62017TJ0716_RES
Kohtuasi T‑716/17
Germanwings GmbH
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (esimene koda laiendatud koosseisus) 13. mai 2020. aasta otsus
Riigiabi – Lennundussektor – Abi, mida Itaalia andis Sardiinia lennujaamadele – Otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga osaliselt kokkusobivaks ja osaliselt kokkusobimatuks – Riigile omistatavus – Abisaajad – Lepinguosalistest lennuettevõtjatele antud eelis – Turumajanduse tingimustes tegutseva eraettevõtja põhimõte – Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamine – Konkurentsi kahjustamine – Põhjendamiskohustus – Abikava – Vähese tähtsusega abi – Tagasinõudmine
Kohtumenetlus – Uute väidete esitamine menetluse käigus – Varem esitatud väite täiendamine – Vastuvõetavus
(Üldkohtu kodukord, artikkel 84)
(vt punktid 61 ja 64)
Riigiabi – Mõiste – Riigi poolt eelise andmine riigi ressurssidest – Meetmed, mille eesmärk on parendada saarepiirkonna lennuteenust ja reklaamida piirkonda turismisihtkohana – Riigi poolt selliste summade tagasimaksmine, mille on lennujaamakäitajad lennuettevõtjatele maksnud lepingute alusel, millega neid eesmärke taotletakse – Hõlmamine
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 65–106)
Riigiabi – Mõiste – Riigi poolt eeliste andmine – Piirkondlike või kohalike üksuste antud abi – Hõlmamine – Muude üksuste kui riigi vahendusel antud eelised – Avaliku sektori kontrolli kriteeriumi kohaldamine – Ametiasutuste osalemine meetmete võtmisel ja nende rakendamise kontrollimisel – Hõlmamine
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 66, 81–85, 96–99 ja 102)
Riigiabi – Mõiste – Riigi ressurssidest antav abi – Mõiste „riigi ressursid“ – Rahalised vahendid, mille piirkondlik üksus on välja maksnud lennujaamakäitajatele ja mida viimased kasutasid tasu maksmiseks lennuettevõtjatele – Hõlmamine – Tingimused – Avaliku sektori kontroll eelise andmise üle
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 74–78)
Riigiabi – Mõiste – Hindamine erainvestori kriteeriumi kohaselt – Lennujaamakäitajate ja lennuettevõtjate vahelised lepingulised suhted – Abikava rakendamine lennujaamakäitaja poolt, milles puudub riigi osalus – Väljaarvamine
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 124, 125, 131 ja 132)
Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Ülevaade fakti- ja õigusväidetest – Abstraktne äramärkimine – Vastuvõetamatus
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 esimene lõik ja artikli 53 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt d)
(vt punktid 145 ja 148)
Riigiabi – Liikmesriikidevahelise kaubanduse mõjutamine – Konkurentsi kahjustamine – Hindamiskriteeriumid – Komisjoni tõendamiskoormise ulatus
(ELTL artikli 107 lõige 1)
(vt punktid 155 ja 156)
Riigiabi – Komisjonipoolne läbivaatamine – Abikava tervikuna läbivaatamine – Lubatavus – Komisjoni kohustus hinnata individuaalselt teatavate abisaajate olukorda – Puudumine – Kontroll, mille riigi ametiasutused peavad teostama otsuse täitmisel
(ELTL artiklid 107 ja 108)
(vt punktid 157, 167, 170–173 ja 183)
Riigiabi – Komisjoni otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks – Põhjendamiskohustus – Ulatus
(ELTL artiklid 108 ja 296)
(vt punkt 159)
Kokkuvõte
Kohtuotsuses Germanwings vs. komisjon (T‑716/17), mis kuulutati 13. mail 2020, jättis Üldkohus viieliikmelises laiendatud koosseisus rahuldamata Germanwings GmbH (edaspidi „hageja“) hagi, milles ta palus tühistada Euroopa Komisjoni 29. juuli 2016. aasta otsuse, millega tunnistati osaliselt siseturuga kokkusobimatuks abi, mida Itaalia andis mitmele Sardiiniat teenindavale lennuettevõtjale (
1
). Selle otsuse kohaselt on toetuskava, mille Itaalias kehtestas Sardiinia autonoomne piirkond (edaspidi „maakond“) lennutranspordi arendamiseks, riigiabi, mida ei antud mitte Sardiinia lennujaamade käitajatele, vaid asjasse puutuvatele lennuettevõtjatele.
