Ediție provizorie
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a doua)
21 mai 2026(*)
„ Trimitere preliminară – Uniunea vamală – Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/191 – Instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite elemente de fixare din fier sau din oțel originare din Republica Populară Chineză – Articolul 1 alineatul (3) – Declarație vamală – Cerere de modificare – Prezentarea de către importator, ulterior declarației vamale, a unei facturi comerciale care îndeplinește cerințele acestei dispoziții ”
În cauza C‑889/24,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Administratīvā rajona tiesa (Tribunalul Administrativ Districtual, Letonia), prin decizia din 20 decembrie 2024, primită de Curte la 20 decembrie 2024, în procedura
„DELVE 2” SIA
împotriva
Valsts ieņēmumu dienests,
CURTEA (Camera a doua),
compusă din doamna K. Jürimäe, președintă de cameră, domnul K. Lenaerts, președintele Curții, îndeplinind funcția de judecător al Camerei a doua, și domnii F. Schalin (raportor), M. Gavalec și Z. Csehi, judecători,
avocat general: domnul A. Biondi,
grefier: domnul A. CalotEscobar,
având în vedere procedura scrisă,
luând în considerare observațiile prezentate:
–        pentru guvernul leton, de E. Bārdiņš, J. Davidoviča și K. Pommere, în calitate de agenți;
–        pentru guvernul belgian, de S. Baeyens și M. Jacobs, în calitate de agenți;
–        pentru Comisia Europeană, de I. Naglis și R. Pethke, în calitate de agenți,
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Hotărâre
1        Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/191 al Comisiei din 16 februarie 2022 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite elemente de fixare din fier sau din oțel originare din Republica Populară Chineză (JO 2022, L 36, p. 1).
2        Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între „DELVE 2” SIA (denumită în continuare „Delve), o societate de drept leton, pe de o parte, și Valsts ieņēmumu dienests (administrația fiscală, Letonia), pe de altă parte, în legătură cu respingerea de către aceasta din urmă a cererii societății Delve având ca obiect rectificarea unor declarații vamale pe baza unor facturi comerciale valabile întocmite ulterior acestor declarații.
Cadrul juridic
Regulamentul de punere în aplicare 2022/191
3        Considerentele (606) și (607) ale Regulamentului de punere în aplicare 2022/191 au următorul cuprins:
„(606)      Pentru a reduce la minimum riscurile de eludare ca urmare a diferenței mari dintre nivelurile taxei, sunt necesare măsuri speciale de asigurare a aplicării taxelor antidumping individuale. Societățile supuse unor taxe antidumping individuale trebuie să prezinte autorităților vamale ale statelor membre o factură comercială valabilă. Factura trebuie să respecte cerințele prevăzute la articolul 1 alineatul (3) din prezentul regulament. Este necesar ca importurile care nu sunt însoțite de factura respectivă să facă obiectul taxei antidumping aplicabile pentru «toate celelalte societăți».
(607)      Deși prezentarea acestei facturi este necesară pentru ca autoritățile vamale ale statelor membre să aplice importurilor nivelurile individuale ale taxei antidumping, ea nu este singurul element care trebuie luat în considerare de către autoritățile vamale. Într‑adevăr, chiar dacă le este prezentată o factură care îndeplinește toate cerințele prevăzute la articolul 1 alineatul (3) din prezentul regulament, autoritățile vamale ale statelor membre trebuie să își efectueze verificările obișnuite și trebuie, la fel ca în toate celelalte cazuri, să solicite documente suplimentare (documente de expediere etc.) pentru a verifica exactitatea datelor conținute în declarație și pentru a se asigura că aplicarea ulterioară a taxei mai scăzute este justificată, în conformitate cu legislația vamală.”
