62017CC0585
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
H. SAUGMANDSGAARD ØE
представено на 14 февруари 2019 година (
1
)
Дело C‑585/17
Finanzamt Linz
Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr
в присъствието на
Dilly’s Wellnesshotel GmbH
(Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof (Административен съд, Австрия)
„Преюдициално запитване — Държавни помощи — Схема за помощи под формата на намаления на данъци за околната среда — Директива 2003/96/ЕО — Данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията — Член 17, параграф 1, буква а) — Енергоемки стопански дейности — Регламент (ЕС) № 651/2014 — Член 44, параграфи 1—3 — Избор на получателите въз основа на прозрачни и обективни критерии — Изплащане на фиксирана сума на компенсацията — Член 58, параграф 1 — Преходни разпоредби — Член 5, параграф 2, буква г) — Прозрачност на помощите — Помощи под формата на данъчни предимства“
I. Въведение
1.
С настоящото преюдициално запитване Verwaltungsgerichtshof (Административен съд, Австрия) поставя на Съда няколко въпроса относно тълкуването на член 108, параграф 3 ДФЕС, на член 44, параграф 3 и на член 58, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 651/2014 (
2
).
2.
Това запитване се вписва в рамките на две ревизионни жалби по спорове между Finanzamt Linz (Данъчна служба Линц, Австрия) и Finanzamt Kirchdorf Perg Steyr (Данъчна служба Кирхдорф Перг Щайр, Австрия), от една страна, и Dilly’s Wellnesshotel GmbH, от друга страна, във връзка с поисканото от последното възстановяване на енергийните данъци за 2011 г. и за периода от февруари 2013 г. до януари 2014 г.
3.
Австрийското законодателство относно разглежданото в главното производство възстановяване на енергийните данъци представлява схема за държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Макар запитващата юрисдикция да се основава на разбирането, че предходната редакция на разглежданата в главното производство схема за помощи е била одобрена от Комисията през 2004 г., впоследствие кръгът на получателите на схемата за помощи е изменен и Европейската комисия не е била уведомена за това изменение, което е част от разглежданата в главното производство схема за помощи.
4.
В това отношение, ако се допусне, че за изменението на кръга на получателите е налице задължение за уведомяване съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС, запитващата юрисдикция иска да се установи дали разглежданата в главното производство схема за помощи може да бъде освободена от задължението за уведомяване на основание Регламент № 651/2014, като в този случай тя би била законосъобразна въпреки отсъствието на предварително уведомяване. За тази цел тя по-конкретно повдига въпроса дали схемата за помощи изпълнява условията, предвидени в член 44, параграф 3 и член 58, параграф 1 от Регламент № 651/2014. В съответствие с искането на Съда настоящото заключение ще се ограничи до анализа на този въпрос.
5.
Ще предложа на Съда да отговори утвърдително на този въпрос.
II. Правна уредба
А. Правото на Съюза
1.
Регламент № 651/2014
6.
Член 5 от Регламент № 651/2014, озаглавен „Прозрачност на помощта“, предвижда:
„1.   Настоящият регламент се прилага само за помощи, за които е възможно да се […]изчисли с точност [и предварително] техният брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, без да е необходимо да се прави оценка на риска („прозрачни помощи“).
2.   Следните категории помощи се считат за прозрачни:
[…]
г)
помощи под формата на данъчни предимства, когато по мярката е предвиден таван, с който се гарантира, че приложимият праг няма да бъде надхвърлен;
[…]“.
7.
Член 44 от този регламент, озаглавен „Помощи под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96/ЕО[ (
3
)]“, предвижда:
„1.   Схемите за помощ под формата на намаления на данъци за околната среда, които отговарят на условията по [Директива 2003/96], са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 [ДФЕС] и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 [ДФЕС], ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2.   Бенефициерите на намаленията на данъци се избират въз основа на прозрачни и обективни критерии и заплащат най-малко съответните минимални равнища на данъчно облагане, определени в [Директива 2003/96].
3.   Схемите за помощ под формата на намаления на данъци се основават на намаление на приложимата ставка на екологичния данък или на заплащането на фиксирана сума на компенсацията, или на комбинация от тези два механизма.
[…]“.
8.
Член 58, параграф 1 от Регламент № 651/2014, озаглавен „Преходни разпоредби“, предвижда:
„Настоящият регламент се прилага за индивидуални помощи, предоставени преди неговото влизане в сила, ако помощите изпълняват всички условия, определени в настоящия регламент, с изключение на член 9“.
2.
Директива 2003/96
9.
Член 17, параграф 1 от Директива 2003/96 гласи:
„При условие че минималните данъчни ставки се спазват във всяка стопанска дейност, държавите членки могат да прилагат данъчни намаления при потреблението на енергийни продукти, използвани за отопление или за целите на член 8, параграф 2 букви б) и в), както и върху електроенергията в следните случаи:
а)
в подкрепа на енергоемка стопанска дейност.
„Енергоемка стопанска дейност“ означава дейността на стопанска единица, посочена в член 11, при която или закупените енергийни продукти и електроенергия възлизат на най-малко 3,0 % от производствената стойност[,] или дължимия[т] национален енергиен данък представлява най-малко 0,5 % от добавената стойност. В рамките на това определение, държавите членки могат да прилагат и по-ограничителни концепции, обхващащи определения, свързани с продажната стойност, съответния процес или сектор.
[…]“.
Б. Австрийското право
10.
Член 1, параграф 1 от Energieabgabenvergütungsgesetz (Закон за възстановяване на енергийните данъци, наричан по-нататък „EAVG“), в приложимата към главното производство редакция, гласи:
„Въз основа на подадена молба платените енергийни данъци върху посочените в параграф 3 енергийни източници се възстановяват за календарна (стопанска) година, при условие че тези данъци надвишават (общо) 0,5 % от размера на разликата между
1.
