62022CJ0029_RES
Förenade målen C‑29/22 P och C‑44/22 P
KDochKS
mot
Europeiska unionens råd m.fl.
Domstolens dom (stora avdelningen) av den 10 september 2024
”Överklagande – Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik (Gusp) – Gemensam åtgärd 2008/124/Gusp – Europeiska unionens rättsstatsuppdrag i Kosovo (Eulex Kosovo) – Skadeståndstalan – Påstådd skada till följd av olika handlingar och underlåtenheter av Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen och Europeiska utrikestjänsten (EEAS) vid genomförandet av denna gemensamma åtgärd – Bristfällig utredning av tortyr, försvinnanden och mord – Europeiska unionens domstols behörighet att pröva talan – Artikel 24.1 andra stycket sista meningen FEU – Artikel 275 FEUF”
Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Unionsdomstolens behörighet – Skadeståndstalan – Talan som avser handlingar eller underlåtenheter som omfattas av detta politikområde – Talan som varken syftar till att få prövat iakttagandet av artikel 40 FEU eller restriktiva åtgärder mot fysiska eller juridiska personer – Omfattas inte – Fråga huruvida denna begränsning av domstolens behörighet är förenlig med artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, artiklarna 6 och 13 i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, artikel 6.2 FEU och artiklarna 268 och 340 FEUF
(Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artiklarna 47, 51.1 och 52.7; artiklarna 2, 3.5, 5.1, 5.2, 6, 13.2, 19, 21, 23, 24.1 och 40 FEU; artiklarna 268, 275 andra stycket, 340 och 344 FEUF; rådets gemensamma åtgärd 2008/124)
(se punkterna 62, 63, 66–73, 77–82, 85–87, 90–92 och 94)
Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Unionsdomstolens behörighet – Skadeståndstalan – Talan som avser handlingar eller underlåtenheter som omfattas av detta politikområde – Talan som varken syftar till att få prövat iakttagandet av artikel 40 FEU eller restriktiva åtgärder mot fysiska eller juridiska personer – Handlingarna eller underlåtenheterna i fråga är inte direkt kopplade till de politiska och strategiska val som unionens institutioner, organ och byråer gör inom ramen för detta politikområde – Omfattas – Handlingarna eller underlåtenheterna i fråga är inte direkt kopplade till sådana val – Omfattas inte
(Artiklarna 24–26, 28, 29, 37, 38, 2 och 43 FEU; artikel 275 FEUF; rådets gemensamma åtgärd 2008/124)
(se punkterna 115–119)
Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Unionsdomstolens behörighet – Skadeståndstalan – Talan som avser handlingar eller underlåtenheter som omfattas av detta politikområde – Talan som varken syftar till att få prövat iakttagandet av artikel 40 FEU eller restriktiva åtgärder mot fysiska eller juridiska personer – Handlingarna eller underlåtenheterna i fråga är inte direkt kopplade till de politiska och strategiska val som unionens institutioner, organ och byråer gör inom ramen för detta politikområde – Medel som ställs till förfogande för ett unionsuppdrag – Beslut att återkalla det verkställande mandatet för ett sådant uppdrag – Omfattas inte
(Artiklarna 24.1 andra stycket, 28.1 och 43.2 FEU; artikel 275 första stycket FEUF; rådets gemensamma åtgärd 2008/124, artikel 3 d; rådets beslut (Gusp) 2018/856)
(se punkterna 120, 121, 124, 126, 136 och 137)
Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Unionsdomstolens behörighet – Skadeståndstalan – Talan som avser handlingar eller underlåtenheter som omfattas av detta politikområde – Talan som varken syftar till att få prövat iakttagandet av artikel 40 FEU eller restriktiva åtgärder mot fysiska eller juridiska personer – Handlingarna eller underlåtenheterna i fråga är inte direkt kopplade till de politiska och strategiska val som unionens institutioner, organ och byråer gör inom ramen för detta politikområde – Brist på adekvat personal för ett unionsuppdrag – Kränkningar av mänskliga rättigheter från uppdragets sida – Kommitté som prövar klagomål om sådana kränkningar – Inga processrättsliga bestämmelser om rättshjälp – Inga verkställande befogenheter – Inga individuella åtgärder avseende sökandenas specifika situation – Omfattas
