Pagaidu versija
ĢENERĀLADVOKĀTA ANDREAS BJONDI [ANDREA BIONDI]
SECINĀJUMI,
Lieta C‑157/25
Administratie Douane &  Accijnzen – Regio Antwerpen,
Openbaar Ministerie
Kriminālprocess
pret
NV Jas Forwarding Worldwide (Belgium),
Gerlach &  Co. NV,
BO BayWa r.e. Solar Systems SARL,
BO bejulo,
BO Memodo,
BO Densys pv5,
BO HelioActive Rendszerintegrator,
BO Donauer Solar Systems
(Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Antverpenes pirmās instances tiesa, Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tirdzniecības politika – Antidempinga un kompensācijas maksājumi – Īstenošanas regulas (ES) 2016/184, 2016/185, 2017/366 un 2017/367 – Fotoelektrisko moduļu, kas salikti Dienvidkorejā vai Vjetnamā ar Malaizijā vai Taivānā ražotiem fotoelektriskiem elementiem, imports – Jēdziens “nosūtīti no Malaizijas vai Taivānas” – Muitas deklarācijas – Nosūtīšanas valsts – Preču koda norāde – Atbrīvojuma pierādīšana
I.      Ievads
1.        Šī brīža starptautiskās tirdzniecības kontekstā, kuru raksturo iespēja viegli novirzīt ražošanas procesus vai to daļas, kļūst arvien vieglāk veikt tādas darbības kā nelielas montāžas operācijas, kuru mērķis ir apiet tādus tirdzniecības aizsardzības pasākumus kā antidempinga vai antisubsidēšanas maksājumi. Šādos apstākļos ir būtiski, lai Eiropas Savienības rīcībā būtu efektīvi tirdzniecības aizsardzības mehānismi, lai nodrošinātu godīgas konkurences apstākļu atjaunošanu iekšējā tirgū un neitralizētu negodīgas priekšrocības, kas izriet no dempinga prakses vai ārvalstu valdību subsidēšanas, kas nodara kaitējumu Savienības ražošanas nozarei (2).
2.        Šādā kontekstā būtiska nozīme ir Savienības pieņemtajiem pretapiešanas pasākumiem kā pasākumi, kas ir šīs lietas priekšmets. Tomēr šādu pasākumu īstenošana praksē var radīt dalībvalstīs ievērojamas grūtības un juridisko nenoteiktību apstākļos, kurus raksturo būtiska ekonomiska ietekme un potenciāli smagas, pat krimināltiesiska rakstura sekas attiecīgajiem ekonomikas dalībniekiem, it īpaši importētājiem.
3.        Šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir šādu grūtību piemērs. Eiropas Savienības Tiesai it īpaši tiek lūgts precizēt, kādā veidā antidempinga un kompensācijas maksājumu apiešanas novēršanas pasākumi attiecībā uz fotoelektriskiem moduļiem var tikt piemēroti gadījumā, ja šādi moduļi netiek tieši nosūtīti no valstīm, uz kurām attiecas pretapiešanas pasākumi (netiešā nosūtīšana). Aplūkojamais gadījums turklāt sniedz Tiesai iespēju precizēt citreiz sarežģītu mijiedarbību starp muitas tiesisko regulējumu, no vienas puses, un antidempinga un antisubsidēšanas tiesisko regulējumu, no otras puses. Kā zināms, šie režīmi dažreiz pārklājas, jo vairumā gadījumu gan muitas nodokļus, gan antidempinga vai antisubsidēšanas maksājumus vienlaicīgi iekasē vienas un tās pašas iestādes, proti, dalībvalstu muitas dienesti.
4.        Šīs lietas pamatā esošie prejudiciālie jautājumi ir iesniegti kriminālprocesā, kas ierosināts pret astoņiem uzņēmumiem (3) (turpmāk tekstā – “apsūdzētie uzņēmumi”) Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Antverpenes pirmās instances tiesa, Beļģija; iesniedzējtiesa) par izvairīšanos no [muitas] nodokļiem saistībā ar fotoelektrisko moduļu importu no Malaizijas un Taivānas.
5.        2013. gadā Padome noteica antidempinga maksājumu (4) un kompensācijas maksājumu (5) Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) importam.
6.        2016. gadā Komisija, konstatējot, ka minētie kompensācijas un antidempinga pasākumi tiek apieti caur Malaiziju un Taivānu, nolēma, pieņemot Īstenošanas regulas 2016/184 (6) un 2016/185 (7), attiecināt minētos maksājumus uz tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas, neatkarīgi no tā, vai tiem deklarēta Malaizijas un Taivānas izcelsme (8).
7.        Minētajās Īstenošanas regulās 2016/184 un 2016/185 ir uzskaitīti Malaizijas un Taivānas uzņēmumi ražotāji, kuri, sadarbojoties ar izmeklēšanu, tika atbrīvoti no minētajiem antidempinga un kompensācijas maksājumiem, piešķirot katram no tiem TARIC papildu kodu (9).
8.        Minētajās īstenošanas regulās turklāt ir paredzēts, ka atbrīvojumus minētajiem uzņēmumiem piemēro ar nosacījumu, ka dalībvalstu muitas dienestiem tiek uzrādīts derīgs ražotāja vai nosūtītāja izdots rēķins, kurā ir paziņojums, kam jāatbilst noteiktām minētajās īstenošanas regulās paredzētajām formalitātēm (10). Kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu importa gadījumā šo formalitāšu starpā ir paredzēta gan moduļu ražotāja, gan fotoelektrisko elementu ražotāja TARIC papildu koda norāde. Minētajās īstenošanas regulās turklāt ir noteikts, ka, ja šāds rēķins netiek uzrādīts un/vai iepriekš minētajā paziņojumā netiek norādīti minētie TARIC papildu kodi, tad piemēro ar minētajām 2013. gada īstenošanas regulām noteikto kompensācijas vai antidempinga maksājumu likmi, kas piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”. Abās Īstenošanas regulās 2016/184 un 2016/185 turklāt bija paredzēts, ka ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem (11).
9.        2017. gadā, pēc divām pārskatīšanas procedūrām, kas uzsāktas pirms sākotnējo kompensācijas un antidempinga maksājumu termiņa beigām, Komisija pieņēma Īstenošanas regulas 2017/366 (12) un 2017/367 (13), ar kurām minētie 2013. gadā noteiktie antidempinga un kompensācijas pasākumi izņēmuma kārtā ir pagarināti par 18 mēnešiem, pēc tam šādi pasākumi vairs netika pagarināti (14). Šīs īstenošanas regulas saglabāja atbrīvojumus Malaizijas un Taivānas ražotājiem eksportētājiem, kuriem jau bija piešķirts atbrīvojums no antidempinga un kompensācijas maksājumu piemērošanas saskaņā ar Regulām 2016/184 un 2016/185 (15). Atbrīvojumu piemērošanas vajadzībām tajās bija paredzētas tādas pašas formas prasības kā šo secinājumu 7. punktā minētās prasības, ka arī tāpat bija paredzēta atsauce uz spēkā esošiem noteikumiem par muitas nodokļiem (16).
10.      Faktiski laikā no 2016. gada 1. novembra līdz 2018. gada 4. septembrim apsūdzētie uzņēmumi iesniedza 481 importa deklarāciju par kristāliskā silīcija fotoelektriskiem moduļiem (turpmāk tekstā – “fotoelektriskie moduļi”). Šos moduļus veidoja saules enerģijas elementi, kas ražoti Malaizijā vai Taivānā un no turienes transportēti uz Dienvidkoreju vai Vjetnamu, lai tos montētu fotoelektriskajos moduļos. Pēc tam moduļi no Dienvidkorejas vai Vjetnamas tika transportēti uz Eiropas Savienību.
11.      Deklarācijās apsūdzētie uzņēmumi lielākoties (17) norādīja, ka fotoelektriskie moduļi ir Dienvidkorejas vai Vjetnamas izcelsmes un “nosūtīti no” Dienvidkorejas vai Vjetnamas, vai Malaizijas vai Taivānas izcelsmes, bet “nosūtīti no” Dienvidkorejas vai Vjetnamas. Minētie uzņēmumi turklāt neizmantoja TARIC kodus, kuri atbilst moduļiem, kas importēti no Malaizijas vai Taivānas (18). Turklāt ne visiem fotoelektriskiem moduļiem bija pievienoti komercrēķini, kuros būtu iekļauts paziņojums, kas prasīts Īstenošanas regulās 2016/184 un Nr. 2016/185, kā arī 2017/366 un 2017/367 (turpmāk tekstā kopā – “attiecīgās īstenošanas regulas”) un minēts šo secinājumu 8. punktā.
