61982CJ0042_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indgivet til Domstolens justitskontor den 4 . februar 1982 har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det statueres, at Den franske Republik har undladt at opfylde forpligtelser, der paahviler den efter Faellesskabets regler for vinavlsprodukter samt efter EOEF-traktatens artikel 30
, ved at bruge betydeligt laengere tid paa toldekspeditionerne af italiensk vin end noedvendigt for at gennemfoere de tilladte materielle foranstaltninger, og ved kun at gennemfoere fortoldningen efter systematisk analyse ;
, ved ikke hurtigt, efter at ledsagedokumenterne var blevet fremlagt med henblik paa fortoldning ved de franske graenseovergange, at have paabegyndt den procedure, hvorefter transporterne for en raekke partier italiensk vin skulle bringes i overensstemmelse med reglerne ;
, ved i mange tilfaelde at have betinget godkendelsen af transporten af de italienske vine, der var blevet tilbageholdt ved graenseovergange, af, at de italienske myndigheder fremsendte de dokumenter eller andre beviser, der var grundlaget for deres attestationer ;
, ved at forsinke fortoldningen endog i tilfaelde, hvor der var tilvejebragt overensstemmelse med reglerne .
2 Kommissionen har, stoettet af den italienske regering som intervenient, gjort gaeldende, at disse fremgangsmaader har medfoert, at uaftappet vin fra Italien, der er blevet indfoert til Frankrig fra august 1981 og igen fra udgangen af januar 1982 med betydelig forsinkelse er overgaaet til fri omsaetning i Frankrig, og at store maengder italiensk bordvin, paa visse tidspunkter over 1 000 000 hl, i flere uger og i nogle tilfaelde endog flere maaneder har vaeret tilbageholdt ved forskellige franske graensestationer . De franske myndigheder har anvendt disse fremgangsmaader for at hindre og begraense indfoerslerne af uaftappet italiensk bordvin, der efter deres opfattelse har vaeret for store i forhold til efterspoergslen . Der er foelgelig tale om foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative indfoerselsrestriktioner, der ifoelge EOEF-traktatens artikel 30 er forbudt .
3 Den franske regering har bestridt, at det med de omtvistede foranstaltninger har vaeret hensigten at begraense indfoerslernes omfang, og har gjort gaeldende, at foranstaltningerne skulle skabe sikkerhed, dels for at faelles
skabsreglerne for vinsektoren blev overholdt, dels for at forbrugerne og menneskers liv og sundhed blev beskyttet mod virkningerne af misligheder samt forbudte og sundhedsfarlige fremgangsmaader .
1 . Sagens forhistorie og de omtvistede foranstaltningers gennemfoerelse
4 Foer den naermere gennemgang af de omtvistede fremgangsmaader skal de forhold, hvorunder de blev bragt i anvendelse, kort omtales .
5 I adskillige aar gav de formaliteter, der skulle bringes i orden, foer vin indfoert til Frankrig fra Italien kunne overgaa til fri omsaetning, ikke anledning til stoerre vanskeligheder .
6 De franske myndigheder rettede i tiden april 1980-april 1981 en raekke henvendelser til de italienske myndigheder under henvisning til, at de havde konstateret forskellige fejl eller overtraedelser vedroerende transporter af italienske vine, herunder navnlig en raekke tilfaelde af forurening som foelge af anvendelse af uegnede transportmidler . Parterne er uenige om, hvorvidt de italienske myndigheder reagerede rettidigt og hensigtsmaessigt paa disse henvendelser .
7 I sommeren 1981 var situationen paa vinmarkedet i Frankrig praeget af en voldsom stigning i indfoerslerne af italiensk bordvin, hvilket medfoerte faldende markedspriser . Dette gav anledning til protester og voldsomme demonstrationer i de vinproducerende egne i Sydfrankrig .
8 Af dokumenter, som Kommissionen har forelagt Domstolen, fremgaar, at der i juli 1981 fremkom et forslag fra det nationale udvalg for handelen i Faellesskabet med vin og spiritus, der laa paa linje med en allerede flere aar gammel praksis, om ved selvbegraensningsaftaler at begraense indfoerslerne af italiensk bordvin, der herved skulle bringes ned paa et efter udvalgets skoen acceptabelt niveau, dvs . 425 000 hl pr . maaned . Parterne er fremdeles uenige om, hvorvidt og, i bekraeftende fald, i hvilket omfang den franske landbrugsminister har givet sin tilslutning til forslag af denne art .