Maakond võttis 13. aprillil 2010 vastu seaduse nr 10/2010 (
2
), millest Itaalia teatas hiljem komisjonile ELTL artikli 108 lõike 3 alusel ja millega lubati rahastada saare lennujaamasid lennutranspordi arendamiseks, kaasa arvatud Sardiinia lennuühenduste hooajalisuse vähendamise läbi. Seadust rakendati mitme meetmega, mille võttis maakonnavalitsus, sh maakonnavolikogu 29. juuli 2010. aasta otsusega nr 29/36 (edaspidi koos seaduse nr 10/2010 asjakohaste sätetega „vaidlusalused meetmed“). Vaidlusaluste meetmetega oli muu hulgas ette nähtud, et lennujaamakäitajad ja lennuettevõtjad sõlmivad ärilepinguid, et parendada saare lennuteenust ja tagada saare reklaamimine turismisihtkohana. Nende meetmetega määrati kindlaks ka see, mis tingimustel ja millise korra alusel maksab maakond lennujaamakäitajatele tagasi lennujaamaettevõtjatele nende lepingute alusel makstud summad.
Komisjon võttis 29. juulil 2016 vastu otsuse, millega tunnistati vaidlusaluste meetmetega kehtestatud abikava osaliselt siseturuga kokkusobimatuks ja kohustati abi tagasi nõudma lennuettevõtjatelt, keda peeti abisaajateks, sh hagejalt. Tühistamishagi põhjendamiseks esitas viimane mitu väidet, mille kohaselt on muu hulgas rikutud õigusnormi seoses riigiabi mõiste ja küsimusega, kas saadud summa oli vähese tähtsusega abi.
Kõigepealt lükkas Üldkohus tagasi esimese väite, et rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1, kuna komisjon ei tõendanud riigiabi olemasolu, sest ta ei uurinud, kas lennujaamakäitaja tegutses turumajanduse tingimustes tegutseva eraettevõtjana.
Vastupidi hageja seisukohale võttis nimelt meetme, mille hageja vaidlustas, pigem maakond kui lennujaamakäitajad. Sellega seoses kinnitas Üldkohus esimesena, et maksed, mille lennujaamakäitajad sõlmitud lepingute alusel lennuettevõtjatele tegid, kujutasid endast riigi ressursside kasutamist, kuna rahalisi vahendeid, mille maakond maksis välja lennujaamakäitajatele, kasutati nende maksete, sh hageja saadud makse tegemiseks. Selle järelduse põhjendamiseks analüüsis Üldkohus peamiselt seda korda, mis oli vaidlusaluste meetmetega ette nähtud selleks, et maakond maksaks tagasi maksed, mille lennujaamakäitajad sõlmitud lepingute alusel lennuettevõtjatele tegid. Üldkohus tõi välja sellise kontrollimehhanismi olemasolu, mille kohaselt toimus kasutatud rahaliste vahendite tagasimaksmine, mis pealegi oli järkjärguline, tingimusel, et esitatakse raamatupidamisaruanded ja tõendid, millest nähtub, et lepingud, mille alusel maksed tehti, on kooskõlas seadusega nr 10/2010 taotletud eesmärkidega ning need on nõuetekohaselt täidetud. Pealegi on hageja ise tõdenud, et saadud makset „rahastas“ maakond.
Teisena märkis Üldkohus küsimuses, mis puudutab nende maksete maakonnale omistatavust, mille lennujaamakäitajad tegid lennuettevõtjatele, et eelise andmise üle riigi teostatava kontrolli ulatust, nagu see nähtub muu hulgas meetme võtmise kontekstist, meetme ulatusest, sisust ja tingimustest, mida meede sisaldab, tuleb samuti arvesse võtta, et teha kindlaks, kas ametiasutused on selle vastuvõtmisel osalenud, sest vastasel juhul ei ole antud eelis neile omistatav. Analüüsides vaidlustatud otsust nende kriteeriumide alusel, leidis Üldkohus seetõttu, et käesolevas asjas tõendas lennuettevõtjatele rahaliste vahendite andmise üle maakonna teostatud kontrolli ulatus õiguslikult piisavalt tema osalemist rahaliste vahendite kättesaadavaks tegemisel. Nimelt võimaldasid vaidlusalused meetmed – vaatamata sellele, et iga lennuettevõtja saadud rahaliste vahendite eraldamise täpset korda ei olnud seaduses nr 10/2010 kindlaks määratud – siiski maakonnal teostada tõhusat kontrolli lennujaamakäitajate üle, kes olid otsustanud taotleda vaidlusaluse abikava raames ette nähtud rahastamismeetmeid, nende tegevuskavadele eelneva heakskiidu andmisega või tingimustega, mis olid vajalikud nende summade tagasimaksmiseks, mille käitajad maksid lennuettevõtjatele. Üldkohus asus seisukohale, et maakonna selline kontroll näitas, et asjaomased rahastamismeetmed olid omistatavad maakonnale, sh põhjusel, et maakonna nõudmisel lisati lennujaamakäitajate ja lennuettevõtjate vahel sõlmitud lepingutesse avaliku sektori investeeringute kaitsmiseks leppetrahvi tingimused. Seetõttu nõustus Üldkohus komisjoni seisukohaga, et lennujaamakäitajaid võis pidada vahendajateks maakonna ja lennuettevõtjate vahel, kuna nad kandsid viimastele maakonnalt saadud rahalised vahendid täies ulatuses üle ja tegutsesid seega vastavalt maakonna saadud juhistele viimase heaks kiidetud tegevuskavade alusel.
