62016CC0314
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
YVESA BOTA,
predstavljeni 7. septembra 2017 (
1
)
Zadeva C‑314/16
Evropska komisija
proti
Češki republiki
„Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2006/126/ES – Promet – Vozniško dovoljenje – Razširitev opredelitev kategorij C1 in C ter omejitev opredelitve kategorije D1“
1.
Evropska komisija s svojo tožbo Sodišču predlaga, naj ugotovi, da:
–
Češka republika z neizpolnitvijo obveznosti, da v opredelitev kategorij C1 in C vključi samo motorna vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(1) ter 4(4)(d) in (f) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih, (
2
) ter
–
Češka republika s tem, da je opredelitev kategorije D1 omejila na motorna vozila, ki so zasnovana in izdelana za prevoz več kot osem potnikov, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(1) in 4(4)(h) te direktive.
2.
V teh sklepnih predlogih bom navedel razloge, iz katerih menim, da je ta tožba zaradi neizpolnitve obveznosti utemeljena.
I. Pravni okvir
A.
Pravo Unije
3.
V uvodnih izjavah 1, 2 in 12 Direktive 2006/126 je navedeno:
„(1)
Direktiva Sveta 91/439/EGS z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih[ (
3
)] je bila večkrat bistveno spremenjena. Ob upoštevanju novih sprememb omenjene direktive bi bilo treba zaradi jasnosti zadevne določbe prenoviti.
(2)
Pravila o vozniških dovoljenjih so bistveni sestavni del skupne prometne politike, prispevajo k izboljšanju prometne varnosti in pospešujejo prosto gibanje oseb, ki nameravajo bivati v državi članici, ki ni država, v kateri se dovoljenje izda. Zaradi pomena osebnih prevoznih sredstev imetništvo vozniškega dovoljenja, ki ga uradno priznava država članica gostiteljica, spodbuja prosto gibanje oseb in njihovo svobodo ustanavljanja. Kljub napredku, doseženem pri usklajevanju predpisov o vozniških dovoljenjih, še vedno obstajajo znatne razlike med predpisi držav članic […] glede podkategorij vozil, zato bi bilo treba te predpise bolj uskladiti, s čimer bi prispevali k izvajanju politik [Unije].
[…]
(12)
Opredelitve kategorij bi morale v večji meri odražati tehnične značilnosti zadevnih vozil in spretnosti, potrebne za vožnjo vozila.“
4.
Člen 1(1) te direktive, naslovljen „Vzorec dovoljenja“, določa:
„1.   Države članice v skladu z določbami te direktive uvedejo nacionalno vozniško dovoljenje, ki temelji na vzorcu [Unije], določenem v Prilogi I. Znak na strani 1 vzorca vozniškega dovoljenja [Unije] vsebuje oznako države članice, ki izdaja dovoljenje.“
5.
Člen 4(1) in (4) navedene direktive, naslovljen „Kategorije, opredelitve in najnižje starosti“, določa:
„1.   Z vozniškim dovoljenjem iz člena 1 se dovoli vožnja vozil na motorni pogon, ki spadajo v kategorije, opredeljene v nadaljevanju. Dovoljenje se lahko izda po dopolnitvi najnižjih starosti, ki so določene za vsako kategorijo. ‚Vozilo na motorni pogon‘ pomeni vsako vozilo na lastni pogon, ki vozi po cesti in ni tirno vozilo.
[…]
4.   Motorna vozila:
–
‚motorno vozilo‘ pomeni vsako vozilo na motorni pogon, ki se običajno uporablja za prevoz oseb ali blaga po cesti ali za cestno vleko vozil, ki se uporabljajo za prevoz oseb ali blaga. Ta pojem vključuje trolejbuse, to so vozila, priključena na električni drsnik, ki ne vozijo po tirih. Ne vključuje pa kmetijskih ali gozdarskih traktorjev;
[…]
(d)
Kategorija C1:
motorna vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D in katerih največja dovoljena masa presega 3500 kg, vendar je manjša od 7500 kg, ter ki so zasnovana in izdelana za prevoz največ osem potnikov poleg voznika; motorna vozila v tej kategoriji se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg.
[…]
(f)
Kategorija C:
motorna vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D in katerih največja dovoljena masa presega 3500 kg ter ki so zasnovana in izdelana za prevoz največ osem potnikov poleg voznika; motorna vozila v tej kategoriji se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg.
[…]
(h)
Kategorija D1:
motorna vozila, ki so zasnovana in izdelana za prevoz največ 16 potnikov poleg voznika ter katerih največja dolžina ne presega 8 m; motorna vozila v tej kategoriji se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg.
[…]
(j)
Kategorija D:
motorna vozila, ki so zasnovana in izdelana za prevoz več kot osem potnikov poleg voznika, in motorna vozila, za katere velja vozniško dovoljenje za kategorijo D, se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg.
[…]“
6.