4        Articolul 1 din acest regulament de punere în aplicare prevede:
„(1)      Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de anumite elemente de fixare din fier sau din oțel, altele decât elementele de fixare din oțel inoxidabil, și anume: șuruburi pentru lemn (cu excepția tirfoanelor), șuruburi autofiletante, alte șuruburi și buloane cu cap (chiar cu piulițele sau șaibele acestora, dar cu excepția șuruburilor și buloanelor pentru fixarea elementelor de cale ferată) și șaibe, originare din Republica Populară Chineză, încadrate în prezent la codurile NC 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 58, 7318 15 68, 7318 15 82, 7318 15 88, ex 7318 15 95 (codurile TARIC 7318 15 95
19 și 7318 15 95 89), ex 7318 21 00 (codurile TARIC 7318 21 00 31, 7318 21 00 39, 7318 21 00 95 și 7318 21 00 98)
și ex 7318
22 00 (codurile TARIC 7318 22 00 31, 7318 22 00
39, 7318 22 00 95 și 7318 22 00
98).
(2)      Nivelurile taxei antidumping definitive aplicabile prețului net franco‑frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsul descris la alineatul (1) și fabricat de societățile menționate mai jos, se stabilesc după cum urmează:
Societate
Nivelul taxei antidumping definitive (%)
Cod adițional
TARIC
[…]
[…]
[…]
Alte societăți cooperante enumerate în anexă
39,6
Toate celelalte societăți
86,5
C999
(3)      Aplicarea nivelurilor individuale ale taxei specificate pentru societățile menționate la alineatul (2) este condiționată de prezentarea la autoritățile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, pe care trebuie să figureze o declarație datată și semnată de un reprezentant oficial al entității care emite respectiva factură, identificat prin numele și funcția acestuia, redactată după cum urmează: «Subsemnatul (Subsemnata) certific faptul că (volumul) de (produsul în cauză) vândut la export în Uniunea Europeană, menționat în prezenta factură, a fost produs de către (denumirea și adresa societății) (cod adițional TARIC) în [țara în cauză]. Declar că informațiile din prezenta factură sunt complete și corecte». În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică taxa stabilită pentru «toate celelalte societăți».
(4)      În cazul în care nu se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.”
5        Anexa la regulamentul de punere în aplicare menționat, intitulată „Producătorii‑exportatori cooperanți neincluși în eșantion”, este constituită dintr‑un tabel care se prezintă sub următoarea formă:
„Țara
Denumirea
Codul adițional TARIC
[…]
[…]
[…]
Republica Populară Chineză
Jiashan Xiaohai Metal Products Factory
C797
[…]
[…]
[…]”
Codul vamal al Uniunii
6        Articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO 2013, L 269, p. 1, denumit în continuare „Codul vamal al Uniunii”), intitulat „Furnizarea de informații autorităților vamale”, prevede:
„(1)      Orice persoană implicată direct sau indirect în îndeplinirea formalităților vamale sau în controalele vamale furnizează autorităților vamale, la cererea acestora și în termenul fixat, toate documentele și informațiile solicitate, într‑o formă adecvată, și întreaga asistență necesară pentru îndeplinirea formalităților sau efectuarea controalelor.
(2)      La depunerea unei declarații vamale, a unei declarații de depozitare temporară, a unei declarații sumare de intrare sau de ieșire, a unei declarații de reexport sau a unei notificări de reexport de către o persoană la autoritățile vamale sau la depunerea unei cereri pentru obținerea unei autorizări sau pentru obținerea oricărei alte decizii, persoana în cauză răspunde în ansamblu de:
(a)      corectitudinea și caracterul complet al informațiilor furnizate în această declarație, notificare sau cerere;
(b)      autenticitatea, corectitudinea și valabilitatea oricărui document justificativ al declarației, al notificării sau al cererii;
(c)      dacă este cazul, respectarea tuturor obligațiilor referitoare la plasarea mărfurilor respective sub regimul vamal în cauză sau la executarea operațiunilor autorizate.
Primul paragraf se aplică, de asemenea, furnizării sub orice altă formă a oricărei informații solicitate de către autoritățile vamale sau comunicate acestora din urmă.
