61996TO0076_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag T-76/96 R,
The National Farmers' Union, London,
International Traders Ferry Ltd, Tortola (De Britiske Jomfruoeer),
UK Genetics, Narrowcombe, Islington, Newton Abbott (Det Forenede Kongerige),
RS and EM Wright Ltd, Mount Farm, Ashby de Launde, Lincoln (Det Forenede Kongerige),
Prosper De Mulder Ltd, Doncaster (Det Forenede Kongerige),
ved Barristers Stuart Isaacs, QC, og Clive Lewis for Solicitor Burges Salmon, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Elvinger, Hoss og Prussen, 15, côte d' Eich,
sagsoegere,
stoettet af
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ved Lindsey Nicoll, Treasury Solicitor' s Department, som befuldmaegtiget, og Barrister Karel Paul Lasok, Bar of England and Wales, og med valgt adresse i Luxembourg paa Det Forenede Kongeriges Ambassade, 14, boulevard Roosevelt,
intervenient,
mod
Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved ledende juridisk konsulent Dierk Boos og Xavier Lewis og James Macdonald Flett, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg,
sagsoegt,
angaaende en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af Kommissionens beslutning 96/239/EF af 27. marts 1996 om visse hasteforanstaltninger til beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati (EFT L 78, s. 47),
har
PRAESIDENTEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS RET I FOERSTE INSTANS
afsagt foelgende
Kendelse
Dommens præmisser
1 Det fremgaar af en raekke betaenkninger og videnskabelige artikler, der er fremlagt under sagen (bl.a. en betaenkning fra Spongiform Encephalopathy Advisory Committee ("SEAC"), "Transmissible Spongiform Encephalopathies: A Summary of Present Knowledge and Research", september 1994, herefter "SEAC-betaenkningen fra 1994", og uddrag af tidsskrifterne Nature, nr. 380 af 28.3.1996, s. 272, 273 og 274, og The Lancet, nr. 347 af 6.4.1996, s. 921-925), at smitsomme spongiforme encephalopatier hoerer til en gruppe af sygdomme, som nedbryder hjernen, og som er kendetegnet ved, at hjernevaevet aendres og faar struktur som en svamp ved mikroskopisk undersoegelse, og ved, at der i hjernevaevet og i visse tilfaelde ogsaa i andet vaev optraeder en abnorm form for et protein ° ifoelge den fremherskende opfattelse prionproteinet (The Lancet, s. 916, Nature, s. 273 og 274) ° kaldet PrP (Protease-resistant Protein). Den praecise karakter af de smittebaerende agenser, som udloeser smitsomme spongiforme encephalopatier, er endnu ukendt (Nature, s. 273). Sygdommene paavirker flere dyrearter, bl.a. faar (scrapie), kvaeg, huskatte og minke.
2 Hvad angaar mennesker findes der ifoelge de samme kilder flere former for smitsomme spongiforme encephalopatier. En af dem er Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, der en sjaelden sygdom, som optraeder i hele verden, saerligt hos personer over 50-60 aar. I 85% af tilfaeldene er der tale om en sporadisk sygdom. 14% af tilfaeldene har en familiemaessig baggrund. I mindre end 1% af tilfaeldene er der tale om haendelig overfoersel fra en person til en anden i forbindelse med medicinsk eller kirurgisk behandling. Creutzfeldt-Jakob-sygdommen er paa samme maade som de oevrige smitsomme spongiforme encephalopatier foraarsaget af en "ukonventionel agens", som ikke fremkalder nogen immunreaktion hos patienten, og som er meget modstandsdygtig over for fysisk og kemisk behandling, der oedelaegger selv de mest modstandsdygtige bakterier, sporer, svampe og vira. Sygdommen fremtraeder som en hurtigt fremadskridende demens og medfoerer, at patienten doer, normalt tre til seks maaneder efter, at de foerste kliniske tegn er konstateret. For nylig er der i Det Forenede Kongerige konstateret ti tilfaelde af en ny variant af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen med atypiske kliniske og neurologiske tegn hos yngre patienter (The Lancet, s. 921; jf. nedenfor, praemis 9).
3 Bovin spongiform encephalopati ("BSE"), saakaldt "kogalskab", blev for foerste gang observeret i Det Forenede Kongerige i 1986. Siden 1988 er der konstateret mere end 160 000 tilfaelde af BSE i britiske besaetninger ifoelge de tal, Det Forenede Kongerige har meddelt i den fjerde rapport af 24. maj 1996, som det har fremsendt til Kommissionen i medfoer af artikel 3 i Kommissionens beslutning 96/239/EF af 27. marts 1996 om visse hasteforanstaltninger til beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati (EFT L 78, s. 47, herefter "beslutningen") (bilag 9 til Kommissionens indlaeg). Der har endvidere vaeret spredte tilfaelde af BSE i Frankrig, Irland, Portugal og Schweiz. Ligesom de oevrige sygdomme inden for denne kategori er BSE kendetegnet ved en lang inkubationstid, der straekker sig over flere aar, og i denne periode er det ikke med den viden, man har i dag, muligt at paavise sygdommen.
4 BSE menes at vaere opstaaet som foelge af, at der som kvaegfoder er anvendt ukorrekt behandlet koed- og benmel af faar og kvaeg indeholdende det smittebaerende stof. AArsagen hertil menes at vaere forretningsmaessigt betingede aendringer i frembringelsesmetoderne i slutningen af 1970' erne og i 1980' erne (The Lancet, s. 915; SEAC-betaenkningen fra 1994, s. 27). Det er omdiskuteret, om sygdommen kan overfoeres paa anden maade. Paa nuvaerende tidspunkt er der kun med hensyn til visse former for smitsomme spongiforme encephalopatier, bl.a. scrapie, konstateret nedarvning af sygdommen (vertikal transmission) via moderen eller horisontal transmission, f.eks. ved kontakt (SEAC-betaenkningen fra 1994, s. 24, 29 og 30).
5 Hvad angaar spoergsmaalet om, hvorvidt sygdommen kan overfoeres mellem dyr, har man endnu ikke et praecist kendskab til de smittebaerende stoffer, der fremkalder smitsomme spongiforme encephalopatier (Nature, s. 273). Meget tyder paa, at stofferne kommer fra genetisk forskellige bakteriekulturer, som kan paavirke forskellige dyr (SEAC-betaenkningen fra 1994, s. 24).
6 Forsoeg har vist, at nogle former for smitsomme spongiforme encephalopatier kan overfoeres fra et dyr til et andet i visse tilfaelde (jf. bl.a. SEAC-betaenkningen fra 1994). Det er imidlertid ikke paavist, at BSE kan overfoeres til mennesker, og et videnskabeligt bevis vil ifoelge eksperter foerst kunne opnaas om mange maaneder og sandsynligvis endda foerst om flere aar.
7 Siden der blev konstateret BSE i Det Forende Kongerige, har det imidlertid staaet som en mulighed, at BSE-agensen kan overfoeres til mennesker. Der er derfor i Det Forenede Kongerige gennemfoert en raekke beskyttelsesforanstaltninger. Der er saaledes ved "Ruminant Feed Ban", der findes i "Bovine Spongiforme Encephalopathy Order 1988" (SI 1988 nr. 1039, som aendret ved SI 1991 nr. 2246 og SI 1996 nr. 962) med virkning fra juli 1988 indfoert et forbud mod anvendelse af droevtyggerproteiner, som kan vaere smittekilden, i foder til droevtyggere. Siden udstedelsen af reglerne har der endvidere vaeret pligt til at give meddelelse om ethvert mistaenkeligt tilfaelde og at slagte dyr, naar der er mistanke om, at de har BSE. Endvidere indfoeres der begraensninger i omflytningen af saadanne kvaeg, og der indfoeres kontrol med destruktion af kroppe fra disse dyr og en pligt til at desinficere slagterier. Endelig er der ved "Bovine Offal (Prohibition) Regulations 1989" (SI 1989 nr. 2061) med virkning fra november 1989 indfoert forbud mod salg og anvendelse i foedevarer af saerligt slagteaffald af kvaeg (hjerne, rygmarv, milt, brisler, tonsiller og indvolde), som kan indeholde det smittebaerende stof. Forbuddet er ved "Specified Bovine Material Order 1996" (SI 1996 nr. 963) udvidet til ogsaa at omfatte hoveder af kvaeg (undtagen tungen).
8 Faellesskabet har ligeledes fastsat en raekke beskyttelsesforanstaltninger mod BSE. Bl.a. er der ved Kommissionens beslutning 94/474/EF af 27. juli 1994 om visse beskyttelsesforanstaltninger mod bovin spongiform encephalopati og om ophaevelse af beslutning 89/469/EOEF og 90/200/EOEF (EFT L 194, s. 96, herefter "beslutning 94/474"), som senest aendret ved Kommissionens beslutning 95/287/EF af 18. juli 1995 (EFT L 181, s. 40), fastsat foelgende foranstaltninger:
° Forbud mod fra Det Forenede Kongerige at eksportere levende kvaeg paa mere end seks maaneder og levende kvaeg, der er afkom af koeer, hos hvilke der er mistanke om BSE, eller BSE er bekraeftet, til de oevrige medlemsstater.
° Forbud mod fra Det Forenede Kongerige til de oevrige medlemsstater at eksportere fersk oksekoed, medmindre det stammer fra kvaeg, der er under toethalvt aar ved slagtningen, eller fra kvaeg, der i Det Forenede Kongerige kun har opholdt sig paa bedrifter, hvor der ikke er bekraeftet nogen tilfaelde af BSE i de foregaaende seks aar, eller medmindre der er tale om fersk udbenet oksekoed i form af muskelvaev, hvorfra vedhaengende vaev, herunder synligt nerve- og lymfevaev, er fjernet.
° Gennemfoerelsen af et hensigtsmaessigt identifikationssystem (frysemaerke eller tatovering) og en certificeringsordning, hvorved det sikres, at de ovennaevnte bestemmelser er overholdt.
Endvidere er der ved Kommissionens beslutning 92/290/EOEF af 14. maj 1992 om visse beskyttelsesforanstaltninger mod bovin spongiform encephalopati i Det Forenede Kongerige, for saa vidt angaar kvaegembryoner (EFT L 152, s. 37, herefter "beslutning 92/290") indfoert forbud mod bl.a. at eksportere kvaegembryoner, der kommer fra dyr, som er foedt foer 1988, eller som er foedt af dyr, der mistaenkes for at have BSE.
9 Det er paa denne baggrund, at Det Forenede Kongerige den 20. marts 1996 orienterede Kommissionen om, at der var vedtaget yderligere nationale foranstaltninger, efter at der samme dag var afgivet en udtalelse af Det Forenede Kongeriges regerings uafhaengige raadgivende organ. Foranstaltningerne gik ud paa, at slagtekroppe af kvaeg paa over 30 maaneder skulle udbenes i godkendte virksomheder, at affaldet fra udskaering ikke maa saelges til eller anvendes i menneskefoede, og at anvendelse af koed- og benmel fra pattedyr i foder til ethvert husdyr blev forbudt. I udtalelsen omtales ti tilfaelde af en hidtil ukendt variant af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, som var paavist hos personer under 42 aar af Creutzfeldt-Jakob Disease Surveillance Unit i Edinburgh.
