62015TJ0381(02)_RES
T‑381/15. RENV. sz. ügy
International Management Group (IMG)
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (kibővített kilencedik tanács), 2024. szeptember 4.
„Szerződésen kívüli felelősség – Az Unió pénzügyi szabályozása – Az Unió költségvetésének egy nemzetközi szervezet által közvetett irányítás útján történő végrehajtása – Jogi személy nemzetközi szervezet jogállásának elismerését megtagadó határozat – Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése – Gondossági kötelezettség – Vagyoni kár – A Bizottsággal nemzetközi szervezetként közvetett irányítási szerződések kötésére és az ezzel járó igazgatási költségek beszedésére vonatkozó esély elvesztése – Okozati összefüggés – A közvetlen és biztos okozati összefüggés követelménye – A megállapított jogellenességnek a kártérítéshez szükséges nemzetközi szervezet minőségre gyakorolt hatásának hiánya – A jogellenes aktust követően bekövetkező, az uniós bíróság által figyelembe vehető esemény – Az érintett időszakban a kártérítéshez szükséges nemzetközi szervezet minőség hiányát megállapító visszaható hatályú határozat”
Bírósági eljárás – A Bíróság által hozott, a Törvényszéket kötő ítélet – Feltételek – Fellebbezést követő visszautalás – A Bíróság által a fellebbezés során véglegesen eldöntött jogkérdések – Ítélt dolog – Terjedelem
(A Bíróság alapokmánya, 61. cikk, második bekezdés; a Törvényszék eljárási szabályzata, 215. cikk)
(lásd: 27., 28. pont)
Szerződésen kívüli felelősség – Feltételek – Jogellenesség – Az uniós jog kellően súlyos megsértése – A nemzetközi szervezet jogállás vizsgálata keretében a gondossági kötelezettség Bizottság általi megsértése – Jogi és ténybeli igazoltságot nyilvánvalóan nélkülöző döntés meghozatala
(EUMSZ 340. cikk, második bekezdés)
(lásd: 37–43. pont)
Az Európai Unió költségvetése – Költségvetési rendelet – A költségvetés végrehajtása – Közvetett irányításon alapuló végrehajtás – A nemzetközi szervezetek számára fenntartott különleges eljárás – A Bizottság jogellenes határozata, amely valamely jogalannyal szemben a nemzetközi szervezet jogállásával kapcsolatos kétségek miatt megtagadja közvetett irányítási megállapodások megkötését – E megállapodások megkötésére és a közvetett költségek pénzügyi ellentételezésére vonatkozó esély elvesztése – Megengedhetőség
(966/2012 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 58. cikk, (1) bekezdés, c) pont, ii. alpont, és 60. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 47–50. pont)
Szerződésen kívüli felelősség – Feltételek – Jogellenesség – Kár – Okozati összefüggés – A Bizottság jogellenes határozata, amely valamely jogalannyal szemben a nemzetközi szervezet jogállásával kapcsolatos kétségek miatt megtagadja közvetett irányítási megállapodások megkötését – A gondossági kötelezettség megsértése – A megállapított jogellenességnek a kártérítéshez szükséges nemzetközi szervezet minőségre gyakorolt hatásának hiánya – Az e jogellenesség és az állítólagos kár közötti közvetlen és biztos okozati összefüggés hiánya – A kártérítési kereset egészének elutasítása
(EUMSZ 340. cikk, második bekezdés)
(lásd: 58–66., 84. pont)
Szerződésen kívüli felelősség – Feltételek – Jogellenesség – Kár – Okozati összefüggés – A Bizottság jogellenes határozata, amely valamely jogalannyal szemben a nemzetközi szervezet jogállásával kapcsolatos kétségek miatt megtagadja közvetett irányítási megállapodások megkötését – Az érintett időszakban a nemzetközi szervezet minőség hiányát megállapító, visszaható hatályú határozat – Tényleges és biztos kár hiánya – A kártérítési kereset egészének elutasítása
(EUMSZ 340. cikk, második bekezdés)