[…]”
7        Articolul
46 din acest cod, intitulat „Gestionarea riscurilor și controalele vamale”, prevede la alineatul (1):
„Autoritățile vamale pot efectua orice control vamal pe care îl consideră necesar.
Controalele vamale pot consta, în special, în examinarea mărfurilor, prelevarea de eșantioane, verificarea corectitudinii și a caracterului complet ale informațiilor furnizate într‑o declarație sau o notificare, precum și a existenței, autenticității, corectitudinii și valabilității documentelor, examinarea contabilității operatorilor economici și a altor registre, controlul mijloacelor de transport, inspecția bagajelor și a altor mărfuri transportate de către persoane sau aflate asupra acestora și efectuarea de anchete oficiale sau alte acțiuni similare.”
8        Articolul
48 din codul menționat, intitulat „Controlul ulterior”, are următorul cuprins:
„În scopul controalelor vamale, autoritățile vamale pot verifica corectitudinea și caracterul complet al informațiilor furnizate într‑o declarație vamală, o declarație de depozitare temporară, o declarație sumară de intrare, o declarație sumară de ieșire, o declarație de reexport sau o notificare de reexport, precum și existența, autenticitatea, corectitudinea și valabilitatea documentelor justificative și pot examina contabilitatea declarantului și alte evidențe referitoare la operațiunile privind mărfurile în cauză sau la alte operațiuni comerciale anterioare sau ulterioare implicând aceste mărfuri după acordarea liberului de vamă. Aceste autorități pot, de asemenea, să examineze aceste mărfuri și/sau să preleveze eșantioane, dacă este încă posibil să se efectueze o asemenea verificare sau prelevare.
Astfel de controale pot fi efectuate la sediul titularului mărfurilor sau al reprezentantului său, al oricărei persoane implicate direct sau indirect, cu titlu profesional, în aceste operațiuni sau al oricărei persoane care dispune de documentele și datele respective din motive profesionale.”
9        Articolul
173 din același cod, intitulat „Modificarea unei declarații vamale”, prevede la alineatul (3):
„La solicitarea declarantului, în termen de trei ani de la data acceptării declarației vamale, modificarea declarației vamale poate fi permisă după acordarea liberului de vamă pentru mărfuri pentru ca declarantul să își respecte obligațiile referitoare la plasarea mărfurilor sub regimul vamal în cauză.”
Litigiul principal și întrebările preliminare
10      În luna iulie 2022, Delve a prezentat trei declarații vamale în vederea punerii în liberă circulație a unor mărfuri calificate drept „șaibe din fier sau din oțel” (denumite în continuare „mărfurile în cauză”), achiziționate de la Tandl Industry Co., Ltd, o societate cu sediul în China. Mărfurile în cauză au fost declarate la codul 7318 22 00 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), în versiunea rezultată din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2021/1832 al Comisiei din 12 octombrie 2021 (JO 2021, L 385, p. 1)
(denumită în continuare „NC”), și la codul 7318 22 00 98 din Tariful integrat al Comunităților Europene (TARIC) prevăzut la articolul
2 din Regulamentul nr. 2658/87.
11      Aceste declarații vamale erau însoțite de facturi care, având data de 22 decembrie 2021, nu indicau nici identitatea emitentului lor, nici producătorul mărfurilor în cauză la care se refereau. În consecință, mărfurile în cauză au fost supuse nivelului taxei antidumping definitive de 86,5 % (cod adițional TARIC C999), aplicabil „[tuturor] celorlalte societăți”, în conformitate cu tabelul care figurează la articolul
1 alineatul
(2) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191.
12      În luna septembrie 2022, Delve a introdus la administrația fiscală o cerere de modificare a declarațiilor vamale menționate. Prin această modificare, Delve intenționa să înlocuiască codul adițional TARIC C999 cu codul adițional TARIC C797, aplicabil importurilor provenite de la producătorul Jiashan Xiaohai Metal Products Factory, care figurează în anexa la Regulamentul de punere în aplicare 2022/191. Potrivit societății Delve, din această modificare trebuia să rezulte aplicarea nivelului taxei antidumping definitive de 39,6 %, aplicabil „alt[or] societăți cooperante enumerate în anexă”, astfel cum se prevede la același articol
1 alineatul
(2). Această cerere de modificare era însoțită de o a doua versiune a celor trei facturi menționate la punctul anterior, pe care figura însă din nou data de 22 decembrie 2021.