сделките, посочени в член 1, параграф 1, точки 1 и 2 от Umsatzsteuergesetz 1994 (австрийски Закон за данък върху оборота за 1994 г.) и
2.
доставките, посочени в член 1, параграф 1, точки 1 и 2 от Закона за данък върху оборота за 1994 г., които предприятието получава (нетна производствена стойност)“.
11.
Член 1, параграф 1 от EAVG е допълнен с член 2, параграф 2, който в приложимата към главното производство редакция гласи:
„1.   По молба на лицето, което има право на възстановяване, за всяка календарна (стопанска) година се възстановява сумата, която надвишава посочената в член 1 част от нетната производствена стойност. Молбата трябва да съдържа използваното в предприятието количество от посочените в член 1, параграф 3 енергийни източници и посочените в член 1 суми. […].
2.   При изчисляване на стойността, подлежаща на възстановяване, се прилага или прагът от 0,5 % от нетната производствена стойност, или следните фиксирани освобождавания, като се възстановява по-ниската стойност:
–
за електрическата енергия -0,0005 EUR/kWh,
–
за природния газ, посочен в подпозиция 27112100 от Комбинираната номенклатура -0,00598 EUR/стандартен m3,
–
за каменни въглища, лигнити, кокс, битуми и асфалти от позиции 2701, 2702, 2704, 2713 и 2714 от Комбинираната номенклатура -0,15 EUR/гигаджаул,
–
за свръхлеки горива (газьол от подпозиции 27101941, 27101945, 27101949 от Комбинираната номенклатура) — 21 EUR/1000 l,
–
за леки, средни и тежки горива (подпозиции 27101961, 27101963, 27101965, 27101969 от Комбинираната номенклатура) — 15 EUR/1000 kg,
–
за втечнен газ (подпозиции 271112, 271113, 271114, 271119 от Комбинираната номенклатура) — 7,5 EUR/1000 kg.
[…]“.
12.
Член 2, параграф 1 от EAVG в публикуваната в BGBl. I, 92/2004 редакция гласи:
„Право на възстановяване имат всички предприятия […]“.
13.
С Budgetbegleitgesetz 2011 (Закон за изпълнение на държавния бюджет за 2011 г.) от 30 декември 2010 г. (BGBl. I, 111/2010) (наричан по-нататък „BBG 2011“) член 2, параграф 1 е изменен по следния начин:
„[…] Право на възстановяване имат само предприятията, за които е доказано, че основната им дейност е свързана с производството на материални стоки […]“.
14.
Впоследствие в член 4 от EAVG е добавен следният параграф 7:
„Членове 2 и 3 в съответната им редакция[, публикувана в BBG 2011], се прилагат към молби за възстановяване, отнасящи се за периода след 31 декември 2010 г., при условие че Европейската комисия даде разрешение за това“ (
4
).
III. Спорът в главното производство, преюдициалните въпроси и производството пред Съда
15.
На 29 декември 2011 г. дружеството Dilly’s Wellnesshotel, което управлява хотел, подава молба за възстановяване на енергийните данъци за 2011 г.
16.
Тази молба е отхвърлена с решение от 21 февруари 2012 г. на Данъчна служба Линц, тъй като BBG 2011 предвижда в членове 2 и 3 от EAVG, че за молби след 31 декември 2010 г. възстановяването на енергийни данъци е допустимо само на предприятия, за които е доказано, че основната им дейност е производството на материални стоки. Според тази служба в качеството си на доставчик на услуги Dilly’s Wellnesshotel следователно не може да се ползва от възстановяването на енергийни данъци за периода след 31 декември 2010 г.
17.
Dilly’s Wellnesshotel обжалва това решение пред Unabhängiger Finanzsenat (Независима финансова камара, Австрия), която с решение от 23 март 2012 г. отхвърля жалбата като неоснователна.
18.
Dilly’s Wellnesshotel обжалва това решение пред Verwaltungsgerichtshof (Административен съд), който с решение от 19 март 2013 г. отменя обжалваното решение.
19.
С решение от 31 октомври 2014 г. Bundesfinanzgericht (Федерален финансов съд, Австрия), заменил Unabhängiger Finanzsenat (Независима финансова камара), поставя на Съда няколко преюдициални въпроса.
20.
С решение от 21 юли 2016 г. (
5
) Съдът постановява, че член 3, параграф 1 от Регламент № 800/2008 трябва да се тълкува в смисъл, че ако в схема за помощи като разглежданата в главното производство не е посочен изрично този регламент, чрез цитиране на заглавието му и на данните за публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз, не може да се приеме, че тази схема отговаря на условията, за да бъде освободена съгласно член 25, параграф 1 от посочения регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 ДФЕС.
21.
С решение от 3 август 2016 г. Bundesfinanzgericht (Федерален финансов съд) допуска жалбата и постановява енергийните данъци за 2011 г. да бъдат възстановени в съответствие с молбата на Dilly’s Wellnesshotel. По същество този съд приема, че членове 2 и 3, както и член 4, параграф 7 от EAVG, в редакцията им след приемането на BBG 2011, не съдържат никакво позоваване на Регламент № 800/2008 и не отговарят на основните му изисквания. При липса на разрешение от Комисията ограничението за доставчиците на услуги не е влязло в сила.
22.
Данъчна служба Линц подава ревизионна жалба срещу това решение пред Verwaltungsgerichtshof (Административен съд).
23.
С друга молба от 25 юли 2014 г. Dilly’s Wellnesshotel иска възстановяването на енергийни данъци за периода от февруари 2013 г. до януари 2014 г.
24.
С решение от 9 януари 2015 г. Данъчна служба Кирхдорф Перг Щайр отхвърля тази молба на същото основание като на Данъчна служба Линц в решението ѝ от 21 февруари 2012 г.
