61995TJ0117_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag T-117/95,
N. Corman SA, Goé-Limbourg (Belgien), ved advokat Lucette Defalque, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 1, rue Glesener,
sagsoeger,
mod
Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved Gérard Berscheid, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg,
sagsoegt,
angaaende en paastand om annullation af artikel 1, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 455/95 af 28. februar 1995 om aendring af forordning (EOEF) nr. 1547/87 og (EOEF) nr. 1589/87, for saa vidt angaar interventionsorganernes opkoeb af smoer, og forordning (EOEF) nr. 2191/81 og (EOEF) nr. 570/88, for saa vidt angaar stoette til koeb af smoer og salg af smoer til nedsat pris til bestemte kategorier af forbrugere og industrier (EFT L 46, s. 31),
har
DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS RET I FOERSTE INSTANS
(Femte Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne J. Azizi og M. Jaeger,
justitssekretaer: fuldmaegtig J. Palacio González,
paa grundlag af den skriftlige forhandling og efter mundtlig forhandling den 5. november 1996,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
Sagens retlige baggrund
1 Som et led i foranstaltningerne til fremme af forbruget af smoer vedtog Kommissionen den 16. februar 1988 forordning (EOEF) nr. 570/88 om salg af smoer til nedsat pris og ydelse af stoette for smoer og koncentreret smoer til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler (EFT L 55, s. 31, herefter »forordning nr. 570/88«).
2 I denne forordnings artikel 1 praeciseres betingelserne for ydelse af stoette til smoer eller koncentreret smoer.
3 I den oprindelige affattelse loed bestemmelsen saaledes:
»Smoer, som er koebt i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 804/68 og oplagret foer en dato, der naermere skal fastlaegges, saelges paa de i naervaerende forordning fastsatte betingelser, og der ydes stoette til anvendelse af smoer og koncentreret smoer som omhandlet i stk. 2.
Der ydes kun stoette til
a) smoer, som i fremstillingsmedlemsstaten svarer til den definition og den klassifikation, der er anfoert i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning (EOEF) nr. 985/68, og hvis emballage er maerket i overensstemmelse hermed
b) koncentreret smoer, der i en efter artikel 10 godkendt virksomhed er fremstillet af smoer eller floede, og som opfylder specifikationerne i bilag IV.«
4 Paa ikrafttraedelsesdatoen for forordning nr. 570/88 var ordlyden af artikel 1 i Raadets forordning (EOEF) nr. 985/68 af 15. juli 1968 om fastsaettelse af almindelige regler for interventionsforanstaltninger paa markedet for smoer og floede (EFT 1968 I, s. 247, herefter »forordning nr. 985/68«), som aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2714/72 af 19. december 1972 (EFT 1972, 31.12., s. 11, herefter »forordning nr. 2714/72«) og ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1897/87 af 2. juli 1987 (EFT L 182, s. 35), som foelger:
»1. Interventionsorganerne opkoeber kun smoer,
a) som er fremstillet af en godkendt virksomhed
b) som svarer til definitionen og til klassifikationen i stk. 3, henholdsvis litra a) og b)
[...]
2. Indtil datoen for ivaerksaettelse af de i henhold til artikel 27 i forordning (EOEF) nr. 804/68 fastsatte bestemmelser godkendes en virksomhed kun, saafremt den fremstiller smoer, der opfylder de i stk. 3, litra a) og b), fastsatte krav.
3. Indtil den i stk. 2 fastsatte dato skal det i stk. 1 omhandlede smoer:
a) have foelgende sammensaetning og egenskaber:
aa) - have et mindste vaegtindhold af smoerfedt paa 82%
- have et stoerste vaegtindhold af vand paa 16%
- vaere fremstillet af syrnet floede
eller
bb) - have et mindste vaegtindhold af smoerfedt paa 82%
- have et stoerste vaegtindhold af vand paa 16%
- vaere fremstillet af usyrnet floede b) vaere:
- klassificeret som 'beurre marque de contrôle', for saa vidt angaar belgisk smoer
[...]«
5 Artikel 9 i forordning nr. 570/88 hjemlede tillige mulighed for at yde stoette »hvis der i det koncentrerede smoer eller smoerret med eller uden tilsaetning af roebestoffer paa et mellemstadium iblandes andre produkter end faerdigvarer paa en anden virksomhed end den, hvor den endelige forarbejdning finder sted ...«. For ydelse af stoette af denne art gjaldt visse betingelser, bl.a. om godkendelse af virksomheden, hvor forarbejdningen af disse mellemprodukter finder sted, og en pligt til paa produktemballagen at anfoere angivelsen »mellemprodukt«.
6 Artiklen blev aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1813/93 af 7. juli 1993 (EFT L 166, s. 16, herefter »forordning nr. 1813/93«), som traadte i kraft den 1. august 1993. I anden betragtning til denne forordning hedder det, at der i visse medlemsstater er blevet konstateret forskelle i fortolkningen af mellemprodukter, som har gjort det noedvendigt at fastsaette kriterier, der goer det muligt at identificere disse produkter paa en objektiv og gennemskuelig maade.
7 Ved forordning nr. 1813/93 blev der i artikel 9 i forordning nr. 570/88 indfoejet en pligt til at opnaa godkendelse af selve mellemprodukterne, hvilket kraever godtgoerelse af, at fremstillingen af disse mellemprodukter er berettiget med henblik paa fremstillingen af faerdigvarer.
8 Der blev desuden indfoejet en artikel 9a i forordning nr. 570/88, som lyder:
»Ved de i artikel 9 omhandlede mellemprodukter forstaas uden at foregribe artikel 4 andre produkter end produkter henhoerende under KN-kode 0401 og 0405.
Dog gaelder foelgende:
a) Som mellemprodukter betragtes produkter med et indhold af maelkefedt paa mindst 82%, som udelukkende er fremstillet af det i artikel 1, stk. 2, litra b), omhandlede koncentrerede smoer i en virksomhed, der er godkendt med henblik herpaa i overensstemmelse med artikel 10, paa betingelse af, at de i artikel 6, stk. 1, omhandlede roebestoffer er tilsat; i saa fald svarer den betalte mindstesalgspris og det ydede maksimumsstoettebeloeb til henholdsvis mindstesalgsprisen og maksimumsstoettebeloebet som fastsat i overensstemmelse med artikel 18 for smoer tilsat roebestoffer med et fedtindhold paa 82%.
b) Som mellemprodukter betragtes ikke de i bilag VIII omhandlede blandinger.«
9 Formaalet med denne nye artikel er fastlaegge, hvilke produkter fremstillet af koncentreret smoer der kan anses for mellemprodukter og komme i betragtning til den stoette, som er omhandlet i forordning nr. 570/88 for saa vidt angaar produkter af denne art.