Člen 7(1)(a) Direktive 2006/126, naslovljen „Izdaja, veljavnost in podaljšanje“, določa:
„1.   Vozniška dovoljenja se izdajo samo tistim kandidatom:
(a)
ki so opravili preizkus spretnosti in ravnanja ter teoretični preizkus in ki izpolnjujejo zdravniške standarde v skladu z določbami prilog II in III;“
7.
Člen 16 te direktive, naslovljen „Prenos“, določa:
„1.   Države članice sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s členom 1(1), členom 3, členom 4(1), (2), (3) in (4)(b) do (k) […], najpozneje do 19. januarja 2011. Komisiji nemudoma sporočijo besedila teh predpisov.
2.   Države članice te predpise uporabljajo od 19. januarja 2013.
[…]“
B.
Češko pravo
8.
Člen 80a(1)(g), (h) in (i) Zákon č. 361/2000 Sb. o provozu na pozemních komunikacích a o změnách některých zákonů (zakon št. 361/2000 Sb. o prometu po kopenskih prevoznih poteh in spremembi nekaterih zakonov), kakor je bil nazadnje spremenjen, (
4
) določa:
„1.   V kategorijo
[…]
(g)
C1 so vključena motorna vozila, ki niso traktorji in katerih največja dovoljena masa presega 3500 kg, vendar je manjša od 7500 kg, ter ki so namenjena za prevoz največ osmih potnikov poleg voznika in se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg;
(h)
C so vključena motorna vozila, ki niso traktorji in vozila iz točke (g) ter katerih največja dovoljena masa presega 3500 kg in ki so namenjena za prevoz največ osmih potnikov poleg voznika in se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg;
(i)
D1 so vključena motorna vozila, ki niso daljša od 8 m in so namenjena za prevoz od osem do največ 16 potnikov poleg voznika in se lahko kombinirajo s priklopnikom z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 750 kg.“
II. Predhodni postopek
9.
Komisija je 11. julija 2014 Češki republiki poslala uradni opomin, v katerem jo je opozorila, da nekatere določbe njene nacionalne zakonodaje, zlasti tiste o opredelitvi vozniških dovoljenj kategorij C1, C in D1, niso v skladu z Direktivo 2006/126.
10.
Po preučitvi trditev, ki jih je Češka republika navedla v odgovoru z dne 8. oktobra 2014, je Komisija v dopisu z dne 27. februarja 2015 podala obrazloženo mnenje. Češko republiko je tudi pozvala, naj v dveh mesecih od prejema tega mnenja sprejme potrebne ukrepe za uskladitev z njim. Ta rok je bil na zahtevo Češke republike podaljšan do 27. maja 2015.
11.
Češka republika je na obrazloženo mnenje odgovorila v dopisu z dne 22. maja 2015 in v zvezi z opredelitvijo kategorij vozil C, C1 in D1 navedla, da „Češka republika za preprečitev dvoumnosti in za zagotovitev večje pravne varnosti pristaja na to, da v veljavne pravne določbe vnese delne spremembe, ki bi morale izpolniti zahteve Komisije“.
12.
Ker Komisija ni prejela sporočila o morebitnem sprejetju načrtovanih sprememb in ker meni, da je bila očitana neizpolnitev obveznosti na datum izteka roka, določenega v obrazloženem mnenju, vsekakor še vedno podana, je pri Sodišču vložila to tožbo.
III. Trditve strank
A.
Komisija
13.
Komisija v utemeljitev tožbe navaja dva razloga.
14.
S prvim tožbenim razlogom trdi, da se v členu 4(4) Direktive 2006/126 opredelitve kategorij vozil C1 in C izrecno razlikujejo od opredelitev kategorij D1 in D ter da v češkem pravu ni prevzet ta pogoj: „motorna vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D“. Zaradi te opustitve naj bi bilo v tej državi članici imetniku dovoljenja za kategorijo C1 ali C dovoljeno voziti vozilo, izdelano za prevoz največ osmih potnikov, ne glede na to, ali je bilo zasnovano za prevoz potnikov ali blaga, medtem ko se s to direktivo zahteva vozniško dovoljenje za kategorijo D1 ali D, če je vozilo zasnovano in izdelano za prevoz potnikov.
15.
Komisija ponazarja posledice te opustitve s primerom udobnega minibusa ali oklepnih osebnih vozil, zasnovanih za prevoz potnikov. Zaradi tehničnih značilnosti (največ osem potnikov, teža nad 3500 kg in dolžina največ osem metrov) naj bi jih lahko vozil imetnik dovoljenja za kategorijo C1, zaradi prevoza oseb pa bi se moralo zahtevati dovoljenje za kategorijo D1.
16.
Komisija z drugim tožbenim razlogom trdi, da je kategorija D1 v členu 4(4)(h) Direktive 2006/126 opredeljena tako, da vključuje motorna vozila, „ki so zasnovana in izdelana za prevoz največ 16 potnikov poleg voznika“, v češkem pravu pa je z določitvijo minimalnega števila osmih oseb uveden dodaten pogoj, ki je v nasprotju s členom 4(4)(h) te direktive.
