62023TJ0435_RES
Predmeti T-435/23 i T-224/24
YL
protiv
Vijeća Europske unije i Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
Presuda Općeg suda (srednje vijeće) od 10. rujna 2025.
„Javna služba – Privremeno osoblje – Odluka Upravljačkog odbora EUIPO-a da Vijeću ne podnese prijedlog o produljenju tužiteljeva mandata – Odluka Vijeća o neproduljenju tužiteljeva mandata – Pravo na saslušanje – Obveza obrazlaganja – Očita pogreška u ocjeni – Odgovornost”
Pravna sredstva dužnosnikâ – Nadležnost suda Unije – Spor koji proizlazi iz radnog odnosa između dužnosnika i predmetne institucije – Neproduljenje mandata izvršnog direktora Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo – Obustava njegovih određenih delegiranih ovlasti kao izvršnog direktora – Dopuštenost
(čl. 270. i 340. UFEU-a; Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 90. i 91.; Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 143. st. 1., čl. 153. st. 1. t. (h), čl. 153. st. 2. i čl. 158. st. 1. i 3.)
(t. 52.-62., 66., 67.)
Pravna sredstva dužnosnikâ – Pretpostavke dopuštenosti – Poštovanje prethodnog upravnog postupka
(čl. 270. UFEU-a; Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 90. st. 2. i čl. 91. st. 2.)
(t. 68.-76.)
Pravna sredstva dužnosnikâ – Akt koji negativno utječe – Pojam – Odluka Upravljačkog odbora Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo o nepredlaganju produljenja mandata izvršnog direktora Ureda – Pripremni akt – Isključenost
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 90. i 91.; Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 158. st. 3. i 4.)
(t. 83.-90.)
Dužnosnici – Privremeno osoblje – Zapošljavanje – Neproduljenje mandata izvršnog direktora Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo – Pravo dotične osobe na saslušanje – Doseg – Povreda – Posljedice
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 41. st. 2. t. (a))
(t. 105.-123.)
Pravna sredstva dužnosnikâ – Akt koji negativno utječe – Pojam – Akti koji proizvode obvezujuće pravne učinke – Odluka o obustavi delegiranja ovlasti tijela za imenovanje izvršnom direktoru Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo – Uključenost
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 91. st. 1.)
(t. 130.-132.)
Tužba za poništenje – Pravni interes – Pojam – Tužba koja može donijeti korist tužitelju – Interes koji mora postojati sve do objave sudske odluke – Pobijani akt koji je prestao proizvoditi pravne učinke u odnosu na tužitelja – Zahtjev za naknadu štete koji se djelomično temelji na nezakonitosti pobijanog akta – Zadržavanje pravnog interesa
(čl. 263. UFEU-a)
(t. 135.-137.)
Dužnosnici – Organizacija službi – Obustava delegiranja ovlasti tijela za imenovanje izvršnom direktoru Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo – Uvjet – Iznimne okolnosti – Diskrecijska ovlast uprave – Sudski nadzor – Granice
(Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 153. st. 2.)
(t. 145.-161.)
Dužnosnici – Odluka koja negativno utječe – Obustava delegiranja ovlasti tijela za imenovanje izvršnom direktoru Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo – Obveza obrazlaganja – Otklanjanje nedostatnosti obrazloženja tijekom sudskog postupka – Uvjet – Iznimne okolnosti
(čl. 296. drugi st. UFEU-a)
(t. 163.-170.)
Pravna sredstva dužnosnikâ – Zahtjev za naknadu štete kojim se nastoji ishoditi popravljanje štete uzrokovane postupanjem koje nema svojstvo odluke – Nepostojanje predsudskog postupka u skladu s Pravilnikom o osoblju – Nedopuštenost
(čl. 270. UFEU-a; Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 90. i 91.)
(t. 176., 177., 179., 184.-186., 190., 206.)
Pravna sredstva dužnosnikâ – Tužba za naknadu štete – Poništenje nezakonitog pobijanog akta – Primjereno popravljanje neimovinske štete
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 91.)
(t. 188., 189., 208.)
Pravna sredstva dužnosnikâ – Neograničena nadležnost – Popravljanje imovinske štete zbog gubitka prilike – Ocjenjivanje – Kriteriji
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 91. st. 1.)
(t. 194.-203.)
Kratak prikaz
Odlučujući o dvjema tužbama koje je podnio YL, Opći sud poništava, zbog povrede tužiteljeva prava na saslušanje, odluku Vijeća Europske unije o neproduljenju njegova mandata kao izvršnog direktora Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO). Opći sud tom prilikom utvrđuje da se Vijeće treba smatrati tijelom ovlaštenim za sklapanje ugovora o radu izvršnog direktora EUIPO-a (u daljnjem tekstu: tijelo za sklapanje ugovora o radu) u pogledu postupka produljenja njegova mandata, tako da se tužba za poništenje odluke o neproduljenju navedenog mandata mora temeljiti na članku 270. UFEU-a.
Tužitelj je 18. rujna 2018. imenovan izvršnim direktorom EUIPO-a na temelju članka 158. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 (
1
) na razdoblje od pet godina, od 1. listopada 2018. do 30. rujna 2023.