10 Ordlyden af forordning nr. 570/88 blev aendret saaledes ved artikel 1 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2443/93 af 2. september 1993 (EFT L 224, s. 8), der finder anvendelse fra den 1. august 1993:
»Indledningen af foerste punktum i artikel 1, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 570/88 ['Der ydes kun stoette til'] affattes saaledes :
'Uden at anvendelsen af artikel 9a, litra a), indskraenkes, ydes der kun stoette til: ...'.«
11 Begrundelsen for denne aendring fremgaar af foerste betragtning til forordningen, hvori det hedder, at
»[... der er] opstaaet tvetydighed med hensyn til indgivelsen af stoetteansoegning for de i artikel 9a, litra a), omhandlede produkter i betragtning af teksten til artikel 1; af hensyn til retssikkerheden boer det praeciseres med virkning pr. 1. august 1993, at for de i artikel 9a, litra a), omhandlede produkter kan der anmodes om stoette, selv om disse produkter ikke er omfattet af artikel 1, og at stoetten skal svare til stoetten for smoer tilsat roebestoffer med et fedtindhold paa 82%«.
12 Ved artikel 1, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 455/95 af 28. februar 1995 om aendring af forordning (EOEF) nr. 1547/87 og (EOEF) nr. 1589/87, for saa vidt angaar interventionsorganernes opkoeb af smoer, og forordning (EOEF) nr. 2191/81 og (EOEF) nr. 570/88, for saa vidt angaar stoette til koeb af smoer og salg af smoer til nedsat pris til bestemte kategorier af forbrugere og industrier (EFT L 46, s. 31, herefter »den omtvistede forordning«), der finder anvendelse fra den 1. marts 1995, aendredes forordning nr. 570/88 saaledes, at det for at opnaa stoette kraeves, at smoerret skal vaere fremstillet direkte og udelukkende af pasteuriseret floede.
13 Efter gennemfoerelsen af denne aendring lyder den nye affattelse af artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 570/88 saaledes:
»a) smoer, der direkte og udelukkende er fremstillet af pasteuriseret floede og i fremstillingsmedlemsstaten opfylder betingelserne i artikel 6, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 804/68 og kravene ifoelge national kvalitetsklasse, jf. bilag II til forordning (EF) nr. 454/95, og hvis emballage er maerket i overensstemmelse hermed«.
14 Kommissionens forordning (EF) nr. 454/95 af 28. februar 1995 om gennemfoerelsesbestemmelser for interventioner paa markedet for smoer og floede, hvortil der henvises i den sidstnaevnte bestemmelse, erstattede delvis forordning nr. 985/68, der med virkning fra den 1. marts 1995 blev ophaevet ved Raadets forordning (EF) nr. 2807/94 af 14. november 1994 om aendring af forordning (EOEF) nr. 804/68 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter (EFT 1968 I, s. 169). I bilag II til forordning nr. 454/95 anfoeres for saa vidt angaar belgisk smoer »beurre laiterie; qualité extra; melkerijboter; extra kwaliteit«.
Sagens faktiske omstaendigheder
15 Sagsoegeren, et belgisk selskab, indgaar i en fransk mejerikoncern. Selskabet har siden 1959 udviklet tekniske metoder til fremstilling af smoer. Paa grundlag af sit arbejde paa dette omraade kunne selskabet i 1987 paabegynde produktionen af »teknisk smoer«.
16 Det nye produkt, »BITA« (beurre industriel technologiquement adapté; o.a: teknisk tilpasset industrismoer), blev udviklet ved hjaelp af en metode baseret paa udvaelgelse af raavarer, fysisk fraktionering af fedtstoffer og rekombination af de forskellige udskilte dele i overensstemmelse med de oenskede tekniske kvaliteter. De raavarer, som sagsoegeren anvender - 65% smoer og 35% floede - bliver foerst koncentreret. Det saaledes udskilte, rene fedtstof oplagres. Siden fraktioneres det for derefter at blive rekombineret i overensstemmelse med de oenskede produkter og anvendelsesformaal (der fremstilles f.eks. produkter med et lavt smeltepunkt til isindustrien og med et hoejt smeltepunkt til konditorbranchen).
17 Denne metode goer det muligt at fremstille standardiseret smoer med et fedtindhold paa 82%, 16% vand og 2% fedtfrit maelketoerstof, som er meget stabilt og efterspurgt blandt producenter af konditorvarer, fordi det bl.a. goer det muligt at anvende producenternes automatiske industrielle udsproejtningsbaand, der er beregnet til anvendelse af margarine.
18 Der er blevet ydet stoette til sagsoegerens tekniske eller rekombinerede smoer siden 1989 i medfoer af artikel 9 i forordning nr. 570/88, som omhandler mellemprodukter.
19 Siden den 1. august 1993, dvs. ikrafttraedelsesdatoen for forordning nr. 1813/93, hvorved artikel 9a blev indfoejet i forordning nr. 570/88, kan der kun opnaas stoette til sagsoegerens tekniske smoer som fastsat i den sidstnaevnte forordning, hvis smoerret tilsaettes roebestoffer.
20 Formaalet med at tilsaette roebestoffer er paa en let maade at kunne identificere de produkter, hvortil der ydes faellesskabsstoette, nemlig ved hjaelp af en smag eller farve, for dermed at forhindre svig. I henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 570/88 er der pligt til at anvende roebestoffer i par, som skal vaelges blandt tre kemiske og fem organoleptiske roebestoffer.
21 Ifoelge sagsoegeren medfoerer roebestofferne problemer paa grund af deres smag og lugt. Derfor soegte sagsoegeren fra den 1. august 1993, dvs. datoen for indfoejelsen af artikel 9a i forordning nr. 570/88 om pligt til at tilsaette roebestoffer i de paagaeldende produkter - herunder sagsoegerens tekniske smoer - hos de belgiske myndigheder at opnaa en godkendelse af selskabets tekniske smoer som »beurre marque de contrôle«, for paa den maade fortsat at kunne markedsfoere produkterne inden for rammerne af forordning nr. 570/88 og fortsat opnaa den stoette, der er fastsat i forordningens artikel 1, stk. 2, litra a).
