Zadeva C‑373/13
H. T.
proti
Land Baden-Württemberg
(predlog za sprejetje predhodne odločbe,
ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg)
„Predhodno odločanje – Območje svobode, varnosti in pravice – Meje, azil in priseljevanje – Direktiva 2004/83/ES – Člen 24(1) – Minimalni standardi glede pogojev za priznanje statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite – Preklic dovoljenja za prebivanje – Pogoji – Pojem ‚nujni razlogi nacionalne varnosti ali javnega reda‘ – Udeležba državljana tretje države, ki ima status begunca, pri dejavnostih organizacije, ki je na seznamu terorističnih organizacij, ki ga je sestavila Evropska unija“
Povzetek – Sodba Sodišča (prvi senat) z dne 24. junija 2015
1.        Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Azilna politika – Status begunca ali status subsidiarne zaščite – Direktiva 2004/83 – Preklic dovoljenja za prebivanje – Dopustnost – Pogoji
(Direktiva Sveta 2004/83, člena 21(2) in (3), in 24(1))
2.        Pravo Evropske unije – Razlaga – Metode – Jezikovna, sistematična in teleološka razlaga
3.        Pravo Evropske unije – Razlaga – Večjezična besedila – Enotna razlaga – Odstopanja med različnimi jezikovnimi različicami – Upoštevanje splošne sistematike in namena zadevne ureditve
(Direktiva Sveta 2004/83, člena 21(2) in 24(1))
4.        Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Azilna politika – Status begunca ali status subsidiarne zaščite – Direktiva 2004/83 – Preklic dovoljenja za prebivanje – Nujni razlogi nacionalne varnosti ali javnega reda – Pojem – Podpora osebe, ki ima status begunca, pri dejavnostih organizacije, ki je na seznamu terorističnih organizacij, ki ga je sestavila Unija – Vključitev – Neizpolnjevanje pogojev za uporabo izjeme od načela nevračanja – Nevplivanje – Obveznost pristojnih organov, da opravijo posamično presojo dejstev v posameznem primeru v zvezi z dejanji navedene organizacije in begunca
(Skupno stališče Sveta 2001/931/SZVP; Direktiva Sveta 2004/83, člena 21(2) in 24(1))
5.        Mejni nadzor, azil in priseljevanje – Azilna politika – Status begunca ali status subsidiarne zaščite – Direktiva 2004/83 – Preklic dovoljenja za prebivanje – Odločba o izgonu begunca po tem preklicu – Zadržanje izvršitve te odločbe – Prikrajšanje za dostop do pravic in ugodnosti, zagotovljenih v poglavju VII te direktive – Nedopustnost
(Direktiva Sveta 2004/83, poglavje VII in člen 24(1))
1.        Direktivo 2004/83 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, je treba razlagati tako, da je mogoče dovoljenje za prebivanje, potem ko je beguncu izdano, preklicati bodisi na podlagi člena 24(1) te direktive, če obstajajo nujni razlogi nacionalne varnosti ali javnega reda v smislu te določbe, bodisi na podlagi člena 21(3) navedene direktive, če obstajajo razlogi za uporabo izjeme od načela nevračanja iz člena 21(2) te direktive.
Ta razlaga je skladna s sistematiko Direktive 2004/83. Člen 24(1) te direktive dopolnjuje njen člen 21(3), s tem da implicitno, vendar nujno, zadevni državi članici dovoljuje, da dovoljenje za prebivanje prekliče ali ga odpravi, vključno v primerih, ko pogoji iz člena 21(2) navedene direktive niso izpolnjeni, če to upravičujejo nujni razlogi nacionalne varnosti ali javnega reda v smislu člena 24 te direktive.
Poleg tega možnost države članice, da prekliče dovoljenje za prebivanje, predhodno izdano beguncu, izpolnjuje očitne logične zahteve. Ni mogoče namreč izključiti, da bi bila država članica, ki je beguncu izdala dovoljenje za prebivanje, nato seznanjena z obstojem dejstev, ki jih je ta storil pred izdajo dovoljenja za prebivanje in ki bi, če bi bila državi članici pravočasno znana, iz nujnih razlogov nacionalne varnosti ali javnega reda ovirala izdajo tega dovoljenja. S ciljem, ki mu sledi Direktiva 2004/83, pa naj ne bi bilo skladno, da v takem položaju ne obstaja nobena možnost za preklic takega že izdanega dovoljenja za prebivanje. Ta sklep še toliko bolj velja, kadar so bila dejanja, ki bremenijo zadevnega begunca, storjena po izdaji zadevnega dovoljenja za prebivanje.
(Glej točke 50, 54, 55 in točko 1 izreka.)
2.        Glej besedilo odločbe.
(Glej točko 58.)
3.        Glej besedilo odločbe.
(Glej točke od 59 do 62.)
4.        Podpora teroristični organizaciji, uvrščeni na seznam, ki je priložen Skupnemu stališču 2001/931 o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu, pomeni enega od „nujnih razlogov nacionalne varnosti ali javnega reda“ v smislu člena 24(1) Direktive 2004/83 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, tudi če pogoji iz člena 21(2) te direktive niso izpolnjeni.
Pojem „nujni razlogi“ v smislu člena 24(1) Direktive 2004/83 ima namreč širši obseg od pojma „utemeljeni razlogi“ v smislu člena 21(2) te direktive in nekatere okoliščine, ki niso dovolj težke, da bi država članica smela uporabiti izjemo iz člena 21(2) navedene direktive in sprejela odločbo o vrnitvi, lahko tej državi članici vseeno na podlagi člena 24(1) te direktive dopuščajo, da zadevnemu beguncu odvzamejo dovoljenje za prebivanje. Da bi se lahko dovoljenje za prebivanje, izdano beguncu, preklicalo na podlagi te določbe, ker ta begunec podpira tako teroristično organizacijo, morajo pristojni organi pod nadzorom nacionalnih sodišč vseeno opraviti posamično presojo dejstev v posameznem primeru v zvezi z dejanji zadevne organizacije in zadevnega begunca.
(Glej točki 75, 99 in točko 2 izreka.)
5.        Kadar se država članica odloči za odstranitev begunca, katerega dovoljenje za prebivanje je bilo preklicano na podlagi člena 24(1) Direktive 2004/83 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite, vendar zadrži izvršitev te odločbe, z navedeno direktivo ni skladno, da se tega begunca prikrajša za dostop do ugodnosti, zagotovljenih v poglavju VII te direktive, razen če se uporabi izjema, ki je izrecno določena s to direktivo.
Zadevna oseba namreč, tudi če se ji odvzame dovoljenje za prebivanje, ostane begunec in iz tega naslova ostaja upravičena do ugodnosti, ki se v skladu s poglavjem VII te direktive priznavajo vsem beguncem. Drugače povedano, država članica nima nobene diskrecijske pravice za to, da temu beguncu še naprej daje vsebinske ugodnosti, zagotovljene z navedeno direktivo, ali mu jih zavrne. Ker so te pravice, podeljene beguncu, posledica priznanja statusa begunca in ne izdaje dovoljenja za prebivanje, mora imeti begunec, vse dokler ima ta status, upravičenja, ki mu jih zagotavlja Direktiva 2004/83, in ta je mogoče omejiti le ob spoštovanju pogojev, določenih s poglavjem VII te direktive, pri čemer države članice nimajo pravice dodati omejitve, ki tam niso določene.
(Glej točke 95, 97, 99 in točko 2 izreka.)