Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
MACIEJA SZPUNARJA,
predstavljeni 18. decembra 2025(1)
Zadeva C‑598/24
CY
proti
Gândul Media Network SRL,
HO
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija))
„ Predhodno odločanje – Intelektualna lastnina – Direktiva 2001/29/ES – Avtorska pravica in sorodne pravice – Člen 2 – Pravica reproduciranja – Člen 3 – Pravica priobčitve javnosti – Pojem ‚delo‘ – Kratko besedilo, objavljeno na Facebooku in povzeto v spletnem mediju – Člen 5(3)(c) – Izjeme in omejitve – Izjema, povezana s ciljem poročanja o aktualnih dogodkih – Stopnja harmonizacije “
Uvod
1.        Avtorsko pravo Unije določa več izjem od izključnih pravic avtorjev, ki uporabnikom del omogočajo, da brez njihovega dovoljenja izvedejo nekatera dejanja, ki običajno spadajo v monopol imetnikov teh pravic.
2.        Vse te izjeme, razen ene, so neobvezne. Države članice imajo torej široko polje proste presoje ne le pri izbiri izjem, ki jih želijo prenesti v svoje nacionalno pravo, ampak tudi pri konkretnem načinu njihovega izvajanja.
3.        Vendar nekatere od teh izjem omogočajo uskladitev izključnih pravic avtorjev s temeljnimi pravicami uporabnikov del, zlasti v zvezi z različnimi oblikami svobode izražanja. Zato si težko predstavljam, da te izjeme ne bi bile na tak ali drugačen način prenesene v nacionalno pravo vseh držav članic.(2)
4.        Ta zadeva daje Sodišču priložnost, da pojasni obseg polja proste presoje držav članic pri prenosu izjeme, ki je namenjena zagotavljanju svobode obveščanja o aktualnih dogodkih, ki jo imajo mediji.
Pravni okvir
Pravo Unije
5.        Členi 2, 3 in 5 Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi(3) določajo:
„Člen 2
Države članice predvidijo za spodaj naštete izključno pravico, da dovolijo ali prepovedo, neposredno ali posredno, začasno ali stalno, reproduciranje na vsak način in v vsaki obliki, v celoti ali deloma:
(a)      avtorjem za njihova dela;
[…]
Člen 3
1.      Države članice predvidijo za avtorje izključno pravico, da dovolijo ali prepovejo vsakršno obliko priobčenja njihovih del javnosti, po žici ali na brezžični način, vključno z dajanjem svojih del na voljo javnosti tako, da imajo člani javnosti do njih dostop s kraja in v času, ki si ju izberejo sami.
[…]
Člen 5
[…]
3.      Države članice lahko predvidijo izjeme in omejitve pravic iz členov 2 in 3 v naslednjih primerih:
[…]
(c)      reproduciranje v tisku, priobčitev javnosti oziroma dajanje na voljo javnosti objavljenih člankov o aktualnih gospodarskih, političnih ali verskih temah oziroma predvajanih del ali druge vsebine istega značaja v primerih, ko takšna uporaba ni izrecno prepovedana in dokler je naveden vir vključno z avtorjevim imenom, oziroma uporaba del ali predmetov sorodnih pravic v zvezi s poročanjem o aktualnih dogodkih v obsegu, ki ga upravičuje informativni namen in ob navedbi vira vključno z avtorjevim imenom, razen če se to izkaže za nemogoče;
[…]
5.      Izjeme in omejitve iz odstavkov 1, 2, 3 in 4 naj se uporabijo le v določenih posebnih primerih, ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem dela ali drugega predmeta in ne vplivajo pretirano na legitimne interese imetnika pravic.“
Romunsko pravo
6.        Člen 35(1) in (2)
Legea nr. 8/1996 privind dreptul de autor și drepturile conexe (zakon št. 8/1996 o avtorski in sorodnih pravicah) z dne 14. marca 1996(4) določa:
„1.      Naslednje uporabe dela, ki je že bilo javno objavljeno, so dovoljene brez soglasja avtorja in plačila nadomestila, če so v skladu s pošteno prakso, niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem dela in ne škodujejo avtorju ali imetnikom pravic uporabe:
[…]
2.      Če so pogoji iz odstavka 1 izpolnjeni, se dovoli reproduciranje, distribuiranje, radiodifuzno oddajanje ali priobčitev javnosti, ki se ne izvaja zaradi neposredne ali posredne komercialne ali ekonomske koristi:
[…]
(c)      kratkih odlomkov del, ki se uporabijo v okviru obveščanja o aktualnih dogodkih, vendar le v obsegu, ki ga upravičuje namen takega obveščanja;
[…]“
7.        Člen 35 tega zakona v odstavku 4, zlasti ob upoštevanju primerov, navedenih v njegovem odstavku 2(c), določa obveznost navedbe vira in imena avtorja uporabljenega dela, razen če se to izkaže za nemogoče.