22 I 1990 og 1991 meddelte de franske toldmyndigheder Kommissionen, at et belgisk selskab - sagsoegeren - havde indfoert smoer til Frankrig med et maelkefedtindhold paa 82%, der var rekombineret paa grundlag af koncentreret smoer, og at selskabet til dette produkt havde ansoegt om den stoette, som er fastsat for mellemprodukter i den forstand, hvori det anvendes i artikel 9 i forordning nr. 570/88. Myndighederne bad Kommissionen om at oplyse, om smoer af denne art kunne anses for et mellemprodukt i forskriftens forstand.
23 Efter foerst at have svaret benaegtende udbad Kommissionen sig ved telefax af 10. juni 1991 naermere oplysninger fra det belgiske Landbrugsministerium. I denne telefax anfoerte Kommissionen, at genfremstillet smoer ikke er stoetteberettiget i henhold til forordning nr. 570/88, men at den afventede resultatet af sin forespoergsel.
24 Ved telefax af 1. juli 1991 meddelte det belgiske Landbrugsministerium Kommissionen, at de belgiske kontrolmyndigheder fandt, at det paagaeldende produkt maatte anses for et mellemprodukt i henhold til artikel 9 i forordning nr. 570/88. Som bilag til denne telefax var vedlagt en beskrivelse af fremstillingsmetoden og produktegenskaberne. Deri blev produktet beskrevet som »et mellemprodukt med 82% maelkefedt, saerligt tilpasset til den industri, som producerer dej til udrulning (wienerbroed og butterdejsprodukter) til brug for konditor- og biskuitvarebranchen, osv.« Produktet blev fremstillet efter forskellige etaper, herunder fysisk fraktionering og rekombination. Konklusionen i beskrivelsen loed, at det fremstillede produkt indeholdt 82% maelkefedt, 16% vand og 2% fedtfrit maelketoerstof, og selv om det var »et mellemprodukt efter forordning nr. 570/88, [svarede] sammensaetningen til klassisk smoer«.
25 Ved telefax af 3. juli 1991 meddelte Kommissionen de franske toldmyndigheder, at det produkt, som var genstand for forespoergslen, var blevet undersoegt af de belgiske myndigheder, og at det kunne betragtes som et mellemprodukt i henhold til artikel 9 i forordning nr. 570/88. Kommissionen tilfoejede: »Imidlertid skal jeg meddele, at produktet ikke betragtes som smoer, og at det under ingen omstaendigheder kan klassificeres som det smoer, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning nr. 985/68.«
26 Ved telefax af 22. august 1991 henvendte det belgiske Landbrugsministerium sig til Kommissionen. I telefaxen udtales:
»Ministeriet er blevet orienteret om Deres telefax af 3. juli 1991 [telefax fra Kommissionen til de franske toldmyndigheder].
Efter ordlyden af den telefax maa vi forstaa, at det paagaeldende produkt kan betragtes som et mellemprodukt, og at der - hvis reglerne i fremstillingsmedlemsstaten tillader det - ikke er noget til hinder for, at produktet, der i det foreliggende tilfaelde er rekombineret smoer, kan opnaa betegnelsen smoer (i definitionen af smoer i kongelig anordning af 6.5.1988, saerligt artikel 1, er smoer, fremstillet ved rekombination, inkluderet).
Derimod kan smoerret ikke klassificeres i en af de kategorier, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning (EOEF) nr. 985/68, dvs. for Belgiens vedkommende: 'beurre marque de contrôle', og kan foelgelig bl.a. ikke koebes til intervention eller indgaa i en aftale om privat oplagring.
[...]«
27 Trods bemaerkningen i denne telefax blev sagsoegerens teknisk fremstillede smoer den 28. februar 1994 af de belgiske myndigheder klassificeret som »beurre marque de contrôle« i klassen »beurre de laiterie: qualité extra«. Af denne grund blev der til sagsoegerens tekniske smoer, hvortil der indtil da var opnaaet faellesskabsstoette som fastsat i artikel 9a i forordning nr. 570/88, nu opnaaet faellesskabsstoette i medfoer af artikel 1 i forordning nr. 570/88, uden at der var sket nogen aendring af de gaeldende faellesskabsregler eller af det paagaeldende produkt.
28 Efter artikel 2 i forordning nr. 570/88 ydes stoetten ved loebende licitation, som afholdes af interventionsorganerne i hver af medlemsstaterne.
29 Siden ikrafttraedelsen af den omtvistede forordning har sagsoegerens tekniske smoer vaeret benaevnt »mellemprodukt« og opnaaet stoette efter artikel 9a i forordning nr. 570/88. Der er ikke forskel i beloebet af stoetten efter artikel 1 i forordning nr. 570/88 og stoetten efter artikel 9a i samme forordning. Forskellen bestaar i, at det af artikel 9a omhandlede produkt i sin egenskab af mellemprodukt skal indarbejdes direkte i et slutprodukt og skal tilsaettes roebestoffer, ligesom angivelsen »mellemprodukt« skal fremgaa af emballagen. Derimod kan smoer omhandlet i artikel 1 indarbejdes enten i et mellemprodukt eller i en faerdigvare. Dette produkt er genstand for en mindre omfattende kontrolprocedure, og det kan betegnes som »smoer«.
Retsforhandlingerne og parternes paastande
30 Sagsoegeren anlagde denne sag ved staevning indleveret paa Rettens Justitskontor den 10. maj 1995.
31 Paa grundlag af den refererende dommers rapport har Retten (Femte Afdeling) besluttet dels at traeffe visse foranstaltninger med henblik paa sagens tilrettelaeggelse, jf. procesreglementets artikel 64, idet Retten har anmodet parterne om at besvare visse spoergsmaal og fremlaegge bestemte dokumenter, dels at indlede den mundtlige forhandling. Sagsoegeren og Kommissionen imoedekom Rettens anmodning henholdsvis den 28. juni og den 2. juli 1996.
32 Parterne har afgivet mundtlige indlaeg og besvaret Rettens spoergsmaal i det offentlige retsmoede den 5. november 1996.
33 Sagsoegeren har nedlagt foelgende paastande:
- Den omtvistede forordnings artikel 1, stk. 4, annulleres.
- Sagsoegte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
34 Sagsoegte har nedlagte foelgende paastande:
- Sagen afvises.
