Неокончателна редакция
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛЕН АДВОКАТ
ANDREA BIONDI,
представено на 30 април 2026 година(1)
Дело C-157/25
Administratie Douane & Accijnzen — Regio Antwerpen,
Openbaar Ministerie
Наказателно производство
срещу
NV Jas Forwarding Worldwide (Belgium),
Gerlach & Co. NV,
BO BayWa r.e. Solar Systems SARL,
BO bejulo,
BO Memodo,
BO Densys pv5,
BO HelioActive Rendszerintegrator,
BO Donauer Solar Systems
[Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Първоинстанционен съд Антверпен, Белгия)]
„ Преюдициално запитване — Търговска политика — Антидъмпингови и изравнителни мита — Регламенти за изпълнение (ЕС) 2016/184, 2016/185, 2017/366 и 2017/367 — Внос на фотоволтаични модули, комплектовани в Южна Корея или Виетнам с фотоволтаични елементи, произведени в Малайзия или Тайван — Понятието „изпращани от Малайзия или Тайван“ — Митнически декларации — Държава на изпращане — Посочване на код на стоката — Доказателство за освобождаване от мито “
I.      Въведение
1.        В настоящия контекст на международната търговия, характеризиращ се с възможността за лесно преместване на производствени процеси или части от тях, става все по-лесно да се прибягва до практики, като незначителни операции по комплектоване, целящи заобикаляне на мерки за търговска защита като антидъмпингови или антисубсидийни мита. В такава ситуация е от съществено значение Европейският съюз да разполага с ефективни инструменти за търговска защита, които да гарантират възстановяването на условията на лоялна конкуренция на вътрешния пазар и да неутрализират нелоялните предимства, произтичащи от дъмпингови практики или чуждестранни държавни субсидии, които нанасят вреда на промишлеността на Съюза(2).
2.        При тези условия мерките срещу заобикалянето, приети от Съюза, като разглежданите в настоящото дело, изпълняват съществена роля. Прилагането на тези мерки на практика обаче може да създаде значителни затруднения в държавите членки и да породи ситуации на правна несигурност при обстоятелства, характеризиращи се със съществени икономически последици и с потенциално тежки последици, включително от наказателноправен характер, за засегнатите стопански субекти, по-специално за вносителите.
3.        Настоящото преюдициално запитване е пример за такива затруднения. Съдът на Европейския съюз трябва по-специално да изясни по какъв начин мерките срещу заобикалянето на антидъмпинговите и изравнителните мита, отнасящи се до фотоволтаични модули, могат да се прилагат в случаите, когато тези модули не се изпращат директно от държавите, които са обект на мерките срещу заобикалянето (непряка доставка). Настоящото дело дава освен това възможност на Съда да изясни понякога сложната връзка между митническото законодателство, от една страна, и антидъмпинговото и антисубсидийното законодателство, от друга. Както е известно, тези режими често се припокриват, тъй като в повечето случаи както митата, така и антидъмпинговите или антисубсидийните мита се събират едновременно и от едни и същи органи, а именно митническите органи на държавите членки.
4.        Преюдициалните въпроси, които са предмет на настоящото дело, са поставени в рамките на наказателно производство, образувано срещу осем дружества(3) (наричани по-нататък „обвиняемите дружества“) пред Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Първоинстанционен съд в Антверпен, Белгия, наричан по-нататък „запитващата юрисдикция“), относно заобикалянето на мита във връзка с вноса на фотоволтаични модули от Малайзия и Тайван.
5.        През 2013 г. Съветът наложи антидъмпингово мито(4) и изравнително мито(5) върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република.
6.        През 2016 г. Европейската комисия, след като установява, че горепосочените изравнителни и антидъмпингови мерки са били заобикаляни през Малайзия и Тайван, решава да разшири, чрез приемането на Регламенти за изпълнение (ЕС) № 2016/184(6) и № 2016/185(7), обхвата на посочените мита, за да включва вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи), изпращани от Малайзия и Тайван, независимо дали са с деклариран произход от Малайзия и Тайван(8).
7.        В посочените регламенти за изпълнение 2016/184 и 2016/185 бяха изброени малайзийските и тайванските производители, които, тъй като бяха оказали съдействие на разследването, бяха освободени от тези антидъмпингови и изравнителни мита, като на всеки от тях беше предоставен допълнителен код по ТАРИК(9).
8.        В тези регламенти за изпълнение се предвиждаше също така, че прилагането на освобождаванията по отношение на посочените дружества е обвързано с представянето пред митническите органи на държавите членки на валидна търговска фактура, издадена от производителя или изпращача, на която да фигурира декларация, която трябва да отговаря на определени формалности, посочени в тях(10). При вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули сред тези формалности се изискваше посочването на допълнителен код по ТАРИК както на производителя на модулите, така и на производителя на фотоволтаични елементи. В посочените регламенти за изпълнение се уточняваше също, че ако не бъде представена такава фактура и/или допълнителните кодове по ТАРИК не са предоставени в гореспоменатата декларация, се прилага митническата ставка, приложима за „всички други дружества“, установени съответно с посочените регламенти за изпълнение от 2013 г. И двата регламента за изпълнение 2016/184 и 2016/185 предвиждаха също така, че, освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митническото облагане(11).
9.        През 2017 г., вследствие на две процедури за преглед, започнати с оглед изтичане на срока на действие на първоначалните компенсаторни и антидъмпингови мерки, Комисията прие регламенти за изпълнение 2017/366(12) и 2017/367(13), с които извънредно бяха удължени с 18 месеца посочените по-горе антидъмпингови и компенсаторни мерки, въведени през 2013 г., като след изтичането на този срок мерките не бяха удължени допълнително(14). В тези регламенти за изпълнение бяха запазени освобождаванията за производителите износители от Малайзия и Тайван, които бяха освободени от мерките, чието действие беше разширено с регламенти 2016/184 и 2016/185(15). За целите на прилагането на освобождаванията те са предвидили изисквания за форма, идентични с посочените в предходния параграф 8, както и позоваване на действащите разпоредби в областта на митническото облагане(16).
10.      Всъщност, в периода от 1 ноември 2016 г. до 4 септември 2018 г. обвиняемите дружества са подали 481 декларации за внос на кристални силициеви фотоволтаични модули (наричани по-нататък „фотоволтаични модули“). Тези модули се състоят от соларни елементи, произведени в Малайзия или Тайван, а оттам се транспортират до Южна Корея или до Виетнам, където се сглобяват във фотоволтаични модули. След това модулите се транспортират от Южна Корея или Виетнам до Съюза.
11.      В декларациите си обвиняемите дружества са посочили, в повечето случаи(17), че фотоволтаичните модули с произход от Южна Корея или Виетнам и са „изпратени“ от Южна Корея или Виетнам, или че са продукти с произход от Малайзия или Тайван, но „изпратени“ от Южна Корея или Виетнам. Тези дружества в крайна сметка не са използвали кодовете по ТАРИК, съответстващи на модулите, внесени от Малайзия или Тайван(18). Освен това фотоволтаичните модули невинаги са били придружени от търговски фактури, които да съдържат декларацията, изисквана съгласно регламенти за изпълнение 2016/184, 2016/185 и 2017/366 и 2017/367 (наричани по-нататък заедно: „разглежданите регламенти за изпълнение“) и посочена в предходния параграф 8.
