62023CJ0745
PRESUDA SUDA (peto vijeće)
30. travnja 2025. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EU) 2018/1672 – Članak 3. stavak 1. – Neprijavljivanje iznosa gotovine – Utvrđivanje vrijednosti iznosa gotovine koji se sastoji od strane valute – Tečaj valute koji Europska središnja banka ne objavljuje – Ukrajinska hrivnja”
U predmetu C‑745/23 [Alenopik] (
i
),
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Riigikohus (Vrhovni sud, Estonija), odlukom od 4. prosinca 2023., koju je Sud zaprimio 5. prosinca 2023., u postupku
Maksu- ja Tolliamet
protiv
UT,
SUD (peto vijeće),
u sastavu: M. L. Arastey Sahún, predsjednica vijeća, D. Gratsias, E. Regan (izvjestitelj), J. Passer i B. Smulders, suci,
nezavisna odvjetnica: T. Ćapeta,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–
za estonsku vladu, M. Kriisa, u svojstvu agenta,
–
za Europsku komisiju, F. Moro i E. Randvere, u svojstvu agenata,
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 28. studenoga 2024.,
donosi sljedeću
Presudu
1
Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 3. stavka 1. Uredbe (EU) 2018/1672 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o kontrolama gotovine koja se unosi u Uniju ili iznosi iz Unije i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1889/2005 (SL 2018., L 284, str. 6. i ispravak SL 2020., L 435, str. 79.).
2
Taj je zahtjev upućen u okviru spora između osobe UT i Maksu- ja Tolliameta (estonska porezna i carinska uprava, u daljnjem tekstu: MTA ili upravno tijelo) u vezi s vrijednošću, u eurima, iznosa gotovine koji se sastoji od ukrajinske valute, za potrebe primjene obveze prijavljivanja predviđene člankom 3. stavkom 1. Uredbe 2018/1672.
Pravni okvir
Carinski propisi Unije
3
Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL 2013., L 269, str. 1. i ispravci SL 2013., L 287, str. 90., SL 2015., L 70, str. 64., SL 2016., L 267, str. 2., SL 2018., L 294, str. 44., SL 2022., L 43, str. 93. i SL 2023./90151, L) (u daljnjem tekstu: CZU) sadržava glavu I., naslovljenu „Opće odredbe”, koja sadržava poglavlje 1., naslovljeno „Područje primjene carinskog zakonodavstva, misija carina i definicije”, a njezin je dio članak 1. te uredbe, naslovljen „Predmet i područje primjene”, koji u stavku 1. propisuje:
„Ovom se Uredbom uspostavlja [CZU] o općim pravilima i postupcima koji se primjenjuju na robu koja se unosi u carinsko područje [Europske] [u]nije ili iznosi iz njega.
[…]”
4
Glava I. te uredbe sadržava poglavlje 3., naslovljeno „Konverzija valute i rokovi”, a ono uključuje članak 53. navedene uredbe, naslovljen „Konverzija valute”, kojim se predviđaju pravila o deviznom tečaju koja se primjenjuju ako je, radi primjene carinskog zakonodavstva, potrebna konverzija valute.
5
Članci 48. i 146. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 оd 24. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju Carinskog zakonika Unije (SL 2015., L 343, str. 558. i ispravci SL 2016., L 87, str. 35., SL 2017., L 101, str. 196., SL 2018., L 157, str. 27.) (u daljnjem tekstu: Uredba o provedbi CZU‑a) također sadržavaju pravila u tom području kojima se provode određena pravila propisana člankom 53. CZU‑a.