- Subsidiaert frifindes sagsoegte.
- Sagsoegeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
35 Sagsoegeren har i replikken fremsat begaering om, at Retten paalaegger Kommissionen at fremlaegge referaterne fra de moeder i den forvaltningskomité, hvori teksten til den omtvistede forordning blev diskuteret.
Formaliteten
Parternes argumenter
36 Kommissionen har gjort gaeldende, at sagen boer afvises paa grund af manglende retlig interesse.
37 Artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 570/88, som aendret ved artikel 1, stk. 4, i den omtvistede forordning, bekraefter blot den hidtidige situation for saa vidt angaar kravet om, at det stoetteberettigede smoer skal vaere fremstillet af floede. For saa vidt angaar de basisprodukter, der er omhandlet i artikel 1 i forordning nr. 570/88, skulle smoerret i henhold til den ordning, som fandt anvendelse forud for den anfaegtede aendring »... i fremstillingsmedlemsstaten svare til den definition og den klassifikation, der er anfoert i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning (EOEF) nr. 985/68« og »emballage[n vaere] maerket i overensstemmelse hermed«. Ifoelge den angivne bestemmelse i forordning nr. 985/68 var det - hvad angaar belgisk smoer - et krav, at der var tale om smoer klassificeret som »beurre marque de contrôle«, men i henhold til ordlyden af artikel 1 i forordning nr. 570/88 skulle smoerret desuden svare til en bestemt definition af smoer. Der var herved tale om definitionen af smoer i artikel 1, stk. 3, litra a), i forordning nr. 985/68, hvorefter smoerret skal vaere fremstillet af floede, enten usyrnet eller syrnet.
38 At det ovennaevnte tekniske krav til, at smoerret skal vaere fremstillet af floede [artikel 1, stk. 3, litra a), i forordning nr. 985/68] og kravet om den klassificerede maerkning [samme bestemmelses litra b)] fungerer kumulativt, fremgaar endvidere af artikel 8, stk. 4, foerste afsnit, i forordning nr. 985/68 - som affattet ved forordning nr. 2714/72 - hvorefter interventionsorganet kun kan koebe smoer, der opfylder de to betingelser.
39 For saa vidt angaar rekombineret smoer, herunder sagsoegerens, er der ikke ved den omtvistede forordning sket nogen aendring af den hidtidige situation. Navnlig har forordningen ikke aendret de betingelser, der skal vaere opfyldt, for at et mellemprodukt som smoer af denne slags kan blive berettiget til faellesskabsstoette.
40 Kommissionen goer ogsaa gaeldende, at sagsoegeren under ingen omstaendigheder, og navnlig ikke til godtgoerelse af sin retlige interesse, kan paaberaabe sig, at de belgiske myndigheder - i strid med saavel de davaerende som de nugaeldende regler - har klassificeret selskabets rekombinerede smoer som i klassen »extra«. De belgiske myndigheder klassificerede i 1994 sagsoegerens smoer som »extra«, selv om de var vidende om, at smoer med de paagaeldende egenskaber ikke maatte klassificeres saadan, hvilket de naevnte myndigheder i oevrigt udtrykkeligt havde anerkendt i 1991. Kommissionen bestrider sagsoegerens udsagn om, at den skulle vaere blevet underrettet om de belgiske myndigheders klassificering. Kommissionen har paa intet tidspunkt faaet kendskab til disse oplysninger. Kommissionen har til stadighed ment, at rekombineret smoer ikke kan klassificeres som smoer i en af de kategorier, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning nr. 985/68. Dette synspunkt bestyrkes af den omstaendighed, at samme produkt ikke inden for rammerne af én og samme forordning paa én og samme tid kan betragtes som et basisprodukt og et mellemprodukt. Under disse omstaendigheder kan en medlemsstat, der er bundet af faellesskabsretten for saa vidt angaar udelukkelsen af rekombineret smoer efter artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 570/88, ikke via en simpel, ensidig klassificering udvirke, at rekombineret smoer bliver berettiget til den stoette, der er omhandlet i den naevnte bestemmelse, og lade smoerret slippe uden om pligten til tilsaetning af roebestoffer, som er fastsat i samme forordnings artikel 9a.
41 Tilsaetning af roebestoffer giver produkterne en specifik smag eller farve med det formaal at lette identificeringen af de produkter, for hvilke der ydes stoette, og med det formaal at bekaempe svig. Imidlertid er der i forordning nr. 570/88 overladt de handlende et ret vidt valg, da forordningen indfoerer en pligt til at anvende roebestoffer i par, som skal vaelges blandt tre kemiske og fem organoleptiske stoffer. I realiteten burde tilsaetningen af roebestoffer ikke skabe problemer, eftersom producenter og forbrugere synes at have accepteret roebestofferne i floede, der er et meget foelsomt produkt. Betegnelsen »mellemprodukt« burde heller ikke vaere problematisk for en virksomhed, der efter eget udsagn har specialiserede virksomheder som sine vaesentligste kunder. Disse vaerdsaetter produktet paa grund af dets rent tekniske egenskaber og afskraekkes ikke paa nogen maade af den kritiserede betegnelse.
42 Ogsaa selv om de oevrige betingelser var opfyldt i sagsoegerens tilfaelde, udgoer den anfaegtede retsakt ifoelge Kommissionen blot en bekraeftende retsakt, hvorfor et annullationssoegsmaal rettet mod denne skal afvises (jf. dom 15.12.1988, forenede sager 166/86 og 220/86, Irish Cement mod Kommissionen, Sml. s. 6473, praemis 16).
43 Under alle omstaendigheder har sagsoegeren ingen umiddelbar interesse, da der noedvendigvis maa indskydes en foranstaltning fra de nationale myndigheder mellem den anfaegtede bestemmelse og en situation, der goer det muligt for sagsoegeren med foeje at paaberaabe sig at vaere berettiget til stoetten. Ud over betingelsen vedroerende oprindelsen og den tekniske karakter af raavaren maatte man noedvendigvis have klassificeret sagsoegerens produkt i klassen »extra« ved en positiv retsakt fra de belgiske myndigheder (i oevrigt i modsaetning til situationen efter faellesskabsretten, hvad dette punkt angaar). Derudover tildeles stoetten i henhold til den licitation, som afholdes af hvert interventionsorgan. Da den ledes af de nationale myndigheder, vil disse altsaa skulle handle.