12.      Algemene Administratie van de Douane en Accijnzen (Galvenā muitas un akcīzes administrācija, Beļģija; turpmāk tekstā – “muitas administrācija”) pārmeta uzņēmumiem atbildētājiem, ka tie nav deklarējuši fotoelektriskos moduļus kā Malaizijas vai Taivānas izcelsmes un nosūtītus no Malaizijas vai Taivānas, ir izmantojuši kļūdainus TARIC kodus un nav ievērojuši attiecīgajās īstenošanas regulās paredzētās formas prasības.
13.      Tāpēc pēc muitas administrācijas pieprasījuma pret apsūdzētajiem uzņēmumiem ir ierosināts attiecīgais kriminālprocess iesniedzējtiesā. Tātad iesniedzējtiesā notiek apsūdzēto uzņēmumu kriminālvajāšana par iespējamu izvairīšanos no antidempinga maksājumiem 17 miljonu EUR apmērā un kompensācijas maksājumiem 3,66 miljonu EUR apmērā saistībā ar fotoelektrisko moduļu importu no Taivānas un Malaizijas, izmantojot kādu no šiem modus operandi: kļūdaini deklarējot Dienvidkoreju vai Vjetnamu kā izcelsmes valsti, kļūdaini deklarējot Dienvidkoreju vai Vjetnamu kā “nosūtīšanas” valsti, izmantojot nepareizu TARIC kodu un/vai neiesniedzot vajadzīgos tirdzniecības dokumentus.
14.      Šādos apstākļos iesniedzējtiesai jākonstatē apsūdzēto uzņēmumu kriminālatbildība par minētajām rīcībām. Sākot no premisas, ka attiecīgie fotoelektriskie moduļi bija jādeklarē kā Malaizijas un Taivānas izcelsmes, jo tie ir ražoti, izmantojot šīs izcelsmes elementus, iesniedzējtiesa jautā, vai šie fotoelektriskie moduļi bija jādeklarē kā “nosūtīti no” Malaizijas vai Taivānas saskaņā ar attiecīgajām īstenošanas regulām, izmantojot TARIC kodus, kas piemērojami no Malaizijas vai Taivānas importētiem fotoelektriskiem moduļiem.
15.      Iesniedzējtiesa uzskata, ka pamatojoties uz šajās īstenošanas regulās ietvertajām atsaucēm uz muitas tiesisko regulējumu var ņemt vērā to, kas paredzēts attiecībā uz Deleģētās regulas 2016/341 (19) 9. pielikuma C.1 papildinājuma II sadaļas C daļas (20) 15. aili ar nosaukumu “nosūtīšanas/eksporta valsts” . Atbilstoši minētajai tiesību normai, ņemot vērā, pirmkārt, tirdzniecības darījumu un, otrkārt, apturēšanu, kas nav saistīta ar preču pārvadājumu, par fotoelektrisko moduļu “nosūtīšanas valsti” būtu jāuzskata nevis Malaizija vai Taivāna, bet Dienvidkoreja vai Vjetnama.
16.      Iesniedzējtiesa turklāt norāda, ka saskaņā ar Komisijas Juridiskā dienesta 2019. gada 10. aprīļa atzinumu, adresētu OLAF (21), jēdziens “nosūtīts no” Īstenošanas regulās 2016/184 un 2016/185 jāinterpretē plašā nozīmē, ietverot arī netiešos saules enerģijas elementu sūtījumus no Malaizijas vai Taivānas, kas trešajās valstīs tiek samontēti fotoelektriskajos moduļos.
17.      Tomēr, iesniedzējtiesas skatījumā, šāda interpretācija novirzās no Deleģētajā regulā 2016/341 paredzētā un turklāt šķiet grūti savienojama ar attiecīgajās īstenošanas regulās paredzēto atbrīvojumu režīmu. Lai minētie atbrīvojumi tiktu piemēroti, fotoelektrisko moduļu gadījumā deklarācijā obligāti jābūt norādītiem diviem papildus TARIC kodiem, proti, moduļu ražotāja kodam un elementu ražotāja kodam. Tomēr fotoelektrisko moduļu ražotāja papildus TARIC kods nevarētu tikt norādīts, ja tikai šie elementi būtu ražoti Malaizijā vai Taivānā.
18.      Iesniedzējtiesa turklāt jautā, vai apsūdzēto uzņēmumu izrakstītajos rēķinos ietvertie paziņojumi atbilst attiecīgajās īstenošanas regulās noteiktajām formas prasībām un vai visi paziņojuma aspekti ir būtiski tā derīgumam, vai arī importētāji var izmantot citus pierādīšanas līdzekļus, lai pierādītu šādu paziņojumu pareizību.
19.      Šādā kontekstā iesniedzējtiesa nolēma apturēt kriminālprocesu un uzdot Tiesai trīs prejudiciālus jautājumus. Pēc Tiesas lūguma šajos secinājumos tomēr tiks aplūkoti pirmais un trešais prejudiciālais jautājums, ar kuriem iesniedzējtiesa vaicā:
“1.      Vai kristāliskā silīcija fotoelektriskie moduļi vai paneļi, kas salikti Dienvidkorejā vai Vjetnamā ar Malaizijā vai Taivānā ražotiem fotoelektriskiem elementiem un pēc tam no Dienvidkorejas vai Vjetnamas ir tikuši importēti Eiropas Savienībā, ir uzskatāmi par “nosūtītiem no Malaizijas un Taivānas” Īstenošanas regulu [2016/184, 2016/185, 2017/366 un 2017/367] izpratnē, turklāt kristāliskā silīcija fotoelektriskie moduļi vai paneļi ir jādeklarē, norādot Malaiziju vai Taivānu kā “nosūtīšanas valsti” un attiecīgos preču kodus kristāliskā silīcija fotoelektriskiem moduļiem vai paneļiem – “importēti no Malaizijas un Taivānas”?
[..]
3.      Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai šādā gadījumā derīgā komercrēķinā iekļautam paziņojumam jābūt precīzi formulētam un tam jāatbilst (formas) prasībām, kā tas ir noteikts Īstenošanas regulu [2017/366] un 2017/367 4. panta 2. punktā vai attiecīgi Īstenošanas regulu [2016/184] un 2016/185 1. panta 2. punktā, vai arī no šā formulējuma un šīm (formas) prasībām var atkāpties, ja tiek iesniegti citi pierādījumi par rēķinā iekļautā paziņojuma pareizību un īstumu vai ja šādi pierādījumi netiek iesniegt”.
II.    Juridiskā analīze
A.      Par pirmo prejudiciālo jautājumu
20.      Pirmais prejudiciālais jautājums var tikt sadalīts divās daļās. Pirmkārt, iesniedzējtiesa jautā, kā jāinterpretē attiecīgajās īstenošanas regulās izmantotais formulējums “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” (22) saistībā ar fotoelektriskiem moduļiem, kas salikti Dienvidkorejā vai Vjetnamā ar Malaizijā vai Taivānā ražotiem fotoelektriskiem elementiem un pēc tam no Dienvidkorejas vai Vjetnamas ir tikuši importēti Eiropas Savienībā. Otrkārt, minētā tiesa lūdz Tiesu noteikt šī formulējuma interpretācijas sekas attiecībā uz muitas rakstura pienākumiem (konkrēti, uz nosūtīšanas valsts norādīšanu un attiecīgo preču kodu izmantošanu) minēto moduļu importam Savienībā.
21.      Ievadā jānorāda, ka iesniedzējtiesa ir konstatējusi, ka, lai gan attiecīgie fotoelektriskie moduļi ir salikti Dienvidkorejā vai Vjetnamā, tiem ir Malaizijas un Taivānas izcelsme. Proti, fotoelektrisko moduļu izcelsme tiek noteikta pēc fotoelektrisko elementu izcelsmes (23), kas aplūkojamajā gadījumā ir Malaizija un Taivāna. Tāpēc iesniedzējtiesas šaubas aprobežojas ar jautājumu par to, vai minēto gadījumu apstākļos šie moduļi būtu jāuzskata arī par “nosūtītiem no Malaizijas un Taivānas” attiecīgo īstenošanas regulu izpratnē.
1.      Par formulējuma “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” attiecīgo īstenošanas regulu izpratnē interpretāciju
22.      Būtībā Tiesā ir ierosinātas divas iespējamās interpretācijas attiecīgajās īstenošanas regulās izmantotajam formulējumam “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas”. Saskaņā ar pirmo pieeju, kuru iesniedzējtiesā atbalstīja apsūdzētie uzņēmumi, minētais formulējums jāinterpretē šauri, tādā nozīmē, ka tas atsaucas vienīgi uz fotoelektrisko moduļu tiešo “nosūtīšanu” no Malaizijas vai Taivānas. Šāda interpretācija atbilstu jēdzienam “nosūtīšanas/eksporta valsts” muitas tiesiskā regulējuma izpratnē (24) un tādējādi izraisītu aplūkojamo importu izslēgšanu no attiecīgo īstenošanas regulu piemērošanas jomas.
