61983CJ0112_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom af 7 . juni 1983, indgaaet til Domstolen den 16 . juni s.aa ., har Tribunal d ' instance de Paris ( 1er ) i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende gyldigheden af Kommissionens forordning nr . 652/76 om aendring af de monetaere udligningsbeloeb som foelge af udviklingen i valutakurserne for den franske franc ( EFT L 79, s . 4 ).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem det franske toldvaesen og Société des produits de maïs, sagsoegeren i hovedsagen, som i Frankrig fremstiller forarbejdede produkter paa basis af majs .
3 Ved dom af 15 . oktober 1980 ( Roquette, 145/79, Sml . 1980, s . 2917 ) fastslog Domstolen i besvarelse af en raekke spoergsmaal, som Tribunal d ' instance de Lille havde forelagt ved dom af 29 . juni 1979, i konklusionens pkt . 1, at Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976 var ugyldig,
», for saa vidt den fastsaetter udligningsbeloeb for majsstivelse paa et andet grundlag end interventionsprisen for majs, nedsat med produktionsrestitutionen for stivelse,
, for saa vidt den fastsaetter udligningsbeloeb for kornstivelse paa et andet grundlag end referenceprisen for korn, nedsat med produktionsrestitutionen for stivelse,
, for saa vidt den for alle de forskellige produkter, der er fremstillet i en bestemt fremstillingsproces ved forarbejdning af en given maengde af et og samme basisprodukt, som f.eks . majs eller korn, fastsaetter udligningsbeloeb, der klart er hoejere end det udligningsbeloeb, der er fastsat for den givne maengde af basisproduktet,
, for saa vidt den fastsaetter udligningsbeloeb for kartoffelstivelse, som er hoejere end de beloeb, der finder anvendelse paa majsstivelse« .
Af de i praemisserne 51 og 52 anfoerte grunde kendte Domstolen imidlertid i konklusionens pkt . 3 for ret :
»Ugyldigheden af de ovennaevnte forordningsbestemmelser medfoerer ikke, at nationale myndigheders opkraevning eller udbetaling af monetaere udligningsbeloeb i henhold til disse bestemmelser i perioden forud for naervaerende doms afsigelse kan anfaegtes.«
4 Under henvisning til denne dom tilpligtede Tribunal d ' instance de Lille ikke desto mindre ved dom af 15 . juli 1981 administration des douanes at tilbagebetale selskabet Roquette de beloeb, som i form af monetaere udligningsbeloeb var blevet opkraevet efter 25 . marts 1976 . Tribunal d ' instance de Lille fandt, at den ikke kunne vaere bundet af konklusionens pkt . 3 i Domstolens dom, for saa vidt »Domstolen, som havde udtoemt sin kompetence ved at fortolke faellesskabsretten for at besvare de praejudicielle spoergsmaal, under sagen yderligere fremkom med en udtalelse vedroerende en bestemmelse, som ikke fandt anvendelse paa det for sagen relevante forhold« . Tribunal udtalte yderligere, at da Domstolen ikke havde retsanordnende befoejelser over for Faellesskabet, kunne dennes initiativ ikke aendre kompetencefordelingen mellem Domstolen og de nationale retter, og at det udelukkende kunne tilkomme sidstnaevnte inden for deres egen retsorden at fastsaette retsvirkningerne af den af Domstolen fastslaaede ugyldighed .
5 Idet Société des produits de maïs dels henviste til ugyldigheden af Kommissionens forordning nr . 652/76 samt af senere forordninger, jfr . Domstolens ovennaevnte dom af 15 . oktober 1980, dels paaberaabte sig den af Tribunal d ' instance de Lille den 15 . juli 1981 afsagte dom, anlagde selskabet ved Tribunal d ' instance de Paris ved staevning af 30 . december 1981 sag mod directeur général des douanes et droits indirects med paastand om tilbagebetaling af de udligningsbeloeb, som i medfoer af forordning nr . 652/76 uberettiget var opkraevet af det franske toldvaesen for eksport af en raekke foelgeprodukter af majs til andre medlemsstater .