Dejansko stanje, postopek in vprašanji za predhodno odločanje
8.        Tožeča stranka v postopku v glavni stvari, profesorica v šoli, je 8. septembra 2021 na svoji strani na družbenem omrežju Facebook objavila 22 vrstic besedila z naslovom „Kratek vodnik za starše ob začetku šolskega leta“. V tonu, ki je bil istočasno humorističen in poučen, je navedla, da od staršev svojih učencev ne želi prejemati daril.
9.        Novinar HO je 14. septembra 2021 na spletni strani dnevnika Gândul, ki ga upravlja družba romunskega prava Gândul Media Network SRL, objavil članek z naslovom „Neobičajno sporočilo učiteljice staršem, ki so jo nameravali ob začetku šolskega leta obdariti“, v katerem je bilo po uvodnem delu reproducirano celotno besedilo, ki ga je objavila tožeča stranka v postopku v glavni stvari. Iz predložitvene odločbe je razvidno, da ni sporno, prvič, da je bilo zadevno besedilo uporabljeno brez predhodnega soglasja tožeče stranke v postopku v glavni stvari in, drugič, da sta bila njeno ime in vir tega besedila v obliki hiperpovezave do izvirnika dodana pozneje.
10.      Tožeča stranka v postopku v glavni stvari je vložila tožbo, v kateri se je sklicevala na pravico do povračila premoženjske in nepremoženjske škode, nastale zaradi kršitve njene avtorske pravice. Tribunalul București (okrožno sodišče v Bukarešti, Romunija) je s sodbo z dne 26. aprila 2022 to tožbo zavrnilo, ker je menilo, da zadevno besedilo ne more biti upravičeno do avtorskopravnega varstva. Curtea de Apel București (višje sodišče v Bukarešti, Romunija) je to odločbo potrdilo s sodbo z dne 3. maja 2023.
11.      Tožeča stranka v postopku v glavni stvari je vložila pritožbo pri Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija), ki je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.      Ali je treba določbe člena 2(a) [Direktive 2001/29] razlagati tako, da je mogoče besedilo, ki je bilo objavljeno na družbenem omrežju in izraža mnenje o družbenih praksah, ki so neprimerne, šteti za avtorskopravno varovano delo?
2.      Ali je treba določbe člena 5(3)(c) Direktive 2001/29 razlagati tako, da nasprotujejo določbi nacionalne zakonodaje, ki zaradi obveščanja o aktualnih vprašanjih dopušča le uporabo kratkih odlomkov dela, ne pa tudi dela v celoti, zlasti kadar gre za razmeroma kratko delo, in le pod pogojem, da taka uporaba nima neposredne ali posredne komercialne ali ekonomske koristi?“
12.      Sodišče je predlog za sprejetje predhodne odločbe prejelo 16. septembra 2024. Pisna stališča so vložili tožeča stranka v postopku v glavni stvari, romunska vlada in Evropska komisija. Sodišče je sklenilo, da bo v zadevi odločilo brez izvedbe obravnave.