23.      Saskaņā ar otro pieeju, kuru atbalsta Komisija un Beļģijas Karaliste, minētais formulējums savukārt būtu jāinterpretē plaši, ietverot ne tikai tiešas nosūtīšanas no Malaizijas un Taivānas, bet arī tādas situācijas kā iesniedzējtiesā aplūkotā, kurās fotoelektriskie moduļi, kurus veido šajās divās valstīs ražotie fotoelektriskie elementi, ir salikti trešajās valstīs un no turienes nosūtīti uz Eiropas Savienību.
24.      Tātad ir nepieciešams interpretēt attiecīgajās īstenošanas regulās izmantoto formulējumu “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas”. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru šajā nolūkā jāņem vērā ne tikai Savienības tiesību normas teksts, bet arī tās konteksts un ar tiesisko regulējumu, kurā šī norma ir ietverta, izvirzītie mērķi (25).
a)      Par gramatisko interpretāciju
25.      Runājot vispirms par gramatisko interpretāciju, jānorāda, ka atbilstošo tiesību normu analīze attiecīgo īstenošanas regulu dažādu valodu versijās liecina par dažu būtisko terminoloģijas atšķirību esamību.
26.      Proti, pirmajā (vairākuma) valodu versiju grupā ir izmantoti termini, kas, šķiet, attiecas tieši uz komerciālas “sūtīšanas” [“invio”] vai “nosūtīšanas” [“spedizione”] darbību. Šādi, piemēram, angļu valodas versijā ir izmantots formulējums “consigned from Malaysia and Taiwan”, vācu valodas versijā ir izmantots formulējums “aus Malaysia und Taiwan versandte Einfuhren” un holandiešu valodas, proti, iesniedzējtiesas valodas versijā ir izmantots formulējums “verzonden uit Maleisië en Taiwan” (26).
27.      Otrajā (mazākuma) attiecīgo īstenošanas regulu valodu versiju grupā, kas ietver itāļu valodas versiju (bet arī spāņu un grieķu valodas versijas) (27), savukārt ir izmantots termins “proveniente” [“nosūtīts no”], kas tātad atsaucas nevis uz fotoelektrisko moduļu nosūtīšanas darbību, bet uz “provenienza” [“nāk no” jeb “no kurienes nāk”].
28.      Franču valodas versija turklāt atšķiras ar to, ka tajā ir lietoti abi termini. Proti, šajā versijā, tāpat kā pirmajā grupā, attiecībā uz Malaiziju un Taivānu ir izmantots termins “expédiés de”, bet attiecībā uz Ķīnas Tautas Republiku, tāpat kā otrajā valodu versiju grupā, ir izmantots termins “en provenance de”, kad citu valodu versijās gan attiecībā uz Malaiziju un Taivānu, gan attiecībā uz Ķīnas Tautas Republiku ir izmantots viens un tas pats termins.
29.      Tāpēc attiecīgo terminu dažādo valodu versiju gramatiskā analīze neļauj nonākt pie precīza secinājuma par nozīmi, kas jāpiešķir formulējumam “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” attiecīgo īstenošanas regulu izpratnē. Lai arī vairumā valodu versiju ir izmantots termins “nosūtīšana” [“spedizione”], kas atbilst pirmajai no Tiesā ierosinājām iespējamām interpretācijām, kas minētas šo secinājumu 22. punktā, savukārt citu valodu versijās ir izmantots jēdziens “nāk no” [“provenienza”], kas ir tuvāks otrajai no piedāvātajām interpretācijām.
30.      Šādā kontekstā no judikatūras izriet, ka, lai nodrošinātu vienveidīgu vienas un tās pašas normas, kuras redakcija kādā no Savienības valodām atšķiras no redakcijām citās valodās, interpretāciju un piemērošanu, attiecīgā tiesību norma ir jāinterpretē, ņemot vērā tiesiskā regulējuma, kura daļu tā veido, kontekstu un mērķi (28).
b)      Par kontekstuālu interpretāciju
31.      Runājot par sistēmisku analīzi, konteksts, kurā iekļaujas attiecīgie termini, ir Eiropas Savienības antidempinga un kompensācijas maksājumu apiešanas novēršanas tiesiskais regulējums. Proti, kā izriet no šo secinājumu 6. un 9. punkta, Īstenošanas regulas 2016/184 un 2016/185 ir pretapiešanas regulas, savukārt Īstenošanas regulas 2017/366 un 2017/367 ir regulas, ar kurām pēc pārskatīšanas procedūrām (29) ir pagarināti sākotnējie antidempinga un kompensācijas pasākumi attiecībā uz Ķīnas Tautas Republiku un ar kurām turklāt ir pagarināti attiecīgie pretapiešanas pasākumi, kas ar minētajām 2016. gada īstenošanas regulām noteikti Malaizijai un Taivānai.
32.      Šajā ziņā jānorāda, ka tiesiskais regulējums apiešanas jomā ir uzskatāms par normatīvo kontekstu, kuram Savienības antidempinga tiesiskā regulējuma ietvaros tomēr ir sava specifika un kas tātad ir uzskatāms par speciālu tiesisko režīmu šajā jomā (30). Analoģiski apsvērumi attiecas uz Savienības pretapiešanas tiesisko regulējumu antisubsidēšanas jomā (31).
33.      No tā izriet, ka jēdzieni un termini, kas ir izmantoti īpašā pretapiešanas pasākumu – gan antidempinga, gan antisubsidēšanas pasākumu – normatīvajā kontekstā, jāinterpretē, ņemot vērā konkrēta tiesiskā regulējuma sistēmu un tātad ņemot vērā specifiskus mērķus, kurus tiek sekots sasniegt ar minētajām tiesību normām un uz to pamata pieņemtajiem pasākumiem.
34.      Šīs lietas apstākļos iesniedzējtiesa uzdod jautājumu par mijiedarbību starp pretapiešanas pasākumiem antidempinga un antisubsidēšanas jomā un muitas tiesisko regulējumu. Tā norāda, ka holandiešu valodā (tāpat kā vairāku citu valodu versijās, kas minētas šo secinājumu 26. punktā) pastāv atbilstība starp īstenošanas regulās un muitas tiesiskajā regulējumā izmantotajiem terminiem, abi atsaucas uz fizisku “nosūtīšanu”. Šo secinājumu 23. punktā minētā plaša interpretācija tāpēc būtu pretrunā tiesību normām muitas tiesību jomā, kurās ir izmantoti analoģiski termini kā attiecīgajās īstenošanas regulās.
35.      Šajā ziņā jānorāda, ka antidempinga un antisubsidēšanas tiesiskais regulējums, no vienas puses, un muitas tiesiskais regulējums, no otras puses, ir uzskatāmi par nošķirtiem tiesiskiem regulējumiem, lai arī abus vieno apstāklis, ka tie attiecas uz importēšanu Savienībā.
36.      Pirmkārt, abas ir Savienības ekskluzīvas, bet autonomas kompetences (32) un pamatojas uz tiesiskiem pamatiem, kas nav pilnīgi identiski (33). Otrkārt, tajos ir izvirzīti atšķirīgi mērķi. Kā jau minēts iepriekš, Eiropas Savienības antidempinga un antisubsidēšanas tiesiskie regulējumi ir uzskatāmi par tirdzniecības aizsardzības instrumentiem, kuru mērķis būtībā ir atjaunot iekšējā tirgū godīgas konkurences apstākļus, novēršot nepamatotas priekšrocības, kas izriet no dempinga prakses vai ārvalstu valsts subsīdijām, kas nodara kaitējumu Savienības ražošanas nozarei (34). Savukārt muitas tiesības regulē noteikumu un procedūru kopumu, kas piemērojams precēm, kuras ieved Savienības muitas teritorijā vai izved no tās, nodrošinot, pirmkārt, Muitas kodeksā paredzēto nodokļu pareizo piemērošanu (35) un, otrkārt, muitas noteikumu vienveidīgu piemērošanu visā Savienības teritorijā (36).
37.      Tādējādi Tiesa ir precizējusi, ka, lai arī pastāvot antidempinga pasākumu funkcionālai neatkarībai salīdzinājumā ar kopējo muitas tarifu (37), tomēr muitas tiesiskais regulējums antidempinga vai kompensācijas maksājumiem ir piemērojams tikai tad, ja tas ir paredzēts regulās, ar ko ir ieviesti šādi maksājumi (38). Tā tas ir aplūkojamajā gadījumā, kurā, kā minēts šo secinājumu 8. un 9. punktā, attiecīgajās īstenošanas regulās ir ietverta tieša atsauce uz “spēkā esoš[iem] noteikum[iem] par muitas nodokļiem”.
