62021TJ0164_RES
Predmet T-164/21
QM
protiv
Agencije Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol)
Presuda Općeg suda (sedmo vijeće) od 9. studenoga 2022.
„Javna služba – Privremeno osoblje – Neproduljenje na neodređeno vrijeme ugovora koji je sklopljen na određeno vrijeme – Interes službe – Pogreška koja se tiče prava – Očita pogreška u ocjeni – Pravo na saslušanje – Načelo dobre uprave – Dužnost brižnog postupanja”
Dužnosnici – Privremeno osoblje – Postupak zapošljavanja – Produljenje ugovora na određeno vrijeme – Diskrecijska ovlast uprave – Europolovo osoblje – Donošenje internih smjernica kojima se pod određenim uvjetima uvodi načelo produljenja – Samoograničenje diskrecijske ovlasti uprave u tom području
(Uvjeti zaposlenja ostalih službenika, čl. 47. st. 1. t. (b); Pravilnik o osoblju Europola, čl. 4. st. 3.)
(t. 82.-89.)
Dužnosnici – Privremeno osoblje – Postupak zapošljavanja – Produljenje ugovora na određeno vrijeme – Diskrecijska ovlast uprave – Sudski nadzor – Granice – Očita pogreška u ocjeni – Pojam – Teret dokazivanja
(Uvjeti zaposlenja ostalih službenika, čl. 2. t. (a), čl. 8. prvi st. i čl. 47. t. (b))
(t. 114., 115., 121.-123.)
Kratak prikaz
U siječnju 2020. Agencija Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) pokrenula je postupak produljenja ugovora tužitelja, osobe QM, člana privremenog osoblja i načelnika sektora u toj agenciji, ugovorom o radu na neodređeno vrijeme u skladu s pravilima koja se primjenjuju u Europolu.
Izvršna direktorica Europola je u svibnju 2020., u svojstvu tijela ovlaštenog za sklapanje ugovora o radu (u daljnjem tekstu: tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora), obavijestila tužitelja o svojoj namjeri da ne produlji njezin ugovor ugovorom na neodređeno vrijeme, pri čemu je pojasnila da, kako bi se ostvarila buduća strategija Europola, budući načelnik sektora treba imati dodatne sposobnosti i znanja kojima tužitelj ne raspolaže.
Istog je mjeseca tijelo ovlašteno za sklapanje ugovora odlučilo da neće produljiti tužiteljev ugovor ugovorom na neodređeno vrijeme jer je ipak utvrđena operativna potreba za načelnikom sektora koji ima dodatno stručno znanje u odnosu na profil trenutačnog tužiteljevog radnog mjesta (u daljnjem tekstu: pobijana odluka).
Odlučujući o tužbi za poništenje pobijane odluke koju je podnio tužitelj, Opći sud tumači Europolovu internu smjernicu kojom se produljenje ugovora ugovorom na neodređeno vrijeme uvjetuje poštovanjem različitih kriterija. U tom kontekstu Opći sud presudio je da agencija kao što je Europol, koja raspolaže širokom diskrecijskom ovlašću kad je riječ o zamjeni ugovora na određeno vrijeme ugovorom na neodređeno vrijeme, može odlučiti ne produljiti ugovor o radu ako sposobnosti i znanja službenika više ne odgovaraju zahtjevima, razumno predvidljivima u budućnosti, radnog mjesta na kojem radi, čak i ako u budućnosti to radno mjesto neće biti ukinuto.
Ocjena Općeg suda
Opći sud najprije podsjeća na to da je mogućnost produljenja ugovora člana privremenog osoblja samo mogućnost ostavljena ocjeni nadležnog tijela jer institucije raspolažu širokom diskrecijskom ovlašću prilikom organizacije svojih službi, s obzirom na zadatke koji su im povjereni, i prilikom raspoređivanja osoblja, u istu svrhu, koje joj je na raspolaganju, pod uvjetom da je to raspoređivanje u interesu službe. To je tim više relevantno kada je riječ o zamjeni ugovora na određeno vrijeme ugovorom na neodređeno vrijeme koji stvara stabilniju vezu i bez vremenskog ograničenja između institucije i predmetnog člana osoblja.