13      Administrația fiscală a refuzat însă să efectueze modificările solicitate pentru motivul că declarația producătorului nu era conformă cu cerințele articolului
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191. Pe de o parte, aceasta a arătat că produsul care era indicat în acestea, și anume „șuruburi”, nu putea fi asimilat cu produsul declarat, și anume „șaibe”. Pe de altă parte, ea a arătat că declarația modificată nu conținea nici numele reprezentantului care a semnat‑o, nici data.
14      La 6 martie 2023, Delve a sesizat administrația fiscală cu o nouă cerere având ca obiect modificarea celor trei declarații vamale, însoțită de o a treia versiune a celor trei facturi menționate la punctul 11 din prezenta hotărâre. Aceste noi documente, deși întocmite ulterior declarațiilor vamale, purtau în continuare data de 22 decembrie 2021. Prin trei decizii adoptate la 15 decembrie 2023, administrația fiscală, deși a constatat că aceste din urmă facturi îndeplineau în prezent cerințele de formă prevăzute la articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, a refuzat totuși din nou să modifice aceste declarații vamale.
15      Administrația fiscală, făcând referire printre altele la considerentele (606) și (607) ale Regulamentului de punere în aplicare 2022/191 și la Hotărârea din 12 octombrie 2017, Tigers (C‑156/16, denumită în continuare „Hotărârea Tigers”, EU:C:2017:754), a considerat astfel că prezentarea, ulterior depunerii unei declarații vamale, a unei facturi care îndeplinește cerințele acestui articol
1 alineatul
(3) nu era suficientă în sine pentru a pretinde aplicarea automată a nivelului individual al taxei antidumping. Delve ar fi trebuit să prezinte, în acest scop, elemente de probă care să stabilească fără echivoc că Jiashan Xiaohai Metal Products Factory era producătorul efectiv al mărfurilor în cauză, lucru pe care acest importator nu l‑ar fi făcut.
16      Delve a introdus o acțiune împotriva acestor decizii ale administrației fiscale la Administratīvā rajona tiesa (Tribunalul Administrativ Districtual, Letonia), care este instanța de trimitere. În susținerea acțiunii formulate, ea arată că s‑a conformat cerințelor de formă prevăzute la articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, lucru pe care însăși administrația fiscală l‑a admis. Prin urmare, aceasta din urmă ar fi trebuit să accepte modificarea declarațiilor vamale în cauză și să aplice nivelul redus al taxei antidumping aplicabil societății Jiashan Xiaohai Metal Products Factory.
17      Instanța de trimitere exprimă îndoieli cu privire la faptul că un importator poate pretinde dreptul de a modifica o declarație vamală care nu îndeplinea de la bun început cerințele articolului
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191 prin prezentarea, ulterior acestei declarații și pentru a i se aplica un nivel redus al taxei antidumping, a unei facturi care îndeplinește aceste cerințe.
18      Pe de altă parte, instanța de trimitere evidențiază o potențială contradicție între modul de redactare a articolului
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, care ar impune prezentarea unei facturi comerciale valabile, și considerentul (607) al acestui regulament, potrivit căruia prezentarea unei astfel de facturi nu ar trebui să fie singurul element pe care autoritățile vamale ar trebui să îl ia în considerare.
19      În aceste condiții, Administratīvā rajona tiesa (Tribunalul Administrativ Districtual) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)      În împrejurările din litigiul principal, articolul 1 alineatul (3) din [Regulamentul 2022/191] trebuie interpretat în sensul că, în vederea instituirii unei taxe antidumping definitive, un importator poate să prezinte, după depunerea declarației vamale, o factură valabilă întocmită ulterior?
