61973J0128
I sag nr. 128/73
angående en anmodning, som i henhold til EØF-traktatens artikel 177 er indgivet til Domstolen af Finanzgericht Baden-Württemberg for i den sag, som verserer for den nævnte ret mellem
PAST & CO. KG
og
HAUPTZOLLAMT FREIBURG,
at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af underpositionerne I og II i toldposition 41.03 B i den fælles toldtarif,
afsiger
DOMSTOLEN
sammensat af: R. Lecourt, præsident, A. M. Donner og M. Sørensen, afdelingsformænd, R. Monaco, J. Mertens de Wilmars, P. Pescatore og A. J. Mackenzie Stuart (refererende), dommere,
generaladvokat: A. Trabucchi
justitssekretær: A. Van Houtte
følgende
DOM
Faktiske og retlige omstændigheder
Over sagens faktiske omstændigheder, anmodningens genstand og de afgivne indlæg har den refererende dommer udarbejdet følgende rapport:
I — Sagsfremstilling og retsforhandlingernes forløb
1.
Hovedsagens genstand er tariferingen af fåre- og lammeskind indført til forbundsrepublikken Tyskland fra Spanien den 20. august 1971. Det drejer sig om chromgarvet skind, hvor der er tilsat en vis mængde fedt.
2.
Fåre- og lammeskind henhører under position 41.03 i den fælles toldtarif, som er underopdelt således:
41.03
A.
Af skind af indiske bastardfår (»métis«), vegetabilsk garvet, også videre behandlet, men ikke umiddelbart anvendeligt til fremstilling af lædervarer.
B.
I andre tilfælde:
I.
kun garvet
II.
andre varer.
De forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturens position 41.02 (bemærkningerne til position 41.03 henviser til den forudgående rubrik) giver følgende nærmere oplysninger:
»Tilberedningen forhindrer forrådnelse, øger holdbarheden og gør huderne og skindene uigennemtrængelige for vand. Før den egentlige garvning underkastes huder og skind en række forbehandlinger, hvorunder de dyppes i alkaliske opløsninger (for at blødgøres og renses for salt), afhåres og befries for kødrester, renses for kalk og andre stoffer, der har været brugt til afhåringen, og endelig skylles.
Den egentlige garvning foregår herefter som vegetabilsk garvning, hvor badet (bryen) indeholder plantedele som træ, bark, blade el. lign. eller ekstrakter af disse plantedele, som mineralsk garvning, hvor badet indeholder mineralsalte såsom chrom, jern eller alun, eller som kemisk garvning, hvor badet indeholder formaldehyd eller visse syntetiske kemikalier. Ofte anvendes kombinationer af disse behandlinger. Garvning af svært læder med en blanding af alun og salt kaldes »ungarsk garvning«, mens garvning med en blanding af salte, aluner, æggeblomme og mel kaldes hvidgarvning. Hvidgarvede huder og skind anvendes hovedsagelig til fremstilling af handsker og finere fodtøj.
Positionen omfatter ikke skind, der er oliegarvede (semsgarvede), eller skind som er pergamentbehandlede (henholdsvis pos. 41.06 og 41.07).
For at smidiggøre læderet, forbedre dets modstandsdygtighed mod vand og i øvrigt gøre det brugsfærdigt, kræves ud over garvning en række særlige behandlinger, heriblandt udjævning af overfladen, blødgøring, strækning, hamring, valsning, fedt- eller oliebehandling etc.«
3.
I de forklarende bemærkninger til den fælles toldtarif anføres nærmere om underposition 41.03 B I:
»Læder og huder, som kun er garvet, kan især kendes på deres kødside, hvor man, navnlig i kanterne, kan påvise et større eller mindre antal oprindelige subkutane fibre. Derfor har kødsiden ofte en fibrøs og ru overflade. Der erinderes om, at det delvist garvede og skind (forgarvede) ligestilles med læder og skind, der kun er garvet.
