62021TJ0560
BENDROJO TEISMO (devintoji kolegija) SPRENDIMAS
2024 m. gruodžio 18 d. (
*1
)
„Viešoji tarnyba – Laikinieji tarnautojai – Įdarbinimas – Pranešimas apie laisvą darbo vietą – Kandidatūros atmetimas – Ieškinys dėl panaikinimo – Institucijos atstovavimas vieno iš jos tarnautojų – Suinteresuotumas kreiptis į teismą – Priimtinumas – Pareiga motyvuoti – Gero administravimo principas – Atsakomybė – Neturtinė žala“
Byloje T‑560/21
TB, atstovaujama avocates L. Levi ir N. Flandin,
ieškovė,
prieš
Europos Sąjungos kibernetinio saugumo agentūrą (ENISA), atstovaujamą C. Chalanouli, padedamos avocat B. Wägenbaur,
atsakovę,
BENDRASIS TEISMAS (devintoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas L. Truchot, teisėjai M. Sampol Pucurull ir T. Perišin (pranešėja),
posėdžio sekretorius P. Cullen, administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
įvykus 2023 m. lapkričio 8 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą
1
SESV 270 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė TB prašo, pirma, panaikinti 2020 m. lapkričio 10 d. Europos Sąjungos kibernetinio saugumo agentūros (ENISA) atrankos komisijos sprendimą neįtraukti jos pavardės į kandidatų, atrinktų eiti Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo pareigas, sąrašą ir iš esmės 2021 m. sausio 12 d. ENISA atrankos komisijos sprendimą atmesti jos kandidatūrą į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigas, antra, atlyginti jos patirtą neturtinę žalą.
Ginčo aplinkybės
2
2017 m. lapkričio 1 d. ieškovė buvo įdarbinta ENISA kaip AD 9 lygio laikinoji tarnautoja pagal Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio f punktą trejiems metams iki 2020 m. spalio 31 d. užimti Finansų ir viešųjų pirkimų skyriaus vadovės pareigas.
3
Nuo 2019 m. gegužės 15 d. iki lapkričio 17 d. ieškovė buvo laikinojo nedarbingumo atostogose. Grįžusi į darbą ji buvo perkelta į Politikos biuro skyriaus vadovės pareigas.
4
2020 m. pradžioje ENISA buvo reorganizuota ir septyni ją sudarę skyriai, įskaitant Finansų ir viešųjų pirkimų ir Politikos biuro skyrius, buvo pertvarkyti į šešis naujus skyrius.
5
2020 m. vasario 26 d. ENISA valdančioji taryba priėmė Sprendimą Nr. MB/2020/5 dėl ENISA vidaus reorganizavimo principų. Tame sprendime įtvirtintas devintasis principas „Atvirumas“; pagal jį „naujos pareigos ir naujos darbo vietos ENISA užpildomos vykdant viešuosius konkursus arba vidaus judumą, organizuojamus pagal atviras procedūras ir atliekant skaidrų nuopelnų bei talentų vertinimą“.
6
2020 m. rugpjūčio 5 d. ENISA savo interneto svetainėje paskelbė du pranešimus apie du viešuosius konkursus į Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo (ENISA-TA70–AD-2020–04) ir Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo (ENISA-TA71-AD-2020–05) pareigas (toliau kartu – 2020 m. rugpjūčio 5 d. pranešimai apie laisvą darbo vietą); šie skyriai yra vieni iš šešių naujų skyrių, įsteigtų reorganizavus ENISA. Buvo numatyta, kad į kiekvieną iš šių dviejų darbo vietų atrinktas kandidatas bus įdarbintas kaip AD 9 lygio laikinasis tarnautojas penkerių metų laikotarpiui, kuris gali būti pratęstas neribotam laikui.
7
2020 m. rugsėjo 1 d. ENISA vykdomasis direktorius paskelbė Administracinį pranešimą 2020–11 dėl su vidaus judumu susijusio dialogo išvadų. Šiame dokumente pateikti dialogų su skyrių vadovais, kuriems taikytas vidaus judumas, rezultatai ir nurodyta, kad, palyginus esamų ENISA padalinių užduotis ir funkcijas su naujų skyrių užduotimis ir funkcijomis, buvo galima parinkti trijų skyrių vadovų darbo vietas, kurias galima užimti vykdant vidaus judumą. Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo ir Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigų nebuvo tarp tų skyrių, kuriems galima taikyti vidaus judumą.
8
2020 m. rugsėjo 6 d. ieškovė pateikė paraiškas dalyvauti dviejuose konkursuose: Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo pareigoms užimti (toliau – pirmasis nagrinėjamas konkursas) ir Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigoms užimti (toliau – antrasis nagrinėjamas konkursas).
9
2020 m. rugsėjo 17 d. abiejų nagrinėjamų konkursų atrankos komisijų nariai užpildė ir pasirašė interesų konflikto deklaracijas.
10
ENISA vykdomojo direktoriaus raštu (apie jį ieškovei pranešta 2020 m. lapkričio 10 d.) ieškovė buvo informuota apie atrankos komisijos sprendimą neįtraukti jos pavardės į kandidatų, atrinktų eiti Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo pareigas, sąrašą (toliau – pirmasis ginčijamas sprendimas).
11
2020 m. gruodžio 10 d. ENISA vykdomasis direktorius per klausimams ir atsakymams apie ENISA reorganizavimą skirtą susirinkimą visiems darbuotojams žodžiu pranešė per antrąjį nagrinėjamą konkursą atrinktos kandidatės pavardę. Apie atrinktos kandidatės paskyrimą ENISA darbuotojams oficialiai pranešta 2021 m. sausio 12 d. elektroniniu laišku.
12
2021 m. sausio 3 d. elektroniniu laišku ieškovė pateikė prašymą leisti susipažinti su savo asmens duomenimis, susijusiais su abiem nagrinėjamais konkursais.
13
2021 m. sausio 10 d. elektroniniu laišku ieškovė pateikė prašymą susipažinti su informacija, susijusia su abiem nagrinėjamais konkursais; ji norėjo gauti informacijos apie savo ir kitų kandidatų rezultatus.
14
2021 m. sausio 29 d. raštu (jį ieškovė gavo 2021 m. vasario 3 d.) ENISA atsakė į jos prašymą leisti susipažinti su asmens duomenimis, vadovaudamasi 2018 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2018/1725 dėl fizinių asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, organams, tarnyboms ir agentūroms tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 ir Sprendimas Nr. 1247/2002/EB (OL L 295, 2018, p. 39). Konkrečiai kalbant, šiame rašte ENISA pateikė ieškovei, pirma, jos paraiškos dalyvauti pirmajame nagrinėjamame konkurse vertinimą, patvirtindama, kad po pokalbio ir testo raštu ieškovė nesurinko reikiamo balų skaičiaus, kad jos pavardė būtų įtraukta į šio konkurso rezervo sąrašą, ir, antra, jos paraiškos dalyvauti antrajame nagrinėjamame konkurse vertinimą, pažymėdama, kad ieškovė nesurinko reikiamo balų skaičiaus, kad pereitų pirmąjį šio konkurso etapą.
15
2021 m. vasario 9 d. ieškovė, remdamasi Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 90 straipsnio 2 dalimi, pateikė skundą dėl pirmojo ginčijamo sprendimo ir ENISA atrankos komisijos sprendimo atmesti jos kandidatūrą į Administracinių pagalbinių tarnybų skyriaus vadovo pareigas.