Kolmandana otsustas Üldkohus, et komisjon jättis lennuettevõtjate ja lennujaamakäitajate vahel tehtud tehingud põhjendatult analüüsimata turumajanduse tingimustes tegutseva eraettevõtja kriteeriumi alusel. Nimelt piirdusid need käitajad, kelles maakonnal puudub osalus, peamiselt maakonna kehtestatud vaidlusaluse abikava rakendamisega. Järelikult ei puutunud asjaolud, mille hageja esitas ühe lennujaamakäitajaga sõlmitud lepingu kasumilikkuse suurenemise kohta, asjasse. Lisaks täpsustas Üldkohus, et igal juhul ei võimaldanud hageja osalemine sellise reklaamikampaania rahastamises, millega seoses tehti vaidlusaluste meetmete alusel makse, selle põhjal järeldada, et viimase saadud makse tõttu ei toimunud eelise andmist, kuna vaatamata sellele, et hageja ja maakond selle käitaja vahendusel kaasrahastasid seda kampaaniat, ei osalenud nad selles võrreldavatel tingimustel.
Seejärel lükkas Üldkohus tagasi teise väite, et rikutud on ELTL artikli 107 lõiget 1, kuna komisjon ei tõendanud, et hageja väidetavalt saadud abi kahjustas või ähvardas kahjustada konkurentsi ja mõjutas liikmesriikidevahelist kaubandust. Sellega seoses välistas Üldkohus võimaluse, et hageja tugineb edukalt asjaolule, et summa, mille ta sai konkreetselt lennujaamakäitajalt, oli väike, kuna tema argumendid, mille kohaselt oleks abi olemasolu tulnud analüüsida selle käitaja tasandil, olid põhjendamatuse tõttu juba tagasi lükatud. Lisaks sellele leidis Üldkohus, et juhul kui hageja püüdis selliselt vaidlustada vaidlusaluste meetmete kvalifitseerimist määruse 2015/1589 (
3
) artikli 1 punkti d tähenduses „abikavaks“, on need argumendid vastuvõetamatud, kuna neid ei ole esitatud piisavalt selgelt ja täpselt hagiavalduses endas. Igal juhul ei saa need argumendid olla edukad, kuna lennujaamakäitajad olid vaid pelgad vahendajad vaidlusaluse abikava rakendamisel ning järelikult ei olnud neil kaalutlusruumi abi kesksete elementide kindlaksmääramisel ja selle andmise põhjendatuse küsimuses. See roll oli maakonna valitsusel. Ülejäänud osas leidis Üldkohus, et komisjon on piisavalt põhjendanud, kuidas abikava tagas märgatava eelise abisaajatele võrreldes nende konkurentidega ning on kasulik peamiselt liikmesriikidevahelises kaubanduses osalevatele ettevõtjatele.
Viimaseks lükkas Üldkohus tagasi kolmanda väite, et komisjon tegi vea, kui jättis analüüsimata, kas hageja saadud makse oli määruse nr 1998/2006 (
4
) tähenduses vähese tähtsusega abi. Pärast seda, kui Üldkohus oli abikava analüüsi raames meelde tuletanud, et komisjon võib piirduda kava omaduste uurimisega, ilma et ta oleks kohustatud kava alusel igal üksikjuhul antud abi analüüsima, rõhutas Üldkohus, et iga sellise ettevõtja individuaalset olukorda, keda tagasinõudmise toiming puudutab, peavad kontrollima riigi ametiasutused. Üldkohtu hinnangul järeldub sellest, et komisjon ei pidanud käesolevas asjas kontrollima, kas hageja saadud makse võis olla vähese tähtsusega abi, mistõttu on selle kohta tema esitatud argumendid edutud. Üldkohus leidis samuti, et see, et hageja on vaidlustatud otsuse resolutsioonis välja toodud abisaajana, ei mõjuta Itaalia ametiasutuste vastavaid kohustusi.
(
1
)	Komisjoni 29. juuli 2016. aasta otsus (EL) 2017/1861, milles käsitletakse riigiabi SA 33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Itaalia – Sardiinia lennujaamadele antav hüvitis avaliku teenindamise kohustuste täitmise eest (üldist majandushuvi pakkuv teenus) (ELT 2017, L 268, lk 1).
(
2
)	Legge regionale no 10 – Misure per lo sviluppo del trasporto aereo (maakonna seadus nr 10 meetmed lennutranspordi arendamiseks) (Bollettino ufficiale della Regione autonoma della Sardegna nr 12, 16.4.2010) (edaspidi „seadus nr 10/2010“).
(
3
)	Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9).
(
4
)	Komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse [ELTL artiklite 107 ja 108] kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT 2006, L 379, lk 5).