62020CC0347
ĢENERĀLADVOKĀTES JULIANAS KOKOTES [JULIANE KOKOTT]
SECINĀJUMI,
sniegti 2021. gada 9. septembrī (
1
)
Lieta C‑347/20
SIA “Zinātnes parks”
pret
Finanšu ministriju
(Administratīvās rajona tiesas (Latvija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Regula (ES) Nr. 651/2014 – Jēdziens “grūtībās nonācis uzņēmums” – Jēdziens “parakstītais kapitāls” – Autonoma interpretācija – Direktīva 2013/34/ES – Attiecīgo valsts tiesību reģistrācijas jomā nozīmes neesamība – Prasības attiecībā uz pierādījumiem, ka pieteikuma iesniedzējs vairs nav grūtībās nonācis uzņēmums – Pārredzama un nediskriminējoša atlases lēmuma pieņemšana vairāku pieteikuma iesniedzēju gadījumā – Iespēja noraidīt novēloti iesniegtus pieteikuma dokumentus
I. Ievads
1.
Uzņēmums, kura juridiskā forma ir kapitālsabiedrība, Latvijā bija pieteicies atbalstam no Eiropas Savienības fonda līdzekļiem un iesniedzis attiecīgu atbalsta pieteikumu. Tomēr, ņemot vērā, ka vairāk nekā puse no tā parakstītā pamatkapitāla bija zudusi uzkrāto zaudējumu dēļ, tas kā “grūtībās nonācis uzņēmums” būtu izslēdzams no atbalsta saņemšanas. Tādēļ vēl pirms pieteikuma iesniegšanas dalībnieki pieņēma lēmumu par atbilstošu kapitāla palielināšanu. Pēc šīs kapitāla palielināšanas īstenošanas uzņēmums vairs nebūtu uzskatāms par grūtībās nonākušu uzņēmumu. Saskaņā ar valsts tiesību aktiem kapitāla palielināšanai ir jābūt reģistrētai komercreģistrā, lai tā būtu spēkā esoša. Taču šī reģistrācija tika veikta tikai pēc pieteikumu iesniegšanas termiņa beigām, tomēr pirms noraidošā lēmuma pieņemšanas.
2.
Lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu tagad ir izvirzīti jautājumi par to, vai, izvērtējot grūtībās nonākuša uzņēmuma Regulas (ES) Nr. 651/2014 (
2
) 2. panta 18. punkta izpratnē izslēgšanas pamatu, noteicoša nozīme ir valsts tiesību aktiem reģistrācijas jomā, un no kura brīža šeit aplūkotajā situācijā zūd grūtībās nonākuša uzņēmuma izslēgšanas pamats. Šajā ziņā rodas arī jautājums par kapitāla palielināšanas, par ko ir pieņemts lēmums, bet kas atlases procedūras laikā vēl nav reģistrēta, pierādīšanu. Proti, atbilstoši valsts tiesību aktiem Latvijā netiek pieļauts, ka pēc atbalsta pieprasīšanas vēl varētu tikt veikts precizējums, a posteriori iesniedzot papildu dokumentus.
II. Atbilstošās tiesību normas
A.
Savienības tiesības
1. Regula (ES) Nr. 1301/2013
3.
Atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1301/2013 (turpmāk tekstā – “ERAF regula”) (
3
) 3. panta 3. punkta d) apakšpunktam noteiktas personas ir izslēgtas no atbalsta saņemšanas:
“3.   ERAF neatbalsta:
[..]
d)
Savienības valsts atbalsta noteikumos definētos grūtībās nonākušus uzņēmumus.”
2. Regula (ES) Nr. 651/2014
4.
Regulas (ES) Nr. 651/2014 (turpmāk tekstā – “Grupu atbrīvojuma regula”) 14. apsvērumā ir noteikts:
“(14)
Izņemot atbalsta shēmas atsevišķu dabas katastrofu radīto zaudējumu atlīdzināšanai, atbalsts, ko piešķir grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, būtu jāizslēdz no šīs regulas darbības jomas, jo šāds atbalsts būtu jānovērtē saskaņā ar 2004. gada 1. oktobra Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai [..], kuru darbību pagarināja ar Komisijas paziņojumu par darbības termiņa pagarināšanu 2004. gada 1. oktobra Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai [..], vai tās aizstājošām pamatnostādnēm, lai izvairītos no minēto pamatnostādņu apiešanas. Juridiskās noteiktības labad ir lietderīgi noteikt skaidrus kritērijus, kas neprasa novērtēt visas uzņēmuma stāvokļa īpatnības, lai noteiktu, vai uzņēmums šīs regulas nozīmē ir uzskatāms par grūtībās nonākušu uzņēmumu.”
5.
Šīs regulas 2. pantā “Definīcijas” ir paredzēts:
“Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: [..]
18)
“grūtībās nonācis uzņēmums” ir uzņēmums, attiecībā uz kuru pastāv vismaz viena no šādām situācijām:
a)
attiecībā uz kapitālsabiedrību [..] – uzkrāto zaudējumu dēļ ir zudusi vairāk nekā puse no tās parakstītā kapitāla. Tā tas ir gadījumā, ja, uzkrātos zaudējumus atskaitot no rezervēm (un visām pārējām pozīcijām, kuras vispārpieņemts uzskatīt par daļu no sabiedrības pašu kapitāla), rodas negatīvs rezultāts, kas pārsniedz pusi no parakstītā kapitāla. Šā noteikuma vajadzībām ar “kapitālsabiedrību” saprot jo īpaši tos sabiedrību veidus, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/34/ES [..] I pielikumā, un “kapitāls” attiecīgā gadījumā ietver kapitāldaļu uzcenojumu;
[..]
c)
uzņēmumam tiek piemērota kolektīva maksātnespējas procedūra, vai tas atbilst savas valsts tiesību aktos noteiktiem kritērijiem, lai tam pēc kreditoru pieprasījuma piemērotu kolektīvu maksātnespējas procedūru;
[..].”
3. Regula (ES) Nr. 1303/2013
6.
Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (
4
) 125. panta 1. un 3. punktā vadošās iestādes funkcijas ir reglamentētas šādi:
“1.   Vadošā iestāde ir atbildīga par darbības programmas pārvaldību saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.
[..]
3.   Attiecībā uz darbību atlasi vadošā iestāde:
a)
izstrādā un pēc apstiprināšanas piemēro atbilstošas atlases procedūras un kritērijus:
i)
kuri nodrošina, ka ar darbībām tiek sniegts ieguldījums konkrēto mērķu un attiecīgo prioritāšu rezultātu sasniegšanā;
ii)
kuri ir nediskriminējoši un pārredzami;
[..].”
4. Direktīva (ES) 2017/1132
7.
Direktīvas (ES) 2017/1132 (
5
) attiecībā uz sabiedrību tiesību dažiem aspektiem 68. pantā “Kopsapulces lēmums par kapitāla palielināšanu” ir noteikts:
“1.   Par jebkuru kapitāla palielināšanu lemj kopsapulce. Gan minēto lēmumu, gan parakstītā kapitāla pieaugumu publicē dalībvalstu tiesību aktos noteiktajā kārtībā saskaņā ar 16. pantu.
[..]”
8.
Šīs pašas direktīvas 14. pantā “Dokumenti un ziņas, kas sabiedrībām ir jānodod atklātībā” ir paredzēts:
“Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka sabiedrības obligāti nodod atklātībā vismaz šādus dokumentus un ziņas:
[..]
e)
vismaz reizi gadā – parakstītā kapitāla apjoms, ja inkorporēšanas dokumentā vai statūtos ir minēts reģistrētais kapitāls, ja vien kapitāla pieaugums nerada vajadzību izdarīt grozījumus statūtos;
[..].”
9.
Direktīvas 16. panta “Informācijas atklāšana reģistrā” 6. un 7. punktā ir noteikts:
“6.   Sabiedrība var izmantot dokumentus un ziņas pret trešām personām tikai pēc tam, kad tās nodotas atklātībā saskaņā ar 5. punktu, ja vien sabiedrība nepierāda, ka trešās personas par tām ir zinājušas.
[..]
7.   [..]