44 Den angivelige interesse er desuden ikke individuel. Den anfaegtede bestemmelse er efter sin art normativ og fuldstaendigt generel, og den udelukker (eller rettere stadfaester udelukkelsen af) enhver erhvervsdrivende, som ikke opfylder de objektive betingelser, herunder navnlig, at smoerret skal vaere fremstillet direkte og udelukkende af floede. Kommissionen bemaerker, at selv om sagsoegeren, der er en betydelig virksomhed i mejeribranchen paa nationalt plan, maaske er den eneste, der fremstiller det specielle teknisk tilpassede industrismoer, er selskabet ikke - og langt fra - den eneste virksomhed inden for faellesmarkedet, som producerer rekombineret smoer. Konkret finder foranstaltningen anvendelse paa alle producenter, der ikke anvender frisk floede, og den falder fuldstaendigt inden for rammerne af maalsaetningen med retsakten, som er at lette afsaetningen af lagrene, idet der samtidig traeffes foranstaltninger til modvirkning af svig. Derfor, og til forskel fra den situation, der laa til grund for dommen af 18. maj 1994 i sag C-309/89, Codorníu mod Raadet (Sml. I, s. 1853), som sagsoegeren har henvist til, kan selskabet ifoelge Kommissionen ikke paaberaabe sig en individuel rettighed, som Kommissionen skulle have beroevet det.
45 Som svar paa sagsoegerens argument om, at selskabet i modsaetning til sine konkurrenter ikke har mulighed for at skaffe maelk og floede paa systematisk vis, har Kommissionen bemaerket, at selskabet ikke har godtgjort sine paastaaede saerlige stilling. Sagsoegte anerkender, at en virksomhed, der ikke foretager indsamling af maelk, er afhaengig af den formodentlig svingende markedssituation, i hvert fald hvad angaar de maengder, som den ikke kan skaffe inden for koncernen selv. En fornuftig erhvervsdrivende vil tilstraebe at beskytte sig mod en saadan situation gennem indgaaelse af langtidskontrakter og ved at sprede sig paa flere forsyningskilder.
46 Sagsoegeren mener under henvisning til Domstolens og Rettens praksis, at en erhvervsdrivende, der omfattes af en faellesskabsforskrift, kan anfaegte denne, naar den ikke tager hensyn til hans saerlige situation, og den medfoerer, at han beroeves en rettighed og paafoeres et tab, og navnlig naar den paagaeldendes retstilling beroeres af en faktisk situation, der adskiller ham fra alle andre og individualiserer ham paa lignende maade som retsaktens adressaten (jf. Domstolens dom af 15.7.1963, sag 25/62, Plaumann, Sml. 1954-1964, s. 411, org. ref.: Rec. s. 197, paa s. 223, og ovennaevnte dom i sagen Codorníu mod Raadet, praemis 20, Rettens kendelse af 28.10.1993, sag T-476/93, FRSEA og FNSEA mod Raadet, Sml. II, s. 1187, praemis 20, og Rettens dom af 15.12.1994, sag T-489/93, Unifruit Hellas mod Kommissionen, Sml. II, s. 1201, praemis 21). Sagsoegeren anser sig for at indgaa i en »lukket, individualiseret kreds« af erhvervsdrivende, hvis saerlige rettigheder er beroert (jf. Domstolens dom af 14.7.1983, sag 231/82, Spijker mod Kommissionen, Sml. s. 2559, praemis 8, af 26.6.1990, sag C-152/88, Sofrimport mod Kommissionen, Sml. I, s. 2477, praemis 10, og af 16.5.1991, sag C-358/89, Extramet Industrie mod Raadet, Sml. I, s. 2501, praemis 17, Rettens kendelse af 20.10.1994, sag T-99/94, Asocarne mod Raadet, Sml. II, s. 871, praemis 20 og 21, og ovennaevnte dom i sagen Unifruit Hellas mod Kommissionen, praemis 23).
47 Ved den omtvistede forordning indfoertes ifoelge sagsoegeren et krav om, at smoer skulle fremstilles direkte og udelukkende af floede for at vaere stoetteberettiget. Tidligere fandtes dette krav ikke i faellesskabsreglerne. Sagsoegeren har fremhaevet, at artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 570/88, som affattet forud for den omtvistede forordning, bestemte, at der kun kunne opnaas stoette til »smoer, som i fremstillingsmedlemsstaten svarer til den definition og den klassifikation, der er anfoert i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning (EOEF) nr. 985/68, og hvis emballage er maerket i overensstemmelse hermed«, og at der ifoelge den omhandlede bestemmelse i forordning nr. 985/68 for saa vidt angik belgisk smoer alene var krav om, at smoerret skulle vaere »beurre marque de contrôle«.
48 De nye betingelser, som blev indfoert for stoette til anvendelse af smoer ved fremstilling af konditorvarer, var absolut ikke nogen bekraeftelse af den hidtidige foranstaltning, eftersom ordningen om interventioner til offentlig oplagring siden indfoerelsen af den faelles markedsordning for maelk hele tiden har vaeret anderledes end ordningen for faellesskabsstoette til anvendelse af smoer i forskellige brancher, bl.a. ved fremstilling af konditorvarer og andre foedevarer. Den maalsaetning, som forfulgtes med den offentlige oplagring, var ifoelge sagsoegeren at bevare smoerrets kvalitet ved at sikre meget gode oplagringsforhold. Derimod var formaalet med forordningerne med tilknytning til smoerrets afsaetning at forbedre de mulige afsaetningskanaler og for saa vidt angaar smoer, der blev anvendt ved fremstilling af konditorvarer, at konkurrere med vegetabilske olier.
49 Ifoelge sagsoegeren indeholder faellesskabsreglerne ikke kun én definition af smoer, hvorefter smoer skal vaere fremstillet udelukkende og direkte af floede. Eksempelvis er definitionen af smoer beregnet til eksport, som findes i toldtariffen, forskellig fra den, Kommissionen har henvist til. Man skal derfor soege den definition af smoer, som skal finde anvendelse i naervaerende sag, inden for den konkrete ramme for smoer til fremstilling af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler, dvs. inden for rammerne af forordning nr. 570/88, hvori der forud for aendringen i kraft af den omtvistede forordning blot var krav om, at smoerret i fremstillingsmedlemsstaten skulle svare til den definition og den klassifikation, der er anfoert i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning nr. 985/68.
