62020CJ0405_RES
Lieta C‑405/20
EB u.c.
pret
Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)
(Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 5. maija spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – LESD 157. pants – 33. protokols – Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos – Direktīva 2006/54/EK – 5. panta c) punkts un 12. pants – Netiešas diskriminācijas dzimuma dēļ aizliegums – Nodarbinātības sociālā nodrošinājuma sistēma, kas piemērojama pēc datuma, uz kuru attiecas minētais [protokols un tā 12. pants] – Ierēdņu vecuma pensijas – Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta vecuma pensiju ikgadējā indeksācija – Degresīva indeksācija atkarībā no vecuma pensijas apmēra ar pilnīgu izslēgšanu, pārsniedzot noteiktu pensijas apmēru – Pamatojumi
Sociālā politika – Vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmēji – Vienlīdzīga darba samaksa – Darba samaksa – Jēdziens – Federācijas dzelzceļa ierēdņu vecuma pensija, kas tiem tiek maksāta saistībā ar nodarbinātību – Iekļaušana
(LESD 157. pants)
(skat. 30. punktu)
Sociālā politika – Vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmēji – Piekļuve darbam un darba nosacījumi – Vienlīdzīga attieksme – Direktīva 2006/54 – Piemērošanas joma – Federālo ierēdņu vecuma pensiju sistēma, kas viņiem tiek piemērota saistībā ar nodarbinātību – Iekļaušana
(Padomes Direktīvas 2006/54 2. panta 1. punkta f) apakšpunkts)
(skat. 31. punktu)
Sociālā politika – Vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmēji – Vienlīdzīga darba samaksa – LESD 157. pants – Princips, kas ir viens no Savienības pamatiem
(LES 3. panta 3. punkta otrā daļa; LESD 157. pants; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 23. pants)
(skat. 39. punktu)
Sociālā politika – Vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmēji – Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības sociālā nodrošinājuma sistēmā – 33. protokolā un Direktīvas 2006/54 12. pantā paredzētais iedarbības laikā ierobežojums – Šī ierobežojuma nepiemērojamība valsts tiesiskajam regulējumam, kurā ir paredzēta vecuma pensiju ikgadējā indeksācija, kas piemērojama pēc šajās tiesību normās paredzētā datuma
(LESD 157. pants; LES un LESD pievienotais 33. protokols; Padomes Direktīvas 2006/54 12. pants)
(skat. 33.–37., 42., 43. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)
Sociālā politika – Vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmēji – Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības sociālā nodrošinājuma sistēmās – Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēta valsts ierēdņu vecuma pensijas apmēra ikgadēja degresīva indeksācija atkarībā no šī apmēra – Pilnīga indeksācijas izslēgšana, pārsniedzot noteiktu apmēru – Saņēmēji vīrieši, kas negatīvi tiek skarti būtiski lielākā mērā nekā saņēmējas sievietes – Netieša diskriminācija – Pieļaujamība – Nosacījumi – Attaisnojums, kas balstīts uz leģitīmu mērķu sasniegšanu – Samērīgums
(LESD 157. pants; Padomes Direktīvas 2006/54 3. panta 5. punkta c) apakšpunkts)
(skat. 51., 57., 58., 61.–63., 67.–69. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Rezumējums
Laikā no 2000. līdz 2013. gadam trīs bijušie Austrijas federālā civildienesta ierēdņi vīrieši – EB, DP un JS – tika pensionēti. 2017. gadā viņu vecuma pensijas bruto summa bija attiecīgi 6872,43, 5713,22 un 4678,48 EUR.
Katrs no viņiem lūdza Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (Valsts iestāžu, dzelzceļa un ieguves nozares ierēdņu un darbinieku slimokase, Austrija; turpmāk tekstā – “BVAEB”) no 2018. gada 1. janvāra pārrēķināt viņu vecuma pensijas apmēru.