De behandlinger, der skal afslutte den egentlige garvning, og hvorunder læderet og skindene bliver befriet for de ved garvningen anvendte produkter og det vand, som endnu findes i dem (f.eks. vask, vridning, presning, tørring og strækning) ændrer ikke tariferingen af dette læder og disse skind. Dette gælder ligeledes den simple falsning af læder og skind, der kun er garvet« (
1
)
Og vedrørende underposition 41.03 B II:
»I denne underposition er optaget læder og garvede skind, som har undergået andre behandlinger. For så vidt angår arten af disse behandlinger, kan der henvises til de forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturen, kap. 41.02, stk. 5 og 6«. (
1
)
4.
Sagsøgeren har klareret disse varer som skind »kun garvet« (41.03 B I), mens toldstedet i Freiburg har henført dem under underposition 41.03 B II.
Ifølge sagsøgeren i hovedsagen (herefter kaldet sagsøgeren) er en tarifering under underposition B I i overensstemmelse med den fælles toldtarif og de forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturen. Chromgarvet skind kan i princippet kun være skind garvet ved brug af fedtstoffer. Fedtstofferne afgiver kun grundlag for »et andet tilfælde«, når de anvendes under forbehandlingerne efter garvningen. Ifølge sagsøgeren fremgår dette af de forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturen, navnlig ordene »ud over garvningen«.
Ifølge toldstedet er fedt- eller oliebehandling en behandling, som går ud over den rene garvning. Ordene »ud over garvningen« angiver ikke det modsatte.
Det er i øvrigt umuligt at afgøre, om de fremmede stoffer er blevet tilført skindet under eller efter garvningen.
5.
Nomenklaturudvalget for den fælles Toldtarif har under sit møde den 18.-22. september 1972 givet udtryk for følgende opfattelse:
»Udvalget er af den opfattelse, at læder, som er blevet tilsat fedtstoffer, uanset på hvilket trin af garvningen, ikke længere kan betragtes som »kun garvet« i underpositionerne 41.03 B I, 41.04 B I og 41.05 B I's forstand.
Udvalget pålægger gruppen vedrørende »forklarende bemærkninger til den fælles toldtarif« at forberede et forslag til en forklarende bemærkning til tydeliggørelse af denne stillingtagen.
Gruppen vedrørende »forklarende bemærkninger til den fælles toldtarif skal imidlertid tage hensyn til den tekniske udvikling inden for garvningsvæsker. Den tyske delegation påtager sig at udarbejde et udkast, som den vil fremsende til Kommissionens administration så hurtigt som muligt«.
6.
Finanzgericht Baden-Württemberg, der blev anmodet om at udtale sig om afvisningen af sagsøgerens klage over sagsøgtes afgørelse, har ved forelæggelseskendelse af 28. marts 1973 besluttet at udsætte sagen og anmode Domstolen om at træffe en præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
»Skal underpositionerne I og II i position 41.03 B i den fælles toldtarif fortolkes således, at chromgarvet skind ikke mere er »kun garvet« når der under garvningen er blevet tilsat fedtstof,
eller
er chromgarvet skind også »kun garvet«, når tilsætningen af fedtstof under garvningen eller før den første tørring kun har til hensigt at forbedre virkningen af garvningen og derudover hverken fjerner eller erstatter andre forbehandlinger?«
7.
Forelæggelseskendelsen blev registreret på Domstolens justitskontor den 20. april 1973.
8.
På grundlag af den refererende dommers rapport og efter at have hørt generaladvokaten har Domstolen besluttet, at der ikke skal foretages forudgående bevisførelse.
9.
Firma Past & Co. KG og Kommissionen for De europæiske Fællesskaber har afgivet skriftlige indlæg.
II — Indlæg afgivet i henhold til Statuttens artikel 20
Sagsøgeren i hovedsagen bemærker, at en specialist, når det drejer sig om chromgarvet skind, ved betegnelsen »kun garvet« udelukkende forstår skind, som er blevet olie- eller fedtbehandlet under garvningen.