Analiza
13.      Sodišču sta bili v tej zadevi predloženi dve vprašanji za predhodno odločanje. V skladu z željami Sodišča se bom v sklepnih predlogih osredotočil na drugo vprašanje. V zvezi s prvim vprašanjem bo zadostovalo, da Sodišče opozori na svojo ustaljeno sodno prakso, v skladu s katero morata biti za opredelitev predmeta za „delo“ v smislu avtorskega prava Unije izpolnjena le dva kumulativna pogoja, in sicer predmet mora biti izviren tako, da je avtorjeva lastna intelektualna stvaritev, in mora biti izraz take stvaritve.(5) Okoliščine, kot so dolžina besedila, mesto objave in njegova morebitna (ne)pripadnost vnaprej določeni literarni vrsti torej nikakor ne vplivajo na to opredelitev. Preverjanje, ali sta ta pogoja izpolnjena v konkretnem primeru, je v celoti stvar presoje dejanskega stanja in zato spada v okvir pristojnosti sodišč, ki odločajo o glavni stvari.
14.      Prehajam torej neposredno na analizo drugega vprašanja za predhodno odločanje.
Predmet drugega vprašanja za predhodno odločanje
15.      Drugo vprašanje za predhodno odločanje se nanaša na razlago člena 5(3)(c) Direktive 2001/29.
16.      Predložitveno sodišče želi zlasti pojasnilo v zvezi z razlago zadnjega dela te določbe, ki ureja izjemo za poročanje o aktualnih dogodkih. V skladu s to določbo lahko države članice predvidijo izjeme ali omejitve izključnih pravic, če je „uporaba del ali predmetov sorodnih pravic v zvezi s poročanjem o aktualnih dogodkih v obsegu, ki ga upravičuje informativni namen in ob navedbi vira vključno z avtorjevim imenom, razen če se to izkaže za nemogoče“.
17.      Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe je razvidno, da se predložitveno sodišče sprašuje, prvič, ali je objavo besedila iz postopka v glavni stvari mogoče opredeliti za „aktualni dogodek“ v smislu člena 5(3)(c) Direktive 2001/29 in, drugič, ali je romunska zakonodaja, s katero je bila ta direktiva prenesena, združljiva s to določbo v delu, v katerem dopušča le uporabo „kratkih odlomkov“ del in prepoveduje kakršne koli komercialne ali ekonomske koristi, tudi posredne, iz uporabe teh odlomkov, čeprav te omejitve niso navedene v zadevni določbi Direktive 2001/29. V drugem vprašanju za predhodno odločanje se odraža le drugi vidik. Vendar prvi vidik zadeva prav to, ali se izjema za poročanje o aktualnih dogodkih v sporu v glavni stvari sploh uporablja. Zato menim, da je koristno odpraviti dvome predložitvenega sodišča v zvezi s tem.
18.      Poudariti je treba, da se postopek v glavni stvari ne nanaša na preizkus veljavnosti zadevne nacionalne določbe glede na Direktivo 2001/29, temveč na konkreten spor, za katerega bi se ta nacionalna določba lahko uporabila. Predložitveno sodišče je torej tisto, ki mora to določbo, kolikor je mogoče, razlagati v skladu s to direktivo, če pa to ni mogoče, pa je ne sme uporabiti za spor.(6) Skladnost zadevne nacionalne določbe z Direktivo 2001/29 bo torej moralo to sodišče presojati glede na okoliščine spora o glavni stvari in ob upoštevanju zahteve po spoštovanju pravičnega ravnovesja med zadevnimi temeljnimi pravicami.
19.      Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem za predhodno odločanje v bistvu sprašuje, prvič, kateri so pogoji za uporabo člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 in, drugič, ali je treba to določbo razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, s katero je bila ta določba prenesena v nacionalno zakonodajo in ki za obveščanje o aktualnih dogodkih dopušča le uporabo kratkih odlomkov del in prepoveduje neposredne ali posredne komercialne ali ekonomske koristi iz take uporabe.
Sodna praksa v zvezi z izjemo za poročanje o aktualnih dogodkih
20.      Preden se lotim analize pravnih vprašanj, ki jih je postavilo predložitveno sodišče, menim, da je treba najprej na kratko povzeti sodno prakso v zvezi s členom 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29.