BVAEB noraidīja EB un DP pieteikumus, pamatojoties uz to, ka saskaņā ar Austrijas likumu par sociālo nodrošinājumu, kas tostarp ir piemērojams federālajiem ierēdņiem (
1
), par 2018. gadu vecuma pensija netika palielināta, ja tās kopējā summa pārsniedza maksimālo apmēru 4980 EUR mēnesī. Tā kā JS pensija vēl nebija sasniegusi šo maksimālo apmēru, tās apmērs tika palielināts par 0,2989 %, pamatojoties uz šo pašu tiesisko regulējumu, kurā bija paredzēta vecuma pensiju apmēra degresīva indeksācija atkarībā no šī apmēra.
Visi trīs prasītāji vērsās Austrijas tiesā, pamatodamies uz statistisku analīzi, kurā ir norādīts, ka vīrieši ir vairāk pārstāvēti to personu kategorijā, kuras saņem pensijas, kas pārsniedz šo maksimālo apmēru, apgalvojot, ka minētais tiesiskais regulējums attiecībā uz viņiem rada netiešu diskrimināciju dzimuma dēļ.
Pēc tam, kad viņu prasības tika noraidītas, viņi iesniedza revīzijas sūdzību Verwaltungsgerichtshof (Augstākā administratīvā tiesa, Austrija). Minētā tiesa nolēma jautāt Tiesai tostarp par 33. protokola (
2
) interpretāciju, lai noteiktu, vai prasītāji var atsaukties uz vienlīdzīgas attieksmes pret vīriešiem un sievietēm principu un vai šis princips (
3
) nepieļauj tādu vecuma pensiju ikgadēju indeksāciju, kāda ir paredzēta attiecīgajā Austrijas tiesiskajā regulējumā.
Šajā kontekstā Tiesa nospriež, ka minētā principa iedarbības laikā ierobežojums nav piemērojams šādam tiesiskajam regulējumam un ka šim principam nav pretrunā šis tiesiskais regulējums, ja vien ar to saskanīgi un sistemātiski tiek īstenoti mērķi nodrošināt vecuma pensiju ilgtspējīgu finansēšanu un samazināt starpību starp valsts finansēto pensiju līmeņiem, nepārsniedzot to, kas nepieciešams šo mērķu sasniegšanai.
Tiesas vērtējums
Pirmkārt, Tiesa uzskata, ka 33. protokolā un Vienlīdzīgas attieksmes direktīvas 12. pantā paredzētais vienlīdzīgas attieksmes pret vīriešiem un sievietēm principa iedarbības laikā ierobežojums nav piemērojams vecuma pensiju ikgadējai indeksācijai, jo – kā tas ir šajā lietā – šāda mehānisma sekas nav tādas, ka tiek apšaubītas pirms minētajās tiesību normās paredzētā atsauces datuma iegūtās tiesības vai veiktās iemaksas.
Šajā ziņā Tiesa it īpaši pamatojas uz šo tiesību normu formulējumu, uz to, ka šis ierobežojums ir atkāpe no LESD paredzētā vispārīgā noteikuma un ka tas ir jāinterpretē šauri, uz acīmredzamu saikni starp minētā protokola formulējumu un spriedumu Barber (
4
), kā arī uz minētajā spriedumā vērā ņemtajiem primāriem tiesiskās drošības apsvērumiem, kas nepieļauj, ka tiek apšaubītas tiesiskās situācijas, kuru sekas ir beigušās pagātnē, ja šādā gadījumā vairāku pensiju sistēmu finansiālais līdzsvars ar atpakaļejošu spēku varētu tikt izjaukts. Šajā gadījumā šāds ierobežojums nevar tikt piemērots prasītājiem, kuri ir pensionēti [pirms] 1994. gada 1. janvāra, kas ir Austrijas Republikai piemērojamais atsauces datums saskaņā ar Vienlīdzīgas attieksmes direktīvas 12. panta 3. punktu.
Otrkārt, Tiesa nospriež, ka šāds valsts tiesiskais regulējums nav pretrunā LESD 157. pantam un Vienlīdzīgas attieksmes direktīvas 5. panta c) punktam.