De forklarende bemærkninger til nomenklaturen bekræfter efter hans mening dette tekniske princip. De er meget klare, for så vidt angår olie- eller fedtbehandling af læder. Hvis disse bemærkninger skulle afspejle en hensigt til at præcisere, at en olie- eller fedtbehandling under garvningen allerede var en forbehandling, kunne man ler have opnåer dette ved at tilføje ordet »under« således at det femte afsnit i de nævnte bemærkninger begyndre således: »Under og ud over garvningen«.
Kommissionens nomenklaturudvalg har (i den allerede nævnte udtalelse) i det mindste erkendr, at den nuværende affattelse af de forklarende bemærkninger er tvetydig.
Da sagsøgeren er af den anskuelse, at de nævnte bemærkninger er klare, mener han imidlertid, at udvalgets udtalelse udgør en ændring af de forklarende bemærkninger.
Som svar på toldstedets frygt for ikke mere at kunne skelne mellem læder, som er olie- og fedtbehandlet under garvningen, og læder behandlet efter garvningen, anfører sagsøgeren, at chromgarvet læder skal henføres under positioner »kun garvet«, i det omfang dette læder ikke virker fedtet ved berøring, hvilket vil være enkelt at konstatere.
Kommissionen bemærker, at det fremgår klarr af ordene »nur gegerbt«, kun garvet, at læder »nur gegerbt« betegner et produkt, som har undergået alle de i garvningen integrerede behandlinger, uanset hvor forædlende denne proces er, på betingelse af, at der i dette sidste tilfælde ikke er blevet foretaget behandlinger, der går ud over garvningen. Læderet må kun være garvet og intet herudover. Denne fortolkning bekræftes af den nederlandske, engelske og danske tekst, mens den franske og italienske tekst (»simplement tannés«, »semplicemente conciati«) er tvetydig. Den kan fortolkes som læder garvet uden indviklede behandlinger efter en mere eller mindre elementær proces. Den skulle dog klart kunne forstås derved, at der til ordet »seulement« føjes den nuance, som ordet »simplement« også har på fransk.
Afgrænsningen mellem skind og læder af fåre- og lammeskind som er »kun garvet«, og »andre varer« svarer — i forbindelse med den forskellige tarifering af produkterne under hensyn til, om de henhører under underposition 41.03 B I eller underposition 41.03 B II — til det mål, som fællesskabslovgiveren forfølger: hvis importørerne i visse rredjelande af klare økonomiske grunde garver og bearbejder læderet, bør de erlægge de i underposition 41.03 B II fastlagte højere toldafgifter.
De forklarende bemærkninger til toldposition nr. 41.03 i den fælles toldarif, som er udarbejdet af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, og som delvis henviser til de forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturen, giver kun almindelige oplysninger om garvningen og grænserne herfor. De lader en vis usikkerhed blive tilbage; f.eks. hvorvidt tilsætningen af fedt under garvningen går ud over den egentlige garvning.
Kommissionen mener, at afgrænsningen mellem fåre- og lammeskind, »kun garvet«, og de skind, som har undergået en behandling ud over garvning, bør ske, før der overhovedet tages hensyn til produktets objektive særkendetegn og egenskaber.
Det grundlæggende kriterium for en afgræsning mellem de pågældende to underpositioner hviler, i mangel af yderligere oplysning i selve tariffen, på undersøgelsen af garvningens objektive særkendetegn og egenskaber.
De forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturen fremhæver udtrykkeligt, at de særlige behandlinger efter garvningen har til virkning at gøre læderet brugsfærdigt. De garvede fåre- og lammeskind kan således ikke, når de »kun er garvet«, anvendes til fremstilling af en lædervare.
Kommissionen kommer til det resultat, at læder, der er undergået behandlinger, som er integrerende led i garvningen, dvs. behandlinger, som tjener til at bevare læderet, og hvis virkning er, at det garvede læder ikke direkte kan anvendes til fremstilling af en lædervare, falder ind under underposition 41.03 B I. Til gengæld henhører læder, der har undergået behandlinger, som går ud over garvningens funktion og virkninger, allerede under underposition 41.03 B II.