(Artiklarna 24.1 andra stycket FEU; artikel 275 andra stycket FEUF; rådets gemensamma åtgärd 2008/124, artiklarna 1 och 2; beslut 2014/349/Gusp, artikel 15a)
(se punkterna 120, 121, 124, 127, 128, 130, 131, 133–135 och 137)
Överklagande – Överklagandet delvis välgrundat – Överklagandeinstansens avgörande av målet i sak – Villkor – Mål som är färdigt för avgörande – Föreligger inte – Målet återförvisas till tribunalen – Slutlig prövning av behörigheten att pröva talan görs av överklagandeinstansen
(Domstolens stadga, artikel 61 första stycket)
(se punkterna 159 och 163–166)
Resumé
Domstolen (stora avdelningen) ogillar tribunalens beslut KS och KD/rådet m.fl. (
1
) (nedan kallat det överklagade beslutet) i den mån tribunalen där förklarade sig uppenbart obehörig att pröva den talan som väckts av KS och KD med motiveringen att den talan avsåg politiska eller strategiska val inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (Gusp). (
2
) Domstolen preciserar räckvidden av den begränsning av unionsdomstolens behörighet på Gusp-området som föreskrivs i artikel 24.1 andra stycket FEU (
3
) och artikel 275 första stycket FEUF. (
4
) KS och KD är nära familjemedlemmar till personer som torterats, försvunnit eller dödats i Kosovo år 1999, i samband med konflikten i landet. År 2008 etablerade Europeiska unionen genom gemensam åtgärd 2008/124 (
5
) ett civilt uppdrag i detta tredjeland, ett rättsstatsuppdrag kallat Eulex Kosovo, som bland annat fick ansvar för att utreda sådana brott. År 2009 inrättade unionen, på grundval av denna gemensamma åtgärd, en kommitté för granskning av iakttagandet av de mänskliga rättigheterna (nedan kallad granskningskommittén), med ansvar för att pröva klagomål om kränkningar av de mänskliga rättigheterna som Eulex Kosovo påstods ha gjort sig skyldigt till under utförandet av uppdraget.
Efter att KS och KD gett in klagomål, fann granskningskommittén, i november 2015 respektive oktober 2016, att flera grundläggande rättigheter som skyddas av den europeiska konventionen om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad Europakonventionen) hade kränkts. (
6
) I mars 2017 avslutade kommittén ärendena och konstaterade samtidigt att de rekommendationer som utfärdats till uppdragschefen för Eulex Kosovo i båda fallen endast delvis hade följts.
I december 2017 avvisade tribunalen, genom beslutet KS/rådet m.fl., (
7
) KS talan mot Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen och Europeiska utrikestjänsten (EEAS), med motiveringen att den var uppenbart obehörig att pröva talan, vilken avsåg ”ogiltigförklaring eller ändring av gemensam åtgärd 2008/124” samt utomobligatoriskt skadeståndsansvar, för åsidosättande av flera bestämmelser i Europakonventionen.
I november 2021 avvisade tribunalen, genom det överklagade beslutet och med samma motivering, KS och KD:s talan om ersättning för den skada som de ansåg sig ha lidit till följd av olika handlingar och underlåtenheter från rådets, kommissionens och utrikestjänstens sida avseende, i synnerhet, de utredningar som gjorts under uppdraget Eulex Kosovo av tortyren, försvinnandet och morden på deras familjemedlemmar. KS och KD hade i mellantiden, i juni 2021, lämnat in en begäran om åtgärder för bevisupptagning, avseende tillgång till den fullständiga versionen av Eulex Kosovos operationsplan (Oplan) från det att uppdraget inrättades år 2008.
Efter att överklaganden getts in av KS och KD (mål C‑29/22 P) och av kommissionen (mål C‑44/22 P), upphäver domstolen delvis detta beslut från tribunalen och återförvisar målet dit för prövning av om talan kan prövas i sak och, om så är fallet, för prövning i sak.