21.      Spor o glavni stvari se nanaša na poseben primer uporabe izjeme iz te določbe, in sicer v smislu, da sama objava dela, uporabljenega za poročanje o aktualnem dogodku, pomeni ta dogodek in da zadevno poročanje v bistvu pomeni priobčitev vsebine tega dela javnosti. Sodišče pa je implicitno, vendar nujno dopustilo uporabo te izjeme v takih okoliščinah, zlasti v sodbi Spiegel Online.(7)
22.      Sodišče je v tej sodbi podalo tudi glavne smernice za razlago člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29, pri čemer je med drugim razsodilo, da ta določba izjeme, ki jo vsebuje, ne harmonizira popolnoma, saj državam članicam pušča znatno polje proste presoje pri podrobni opredelitvi pogojev za njeno uporabo, ki jim omogoča, da uravnotežijo zadevne interese. To polje proste presoje po mnenju Sodišča izhaja zlasti iz besedne zveze „v obsegu, ki ga upravičuje informativni namen“ iz navedene določbe.(8)
23.      Kljub temu je Sodišče ugotovilo tudi, da je polje proste presoje držav članic omejeno z več vidikov.(9)
24.      Prvič, države članice morajo pri izvajanju člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 spoštovati zahteve, ki izhajajo iz prava Unije, zlasti pogoje, navedene v tej določbi, in načelo sorazmernosti.(10)
25.      Drugič, države članice morajo zagotoviti, da se ne ogrozi uresničevanja ciljev Direktive 2001/29, ki se nanašajo na vzpostavitev visoke stopnje varstva avtorskih pravic in na dobro delovanje notranjega trga, pri čemer morajo ohraniti polni učinek zadevne izjeme.(11)
26.      Tretjič, polje proste presoje držav članic je omejeno s členom 5(5) Direktive 2001/29.
27.      Nazadnje, četrtič, države članice se morajo pri prenosu člena 5(3)(c), in fine, te direktive opreti na njeno razlago, ki omogoča zagotovitev pravičnega ravnovesja med različnimi temeljnimi pravicami, varovanimi s pravnim redom Unije.(12) Zadevne temeljne pravice pa so zlasti pravica do intelektualne lastnine avtorjev iz člena 17(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), na eni strani ter svoboda izražanja in obveščanja uporabnikov varovanih del, zagotovljena s členom 11 Listine, na drugi.(13)
28.      Člen 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 je treba v okviru te zadeve razlagati ob upoštevanju te sodne prakse.
Opredelitev za „aktualni dogodek“
29.      Predložitveno sodišče se na prvem mestu sprašuje, ali se lahko člen 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 uporabi, kadar spletni časopis javnosti priobči besedilo, ki je bilo objavljeno na začetku šolskega leta na strani na družbenem omrežju Facebook in v katerem je učitelj navedel, da nekatera ravnanja v šolskem okolju šteje za neprimerna. Dvomi tega sodišča izhajajo zlasti iz dejstva, da časopis ni spodbujal javne razprave o tej temi, na primer s pozivom bralcem, naj se odzovejo.
30.      Sodišče je v zvezi s pojmom „aktualni dogodek“ v smislu člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 štelo, da pomeni „dogodek, ki je v času, ko se o njem poroča, v interesu javnosti glede informiranosti“.(14)
31.      Menim, da ni primerno dopolnjevati opredelitve tega pojma z dodatnimi elementi. Prvič, ta opredelitev mora namreč ob upoštevanju cilja zadevne izjeme, ki je ohraniti pravico medijev do obveščanja in pravico javnosti do obveščenosti, zajemati vse teme, ki so z vidika družbe pomembni v trenutku, ko je javnost obveščena. Drugič, niti raven varstva avtorskih pravic niti stopnja resnosti kršitve teh pravic nista odvisni od narave dogodka, o katerem se poroča z uporabo zadevnega varovanega dela. Tehtanje zadevnih interesov v tem primeru torej jasno nakazuje široko opredelitev pojma „aktualni dogodek“, kot jo je oblikovalo Sodišče.
32.      Opredelitev objave mnenja učitelja, v katerem izrazi, da nekatera ravnanja v šolskem okolju niso primerna, za „aktualni dogodek“ je seveda v pristojnosti nacionalnih sodišč. Menim, da nič ne nasprotuje taki opredelitvi, saj je delovanje šolskega sistema tema, ki je lahko nedvomno v interesu javnosti, zadevno mnenje pa lahko razkriva prakse, ki vplivajo na to delovanje.