10 Samtidig vedtog andre medlemsstater at forbyde indfoersel af levende kvaeg og koed af kvaeg fra Det Forenede Kongerige. Endvidere vedtog en raekke tredjelande et tilsvarende forbud for saa vidt angaar oksekoedsprodukter fra Det Forenede Kongerige, fra Den Europaeiske Union eller i nogle faa tilfaelde fra en eller flere andre medlemsstater (jf. bilag 17 til Kommissionens indlaeg).
11 Det anfoeres i SEAC' s udtalelse af 20. marts 1996, at "selv om der ikke er et direkte bevis for en aarsagsforbindelse, er den mest sandsynlige forklaring paa nuvaerende tidspunkt efter de foreliggende oplysninger og i mangel af et trovaerdigt alternativ, at disse tilfaelde haenger sammen, at de paagaeldende har vaeret udsat for paavirkning fra BSE foer indfoerelsen af forbuddet mod anvendelse af saerligt slagteaffald i 1989. Sagen maa behandles med stor alvor." Ifoelge SEAC kunne der ikke siges noget om, hvor mange tilfaelde der kunne forventes i fremtiden. SEAC understregede, at det var noedvendigt, at de foranstaltninger, der var truffet med hensyn til beskyttelse af folkesundheden, blev anvendt korrekt, og anbefalede en konstant kontrol med den fuldstaendige bortskaffelse af rygmarv. SEAC anbefalede endvidere, at slagtekroppe af kvaeg paa over 30 maaneder blev udbenet i godkendte virksomheder under kontrol af Meat Hygiene Service, at affaldet fra udskaering blev omfattet af reglerne for saerligt slagteaffald af kvaeg, og at anvendelse af koed- og benmel fra pattedyr i foder til ethvert husdyr blev forbudt. SEAC konkluderede, at hvis de naevnte anbefalinger blev gennemfoert, var det sandsynligt, at risikoen ved indtagelse af oksekoed ville vaere meget begraenset. I en ny udtalelse af 24. marts 1996 gentog SEAC sine foerste anbefalinger. SEAC anfoerte, at det ikke var muligt at udtale sig praecist om risikoen paa grund af en raekke "usikkerhedsmomenter, der gensidigt paavirker hinanden, herunder omfanget af artsbarrierer mellem kvaeg og mennesker, mangel paa oplysninger om infektivitet i en raekke vigtige vaev af kvaeg, som ligger under niveauet for, hvad der kan paavises ved de nuvaerende undersoegelser, den forskellige fordeling af infektivitet i vaevet, den tid, der medgaar, inden infektivitet kan paavises i inkubationstiden, og spoergsmaalet om, hvorvidt der findes en dosis, hvorunder der ikke er nogen smittefare". SEAC gentog anbefalingen vedroerende forbuddet mod at anvende koed- og benmel fra pattedyr i foder til husdyr, herunder fisk og heste. Endvidere anbefalede SEAC, at koed- og benmel ikke blev anvendt som goedning paa jorder, hvortil droevtyggere har adgang.
12 Paa grundlag af disse oplysninger anmodede Kommissionen Den Europaeiske Unions Videnskabelige Veterinaerkomité om en udtalelse. Efter at have faaet forelagt en rapport fra chefen for Creutzfeldt-Jacob Disease Surveillance Unit i Edinburgh, dr. Will, afgav Veterinaerkomitéen den 22. marts 1996 en udtalelse, hvori den fastslog, at der med de foreliggende oplysninger ikke var bevis for, at BSE kunne overfoeres til mennesker. Paa grund af den foreliggende risiko, som komitéen i oevrigt hele tiden havde taget hensyn til, anbefalede den, at det paa grundlag af de nu foreliggende oplysninger blev undersoegt, om de gaeldende faellesskabsforanstaltninger var tilstraekkelige. Komitéen fandt, at de foranstaltninger, Faellesskabet havde truffet siden 1990 paa grundlag af dens udtalelser, var vigtige for at undgaa, at mennesker blev udsat for paavirkning fra BSE. Den anbefalede endvidere, at Den Europaeiske Union skulle traeffe passende foranstaltninger under hensyntagen til de bestemmelser, der var fastsat af Det Forenede Kongerige efter SEAC' s udtalelse af 20. marts 1996. Ifoelge komitéen kunne risikoen for spredning af BSE-agensen reduceres yderligere, saafremt de dyr, som efter al sandsynlighed havde vaeret udsat for BSE-smitte, og som derfor kunne overfoere sygdommen, blev holdt uden for foedekaeden. Endelig anfoerte komitéen, at under hensyn til sygdommens betydning maatte man vaere imoedekommende over for enhver praktisk foranstaltning fra Det Europaeiske Faellesskabs side med henblik paa at imoedegaa sygdommen og faren for overfoersel. Som bilag til udtalelsen var medtaget foelgende udtalelse fra en af komitéens medlemmer, dr. Ring: "Paa grundlag af de begraensede videnskabelige oplysninger, som kun er baseret paa en vurdering foretaget med materiale fra ni kvaeg, kan vi ikke vaere sikre paa, at oksekoed i form af muskler ikke udgoer en fare for saa vidt angaar overfoerslen af BSE-smitte."
13 Den 27. marts 1996 vedtog Kommissionen beslutning 96/239, hvori det i artikel 1, "indtil der er foretaget en samlet undersoegelse af situationen", forbydes Det Forenede Kongerige fra sit omraade at sende foelgende til de andre medlemsstater og til tredjelande:
° levende kvaeg samt saed og embryoner fra kvaeg
° koed af kvaeg, der er slagtet i Det Forenede Kongerige
° produkter, der er fremstillet af kvaeg slagtet i Det Forenede Kongerige, og som kan indgaa i levnedsmidler eller foder, samt produkter, der er bestemt til medicinsk, kosmetisk eller farmaceutisk anvendelse
° koed- og benmel fra pattedyr.
14 Beslutningen er vedtaget med hjemmel i Raadets direktiv 90/425/EOEF af 26. juni 1990 om veterinaerkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked (EFT L 224, s. 29, herefter "direktiv 90/425"), med senere aendringer, saerlig artikel 10, stk. 4, og Raadets direktiv 89/662/EOEF af 11. december 1989 om veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked (EFT L 395, s. 13, herefter "direktiv 89/662"), med senere aendringer, saerlig artikel 9. Ifoelge disse to bestemmelser kan Kommissionen, "naar der konstateres zoonoser, sygdomme eller andre forhold, der kan udgoere en alvorlig fare for dyrs og menneskers sundhed", efter hoering af Den Staaende Veterinaerkomité traeffe de noedvendige foranstaltninger. Det paalaegges i bestemmelserne Kommissionen at foelge udviklingen i situationen og efter samme fremgangsmaade paa baggrund af udviklingen at aendre eller ophaeve de trufne afgoerelser.
15 Beslutningen er begrundet paa foelgende maade: Kommissionen henviser for det foerste til de yderligere foranstaltninger, der var truffet af Det Forenede Kongerige den 20. marts 1996 efter offentliggoerelsen af nye oplysninger vedroerende atypiske tilfaelde af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, som for nylig var konstateret i Det Forenede Kongerige, og til de forbud, der var udstedt af visse andre medlemsstater, mod indfoersel til deres omraade af levende kvaeg og oksekoed fra Det Forenede Kongerige. Endvidere fastslaas, at det i den nuvaerende situation ikke kan udelukkes, at der er en risiko for, at BSE kan overfoeres til mennesker, og at denne usikkerhed har fremkaldt store betaenkeligheder hos forbrugerne. Hvad endelig angaar udfoersel til tredjelande, boer saadan udfoersel ifoelge beslutningen ogsaa forbydes, saa det undgaas, at handelen omlaegges.
16 Samtidig har Kommissionen og Raadet truffet en raekke foranstaltninger vedroerende BSE med henblik paa at stoette oksekoedsmarkedet i Faellesskabet. Endvidere er der sket en vaesentlig udvidelse af mulighederne for intervention. Visse af foranstaltningerne er specifikt rettet mod Det Forenede Kongerige. Kommissionens forordning (EOEF) nr. 716/96 af 19. april 1996 om ekstraordinaere stoetteforanstaltninger for oksekoedsmarkedet i Det Forenede Kongerige (EFT L 99, s. 14) indeholder saaledes bestemmelser om et program for slagtning og destruktion af kvaeg paa over 30 maaneder, som i det vaesentlige finansieres af Faellesskabet.
17 Ved staevning indleveret til Rettens Justitskontor den 21. maj 1996 har en erhvervssammenslutning, The National Farmers' Union, og fire selskaber, der driver virksomhed inden for oksekoedssektoren, International Traders Ferry Ltd (herefter "International Traders Ferry"), UK Genetics, RS and EM Wright Ltd (herefter "RS and EM Wright") og Prosper De Mulder Ltd (herefter "Prosper De Mulder"), anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning. Ved begaering indleveret til Rettens Justitskontor den 25. maj 1996 har sagsoegerne nedlagt paastand om, at gennemfoerelsen af beslutningen i medfoer af EF-traktatens artikel 185 udsaettes. Det bemaerkes, at bortset fra Prosper De Mulder har sagsoegerne endvidere sammen med andre virksomheder anlagt sag ved High Court of Justice, Queen' s Bench Division, vedroerende de nationale foranstaltninger, der er truffet med henblik paa gennemfoerelse af Kommissionens beslutning. Ved kendelse indleveret til Domstolens Justitskontor den 8. maj 1996 har High Court of Justice i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende gyldigheden af artikel 1 i Kommissionens beslutning (sag C-157/96).
18 Ved begaering indleveret til Domstolens Justitskontor den 23. maj 1996 og staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 24. maj 1996 har Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland anlagt sag med paastand om, at gennemfoerelsen af beslutningens artikel 1 udsaettes (sag C-180/96 R), henholdsvis at beslutningen annulleres (sag C-180/96).
19 Ved processkrift indleveret til Rettens Justitskontor den 29. maj 1996 har Kommissionen i medfoer af artikel 47, stk. 3, i EF-statutten for Domstolen anmodet om, at behandlingen af sag T-76/96 udsaettes, indtil Domstolen har afsagt dom i sag C-180/96, og at sag T-76/96 R om foreloebige forholdsregler udsaettes, indtil Domstolen har truffet afgoerelse i sag C-180/96 R. Subsidiaert har Kommissionen anmodet om, at Retten erklaerer sig inkompetent i sagerne T-76/96 og T-76/96 R, saaledes at Domstolen kan traeffe afgoerelse i disse to sager. Ved processkrift indleveret til Rettens Justitskontor den 4. juni 1996 har sagsoegerne fremsat deres bemaerkninger til Kommissionens processkrift.