Uredba 2018/1672
6
U uvodnoj izjavi 4. Uredbe 2018/1672 navodi se:
„[U]redbom (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća[, od 26. listopada 2005. o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice (SL 2005., L 309, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 224.)] nastoje [se] spriječiti i otkriti slučajevi pranja novca te financiranja terorizma utvrđivanjem sustava kontrola primjenjivih na fizičke osobe koje ulaze u Uniju ili izlaze iz Unije i sa sobom nose gotovinu ili prenosive instrumente na donositelja u vrijednosti od 10000 [eura] ili više ili jednakovrijednog iznosa u drugim valutama. Izraz ‚ulaze u Uniju ili izlaze iz Unije’ trebao bi biti definiran u odnosu na područje Unije kako je definirano člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) kako bi se zajamčilo najšire moguće područje primjene ove Uredbe i kako nijedno područje ne bi bilo izuzeto iz njezine primjene i pružalo priliku za zaobilaženje primjenjivih kontrola.”
7
Članak 1. te uredbe, naslovljen „Predmet”, određuje:
„Ovom se Uredbom predviđa sustav kontrola u pogledu gotovine koja se unosi u Uniju ili iznosi iz Unije radi dopune pravnog okvira za sprečavanje pranja novca i financiranja terorizma utvrđen[og] u Direktivi (EU) 2015/849 [Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (SL 2015., L 141, str. 73.)].”
8
Članak 2. navedene uredbe, naslovljen „Definicije”, u stavku 1. predviđa:
„Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
‚gotovina’ znači:
i.
gotov novac;
[…]”
9
Članak 3. te uredbe, naslovljen „Obveza prijavljivanja gotovine u pratnji”, u stavku 1. predviđa:
„Nositelji koji nose gotovinu u vrijednosti od 10000 [eura] ili više dužni su taj iznos prijaviti nadležnim tijelima države članice preko koje ulaze u Uniju ili izlaze iz Unije i staviti im ga na raspolaganje radi kontrole. Obveza prijavljivanja gotovine ne smatra se ispunjenom ako su dane informacije netočne ili nepotpune ili ako se gotovina ne stavi na raspolaganje za kontrolu.”
Glavni postupak i prethodno pitanje
10
Osoba UT je 13. siječnja 2023. sa svojom kćeri pješice prešla granicu između Ruske Federacije i Republike Estonije, prelaskom preko graničnog prijelaza Narva (Estonija). Tom se prilikom osoba UT koristila koridorom za prelazak granice koji se naziva „zelena traka”, što je značilo da ne prenosi robu koja podliježe obvezi prijavljivanja ili da njezina količina ne prelazi granice dopuštene propisima. Prilikom pregleda osobe UT u njezinim je džepovima, ispod njezine odjeće i ispod podstave kapuljače njezine jakne, pronađen gotov novac u ukupnom iznosu od 500000 ukrajinskih hrivnja. Istog je dana MTA sastavila zapisnik zbog prekršaja protiv osobe UT.
11
Kako bi utvrdila vrijednost 500000 ukrajinskih hrivnja u eurima, koje je osoba UT nosila uz sebe u gotovini, MTA se oslonila na devizni tečaj objavljen na internetskoj stranici www.xe.com te je zaključila da je vrijednost tog iznosa u stranoj valuti, na dan prelaska granice, iznosila otprilike 12565 eura. U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe 2018/1672, nositelji koji nose gotovinu u vrijednosti od 10000 eura ili više dužni su taj iznos prijaviti nadležnim tijelima države članice preko koje ulaze u Uniju ili izlaze iz nje. Stoga je MTA smatrala da joj je trebalo prijaviti novac koji je prenosila osoba UT.
12
Odlukom od 13. veljače 2023. MTA je osobi UT izrekla novčanu kaznu u iznosu od 600 eura zbog neprijavljivanja gotovine, na temelju tolliseadusa (Carinski zakon). MTA je također odlučila da će, na temelju tog zakona i estonskog kaznenog zakonika, oduzeti neprijavljeni iznos od 500000 ukrajinskih hrivnja.