6 Sagsoegte i hovedsagen paastod sagen afvist under henvisning til konklusionens pkt . 3 i ovennaevnte dom af 15 . oktober 1980 . Stadig under henvisning til denne dom gjorde sagsoegte yderligere gaeldende, at sagsoegeren ikke havde godtgjort, at de i henhold til den anfaegtede forordning fastsatte udligningsbeloeb for en raekke foelgeprodukter af majs klart oversteg udligningsbeloebet for den til fremstillingen af disse produkter anvendte maengde majs .
7 Da sagsoegte imidlertid foreslog den nationale ret at indgive en anmodning om praejudiciel afgoerelse til Domstolen, hvis retten mente, at dommen af 15 . oktober 1980 var uklar, fandt den det, af retsplejehensyn og med henblik paa fremtidige sager, noedvendigt paa grundlag af de af parterne afgivne indlaeg og fremlagte dokumenter at udsaette sagen paa Domstolens besvarelse af foelgende praejudicielle spoergsmaal :
1 ) Er bestemmelserne i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 652/76 af 24 . marts 1976 om de monetaere udligningsbeloeb der gaelder for udfoersel af brudte majsgryn ( pos . 10.05, nu 23.02 ), for gluten ( pos . 23.03 ) og for produkter henhoerende under pos . 11.08 A I, 17.02 B I a, 17.02 B I b, 17.02 B II a, 17.02 B II b, 17.02.23, 17.02.28.0, 17.02.28.1, 35.05 A, 29.04.77.001 gyldige?
2 ) Saafremt bestemmelserne er ugyldige, hvilken retsvirkning har da denne ugyldighed?
3 ) Saafremt bestemmelserne er ugyldige, hvilken retsvirkning har da denne ugyldighed for et krav om hel eller delvis tilbagebetaling af monetaere udligningsbeloeb, som nationale myndigheder har opkraevet i henhold til Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976?
4 ) Saafremt det er udelukket at klage over monetaere udligningsbeloeb, der er blevet opkraevet i henhold til en faellesskabsforordning, som senere kendes ugyldig, hvorvidt og i hvilket omfang udelukker dette da betaling af de paagaeldende monetaere udligningsbeloeb?
Foerste spoergsmaal
8 Ifoelge foerste spoergsmaal oenskes det afgjort, om bestemmelserne i Kommissionens forordning nr . 652/76 om de monetaere udligningsbeloeb, der gaelder for udfoersel af brudte majsgryn ( pos . 10.05, nu 23.02 ), gluten ( pos . 23.03 ) og for produkter henhoerende under pos . 11.08 A I, 17.02 B I a, 17.02 B I b, 17.02 B II a, 17.02 B II b, 17.02.23, 17.02.28.0, 17.02.28.1, 35.05 A, 29.04.77.001 er gyldige?
9 Under den mundtlige forhandling har det imidlertid vist sig, at de i hovedsagen anfaegtede bestemmelser er de bestemmelser i forordning nr . 652/76, som fastsaetter udligningsbeloebene for produkter henhoerende under underpos . 23.02 A I ( klid af majs eller ris ), 23.03 A I ( gluten ), 11.08 A I ( majsstivelse ), 17.02 B I a ( glucose og glucosesirup ), 17.02 B I b ( glucose og glucosesirup ), 17.02 B II a ( glucose og glucosesirup ), 17.02 B II b ( glucosesirup ), 35.05 A ( dekstrin ), og 29.04 C III b 1 ( glucitol eller sorbitol ).