17.
Komisija v podporo tema tožbenima razlogoma pojasnjuje, da kategorija C tradicionalno vključuje motorna vozila, ki so namenjena prevozu blaga, kategorija D pa vključuje motorna vozila, ki so namenjena prevozu potnikov. Vendar naj to ne bi preprečevalo, da lahko motorna vozila kategorije C prevažajo tudi potnike. V tem primeru gre predvsem za ekipo, ki se prevaža zaradi ravnanja s tovorom vozila.
18.
Ker so nekatere tehnične značilnosti kategorij C in C1 enake tehničnim značilnostim kategorij D1 in D, Komisija poudarja, da morajo biti v zadnjenavedeno kategorijo vključena le vozila, ki so zasnovana za prevoz oseb.
19.
Komisija se sklicuje na zakonodajno zgodovino predpisov Unije o vozniških dovoljenjih. Trdi, da:
–
je bilo s Prvo direktivo 80/1263/EGS (
5
) o uvedbi vozniškega dovoljenja Skupnosti v njenem členu 3(1) najprej uvedeno razlikovanje med kategorijama C in D glede na to, ali so motorna vozila namenjena prevozu blaga (kategorija C) ali potnikov (kategorija D), pri čemer je bila zadnjenavedena kategorija dodatno opredeljena z dovoljenim številom potnikov, ki je moralo biti osem ali več;
–
je bila nato z Direktivo 91/439/EGS (
6
) o vozniških dovoljenjih v členu 3(1) in (2) uvedena delitev na podkategoriji C in C1 na eni strani ter na podkategoriji D in D1 na drugi. Razlikovanje med motornimi vozili glede na njihov namen (prevoz potnikov ali blaga) naj ne bi bilo več „tako jasno“, (
7
) ker v opredelitvi kategorij C in C1 ni bil več naveden prevoz blaga. Vseeno sta bili kategoriji C in D opredeljeni tako, da sta se medsebojno izključevali. S podkategorijama s številkama 1 pa so bila načeloma označena manjša vozila.
20.
Komisija navaja še dejstvo, da je bila opredelitev kategorij v Direktivi 2006/126 nekoliko spremenjena. Zakonodajalec Unije naj bi vanjo dodal največje dovoljeno število potnikov, ki se lahko prevažajo v motornih vozilih kategorij C in C1, pri čemer to število ustreza ekipi, ki se prevaža predvsem za namene ravnanja s tovorom. Izraza „prevoz blaga“ naj v določbah, v katerih so opredeljene kategorije C, ne bi bilo. Vendar naj bi bilo iz Priloge II, naslovljene „Minimalne zahteve za vozniški izpit“, razvidno, da so vozila kategorij C namenjena predvsem prevozu blaga, vozila kategorij D pa prevozu potnikov. Poleg tega naj bi bila z Direktivo 2006/126 odpravljena spodnja meja osmih potnikov za motorna vozila iz kategorije D1. Ta kategorija naj bi bila tako opredeljena samo z največjim številom potnikov, ki ne sme biti višje od 16, in največjo dolžino vozila, ki je osem metrov.
B.
Češka republika
21.
Češka republika meni, da tožba Komisije ni utemeljena, in Sodišču predlaga, naj jo zavrne. Trdi, da so zadevne določbe z metodo, ki jo je izbrala, prenesene ustrezno in razumljivo, s čimer se izpolnjuje cilj, ki mu sledi Direktiva 2006/126.
22.
Ta stranka na eni strani meni, da ji v skladu s pravom Unije določb te direktive ni bilo treba prenesti dobesedno in da se je lahko odločila za pojasnitev objektivnih meril, na podlagi katerih je mogoče razlikovati med različnimi kategorijami vozil, če s tem doseže pričakovani rezultat.
23.
Na drugi strani meni, da je zakonodajalec Unije v členu 4(4) navedene direktive kategorije vozil opredelil s tehničnimi značilnostmi, ki se prekrivajo, ne da bi se skliceval na prevoz blaga in oseb, hkrati pa državam članicam prepustil, da razlikujejo med temi kategorijami, kot naj bi kazali izrazi „motorna vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D“. Češka republika naj bi zato na nacionalni ravni opravila natančno in razumljivo razdelitev vozil kategorij C1, C in 1, ki v praksi ne more povzročiti nikakršnega spora in izpolnjuje cilj, določen v pravu Unije, ki je razlikovati med kategorijami vozil glede na predmet prevoza. (
8
) Tako utemeljuje svojo odločitev, da je kategorija D1 določena glede na število potnikov, ki se lahko prevažajo (prag več kot osem).
24.
Češka republika namreč poudarja, da raznolikost razlikovalnih meril, kot so teža vozila (kategoriji C in C1), dolžina vozila (kategorija D1) ali celo največje oziroma najmanjše število oseb, ki se prevažajo (C, C1, D, D1), pripelje do prekrivanj, ki povzročajo nerazumevanje ali zmedo, saj lahko eno vozilo spada v več kategorij.