Trešās personas turklāt vienmēr var izmantot visus dokumentus un ziņas, attiecībā uz kurām nodošana atklātībā vēl nav formāli pabeigta, izņemot gadījumus, kad dokumenti un ziņas nav spēkā, ja tās nav nodotas atklātībai.”
5. Direktīva 2013/34/ES
10.
Direktīva 2013/34/ES (
6
) attiecas uz noteikumu par gada finanšu pārskatiem saskaņošanu (turpmāk tekstā – “Direktīva 2013/34”).
11.
Šīs direktīvas devītajā apsvērumā ir precizēts gada finanšu pārskatu mērķis:
“Gada finanšu pārskati būtu jāsagatavo piesardzīgi un tiem būtu jāsniedz patiess un skaidrs priekšstats par uzņēmuma aktīviem, saistībām, finansiālo stāvokli un peļņu vai zaudējumiem. [..]”
12.
Direktīvas 2013/34 4. panta 1. punktā ir precizēts gada finanšu pārskata saturs:
“1.   Gada finanšu pārskati veido vienotu kopumu, un visu uzņēmumu gada finanšu pārskatos ietilpst vismaz bilance, peļņas un zaudējumu pārskats un finanšu pārskatu piezīmes.”
13.
Direktīvas 2013/34 III pielikums attiecas uz horizontālo bilances shēmu, un tā sadaļas “Kapitāls, rezerves un saistības” pirmajā apakšpozīcijā A. “Kapitāls un rezerves” attiecībā uz parakstīto kapitālu ir norādīts:
“I. Parakstītais kapitāls
(Ja vien valsts tiesību akti neparedz, ka pieprasītais kapitāls ir jāuzrāda šajā postenī; tādā gadījumā parakstītā un apmaksātā kapitāla summas norāda atsevišķi.)”
B.
Latvijas tiesības
14.
Eiropas Savienības fondu ieviešanu Latvijā regulē Eiropas Savienības struktūrfondu un Kohēzijas fonda 2014.–2020. gada plānošanas perioda vadības likums (turpmāk tekstā – “Fondu vadības likums”) (
7
).
15.
Šā likuma 21. panta “Projektu iesniegumu atlase” otrajā un piektajā daļā ir noteikts:
“(2)   Sadarbības iestāde veic projektu iesniegumu atlasi saskaņā ar projektu iesniegumu atlases metodiku un projektu iesniegumu atlases nolikumu. Projektu iesniegumu atlases nolikumu izstrādā un pēc saskaņošanas ar atbildīgo iestādi un vadošo iestādi apstiprina sadarbības iestāde.
[..]
(5)   Projekta iesniedzējs sagatavo un iesniedz projekta iesniegumu saskaņā ar projektu iesniegumu atlases nolikuma prasībām.”
16.
Šā likuma 25. panta “Projekta iesnieguma apstiprināšana, apstiprināšana ar nosacījumu vai noraidīšana atklātā projektu iesniegumu atlasē” trešajā un ceturtajā daļā ir paredzēts:
“(3)   Lēmumu par projekta iesnieguma noraidīšanu pieņem, ja ir iestājies vismaz viens no šiem nosacījumiem: [..]
2)
projekta iesniegums neatbilst projektu iesniegumu vērtēšanas kritērijiem un nepilnības novēršana saskaņā ar šā panta ceturto daļu ietekmētu projekta iesniegumu pēc būtības; [..].
(4)   Lēmumu par projekta iesnieguma apstiprināšanu ar nosacījumu pieņem, ja projekta iesniedzējam jāveic sadarbības iestādes noteiktās darbības, lai projekta iesniegums pilnībā atbilstu projektu iesniegumu vērtēšanas kritērijiem un projektu varētu atbilstoši īstenot. Nosacījumus lēmumā ietver un to izpildi kontrolē, ievērojot projektu iesniegumu atlases nolikumu. Ja kāds no lēmumā noteiktajiem nosacījumiem netiek izpildīts vai netiek izpildīts lēmumā noteiktajā termiņā, projekta iesniegums uzskatāms par noraidītu.”
17.
Šā likuma 30. pantā “Projekta iesnieguma precizēšana” ir noteikts:
“Projekta iesniegums pēc tā iesniegšanas līdz lēmuma pieņemšanai par tā apstiprināšanu, apstiprināšanu ar nosacījumu vai noraidīšanu nav precizējams.”
18.
Šeit aplūkoto atbalsta pasākumu regulē Ministru kabineta 2018. gada 25. septembra noteikumi Nr. 612 “Darbības programmas “Izaugsme un nodarbinātība” 3.1.1. specifiskā atbalsta mērķa “Sekmēt MVK izveidi un attīstību, īpaši apstrādes rūpniecībā un RIS3 prioritārajās nozarēs” 3.1.1.5. pasākuma “Atbalsts ieguldījumiem ražošanas telpu un infrastruktūras izveidei vai rekonstrukcijai” otrās projektu iesniegumu atlases kārtas īstenošanas noteikumi.
19.
Šo noteikumu 15. punkts ir formulēts šādi:
“Uz finansējumu nevar pretendēt, ja:
[..]
15.3.
projekta iesniedzējs atbilst grūtībās nonākuša komersanta statusam saskaņā ar Komisijas regulas Nr. 651/2014 2. panta 18. punktu; [..].”
20.
Projekta iesniegumu atlases praktiskos aspektus regulē aģentūras izstrādāts projekta iesniegumu atlases nolikums un tā pielikumi (
8
).
21.
Projekta iesniegumu atlases nolikuma 5. pielikuma “Projekta iesniegumu vērtēšanas kritēriju piemērošanas metodika” II sadaļas 6. punktā ir aprakstīts, kā tiek veikts izvērtējums, vai projekta iesniedzējs nav grūtībās nonācis uzņēmums (saimnieciskās darbības veicējs):
“Vērtējums “Jā” tiek piešķirts, ja projekta iesniedzējs nav grūtībās nonācis saimnieciskās darbības veicējs. Grūtībās nonākuša uzņēmuma noteikšanā uz lēmuma par atbalsta piešķiršanas brīdi jābalstās uz objektīvu pamatojumu saskaņā ar pārbaudāmiem un ticamiem datiem par projekta iesniedzēju un tā saistītajiem uzņēmumiem:
a)
informāciju pārbauda pēdējā publiski pieejamajā noslēgtajā gada pārskatā;
b)
ja tiek iesniegts operatīvais starpperiodu pārskats, kuru apstiprinājis zvērināts revidents, tad grūtībās nonākuša uzņēmuma noteikšanā tiek izmantoti apstiprinātā operatīvā pārskata dati;
c)
ja projekta iesniedzējs norāda uz publiski pieejamu (t.sk. pārbaudāmu) informāciju par pamatkapitāla palielināšanu pēc pēdējā noslēgtā gada pārskata, tad šāda informācija, kura iesniegta kopā ar zvērināta revidenta apstiprinātu operatīvo starpperiodu pārskatu, tiek ņemta vērā; [..].
Vērtējums ir “Jā, ar nosacījumu”, ja sniegtā informācija ir nepilnīga vai nav aprakstīta. Projekta iesniedzējs tiek aicināts precizēt sniegto informāciju. Precizējumi var attiekties tikai uz tehniskiem, aritmētiskiem un redakcionāliem precizējumiem. [..]
Vērtējums ir “Nē”, ja projekta iesniedzējs atbilst kaut vienai grūtībās nonākuša saimnieciskās darbības veicēja pazīmei vai neizpilda lēmumā par projekta iesnieguma apstiprināšanu ar nosacījumiem ietvertos nosacījumus, vai pēc nosacījumu izpildes joprojām neatbilst izvirzītajām prasībām, vai arī nosacījumus neizpilda lēmumā par projekta iesnieguma apstiprināšanu ar nosacījumiem noteiktajā termiņā.”
22.
Komercsabiedrību darbību Latvijā regulē Komerclikums. Šā likuma 12. pantā “Komercreģistra publicitāte” ir noteikts:
“(1)   Ieraksti komercreģistrā ir spēkā attiecībā uz trešajām personām ar to izsludināšanas dienu. [..]
(2)   Ja komercreģistrā ierakstāmās ziņas nav ierakstītas vai arī ir ierakstītas, bet nav izsludinātas, persona, kuras interesēs šīs ziņas bija jāieraksta, nevar tās izmantot pret trešo personu, izņemot gadījumu, kad trešā persona zināja minētās ziņas. [..]”