(lásd: 67–69., 84. pont)
Szerződésen kívüli felelősség – Feltételek – Jogellenesség – Az intézmény jogi aktusa vagy magatartása jogellenességének értékelése – Az említett aktus elfogadásakor vagy magatartás tanúsításakor fennálló jogi és ténybeli elemek figyelembevételére vonatkozó kötelezettség
(EUMSZ 340. cikk, második bekezdés)
(lásd: 74., 75. pont)
Szerződésen kívüli felelősség – Feltételek – Jogellenesség – Kár – Okozati összefüggés – Értékelés – Az uniós bíróság azon lehetősége, hogy a jogellenes aktus elfogadását vagy magatartás tanúsítását követően keletkezett jogi vagy ténybeli elemeket figyelembe vegyen
(EUMSZ 340. cikk, második bekezdés)
(lásd: 76–79. pont)
Összefoglalás
A kibővített tanácsban eljáró Törvényszék mint megalapozatlant elutasítja az International Management Group (IMG) által indított kártérítési keresetet, amely azon kár megtérítésére irányul, amely a felperest állítólagosan az Európai Bizottság 2015. május 8‑i azon határozata miatt érte, amelynek értelmében a jogállásának végleges tisztázásáig nem köt vele új hatáskör‑átruházási megállapodást az Európai Unió akkor hatályos pénzügyi szabályozása (
1
) által a nemzetközi szervezetek javára előírt közvetett irányítás módja szerint (a továbbiakban: 2015. május 8‑i határozat). Ítéletében a Törvényszék első alkalommal ismeri el valamely nemzetközi szervezet számára annak lehetőségét, hogy a Bizottság által hozott, az Unió költségvetésének a közvetett irányítás módszere szerinti kezelését átruházó irányítási megállapodás megkötését megtagadó, jogellenes határozattal szembesülve kártérítést kérjen az ilyen megállapodás megkötésére vonatkozó esély elvesztése miatt.
A felperes International Management Groupot (IMG) 1994. november 25‑én hozták létre, azzal a céllal, hogy a Bosznia‑Hercegovina újjáépítésében részt vevő államoknak és nemzetközi szervezeteknek e célból egy erre szolgáló szervezet álljon a rendelkezésére.
2013. november 7‑én a Bizottság a 966/2012 rendelet alapján (
2
) elfogadta az Unió általános költségvetéséből finanszírozandó, Mianmar/Burmát célzó 2013. évi cselekvési programról szóló végrehajtási határozatot. (
3
) E határozat többek között egy kereskedelemfejlesztési programot írt elő, amelynek költségeit az Uniónak kell finanszíroznia, és amelynek végrehajtását a felperessel közös irányítással kell biztosítani.
2014. február 17‑én az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) tájékoztatta a Bizottságot, hogy vizsgálatot indított a felperes jogállását illetően. Zárójelentésében az OLAF lényegében úgy ítélte meg, hogy a felperes nem minősül az 1605/2002 (
4
) és a 966/2012 rendelet értelmében vett nemzetközi szervezetnek.
Végül a Bizottság elfogadta a 2015. május 8‑i határozatot, amelyben úgy határozott, hogy amíg teljes bizonyosság nem áll fenn a felperes nemzetközi szervezet jogállását illetően, szervezeti egységei nem kötnek vele új hatáskör‑átruházási megállapodást a 966/2012 rendeletben előírt közvetett irányítás módja szerint.
A felperes keresetet indított a Törvényszék előtt a 2015. május 8‑i határozat megsemmisítése és az általa okozott károk megtérítése iránt. E keresetnek a 2017. február 2‑i IMG kontra Bizottság ítélettel (
5
) történő elutasítását követően a felperes fellebbezést nyújtott be a Bírósághoz. 2019. január 31‑i International Management Group kontra Bizottság ítéletével (
6
) a Bíróság hatályon kívül helyezte a Törvényszék ezen ítéletét és megsemmisítette a Bizottság 2015. május 8‑i határozatát, és visszautalta a T‑381/15. sz. ügyet a Törvényszék elé, hogy az határozzon a felperesnek az e határozattal állítólagosan okozott kár megtérítése iránti kérelméről.