A, Udligningsbeloeb for andre produkter end majsklid eller brudte majsgryn
10 Da Kommissionen har anerkendt, at de af Domstolen i dommen af 15 . oktober 1980 anfoerte ugyldighedsgrunde gjaldt alle de anfaegtede bestemmelser, bortset fra bestemmelsen om fastsaettelse af monetaere udligningsbeloeb for majsklid eller brudte majsgryn, skal det blot fastslaas, at for saa vidt angaar fastsaettelsen af monetaere udligningsbeloeb for produkter henhoerende under underpos . 11.08 A I, 17.02 B I, 17.02 B II, 23.03 A I, 29.04 C III b 1 og 35.05 A, er Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976 ugyldig af de i dommen af 15 . oktober 1980 anfoerte grunde .
B, Monetaere udligningsbeloeb for majsklid eller brudte majsgryn
11 Med hensyn til majsklid eller brudte majsgryn skal det som med rette anfoert af Kommissionen fastslaas, at da der ikke ydes eksportrestitution for disse produkter, finder den af Domstolen i dommen af 15 . oktober 1980 anfoerte ugyldighedsgrund, for saa vidt angaar fastsaettelsen af udligningsbeloeb for majsstivelse, ikke anvendelse i den foreliggende sag .
12 For saa vidt angaar den ugyldighedsgrund, som stoettes paa det forhold, at summen af de monetaere udligningsbeloeb for samtlige produkter og biprodukter, som opstaar ved forarbejdningen af en bestemt maengde majs, klart overstiger udligningsbeloebet for denne maengde majs, bemaerkes, at Kommissionen med velbegrundede argumenter har bestridt, at majsklid eller brudte majsgryn kan anses for foelgeprodukter af majs . Ifoelge Kommissionen er der simpelt hen tale om affaldsprodukter, hvorfor ovennaevnte ugyldighedsgrund ikke kan anvendes .
13 Inden for rammerne af en praejudiciel sag i henhold til traktatens artikel 177 tilkommer det ikke Domstolen, men derimod alene de nationale retter at foretage de noedvendige undersoegelser af faktum med henblik paa at loese dette problem . Som sagen foreligger oplyst, kan den i dommen af 15 . oktober 1980 fastslaaede ugyldighed derfor ikke udvides til at omfatte brudte majsgryn ( pos . 23.02 A I ). Saafremt det fastslaas, at majsklid eller brudte majsgryn ikke blot er affaldsprodukter, men derimod et biprodukt af majs, har den nationale ret mulighed for at anmode Domstolen om en ny praejudiciel afgoerelse .
14 Foerste spoergsmaal skal derfor besvares saaledes, at bestemmelserne i Kommissionens forordning nr . 652/76 er ugyldige, for saa vidt de fastsaetter monetaere udligningsbeloeb for udfoersel af gluten af majs ( pos . 23.03 ) og for produkter henhoerende under pos . 11.08 A I, 17.02 B I a, 17.02 B I b, 17.02 B II a, 17.02 B II b, 17.02.23, 17.02.28.0, 17.02.28.1, 35.05 A, 29.04.77.001 .
Andet, tredje og fjerde spoergsmaal
15 Den nationale ret har med disse spoergsmaal i det vaesentlige anmodet Domstolen om at fastlaegge graenserne og retsvirkningerne af ugyldigheden af forordning nr . 652/76, jfr . dommen af 15 . oktober 1980, naar henses navnlig til konklusionens pkt . 3 .
16 I denne forbindelse bemaerkes indledningsvis, at Domstolen allerede i dommen af 13 . maj 1981 ( International Chemical Corporation, 66/80, Sml . 1981, s . 1191 ) kendte for ret, »at en dom, ved hvilken Domstolen i medfoer af traktatens artikel 177 fastslaar, at en retsakt fra en af Faellesskabets institutioner, herunder en forordning fra Raadet eller Kommissionen, er ugyldig, udgoer, selv om den kun direkte er afsagt i forhold til den forelaeggende ret, tilstraekkeligt grundlag for, at enhver anden ret kan laegge til grund, at denne retsakt er ugyldig i tilfaelde, som den skal afgoere« .