23.
Komerclikuma 196. pants “Lēmums par pamatkapitāla izmaiņām” ir formulēts šādi:
“(1)   Pamatkapitālu drīkst palielināt vai samazināt, tikai pamatojoties uz dalībnieku sapulces lēmumu, kurā noteikti pamatkapitāla palielināšanas vai samazināšanas noteikumi. [..]
(3)   Ja tiek pieņemts lēmums par pamatkapitāla izmaiņām, vienlaikus izdarāmi attiecīgi grozījumi statūtos.”
24.
Komerclikuma 202. panta “Pieteikums komercreģistra iestādei par pamatkapitāla palielināšanu” trešajā daļā ir noteikts:
“Pamatkapitāls uzskatāms par palielinātu ar dienu, kad komercreģistrā ierakstīts jaunais pamatkapitāla lielums.”
III. Pamatlieta
25.
Centrālā finanšu un līgumu aģentūra (turpmāk tekstā – “aģentūra”) 2019. gada 15. janvārī izsludināja atklāta projektu iesniegumu atlases konkursa otro kārtu Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) līdzfinansējuma programmas “Izaugsme un nodarbinātība” atbalsta saņemšanai. Ņemot vērā izdarītās izmaiņas, kā galīgais projekta iesniegumu iesniegšanas termiņš tika noteikts 2019. gada 30. aprīlis.
26.
SIA “Zinātnes parks”, kas ir sabiedrība ar ierobežotu atbildību (turpmāk tekstā – “prasītāja”), 2019. gada 30. aprīlī aģentūrā iesniedza projekta iesniegumu. Tomēr, ņemot vērā, ka vairāk nekā puse no tās parakstītā kapitāla bija zudusi uzkrāto zaudējumu dēļ, tā kā “grūtībās nonācis uzņēmums” būtu izslēdzama no atbalsta saņemšanas. Tādēļ kopā ar šo projekta iesniegumu prasītāja iesniedza sabiedrības dalībnieku sapulces 2019. gada 29. aprīļa lēmumu, kurā nolemts izdarīt grozījumus tās statūtos. Lēmumā bija paredzēts palielināt sabiedrības pamatkapitālu, konkrētam sabiedrības dalībniekam noteiktā laikā veicot pamatkapitāla daļu apmaksu ar uzcenojumu.
27.
Projekta iesnieguma izvērtēšanas laikā prasītāja informēja aģentūru, ka 2019. gada 24. jūlijā pamatkapitāla palielināšana ir reģistrēta Komercreģistrā. Apstrīdēšanas procesa ietvaros tā papildus iesniedza zvērināta revidenta apstiprinātu operatīvo starpperiodu pārskatu.
28.
Ar Finanšu ministrijas 2019. gada 4. novembra lēmumu kā administratīvo procesu noslēdzošo lēmumu prasītājas projekta iesniegums tika noraidīts, jo tā projekta iesnieguma iesniegšanas dienā bija uzskatāma par “grūtībās nonākušu uzņēmumu” Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunkta izpratnē.
29.
Lēmumā bija norādīts, ka, neraugoties uz sabiedrības dalībnieku sapulces lēmumu, pamatkapitāls atbilstoši Komerclikuma 202. panta trešajai daļai ir uzskatāms par palielinātu tikai pēc jauno kapitāla daļu ierakstīšanas komercreģistrā, kas ir noticis jau pēc projekta iesnieguma iesniegšanas. Atklāta konkursa mērķis ir nodrošināt projekta iesniedzēju vienlīdzīgu sacensību, līdz ar to projekta iesniegums pēc tā iesniegšanas vairs nav precizējams. Turklāt atbilstoši projekta iesniegumu atlases nolikuma 7.17. apakšpunktam, lai apliecinātu finanšu situācijas uzlabošanos, kopā ar projekta iesniegumu ir nepieciešams iesniegt nevis jebkuru dokumentu, bet tieši zvērināta revidenta apstiprinātu operatīvo starpperiodu pārskatu, lai aģentūra varētu gūt ticamu priekšstatu par prasītājas finanšu situāciju.
30.
Prasītāja vērsās ar pieteikumu iesniedzējtiesā, norādot, ka projekta iesnieguma iesniegšanas dienā, ņemot vērā dalībnieku sapulces pieņemto lēmumu, kas kopā ar tās projekta iesniegumu tika iesniegts iestādei, tā nebija uzskatāma par grūtībās nonākušu uzņēmumu. Prasītājas ieskatā trūkstošā informācija pati par sevi neietekmē tās finanšu situāciju un attiecīgi var tikt iesniegta arī projekta iesnieguma izvērtēšanas laikā.
31.
Lietas izskatīšanas ietvaros starp administratīvā procesa dalībniekiem nepastāv domstarpības par to, ka gadījumā, ja ņemtu vērā prasītājas pēdējā finanšu pārskatā par 2018. gadu ietvertos finanšu rādītājus, prasītāja atbilstu grūtībās nonākuša uzņēmuma statusam Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Tāpat lietā nepastāv strīds, ka pēc pamatkapitāla palielināšanas un attiecīgu izmaiņu reģistrēšanas komercreģistrā – 2019. gada 24. jūlijā – prasītāja šo trūkumu novērsa.
IV. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu un tiesvedība Tiesā
32.
Administratīvā rajona tiesa (Latvija), kas izskata pārsūdzību, ar 2020. gada 15. jūlija lēmumu nolēma uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [Regulas Nr. 651/2014] 2. panta 18. punkta a) apakšpunktā ietvertais jēdziens “parakstītais kapitāls” kopsakarā ar citām Eiropas Savienības tiesību normām attiecībā uz sabiedrību darbību ir interpretējams tādējādi, ka parakstītā kapitāla noteikšanai par pamatu ir ņemamas vērā tikai tās ziņas, kas dalībvalstu tiesību aktos noteiktajā kārtībā ir nodotas atklātībai un attiecīgi no šā brīža ir uzskatāmas par spēkā esošām?
2)
Vai [Regulas Nr. 651/2014] 2. panta 18. punktā ietvertā jēdziena “grūtībās nonācis uzņēmums” izvērtēšanā ir piešķirama nozīme fonda projektu atlases procedūrā noteiktajām prasībām attiecībā uz to, kādi dokumenti ir iesniedzami savas finansiālās situācijas pierādīšanai?
3)
Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai [Regulas Nr. 1303/2013] 125. panta 3. punkta a) apakšpunkta ii) punktā ietvertajiem nediskriminācijas un pārredzamības principiem ir atbilstošs tāds nacionālais projektu atlases regulējums, kas paredz, ka projekta iesniegums pēc tā iesniegšanas nav precizējams?”
33.
Tiesvedībā Tiesā rakstveida apsvērumus ir iesniegušas Latvija, Īrija un Eiropas Komisija un tās visas, tāpat kā prasītāja, piedalījās arī 2021. gada 14. jūlija tiesas sēdē.
V. Tiesiskais vērtējums
A.
Par prejudiciālajiem jautājumiem
34.
Šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par prasītājas pieteikuma par atbalsta saņemšanu atbilstoši ERAF līdzfinansējuma programmai “Izaugsme un nodarbinātība” noraidījumu.
35.
Ar uzdotajiem trim jautājumiem iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, kā, ņemot vērā jēdzienu “parakstītais kapitāls”, ir jāsaprot Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunktā ietvertais jēdziens “grūtībās nonācis uzņēmums” (šajā ziņā skat. B sadaļu). Tā pamatā ir fakts, ka atbilstoši ERAF regulas 3. panta 3. punkta d) apakšpunktam šie uzņēmumi ir izslēgti no atbalsta saņemšanas. Ar otro jautājumu tā vēlas noskaidrot, kā pieteikuma iesniedzējs var pierādīt, ka tas nav grūtībās nonācis uzņēmums. It īpaši iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai valsts tiesībās paredzētā prasība par noteiktiem ziņojumiem atbilst Savienības tiesībām (šajā ziņā skat. C sadaļu). Trešais jautājums attiecas uz vadošās iestādes veikto turpmāko atlases procedūru. Šajā ziņā iesniedzējtiesa jautā, vai vēlāk veiktus precizējumus (ierakstu komercreģistrā un a posteriori iesniegtu zvērināta revidenta operatīvo starpperiodu pārskatu) iestāde pēc pieteikumu iesniegšanas termiņa beigām, bet pirms galīgā lēmuma pieņemšanas, var noraidīt kā tādus, kuriem nav nozīmes (šajā ziņā skat. D sadaļu).