16
2021 m. birželio 9 d. sprendimu ENISA atmetė ieškovės skundą (toliau – sprendimas atmesti skundą).
Šalių reikalavimai
17
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti pirmąjį ginčijamą sprendimą,
–
panaikinti ENISA atrankos komisijos sprendimą atmesti jos kandidatūrą į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigas,
–
prireikus panaikinti sprendimą atmesti skundą,
–
priteisti iš ENISA atlyginti jos patirtą neturtinę žalą,
–
priteisti iš ENISA bylinėjimosi išlaidas.
18
ENISA Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Dėl reikalavimų dėl panaikinimo dalyko
Dėl sprendimo, dėl kurio pateiktas antrasis reikalavimas, nustatymo
19
Remiantis jurisprudencija, ginčijamas aktas gali būti netiesiogiai nustatytas iš ieškinio turinio, visų pirma iš argumentų, išdėstytų Bendrajame Teisme pateiktiems ieškinio pagrindams pagrįsti, jeigu šis aktas ir aktas, dėl kurio pateikti reikalavimai, susiję su tuo pačiu ginču, ir jeigu atsakovas galėjo nustatyti tokį aktą, todėl jo teisė į gynybą nebuvo pažeista (žr. 2022 m. gruodžio 22 d. Sprendimo Parlamentas / Moi, C‑246/21 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2022:1026, 59 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
20
Nagrinėjamu atveju konstatuotina, kad ieškovė prašo panaikinti sprendimą, kuris ieškinio priedų sąraše nurodytas kaip atitinkantis bylos medžiagos A.26 priedą. Į šį priedą įtrauktas šio sprendimo 14 punkte minėtas 2021 m. sausio 29 d. raštas, kuriuo ENISA atsakė į jos prašymą leisti susipažinti su jos asmens duomenimis.
21
Konstatuotina, kad 2021 m. sausio 29 d. raštu nesiekta informuoti ieškovės, kad jos kandidatūra nebuvo atrinkta į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigas, ir šis raštas neturėjo tokio poveikio; juo siekta tik atsakyti į jos prašymą pateikti jos asmens duomenis pagal taikytinus teisės aktus.
22
Vis dėlto, kaip matyti iš šio sprendimo 11 punkto, prašymo pateikti asmens duomenis pateikimo dieną ieškovė jau žinojo kandidatės, atrinktos į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovės pareigas, pavardę; ją 2020 m. gruodžio 10 d. žodžiu pranešė ENISA vykdomasis direktorius per klausimams ir atsakymams skirtą susirinkimą, o vėliau ši pavardė 2021 m. sausio 12 d. elektroniniu paštu oficialiai buvo pranešta ENISA darbuotojams.
23
Taigi būtent 2021 m. sausio 12 d. elektroninis laiškas, kuriuo oficialiai pranešta kandidatės, atrinktos į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovės pareigas, pavardė, yra ENISA atrankos komisijos sprendimo atmesti ieškovės kandidatūrą į šias pareigas išraiška. Šios informacijos oficialus pranešimas neišvengiamai reiškia, kad ieškovės kandidatūra antrajame nagrinėjamame konkurse buvo atmesta.
24
Taigi, kadangi 2021 m. sausio 12 d. elektroninis laiškas ir 2021 m. sausio 29 d. raštas susiję su tuo pačiu ginču, ir ENISA galėjo tai nustatyti, todėl jos teisė į gynybą nebuvo pažeista, konstatuotina, kad reikalavimai panaikinti ENISA atrankos komisijos sprendimą atmesti ieškovės kandidatūrą į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigas susiję su 2021 m. sausio 12 d. sprendimu, pateiktu bylos medžiagos A.25 priede (toliau – antrasis ginčijamas sprendimas), o ne su 2021 m. sausio 29 d. raštu.
Dėl reikalavimo panaikinti sprendimą atmesti skundą
25
Pagal suformuotą jurisprudenciją toks administracinis skundas, kaip nurodytas Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalyje, ir eksplicitinis ar implicitinis sprendimas jį atmesti yra sudėtingos procedūros dalis ir tik išankstinė kreipimosi į teismą sąlyga. Tokiomis aplinkybėmis net formaliai dėl skundo atmetimo pareikštas ieškinys reiškia, kad į teismą kreipiamasi dėl asmens nenaudai priimto akto, dėl kurio pateiktas skundas, išskyrus atvejus, kai sprendimo atmesti skundą apimtis skiriasi nuo akto, dėl kurio pateiktas skundas, apimties (žr. 2022 m. spalio 19 d. Sprendimo JS / BPV, T‑271/20, nepaskelbtas Rink., EU:T:2022:652, 24 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
26
Nagrinėjamu atveju pažymėtina, kad sprendimu atmesti skundą tik patvirtinti pirmasis ir antrasis ginčijami sprendimai (toliau – ginčijami sprendimai), tačiau jo apimtis nesiskiria. Tuo, kad atsakydama į ieškovės skunde pateiktus argumentus ENISA valdyba turėjo patikslinti šių sprendimų motyvus, negalima grįsti teiginio, kad sprendimas atmesti skundą laikytinas savarankišku ieškovės nenaudai priimtu aktu, nes sprendimo atmesti skundą motyvai iš esmės sutampa su sprendimų, dėl kurių šis skundas pateiktas, motyvais. Taigi ieškovės ieškinys dėl panaikinimo turi būti laikomas pareikštu dėl ginčijamų sprendimų, kurių teisėtumas prireikus turi būti nagrinėjamas atsižvelgiant į sprendime atmesti skundą pateiktus motyvus.
27
Vadinasi, reikalavimai dėl panaikinimo turi būti laikomi pateiktais tik dėl ginčijamų sprendimų.
Dėl priimtinumo
Dėl nepriimtinumo pagrindo, susijusio su ENISA atstovavimu
28
Atsakydama į proceso organizavimo priemonę ieškovė teigia, kad jurisprudencijoje nustatyta sąlyga, kad juridiniam asmeniui turi atstovauti nepriklausomas ir su tuo juridiniu asmeniu pakankamai nesusijęs advokatas, nagrinėjamu atveju nebuvo įvykdyta, nes vienas iš ENISA šioje instancijoje atstovaujančių tarnautojų yra asmuo, atrinktas eiti vienas iš aptariamų pareigų.
29
ENISA nesutinka su ieškovės teiginiais, be kita ko, dėl to, kad šis asmuo yra tik vienas iš trijų tarnautojų, kuriems padeda advokatas. Atsižvelgiant į tai, kad būtų išvengta bet kokios nepriklausomumo trūkumo regimybės, ENISA atšaukė dviejų iš trijų iš pradžių jai atstovauti paskirtų pareigūnų įgaliojimus, tačiau paliko įgaliojimus ad litem ir paskyrė trečią tarnautoją, padedamą to paties advokato.
30
Pirma, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto, kuris Bendrajam Teismui taikomas pagal šio statuto 53 straipsnio pirmą pastraipą, 19 straipsnyje nustatyta:
„Valstybėms narėms ir Sąjungos institucijoms Teisingumo Teisme atstovauja kiekvienai bylai skiriamas atstovas; atstovui gali padėti patarėjas arba advokatas.
<…>
Kitoms bylų šalims turi atstovauti advokatas.