38.      No tā izriet, ka Savienības muitas tiesībām raksturīgs normatīvais konteksts noteiktos apstākļos var kļūt būtisks arī antidempinga vai antisubsidēšanas tiesību normu interpretācijas nolūkiem. Tomēr ciktāl interpretējamie termini ir raksturīgi antidempinga un antisubsidēšanas tiesiskajam regulējumam, tiem ir autonoms un nošķirts saturs, kas ir raksturīgs šiem tiesiskiem regulējumiem, un tie seko sasniegt mērķus, kas ir raksturīgi šiem tiesiskiem regulējumiem. Tātad tiem nav obligāti jāsakrīt ar muitas tiesiskā regulējuma terminiem (arī, ja līdzīgiem) un to nozīmes interpretācija, kuras pamatā ir minētie mērķi, nevar tikt mainīta, lai nodrošinātu atbilstību muitas tiesībām raksturīgajai terminoloģijai (39). Tas it īpaši attiecas uz gadījumiem, kad muitas tiesībām atbilstīga interpretācija var apdraudēt Savienības tirdzniecības aizsardzības tiesisko regulējumu un it īpaši to apiešanas novēršanas tiesisko regulējumu mērķus.
39.      Interpretācijas šaubu gadījumā starp līdzīgiem jēdzieniem, kas raksturīgi antidempinga vai antisubsidēšanas tiesībām un muitas tiesībām, jābūt pārākai interpretācijai saskaņā ar antidempinga vai antisubsidēšanas tiesisko regulējumu mērķiem. Aplūkojamajā gadījumā to turklāt apstiprina attiecīgajās īstenošanas regulās ietverto atsauču uz muitas tiesisko regulējumu vispārīgs raksturs, muitas tiesiskais regulējums ir piemērojams, “ja [šajās regulās] nav noteikts citādi”.
40.      Noslēgumā, no iepriekš izklāstītā izriet, ka, tā kā attiecīgajās īstenošanas regulās izmantotais formulējums “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” ir izmantots antidempinga un antisubsidēšanas apiešanas novēršanas pasākumu normatīvajā kontekstā, tas jāinterpretē saskaņā ar šiem tiesiskiem regulējumiem raksturīgajiem konkrētiem mērķiem un uz to pamata pieņemtajiem pasākumiem.
c)      Par teleoloģisko interpretāciju
41.      Attiecībā uz pretapiešanas tiesisko regulējumu mērķi no pastāvīgas judikatūras izriet, ka regulas par antidempinga maksājuma piemērošanas jomas paplašināšanu vienīgais mērķis ir nodrošināt šī maksājuma efektivitāti un novērst tā apiešanu. Līdz ar to galīgā antidempinga maksājuma piemērošanas jomas paplašināšanas pasākuma mērķis ir aizsargāt galīgo antidempinga pasākumu efektīvu piemērošanu (40).
42.      Tādējādi Savienības pretapiešanas noteikumi un uz to pamata pieņemtajos pasākumos izmantotie termini ir jāinterpretē šī mērķa gaismā, proti, mērķa nodrošināt Savienības noteikto antidempinga pasākumu efektivitāti un izvairīties no to apiešanas (41). Tie paši principi attiecas uz antisubsidēšanas pasākumiem (42).
43.      No tā izriet, ka interpretācija, kas ļauj uzņēmējiem viegli izvairīties no galīgo (antidempinga vai kompensācijas) maksājumu piemērošanas jomas paplašināšanas ar montāžu trešajās valstīs, riskējot apdraudēt Savienības pretapiešanas tiesību normu un pasākumu efektivitāti, ir pretrunā minēto tiesību normu un pasākumu mērķiem (43).
44.      Aplūkojamajā gadījumā attiecīgajās īstenošanas regulās ir paredzēta saistītā prezumpcija, saskaņā ar kuru visi fotoelektriskie elementi, kas ir nosūtīti no Taivānas vai Malaizijas, apiet antidempinga vai antisubsidēšanas pasākumus, kuri attiecas uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītiem fotoelektriskiem elementiem un moduļiem. Vienīgais izņēmums attiecas uz elementiem vai moduļiem, kurus ražoja uzņēmumi, kuri ir sadarbojušies ar antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanām un ir pierādījuši, ka neizmanto prettiesisku praksi (44). Runa ir par labticīgiem ražotājiem, kuri nevar tikt uzskatīti par atbildīgiem par izvairīšanos no Ķīnas ražojumiem noteiktiem sākotnējiem antidempinga un kompensācijas pasākumiem.
45.      Attiecīgajās īstenošanas regulās izmantotā formulējuma “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” ierosinātā šaura interpretācija nozīmētu, ka šo regulu piemērošanas jomā iekļaujas vienīgi Malaizijas vai Taivānas elementu vai moduļu, kas satur šādus elementus, “tiešas nosūtīšanas” uz Eiropas Savienību no Malaizijas un Taivānas. Šādas pieejas sekas būtu, ka vienkārši pievienojot ceļā uz Eiropas Savienību trešo valsti, kur notiek nebūtiska apstrāde – proti, Malaizijas vai Taivānas fotoelektrisko elementu montāža fotoelektriskajos moduļos, kas pēc tam tiek nosūtīti uz Eiropas Savienību – iepriekš minētais pieņēmums, kas noteikts attiecīgajās īstenošanas regulās, tiktu padarīts par neefektīvu. Proti, pat ja attiecīgo moduļu galveno sastāvdaļu – kas turklāt piešķir izcelsmi (45) – veido Malaizijas vai Taivānas elementi, uz kuriem attiecas pretapiešanas pasākums, tie tiktu izslēgti no pretapiešanas pasākuma. Tāpēc šāda veida interpretācija varētu apdraudēt to pretapiešanas pasākumu efektivitāti, kuru mērķis ir nodrošināt elementiem un moduļiem noteikto antidempinga un antisubsidēšanas maksājumu efektivitāti un novērst to apiešanu. Tāpēc tā būtu pretrunā attiecīgo īstenošanas regulu mērķiem.
46.      Turpretī formulējuma “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” plaša interpretācija, kas sakrīt ar jēdzienu “nāk no” un neaprobežojas ar vienkāršo “tiešo nosūtīšanu”, ļaujot ietvert “netiešo nosūtīšanu” situācijas, kas minētas iepriekšējā punktā saistībā ar pretapiešanas pasākumu piemērošanu, spēj nodrošināt minēto pasākumu pilnīgu efektivitāti atbilstoši attiecīgajās īstenošanas regulās izvirzītajiem mērķiem.
47.      Šajā ziņā jānorāda, ka, lai arī no iepriekš minētā sprieduma Kolachi izriet, ka jēdziens “nāk no” antidempinga maksājumu apiešanas novēršanas tiesiskā regulējuma izpratnē un jēdziens “izcelsme” muitas tiesību izpratnē nesakrīt (46), tomēr no minētā sprieduma izriet, ka jēdziens “nāk no” ir elastīgāks un plašāks nekā jēdziens “izcelsme” (47) un ir vērsts uz to, lai vienkāršotu Savienības iestāžu pienākumu pierādīt apiešanu (48). Šādā kontekstā var būt uzskatāms, ka jēdziens “nāk no” ietver jēdzienu “izcelsme”. Ja produkta “izcelsme” ir konkrētā valstī, tas a fortiori “nāk no” šīs valsts. To pierāda arī fakts, ka attiecīgās īstenošanas regulas ir piemērojamas “neatkarīgi no tā, vai [fotoelektriskiem elementiem vai moduļiem] deklarēta Malaizijas un Taivānas izcelsme”. Tāpat kā Kolachi spriedumā, iestādēm nav jāpierāda, ka elementu un moduļu izcelsme ir Malaizijā vai Taivānā; pietiek ar to, ka tie “nāk no” šīm valstīm. Tomēr, ja moduļu izcelsme ir minētajās valstīs, tie a fortiori arī nāk no minētajām valstīm, un tāpēc būs piemērojami pretapiešanas noteikumi.