36.
Lai arī visi trīs šie jautājumi ir savstarpēji saistīti, tie tomēr attiecas uz dažādiem atbalsta saņēmēja atlases procedūras aspektiem (jēdziena “grūtībās nonācis uzņēmums” interpretācija, ar šo jēdzienu saistītā pierādīšana, a posteriori iesniegtu pierādījumu, par to, ka uzņēmums nav grūtībās nonācis uzņēmums, izslēgšana) un tādēļ uz tiem tiks atbildēts atsevišķi.
B.
Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunkta interpretācija
37.
Galvenais iemesls atbalsta pieteikuma noraidīšanai ir tas, ka pieteikuma iesniegšanas brīdī aģentūra prasītāju bija kvalificējusi kā “grūtībās nonākušu uzņēmumu” Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, kā ir interpretējams šis jēdziens, it īpaši, ar atsauci uz “parakstīto kapitālu”. Vai parakstītais kapitāls ir tikai pamatkapitāls, kas ir reģistrēts saskaņā ar attiecīgajām valsts sabiedrību tiesībām un tiesībām reģistrācijas jomā? Vai arī tas ir autonomi interpretējams Savienības tiesību jēdziens, kas ir jāskata atsevišķi no konkrētās dalībvalsts attiecīgajām valsts īpatnībām?
38.
Šis jautājums ir nozīmīgs it īpaši tāpēc, ka dalībvalstis savās sabiedrību tiesībās izmanto dažādas pieejas. Tādējādi Latvijas tiesībās ir ietverta fikcija, saskaņā ar kuru sabiedrības dalībnieku izlemtā pamatkapitāla palielināšana ir uzskatāma par notikušu dienā, kad jaunais pamatkapitāla lielums ir reģistrēts komercreģistrā. No Īrijas apsvērumiem izriet, ka minētajā dalībvalstī šāds reģistrācijas akts izmaiņu veikšanai pamatkapitālā nav paredzēts. Savukārt Vācijā, lai izdarītu grozījumus SIA (GmbH) statūtos, ir nepieciešams notariāli apliecināts sabiedrības dalībnieku lēmums. Šajā ziņā šiem grozījumiem nav juridiska spēka, pirms tie nav reģistrēti sabiedrības juridiskās adreses vietas komercreģistrā.
39.
Šajā gadījumā runa ir par Latvijas sabiedrību, kura subsīdijas pieprasīšanas brīdī neatbilda Latvijas tiesību aktos reģistrācijas jomā noteiktajiem nosacījumiem. Īrijas sabiedrība saskaņā ar Īrijas tiesību aktiem, nesniedzot reģistrācijas pierādījumus, būtu atbildusi prasībām. Vācijas sabiedrībai būtu jāvar uzrādīt vismaz (Vācijas) komercreģistra ierakstu, taču principā tai būtu jāatbilst vēl stingrākām prasībām (notariāli apliecināts sabiedrības dalībnieku lēmums) nekā tās Latvijas konkurentam.
40.
Šie piemēri vien jau parāda, ka jautājums par Savienības regulā ietverto jēdzienu interpretāciju visai bieži ir cieši saistīts ar to, vai tie ir interpretējami autonomi, lai visas sabiedrības visās dalībvalstīs tos varētu izpildīt saskaņā ar vieniem un tiem pašiem kritērijiem, vai arī izšķiroša ir interpretācija, kurā tiek ņemtas vērā attiecīgās valsts tiesības (vai nu atbalsta sniedzējas valsts, vai arī pieteikuma iesniedzējas sabiedrības juridiskās adreses valsts tiesības).
1. Par Grupu atbrīvojuma regulas autonomu interpretāciju
41.
Atbilde uz šo jautājumu ir saistīta ar jēdziena “grūtībās nonācis uzņēmums” formulējumu, kā arī tā jēgu un mērķi.
42.
Sākumpunkts ir Tiesas pastāvīgā judikatūra, saskaņā ar kuru gan no Savienības tiesību vienveidīgas piemērošanas prasībām, gan no vienlīdzības principa izriet, ka tādas Savienības tiesību normas teksts, kurā nav nevienas tiešas norādes uz dalībvalstu tiesībām, lai noteiktu tās jēgu un tvērumu, parasti visā Eiropas Savienībā ir jāinterpretē autonomi un vienveidīgi, ņemot vērā šīs tiesību normas formulējumu un kontekstu, kā arī tiesiskā regulējuma, kurā tā ietilpst, mērķi (
9
).
43.
Citādi var būt tad, ja Savienības tiesībās ir ietverta atsauce uz attiecīgajām valsts tiesībām. Taču šajā gadījumā Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunkta formulējumā šādas atsauces nav un tajā nav ietverta neviena atsauce uz valsts sabiedrību tiesībām vai tiesībām reģistrācijas jomā. Gluži pretēji, šajā tiesību normā ir ietverta skaidra atsauce uz Savienības tiesībām, proti, uz Direktīvu 2013/34.
44.
Tādējādi no attiecīgā formulējuma izriet, ka izšķirošā nozīme nav pamatkapitālam, kas atbilstoši valsts sabiedrību tiesībām vai tiesībām reģistrācijas jomā (finansiālā atbalsta piešķiršanas valstī vai pieteikuma iesniedzējas sabiedrības juridiskās adreses valstī) kādā noteiktā brīdī tiek uzskatīts par juridiski spēkā esošu. Ģenerāladvokāts M. Kamposs Sančess‑Bordona ir norādījis pat uz to, ka juridiskais jēdziens “grūtībās nonācis uzņēmums” ir “autonoms un Savienības tiesībās balstīts” (
10
).
45.
Par labu autonomai interpretācijai liecina arī salīdzinājums ar Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta c) apakšpunkta formulējumu, kas skaidri ir saistīts ar to, vai uzņēmums atbilst savas valsts tiesību aktos noteiktajiem kritērijiem, lai tam pēc kreditoru pieprasījuma piemērotu kolektīvu maksātnespējas procedūru (
11
). Pretēji Īrijas uzskatam, ir jāpieņem, ka Savienības likumdevējs, c) apakšpunktā skaidri atsaucoties uz valsts tiesībām, vienlaikus atturoties to darīt a) apakšpunktā saistībā ar parakstītā kapitāla izvērtēšanu, to ir darījis apzināti.
46.
Par labu autonomai interpretācijai liecina arī tas, ka Grupu atbrīvojuma regulas 14. apsvērumā ir precizēts, ka regulā ir jānosaka skaidri kritēriji, kas neprasa novērtēt visas uzņēmuma stāvokļa īpatnības. Izvērtēt kapitāla palielināšanas spēkā esamību saskaņā ar attiecīgajām valsts tiesībām tiesību sistēmā, kas ir piemērojama atbilstoši sabiedrības statūtiem (t.i., ne obligāti tikai Latvijas tiesībām), vadošajai iestādei bez detalizētas analīzes būtu gandrīz neiespējami. Kā tiesas sēdē ir norādījušas gan Īrija, gan Latvija, šajā ziņā noteicošās ir nevis atbalsta sniedzēja (šajā gadījumā – Latvijas) tiesības, bet gan atbilstoši sabiedrības statūtiem piemērojamās tiesības.
47.
Tas, ka nav atsauces uz attiecīgajām valsts tiesībām, ir pārliecinošs arguments arī pēc būtības. Tas tādēļ, ka valstīs, kuras piemēro atklātības principu, izmantojot oficiālu reģistru, ierakstam ir cita funkcija, kas nav sniegt atbildi uz jautājumu, vai prasītāja ir “grūtībās nonācis uzņēmums” valsts atbalsta tiesību izpratnē. Parasti nepieciešamība veikt ierakstu publiskā reģistrā ir vērsta uz reģistrācijas kontroli un atklātību. Pēdējās minētās sekas ir tādas, ka trešām personām ir jāņem vērā grozītie ieraksti. Reģistrācijas kontrole ir vērsta uz to, lai nodrošinātu, ka tiek reģistrēti tikai atbilstoši sabiedrības dalībnieku lēmumi.
