PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS (trešā palāta)
2004. gada 8. jūlijā
Apvienotās lietas T‑7/98 DEP un T‑208/98 DEP
Carlo De Nicola
pret
Eiropas Investīciju banku
Tiesāšanās izdevumu noteikšana
Pilns teksts itāļu valodā  II - 0000
Priekšmets:         Prasības priekšmets ir lūgums noteikt tiesāšanās izdevumus saistībā ar Pirmās instances tiesas 2001. gada 23. februāra spriedumu
apvienotajās lietās T‑7/98, T‑208/98 un T‑109/99 De Nicola/EIB, Recueil FP, I‑A‑49. un II‑185. lpp.
Nolēmums:         Tiesāšanās izdevumi, kas Eiropas Investīciju bankai jāatmaksā prasītājam apvienotajās lietās T‑7/98, T‑208/98 un T‑109/99,
kopā sastāda EUR 28 000.
Kopsavilkums
1.     Tiesvedība ─ Tiesāšanās izdevumi ─ Noteikšana ─ Atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi ─ Jēdziens ─ Samierināšanas procedūras ietvaros
radušies izdevumi ─ Izslēgšana
(Pirmās instances tiesas Reglamenta 91. panta b) apakšpunkts)
2.     Tiesvedība ─ Tiesāšanās izdevumi ─ Noteikšana ─ Vērā ņemami elementi
(Pirmās instances tiesas Reglamenta 91. panta b) apakšpunkts)
3.     Tiesvedība ─ Tiesāšanās izdevumi ─ Noteikšana ─ Atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi ─ Jēdziens ─ Pievienotās vērtības nodoklis
– Iekļaušana ar nodokli neapliekamas personas gadījumā
(Pirmās instances tiesas Reglamenta 91. panta b) apakšpunkts)
4.     Tiesvedība ─ Tiesāšanās izdevumi ─ Noteikšana ─ Atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi ─ Lietas dalībniekiem radušies nepieciešamie
izdevumi ─ Citu personu, nevis lietas dalībnieku advokātu, ceļa un uzturēšanās izdevumi ─ Atmaksas nosacījumi ─ Ceļa un uzturēšanās
izdevumi, kā arī atlīdzība lietas dalībnieku advokātiem saistībā ar tiesvedības dokumentu iesniegšanu ─ Izslēgšana
(Pirmās instances tiesas Reglamenta 91. panta b) apakšpunkts)
5.     Tiesvedība ─ Tiesāšanās izdevumi ─ Noteikšana ─ Atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi ─ Lietas dalībniekiem radušies nepieciešamie
izdevumi ─ Ar tulkošanu saistītie izdevumi ─ Pirmās instances tiesas Reglamenta 90. panta b) apakšpunkta interpretācija
(Pirmās instances tiesas Reglamenta 90. panta b) apakšpunkts un 91. panta b) apakšpunkts)
1.     Saskaņā ar Pirmās instances tiesas Reglamenta 91. panta b) apakšpunktu par atlīdzināmiem tiesāšanās izdevumiem uzskata “nepieciešamos
izdevumus, kas lietas dalībniekiem radušies lietas vešanas sakarā, jo īpaši ceļa un uzturēšanās izdevumus, kā arī atlīdzību
pārstāvjiem, padomdevējiem vai advokātiem.” No šī noteikuma izriet, ka atlīdzināmie tiesāšanās izdevumi ietver, pirmkārt,
izdevumus, kas lietas dalībniekiem radušies lietas vešanas sakarā Pirmās instances tiesā, un, otrkārt, tam nepieciešamos tiesāšanās
izdevumus. “Tiesvedība” Reglamenta 91. pantā attiecas tikai uz lietas vešanu Pirmās instances tiesā, izslēdzot iepriekšējo
stadiju. It īpaši tas izriet no Reglamenta 90. panta, kurš atsaucas uz “tiesvedību Pirmās instances tiesā.” Līdz ar to izdevumi,
kas prasītājam radušies Eiropas Investīciju bankas Personāla reglamenta 41. pantā paredzētās samierināšanas procedūras ietvaros,
ir uzskatāmi par neatlīdzināmiem tiesāšanās izdevumiem.