50 Med den omtvistede forordning indfoertes der en mere restriktiv definition af smoer i faellesskabsreglerne end definitionen i Raadets forordning (EF) nr. 2991/94 af 5. december 1994 om handelsnormer for visse smoerbare fedtstoffer (EFT L 316, s. 2, herefter »forordning nr. 2991/94«), der er en trinhoejere norm, hvori rekombineret smoer indgaar i definitionen af smoer. Rekombineret smoer blev bedoemt positivt under droeftelserne, der foerte frem til vedtagelsen af forordning nr. 2991/94. Ifoelge sagsoegeren fandt alle delegationerne, at produktet var godt smoer, og at det maatte betragtes som saadant. Af denne grund blev de belgiske regler for bedoemmelse af smoer aendret for at goere det muligt at klassificere rekombineret smoer som kvalitetssmoer.
51 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at det smoer, selskabet fremstiller, foer aendringen i kraft af den omtvistede forordning opfyldte alle de noedvendige betingelser for at vaere berettiget til den stoette, der er fastsat i artikel 1 i forordning nr. 570/88, da selskabet i fuld overensstemmelse med den belgiske lovgivning og faellesskabslovgivningen fra de belgiske myndigheder havde opnaaet den klassificering, som var omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning nr. 985/68, nemlig som »beurre de laiterie qualité extra«. I mangel af faellesskabsharmonisering tilkommer det ifoelge sagsoegeren udelukkende den paagaeldende medlemsstat at fastsaette kriterier og metoder til klassificering af smoer.
52 Sagsoegeren anerkender, at rekombineret smoer ligeledes kan betragtes som et mellemprodukt i den forstand, hvori dette anvendes i artikel 9a i forordning nr. 570/88, men selskabet har paapeget, at det efter faellesskabsreglerne kraeves, at mellemprodukter tilsaettes roebestoffer, og at selskabet har pligt til at betegne produktet som »mellemprodukt«. Ifoelge sagsoegeren burde artikel 9a tillige tillade en type af kombineret smoer uden tilsaetning af roebestoffer og anvendelsen af betegnelsen smoer, selv om det ville vaere lettere og mere forstaaeligt, hvis produktet ganske enkelt blev godkendt paa grundlag af forordningens artikel 1. Tilsaetning af roebestoffer efterlader ifoelge sagsoegeren altid en karakteristisk smag eller farve, hvilket forklarer, hvorfor produktet ikke vaerdsaettes af kunderne. Baade tilsaetningen af roebestoffer og betegnelsen af selskabets produkt som »mellemprodukt« har medfoert, at selskabet har mistet en betydelig kundegruppe bestaaende af store industrielle fabrikanter, der efterfoelgende har henvendt sig enten til konkurrenter, som fremstiller smoer efter den klassiske kaerningsteknik, eller margarinefabrikanter. Endelig har betegnelsen »mellemprodukt« negative konsekvenser i relation til mulighederne for eksport fra Faellesskabet af varer, som indeholder sagsoegerens produkt.
53 Sagsoegeren anser sig for at vaere umiddelbart beroert af den anfaegtede foranstaltning, eftersom der ikke er behov for nogen gennemfoerelsesforanstaltning, og eftersom retsakten traadte i kraft den 1. marts 1995.
54 Selskabet anser sig desuden for at vaere individuelt beroert af den omtvistede foranstaltning. Selskabet udviser saaledes en raekke saeregne traek, som udskiller det i forhold til dets konkurrenter. Det er den eneste virksomhed i Den Europaeiske Union, der forarbejder maelkefedt uden paa nogen maade at vaere forbundet med en »maelkeproducent«. I relation til den foreliggende sag er en vaesentlig konsekvens heraf, at det reelt er umuligt at erhverve tilstraekkelige maengder floede til at kunne udnytte installationerne paa fabrikken, hvorved det fremhaeves, at selskabet til sin aarlige produktion ville have behov for 3,5 mia. liter maelk, hvilket nogenlunde svarer til den aarlige produktion i Belgien. Floede kan desuden kun transporteres og opbevares i et meget begraenset tidsrum. I modsaetning til sine konkurrenter i Den Europaeiske Union har selskabet ikke adgang til regelmaessig indsamling af maelk i naerheden af sit produktionssted.
55 Sagsoegerens aktiviteter i Europa, som repraesenterer 75% af det samlede aarlige salg, bestaar i markedsfoering af overskudsproduktionen af fedtstof fra Faellesskabet i en stoerrelsesorden af 70 000 tons/aar ud af en totalmaengde paa 450 000 tons/aar paa faellesskabsplan. Da selskabets raavarer for en stor dels vedkommende er interventionssmoer, bidrager det til at reducere Faellesskabets smoerlagre og til at regulere markedet ved at fordele overskudsproduktionen af smoer over hele kalenderaaret.
56 Sagsoegeren har anfoert et yderligere saeregent traek. Selskabet er den eneste virksomhed i Unionen, som naesten udelukkende og primaert arbejder med maelkefedt, mens dette for selskabets konkurrenters vedkommende er en sekundaer aktivitet. Selskabet er saaledes det eneste i Unionen, der har foretaget virkeligt omfattende investeringer i forskning og udvikling, hvilket har gjort det muligt at finde en hemmelig metode til fraktionering, rekombination og standardisering af smoer. Paa grundlag af heraf har selskabet investeret i produktionslinjer med henblik paa forarbejdning af smoer (hvilket forudsaetter sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med forarbejdningen paa grund af de bakteriologiske risici) og fremstilling af fuldstaendigt standardiseret »teknisk« smoer med et fedtindhold paa 82%. Sidstnaevnte produkt fremstilles af en blanding af 65% smoer af foerste kvalitet og 35% floede. Ifoelge sagsoegeren kan installationsanlaeggene ikke bringes til at fungere med blot den ene af disse to ingredienser. Hertil kommer, at det ikke er muligt at fremstille standardiseret smoer, hvis der udelukkende anvendes floede, fordi floedens konsistens ikke lader sig styre, og den varierer efter aarstiderne. Floede kan desuden kun opbevares i kort tid, mens hele begrundelsen for en produktion som sagsoegerens er at kunne regulere smoermarkedet, der er udsat for saesonudsving i relation til baade maengden og kvaliteten, hvorimod husholdningernes forbrug er lineaert. Denne regulering goer det saaledes noedvendigt at have lagerperioder, hvilket kun kan lade sig goere med smoer, ikke med floede.