9 I sidste halvdel af august 1981 skaerpede de franske myndigheder kontrollen med indfoerslerne af italiensk bordvin . Dels afviste de et stort antal ledsagedokumenter for vintransporter, dels gennemfoerte de ved systematiske analyser sundhedsmaessig og oenologisk kontrol med vinen foer de forsendte vinpartiers overgang til fri omsaetning . Foranstaltningerne medfoerte, at store maengder bordvin blev tilbageholdt ved graensen .
10 Kommissionen har i anledning af disse foranstaltninger indledt to traktatbrudsprocedurer og har herunder tilstillet den franske regering to begrundede udtalelser .
11 I den foerste begrundede udtalelse af 2 . oktober 1981 gjorde Kommissionen gaeldende, at Den franske Republik ved ikke hurtigt at have indledt den procedure, hvorefter transporterne af et vist antal partier italiensk vin kunne bringes i overensstemmelse med reglerne, og ved i mange tilfaelde at have betinget godkendelsen af transporten af, at de italienske myndigheder fremsendte de dokumenter og aktstykker, der var grundlaget for deres attestationer, havde undladt at opfylde de forpligtelser, der paahviler den efter Faellesskabets regler for vinavlsprodukter samt efter EOEF-traktatens arti-
kel 30 .
12 Kommissionen gjorde i sin anden begrundede udtalelse af 9 . oktober 1981 gaeldende, at den omstaendighed, at fortoldningen af italienske bordvine blev forsinket langt mere end noedvendigt for genemfoerelsen af de acceptable materielle foranstaltninger, og at overgangen til fri omsaetning var betinget af systematisk analyse, udgjorde dels en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion, der er forbudt i medfoer af EOEF-traktatens artikel 30, dels en undladelse af at opfylde de forpligtelser, der paahviler Den franske Republik i henhold til Raadets forordning nr . 337/79 .
13 De franske myndigheder gennemfoerte kun lidt efter lidt frigivelsen af de saaledes tilbageholdte transporter, hvilket fandt sted i tiden indtil aarets udloeb, efter at der den 13 . oktober 1981 i Pisa var opnaaet en ordning med den italienske regering . Ifoelge denne ordning skulle der bl.a . over to maaneder ske
frigivelse af den tilbageholdte vin, og de to regeringer ville rette henvendelse til Kommissionen for at opnaa, at der i forlaengelse af frigivelsen blev ydet faellesskabsstoette til oplagringskontrakter . Af dokumenter, Kommissionen har fremlagt, fremgaar, at der parallelt med frigivelsen af medlemmerne af det nationale udvalg for handelen i Faellesskabet med vin og spiritus, inden for rammerne af en selvbegraensningsaftale, blev gennemfoert et fuldstaendigt lastningsstop for vin i Italien .
14 Samtidig meddelte den franske regering Kommissionen, at de franske myndigheder for fremtiden ville gennemfoere de analyser, der hidtil var foregaaet systematisk for samtlige indfoerte vintransporter, ved stikproever i hvert tiende tilfaelde .
15 I januar 1982 blev der paa ny bragt meget store maengder bordvin fra Italien i omsaetning, nemlig over 875 507 hl . I slutningen af januar kom det i de vinproducerende egne i Sydfrankrig paa ny til voldsomme demonstrationer mod disse indfoersler .
16 I begyndelsen af februar skaerpede de franske myndigheder igen kontrollen med indfoerslerne af italiensk bordvin, idet de afviste ledsagedokumenter under henvisning til, at de indeholdt fejl, ligesom de foretog analyser af tre ud af fire partier . En meddelelse i et telex af 2 . februar 1982 fra den franske regering til Kommissionen indeholder vedroerende disse forstaerkede kontrolforanstaltninger bl.a . foelgende passus : »Der hersker stor bekymring i vinsektoren i Sydfrankrig som foelge af den store stigning i importen af vin fra Italien i januar 1982 til priser, der er klart lavere end markedspriserne . Regeringen har derfor den 30 . januar truffet de noedvendige foranstaltninger for, at de kompetente forvaltningsorganer kan gennemfoere kvalitetsanalyser i stoerre omfang foer overgangen til fri omsaetning . Indfoerslerne er ikke, som det lejlighedsvis har vaeret naevnt i pressen, blevet standset ved graensen som foelge af disse skaerpede kontrolforanstaltninger« .