20 I mellemtiden er de beskyttelsesforanstaltninger, der er fastsat i beslutningen, ved Kommissionens beslutning 96/362/EF af 11. juni 1996 om aendring af beslutning 96/239/EF om visse hasteforanstaltninger til beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati (EFT L 139, s. 17, herefter "beslutning 96/362"), blevet lempet. Den nye beslutning er ligeledes vedtaget, "indtil der er foretaget en samlet undersoegelse af situationen". Kommissionen havde forinden hoert Den Videnskabelige Veterinaerkomité, Det Videnskabelige Udvalg for Kosmetiske Produkter, Det Videnskabelige Udvalg for Levnedsmidler og Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter. Paa grundlag af de yderligere oplysninger, der er tilvejebragt, ophaeves ved beslutning 96/362 i det vaesentlige forbuddet mod at eksportere saed fra kvaeg, idet dette ifoelge Den Videnskabelige Veterinaerkomités udtalelse af 26. april 1996 ikke indebaerer "nogen risiko med hensyn til overfoersel af BSE". For saa vidt angaar andre produkter (navnlig gelatine og talg) er ophaevelsen af forbuddet betinget af, at de fremstilles efter saerlige metoder og under officiel kontrol fra Det Forenede Kongeriges side. Endvidere skal Kommissionen foretage EF-inspektioner, navnlig vedroerende gennemfoerelsen af den officielle kontrol, inden eksporten af talg og gelatine kan genoptages. Kommissionen fastsaetter efter hoering af medlemsstaterne inden for Den Staaende Veterinaerkomité den dato, fra hvilken eksporten paa ny kan begynde.
21 Ved processkrift registreret paa Rettens Justitskontor den 18. juni 1996 har Det Forenede Kongerige anmodet om tilladelse til at indtraede i sag T-76/96 R til stoette for sagsoegernes paastande.
22 I sag T-76/96 R har Rettens praesident besluttet at afholde et retsmoede med henblik paa at give parterne lejlighed til at fremsaette deres mundtlige bemaerkninger og besvare spoergsmaal. Retsmoedet fandt sted den 21. juni 1996, og Rettens praesident gav i retsmoedet Det Forenede Kongerige tilladelse til at indtraede i sagen om foreloebige forholdsregler.
23 I retsmoedet tilkendegav en af sagsoegerne, Prosper De Mulder, der er producent af talg, at selskabet frafalder begaeringen om foreloebige forholdsregler efter vedtagelsen af beslutning 96/362.
Parternes paastande
24 I begaeringerne om foreloebige forholdsregler har sagsoegerne nedlagt foelgende paastande:
° Gennemfoerelsen af beslutningen udsaettes, indtil Retten har truffet afgoerelse i hovedsagen, eller indtil Domstolen har truffet afgoerelse vedroerende de praejudicielle spoergsmaal, der i medfoer af traktatens artikel 177 er forelagt den af High Court of Justice, Queen' s Bench Division, den 8. maj 1996.
° Der traeffes saadanne andre foranstaltninger, som Retten finder passende.
° Kommissionen tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med sagen om foreloebige forholdsregler.
Subsidiaert har sagsoegerne nedlagt paastand om, at gennemfoerelsen af beslutningen delvis udsaettes for saa vidt angaar
° eksport til tredjelande
° og/eller foelgende produkter eller visse af dem: saed fra kvaeg, embryoner fra kvaeg, levende kalve under seks maaneder, fersk oksekoed fra kvaeg, der er under toethalvt aar ved slagtningen, talg og gelatine.
I retsmoedet har sagsoegerne oplyst, at de efter vedtagelsen af beslutning 96/362 frafalder deres begaering for saa vidt angaar eksport af saed.
Kommissionen har nedlagt foelgende paastande:
° Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
° Sagsoegerne tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Retlige bemaerkninger
25 I henhold til EF-traktatens artikel 185 og 186, jf. artikel 4 i Raadets afgoerelse 88/591/EKSF, EOEF, Euratom af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans (EFT L 319, s. 1), som aendret ved Raadets afgoerelse 93/350/Euratom, EKSF, EOEF af 8. juni 1993 (EFT L 144, s. 21) og 94/149/EKSF, EF af 7. marts 1994 (EFT L 66, s. 29), kan Retten, hvis den skoenner, at forholdene kraever det, udsaette gennemfoerelsen af den anfaegtede retsakt eller foreskrive de noedvendige foreloebige forholdsregler.
26 Ifoelge artikel 104, stk. 1, i Rettens procesreglement kan en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af en retsakt kun antages til realitetsbehandling, hvis den, der fremsaetter begaeringen, har anlagt sag til proevelse af retsakten ved Retten. Det bestemmes i stk. 2, at begaeringer, der vedroerer de i EF-traktatens artikel 185 og 186 omhandlede foreloebige forholdsregler, skal angive de omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at de begaerede forholdsregler umiddelbart forekommer berettigede. De begaerede forholdsregler skal vaere af foreloebig art i den forstand, at de ikke maa foregribe afgoerelsen i hovedsagen (jf. senest kendelse afsagt af Rettens praesident den 3.6.1996, sag T-41/96 R, Bayer mod Kommissionen, Sml. II, s. 381, praemis 13).
27 Forinden begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningen undersoeges naermere, maa der tages stilling til Kommissionens anmodning om, at sagen om foreloebige forholdsregler udsaettes, eller Retten erklaerer sig inkompetent med hensyn til begaeringen om foreloebige forholdsregler.
Anmodningen om, at sagen udsaettes, eller at Retten erklaerer sig inkompetent
Parternes argumenter
28 Kommissionen har i medfoer af artikel 47, stk. 3, i EF-statutten for Domstolen og artikel 77 og 78 i Rettens procesreglement anmodet om, at behandlingen af hovedsagen og sagen om foreloebige forholdsregler (sag T-76/96 og T-76/96 R) udsaettes, indtil Domstolen har afsagt dom i hovedsagen (sag C-180/96), henholdsvis indtil Domstolen har truffet afgoerelse om den af Det Forenede Kongerige fremsatte begaering om foreloebige forholdsregler (sag C-180/96 R). I de ved Domstolen verserende sager er der nedlagt paastand om hel eller delvis annullation, henholdsvis udsaettelse af den samme retsakt, som sagerne ved Retten vedroerer. Subsidiaert har Kommissionen anmodet om, at Retten i medfoer af artikel 47, stk. 3, i EF-statutten for Domstolen og artikel 80 i Rettens procesreglement erklaerer sig inkompetent i sagerne T-76/96 og T-76/96 R.
29 I sagsoegernes skriftlige bemaerkninger hertil har de fremhaevet noedvendigheden af, at der straks tages stilling til deres begaering om foreloebige forholdsregler paa grund af den risiko for et alvorligt og uopretteligt tab, de loeber. Endvidere har sagsoegerne en beskyttelsesvaerdig interesse i, at der tages stilling til deres anbringender og argumenter vedroerende beslutningens betydning for deres saerlige situation, og at disse inddrages uden hensyntagen til Det Forenede Kongeriges stilling. Ifoelge sagsoegerne er Retten i Foerste Instans bedst egnet til at foretage denne vurdering, og de har derfor nedlagt paastand om, at anmodningen om udsaettelse af sagerne, eller at Retten erklaerer sig inkompetent, forkastes.
30 Subsidiaert har sagsoegerne anfoert, at hvis Retten beslutter ikke straks at tage stilling til begaeringen om foreloebige forholdsregler, maa den erklaere sig inkompetent og oversende sagen til Domstolen, saaledes at denne kan tage stilling til deres argumenter og traeffe afgoerelse om deres begaering om foreloebige forholdsregler.
Rettens bemaerkninger
31 Det bemaerkes indledningsvis, at EF-statutten for Domstolen og Rettens procesreglement ikke indeholder udtrykkelige bestemmelser om, at Retten kan udsaette behandlingen af en begaering om foreloebige forholdsregler eller erklaere sig inkompetent med hensyn til en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af en retsakt, naar der er forelagt Domstolen en tilsvarende begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af den samme retsakt.
32 Under disse omstaendigheder kan Retten ikke imoedekomme Kommissionens anmodning om udsaettelse af sagen. En saadan foranstaltning er principielt uforenelig med selve karakteren af og formaalet med det retsmiddel, som foreloebige forholdsregler som en hasteforanstaltning udgoer. I dette tilfaelde, hvor Kommissionen ikke har fremfoert nogen saerlig begrundelse, ville en udsaettelse af sagen vaere i strid med retsplejehensyn. Det bemaerkes i denne forbindelse, at parterne under alle omstaendigheder vil kunne appellere Rettens praesidents kendelse i sagen om foreloebige forholdsregler. Saafremt behandlingen af sagsoegernes begaering om foreloebige forholdsregler udsaettes, vil dette kunne skade deres processuelle rettigheder og deres beskyttelsesvaerdige interesser. Sagsoegerne har saaledes i henhold til traktatens artikel 185 og 186 og procesreglementets artikel 104 ret til paa visse betingelser at begaere gennemfoerelsen af en retsakt, som de samtidig anfaegter ved Retten, udsat. I denne sag goer sagsoegerne gaeldende, at deres rettigheder og interesser vil kunne blive kraenket alvorligt og uopretteligt, hvis gennemfoerelsen af den beslutning, som endvidere er genstand for et annullationssoegsmaal ved Retten, ikke straks udsaettes.
33 Hvad angaar Kommissionens anmodning om, at Retten erklaerer sig inkompetent for saa vidt angaar begaeringen om foreloebige forholdsregler, kan Retten heller ikke imoedekomme denne, idet der ikke findes udtrykkelige bestemmelser, hvorefter Retten kan erklaere sig inkompetent med hensyn til en begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af en retsakt, naar der er forelagt Domstolen en tilsvarende begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen af den samme retsakt. Da Retten kun raader over den kompetence, den er tillagt, kan den ikke uden for de tilfaelde, der udtrykkeligt er fastlagt i statutten, erklaere sig inkompetent, naar den har kompetence til at paakende en sag i henhold til de relevante bestemmelser i afgoerelse 88/591 af 24. oktober 1988 med senere aendringer. Ifoelge statuttens artikel 47, stk. 3, er der alene mulighed for, at Retten kan erklaere sig inkompetent for saa vidt angaar annullationssoegsmaal. Begaeringer om foreloebige forholdsregler naevnes ikke.
34 Da Retten ikke forinden har besluttet at erklaere sig inkompetent, saaledes at Domstolen kan traeffe afgoerelse i den af sagsoegerne anlagte hovedsag om annullation af beslutningen, er det ufornoedent at undersoege, hvilken betydning en saadan beslutning fra Rettens side maatte have for, hvilken retsinstans der har kompetence til at behandle den hertil knyttede begaering om udsaettelse af den anfaegtede beslutning.
35 Anmodningen om, at sagen udsaettes, eller at Retten erklaerer sig inkompetent for saa vidt angaar begaeringen om foreloebige forholdsregler, maa saaledes forkastes.
Begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningen
Parternes argumenter
° Formaliteten i hovedsagen
36 Sagsoegerne har anfoert, at de alle har soegsmaalskompetence, idet de er umiddelbart og individuelt beroert af beslutningen paa grund af deres saerlige situation og omstaendigheder, der goer, at de klart adskiller sig fra alle andre personer. De har navnlig paaberaabt sig Domstolens dom af 16. maj 1991, sag C-358/89, Extramet Industrie mod Raadet (Sml. I, s. 2501, praemis 17). International Traders Ferry og UK Genetics er de eneste virksomheder, der driver virksomhed med transport af kalve til andre medlemsstater, henholdsvis eksport af saed og embryoner fra kvaeg fra Det Forenede Kongerige. Endvidere var de kontraktligt forpligtede paa det tidspunkt, da beslutningen blev vedtaget. Hertil kommer, at UK Genetics har deltaget i forhandlingerne om veterinaerhygiejniske protokoller med tredjelande med henblik paa at faa tilladelse til fra Det Forenede Kongerige at importere genetisk materiale fra kvaeg. RS and EM Wright, der driver virksomhed med eksport af soedmaelkskalve, er individuelt beroert af beslutningen, idet selskabets produkt er af speciel karakter og udelukkende er bestemt til det italienske marked, og der er ikke noget marked for produktet i Det Forenede Kongerige.
