61983CJ0179_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 16 . august 1983, har praesidenten for Arrondissementsrechtbank Haag i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 1, stk . 1, i Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter ( EFT L 61, s . 26 ).
2 Dette spoergsmaal er blevet rejst under en sag om foreloebige forholdsregler, som er anlagt af Industriebond FNV og Federatie Nederlandse Vakbeweging mod den nederlandske stat med paastand om, at »den del af arbejds- og socialministerens cirkulaere af 17 . maj 1983, hvori direktoererne og overinspektoererne for arbejdsformidlingen og, til information, direktoererne for de regionale arbejdsformidlingskontorer opfordres til ikke at laegge artiklerne 1639 aa ff i den nederlandske Burgerlijk Wetboek til grund ved behandlingen af anmodninger om tilladelse til afskedigelse i tilfaelde af konkurs eller »surséance van betaling« ( en af retten meddelt betalingshenstand ), traekkes tilbage, saettes ud af kraft eller erklaeres for uanvendelig« .
3 Artiklerne 1639 aa og 1639 bb i den nederlandske Burgerlijk Wetboek bestemmer i det vaesentlige, at ved overfoersel af en virksomhed, som defineret i disse bestemmelser, »overgaar arbejdsgiverens rettigheder og forpligtelser, som paa tidspunktet for overfoerselen bestod i henhold til en arbejdskontrakt mellem arbejdsgiveren og de i virksomheden beskaeftigede arbejdstagere, uden videre til erhververen . Dog er erhververen i et aar efter overfoerselen sammen med erhververen solidarisk ansvarlig for opfyldelsen af de forpligtelser i henhold til arbejdskontrakten, som bestod paa tidspunktet for overfoerselen« . Disse artikler blev indsat ved lov af 15 . maj 1981 med henblik paa at gennemfoere Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 .
4 Dette direktiv, som er udstedt af Raadet med hjemmel blandt andet i traktatens artikel 100, tilsigter ifoelge betragtningerne »beskyttelse af arbejdstagerne i tilfaelde af ny indehaver isaer for at sikre varetagelsen af deres rettigheder« . Med henblik herpaa bestemmer direktivet i artikel 3, stk . 1, at »overdragerens rettigheder og forpligtelser i henhold til en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold, som bestod paa tidspunktet for overfoerselen ... overgaar som foelge af denne overfoersel til erhververen« . Artikel 4, stk . 1, sikrer de beroerte arbejdstagere beskyttelse mod afskedigelse foretaget af overdrageren eller erhververen, dog saaledes, at »der kan ske afskedigelser af oekonomiske, tekniske eller organisatoriske aarsager, der medfoerer beskaeftigelsesmaessige aendringer« . Desuden paalaegger direktivet i artikel 6 overdrageren og erhververen visse forpligtelser til at underrette og konsultere repraesentanterne for de arbejdstagere, som beroeres af overfoerselen . Endelig praeciseres det i artikel 7, at direktivet ikke begraenser »medlemsstaternes mulighed for at anvende eller indfoere ... bestemmelser, som er gunstigere for arbejdstagerne« .
5 Arrondissementsrechtbank Haag som fandt, at afgoerelsen afhang af fortolkningen af foernaevnte direktiv 77/187, udsatte derfor sagen og forelagde Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Omfatter artikel 1, stk . 1, i direktiv 77/187/EOEF ogsaa den situation, at overdrageren af virksomheden er erklaeret konkurs eller har opnaaet ' surséance van betaling ' ( en af retten meddelt betalingshenstand)?«
6 Dette spoergsmaal svarer til et spoergsmaal, som er forelagt i sag 135/83 ( Abels ), i hvilken der i dag er afsagt dom .
7 I denne dom har Domstolen, hvad angaar det naevnte spoergsmaal, statueret :
»Artikel 1, stk . 1, i Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 finder ikke anvendelse paa overfoersel af en virksomhed, en bedrift eller en del af en bedrift i en situation, hvor overdrageren er erklaeret konkurs, naar den paagaeldende virksomhed eller bedrift er en del af konkursmassen ; dette beroerer dog ikke medlemsstaternes frihed til paa egen haand at anvende direktivets principper paa en saadan overfoersel . Direktivet finder derimod anvendelse paa overfoersel af en virksomhed, en bedrift eller en del af en bedrift til en anden indehaver, foretaget inden for rammerne af en procedure saasom ' surséance van betaling ' ( en af retten meddelt betalingshenstand).«
8 For saa vidt angaar dommens begrundelse henvises til naevnte dom, der er vedlagt naervaerende dom .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
9 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske og den danske regering samt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt den af Arrondissementsrechtbank Haag ved kendelse af 16 . august 1983, for ret :
Artikel 1, stk . 1, i Raadets direktiv 77/187 af 14 . februar 1977 finder ikke anvendelse paa overfoersel af en virksomhed, en bedrift eller en del af en bedrift i en situation, hvor overdrageren er erklaeret konkurs, naar den paagaeldende virksomhed eller bedrift er en del af konkursmassen ; dette beroerer dog ikke medlemsstaternes frihed til paa egen haand at anvende direktivets principper paa en saadan overfoersel . Direktivet finder derimod anvendelse paa overfoersel af en virksomhed, en bedrift eller en del af en bedrift til en anden indehaver, foretaget inden for rammerne af en procedure saasom »surséance van betaling« ( en af retten meddelt betalingshenstand ).