Nakon što je potvrdio dostupnost osobe YL i njezinu spremnost za nastavak obavljanja dužnosti u EUIPO-u, predsjednik Upravljačkog odbora bilješkom od 31. listopada 2022. pozvao je članove tog odbora da donesu odluku o prijedlogu produljenja tužiteljeva mandata koja će se uputiti Vijeću.
Unatoč pozitivnom mišljenju koje je predsjednik Upravljačkog odbora iznio u navedenoj bilješci, Upravljački odbor odlučio je na sastanku održanom 22. studenoga 2022. da neće predložiti Vijeću produljenje navedenog mandata, uzimajući u obzir ocjenu tužiteljeva rada tijekom njegova prvog mandata kao i budućih EUIPO-ovih zadaća i ciljeva, te da će pokrenuti postupak odabira kako bi se pronašao nasljednik osobe YL. U ožujku 2023. Upravljački odbor također je odlučio obustaviti delegiranje ovlasti tijela za imenovanje tužitelju (u daljnjem tekstu: tijelo za imenovanje).
Dopisom dostavljenim EUIPO-u 30. svibnja 2023. Vijeće je odbilo tužiteljev zahtjev za produljenje mandata, nakon što je uzelo u obzir ispitivanje koje je proveo Upravljački odbor.
Budući da su odbijene tužiteljeve žalbe protiv odlukâ Upravljačkog odbora o nepodnošenju prijedloga produljenja njegova mandata, o postupku odabira novog izvršnog direktora i o obustavi delegiranja ovlasti tijela za imenovanje, on je podnio prvu tužbu u predmetu T-435/23 radi njihova poništenja kao i poništenja odluke o neproduljenju njegova mandata, kako je odražena u dopisu dostavljenom EUIPO-u 30. svibnja 2023. Nakon odbijanja njegove naknadne žalbe protiv potonje odluke, tužitelj je podnio Općem sudu drugu tužbu u predmetu T-224/24 radi njezina poništenja.
U okviru obiju tužbi tužitelj također zahtijeva popravljanje imovinske i neimovinske štete za koju smatra da ju je pretrpio.
Ocjena Općeg suda
Uvodno, Opći sud proglašava se nadležnim za odlučivanje o tužbama koje je tužitelj podnio na temelju članka 270. UFEU-a.
U tom pogledu Opći sud podsjeća na to da je na temelju te odredbe on nadležan u svim sporovima između Unije i njezinih službenika u granicama i prema uvjetima utvrđenima u Pravilniku o osoblju za dužnosnike i Uvjetima zaposlenja za ostale službenike Unije (u daljnjem tekstu: Uvjeti zaposlenja) i da se u tom okviru pojam „spor između Unije i njezinih službenika” tumači široko u sudskoj praksi.
Što se tiče, kao prvo, nadležnosti rationae personae na temelju članka 270. UFEU-a, člankom 91. stavkom 1. Pravilnika o osoblju pojašnjava se da je Sud nadležan u svim sporovima između Unije i „svake osobe na koju se […] Pravilnik o osoblju primjenjuje”.
Također, iz članka 158. stavka 1. Uredbe 2017/1001 proizlazi da je izvršni direktor EUIPO-a zaposlen kao član privremenog osoblja u skladu s člankom 2. točkom (a) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, što se uostalom izričito navodi u ugovoru o radu potpisanom između EUIPO-a i tužitelja. Osim toga, izvršni direktor dio je osoblja EUIPO-a na koje se primjenjuju Pravilnik o osoblju, Uvjeti zaposlenja za ostale službenike i njihovi provedbeni propisi, dok se na temelju članka 6. prvog stavka Uvjeta zaposlenja za ostale službenike Upravljački odbor imenuje kao tijelo nadležno za sklapanje ugovora o radu izvršnog direktora u pogledu načina izvršavanja njegovih ovlasti u svrhu funkcioniranja EUIPO-a.
Stoga je tužitelj podnio tužbe u svojstvu službenika Unije u smislu članka 270. UFEU-a i osobe na koju se primjenjuje Pravilnik o osoblju u smislu njegovih članaka 90. i 91.
Što se tiče, kao drugo, nadležnosti rationae materiae, svaki spor između dužnosnika i institucije o kojoj on ovisi ulazi u područje primjene članka 270. UFEU-a ako taj spor proizlazi iz radnog odnosa koji ga povezuje s tom institucijom.
U tom pogledu Opći sud primjećuje da odluku o obustavi delegiranja nadležnosti tijela za imenovanje donosi Upravljački odbor i da je njezin predmet obustava nadležnosti tijela za imenovanje koje je navedeni odbor delegirao tužitelju u njegovu svojstvu izvršnog direktora. Stoga, u dijelu u kojem se odnosi na navedenu odluku, spor se odnosi na radni odnos između tužitelja i EUIPO-a.