37 Med hensyn til National Farmers Union, der er en erhvervssammenslutning, som repraesenterer de fleste landmaend i England og Wales, er denne individuelt beroert af beslutningen af to grunde. For det foerste optraeder sammenslutningen paa vegne af nogle af sine medlemmer, der selv er individuelt beroert af beslutningen. For det andet har den selv en retlig interesse i at anfaegte beslutningen, idet denne vil kunne skade dens position som en repraesentativ sammenslutning, der hoeres af de relevante myndigheder i forbindelse med forberedelsen af forslag vedroerende beskyttelsen mod BSE.
38 Kommissionen har anfoert, at det er aabenbart, at hovedsagen maa afvises. Beslutningen er en foranstaltning af generel raekkevidde, som gaelder for objektivt bestemte situationer og har retsvirkninger for persongrupper, der er udpeget generelt og abstrakt. Den rammer dem ikke paa grund af visse egenskaber, som er saerlige for dem, eller paa grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem paa lignende maade som adressaten.
° Spoergsmaalet om, hvorvidt de begaerede forholdsregler umiddelbart forekommer berettigede
39 Ifoelge sagsoegerne fremgaar det klart af betragtningerne til beslutningen, at formaalet hermed ikke er at imoedegaa en alvorlig fare for dyrs og menneskers sundhed, men at imoedegaa "store betaenkeligheder hos forbrugerne" paa grund af usikkerheden med hensyn til, om BSE kan overfoeres til mennesker. Denne fortolkning af beslutningens indhold bekraeftes af en gennemgang af omstaendighederne i forbindelse med vedtagelsen heraf.
40 De nye oplysninger, som foerte til vedtagelsen af beslutningen, og som blev meddelt af Det Forenede Kongerige den 20. marts 1996, vedroerte ti nye tilfaelde af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, og den mest sandsynlige forklaring paa disse tilfaelde var ifoelge SEAC' s udtalelse paavirkning fra BSE inden indfoerelsen af forbuddet vedroerende saerligt slagteaffald af kvaeg ved Bovine Offal (Prohibition) Regulations 1989. De noedvendige foranstaltninger med henblik paa at beskytte folkesundheden mod denne risiko var allerede blevet truffet, navnlig ved beslutning 94/474 og 92/290 og ved Kommissionens beslutning 94/381/EF af 27. juni 1994 om bestemte beskyttelsesforanstaltninger med hensyn til bovin spongiform encephalopati og opfodring med protein af pattedyr (EFT L 172, s. 23), hvorved det paalaegges medlemsstaterne at forbyde brugen af pattedyrsvaev i foder til droevtyggerarter. I modsaetning til tidligere beslutninger var beslutningen af 27. marts 1996 i henhold til en pressemeddelelse af samme dato fra Kommissionen (bilag 14 til staevningen i hovedsagen) en foerste foranstaltning med henblik paa at stabilisere situationen og at forsikre forbrugerne om, at der ikke var problemer med oksekoed, saaledes at man kunne sikre denne del af den europaeiske industri internt og internationalt. I pressemeddelelsen henvises ogsaa til udtalelser fra det kommissionsmedlem, der er ansvarlig for landbrug og udvikling af landdistrikter. Af disse udtalelser fremgaar, at hvis der maatte vaere en forbindelse mellem BSE og Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, synes det godtgjort, at risikoen for folkesundheden var blevet fjernet eller dog reduceret til et minimum efter indfoerelsen af forbuddet mod saerligt slagteaffald i 1989.
41 Paa denne baggrund finder sagsoegerne for det foerste, at Kommissionen savnede kompetence til at vedtage beslutningen. Ifoelge direktiv 90/425 og 89/662 er den alene bemyndiget til at traeffe de foranstaltninger, der er noedvendige med henblik paa at imoedegaa en alvorlig fare for dyrs eller menneskers sundhed. Endvidere tillaegges der ikke Kommissionen kompetence til at fastsaette et forbud mod eksport fra en medlemsstat til tredjelande.
42 For det andet er det sagsoegernes opfattelse, at beslutningen er udtryk for magtfordrejning, idet formaalet hermed ° i modsaetning til, hvad der er formaalet med de to naevnte direktiver, der er angivet som hjemmel ° ikke er at imoedegaa en alvorlig fare for dyrs og menneskers sundhed, men af oekonomiske grunde at imoedegaa bekymringer hos forbrugerne.
43 For det tredje er beslutningen i strid med proportionalitetsprincippet. Beslutningen er ikke noedvendig med henblik paa at daempe bekymringerne hos forbrugerne og beskytte folkesundheden og staar ikke i rimeligt forhold til disse maal. I oevrigt bestrider sagsoegerne, at beskyttelsen af folkesundheden faktisk er formaalet med den anfaegtede beslutning.
44 I denne forbindelse har sagsoegerne anfoert, at de forebyggende foranstaltninger, der tidligere var truffet af Det Forenede Kongerige og Kommissionen med henblik paa beskyttelsen af dyrs og menneskers sundhed, var tilstraekkelige. De nye oplysninger, som Det Forenede Kongerige den 20. marts 1996 fremsendte, viser ikke, at der er en oeget risiko ved indtagelse af oksekoed eller oksekoedsprodukter, som der ikke allerede var taget hensyn til ved de tidligere forebyggende foranstaltninger, der netop byggede paa den forudsaetning, at BSE muligvis kunne overfoeres til mennesker. Den Videnskabelige Veterinaerkomité havde i sin udtalelse af 22. marts 1996 anfoert, at det stadig ikke med sikkerhed kunne fastslaas, at BSE kan overfoeres til mennesker. Komitéen understregede betydningen af de allerede trufne foranstaltninger med henblik paa at reducere risikoen for, at mennesker blev udsat for paavirkning fra BSE-agensen og havde foreslaaet nogle faa forbedringer. Der er saaledes ikke noget videnskabeligt grundlag for beslutningen. Endvidere har sagsoegerne i retsmoedet anfoert, at uanset hvor effektive de forebyggende foranstaltninger, der var truffet forud for beslutningen, maatte vaere, er der ikke nogen logisk forklaring paa det skridt, der tages med beslutningen, hvorved der paalaegges foranstaltninger, der gaar langt videre end de tidligere foranstaltninger. Dette bekraeftes i oevrigt af, at Kommissionen ikke fandt det noedvendigt at traeffe foranstaltninger vedroerende de produkter, der var eksporteret fra Det Forenede Kongerige foer beslutningens ikrafttraeden, eller at udvide eksportforbuddet til de oevrige medlemsstater, hvor der var konstateret tilfaelde af BSE, bl.a. Frankrig.
45 Naar herudover henses til det alvorlige indgreb, beslutningen indebaerer, i princippet om frie varebevaegelser og det indre marked, og til beslutningens alvorlige samfundsmaessige og oekonomiske konsekvenser for oksekoedssektoren i Det Forenede Kongerige, staar beslutningen aabenbart i misforhold til det forfulgte maal, idet Kommissionen havde relevante alternative loesningsmuligheder, der var mindre restriktive, i form af et certificeringssystem og/eller en maerkningsordning, saaledes at det kunne garanteres, at oksekoed stammer fra BSE-frie besaetninger, og at dyrene har faaet foder, der ikke indeholdt dyreproteiner.
46 Hvad naermere angaar forbuddet mod eksport til tredjelande har Kommissionen ifoelge sagsoegerne ikke fremfoert noget bevis for, at den fare for omlaegning af handelen, der henvises til, skulle vaere af et saadant omfang, at den kan begrunde vedtagelsen af den anfaegtede foranstaltning. De risici for svindel, som Kommissionen har henvist til, kunne undgaas ved en mere hensigtsmaessig og mindre indgribende foranstaltning i form af et forbud mod reimport til Den Europaeiske Union kombineret med et hensigtsmaessigt certificeringsssystem.
47 Under henvisning til det anfoerte har sagsoegerne subsidiaert gjort gaeldende, at beslutningen ikke staar i rimeligt forhold til det forfulgte maal, i hvert fald ikke for saa vidt angaar forbuddet mod eksport af de omhandlede produkter til tredjelande og forbuddet mod at eksportere visse af produkterne til andre medlemsstater, bl.a. embryoner fra kvaeg, levende kalve paa under seks maaneder, fersk koed fra kvaeg, der er under toethalvt aar ved slagtningen, talg og gelatine.
48 I besvarelse af et spoergsmaal har sagsoegerne i retsmoedet anfoert, at i modsaetning til, hvad Kommissionen har gjort gaeldende, vil en udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningen i overensstemmelse med sagsoegernes begaering ikke foregribe Rettens afgoerelse i hovedsagen. Der er ikke nogen risiko for et alvorligt og uopretteligt tab forbundet med at haeve embargoen, mens hovedsagen verserer.
49 I sit mundtlige indlaeg i retsmoedet har Det Forenede Kongerige tilsluttet sig sagsoegernes anbringender og argumenter. Det Forenede Kongerige har navnlig fremhaevet, at de foranstaltninger, der allerede var truffet saavel nationalt som paa faellesskabsplan, inden beslutningen blev vedtaget, var hensigtsmaessige og tilstraekkelige. Anvendelsen af disse foranstaltninger havde medfoert en vaesentlig nedgang i antallet af BSE-tilfaelde i Det Forenede Kongerige. Foranstaltningerne var godkendt af en gruppe internationale eksperter i Verdenssundhedsorganisationen og af Det Internationale Kontor for Epizootier, som ikke havde anbefalet yderligere foranstaltninger i deres udtalelser af 3. april 1996 og 12. maj 1996. Med beslutningen, der ikke er videnskabeligt underbygget, forfoelges der alene et oekonomisk formaal, nemlig at genetablere forbrugernes tillid.
50 Det Forenede Kongeriges regering kan ikke tiltraede Kommissionens argument om, at det vaesentligste formaal med beslutningen ikke er at indfoere et eksportforbud, men en foranstaltning med henblik paa at isolere sygdommen. En saadan foranstaltning er ikke begrundet, idet BSE overfoeres til kvaeg gennem indtagelse af inficeret foder. Der er ikke noget videnskabeligt bevis for, at sygdommen kan overfoeres fra et dyr til et andet. Tvaertimod underbygges teorien om, at der ikke er mulighed for vertikal eller horisontal overfoersel, af det sensationelle fald i antallet af konstaterede tilfaelde af BSE efter indfoerelsen af forbuddet mod anvendelse af dyreproteiner i foder til kvaeg med virkning fra 1988.
