62024TJ0131_RES
Predmet T-131/24
CR
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (peto vijeće) od 2. srpnja 2025.
„Javna služba – Dužnosnici – Starosna mirovina – Reforme Pravilnika o osoblju iz 2004. i iz 2014. – Prijelazne odredbe koje se odnose na određene načine izračuna mirovinskih prava – Članak 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju – Članovi ugovornog osoblja koji su postali dužnosnici – Godišnja stopa stjecanja mirovinskih prava – Dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu – Područje primjene zakona – Jednako postupanje”
Dužnosnici – Mirovine – Načini izračuna mirovinskih prava – Prijelazne odredbe Uredbe br. 1023/2013 – Primjenjivost na službenike zaposlene 31. prosinca 2013. – Ograničenje samo na one službenike u čijem je slučaju došlo do prekida članstva u mirovinskom programu Unije – Isključenje – Povreda načela jednakog postupanja zbog asimilacije službenika s prekidom članstva s onima bez njega – Nepostojanje
(čl. 13. st. 2. UEU-a; Pravilnik o osoblju za dužnosnike, kako je izmijenjen Uredbom br. 1023/2013, uvodna izjava 29. i čl. 83. st. 2. i Prilog XIII., čl. 21., 22. i 28.; Uvjeti zaposlenja ostalih službenika, čl. 1. st. 1. i Prilog; Uredba Vijeća br. 723/2004)
(t. 37.-42., 44., 45., 108.-114.)
Dužnosnici – Mirovine – Načini izračuna mirovinskih prava – Prijelazne odredbe Uredbe br. 1023/2013 – Primjenjivost na službenike zaposlene 31. prosinca 2013. – Primjenjivost na člana ugovornog osoblja koji je postao dužnosnik nakon tog datuma – Različit tretman takvog službenika u usporedbi s članom ugovornog osoblja koji je zadržao taj status ili postao član privremenog osoblja – Obrazloženje u vezi s ciljem očuvanja aktuarske ravnoteže mirovinskog sustava Unije – Dopuštenost – Pozivanje na praksu koju slijedi druga institucija – Nepostojanje utjecaja
(čl. 310. i 317. UFEU-a; Pravilnik o osoblju za dužnosnike, kako je izmijenjen Uredbom br. 1023/2013, čl. 77. i Prilog XIII., čl. 21., 22. i 28.; Uvjeti zaposlenja ostalih službenika, čl. 39. st. 1., čl. 83 st. 2. i čl. 109. st. 1. i Prilog, čl. 1. st. 1.; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 1023/2013, uvodna izjava 13.)
(t. 47.-66., 77.-88., 91.-104.)
Tužbe dužnosnikâ – Razlozi – Tužbeni razlog koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja – Dovođenje u pitanje prijelaznih pravila uspostavljenih kako bi se jamčio pravedan prijelaz s jednog zakonskog režima na drugi – Sudski nadzor – Granice
(t. 69.-73.)
Kratak prikaz
Povodom tužbe koju je osoba CR, bivša dužnosnica Europske komisije, podnijela protiv odluke te institucije kojom su utvrđena njezina prava na starosnu mirovinu (u daljnjem tekstu: pobijana odluka), Opći sud odbija tu tužbu i pojašnjava primjenu prijelaznih odredbi koje se odnose na određene načine izračuna mirovinskih prava predviđene u Prilogu XIII. Pravilniku o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju).
U lipnju 2012. tužiteljica je stupila u službu Komisije kao članica ugovornog osoblja. U kolovozu 2015. imenovana je dužnosnicom.
U međuvremenu, reformom Pravilnika i sustava koji se primjenjuje na ostale zaposlenike Europske unije iz 2014. (
1
), uvedena je, s jedne strane, nova godišnja stopa stjecanja mirovinskih prava od 1,8 %, koja je nepovoljnija od prethodne stope od 1,9 %, te je, s druge, strane utvrđena dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu na 66 godina, za razliku od ranijih 63 godine života.
U svibnju 2023. Komisijin Ured za upravljanje individualnim materijalnim pravima i njihovu isplatu (PMO) donio je pobijanu odluku primjenjujući, među ostalim, članak 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, koji se odnosi na načine izračuna godišnje stope stjecanja mirovinskih prava i dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu članova ugovornog osoblja koji su postali dužnosnici. PMO je tužiteljici naznačio da ima pravo na starosnu mirovinu od 1. srpnja 2023. u dobi od 66 godina. PMO joj je također naznačio da je godišnja stopa stjecanja mirovinskih prava za razdoblje njezina rada kao člana ugovornog osoblja iznosila 1,9 % i da je za razdoblje njezina rada kao dužnosnika ta godišnja stopa stjecanja iznosila 1,8 %.
U okviru svoje žalbe, koju je Komisija odbila, tužiteljica je istaknula da predmetni članak nije primjenjiv na njezinu situaciju, s obzirom na njezino članstvo i neprekidni doprinos mirovinskom sustavu institucija Europske unije (u daljnjem tekstu: MSIEU). Zatražila je od PMO-a da preispita pobijanu odluku na način da njezina dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu iznosi 63 godine i da se na nju primijeni godišnja stopa stjecanja od 1,9 % za cijelu njezinu karijeru. Osim toga, s obzirom na to da je bila zaposlena do 66. godine i da je smatrala da je njezina dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu trebala biti utvrđena na 63 godine, tužiteljica je zatražila dodjelu dodatnog povećanja od 2,5 % svoje zadnje osnovne plaće za svaku godinu rada nakon 63. godine.