13
Osoba UT je pred MTA‑om objasnila da nije znala za obvezu prijavljivanja tog iznosa gotovine i da stoga nije namjeravala nezakonito unijeti 500000 ukrajinskih hrivnja u Estoniju. Usto je tvrdila da joj taj novac ne pripada jer je njegov vlasnik ukrajinski državljanin koji boravi u Estoniji i koji nije mogao sam obavljati transakcije s novcem koji je posjedovao zbog rata koji je uslijedio nakon invazije Ruske Federacije na Ukrajinu. Navedeni je novac sakrila ispod odjeće zbog straha od krađe. Naposljetku, tvrdila je da je taj vlasnik provjerio tečaj ukrajinske hrivnje na dan nastanka činjenica na internetskoj stranici www.tavid.ee te je iz toga zaključio da osoba UT nije bila obvezna prijaviti iznos od 500000 ukrajinskih hrivnja jer je njegova protuvrijednost bila manja od 10000 eura.
14
Osoba UT osporila je odluku od 13. veljače 2023. pred Viru Maakohusom (Prvostupanjski sud u Viruu, Estonija), koji je djelomično prihvatio tužbu te presudom od 28. travnja 2023. poništio tu odluku u pogledu sankcije i mjere oduzimanja. Tom je presudom Viru Maakohus (Prvostupanjski sud u Viruu) osobi UT izrekao novčanu kaznu u iznosu od 100 novčanih jedinica, odnosno 400 eura. Nije izrekao nikakvu mjeru oduzimanja te je naložio da se osobi UT vrati 500000 ukrajinskih hrivnja koje su bile privremeno oduzete u dokazne svrhe.
15
MTA je podnijela žalbu u kasacijskom postupku Riigikohusu (Vrhovni sud, Estonija), sudu koji je uputio zahtjev.
16
Tijekom postupka pred tim sudom MTA je objasnila da se, kako bi konvertirala valutu za potrebe određivanja njezine carinske vrijednosti, oslonila na metodu iz članka 53. CZU‑a te članaka 48. i 146. Uredbe o provedbi CZU‑a. Stoga, u slučaju valuta za koje Europska središnja banka (ESB) ne objavljuje devizni tečaj, nadležno upravno tijelo, u ovom slučaju MTA, koristi devizne tečajeve objavljene na internetskoj stranici www.xe.com, kao što to, uostalom, čine druge države članice.
17
MTA je također naglasila da su informacije o obvezi prijavljivanja gotovine prilikom prelaska estonske granice iz zemlje izvan Unije dostupne na njezinoj internetskoj stranici kao i u brošurama na estonskom i ruskom jeziku koje se distribuiraju na graničnim prijelazima te na informativnim pločama. Ako se osoba koja prelazi granicu nije informirala o načinima unošenja ili iznošenja gotovine prije prelaska granice, može odabrati koridor za prelazak granice koji se naziva „crvena traka” gdje se, u suradnji s MTA‑ovim službenikom, odlučuje o tome je li potrebno prijavljivati gotovinu.
18
Riigikohus (Vrhovni sud) dvoji u pogledu načina određivanja deviznog tečaja u predmetu koji se pred njim vodi. Naime, metoda konverzije u eure gotovine koja se u stranoj valuti unosi u Uniju nije pobliže određena ni u pravu Unije ni u nacionalnom pravu. Kako bi vrijednost ukrajinskih hrivnja pretvorila u eure, s obzirom na to da ESB ne objavljuje referentni tečaj, MTA se oslonila na devizni tečaj objavljen na internetskoj stranici www.xe.com kao i na praksu drugih država članica. Iako se ta stranica navodi na internetskoj stranici upravnog tijela u vezi s obvezom prijavljivanja gotovine (www.emta.ee), ne postoji nikakva pravna osnova na temelju koje bi se moglo smatrati da su devizni tečajevi objavljeni na toj internetskoj stranici pravno relevantni. Međutim, da je bio primijenjen devizni tečaj koji je na drugoj internetskoj stranici, odnosno na internetskoj stranici društva Tavid AS, naveden kao onaj koji se primjenjuje na dan kada su osoba UT i njezina kći prešle granicu, 500000 ukrajinskih hrivnja bi na taj datum vrijedilo samo 9487,67 eura.
