61996CC0282_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 Ved to staevninger indleveret til Domstolens Justitskontor den 21. august 1996 har Kommissionen anlagt to traktatbrudssager i medfoer af EF-traktatens artikel 169 med paastand om, at det fastslaas, at Den Franske Republik ved ikke inden for de fastsatte frister at vedtage de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktiv 91/157/EOEF (1) og direktiv 93/86/EOEF (2) har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten. Domstolens praesident har ved kendelse af 11. februar 1997 besluttet at forene de to sager.
2 Formaalet med direktiv 91/157 er at harmonisere medlemsstaternes lovgivning om nyttiggoerelse og kontrolleret bortskaffelse af brugte batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer. I direktivets artikel 11 er det bestemt, at medlemsstaterne inden den 18. september 1992 skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet og straks underrette Kommissionen herom.
3 Direktiv 93/86 har til formaal at skabe detaljerede retningslinjer for det maerkningssystem, der er fastsat i artikel 4 i direktiv 91/157. Ifoelge direktivets artikel 7 skal medlemsstaterne senest den 31. december 1993 vedtage de noedvendige bestemmelser for at efterkomme dette direktiv og straks underrette Kommissionen herom.
4 Da fristerne for gennemfoerelse udloeb, havde den franske regering endnu ikke underrettet Kommissionen om de bestemmelser, som Den Franske Republik havde udstedt for at tilpasse de franske bestemmelser til disse to direktiver. Kommissionen indledte derfor to traktatbrudsprocedurer i henhold til traktatens artikel 169. Den tilstillede saaledes den franske regering to aabningsskrivelser, den foerste den 21. december 1992 vedroerende direktiv 91/157, og den anden den 10. februar 1994 vedroerende direktiv 93/86. I disse to skrivelser opfordrede den den franske regering til inden for en frist paa to maaneder at fremsaette sine bemaerkninger til den omstaendighed, at de bestemmelser, der var noedvendige for at gennemfoere direktiverne i national ret, ikke forelaa.
5 For saa vidt angaar direktiv 91/157 meddelte den franske regering den 11. marts 1993 Kommissionen, at et udkast til dekret om gennemfoerelse af dette direktiv var blevet udarbejdet, men at dette udkast for tiden var genstand for en supplerende sagkyndig undersoegelse og derfor foerst senere kunne tilstilles Kommissionen. Den franske regering besvarede ikke paa noget tidspunkt den aabningsskrivelse, som Kommissionen havde tilstillet den vedroerende direktiv 93/86.
6 Da Kommissionen ikke fik meddelelse om nationale foranstaltninger til gennemfoerelse af direktiverne i fransk ret, tilstillede den den franske regering to begrundede udtalelser, den foerste den 25. oktober 1993 vedroerende direktiv 91/157 og den anden den 14. november 1994 vedroerende direktiv 93/86, hvori den opfordrede regeringen til inden for en frist paa to maaneder at efterkomme disse udtalelser.
7 Da Kommissionen ikke modtog noget svar, tilstillede den den 18. maj 1995 den franske regering et telex, hvori den meddelte, at den, saafremt den ikke inden 20 dage fik tilstillet en godkendt tekst eller et endeligt udkast med en tidsplan for dettes vedtagelse, ville vaere noedt til at anlaegge traktatbrudssag.
8 Ved skrivelse af 13. juni 1995 tilstillede den franske regering som svar paa de begrundede udtalelser og naevnte telex Kommissionen et udkast til dekret om markedsfoering af batterier og akkumulatorer og om bortskaffelse af brugte batterier og akkumulatorer, hvorved direktiv 91/157 skulle gennemfoeres i fransk ret, samt et udkast til bekendtgoerelse om gennemfoerelse af direktiv 93/86. I skrivelsen blev det endvidere oplyst, at gennemfoerelsen af de to udkast skulle kunne afsluttes i loebet af 1995.
9 Ved skrivelse af 9. april 1986 meddelte den franske regering Kommissionen, at udkastet til bekendtgoerelse om gennemfoerelse af direktiv 93/86 var blevet opgivet, og at dets indhold ville blive medtaget som en del af det dekret, hvorved direktiv 91/157 skulle gennemfoeres, samt at sidstnaevnte dekret var blevet forelagt regeringschefen til underskrift.
10 Den Franske Republik fremkom ikke senere med andre oplysninger, og da den ikke meddelte, at den havde vedtaget de bestemmelser, hvorved fransk ret skulle bringes i overensstemmelse med de omhandlede direktiver, anlagde Kommissionen de to foreliggende traktatbrudssager.
11 Ifoelge EF-traktatens artikel 5 og 189 samt artikel 11 i direktiv 91/157 og artikel 7 i direktiv 93/86 skulle den franske regering som anfoert af Kommissionen i staevningerne bringe national ret i overensstemmelse med disse to direktiver, inden de i direktiverne fastsatte frister udloeb. Ifoelge Domstolens faste praksis kan en medlemsstat ikke paaberaabe sig bestemmelser, fremgangsmaader eller forhold i sin nationale retsorden til stoette for en undladelse af at opfylde forpligtelserne i henhold til faellesskabsdirektiver eller tilsidesaettelse af de deri fastsatte frister.
12 I de svarskrifter, Den Franske Republik har indgivet i de foreliggende sager, erkendes det, at Den Franske Republik ikke har gennemfoert de omhandlede direktiver, hvortil foejes, at som foelge af tekniske vanskeligheder i forbindelse med affattelsen af de nationale bestemmelser er et nyt udkast til nationale regler til gennemfoerelse af direktiverne blev udarbejdet, og at dette er under godkendelse.
13 Kommissionens paastande skal saaledes tages til foelge, idet det staar fast og er ubestridt, at Den Franske Republik ikke inden for de fastsatte frister ved lov eller administrativt har truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at efterkomme direktiv 91/157 og direktiv 93/86.
14 Da Kommissionen saaledes paa alle punkter har vundet sagen, boer det paalaegges Den Franske Republik at betale sagens omkostninger i henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2.
Forslag til afgoerelse
15 Paa baggrund af de anfoerte skal jeg foreslaa Domstolen
1) at fastslaa, at Den Franske Republik ved ikke inden for de fastsatte frister at have vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme Raadets direktiv 91/157/EOEF af 18. marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer, og Kommissionens direktiv 93/86/EOEF af 4. oktober 1993 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 91/157, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i foerstnaevnte direktiv og artikel 7 i sidstnaevnte direktiv
2) at paalaegge Den Franske Republik at betale sagens omkostninger.
(1) - Raadets direktiv af 18.3.1991 om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer (EFT L 78, s. 38).
(2) - Kommissionens direktiv af 4.10.1993 om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 91/157/EOEF (EFT L 264, s. 51).