48.
Savukārt Savienības tiesībās paredzētā ar jēdzienu “grūtībās nonācis uzņēmums” saistītā pieeja, kuru tiesas sēdē atbalstīja Īrija, Latvija un arī Komisija un saskaņā ar kuru nosacījums (parakstītā kapitāla jēdziens) ir nosakāms, ņemot vērā dažādās valstu tiesību sistēmas, nepārliecina. Ja Savienības tiesībās noteiktas personas (šajā gadījumā grūtībās nonākuši uzņēmumi) apzināti ir izslēgtas no Savienības atbalsta saņemšanas, tad dalībvalstis savās valsts tiesībās, izmantojot parakstītā pamatkapitāla jēdzienu, nevar brīvi noteikt, kuras personas ir jāuzskata par grūtībās nonākušiem uzņēmumiem. Pretējā gadījumā tas ļautu padarīt neefektīvu Savienības tiesību mērķi (nepiešķirt atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem).
49.
Es nepiekrītu bažām, kuras tiesas sēdē it īpaši ir paudusi Īrija, saskaņā ar kurām jēdziena “grūtībās nonācis uzņēmums” autonoma interpretācija varētu izraisīt slēptu sabiedrības tiesību saskaņošanu. Šajā gadījumā jautājums nav par to, vai procedūrai, lai efektīvi palielinātu pamatkapitālu, visās dalībvalstīs ir jānotiek vienveidīgi. Šajā ziņā, kā vienprātīgi ir norādījušas visas iesaistītās personas, Savienības tiesībās patiešām nav paredzēts nekāds regulējums. Šajā gadījumā jautājums ir “tikai” par to, vai Savienības līdzekļu piešķiršanu (ERAF ietvaros sniegts atbalsts uzņēmumiem, kuri ir tiesīgi saņemt atbalstu) acīmredzami reglamentē Savienības tiesības vai valsts tiesības.
2. Jēdziena “grūtībās nonācis uzņēmums” jēga un mērķis
50.
Kā izriet no Grupu atbrīvojuma regulas 14. apsvēruma, atbalsts, ko piešķir grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, ir jānovērtē, ņemot vērā citas pamatnostādnes, nevis tās, kas attiecas uz uzņēmumiem, kuri nav grūtībās nonākuši uzņēmumi. Iemesls tam ir tas, ka atbalsta mērķis ir mudināt uzņēmumu veikt noteiktas darbības, proti, īstenot atbalstāmo projektu (
12
). Taču uzņēmumu ar sliktāku maksātspēju (t.i., grūtībās nonākušu uzņēmumu) gadījumā pastāv risks, ka atbalsts tiks izmantots vairāk paša uzņēmuma glābšanai nekā atbalstāmā projekta īstenošanai (
13
). Katrā ziņā uzņēmumu ar sliktāku maksātspēju gadījumā pastāv augstāks risks, ka atbalsta mērķis netiks sasniegts. Tādēļ uzņēmumi ar sliktāku maksātspēju attiecīgā gadījumā, izmantojot atbalstu, būtu jāglābj vai jāpārstrukturē, taču tas ir jānovērtē saskaņā ar citiem kritērijiem un tādēļ saskaņā ar citām pamatnostādnēm.
51.
Tādēļ ERAF regulas 3. panta 3. punkta d) apakšpunktā ir atsauce uz Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunktu. Tas savukārt galvenokārt attiecas uz faktisko finansiālo stāvokli. Tajā grūtībās nonācis uzņēmums ir definēts kā uzņēmums, kuram uzkrāto zaudējumu dēļ ir zudusi vairāk nekā puse no tā parakstītā kapitāla. Līdz ar to tas ir jākvalificē kā tāds, kam nav īpaši laba maksātspēja. Tātad parakstītā kapitāla jēdziens ir jāskata saistībā ar uzņēmuma faktisko ekonomisko stāvokli.
52.
Pirmkārt, ieraksta veikšana valsts reģistrā var prasīt zināmu laiku. Otrkārt, ar to tikai publiski tiek konstatēts, ka pamatkapitāls tagad ir palielināts. Tas nav nekādā veidā saistīts ar uzņēmuma faktisko ekonomisko stāvokli. Gluži pretēji, pa šo laiku uzņēmums, radot jaunus zaudējumus, jau var būt izsmēlis kapitāla palielinājumu. Tādējādi reģistra ierakstam vai fikcijai par juridisku spēkā esamību, ko rada ieraksts__ nav nozīmes, definējot attiecīgo jēdzienu.
53.
Arī Direktīvas 2017/1132 ņemšana vērā nav lietderīga. Tās 68. pantā “Kopsapulces lēmums par kapitāla palielināšanu” ir paredzēts, ka par jebkuru kapitāla palielināšanu lemj kopsapulce. Gan minēto lēmumu, gan veikto parakstītā kapitāla palielināšanu publicē dalībvalstu tiesību aktos noteiktajā kārtībā un tos var izmantot pret trešām personām tikai pēc tam, kad tie ir nodoti atklātībā. Kā ir norādījusi arī Komisija, tā mērķis ir trešo personu aizsardzība. Savukārt par faktisko finansiālo stāvokli šajos publiskošanas pienākumos nav nevienas norādes.
54.
Papildus ir jānorāda, ka pieteikuma iesniedzējs nevar ietekmēt ieraksta veikšanas reģistrā brīdi. Tas attiecībā uz pieteikuma iesniedzēju zināmā mērā ir nejaušs. Taču Regulas Nr. 1303/2013 125. pantā ir prasīti nediskriminējoši un pārredzami atlases kritēriji. Tādēļ nejaušais apstāklis, ko rada attiecīgās iestādes, kas pārvalda reģistru, ātra vai lēna reģistrācijas ieraksta apstrāde, ar to ir grūti saskaņojams jau vienas dalībvalsts ietvaros un vēl jo vairāk salīdzinājumā starp vairākām dalībvalstīm. Nejaušu notikumu ņemšana vērā šajā gadījumā drīzāk ir patvaļa, nevis taisnīgums.
3. Direktīvas 2013/34 ņemšana vērā
55.
To, ka parakstītā kapitāla jēdziens ir jāskata saistībā ar uzņēmuma faktisko ekonomisko stāvokli, apstiprina arī Grupu atbrīvojumu regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunktā ietvertā atsauce uz Direktīvu 2013/34.
56.
Parasti tiesību aktos grāmatvedības jomā sabiedrības rīcībā esošais pašu kapitāls tiek iedalīts vairākās kategorijās, kas parasti tiek norādītas bilances pasīvu daļā. Tā kā arī šajā gadījumā uzņēmuma aktīvu uzskaite dalībvalstīs bija atšķirīga, tagad pastāv Direktīva 2013/34, kurā ir ietvertas norādes par gada finanšu pārskatu sagatavošanu. Saskaņā ar tās devīto apsvērumu “gada finanšu pārskati būtu jāsagatavo piesardzīgi un tiem būtu jāsniedz patiess un skaidrs priekšstats par uzņēmuma aktīviem, saistībām, finansiālo stāvokli un peļņu vai zaudējumiem.” Saskaņā ar Direktīvas 2013/34 4. panta 1. punktu viens no būtiskajiem gada finanšu pārskatu elementiem ir uzņēmuma bilance.
57.
Ir tiesa, ka Direktīvas 2013/34 III pielikumā, kurā ir iekļauta bilances shēma, ir izmantots nevis parakstītā pamatkapitāla jēdziens, bet gan parakstītā kapitāla jēdziens kā pirmā pašu kapitāla apakšpozīcija pasīvu daļā. Šajā ziņā III pielikuma A. punktā (gan aktīvu, gan pasīvu pusē) ir nošķirta parakstītā kapitāla daļa, kas ir pieprasīta, bet vēl nav apmaksāta, un parakstītais jau apmaksātais kapitāls.
58.