12.      Algemene Administratie van de Douane en Accijnzen (Генералната администрация по митниците и акцизите, Белгия, наричана по-нататък: „митническата администрация“) е обвинила обвиняемите дружества в недеклариране на фотоволтаичните модули като продукти с произход и изпратени от Малайзия или Тайван, използване на неправилни кодове по ТАРИК и неспазване на изискванията за форма, предвидени в разглежданите регламенти за изпълнение.
13.      По искане на митническата администрация е образувано разглежданото наказателно производство срещу обвиняемите дружества пред запитващата юрисдикция. Следователно пред запитващата юрисдикция срещу обвиняемите дружества е повдигнато обвинение за това, че във връзка с вноса на фотоволтаични модули от Тайван и Малайзия са избегнали антидъмпингови мита в общ размер на 17 милиона евро и изравнителни мита в размер на 3,66 милиона евро чрез едно от следните действия: невярно посочване на Южна Корея или Виетнам като държава на произход и държава на изпращане, използване на грешния код по ТАРИК на стоките и/или непредставяне на необходимите търговски документи.
14.      При тези условия запитващата юрисдикция трябва да установи наказателната отговорност на обвиняемите дружества във връзка с тези действия. Изхождайки от схващането, че въпросните фотоволтаични модули е трябвало да бъдат с деклариран произход от Малайзия и Тайван, тъй като са били произведени с елементи с такъв произход, съдията поставя въпроса дали тези фотоволтаични модули е трябвало да бъдат декларирани като „изпратени“ от Малайзия или от Тайван по смисъла на разглежданите регламенти за изпълнение, като се използват кодовете по ТАРИК, приложими за фотоволтаични модули, внасяни от Малайзия или от Тайван.
15.      Запитващата юрисдикция счита, че поради препратките към митническата правна уредба, съдържащи се в тези регламенти за изпълнение, могат да се вземат предвид разпоредбите относно клетка 15 от приложение 9, допълнение В. 1, в дял II. В(19) от Делегиран регламент № 2016/341(20), озаглавена „[д]ържава на изпращане/износ“. В съответствие с тази разпоредба, поради, първо, търговската сделка и, второ, спиране, което не е свързано с превоза, „държавата на изпращане“ на фотоволтаичните модули вече не следва да се счита за Малайзия или Тайван, а за Южна Корея или Виетнам.
16.      Запитващата юрисдикция отбелязва освен това, че съгласно становище на правната служба на Комисията от 10 април 2019 г., представено на вниманието на OLAF(21), понятието „изпращани от“, използвано в регламенти за изпълнение 2016/184 и 2016/185, следва да се тълкува разширително, така че да обхваща и непреки пратки на соларни елементи от Малайзия или Тайван, от които се сглобяват фотоволтаични модули в трети държави.
17.      Според запитващата юрисдикция това тълкуване обаче изглежда се различава от това в Делегиран регламент 2016/341 и е трудно съвместимо с режима на освобождаване, предвиден в разглежданите регламенти за изпълнение. За да бъдат фотоволтаичните модули освободени от мита, в декларацията задължително трябва да се посочат два допълнителни кода по ТАРИК, а именно както кодът на производителя на модулите, така и кодът на производителя на елементите. Разбира се, допълнителният код по ТАРИК на производителя на фотоволтаичните модули не може да се посочва, ако само елементите са произведени в Тайван или Малайзия.
18.      Освен това запитващата юрисдикция се пита дали декларациите във фактурите, издадени от обвиняемите дружества, отговарят на изискванията за форма, предвидени в разглежданите регламенти за изпълнение, и дали всички аспекти на декларацията са от съществено значение за нейната валидност или вносителите могат да представят други доказателства, за да докажат верността на тези декларации.
19.      При тези условия запитващата юрисдикция решава да спре наказателното производство и да постави на Съда три преюдициални въпроси. По искане на Съда настоящето заключение обаче ще се съсредоточи върху първия и третия преюдициален въпрос, с които запитващата юрисдикция пита:
„1.      Трябва ли кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели, които са сглобени в Южна Корея или Виетнам с произведени в Малайзия или Тайван фотоволтаични клетки и които впоследствие са внесени в Европейския съюз от Южна Корея или Виетнам, да се считат за „изпращани от Малайзия или Тайван“ по смисъла на регламенти за изпълнение 2016/184, 2016/185, 2017/366 и 2017/367, за което се изисква кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели да са декларирани с „държава на изпращане“ Малайзия или Тайван и с относимите кодове на стоки за „внесени от Малайзия или Тайван“ кристални силициеви фотоволтаични модули или панели? [...]
3.      Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен, трябва ли в този случай декларацията върху валидната търговска фактура да съдържа точния текст и да отговаря на изискванията (за форма), посочени в член 4, параграф 2 от регламенти за изпълнение 2017/366 и 2017/367 и член 1, параграф 2 от регламенти за изпълнение 2016/184 и 2016/185, или може да се отклонява от този текст и тези изисквания (за форма), ако са представени други доказателства за верността и автентичността на декларацията върху фактурата, респ. когато такива доказателства не са представени?“
II.    Анализ
А.      По първия преюдициален въпрос
20.      Първият преюдициален въпрос може да бъде разделен на две части. От една страна, запитващата юрисдикция поставя въпроса за тълкуването на понятието „изпращани от Малайзия и Тайван“, както е използвано в разглежданите регламенти за изпълнение(22), по отношение на фотоволтаични модули, сглобени в Южна Корея или Виетнам с фотоволтаични клетки, произведени в Малайзия или Тайван, и впоследствие внесени в Съюза от Южна Корея или Виетнам. От друга страна, запитващата юрисдикция се обръща към Съда с молба да определи последиците, произтичащи от тълкуването на тези понятия, върху митническите задължения (по-конкретно по отношение на посочването на страната на изпращане и използването на относимите кодове на стоките) при вноса на посочените модули в Съюза.
21.      В самото начало следва да се отбележи, че запитващата юрисдикция е установила, че въпросните фотоволтаични модули, макар и сглобени в Южна Корея или във Виетнам, са с произход от Малайзия и Тайван. Всъщност произходът на фотоволтаичните модули се определя от този на фотоволтаичните клетки(23), които в конкретния случай са с произход от Малайзия и Тайван. Следователно съмненията на запитващата юрисдикция се ограничават до въпроса дали, при обстоятелствата по посочените дела, тези модули следва да се считат или не за „изпратени от Малайзия и Тайван“ по смисъла на разглежданите регламенти за изпълнение.
1.      По тълкуването на израза „изпратени от Малайзия и Тайван“ по смисъла на разглежданите регламенти за изпълнение
22.      Пред Съда бяха представени по същество две възможни тълкувания на понятието „изпратени от Малайзия и Тайван“, както е използвано в разглежданите регламенти за изпълнение. Според първоначалния подход, подкрепен от обвиняемите дружества пред запитващата юрисдикция, тези понятия следва да се тълкуват ограничително, а именно че те се отнасят изключително до прякото „изпращане“ на фотоволтаични модули от Малайзия или Тайван. Такова тълкуване би било в съответствие с понятието „държава на изпращане/износ“ по смисъла на митническото законодателство(24) и следователно би довело до изключването на въпросният внос от приложното поле на разглежданите регламенти за изпълнение.