Međutim, kada je uprava internim smjernicama uvela poseban sustav namijenjen osobito jamčenju transparentnosti postupka obnavljanja ugovora i ispravnoj primjeni određenih postupovnih uvjeta, taj sustav treba smatrati samoograničavanjem diskrecijske ovlasti institucije, od kojeg uprava može odstupiti samo ako jasno navede razloge kojima to odstupanje može opravdati jer bi u protivnom bilo povrijeđeno načelo jednakog postupanja. Naime, takav je slučaj s Europolom koji je definirao poseban sustav koji uvjetuje obnavljanje ugovora ugovorom na neodređeno vrijeme trima kumulativnim uvjetima, to jest, kao prvo, stalnom potrebom za radnim mjestom ili funkcijom, uključujući s obzirom na predvidljiv budući razvoj, kao drugo, sposobnostima i znanjem službenika i njihovom relevantnosti za predmetno radno mjesto ili funkciju i, kao treće, visokim učinkom dotičnog službenika u svakom trenutku.
Opći sud je, kao prvo, ispitao jesu li Europolova primjena prvih dvaju kriterija i njegovo utvrđenje da su tužiteljeve sposobnosti i znanja neusklađeni s obzirom na predvidljiv budući razvoj bili opravdani i dosljedni.
U tom pogledu, kao prvo, Opći sud smatra da je Europol u interesu službe prije donošenja odluke o produljenju ugovora morao, na odgovoran način, ocijeniti buduće izmjene i promjene koje je moguće predvidjeti. U tu svrhu, Opći sud ističe da je, s jedne strane, Europol, uzimajući u obzir brojne strateške programske dokumente koji se odnose na njegovu djelatnost, smatrao da predmetni sektor treba obavljati operativne djelatnosti, a ne više samo djelatnosti podrške operativnim djelatnostima drugih sektora, tako da načelnik predmetnog sektora mora imati dodatna znanja. S druge strane, Opći sud utvrđuje da je, nakon što je ocijenio tužiteljeve sposobnosti i znanja, uzimajući u obzir njegov osobni dosje i njegove komentare podnesene u okviru postupka produljenja ugovora, Europol smatrao da oni ne odgovaraju planiranom razvoju u budućnosti.
Kao drugo, potpuno autonomna primjena kriterija za obnovu ugovora mogla bi dovesti do situacije u kojoj bi Europol trebao obnoviti ugovor službenika, iako njegova znanja ne odgovaraju zahtjevima, razumno predvidljivima u budućnosti, radnog mjesta na kojem radi, što bi bilo očito protivno interesu službe i cilju predviđenog postupka.
U tim uvjetima i uzimajući u obzir široku diskrecijsku ovlast tijela nadležnog za sklapanje ugovora u području produljenja ugovora na određeno vrijeme ugovorima na neodređeno vrijeme, Opći sud zaključuje da Europol nije počinio pogrešku koja se tiče prava prilikom primjene kriterija ocjene kandidata za produljenje ugovora.
Osim toga, Opći sud ističe da se pobijana odluka ne temelji na budućoj reorganizaciji agencije. Tako je radno mjesto načelnika sektora zadržano u Europolovom organigramu, ali su ponovno utvrđene potrebe radnog mjesta koje odgovaraju novim znanjima, sa zahtjevima dodatnih znanja.
Kao drugo, Opći sud smatra da Europol nije počinio očitu pogrešku u ocjeni time što je smatrao da tužitelj nema sposobnosti i znanja adekvatne za njegove nove potrebe. Također primjećuje da Europol ne osporava ni visoke rezultate ni sposobnost prilagodbe tužitelja. Razlog kojim se opravdava neproduljenje tužiteljeva ugovora je neprikladnost njegova profila za buduće potrebe Europola, odnosno u pogledu dodatnog stručnog znanja koje se sada zahtijeva. Iz toga proizlazi da su utvrđene nove potrebe i dodatna stručna znanja i da, prema mišljenju Europola, tužiteljeva znanja nisu dovoljna da bi se na njih odgovorilo. Osim toga, te nove organizacijske potrebe bile su dobro poznate tužitelju s obzirom na to da su bile jasno utvrđene u brojnim strateškim dokumentima, u čijoj je izradi sudjelovao i u pogledu kojih je imao mogućnost opisati one svoje sposobnosti koje nisu bile uključene u njegov osobni dosje.
S obzirom na ta razmatranja, Opći sud odbija tužbu u cijelosti.