57 Den omtvistede bestemmelse beroerer 30% af sagsoegerens produktion. AEndringen skete saa pludseligt, at selskabet ikke har haft mulighed for at afskrive sine investeringer i produktionslinjer, opfylde sine forpligtelser og planlaegge forbruget af sine smoerlagre.
58 Ifoelge sagsoegeren konkurrerer det nye smoer, naar der kan opnaas stoette, med forskellige olier af vegetabilsk oprindelse i kraft af sin pris og i kraft af sin konsistens, der goer det muligt at anvende automatiske udsproejtningsbaand, der er beregnet til anvendelse af margarine. Smoerret har desuden egenskaber, som er saerligt vaerdsat af konditorer og isproducenter. I loebet af de to sidste aar inden den omtvistede aendring oparbejdede sagsoegeren saaledes en ny, betydelig kundekreds paa dette marked. Denne kundekreds efterspoerger smoer som basisprodukt og ikke som mellemprodukt ifoelge definitionen i andre forordninger.
59 Sagsoegeren anfoerer, at selskabets saerlige stilling i smoerbranchen er velkendt af saavel de belgiske myndigheder (tre repraesentanter herfra overvaager loebende selskabets produktion) som faellesskabsmyndighederne. Der har vaeret repraesentanter fra Kommissionen paa besoeg ved produktionsanlaeggene ved flere lejligheder, og Revisionsretten har udfaerdiget en rapport om den paagaeldende branche i 1988/89. Sagsoegeren har tilkendegivet sit standpunkt over for det belgiske Landbrugsministerium, der under moederne i arbejdsgruppen og i forvaltningskomitéen, hvor regelaendringen blev forklaret af Kommissionen og diskuteret af de nationale eksperter, har insisteret paa vigtigheden af naevnte punkt. Foelgelig burde Kommissionen have taget hensyn til dette saeregne traek.
60 Sagsoegeren har heraf konkluderet, at denne meget konkrete situation adskiller selskabet fra alle andre erhvervsdrivende i samme branche, naar henses til den omtvistede bestemmelse, saaledes at sagen boer antages til realitetsbehandling, navnlig under hensyntagen til Domstolens nylige praksis (jf. ovennaevnte dom i sagen Codorníu mod Raadet, praemis 19), hvorefter det, selv om den omtvistede bestemmelse efter sin art og raekkevidde har almengyldig karakter, idet den finder anvendelse paa de paagaeldende erhvervsdrivende i almindelighed, dog ikke kan udelukkes, at visse erhvervsdrivende vil kunne vaere individuelt beroert af den.
Rettens bemaerkninger
61 Indledningsvis undersoeges det tekniske spoergsmaal vedroerende definitionen af sagsoegerens produkt i lyset af forordning nr. 570/88.
62 Ifoelge sagsoegerens beskrivelse bestaar det omtvistede produkt af 82% fedtstof, 16% vand og 2% fedtfrit maelketoerstof. De anvendte raavarer - 65% smoer og 35% floede - bliver foerst koncentreret, og det saaledes udskilte rene fedtstof, dvs. koncentreret smoer, gennemloeber derefter fraktionerings- og rekombinationsprocesser med henblik paa at fremstille teknisk tilpasset industrismoer. Sagsoegerens produkt er saaledes et produkt med et indhold af maelkefedt paa mindst 82%, der udelukkende er fremstillet af koncentreret smoer.
63 Denne beskrivelse af det paagaeldende produkt svarer fuldstaendigt til definitionen af det mellemprodukt, der er omhandlet i artikel 9a i forordning nr. 570/88, hvilken bestemmelse blev indfoejet ved forordning nr. 1813/93.
64 Sagsoegeren har i oevrigt anerkendt, at det teknisk tilpassede industrismoer kan betragtes som et mellemprodukt i denne artikels forstand, og at selskabet fra 1989 og indtil den klassificering, som de belgiske myndigheder godkendte den 28. februar 1994, modtog den stoette, der er omhandlet i artikel 9 og 9a i forordning nr. 570/88 for saa vidt angaar mellemprodukter. Sagsoegeren har ligeledes anerkendt, at der efter ikrafttraedelsen af den omtvistede forordning fortsat opnaas stoette til produktet efter artikel 9a.
65 Imidlertid kritiserer sagsoegeren, at der skal tilsaettes roebestoffer, og at der er pligt til at betegne produktet som »mellemprodukt«.
66 Det skal hertil bemaerkes, at tilsaetningen af roebestoffer, hvilket har til formaal at forhindre svig, ikke er en fremgangsmaade, der er noedvendig for at fremstille produktet, men et krav, som er indfoert ved artikel 9a i forordning nr. 570/88, for at mellemproduktet skal kunne opnaa den faellesskabsstoette, der er fastsat i denne forordning. En manglende tilsaetning af roebestofferne aendrer derfor ikke produktets karakter, men medfoerer blot, at dette ikke er berettiget til faellesskabsstoette.
67 Kravet om tilsaetning af roebestoffer i de produkter, der er omhandlet i artikel 9a, som blev indfoejet ved forordning nr. 1813/93, er i oevrigt overhovedet ikke blevet beroert af den omtvistede forordning. Sagsoegeren kan derfor ikke anfaegte kravet inden for rammerne af denne sag.
68 Det samme gaelder for saa vidt angaar betegnelsen »mellemprodukt«, der blot er en konsekvens af, at det i artikel 9a beskrevne produkt er et af »de i artikel 9 omhandlede mellemprodukter«, og for disses vedkommende blev det i forordning nr. 570/88 bestemt, at angivelsen »mellemprodukt« skulle finde anvendelse fra forordningens ikrafttraedelse.
69 Det maa konstateres, at sagsoegerens teknisk tilpassede industrismoer er et produkt omhandlet i artikel 9a i forordning nr. 570/88, og ikke et produkt omhandlet i artikel 1 i forordning nr. 570/88. Da den omtvistede forordning ikke har aendret sidstnaevnte artikel, beroerer den ikke det af sagsoegeren fremstillede mellemprodukt.