33.      Okoliščina, da v obravnavani zadevi bralci časopisa, v katerem je bilo uporabljeno zadevno delo, niso bili pozvani, naj se odzovejo, po mojem mnenju nima nobenega vpliva. Čeprav je res, kot ugotavlja predložitveno sodišče, da je bilo tako v zadevi, v kateri je bila izdana sodba Funke Medien(15), ta okoliščina nikakor ni pogoj za uporabo člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29.
34.      Kot je Sodišče že ugotovilo, je treba dejanje „poročanja“ iz te določbe razlagati kot zagotavljanje informacij o aktualnem dogodku. Poleg tega, čeprav zgolj obvestilo o takem dogodku ne pomeni poročanja o njem, pojem „poročanje“ v običajnem pomenu ne vsebuje zahteve, da mora uporabnik opraviti podrobno analizo takega dogodka.(16) To še toliko bolj velja za poziv k odzivu, saj ta očitno presega običajni pomen izraza „poročanje“. Na splošnejši ravni je treba opozoriti, da čeprav je lahko razprava pogosto – želena – posledica uresničevanja svobode izražanja, pa nikakor ni njen pogoj.
35.      Za uporabo člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 torej zadostuje, da se zadevno varovano delo uporabi za zagotavljanje informacij o dogodku, ki je v trenutku zagotavljanja teh informacij v javnem interesu.
Pogoji za uporabo izjeme za poročanja o aktualnih dogodkih v romunskem pravu
36.      Dvomi predložitvenega sodišča v zvezi z združljivostjo romunske ureditve, ki ureja izjemo za poročanje o aktualnih dogodkih, s členom 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 se nanašajo na dve točki, in sicer na dejstvi, da je dovoljena uporaba omejena na kratke odlomke del in da so prepovedane neposredne ali posredne ekonomske ali komercialne koristi iz take uporabe.(17)
Omejitev dovoljene uporabe na kratke odlomke del
37.      Dvom predložitvenega sodišča o skladnosti romunske zakonodaje, s katero je prenesen člen 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29, se nanaša na dejstvo, da ta določba omogoča uporabo „del“, medtem ko romunska zakonodaja dovoljeno uporabo omejuje na „kratke odlomke del“.
38.      Naj na začetku navedem, da romunski zakonodajalec s tem po mojem mnenju ni presegel polja proste presoje, ki ga ima pri prenosu te določbe, kot ga je opredelilo Sodišče.(18)
39.      Prvič, kar zadeva besedilo in sistematiko člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29, je ta določba za države članice fakultativna, kot to velja za skoraj vse izjeme avtorskih pravic, določene v tej direktivi. V skladu s splošno sprejetim pravilom razlage, da kdor lahko naredi več, lahko tudi manj, namreč države članice pri izvajanju teh izjem načeloma niso dolžne prenesti celotnega njihovega potencialnega obsega.
40.      Poleg tega navedena določba sama vsebuje omejitev, da je uporaba na podlagi izjeme za poročanje o aktualnih dogodkih dovoljena le „v obsegu, ki ga upravičuje informativni namen“. Po mnenju Sodišča ta formulacija državam članicam pušča široko polje proste presoje pri izvajanju navedene izjeme.(19) To polje proste presoje se nujno nanaša zlasti na obseg uporabe dela. V tem okviru imajo torej države članice pravico omejiti dovoljeno uporabo na kratke odlomke del, če menijo, da širša uporaba ni upravičena z informativnim namenom, ki se poskuša doseči z zadevno izjemo.
41.      Drugič, menim, da takšna omejitev, ki je sicer v skladu s ciljem Direktive 2001/29, da se vzpostavi visoka stopnja varstva avtorskih pravic, ne ogroža polnega učinka izjeme iz člena 5(3)(c), in fine, te direktive. Cilj te določbe namreč ni omogočiti uporabo varovanih del kot takih, temveč preprečiti, da bi bila svoboda obveščanja o aktualnih dogodkih neupravičeno omejena z izključnimi pravicami, ki varujejo dela, ki so tako ali drugače povezana s temi dogodki. Tudi kadar – kot v obravnavani zadevi – samo delo ali njegova objava pomeni dogodek, o katerem se poroča, tega poročanja ni mogoče enačiti z reproduciranjem in priobčitvijo javnosti tega dela v celoti, ne da bi se s tem popolnoma izkrivil pomen zadevne določbe. Omejitev dovoljene uporabe na kratke odlomke del torej ne ogroža polnega učinka zadevne izjeme.