Šajā regulējumā, kuram, kā iepriekš minēts, ir jāatspoguļo sabiedrības faktiskais finansiālais stāvoklis, ir paredzēts nošķīrums nevis atkarībā no parakstītā kapitāla publicēšanas fakta, bet gan atkarībā no tā, vai tas jau ir vai nav apmaksāts. Tas ir saprotami. Proti, sabiedrības dalībnieku lēmums, kurā ir nolemts palielināt pamatkapitālu, ir tikai solījums ieguldīt papildu kapitālu, lai uzlabotu sabiedrības finansiālo stāvokli. Tikai ar apmaksas brīdi palielinātais pamatkapitāls arī faktiski ir pieejams.
59.
Tādēļ rezumējot ir jāsecina, ka Savienības tiesību aktos grāmatvedības jomā ir nošķirts parakstītais kapitāls, kas vēl ir apmaksājams, un jau apmaksātais kapitāls. Tādējādi tiek sniegts patiess un skaidrs priekšstats par uzņēmuma aktīviem, saistībām, finansiālo stāvokli un peļņu vai zaudējumiem. Publicēšana reģistrā šajā ziņā ir nebūtiska.
4. Secinājumi
60.
No tā izriet, ka parakstītā kapitāla jēdziens ir jāsaprot atsevišķi no attiecīgajām valsts tiesībām reģistrācijas jomā vai sabiedrību tiesībām. Tas var attiekties vai nu uz apsolīto palielināto pamatkapitālu (t.i., noteicošais ir sabiedrības dalībnieku lēmums), vai arī uz apsolītā palielinātā pamatkapitāla apmaksu (t.i., noteicošā ir ienākošā naudas plūsma, kas izriet no pamatkapitāla palielināšanas).
61.
Ņemot vērā iepriekš minēto mērķi valsts atbalsta tiesībās nošķirt grūtībās nonākušus uzņēmumus un uzņēmumus, kas nav nonākuši grūtībās, pēdējais minētais variants ir ieteicamāks. Risks, ka atbalsta mērķis netiks sasniegts sabiedrības finansiālo grūtību dēļ, vienkārša solījuma palielināt kapitālu gadījumā joprojām pastāv un zūd tikai tad, kad solījums ir izpildīts, tātad, palielinātais sabiedrības kapitāls ir faktiski pieejams. Kā pamatoti ir uzsvērusi Latvija, sabiedrības dalībnieku lēmums par kapitāla palielināšanu rada “tikai” civiltiesisku pienākumu un ir tikai sākums parakstītā kapitāla palielināšanai. Pēdējais minētais variants arī izskaidro atsevišķu atspoguļošanu bilancē (šajā ziņā skat. šo secinājumu 57. un nākamos punktus).
62.
Tādēļ es uzskatu, ka parakstītā kapitāla jēdziens, kas ietverts Grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18. punkta a) apakšpunktā, attiecas uz parakstīto apmaksāto kapitālu Direktīvas 2013/34 III pielikuma izpratnē.
63.
Šāda interpretācija vienlaikus nodrošina gan uzņēmumu, gan atbalsta sniedzēju interešu līdzsvarošanu. Pirmkārt, uzņēmumi netiek izslēgti no atsevišķu projektu finansējuma reģistrācijas procedūras valsts reģistrā ilguma dēļ, ko tie nevar ietekmēt. Otrkārt, grūtībās nonākuši uzņēmumi nevar kļūt tiesīgi saņemt atbalstu tikai paužot vienkāršu solījumu nākotnē palielināt kapitālu, bet tiem šādas tiesības ir tikai tad, ja palielinātais sabiedrības kapitāls ir arī faktiski pieejams. Tādējādi šajā gadījumā noteicošais ir tas, vai sabiedrības dalībnieku sapulces 2019. gada 29. aprīļa lēmums faktiski tika īstenots pirms pieteikumu iesniegšanas termiņa beigām 2019. gada 30. aprīlī. To var izvērtēt tikai iesniedzējtiesa.
C.
Par atbilstības atbalsta saņemšanai pierādīšanu (uzņēmums, kas nav nonācis grūtībās)
64.
No iepriekš minētā ir jānošķir jautājums par to, kā uzņēmumam ir jāpierāda tā atbilstība atbalsta saņemšanai, lai valsts vadošās iestādes varētu to pārbaudīt.
65.
Latvijas tiesībās šajā ziņā ir paredzēts, ka principā ir jāpārbauda pēdējais publicētais noslēgtais gada finanšu pārskats (1), ja nav iesniegts zvērināta revidenta apstiprināts operatīvais starpperiodu pārskats (2). Ja pieteikuma iesniedzējs ir norādījis uz publiski pieejamu (pārbaudāmu) informāciju par pamatkapitāla palielināšanu pēc pēdējā noslēgtā gada finanšu pārskata, tad šāda informācija, kura iesniegta kopā ar zvērināta revidenta apstiprinātu operatīvo starpperiodu pārskatu, tiek ņemta vērā (3).
66.
Iesniedzējtiesa galu galā būtībā jautā, vai šiem dokumentiem ir nozīme un vai valsts vadošās iestādes tos var pieprasīt, jo pieteikuma iesniegšanas brīdī katrā ziņā nebija atbilstoša operatīvā starpperiodu pārskata. Tas tika iesniegts tikai vēlāk tiesvedības laikā.
67.
Kā izriet no Grupu atbrīvojuma regulas 14. apsvēruma un kā savos apsvērumos pamatoti ir norādījusi Komisija, tiesību saņemt atbalstu saskaņā ar šo regulu noteikšanai ir jābūt viegli administrējamai. Iepriekš minētajā apsvērumā ir paredzēts: “Juridiskās noteiktības labad ir lietderīgi noteikt skaidrus kritērijus, kas neprasa novērtēt visas uzņēmuma stāvokļa īpatnības, lai noteiktu, vai uzņēmums šīs regulas nozīmē ir uzskatāms par grūtībās nonākušu uzņēmumu.”
68.
Šis mērķis ir jāņem vērā, piemērojot arī Regulas Nr. 1303/2013 125. pantu. Saskaņā ar šo tiesību normu valsts vadošā iestāde ir atbildīga par darbības programmas pārvaldību saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu. Šī atbildība ietver Grupu atbrīvojuma regulā paredzēto nosacījumu pārbaudi (
14
). Šajā nolūkā vadošā iestāde var pieprasīt pierādījumus, kas pat bez visu uzņēmuma stāvokļa īpatnību novērtējuma ļauj noteikt, vai vairāk nekā puse no parakstītā pamatkapitāla ir zudusi uzkrāto zaudējumu dēļ.
69.
Kā jau norādīts iepriekš, uzņēmuma gada finanšu pārskati, ieskaitot bilanci, šajā ziņā ir visnotaļ noderīgi. Tādēļ pirmais Latvijas tiesībās noteiktais kritērijs nav kritizējams.
70.
Ņemot vērā, ka šie dokumenti vienmēr tiek sagatavoti tikai finanšu gada beigās, bet ekonomiskais stāvoklis var uzlaboties arī gada laikā, noderīgi ir arī operatīvie starpperiodu pārskati, kurus ir sagatavojusi neatkarīga kompetenta persona. Tādēļ arī par otru Latvijas tiesībās noteikto kritēriju nevar izvirzīt iebildumus.
71.
Tāpat arī trešais kritērijs attiecībā uz uzņēmuma ekonomiskā stāvokļa viegli administrējamu novērtēšanu nav kritizējams. Ja pretendents, lai pierādītu kapitāla palielināšanu pirms finanšu gada noslēgšanas, atsaucas uz publiski pieejamu informāciju, tad šāda informācija, kā arī attiecīgs operatīvais starpperiodu pārskats ir jāņem vērā.
72.
Ar visiem minētajiem kritērijiem tiek īstenots Grupu atbrīvojuma regulas mērķis (grūtībās nonākušu uzņēmumu, kas nav tiesīgi saņemt atbalstu saskaņā ar šo regulu, izslēgšana), ievērojot Regulas Nr. 1303/2013 125. pantā paredzēto valsts vadošo iestāžu atbildību. Tas atbilst Savienības tiesībām.
D.
Iespējas iesniegt dokumentus pēc iesniegšanas termiņa beigām izslēgšana
73.