23.      Според втория подход, подкрепен от Комисията и Кралство Белгия, следва да се възприеме по-широко тълкуване на тези понятия, което да обхваща не само случаите на пряко изпращане от Малайзия и Тайван, но и случаи от типа на тези, които са предмет на производството пред запитващата юрисдикция, при които фотоволтаичните модули, състоящи се от фотоволтаични елементи, произведени в тези две държави, се сглобяват в трети държави и оттам се изпращат към Съюза.
24.      Следователно е необходимо да се пристъпи към тълкуване на понятието „изпратени от Малайзия и Тайван“, както е използвано във разглежданите регламенти за изпълнение. В тази връзка от постоянната съдебна практика следва, че за тази цел трябва да се вземат предвид не само текстът на дадена разпоредба от правото на Съюза, но и нейният контекст и целите на правната уредба, от която тя е част(25).
а)      По граматическото тълкуване
25.      Що се отнася, на първо място, до граматическото тълкуване, отбелязвам, че при разглеждане на различните езикови версии на приложимите разпоредби на разглежданите регламенти за изпълнение се установяват някои значителни терминологични различия.
26.      Всъщност първата (по-голямата) група езикови версии използва понятия, които изглежда се отнасят към самия акт на „изпращане“ или търговска „пратка“. Така например, в английския текст се използват понятията „consigned from Malaysia and Taiwan“, в немския — „aus Malaysia und Taiwan versandte Einfuhren“, а в нидерландския, който е езикът на запитващата юрисдикция — „verzonden uit Maleisië en Taiwan“(26).
27.      Втора (по-малобройна) група езикови версии на разглежданите регламенти за изпълнение, сред които са италианската (както и испанската и гръцката)(27), използва обаче терминът „proveniente“, който следователно се отнася не до акта на изпращане, а до „произхода“ [„provenance“] на фотоволтаичните модули.
28.      Френският текст се отличава с това, че използва и двете понятия. Всъщност този текст, в съответствие с първата група, използва понятието „expédiés de“ за Малайзия и Тайван, но използва понятието „en provenance de“ — в съответствие с втората група езикови версии — за Китайската народна република, докато останалите езикови версии използват един и същ термин както за Малайзия и Тайван, така и за Китайската народна република.
29.      Следователно езиковият анализ на различните езикови версии на въпросните понятия не позволява да се стигне до точно заключение относно значението, което трябва да се придаде на понятията „изпратени от Малайзия и Тайван“ по смисъла на разглежданите регламенти за изпълнение. Въпреки че в повечето езикови версии се използва терминът „изпращане“, което е в съответствие с първото от възможните тълкувания, представени пред Съда и споменати в предходния параграф 22, в други езикови версии се използва понятието „произход“ [„provenance“], което е по-близо до второто от предложените тълкувания.
30.      В този контекст от постоянната съдебна практика следва, че за да се осигури еднакво тълкуване и прилагане на една и съща разпоредба, чийто текст на един език на Съюза се различава от този на другите езици, въпросната разпоредба трябва да се тълкува в зависимост от общата структура и целите на правната уредба, от която е част(28).
б)      По контекстуалното тълкуване
31.      Що се отнася до систематичния анализ, контекстът, в който се вписват разглежданите понятия, е този на правната уредба на Съюза за недопускане на заобикалянето на антидъмпинговите и изравнителните мита. Всъщност, както става ясно от предходните точки 6 и 9, регламенти за изпълнение 2016/184 и 2016/185 са регламенти за недопускане на заобикалянето, докато регламенти за изпълнение 2017/366 и 2017/367 са регламенти, които вследствие на процедури за преглед(29) удължиха първоначалните антидъмпингови и компенсаторни мерки по отношение на Китайската народна република и които съдържат също така удължаване на съответните мерки срещу заобикалянето на мита, въведени с посочените регламенти за изпълнение от 2016 г. за Малайзия и Тайван.
32.      В това отношение следва да се отбележи, че правната уредба в областта на заобикалянето представлява регулаторна рамка, която в рамките на антидъмпинговата правна уредба на Съюза има своя собствена специфика и по този начин представлява специален правен режим в тази област(30). Подобни съображения се отнасят и за правната уредба на Съюза за недопускане на заобикалянето в областта на защитата срещу субсидиран внос(31).
33.      От това следва, че понятията и изразите, използвани в конкретната регулаторна рамка на мерките срещу заобикалянето — било то антидъмпингови или за защита срещу субсидиран внос — трябва да се тълкуват в зависимост от общата структура, присъща на тези регламенти, и следователно в светлината на конкретните цели, преследвани от тези разпоредби и приетите въз основа на тях мерки.
34.      В контекста на настоящото дело обаче запитващата юрисдикция поставя въпроса за взаимодействието между мерките срещу заобикалянето в областта на антидъмпинговите и антисубсидийните мерки и разпоредбите на митническото право. Тя отбелязва, че на нидерландски език (както и в няколко други езикови версии, посочени в точка 26 по-горе) съществува съответствие между понятията, използвани в регламентите за изпълнение и в митническото законодателство, като и в двата случая се говори за „изпращане“ във физически смисъл. Разширителното тълкуване, споменато в предходния параграф 23, би било следователно в противоречие с разпоредбите на митническото право, в които се използват понятия, аналогични на тези, използвани в разглежданите регламенти за изпълнение.
35.      В тази връзка отбелязвам, че антидъмпинговата и антисубсидийната правната уредба, от една страна, и митническата правна уредба, от друга, макар и да имат общото, че се отнасят и двете до вноса в Съюза, представляват отделни правни уредби.
36.      Първо, и двете са от изключителната компетентност на Съюза, но са автономни(32) и имат правни основания, които не съвпадат напълно(33). Второ, те преследват различни цели. Както вече беше отбелязано по-горе, антидъмпинговите и антисубсидийните правни уредби на Съюза са инструменти за търговска защита, които по същество имат за цел да възстановят лоялната конкуренция на вътрешния пазар, като противодействат на несправедливите предимства, произтичащи от дъмпинг или чуждестранни държавни субсидии, които причиняват вреда на промишлеността на Съюза(34). От друга страна, митническото право урежда съвкупността от разпоредби и процедури, приложими към стоките, внасяни в или изнасяни от митническата територия на Съюза, като осигурява, от една страна, правилното прилагане на таксите, предвидени в Митническия кодекс(35), а от друга — единното прилагане на митническите правила на цялата територия на Съюза(36).
37.      Съответно Съдът уточнява, че въпреки функционалната независимост на антидъмпинговите мерки от Общата митническа тарифа(37), митническата правна уредба все пак е приложима към антидъмпинговите или изравнителните мита само ако регламентите, с които се налагат тези мита, предвиждат това(38). Това важи и в настоящия случай, в който, както е отбелязано в точки 8 и 9 по-горе, разглежданите регламенти за изпълнение изрично се позовават на „действащите разпоредби в областта на митата“.
