Mål C‑384/24
Russisch-Kirgizisch Ontwikkelingsfonds
mot
Belgische Staat
(begäran om förhandsavgörande från Raad van State (Belgien))
Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 11 september 2025
” Begäran om förhandsavgörande – Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Förordning (EU) nr 269/2014 – Restriktiva åtgärder som vidtagits med hänsyn till situationen i Ukraina – Artikel 2 – Frysning av penningmedel och ekonomiska resurser – Undantag – Artikel 4.1 a, 4.1 b och 4.1 d – Frigörande av vissa tillgångar för specifika utgifter – Betalning av ansökningsavgift och ett schablonbidrag för att kunna väcka talan om ogiltigförklaring mot beslut som antagits för att genomföra denna förordning – Omfattas ”
1.        Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Restriktiva åtgärder som vidtagits med hänsyn till situationen i Ukraina – Frysning av tillgångar tillhörande vissa personer och enheter med hänsyn till situationen i Ukraina – Ansökan om undantag för att frigöra vissa tillgångar – Medel som är avsedda för betalning av rimliga arvoden eller ersättning av utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster – Begrepp – Betalning av ansökningsavgift och ett schablonbidrag för att kunna väcka talan om ogiltigförklaring mot beslut som antagits för att genomföra denna förordning – Omfattas ej
(Rådets förordning nr 269/2014, artikel 4.1 b)
(se punkterna 41–46)
2.        Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Restriktiva åtgärder som vidtagits med hänsyn till situationen i Ukraina – Frysning av tillgångar tillhörande vissa personer och enheter med hänsyn till situationen i Ukraina – Ansökan om undantag för att frigöra vissa tillgångar – Medel som är nödvändiga för grundläggande behov  – Begreppet grundläggande behov – Betalning av ansökningsavgift och ett schablonbidrag för att kunna väcka talan om ogiltigförklaring mot beslut som antagits för att genomföra denna förordning – Omfattas – Iakttagande av rätten till ett effektivt rättsmedel
(Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 47; rådets förordningar nr 269/2014, artikel 4.1 a, och 2022/1985)
(se punkterna 47–50, 54 och domslutet)
Se avgörandet.