19
Osim toga, upravno tijelo pozvalo se na članak 53. CZU‑a koji se odnosi na konverziju valute i čijim se stavkom 1. određuje da nadležna tijela objavljuju i/ili čine dostupnim na internetu devizni tečaj koji se primjenjuje ako je konverzija valute potrebna za određivanje carinske vrijednosti robe ili u svrhu njezina razvrstavanja u Carinsku tarifu. U skladu sa stavkom 2. tog članka, ako je konverzija valute potrebna iz drugih razloga od onih iz stavka 1. navedenog članka, država članica treba predvidjeti da se, u svrhu određivanja primjenjivog deviznog tečaja, taj tečaj određuje carinskim zakonodavstvom najmanje jednom godišnje.
20
Međutim, sud koji je uputio zahtjev dvoji o tome je li članak 53. CZU‑a odgovarajuća pravna osnova za primjenu obveze predviđene člankom 3. stavkom 1. Uredbe 2018/1672, s obzirom na to da se na njega ne upućuje u toj uredbi.
21
U tim je okolnostima Riigikohus (Vrhovni sud) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Kako treba odrediti devizni tečaj na temelju kojeg se određuje vrijednost gotovine u smislu članka 3. stavka 1. Uredbe [2018/1672] kad je riječ o valuti čiji devizni tečaj ne objavljuje Europska središnja banka?”
O prethodnom pitanju
22
Svojim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 3. stavak 1. Uredbe 2018/1672 tumačiti na način da mu se protivi to da – kako bi se utvrdilo primjenjuje li se obveza prijavljivanja predviđena tom odredbom – država članica utvrđuje vrijednost iznosa gotovine koji se sastoji od valuta koje nisu euro za čiju konverziju ESB ne objavljuje referentni devizni tečaj, oslanjajući se na tečaj koji je na internetskoj stranici naveden kao onaj koji odražava paritet između eura i predmetne valute na datum na koji je dotična osoba ušla ili izašla iz područja Unije, iako je taj tečaj viši od onog koji je naveden na drugoj internetskoj stranici.
23
U tom pogledu valja podsjetiti na to da se člankom 3. stavkom 1. Uredbe 2018/1672 predviđa obveza svake fizičke osobe koja ulazi u Uniju ili izlazi iz nje da prijavi gotovinu u vrijednosti od 10000 eura ili više koju nosi.
24
S jedne strane, u članku 2. stavku 1. točki (a) podtočki i. te uredbe pojašnjava se da pojam „gotovina”, u smislu navedene uredbe, obuhvaća gotov novac.
25
S druge strane, te odredbe treba tumačiti s obzirom na uvodnu izjavu 4. Uredbe 2018/1672, iz koje proizlazi da se tom uredbom, među ostalim, nastoji definirati izraz „ulaze u Uniju ili izlaze iz Unije” koji se nalazi u Uredbi br. 1889/2005, pri čemu je potonja u istovjetnim okolnostima uspostavljala sustav kontrole gotovine koji se primjenjuje na iznos od 10000 eura ili na jednakovrijedni iznos u drugim valutama. Iz toga slijedi da je Uredba 2018/1672 zadržala, ali pojasnila, takav sustav kontrole i, osobito, pragove koji uvjetuju njegovu primjenu.
26
Slijedom toga, obveza prijavljivanja iz članka 3. stavka 1. Uredbe 2018/1672 primjenjuje se na situaciju fizičke osobe koja ulazi u Uniju ili izlazi iz nje, a nosi iznos gotovine koji se sastoji od valute koja nije euro, ako je riječ o iznosu u vrijednosti od 10000 eura ili više.
27
Međutim, s obzirom na to da se nijednom odredbom Uredbe 2018/1672 ne precizira tečaj koji treba primijeniti za utvrđivanje vrijednosti u eurima takvog iznosa, na državama članicama je da utvrde taj tečaj.