42.      Tretjič, izvajanje izjem iz člena 5(2) in (3) Direktive 2001/29 mora biti v skladu z odstavkom 5 tega člena. Zadnjenavedena določba določa trojni pogoj, imenovan tudi „tristopenjski preizkus“, v skladu s katerim se lahko izjeme od avtorskih pravic uporabljajo le v določenih posebnih primerih, ki niso v nasprotju z normalnim izkoriščanjem dela in ne vplivajo pretirano na legitimne interese imetnika pravic.
43.      V zvezi s tem je treba ugotoviti, da lahko popolno reproduciranje in priobčitev dela javnosti po definiciji posegata v normalno izkoriščanje tega dela in posledično – to je logika tristopenjskega preizkusa – pretirano vplivata na legitimne interese avtorja. V takem primeru namreč sekundarna priobčitev dela, izvedena v okviru izjeme, nadomesti izvirno priobčitev, zaradi česar uporabnikom ni treba poseči po izvini priobčitvi, kar posledično pomeni poseg v normalno izkoriščanje dela s strani njegovega avtorja.
44.      V internetnem okolju je priobčitev javnosti pogosto trajna in enostavno ponovljiva, zato lahko avtor izgubi vsakršen nadzor nad delom, ki kroži neodvisno od njegove volje, kar škoduje ne le njegovim premoženjskim, temveč tudi moralnim pravicam.(20) Poleg tega, čeprav je zadevna izjema namenjena predvsem ohranitvi pravice medijev, da zagotavljajo informacije o aktualnih dogodkih,(21) njena uporaba ni pogojena s tem, da ima zadevni uporabnik uradni status medijske organizacije. V internetnem okolju pa lahko vsakdo trdi, da obvešča o aktualnih dogodkih, da bi se skliceval na to izjemo in javnosti priobčil delo brez dovoljenja avtorja. Zato je nevarnost zlorabe precejšnja.
45.      Tako menim, da je v skladu s členom 5(5) Direktive 2001/29 legitimno, da država članica v okviru izjeme za poročanje o aktualnih dogodkih dovoljeno uporabo omeji na kratke odlomke del.
46.      Četrtič, pri izvajanju te izjeme je treba spoštovati pravično ravnovesje med upoštevnimi temeljnimi pravicami, zlasti pravico do intelektualne lastnine iz člena 17(2) Listine, na eni strani ter svobodo izražanja in obveščanja, zagotovljeno s členom 11 Listine, na drugi strani. Postavlja se torej vprašanje, ali omejitev dovoljene uporabe na kratke odlomke del spoštuje to ravnovesje.
47.      Kar zadeva intelektualno lastnino, je, kot sem že ugotovil, priobčitev celotnega dela javnosti brez dovoljenja avtorja hud poseg
v njegove pravice. V skrajnih primerih, kot so navedeni v točki 44 teh sklepnih predlogov in v katerih avtor izgubi nadzor nad izkoriščanjem svojega dela, bi bil ta poseg po mojem mnenju očitno nesorazmeren. Omejitev dovoljene uporabe na podlagi izjeme za poročanje o aktualnih dogodkih na kratke odlomke del prispeva k varstvu te temeljne pravice.
48.      Kar zadeva svobodo izražanja, pa je ta seveda omejena. Kljub temu menim, da ta omejitev ni nesorazmerna. Svoboda izražanja, ki je predmet obravnavane zadeve, se nanaša na zagotavljanje informacij o dogodku. Uporaba varovanega dela je torej le ilustracija, namenjena dopolnitvi te informacije, in ne sme biti njen bistveni del. Zato bi morala biti uporaba kratkih odlomkov običajno zadostna. Seveda pa morajo biti odlomki, katerih uporaba je dovoljena, razumne dolžine, da se lahko doseže želeni informativni namen. Ta vidik pa se nanaša na uporabo in concreto nacionalnega prava.