2)      Articolul
1 alineatul
(3) din [Regulamentul de punere în aplicare 2022/191] trebuie interpretat, având în vedere considerentul (607) al acestui regulament, în sensul că prezentarea unei facturi conforme poate să nu justifice în sine aplicarea unui nivel individual al taxei?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
20      Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191 trebuie interpretat în sensul că, în vederea stabilirii unei taxe antidumping definitive, această dispoziție îi permite importatorului să prezinte, ulterior declarației vamale, o factură comercială care îndeplinește cerințele sale, întocmită ulterior.
21      Conform unei jurisprudențe constante, în vederea interpretării unei dispoziții de drept al Uniunii, trebuie să se țină seama nu numai de formularea acesteia, ci și de contextul său și de obiectivele urmărite de reglementarea din care face parte această dispoziție (Hotărârea Tigers, punctul 21 și jurisprudența citată).
22      În ceea ce privește modul de redactare a articolului 1 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare nr. 2022/191, acesta prevede că aplicarea unui nivel individual al taxei antidumping este condiționată de prezentarea în fața autorităților vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care îndeplinește cerințele prevăzute de această dispoziție. În lipsa prezentării acestei facturi, se aplică taxa aplicabilă pentru toate celelalte societăți, care nu sunt enumerate în acest regulament.
23      Din acest mod de redactare rezultă în mod clar că prezentarea unei facturi valabile, care îndeplinește cerințele prevăzute de dispoziția menționată, constituie o condiție sine qua non pentru aplicarea unui nivel individual al taxei antidumping În schimb, textul menționat nu precizează nicidecum momentul la care o astfel de factură trebuie prezentată.
În consecință, el nu interzice ca o factură care îndeplinește toate cerințele prevăzute de dispoziția menționată să fie prezentată autorităților vamale ulterior declarației vamale (a se vedea prin analogie Hotărârea Tigers, punctele 23 și 24). Același mod de redactare nu interzice nici întocmirea sau corectarea ulterioară a unei astfel de facturi.
24      În ceea ce privește contextul articolului
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, este necesar să se constate că acest regulament nu conține nicio altă dispoziție care să precizeze momentul la care o factură comercială valabilă trebuie prezentată în vamă.
25      În această privință, trebuie precizat că articolul
1 alineatul
(4) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191 prevede că, cu excepția cazului în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale. Astfel, în măsura în care acest regulament de punere în aplicare nu prevede altfel, modalitățile de depunere și de control al declarațiilor vamale privind produsele supuse unor taxe antidumping sunt reglementate de Codul vamal al Uniunii (a se vedea prin analogie Hotărârea Tigers, punctul 27).
26      În această privință, este necesar să se constate că acest cod nu precizează explicit momentul la care trebuie prezentată o factură comercială.
27      Cu toate acestea, pe de o parte, articolul
173 din codul menționat prevede, în anumite cazuri, o procedură de solicitare a unei modificări ulterioare a unei declarații vamale. Alineatul (3) al acestui articol prevede că, la solicitarea declarantului, în termen de trei ani de la data acceptării declarației vamale, modificarea acesteia poate fi permisă după acordarea liberului de vamă pentru mărfuri pentru ca declarantul să își respecte obligațiile referitoare la plasarea mărfurilor sub regimul vamal în cauză. Astfel, declarantul poate prezenta noi elemente și documente justificative în susținerea unei cereri de modificare.
28      Pe de altă parte, din articolele 46 și 48 din același cod reiese că autoritățile vamale pot controla printre altele corectitudinea și caracterul complet al informațiilor furnizate într‑o declarație sau într‑o notificare, precum și existența, autenticitatea, corectitudinea și valabilitatea unor documente.
29      Din aceste dispoziții ale Codului vamal al Uniunii rezultă că, în anumite împrejurări, este permisă prezentarea unor elemente noi susceptibile să fie luate în considerare de autoritățile vamale, chiar și ulterior declarației vamale, sub controlul acestor autorități. Or, nimic nu indică faptul că ar fi exclusă prezentarea unei facturi comerciale valabile, conformă cu cerințele prevăzute la articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191 (a se vedea prin analogie Hotărârea Tigers, punctele 31 și 32).