25.
Dilly’s Wellnesshotel подава жалба срещу решението от 9 януари 2015 г. пред Bundesfinanzgericht (Федерален финансов съд), който допуска жалбата и постановява енергийните данъци да бъдат възстановени в съответствие с молбата на Dilly’s Wellnesshotel, като по същество се позовава на решението си от 3 август 2016 г., посочено в точка 21 от настоящото заключение.
26.
Данъчна служба Кирхдорф Перг Щайр подава ревизионна жалба срещу това решение пред Verwaltungsgerichtshof (Административен съд).
27.
Последната юрисдикция приема, че възстановяването на енергийните данъци съгласно EAVG, в редакцията му преди BBG 2011, представлява помощ, която е разрешена имплицитно и неограничено от Комисията с решение от 9 март 2004 г. (
6
).
28.
Тази юрисдикция посочва, че с BBG 2011 австрийският законодател е възнамерявал да стесни кръга на получателите по тази схема за помощи, така че право на възстановяване на енергийните данъци вече да имат само предприятия, за които е доказано, че основната им дейност е производство на материални стоки. Комисията обаче не е била уведомена за това изменение на EAVG (
7
).
29.
Освен това запитващата юрисдикция обяснява, че като обвързва влизането в сила на EAVG, изменен с BBG 2011, с разрешението на Комисията (
8
), целта на законодателя очевидно е била да гарантира, че ограничението, предвидено от BBG 2011, не може да наруши изискванията на европейското право относно помощите и по този начин няма да засегне самото предоставено за неопределено време разрешение на досегашната схема за помощи. Ако основания от областта на правото относно помощите не допускат стесняване на кръга на получателите или по-специално не може да се получи необходимото разрешение от Комисията, мярката трябва да остане в сила както досега.
30.
В този контекст с решение от 14 септември 2017 г., постъпило в Съда на 5 октомври 2017 г., Verwaltungsgerichtshof (Административен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
В случай като настоящия представлява ли изменението на разрешена схема за помощ — с което държава членка се отказва да продължи да използва разрешението за помощ за определена (отделима) група от получатели на помощта и така само намалява обема на съществуваща помощ — преобразуване на схема за помощ, за което (принципно) е налице задължение за уведомление съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС?
2)
Може ли в случай на формален порок при прилагането на [Регламент № 800/2008] забраната за изпълнение съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС да доведе до неприложимост на ограничение на разрешена схема за помощ, така че със забраната за изпълнение държавата членка в крайна сметка да бъде задължена да изплати помощ на определени получатели („задължение за изпълнение“)?
3)
а)
Изпълнява ли условията на Регламент [№ 651/2014] схема за възстановяване на енергийни данъци като разглежданата, при която размерът на възстановяването на енергийните данъци е ясно определен в закон чрез формула за изчисляване?
3)
б)
Води ли член 58, параграф 1 от [Регламент № 651/2014] за периода след януари 2011 г. до освобождаване от съответното задължение във връзка с тази схема за възстановяване на енергийни данъци?“.
31.
В съответствие с искането на Съда настоящото заключение ще се ограничи до анализа на третия преюдициален въпрос, букви а) и б).
32.
Писмени становища пред Съда представят Dilly’s Wellnesshotel, австрийското правителство и Комисията. Същите тези страни се явяват в съдебното заседание за изслушване на устните състезания, проведено на 21 ноември 2018 г.
IV. Анализ
А. Предварителни бележки относно контекста, в който се вписва третият преюдициален въпрос
33.
Във връзка с EAVG Съдът вече е постановил две решения, а именно Adria-Wien Pipeline и Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke (
9
) и Dilly’s Wellnesshotel (
10
).
34.
В първоначалната си редакция EAVG предвижда частично възстановяване на енергийните данъци само на предприятия, за които е доказано, че основната им дейност е производството на стоки. Следователно е изключено възстановяването на енергийния данък за доставчиците на услуги. В решение Adria-Wien Pipeline и Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke (
11
) Съдът приема, че такива национални мерки са селективни и представляват държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
35.
С изменение, приложимо от 1 януари 2002 г., австрийският законодател разширява обхвата на EAVG, като предвижда частично възстановяване на данъка на предприятията от всички сектори. С посоченото по-горе решение от 9 март 2004 г. (
12
) Комисията приема, че тази мярка все още е селективна и следователно остава държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС (
13
).
36.
С изменението, въведено с BBG 2011, австрийският законодател изключва отново правото на възстановяване на енергийните данъци на доставчиците на услуги, считано от 1 февруари 2011 г. Както посочих по-горе (
14
), Комисията не е била уведомена за разглежданата в главното производство национална правна уредба, а именно EAVG, изменена с BBG 2011 (наричана по-нататък „разглежданата схема за помощи“ или „EAVG 2011“).
37.
Припомням, че в предишното дело Dilly’s Wellnesshote, посочено в точка 20 от настоящото заключение, Съдът приема по същество, че разглежданата схема за помощи не отговоря на условията на Регламент 800/2008, за да бъде освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 ДФЕС поради липса на изрично позоваване на същия този регламент в тази схема за помощи, както се изисква в член 3, параграф 1 от този регламент (
15
).
38.
Отбелязвам, че Регламент № 651/2014 отменя Регламент № 800/2008 и го заменя, считано от 1 юли 2014 г. Регламент № 651/2014 съдържа различни условия от Регламент № 800/2008 за освобождаването от задължението за уведомяване за схеми за помощи като разглежданата в главното производство. По-специално, Регламент № 651/2014 не изисква в схемите за помощи да се съдържа изрично позоваване на този регламент.
39.