48.      Turklāt pretēji tam, ko iesniedzējtiesā apgalvojuši daži apsūdzētie uzņēmumi, plaša interpretācija neizraisa Malaizijai un Taivānai noteikto pretapiešanas pasākumu prettiesisku paplašināšanu uz Dienvidkoreju un Vjetnamu. Proti, šie pasākumi netiek paplašināti uz Dienvidkoreju un Vjetnamu, bet ir vienīgi sniegta attiecīgo īstenošanas regulu interpretācija, kas ļauj novērst “pretapiešanas pasākumu apiešanu”. Dienvidkorejas un Vjetnamas elementu vai moduļu ražotāji nav antidempinga un antisubsidēšanas maksājumu apiešanas novēršanas pasākumu tiešie adresāti. Attiecībā uz tiem nav noteikta tāda prezumpcija kā Malaizijai vai Taivānai. Šāda plaša interpretācija aptver tos vienīgi gadījumā, ja tie ražo fotoelektriskos moduļus, izmantojot kā šo moduļu galvenās sastāvdaļas Malaizijas vai Taivānas elementus, uz kuriem attiecas pretapiešanas pasākumi. Šādā gadījumā, tā kā fotoelektriskie moduļi jākvalificē kā Malaizijas un Taivānas izcelsmes, kļūst būtisks minētajām valstīm piemērojamais pretapiešanas tiesiskais regulējums. Šāda interpretācija nebūt nešķiet nesaprātīga attiecībā uz minēto valstu ražotājiem, kuri eksportē fotoelektriskos moduļus uz Eiropas Savienību.
49.      Turklāt nešķiet pareizi apgalvot, kā iesniedzējtiesā to veic daži no apsūdzētajiem uzņēmumiem, ka likumdevēja nodoms nekad nav bijis iekļaut pretapiešanas pasākumos trešajās valstīs samontētus fotoelektriskos moduļus. Proti, attiecīgās īstenošanas regulas attiecas ne tikai uz fotoelektriskiem moduļiem, bet arī uz fotoelektriskiem elementiem kā šo moduļu galveno sastāvdaļu. Kā minēts, šauras interpretācijas atļaušana atņemtu šo pasākumu lietderīgu iedarbību. Atsaucoties uz šīm īstenošanas regulām, likumdevēja nodoms – kas noteikti ir būtisks Savienības tiesību normu interpretācijā (49) – bija novērst antidempinga un antisubsidēšanas pasākumu apiešanu.
50.      Plaša interpretācija turklāt atbilst pretapiešanas sistēmai, kura, kā var secināt no judikatūras, ir balstīta uz importētāja atbildību, kuram vienmēr ir iespēja pierādīt, ka attiecīgais imports neietilpst pretapiešanas pasākumu piemērošanas jomā vai ka tas ietilpst kādā no šajos pasākumos paredzētajām atbrīvojumiem, proti, šajā gadījumā, ka fotoelektriskie moduļi satur elementus, ko ražojis kāds no Malaizijas vai Taivānas ražotājiem, kuriem ir piešķirts atbrīvojums (50). Turklāt šāda interpretācija nekādā veidā nav pretrunā uzņēmumu atbildētāju minētajai judikatūrai (51).
51.      Noslēgumā, attiecīgajās īstenošanas regulās izmantotā formulējuma “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” interpretācija antidempinga un antisubsidēšanas apiešanas novēršanas tiesību normu un pasākumu kontekstā liek dot priekšroku minētā formulējuma plašai interpretācijai, atsaucoties uz “nāk no”, un nevis uz “nosūtīšanu” šaurā izpratnē.
2.      Par sekām attiecībā uz muitas deklarācijas pienākumiem
52.      Pirmā prejudiciālā jautājuma otrajā daļā iesniedzējtiesa turklāt jautā par formulējuma “nosūtīti no Malaizijas vai Taivānas” interpretācijas praktiskām sekām uz importētāju muitas pienākumiem tādu fotoelektrisko moduļu importa gadījumā kā šajā lietā. Iesniedzējtiesa it īpaši jautā, vai šādi moduļi jādeklarē, norādot Malaiziju vai Taivānu kā “nosūtīšanas valsti”, kā arī kādi preču kodi būtu jāizmanto. Minētajai tiesai ir radušās šaubas par importētāju iespēju praksē izpildīt formalitātes, kas ir pieprasītas attiecīgajās īstenošanas regulās.
53.      Šajā ziņā, atbilstoši šo secinājumu 50. punktā minētajam, sistēmā, kuras pamatā ir importētāja atbildība, lai varētu izmantot atbrīvojumus, importētājam ir pienākums pierādīt, ka Eiropas Savienībā importētās preces var tikt atbrīvotas no antidempinga vai antisubsidēšanas pasākumiem. Tāpēc importētājs ir atbildīgs par piemērojamajā tiesiskajā regulējumā prasīto formas prasību izpildi un dažādu attiecīgo TARIC kodu norādīšanu. Tātad aplūkojamajā gadījumā, lai varētu izmantot attiecīgos atbrīvojumus, muitas deklarācijā bija jābūt nepārprotami norādītam, ka attiecīgie fotoelektriskie moduļi satur elementus, ko Malaizijā un Taivānā saražoja ražotāji, kuriem ir piešķirts atbrīvojums saskaņā ar attiecīgajām īstenošanas regulām, un bija jāiesniedz arī visa un pilnīga attiecīgā dokumentācija, kas, ciktāl iespējams, ietver visu nepieciešamo informāciju.
54.      Tomēr apsūdzētie uzņēmumi izvirza virkni jautājumu, kurus iesniedzējtiesa atkārto nolēmumā par lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniegšanu.
55.      Pirmkārt, rodas jautājums par “nosūtīšanas/eksporta valsts” norādi Deleģētās regulas 2016/341 9. pielikuma 15. ailē.
56.      Šajā ziņā dažu valodu versijās kā angļu vai itāļu valodas versijā, kur attiecīgajās īstenošanas regulās un muitas tiesiskajā regulējumā (52) ir izmantoti atšķirīgi termini, jautājums nešķiet problemātisks. Tomēr valodu versijās, kurās abos tiesiskajos regulējumos ir izmantota vienāda terminoloģija, kā, piemēram, franču valodas vai tiesvedības valodas, proti, holandiešu valodas versijā (53), vienādu terminu izmantošana savukārt faktiski var izraisīt neskaidrības.
57.      Šādā kontekstā uzskatu, ka neskatoties uz šīm valodu neatbilstībām ir skaidrs, ka minētajā 15. ailē minētā “nosūtīšanas valsts” ir valsts, no kuras moduļi ir fiziski nosūtīti – kas ne vienmēr atbilst valstij “no kurienes nāk” [moduļi] pretapiešanas pasākumu izpratnē –, proti, aplūkojamajos gadījumos Dienvidkorejai vai Vjetnamai. Tas ir secināms gan, kā pareizi norādīja iesniedzējtiesa, no piezīmēm pie 15. ailes (54), gan no konsekventas terminoloģijas lietošanas citu valodu versijās, piemēram, angļu un itāļu valodu versijās.
58.      Tomēr šādos apstākļos, kā tiesas sēdē norādīja Komisija, lai nepārprotami norādītu, ka attiecīgie fotoelektriskie moduļi satur elementus, ko Malaizijā un Taivānā saražoja ražotāji, kuriem ir piešķirts atbrīvojums, noteikti bija iespējams un pat nepieciešams 33. ailē, kas attiecas uz “preču kodu”, kopā ar kodu, kas attiecas uz fotoelektriskiem moduļiem, norādīt TARIC kodu, kas attiecas uz elementiem, kurus saražoja Malaizijas vai Taivānas ražotāji, kuriem ir piešķirts atbrīvojums, kā arī norādīt attiecīgajās īstenošanas regulās minēto TARIC papildu kodu, kas attiecas uz konkrēto ražotāju.
59.      Otrkārt, daži no apsūdzētajiem uzņēmumiem apgalvo, ka esot neiespējami izdarīt un pievienot attiecīgajās īstenošanas regulās prasītos paziņojumus it īpaši tāpēc, ka neeksistēja TARIC papildu kods fotoelektrisko moduļu Dienvidkorejas vai Vjetnamas ražotājiem. Tomēr lasot attiecīgi Regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 2. punktu, kā arī Regulu 2017/366 un 2017/367 4. panta 2. punktu neizriet, ka aplūkojamajā gadījumā būtu neiespējami izdarīt un pievienot šos paziņojumus. Pirmkārt, šie paziņojumi jāizdara “ražotājam vai nosūtītājam”, kas izdevis rēķinu. Aplūkojamajā gadījumā šķiet, ka šis subjekts varētu būt Dienvidkorejas vai Vjetnamas ražotājs, kas ir ražojis fotoelektrisko moduli, un nevis Malaizijas vai Taivānas ražotājs, kas ir ražojis elementu. Nav skaidrs, kāpēc šis subjekts nespētu sniegt šādu paziņojumu. Otrkārt, runājot par paziņojuma saturu, pat ja nevarēja tikt norādīts Dienvidkorejas vai Vjetnamas ražotāja TARIC papildu kods – kas neeksistē, jo šie ražotāji nav ņemti vērā attiecīgajās īstenošanas regulās – savukārt, kā tas ir tieši pieprasīts, varēja un vajadzēja norādīt TARIC papildu kodu (kā arī nosaukumu un adresi) moduli veidojošo fotoelektrisko elementu Malaizijas vai Taivānas ražotājam, kam ir piešķirts atbrīvojums no pretapiešanas pasākumiem.