25.
Pojasnjuje tudi, da bi se brez razlikovanja s kategorijo motornih vozil D1 (motorna vozila, katerih dolžina je največ osem metrov in ki lahko prevažajo največ 16 potnikov) dejansko zajelo kategoriji C1 in C. Prav tako naj bi bilo mogoče sklepati, da za vožnjo tovornjaka, krajšega od osmih metrov, velja vozniško dovoljenje za kategorijo D1, in da bi bilo potrebno vozniško dovoljenje za kategorijo C1 le, če bi bil tovornjak daljši od osmih metrov.
26.
Češka republika v dupliki trdi, da utemeljitev Komisije, v skladu s katero so vozila kategorij C „namenjena predvsem prevozu blaga“, vozila kategorij D pa „namenjena predvsem prevozu potnikov“, (
9
) v bistvu ni zanesljiva in da je njena uporaba v praksi sporna. Po mnenju Češke republike izraz „predvsem“ ohranja možnost odstopanja od pravila, še zlasti, ker naj stroga razvrstitev vozil po enem ali drugem od teh meril ne bi bila vedno mogoča in tudi ker naj bi sčasoma lahko prišlo do sprememb glavnega načina uporabe vozil.
27.
Češka republika se ne strinja niti s trditvijo Komisije, da se s prenosom v češko pravo nesprejemljivo omejuje opredelitev kategorije vozil D1. Komisija naj bi nepravilno trdila, da udobni minibusi ali oklepna osebna vozila, ki lahko sprejmejo največ osem potnikov poleg voznika, v skladu z Direktivo 2006/126 spadajo v kategorijo vozil D1.
28.
Po mnenju Češke republike je kategorija vozil D1 podskupina kategorije vozil D, kot je razvidno iz njenega imena in zakonodajne zgodovine opredelitve kategorij vozil na ravni Unije. Šlo naj bi za „lažjo“ različico kategorije D in torej za določen del vozil kategorije D, za katera naj bi glede na njihove značilnosti zadostovala omiljena različica vozniškega dovoljenja za kategorijo D. Ker je v opredelitvi kategorije D naveden prag v zvezi s številom oseb, ki se lahko prevažajo, (
10
) mora biti ponovljen v kategoriji D1. Pod tem pragom naj bi vozila lahko spadala le v kategorijo C ali eventualno C1.
IV. Analiza
29.
Razprava se nanaša na vsebino določb Direktive 2006/126, v katerih so opredeljene glavni kategoriji vozil (C, D) in njuni podkategoriji (C1, D1), ter v bistvu na njihov namen, ki v členu 4(4)(d), (f), (h) in (j) tega akta ni izrecno naveden, in sicer razlikovati med vozili, ki so namenjena prevozu oseb, in drugimi vozili.
30.
Po zgledu Komisije se mi zdi potrebno, da predstavim pomen in obseg izključitve kategorij D in D1, ki je uporabljena kot prvo razlikovalno merilo za kategoriji C in C1, tako da jo postavim v njen kontekst (
11
) in spomnim na cilje, ki jim sledijo predpisi, katerih del je. (
12
)
31.
Določbe Direktive 2006/126 izhajajo iz prenovitve Direktive 91/439, ki je bila utemeljena zaradi večkratnih sprememb zadnjenavedene direktive.
32.
S to direktivo je bila razveljavljena Direktiva 80/1263, s katero je bila urejena uvedba vozniškega dovoljenja Skupnosti, da bi se zagotovila vzajemno priznanje nacionalnih dovoljenj v državah članicah in zamenjava dovoljenj tistih imetnikov, ki svoje običajno prebivališče ali kraj zaposlitve prenesejo iz ene države članice v drugo.
33.
V tej direktivi je evropski zakonodajalec opredelil različne kategorije nevlečenih vozil, ki so bile označene s črkami od A do D in so se med seboj razlikovale na podlagi različnih meril.
34.
Tako so bila v členu 3(1) navedene direktive po naraščajočem vrstnem redu razvrščena dvo‑ ali trikolesna vozila (kategorija A), sledila so motorna vozila, ki niso bila vozila iz te kategorije, za katera sta veljali omejitvi teže (3500 kg) in števila sedežev (največ osem poleg voznika) ter ki so spadala v kategorijo B.
35.
Druga vozila so se od te kategorije razlikovala po teh značilnostih:
–
C: namenjena za „prevoz blaga“ in „pri katerih največja dovoljena masa presega 3500 kg“;
–
D: namenjena za „prevoz oseb“ in „ki imajo poleg sedeža za voznika še več kot osem sedežev“.
36.
V vzorcu vozniškega dovoljenja v Prilogi I k Direktivi 80/1263 je bilo navedeno besedilo teh določb.
37.
Priloga II k tej direktivi, naslovljena „Minimalne zahteve za vozniški izpit“, ni določala posebnih pogojev za teoretični preizkus, na podlagi katerih bi bilo mogoče razlikovati dovoljenja glede na kategorijo vozil C ali D.