Ar trešo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai tādu dokumentu un informācijas izslēgšana, kas ir iesniegti tikai pēc atbalsta pieteikuma iesniegšanas, ir saderīga ar Regulas Nr. 1303/2013 125. panta 3. punkta a) apakšpunktu. Tajā ir paredzēts, ka vadošās iestādes izstrādā un pēc apstiprināšanas piemēro atbilstošas atlases procedūras un kritērijus, kuri nodrošina, ka ar darbībām tiek sniegts ieguldījums konkrēto mērķu un attiecīgo prioritāšu rezultātu sasniegšanā, un kuri ir nediskriminējoši un pārredzami.
74.
Kā savos apsvērumos pamatoti ir norādījusi Komisija, šķiet, ka valsts tiesībās nemaz nav izslēgta iespēja a posteriori iesniegt dokumentus. Pirmkārt, Fondu vadības likuma 25. pantā ir arī atļauts apstiprināt projektu ar nosacījumu. Otrkārt, aģentūras izstrādātajā projekta iesniegumu atlases nolikumā ir paredzēts, ka lēmums par to, vai pieteikuma iesniedzējs ir grūtībās nonācis uzņēmums, tiek pieņemts brīdī, kad tiek pieņemts lēmums par atbalsta piešķiršanu. Tādēļ par to, vai Fondu vadības likuma 30. pants, kurā ir noteikts, ka projekta iesniegumi pēc to iesniegšanas līdz lēmuma pieņemšanai nav precizējami, ir piemērojams arī pieteikuma iesniedzēja ekonomiskā stāvokļa novērtēšanai, ir jālemj iesniedzējtiesai.
75.
Pieņemot, ka atbilstoši Fondu vadības likuma 30. pantam netiek pieļauta šādu dokumentu a posteriori iesniegšana, rodas jautājums, vai tas ir pretrunā Savienības tiesībām. Proti, šajā gadījumā a posteriori iesniegtā operatīvā starpperiodu pārskata neņemšana vērā nozīmē prasītājas izslēgšanu no atbalsttiesīgo personu loka, jo līdz kapitāla palielināšanas īstenošanai tā bija uzskatāma par grūtībās nonākušu uzņēmumu, un līdz ar to tā nebija tiesīga saņemt atbalstu atbilstoši Grupu atbrīvojuma regulai.
76.
Fakts, ka saskaņā ar Grupu atbrīvojuma regulu noteikts atbalsts atbilstoši Savienības tiesībām principā ir atļauts, nenozīmē, ka dalībvalstīm šis atbalsts ir arī obligāti jāpiešķir (
15
). Tas pats attiecas uz atbalstu no ERAF. Kā izriet no minētās regulas 3. un 4. apsvēruma, atsevišķi projekti var tikt atbalstīti, bet tas nav obligāti jādara. Tādēļ, kā pamatoti ir norādījusi Komisija, dalībvalstis izmaksu var sasaistīt ar noteiktiem papildu nosacījumiem, kā, piemēram, noteiktu termiņu un formalitāšu ievērošanu. Tas ietver arī iespēju neņemt vērā dokumentus, kas ir iesniegti a posteriori.
77.
Tā kā atbalsts no ES fondiem nav bezgalīgs, vadošajām iestādēm galu galā ir jāpieņem atlases lēmums, izvēloties no vairākiem pretendentiem, attiecībā uz vieniem un tiem pašiem līdzekļiem. Kā pamatoti ir norādījusi arī Latvija, saistībā ar šo atlases lēmumu ievērojama nozīme ir vienlīdzīgas attieksmes principam. Tādēļ Regulas Nr. 1303/2013 125. panta 3. punkta a) apakšpunkta ii) punktā ir paredzēts, ka vadošās iestādes izstrādā un piemēro atbilstošas atlases procedūras un kritērijus, kuri ir nediskriminējoši un pārredzami.
78.
Ņemot vērā, ka pretendenti, kas vēlas iegūt atbalstu no ES fonda, savā starpā lielākā vai mazākā mērā konkurē, situācija ir visnotaļ salīdzināma ar situāciju publiskā iepirkuma tiesību jomā. Arī tajā vadošajai iestādei ir jāveic atlase un noteikti ir jānoraida daļa pretendentu. Ir iespējams, ka konkurences situācija tajā ir spēcīgāka un ka procedūras laikā ir nepieciešams īpaši stingri ievērot vienlīdzīgu attieksmi. Tomēr tas nekādi nemaina faktu, ka ierobežotu resursu (tiesības slēgt līgumu vai saņemt atbalstu) valsts piešķir tikai dažiem pretendentiem, izslēdzot citus. Tādēļ arī šai atlases procedūrai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 (
16
) 18. panta 1. punktu ir jābūt pārredzamai un nediskriminējošai.
79.
Kā Komisija pamatoti ir norādījusi tiesas sēdē, termiņa princips, saskaņā ar kuru tiek ņemti vērā tikai tie pieteikumi, kas ir iesniegti pirms noteikta datuma, kurš visiem ir vienāds, ir pārredzams un nediskriminējošs. Tas pats attiecas uz procesuālo noteikumu, ar kuru pēc pieteikumu iesniegšanas termiņa beigām ir aizliegts a posteriori precizēt jau iesniegtos pieteikumus. Tas tādēļ, ka tādējādi tiek tikai nodrošināta termiņa principa ievērošana un atslogota administrācija saistībā ar atlases lēmumu, kas tai jāpieņem. Tai ir jāņem vērā tikai līdz termiņa beigām iesniegtā informācija un nav a posteriori vēl jāpievēršas papildu apsvērumiem.
80.
Tas atbilst vienlīdzīgas attieksmes principam. Minētais princips nepieļauj, ka sākotnēji, ievērojot termiņu, tiek iesniegti kļūdaini vai nepilnīgi pieteikumi, kas a posteriori tiek vēl precizēti un laboti, un līdz ar to pieteikumu iesniegšanas termiņš de facto tiek pagarināts. Tas pretendentus, kuri jau sākotnēji būtu iesnieguši pareizus un pilnīgus pieteikumus, nostādītu nelabvēlīgākā situācijā. Tā kā attiecīgajiem pieteikuma iesniedzējiem bija skaidri zināms, kādi dokumenti ir jāiesniedz līdz pieteikumu iesniegšanas termiņa beigām, un pieteikuma iesniedzējam principā arī bija iespējams šos dokumentus līdz šim datumam iesniegt, attiecībā uz to, ka netiek ņemti vērā a posteriori iesniegti dokumenti, nepastāv nekādas šaubas nedz saistībā ar pārredzamības principu, nedz saistībā ar vienlīdzīgas attieksmes principu.
81.
Šajā ziņā saistībā ar pretendenta izslēgšanu no dalības publiskā iepirkuma procedūrā Tiesa jau ir nospriedusi, ka Direktīvai 2004/18 nav pretrunā tas, ka pretendents tiek izslēgts tādēļ, ka tas savā piedāvājumā nav norādījis noteiktu informāciju. It īpaši tad, ja līgumslēdzēja iestāde uzskata, ka šis trūkums nav tikai formāls pārkāpums, tā nevar atļaut šim pretendentam vēlāk pēc noteiktā piedāvājuma iesniegšanas termiņa beigām labot šo trūkumu, lai arī kādā veidā tas būtu (
17
). Turklāt minētās direktīvas 51. pantu, kurā ir noteikts, ka līgumslēdzēja iestāde var uzaicināt komersantus papildināt vai precizēt sertifikātus un dokumentus, kas iesniegti saskaņā ar šīs direktīvas 45. un 50. pantu, nevar interpretēt tādējādi, ka tas ļautu tai piekrist, ka jebkādā veidā tiek laboti šie trūkumi, kuriem atbilstoši publiskā iepirkuma dokumentācijas skaidrajiem noteikumiem būtu bijis jāizraisa komersanta izslēgšana (
18
).
82.
Šī ideja, manuprāt, nedaudz vienkāršotākā versijā, ir piemērojama arī atlases lēmuma gadījumā, izvēloties starp vairākiem atbalsta pieteikumiem, katrā ziņā tad, ja, kā tas ir šajā gadījumā, ir izsludināts publisks uzaicinājums iesniegt projekta iesniegumus. Ja no prasītājai pieejamajiem procesuālajiem noteikumiem izrietēja, ka tāda pieteikuma iesniedzēja gadījumā, kas atbilstoši iepriekšējam gada finanšu pārskatam ir uzskatāms par grūtībās nonākušu uzņēmumu, obligāti ir nepieciešams operatīvais starpperiodu pārskats, kuru apstiprinājis zvērināts revidents, tad šāda operatīvā starpperiodu pārskata iesniegšanu, kas ir notikusi tikai pēc pieteikuma iesniegšanas termiņa beigām, var (
19
) uzskatīt par neatbilstošu un pieteikums var tikt noraidīts. Par to, vai tas ir arī noteikti jānoraida, kā tas noteiktos apstākļos būtu atbilstoši publiskā iepirkuma tiesībām (
20
), Tiesai nav jālemj (
21
).
