Byla C‑182/24
RB, Claude Chabrol teisių perėmėjas, AD, atstovaujamas rūpintojos NM, Claude Chabrol teisių perėmėjas,  DR, Claude Chabrol teisių perėmėja,  ZB, Claude Chabrol teisių perėmėjas,  VQ, Claude Chabrol teisių perėmėja, RZ, Paul Gégauff teisių perėmėjas,  DQ, Paul Gégauff teisių perėmėjas,  FI, Paul Gégauff teisių perėmėja, ir LF, Paul Gégauff teisių perėmėja,
prieš
Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SACD),  Radio Days SARL,  Brinter Company Ltd,  BS,  MW,  Artedis SA
irPanoceanic Films SA
(tribunal judiciaire de Paris prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė nuosavybė – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Direktyva 2001/29/EB – 2 – 4 ir 8 straipsniai – Direktyva 2004/48/EB – 1 – 3 straipsniai – Direktyva 2006/115/EB – Direktyva 2006/116/EB – 1, 2 ir 9 straipsniai – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 ir 47 straipsniai – Teisių gynimo būdai – Teisė į veiksmingą teisinę gynybą – Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos autorių teisių į kinematografijos kūrinį vieno iš savininkų pareikšto ieškinio dėl teisių pažeidimo priimtinumas priklauso nuo to, ar kiti bendraturčiai buvo įtraukti į bylą “
Teisės aktų derinimas – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Direktyvos 2001/29, 2004/48 ir 2006/116 – Teisė į veiksmingą teisinę gynybą – Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos ieškinio dėl autorių teisių į kolektyvinį kūrinį pažeidimo priimtinumas priklauso nuo visų šios teisės bendraturčių įtraukimo į bylą – Leistinumas – Sąlygos – Pernelyg komplikuotos ar brangios procedūros nebuvimas – Veiksmingumo principo ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio laikymasis
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 ir 47 straipsniai; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29 8 straipsnis, Direktyvos 2004/48 3 straipsnis ir Direktyvos 2006/116 1 straipsnis)
(žr. 52, 54–60, 63–78 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Išnagrinėjęs tribunal judiciaire de Paris (Paryžiaus pirmosios instancijos teismas) prašymą priimti prejudicinį sprendimą, Teisingumo Teismas priėmė sprendimą dėl to, ar Sąjungos teisę atitinka nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias ieškinio dėl autorių teisių į kolektyvinį kūrinį pažeidimo priimtinumas priklauso nuo visų šios teisės bendraturčių įtraukimo į bylą.
C. Chabrol sukūrė keturiolika filmų, o P. Gégauff bendradarbiavo kuriant penkis iš jų. 1990 m. jie trisdešimties metų laikotarpiui perleido platintojui teises naudoti šiuos filmus. 2019 m. C. Chabrol ir P. Gégauff įpėdiniai – ieškovai pagrindinėje byloje – pareiškė ieškinį šiam platintojui ir kitoms bendrovėms; jie, be kita ko, reikalavo atlyginti nuostolius, patirtus dėl sutartinių įsipareigojimų ir autorių teisių į filmus, dėl kurių kilo ginčas, pažeidimo.
Remdamiesi nagrinėjamomis nacionalinės teisės nuostatomis, atsakovai pagrindinėje byloje pateikė nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą, nes į bylą nebuvo įtraukti devyniolika aptariamų filmų bendraautorių. Tačiau dėl atitinkamų filmų skaičiaus, jų senumo, dalyvaujančių šalių įvairovės ir tam tikrų bendraautorių mirties ieškovai negalėjo nustatyti visų bendraautorių ir jų teisių perėmėjų buvimo vietos ir tapatybės.
Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės iškėlė klausimą dėl nagrinėjamų nacionalinės teisės nuostatų atitikties Direktyvos 2001/29(1) 8 straipsniui, Direktyvos 2004/48(2) 3 straipsniui ir Direktyvos 2006/116(3) 1 straipsniui, siejamiems su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 17 ir 47 straipsniais.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Direktyvos 2001/29 8 straipsniu, Direktyvos 2004/48 3 straipsniu ir Direktyvos 2006/116 1 straipsniu valstybės narės įpareigotos numatyti procedūras, būtinas veiksmingai šiose direktyvose įtvirtintų intelektinės nuosavybės teisių apsaugai užtikrinti, draudžiant, be kita ko, pernelyg komplikuotas ar brangias procedūras. Tačiau nė vieno iš šių straipsnių tekste nenustatyta šios apsaugos taikymo tvarka esant keliems autorių teisių turėtojams. Dėl šių nuostatų konteksto Teisingumo Teismas pastebėjo, kad kituose šių trijų direktyvų straipsniuose taip pat nereglamentuota atitinkamų teisų gynimo būdų įgyvendinimo tvarka esant keliems autorių teisių turėtojams. Kiek tai susiję su siekiamais tikslais, iš šių direktyvų konstatuojamųjų dalių matyti, kad jomis siekiama, be kita ko, užtikrinti aukštą intelektinės nuosavybės, įskaitant autorių teises, apsaugos lygį. Konkrečiai dėl Direktyvos 2004/48 pažymėtina, kad jos nuostatos skirtos reglamentuoti ne visiems su intelektinės nuosavybės teisėmis susijusiems aspektams, o tik tiems, kurie susiję, pirma, su šių teisių gynimu ir, antra, su jų pažeidimais, užtikrinant, kad egzistuotų veiksmingi teisių gynimo būdai bet kokiam esamos intelektinės nuosavybės teisės pažeidimui išvengti, jam nutraukti ar jo pasekmėms pašalinti. Vadinasi, išskyrus pareigą numatyti teisių gynimo priemones, kurios nebūtų pernelyg komplikuotos ar brangios, taikant procesinės autonomijos principą valstybės narės pačios turi nuspręsti dėl atitinkamų teisių gynimo priemonių taikymo procedūros, įskaitant atvejus, kai intelektinės nuosavybės teisės bendrai priklauso keliems asmenims.
Antra, Teisingumo Teismas įvertino, ar nagrinėjama procedūra nėra pernelyg komplikuota ar brangi ir ar ji nepažeistų lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų ir iš Chartijos 17 ir 47 straipsnių kylančių reikalavimų. Šiuo klausimu jis pastebėjo, kad remiantis Cour de cassation (Kasacinis Teismas, Prancūzija) pateiktu nacionalinės teisės aktų išaiškinimu, vieno iš bendraautorių pareikštas ieškinys laikomas nepriimtinu, jei į bylą neįtraukiami visi kiti bendraautoriai arba prireikus – jų teisių perėmėjai, net jei toks įtraukimas į bylą būtų labai sudėtingas ar net neįmanomas dėl nuo ieškovo valios nepriklausančių aplinkybių.
Pirma, Teisingumo Teismas konstatavo, kad dėl reikalavimo įtraukti į bylą visus bendraautorius ir (arba) jų teisių perėmėjus tampa neįmanoma teisme išnagrinėti jų reikalavimų, nes yra sunku identifikuoti, o todėl ir įtraukti į bylą visus atitinkamų autorių teisių bendraturčių teisių perėmėjus. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar nagrinėjamu atveju dėl tokio reikalavimo atitinkama procedūra netampa pernelyg komplikuota ir brangi.
Antra, remiantis turima bylos medžiaga negalima preziumuoti lygiavertiškumo principo pažeidimo. Vis dėto, dėl veiksmingumo principo Teisingumo Teismas pažymėjo, kad jeigu nustatant kolektyvinio kūrinio bendraautorių tapatybę ir buvimo vietą nuolat susiduriama su rimtais sunkumais, siejant ieškinio, kuriuo kai kurie šio kūrinio bendraautoriai siekia apginti savo teises, priimtinumą su reikalavimu įtraukti į bylą visus kitus kūrinio bendraautorius, gali tapti pernelyg sudėtinga pasinaudoti teisėmis, kurios bendraautoriams suteiktos pagal Sąjungos teisę.
