Mål C‑15/15
New Valmar BVBA
mot
Global Pharmacies Partner Health Srl
(begäran om förhandsavgörande från
Rechtbank van koophandel te Gent)
”Begäran om förhandsavgörande – Fri rörlighet för varor – Förbud mot åtgärder med motsvarande verkan som kvantitativa exportrestriktioner – Artikel 35 FEUF – Bolag etablerat i den nederländska språkregionen i Konungariket Belgien – Lagstiftning som kräver att fakturor ska avfattas på nederländska vid äventyr av att dessa annars blir ogiltiga – Gränsöverskridande koncessionsavtal – Restriktion – Motivering – Oproportionerlig”
Sammanfattning – Domstolens dom (stora avdelningen) av den 21 juni 2016
1.        Begäran om förhandsavgörande – Domstolens behörighet – Gränser – Den nationella domstolens behörighet – Huruvida en tolkningsfråga behöver hänskjutas och huruvida frågorna är relevanta – Det ankommer på den nationella domstolen att bedöma om så är fallet
(Artikel 267 FEUF)
2.        Begäran om förhandsavgörande – Domstolens behörighet – Gränser – Den nationella domstolens behörighet – Tolkning av nationell lagstiftning
(Artikel 267 FEUF)
3.        Begäran om förhandsavgörande – Domstolens behörighet – Fastställande av relevanta delar av unionsrätten – Omformulering av frågorna
(Artikel 267 FEUF)
4.        Fri rörlighet för varor – Kvantitativa restriktioner – Åtgärder med motsvarande verkan – Lagstiftning antagen av en federerad enhet i en medlemsstat enligt vilken enhetens officiella språk ska användas vid upprättandet av fakturor som avser gränsöverskridande transaktioner vid äventyr av att fakturorna annars ogiltigförklaras – Otillåtet – Motivering som grundas på hänsyn till allmänintresset – Främjande av ett officiellt språk och bibehållandet av effektiva skattekontroller – Föreligger inte – Lagstiftningens bristande proportionalitet
(Artikel 35 FEUF)
1.        Se domen.
(se punkt 23)
2.        Se domen.
(se punkt 25)
3.        Se domen.
(se punkterna 28 och 29)
4.        Artikel 35 FEUF ska tolkas på så sätt att den utgör hinder för en lagstiftning antagen av en federerad enhet i en medlemsstat i vilken det föreskrivs att företag som har driftställe inom denna enhets territorium är skyldiga att uteslutande använda den federerade enhetens officiella språk vad gäller samtliga uppgifter i fakturor som avser gränsöverskridande transaktioner, vid äventyr av att fakturorna annars ogiltigförklaras av domstol ex officio.
En sådan lagstiftning kan nämligen inte motiveras av vare sig målet att främja och stimulera användningen av ett av de officiella språken i en medlemsstat, eller behovet av att behålla effektiva skattekontroller, eftersom den går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål och således inte kan anses stå i proportion till dessa.
(se punkterna 47, 50, 51, 56 och 57 samt domslutet)