38.
Zakonodajalec se je od 1. julija 1996, ko se je začela izvajati Direktiva 91/439, zaradi točno določenega cilja odločil drugače razlikovati med kategorijama C in D.
39.
Kot je razvidno iz njene tretje, četrte in pete uvodne izjave, je ta direktiva namreč drugi korak – po tistem, ki je bil opravljen leta 1980 – s katerim so se uskladile kategorije in podkategorije vozil ter minimalne zahteve za izdajo vozniških dovoljenj in s katerim je bila poudarjena zavezujoča narava skupnih določb. (
13
) V teh okoliščinah sta bili v členu 3(2) navedene direktive uvedeni podkategoriji C1 in D1.
40.
Razlikovanje med kategorijama vozil C in D, utemeljeno s prevozom blaga in potnikov v Direktivi 80/1263, v Direktivi 91/439 ni več navedeno z enakim besedilom. Kategorija D vključuje „motorna vozila za prevoz potnikov“, kategorija C pa je tako kot podkategorija C1 opredeljena avtomatično: „motorna vozila, razen tistih iz kategorije D“.
41.
Vendar je to razlikovanje prvič dejansko uresničeno v vzorcu vozniškega dovoljenja v Prilogi I k tej direktivi. Poleg C je piktogram dveh tovornjakov oziroma težkih tovornih vozil. Oznaka C1 je zapisana poleg manjšega. Poleg D je piktogram dveh avtobusov, pri čemer je poleg D1 prikazan krajši avtobus.
42.
V Prilogi II k navedeni direktivi so navedene zahteve za vožnjo vozil s posebnimi zahtevami za vsako kategorijo vozil, med katerimi so vozila kategorij C in D, pri čemer je za kategorijo D naveden poseben seznam:
„5.5 Kategorija D
Vozniki vozil v tej kategoriji morajo pokazati poznavanje:
5.5.1
predpisov, ki se nanašajo na potnike;
5.5.2
ravnanja v primeru nesreče;
5.5.3
prav tako morajo znati zagotoviti posebne varnostne ukrepe za vozilo.“
43.
Želja ohraniti posebno kategorijo vozil, ki so izključno „za prevoz potnikov“ (ali drugače povedano, „kategorijo D“), je jasno razvidna iz izbire besedila novih določb Direktive 91/439.
44.
Kategorija C je odtlej namreč samodejno opredeljena glede na kategorijo D in ne več glede na kategorijo B (
14
) zaradi teže zadevnih vozil. Upoštevana je tudi potreba, da vozila kategorije C niso omejena le na prevoz blaga. Obstoj posebne kategorije (D) je še naprej utemeljen s prevozom potnikov, za katerega so vozila izključno zasnovana.
45.
Ista merila so določena za razlikovanje opredelitev kategorij C1 in D1, ki vključujeta vozila, ki imajo enak namen, vendar so manjša (primeri, v katerih je teža ali število potnikov omejeno). Teža vozila je razlikovalna za kategoriji (
15
) C in C1, medtem ko je za kategoriji D in D1 razlikovalno število potnikov, ki je večje od osem (
16
) oziroma večje od osem, vendar ni večje od 16.
46.
Z Direktivo 2006/126 je bila opredelitev teh različnih kategorij izpopolnjena, (
17
) ne da bi se spremenila glavna razlika glede na kategorijo D, ki je namenjena za prevoz potnikov.
47.
Izključitev kategorije D v opredelitvi kategorij C in C1 je namreč ohranjena in dopolnjena z dodatkom kategorije D1. Vzorec vozniškega dovoljenja vsebuje iste piktograme, kot so opisani v točki 41 teh sklepnih predlogov. (
18
) Dalje, ujemajo se tudi specifikacije, navedene v Prilogi II (
19
) in na katere se sklicuje tudi češka vlada v odgovoru na tožbo. (
20
)
48.
Želeni cilj je pojasnjen v uvodni izjavi 12 navedene direktive, v kateri je navedeno, da bi „[o]predelitve kategorij […] morale v večji meri odražati tehnične značilnosti zadevnih vozil in spretnosti, potrebne za vožnjo vozila“.
49.
Kar zadeva minimalne zahteve za vozniški izpit in teoretični preizkus, posebne določbe Direktive 2006/126 o kategorijah C in D ter njunih podkategorijah znova ponazarjajo razlikovanje, ki temelji na glavnem namenu prevoza:
„4.1.9.
varnostni[…] dejavniki[…], povezani[…] z natovarjanjem vozil: nadzor tovora (nalaganje in pričvrstitev), težave z različnimi vrstami tovora (npr. tekočine, viseči tovori, …), natovarjanje in raztovarjanje blaga ter uporaba opreme za natovarjanje (samo kategorije C, CE, C1, C1E);
4.1.10.
voznikov[a] odgovornost[…] pri prevozu potnikov; udobj[e] in varnost[…] potnikov; prevoz[…] otrok; potrebn[i] pregled[…] pred začetkom vožnje; vse vrste avtobusov morajo biti del teoretičnih testov (avtobusi javnih služb in potovalni avtobusi, avtobusi s posebnimi dimenzijami, …) (samo kategorije D, DE, D1, D1E);
[…]
4.2. Obvezno preverjanje splošnega znanja o naslednjih dodatnih določbah za kategorije C, CE, D in DE:
[…]
4.2.8.
voznikov[a] odgovornost[] glede prevzema, prevoza in dobave blaga v skladu z dogovorjenimi pogoji (samo kategoriji C, CE).“
50.