3.      Secinājumi par pirmoprejudiciālo jautājumu
60.      No visiem iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka attiecīgajās īstenošanas regulās izmantotais formulējums “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas atsaucas uz to, no kurienes nāk attiecīgie fotoelektriskie moduļi. Tādējādi kristāliskā silīcija fotoelektriskie moduļi vai paneļi, kas salikti Dienvidkorejā vai Vjetnamā ar Malaizijā vai Taivānā ražotiem fotoelektriskiem elementiem un pēc tam no Dienvidkorejas vai Vjetnamas ir tikuši importēti Eiropas Savienībā, jāuzskata par “nosūtītiem no Malaizijas un Taivānas” minēto īstenošanas regulu izpratnē. Šādi fotoelektriskie moduļi vai paneļi jādeklarē, norādot Dienvidkoreju vai Vjetnamu kā “nosūtīšanas valsti” saskaņā ar Deleģētās regulas 2016/341 9. pielikuma C.1 papildinājuma II sadaļas C daļas 15. aili un jāapzīmē ar preču kodiem, kuri attiecas uz fotoelektriskiem moduļiem vai paneļiem, kas “importēti no Malaizijas vai Taivānas”.
B.      Par trešo prejudiciālo jautājumu
61.      Ar trešo prejudiciālo jautājumu iesniedzējtiesa jautā, vai pareizas un pienācīgas formas komercrēķinā iekļautam paziņojumam jābūt precīzi formulētam un jāatbilst formas prasībām, kas noteiktas attiecīgajās īstenošanas regulās (55), vai arī importētāji var atkāpties no šā formulējuma un šīm formas prasībām, pamatojoties uz citiem pierādījumiem, kuri apliecina rēķinā iekļautā paziņojuma pareizību un īstumu.
62.      Šajā ziņā no judikatūras izriet, ka tiesību normas, kurās paredzēti atbrīvojumi no antidempinga un kompensācijas maksājumiem, jāinterpretē šauri. Proti, šādi atbrīvojumi var tikt piešķirti, tikai izpildot noteiktus nosacījumus un konkrēti paredzētos gadījumos, un tādējādi tas ir izņēmums no parastās antidempinga un kompensācijas maksājumu kārtības (56).
63.      Saskaņā ar minēto judikatūru, atbilstošās attiecīgo īstenošanas regulu tiesību normas, kurās ir paredzētas konkrētas formas prasības, lai izmantotu šajās tiesību normās paredzētos atbrīvojumus, jāinterpretē šauri. No tā izriet, ka principā nedrīkst būt pieļauti izņēmumi no šīm formas prasībām, kuras kalpo, lai apliecinātu informācijas par importētiem produktiem, uz kuriem attiecas atbrīvojumi, patiesumu. Tāpēc pareizas un pienācīgas formas komercrēķinā iekļautajā paziņojumā, kas ir paredzēts minētajās tiesību normās, ciktāl iespējams, jābūt ietvertiem visiem elementiem un informācijai, kuru norādīšana ir pieprasīta saskaņā ar šīm tiesību normām. Tādējādi paziņojumi, kuros nav ietverta visa prasītā informācija, principā nevar tikt pieņemti.
64.      Pasakot minēto, tomēr minēto tiesību normu interpretācija, kas liegtu importētājam atbrīvojumu piešķiršanu pamatojoties uz to, ka prasītajā dokumentācijā nav norādīta informācija, kuru nav iespējams sniegt, jo tā neeksistē, manuprāt, ir nesaprātīga un pretēja samērīguma principam. Šādi, kā jau minēts šo secinājumu 59. punktā, aplūkojamajā gadījumā importētājiem nebija fiziski iespējams piemērojamajās tiesību normās prasītajā paziņojumā norādīt Dienvidkorejas vai Vjetnamas ražotāja TARIC papildu kodu, tā kā šis kods neeksistēja, jo minētie ražotāji nebija ņemti vērā attiecīgajās īstenošanas regulās. Šādos apstākļos TARIC papildu koda nenorādīšana minētajā paziņojumā, manuprāt, nevar izraisīt atteikumu piešķirt attiecīgos atbrīvojumus, ciktāl kompetentās valsts iestādes konstatē, iespējams, pamatojoties uz citiem elementiem, šajā paziņojumā ietverto apgalvojumu patiesumu. Minētie citi elementi var būt, piemēram, rēķini par fotoelektrisko elementu pirkumu, ko Dienvidkorejas vai Vjetnamas ražotājs veicis no Malaizijas vai Taivānas ražotāja, kam ir piešķirts atbrīvojums.
65.      Tādējādi, manuprāt, uz trešo prejudiciālo jautājumu jāatbild, ka Īstenošanas regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 2. punkts, kā arī Īstenošanas regulu 2017/366 un 2017/367 4. panta 2. punkts jāinterpretē tādā nozīmē, ka tajos paredzētajos paziņojumos jābūt ietvertiem visiem elementiem un informācijai, kuru norādīšana ir pieprasīta saskaņā ar šīm tiesību normām, izņemot elementus vai informāciju, kurus fiziski nav iespējams iesniegt, jo tie neeksistē. Šādā gadījumā kompetentās valsts iestādes var, ja tas ir nepieciešams un tas ir piemēroti, konstatēt prasību izpildi šajās īstenošanas regulās paredzēto atbrīvojumu izmantošanai, iespējams, pamatojoties uz citiem atbilstošiem elementiem.
C.      Daži apsvērumi par tiesvedību pamatlietā
66.      Neskarot atbildes uz prejudiciāliem jautājumiem, uzskatu par lietderīgu izteikt papildu apsvērumus, kuri varētu palīdzēt iesniedzējtiesai izšķirt tās jurisdikcijā nodoto strīdu.
67.      Proti, saskaņā ar pastāvīgo judikatūru ar LESD 267. pantu iedibinātajā procedūrā, kādā valstu tiesas sadarbojas ar Tiesu, Tiesai ir jāsniedz valsts tiesai visi Savienības tiesību interpretācijas elementi, kas var būt noderīgi tajā izskatāmās lietas izspriešanai, neatkarīgi no tā, vai iesniedzējtiesa uz tiem ir atsaukusies sava jautājuma izklāstā (57).
68.      Šajā ziņā jāatgādina, ka iesniedzējtiesā izskatāmais strīds attiecas uz kriminālprocesu pret apsūdzētajiem uzņēmumiem par rīcības veidiem, kas minēti šo secinājumu 13. punktā.
69.      Taču no šajos secinājumos izklāstītajiem apsvērumiem skaidri izriet, ka termina “nāk no” [“provenienti da”] (visās valodās un noteikti holandiešu valodā) interpretācija attiecīgo pretapiešanas pasākumu kontekstā faktiski nav tik skaidra, it īpaši ņemot vērā terminoloģijas pārklāšanos ar terminu “nosūtīšanas valsts” muitas tiesiskā regulējuma izpratnē (58). Šāda nenoteiktības situācija tātad varētu atspoguļoties arī jautājumā par attiecīgo preču kodu pareizo izmantošanu un tādējādi par sodu, kas piemērojami par iespējamiem pārkāpumiem, tvērumu un samērīgumu.
70.      Protams, atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai, dalībvalstij ir jānosaka to sodu (administratīvie vai kriminālsodi) raksturs, kas jāpiemēro par Kopienu tiesiskā regulējuma neievērošanu. Šiem sodiem katrā ziņā jābūt efektīviem, samērīgiem un atturošiem (59).
71.      Uzsverot minēto, iesniedzējtiesas kompetencē ir noteikt, atbilstoši katra konkrētā gadījuma, par kuru tai jālemj, apstākļiem un elementiem, un pamatojoties uz savas tiesību sistēmas tiesību normām, vai iespējamā juridiskā nenoteiktība saistībā ar nozīmi, kas jāpiešķir formulējumam “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” holandiešu valodā, var, vai nevar pamatot kriminālsoda uzlikšanu tiesvedībā pamatlietā par attiecīgajiem rīcības veidiem vai, iespējams, var būt uzskatāma par kriminālatbildību mīkstinoša apstākļa formu.