Imidlertid foreligger der risiko for uklarhed med hensyn til grænseområdet mellem behandlingerne under garvningen og ud over garvningen. Undersøgelsen af den foreliggende sags akter kan gøre det muligt bedre at forstå det almindelige afgrænsningsproblem mellem de pågældende to underpositioner.
Den foreliggende sag drejer sig om indførsel af chromgarvet læder af fåre- og lammeskind, tilsat fedt og tørret.
Tilsætningen af disse fedtstoffer indgår netop normalt i olie- og fedtbehandlingen af læderet, som sker ud over garvningen, for så vidt den går videre end til bevaringen af læderet, idet den tilfører det garvede læder egenskaber som smidighed, mekanisk modstandskraft, større eller mindre evne til at undgå forandringer svarende til den ønskede anvendelse. Spørgsmålet er netop, om denne tilsætning indgår i selve garvingsprocessen. Dette problem bliver mere påtrængende i tilfælde, hvor det chromgarvede og fedtede læder bliver importeret »tørt«, som det stadig hyppigere er forekommet inden for de sidste 10 år af økonomiske, især transportøkonomiske, grunde.
Det fremgår af de forklarende bemærkninger til den fælles toldtarif, at tørring indgår i de endelige behandlinger ved garvning af læderet, hvilke ikke bevirker, at tariferingen af dette læder ændres: dette betyder, at det tørrede læder normalt stadig tariferes i underposition 41.03 B I.
Imidlertid risikerer chromgarvet læder under hensyn til chromsaltets vandskyende egenskaber, at dets fibre bliver ødelagt eller alvorligt beskadiget, dersom det bliver tørret, uden at der forinden til garvningsmidlet er blevet tilsat visse substanser betegnet som fedtholdige væsker.
Set i lyset af disse almene kriterier skal garvet læder af får eller lam, som man har tilsat fedt under garvningen, fortsat tariferes under underposition 41.03 B I på betingelse af, at denne tilsætning er nødvendig og uundværlig for garvnings-processen, dvs. for bevaringen af læderet, uden at den gør læderet direkte anvendeligt.
Kommissionen mener, at det tidspunkt, hvor læderet tilsættes fedtstoffet, ikke udgør et afgørende kriterium for tariferingen: det afgørende kriterium er, om denne tilsætning er en del af garvingsprocessen eller ej.
Hvis man undtagelsesfrit udelukker garvet læder af får og lam fra underposition 41.03 B I på grund af tilsætning af fedt, vil det være ensbetydende med at foregribe løsningen på et teknisk problem, som kun kan løses fra sag til sag.
Det fremgår af den opfattelse, som er tilkendegivet af Nomenklaturudvalget i september 1972, at det naturligvis er som følge af fedtstoffernes rolle under garvningsbehandlingen, at de således behandlede fåre- og lammehuder ikke på forhånd udelukkes fra underposition 41.01 B I.
Kommissionen mener, at svaret på det stillede spørgsmål kan udledes af følgende forhold: ordene »kun garvet« i toldposition 41.01 B I skal fortolkes således, at de betegner produkter, som kun har undergået behandlinger, som er integrerende led af garvningsprocessen, hvilken tjener til at bevare læderet, uden at det bliver direkre anvendeligt i den foreliggende tilstand. Følgelig ændrer behandlinger, såsom tilsætning af fedtstoffer, ikke toldtariferingen af huder af får eller lam, »kun garvet«, for så vidt de er uundværlige ved garvningen.
I tilslutning til den således gengivne retsmøderapport gik Domstolen over til den mundtlige forhandling den 28. oktober 1973.
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber har afgivet mundtlige indlæg i retsmødet den 23. oktober 1973. Den blev repræsenteret af sin juridiske rådgiver, Oldekop.
Generaladvokaten har fremsat sit forslag til afgørelse i retsmødet den 8. november 1973.
Præmisser
1
Finanzgericht Baden-Württemberg har ved kendelse af 28. marts 1973, indgået til Domstolens justitskontor den 20. april 1973, anmodet Domstolen om at træffe en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af underpositionerne 41.03 B I»fåre- og lammeskind, kun garvet« og 41.03 B II»andre varer« i den fælles toldtarif.