Enako velja za preizkus spretnosti in ravnanja:
„5.2.
Vozila, ki se uporabljajo pri preizkusih spretnosti in ravnanja, ustrezajo spodaj navedenim minimalnim merilom. Države članice lahko določijo strožja merila ali dodajo druga.
[…]
Kategorija C:
Vozilo kategorije C z največjo dovoljeno maso najmanj 12.000 kg, dolžine najmanj 8 m, širine najmanj 2,40 m, ki lahko doseže hitrost vsaj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles, menjalnikom, pri katerem mora voznik ročno menjati prestave, ter tahografom, kakor je opredeljen v Uredbi (EGS) št. 3821/85[ (
21
)]; tovorni del je sestavljen iz zaprtega dela, ki je najmanj tako širok in visok kot kabina; vozilo ima najmanj 10.000 kilogramov dejanske skupne mase;
[…]
Kategorija C1:
vozilo podkategorije C1, ki ima najvišjo dovoljeno maso najmanj 4000 kg, dolžino najmanj 5 m in ki lahko doseže hitrost najmanj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles in tahografom, kakor je opredeljeno z Uredbo […] št. 3821/85; tovorni del je sestavljen iz zaprtega dela, ki je najmanj tako širok in visok kot kabina;
[…]
Kategorija D:
vozilo kategorije D, ki ima dolžino najmanj 10 m, širino najmanj 2,40 m in ki lahko doseže hitrost najmanj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles in tahografom, kakor je opredeljen z Uredbo […] št. 3821/85.
[…]
Kategorija D1:
vozilo podkategorije D1, ki ima najvišjo dovoljeno maso najmanj 4000 kg, dolžino najmanj 5 m in ki lahko doseže hitrost najmanj 80 km/h; opremljeno s sistemom proti blokiranju koles in tahografom, kakor je opredeljen z Uredbo […] št. 3821/85;“
51.
Po isti logiki je tudi za preizkus spretnosti in ravnanja za kategoriji C in D ter njune podkategorije določeno:
„8.1.6.
preverjanje varnostnih dejavnikov v zvezi z natovarjanjem vozila: karoserija, ponjave, vrata priklopnika, nakladalni mehanizem (če je na voljo), zaklepanje kabine (če je na voljo), način natovarjanja, zavarovanje tovora (samo kategorije C, CE, C1, C1E);
[…]
8.1.8.
sposobnost izvajanja posebnih varnostnih ukrepov glede vozila; pregledovanje karoserije, servisnih vrat, izhodov v sili, opreme za prvo pomoč, gasilnih aparatov in druge varnostne opreme (samo kategorije D, DE, D1, D1E);
[…]
8.2. Preizkus izvedbe posebnih elementov z upoštevanjem prometne varnosti: […]
8.2.3.
varno parkiranje za natovarjanje/raztovarjanje na nakladalni rampi/platformi ali podobni napravi (samo kategorije C, CE, C1, C1E);
8.2.4.
parkiranje, tako da je potnikom omogočen varen vstop ali izstop iz avtobusa (samo kategorije D, DE, D1, D1E).“
52.
Iz skupne razlage določb Direktive 2006/126 nedvomno izhaja, da so opredelitve kategorij vozil, ki od leta 1980 niso bile spremenjene, povezane z razlikovanjem glede na prevoz potnikov. Gre za jasno in natančno merilo, s katerim je utemeljena izključitev kategorije D1 ali D v opredelitvi kategorij C in C1. Tudi če bi bilo mogoče predlagati krajšo formulacijo, (
22
) se mi ne zdi, da daje prostor dvoumnosti.
53.
Zato odločitev zakonodajalca Unije, da natančneje določi največje število oseb, ki se lahko prevažajo v tovornjakih (kategorija C oziroma C1), kot zadnje merilo za ta vozila, ni taka, da bi povzročila zmedo.
54.
Ta odločitev tudi ne more zožiti obsega izraza „ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D“, dodanega na začetku člena 4(4)(d) ali (f) te direktive po istem postopku, kot je bil uporabljen v členu 3 Direktive 91/439. Njegov pomen je namreč razviden iz zahteve, da voznik vozila iz te kategorije dokaže znanje o prevozu potnikov ter udobju in varnosti potnikov.
55.