28
Budući da države članice prilikom određivanja tog tečaja provode Uredbu 2018/1672, a time i pravo Unije, one svoje nadležnosti moraju izvršavati na način kojim se zadržava koristan učinak odredbi iz te uredbe i kojim se poštuju prava koja pojedinci izvode iz pravnog poretka Unije, i to u situacijama koje su njime obuhvaćene (vidjeti u tom smislu presudu od 11. siječnja 2024., G (Troškovi prijevremenog raskida), C‑371/22, EU:C:2024:21, t. 50.).
29
U tom pogledu, suprotno stajalištu koje zastupa MTA u glavnom postupku, države članice nisu dužne, za potrebe tog utvrđivanja, postupiti u skladu s člankom 53. CZU‑a te člancima 48. i 146. Uredbe o provedbi CZU‑a. Naime, člankom 1. CZU‑a pojašnjava se da su njime utvrđeni opća pravila i postupci koji se primjenjuju na robu koja se unosi u carinsko područje Unije ili iznosi iz njega. Međutim, kao što je to nezavisna odvjetnica istaknula u točkama 38. do 50. svojeg mišljenja, gotovinski iznos koji se sastoji od valuta koje se na tržištima novca smatraju istovrijednima gotovu novcu ne čini robu u smislu odredbi CZU‑a tako da se, u svakom slučaju, prethodno navedene odredbe ne mogu primijeniti na situaciju kada fizičke osobe prenose iznose gotovine koji se sastoje od valuta koje nisu euro.
30
Suprotno tomu, valja istaknuti, s jedne strane, da se člankom 3. stavkom 1. Uredbe 2018/1672 prag vrijednosti ispod kojeg fizičke osobe mogu prenositi određeni novčani iznos a da ga ne moraju prijaviti utvrđuje na 10000 eura, pri čemu taj iznos predstavlja vrlo preciznu vrijednost. U tim bi okolnostima koristan učinak te odredbe bio ugrožen ako bi države članice mogle odabrati devizni tečaj koji ne odražava stvarnu vrijednost dotične valute. Slijedom toga, iako ne postoji nužno samo jedan devizni tečaj primjenjiv za istu valutu, odabrani tečaj – da bi bio valjan – mora odgovarati barem jednom od onih koji se stvarno i učestalo primjenjuju na transakcije razmjene te valute u eure.
31
S druge strane, načelom vladavine prava na kojem se, kao što to jamči članak 2. UEU‑a, temelji Unija i čiji je jedan od konstitutivnih uvjeta načelo pravne sigurnosti, koje su države članice stoga dužne poštovati, osobito se zahtijeva da pojedinci mogu točno i nedvosmisleno znati svoja prava i obveze. To podrazumijeva da, kako bi se mogle provoditi u odnosu na pojedince, mjere koje donesu države članice kako bi provele pravo Unije budu jasne, precizne i predvidljive u svojim učincima i to kako bi se zainteresirane osobe mogle orijentirati u situacijama i pravnim odnosima obuhvaćenima Unijinim pravnim poretkom (vidjeti u tom smislu presude od 26. ožujka 2020., Hungeod i dr., C‑496/18 i C‑497/18, EU:C:2020:240, t. 93. i od 22. veljače 2022., Stichting Rookpreventie Jeugd i dr., C‑160/20, EU:C:2022:101, t. 41., 42. i 45.) te, usto, slobodno i lako dostupne.
32
Posljedično, kad je riječ o primjeni članka 3. stavka 1. Uredbe 2018/1672, točno je da je na svakoj državi članici da odluči o deviznom tečaju koji treba primijeniti radi utvrđivanja vrijednosti u eurima novčanog iznosa koji se sastoji od valute koja nije euro, pod uvjetom da odabrani devizni tečaj odgovara jednom od onih koji se stvarno i učestalo primjenjuju u praksi na transakcije razmjene predmetne valute u eure. Međutim, kako bi se na njega moglo pozivati u odnosu na dotične osobe koje ulaze u Uniju ili izlaze iz nje, devizni tečaj koji predmetna država članica namjerava primijeniti najprije mora biti jasno, razumljivo i jednoznačno određen kao takav, i to na način koji tim osobama omogućuje da nedvojbeno znaju da se taj tečaj primjenjuje kako bi se utvrdilo trebaju li prijaviti gotovinu koju nose.