I det överklagade beslutet fann tribunalen bland annat att KS och KD:s talan avsåg handlingar eller ageranden som rörde politiska eller strategiska frågor kopplade till fastställandet av Eulex Kosovos verksamheter, prioriteringar och resurser och till beslutet att inrätta en granskningskommitté inom ramen för uppdraget och att, i enlighet med gemensam åtgärd 2008/124, upprättandet av Eulex Kosovo liksom dess verksamhet omfattades av EU-fördragets bestämmelser om Gusp. Tribunalen fann vidare, med tillämpning av artikel 24.1 andra stycket sista meningen FEU och artikel 275 första stycket FEUF, att Europeiska unionens domstol i princip inte var behörig beträffande bestämmelserna om Gusp och rättsakter som antagits på grundval av de bestämmelserna, och att de undantag från den principen som föreskrivs i förstnämnda bestämmelse och i artikel 275 andra stycket FEUF inte var tillämpliga i förevarande fall, av det skälet att talan varken avsåg restriktiva åtgärder mot fysiska eller juridiska personer, i den mening som avses i sistnämnda bestämmelse, eller iakttagandet av artikel 40 FEU. (
8
)
Domstolens bedömning
Eftersom KS och KD samt kommissionen har bestritt den bedömningen, prövar domstolen om tribunalens tolkning är välgrundad ur dessa aspekter.
Tolkningen av artikel 24.1 andra stycket FEU och artikel 275 första stycket FEUF
För att tolka fördragsbestämmelserna om begränsning av unionsdomstolens behörighet på Gusp-området, konstaterar domstolen först att eftersom det politikområdet ingår i unionens konstitutionella ram, betyder det att de grundläggande rättigheterna i unionens rättsordning även gäller där. Bland dessa principer märks respekt för rättsstaten och de grundläggande rättigheterna, värden som kräver att unionens myndigheter är underkastade domstolskontroll.
Domstolen påpekar dock att enligt artikel 24.1 andra stycket första meningen ”omfattas [Gusp] av särskilda regler och förfaranden”, bland annat sådana som begränsar Europeiska unionens domstols behörighet vad gäller bestämmelser på Gusp-området och rättsakter som antagits på grundval av sådana bestämmelser. En sådan begränsning går att förlika såväl med artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) som med artiklarna 6 och 13 i Europakonventionen.
Domstolen har i det avseendet redan slagit fast att artikel 47 i stadgan varken kan skapa en behörighet åt sig själv när fördraget utesluter detta eller ändra det fördragsstadgade systemet för domstolskontroll, till vilket hör reglerna om när en direkt talan kan tas upp till prövning. Principerna för tilldelad befogenheter och om institutionell jämvikt gäller även på Gusp-området. Påståendet att de handlingar eller underlåtenheter som en enskilds talan avser kränker dennes grundläggande rättigheter räcker alltså inte i sig för att Europeiska unionens domstol ska förklara sig behörig att pröva talan. Domstolen ska förvisso se till att dess tolkning av artikel 47 i stadgan, vars första och andra stycken motsvarar artikel 6.1 och artikel 13 i Europakonventionen, säkerställer en skyddsnivå som inte strider mot den som garanteras genom de bestämmelserna i Europakonventionen, såsom denna har tolkats av Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna. Den rättighet som garanteras i artikel 6.1 i Europakonventionen är dock inte absolut och kan underkastas legitima begränsningar. Det skydd som ges genom artikel 13 i Europakonventionen, enligt vilken de nationella rättssystemen ska tillhandahålla rättsmedel för att ta tillvara rättigheterna och friheterna enligt konventionen, kan emellertid inte heller betraktas som absolut. Den påstådda kränkningens sammanhang eller typ kan därför rättfärdiga en begränsning av vilken talan som är möjlig.
Tribunalen gjorde följaktligen inte en felaktig rättstillämpning när den fann att varken artikel 24.1 andra stycket sista meningen FEU och artikel 275 FEUF (
9
) eller åberopandet av kränkningar av grundläggande rättigheterna i sig motiverade att den förklarade sig behörig att pröva KS och KD:s talan. Vidare kan artikel 6.2 FEU, som föreskriver att unionen ska tillträda Europakonventionen, inte tolkas på det sättet att den utvidgar behörigheten för Europeiska unionens domstol på Gusp-området, eftersom reglerna för det tillträdet föreskriver att tillträdesavtalet varken påverkar unionens behörighet eller om de befogenheter som tilldelas unionsinstitutionerna.