В случай че за въведеното с BBG 2011 изменение на схемата за помощи по принцип се прилага задължение за уведомяване съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС, което е предмет на първия преюдициален въпрос, с третия въпрос по настоящото дело запитващата юрисдикция иска да установи дали по същество разглежданата схема за помощи, макар да не е освободена от задължението за уведомяване съгласно Регламент № 800/2008, все пак може да бъде освободена от това задължение съгласно Регламент № 651/2014.
40.
Този трети преюдициален въпрос относно тълкуването на разпоредбите на Регламент № 651/2014 ще позволи запитващата юрисдикция да установи дали съгласно правото на Съюза разглежданата схема за помощи е приложена незаконосъобразно поради липсата на предварителното уведомяване на Комисията, предвидено в член 108, параграф 3 ДФЕС.
41.
Отговорът на Съда на този въпрос ще позволи на запитващата юрисдикция да определи последиците, които трябва да бъдат изведени съгласно националното право в случай на такава незаконосъобразност.
42.
По-конкретно, в случай че Съдът отговори, че Регламент № 651/2014 е приложим към разглежданата схема за помощи и следователно освобождава тази схема от задължението за уведомяване, запитващата юрисдикция временно приема, че разглежданата схема за помощи действително е влязла в сила на 1 февруари 2011 г., както е предвидено от австрийския законодател (
16
). Като се има предвид че тази схема за помощи не се прилага за доставчиците на услуги, какъвто е Dilly’s Wellnesshotel, молбата за възстановяване на данъка на това предприятие следователно ще бъде отхвърлена.
43.
От друга страна, в случай че Съдът отговори, че Регламент № 651/2014 не се прилага към тази схема за помощи, поради което ще е незаконосъобразна от гледна точка на правото на Съюза, запитващата юрисдикция временно приема, че тъй като при това положение разглежданата схема за помощи не трябва да се счита за влязла в сила, следва да се приеме, че предишната схема за помощи все още е приложима, както е предвидено от австрийския законодател (
17
). В този случай Dilly’s Wellnesshotel ще има право да получи поисканото възстановяване съгласно тази предишна схема, която ще се прилага и към доставчиците на услуги (
18
). Както посочих в точка 27 от настоящото заключение, запитващата юрисдикция счита в това отношение, че тази предишна схема за помощи е била одобрена имплицитно и неограничено от Комисията.
44.
Ако съдът отговори утвърдително на първия преюдициален въпрос, поради което за изменението на схемата за помощи, въведено с BBG 2011, по принцип е налице задължение за уведомяване съгласно член 108, параграф 3 ДФЕС, тогава възниква въпросът дали изменението може все пак да бъде освободено от това задължение съгласно Регламент № 651/2014.
Б. По приложимостта на Регламент № 651/2014 към разглежданата схема за помощи (трети преюдициален въпрос)
45.
С третия преюдициален въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи, от една страна, дали разглежданата схема за помощи отговаря на материалноправните условия, предвидени в член 44 от Регламент № 651/2014 (трети въпрос, буква а), и от друга страна, дали разглежданата схема за помощи попада във времевия обхват на посочения регламент съгласно преходната разпоредба на член 58, параграф 1 от този регламент (трети въпрос, буква б).
46.
Като се има предвид, че третият въпрос, буква а) е относим само ако разглежданата схема за помощи попада във времевия обхват на Регламент № 651/2014, първо следва да се отговори на третия въпрос, буква б).
1.
По тълкуването на член 58, параграф 1 от Регламент 651/2014 (трети преюдициален въпрос 3, буква б)
47.
С третия въпрос, буква б) запитващата юрисдикция иска да се установи дали Регламент № 651/2014 може да се приложи с обратна сила. Ако се допусне, че разглежданата схема за помощи отговаря на всички материалноправни условия, предвидени от Регламент № 651/2014, тази юрисдикция иска по-конкретно да се установи дали член 58, параграф 1 от този регламент освобождава разглежданата схема за помощи от задължението за уведомяване за периода от февруари 2011 г. до 30 юни 2014 г., при положение че Регламент № 651/2014 е влязъл в сила едва на 1 юли 2014 г. (
19
).
48.
Подобно на австрийското правителство и Комисията, считам, че на този въпрос трябва да се отговори утвърдително.
49.
Всъщност член 58 от посочения регламент съдържа преходни разпоредби. Съгласно член 58, параграф 1 Регламент № 651/2014 се прилага за индивидуални помощи (
20
), предоставени преди неговото влизане в сила, а именно преди 1 юли 2014 г., ако тези помощи изпълняват всички определени в него условия, с изключение на член 9.
50.
Помощите, обхванати от разглежданата схема, са помощи под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96 (
21
). Условията, които съгласно Регламент № 651/2014 трябва да са изпълнени за този вид помощи, за да бъдат освободени от задължението за уведомяване, са определени в член 44 от този регламент.
51.
Ако се допусне, че разглежданата схема за помощи изпълнява всички условия, предвидени в член 44 от Регламент № 651/2014, следва, че този регламент се прилага към разглежданата схема за помощи за периода от февруари 2011 г. до 30 юни 2014 г. съгласно член 58, параграф 1 от този регламент.
52.
Ето защо следва да се отхвърли доводът на Dilly’s Wellnesshotel, че от една страна, член 58, параграф 1 от посочения регламент трябва да се тълкува във връзка с параграфи 2 и 3 от тази разпоредба, и от друга страна, че от този член 58, параграф 1 не произтича, че схема за помощи, която не е освободена съгласно споменатия член 58, параграф 3, въпреки това е освободена съгласно същия член 58, параграф 1.
53.
Всъщност член 58, параграф 1 от Регламент № 651/2014 по никакъв начин не изисква да бъдат изпълнени условията, определени в останалите параграфи от този член, за да бъде приложим посоченият член 58, параграф 1. За сметка на това всеки от параграфи 1—4 от същия член 58 съдържа преходни разпоредби за отделни положения (
22
).