<…>“
31
Bendrojo Teismo procedūros reglamento 51 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Šaliai turi atstovauti jos atstovas ar advokatas laikantis [Europos Sąjungos Teisingumo Teismo] Statuto 19 straipsnyje numatytų sąlygų.“
32
Kaip matyti iš Procedūros reglamento 1 straipsnio 2 dalies g punkto, sąvoka „institucijos“ reiškia ESS 13 straipsnio 1 dalyje nurodytas Europos Sąjungos institucijas ir Sutartimis arba joms vykdyti priimtais aktais įsteigtas įstaigas ar organus, kurie gali būti Bendrojo Teismo nagrinėjamų bylų šalys.
33
Taigi iš šių nuostatų matyti, kad, kai ENISA, kuri yra iš pradžių 2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 460/2004, įsteigiančiu Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūrą (OL L 77, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 45 t., p. 77), įsteigta, o dabar 2019 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/881 dėl ENISA ir informacinių ir ryšių technologijų kibernetinio saugumo sertifikavimo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 526/2013 (Kibernetinio saugumo aktas) (OL L 151, 2019, p. 15), reglamentuojama įstaiga, yra ginčo Bendrajame Teisme šalis, jai Bendrajame Teisme turi atstovauti kiekvienai bylai paskirtas atstovas, prireikus padedamas patarėjo arba advokato.
34
Antra, primintina, kad pagal jurisprudenciją reikalavimo, jog Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio pirmoje ir antroje pastraipose nenurodytoms šalims turi atstovauti advokatas, tikslas yra, pirma, neleisti privatiems asmenims patiems reikšti ieškinių teisme nesikreipiant į tarpininką ir, antra, užtikrinti, kad juridinius asmenis gintų pakankamai nuo jų nepriklausomas atstovas (žr. 2022 m. liepos 14 d. Sprendimo Universität Bremen / REA, C‑110/21 P, EU:C:2022:555, 46 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
35
Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas yra pabrėžęs, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio trečioje ir ketvirtoje pastraipose numatyto advokato atstovavimo, kuris vykdomas siekiant užtikrinti gerą teisingumo vykdymą, tikslas visų pirma yra saugoti ir kuo geriau ginti kliento interesus, veikiant visiškai nepriklausomai ir laikantis įstatymų, taip pat profesinių ir profesinės etikos taisyklių (žr. 2022 m. liepos 14 d. Sprendimo Universität Bremen / REA, C‑110/21 P, EU:C:2022:555, 47 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
36
Advokato nepriklausomumo sąlyga apibrėžiama ne tik negatyviai, t. y. per advokato ir jo kliento darbo santykių nebuvimą, bet ir pozityviai, t. y. nurodant profesinę etiką (žr. 2022 m. liepos 14 d. Sprendimo Universität Bremen / REA, C‑110/21 P, EU:C:2022:555, 49 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
37
Dėl advokato „nepriklausomumo“ sąvokos teigiamos apibrėžties Teisingumo Teismas yra aiškiai pažymėjęs, kad ši sąvoka turi būti suprantama kaip reikalaujanti ne to, kad advokato ir jo kliento nesietų joks ryšys, o to, kad jų nesietų toks ryšys, kuris akivaizdžiai kenktų advokato gebėjimui užtikrinti jam tenkančią gynybos funkciją geriausiai atstovauti savo kliento interesams, laikantis įstatymų ir profesinių bei profesinės etikos taisyklių (žr. 2022 m. liepos 14 d. Sprendimo Universität Bremen / REA, C‑110/21 P, EU:C:2022:555, 52 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
38
Taikydamas Sąjungos teisėje neprivilegijuotųjų šalių atstovams nustatytą nepriklausomumo sąlygą Sąjungos teismas vykdo ribotą kontrolę ta prasme, kad jame pareikštą ieškinį pripažįsta nepriimtinu tik tais atvejais, kai yra akivaizdu, kad advokatas negali užtikrinti jam tenkančios gynybos funkcijos geriausiai atstovauti savo kliento interesams, todėl jam turi būti neleidžiama to daryti siekiant apsaugoti kliento interesus (žr. 2022 m. liepos 14 d. Sprendimo Universität Bremen / REA, C‑110/21 P, EU:C:2022:555, 53 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
39
Trečia, vis dėlto konstatuotina, kad šio sprendimo 34–38 punktuose nurodyta jurisprudencija buvo išplėtota tik tiek, kiek tai susiję su advokato atstovavimu neprivilegijuotosioms šalims, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio trečią ir ketvirtą pastraipas.
40
Kaip matyti iš šio sprendimo 30–33 punktų, kadangi ENISA Bendrajame Teisme turi atstovauti atstovas, prireikus padedamas advokato, ji yra privilegijuotoji šalis, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio pirmą pastraipą.
41
Vadinasi, iš šio sprendimo 34–38 punktuose nurodytos jurisprudencijos išplaukiantys principai ENISA netaikomi.
42
Ketvirta, net darant prielaidą, kad iš šio sprendimo 34–38 punktuose nurodytos jurisprudencijos išplaukiantys principai gali būti taikomi privilegijuotosioms šalims, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio pirmą pastraipą, iš ieškovės rašytinių dokumentų nematyti, kad ji reiškia abejones dėl ENISA šioje instancijoje atstovaujančio trečiojo atstovo ar advokato nepriklausomumo.
43
Taigi reikia atmesti ieškovės pateiktą nepriimtinumo pagrindą.
Dėl nepriimtinumo pagrindo, susijusio su ieškovės suinteresuotumu kreiptis į teismą
44
ENISA tvirtina, kad ieškovė nebeturi suinteresuotumo kreiptis į teismą, nes pasitraukė iš pareigų praėjus maždaug dešimčiai dienų po šio ieškinio pareiškimo. Ji pabrėžia, kad ieškovė pasitraukė iš pareigų savanoriškai, kad galėtų užimti kitas pareigas, o tai įrodo, kad ji nebenorėjo dirbti ENISA.
45
Anot ENISA, ieškovės situacija nepanaši į neįgalaus pareigūno, kuris nepasirinko sveikatos būklės, dėl kurios negali dirbti, ir kuris, jeigu jo padėtis pasikeistų, gali grįžti į darbą, iš kurio pasitraukė, padėtį.
46
Be to, ENISA teigia, kad, jeigu nagrinėjamu atveju ieškovė laimėtų bylą, ji nebūtų automatiškai grąžinta į pareigas ENISA, nes jos pavardė vykdant teismo sprendimą būtų įtraukta į rezervo sąrašą, tačiau ji neįgytų subjektyvios teisės būti atrinkta ir teisės į tai, kad su ja būtų sudaryta nauja sutartis.
47
ENISA taip pat nesutinka su ieškovės argumentu, kad ši išsaugo suinteresuotumą kreiptis į teismą tam, jog toks neteisėtumas nepasikartotų ateityje vykdant panašią procedūrą. Šiuo aspektu ji pažymi, kad ieškovė jau dirba kitam darbdaviui ir kad jos suinteresuotumas tolesniu šios bylos nagrinėjimu yra tik teisinis.
48
Ieškovė nesutinka su ENISA teiginių pagrįstumu.