2020. szeptember 9‑i IMG kontra Bizottság ítéletével (
7
) a Törvényszék elutasította a felperes kártérítési kérelmét. Ez utóbbi fellebbezést nyújtott be a Bírósághoz.
2021. június 8‑án a Bizottság határozatot fogadott el, amelyben megtagadta, hogy a felperes számára 2014. december 16‑ra visszaható hatállyal (
8
) elismerje az uniós pénzügyi szabályozásban előírt, az uniós források közvetett irányítás szerinti végrehajtására vonatkozó nemzetközi szervezet jogállást (a továbbiakban: 2021. június 8‑i határozat).
2022. szeptember 22‑i IMG kontra Bizottság ítéletével (
9
) a Bíróság részben hatályon kívül helyezte az eredeti ítéletet, és visszautalta a T‑381/15. RENV. sz. ügyet a Törvényszék elé, hogy az határozzon a felperesnek a 2015. május 8‑i határozattal állítólagosan okozott vagyoni kár megtérítése iránti kérelméről.
A Törvényszék álláspontja
A Törvényszék előzetesen emlékeztet arra, hogy határozatának a Bíróság általi hatályon kívül helyezését és az ügynek a Törvényszék elé történő visszautalását követően az eljárást a Bíróság visszautaló határozata indítja meg, (
10
) és a Törvényszéknek határoznia kell a felperes által előterjesztett valamennyi kérelemről, kivéve azokat, amelyekre a Törvényszék eredeti határozata rendelkező részének a Bíróság által hatályon kívül nem helyezett elemei adnak választ, valamint az említett elemek szükséges alapját képező indokokat, mivel ezek jogerőre emelkedtek. (
11
)
Mindenekelőtt a Törvényszék emlékeztet arra, hogy az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapításához több feltétel együttes teljesülése szükséges, nevezetesen a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető valamely jogszabály kellően súlyos megsértésének fennállása, a kár tényleges jellege, valamint az aktus kibocsátóját terhelő kötelezettség megsértése és a sérelmet szenvedett személyek kára közötti okozati összefüggés fennállása.
Először is, ami a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértésének fennállására vonatkozó feltételt illeti, a Törvényszék pontosítja, hogy a Bizottság széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik, amikor az uniós költségvetés végrehajtására vonatkozó, rá ruházott feladatkörét látja el a közvetett irányítás útján, amely lehetővé teszi ezen intézmény számára, hogy a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatokat átruházza nemzetközi szervezetekre. (
12
) Egyébiránt a Törvényszék azt is hangsúlyozza, hogy a gondossági kötelezettség, amely a megfelelő ügyintézés elvének szerves része, (
13
) és amely általános jelleggel alkalmazandó az uniós adminisztrációnak a nyilvánossággal való kapcsolattartás során való fellépésére, megköveteli az uniós intézményektől, hogy gondosan és megfelelő alapossággal járjanak el, megvizsgálva az adott ügy minden releváns körülményét.
Márpedig a jelen ügyben a fellebbezés tárgyában hozott ítéletből (
14
) kitűnik, hogy a Bíróság megállapította a Bizottságot terhelő gondossági kötelezettségnek a 2015. május 8‑i határozat elfogadása során történő kellően súlyos megsértését. Következésképpen a Törvényszék megállapítja, hogy a Bizottság a 2015. május 8‑i határozat elfogadásával megsértette az őt terhelő gondossági kötelezettséget, ezáltal az uniós jog kellően súlyos megsértését valósította meg, amely megalapozza a felelősségét.
Másodszor, minden olyan kárnak, amelynek megtérítését az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapítása iránti, az EUMSZ 340. cikk második bekezdése alapján előterjesztett kereset keretében kérik, ténylegesnek és biztosnak kell lennie. Továbbá ahhoz, hogy meg lehessen állapítani az Unió szerződésen kívüli felelősségét, a kárnak az intézmények jogellenes magatartásából kellőképpen közvetlenül kell következnie.