54.
Ето защо ще предложа на Съда да отговори на третия преюдициален въпрос, буква б), че член 58, параграф 1 от Регламент № 651/2014 трябва да се тълкува в смисъл, че посоченият регламент предоставя освобождаване от задължението за уведомяване по отношение на индивидуалните помощи под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96, отпуснати преди 1 юли 2014 г. — като помощите, отпуснати съгласно разглежданата в главното производство схема за помощи за периода от февруари 2011 г. до 30 юни 2014 г. — ако тези помощи изпълняват всички условия, определени в член 44 от Регламент № 651/2014.
2.
По тълкуването на член 44 от Регламент № 651/2014 (трети преюдициален въпрос, буква а)
55.
Член 44, параграф 1 от Регламент № 651/2014 освобождава от предвиденото в член 108, параграф 3 ДФЕС задължение за уведомяване схемите за помощи под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96, ако тези помощи изпълняват всички условия, предвидени, от една страна, в този член, параграфи 2—4 от глава III и в глава I от Регламента, и от друга страна, в Директива 2003/96.
56.
Въпреки че третият въпрос, буква а) е формулиран така, че да не се отнася до нито един конкретен член от Регламент № 651/2014, от акта за преюдициално запитване следва, че запитващата юрисдикция само изразява съмнение относно тълкуването на член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014, като счита, че всички останали условия, предвидени в член 44, параграф 1, са изпълнени в спора в главното производство.
57.
Следователно с третия въпрос, буква а) запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали разглежданата схема за помощи отговаря на условието, предвидено в член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014.
58.
Dilly’s Wellnesshotel обаче отхвърля и тълкуването на запитващата юрисдикция на член 44, параграфи 1 и 2 от посочения регламент. Ето защо считам за уместно да се коментира накратко и тълкуването на член 44, параграфи 1 и 2.
59.
Преди да разгледам член 44, параграфи 1—3 от Регламент № 651/2014, считам, че е необходимо първо да обясня как разглежданата схема за помощи, и по-специално методът на изчисляване на помощта, изпълнява условията, предвидени в член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96.
60.
Този предварителен въпрос е релевантен, тъй като условията, предвидени в член 44 от Регламент № 651/2014, следва да се тълкуват във връзка с условията, произтичащи от член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96, които също трябва да бъдат изпълнени, за да може разглежданата схема за помощи да бъде освободена от задължението за уведомяване съгласно член 44, параграф 1 от Регламент № 651/2014.
61.
Ето защо по-нататък в моето изложение ще разгледам този въпрос, свързан с Директива 2003/96 (раздел а), преди да отговоря на въпросите, свързани с член 44, параграфи 1—3 (раздел б).
а)
По член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96
62.
Условията, посочени в член 44, параграф 1 от Регламент № 651/2014 относно Директива 2003/96, се отнасят по-конкретно до член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96, който предвижда при определени условия възможност за държавите членки да прилагат данъчни намаления при потреблението на енергийни продукти и електроенергия в подкрепа на енергоемка стопанска дейност (
23
).
63.
Член 17, параграф 1, буква а) по същество съдържа два критерия. От една страна, той определя предприятията, които могат да се ползват от данъчни намаления, а именно предприятията с „енергоемка стопанска дейност“. „Енергоемка стопанска дейност“ означава по-конкретно дейността на стопанска единица, посочена в член 11 от Директива 2003/96, при която или закупените енергийни продукти и електроенергия възлизат на най-малко 3 % от производствената стойност, или дължимият национален енергиен данък представлява най-малко 0,5 % от добавената стойност. От тази разпоредба следва, че в рамките на това определение държавите членки могат да прилагат и по-ограничителни концепции, обхващащи определения, свързани с промишления сектор.
64.
От друга страна, посоченият член 17, параграф 1, буква а) предвижда, че минималните данъчни ставки, посочени в Директивата, а именно в таблица В от приложение I за определяне на минималните данъчни ставки за горивата за отопление и електроенергията, трябва да се спазват.
65.
В конкретния случай австрийското правителство и Комисията считат, че помощите, предвидени от разглежданата схема, са помощи под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96 и че тази схема за помощи изпълнява двата критерия, предвидени в член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96. Това твърдение не е оспорено от Dilly’s Wellnesshotel. Ето защо се основавам на това твърдение, което ми се струва съвсем основателно.
66.
По-конкретно, както посочва австрийското правителство, най-напред, следва да се приеме, че разглежданата схема за помощи предвижда данъчни намаления при потреблението на енергийни продукти по смисъла на член 17, параграф 1 от тази директива под формата на възстановяване на част от размера на данъка. Тази форма за намаляване на данъка е предвидена в член 6, буква в) от посочената директива (
24
).
67.
По-нататък, що се отнася до първия критерий, предвиден в член 17, параграф 1, буква а) от същата директива, член 1, параграф 1 от EAVG 2011 гласи, че енергийните данъци се възстановяват за календарна година, при условие че надвишават общо 0,5 % от нетната производствена стойност. Както посочва австрийското правителство, това условие във връзка с нетната производствена стойност гарантира, че разглежданата схема за помощи се прилага единствено за предприятията, считани за извършващи „енергоемк[и] стопанск[и] дейност[и]“ съгласно член 17, параграф 1, буква а) (
25
).
68.