Proti, ja statistika, kas ir iesniedzējtiesas rīcībā, faktiski liecinātu par netiešu diskrimināciju dzimuma dēļ – gadījumā, ja šis tiesiskais regulējums negatīvi ietekmētu ievērojami lielāku daļu vīriešu nekā sieviešu, šī diskriminācija varētu būt attaisnota ar objektīviem sociālās politikas mērķiem – nodrošināt vecuma pensiju ilgstošu finansēšanu un samazināt starpību starp valsts finansēto pensiju līmeņiem.
Turklāt Tiesa norāda, ka attiecīgais tiesiskais regulējums ir ieviests saskanīgi un sistemātiski, jo vecuma pensiju ikgadēja indeksācija ir piemērojama visiem valsts pensiju saņēmējiem, tomēr tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
Ņemot vērā plašo rīcības brīvību, kas ir dalībvalstīm, izvēloties pasākumus, ar kuriem var tikt sasniegti to sociālās un nodarbinātības politikas mērķi, šī tiesiskā regulējuma saskaņotību nevar apšaubīt ne tādēļ, ka jau ir ieviesti citi īpaši sociālās politikas instrumenti, lai sasniegtu mērķi atbalstīt zemus ienākumus, ne tādēļ, ka privātajām nodarbinātības sociālā nodrošinājuma sistēmām un strādājošo ierēdņu algām netika piemērots tāds pats indeksācijas pasākums.
Visbeidzot, nešķiet, ka attiecīgais tiesiskais regulējums pārsniegtu to, kas ir nepieciešams izvirzīto mērķu sasniegšanai, jo tajā ir ņemta vērā attiecīgo personu maksātspēja, pensiju paaugstināšanas ierobežojumi tiek diferencēti atkarībā no piešķirto pabalstu apmēra un šāds palielinājums ir izslēgts tikai attiecībā uz vislielākajām pensijām.
(
1
)	Allgemeines Sozialversicherungsgesetz (Vispārējais sociālā nodrošinājuma likums) 711. panta 1. punkta 4) apakšpunkts un pēdējais teikums kopsakarā ar Pensionsgesetz 1965 (1965. gada Pensiju likums), redakcijā, kas bija spēkā pamatlietas faktu rašanās laikā, 41. panta 4. punktu.
(
2
)	Saskaņā ar LESD pievienota Protokola (Nr. 33) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. pantu (turpmāk tekstā – “33. protokols”) formulējumu LESD 157. pantā pabalstus, kas saistīti ar sociālā nodrošinājuma sistēmu, neuzskata par atalgojumu tādā gadījumā, ja un ciktāl tie attiecas uz nodarbinātības laiku pirms 1990. gada 17. maija. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (OV 2006, L 204, 23. lpp.; turpmāk tekstā – “Vienlīdzīgas attieksmes direktīva”), 12. panta 1. punktā ir arī noteikts, ka uz visiem pabalstiem saskaņā ar šādām sistēmām, kas attiecas uz nodarbinātības laikposmiem pēc šī datuma, attiecas šīs direktīvas II sadaļas 2. nodaļas noteikumu par vienlīdzīgu attieksmi minētajās sistēmās transponēšanas pasākumi.
(
3
)	Tāds kā LESD 157. pantā un Vienlīdzīgas attieksmes direktīvas 5. pantā noteiktais, atbilstoši kuram ir aizliegta jebkāda tieša vai netieša diskriminācija dzimuma dēļ nodarbinātības sociālā nodrošinājuma sistēmās attiecībā uz pabalstu aprēķināšanu.
(
4
)	Spriedums, 1990. gada 17. maijs, Barber (C‑262/88, EU:C:1990:209), saskaņā ar kuru uz EEK līguma 119. panta (pēc grozījumiem – EKL 141. pants, kas vēlāk kļuva par LESD 157. pantu) tiešo iedarbību atsaukties, lai prasītu vienlīdzīgu attieksmi arodpensiju jomā, var tikai saistībā ar pabalstiem, kas maksājami par nodarbinātības laikposmiem pēc 1990. gada 17. maija, kurā tika pasludināts šis spriedums.