49
Primintina, kad fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo yra priimtinas tik tuo atveju, jei tas asmuo suinteresuotas ginčijamo teisės akto panaikinimu. Toks suinteresuotumas reiškia, kad pats ginčijamo akto panaikinimas gali turėti teisinių pasekmių ir kad taip dėl ieškinio baigties gali atsirasti nauda jį pareiškusiai šaliai. Tokio suinteresuotumo įrodymą, kuris vertinamas ieškinio pareiškimo dieną ir yra esminė ir pirmoji sąlyga pareiškiant bet kokį ieškinį teisme, turi pateikti ieškovas (žr. 2019 m. kovo 27 d. Sprendimo Canadian Solar Emea ir kt. / Taryba, C‑236/17 P, EU:C:2019:258, 91 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
50
Šis suinteresuotumas kreiptis į teismą turi būti atsiradęs ir egzistuojantis. Jis negali būti susijęs su būsima hipotetine situacija. Šis suinteresuotumas, atsižvelgiant į ieškinio dalyką, turi būti pareiškiant ieškinį (antraip ieškinys būtų nepriimtinas) ir išlikti iki teismo sprendimo priėmimo, antraip nebūtų poreikio jį priimti. Bylą nagrinėjantis teismas gali ex officio bet kuriuo proceso momentu iškelti klausimą dėl išlikusio suinteresuotumo kreiptis į teismą dėl įvykio, kuris įvyko po bylos iškėlimo dokumento pateikimo dienos (žr. 2019 m. kovo 27 d. Sprendimo Canadian Solar Emea ir kt. / Taryba, C‑236/17 P, EU:C:2019:258, 92 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
51
Jeigu ieškovo suinteresuotumo kreiptis į teismą nelieka vykstant procesui, Bendrojo Teismo sprendimas dėl bylos esmės negali būti jam naudingas (2007 m. birželio 7 d. Sprendimo Wunenburger / Komisija, C‑362/05 P, EU:C:2007:322, 43 punktas).
52
Iš jurisprudencijos matyti, kad pareigūnas, kuris pasitraukdamas iš pareigų išreiškė norą nebepriklausyti institucijai, kurioje buvo laisvos darbo vietos, užpildytos ginčijamu aktu, iš principo prarado asmeninį suinteresuotumą šio akto panaikinimu (šiuo klausimu žr. 1975 m. spalio 29 d. Sprendimo Marenco ir kt. / Komisija, 81/74–88/74, EU:C:1975:139, 6 ir 7 punktus).
53
Ieškovo suinteresuotumas kreiptis į teismą nebūtinai išnyksta dėl to, kad vykstant procesui ginčijamas aktas nebeturi padarinių. Asmuo, su kuriuo šis aktas susijęs, gali išlaikyti suinteresuotumą reikalauti šio akto panaikinimo, kad būtų atkurta jo pradinė padėtis arba kad ginčijamo akto rengėjas būtų priverstas padaryti atitinkamus pakeitimus ateityje ir taip būtų išvengta ginčijamam aktui būdingo neteisėtumo pasikartojimo pavojaus. Net jei dėl tam tikrų aplinkybių paaiškėja, kad panaikintą aktą priėmusi institucija negali įgyvendinti pareigos imtis priemonių teismo sprendimui, kuriuo panaikintas šis aktas, įvykdyti, ieškinys dėl panaikinimo gali išsaugoti suinteresuotumą kaip galimo ieškinio dėl atsakomybės pagrindą (žr. 2022 m. birželio 30 d. Sprendimo Camerin / Komisija, C‑63/21 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2022:516, 48 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
54
Vis dėlto ieškovas privalo įrodyti suinteresuotumą kreiptis į teismą; tai yra esminė ir pirmoji bet kokio ieškinio teisme sąlyga. Konkrečiai kalbant, tam, kad fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl akto panaikinimo būtų priimtinas, reikia, kad ieškovas tinkamai pagrįstų savo suinteresuotumą dėl tokio akto panaikinimo (žr. 2022 m. birželio 30 d. Sprendimo Camerin / Komisija, C‑63/21 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2022:516, 50 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
55
Nagrinėjamu atveju konstatuotina, kad ieškovė pasitraukė iš pareigų ENISA 2021 m. spalio 7 d., t. y. praėjus maždaug mėnesiui po to, kai pareiškė šį ieškinį (ieškinys pareikštas 2021 m. rugsėjo 2 d.). Pasitraukdama iš pareigų ieškovė išreiškė norą nebedirbti ENISA.
56
Vis dėlto pažymėtina, kad kartu su reikalavimais dėl panaikinimo ieškovė pateikė reikalavimą atlyginti neturtinę žalą, patirtą dėl ENISA padarytų pažeidimų. Ji pabrėžia, kad išsaugojo suinteresuotumą kreiptis į teismą ir ginčijamų sprendimų panaikinimo atveju prašyti atlyginti neturtinę žalą, atsiradusią dėl šių sprendimų.
57
Taigi darytina išvada, kad nors pareiškusi šį ieškinį ieškovė pasitraukė iš pareigų, vadovaujantis šio sprendimo 53 punkte nurodyta jurisprudencija ji turi suinteresuotumą, kad ginčijami sprendimai būtų panaikinti. Vadinasi, ieškovės suinteresuotumo kreiptis į teismą nebuvimu grindžiamas nepriimtinumo pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
Dėl esmės
Dėl reikalavimų panaikinti
58
Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais. Pirmasis pagrindas grindžiamas ginčijamų sprendimų neteisėtumu, nes jie priimti remiantis implicitiniu sprendimu Politikos biuro skyriaus vadovo ir Finansų ir viešųjų pirkimų skyriaus vadovo pareigų nepriskirti prie tų, kurios gali būti užimtos taikant vidaus judumą, ir 2020 m. rugpjūčio 5 d. pranešimais apie laisvas darbo vietas; anot ieškovės, šis implicitinis sprendimas ir šie pranešimai taip pat yra neteisėti. Antrasis pagrindas grindžiamas gero administravimo principo, kiek jis apima pareigą motyvuoti Sąjungos aktus, pažeidimu. Trečiasis pagrindas pateiktas tik dėl pirmojo ginčijamo sprendimo ir grindžiamas atrankos komisijos nešališkumo principo pažeidimu, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnio ir ENISA valdančiosios tarybos sprendimo Nr. MB/2013/6 dėl ENISA valdančiosios tarybos ir ENISA vykdomosios valdybos vidaus darbo tvarkos taisyklių 14 straipsnio pažeidimu.
59
Bendrasis Teismas pirmiausia turi išnagrinėti antrąjį pagrindą, grindžiamą gero administravimo principo, kiek jis apima pareigą motyvuoti ginčijamus sprendimus, pažeidimu.
60
Pateikdama antrąjį pagrindą ieškovė teigia, kad ENISA nesilaikė pareigos motyvuoti ir gero administravimo principo, apimančio teisę gauti pakankamai informacijos, kad būtų galima užginčyti teisės aktą.
61
Kiek tai susiję su pirmuoju ginčijamu sprendimu, pirma, ieškovė pažymi, kad jame buvo nurodyta tik tai, kad atrankos komisija negalėjo įtraukti jos pavardės į kandidatų, atrinktų per pirmąjį nagrinėjamą konkursą, sąrašą.
62
Ieškovė nurodo, kad tik pateikusi 2021 m. sausio 3 d. ir 10 d. prašymus ji galiausiai 2021 m. vasario 3 d. gavo savo pokalbio ir testo raštu įvertinimą, kurį sudarė vertinimo forma ir lentelė su komentarais ir balais.
63
Antra, ieškovė teigia, kad jos gautas įvertinimas neleidžia jai suprasti komentarų ir lentelėje pateiktų balų atitikties, nes kai kurie labai teigiami komentarai atitinka balą 7_5/10, o kiti taip pat labai teigiami komentarai, kuriuose nėra jokios kritikos, atitinka balą 6_5/10.
64
Trečia, ieškovė, be kita ko, nurodo, kad prie testo raštu, už kurį ji gavo 23_5/40 balo, nepateikta jokios papildomos informacijos.