Isto vrijedi i za spor koji se odnosi na neproduljenje tužiteljeva mandata. Naime, tijekom postupka produljenja mandata izvršnog direktora, Upravljački odbor ocjenjuje rad navedenog direktora kao i buduće EUIPO-ove zadaće i ciljeve, a Vijeće može produljiti navedeni mandat uzimajući u obzir tu ocjenu. U tom smislu, iako izvršni direktor nema formalni radni odnos s Vijećem, ta institucija ipak donosi odluku koja, neovisno o svojem sadržaju, utječe na radni odnos između izvršnog direktora i njegova poslodavca, EUIPO-a i, prema tome, na njegovo zapošljavanje kao člana privremenog osoblja. Stoga Vijeće treba smatrati tijelom nadležnim za sklapanje ugovora o radu izvršnog direktora u pogledu postupka produljenja njegova mandata.
Usto, Opći sud razmatra dopuštenost zahtjeva za poništenje usmjerenog protiv odluke o nepodnošenju prijedloga produljenja tužiteljeva mandata.
U tom pogledu on podsjeća na to da su akti koji mogu biti predmet tužbe za poništenje svi akti institucija, tijela, ureda ili agencija Unije čija je svrha proizvesti obvezujuće pravne učinke koji utječu na interese tužitelja. U slučaju kada je do donošenja akata ili odluka došlo nakon postupka koji je uključivao više faza izrade, samo su mjere koje konačno određuju stajalište institucije akti koji se mogu pobijati, isključujući međumjere koje su im prethodile i čiji je cilj bio pripremiti konačnu odluku.
U ovom se slučaju postupak produljenja mandata izvršnog direktora odvija u dvjema fazama, od kojih se prva faza sastoji od ocjene Upravljačkog odbora, a druga od toga da Vijeće eventualno donese odluku o produljenju, kojom se uzima u obzir navedena ocjena, pri čemu nije propisano da ta ocjena obvezuje Vijeće. Budući da stoga Vijeće donosi konačnu odluku, odluka o nepodnošenju prijedloga produljenja tužiteljeva mandata pripremni je akt jer ne proizvodi nikakav obvezujući pravni učinak koji može utjecati na tužiteljev interes i jer ne može utjecati na slobodni izbor Vijeća u pogledu tog produljenja. Slijedom toga, zahtjev za poništenje potonje odluke je nedopušten.
Nasuprot tomu, Opći sud smatra dopuštenim zahtjev za poništenje odluke Vijeća o neproduljenju tužiteljeva mandata. Razmatrajući taj zahtjev u pogledu merituma, Opći sud ispituje tužiteljev prigovor koji se temelji na povredi prava na saslušanje.
Opći sud najprije podsjeća na to da se to pravo primjenjuje na svaki postupak pokrenut protiv neke osobe koji bi mogao nepovoljno utjecati na njezine interese, čak i ako to nije predviđeno primjenjivim propisom. U ovom slučaju tužitelj je izričito potvrdio svoju dostupnost i želju da zadrži svoje radno mjesto u EUIPO-u prije odluke o neproduljenju njegova mandata. Stoga treba smatrati da je potonja odluka donesena nakon njegova zahtjeva za produljenje mandata. Međutim, budući da odluka o neproduljenju mandata neizbježno dovodi do neproduljenja tužiteljeva ugovora kao člana privremenog osoblja EUIPO-a, ona na njega nepovoljno utječe, tako da se primjenjuje pravo na saslušanje prilikom njezina donošenja. U tom je pogledu nebitno jesu li postupak imenovanja izvršnog direktora i produljenje njegova mandata obuhvaćeni Pravilnikom o osoblju i Uvjetima zaposlenja za ostale službenike.
Opći sud zatim utvrđuje da se tužiteljev interes da ga se sasluša osobito pojavio nakon što se na kraju sastanka Upravljačkog odbora od 22. studenoga 2022. pokazalo da u navedenom odboru nema većine koja je za produljenje njegova mandata. Naime, tužitelj je prije toga znao samo za bilješku od 31. listopada 2022., koja je u pogledu njega imala pozitivan sadržaj i sadržavala je preporuku predsjednika Upravljačkog odbora da se njegov mandat produlji. Stoga je Vijeće tužitelju trebalo omogućiti da učinkovito ostvari svoje pravo na saslušanje u primjerenom trenutku između sastanka Upravljačkog odbora od 22. studenoga 2022. i donošenja odluke o neproduljenju njegova mandata.
Budući da Vijeće tužitelju nije omogućilo da to učini, a postupak je mogao dovesti do drukčijeg ishoda, Opći sud poništava odluku o neproduljenju njegova mandata zbog povrede prava na saslušanje. Usto, Opći sud dodjeljuje paušalnu naknadu u iznosu od 25000 eura radi popravljanja imovinske štete koja proizlazi iz gubitka tužiteljeve prilike za produljenje njegova mandata.
Opći sud također poništava odluku kojom je bilo obustavljeno delegiranje ovlasti tijela za imenovanje na tužitelja, s obzirom na to da Upravljački odbor nije dokazao postojanje iznimnih okolnosti na kojima se ta odluka može temeljiti.
(
1
)	Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)