62021CJ0801_RES
Mål C‑801/21 P
Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet
mot
Indo European Foods Ltd
Domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2024
”Överklagande – EU-varumärke – Ansökan om registrering som EU‑varumärke av figurmärket Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice – Det äldre icke registrerade ordmärket BASMATI – Förordning (EG) nr 207/2009 – Artikel 8.4 – Förordning (EU) 2017/1001 – Artikel 72 – Relativa registreringshinder – Invändning – Överklagande till överklagandenämnden – Avslag – Överklagande till tribunalen – Avtalet om Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen – Artiklarna 126 och 127 – Övergångsperiod – Konsekvenser av att övergångsperioden löper ut för skyddet av det äldre varumärket – Omständigheter som inträffat efter det att det omtvistade beslutet meddelades – Krav på att ändamålet med talan inte har förfallit och att den enskildes berättigade intresse av att få saken prövad är bestående”
Talan om ogiltigförklaring – Sakprövningsförutsättningar – Berättigat intresse av att få saken prövad – Unionsdomstolens prövning på eget initiativ
(Artikel 263 fjärde stycket FEUF)
(se punkterna 45 och 76)
Talan om ogiltigförklaring – Syfte – Överklagande med yrkande om ogiltigförklaring av ett beslut grundat på en äldre rättighet som har upphört att gälla efter det att beslutet meddelades – Ändamålet med överklagandet har inte förfallit – Villkor – Det angripna beslutet har inte återkallats
(Artikel 263 FEUF)
(se punkterna 58 och 59)
EU-varumärke – Överklagande – Överklagande till unionsdomstolen – Överklagande av ett beslut om avslag på en invändning mot registrering av ett EU-varumärke – Berättigat intresse av att få saken prövad – Villkor – Överklagandet kan medföra en fördel för klaganden – Bedömningskriterier
(Artikel 263 fjärde stycket FEUF; Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001, artikel 72)
(se punkterna 78–83)
EU-varumärke – Överklagande – Överklagande till unionsdomstolen – Tribunalens behörighet – Föreläggande riktat mot EUIPO – Omfattas inte
(Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001, artikel 72.6)
(jfr punkt 93)
Resumé
Domstolen ogillar Europeiska unionens immaterialrättsmyndighets (EUIPO) överklagande av en dom från tribunalen. I sin dom prövar domstolen frågan om saken i målet har förfallit eller inte och frågan om en person som framställt en invändning vid EUIPO fortfarande kan anses ha ett berättigat intresse av att få saken prövad om det efter det att överklagandenämnden meddelade sitt beslut genom vilket beslutet om avslag på invändningen fastställdes och det att överklagandenämndens beslut överklagades till tribunalen inträffar en händelse – i det aktuella fallet att den övergångsperiod (
1
) som infördes genom avtalet om Förenade kungarikets utträde ur unionen löpte ut – som medför att skyddet för den äldre rättigheten upphör att gälla.
Hamid Ahmad Chakari gav den 14 juni 2017 in en ansökan om registrering av EU-varumärke till EUIPO. Ansökan avsåg registrering av figurmärket Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice för risbaserade varor. Indo European Foods Ltd framställde en invändning (
2
) mot registreringen av det sökta varumärket. Invändningen grundade sig på ett äldre icke-registrerat ordmärke i Förenade kungariket, nämligen ordmärket BASMATI, vilket enligt tillämplig rätt i Förenade kungariket gjorde det möjligt för bolaget att förhindra användning av det sökta varumärket. Invändningsenheten avslog invändningen.
Överklagandenämnden fastställde därefter invändningsenhetens avslagsbeslut genom beslut av den 2 april 2020 (nedan kallat det omtvistade beslutet) av det skälet att Indo European Foods inte hade visat att namnet ”basmati” gjorde det möjligt för bolaget att förbjuda användningen av det sökta varumärket i Förenade kungariket.
