62023CJ0228_RES
Byla C‑228/23
Asociacija AFAÏA
prieš
Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)
(Conseil d’État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2024 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Žemės ūkis – Ekologinė gamyba ir ekologiškų produktų ženklinimas – Reglamentas (ES) 2018/848 – Tam tikrų produktų bei medžiagų naudojimas ekologinėje gamyboje ir šių medžiagų sąrašas – Leidžianti nukrypti nuostata – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2021/1165 – II priedas – Sąvokos „pramoninė gyvulininkystė“ ir „bežemė gyvulininkystė“ – Vartotojų pasitikėjimas – Gyvūnų gerovė – Palankumas aplinkai ir klimatui – Kriterijai“
Žemės ūkis – Bendra žemės ūkio politika – Ekologinė gamyba ir ekologiškų produktų ženklinimas – Reglamentas 2018/848 – Leidimo naudoti produktus ir medžiagas ekologinėje gamyboje suteikimas – Trąšos, dirvožemio gerinimo priemonės ir maisto medžiagos – Draudimas naudoti pramoninės gyvulininkystės būdu gautą mėšlą – Apimtis – Pramoninė gyvulininkystė – Sąvoka – Bežemė gyvulininkystė – Sąvoka
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2018/848 12 straipsnis, 24 straipsnio 1 dalies b punktas ir II priedo 1 dalis; Komisijos reglamento 2021/1165 II priedas)
(žr. 35, 45, 46, 48, 49, 53, 54, 56–59, 61, 66, 67, 70 punktus, rezoliucinės dalies 1 punktą)
Žemės ūkis – Bendra žemės ūkio politika – Ekologinė gamyba ir ekologiškų produktų ženklinimas – Reglamentas 2018/848 – Leidimo naudoti produktus ir medžiagas ekologinėje gamyboje suteikimas – Trąšos, dirvožemio gerinimo priemonės ir maisto medžiagos – Draudimas naudoti pramoninės gyvulininkystės būdu gautą mėšlą – Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias draudžiama naudoti mėšlą, gautą iš ūkių, kuriuose gyvūnai auginami narvuose, taip pat naudojant vientisą gardelių ar grotelių sistemą ir kurie viršija tam tikrus gyvūnų skaičiaus ribinius dydžius – Leistinumas – Sąlygos
(Komisijos reglamento 2021/1165 II priedas; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92 4 straipsnis ir I priedo 17 punktas)
(žr. 73, 74, 79–81 punktus, rezoliucinės dalies 2 punktą)
Santrauka
Gavęs Conseil d’État (Valstybės Taryba, Prancūzija) prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas paaiškino Įgyvendinimo reglamento 2021/1165 (
1
), priimto įgyvendinant Reglamentą 2018/848 (
2
), II priede numatyto draudimo ekologiškai ūkininkaujant naudoti trąšas, dirvožemio gerinimo priemones ir maisto medžiagas, gautas iš pramoninės gyvulininkystės, apimtį.
Kalbant apie ekologinei gamybai skirto dirvožemio tręšimą, pažymėtina, kad šiais reglamentais išimties tvarka ir tik tiek, kiek būtina, leidžiama naudoti tam tikrus neekologiškai pagamintus produktus ir medžiagas su sąlyga, kad jie nėra gauti „pramoninės“ gyvulininkystės būdu (
3
).
2020 m. Prancūzijos viešoji administravimo įstaiga Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) iš dalies pakeitė savo Sąjungos teisės aktų ekologinio ūkininkavimo srityje aiškinimo vadovą, be kita ko, siekdama išaiškinti šį draudimą ekologiškuose žemės plotuose naudoti gyvūninės kilmės trąšas ir dirvožemio gerinimo priemones, „gautas pramoninės žemdirbystės [gyvulininkystės] būdu“. Jis jį aiškino plačiai, kaip neapimantį mėšlo, gauto iš ūkių, kuriuose gyvūnai auginami naudojant vientisą gardelių ar grotelių sistemą, taip pat iš ūkių, kuriuose gyvūnai auginami narvuose ir kurie viršija tam tikras vietų atitinkamiems gyvūnams skaičiaus ribas.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme organinių trąšų gamintojų interesus ginanti asociacija AFAÏA prašė panaikinti sprendimą, kuriuo INAO atmetė jos prašymą iš dalies pakeisti aiškinimo vadovą. Jos teigimu, nagrinėjamą draudimą lemiantis kriterijus yra susijęs su žemės naudojimu, todėl sąvoka „pramoninė gyvulininkystė“ gali atitikti tik sąvoką „bežemė“ gyvulininkystė ir apibūdinti gyvulininkystės ūkius netvarkant žemės ūkio paskirties žemės.
Nagrinėdamas klausimą dėl trąšų, kurios gali būti naudojamos ekologiškai ūkininkaujant, kilmės prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia Teisingumo Teismo dėl sąvokos „pramoninė gyvulininkystė“ ir kelia klausimą dėl Įgyvendinimo reglamento 2021/1165 II priede numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos apimties.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirma, dėl sąvokų „pramoninė“ ir „bežemė“ gyvulininkystė Teisingumo Teismas konstatavo, kad nors jomis abiem daroma nuoroda į procesų mechanizavimą ir masinį gamybos pobūdį, jų reikšmė nėra ta pati.