Освен това, както посочва австрийското правителство, стесняването на кръга на получателите на разглежданата схема за помощи, въведено с BBG 2011, напълно съответства на определението за „енергоемка стопанска дейност“, дадено в член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96. Всъщност, като стеснява кръга на получателите до предприятията, чиято основна дейност се състои в производството на материални стоки, австрийското правителство просто е приложило по-ограничителен критерий относно промишления сектор в съответствие с текста на член 17, параграф 1, буква а), който предвижда тази възможност за държавите членки. В същия смисъл ще отбележа, че Съдът е постановил, че член 17, параграф 1 от Директива 2003/96 допуска национална правна уредба, която предвижда данъчни намаления при потреблението на електроенергия само за енергоемките предприятия, които извършват дейност в промишления сектор (
26
).
69.
Колкото до втория критерий относно минималните данъчни ставки, предвиден в член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96, считам, че както изяснява австрийското правителство, разглежданата схема за помощи отговаря и на този критерий.
70.
Всъщност от член 2, параграфи 1 и 2 от EAVG 2011 по същество следва, че възстановяването на данъка, което представлява помощта, се изчислява като разликата между платения общ размер на данъците и по-високата от следните две суми: или сумата, съответстваща на 0,5 % от нетната производствена стойност, или сумата, равняваща се на сбора от минималните данъчни ставки за съответните енергийни източници.
71.
Този метод на изчисляване на помощта гарантира, от една страна, че единствено предприятията, считани за извършващи „енергоемк[и] стопанск[и] дейност[и]“ по смисъла член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96, са получатели на помощта, и от друга страна, че отпусканата на получателите помощ винаги е съобразена с минималните данъчни ставки съгласно таблица В от приложение I към тази директива.
72.
Въпросът, който се поставя след това, е дали условието, предвидено в член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014, също е изпълнено в спора в главното производство.
б)
По член 44, параграфи 1—3 от Регламент № 651/2014
73.
По-нататък първо ще коментирам накратко член 44, параграфи 1 и 2, чието тълкуване според мен не буди сериозни съмнения, преди да пристъпя към тълкуването на член 44, параграф 3.
1) По тълкуването на член 44, параграф 1 от Регламент № 651/2014
74.
Съгласно член 44, параграф 1 от Регламент № 651/2014, за да може схемата за помощи да бъде освободена от задължението за уведомяване, трябва да бъдат изпълнени условията, определени в глава I от този регламент. Член 5, параграф 1, който се намира в глава I от посочения регламент, предвижда, че последният се прилага само за прозрачните помощи. Що се отнася по-конкретно до помощите под формата на данъчни предимства, съгласно член 5, параграф 2, буква г) от същия регламент тези помощи се считат за прозрачни, когато по мярката е предвиден таван, с който се гарантира, че приложимият праг няма да бъде надхвърлен.
75.
Dilly’s Wellnesshotel изтъква, че разглежданата схема за помощи не изпълнява условието, предвидено в член 5, параграф 2, буква г) от Регламент № 651/2014, като счита, че тъй като по разглежданата схема за помощи не е предвиден таван, посочената схема не е прозрачна по смисъла на член 5, параграф 2, буква г) от този регламент.
76.
Подобно на запитващата юрисдикция и както изтъкват австрийското правителство и Комисията, считам, че в настоящия случай член 5, параграф 2, буква г) не е релевантен. Всъщност съгласно текста на този член посоченият таван е релевантен само доколкото се прилага праг за уведомяване. Що се отнася обаче до помощите под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96, следва да се отбележи, че Регламент № 651/2014 не предвижда никакъв праг за уведомяване (
27
).
2) По тълкуването на член 44, параграф 2 от Регламент № 651/2014
77.
Съгласно член 44, параграф 2 от Регламент № 651/2014 получателите на разглежданата схема за помощи се избират въз основа на прозрачни и обективни критерии.
78.
В това отношение разбирам довода на Dilly’s Wellnesshotel в смисъл, че разглежданата схема за помощи не изпълнява това условие, тъй като няма нито едно основание само производствените предприятия да могат да се ползват от намаляването на данъчното облагане.
79.
Най-напред, следва да се приеме, че въпросът за избора на предприятията получатели на помощта, се урежда най-вече от член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96. Както е посочено в точка 68 от настоящото заключение, стесняването на кръга на получателите на разглежданата схема за помощи напълно съответства на предвидените в този член условия.
80.
По-нататък, според мен предвидените в член 44, параграф 2 от Регламент № 651/2014 условия за прозрачност и обективност следва да се разбират в смисъл, че изискват, от една страна, кръгът на получателите, както е определен от държавите членки съгласно член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96, да бъде ясно идентифициран в националното право, и от друга страна, този кръг на получателите да бъде определен така, че помощите да бъдат предоставяни по един и същ начин на всички конкуренти, намиращи се в идентично фактическо положение, в съответствие със съображение 64 от Регламент № 651/2014.
81.
В конкретния случай се налага изводът, че разглежданата схема за помощи е в съответствие с тези изисквания, като се има предвид, от една страна, че разглежданата схема за помощи идентифицира ясно получателите в член 2, параграф 1 от EAVG 2011, и от друга страна, че помощите се предоставят по един и същ начин в полза на всички конкуренти, намиращи се в идентично фактическо положение, а именно предприятията, за които е доказано, че основната им дейност е производството на материални стоки.
3) По тълкуването на член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014
82.
Съгласно член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014 схемите за помощи под формата на намаления на данъци трябва да се основават или на намаление на приложимата ставка на екологичния данък, или на заплащането на фиксирана сума на компенсацията, или на комбинация от тези два механизма.
83.
Запитващата юрисдикция иска да се установи по същество дали разглежданата схема за помощи се основава на един от тези три механизма, като се има предвид, че намалението на данъка, предвидено от EAVG 2011, се определя от конкретна формула за изчисление.
84.
В това отношение трябва първо да се установи какво по-точно трябва да се разбира от предвиденото в член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014 условие, а след това дали схемата за помощи отговаря на това условие.
85.