17 For det andet bemaerkes, at Domstolens adgang til, i forbindelse med et praejudicielt soegsmaal efter artikel 177, stk . 1, litra b ), tidsmaessigt at begraense retsvirkningerne af en generel retsakts ugyldighed, hviler paa fortolkningen af traktatens artikel 174, naar henses til den noedvendige overensstemmelse mellem et praejudicielt soegsmaal og et annullationssoegsmaal, jfr . traktatens artikler 173, 174 og 176 ; disse to procedurer aabner mulighed for to former for den legalitetskontrol, som er indfoert ved traktaten . Domstolen har, med det formaal at sikre en ensartet anvendelse af faellesskabsretten i hele Faellesskabet, ifoelge traktaten kompetence til i forbindelse baade med artikel 173-sager og med artikel 177-sager tidsmaessigt at begraense retsvirkningerne af en EF-forordnings ugyldighed . For saa vidt navnlig angaar den af den nationale ret naevnte dom af 15 . oktober 1980, stoettes anvendelsen af kompe tencen efter artikel 174, stk . 2, paa retssikkerhedsbetragtninger, som uddybes naermere i dommens praemis 52 .
18 Det skal her fremhaeves, at artikel 174, stk . 2, naar det er begrundet i vaesentlige hensyn, giver Domstolen mulighed for i hvert enkelt tilfaelde konkret at afgoere, hvilke af en ugyldig forordnings retsvirkninger der skal opretholdes . Det tilkommer saaledes Domstolen, saafremt den anvender muligheden for at begraense retsvirkningerne i fortiden af en ugyldighedserklaering i henhold til artikel 177, at fastslaa, om den i dommen fastsatte tidsmaessige begraensning af ugyldighedens retsvirkninger kan fraviges til fordel enten for den part, som har anlagt sagen for den nationale ret, eller for en hvilken som helst anden erhvervsdrivende, som har handlet paa samme maade inden ugyldighedserklaeringen . Domstolen kan imidlertid ogsaa fastslaa, at en ugyldigheserklaering, som kun har retsvirkninger for fremtiden, selv i forhold til erhvervsdrivende, som rettidigt har taget initiativ til at beskytte deres rettigheder, kan anses for et passende middel .
19 Spoergsmaalet, som vedroerer raekkevidden af dommen af 15 . oktober 1980, er imidlertid uden betydning for den foreliggende sag, som blev anlagt den 30 . december 1981 og saaledes efter, at de under foerste spoergsmaal anfoerte bestemmelser var erklaeret ugyldige .
20 Herefter vil de af den nationale ret forelagte spoergsmaal vaere at besvare saaledes, at det i overensstemmelse med Domstolens konklusion i ovennaevnte dom af 15 . oktober 1980 maa antages, at ugyldigheden af bestemmelserne i Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976 ikke indebaerer, at de monetaere udligningsbeloeb, som de nationale myndigheder inden afsigelsen af ugyldighedsdommen har opkraevet eller udbetalt i medfoer af naevnte bestemmelser, kan anfaegtes .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
21 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt af tribunal d ' instance de Paris 1er ved dom af 7 . juni 1983, for ret :
1 ) Bestemmelserne i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 652/76 er ugyldige, for saa vidt de fastsaetter monetaere udligningsbeloeb for udfoersel af gluten af majs ( pos . 23.03 ) og for produkter henhoerende under pos . 11.08 A I, 17.02 B I a, 17.02 B I b, 17.02 B II a, 17.02 B II b, 17.02.23, 17.02.28.0, 17.02.28.1, 35.05 A, 29.04.77.001 .
2 ) Ugyldigheden af bestemmelserne i Kommissionens forordning nr . 652/76 af 24 . marts 1976 indebaerer ikke, at de monetaere udligningsbeloeb, som de nationale myndigheder inden afsigelsen af ugyldighesdommen har opkraevet eller udbetalt i medfoer af naevnte bestemmelser, kan anfaegtes .