38.      От това следва, че регулаторна рамка на митническото право на Съюза може при определени обстоятелства да има значение и за тълкуването на антидъмпинговите или антисубсидийните разпоредби. Въпреки това, доколкото понятията, които трябва да се тълкуват, са понятия, подходящи и специфични за антидъмпинговата и антисубсидийната правна уредба, те имат самостоятелно и различно съдържание, подходящо за тази правна уредба, и са предназначени да преследват целите, подходящи за тази правна уредба. Следователно не е задължително те да съвпадат с понятията (дори и да са сходни) на митническото право и тълкуването на значението им, основано на тези цели, не може да бъде променяно от съображения за съгласуваност с терминологията на митническото право(39). Това важи с още по-голяма сила, ако тълкуването, съответстващо на митническото право, е такова, че подкопава целите, присъщи на нормативната уредба на Съюза в областта на търговската защита, и по-специално на нормативната уредба за недопускане на заобикалянето.
39.      В случай на съмнения относно тълкуването на сходни понятия от антидъмпинговото или антисубсидийното право и митническото право, предимство трябва да има тълкуването в светлината на целта на антидъмпинговата или антисубсидийната правна уредба. Освен това в настоящия случай това се потвърждава от общия характер на препратката към митническата правна уредба, направена в разглежданите регламенти за изпълнение, което е приложимо, „освен ако е предвидено друго“ в тези регламенти.
40.      В заключение, от гореизложеното следва, че понятието „изпратени от Малайзия и Тайван“, използвано в разглежданите регламенти за изпълнение, като използвани в регулаторната рамка на антидъмпинговите и антисубсидийните мерки срещу заобикалянето, трябва да се тълкуват в светлината на специфичните цели, характерни за тези регламенти, и на приетите въз основа на тях мерки.
в)      По телеологичното тълкуване
41.      Що се отнася до целта на правната уредба за недопускане на заобикалянето, съгласно установената съдебна практика регламентът, с който се разширява обхвата на антидъмпинговото мито има единствената цел да гарантира неговата ефективност и да предотврати заобикалянето му. Следователно мярката, която има за цел да разшири обхвата на окончателно антидъмпингово мито има за цел да гарантира ефективното прилагане на окончателните антидъмпингови мерки(40).
42.      Следователно разпоредбите на Съюза за недопускане на заобикаляне и понятията, използвани в приетите въз основа на тях мерки, следва да се тълкуват именно в светлината на тази цел, а именно да се осигури ефективността на антидъмпинговите мерки на Съюза и да не се допуска заобикалянето им(41). Същите принципи се прилагат и за антисубсидийните мерки(42).
43.      От това следва, че тълкуване, което би позволило на търговците лесно да заобикалят разширяването на обхвата на окончателното мито (било то антидъмпингово или изравнително) чрез сглобяване в трети държави, като по този начин рискуват да засегнат ефективността на разпоредбите и мерките на Съюза за недопускане на заобикаляне, противоречи на целта на тези разпоредби и мерки(43).
44.      В настоящия случай разглежданите регламенти за изпълнение установяват оборима презумпция, че всички фотоволтаични елементи, изпратени от Тайван или Малайзия, заобикалят антидъмпинговите или антисубсидийните мерки за фотоволтаични елементи и модули с произход или изпратени от Китайската народна република. Единственото изключение се отнася до елементи или модули, произведени от дружества, които са сътрудничили при антидъмпингови и антисубсидийни разследвания и са доказали, че не са участвали в незаконни практики(44). Това са добросъвестни производители, които не могат да бъдат държани отговорни за заобикаляне на първоначалните антидъмпингови и изравнителни мерки, наложени на китайските продукти.
45.      Предложеното ограничително тълкуване на понятието „изпращани от Малайзия и Тайван“, използвано в разглежданите регламенти за изпълнение, би означавало, че в приложното поле на тези регламенти ще трябва да се включат само „преките пратки“ за Съюза — на малайзийски или тайвански елементи или модули, съдържащи такива елементи — направени от Малайзия и Тайван. Подобен подход би довел до това, че самото добавяне по маршрута към Съюза на трета държава, в която се извършва несъществена преработка — т.е. сглобяване на малайзийски или тайвански фотоволтаични елементи във фотоволтаични модули, които след това се изпращат до Съюза — би направило неефективна гореспоменатата презумпция, установена с разглежданите регламенти за изпълнение. Всъщност, макар разглежданите модули да са съставени в своя ключов компонент — който освен това определя произхода им(45) — от малайзийски или тайвански елементи, попадащи под обхвата на мярката срещу заобикаляне, те биха били изключени от тази мярка. Следователно подобно тълкуване би могло да засегне ефективността на мерките срещу заобикалянето, чиято цел е да се гарантира ефективността на антидъмпинговите и антисубсидийните мита върху елементите и модулите и да се предотврати тяхното заобикаляне. По този начин то би противоречало на целите на разглежданите регламенти за изпълнение.
46.      От друга страна, разширителното тълкуване на понятието „изпращани от Малайзия и Тайван“, което съвпада с понятието „място на изпращане“ и не се ограничава до обикновеното „пряко изпращане“, което позволява включването на посочените в предходния параграф случаи на „непряко изпращане“ в приложното поле на мерките срещу заобикалянето, е в състояние да гарантира пълната ефективност на тези мерки в съответствие с целите, преследвани от разглежданите регламенти за изпълнение.
47.      В това отношение трябва да се отбележи, че макар от посоченото решение Kolachi да следва, че понятието „място на изпращане“ в контекста на правната уредба в областта на заобикалянето на антидъмпинговите мита и понятието „произход“ по смисъла на митническото право не съвпадат(46), от същото решение обаче следва, че понятието „място на изпращане“ е по-гъвкаво и по-широко в сравнение с понятието „произход“(47) и има за цел да опрости тежестта на доказване на избягването за институциите на Съюза(48).  В това отношение може да се приеме, че понятието „място на изпращане“ включва понятието „произход“. Ако даден продукт е „с произход“ от дадена страна, то с още по-голяма увереност може да се каже, че той е „изпратен“ от тази страна. Доказателство за това е фактът, че разглежданите регламенти за изпълнение се прилагат „независимо дали [фотоволтаичните елементи или модули] са с деклариран произход от Малайзия или Тайван“. Както и в решението по делото Kolachi, не е необходимо институциите да доказват, че елементите и модулите са с произход от Малайзия или Тайван, достатъчно е те да са „изпратени от“ тези държави. Въпреки това, ако модулите са с произход от тези страни, тогава с още по-голяма вероятност те също ще са изпратени от тези страни и следователно ще се прилагат правилата за недопускане на заобикаляне.
48.      Освен това, противно на твърденията на обвиняемите дружества пред запитващата юрисдикция, разширителното тълкуване не води до незаконно разширяване на обхвата на мерките срещу заобикалянето, въведени за Малайзия и Тайван, така че да обхванат Южна Корея и Виетнам. Всъщност тези мерки не се разширяват, за да обхванат Южна Корея и Виетнам, а се дава само тълкуване на разглежданите регламенти за изпълнение, което позволява да се избегне „заобикалянето на мерките срещу заобикалянето“. Производителите на елементи или модули от Южна Корея и Виетнам не са пряко засегнати от мерките срещу заобикалянето на антидъмпинговите и антисубсидийните мита. За разлика от Малайзия или Тайван, по отношение на тях не се прави никаква презумпция. Те са засегнати от това разширително тълкуване само ако произвеждат фотоволтаични модули, като използват като ключови компоненти на тези модули фотоволтаични елементи от Малайзия или Тайван, които са обект на мерките срещу заобикалянето. В такъв случай, тъй като фотоволтаичните модули трябва да бъдат декларирани с произход от Малайзия и Тайван, ще се приложи правна уредба относно заобикалянето, отнасяща се до тези държави. Подобно тълкуване не изглежда необосновано по отношение на производителите от тези страни, които изнасят фотоволтаични модули за Съюза.
