62023CO0658_INF
Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 3 september 2024 –Investcapital
(mål C‑658/23)
”Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Svaret kan klart utläsas av domstolens praxis eller lämnar inte något utrymme för rimligt tvivel – Direktiv 2008/52/EG – Medling på privaträttens område – Nationell lagstiftning som föreskriver ett obligatoriskt informationsmöte om medling – Praxis från författningsdomstolen som ogiltigförklarar denna lagstiftning – Huruvida nämnda rättspraxis är förenlig med direktivet – Principen om unionsrättens företräde – Direktiv 93/13/EEG – Oskäliga villkor i konsumentavtal – Möjlighet för domstolen att ändra ett oskäligt avtalsvillkor”
1.
Civilrättsligt samarbete – Medling på privaträttens område – Direktiv 2008/52 – Användning av medling – Tillämpningsområde – Praxis från författningsdomstolen som ogiltigförklarar en nationell lagstiftning som föreskriver ett obligatoriskt informationsmöte om medling – Omfattas inte – Nationella domstolar saknar möjlighet att underlåta att tillämpa en sådan rättspraxis – Tillåtet
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/52, artiklarna 1.2 och 5.2)
(se punkterna 35–39, 41–43, 45 samt punkt 1 i beslutsdelen)
2.
Konsumentskydd – Oskäliga villkor i konsumentavtal – Direktiv 93/13 – Fastställelse av att ett avtalsvillkor är oskäligt – Räckvidd – Den nationella domstolens ändring av innehållet i ett oskäligt avtalsvillkor – Ändring av storleken på den förseningsavgift som konsumenten ska betala enligt avtalsvillkor – Otillåtet
(Rådets direktiv 93/13, artiklarna 6.1 och 7.1)
(se punkterna 49–58 och punkt 2 i beslutsdelen)
Avgörande
1)
Artikel 5.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/52/EG av den 21 maj 2008 om vissa aspekter på medling på privaträttens område, jämförd med principen om unionsrättens företräde,
ska tolkas så
att de inte utgör hinder för att domstolarna i en medlemsstat saknar möjlighet att underlåta att tillämpa ett avgörande från författningsdomstolen i denna medlemsstat som ogiltigförklarar nationell lagstiftning enligt vilken det, för att uppta vissa typer av talan – som kan omfattas av direktivet – till prövning krävs att sökanden iakttar skyldigheten att delta i ett informationsmöte om fördelarna med medling, då ett sådant avgörande inte omfattas av denna bestämmelse och därför inte kan strida mot den.
2)
Artikel 6.1 och artikel 7.1 i rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal,
ska tolkas så,
att de utgör hinder för att en nationell domstol, som fastställt att ett villkor i ett konsumentavtal är oskäligt på grund av att det föreskriver att konsumenten ska betala en förseningsavgift om denne inte uppfyller sina avtalsmässiga förpliktelser och fastställer ett visst dagligt belopp men inte något avgiftstak, sänker det totala beloppet för denna förseningsavgift genom att införa en högsta avgift i stället för att underlåta att tillämpa det aktuella avtalsvillkoret.