17 Domstolen afsagde den 4 . marts 1982 efter begaering fra Kommissionen kendelse om foelgende foreloebige forholdsregler :
»1 . Den franske Republik skal, indtil der er afsagt dom i hovedsagen, overholde de nedenfor angivne begraensninger for de fremgangsmaader, ved hvilke indfoerte fra Italien hidroerende vine bringes i fri omsaetning i Frankrig :
a ) Naar bortses fra saerlige tilfaelde, i hvilke specielle forhold kan give anledning til begrundet mistanke om svigagtigt forhold, kan hoejst 15 % af de partier, der anmeldes ved graensen, underkastes analyse foer overgangen til fri omsaetning .
b)Analyser af vinpartier foer disses overgang til fri omsaetning skal vaere afsluttet senest 21 dage efter anmeldelsen af partierne med tilhoerende dokumenter ved graensen i alle tilfaelde, hvor der ikke foreligger saerlige grunde til undtagelsesvis at gennemfoere specielle analyser .
c)Vinpartiers overgang til fri omsaetning kan ikke afslaas med den begrundelse, at ledsagedokumenter indeholder fejl, medmindre det drejer sig om vaesentlige fejl .
d)Naar de franske myndigheder konstaterer, at der foreligger vaesentlige fejl, skal de straks give de italienske myndigheder underretning herom og fremlaegge behoerig dokumentation herfor . Ethvert parti, for hvilke de italienske myndigheder har bragt ledsagedokumentet i overensstemmelse med reglerne, skal straks overgaa til fri omsaetning .
2.Naar der enten under henvisning til analyser eller til fejl i ledsagedokumenterne gives afslag paa overgang til fri omsaetning for vinpartier hidroerende fra Italien og omfattende i alt 50 000 hl og derover i et tidsrum paa 21 dage og derover, skal de franske myndigheder meddele Kommissionen grundene til dette afslag.«
18 Efter afsigelsen af denne kendelse har indfoerslerne af italiensk vin til Frankrig ikke mere givet anledning til saerlige vanskeligheder .
2 . Traktatbrudsprocedurens genstand
19 Ifoelge Kommissionen, jfr . de fire klagepunkter i staevningen, skal det foerst og fremmest fastslaas, at de franske myndigheder har begraenset indfoerslen fra Italien af uaftappet bordvin dels ved at forhale frigivelsen til fri omsaetning af
transporterne paa de to maader, der er skildret i de begrundede udtalelser af 2 . og 9 . oktober 1981, nemlig ved at afvise ledsagedokumenterne for transporterne af italiensk vin, dels ved at kraeve kontrol i form af systematisk analyse af de indfoerte vine .
20 Det bemaerkes, at de paatalte forsinkelser, nemlig de, der skyldes den langsomme gradvise frigivelse af de partier, der blev tilbageholdt ved graensen efter den aftale, der den 13 . oktober 1981 blev indgaaet mellem den franske og den italienske regering, og de, der skyldes genoptagelsen af de omtvistede fremgangsmaader fra begyndelsen af februar indtil marts 1982, er indtraadt, efter at de begrundede udtalelser var afgivet . Det staar imidlertid fast, at der er tale om forhold, der allerede blev paatalt i de begrundede udtalelser, og som fortsat bestod senere, eller forhold, der er tilkommet efter de begrundede udtalelser, men som dog har vaeret af samme beskaffenhed som de i disse udtalelser omhandlede forhold og udgoer dele af én og samme adfaerd .
3 . Afvisningen af ledsagedokumenterne
21 Foerst behandles de forsinkelser, som de franske myndigheders fremgangsmaade med hensyn til ledsagedokumenterne og disses berigtigelse har givet anledning til .
22 Kommissionen har, stoettet af den italienske regering, gjort gaeldende, at der i de ledsagedokumenter, de franske myndigheder har afvist fra midten af august 1981, ikke reelt har vaeret tale om vaesentlige fejl, der efter der relevante faellesskabsregler har kunne begrunde en afvisning som sket .
23 Den franske regering har gjort gaeldende, at dokumenterne ikke var forskriftsmaessige, og at den derfor retmaessigt har kunnet afvise dem . Den har endvidere anfoert, at det paahviler Kommissionen at bevise, at de afviste dokumenter ikke var mangelfulde, hvilket Kommissionen ikke har vaeret i stand til .