83.
Visbeidzot iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai šis nosacījums attiecībā uz prasītāju bija pietiekami pārredzams. Ir tiesa, ka projekta iesniegumu atlases nolikuma 5. pielikumā ietvertais formulējums norāda uz to, ka prasītājas situācijā bija nepieciešams operatīvais starpperiodu pārskats. Taču, ņemot vērā, ka šajos pašos noteikumos ir arī norādīts, ka vērtējums, pamatojoties uz šo operatīvo starpperiodu pārskatu, tiek veikts, pieņemot lēmumu par atbalsta piešķiršanu, tas varētu tikt saprasts arī tādējādi, ka šiem dokumentiem ir jābūt iesniegtiem tikai līdz šim datumam.
VI. Secinājumi
84.
Tādējādi es ierosinu Tiesai uz Administratīvās rajona tiesas (Latvija) uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem atbildēt šādi:
1)
Regulas Nr. 651/2014 2. panta 18. punkta a) apakšpunktā ietvertais parakstītā kapitāla jēdziens atbilstoši Savienības tiesībām ir jāinterpretē autonomi. Tas ietver parakstīto apmaksāto kapitālu Direktīvas 2013/34 III pielikuma izpratnē. Tas tā ir neatkarīgi no tā, vai saskaņā ar attiecīgajām valsts tiesībām ieraksts reģistrā jau ir veikts un vai tas ir nepieciešams kapitāla palielināšanas spēkā esamībai.
2)
Lai pierādītu šī nosacījuma izpildi un lai novērtētu, vai pastāv grūtībās nonācis uzņēmums Regulas Nr. 651/2014 2. panta 18. punkta a) apakšpunkta izpratnē, dalībvalsts var pieprasīt iesniegt vai nu pēdējo publicēto gada finanšu pārskatu, vai arī zvērināta revidenta apstiprinātu operatīvo starpperiodu pārskatu.
3)
Tādu dokumentu un informācijas izslēgšana, kas ir iesniegti tikai pēc atbalsta pieteikuma iesniegšanas, ir saderīga ar Regulas Nr. 1303/2013 125. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ja visiem pieteikuma iesniedzējiem bija skaidri zināms, ka šie dokumenti ir jāiesniedz kopā ar pieteikumu un tie nevar tikt iesniegti vēlāk.
(
1
)	Oriģinālvaloda – vācu.
(
2
)	Komisijas Regula (2014. gada 17. jūnijs), ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot Līguma 107. un 108. pantu (OV 2014, L 187, 1. lpp.).
(
3
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (2013. gada 17. decembris) par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un īpašiem noteikumiem attiecībā uz mērķi “Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai” un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1080/2006 (OV 2013, L 347, 289. lpp.).
(
4
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (2013. gada 17. decembris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV 2013, L 347, 320. lpp.).
(
5
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2017. gada 14. jūnijs) attiecībā uz sabiedrību tiesību dažiem aspektiem (OV 2017, L 169, 46. lpp.).
(
6
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2013. gada 26. jūnijs) par noteiktu veidu uzņēmumu gada finanšu pārskatiem, konsolidētajiem finanšu pārskatiem un saistītiem ziņojumiem, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/43/EK un atceļ Padomes Direktīvas 78/660/EEK un 83/349/EEK (OV 2013, L 182, 19. lpp.).
(
7
)	Visi Latvijas likumi gan to spēkā esošajās, gan vēsturiskajās redakcijās ir pieejami tīmekļvietnē https://likumi.lv/.
(
8
)	Projekta iesniegumu atlases nolikums un tā pielikumi ir pieejami tīmekļvietnē https://www.cfla.gov.lv/lv/es-fondi-2014-2020/izsludinatas-atlases/3-1-1-5-k-2 (skatīts 2020. gada 9. jūlijā).
(
9
)	Spriedumi, 2020. gada 24. septembris, NMI Technologietransfer (C‑516/19, EU:C:2020:754, 44. punkts), 2020. gada 5. februāris, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Jūrnieku nodarbināšana Roterdamas ostā) (C‑341/18, EU:C:2020:76, 40. punkts un tajā minētā judikatūra) un 2015. gada 15. oktobris, Axa Belgium (C‑494/14, EU:C:2015:692, 21. punkts un tajā minētā judikatūra), kā arī ģenerāladvokāta M. Kamposa Sančesa‑Bordonas [M. Campos Sánchez‑Bordona] secinājumi lietā Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 49. un nākamie punkti) par šeit nozīmīgo jēdzienu.
(
10
)	Ģenerāladvokāta M. Kamposa Sančesa‑Bordonas secinājumi lietā Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 48. punkts).
(
11
)	Šajā ziņā sīkāk skat. spriedumu, 2017. gada 6. jūlijs, Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:521) un ģenerāladvokāta M. Kamposa Sančesa‑Bordonas secinājumus lietā Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271).
(
12
)	Attiecībā uz tā saucamo stimulējošo ietekmi sīkāk skat. spriedumu, 2019. gada 5. marts, Eesti Pagar (C‑349/17, EU:C:2019:172, 55. un nākamie punkti).
(
13
)	Attiecībā uz šo skat. arī ģenerāladvokāta M. Kamposa Sančesa‑Bordonas secinājumus lietā Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 67. punkts).
(
14
)	Skat. arī spriedumu, 2019. gada 5. marts, Eesti Pagar (C‑349/17, EU:C:2019:172, 70. punkts).
(
15
)	Skat. rīkojumus, 2020. gada 6. maijs, Blumar u.c. (no C‑415/19 līdz C‑417/19, EU:C:2020:360, 23. punkts), un 2018. gada 30. maijs, Yanchev (C‑481/17, nav publicēts, EU:C:2018:352, 22. punkts), kā arī ģenerāladvokāta M. Kamposa Sančesa‑Bordonas secinājumus lietā Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 74. punkts).
(
16
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).
(
17
)	Spriedumi, 2016. gada 2. jūnijs, Pizzo (C‑27/15, EU:C:2016:404, 49. punkts), 2014. gada 6. novembris, Cartiera dell’Adda un Cartiera di Cologno (C‑42/13, EU:C:2014:2345, 45. punkts), un 2019. gada 2. maijs, Lavorgna (C‑309/18, EU:C:2019:350, 28. punkts).
(
18
)	Spriedums, 2014. gada 6. novembris, Cartiera dell’Adda un Cartiera di Cologno (C‑42/13, EU:C:2014:2345, 46. punkts), līdzīgi – spriedums, 2016. gada 2. jūnijs, Pizzo (C‑27/15, EU:C:2016:404, 50. punkts).
(
19
)	Līdzīgi spriedumam, 2020. gada 28. oktobris, INAIL (C‑608/19, EU:C:2020:865, 46. punkts), saskaņā ar kuru dalībvalstīm nav pienākuma ļaut grozīt atbalsta pieteikumu, lai pieteikuma iesniedzējs nepārsniegtu noteiktus robežlielumus.
(
20
)	Spriedums, 2014. gada 6. novembris, Cartiera dell’Adda un Cartiera di Cologno (C‑42/13, EU:C:2014:2345, 45. un 46. punkts), līdzīgi – spriedums, 2016. gada 2. jūnijs, Pizzo (C‑27/15, EU:C:2016:404, 49. un 50. punkts), taču skat. arī spriedumu, 2019. gada 2. maijs, Lavorgna (C‑309/18, EU:C:2019:350, 31. punkts).
(
21
)	Katrā ziņā 2020. gada 28. oktobra spriedumā lietā INAIL (C‑608/19, EU:C:2020:865, 42. punkts) ir minēta dalībvalstu rīcībā esošā iespēja piešķirt uzņēmumiem pieteicējiem tiesības grozīt savu atbalsta pieteikumu, samazinot prasītā finansējuma summu.