Indo European Foods överklagade det omtvistade beslutet till tribunalen, som genom dom den 6 oktober 2021 (
3
) slog fast att det skulle ogiltigförklaras. Tribunalen anförde i domskälen inledningsvis att Förenade kungarikets utträde ur unionen inte hade medfört att saken i målet förfallit, eftersom det omtvistade beslutet hade meddelats under övergångsperioden, det vill säga vid en tidpunkt då det aktuella äldre varumärket fortsatte att åtnjuta samma skydd som det skulle ha åtnjutit om Förenade kungariket inte hade lämnat Europeiska unionen. Vidare fann tribunalen att Indo European Foods fortfarande hade ett berättigat intresse av att få saken prövad.
EUIPO överklagade denna dom och åberopade som enda grund att tribunalen hade åsidosatt kravet på att klaganden fortfarande ska ha ett berättigat intresse av att få saken prövad.
Domstolens bedömning
Domstolen gör inledningsvis en bedömning av tribunalens prövning av frågan om saken i målet hade förfallit eller inte. I detta avseende konstaterar domstolen att EUIPO:s påstående att tribunalen förväxlade å ena sidan bedömningen av om kravet på bestående prövningsintresse var uppfyllt med å andra sidan den tidpunkt då lagligheten av ett överklagat beslut ska bedömas bygger på en felaktig tolkning av tribunalens dom. Tribunalen begränsade sig nämligen till att pröva frågan om saken i målet hade förfallit eller inte mot bakgrund av den omständigheten att övergångsperioden hade löpt ut under handläggningen av målet vid tribunalen.
Domstolen påpekar vidare att det framgår av fast rättspraxis att saken i målet inte får ha förfallit innan domstolsavgörandet meddelas, och det berättigade intresset av att få saken prövad måste också bestå fram till denna tidpunkt – vid äventyr av att det beslutas att det saknas anledning att döma i målet – vilket förutsätter att ett bifall till den talan som förs vid tribunalen eller, i förekommande fall, till överklagandet vid domstolen, kan medföra en fördel för sökanden eller klaganden. Domstolen erinrar även om att så länge ett beslut som är föremål för en talan om ogiltigförklaring vid tribunalen inte formellt har återkallats, så har tribunalen fog för bedömningen att saken i målet inte har förfallit. Den omständigheten att det angripna beslutet har upphört att gälla efter det att talan väcktes inte föranleder någon annan bedömning.
Vad gäller det aktuella fallet konstaterar domstolen att tribunalen grundade sin bedömning att ändamålet med Indo European Foods överklagande inte hade förfallit på konstaterandet att saken i målet var det omtvistade beslutet, vilket hade meddelats före övergångsperiodens utgång. Domstolen konstaterar även att EUIPO har medgett att det omtvistade beslutet inte hade återkallats formellt vid tidpunkten för tribunalens avgörande och inte heller på något sätt gjort gällande att den omständigheten att övergångsperioden löpte ut medförde att detta beslut retroaktivt upphörde att gälla. Den finner därför att EUIPO inte kan anses ha fog för sina påståenden om tribunalens prövning av frågan om saken i målet hade förfallit eller inte.
Domstolen övergår därefter till att pröva frågan om bedömningen av om kravet på bestående prövningsintresse var uppfyllt. I det avseendet finner domstolen att det inte finns grund för EUIPO:s påstående att tribunalen underlät att beakta särdragen i invändningsförfarandet, varumärkets grundläggande funktion, principen om EU-varumärkets territoriella begränsning och EU-varumärkets enhetliga karaktär.
Detta påstående bygger nämligen på premissen att i fall som rör överklagande av en överklagandenämnds beslut att avslå en invändning, ska frågan om klaganden fortfarande har ett berättigat intresse av att få saken prövad vid tribunalen bedömas enbart mot bakgrund av de rättsliga intressen som skyddas genom den i målet tillämpliga EU-varumärkesförordningen och därmed enbart med utgångspunkt i om det fortfarande kan uppstå en varumärkeskonflikt vid tidpunkten för tribunalens avgörande. Denna premiss förutsätter att man redan från början begränsar vilka omständigheter som tribunalen kan beakta vid bedömningen av om en person som överklagar en överklagandenämnds beslut med stöd av artikel 72 i förordning 2017/1001 (
4
) fortfarande har ett berättigat intresse av att få saken prövad, i förhållande till en person som väcker talan med stöd av artikel 263 FEUF. Det finns dock inget stöd för en sådan premiss vare sig i den tillämpliga lagstiftningen eller i rättspraxis.