Що се отнася до първия въпрос, веднага ще отбележа, че това въведено с Регламент № 651/2014 условие, което не е било включено в предишния регламент за групово освобождаване (
28
), според мен все още не е било разглеждано от Съда.
86.
По-нататък, що се отнася до помощите под формата на данъчни намаления по Директива 2003/96, трябва да се отбележи, че от съображение 64 от Регламент № 651/2014 следва, че „[з]а да се запази по-добре ценовият сигнал за предприятията, който данъкът за околна среда има за цел да даде“, държавите членки следва да могат да „проектират схемите за данъчни намаления въз основа на механизъм за изплащане с фиксирана годишна сума на компенсацията (възстановяване на платен данък)“.
87.
Въз основа на последната част от това съображение, която всъщност съдържа определение на израза „изплащане с фиксирана годишна сума на компенсацията“, тълкувам член 44, параграф 3 в смисъл, че той изисква схемата за помощи да се основава или на механизъм за възстановяване на данъка чрез изплащане на фиксирана годишна сума, или на механизъм за намаляване на приложимите данъчни ставки, в който случай помощта не е под формата на възстановяване, а се предоставя при определянето на данъка, като се прилагат намалени ставки, или на комбинация от двата механизма. Както посочих в точка 66 и в бележка под линия 24 от настоящото заключение, тези два метода са предвидени и в член 6, букви б) и в) от Директива 2003/96 за данъчните намаления.
88.
Освен това изискване член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014 според мен не предвижда правила за прилагане на тези механизми. В замяна на това, както това е обяснено в точки 63—71 от настоящото заключение, член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96 предвижда такива правила за данъчните намаления и в конкретния случай тези правила са изпълнени.
89.
Това тълкуване на член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014 ми се струва впрочем напълно в съответствие с основната цел на Регламент № 651/2014. Всъщност една от целите на този регламент е подобряване на прозрачността, засилване на контрола и подходящо оценяване на особено широкомащабни схеми с оглед на тяхното въздействие върху конкуренцията на вътрешния пазар (
29
).
90.
В това отношение, подобно на Комисията, тълкувам член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014 в смисъл, че ако схемите за помощи се основават на един от трите механизма, предвидени в този член, това означава, че размерът на помощта е отпуснат прозрачно.
91.
В настоящия случай, подобно на Комисията и австрийското правителство, считам, че въпросната схема за помощи изпълнява условието, предвидено в член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014.
92.
Комисията счита, че разглежданата схема за помощи се основава на „намаление на приложимата ставка на екологичния данък“ по смисъла на член 44, параграф 3 съгласно тълкуване в съответствие по-специално с целта на този член.
93.
Според мен разглежданата схема за помощи се основава по-скоро на „заплащане на фиксирана сума на компенсацията“, а именно механизъм за възстановяване на данъка, който предоставя фиксирана годишна сума. По-конкретно, разглежданата схема за помощи предвижда възстановяване на платения енергиен данък въз основа на молба за календарна година. Въз основа на този платен данък изчисляването на разглежданата схема за помощи предоставя възстановяване на фиксирана сума в смисъл, че както изтъква австрийското правителство, това изчисляване не оставя на финансовата администрация никаква свобода на преценка по отношение на размера на възстановяването.
94.
Ето защо следва да се отхвърли доводът на Dilly’s Wellnesshotel, че правилата на разглежданата схема за помощи не отговарят на условието, предвидено в член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014, по-специално защото възстановяването се изчислява съгласно конкретна формула за изчисление в смисъл, че размерът на възстановяването зависи от потреблението на енергия от съответното предприятие. Налага се изводът, че поради естеството си всички помощи под формата на данъчни намаления съгласно Директива 2003/96 се изчисляват въз основа на конкретното потребление на енергия от съответните предприятия (
30
).
95.
Следователно ще предложа на Съда да отговори на третия преюдициален въпрос, буква а), че член 44, параграф 3 от Регламент № 651/2014 трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща схема за помощи като разглежданата в главното производство, която се основава на механизъм за възстановяване на екологичния данък и при която размерът на възстановяването на този данък е ясно определен в закон чрез формула за изчисление.
V. Заключение
96.
С оглед на гореизложените съображения предлагам на Съда да отговори на третия преюдициален въпрос на Verwaltungsgerichtshof (Административен съд, Австрия) по следния начин:
„1)
Член 44, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 651/2014 на Комисията от 17 юни 2014 година за обявяване на някои категории помощи за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща схема за помощи като разглежданата в главното производство, която се основава на механизъм за възстановяване на екологичния данък и при която размерът на възстановяването на този данък е ясно определен в закон чрез формула за изчисление.
2)
Член 58, параграф 1 от Регламент № 651/2014 трябва да се тълкува в смисъл, че този регламент предоставя освобождаване от задължението за уведомяване по отношение на индивидуалните помощи под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на […] рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, отпуснати преди 1 юли 2014 г. — като помощите, отпуснати съгласно разглежданата в главното производство схема за помощи за периода от февруари 2011 г. до 30 юни 2014 г. — ако тези помощи изпълняват всички условия, определени в член 44 от Регламент № 651/2014“.
(
1
)	Език на оригиналния текст: френски.
(
2
)	Регламент на Комисията от 17 юни 2014 година за обявяване на някои категории помощи за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора (ОВ L 187, 2014 г., стр. 1). Този регламент отменя Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 г. относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (ОВ L 214, 2008 г., стр. 3).
(
3
)	Директива на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на […] рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (ОВ L 283, 2003 г., стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).
(
4
)	Запитващата юрисдикция обяснява, че макар прилагането на BBG 2011 първоначално да е било предвидено за 1 януари 2011 г., впоследствие с решение на Verwaltungsgerichtshof (Административен съд) и с постановление за изменение от 29 август 2013 г. датата на влизане в сила на BBG 2011 е променена на 1 февруари 2011 г.