Vad mer specifikt gäller tillämpningen av artikel 24.1 andra stycket sista meningen FEU och artikel 275 FEUF på talan om utomobligatoriskt ansvar för unionen, som regleras i artiklarna 268 och 340 FEUF, noterar domstolen att varken den exklusiva behörighet som tillerkänns Europeiska unionens domstol att pröva sådana mål eller autonomin hos den kategorin av mål kan tänja gränserna för den behörighet som denna institution getts genom fördragen. Artikel 24.1 andra stycket sista meningen FEU och artikel 275 FEUF, som begränsar unionsdomstolens behörighet på Gusp-området ska, vad gäller talan rörande detta område, betraktas som lex specialis i förhållande till artiklarna 268 och 340 FEUF. Artikel 24.1 andra stycket sista meningen FEU och artikel 275 FEUF avser inte talan om utomobligatoriskt ansvar för unionen.
Domstolen bekräftar också – på grundval av domen Carvalho m.fl./parlamentet och rådet, (
10
) som uttrycker en tolkningsprincip som gäller för alla rättsmedel som föreskrivs i fördragen – den tolkning som tribunalen gjort av fördragsbestämmelserna om unionsdomstolens behörighet mot bakgrund av den grundläggande rätten till ett effektivt rättsskydd i den meningen av denna grundläggande rättighet inte kan leda till att de villkor som uttryckligen föreskrivs i EUF-fördragen sätts åt sidan.
Om de berörda handlingarna och underlåtenheternas koppling till de politiska eller strategiska val som görs inom ramen för Gusp och som rör fastställandet och genomförandet av Gusp
Domstolen erinrar om att inom ramen för prövningen av behörigheten för Europeiska unionens domstol vad gäller handlingar eller underlåtenheter som omfattas av Gusp, ska man först kontrollera om situationen i fråga hör till något av de fall som anges i artikel 24.1 andra stycket sista meningen FEU och artikel 275 andra stycket FEUF, där behörighet uttryckligen medges. (
11
) Om så inte är fallet, ska man sedan i ett andra steg bedöma om behörighet kan grundas på att handlingarna eller underlåtenheterna inte är direkt kopplade till de politiska eller strategiska val som görs av unionens institutioner, organ och byråer inom ramen för Gusp, och i synnerhet den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP). (
12
) Även om Europeiska unionens domstol är behörig att pröva lagligheten av handlingar eller underlåtenheter som inte är direkt kopplade till dessa politiska eller strategiska val eller att tolka dem, har den inte en sådan behörighet om dessa handlingar eller underlåtenheter är direkt kopplade till dessa politiska eller strategiska val. (
13
)
Domstolen prövar i det avseendet den bedömning som tribunalen har gjort, (
14
) med en konkret analys av var och en av de handlingar och underlåtenheter som KS och KD talan avser och som omfattas av Gusp, särskilt GSFP. (
15
)
I förevarande fall framgår det av det överklagade beslutet att tribunalen fann att talan inte hörde till de fall för vilka fördragsbestämmelserna uttryckligen föreskriver av Europeiska unionens domstol är behörig inom Gusp-området. Detta har inte heller bestritts i målen om överklagande. Tribunalen fann att de handlingar och underlåtenheter som talan avsåg (
16
) var direkt kopplade till detta politikområde, med tanke på deras politiska och strategiska art och samband med fastställandet och genomförandet av Gusp. Det var av detta skäl den förklarade sig obehörig att pröva talan.
I detta avseende påpekar domstolen att de resurser som ställs till förfogande för ett Gusp-uppdrag, och särskilt GSFP, är direkt kopplade till de politiska eller strategiska val som görs inom ramen för Gusp, såsom tribunalen korrekt konstaterat.
Däremot gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning när den fann att den påstådda bristen på adekvat personal hörde till de politiska eller strategiska frågor som rör fastställandet och genomförandet av Gusp. I själva verket är Eulex Kosovos förmåga att rekrytera personal (
17
) en akt avseende den löpande förvaltningen som ingår i fullgörandet av uppdraget. De beslut som Eulex Kosovo fattar om valet av den personal som detta uppdrag använder har inte något direkt samband med de politiska eller strategiska val som Eulex Kosovo gör inom ramen för Gusp.
Domstolen når samma slutsats – att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning – vad gäller avsaknaden av bestämmelser om rättshjälp inom ramen för granskningskommitténs förfaranden. Den delen av KS och KD:s talan avser kommitténs förfaranderegler, vilka inte är direkt kopplade till de politiska eller strategiska val som görs inom ramen för Gusp.