Trečia, dėl Chartijos 17 straipsnyje įtvirtintos teisės į nuosavybę Teisingumo Teismas konstatavo, kad kai to paties kūrinio intelektinė nuosavybė, kaip antai autorių teisės, priklauso keliems asmenims bendrai, visi jie pagal Sąjungos teisę laikomi įgijusiais teisę valdyti šią intelektinę nuosavybę ir naudojasi vienoda apsauga. Kinematografinio kūrinio, kaip antai nagrinėjamo šioje byloje, autoriaus statuso pripažinimas yra pakankama sąlyga norint įgyvendinti teisę į nuosavybę.
Dėl teisės į veiksmingą teisinę gynybą Teisingumo Teismas priminė, kad šios teisės, įtvirtintos Chartijos 47 straipsnyje, esmę, be kita ko, sudaro tokios teisės turėtojo galimybė kreiptis į teismą, kompetentingą užtikrinti Sąjungos teisėje numatytų teisių laikymąsi ir nagrinėti visus klausimus, susijusius su jo nagrinėjamai bylai išspręsti svarbiomis faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis Žinoma, tokiu ribojimu, koks kyla iš nacionalinės teisės aktų, ginamos nedalyvaujančių bendraturčių teisės, leidžiant jiems gauti pakankamai informacijos, kad nuspręstų dalyvauti byloje, ar ne, ir tai padeda, be kita ko, užtikrinti šių bendraturčių teisės į nuosavybę paisymą ir jų atveju pasiekti trijų direktyvų tikslą. Vis dėlto atrodo, jog šie teisės aktai lemia tai, kad, nepaisant ieškovų dėtų pastangų ir stropumo siekiant įtraukti į bylą visus autorių teisių bendraturčius, jų reikalavimai negalės būti išnagrinėti teisme. Tokiu atveju pareiga įtraukti į bylą visus bendraturčius, kad ieškinys būtų pripažintas priimtinu, atrodo, užkerta kelią šiems ieškovams įgyvendinti jų pačių teises. Bendraturčių teisei apginti jų autorių teises negali būti taikomi neįvykdomi arba labai sunkiai įvykdomi procesiniai reikalavimai, nes tai praktiškai reikštų tos teisės panaikinimą ir dėl to būtų pažeista Chartijos 47 straipsnyje įtvirtinta pagrindinė teisė.
Taigi dėl ieškovams nustatytų procesinių reikalavimų aiškinimo ir taikymo atitinkama procedūra gali tapti pernelyg komplikuota ir brangi, taip pat gali būti pažeistas veiksmingumo principas ir Chartijos 47 straipsnis, tačiau tai dar turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Jeigu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatuotų, kad jo nacionalinės teisės negalima aiškinti taip, kad ji atitiktų Sąjungos teisę, jis privalėtų pagal savo jurisdikciją užtikrinti proceso dalyviams teisinę apsaugą, jiems suteiktą pagal šį 47 straipsnį, ir garantuoti visišką šio straipsnio veiksmingumą, prireikus netaikydamas atitinkamų nacionalinės teisės nuostatų.
Taigi Teisingumo Teismas nusprendė, kad Direktyvos 2001/29 8 straipsniu, Direktyvos 2004/48 3 straipsniu ir Direktyvos 2006/116 1 straipsniu nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias ieškinio dėl autorių teisių į kolektyvinį kūrinį pažeidimo priimtinumas priklauso nuo visų šių teisių bendraturčių įtraukimo į bylą, su sąlyga kad dėl šių nuostatų aiškinimo ir taikymo numatyta procedūra netampa pernelyg komplikuota ir brangi, nes dėl jos vienam ar keliems šių bendraturčių neturi tapti neįmanoma ar pernelyg sudėtinga pareikšti šį ieškinį. Nacionalinis teismas bet kuriuo atveju turi užtikrinti Chartijos 47 straipsnyje įtvirtintos teisės į veiksmingą teisminę apsaugą paisymą.
1      2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230).
2      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, 2004, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32).
3      2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/116/EB dėl autorių ir tam tikrų gretutinių teisių apsaugos terminų (OL L 372, 2006, p. 12).