30      Această concluzie este confirmată de obiectivele urmărite prin acest regulament de punere în aplicare.
31      Astfel, potrivit considerentului (606) al regulamentului de punere în aplicare menționat, pentru a reduce la minimum riscurile de eludare ca urmare a diferenței mari dintre nivelurile taxei, sunt necesare măsuri speciale de asigurare a aplicării taxelor antidumping individuale.
32      O astfel de aplicare este garantată atunci când taxele antidumping sunt stabilite din perspectiva unor elemente a căror corectitudine a
putut fi verificată, la nevoie recurgându‑se la articolele 46 și 48 din Codul vamal al Uniunii (a se vedea prin analogie Hotărârea Tigers, punctul 35).
33      În consecință, având în vedere că Regulamentul de punere în aplicare 2022/191 urmărește obiectivul reducerii riscurilor de eludare prin intermediul unei aplicări adecvate a taxelor antidumping, trebuie să se considere că el autorizează importatorii vizați să prezinte o factură comercială valabilă sau o versiune corectată sau nouă a unei astfel de facturi și ulterior declarației vamale (a se vedea prin analogie Hotărârea Tigers, punctul 36).
34      Prin urmare, se
impune ca la prima întrebare să se răspundă că articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191 trebuie interpretat în sensul că, în vederea stabilirii unei taxe antidumping definitive, această dispoziție îi permite importatorului să prezinte, ulterior declarației vamale, o factură comercială care îndeplinește cerințele sale, întocmită ulterior.
Cu privire la a doua întrebare
35      Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, citit în lumina considerentului (607) al acestuia, trebuie interpretat în sensul că prezentarea unei facturi comerciale referitoare la o marfă supusă unui nivel individual al taxei antidumping, care a fost întocmită în mod valabil și îndeplinește cerințele acestei dispoziții, justifică în mod automat, prin ea însăși, aplicarea acestui nivel.
36      Astfel cum s‑a arătat la punctul 23 din prezenta hotărâre, în primul rând, rezultă din însuși modul de redactare a articolului
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191 că prezentarea unei facturi valabile, care îndeplinește cerințele prevăzute de această dispoziție, constituie o condiție sine qua non pentru aplicarea unui nivel individual al taxei antidumping. Totuși, acest mod de redactare nu conține nicio precizare cu privire la aspectul dacă prezentarea unei astfel de facturi constituie o condiție suficientă pentru aplicarea unui nivel individual.
37      În ceea ce privește, în al doilea rând, contextul articolului
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, trebuie amintit că, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 25 din prezenta hotărâre, această dispoziție trebuie coroborată cu dispozițiile relevante ale Codului vamal al Uniunii.
38      În această privință, este necesar să se sublinieze mai întâi că articolul
15 alineatul
(2) din Codul vamal al Uniunii obligă declaranții să furnizeze, în declarația lor, informații corecte și complete. În plus, astfel cum s‑a arătat deja la punctul 28 din prezenta hotărâre, din articolele 46 și 48 din acest cod reiese că autoritățile vamale pot controla printre altele corectitudinea și caracterul complet al informațiilor furnizate într‑o declarație sau într‑o notificare, precum și existența, autenticitatea, corectitudinea și valabilitatea unor documente. În sfârșit, astfel cum rezultă din cuprinsul punctului
27
din prezenta hotărâre, articolul
173 alineatul
(3) din codul menționat permite, în anumite cazuri, modificarea declarației vamale în termen de trei ani de la data acceptării acesteia.
39      Or, prezentarea unei facturi comerciale valabile, conformă cu cerințele prevăzute la articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, nu poate împiedica exercitarea de către autoritățile vamale a competențelor lor de control și de verificare. În aceste condiții, trebuie să se considere că prezentarea unei astfel de facturi nu determină ipso facto aplicarea unui nivel individual al taxei antidumping.