(
5
)	Dilly’s Wellnesshotel (C‑493/14, EU:C:2016:577).
(
6
)	Решение на Комисията относно схема за помощ, приведена в действие от Австрия за възстановяване на енергийни данъци върху природния газ и електроенергията през 2002 г. и 2003 г. (ОВ L 190, 2005 г., стр. 13).
(
7
)	Вж. решение от 21 юли 2016 г., Dilly’s Wellnesshotel (C‑493/14, EU:C:2016:577, т. 39).
(
8
)	Вж. член 4, параграф 7 от EAVG 2011, цитиран в точка 14 от настоящото заключение.
(
9
)	Решение от 8 ноември 2001 г. (C‑143/99, EU:C:2001:598).
(
10
)	Решение от 21 юли 2016 г. (C‑493/14, EU:C:2016:577).
(
11
)	Решение от 8 ноември 2001 г. (C‑143/99, EU:C:2001:598).
(
12
)	Вж. точка 27 и бележка под линия 6 от настоящото заключение.
(
13
)	Макар възстановяването теоретично да може да се ползва от всички предприятия, Комисията е счела, че то облагодетелства de facto предприятията, които имат високо потребление на енергия спрямо нетната производствена стойност (вж. т. 45—55 от посоченото решение на Комисията).
(
14
)	Вж. точка 28 от настоящото заключение.
(
15
)	Решение от 21 юли 2016 г. (C‑493/14, EU:C:2016:577, т. 30—52).
(
16
)	Вж. точка 29 от настоящото заключение.
(
17
)	Вж. точка 29 от настоящото заключение.
(
18
)	Ще отбележа също, че с двете си решения, посочени в точки 21 и 25 от настоящото заключение, Bundesfinanzgericht (Федерален финансов съд) е постановил, че тъй като разглежданата схема за помощи е приложена в нарушение на правото на Съюза, следва да се приеме, че тази схема за помощи никога не е влизала в сила, и да се възстанови исканият данък на Dilly’s Wellnesshotel в съответствие с предишната схема.
(
19
)	Член 59 от Регламент № 651/2014.
(
20
)	Съгласно член 2, точка 14 „индивидуална помощ“ по смисъла на Регламент № 651/2014 означава помощ ad hoc и предоставяне на помощи на индивидуални получатели въз основа на схема за помощи.
(
21
)	Вж. точка 66 от настоящото заключение.
(
22
)	Относно член 58, параграф 3 от Регламент № 651/2014, на който се позовава Dilly’s Wellnesshotel, ще отбележа, че тази разпоредба предвижда освобождаване от задължението за уведомяване за индивидуални помощи, отпуснати преди 1 януари 2015 г. съгласно Регламент № 800/2008 — предходният общ регламент за групово освобождаване. Тази преходна разпоредба произтича от член 44, параграф 3 от Регламент № 800/2008, съгласно който в края на периода на действие на този регламент всяка схема за помощи, освободена с него, остава освободена в рамките на период на приспособяване от шест месеца, а именно до 31 декември 2014 г. Следователно член 58, параграф 3 от Регламент № 651/2014 освобождава предоставените съгласно Регламент № 800/2008 помощи за периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2014 г. Дори ако тези помощи не са освободени съгласно Регламент № 651/2014, който влиза в сила на 1 юли 2014 г., те все пак са освободени до 31 декември 2014 г. по силата на член 58, параграф 3 от този регламент. В конкретния случай, като се има предвид, че в решение Dilly’s Wellnesshotel (C‑493/14, EU:C:2016:577) Съдът е приел, че разглежданата схема за помощи не е освободена от задължението за уведомяване съгласно Регламент № 800/2008, от това следва, че член 58, параграф 3 от Регламент № 651/2014 не е относим в настоящия случай.
(
23
)	Ще отбележа, че член 17, параграф 1, буква б) и член 17, параграф 3 от Директива 2003/96 също предвиждат възможност държавите членки да прилагат данъчни намаления в други случаи. Тези членове обаче не са релевантни в настоящия случай.
(
24
)	В този член се посочва, че държавите членки могат да прилагат предвидените с Директивата намалени данъчни ставки чрез възстановяване на част от сумата на данъка. Освен това член 6, буква б) от Директивата предвижда, че освобождаването може да се прилага и посредством диференцирани ставки.
(
25
)	Приемам, че предвидената от член 1, параграф 1 от EAVG 2011 „нетна производствена стойност“ следва да се разбира като „добавена стойност“ по смисъла на член 17, параграф 1, буква а) от Директива 2003/96.
(
26
)	Вж. решение от 18 януари 2017 г., IRCCS — Fondazione Santa Lucia (C‑189/15, EU:C:2017:17, т. 45—52).
(
27
)	За сметка на това член 4 от този регламент определя прагове за уведомяване за различни други видове помощи, в които случаи член 5, параграф 2, буква г) ще бъде релевантен, ако се приеме, че тези помощи са отпуснати под формата на данъчни предимства. Що се отнася до разглежданата схема за помощи, следва да се отбележи, че размерът на помощта, която се отпуска съгласно тази схема за помощи, зависи от потреблението на енергия от съответното предприятие и следователно Регламент № 651/2014 не определя този размер.
(
28
)	Помощите под формата на намаления на данъците за околната среда са уредени от член 25 от Регламент № 800/2008. Съгласно този член схемите за помощи, изпълняващи условията на Директива 2003/96, са освободени от задължението за уведомяване, ако получателите заплащат поне минималното ниво на облагане в Общността, посочено в Директива 2003/96, и ако намаленията на данъците се предоставят за максимални периоди от десет години.
(
29
)	Вж. по-специално съображения 3—5 от Регламент № 651/2014.
(
30
)	Вж. също бележка под линия 27 от настоящото заключение.