2
Sagen angår særlig spørgsmålet, om »chromgarvet skind ikke længerne er kun garvet, når det under garvningen er blevet tilsat fedtstof«.
3
De afgørende kriterier for toldtarifering af varerne må generelt søges i produkternes objektive særkendetegn og egenskaber;
ifølge de forklarende bemærkninger til Bruxelles-nomenklaturen angående position 41.02, som ligeledes kan anvendes på position 41.03, tjener garvningen til at forhindre forrådnelse, øge holdbarheden og gøre huderne og skindende uigennemtrængelige for vand.
4
Disse bemærkninger præciserer, at de skind, der har undergået andre behandlinger, som går ud over garvning, og som tilsigter at gøre de allerede garvede skind direkte anvendelige, navnlig ved at blødgøre dem, falder ind under underposition 41.03 B II;
ifølge de forklarende bemærkninger til den fælles toldtarif ændrer de behandlinger, der skal fuldende garvningen, f.eks. tørring af skindene, ikke deres tarifering som »kun garvet« skind.
7
Selv om tilsætningen af fedt ifølge disse bemærkninger normalt falder uden for de behandlinger, som følger efter garvningen, kan det dog tænkes, at tilsætningen af fedtstof til garvevæskerne af tekniske grunde, navnlig for at undgå beskadigelse af fibrene i et tørret skind, viser sig nødvendig, for at man kan gå over til den næste behandlingsfase i det importerende land;
denne fortolkning afkræftes ikke af den opfattelse, som Nomenklaturudvalget gav udtryk for under sit 67. møde i september 1972, og hvorefter det — samtidig med, at det fastholdes, at tilsætningen af fedt normalt går ud over garvningens funktion — udtales, at den gruppe, som har fået pålagt at konkretisere denne stillingtagen i en forklarende bemærkning, skal tage hensyn til den tekniske udvikling inden for garvevæsker;
6
Hvis den omstændighed, at der er blevet tilsat fedt til et skind, normalt medfører, at dette skal henføres under underposition 41.03 B II, tilkommer det derfor den kompetente nationale myndighed at afgøre, hvorvidt den omhandlede tilsætning er en væsentlig behandling under garvningsprocessen på grund af, at den tjener til at bevare læderet uden at gøre det direkte anvendeligt.
Vedrørende sagsomkostningerne
5
De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, som har fremsat indlæg for Domstolen, kan ikke godtgøres, og da retsforhandlingerne i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, som verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne.
På grundlag af disse præmisser,
under henvisning til procesdokumenterne,
efter at have hørt den refererende dommers rapport,
efter at have hørt de af sagsøgeren i hovedsagen og Kommissionen for De europæiske Fællesskaber afgivne mundtlige indlæg,
efter at have hørt generaladvokatens forslag til afgørelse,
under henvisning til Traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig dennes artikel 177,
under henvisning til forordning (EØF) nr. 950/68 om den fælles toldtarif,
under henvisning til protokollen vedrørende Statutten for Det europæiske økonomiske Fællesskabs Domstol, særlig dennes artikel 20, under henvisning til procesreglementet for De europæiske Fællesskabers Domstol,
kender
DOMSTOLEN
vedrørende det spørgsmål, som den har fået forelagt ifølge kendelse af 28. marts 1973 fra Finanzgericht Baden-Württemberg, for ret:
Tilsætningen af fedtstof hindrer ikke tarifering af fåre- og lammeskind under i underposition 41.03 B I, for så vidt den udgør et integrerende led i garvningsprocessen derved, at den tjener til at bevare læderet uden at gøre det direkte anvendeligt.
Lecourt
Donner
Sørensen
Monaco
Mertens de Wilmars
Pescatore
Mackenzie Stuart
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 22. november 1973.
Justitssekretæren
A. Van Houtte
Præsidenten
R. Lecourt
(
1
) – Domstolens oversættelse.