24 Ifoelge Kommissionens forordning nr . 1153/75 af 30 . april 1975 om udstedelse af ledsagedokumenter og om fastlaeggelse af de forpligtelser, der inden for vinsektoren paahviler producent og forhandler, undtagen detailhandler ( EFT L 113, s . 1 ), skal der ved enhver transport mellem to steder inden for Faellesskabet udstedes et vin-ledsagedokument under anvendelse af en af de som bilag til forordningen gengivne blanketter . For varer fra Faellesskabet, bortset fra KVED og vinsprit, skal blanket VA 1 anvendes . Ledsagedokumenterne og eventuelle kopier heraf udstedes af de kompetente organer i den medlemsstat, hvor transporten paabegyndes, eller af den dertil befoejede myndighed paa grundlag af oplysninger fra afsenderen og paa dennes ansvar og under iagttagelse af forordningens praecise formforskrifter .
25 Af de omtalte regler foelger, at de franske myndigheder retmaessigt har kunnet stille krav om, at der for hver transport af uaftappet vin hidroerende fra Italien, der skulle undersoeges ved graensen, virkelig forelaa en forskriftsmaessigt udfyldt VA 1-blanket, der var udstedt af de kompetente italienske myndigheder .
26 De naevnte bestemmelser skal imidlertid fortolkes i lyset af den anden betragtning til forordning nr . 1153/75, hvori det hedder, at kravet om ledsagedokumenter ikke maa blive en hindring for handelen med eller afsaetningen af den paagaeldende sektors varer . Heraf foelger, at det kun er saadanne fejl eller uregelmaessigheder i et dokument, der kan karakteriseres som vaesentlige, og som derfor kan medfoere, at man ikke ved hjaelp af dokumentet, som dette officielt fremtraeder, kan faa de noedvendige oplysninger om produktets art, der kan begrunde indsigelser mod dokumentet og dermed vaere grundlag for at hindre indfoerslerne .
27 Af sagens akter fremgaar, at de fejl, de franske myndigheder har paaberaabt sig, har vaeret af forskellig art og betydning . Dokumenterne synes saaledes i nogle tilfaelde i strid med bestemmelserne i forordning nr . 1153/75 ikke at have vaeret udfyldt paa maskine eller med blokbogstaver, men har dog fremdeles vaeret laeselige, eller de har vaeret ufuldstaendigt udfyldt, selv om man umiddelbart har kunnet skaffe sig alle noedvendige oplysninger ved hjaelp af dem . Fejl af denne art kan imidlertid ikke anses for vaesentlige og kan ikke danne grundlag for indsigelser mod et dokument .
28 I andre tilfaelde har derimod, som anerkendt under sagen af Kommissionen og den italienske regering, udeladelsen af de kraevede oplysninger i et vist antal VA 1-blanketter kunnet medfoere, at disse ledsagedokumenter ikke har kunnet opfylde deres ovenfor beskrevne formaal . I visse tilfaelde har saaledes enten angivelsen af alkoholindholdet eller af den udstedende italienske myndighed manglet, i andre har sidstnaevnte angivelse vaeret ulaeselig eller dokumentet har ikke indeholdt en selv indirekte angivelse af, hvilken medlemsstat, der var oprindelsesstat . Saadanne fejl maa anses for vaesentlige, saaledes at der kan rejses indsigelser mod dokumentet .
29 Det har i det foreliggende tilfaelde ikke vaeret muligt at fastslaa, om der har vaeret fejl i samtlige de i sagen omhandlede dokumenter, eller om de fejl, der har vaeret tale om, har vaeret vaesentlige, idet saavel Kommissionen som den franske regering har erklaeret, at de omhandlede dokumenter ikke kan fremlaegges . Det er imidlertid muligt at fastslaa, at i al fald visse dokumenter har indeholdt fejl af en saadan art, at der kunne rejses indsigelser mod dem .
30 I artikel 12, stk . 2, i forordning nr . 1153/75 hedder det : »Konstateres det, at varer forsendes uden forskriftsmaessigt ledsagedokument eller ledsaget af et ikke forskriftsmaessigt dokument, traeffer det kompetente organ eller enhver anden til kontrol befoejet myndighed i den medlemsstat, hvor det konstateres, de noedvendige foranstaltninger for at bringe den paagaeldende transport i overensstemmelse med reglerne og eventuelt bringe straffesanktioner i anvendelse« . Af denne bestemmelse foelger, at de myndigheder, der konstaterer, at der foreligger fejl, for at undgaa urimelige hindringer for andelen i foerste raekke boer soege forholdene bragt i overensstemmelse med reglerne .