Zato zaradi nujne potrebe po zagotovitvi prometne varnosti oseb, (
23
) in to enotno znotraj Unije, trdim, kot je Komisija pravilno navedla v podporo svoji tožbi, da je nujen dobesedni prevzem jasnih in natančnih določb navedene direktive. (
24
) Poleg tega je v tem posebnem primeru z dobesednim prenosom mogoče izpolniti še en ključni cilj, ki se mu sledi od Prve direktive 80/1263, to je z uskladitvijo pravil o vozniških dovoljenjih olajšati prosto gibanje oseb in njihovo svobodo ustanavljanja.
56.
Iz tega sledi, da ni mogoče dopustiti, da izbira drugačnih meril pripelje do rezultata, ki je v nasprotju s tistim, ki se ga želi doseči z Direktivo 2006/126, in sicer, da lahko izključni prevoz potnikov zagotavljajo vozniki, ki imajo dovoljenje za vožnjo vozil kategorije C ali C1 in od katerih se bo zahtevalo, da dokažejo predvsem znanje o prevzemu, prevozu in dobavi blaga, natovarjanju in zavarovanju tovora ter raztovarjanju.
57.
Primer, ki ga je podala Komisija, pa odlično ponazarja posledice odločitve češkega zakonodajalca, da za kategorijo D1 določi prag več kot osem oseb: (
25
) minibus, ki je krajši od osmih metrov in se uporablja za prevoz manj kot osmih potnikov, spada v kategorijo C ali C1, zanj pa veljajo zahteve, ki veljajo za prevoz potnikov.
58.
Argumentacija češke vlade, ki ne upošteva posebnosti vozil, ki se ne uporabljajo za prevoz blaga, torej ni prepričljiva. Križanje vseh tehničnih značilnosti vozil, upoštevanih v Direktivi 2006/126, je prav tako zaman, saj te ustrezajo uporabi, za katero so ta vozila namenjena. Tako je kategorija C, ki tradicionalno vključuje težka tovorna vozila, podredno opredeljena s težo vozila, pri čemer se število potnikov ujema s številom za kategorijo B. Kategorija D je opredeljena samo s pragom potnikov, njena podkategorija D1 pa se razlikuje po največjem številu oseb, ki se prevažajo, in dolžini vozila, ki je izdelano za ta namen.
59.
Na podlagi zgornjih preudarkov menim, da Češka republika s tem, da vozil kategorij D in D1 ni izključila iz kategorij C in C1 ter s tem, da je v kategorijo D1 dodala prag osmih potnikov, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(1) ter 4(4)(d), (f) in (h) Direktive 2006/126.
V. Stroški
60.
V skladu s členom 138(1) Poslovnika Sodišča se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker je Komisija predlagala, naj se plačilo stroškov naloži Češki republiki, in ker ta ni uspela, ji je treba naložiti plačilo stroškov.
VI. Predlog
61.
Na podlagi navedenega Sodišču predlagam, naj odloči tako:
1.
Češka republika z neizpolnitvijo obveznosti, da v opredelitev kategorij C1 in C vključi samo motorna vozila, ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(1) ter 4(4)(d) in (f) Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih.
2.
Češka republika s tem, da je opredelitev kategorije D1 omejila na motorna vozila, zasnovana in izdelana za prevoz več kot osem potnikov, ni izpolnila obveznosti iz členov 4(1) in 4(4)(h) te direktive.
3.
Češki republiki se naloži plačilo stroškov.
PRILOGA: Zbirna preglednica vsebine glavnih direktiv o vozniških dovoljenjih
Direktiva 80/1263
Člen 3(1)
Direktiva 91/439
Člen 3(1) in (2)
Direktiva 2006/126
Člen 4(4)(d), (f), (h) in (j)
C
Motorna vozila, „namenjena za prevoz blaga“
> 3500 kg
Motorna vozila, „razen tistih iz kategorije D“
> 3500 kg
Motorna vozila, „ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D“
> 3500 kg
„zasnovana in izdelana za prevoz največ osem potnikov poleg voznika“
C1
Ni relevantno
Motorna vozila, „razen tistih iz kategorije D“
> 3500 in ≤ 7500 kg
Motorna vozila, „ki ne spadajo v kategoriji D1 ali D“
> 3500 in ≤ 7500 kg
„zasnovana in izdelana za prevoz največ osem potnikov poleg voznika“
D
Motorna vozila „za prevoz potnikov“
Več kot osem sedežev poleg voznika
Motorna vozila „za prevozoseb“
Več kot osem sedežev poleg voznika
Motorna vozila, „zasnovana in izdelana za prevoz več kot osem potnikov poleg voznika“
D1
Ni relevantno
Motorna vozila „za prevozpotnikov“
> osem in ≤ 16 sedežev poleg voznika
Motorna vozila, „zasnovana in izdelana za prevoz največ 16 potnikov poleg voznika“
Dolžina največ osem metrov
(
1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
2
)	UL 2006, L 403, str. 18.
(
3
)	UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 7, str. 317.