65
Kiek tai susiję su antruoju ginčijamu sprendimu, pirma, ieškovė pažymi, kad ji sužinojo, jog jos paraiška antrajame nagrinėjamame konkurse buvo atmesta, kai ENISA vykdomasis direktorius 2021 m. sausio 12 d. elektroniniu laišku pranešė ENISA darbuotojams kandidatės, atrinktos į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovės pareigas, pavardę.
66
Ieškovė patikslina, kad savo paraiškos antrajame nagrinėjamame konkurse įvertinimą galiausiai gavo tik 2021 m. vasario 3 d., po to, kai jo paprašė.
67
Antra, ieškovė teigia, kad glausti jos vertinimo motyvai neatitinka jurisprudencijoje nustatytų reikalavimų ir neleidžia jai suprasti priežasčių, dėl kurių ji net nebuvo pripažinta tinkama dalyvauti konkurse, nepaisant jos ankstesnės profesinės patirties, įgytos ENISA, kai ji trejus metus dirbo Finansų ir viešųjų pirkimų skyriaus ir Politikos biuro skyriaus vadove.
68
Trečia, ieškovė teigia, kad yra neatitikimų tarp vertinimo formos, susijusios su Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo pareigomis, ir formos, susijusios su Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigomis.
69
Galiausiai, kiek tai susiję su ginčijamais sprendimais, ieškovė tvirtina, kad turėjo gauti informaciją apie kitus kandidatus pagal 2020 m. rugpjūčio 5 d. pranešimų apie laisvą darbo vietą 5 punktą, pagal kurį „visi prašymai pateikti informaciją apie konkursą, įskaitant susijusius su kandidatų rezultatais, turi būti siunčiami šiuo elektroninio pašto adresu“.
70
ENISA nesutinka su ieškovės teiginių pagrįstumu.
71
Šiuo aspektu pirmiausia primintina, kad pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 25 straipsnio antros pastraipos antrą sakinį bet kokiame asmens nenaudai priimtame sprendime turi būti nurodomi jį pagrindžiantys motyvai. Ši pareiga atitinka SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje ir su gero administravimo principu susijusiame Chartijos 41 straipsnyje, konkrečiai jo 2 dalies c punkte, bendrai numatytą pareigą.
72
Pagal suformuotą jurisprudenciją pareiga motyvuoti asmens nenaudai priimtą Sąjungos institucijų sprendimą siekiama leisti Sąjungos teismui vykdyti šio sprendimo teisėtumo kontrolę ir suteikti suinteresuotajam asmeniui pakankamai informacijos, kuri leistų žinoti, ar minėtas sprendimas yra pagrįstas ir ar jis turi trūkumų, dėl kurių galima ginčyti jo teisėtumą (žr. 2020 m. birželio 11 d. Sprendimo Komisija / Di Bernardo, C‑114/19 P, EU:C:2020:457, 51 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
73
Iš to matyti, kad motyvai iš principo turi būti pateikti suinteresuotajam asmeniui kartu su jo nenaudai priimtu aktu, o jų nebuvimo neištaiso aplinkybė, kad akto motyvus suinteresuotasis asmuo sužino per procesą Sąjungos teisme (žr. 2020 m. birželio 11 d. Sprendimo Komisija / Di Bernardo, C‑114/19 P, EU:C:2020:457, 51 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
74
Administracijos pareiga motyvuoti savo sprendimus apskritai yra ne tik administracijos veiksmų skaidrumo išraiška, bet taip pat turi leisti asmeniui susipažinus su visa informacija nuspręsti, ar jam naudinga kreiptis į teismą. Taigi yra glaudus ryšys tarp pareigos motyvuoti, pagrindinės teisės į veiksmingą teisminę gynybą ir Chartijos 47 straipsnyje įtvirtintos teisės į veiksmingą teisinę gynybą (žr. 2021 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo JR / Komisija, T‑435/20, EU:T:2021:608, 47 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
75
Be to, SESV 296 straipsnyje reikalaujamas Europos Sąjungos institucijų aktų motyvavimas turi atitikti konkretaus akto pobūdį ir aiškiai bei nedviprasmiškai atskleisti institucijos, kuri priėmė šį aktą, argumentus, kad suinteresuotieji asmenys galėtų sužinoti priimtą priemonę pagrindžiančius motyvus, o kompetentingas teismas – vykdyti jos kontrolę. Reikalavimas motyvuoti turi būti vertinamas atsižvelgiant į visas nagrinėjamo atvejo aplinkybes, ypač į akto turinį, nurodytų motyvų pobūdį ir asmenų, kuriems skirtas aktas, ar kitų asmenų, su kuriais jis konkrečiai ir tiesiogiai susijęs, suinteresuotumą gauti paaiškinimus. Nereikalaujama, kad motyvuojant būtų nurodytos visos svarbios faktinės ir teisinės aplinkybės, nes nustatant, ar akto motyvavimas atitinka SESV 296 straipsnio reikalavimus, turi būti atsižvelgiama ne tik į jo tekstą, bet ir kontekstą bei visas atitinkamą sritį reglamentuojančias teisės normas (žr. 2020 m. birželio 11 d. Sprendimo Komisija / Di Bernardo, C‑114/19 P, EU:C:2020:457, 29 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
76
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad motyvų nebuvimas gali būti konstatuotas, net jei ginčijamame sprendime yra tam tikrų motyvų. Pavyzdžiui, prieštaringi ar nesuprantami motyvai prilygsta motyvų nebuvimui. Tas pats pasakytina ir tuo atveju, kai ginčijamame sprendime esantys motyvai yra tokie neišsamūs, kad jo adresatui, atsižvelgiant į sprendimo priėmimo aplinkybes, neįmanoma suprasti jį priėmusio subjekto argumentų. Todėl turėdamas nuspręsti, ar vykstant procesui galima papildyti motyvus, Sąjungos teismas išsamiai vertina, ar egzistuoja pirminis motyvavimas (žr. 2020 m. birželio 11 d. Sprendimo Komisija / Di Bernardo, C‑114/19 P, EU:C:2020:457, 55 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
77
Galiausiai pagal jurisprudenciją pareiga motyvuoti turi būti suderinta su atrankos komisijos darbo slaptumo užtikrinimu pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 6 straipsnį. Šis slaptumas buvo numatytas siekiant užtikrinti konkurso atrankos komisijų nepriklausomumą ir jų darbo objektyvumą, apsaugant jas nuo bet kokio išorinio kišimosi ar spaudimo, neatsižvelgiant į tai, ar tai daro pati Sąjungos administracija, ar suinteresuotieji dalyviai, ar tretieji asmenys. Todėl, laikantis šio slaptumo principo, negalima atskleisti nei atskirų atrankos komisijos narių požiūrio, nei bet kokios informacijos, susijusios su asmeniniu ar lyginamuoju kandidatų vertinimu (žr. 1996 m. liepos 4 d. Sprendimo Parlamentas / Innamorati, C‑254/95 P, EU:C:1996:276, 24 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
78
Šiomis aplinkybėmis reikalavimas motyvuoti konkurso atrankos komisijos sprendimus turi atitikti atitinkamo darbo pobūdį (1996 m. liepos 4 d. Sprendimo Parlamentas / Innamorati, C‑254/95 P, EU:C:1996:276, 25 punktas).