Minden körülmények között az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapítását kérő félnek kell ugyanis meggyőző bizonyítékkal szolgálnia mind az általa hivatkozott kár fennállására, mind pedig annak mértékére, valamint a szóban forgó intézmény magatartása és az állítólagos kár közötti kellően közvetlen okozati összefüggés fennállására vonatkozóan. Továbbá valamely tényleges és biztos kár fennállását az uniós bíróság nem közelítheti meg elvontan, hanem azt az uniós bíróság elé terjesztett egyes ügyeket jellemző, pontos ténybeli körülmények alapján kell értékelni.
Közelebbről a Törvényszék megállapítja, hogy amennyiben a Bizottság jogellenesen megtagadja, hogy valamely nemzetközi szervezettel hatáskör‑átruházási megállapodást kössön a közvetett irányítás módja szerint, lehetséges, hogy az érintett szervezetet emiatt olyan kár éri, amely megfelel az e hatáskör‑átruházás elnyerése lehetőségének elvesztésének. Márpedig a közvetett irányítás módja szerinti hatáskör‑átruházási megállapodás megkötésére vonatkozó esély elvesztésének megtéríthető kár címén való teljes kizárása nem fogadható el az uniós jog megsértése esetén, mivel különösen gazdasági jellegű jogviták esetében ezen esély elvesztésének ilyen teljes kizárása gyakorlatilag lehetetlenné tenné a kártérítést.
A fenti megfontolásokból tehát az következik, hogy a jelen ügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között, amennyiben a Bizottság jogellenesen tagadja meg a közvetett irányítás módja szerinti hatáskör‑átruházási megállapodás megkötését valamely nemzetközi szervezettel, az érintett szervezet olyan kár megtérítését kérheti, amely nem az ilyen megállapodás végrehajtása által okozott közvetett költségek pénzügyi ellentételezésének, hanem az ilyen ellentételezésben való részesülés esélye elvesztésének felel meg.
E tekintetben először is a 2015. május 8‑i határozat jogellenessége és az esély elvesztése közötti kellően közvetlen okozati összefüggésnek a felperes által hivatkozott kérdését illetően a Törvényszék emlékeztet arra, hogy e jogellenesség a Bizottságot a mérlegelési jogkörének gyakorlása során terhelő gondossági kötelezettség megsértésében áll. Márpedig a gondossági kötelezettségnek valamely uniós intézmény általi, a határozathozatal során történő megsértéséből eredő jogellenesség nem feltétlenül érinti az érintett határozat megalapozottságát. Ez a helyzet a 2015. május 8‑i határozat jogellenessége esetén.
A fellebbezés tárgyában hozott ítéletből (
15
) ugyanis az következik, hogy a 2015. május 8‑i határozat jogellenességének megállapítása egyáltalán nem kötelezi a Bizottságot arra, hogy elismerje a felperes által követelt nemzetközi szervezet jogállást, holott ez az elismerés az uniós költségvetési szabályozás értelmében és a felperes esetében kötelező feltétele volt annak, hogy a felperes az uniós költségvetés végrehajtását a közvetett irányítás módja szerint folytathassa, következésképpen pedig ahhoz, hogy a Törvényszék a jelen kártérítési kereset keretében megállapíthassa, hogy a felperes igazolja az esély elvesztését arra, hogy a Bizottsággal ilyen típusú új irányítási megállapodásokat kössön.
Következésképpen a gondossági kötelezettségnek a 2015. május 8‑i határozatot érintő megsértése nem tekinthető a felperes által hivatkozott vagyoni kár közvetlen és biztos okának, vagyis azon esély elvesztésének, hogy ezen időpontot követően nemzetközi szervezetként új, az uniós költségvetésnek a közvetett irányítás módja szerinti kezelésére vonatkozó hatáskör‑átruházási megállapodásokat kössön, és megkapja a közvetett költségek megtérítése címén előírt összegeket.