51 Ifoelge Det Forenede Kongerige har spoergsmaalet om beskyttelse mod BSE alene historisk interesse, idet infektionskilden er fjernet. Hver maaned foretages der i mere end 500 tilfaelde officiel kontrol, og der er hverken ved disse eller nylige kontrolbesoeg paa stedet vedroerende foder til husdyr og oplagringen heraf konstateret overtraedelser, bortset fra et enkeltstaaende tilfaelde. Endvidere har Det Forenede Kongerige siden 1990 gennemfoert foranstaltninger med henblik paa at identificere kvaeg og at fastslaa, om kvaeg er foedt af en moder, der er mistaenkt for at vaere smittet med BSE, eller om de har vaeret i forbindelse med en besaetning, hvori der er konstateret tilfaelde af BSE. De dyr og produkter, som det ved beslutningen indfoerte eksportforbud omfatter, udgoer saaledes ikke nogen uacceptabel risiko for folkesundheden. Det Forenede Kongerige har i denne forbindelse henvist til, at et produkt maa anses for sikkert, hvis der kun er en beskeden eller en accepteret risiko, saaledes som det er tilfaeldet med hensyn til frisk maelk.
52 Kommissionen har indledningsvis anfoert, at i modsaetning til, hvad sagsoegerne har gjort gaeldende, er det eksportforbud, der er fastlagt i beslutningen, klart defineret som en midlertidig hasteforanstaltning, som skal vurderes paa ny, navnlig i lyset af de foranstaltninger, Det Forenede Kongerige senere traeffer. Under disse omstaendigheder ville en udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningen foregribe Rettens afgoerelse i hovedsagen.
53 Endvidere har Kommissionen anfoert, at den ikke har overskredet sine befoejelser i forbindelse med vedtagelsen af beslutningen, at der ikke foreligger magtfordrejning, og at beslutningen er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Ifoelge Kommissionen er beslutningen udtryk for en politik gaaende ud paa at isolere sygdommen, og denne politik er af videnskabsmaend i hele verden anerkendt som en berettiget og noedvendig foranstaltning over for en farlig sygdom, saaledes at denne kan udryddes. Formaalet med beskyttelse af folkesundheden er et led i virkeliggoerelsen af det indre marked i overensstemmelse med de maal, der er fastlagt i de direktiver, som er hjemmel for beslutningen.
54 De nye oplysninger, Det Forenede Kongerige fremsendte den 20. marts 1996, viser, at der er en alvorlig fare for folkesundheden, som omhandlet i direktiverne. Mens de foranstaltninger, der tidligere var truffet af Det Forenede Kongerige og Kommissionen, alene byggede paa den mulighed, at BSE kunne overfoeres til mennesker, fremgaar det for foerste gang af SEAC' s udtalelse, at de ti konstaterede tilfaelde af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen hoejst sandsynligt skyldes en paavirkning fra BSE-agensen inden indfoerelsen af forbuddet vedroerende saerligt slagteaffald i 1989.
55 I retsmoedet har Kommissionen anfoert, at det er vanskeligt at identificere kvaegene paa grund af den lange inkubationstid og de i praksis ofte forekommende omflytninger af kvaeg fra en bedrift til en anden. Et tilfaelde af BSE, der konstateres i én bedrift, kan saaledes vaere paadraget i en anden bedrift ved indtagelse af inficeret foder, hvilket indebaerer, at hele besaetningen i denne anden bedrift har vaeret udsat for smittefare. Selv om en stor del af de 160 000 tilfaelde af BSE, der er konstateret i Det Forenede Kongerige siden 1988, kan forklares med, at der i foder til kvaeg er anvendt dyreproteiner, kan det ikke med de foreliggende videnskabelige oplysninger udelukkes, at sygdommen kan overfoeres paa andre maader. Spoergsmaalet om, hvorvidt BSE kan nedarves eller overfoeres horisontalt, er saaledes uafklaret. Det er genstand for en loebende videnskabelig undersoegelse og vurdering hos de kompetente myndigheder. Det vil foerst paa grundlag af en vurdering af denne undersoegelse kunne overvejes at ophaeve forbuddet for saa vidt angaar visse produkter, bl.a. levende kalve under seks maaneder, embryoner og visse former for fersk oksekoed, og foerst efter, at de gennemfoerte foranstaltninger kan kunnet virke i praksis.
56 Med hensyn til udvidelsen af forbuddet til at omfatte eksport til tredjelande, er dette et absolut noedvendigt led i politikken med at isolere sygdommen, som er maalet med beslutningen. Denne del af forbuddet er begrundet med risikoen for svindel og med, at det ellers er umuligt at sikre, at de korrekte fremstillingsmetoder anvendes for saa vidt angaar afledte produkter, der indfoeres til Faellesskabet.
57 Kommissionen finder derfor, at beslutningen, naar henses dels til risikoen for paavirkning fra BSE, som hoejst sandsynligt kan overfoeres til mennesker, dels til Creutzfeldt-Jakob-sygdommens alvorlige karakter, er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.
° Uopsaettelighedsbetingelsen
58 Sagsoegerne har anfoert, at der ikke findes noget fortilfaelde til beslutningen. Selv om den fremtraeder som en hasteforanstaltning, er den tidsubegraenset, omfatter alle produkter i oksekoedssektoren og indebaerer en standsning af al eksport af disse produkter fra Det Forenede Kongerige.
59 Saafremt gennemfoerelsen af beslutningen ikke udsaettes, vil visse af sagsoegerne miste deres markeder. Det er tilfaeldet for saa vidt angaar International Traders Ferry, hvis omsaetning for 80%' s vedkommende udgoeres af eksport af kalve. Selskabet har ikke haft nogen indtjening siden vedtagelsen af beslutningen, og dets bankforbindelser har paa grund af beslutningen naegtet yderligere kredit. Selskabet har indstillet udbetalingen af loen og vil kun i en begraenset periode paa tre til seks maaneder kunne betale sine faste omkostninger. RS and EM Wright, hvis virksomhed for 94%' s vedkommende bestaar i eksport af soedmaelkskalve til Italien, har ligeledes mistet 94% af sin indtjening efter vedtagelsen af beslutningen.
60 UK Genetics maa ophoere med en vaesentlig del af sin virksomhed og vil miste sit marked for altid. Selskabet har opbygget en virksomhed med eksport af saed og embryoner fra kvaeg til Amerikas Forenede Stater, Brasilien, Chile, Sydafrika, New Zealand, Thailand og Korea, og denne virksomhed udgoer 38% af selskabets omsaetning i det regnskabsaar, der sluttede i april 1995, og 24% i det foelgende aar.
61 National Farmers' Union vil lide et alvorligt og uopretteligt tab paa grund af den fare, beslutningen indebaerer for beskaeftigelsen og medlemmernes eksistensgrundlag.
62 I retsmoedet anfoerte sagsoegerne, at de ved vurderingen af deres tab havde taget hensyn til de stoetteforanstaltninger, der inden for oksekoedssektoren er gennemfoert paa faellesskabsplan og nationalt. Flere af sagsoegerne, bl.a. International Traders Ferry, har i oevrigt ikke vaeret omfattet af disse foranstaltninger.
63 Kommissionen har anfoert, at sagsoegerne ikke har paavist, at beslutningen indebaerer en risiko for et alvorligt og uopretteligt tab, saafremt gennemfoerelsen heraf ikke udsaettes. For det foerste har de ikke taget hensyn til alle de markedsstoetteforanstaltninger og andre stoetteforanstaltninger, som Kommissionen og Raadet har vedtaget med henblik paa at imoedegaa den krisesituation, som SEAC' s udtalelse har fremkaldt. I retsmoedet anfoerte Kommissionen endvidere, at disse foranstaltninger paa Faellesskabets budget medfoerer en merudgift paa 1,5 mia. ECU i 1996 og 1 mia. ECU i 1977. For det andet medfoerer de begaerede foreloebige forholdsregler ikke, at forbrugernes tillid genskabes, idet forbrugerne ikke har mistet tilliden paa grund af beslutningen, men paa grund af SEAC' s udtalelse. Forholdsreglerne vil derfor kun have begraenset praktisk betydning for det tab, sagsoegerne mener at ville lide. For det tredje er det paaberaabte tab ikke alvorligt og uopretteligt. Tabet er af oekonomisk karakter og afspejler den forretningsmaessige risiko, virksomhederne, som allerede kendte problemet med BSE, accepterede.
° Interesseafvejningen
64 Sagsoegerne, stoettet af Det Forenede Kongerige, har anfoert, at en hel eller delvis udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningen ikke vil indebaere nogen risiko for dyr eller menneskers sundhed, som allerede er sikret ved de foranstaltninger, der er gennemfoert af Det Forenede Kongerige og Faellesskabet, inden beslutningen blev vedtaget. Paa den anden side er det sandsynligt, at nogle af sagsoegerne vil forsvinde fra markedet, hvis de ikke faar medhold i begaeringen om foreloebige forholdsregler.
65 Kommissionen har anfoert, at selv om det antages, at sagsoegerne vil kunne lide et alvorligt og uopretteligt tab, hvilket Kommissionen bestrider, maa der tages hensyn til karakteren af det tab, som ikke blot parterne, men ogsaa udenforstaaende risikerer at lide, og til, med hvilken sandsynlighed det vil indtraede. Beskyttelsen af folkesundheden er klart vigtigere end de forretningsmaessige interesser, sagsoegerne har paaberaabt sig. Naar endvidere henses til den alvorlige karakter af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, hvoraf de seneste tilfaelde hoejst sandsynligt skyldes paavirkning fra BSE, og til, hvor stor en del af befolkningen i Faellesskabet der er i fare for at paadrage sig sygdommen, falder interesseafvejningen klart ud til fordel for, at de anfaegtede hasteforanstaltninger opretholdes.
Rettens bemaerkninger
° Genstanden for begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen
66 Naar henses dels til den retlige sammenhaeng, beslutningen indgaar i (jf. ovenfor, praemis 8), dels til aendringen af beslutningen ved beslutning 96/362 (jf. ovenfor, praemis 20), maa det foerst fastlaegges, hvad der i praksis er den noejagtige genstand for begaeringen om foreloebige forholdsregler, inden det undersoeges, om betingelserne for at indroemme disse er opfyldt.
67 For saa vidt angaar betydningen af beslutningen af 11. juni 1996 har denne indtil nu kun medfoert, at eksportforbuddet er ophaevet for saa vidt angaar et af de produkter, der er omfattet af den anfaegtede beslutning, nemlig saed fra kvaeg. I besvarelse af et spoergsmaal har Kommissionen i retsmoedet anfoert, at eksportforbuddet paa nuvaerende tidspunkt stadig gaelder for talg og gelatine, idet de kontrolforanstaltninger, som er en forudsaetning for ophaevelsen af dette forbud, endnu ikke er gennemfoert. Sagsoegerne anfoerte i oevrigt i retsmoedet, at vedtagelsen af aendringsbeslutningen ikke havde nogen betydning for deres paastande under sagen om foreloebige forholdsregler for saa vidt angaar alle de af den anfaegtede beslutning omfattede produkter, bortset fra saed af kvaeg.
68 Heraf foelger, at i modsaetning til, hvad Kommissionen har anfoert i sit skriftlige indlaeg, er genstanden for begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen ikke bortfaldet for saa vidt angaar forbuddet mod eksport af talg og gelatine, idet de foranstaltninger, som er en forudsaetning for ophaevelsen af dette forbud, ikke er truffet.