79
Paprastai konkurso atrankos komisijos darbą sudaro bent du skirtingi etapai, t. y. pirma, paraiškų nagrinėjimas, siekiant nustatyti kandidatus, kuriems leidžiama dalyvauti konkurse, ir, antra, kandidatų įgūdžių, reikalingų laisvoms pareigoms užimti, vertinimas, siekiant sudaryti rezervo sąrašą (žr. 1996 m. liepos 4 d. Sprendimo Parlamentas / Innamorati, C‑254/95 P, EU:C:1996:276, 26 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
80
Atsižvelgiant būtent į šiuos principus reikia įvertinti, ar ENISA laikėsi gero administravimo principo, kiek jis apima pareigą motyvuoti ginčijamus sprendimus.
– Dėl pirmojo ginčijamo sprendimo
81
Pirma, iš bylos A.26 priede pateikto pranešimo apie laisvą darbo vietą, dėl kurios skelbtas pirmasis nagrinėjamas konkursas, 4 punkto matyti, kad prieš paskiriant asmenį į Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo pareigas atrankos komisija pirmiausia turėjo įvertinti, ar kandidatai turi „reikalaujamą kvalifikaciją ir patirtį“, kad galėtų būti laikomi tinkamais dalyvauti nagrinėjamame konkurse.
82
Be to, iš šio pranešimo 5 punkto matyti, kad tinkamais pripažinti kandidatai buvo pakviesti dalyvauti „atrankos procedūroje“, kurią sudarė du testai: pokalbis ir testas raštu.
83
Nagrinėjamu atveju iš šio sprendimo 10 punkto matyti, kad 2020 m. lapkričio 10 d. ENISA vykdomasis direktorius informavo ieškovę apie atrankos komisijos sprendimą neįtraukti jos pavardės į šiame konkurse atrinktų kandidatų sąrašą. Kaip matyti iš šio sprendimo 12–14 punktų, ieškovei pateikus prašymus leisti susipažinti su jos asmens duomenimis, 2021 m. sausio 29 d. ENISA jai pateikė jos paraiškos dalyvauti pirmajame nagrinėjamame konkurse įvertinimą ir patvirtino, kad po pokalbio ir testo raštu ji nesurinko reikiamo balų skaičiaus tam, kad jos pavardė būtų įtraukta į šio konkurso rezervo sąrašą.
84
Vadinasi, konstatuotina, kad pirmasis ginčijamas sprendimas priskirtinas antrajam konkurso atrankos komisijos darbo etapui, minėtam šio sprendimo 79 punkte.
85
Antra, iš jurisprudencijos matyti, kad antrasis atrankos komisijos darbo etapas yra visų pirma lyginamasis, todėl jam taikomas šio darbo slaptumas (žr. 1996 m. liepos 4 d. Sprendimo Parlamentas / Innamorati, C‑254/95 P, EU:C:1996:276, 28 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
86
Kadangi reikalavimas motyvuoti vykstant konkursui arba apskritai atrankos procedūrai turi būti suderintas su atrankos komisijos svarstymų slaptumu, pranešimas apie kandidato balus, kiek jie atspindi atrankos komisijos atliktą lyginamojo pobūdžio vertinimą, iš principo yra pakankamas motyvavimas (žr. 2008 m. vasario 28 d. Sprendimo Neirinck / Komisija, C‑17/07 P, EU:C:2008:134, 52 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
87
Vis dėlto iš šio sprendimo 73 punkto matyti, kad iš principo sprendimo motyvai suinteresuotajam asmeniui turi būti pateikiami kartu su jo nenaudai priimtu sprendimu.
88
Konkrečiai kalbant, konkursuose, kurie leidžia užimti Sąjungos pareigūnų ar laikinųjų tarnautojų pareigas pasibaigus antrajam atrankos komisijos darbo etapui, kandidatui, laikiusiam prie šio antrojo etapo priskiriamus testus, turi būti pranešama apie už šiuos testus skirtus balus kartu su sprendimu neįtraukti jo pavardės į per šį konkursą atrinktų kandidatų sąrašą (šiuo klausimu žr. 2008 m. vasario 28 d. Sprendimo Neirinck / Komisija, C‑17/07 P, EU:C:2008:134, 50–60 punktus).
89
Šioje konkrečioje srityje, išskyrus išimtines aplinkybes, pavyzdžiui, būdingas konkursų, kuriuose dalyvauja daug kandidatų, organizavimui, pagal jurisprudenciją pareigos motyvuoti laikymasis nesiejamas su kokio nors prašymo pateikimu, nesvarbu, ar tai būtų išankstinis skundas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį, ar prašymas persvarstyti sprendimą (šiuo klausimu žr. 2020 m. birželio 11 d. Sprendimo Komisija / Di Bernardo, C‑114/19 P, EU:C:2020:457, 31 ir 41 punktus).
90
Pažymėtina, kad pirmasis ginčijamas sprendimas suformuluotas taip:
„Kadangi pateikėte paraišką dalyvauti pirma minėtoje atrankos procedūroje ir buvote pakviesta į pokalbį ir testą raštu, šiuo laišku Jums pranešame, kad atlikusi išsamų vertinimą atrankos komisija nusprendė neįtraukti Jūsų pavardės į konkursą laimėjusių asmenų sąrašą.
Šis sprendimas nedaro poveikio jūsų dalyvavimui galimose būsimose ENISA atrankos procedūrose, kurių tinkamumo sąlygas atitinkate. Primename, kad kiekvienoje atrankos procedūroje, kurioje norėtumėte dalyvauti, reikia pateikti naują paraišką.
Dėkojame, kad domitės ENISA veikla, ir linkime sėkmės tolesnėje karjeroje.“
91
Taigi pirmajame ginčijamame sprendime, kuriuo ieškovei pranešta apie sprendimą atmesti jos kandidatūrą į Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo pareigas, paminėta tik tai, kad ji neįveikė atrankos procedūros. Tame sprendime ieškovė tik informuojama apie jos kandidatūros atmetimą, o balai, kuriuos jai už du atrankos procedūros testus skyrė atrankos komisija, nenurodyti.
92
Kaip matyti iš šio sprendimo 14 punkto, 2021 m. sausio 29 d. ENISA pateikė ieškovei jai skirtus balus ir jos paraiškos vertinimą pirmajame nagrinėjamame konkurse ir patvirtino, kad po pokalbio ir testo raštu ši nesurinko reikiamo balų skaičiaus, kad jos pavardė būtų įtraukta į šio konkurso rezervo sąrašą.
93
Vis dėlto, kaip matyti iš šio sprendimo 12–14 punktų, tik gavusi ieškovės prašymus leisti susipažinti su jos asmens duomenimis ENISA jai galiausiai pateikė jos kandidatūros pirmajame nagrinėjamame konkurse įvertinimą ir nurodė balus, kuriuos ji gavo už abu atrankos procedūros testus.
94
Trečia, siekdama atsižvelgti į praktinius sunkumus, kylančius vykstant konkursui, kuriame dalyvauja daug kandidatų, pradiniame etape atrankos komisija gali kandidatams pranešti tik apie atrankos kriterijus ir rezultatus ir tik vėliau pateikti individualius paaiškinimus tiems kandidatams, kurie to aiškiai prašo (žr. 2020 m. birželio 11 d. Sprendimo Komisija / Di Bernardo, C‑114/19 P, EU:C:2020:457, 31 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
95
Vis dėlto nagrinėjamu atveju nesusiklostė išimtinės aplinkybės, kurių reikalaujama pagal šio sprendimo 94 punkte nurodytą jurisprudenciją. ENISA net neteigė ir juo labiau neįrodė, kad su pirmuoju nagrinėjamu konkursu susijusioje atrankos procedūroje dalyvavo daug kandidatų, todėl ji praktiškai negalėjo laiku pateikti pakankamų motyvų kiekvienam kandidatui ir tik vėliau galėjo pateikti individualius paaiškinimus tiems kandidatams, kurie to aiškiai prašė.