31 Denne berigtigelse boer ske i henhold til Raadets forordning nr . 359/79 af 5 . februar 1979 om direkte samarbejde mellem de instanser, som medlemsstaterne har paalagt at foere kontrol med overholdelsen af faellesskabsbestemmelserne og de nationale bestemmelser i vinsektoren ( EFT L 54, s . 136 ). I artikel 4 i denne forordning foreskrives, at den kompetente instans i tilfaelde af tvivl anmoder den kompetente instans i oprindelsesmedlemsstaten om at kontrollere dokumenterne samt de relevante angivelser i boegerne . Den kompetente instans kan ifoelge forordningens artikel 3 anmode om alle noedvendige oplys
ninger, navnlig om fremsendelse af dokumenter og bevisligheder, saafremt der er »begrundet mistanke« om, at det produkt, der er tale om, ikke er i overensstemmelse med vinbestemmelserne .
32 Begrundet mistanke i den i artikel 3 forudsatte betydning maa som grundlag for en anmodning om indgaaende undersoegelser og fremsendelse af bevisligheder forudsaette, at der foreligger indicier vedroerende konkrete forhold i forbindelse med en bestemt transport . En almindelig mistanke vedroerende samtlige indfoersler af italiensk vin kan ikke som anfoert af den franske regering opstaa, fordi der tidligere i en raekke tilfaelde har foreligget forskellige fejl eller forseelser . Enkelte formelle mangler ved ledsagedokumenterne kan ikke under nogen omstaendigheder antages at give anledning til begrundet mistanke . Uden konkret begrundet mistanke kunne de franske myndigheder saaledes med henblik paa berigtigelsen af de paagaeldende transporter kun afkraeve de italienske myndigheder ganske ukomplicerede undersoegelser og en bekraeftelse vedroerende de relevante tvivlsspoergsmaal .
33 De forskellige henvendelser, i hvilke den franske regering over for de italienske myndigheder fremsatte anmodninger vedroerende mangelfulde VA 1-dokumenter, viser, at disse anmodninger systematisk og uden henvisning til noget forhold overhovedet, der kunne give anledning til begrundet mistanke, gjaldt indgaaende undersoegelser og bl.a . fremskaffelsen af de ledsagedokumenter, der havde vaeret med varerne under den forudgaaende transport i Italien mellem produktionsstedet og de oplagssteder, hvorfra de var blevet videresendt til Frankrig . De franske myndigheder afviste at anerkende, at det var tilstraekkeligt, at de italienske myndigheder efter kontrol af VA 1-dokumenterne blot bekraeftede denne ved telex .
34 Heraf foelger, at de franske myndigheder med henblik paa berigtigelsen af mangelfulde dokumenter har stillet krav, der ikke har vaeret retmaessige ifoelge faellesskabsreglerne paa omraadet .
35 Den italienske regering har endvidere gjort gaeldende, at de franske og italienske myndigheder i mange aar havde fulgt den praksis at bortse fra unoejagtigheder ved udfyldningen af VA 1-dokumenter som dem, der var blevet
fremdraget, for saa vidt angaar perioden efter midten af august 1981, og som var almindeligt forekommende . De franske myndigheder havde pludselig og uden varsel aendret holdning med hensyn til dokumentkontrollen . Den italienske regering har til stoette for dette argument forelagt Domstolen en raekke VA 1-dokumenter fra tiden forud for den i naervaerende sag omhandlede periode, hvoraf nogle er udfyldt af de franske myndigheder og andre af de italienske myndigheder, og som uden hensyn til fejl af den heromhandlede art var blevet godkendt uden videre af de to landes myndigheder . Den franske regering har ikke fremfoert argumenter, der kan rejse tvivl om, at der har eksisteret en saadan praksis .
36 Af Faellesskabets ordning foelger, at medlemsstaterne har pligt til at samarbejde, og de er derfor med henblik paa at undgaa handelshindringer noedt til i tilfaelde af en aendret praksis at give den beroerte medlemsstats myndigheder et varsel vedroerende den nye praksis, saaledes at disse sidste ikke bliver ude af stand til at forberede sig paa den ny praksis og tage den i betragtning ved udfyldelsen af VA 1-dokumenterne .
37 Endvidere skulle i det foreliggende tilfaelde proceduren ifoelge artikel 8 i den ovenfor anfoerte forordning nr . 359/79 have vaeret fulgt ; ifoelge denne bestemmelse skal medlemsstaternes repraesentanter moedes regelmaessigt i forvaltningskomiteen for vin for at droefte problemer vedroerende anvendelsen af forordningen samt ethvert andet problem vedroerende ensartet kontrol med faellesskabsbestemmelserne i vinsektoren . Denne procedure har nemlig til formaal at undgaa vanskeligheder som foelge af ensidige foranstaltninger vedroerende eller mangel paa ensartethed i anvendelsen af faellesskabsreglerne og de hindringer for frie varebevaegelser, som saadanne forhold giver anledning til .