69 Med hensyn til afgraensningen af genstanden for begaeringen i relation til de beskyttelsesforanstaltninger, Faellesskabet havde truffet med henblik paa imoedegaa den risiko, som er forbundet med BSE, inden vedtagelsen af beslutningen, fremgaar det klart af begaeringen om foreloebige forholdsregler, at sagsoegerne alene oensker gennemfoerelsen af det nye eksportforbud, der er indfoert ved beslutningen, udsat. Under alle omstaendigheder vil sagsoegerne ikke under naervaerende sag kunne anfaegte de tidligere fastsatte faellesskabsregler (jf. ovenfor, praemis 8).
° Betingelserne for at udsaette gennemfoerelsen af beslutningen
70 Under naervaerende sag skal Retten undersoege, om de tre materielle betingelser for at udsaette gennemfoerelsen af beslutningen er opfyldt, og det er ufornoedent forinden at undersoege, om hovedsagen skal antages til realitetsbehandling. Ifoelge fast retspraksis skal spoergsmaalet, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling, som hovedregel ikke behandles under en sag om foreloebige forholdsregler, men skal foerst behandles i forbindelse med hovedsagen, medmindre det umiddelbart forekommer aabenbart, at denne boer afvises. Saafremt der under behandlingen af sagen om foreloebige forholdsregler tages stilling til, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling ° hvor dette ikke umiddelbart er helt udelukket ° vil det vaere ensbetydende med at foregribe Rettens afgoerelse vedroerende sagens realitet (jf. kendelse afsagt af Domstolens praesident den 10.8.1987, sag 209/87 R, EISA mod Kommissionen, Sml. s. 3453, praemis 10, og kendelse afsagt af Rettens praesident den 7.11.1995, sag T-168/95 R, Eridania m.fl. mod Raadet, Sml. II, s. 2817, praemis 27, og af 22.12.1995, sag T-219/95 R, Danielsson m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 3051, praemis 58).
71 Naar henses til omstaendighederne i denne sag og sagsoegernes argumenter, forudsaetter en stillingtagen til, om annullationssoegsmaalet skal antages til realitetsbehandling, en mere indgaaende undersoegelse, som maa foretages af Retten i forbindelse med behandlingen af hovedsagen, og der kan ikke i forbindelse med den summariske vurdering under behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler tages stilling hertil, idet dette ville foregribe afgoerelsen i hovedsagen.
° Spoergsmaalet om, hvorvidt de begaerede forholdsregler umiddelbart forekommer berettigede
72 Paa grundlag af disse indledende bemaerkninger maa det for det foerste undersoeges, om de tre anbringender, sagsoegerne har anfoert, vedroerende Kommissionens manglende kompetence, magtfordrejning og tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet umiddelbart begrunder, at gennemfoerelsen af beslutningen udsaettes.
73 De to foerste anbringender bygger i det vaesentlige paa den forudsaetning, at der med beslutningen alene forfoelges et oekonomisk maal, nemlig genoprettelse af forbrugernes tillid til oksekoedssektoren i Den Europaeiske Union. Ifoelge sagsoegerne ligger dette maal ikke inden for den maalsaetning, der er fastlagt i direktiv 90/425 og 89/662, hvorefter Kommissionen alene kan traeffe foranstaltninger med henblik paa at beskytte folkesundheden i samhandelen i Faellesskabet.
74 Denne argumentation stoettes paa en fortolkning, der umiddelbart forekommer forkert og for indskraenkende, af den maalsaetning, der er fastlagt i beslutningen, og af raekkevidden af direktiv 90/425 og 89/662.
75 De ovennaevnte direktiver, der udgoer hjemmelen for beslutningen, er vedtaget af Raadet i henhold til traktatens artikel 43, og efter denne bestemmelses stk. 3 kan Raadet udstede forordninger eller direktiver eller vedtage beslutninger med henblik paa udarbejdelse og ivaerksaettelse af den faelles landbrugspolitik. Direktiverne indeholder en raekke bestemmelser vedroerende veterinaerkontrol, der skal sikre beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed i forbindelse med gennemfoerelsen af det indre marked. Disse direktiver viser, at hensynet til beskyttelsen af folkesundheden er en del af den faelles landbrugspolitik. Ganske vist forudsaetter den faktiske gennemfoerelse af et indre marked, at der tilvejebringes de fornoedne garantier med hensyn til beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed, saaledes som Kommissionen har anfoert i retsmoedet med henvisning til betragtningerne til de naevnte direktiver (jf. navnlig tredje og sjette betragtning til direktiv 90/425). Hensynet til beskyttelsen af folkesundheden tilgodeses imidlertid ikke alene ved, at forbrugernes tillid konkret oeges eller som i dette tilfaelde genskabes, saaledes at markedet kan fungere normalt. Beskyttelsen er i det vaesentlige baseret paa trinhoejere krav til beskyttelsen af borgernes rettigheder, der ligger til grund for hele Faellesskabets retsorden. Beskyttelsen af folkesundheden er i oevrigt udtrykkeligt naevnt blandt de maal, der fastlaegges i traktaten, og ifoelge traktatens artikel 129, stk. 1, bidrager Faellesskabet til virkeliggoerelsen af et hoejt sundhedsbeskyttelsesniveau, ligesom de krav, der findes paa sundhedsomraadet, indgaar som led i Faellesskabets politik paa andre omraader. I forbindelse med gennemfoerelsen af princippet om frie varebevaegelser skal Faellesskabets institutioner saaledes inddrage hensynene til bl.a. beskyttelsen af menneskers sundhed og liv, hvilket indebaerer, at der om noedvendigt maa traeffes passende foranstaltninger med henblik paa at sikre en adaekvat beskyttelse af folkesundheden.
76 I denne forbindelse bestemmes det i artikel 10 i direktiv 90/425 og artikel 9 i direktiv 89/662, at medlemsstaterne straks skal underrette de oevrige medlemsstater og Kommissionen, naar der konstateres zoonoser, sygdomme eller andre forhold, der kan udgoere en alvorlig fare for dyrs eller menneskers sundhed, og medlemsstaterne og Kommissionen kan i henhold til disse bestemmelser, indtil de noedvendige foranstaltninger er truffet, vedtage sikkerhedsforanstaltninger. Af bestemmelsernes stk. 4 fremgaar, at Kommissionen under alle omstaendigheder snarest muligt lader situationen undersoege. I henhold til bestemmelserne kan Kommissionen efter proceduren med hoering af Den Staaende Veterinaerkomité traeffe "de noedvendige foranstaltninger for de [af direktiverne] omhandlede dyr og produkter og, hvis situationen kraever det, for produkter afledt af disse". Da bestemmelserne ikke indeholder naermere praeciseringer, har Kommissionen et meget vidt skoen ved valget af de foranstaltninger, der traeffes med henblik paa at bekaempe en alvorlig fare for folkesundheden.
77 Spoergsmaalet om, hvorvidt Kommissionen i henhold til de naevnte artikler har kompetence til at vedtage midlertidige foranstaltninger med henblik paa at forbyde eksport af visse produkter til tredjelande, maa vurderes paa grundlag af de ovennaevnte principper og maal. I denne forbindelse synes der ikke umiddelbart at vaere noget til hinder for, at Kommissionen antages at have en saadan kompetence, naar der foreligger en sygdom, som udgoer "en alvorlig fare for dyrs eller menneskers sundhed", og som noedvendiggoer, at der traeffes foranstaltninger med henblik paa at isolere sygdommen, saaledes at den ikke spredes og kan udryddes, saafremt Kommissionen finder, at den foreliggende risiko er af saadan art og er saa alvorlig, at den begrunder, at det beroerte omraade afskaermes, ikke alene i forhold til andre medlemsstater, men ogsaa i forhold til tredjelande for at sikre beskyttelsesforanstaltningernes effektive virkning i Faellesskabet. De omhandlede direktiver synes ikke umiddelbart at fastlaegge eksplicitte eller implicitte restriktioner eller graenser for Kommissionens befoejelse, naar den handler efter proceduren med hoering af Den Staaende Veterinaerkomité, bortset fra, at foranstaltningerne skal vaere "noedvendige" for at sikre folkesundheden paa det indre marked. Den omstaendighed, at direktiverne, saaledes som sagsoegerne har henvist til, ifoelge deres titel vedroerer "veterinaerkontrol i samhandelen i Faellesskabet", boer ikke som udgangspunkt foere til en restriktiv fortolkning af den kompetence, der er tillagt Kommissionen, til at sikre beskyttelsen af folkesundheden paa dette marked. Baggrunden for titlen er alene, at maalet med direktiverne er gennemfoerelsen af det indre marked for saa vidt angaar dyr og animalske produkter. Dette maal indebaerer, at veterinaerkontrollen ved Faellesskabets interne graenser gradvis skal ophaeves og erstattes af en kontrol paa afsendelsesstedet, og der skal derfor ske en harmonisering af de vaesentlige krav med hensyn til beskyttelsen af dyrs sundhed, ligesom Kommissionen tillaegges kompetence til at traeffe beskyttelsesforanstaltninger (jf. navnlig fjerde og tiende betragtning til direktiv 90/425).
78 Paa denne retlige baggrund synes en gennemgang af beslutningens begrundelse umiddelbart at vise, at formaalet med de trufne hasteforanstaltninger er at beskytte folkesundheden mod risikoen for, at BSE overfoeres til mennesker, idet det paa nuvaerende tidspunkt ikke kan "udelukkes, at der er en risiko". Den omstaendighed, at de omhandlede foranstaltninger ligeledes har til formaal at daempe de betaenkeligheder, der er fremkaldt hos forbrugerne paa grund af de nylige oplysninger fra SEAC vedroerende den naevnte risiko, aendrer ikke ved, at hovedformaalet med beslutningen er at beskytte folkesundheden i Faellesskabet, saaledes som det i oevrigt bekraeftes af den maade, hvorpaa beslutningen er blevet til, og som der er redegjort for i betragtningerne hertil. Kommissionen angiver saaledes for det foerste, at den "for at beskytte dyresundheden og folkesundheden i Faellesskabet" har vedtaget en raekke, naermere opregnede beslutninger om beskyttelsesforanstaltninger mod BSE. Herefter henviser Kommissionen til de oplysninger, som Det Forenede Kongeriges regering den 20. marts 1996 fremsendte til den, vedroerende de supplerende foranstaltninger, regeringen havde truffet "som foelge af, at der var offentliggjort nye oplysninger om forekomsten af tilfaelde af Creutzfeldt-Jacob-sygdom i medlemsstaten". Endvidere begrunder Kommissionen tilsvarende den omstaendighed, at forbuddet udstraekkes til ogsaa at omfatte eksport til tredjelande, med, at det skal undgaas, at handelen omlaegges. I retsmoedet har Kommissionen i denne forbindelse oplyst, at forbuddet mod udfoersel til tredjelande i dette tilfaelde var begrundet i, at det var noedvendigt helt at isolere det omraade, hvor der er forekomst af BSE. Af alle de naevnte grunde forekommer sagsoegernes opfattelse, hvorefter der med beslutningen alene forfoelges et oekonomisk maal, at vaere uforenelig ikke alene med selve beslutningens indhold, men ogsaa med den sammenhaeng, den indgaar i, og de omstaendigheder, hvorunder den blev vedtaget.