96
Kaip per posėdį paaiškino ENISA, iš pateiktų 111 paraiškų dalyvauti pirmajame nagrinėjamame konkurse į antrąjį šio konkurso etapą, t. y. pokalbį ir testą raštu buvo pakviesta tik 14 kandidatų, tarp jų ir ieškovė. Taigi šiomis aplinkybėmis pateikiant ieškovei išsamų atsakymą ENISA nebūtų užkrautas per didelis darbo krūvis, ypač dėl to, kad tai buvo sprendimas, kurio netiesioginė pasekmė – neleisti tarnautojui tęsti savo profesinės veiklos agentūroje, kurioje jis dirbo ilgiau nei trejus metus (šiuo klausimu žr. 2008 m. vasario 28 d. Sprendimo Neirinck / Komisija, C‑17/07 P, EU:C:2008:134, 58 punktą).
97
Taigi darytina išvada, kad pirmasis ginčijamas sprendimas yra nemotyvuotas.
– Dėl antrojo ginčijamo sprendimo
98
Pirma, iš bylos A.26 priede pateikto pranešimo apie laisvą darbo vietą, dėl kurios skelbtas antrasis nagrinėjamas konkursas, 4 punkto matyti, kad prieš paskiriant asmenį į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigas atrankos komisija pirmiausia turėjo įvertinti, ar kandidatai turi „reikalaujamą kvalifikaciją ir patirtį“, kad galėtų būti laikomi tinkamais dalyvauti nagrinėjamame konkurse.
99
Be to, iš šio pranešimo 5 punkto matyti, kad tinkamais pripažinti kandidatai buvo pakviesti dalyvauti „atrankos procedūroje“, kurią sudarė du testai: pokalbis ir testas raštu.
100
Nagrinėjamu atveju, kaip matyti iš šio sprendimo 12 ir 14 punktų, per antrąjį nagrinėjamą konkursą ieškovė nesurinko reikiamo balų skaičiaus, kad būtų vertinama „reikiama kvalifikacija ir patirtis“ ir kad būtų pakviesta į pokalbį, o vėliau – į testą raštu.
101
Iš minėto pranešimo apie laisvą darbo vietą 4 punkto matyti, kad kandidatų atranka buvo vykdoma dviem etapais. Konkrečiai kalbant, pirma, vertindama „reikiamą kvalifikaciją ir patirtį“ atrankos komisija turėjo išnagrinėti, ar kandidatai atitinka „tinkamumo kriterijus“. Antra, kiek tai susiję su „tinkamumo kriterijus“ atitinkančiais kandidatais, atrankos komisija turėjo išnagrinėti, ar jie atitinka „atrankos kriterijus“, t. y. penkis „aukšto lyginamojo svorio kriterijus“ ir tris „nedidelio lyginamojo svorio kriterijus“.
102
Šiuo aspektu konstatuotina, kad nors šių kriterijų vertinimo būdas skyrėsi, nes prie „atrankos kriterijų“, priešingai nei prie „tinkamumo kriterijų“, buvo nurodomi skaičiais išreikšti balai, vis dėlto „atrankos kriterijai“, kuriais siekta įvertinti tam tikrų diplomų turėjimą, profesinės patirties tam tikruose sektoriuose trukmę ir tam tikrų įgūdžių turėjimą, atitiko objektyvius duomenis ir jų vertės komisija nevertino. Be to, pranešimo apie laisvą darbo vietą 4 punkte nurodytas „reikiamos kvalifikacijos ir patirties“ vertinimas, apimantis „tinkamumo kriterijus“ ir „atrankos kriterijus“, aiškiai atskiriamas nuo šio pranešimo 5 punkte nurodytos „atrankos procedūros“, apimančios pokalbį ir testą raštu.
103
Taigi konstatuotina, kad antrasis ginčijamas sprendimas priskirtinas prie konkurso atrankos komisijos pirmojo darbo etapo, nurodyto šio sprendimo 79 punkte.
104
Pirmajame etape, be kita ko, per kvalifikacijų vertinimą atliekamas kandidatų pateiktų diplomų palyginimas su pranešime apie konkursą reikalaujama kvalifikacija. Kadangi šis palyginimas grindžiamas objektyviais duomenimis, kuriuos, be to, kiekvienas kandidatas žinojo, kiek tai su jais susiję, užtikrinant atrankos komisijos darbo slaptumą nedraudžiama atskleisti šių objektyvių duomenų ir, be kita ko, vertinimo kriterijų, kuriais remiantis buvo atlikta atranka per pirminį konkurso etapą, suteikiant asmenims, kurių paraiškos buvo atmestos, galimybę iki bet kokio asmeninio testavimo sužinoti galimus jų pašalinimo motyvus (šiuo klausimu žr. 1996 m. liepos 4 d. Sprendimo Parlamentas / Innamorati, C‑254/95 P, EU:C:1996:276, 27 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
105
Be to, net jei atrankos komisija pirmiausia privalo pateikti tik glaustus motyvus (kaip yra konkurso, kuriame dalyvauja daug kandidatų, atveju), motyvuose turi būti nurodyti atitinkamo konkurso rezultatai, ir negalima laukti, kol kandidatai prašys juos pateikti (šiuo klausimu žr. 2020 m. birželio 11 d. Sprendimo Komisija / Di Bernardo, C‑114/19 P, EU:C:2020:457, 35 ir 36 punktus).
106
Antra, kiek tai susiję su antrojo ginčijamo sprendimo motyvais, primintina, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 11 punkto, apie ieškovės paraiškos vertinimo rezultatą jai buvo pranešta tik netiesiogiai, kai 2020 m. gruodžio 10 d. per klausimams ir atsakymams skirtą susirinkimą ENISA vykdomasis direktorius žodžiu visiems darbuotojams pranešė per antrąjį nagrinėjamą konkursą atrinktos kandidatės pavardę, o vėliau ENISA darbuotojams apie tai oficialiai pranešta 2021 m. sausio 12 d. elektroniniu laišku.
107
Iš šio sprendimo 12 ir 14 punktų taip pat matyti, kad ieškovė tik po to, kai išsiuntė du 2021 m. sausio 3 d. ir 10 d. prašymus, 2021 m. vasario 3 d. gavo savo paraiškos dalyvauti antrajame nagrinėjamame konkurse įvertinimą, kuriame nurodyta, kad ji nesurinko reikiamo balų skaičiaus, kad būtų pakviesta į kitą to konkurso etapą.
108
Kaip nurodyta šio sprendimo 23 punkte, būtent 2021 m. sausio 12 d. elektroninis laiškas, kuriuo oficialiai pranešta kandidatės, atrinktos į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovės pareigas, pavardė, yra ENISA atrankos komisijos sprendimo atmesti ieškovės kandidatūrą į šias pareigas išraiška. Šios informacijos oficialus pranešimas neišvengiamai reiškia, kad ieškovės kandidatūra antrajame nagrinėjamame konkurse buvo atmesta.