38 Paa grundlag af det anfoerte maa det fastslaas, at de franske myndigheder ved pludselig at aendre den saedvanlige fremgangsmaade har tilsidesat en forpligtelse, der paahviler den i henhold til faellesskabsretten .
39 Kommissionen og den italienske regering har yderligere gjort gaeldende, at de henvendelser, de franske myndigheder rettede til de italienske myndig
heder vedroerende uregelmaessigheder i VA 1-dokumenter, for en del vedroerte forhold, der var flere maaneder eller flere uger gamle .
40 Ifoelge artikel 12, stk . 2, i forordning nr . 1153/75 skal de nationale myndigheder, naar de konstaterer, at der er fejl i ledsagedokumenter, ufortoevet traeffe de foranstaltninger, der er noedvendige for at bringe den paagaeldende transport i overensstemmelse med reglerne, saaledes at der ikke opstaar unoedige forsinkelser med den transporterede vins overgang til fri omsaetning .
41 Den franske regering har i den foreliggende sag ikke bestridt den italienske regerings detaljerede oplysninger vedroerende de store forsinkelser, hvormed der i visse tilfaelde er rettet henvendelse til de italienske myndigheder . Det maa derfor anerkendes, at de franske myndigheders adfaerd ogsaa paa dette punkt vedroerende kontrollen med ledsagedokumenter ikke altid har vaeret i overensstemmelse med faellesskabsreglerne .
42 Kommissionen og den italienske regering har endelig gjort gaeldende, at de franske myndigheder ikke soergede for, at de tilbageholdte vintransporter kunne overgaa til fri omsaetning, selv efter de var blevet bragt i overensstemmelse med reglerne .
43 Det skal herved bemaerkes, at frigivelsen at de transporter, der var blevet tilbageholdt i tiden fra august 1981, skete uden sammenhaeng overhovedet med berigtigelse af dokumenter og efter de naermere bestemmelser i den politiske ordning, den franske og den italienske regering naaede frem til i Pisa den 13 . oktober 1981 .
44 De franske myndigheder har derfor ogsaa i saa henseende undladt at opfylde deres pligt efter Faellesskabets regler for vinavlsprodukter til at soerge for, at vintransporter, for hvilke der forelaa mangelfulde ledsagedokumenter, blev bragt i overensstemmelse med reglerne .
45 Af det ovenfor anfoerte foelger, at de franske myndigheders foranstaltninger til kontrol af dokumenterne har vaeret i strid med reglerne for vinavlsprodukter .
De har samtidig udgjort en overtraedelse af EOEF-traktatens artikel 30 om forbud mod kvantitative indfoerselsrestriktioner samt foranstaltninger med tilsvarende virkning .
4 . OEnologisk kontrol i form af systematiske analyser
46 Herefter skal der foretages en undersoegelse af de forsinkelser med overgangen til fri omsaetning, der har vaeret en foelge af den praksis fra de franske myndigheders side, hvorefter italienske vinpartier systematisk blev underkastet analyse foer overgangen til fri omsaetning .
47 Kommissionen og den italienske regering har anfoert, at de franske myndigheder gennemfoerte systematisk analyse foer overgangen til fri omsaetning for at forsinke denne og for at begraense importmaengderne . De har herved anfoert, at det i alt fald ikke af hensyn til den oenologiske kontrol var noedvendigt at tilbageholde store maengder vin ved graensen, og har tilfoejet, at analyserne varede flere uger, det vil sige meget laengere end de faa dages ventetid, der ville have kunnet accepteres .
48 Den franske regering har gjort gaeldende, at formaalet med analyserne har vaeret at sikre overholdelsen af Faellesskabets regler for vinavlsprodukter og at beskytte forbrugerne og menneskers liv og sundhed . Gennemfoerelsen af analyserne har varet saa laenge, som det efter disses beskaffenhed har vaeret noedvendigt .
49 Det staar fast, at de franske myndigheder har underkastet uaftappet fra Italien indfoert bordvin analyser, som i det foerste i sagen omhandlede tidsrum omfattede samtlige partier italiensk vin og fra begyndelsen af februar 1982 tre ud af fire partier, at de har ladet de omhandlede partiers overgang til fri omsaetning bero paa resultaterne af analyserne, og at resultaterne som foelge af den anvendte analysemetode foerst forelaa flere uger senere .