33
Nadalje, informacija koja se odnosi na navedeni tečaj mora biti lako i slobodno dostupna navedenim osobama, što osobito podrazumijeva da se s njime mogu besplatno upoznati i, kada se radi određivanja tog tečaja upućuje na informacije objavljene na internetskoj stranici, da se ne moraju registrirati na toj stranici. S druge strane, takva obveza dostupnosti ne nalaže državama članicama da svakoj fizičkoj osobi koja ulazi u Uniju ili iz nje izlazi navode primjenjivi tečaj za svaku od postojećih valuta, s obzirom na to da je dovoljno da su potrebne informacije dostupne svakom putniku koji se želi informirati o primjenjivom zakonodavstvu.
34
Naposljetku, kad je riječ o predvidljivosti usvojenog deviznog tečaja, koja se zahtijeva načelom pravne sigurnosti, valja naglasiti da cilj članka 3. stavka 1. Uredbe 2018/1672 nije zabraniti prenošenje iznosa gotovine koji se sastoje od valute koja nije euro i čija je vrijednost jednaka ili veća od 10000 eura, nego samo nametnuti, u toj situaciji, obvezu prijavljivanja. Budući da dotične osobe još mogu ocjenjivati moraju li ispuniti takvu obvezu u samom trenutku ulaska na područje Unije ili izlaska iz njega, kako bi se ispunio zahtjev predvidljivosti usvojenog tečaja, dovoljno je da je dotična država članica tim osobama omogućila da se sa sigurnošću upoznaju s tečajem koji se primjenjuje u tom trenutku i tako odrede, u trenutku ulaska ili izlaska iz područja Unije, moraju li prijaviti gotovinu koju nose.
35
Što se tiče glavnog postupka, na sudu koji je uputio zahtjev je da provjeri je li odabir dotične države članice da, u svrhu primjene članka 3. stavka 1. Uredbe 2018/1672, primijeni devizni tečaj ukrajinske hrivnje u odnosu na euro objavljen na internetskoj stranici www.xe.com u trenutku nastanka činjenica ispunjavao te uvjete. Međutim, kako bi usmjerio taj sud u toj ocjeni, Sud mu može pružiti sve elemente tumačenja prava Unije koji bi mu mogli biti korisni (vidjeti po analogiji presudu od 7. travnja 2022., Berlin Chemie A. Menarini, C‑333/20, EU:C:2022:291, t. 46.).
36
U konkretnom slučaju, pod uvjetom da to provjeri sud koji je uputio zahtjev, najprije, iz spisa podnesenog Sudu proizlazi da se u informacijama koje se nalaze na internetskoj stranici www.xe.com navodi da su na njoj objavljeni devizni tečajevi koji se primjenjuju na različita tržišta novca, tako da tečajevi koje ta stranica objavljuje odgovaraju tečajevima koji se stvarno i učestalo primjenjuju na devizne transakcije i da je, slijedom toga, dotična država članica mogla odabrati takve tečajeve za potrebe primjene obveze prijavljivanja predviđene u članku 3. stavku 1. Uredbe 2018/1672.
37
Nadalje, kao što je to nezavisna odvjetnica u biti istaknula u točki 68. svojeg mišljenja, tijela dotične države članice navela su na svojoj internetskoj stranici – što je ipak na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri – da su devizni tečajevi objavljeni na stranici www.xe.com oni koje trebaju koristiti fizičke osobe koje ulaze u Uniju ili izlaze iz nje kako bi se utvrdilo primjenjuje li se na njih obveza prijavljivanja predviđena tim člankom 3. stavkom 1.
38
Osim toga, čini se i da su informacije o deviznom tečaju objavljene na toj internetskoj stranici besplatno i slobodno dostupne, osobito zato što za pristup tim informacijama nije potrebna registracija, što je također na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri.
