ombudsmanului European) și de abrogare a Deciziei 94/262/CECO, CE, Euratom (JO 2021, L 253, p. 1).
(
2
)	Articolul 228 alineatul (1), primul și al doilea paragraf TFUE.
(
3
)	Articolul 2 alineatul (4) din Statutul Ombudsmanului.
(
4
)	Articolul 2 alineatul (5) din statutul menționat.
(
5
)	Articolul 2 alineatul (7) și articolul 3 alineatul (1) din statutul menționat.
(
6
)	Articolul 2 alineatul (10) din statutul menționat.
(
7
)	Articolul 4 alineatul (1) din statutul menționat.
(
8
)	Articolul 4 alineatul (2) din statutul menționat.
(
9
)	Articolul 4 alineatul (3) din statutul menționat.