Domstolen påpekar vidare att en förutsättning för att en enskild ska anses ha ett berättigat intresse av att få saken prövad är att ett bifall till talan kan medföra en fördel för den enskilde. Detta innebär enligt domstolen följande. I ett fall som rör ett beslut om avslag på en invändning mot registreringen av ett EU-varumärke, ska bedömningen av frågan om ett överklagande till tribunalen med yrkande om ogiltigförklaring av detta beslut kan medföra en fördel för den person som framställt invändningen ske med utgångspunkt i det konkreta fallet. Vid denna bedömning ska hänsyn tas till samtliga konsekvenser som kan följa av om tribunalen eventuellt slår fast att beslutet är behäftat med ett rättsligt fel och till den typ av skada som den berörda personen påstår sig ha lidit. Vad gäller det aktuella fallet finner domstolen för det första att tribunalen gjorde en korrekt bedömning när den fann att ändamålet med Indo European Foods överklagande till tribunalen inte hade förfallit. För det andra konstaterar den att överklagandenämnden i det omtvistade beslutet fastställde invändningsenhetens avslagsbeslut av det skälet att villkoren för att tillämpa artikel 8.4 i förordning 2017/1001 inte var uppfyllda. Domstolen konstaterar således att det var just överklagandenämndens åsidosättande av nämnda bestämmelse som Indo European Foods åberopade till stöd för sin vid tribunalen förda talan och att det omtvistade beslutet särskilt skadar Indo European Foods ekonomiska intressen, vilket innebär att en ogiltigförklaring av nämnda beslut skulle kunna medföra en fördel för bolaget.
Därutöver finner domstolen i denna del att den omständigheten att om Indo European Foods vunnit framgång med sitt överklagande vid överklagandenämnden, så skulle motparten vid överklagandenämnden ha kunnat omvandla sin ansökan om registrering av det aktuella EU-varumärket till ansökningar om nationella varumärken i samtliga medlemsstater i unionen från och med utgången av övergångsperioden, saknar betydelse för Indo European Foods berättigade intresse av att få till stånd en prövning av det omtvistade beslutet.
Domstolen övergår slutligen till att pröva EUIPO:s påstående om att tribunalen åsidosatte artikel 72.6 i förordning 2017/1001, som rör EUIPO:s verkställighet av tribunalens och domstolens domar, genom att ålägga EUIPO att inte pröva huruvida Indo European Foods fortfarande hade ett intresse av att få till stånd en ogiltigförklaring av invändningsenhetens beslut och att inte beakta rättsverkningarna av att övergångsperioden i utträdesavtalet hade löpt ut.
Domstolen påpekar i detta avseende att det visserligen är så, att den institution, det organ eller den byrå vars rättsakt har ogiltigförklarats ska, för att rätta sig efter domen om ogiltigförklaring och följa den fullt ut, iaktta domslutet samt de domskäl som domslutet grundar sig på och som utgör det nödvändiga stödet för detta, men att det dock inte ankommer på tribunalen att rikta förelägganden mot EUIPO. Den konstaterar vidare att tribunalen i huvudsak begränsade sig till att slå fast att Indo European Foods hade ett berättigat intresse av att få saken prövad vid tribunalen. Domstolen finner därför att tribunalen inte kan anses ha ålagt EUIPO skyldigheter av det slag som myndigheten påstått.
(
1
)	Se artiklarna 126 och 127 i avtalet om Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen (EUT L 29, 2020, s. 7) (nedan kallad övergångsperioden).
(
2
)	Invändningen grundades på artikel 8.4 i rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om EU-varumärken (EUT L 78, 2009, s. 1).
(
3
)	Dom av den 6 oktober 2021, Indo European Foods/EUIPO Chakari (Abresham Super Basmati Selaa Grade One World’s Best Rice) (T‑342/20, EU:T:2021:651).
(
4
)	Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001av den 14 juni 2017 om EU-varumärken (EUT L 154, 2017, s. 1).