När det gäller avsaknaden av genomförandebefogenheter för granskningskommittén och avsaknaden av rättsmedel för de kränkningar som granskningskommittén konstaterat, påpekar domstolen att sett till syftena med att inrätta uppdraget Eulex Kosovo, (
18
) har beslutet att låta eller inte låta handlingar och underlåtenhet att utföra denna uppgift omfattas av en kontrollmekanism som uppfyller dessa normer inte direkt samband med de politiska eller strategiska val som görs i samband med uppdraget, utan endast med en aspekt av dess administrativa förvaltning.
Vidare anger domstolen att en avsaknad av korrigerande åtgärder för att komma till rätta med de kränkningar av grundläggande rättigheter som granskningskommittén konstaterat och av en seriös rättslig prövning av KD:s ärende rör en underlåtenhet att vidta individuella åtgärder och inte är direkt kopplade till de politiska eller strategiska valen inom ramen för Gusp. Detsamma gäller rådets och utrikestjänstens påstående att Eulex Kosovo hade gjort sitt bästa för att utreda brotten i fråga. Tribunalen gjorde således en felaktig rättstillämpning även avseende de aspekterna av talan.
Däremot är beslutet att återkalla det verkställande mandatet för ett Gusp-uppdrag, och särskilt ett GSFP-uppdrag, ett direkt samband med sådana politiska eller strategiska val inom ramen för Gusp, i den mening som avses i artiklarna 28.1 och 43.2 FEU. Tribunalen gjorde följaktligen inte en felaktig rättstillämpning när den förklarade sig obehörig att pröva invändningarna mot återkallandet av Eulex Kosovos verkställande mandat genom beslut 2018/856. (
19
)
Talan inför tribunalen
Domstolen konstaterar att den inte förfogar över de upplysningar som krävs för att slutligt ta ställning till rådets, kommissionens och utrikestjänstens invändningar om rättegångshinder eller till huruvida KS och KD:s talan är välgrundad. Den återförvisar därför målet till tribunalen för prövning av huruvida talan kan tas upp till sakprövning och, i förekommande fall, för prövning av talan i sak samt av begäran om tillgång till Eulex Kosovos Oplan.
(
1
)	Beslut av den 10 november 2021, KS och KD/rådet m.fl. (T‑771/20, EU:T:2021:798).
(
2
)	Beslutet upphävs i den mån KS och KD:s talan avsåg kränkning av olika grundläggande rättigheter samt missbruk av verkställande makt av ett unionsorgan och av unionsinstitutioner. Överklagandena ogillas i övrigt.
(
3
)	Enligt den bestämmelsen ska ”Europeiska unionens domstol … inte vara behörig med avseende på [bestämmelserna om Gusp], med undantag av dess behörighet att kontrollera att artikel 40 [FEU] följs och att kontrollera lagenligheten av vissa beslut som avses i artikel 275 andra stycket [FEUF]”.
(
4
)	Enligt artikel 275 FEUF är ”Europeiska unionens domstol … inte behörig med avseende på bestämmelserna om [Gusp] eller med avseende på akter som antas på grundval av dessa bestämmelser. Domstolen är dock behörig att kontrollera att artikel 40 [FEU] följs och att pröva talan, utformad enligt artikel 263 fjärde stycket [FEUF] om kontroll av lagenligheten av beslut om sådana restriktiva åtgärder mot fysiska eller juridiska personer som rådet har antagit på grundval av avdelning V kapitel 2 [FEU].”
(
5
)	Rådets gemensamma åtgärd 2008/124/Gusp av den 4 februari 2008 om Europeiska unionens rättsstatsuppdrag i Kosovo, Eulex Kosovo (EUT L 42, 2008, s. 92).
(
6
)	Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, som undertecknades i Rom den 4 november 1950.
(
7
)	Beslut av den 14 december 2017, KS/rådet m.fl. (T‑840/16, EU:T:2017:938).
(
8
)	Den artikeln stadgar följande: ”Genomförandet av [Gusp] ska inte påverka tillämpningen av de förfaranden för eller respektive omfattning av institutionernas befogenheter som anges i fördragen för utövandet av de unionsbefogenheter som avses i artiklarna 3–6 [FEUF]. På samma sätt ska genomförandet av den politik som avses i nämnda artiklar inte påverka tillämpningen av de förfaranden för och respektive omfattning av institutionernas befogenheter som anges i fördragen för utövandet av unionsbefogenheterna enligt detta kapitel.”
(
9
)	Jämförda med artikel 47 i stadgan, artiklarna 6.1 och 13 i Europakonventionen samt artiklarna 2, 3.5, 6, 19, 21 och 23 FEU.
