Överklagande ingett den 24 februari 2015 av Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 12 december 2014 i mål T-550/08, Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen mot Europeiska kommissionen
(Mål C-94/15 P)
Rättegångsspråk: tyska
Parter
Klagande: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (ombud: Dr. U. Itzen och J. Ziebarth LLM, Rechtsanwältinnen)
Övrig part i målet: Europeiska kommissionen
Klagandens yrkanden
Klaganden yrkar att domstolen ska
upphäva den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 12 december 2014 i mål T-550/08, såvitt avser klaganden,
i andra hand, nedsätta de böter på 12 miljoner euro som klaganden ålagts i artikel 2 i det angripna beslutet av den 1 oktober 2008 till ett skäligt belopp,
i tredje hand, återförvisa målet till Europeiska unionens tribunal för förnyad prövning,
förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Överklagandet avser tribunalens dom (tredje avdelningen) av den 12 december 2014 i mål T-550/08, Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen mot kommissionen, varigenom tribunalen ogillade klagandens talan om delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(2008) 5476 av den 1 oktober 2008 i ärende COMP/39.181 – Ljusvax, såvitt avsåg klaganden, alternativt nedsättning av det bötesbelopp som klaganden ålagts.
Klaganden har åberopat följande grunder:
Den första grunden: Åsidosättande av artiklarna 101 FEUF och 296 FEUF samt grundläggande processuella rättigheter och rätten till försvar, eftersom tribunalen fastställde ansvaret för betalningen av böterna i strid med EU-konkurrensrättens företagsbegrepp och grundläggande principer om ansvar. Åsidosättandet består huvudsakligen i att tribunalen vid fastställandet av böterna behandlade klaganden separat från H&R och dess dotterbolag, såsom olika företag. Samtidigt behandlade tribunalen, liksom kommissionen, dessa företag som ett enda företag, ”H&R/Tudapetrol”, vad gällde ansvaret för handlingar och fastställandet av en påstådd överträdelse. Dessa bolag kan dock inte samtidigt anses ha begått en överträdelse som ett företag och vid fastställandet av böterna behandlas som två företag. Följaktligen godtog tribunalen felaktigt en dubbel bestraffning avseende samma handlingar utförda av vad som påstods vara ett enda företag.
Den andra grunden: Klaganden anser att motiveringsplikten (artikel 296 FEUF) har åsidosatts i den överklagade domen. I domen finns det inte några tillräckligt individualiserade förklaringar avseende vilka anklagelser som riktades mot just klaganden. Eftersom tribunalen godtog den sammanblandande motiveringen angående den överträdelse som den inte närmare bestämda gemensamma enheten ”H&R/Tudapetrol” begått framgår det inte av vare sig kommissionsbeslutet eller domen vilka handlingar klaganden hålls ansvarig för. Som andra delgrund till den andra grunden anför klaganden att tribunalen inte fullt ut tagit ställning till dennes invändningar angående fastställandet av sakförhållandena. Tribunalen prövade endast delar av de invändningar som framförts. Vad gäller de invändningar som tribunalen prövat anser klaganden att tribunalens skäl antingen strider mot principerna om bevisning, är ologiska, eller är lagstridiga på grund av att tribunalen missförstått bevisningen.
Den tredje grunden: Klaganden hävdar att dess rätt till försvar har åsidosatts på ett sätt som påverkat utgången i målet i tribunalen. Detta åsidosättande tog sig särskilt uttryck i att tribunalen, precis som kommissionen dessförinnan, inte på ett tillräckligt individualiserat sätt fastställt vad klaganden anklagades för. Istället använde tribunalen på ett otillåtet sätt genomgående den oklara samlingsbeteckningen ”H&R/Tudapetrol”. Detta medförde att det var oklart för klaganden vad denne anklagades för, och vilken bevisning som åberopades avseende detta. Härigenom åsidosattes principen in dubio pro reo och klagandens försvar försvårades på ett rättsstridigt sätt.