62022CJ0700_RES
Sag C-700/22
RegioJet a.s.ogSTUDENT AGENCY k.s.
mod
České dráhy a.s._Správa železnic, státní organizaceogČeská republika, Ministerstvo dopravy
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nejvyšší soud)
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 7. december 2023
»Præjudiciel forelæggelse – forordning (EU) 2015/1589 – eksisterende og ny støtte – støtte, der er ydet under tilsidesættelse af de proceduremæssige regler i artikel 108, stk. 3, TEUF – udløb af den forældelsesfrist, der er fastsat i artikel 17 i forordning (EU) 2015/1589 – den nationale rets forpligtelse til at anordne tilbagesøgning af støtten«
Statsstøtte – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – støtte ydet i strid med procedurereglerne i artikel 108 TEUF – udløb af den forældelsesfrist på ti år, der er fastsat i artikel 17 i forordning 2015/1589 – ingen indvirkning på den nationale rets beføjelse til at anordne tilbagebetaling af støtten
(Art. 108, stk. 3, TEUF; Rådets forordning 2015/1589, art. 17)
(jf. præmis 13-21)
Resumé
Den 26. juni 2008 indgik České dráhy, der er en jernbanevirksomhed med hjemsted i Den Tjekkiske Republik, en aftale med den nationale jernbanemyndighed, hvorved førstnævnte afstod en del af sin virksomhed til sidstnævnte.
RegioJet og STUDENT AGENCY, som var České dráhys konkurrenter, gjorde gældende, at den pris, som sidstnævnte opnåede ved denne transaktion, udgjorde statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF, og at støtten var ulovlig, eftersom den hverken var blevet anmeldt til Europa-Kommissionen i henhold til artikel 108, stk. 3, TEUF eller godkendt af denne.
Denne tvist, som endnu ikke havde kunnet afgøres ved de tjekkiske retsinstanser, var blevet indbragt for Nejvyšší soud (øverste domstol, Den Tjekkiske Republik).
Tvisten rejste bl.a. spørgsmålet om, hvorvidt udløbet af den forældelsesfrist på ti år, der er fastsat i artikel 17, stk. 1, i forordning 2015/1589 (
1
), kunne gøres gældende over for den nationale retsinstans, der var forelagt en påstand om tilbagesøgning af ulovlig statsstøtte. Domstolen besvarede den øverste tjekkiske domstols spørgsmål herom benægtende.
Domstolens bemærkninger
Indledningsvis bemærkede Domstolen, at de nationale retsinstanser og Kommissionen indtager roller, som dels supplerer hinanden, dels er klart adskilte ved gennemførelsen af regler på statsstøtteområdet. Mens det alene er Kommissionen, der herved er underlagt Unionens retsinstansers efterprøvelse, som er kompetent til at træffe afgørelse om støtteforanstaltningernes forenelighed med det indre marked, har de nationale retsinstanser til opgave at sikre borgernes rettigheder i tilfælde af tilsidesættelse af forpligtelsen ifølge artikel 108, stk. 3, TEUF til at give Kommissionen forudgående underretning om statsstøtte.
Hvad angår den indvirkning, som udløbet af den forældelsesfrist på ti år, der er fastsat i artikel 17, stk. 1, i forordning 2015/1589, har på de nationale procedurer for tilbagesøgning af ulovlig støtte, bemærkede Domstolen herefter, at denne forordning ikke indeholder nogen bestemmelse vedrørende nationale retsinstansers beføjelser og forpligtelser, som fortsat er reguleret af traktatens bestemmelser. Det er således kun Kommissionens beføjelser til at kræve tilbagebetaling af statsstøtte, som er omfattet af forældelsesfristen i artikel 17, stk. 1, i forordning 2015/1589.
På denne baggrund skal de nationale myndigheders tilbagesøgning af den ulovlige støtte, når der ikke foreligger EU-bestemmelser på området, foretages i overensstemmelse med reglerne for gennemførelse fastsat i gældende national ret. I denne forbindelse er de regler om forældelse, der eventuelt kan anvendes, således de regler, der udspringer af den nationale lovgivning, under hensyntagen til effektivitetsprincippet og ækvivalensprincippet.
Endelig præciserede Domstolen, at den støttemodtagende virksomhed, České dráhy, ikke kunne påberåbe sig, at de nationale retsinstanser for så vidt angår en eksisterende støtte, der henhører under artikel 108, stk. 1, TEUF, ikke har beføjelse til at anordne tilbagesøgning heraf. Selv om en støtte, der er gennemført i strid med artikel 108, stk. 3, TEUF, i henhold til artikel 1, litra b), nr. iv), og artikel 17, stk. 3, i forordning 2015/1589 bliver eksisterende støtte ved udløbet af den forældelsesfrist, der er fastsat i nævnte forordnings artikel 17, stk. 1, forholder det sig imidlertid således, at denne bestemmelse ikke fører til, at statsstøtte, der er behæftet med en ulovlighed, lovliggøres med tilbagevirkende kraft, alene fordi den bliver eksisterende støtte.
Henset til det ovenstående fastslog Domstolen, at artikel 108, stk. 3, TEUF skal fortolkes således, at de nationale retsinstanser kan anordne tilbagebetaling af statsstøtte, som er ydet i strid med den forpligtelse til forudgående anmeldelse, som er fastsat i denne bestemmelse, selv om den forældelsesfrist, der er fastsat i artikel 17, stk. 1, i forordning 2015/1589, er udløbet i forhold til denne støtte, således at støtten skal anses for eksisterende støtte.
(
1
) – Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13.7.2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske funktionsmåde (EUT 2015, L 248, s. 9).