49.      Освен това не изглежда правилно да се твърди, както правят някои от обвиняемите дружества пред запитващата юрисдикция, че законодателят никога не е имал намерение да включи фотоволтаичните модули, сглобени в трети държави, в мерките срещу избягване на данъчното облагане. Всъщност разглежданите регламенти за изпълнение се отнасят не само за фотоволтаичните модули, но и за фотоволтаичните елементи като основен елемент на тези модули. Както се вижда, допускането на ограничително тълкуване би лишило тези мерки от полезното им действие. По отношение на тези регламенти за изпълнение, намерението на законодателя, което със сигурност е от значение за тълкуването на разпоредбите на правото на Съюза(49), е било да се избегне заобикалянето на антидъмпинговите и антисубсидийните мерки.
50.      Разширителното тълкуване е в съответствие и със системата срещу заобикалянето, която, както следва от съдебната практика, се основава на поемането на отговорност от страна на вносителя, който винаги има възможност да докаже, че въпросните вносове не попадат в приложното поле на мерките срещу заобикалянето или че те попадат в някоя от предвидените в тези мерки изключения, а именно в конкретния случай, че фотоволтаичните модули съдържат елементи, произведени от един от освободените малайзийски или тайвански производители(50). Това тълкуване също така не противоречи по никакъв начин на съдебната практика, цитирана от обвиняемите дружества(51).
51.      В заключение, тълкуването на изразите „изпращани от Малайзия и Тайван“, посочени в разглежданите регламенти за изпълнение, извършено в контекста на разпоредбите и мерките срещу заобикалянето на антидъмпинговите и антисубсидийните мерки, в светлината на целите на тези разпоредби и мерки, се застъпва за широкото тълкуване на тези изрази като отнасящи се до „произхода“ [„provenance“], а не до „изпращането“ в тесен смисъл.
2.      По последиците за задълженията за митническо деклариране
52.      Във втората част на първия преюдициален въпрос, запитващата юрисдикция поставя въпроса за практическите последици, произтичащи от тълкуването на израза „изпращани от Малайзия или Тайван“, върху митническите задължения, които възникват за вносителите при внос на фотоволтаични модули като тези по делото. Запитващата юрисдикция се пита по-конкретно дали при декларирането на модули трябва да се посочи Малайзия или Тайван като „държава на изпращане“, както и кои кодове на стоки трябва да се използват. Запитващата юрисдикция изразява съмнения относно възможността вносителите да изпълнят на практика формалностите, изисквани от въпросните регламенти за изпълнение.
53.      В това отношение, в съответствие с изложеното в предходната точка 50, в система, основана на отговорността на вносителя, именно той трябва, за да може да се възползва от освобождаванията, да докаже, че стоките, внесени в Съюза, могат да бъдат освободени от антидъмпинговите или антисубсидийните мерки. Следователно вносителят носи отговорност за спазването на формалните изисквания, предвидени в приложимото законодателство, и посочването на съответните кодове по ТАРИК. В настоящия случай, следователно, за да се ползват въпросните освобождавания, от митническата декларация е трябвало да е ясно и недвусмислено, че въпросните фотоволтаични модули съдържат елементи, произведени в Малайзия и Тайван от производители, освободени от мита съгласно разглежданите регламенти за изпълнение, като освен това е трябвало да бъде предоставена цялата съответна документация, доколкото е възможно, с цялата необходима информация.
54.      Обвиняемите дружества обаче повдигат редица въпроси, които са разгледани от запитващата юрисдикция в акта за преюдициално запитване.
55.      На първо място възниква въпросът за посочването на „държава на изпращане/износ“ в клетка 15 от приложение 9 към Делегиран регламент 2016/341.
56.      В това отношение, в някои езикови версии, като например английската или италианската, в които се използват различни понятия в разглежданите регламенти за изпълнение и в митническото законодателство(52), въпросът не изглежда проблематичен. Въпреки това в езиковите версии, в които се използва една и съща терминология и в двата нормативни акта, като например френската версия или версията на езика на производството, а именно нидерландски(53), използването на едни и същи понятия може всъщност да доведе до объркване.
57.      В този контекст считам, че въпреки тези езикови несъответствия е ясно, че „държавата на изпращане“, посочена в споменатата клетка 15, е тази, от която модулите са били физически изпратени — което не съответства непременно на „държавата на произход“ по смисъла на мерките срещу заобикалянето — а именно в конкретните случаи Южна Корея или Виетнам. До това заключение се стига, както правилно отбелязва запитващата юрисдикция, както от бележките към клетка 15(54), така и от използването на терминология, която е в съответствие с тази в другите езикови версии, като например английската и италианската.
58.      Въпреки това, както посочи Комисията в съдебното заседание, за да бъде недвусмислено ясно, че въпросните соларни модули съдържат елементи, произведени в Малайзия и Тайван от освободени производители, е напълно възможно и дори необходимо в клетка 33 относно „код на стоката“, заедно със съответния код за фотоволтаичните модули, да се посочи кодът по ТАРИК, отнасящ се до елементите, произведени от съответните освободени малайзийски или тайвански производители, със съответния допълнителен код по ТАРИК, отнасящ се до конкретния производител, както е посочено в разглежданите регламенти за изпълнение.
59.      На второ място, някои от обвиняемите дружества твърдят, че е било невъзможно да се изготвят и приложат декларациите, изисквани от въпросните регламенти за изпълнение, по-специално поради липсата на допълнителен код по ТАРИК за южнокорейските или виетнамските производители на фотоволтаични модули. Въпреки това, при прочита на член 1, параграф 2 от регламенти 2016/184 и 2016/185 и член 4, параграф 2 от регламенти 2017/366 и 2017/367 не изглежда, че в настоящия случай е било невъзможно да се изготвят и приложат такива декларации. Първо, тези декларации трябва да бъдат направени „от производителя или изпращача“, който е издал фактурата. В настоящия случай изглежда, че тази страна е южнокорейският или виетнамският производител, който е произвел фотоволтаичния модул, а не малайзийският или тайванският производител, който е произвел елемента. Трудно е да се разбере защо тази страна не би могла да издаде такава декларация. Второ, що се отнася до съдържанието на декларацията, въпреки че не може да се посочи допълнителният код по ТАРИК на южнокорейския или виетнамския производител, който не съществува, тъй като тези производители не са взети предвид във въпросните регламенти за изпълнение, вместо него може и трябва да се посочи допълнителният код по ТАРИК (в допълнение към името и адреса) на малайзийския или тайванския производител на фотоволтаични елементи, от които е направен модулът, освободен от мерките срещу заобикалянето, както изрично е поискано.