79 I modsaetning til, hvad sagsoegerne har anfoert, aendrer Kommissionens pressemeddelelse af 27. marts 1996 ikke herved. Det anfoeres i pressemeddelelsen, at Kommissionen "i dag har vedtaget en raekke foreloebige foranstaltninger til beskyttelse mod BSE", hvilket i oevrigt snarere synes at bekraefte, at formaalet med beslutningen er at beskytte dyrs og menneskers sundhed. Under alle omstaendigheder kan der ikke tillaegges en saadan pressemeddelelse nogen juridisk betydning, og den har ikke nogen indflydelse paa fortolkningen af de tydelige og klare betragtninger til beslutningen. Endvidere kunne Kommissionen i pressemeddelelsen vaelge at laegge mere vaegt paa forholdene vedroerende genskabelse af forbrugernes tillid, hvilket var et aspekt, der havde saerlig betydning for de virksomheder, som var paavirket af krisen i oksekoedssektoren.
80 Naar henses til beslutningens genstand og formaal, synes den at vaere i overensstemmelse med de omhandlede direktiver. Det skal ikke paa nuvaerende tidspunkt undersoeges, om Kommissionen umiddelbart synes at have overskredet sin kompetence med den begrundelse, at beslutningen ikke var noedvendig for at imoedegaa den med BSE forbundne fare. Det er tilstraekkeligt at bemaerke, at formaalet med beslutningen var at sikre beskyttelsen af folkesundheden over for en alvorlig fare for dyrs og menneskers sundhed, saaledes som det kraeves efter de ovennaevnte direktiver. I betragtning af omfanget af spredningen af BSE i kvaegbestanden i Det Forenede Kongerige og "sandsynligheden" for, at BSE kan overfoeres til mennesker, er det aabenbart, at der er forbundet en alvorlig risiko med denne sygdom, hvilket sagsoegerne i oevrigt ikke bestrider. Sagsoegerne drager alene Kommissionens kompetence i tvivl, fordi denne risiko ikke er ny og allerede tidligere havde givet anledning til, at der bl.a. af Kommissionen var truffet passende beskyttelsesforanstaltninger. Denne argumentation, som snarere vedroerer spoergsmaalet om, hvorvidt beslutningen var berettiget, er naeppe relevant i forbindelse med vurderingen af, om Kommissionen havde den fornoedne kompetence.
81 Sagsoegernes to foerste anbringender vedroerende Kommissionens manglende kompetence og magtfordrejning, synes saaledes umiddelbart at maatte forkastes, baade for saa vidt angaar forbuddet mod eksport til andre medlemsstater og forbuddet mod eksport til tredjelande.
82 For saa vidt angaar det tredje anbringende vedroerende tilsidesaettelse af proportionalitetsprincippet har sagsoegerne i det vaesentlige anfoert, at vedtagelsen af beslutningen ikke kan anses for begrundet i, at der er paavist en ny risiko i forbindelse med BSE, som ikke allerede tidligere havde givet anledning til vedtagelsen af hensigtsmaessige beskyttelsesforanstaltninger i henhold til de relevante bestemmelserne i direktiv 90/425 og 89/662.
83 Denne argumentation afkraeftes umiddelbart af de omstaendigheder, der ligger til grund for beslutningen, navnlig indholdet af de oplysninger, som Det Forenede Kongerige fremsendte til Kommissionen, om, at det efter at have modtaget SEAC' s udtalelse den 20. marts 1996 havde vedtaget supplerende beskyttelsesforanstaltninger (jf. ovenfor, praemis 9, 10 og 11). Navnlig den omstaendighed, at Creutzfeldt-Jacob Disease Surveillance Unit i Edinburgh havde paavist ti tilfaelde af en hidtil ukendt variant af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, og at "den mest sandsynlige forklaring paa nuvaerende tidspunkt" paa denne sygdom var en paavirkning fra BSE, maa antages at udgoere et nyt element, som begrundede, at Kommissionen paa ny overvejede situationen i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 10 i direktiv 90/425 og artikel 9 i direktiv 89/662.
84 Selv om de faellesskabsretlige beskyttelsesforanstaltninger, der var indfoert foer vedtagelsen af beslutningen, byggede paa den mulighed, at BSE kunne overfoeres til mennesker, var der ikke medicinske holdepunkter herfor eller forsoeg, der viste dette. I SEAC' s udtalelse omtales der for foerste gang ti atypiske tilfaelde af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, som ifoelge de kompetente tekniske organer hoejst sandsynligt skyldtes, at de paagaeldende havde vaeret udsat for paavirkning fra BSE-agensen. Endvidere havde Det Forenede Kongerige taget hensyn til, hvilken betydning dette nye element havde, og hvor alvorligt det var, idet Det Forenede Kongerige vedtog yderligere forebyggende foranstaltninger paa grund af risikoen for, at BSE eventuelt kunne overfoeres til mennesker.
85 Sagsoegerne har imidlertid anfoert, at disse nye medicinske oplysninger, som underbygger formodningen om, at BSE kan overfoeres til mennesker, ikke vaesentligt aendrer ved problemets kerne for saa vidt angaar forebyggelsen af risiciene ved BSE. Den mest sandsynlige forklaring paa de ti omtalte tilfaelde, som SEAC henviser til i udtalelsen, er saaledes, at "de paagaeldende har vaeret udsat for paavirkning fra BSE foer [Det Forenede Kongeriges] indfoerelse af forbuddet mod anvendelse af saerligt slagteaffald i 1989".
86 I denne forbindelse bemaerkes, at der ikke umiddelbart er noget videnskabeligt belaeg for sagsoegernes og Det Forenede Kongeriges opfattelse, hvorefter risikoen for en eventuel overfoersel af sygdommen til befolkningen var begraenset til perioden forud for Det Forenede Kongeriges indfoerelse af forebyggende foranstaltninger. Selv om det laegges til grund, at de ti tilfaelde af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen hoejst sandsynligt skyldes paavirkning fra BSE foer 1989, bl.a. paa grund af sygdommens lange inkubationstid, foelger det ikke heraf, at der er sikkerhed for, at der ikke efter dette tidspunkt har vaeret smittefare forbundet med BSE. I denne forbindelse bemaerkes, at det fremgaar af den artikel, som er offentliggjort af bl.a. dr. Will i The Lancet (a.st., s. 924 f.), at befolkningen navnlig har vaeret udsat for paavirkning fra BSE-agensen i 1980' erne, saerligt mod slutningen af aartiet, indtil gennemfoerelsen af forbuddet vedroerende saerligt slagteaffald. Dette svarer til, at der i disse tilfaelde har vaeret tale om en inkubationstid paa fem til ti aar. Forfatterne anfoerer imidlertid, at hvis der er en aarsagsforbindelse mellem disse tilfaelde og BSE, vil der sandsynligvis, naar henses til varigheden og omfanget af en eventuel paavirkning fra BSE-agensen, komme flere tilfaelde af denne nye variant af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen. I oevrigt omtaler SEAC i sin udtalelse af 20. marts 1996 usikkerheden med hensyn til antallet af fremtidige tilfaelde. I udtalelsen af 24. marts 1996 understreger SEAC, at det er umuligt at foretage et praecist skoen over risikoen (jf. ovenfor, praemis 11). Hvad angaar Den Videnskabelige Veterinaerkomité anbefalede den i udtalelsen af 22. marts 1996 (jf. ovenfor, praemis 12), at der paa faellesskabsniveau traeffes passende foranstaltninger under hensyntagen til de bestemmelser, der var fastsat af Det Forenede Kongerige, og komitéen anfoerte, at den vil vaere imoedekommende over for enhver foranstaltning med henblik paa at imoedegaa sygdommen og faren for overfoersel.
87 Det maa derfor antages, at Kommissionen, efter at Det Forenede Kongerige havde meddelt yderligere oplysninger, stod over for en hastesituation som foelge af, at det medicinsk var godtgjort, at der sandsynligvis er en sammenhaeng mellem BSE og den nye variant af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, selv om de ti paaviste tilfaelde ifoelge videnskabsmaendene ikke udgjorde et direkte bevis for, at BSE kan overfoeres til mennesker. Et saadant bevis ville foerst kunne foeres efter yderligere kliniske og neurologiske undersoegelser (jf. The Lancet, s. 921 og 925, og SEAC' s udtalelse af 20.3.1996 og udtalelsen fra Den Europaeiske Unions Videnskabelige Veterinaerkomité af 22.3.1996).
88 Naar henses til sagens omstaendigheder, som er karakteriseret ved den "sandsynlige" risikos alvorlige karakter og omfang, situationens hastende karakter og kompleksiteten i vurderingen af en raekke sundhedsmaessige, oekonomiske og samfundsmaessige forhold, havde Kommissionen et vidt skoen i forbindelse med varetagelsen af det ansvar, den i henhold til de relevante bestemmelser i direktiverne har i forbindelse med beskyttelsen af folkesundheden, og kunne efter proceduren med hoering af Den Staaende Veterinaerkomité og efter hoering af de kompetente tekniske organer traeffe de noedvendige foranstaltninger, den fandt passende (jf. dog i en anden sammenhaeng Domstolens dom af 29.2.1996, forenede sager C-296/93 og C-307/93, Frankrig og Irland mod Kommissionen, Sml. I, s. 795, praemis 30 og 31).
89 De foranstaltninger, der er indfoert ved beslutningen, forekommer ikke umiddelbart uhensigtsmaessige eller uforholdsmaessig byrdefulde, naar henses dels til vanskelighederne med at kontrollere den faktiske gennemfoerelse af de beskyttelsesforanstaltninger, som Faellesskabet og Det Forenede Kongerige tidligere havde truffet, dels til, at der paa nuvaerende tidspunkt ikke er tilstraekkelig viden om de forskellige maader, hvorpaa BSE kan overfoeres fra et dyr til et andet.
90 Navnlig synes det forbud, Det Forenede Kongerige indfoerte ved "Ruminant Feed Ban" med virkning fra 1988, mod at anvende droevtyggerproteiner i foder til kvaeg ikke umiddelbart at have gjort det muligt at eliminere smittefaren. Selv om denne foranstaltning medfoerte et vaesentligt fald i antallet af BSE-tilfaelde i Det Forenede Kongerige, blev der f.eks. i perioden indtil den 15. september 1994 konstateret mere end 12 000 tilfaelde af BSE i Det Forenede Kongerige hos dyr, som er foedt efter foranstaltningens ikrafttraeden (SEAC-betaenkningen fra 1994, s. 39).
91 Endvidere synes problemerne med at identificere kvaeg og kontrollere omflytning af kvaeg fra en besaetning til en anden (jf. bl.a. konklusionerne fra samlingen i Raadet den 29.-30.4.1996, bilag 9 til Kommissionens indlaeg) umiddelbart at udelukke, at der kan foretages en registrering af dyr, der har vaeret udsat for direkte smittefare, enten fordi de er blevet fodret med inficerede produkter, eller, hvis det antages, at sygdommen kan overfoeres horisontalt ° hvilket ifoelge de kompetente tekniske organer ikke med den eksisterende viden kan udelukkes ° fordi de har vaeret i kontakt med dyr, der er angrebet af BSE. Paa grund af den lange inkubationstid kan saadanne dyr vaere smittet med sygdommen uden at vise kliniske tegn (jf. bl.a. Den Videnskabelige Veterinaerkomités betaenkning af 20.11.1995, vedroerende et bekraeftet tilfaelde af BSE hos et dyr foedt i juni 1993, bilag 12 til Kommissionens indlaeg). Med hensyn til embryoner fremgaar det paa nuvaerende tidspunkt bl.a. af Den Videnskabelige Veterinaerkomités udtalelse af 26. april 1996 om risikoen for BSE i forbindelse med handel med saed og embryoner (bilag 18 til Kommissionens indlaeg), hvori der omtales beviser for, at scrapie er arveligt, at det ikke med den eksisterende viden kan udelukkes, at BSE kan nedarves, og dette spoergsmaal maa undersoeges naermere. Endelig forekommer det umiddelbart omtvistet, hvilken risiko der er forbundet med at indtage koed fra inficeret kvaeg (jf. dr. Ring' s udtalelse, der er optaget som bilag til Den Videnskabelige Veterinaerkomités udtalelse af 22.3.1996, omtalt ovenfor i praemis 12).