50 Det maa herved indledningsvis fastslaas, at oenologisk kontrol af denne art bl.a . som foelge af den forhaling og de oplagringsomkostninger, de eventuelt
paafoerer importoererne, kan vanskeliggoere og fordyre indfoerslerne . Disse metoder udgoer, hvad enten de anvendes systematisk eller ej, foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner, jfr . EOEF-traktatens artikel 30 om forbud mod saadanne foranstaltninger, i det omfang de ikke er omfattet af de i faellesskabsretten fastlagte undtagelsesbestemmelser, jfr . herved navnlig traktatens artikel 36 .
51 Bestemmelsen i artikel 30 er ifoelge traktatens artikel 36 ikke til hinder for indfoerselsrestriktioner, som er begrundet bl.a . i hensynet til beskyttelsen af menneskers liv og sundhed .
En indfoerselsrestriktion strider imidlertid mod grundsaetningen om frie varebevaegelser og er derfor kun i overensstemmelse med traktaten, saafremt den er paakraevet for at naa de tilsigtede maal og ikke udgoer et middel til vilkaarlig forskelsbehandling eller en skjult begraensning af samhandelen mellem medlemsstaterne .
52 Det kan ikke udelukkes, at sundhedskontrol i form af analyser i visse tilfaelde kan vaere et passende middel til at undgaa fare forvoldt eksempelvis af forbudte oenologiske metoder eller anvendelsen af snavsede transportmidler og dermed vaere et middel til at beskytte menneskers liv og sundhed .
53 Det maa tilfoejes, at det ifoelge forskellige bestemmelser i Faellesskabets ordning for vinavlsprodukter, f.eks . artikel 64 i Raadets forordning nr . 337/79 af 5 . februar 1979 om den faelles markedsordning for vin ( EFT L 54, s . 1 ) og artikel 46, stk . 2, i Raadets forordning nr . 355/79 af 5 . februar 1979 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost ( EFT L 54, s . 99 ), er de nationale myndigheder, der skal soerge for, at faellesskabsreglerne overholdes . Kontrol i form af analyser kan vaere et egnet middel til at afsloere overtraedelser af de omhandlede regler .
54 De kontrolforanstaltninger, der gennemfoeres, skal imidlertid vaere paakraevet for at naa de maal, der forfoelges, og maa ikke skabe hindringer for indfoerslerne, der staar i misforhold til disse maal .
55 Med hensyn til spoergsmaalet om, hvor ofte der retmaessigt vil kunne gennemfoeres analyser, bemaerkes, at disses antal har svinget staerkt i den omhandlede periode . I august 1981 blev samtlige vinpartier kontrolleret, mens det efter ordningen i Pisa i oktober 1981 blev anset for tilstraekkeligt at gennemfoere kontrol stikproevevis i 10 % af tilfaeldene, hvorefter man i slutningen af januar 1982 gik over til at kontrollere tre ud af fire partier . Den franske regering har ikke vaeret i stand til at give nogen forklaring paa disse svingninger, der saaledes ikke synes at udspringe af nogen med de naevnte formaal sammenhaengende absolut noedvendighed . Analyserne er blevet gennemfoert uden konkret begrundet mistanke om svig eller ulovligt forhold i enkelte bestemte tilfaelde .
56 De omhandlede analyser er blevet gennemfoert langt oftere end de analyser, der lejlighedsvis gennemfoeres for transporter af fransk vin i Frankrig . Det staar fast, at ogsaa de italienske myndigheder foerer kontrol saavel for at sikre, at de i Italien producerede vine er i overensstemmelse med faellesskabsreglerne, som for at beskytte forbrugerne og menneskers liv og sundhed . De franske myndigheder havde pligt til at tage disse kontrolforanstaltninger i vinens oprindelsesland med i deres overvejelser . At der i enkelte tilfaelde forud for den her omhandlede periode er konstateret forfalskninger eller ulovligheder, kan absolut ikke skabe nogen generel formodning for, at der er noget i vejen med samtlige indfoersler af italienske vine, saaledes at det herefter er tilladt at gennemfoere systematisk analyse, uden at tilsvarende foranstaltninger gennemfoeres, for saa vidt angaar fransk vin .
57 Paa baggrund heraf maa det fastslaas, at de franske myndigheder ikke retmaessigt har kunnet gennemfoere systematisk kontrol ved analyser, og at de har vaeret forpligtet til blot at foere kontrol ved stikproever, idet der ikke i bestemte konkrete tilfaelde har kunnet findes indicier, der har kunnet give grund til mistanke .