3.      Заключение по първия преюдициален въпрос
60.      От всички изложени по-горе съображения следва, че понятието „изпращани от Малайзия и Тайван“ в разглежданите регламенти за изпълнение трябва да се тълкуват в смисъл, че се отнасят до мястото на изпращане на въпросните фотоволтаични модули. Следователно кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели, които са били сглобени в Южна Корея или Виетнам с произведени в Малайзия или Тайван фотоволтаични клетки и които впоследствие са били внесени в Европейския съюз от Южна Корея или Виетнам, трябва да се считат за „изпращани от Малайзия или Тайван“ по смисъла на тези регламенти за изпълнение. Такива фотоволтаични модули или панели трябва да бъдат декларирани, в съответствие с клетка 15 от приложение 9, допълнение В. 1, в дял II. В от Делегиран регламент (ЕС) 2016/341, с „държава на изпращане“ Южна Корея или Виетнам и трябва да бъдат обозначени с относимите кодове на стоките за фотоволтаични модули или панели, „внесени от Малайзия или Тайван“.
Б.      По третия преюдициален въпрос
61.      С третия си въпрос запитващата юрисдикция иска да установи дали декларацията, съдържаща се във валидната търговска фактура, трябва да съдържа точния текст и да отговаря на формалните изисквания, посочени в разглежданите регламенти за изпълнение(55), или дали е възможно вносителите да се отклонят от този текст и тези формални изисквания, като се основават или не на други доказателства, удостоверяващи верността и автентичността на декларацията върху фактурата.
62.      В това отношение от съдебната практика следва, че разпоредбите, предвиждащи освобождаване от антидъмпингови и изравнителни мита, подлежат на ограничително тълкуване. Всъщност това освобождаване може да бъде предоставено само при определени условия, в специално предвидени случаи, представлявайки по този начин изключение от общия режим на антидъмпинговите и изравнителните мита(56).
63.      Съгласно тази съдебна практика съответните разпоредби на регламентите за изпълнение, които предвиждат специфични изисквания за форма, за да може да се ползват предвидените в тях освобождавания, трябва да се тълкуват ограничително. От това следва, че по принцип не трябва да се допускат изключения от тези изисквания за форма, които имат функцията да удостоверяват достоверността на информацията относно внесените продукти, които се ползват от освобождаванията. Следователно декларацията върху валидната търговска фактура, изисквана от тези разпоредби, трябва да съдържа, доколкото е възможно, всички елементи и информация, чието посочване се изисква от тези разпоредби. Следователно декларациите, които не съдържат цялата изисквана информация, по принцип не могат да бъдат приети.
64.      Въпреки това, тълкуване на тези разпоредби, което би отказало предоставянето на освобождаване на вносител на основание, че изискваната документация не съдържа информация, която не може да бъде предоставена, тъй като не съществува, според мен е необосновано и противоречи на принципа на пропорционалност. Така, както вече беше споменато в точка 59 по-горе от настоящото заключение, в настоящия случай за вносителите не е било възможно да посочат допълнителния код по ТАРИК на южнокорейския или виетнамския производител в декларацията, изисквана от съответните разпоредби, тъй като такъв код не е съществувал, тъй като тези производители не са били взети предвид във въпросните регламенти за изпълнение. При тези обстоятелства непосочването на допълнителния код по ТАРИК в гореспоменатата декларация според мен не може да доведе до отказ за предоставяне на въпросните освобождавания, при условие че компетентните национални органи установят, евентуално въз основа на други елементи, достоверността на изявленията, съдържащи се в декларацията. Такива други елементи могат да бъдат например фактури за закупуване на фотоволтаични елементи от виетнамския или южнокорейския производител от освободения малайзийски или тайвански производител.
65.      Следователно според мен е необходимо да се отговори на третия преюдициален въпрос в смисъл, че член 1, параграф 2 от регламенти за изпълнение 2016/184 и 2016/185 и член 4, параграф 2 от регламенти за изпълнение 2017/366 и 2017/367 трябва да се тълкуват в смисъл, че предвидените в тях декларации трябва да съдържат всички елементи и информация, чието посочване се изисква от тези разпоредби, без да се засягат елементите или информацията, чието посочване не е възможно от материална гледна точка, тъй като не съществуват. В такъв случай компетентните национални органи могат, когато е необходимо и целесъобразно, да установят изпълнението на необходимите изисквания, за да се възползват от освобождаванията, предвидени в тези регламенти за изпълнение, когато е целесъобразно, въз основа на други релевантни обстоятелства.
В.      Няколко бележки по главното производство
66.      В допълнение към отговорите на преюдициалните въпроси считам за уместно да направя допълнителни бележки, които могат да бъдат от полза на запитващата юрисдикция при решаването на спора, висящ пред нея.
67.      Съгласно постоянната съдебна практика в рамките на въведеното с член 267 ДФЕС производство за сътрудничество между националните юрисдикции и Съда задачата на последния е да предостави на националната юрисдикция всички насоки за тълкуване на правото на Съюза, които могат да бъдат полезни за решаването на делото, с което е сезирана, независимо дали тази юрисдикция е споменала съответната разпоредба в изложението на въпроса си(57).
68.      В тази връзка припомням, че спорът, представен за разглеждане от запитващата юрисдикция, се отнася до наказателно производство срещу дружествата, обвиняеми в действия, посочени в предходния параграф 13.
69.      Въпреки това от съображенията, изложени в настоящето заключение, става ясно, че тълкуването на понятието „с произход от“ (на всички езици и със сигурност на нидерландски език) в контекста на разглежданите мерки срещу заобикалянето действително не е толкова ясно, по-специално с оглед на терминологичното припокриване с израза „държава на изпращане“ в митническото законодателство(58). Такава ситуация на несигурност може да се отрази и на въпроса за правилното използване на съответните кодове на стока и съответно на размера и пропорционалността на санкциите, които се налагат в случай на нарушения.
70.      Разбира се, съгласно установената съдебна практика държавата членка е тази, която определя естеството на санкциите (административни или наказателни), които се налагат в случай на неспазване на общностна правна уредба. Тези санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи(59).
71.      Като се има предвид това, на запитващата юрисдикция се пада да прецени, в зависимост от обстоятелствата и конкретните елементи, характерни за всеки отделен случай, по който трябва да се произнесе, и въз основа на разпоредбите на собствената си организация, дали евентуалната правна несигурност относно значението, което трябва да се придаде на израза „изпращани от Малайзия и Тайван“ на нидерландски език може или не може да оправдае налагането на наказателна санкция в главното производство за въпросните действия или евентуално може да съставлява някаква форма на смекчаващо обстоятелство по отношение на наказателната отговорност.
72.      В това отношение обаче отбелязвам, че съгласно постоянната съдебна практика принципът на правната сигурност изисква, от една страна, правните норми да бъдат ясни и точни, а от друга страна, прилагането им да е предвидимо за правните субекти, особено когато могат да имат неблагоприятни последици. Посоченият принцип изисква по-специално правната уредба да позволява на заинтересованите лица да се запознаят с точния обхват на задълженията, които тя им налага, както и те да могат да се запознаят по недвусмислен начин със своите права и задължения и да действат съобразно тях(60).