92 Kommissionen findes herefter ikke umiddelbart at have anlagt et aabenbart urigtigt skoen ved vurderingen af situationen eller ved valget af foranstaltninger, da den besluttede at udvide det eksportforbud, der var fastsat i de tidligere beslutninger, til ogsaa at omfatte forbud mod eksport fra Det Forenede Kongerige til de oevrige medlemsstater af levende kalve paa under seks maaneder, der er afkom af koeer, hos hvilke der ikke er mistanke om BSE, kvaegembryoner, der kommer fra dyr, som er foedt efter 1988, eller som kommer fra dyr, der ikke mistaenkes for at have BSE, fersk oksekoed, som stammer fra kvaeg paa under toethalvt aar ved slagtningen eller fra kvaeg, der i Det Forenede Kongerige kun har opholdt sig paa bedrifter, hvor der ikke er bekraeftet nogen tilfaelde af BSE i de foregaaende seks aar, og fersk udbenet oksekoed i form af muskelvaev, hvorfra vedhaengende vaev, herunder synligt nerve- og lymfevaev, er fjernet.
93 Det omhandlede eksportforbud udgoer saaledes midlertidige beskyttelsesforanstaltninger. Formaalet hermed er at forebygge risiciene ved BSE for saa vidt angaar kvaeg og de ovennaevnte produkter under hensyntagen til den lange raekke af usikkerhedsmomenter og til, at forskningen maa viderefoeres, og at der paa videnskabeligt plan maa foretages en dyberegaaende undersoegelse af de nye oplysninger, indtil der kan traeffes foranstaltninger med henblik paa at undgaa smittefaren og mere generelt udrydde BSE (jf. sjette og syvende betragtning til beslutningen). De alternative loesninger, som sagsoegerne har foreslaaet, gaaende ud paa, at der indfoeres et certificeringssystem, saaledes at det sikres, at koedet eller kalvene stammer fra BSE-frie besaetninger, og at dyrene ikke har faaet foder, der indeholder dyreproteiner, synes ikke umiddelbart at indebaere tilstraekkelige garantier, bl.a. paa grund af vanskelighederne med at identificere og kontrollere omflytningen af dyr, og paa grund af den usikkerhed, der stadig er, med hensyn til, hvorledes BSE overfoeres.
94 Endvidere synes den argumentation, sagsoegerne fremfoerte i retsmoedet, og som gik ud paa, at den omstaendighed, at der ikke med hensyn til de oevrige medlemsstater, hvor der er konstateret tilfaelde af BSE, er truffet tilsvarende foranstaltninger, viser, at beslutningen aabenbart staar i misforhold til det forfulgte maal, umiddelbart at bero paa en fejlagtig vurdering af situationen i disse lande, hvor der kun sporadisk er konstateret tilfaelde af BSE, og der er herefter straks truffet meget vidtgaaende beskyttelsesforanstaltninger, f.eks. nedslagtning af en hel besaetning, naar der er konstateret et tilfaelde af BSE, saaledes som Kommissionen anfoerte i retsmoedet uden at blive imoedegaaet af de oevrige parter.
95 Hvad naermere angaar udvidelsen af forbuddet til at omfatte eksporten af alle disse produkter til tredjelande synes dette ikke umiddelbart at staa i aabenbart misforhold til hensynet til beskyttelsen af folkesundheden, som ligger til grund for beslutningen, idet formaalet med udvidelsen af forbuddet er at sikre beskyttelsesforanstaltningernes effektive virkning. De alternative og mindre restriktive forslag, sagsoegerne har fremsat, omfattende et forbud mod reimport kombineret med et hensigtsmaessigt certificeringssystem, synes ikke umiddelbart at vaere tilstraekkelige til at undgaa den ikke ubetydelige risiko for svindel (jf. det uddrag af betaenkningen fra 1995 om beskyttelse af Faellesskabets finansielle interesser, der er fremlagt som bilag 15 til Kommissionens indlaeg) og for reimport til Faellesskabet af afledte eller forarbejdede produkter.
96 Hvad endelig angaar talg og gelatine er det tilstraekkeligt paa nuvaerende tidspunkt at bemaerke, at forbuddet ved beslutningen af 11. juni 1996 i overensstemmelse med udtalelser fra de kompetente tekniske organer og paa grundlag af yderligere oplysninger, der har gjort det lettere at foretage en mere fuldstaendig risikovurdering, er ophaevet under forudsaetning af, at visse betingelser overholdes, saaledes at det sikres, at produkterne er uskadelige.
97 Paa grundlag af det anfoerte findes de anbringender og argumenter, sagsoegerne og Det Forenede Kongerige har fremfoert, ikke umiddelbart at begrunde, at gennemfoerelsen af beslutningen udsaettes.
° Uopsaettelighedsbetingelsen og interesseafvejningen
98 Det fremgaar af fast retspraksis, at spoergsmaalet om, hvorvidt uopsaettelighedsbetingelsen er opfyldt, skal vurderes paa baggrund af noedvendigheden af, at der traeffes en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at den begaerende part udsaettes for et alvorligt og uopretteligt tab. Ved denne vurdering maa Retten undersoege, om det, saafremt Retten maatte annullere beslutningen, vil vaere muligt at aendre den situation, som beslutningens umiddelbare gennemfoerelse vil medfoere, og omvendt om udsaettelse af beslutningens gennemfoerelse kan hindre, at beslutningen senere faar fuld virkning, saafremt sagsoegerne ikke faar medhold i hovedsagen (jf. bl.a. kendelse afsagt af Domstolens praesident den 11.5.1989, forenede sager 76/89, 77/89 og 91/89, RTE m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 1141, praemis 15).
99 For saa vidt angaar karakteren af det tab, sagsoegerne vil kunne lide, har de i det vaesentlige henvist til faren for, at de forsvinder fra markedet eller mister markedsandele. National Farmers' Union har anfoert, at sammenslutningens medlemmer vil miste deres eksistensgrundlag. Sagsoegerne har imidlertid ikke naermere redegjort for beslutningens noejagtige betydning for disse risici. De tager ikke hensyn til den del af risiciene, som ikke skyldes selve beslutningen, men den krise, der i oksekoedssektoren er fremkaldt af de nye oplysninger i SEAC' s udtalelse om en raekke atypiske tilfaelde af Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, som medfoerte, at Det Forenede Kongerige traf yderligere beskyttelsesforanstaltninger, og af det forbud, som er indfoert af andre medlemsstater og tredjelande mod at importere oksekoedsprodukter fra Det Forenede Kongerige, inden vedtagelsen af beslutningen af 27. marts 1996.
100 Retten er saaledes ikke forelagt tilstraekkelige oplysninger til at vurdere de risici, der er fremkaldt af selve beslutningen eller til at tage stilling til, i hvilket omfang en udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningen ville goere det muligt at undgaa de risici, sagsoegerne har paaberaabt sig.
101 Hvad angaar spoergsmaalet om, hvorvidt den paastaaede skade er uoprettelig, og navnlig om betydningen af de stoetteforanstaltninger, der er truffet af Det Forenede Kongerige og Faellesskabet, for vurderingen af uopsaetteligheden, har sagsoegerne endvidere i retsmoedet alene generelt anfoert, at de har taget hensyn til disse foranstaltninger ved vurderingen af de paastaaede risici, og at International Traders Ferry ikke er omfattet af foranstaltningerne. De har ikke henvist til nogen omstaendighed, der sandsynliggoer, at de ikke direkte eller indirekte nyder godt af foelgevirkningerne af navnlig de af Faellesskabet trufne stoetteforanstaltninger, der ifoelge de af Kommissionen i retsmoedet givne oplysninger andrager 1,5 mia. ECU i regnskabsaaret 1996 og 1 mia. ECU i regnskabsaaret 1997. Retten har derfor ikke tilstraekkeligt grundlag for at fastslaa, at den skade, sagsoegerne maatte lide, kan vaere uoprettelig, naar henses til de stoetteforanstaltninger, der hurtigt blev truffet for at imoedekomme krisesituationen i oksekoedssektoren, efter at SEAC havde fremsat sin ovennaevnte udtalelse.
102 Selv om det laegges til grund, at de paastaaede tab for visse sagsoegeres vedkommende i stor udstraekning kan henfoeres til beslutningen og vanskeligt vil kunne genoprettes, maa tabene afvejes over for den skade, der med hensyn til beskyttelsen af folkesundheden vil kunne opstaa ved en eventuel udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningen.
103 Det bemaerkes i denne forbindelse, at kravene til beskyttelsen af folkesundheden utvivlsomt maa tillaegges stoerre vaegt end oekonomiske og forretningsmaessige interesser i overensstemmelse med traktatens maalsaetning om et hoejt sundhedsbeskyttelsesniveau og faellesskabsrettens grundlaeggende principper paa dette omraade.
104 Der maa i dette tilfaelde saa meget mere tillaegges beskyttelsen af folkesundheden fortrin, som Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, hvoraf der netop er konstateret en ny variant, der efter den paa nuvaerende tidspunkt mest sandsynlige forklaring staar i forbindelse med BSE, er doedelig. Der er stadig betydelig usikkerhed med hensyn til den noejagtige karakter af den agens, der fremkalder sygdommen (jf. bl.a. SEAC-betaenkningen fra 1994, s. 30, og The Lancet, s. 917), og der findes ikke nogen effektiv behandling.
105 Under disse omstaendigheder og naar henses til, hvor alvorligt det vil vaere for befolkningen, hvis BSE kan overfoeres til mennesker, og til karakteren af og formaalet med beslutningen, hvorved der traeffes hasteforanstaltninger med henblik paa at imoedegaa denne risiko, og den betydelige usikkerhed, som knytter sig hertil, maa der under alle omstaendigheder tillaegges kravene til beskyttelse af folkesundheden forrang frem for de sagsoegende selskabers og National Farmers' Union' s medlemmers oekonomiske interesser, uanset hvor alvorlig den skade, de udsaettes for, og hvor velbegrundede de oekonomiske interesser, de soeger at beskytte, maatte vaere.
106 Det foelger af det anfoerte, at betingelserne for at udsaette gennemfoerelsen af en beslutning ikke er opfyldt. Begaeringen kan derfor ikke tages til foelge.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
RETTENS PRAESIDENT
1) Prosper De Mulder Ltd slettes af listen over sagsoegere i sagen om foreloebige forholdsregler.
2) Det tillades Det Forenede Kongerige at intervenere til stoette for sagsoegernes paastande i sagen om foreloebige forholdsregler.
3) Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
4) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 13. juli 1996.