Ocjena Općeg suda
Kao prvo, Opći sud ističe da je za utvrđivanje primjenjuje li se članak 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju jedino važno da su ispunjeni uvjeti utvrđeni tim člankom.
Članak 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju predviđa dva različita i kumulativna uvjeta. Prvi uvjet je početak obavljanja poslova službenika, do kojeg je trebalo doći najkasnije 1. svibnja 2004. ili 1. siječnja 2014., s obzirom na to da je na jedan od tih datuma taj službenik morao imati ugovor na snazi. Drugi je uvjet imenovanje navedenog službenika dužnosnikom, nužno nakon njegova početka obavljanja poslova, s obzirom na to da se, u skladu s tekstom članka 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, to imenovanje mora provesti „nakon”1. svibnja 2004. ili „nakon”1. siječnja 2014.
Ograničenje primjenjivosti navedenog članka samo na one službenike u čijem je slučaju došlo do prekida članstva u MSIEU-u, kako ga zagovara tužiteljica, ne proizlazi iz jasnog teksta članka 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju. Prihvaćanje tužiteljičine teze stoga bi značilo ograničavanje dosega članka 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju dodavanjem uvjeta koji zakonodavac Unije nije predvidio.
Stoga, ako smisao odredbe prava Unije nedvosmisleno proizlazi iz samog njezina teksta, sud Unije ne može odstupiti od tog teksta. Stoga bi smatrati da primjena odredbe Pravilnika o osoblju podliježe uvjetu različitom od onog koji je u njoj utvrđen predstavljalo tumačenje contra legem te odredbe, tako da takvo tumačenje ne bi bilo prihvaćeno. Naime, s obzirom na načela institucionalne ravnoteže i dodjele ovlasti, kako su utvrđena u članku 13. stavku 2. UEU-a, sud Unije ne raspolaže ovlašću odstupati od odredbi Pravilnika o osoblju, poput članka 28. njegova Priloga XIII., dodavanjem uvjeta koji trenutačno ne postoji.
Opći sud primjećuje da ni sudska praksa Suda ni sudska praksa Općeg suda ne dovode u pitanje taj zaključak. Ni u jednom trenutku ta dva suda nisu namjeravala dovesti u pitanje izbore zakonodavca Unije i izmijeniti područje primjene članka 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju na način da ga pridržava samo za članove privremenog ili ugovornog osoblja čiji je ugovor bio na snazi 1. svibnja 2004. ili 1. siječnja 2014. i u čijem je slučaju došlo do prekida njihova članstva u MSIEU‑u prije njihova imenovanja dužnosnicima.
Kao drugo, kad je riječ o poštovanju načela jednakog postupanja, Opći sud smatra da je, s jedne strane, uzimajući u obzir široku diskrecijsku ovlast koja mu je na raspolaganju, zakonodavac Unije imao pravo smatrati da se s dužnosnicima imenovanima nakon 1. svibnja 2004. ili nakon 1. siječnja 2014. treba postupati drukčije nego da su zadržali svoj status privremenog ili ugovornog osoblja najmanje 10 godina. Naime, ukupni utjecaj reformi iz 2004. i 2014. na proračun Unije nužno je veći u pogledu mirovina dužnosnika nego što se tiče mirovina ostalih službenika. To rasuđivanje slijedi cilj očuvanja aktuarske ravnoteže MSIEU‑a, bez utjecaja na stečena prava i legitimna očekivanja postojećeg osoblja, koji se dodaje općenitijim ciljevima proračunske discipline i konsolidacije javnih financija u teškom socijalno‑ekonomskom kontekstu.
Usto, iz odredbi članka 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju ne može se izvesti nikakvo proizvoljno ili očito neprimjereno razlikovanje u odnosu na cilj koji zakonodavac Unije nastoji postići, a to je očuvanje stečenih prava i legitimnih očekivanja dotičnih dužnosnika, s obzirom na to da su, kao i u slučaju drugih članova osoblja koji su bili zaposleni 1. svibnja 2004. ili 1. siječnja 2014., njihova stečena prava i legitimna očekivanja poštovana.
S druge strane, prilikom ispitivanja usporedivosti njihovih situacija nije relevantno jesu li ti dužnosnici imali prekid članstva u MSIEU‑u prije svojeg imenovanja. Naime, ta se okolnost odnosi na njihovu aktivnu službu kao službenika, dok primjena odredbi članka 28. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju ovisi o njihovu imenovanju dužnosnicima. Tako će u najboljem slučaju ta okolnost u praksi značiti da će se dužnosniku, u čijem je slučaju prije njegova imenovanja došlo do prekida članstva u MSIEU‑u i, s tim u vezi, uplate njegovih doprinosa u MSIEU‑u, uračunati manje godina mirovinskog staža, koje se odnose isključivo na njegovu aktivnu službu kao službenika, nego da nije došlo do takvog prekida.
(
1
)	Uredba (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije (SL 2013., L 287, str. 15.) stupila je na snagu 1. studenoga 2013. i primjenjuje se, kad je riječ o relevantnim odredbama u ovom predmetu, od 1. siječnja 2014.