73.      От съдебната практика следва също така, че принципът на законоустановеност в наказателното право, който е закрепен в член 49, параграф 1 от Хартата и е специфичен израз на общия принцип на правната сигурност, по-специално предполага законът да определя ясно престъпленията и налаганите за тях наказания. Това условие е изпълнено, когато от текста на приложимата разпоредба, а при нужда и чрез тълкуването ѝ от съдилищата, правният субект може да разбере за кои действия и бездействия може да носи наказателна отговорност(61).
74.      Ето защо запитващата юрисдикция следва да изведе, ако и където е необходимо, конкретните последици, произтичащи от тези принципи на съдебната практика в главното производство.
III. Заключение
75.      Въз основа на изложеното по-горе предлагам на Съда да отговори на първия и третия преюдициални въпроси, поставени от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Първоинстанционен съд в Антверпен, Белгия), както следва:
Термините „изпращани от Малайзия и Тайван“ в регламенти за изпълнение 2016/184, 2016/185, 2017/366 и 2017/367 трябва да се тълкуват като отнасящи се до „мястото на изпращане“ на въпросните фотоволтаични модули. Следователно кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели, които са били сглобени в Южна Корея или Виетнам с произведени в Малайзия или Тайван фотоволтаични клетки и които впоследствие са били внесени в Европейския съюз от Южна Корея или Виетнам, трябва да се считат за „изпращани от Малайзия или Тайван“ по смисъла на тези регламенти за изпълнение. Тези фотоволтаични модули или панели трябва да бъдат декларирани, в съответствие с клетка 15 от приложение 9, допълнение В. 1, в дял II. В от Делегиран регламент (ЕС) 2016/341, с „държава на изпращане“ Южна Корея или Виетнам и трябва да бъдат обозначени с относимите кодове на стоките за фотоволтаични модули или панели, „внесени от Малайзия или Тайван“.
Член 1, параграф 2 от Регламенти за изпълнение № 2016/184 и 2016/185 и член 4, параграф 2 от регламенти за изпълнение 2017/366 и № 2017/367 трябва да се тълкуват в смисъл, че предвидените в тях декларации трябва да съдържат всички елементи, чието посочване се изисква от тези разпоредби, без да се засягат елементите или информацията, чието посочване не е възможно от материална гледна точка, тъй като не съществуват. В такъв случай компетентните национални органи могат, когато е необходимо и целесъобразно, да установят изпълнението на необходимите изисквания, за да се възползват от освобождаванията, предвидени в тези регламенти за изпълнение, когато е целесъобразно, въз основа на други релевантни обстоятелства.
1      Език на оригиналния текст: италиански.
2      В това отношение вж. също заключението на генералния адвокат Pitruzzella по дело Комисия/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, т. 1).
3      NV Jas Forwarding Worldwide (Белгия),
Gerlach & Co
NV, BO Baywa r.e. Solar Systems SARL, BO Bejulo, BO Memodo, BO Densys pv5, BO HelioActive Rendszerintegrátor и BO Donauer Solar Systems.
4      Регламент за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
(OВ L 152, 2013 г., стр. 5). (OВ L 325, 2013 г. стр. 1).
5      Регламент (ЕС) № 1239/2013 на Съвета за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (OВ L 135, 2013 г., стр. 66).
6      Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/184 на Комисията от 11 февруари 2016 година за разширяване на обхвата на окончателното изравнително мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013 на Съвета върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за да включва вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи), изпращан от Малайзия и Тайван, независимо дали е с деклариран произход от Малайзия и Тайван (ОВ L 37, 2016 г., стр. 56).
7      Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/185 на Комисията от 11 февруари 2016 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1238/2013 на Съвета върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за да включва вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи), изпращан от Малайзия и Тайван, независимо дали е с деклариран произход от Малайзия и Тайван (ОВ L 37, 2016 г., стр. 76).
8      Вж. член 1, параграф 1 от Регламенти № 2016/184 и 2016/185.
9      Вж. член 1, параграф 1 от регламенти 2016/184 и 2016/185.
10      Вж. по-конкретно член 1, параграф 2 от регламенти 2016/184 и 2016/185.
11      Вж. член 1, параграф 4 от регламенти 2016/184 и 2016/185.
12      Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/366 на Комисията от 1 март 2017 г. за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република след преглед с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 18, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета и за прекратяване на разследването в рамките на частичния междинен преглед съгласно член 19, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2016/1037 (ОВ L 56, 2017 г., стр. 1) (ОВ L 183, 2018 г., стр. 1).
13      Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/367 на Комисията от 1 март 2017 г за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република след преглед с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета и за прекратяване на разследването в рамките на частичния междинен преглед съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2016/1036 (ОВ L 56, 2017 г., стр. 131) (ОВ L 183, 2018 г., стр. 1).
14      Вж. съображения 783 и 784 от Регламент за изпълнение 2017/366, както и съображения 372 и 373 от Регламент за изпълнение 2017/367.
15      Вж. съображение 786 и член 4, параграф 1 от Регламент за изпълнение 2017/366, както и съображение 375 и член 4, параграф 1 от Регламент за изпълнение 2017/367.
16      Вж. член 4, параграф 3 от регламенти за изпълнение 2017/366 и 2017/367.
17      Само в два случая фотоволтаичните модули са посочени като произхождащи или изпратени от Тайван, вж. точка 3 от акта за преюдициално запитване.
18      С изключение на двата случая, посочени в предходната бележка.
19      Озаглавено „[ф]ормалности за освобождаване за свободно обращение, специфична употреба, активно усъвършенстване, временен внос и митническо складиране“.
20      Делегиран регламент (ЕС) 2016/341 на Комисията от 17 декември 2015 г. за допълнение на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета чрез преходни правила за някои разпоредби от Митническия кодекс на Съюза, за случаите, когато съответните електронни системи все още не са в действие, и за изменение на Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 (ОВ L 69, 2016 г., стр. 1).
21      OCM(2019)10202.
22      Вж. заглавието, съображения 5, 6, 17 и 18 и член 1, параграфи 1 и 3 от регламенти за изпълнение 2016/184 и 2016/185, както и член 4, параграф 1 от регламенти за изпълнение 2017/366 и 2017/367.
23      Запитващата юрисдикция се позовава на решението от 20 май 2021 г. Renesola UK (C-209/20, EU:C:2021:400), относно Регламент за изпълнение (ЕС) № 1357/2013 на Комисията от 17 декември 2013 г. за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ 2013, L 341, стр. 47). В момента този въпрос се урежда от член 32 от Делегиран регламент на Комисията (ЕС) 2015/2446 от 28 юли 2015 г. за допълнение на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на подробни правила за някои от разпоредбите на Митническия кодекс на Съюза (ОВ L 343, 2015 г., стр. 1).
24      Вж. клетка 15, посочена в параграф 15 по-горе.
25      Вж., ex multis, решение от 12 септември 2019 г., Комисия/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:717, точка 82 и цитираната съдебна практика, наричано по-нататък „решението по делото Kolachi“).