(
10
)	Dom av den 25 mars 2021, Carvalho m.fl./parlamentet och rådet (C‑565/19 P, EU:C:2021:252, punkterna 69 och 78).
(
11
)	Dom av den 28 mars 2017, Rosneft (C‑72/15, EU:C:2017:236, punkt 60), och dom av den 6 oktober 2020, Bank Refah Kargaran/rådet (C‑134/19 P, EU:C:2020:793, punkt 27).
(
12
)	Detta framgår av domstolens rättspraxis enligt punkt 49 i domen av den 12 november 2015, Elitaliana/Eulex Kosovo (C‑439/13 P, EU:C:2015:753), av punkt 55 i domen av den 19 juli 2016, H/rådet m.fl. (C‑455/14 P, EU:C:2016:569), och av punkt 66 i domen av den 25 juni 2020, Satcen/KF (C‑14/19 P, EU:C:2020:492).
(
13
)	Följaktligen är Europeiska unionens domstol inte behörig att pröva lagligheten av eller att tolka handlingar eller underlåtenheter som är direkt kopplade till fastställandet och genomförandet av Gusp, och i synnerhet GSFP, särskilt fastställandet av unionens strategiska intressen liksom fastställandet av såväl de åtgärder som unionen ska vidta och de ställningstaganden den ska göra som den allmänna inriktningen för Gusp, i den mening som avses i artiklarna 24–26, 28, 29, 37, 38, 42 och 43 FUE.
(
14
)	Denna bedömning återfinns i punkterna 28–39 i den överklagade domen.
(
15
)	Domstolen beaktar därvidlag att rättssäkerhetssyftet fordrar att unionsdomstolen inte är tvingad att pröva målet i sak för att kunna avgöra om den är behörig.
(
16
)	Dessa handlingar och underlåtenheter nämns i punkt 20 i domen. Det handlar konkret om
att försvinnandet och mordet på KS och KD:s familjemedlemmar inte utretts på ett adekvat sätt, på grund av att uppdraget hade brist på nödvändiga resurser och lämplig personal för att utföra sitt verkställande uppdrag,
att det inte finns några bestämmelser om rättshjälp till förmån för berättigade sökande i förfaranden vid granskningskommittén, och inrättandet av denna kommitté utan befogenhet att verkställa dess beslut och utan möjlighet att erbjuda ett rättsmedel för de konstaterade överträdelserna,
att det inte vidtagits korrigerande åtgärder för att helt eller delvis åtgärda de åsidosättanden som avses i första och andra strecksatsen, trots att chefen för Eulex Kosovo underrättade unionen om granskningskommitténs slutsatser,
missbruk av verkställande befogenheter från rådets och utrikestjänstens sida genom att de försäkrade att Eulex Kosovo hade gjort allt som stod i dess makt för att utreda bortförandet och det troliga mordet på KS make samt morden på KD:s make och son,
missbruk av eller underlåtenhet att på ett adekvat sätt utöva de verkställande befogenheterna genom att Eulex Kosovos verkställande mandat återkallades genom rådets beslut (Gusp) 2018/856 av den 8 juni 2018 om ändring av gemensam åtgärd 2008/124/Gusp om Europeiska unionens rättsstatsuppdrag i Kosovo (EUT L 146, 2018, s. 5), trots att de åsidosättanden som nämns i första och andra strecksatserna kvarstod, och
missbruk av verkställande eller offentliga befogenheter genom att inte säkerställa att KD:s ärende, där det fanns prima facie-bevis för krigsförbrytelser, blev föremål för en seriös rättslig prövning av Eulex Kosovo och/eller den särskilda åklagarmyndigheten för utredning samt lagföring inför Specialistkammaren för Kosovo.
(
17
)	Denna förmåga framgår av lydelsen av artikel 15a i gemensam åtgärd 2008/124, i dess lydelse enligt rådets beslut 2014/349/Gusp av den 12 juni 2014 (EUT L 174, 2014, s. 42).
(
18
)	Se artiklarna 1 och 2 i gemensam åtgärd 2008/124.
(
19
)	Det beslutet upphävde uppdragets skyldighet enligt artikel 3 d i gemensam åtgärd 2008/124 att se till att vissa brott ”utreds, lagförs, döms och verkställs korrekt enligt tillämplig lag”.