(skat. 29. un 30. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1970. gada 21. oktobris, 75/69 Hake/Komisija, Recueil, 901., 902. lpp.; Pirmās instances tiesa, 1998. gada 15. jūlijs, T‑115/94 DEP Opel Austria/Padome, Recueil, II‑2739. lpp., 26. punkts; Pirmās instances tiesa, 2001. gada 19. septembris, T‑64/99 DEP UK Coal/Komisija, Recueil FP, II‑2547. lpp., 25. punkts
2.     Kopienu tiesai nav jānosaka atlīdzība, kas lietas dalībniekiem jāmaksā to advokātiem, bet ir jānosaka summas apmērs kādā šo
atlīdzību var piedzīt no lietas dalībnieka, kuram piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. Izlemjot jautājumu par tiesāšanās
izdevumu noteikšanu, Kopienu tiesai nav jāņem vērā nedz valstī pastāvošā likme, kas nosaka advokātu atlīdzības apmēru, nedz
arī iespējamā vienošanās šajā sakarā starp attiecīgo lietas dalībnieku un viņa pārstāvjiem vai padomdevējiem.
Tā kā attiecībā uz tarifiem Kopienu tiesību noteikumi nepastāv, tiesnesim ir brīvi jāizvērtē attiecīgā informācija, ņemot
vērā lietas priekšmetu un raksturu, tās nozīmību no Kopienu tiesību viedokļa, kā arī lietas sarežģītību, darba apjomu, kas
tiesvedības rezultātā varēja rasties iesaistītajiem pārstāvjiem vai padomdevējiem, un lietas dalībnieku ekonomiskās intereses
saistībā ar lietu.
(skat. 31. un 32. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1985. gada 26. novembris, 318/82 DEP Leeuwarder Papierwarenfabriek/Komisija, Recueil, 3727. lpp., 2. un 3. punkts; Pirmās instances tiesa, 1995. gada 8. marts, T‑2/93 DEP Air France/Komisija, Recueil, II‑533. lpp., 16. punkts; Pirmās instances tiesa, 1996. gada 8. novembris, T‑120/89 DEP Stahlwerke Peine‑Salzgitter/Komisija, Recueil, II‑1547. lpp., 27. punkts; Opel Austria/Padome, minēts iepriekš, 27. un 28. punkts un UK Coal/Komisija, minēts iepriekš, 26. un 27. punkts
3.     Prasītājs, kuram sakarā ar to, ka viņš nav nodokļu maksātājs, nav iespējams atgūt pievienotās vērtības nodokli saistībā ar
tā iegādātajām precēm un pakalpojumiem, ir tiesīgs saņemt atmaksu par pievienotās vērtības nodokli, kas samaksāts saistībā
ar atlīdzināmajiem tiesāšanās izdevumiem saskaņā ar Reglamenta 91. panta b) apakšpunktu.
(skat. 45. un 46. punktu)
Atsauces: Pirmās instances tiesa, 1993. gada 5. jūlijs, T‑84/91 DEP Meskens/Parlaments, Recueil, II‑757. lpp., 16. punkts; Pirmās instances tiesa, 1995. gada 6. februāris, T‑460/93 DEP Tête u.c./EIB, Recueil, II‑229. lpp., 13. punkts
4.     Saskaņā ar Reglamenta 91. panta b) apakšpunktu advokāta ceļa un uzturēšanās izdevumi ietilpst nepieciešamajos izdevumos, kas
lietas dalībniekiem radušies lietas vešanas sakarā. Citu personu, nevis prasītāja advokāta ceļa un uzturēšanas izdevumi nav
atlīdzināmi, ja vien šo personu klātbūtne nav bijusi nepieciešama lietas vešanas sakarā. Savukārt, ceļa un uzturēšanās izdevumi,
kā arī atlīdzība advokātam saistībā ar tiesvedības dokumentu iesniegšanu nav uzskatāmi par nepieciešamiem tiesāšanās izdevumiem.
No vienas puses, Kopienas likumdevējs ar attālumu saistītos apsvērumus ir paredzējis Reglamenta 102. panta 2. punktā, un,
no otras puses, pastāv citi droši un acīmredzami mazāk apgrūtinoši veidi, kā iesniegt dokumentus Pirmās instances tiesā.
(skat. 40. punktu)
Atsauce: Pirmās instances tiesa, 1998. gada 8. jūlijs, T‑85/94 DEP un T‑85/94 OP DEP Branco/Komisija, Recueil, II‑2667. lpp., 24. punkts
5.     No Pirmās instances tiesas Reglamenta 90. panta b) apakšpunkta nevar secināt, ka ir atlīdzināmi ar tulkošanu saistītie izdevumi.
Šis noteikums paredz, ka ir jāatmaksā tikai tie tulkošanas izdevumi, kas Pirmās instances tiesai radušies pēc kāda lietas
dalībnieka pieteikuma un ko sekretārs uzskata par pārmērīgiem.
(skat. 41. punktu)