72.      Tomēr šajā ziņā jānorāda vienīgi tas, ka saskaņā ar pastāvīgu judikatūru tiesiskās drošības princips prasa, pirmkārt, lai tiesību normas būtu skaidras un precīzas un, otrkārt, lai to piemērošana personām būtu paredzama, it īpaši tad, ja tās var radīt nelabvēlīgas sekas. Minētais princips tostarp prasa, lai tiesiskais regulējums ļautu ieinteresētajām personām precīzi zināt tajā noteikto saistību apjomu un lai šīs personas nepārprotami zinātu savas tiesības un pienākumus un spētu atbilstoši rīkoties (60).
73.      No judikatūras turklāt izriet, ka likumības princips krimināltiesību jomā, kas nostiprināts Hartas 49. panta 1. punktā un kas ir vispārējā tiesiskās drošības principa īpaša izpausme, tostarp nozīmē, ka likumā skaidri jādefinē pārkāpumi un par tiem paredzētie sodi. Šī prasība ir izpildīta, ja attiecīgā persona no atbilstošās normas formulējuma, vajadzības gadījumā izmantojot tiesu sniegto normas interpretāciju, var uzzināt, par kādām darbībām vai bezdarbību tai iestāsies kriminālatbildība (61).
74.      Tātad iesniedzējtiesai, ja un kur tas nepieciešams, jāizdara konkrēti secinājumi, kas izriet no šiem judikatūras principiem tiesvedībā pamatlietā.
III. Secinājumi
75.      Ņemot vērā visus iepriekš izklāstītos apsvērumus, ierosinu Tiesai uz
Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Antverpenes pirmās instances tiesa, Beļģija) uzdoto pirmo un trešo prejudiciālo jautājumu atbildēt šādi:
Īstenošanas regulās 2016/184, 2016/185, 2017/366 un 2017/367 izmantotais formulējums “nosūtīti no Malaizijas un Taivānas” jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas atsaucas uz to, “no kurienes nāk” attiecīgie fotoelektriskie moduļi. Tādējādi kristāliskā silīcija fotoelektriskie moduļi vai paneļi, kas salikti Dienvidkorejā vai Vjetnamā ar Malaizijā vai Taivānā ražotiem fotoelektriskiem elementiem un pēc tam no Dienvidkorejas vai Vjetnamas ir tikuši importēti Eiropas Savienībā, jāuzskata par “nosūtītiem no Malaizijas un Taivānas” minēto īstenošanas regulu izpratnē. Minētie fotoelektriskie moduļi vai paneļi jādeklarē, norādot Dienvidkoreju vai Vjetnamu kā “nosūtīšanas valsti” saskaņā ar Deleģētās regulas 2016/341 9. pielikuma C.1 papildinājuma II sadaļas C daļas 15. aili un jāapzīmē ar preču kodiem, kuri attiecas uz fotoelektriskiem moduļiem vai paneļiem, kas “importēti no Malaizijas vai Taivānas”.
Īstenošanas regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 2. punkts, kā arī Īstenošanas regulu 2017/366 un 2017/367 4. panta 2. punkts jāinterpretē tādā nozīmē, ka tajos paredzētajos paziņojumos jābūt ietvertiem visiem elementiem, kuru norādīšana ir pieprasīta saskaņā ar šīm tiesību normām, izņemot elementus vai informāciju, kurus fiziski nav iespējams iesniegt, jo tie neeksistē. Šādā gadījumā kompetentās valsts iestādes, ja tas ir nepieciešami un atbilstoši, var konstatēt prasību izpildi šajās īstenošanas regulās paredzēto atbrīvojumu izmantošanai, iespējams, pamatojoties uz citiem atbilstošiem elementiem.
1      Oriģinālvaloda – itāļu.
2      Šajā nozīmē skat. arī ģenerāladvokāta Dž. Pitrucellas [G. Pitruzzella] secinājumus lietā Komisija/Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 1. punkts).
3      NV Jas Forwarding Worldwide (Belgium), NV Gerlach &
Co NV, BO Baywa r.e. Solar Systems SARL, BO Bejulo, BO Memodo, BO Densys pv5, BO HelioActive Rendszerintegrátor un BO Donauer Solar Systems.
4      Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 1238/2013 (2013. gada 2. decembris) ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu (OV 2013, L 325, 1. lpp.).
5      Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 1239/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kurus nosūta no Ķīnas Tautas Republikas (OV 2013, L 135, 66. lpp.).
6      Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/184 (2016. gada 11. februāris), ar ko galīgo kompensācijas maksājumu, kas ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1239/2013 noteikts tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kuri nosūtīti no Ķīnas Tautas Republikas, attiecina arī uz to kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas, neatkarīgi no tā, vai tiem deklarēta Malaizijas un Taivānas izcelsme (OV 2016, L 37, 56. lpp.).
7      Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/185 (2016. gada 11. februāris), ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1238/2013 noteikts tādu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai kuri nosūtīti no Ķīnas Tautas Republikas, attiecina arī uz to kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas, neatkarīgi no tā, vai tiem deklarēta Malaizijas un Taivānas izcelsme (OV 2016, L 37, 76. lpp.).
8      Skat. Regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 1. punktu.
9      Skat. Regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 1. punktu.
10      Konkrētāk skat. Regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 2. punktu.
11      Skat. Regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 4. punktu.
12      Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/366 (2017. gada 1. marts), ar kuru nosaka galīgos kompensācijas maksājumus Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam pēc termiņbeigu pārskatīšanas, kas veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1037 18. panta 2. punktu, un izbeidz daļējas starpposma pārskatīšanas izmeklēšanu, kas veikta saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1037 19. panta 3. punktu (OV 2017, L 56, 1. lpp.) (OV 2018, L 183, 1. lpp.).
13      Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/367 (2017. gada 1. marts), ar kuru nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam pēc termiņbeigu pārskatīšanas, kas veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 2. punktu, un izbeidz daļējas starpposma pārskatīšanas izmeklēšanu, kas veikta saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1036 11. panta 3. punktu (OV 2017, L 56, 131. lpp.) (OV 2018, L 183, 1. lpp.).
14      Skat. Īstenošanas regulas 2017/366 783. un 784. apsvērumu, kā arī Īstenošanas regulas 2017/367 372. un 373. apsvērumu.
15      Skat. Īstenošanas regulas 2017/366 786. apsvērumu un 4. panta 1. punktu, un Īstenošanas regulas 2017/367 375. apsvērumu un 4. panta 1. punktu.
16      Skat. Īstenošanas regulu 2017/366 un 2017/367 4. panta 3. punktu.
17      Vienīgi divos gadījumos fotoelektriskie moduļi ir norādīti kā Taivānas izcelsmes un nosūtīti no Taivānas, skat. iesniedzējtiesas nolēmuma 3. punktu.
18      Izņemot divus gadījumus, kas minēti iepriekšējā zemsvītras piezīmē.
19      Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/341 (2015. gada 17. decembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz pārejas noteikumiem, kurus paredz attiecībā uz konkrētiem Savienības Muitas Kodeksa noteikumiem, ja attiecīgās elektroniskās sistēmas vēl nedarbojas, un groza Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/2446 (OV 2016, L 69, 1. lpp.).
20      Ar nosaukumu “laišanas brīvā apgrozībā, galapatēriņa, ievešanas pārstrādei, pagaidu ievešanas un uzglabāšanas muitas noliktavā formalitātes”.
21      OCM(2019)10202.
22      Skat. Īstenošanas regulu 2016/184 un 2016/185 nosaukumu, 5., 6., 17. un 18. apsvērumu un 1. panta 1. un 3. punktu, kā arī Īstenošanas regulu 2017/366 un 2017/367 4. panta 1. punktu.
23      Iesniedzējtiesa atsaucas uz spriedumu, 2021. gada 20. maijs, Renesola UK (C‑209/20, EU:C:2021:400), kas attiecas uz Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1357/2013 (2013. gada 17. decembris) par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV 2013, L 341, 47. lpp.). Šobrīd šo jautājumu regulē 32. pants Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2015/2446 (2015. gada 28. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV 2015, L 343, 1. lpp.).
24      Skat. iepriekš šo secinājumu 15. punktā citēto 15. aili.
25      Skat., ex multis, spriedumu, 2019. gada 12. septembris, Komisija/Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:717, turpmāk tekstā – “spriedums Kolachi”; 82. punkts un tajā minētā judikatūra).