70 Denne konklusion svaekkes ikke af sagsoegerens argument om, at den klassificering, som de belgiske myndigheder havde godkendt, indebar, at selskabets produkt faldt ind under anvendelsesomraadet for artikel 1 i forordning nr. 570/88. Saaledes anerkendte sagsoegeren i forbindelse med besvarelsen af et spoergsmaal fra Retten under retsmoedet, at produktets sammensaetning overhovedet ikke var blevet aendret, og at den belgiske klassificering skyldtes aendringen af de belgiske regler for bedoemmelse af smoer, og den opfattelse, som var kommet til udtryk i loebet af de droeftelser, der foerte frem til vedtagelsen af forordning nr. 2991/94, som indeholder en definition af smoer, der er meget videre end definitionen i forordning nr. 570/88. Imidlertid kan den omstaendighed, at et mellemprodukt i henhold til national lovgivning kan betegnes som smoer, ikke medfoere, at de betingelser for et produkts adgang til at opnaa den i forordning nr. 570/88 fastsatte stoette, der er indfoert ved artikel 9a, litra a), i forordning nr. 570/88, bortfalder.
71 Det fremgaar endvidere af ordlyden af artikel 1 i forordning nr. 570/88, baade i affattelsen forud for den omtvistede forordning og i affattelsen som foelge af den anfaegtede forordning, at de i artikel 9a omhandlede produkter udgoer en undtagelse fra det almindelige forbud mod at yde den i forordning nr. 570/88 fastsatte stoette til andre produkter end dem, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2. Foerste betragtning til forordning nr. 2443/93, hvorved indledningen af artikel 1, stk. 2 (jf. punkt 11 ovenfor), aendredes, praeciserer paa dette punkt, at hensigten med indfoejelsen af artikel 9a, litra a), i forordning nr. 570/88 er at tillade, at de produkter, der er omhandlet i denne artikel, kan opnaa den i forordning nr. 570/88 fastsatte stoette, »selv om disse produkter ikke er omfattet af artikel 1«.
72 Ifoelge ordlyden af artikel 1 i forordning nr. 570/88 er et produkt, som er omhandlet i artikel 9a, litra a), saasom sagsoegerens, ikke berettiget til den stoette, der er fastsat for de produkter, som er omhandlet i denne forordnings artikel 1.
73 For fuldstaendighedens skyld bemaerkes det, hvilket Kommissionen med rette har anfoert, at aendringen i artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 570/88 blot bekraefter den hidtidige situation for saa vidt angaar kravet om, at det stoetteberettigede smoer skal vaere fremstillet af floede.
74 Forud for aendringen i kraft af den omtvistede forordning var det produkt, der var omhandlet i sidstnaevnte artikel, saaledes smoer, som i fremstillingsmedlemsstaten svarede til den definition og den klassifikation, der var anfoert i artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning nr. 985/68.
75 Selv om artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 570/88 kun henviser udtrykkeligt til artikel 1, stk. 3, litra b), i forordning nr. 985/68 for saa vidt angaar klassificeringen af smoer, kraeves det desuden, at produktet svarer til en bestemt »definition«.
76 Herved skal det paapeges, at artikel 1, stk. 1, litra b), i forordning nr. 985/68 bestemmer:
»1. Interventionsorganerne opkoeber kun smoer,
[...]
b) som svarer til definitionen og til klassifikationen i stk. 3, henholdsvis litra a) og b).«
77 Det kan af denne formulering udledes, at »definitionen« af smoer er fastsat i artikel 1, stk. 3, litra a), i forordning nr. 985/68, mens klassificeringen er anfoert i samme bestemmelses litra b).
78 Selv om der i artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 570/88 ikke henvises kumulativt til artikel 1, stk. 3, litra a) og b), i forordning nr. 985/68, maa det laegges til grund, at den »definition«, der henvises til, er den, som er fastsat i artikel 1, stk. 3, litra a), i forordning nr. 985/68.
79 I denne definition henvises til de tekniske krav vedroerende smoerrets fremstilling og sammensaetning. Deri angives saerligt, at smoerret skal vaere fremstillet af syrnet eller usyrnet floede.
80 Begrebet »smoer« i artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning nr. 570/88 har derfor et praecist indhold for saa vidt angaar de tekniske egenskaber ved det smoer, som er berettiget til den stoette, der er fastsat i artiklen, og disse egenskaber har sagsoegerens produkt ikke, da det hele tiden er blevet fremstillet af 65% smoer og 35% floede.
81 Sagsoegeren kan ikke med foeje goere gaeldende, at den bredere definition af smoer, som er anfoert i forordning nr. 2991/94, inkluderer rekombineret smoer. Denne forordning henhoerer ikke under omraadet for interventionsforanstaltninger til fremme af afsaetningen af det overskydende smoer fra Faellesskabet. Hensigten med forordningen er at beskytte og oplyse forbrugeren. Den har til formaal at lette forbrugerens valg mellem produkter, der er sammenlignelige med hensyn til fedtindhold i almindelighed, men er forskellige med hensyn til de vegetabilske og/eller animalske fedtstoffer, der er anvendt (syvende betragtning til forordningen). For at undgaa enhver uklarhed for forbrugeren, begraenser forordningen anvendelsen af benaevnelserne »smoer« og »margarine« til visse produktkategorier, som defineres deri (niende betragtning). Endelig anerkendte sagsoegeren under retsmoedet, at selv om den definition af smoer, som findes i forordning nr. 2991/94, finder anvendelse paa selskabets produkt, omfatter den tillige mange andre produkter, der ikke er berettiget til den stoette, som er fastsat i forordning nr. 570/88, uafhaengigt af aendringen i kraft af den omtvistede forordning.
82 Foelgelig beroerer den omtvistede forordning ikke det af sagsoegeren fremstillede produkt, der hele tiden har vaeret omfattet af den definition af mellemprodukt, der er fastsat i artikel 9a i forordning nr. 570/88.
83 Under disse omstaendigheder kan sagsoegeren ikke paaberaabe sig at vaere beroert af den omtvistede forordning, og selskabet besidder derfor ikke den fornoedne retlige interesse til at kunne rejse annullationssoegsmaal i medfoer af traktatens artikel 173, stk. 4.
84 Sagen skal derfor afvises, og det er herved ufornoedent at imoedekomme sagsoegerens begaering om fremlaeggelse af dokumenter og at gennemgaa de oevrige anbringender, som sagsoegeren og Kommissionen har fremfoert.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
85 Ifoelge procesreglementets artikel 87, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Da sagsoegeren har tabt sagen, og da Kommissionen har paastaaet sagsoegeren doemt til at betale sagens omkostninger, boer sagsoegeren doemmes til at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
RETTEN
(Femte Afdeling)
1) Sagen afvises.
2) Sagsoegeren betaler sagens omkostninger.