49.      Menim, da to načeloma velja ne glede na dolžino zadevnega dela. Vendar mora v primeru del, ki so tako kratka, da jih je mogoče učinkovito reproducirati le v celoti, nacionalna zakonodaja zadevne države članice, kot jo razlagajo nacionalna sodišča, omogočati uporabo celotnih del tako, da se enačijo z odlomki, kadar je to potrebno za doseganje želenega informativnega namena. V vseh drugih primerih je običajno mogoče iz dela izluščiti odlomke, ki so potrebni za posredovanje informacij, ne da bi bilo treba to delo reproducirati v celoti. Naj spomnim, da cilj člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 ni omogočiti uporabo varovanih del brez dovoljenja imetnikov pravic, temveč zagotoviti svobodo obveščanja o aktualnih dogodkih.
50.      Poleg tega v številnih primerih, zlasti na internetu, kot v postopku v glavni stvari, tehnike, kot so hiperpovezave, omogočajo, da se javnosti omogoči dostop do celotnega zadevnega dela ter tako enostavno doseže želeni cilj, ne da bi bilo treba zaprositi za dovoljenje avtorja, pa tudi ne da bi se posegalo v njegove pravice.(22) V takih primerih torej reproduciranje in priobčitev celotnega dela javnosti nista nujni za izpolnitev zahtev svobode izražanja in obveščanja.
51.      Iz tega sklepam, da člen 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 ne nasprotuje zakonodaji države članice, ki uporabo za poročanje o aktualnih dogodkih omejuje na kratke odlomke del, če dolžina odlomka, katerega uporaba je dovoljena, zadostuje za dosego želenega informativnega namena.
Prepoved pridobivanja ekonomske ali komercialne koristi
52.      Bolj problematična je prepoved iz romunske zakonodaje, ki prepoveduje neposredne ali posredne gospodarske ali komercialne koristi iz uporabe dela v okviru izjeme za poročanje o aktualnih dogodkih.
53.      Predložitveno sodišče ne navaja, kakšen je natančen pomen besedne zveze „neposredne ali posredne komercialne ali ekonomske koristi“ v romunskem pravu. Če bi bilo treba prepoved, ki se nanaša na posredno ekonomsko korist, razlagati široko, bi to vzbudilo resne pomisleke. Mediji, ki imajo v demokratični družbi temeljno funkcijo obveščanja javnosti in izvajanja nadzora nad akterji javnega življenja, namreč običajno opravljajo gospodarsko dejavnost. To dejavnost bodisi neposredno financirajo njihove stranke bodisi se financira z oglaševanjem. V obeh primerih je objava informacij storitev, katere vsebina privablja stranke in s tem vpliva na prihodke zadevnega gospodarskega subjekta. Ta subjekt ima torej posredno ekonomsko korist od vseh svojih objav, vključno s poročanjem o aktualnih dogodkih, v katerem se varovana dela uporabljajo v okviru zadevne izjeme.
54.      Prepoved takšne posredne koristi zato zmanjšuje polni učinek te izjeme, saj v resnici onemogoča njeno uporabo za vse medijske organizacije, katerih delovanje pomeni gospodarsko dejavnost.(23) Ni treba posebej poudarjati, da taka prepoved nima podlage v besedilu člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29. Besedna zveza „v obsegu, ki ga upravičuje informativni namen“ se namreč ne nanaša na ekonomsko korist, ki je lahko pridobljena posredno, temveč izključno na obseg uporabe varovanih del.
55.      Te prepovedi prav tako ni mogoče upravičiti s
tristopenjskim preizkusom iz člena 5(5) Direktive 2001/29. V nasprotju z neposredno koristjo, ki izhaja iz uporabe dela in ki jo je mogoče enačiti z njegovim komercialnim izkoriščanjem, posredna korist, ki jo pomeni financiranje tiska iz prihodkov, pridobljenih s to dejavnostjo, vključno z objavo poročanja o aktualnih dogodkih, ne more posegati v normalno izkoriščanje del, uporabljenih v okviru tega poročanja, niti ne more neupravičeno škodovati njihovim avtorjem. Zato navedena prepoved posega tudi v ravnovesje med različnimi temeljnimi pravicami, kateremu je namenjena izjema za poročanje o aktualnih dogodkih.