(
4
)	Gre za enega od nacionalnih izvedbenih ukrepov, ki so bili Komisiji priglašeni kot ukrepi za prenos Direktive 2006/126, kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2009/113/ES z dne 25. avgusta 2009 (UL 2009, L 223, str. 31) in Direktivo Komisije 2011/94/EU z dne 28. novembra 2011 (UL 2011, L 314, str. 31).
(
5
)	Prva direktiva Sveta z dne 4. decembra 1980 o uvedbi vozniškega dovoljenja Skupnosti (UL 1980, L 375, str. 1).
(
6
)	Direktiva Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 317).
(
7
)	Glej točko 5 replike.
(
8
)	Glej točki 19 in 20 odgovora na tožbo.
(
9
)	Glej točko 7 te duplike.
(
10
)	„[Z]a prevoz več kot osem potnikov poleg voznika“ v členu 4(4)(j) Direktive 2006/126.
(
11
)	Glej zbirno preglednico, priloženo tem sklepnim predlogom.
(
12
)	V skladu z analitično metodo, ki ji Sodišče daje prednost, glej sodbo z dne 26. oktobra 2006, Komisija/Španija (C‑36/05, EU:C:2006:672, točki 24 in 25).
(
13
)
„[K]er je treba vzorec nacionalnega dovoljenja Skupnosti, ki ga je uvedla Direktiva 80/1263[…], prilagoditi, da bi med drugim upošteval uskladitev kategorij in podkategorij vozil in da bi dovoljenja postala lažje razumljiva tako znotraj kot zunaj Skupnosti;
ker je zaradi prometne varnosti treba določiti minimalne zahteve za izdajo vozniškega dovoljenja;
ker člen 3 Direktive 80/1263[…] določa, da je treba končne določbe, ki v Skupnost uvajajo splošne kategorije vozil, omenjene v tem členu, kot tudi pogoje veljavnosti vozniških dovoljenj sprejeti brez možnosti odstopanja“.
(
14
)	V to kategorijo spadajo vozila, katerih največja teža ne presega 3500 kg.
(
15
)	To je drugo merilo za ti kategoriji, kot v Direktivi 80/1263.
(
16
)	Ta prag več kot osem oseb je treba povezati tudi s pragom, določenim za kategorijo B.
(
17
)	Glej uvodno izjavo 2 te direktive.
(
18
)	Vzorec, ki je bil povzet v Direktivi 2011/94.
(
19
)	Odlomki, citirani v točkah od 49 do 51 teh sklepnih predlogov, ki sem jih navedel v kurzivi.
(
20
)	Glej točke od 15 do 17 odgovora na tožbo.
(
21
)	Uredba Sveta z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 227).
(
22
)	Ali ne bi bilo treba za odpravo vsakršnega dvoma v prihodnje dati prednost izrazu „razen tistih, ki so namenjena izključno prevozu potnikov“?
(
23
)	Glej točko 51 sodbe z dne 22. maja 2014, Glatzel (C‑356/12, EU:C:2014:350), in navedeno sodno prakso: „V zvezi s tem v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča izboljšanje prometne varnosti pomeni cilj v splošnem interesu Unije (glej v tem smislu zlasti sodbe z dne 5. oktobra 1994, van Schaik, C‑55/93, EU:C:1994:363, točka 19; z dne 21. marca 2002, Cura Anlagen, C‑451/99, EU:C:2002:195, točka 59; z dne 15. marca 2007, Komisija/Finska, C‑54/05, EU:C:2007:168, točka 40; z dne 10. februarja 2009, Komisija/Italija, C‑110/05, EU:C:2009:66, točka 60; z dne 22. oktobra 2009, Komisija/Portugalska, C‑438/08, EU:C:2009:651, točka 48; z dne 11. marca 2010, Attanasio Group, C‑384/08, EU:C:2010:133 točka 50; z dne 19. maja 2011, Grasser, C‑184/10, EU:C:2011:324, točka 26; in z dne 13. oktobra 2011, Apelt, C‑224/10, EU:C:2011:655, točka 47).“ V zvezi s ciljem Direktive 2006/126 glej tudi nedavno sodbo z dne 26. aprila 2017, Popescu (C‑632/15, EU:C:2017:303, točka 40).
(
24
)	Primer, ki ga je treba razlikovati od primerov, v katerih je Sodišče navedlo, da „za prenos [direktive v nacionalno pravo], odvisno od njene vsebine, lahko zadostuje splošni pravni kontekst, če ta kontekst dejansko zagotavlja polno uporabo direktive na dovolj jasen in natančen način, da se upravičenci, če je ta direktiva namenjena podeljevanju pravic posameznikom, lahko v celoti seznanijo s svojimi pravicami in se po potrebi na njih sklicujejo pred nacionalnimi sodišči“. Glej sodbo z dne 9. aprila 1987, Komisija/Italija (363/85, EU:C:1987:196, točka 7 in navedena sodna praksa).
(
25
)	Z Direktivo 2006/126 je bilo to črtano in nadomeščeno z dolžino vozila.