39
S druge strane, spis podnesen Sudu ne sadržava nikakvu naznaku o tome jesu li devizni tečajevi navedeni na stranici www.xe.com utvrđeni za dana vremenska razdoblja ili se oni stalno mijenjaju i je li stoga tužiteljica iz glavnog postupka u trenutku donošenja odluke o neprijavljivanju gotovine koju je nosila mogla sa sigurnošću utvrditi da se na nju primjenjuje obveza prijavljivanja iz članka 3. stavka 1. Uredbe 2018/1672.
40
Međutim, s obzirom na doseg načela pravne sigurnosti, u slučaju da devizni tečaj o kojem je riječ u ovom slučaju kontinuirano fluktuira, iz toga bi samo proizlazilo da bi se tužiteljici iz glavnog postupka trebalo priznati pravo da se pozove na najpovoljniji tečaj ukrajinske hrivnje u odnosu na euro objavljen na stranici www.xe.com tijekom kratkog razdoblja oko trenutka u kojem se razumno može smatrati da je donijela odluku o ulasku u Uniju bez prijavljivanja iznosa gotovine koju je nosila.
41
S obzirom na sve prethodno navedeno, na postavljeno pitanje valja odgovoriti tako da članak 3. stavak 1. Uredbe 2018/1672 treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da – kako bi se utvrdilo primjenjuje li se obveza prijavljivanja predviđena tom odredbom – država članica utvrđuje vrijednost iznosa gotovine koji se sastoji od valuta koje nisu euro za čiju konverziju ESB ne objavljuje referentni devizni tečaj, oslanjajući se na tečaj koji je na internetskoj stranici naveden kao onaj koji odražava paritet između eura i predmetne valute na datum na koji je dotična osoba ušla ili izašla iz područja Unije, iako je taj tečaj viši od onog koji je naveden na drugoj internetskoj stranici, pod uvjetom da:
–
kao prvo, taj tečaj odgovara jednom od onih koji se stvarno i učestalo primjenjuju na transakcije razmjene dotične valute u eure,
–
kao drugo, navedeni je tečaj dotična država članica odredila na jasan, razumljiv i jednoznačan način kao onaj koji se primjenjuje u tu svrhu,
–
kao treće, informacije o tom tečaju slobodno su i lako dostupne i,
–
kao četvrto, dotične su se osobe stoga mogle sa sigurnošću upoznati s njim najkasnije u trenutku ulaska ili izlaska iz područja Unije.
Troškovi
42
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (peto vijeće) odlučuje:
Članak 3. stavak 1. Uredbe (EU) 2018/1672 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o kontrolama gotovine koja se unosi u Uniju ili iznosi iz Unije i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1889/2005
treba tumačiti na način da mu se:
ne protivi to da – kako bi se utvrdilo primjenjuje li se obveza prijavljivanja predviđena tom odredbom – država članica utvrđuje vrijednost iznosa gotovine koji se sastoji od valuta koje nisu euro za čiju konverziju Europska središnja banka (ESB) ne objavljuje referentni devizni tečaj, oslanjajući se na tečaj koji je na internetskoj stranici naveden kao onaj koji odražava paritet između eura i predmetne valute na datum na koji je dotična osoba ušla ili izašla iz područja Europske unije, iako je taj tečaj viši od onog koji je naveden na drugoj internetskoj stranici, pod uvjetom da:
–
kao prvo, taj tečaj odgovara jednom od onih koji se stvarno i učestalo primjenjuju na transakcije razmjene dotične valute u eure,
–
kao drugo, navedeni je tečaj dotična država članica odredila na jasan, razumljiv i jednoznačan način kao onaj koji se primjenjuje u tu svrhu,
–
kao treće, informacije o tom tečaju slobodno su i lako dostupne i,
–
kao četvrto, dotične su se osobe stoga mogle sa sigurnošću upoznati s njim najkasnije u trenutku ulaska ili izlaska iz područja Unije.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: estonski
(
i
)	Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.