62016TJ0910_RES
Zadevi T‑910/16 in T‑911/16
Kurt HesseinWedl & Hofmann GmbH
proti
Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 4. aprila 2019
„Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Figurativna znamka Evropske unije TESTA ROSSA – Delna razveljavitev – Člen 51(1)(a) Uredbe (ES) št. 207/2009 (postal člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001) – Dokaz o uporabi – Zunanja uporaba izpodbijane znamke – Enako obravnavanje“
Znamka Evropske unije – Tožbeni postopek – Tožba pri sodišču Unije – Pristojnost Splošnega sodišča – Nadzor nad zakonitostjo odločb odborov za pritožbe
(Uredba Sveta št. 207/2009, člen 65(2))
(Glej točko 22.)
Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Preizkus prijave – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje
(Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15(1) in 51(1)(a); Uredba Komisije št. 2868/95, člen 1, pravilo 22(3))
(Glej točke od 28 do 31, od 37 do 40, od 45 do 47, 66 in 68.)
Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Preizkus prijave – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Merila presoje – Uporaba znamke javno in navzven – Prodaja proizvodov prek franšizojemalcev in licencojemalcev – Vključitev
(Uredba Sveta št. 207/2009, člena 15 in 51(1)(a))
(Glej točke od 37 do 40.)
Povzetek
Splošno sodišče je v sodbi z dne 4. aprila 2019, Hesse in Wedl & Hofmann/EUIPO (TESTA ROSSA) (T‑910/16 in T‑911/16), zavrnilo tožbi, vloženi zoper odločbo Urada Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), s katero je ta na podlagi člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009 (
1
) razveljavil pravice imetnika figurativne znamke TESTA ROSSA glede dela registriranih proizvodov.
Ta zadeva izhaja iz postopka za razveljavitev med K. Hessejem (tožeča stranka v zadevi T‑910/16 in intervenient v zadevi T‑911/16) in družbo Wedl & Hofmann (tožeča stranka v zadevi T‑911/16 in intervenientka v zadevi T‑910/16). K. Hesse je menil, da bi moral EUIPO potrditi popolno razveljavitev izpodbijane znamke, katere imetnica je družba Wedl & Hofmann. Družba Wedl & Hofmann je trdila, da je dokaz o resni in dejanski uporabi predložila za vse proizvode in storitve, za katere je bila njena znamka registrirana, in ne samo za proizvode iz razredov 21 in 25.
Splošno sodišče je moralo odločiti o vprašanju, ali se dokazi o uporabi, ki se ne nanašajo na prodajo končnim potrošnikom, temveč na prodajo licencojemalcem in franšizojemalcem družbe Wedl & Hofmann, lahko štejejo za dokaze o resni in dejanski uporabi. K. Hesse je v zvezi s tem trdil, da s temi dokazi ni bilo dokazano, da so bili proizvodi distribuirani končnim potrošnikom, in zato ni bilo dokazano, da se izpodbijana znamka uporablja javno in navzven.
V zvezi s tem je Splošno sodišče opozorilo, da resna in dejanska uporaba znamke zahteva, da se ta uporablja javno in navzven, vendar je poudarilo tudi, da ta uporaba navzven ne pomeni, da gre nujno za uporabo, usmerjeno h končnim potrošnikom Če bi se torej štelo, da uporaba znamke navzven nujno pomeni uporabo, usmerjeno h končnim potrošnikom, bi bile blagovne znamke, ki se uporabljajo samo v razmerjih med družbami, izključene s področja uporabe Uredbe št. 207/2009. Zato je Splošno sodišče razsodilo, da je z dokazi, ki jih je družba Wedl & Hofmann predložila v zvezi s prodajo proizvodov prek svojih franšizojemalcev in licencojemalcev, mogoče dokazati, da se izpodbijana znamka uporablja javno in navzven.
Poleg tega je Splošno sodišče ugotovilo, da je EUIPO pravilno ugotovil, prvič, da je bilo z dokumenti o uporabi izpodbijane znamke dokazano, da se izpodbijana znamka za proizvode iz razredov 21 in 25 ni uporabljala le znotraj podjetja z izključnim namenom spodbujanja prodaje drugih proizvodov, in drugič, da se izpodbijana znamka ni resno in dejansko uporabljala za proizvode in storitve, ki niso sporni proizvodi iz razredov 21 in 25.
Poleg tega je Splošno sodišče zavrnilo tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo načela enakega obravnavanja glede presoje resne in dejanske uporabe glede na velikost podjetja.
Glede na vse zgoraj navedeno sta bili tožbi v zadevah T‑910/16 in T‑911/16 zavrnjeni.
(
1
)	Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL 2009, L 78, str. 1).