26      Šķiet, ka šai pirmajai grupai pieder versijas portugāļu valodā (“expedidos da Malásia e de Taiwan”), slovāku valodā (“odosielaných z Malajzie a Taiwanu”), čehu valodā (“odesílaných z Malajsie a Tchaj‑wanu”), bulgāru valodā (“изпращан от Малайзия и Тайван”), horvātu valodā (“poslanih iz Malezije i Tajvana”), igauņu valodā (“Malaisiast ja Taiwanist lähetatud”), latviešu valodā (“kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas”), lietuviešu valodā (“siunčiamiems iš Malaizijos ir Taivano”); zviedru valodā (“avsända från Malaysia och Taiwan”), dāņu valodā (“afsendt fra Malaysia og Taiwan”); ungāru valodā (“Malajziában és Tajvanon feladott”), poļu valodā (“wysyłanych z Malezji i z Tajwanu”), slovēņu valodā (“poslanih iz Malezije ali s Tajvana”), somu valodā (“Malesiasta ja Taiwanista lähetettyjen”) un rumāņu valodā (“expediate din Malaysia și din Taiwan”).
27      “Procedentes de Malasia y Taiwán” spāņu valodā, “προέλευσης Μαλαισίας και Ταϊβάν” grieķu valodā.
28      Spriedums Kolachi, 88. punkts.
29      Saskaņā ar 11. panta 2. un 3. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 21. lpp.) un 18. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 2016/1037 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV 2016, L 176, 55. lpp.).
30      Šajā ziņā skat. apsvērumus, kas ietverti 37.–39. punktā ģenerāladvokāta Dž. Pitrucellas secinājumos lietā Komisija/Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, kur ir minētas citas atsauces uz judikatūru).
31      Proti, gan pretapiešanas tiesiskajam regulējumam antisubsidēšanas jomā, gan pretapiešanas tiesiskajam regulējumam antidempinga jomā nav nekāda pamatojuma PTO noteikumos (pēc analoģijas skat. iepriekšējā zemsvītras piezīmē minētos ģenerāladvokāta Dž. Pitrucellas apsvērumus).
32      Muitas tiesiskais regulējums ir saistāms ar LESD 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto kompetenci muitas savienības jomā, savukārt antidempinga un antisubsidēšanas tiesiskie regulējumi ir saistāmi ar LESD 3. panta 1. punkta e) apakšpunktā minēto kompetenci kopējās tirdzniecības politikas jomā.
33      Antidempinga un antisubsidēšanas tiesiskie regulējumi pamatojas uz kompetencēm kopējās tirdzniecības politikas jomā (LESD 207. panta 2. punkts), savukārt muitas tiesības pamatojas arī uz kompetencēm muitas savienības un sadarbības jomā (it īpaši LESD 33. pants) un iekšējā tirgus jomā (LESD 114. pants).
34      Šajā ziņā skat. spriedumu, 2021. gada 15. jūlijs, Profit Europe un Gosselin Forwarding Services (C‑362/20, EU:C:2021:612, 67. punkts un tajā minētā judikatūra), kā arī ģenerāladvokāta Dž. Hogana [G. Hogan] secinājumus lietā Jebsen &
Jessen (C‑543/19, EU:C:2020:555, 43. un 52. punkts).
35      Šajā ziņā un šajā nozīmē skat. spriedumu, 2014. gada 27. februāris, Greencarrier Freight Services Latvia (C‑571/12, EU:C:2014:102, 32. punkts).
36      Šajā ziņā un šajā nozīmē skat. spriedumu, 1999. gada 11. novembris, Söhl &
Söhlke (C‑48/98, EU:C:1999:548, 48. punkts).
37      Šajā ziņā skat. spriedumu, 2021. gada 15. jūlijs, Profit Europe un Gosselin Forwarding Services (C‑362/20, EU:C:2021:612, 68. punkts).
38      Spriedums, 2019. gada 22. maijs, Krohn &
Schröder (C‑226/18, EU:C:2019:440, 33. punkts).
39      Antidempinga tiesību jēdzienu un muitas tiesību jēdzienu autonoms un nošķirts raksturs ir uzsvērts spriedumā Kolachi, 90. punkts. Šajā ziņā skat. arī ģenerāladvokāta Dž. Pitrucellas secinājumus lietā Komisija/Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 81. punkts).
40      Šajā nozīmē skat. spriedumu Kolachi, 96. punkts un tajā minētā judikatūra.
41      Ģenerāladvokāta Dž. Pitrucellas secinājumi lietā Komisija/Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 40. punkts).
42      Skat. spriedumu, 2024. gada 4. decembris, PGTEX Morocco/Komisija (T‑246/22, EU:T:2024:880, 42. punkts).
43      Šajā nozīmē skat. spriedumu Kolachi, 102., 103. un 104. punkts un tajos minētā judikatūra.
44      Ražotāji, kuriem piešķirts atbrīvojums, ir uzskaitīti Īstenošanas regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 1. punktā un Īstenošanas regulu 2017/366 un 2017/367 4. panta 1. punktā.
45      Šajā ziņā skat. spriedumu, 2021. gada 20. maijs, Renesola UK (C‑209/20, EU:C:2021:400, 43. un 50. punkts).
46      Skat. spriedumu Kolachi, 90. punkts.
47      Ģenerāladvokāta Dž. Pitrucellas secinājumi lietā Komisija/Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 81. punkts).
48      Šajā nozīmē skat. spriedumu Kolachi, 91. un 97. punkts.
49      Šajā ziņā skat. spriedumu, 2024. gada 5. septembris, W. GmbH (C‑67/23, EU:C:2024:680, 74. punkts).
50      Šajā nozīmē skat. spriedumu Kolachi, 92. un 97. punkts.
51      Minētie uzņēmumi atsaucas, pirmkārt, uz spriedumu, 2024. gada 5. septembris,
W. GmbH (C‑67/23, EU:C:2024:680), kas tomēr iekļaujas pilnīgi citā kontekstā nekā tirdzniecības aizsardzības pasākumi, proti, ierobežojošu pasākumu ieviešanas kontekstā saistībā ar Birmas/Mjanmas militārā režīma pastrādātiem smagiem un atkārtotiem cilvēktiesību pārkāpumiem. Otrkārt, minētie uzņēmumi atsaucas uz Vispārējās tiesas rīkojumu, 2017. gada 26. jūnijs, Megasol Energie/Komisija (T‑152/16, EU:T:2017:446), kurā Vispārējā tiesa tomēr aprobežojās ar prasītāja intereses celt prasību neesamības konstatējumu.
52      Šādi, angļu valodā attiecīgajās īstenošanas regulās ir lietots termins “consigned from Malaysia and Taiwan” un 15. ailes nosaukums ir “dispatch”. Itāļu valodā attiecīgajās īstenošanas regulās ir lietots termins “provenienti dalla Malaysia e Taiwan” un 15. ailes nosaukums ir “paese di spedizione”.
53      Šādi, franču valodā attiecīgajās īstenošanas regulās ir lietots termins “expediés de Malaisieet
Taiwan” un 15. ailes nosaukums ir “pays d’expedition”. Holandiešu valodā attiecīgajās īstenošanas regulās ir lietots termins “verzonden uit Maleisië en Taiwan” un 15. ailes nosaukums ir “Land van verzending”.
54      Skat. iesniedzējtiesas nolēmuma 27. punktu.
55      Skat. Īstenošanas regulu 2016/184 un 2016/185 1. panta 2. punktu un Īstenošanas regulu 2017/366 un 2017/367 4. panta 2. punktu.
56      Spriedums, 2019. gada 22. maijs, Krohn &
Schröder (C‑226/18, EU:C:2019:440, 46. punkts).
57      Spriedums, 2023. gada 9. novembris, Odbor azylové a migrační politiky MV (Atgriešanas direktīvas piemērošanas joma) (C‑257/22, EU:C:2023:852, 31. punkts un tajā minētā judikatūra).
58      It īpaši minētā Deleģētās regulas 2016/341 9. pielikuma C.1 papildinājuma II sadaļas C daļas 15. aile.
59      Spriedums, 1995. gada 26. oktobris, Siesse (C‑36/94, EU:C:1995:351, 20. un 24. punkts).
60      Šajā ziņā ex multis skat. spriedumus, 2026. gada 22. janvāris, AK Dlhopolec u.c. (C‑590/24, EU:C:2026:41, 73. punkts), 2026. gada 29. janvāris, Keladis I un
Keladis II (C‑72/24 un C‑73/24, EU:C:2026:51, 163. punkts un tajā minētā judikatūra), 2025. gada 30. aprīlis, Alenopik (C‑745/23, EU:C:2025:294, 31. punkts un tajā minētā judikatūra).
61      Šajā ziņā skat. spriedumu, 2026. gada 22. janvāris, AK Dlhopolec u.c. (C‑590/24, EU:C:2026:41, 74. punkts un tajā minētā judikatūra).