Másodszor, ami azt a kérdést illeti, hogy a felperes által hivatkozott kár tényleges és biztos‑e, a 2021. június 8‑i határozatból – amelynek jogszerűségét a Törvényszék a 2024. szeptember 4‑i IMG kontra Bizottság ítéletben (
16
) megerősítette, és amelyben mint megalapozatlant elutasította a felperes által e határozattal szemben benyújtott megsemmisítés iránti keresetet – kitűnik, hogy a felperes 2014. december 16. óta nem követelhet nemzetközi szervezet jogállást.
Így, mivel a 2021. június 8‑i határozatnak megfelelően a felperes a 2015. május 8‑i határozat elfogadásának időpontjában és azt követően nem felelt meg a nemzetközi szervezet jogállással való rendelkezés uniós költségvetési szabályozásban előírt feltételének, a legcsekélyebb esélye sem volt arra, hogy az uniós költségvetés végrehajtását a közvetett irányítás módja szerint folytassa, és ebből következően megkapja a közvetett költségek kompenzációja címén előírt összegeket.
A fenti megfontolásokra tekintettel nem lehet helyt adni a jelen kártérítési keresetnek, amely azon az előfeltevésen alapul, hogy a felperes az Unió költségvetési szabályozása értelmében vett nemzetközi szervezetnek minősül, és ennek alapján komoly esélye van arra, hogy az uniós költségvetés végrehajtását a közvetett irányítás módja szerint folytassa.
Valamely határozatnak az uniós bíróság általi megsemmisítése nem vonja maga után az e határozat címzettje által hivatkozott vagyoni kár megtérítéséhez való jogot, ha a megsemmisítést kimondó ítéletet követően az érintett intézmény olyan visszaható hatályú határozatot fogad el, amelynek rendelkező része azonos, és ha az uniós bíróság úgy ítéli meg, hogy ezen új határozat rendelkező része jogszerű.
(
1
)	Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25‑i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 298., 1. o.).
(
2
)	A 966/2012 rendelet 84. cikke.
(
3
)	C(2013) 7682 final végrehajtási határozat.
(
4
)	Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25‑i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 2002. L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.; helyesbítés: HL 2007. L 99., 18. o.).
(
5
)	A Törvényszék 2017. február 2‑iIMG kontra Bizottság ítélete (T–381/15, nem tették közzé, EU:T:2017:57).
(
6
)	A Bíróság 2019. január 31‑iInternational Management Group kontra Bizottság ítélete (C‑183/17 P és C‑184/17 P, EU:C:2019:78).
(
7
)	2020. szeptember 9‑iIMG kontra Bizottság ítélet (T‑381/15 RENV, a továbbiakban: eredeti ítélet, EU:T:2020:406).
(
8
)	Ebben az időpontban, 2014. december 16‑án a Bizottság úgy határozott, hogy a fent említett végrehajtási határozatban előírt kereskedelmi fejlesztési program közvetett irányítással történő végrehajtásával a felperestől eltérő szervezetet bíz meg.
(
9
)	2022. szeptember 22‑iIMG kontra Bizottság ítélet (C‑619/20 P és C620/20 P, a továbbiakban: fellebbezés tárgyában hozott ítélet, EU:C:2022:722).
(
10
)	A Törvényszék eljárási szabályzata 215. cikke értelmében.
(
11
)	Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 61. cikkének második bekezdése értelmében egy ügynek a Törvényszékhez való visszautalása esetén a Törvényszéket jogkérdésekben köti a Bíróság határozata.
(
12
)	A 966/2012 rendelet 58. cikke (1) bekezdése c) pontjának, valamint az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18‑i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 36., 36. o.) 62. cikkének megfelelően.
(
13
)	Amelyet az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke rögzít.
(
14
)	A fellebbezés tárgyában hozott ítélet 189–194. pontja.
(
15
)	Közelebbről a fellebbezés tárgyában hozott ítélet 113. és 156. pontja.
(
16
)	2024. szeptember 11‑i IMG kontra Bizottság ítélet (T‑509/21, EU:C:2024:xxx).