26      Изглежда, че принадлежат към тази първа група и текстовете на португалски („expedidos da Malásia e de Taiwan“), словашки („odosielaných z Malajzie a Taiwanu“), чешки („odesílaných z Malajsie a Tchaj-wanu“), български („изпращан от Малайзия и Тайван“), хърватската („poslanih iz Malezije i Tajvana“), естонската („Malaisiast ja Taiwanist lähetatud“), латвийската („kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas“), литовската („siunčiamiems iš Malaizijos ir Taivano“); шведски («avsända från Malaysia och Taiwan»), датски («afsendt fra Malaysia og Taiwan»); унгарски („Malajziában és Tajvanon feladott“), полски („wysyłanych z Malezji i z Tajwanu“), словенски („poslanih iz Malezije ali s Tajvana“), фински („Malesiasta ja Taiwanista lähetettyjen“) и румънски („expediate din Malaysia și din Taiwan“).
27      „Procedentes de Malasia y Taiwán“ на испански, „προέλευσης Μαλαισίας και Ταϊβάν“, на гръцки.
28      Решение Kolachi, точка 88.
29      Съгласно член 11, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 2016 г. стр. 21) и член 18 от Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 2016 г., стр. 55).
30      В това отношение вж. забележките, съдържащи се в точки 37—39 от заключението на генералния адвокат Pitruzzella по дело Комисия/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, където са посочени и други препратки към съдебната практика).
31      Всъщност правната уредба в областта на недопускането на заобикалянето и защитата срещу субсидиран внос, както и тази в областта на заобикалянето на антидъмпинговите мерки, също не се основава на СТО (вж. по аналогия коментарите на генералния адвокат Pitruzzella, споменати в предходната бележка под линия).
32      Митническата правна уредба попада в обхвата на компетентността в областта на митническия съюз, посочена в член 3, параграф 1, буква а) ДФЕС, докато антидъмпинговата и антисубсидийната правна уредба попада в обхвата на компетентността в областта на общата търговска политика, посочена в член 3, параграф 1, буква д) ДФЕС.
33      Антидъмпинговата и антисубсидийната правна уредба се основават на компетентността в областта на общата търговска политика (член 207, параграф 2 ДФЕС), докато митническото право се основава също така на правомощията в областта на митническия съюз и сътрудничество (по-специално член 33 ДФЕС) и в областта на вътрешния пазар (член 114 ДФЕС).
34      В това отношение вж. решение от 15 юли 2021 г., Profit Europe и Gosselin Forwarding Services (C-362/20, EU:C:2021:612, т. 67 и цитираната съдебна практика), както и заключението на генералния адвокат Hogan по дело Jebsen & Jessen (C-543/19, EU:C:2020:555, т. 43 и 52).
35      Вж. в това отношение решение от 27 февруари 2014 г., Greencarrier Freight Services Latvia (C-571/12, EU:C:2014:102, т. 32).
36      Вж. в това отношение решение от 11 ноември 1999 г., Söhl & Söhlke (C-48/98, EU:C:1999:548, т. 48).
37      В това отношение вж. решение от 15 юли 2021 г., Profit Europe и Gosselin Forwarding Services (C-362/20, EU:C:2021:612, т. 68).
38      Решение от 22 май 2019 г., Krohn & Schröder (C-226/18, EU:C:2019:440, т. 33).
39      Самостоятелният и различен характер на понятията на антидъмпинговото право и на митническото право беше подчертан в решението Kolachi, т. 90). В това отношение вж. също заключението на генералния адвокат Pitruzzella по дело Комисия/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, т. 81).
40      Вж. в този смисъл решение Kolachi, т. 96 и цитираната съдебна практика.
41      Вж. заключението на генералния адвокат Pitruzzella по дело Комисия/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, т. 40).
42      Вж. решение от 4 декември 2024 г., PGTEX Morocco/Комисия (T-246/22, EU:T:2024:880, т. 42).
43      Вж. в този смисъл решение Kolachi, т. 102, 103 и 104 и цитираната съдебна практика.
44      Освободените производители са изброени в член 1, параграф 1 в регламенти за изпълнение 2016/184 и 2016/185 и член 4, параграф 1 от регламенти за изпълнение 2017/366 и 2017/367.
45      Вж. в това отношение решение от 20 май 2021 г., Renesola UK (C-209/20, EU:C:2021:400, т. 43 и 50).
46      Вж. решение Kolachi, т. 90.
47      Вж. заключението на генералния адвокат Pitruzzella по дело Комисия/Kolachi Raj Industrial (C-709/17 P, EU:C:2019:303, т. 81).
48      Вж. в този смисъл решение Kolachi, т. 91 и 97.
49      Вж. в това отношение, решение от 5 септември 2024 г., W.
GmbH (C-67/23, EU:C:2024:680, т. 74).
50      Вж. в този смисъл решение Kolachi, т. 92 и 97.
51      Тези дружества се позовават, на първо място, на решение от 5 септември 2024 г., W. GmbH (C-67/23, EU:C:2024:680), което обаче се вписва в контекст, напълно различен от търговските защитни мерки, а именно въвеждането на ограничителни мерки поради сериозните и повтарящи се нарушения на правата на човека от страна на военния режим в Бирма/Мианмар. На второ място, посочените дружества се позовават на решението на Общия съд от 26 юни 2017 г., Megasol Energie/Commissione (T-152/16, EU:T:2017:446), в което Общият съд обаче се е ограничил до това да констатира липса на правен интерес от страна на жалбоподателя по делото.
52      Така, на английски език разглежданите регламенти за изпълнение използват израза „consigned from Malaysia and Taiwan“, а клетка 15 е озаглавена „dispatch“. На италиански език разглежданите регламенти за изпълнение използват израза „provenienti dalla Malaysia e Taiwan“, а клетка 15 е озаглавена „paese di spedizione“.
53      На френски език разглежданите регламенти за изпълнение използват израза „expediés de Malesie e Taiwan“, а клетка 15 е озаглавена „pays d’expedition“. На нидерландски език разглежданите регламенти за изпълнение използват израза „verzonden uit Maleisië en Taiwan“, а клетка 15 е озаглавена „Land van verzending“.
54      Вж. точка 27 от акта за преюдициално запитване.
55      Вж. член 1, параграф 2 от регламенти за изпълнение 2016/184 и 2016/185 и член 4, параграф 2 от регламенти за изпълнение 2017/366 и 2017/367
56      Решение от 22 май 2019 г., Krohn & Schröder (C-226/18, EU:C:2019:440, т. 46).
57      Решение от 9 ноември 2023 г., Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky (Приложно поле на Директивата за връщането) (C-257/22, EU:C:2023:852, т. 31 и цитираната съдебна практика).
58      По-специално, гореспоменатата клетка 15 в приложение 9, допълнение В. 1, в дял II. В от Делегиран регламент № 2016/341.
59      Решение от 26 октомври 1995 г., Siesse (C-36/94, EU:C:1995:351, т. 20 и 24).
60      В това отношение вж. ex multis, решения от 22 януари 2026 г., AK Dlhopolec e a. (C-590/24, EU:C:2026:41, точка 73), от 29 януари 2026 г., Keladis I et Keladis II (C-72/24 и C-73/24, EU:C:2026:51, т. 163 и цитираната съдебна практика), от 30 април 2025 г., Alenopik (C-745/23, EU:C:2025:294, т. 31 и цитираната съдебна практика).
61      В това отношение вж. решение от 22 януари 2026 г., AK Dlhopolec e a. (C-590/24, EU:C:2026:41, точка 74 и цитираната съдебна практика).