58 Den franske regering har selv efter fremsaettelsen af den begrundede udtalelse erklaeret, at det ville vaere tilstraekkeligt at gennemfoere analyser i hvert tiende tilfaelde . Paa baggrund af denne udtalelse er graenserne for, hvor ofte der retmaessigt kan foeres kontrol ved analyser, overskredet ved de systematiske analyser, som de franske myndigheder har gennemfoert, for saa vidt angaar samtlige partier eller tre ud af fire partier, og disse analyser udgoer derfor en forskelsbehandling, naar henses til den kontrol, der foeres med vin produceret i Frankrig .
59 Med hensyn til den omstaendighed, at gennemfoerelsen af analyserne i nogle tilfaelde har varet flere uger, bemaerkes, at varigheden af saadanne vinanalyser kan variere efter omstaendighederne i det enkelte tilfaelde og navnlig efter analysernes art . Domstolen har ikke i den foreliggende sag faaet forelagt oplysninger om gennemfoerelsen af analyserne i konkrete tilfaelde, paa grundlag af hvilke det kan undersoeges, om der mellem proeveudtagningen og meddelelsen af resultaterne af analyserne er hengaaet unoedvendig lang tid .
60 Det skal imidlertid bemaerkes, at man i tilfaelde, hvor der er sket proeveudtagning med henblik paa analyser af franske vine, ikke automatisk har tilbageholdt den omhandlede vin, indtil resultaterne har foreligget, idet faellesskabsordningens bestemmelser om bogfoering og ledsagedokumenter normalt goer det muligt at genfinde og identificere en vintransport, ogsaa naar analyseresultaterne foreligger .
61 Hvor der er tale om kontrol med stikproeveanalyser af vintransporter, er en tilbageholdelse ved graensen af en vintransport, indtil analyseresultatet foreligger, en uforholdsmaessig og diskriminerende hindring for indfoerslerne, naar de paagaeldende analyser tager lang tid og ikke blot nogle faa dage, og naar det er muligt at finde frem til og identificere en vintransport . Anderledes ville det kun kunne forholde sig, saafremt der blev udtaget proever i et bestemt tilfaelde paa grundlag af en begrundet mistanke om svigagtigt eller ulovligt forhold . Den franske regering har imidlertid ikke henvist til konkrete tilfaelde, i hvilke der skulle have foreligget en saadan mistanke .
62 Det skal endvidere naevnes, at det af det ovenfor omtalte telex af 2 . februar 1982 og af samtlige foreliggende omstaendigheder fremgaar, at det har vaeret meningen med at udtage proever til analyser at forhale overgangen til fri omsaetning af de omhandlede vintransporter og herved begraense indfoerslerne af italiensk vin .
63 Paa baggrund heraf maa de franske myndigheders praksis med kontrol ved systematiske analyser anses for at vaere i strid med EOEF-traktatens artikler 30
og 36, hvilket foelger baade af den hyppighed, hvormed analyserne blev gennemfoert, og af den omstaendighed, at de saaledes kontrollerede transporter i samtlige tilfaelde blev tilbageholdt ved graensen .
64 Af de anfoerte grunde skal det fastslaas, at Den franske Republik har undladt at opfylde de forpligtelser, der paahviler den efter EOEF-traktatens artikel 30 samt efter Faellesskabets regler for vinavlsprodukter, idet den ved regler om kontrol og berigtigelse af ledsagedokumentet VA 1 og ved systematiske analyser som kontrol har forsinket overgangen til fri omsaetning af uaftappet bordvin indfoert fra Italien, hvorved indfoerslerne af bordvin begraenses i perioden august 1981- marts 1982 .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
65 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom . Sagsoegeren har tabt sagen og skal derfor afholde sagens omkostninger, herunder intervenientens omkostninger samt de omkostninger, som behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler har givet anledning til, jfr . vedroerende sidstnaevnte omkostninger Domstolens kendelse af 4 . marts 1982 .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 . Den franske Republik har undladt at opfylde forpligtelser, der paahviler den efter EOEF-traktatens artikel 30 samt efter Faellesskabets regler for vinavlsprodukter, idet den ved regler om kontrol og berigtigelse af ledsagedokumentet VA 1 og ved systematiske analyser som kontrol har forsinket overgangen til fri omsaetning af uaftappet bordvin indfoert fra Italien, hvormed indfoerslerne af bordvin begraensedes i perioden august 1981-marts 1982 .
2 . Sagsoegte afholder sagens omkostninger, herunder intervenientens omkostninger samt de omkostninger, som behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler har givet anledning til .