40      În ceea ce privește, în al treilea rând, obiectivele reglementării în contextul căreia se înscrie articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, trebuie amintit de la bun început că din considerentul (15) al Codului vamal al Uniunii reiese în esență că acesta are ca obiectiv lupta împotriva fraudei și că controalele vamale sunt inerente realizării acestui obiectiv (a se vedea în acest sens Hotărârea din 8 iunie 2023, Zes Zollner Electronic, C‑640/21, EU:C:2023:457, punctele 45 și 46).
41      Acest obiectiv de combatere a fraudei este de asemenea reflectat, mai specific, în considerentele (606) și (607) ale Regulamentului de punere în aplicare 2022/191. Desigur, din primul dintre aceste considerente rezultă că este necesar, pentru a reduce la minimum riscurile de eludare legate de diferența importantă dintre diferitele niveluri ale taxei antidumping, ca societățile care solicită aplicarea unui nivel individual al taxei antidumping să prezinte o factură comercială care îndeplinește cerințele prevăzute la articolul
1 alineatul
(3) din acest regulament de punere în aplicare. Cu toate acestea, din al doilea dintre aceste considerente reiese că prezentarea unei astfel de facturi nu este singurul element care trebuie luat în considerare de către autoritățile vamale. Astfel, chiar în prezența unei facturi care respectă în totalitate aceste cerințe, autoritățile menționate trebuie să efectueze controalele obișnuite, solicitând printre altele prezentarea unor documente suplimentare pentru a verifica corectitudinea informațiilor cuprinse în declarația vamală și pentru a garanta că aplicarea ulterioară a nivelului inferior al taxei este justificată, în conformitate cu legislația vamală.
42      Orice interpretare contrară, potrivit căreia simpla prezentare a unei facturi valabile ar fi suficientă, chiar dacă ar conține declarații false, pentru a face aplicabil un nivel individual al taxei antidumping ar fi de natură să lipsească de efect aceste norme care sunt necesare pentru a lupta eficient împotriva fraudei și să favorizeze posibilitățile de fraudă vădit contrare obiectivelor reglementării vamale.
43      Din considerațiile care precedă rezultă că prezentarea unei facturi comerciale valabile, care îndeplinește cerințele prevăzute la articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, constituie o condiție necesară pentru determinarea nivelului individual al taxei antidumping, dar nu garantează în mod automat aplicarea acestui nivel. Astfel, chiar în prezența unei asemenea facturi, autoritățile vamale trebuie, în conformitate cu normele vamale, să fie în măsură să verifice exactitatea informațiilor care figurează pe factura menționată.
44      Se impune, așadar, ca la a doua întrebare să se răspundă că articolul
1 alineatul
(3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, citit în lumina considerentului (607) al acestuia, trebuie interpretat în sensul că prezentarea unei facturi comerciale referitoare la o marfă supusă unui nivel individual al taxei antidumping, care a fost întocmită în mod valabil și îndeplinește cerințele acestei dispoziții, nu justifică în mod automat, prin ea însăși, aplicarea acestui nivel.
Cu privire la cheltuielile de judecată
45      Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a doua) declară:
1)      Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2022/191 al Comisiei din 16 februarie 2022 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite elemente de fixare din fier sau din oțel originare din Republica Populară Chineză
trebuie interpretat în sensul că,
în vederea stabilirii unei taxe antidumping definitive, această dispoziție îi permite importatorului să prezinte, ulterior declarației vamale, o factură comercială care îndeplinește cerințele sale, întocmită ulterior.
2)      Articolul 1 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare 2022/191, citit în lumina considerentului (607) al acestuia,
trebuie interpretat în sensul că
prezentarea unei facturi comerciale referitoare la o marfă supusă unui nivel individual al taxei antidumping, care a fost întocmită în mod valabil și îndeplinește cerințele acestei dispoziții, nu justifică în mod automat, prin ea însăși, aplicarea acestui nivel.
Semnături
*      Limba de procedură: letona.