56.      Tako je romunski zakonodajalec z določitvijo prepovedi pridobivanja posredne ekonomske koristi z uporabo varovanih del v okviru izjeme za poročanje o aktualnih dogodkih prekoračil meje polja proste presoje, ki ga ima pri prenosu člena 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29. To določbo je torej treba razlagati tako, da takšni prepovedi nasprotuje.
Predlog
57.      Na podlagi vseh navedenih preudarkov predlagam, naj Sodišče na drugo vprašanje za predhodno odločanje, ki ga je postavilo Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija), odgovori tako:
Člen 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o usklajevanju določenih vidikov avtorske in sorodnih pravic v informacijski družbi
je treba razlagati tako, da
–        za njegovo uporabo zadostuje, da se zadevno delo uporabi za zagotavljanje informacij o dogodku, ki je v trenutku, ko se te informacije objavijo, v javnem interesu;
–        ne nasprotuje zakonodaji države članice, ki dovoljeno uporabo za poročanje o aktualnih dogodkih omejuje na kratke odlomke del, pod pogojem, da dolžina odlomka, katerega uporaba je dovoljena, zadostuje za dosego želenega informativnega namena;
–        nasprotuje zakonodaji države članice, ki prepoveduje posredne komercialne ali ekonomske koristi iz uporabe del za poročanje o aktualnih dogodkih.
1      Jezik izvirnika: francoščina.
2      Glej v tem smislu zlasti sodbo z dne 29. julija 2019, Spiegel Online (C‑516/17, EU:C:2019:625, točki 42 in 43; v nadaljevanju: sodba Spiegel Online).
3      UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 230.
4      Monitorul Oficial al României, del I, št. 60 z dne 26. marca 1996.
5      Glej nazadnje sodbo z dne 24. oktobra 2024, Kwantum Nederland in Kwantum België (C‑227/23, EU:C:2024:914, točka 48).
6      Glej v tem smislu nedavno sodbo z dne 28. januarja 2025, ASG 2 (C‑253/23, EU:C:2025:40, točke 90, 91 in 93).
7      Točke od 60 do 74, zlasti točka 69 te sodbe. Glej tudi sodbo z dne 29. julija 2019, Funke Medien NRW (C‑469/17, EU:C:2019:623, točka 75).
8      Sodba Spiegel Online, točke od 27 do 29.
9      Sodba Spiegel Online, točka 30.
10      Sodba Spiegel Online, točke od 31 do 34.
11      Sodba Spiegel Online, točki 35 in 36.
12      Sodba Spiegel Online, točki 37 in 38.
13      Sodba Spiegel Online, točka 42.
14      Sodba Spiegel Online, točka 67.
15      Sodba z dne 29. julija 2019 (C‑469/17, EU:C:2019:623, točka 75).
16      Sodba Spiegel Online, točka 66.
17      Komisija prav tako ugotavlja, da v nasprotju s členom 5(3)(c), in fine, Direktive 2001/29 člen 35(2)(c) zakona št. 8/1996 z dne 14. marca 1996 ne določa obveznosti navedbe vira uporabljenega dela, vključno z avtorjevim imenom. Vendar taka zahteva izhaja iz člena 35(4) tega zakona in zadeva zlasti primere iz člena 35(2)(c).
18      Glej točke od 23 do 27 teh sklepnih predlogov in navedeno sodno prakso.
19      Glej točko 22 teh sklepnih predlogov in navedeno sodno prakso.
20      Za ponazoritev, v času priprave teh sklepnih predlogov je bilo besedilo iz postopka v glavni stvari še vedno na voljo na spletnem mestu Gândul in vsaj na dveh drugih spletnih mestih, ki sta ga reproducirali, medtem ko je hiperpovezava do izvirnika zastarala, verjetno zato, ker je bila odstranjena z mesta prvotne objave.
21      Glej v tem smislu sodbo Spiegel Online (točka 70).
22      Glej zlasti sodbo z dne 13. februarja 2014, Svensson in drugi (C‑466/12, EU:C:2014:76, točka 1 izreka).
23      To v praksi pomeni vse medije, saj se tudi tako imenovani „javni“ mediji redko financirajo izključno iz državnih sredstev.