109
Nagrinėjamu atveju konstatuotina, kad ieškovė visiškai netiesiogiai sužinojo, jog jai nebuvo leista laikyti pokalbio ir testo raštu, nors iš šio sprendimo 105 punkto matyti, kad kandidatas, dėl kurio sprendimas neleisti dalyvauti konkurse priimamas pirmajame etape, kaip jis apibrėžtas šio sprendimo 104 punkte, bent jau turi būti informuotas apie šios įdarbinimo procedūros rezultatus, net jei konkurse dalyvauja daug kandidatų. Iš tiesų įdarbinimo procedūros, kurioje dalyvavo pareigūnas ar tarnautojas, rezultatas yra minimali informacija, kuri bet kuriuo atveju turi būti pateikta kandidatams, nes negalima pagrįstai tikėtis, kad jie prašys rezultatų, jei net nežino apie jų buvimą.
110
Taigi darytina išvada, kad antrasis ginčijamas sprendimas yra nemotyvuotas.
111
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir į šio sprendimo 73, 88 ir 89 punktuose nurodytą jurisprudenciją, darytina išvada, kad ENISA neįvykdė pareigos motyvuoti ginčijamus sprendimus ir taip pažeidė Chartijos 41 straipsnyje numatytą ieškovės teisę į gerą administravimą.
112
Primintina, kad priimdamas sprendimą dėl padarinių, atsirandančių panaikinus priemonę, susijusią su Sąjungos personalo atrankos procedūromis, Sąjungos teismas turi siekti išlaikyti kandidatų, kurie dėl per šią procedūrą padaryto pažeidimo pateko į mažiau palankią padėtį, ir kitų kandidatų interesų pusiausvyrą, todėl turi atsižvelgti ne tik į būtinybę atkurti tų kandidatų, kurie patyrė neigiamų padarinių, teises, bet ir į jau atrinktų kandidatų teisėtus lūkesčius. Šiuo tikslu šis teismas turi atsižvelgti į atitinkamo pažeidimo pobūdį, jo poveikį ir įvairias priemones, kurių gali prireikti imtis siekiant suderinti būtinybę atkurti pažeistas ieškovo teises, trečiųjų asmenų padėtį ir tarnybos interesus. Atliekant šį vertinimą taip pat gali būti svarbūs tokie veiksniai, kaip asmenų, kuriems turėjo įtakos atrankos procedūros pažeidimas, skaičius ir atranką laimėjusių asmenų skaičius (žr. 2019 m. gegužės 8 d. Sprendimo Bendroji įmonė Fusion for Energy / Galocha, C‑243/18 P, EU:C:2019:378, 46 ir 47 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
113
Pirma, nagrinėjamu atveju konstatuotina, kad ginčijamų sprendimų trūkumai reiškia pareigos motyvuoti, kuri yra esminis procedūrinis reikalavimas ir kurio nesilaikymu teismas gali remtis ex officio, pažeidimą. Antra, iš bylos medžiagos nematyti, kad šie trūkumai buvo būdingi tik ginčijamiems sprendimams, todėl negalima atmesti galimybės, kad kiti kandidatai, kurie nebuvo atrinkti pasibaigus pirmojo nagrinėjamo konkurso antrajam etapui, ir kandidatai, kurie nebuvo atrinkti pasibaigus antrojo nagrinėjamo konkurso pirmajam etapui, patyrė tą patį neteisėtumą. Trečia, galimas ginčijamų sprendimų panaikinimas nebūtinai reikštų, kad ieškovė turi būti paskirta į vieną ar kitą skyriaus vadovo darbo vietą, į kurią ji pretendavo. Galiausiai, ketvirta, net darant prielaidą, kad taikydama priemones, kuriomis siekiama atkurti ieškovės teises, ENISA paskirtų ją į vienas iš šioje byloje nagrinėjamų skyriaus vadovo pareigų, tokiu paskyrimu galbūt būtų kvestionuojamas tik vieno asmens paskyrimas. Taigi, atsižvelgiant į šias aplinkybes, Bendrasis Teismas nesusidūrė su išskirtine situacija, kai sprendimas dėl panaikinimo turėtų būti laikomas pertekliniu, palyginti su trečiųjų asmenų teisėmis.
114
Taigi reikia pritarti ieškovės nurodytam antrajam ieškinio pagrindui ir panaikinti ginčijamus sprendimus; nebereikia nagrinėti kitų šiam ieškinio pagrindui pagrįsti pateiktų argumentų ir kitų ieškovės nurodytų ieškinio pagrindų.
Dėl reikalavimo atlyginti žalą
115
Grįsdama reikalavimą atlyginti žalą ieškovė teigia patyrusi neturtinę žalą dėl ENISA padarytų pažeidimų, dėl kurių jai kilo didelis stresas, didelis neteisybės jausmas, taip pat pagarbos trūkumo jausmas, o tai pakenkė jos sveikatai ir orumui. Ji mano, kad jos patirta neturtinė žala negali būti atlyginta vien panaikinus ginčijamus sprendimus. Todėl ji prašo priteisti iš ENISA žalos atlyginimą, ex aequo et bono įvertintą 5000 EUR.
116
ENISA nepateikia argumentų dėl ieškovės reikalavimo atlyginti žalą.
117
Šiuo klausimu primintina, kad pagal suformuotą jurisprudenciją tam, kad kiltų Sąjungos atsakomybė, turi būti įvykdytos trys sąlygos, t. y. veiksmų, kuriais kaltinamos Sąjungos institucijos, įstaigos ar organai, neteisėtumas, nurodytos žalos realumas ir tikrumas bei priežastinis ryšys tarp neteisėtų veiksmų, kuriais kaltinama, ir šios žalos (žr. 2021 m. sausio 13 d. Sprendimo Helbert / EUIPO, T‑548/18, EU:T:2021:4, 116 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
118
Be to, iš Teisingumo Teismo suformuotos jurisprudencijos matyti, kad nematerialinė arba neturtinė žala tam tikrais atvejais gali būti laikoma tinkamai ir pakankamai atlyginta panaikinus neteisėtą aktą, kuriuo ji buvo padaryta (žr. 2022 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo IMG / Komisija, C‑619/20 P ir C‑620/20 P, EU:C:2022:722, 197 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
119
Nagrinėjamu atveju konstatuotina, kad, atsižvelgiant į ENISA padarytų pažeidimų pobūdį ir nurodytos žalos pobūdį, šios bylos aplinkybėmis ginčijamų aktų panaikinimas gali užtikrinti tinkamą ir pakankamą nurodytos neturtinės žalos atlyginimą.
120
Taigi ieškovės reikalavimas atlyginti žalą turi būti atmestas kaip nepagrįstas, kiek jis susijęs su neturtine žala, patirta dėl ginčijamų sprendimų neteisėtumo.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
121
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ENISA pralaimėjo bylą, iš jos priteisiamos bylinėjimosi išlaidos pagal ieškovės pateiktus reikalavimus.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (devintoji kolegija),
nusprendžia:
1.
Panaikinti Europos Sąjungos kibernetinio saugumo agentūros (ENISA) atrankos komisijos sprendimą neįtraukti TB pavardės į kandidatų, atrinktų į Vykdomojo direktoriaus biuro skyriaus vadovo pareigas, sąrašą (ENISA-TA70-AD-2020-04).
2.
Panaikinti ENISA atrankos komisijos sprendimą atmesti TB kandidatūrą į Administracinės pagalbos paslaugų skyriaus vadovo pareigas (ENISA-TA71-AD-2020-05).
3.
Atmesti kitus ieškinio reikalavimus.
4.
Priteisti iš ENISA bylinėjimosi išlaidas.
Truchot
Sampol Pucurull
Perišin
Paskelbta 2024 m. gruodžio 18 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.