Pagal įprastą reikšmę žodis „pramoninis“ arba „intensyvus“ reiškia didelio masto gyvulininkystės formą, kuria siekiama optimizuoti šios veiklos rezultatus, be kita ko, didinant gyvūnų tankį ūkyje arba daugiau ar mažiau atitraukiant nuo supančios aplinkos uždarant. Užsiimant pramonine gyvulininkyste paprastai reikia skirti daug investicijų, naudoti naudingomis medžiagomis papildytus pašarus, taip pat profilaktiškai – antibiotikus. Ši gyvulininkystė gali kelti didelę aplinkos taršą. Be to, speciali gyvūnų gerovės apsauga paprastai nėra vienas iš jos prioritetų.
Tačiau pagal jos įprastą reikšmę „bežemė“ gyvulininkystė atitinka „pramoninį“ arba „intensyvų“ gyvulininkystės būdą, kai gyvūnai daugiausia arba visiškai aprūpinami maistu ne iš žemės ūkio valdos, kurioje jie auginami.
Darytina išvada, kad sąvoka „pramoninė“ gyvulininkystė yra gerokai platesnė už sąvoką „bežemė“ gyvulininkystė, todėl šios sąvokos turi būti laikomos skirtingomis.
Dėl sąvokos, kurią reikia pasirinkti aiškinant Reglamento 2021/1165 II priedą, taigi ir dėl nagrinėjamo draudimo apimties, Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad draudimas apima visą „pramoninę“ gyvulininkystę, o ne tik „bežemę“ gyvulininkystę.
Nagrinėdamas šio priedo bendrą struktūrą jis, viena vertus, priminė, jog jame numatytas išimtinis leidimas turi būti aiškinamas siaurai, o tai reiškia, kad šiam leidimui nustatyti apribojimai, t. y., be kita ko, draudimas naudoti preparatus, „gaut[us] pramoninės žemdirbystės [gyvulininkystės] būdu“, atvirkščiai, turi būti aiškinami plačiai.
Aiškinimas, pagal kurį sąvoka „pramoninė“ gyvulininkystė atitinka tik sąvoką „bežemė“ gyvulininkystė, reiškia, kad ekologiškai ūkininkaujant leidžiama paskleisti mėšlą, gautą iš visų „pramoninių“ gyvulininkystės ūkių, išskyrus „bežemius“ gyvulininkystės ūkius. Taigi toks aiškinimas prilygsta plačiam minėtos nukrypti leidžiančios nuostatos aiškinimui, o tai prieštarauja nustatytam principui.
Kita vertus, dėl argumento, kad nagrinėjamo draudimo motyvas susijęs tik su žemės naudojimu, Teisingumo Teismas pažymėjo, jog, žinoma, laikantis ekologiniam ūkininkavimui būdingo visapusiško požiūrio, gyvulininkystė turi būti susijusi su žeme. Tačiau tai tik reiškia, kad „bežemės“ gyvulininkystės būdas yra nesuderinamas su ekologinio ūkininkavimo principais, taigi šiame kontekste yra paprasčiausiai draudžiamas.
Be to, ekologinis ūkininkavimas taip pat grindžiamas praktikos, kuria stiprinama gyvūnų imuninė sistema, įskaitant reguliarų judėjimą ir laikymą diendaržiuose, įgyvendinimu. Tuo pačiu Reglamentu 2018/848 draudžiama naudoti genetiškai modifikuotus organizmus pašaruose ir labai ribojamas augalų apsaugos produktų naudojimas.
Vadinasi, negalima teigti, kad ekologiniam ūkininkavimui būdingas tik tam tikras žemės valdymo būdas, todėl nagrinėjamo draudimo motyvas susijęs tik su žemės naudojimu. Šį ūkininkavimo būdą sudaro bendra ūkio valdymo ir maisto gamybos sistema, kurioje derinama geriausia aplinkos ir klimato srities praktika, didelė biologinė įvairovė, gamtos išteklių išsaugojimas ir aukštų gyvūnų gerovės standartų bei aukštų gamybos standartų taikymas, atsižvelgiant į vis daugėjančių vartotojų paklausą produktams, pagamintiems naudojant natūralias medžiagas ir procesus. Jis visų pirma susijęs su dorais gamybos metodais, ypač su gyvūnų laikymo sąlygomis tiek judėjimo laisvės ir galimybės patekti į lauką, tiek gyvūnų laikymo tankio požiūriu.
Atsižvelgiant į šiuos reikalavimus, negalima sutikti su tuo, kad iš „pramoninės“ ar „intensyvios“ gyvulininkystės gautą mėšlą leidžiama naudoti kaip mėšlą ekologiškai ūkininkaujant.
Tokį aiškinimą patvirtina Reglamento Nr. 2018/848 tikslai, kaip antai aplinkos, gyvūnų gerovės ir vartotojų pasitikėjimo apsauga. Iš tiesų nukrypti leidžianti nuostata, pagal kurią leidžiama plačiai naudoti produktus, gautus iš intensyvios gyvulininkystės, akivaizdžiai neatitinka šių tikslų ir prieštarauja nuoseklumo reikalavimams, taip pat etikos ir aplinkos apsaugos principams, kuriais iš esmės grindžiamas ekologinis ūkininkavimas.
Taigi vartotojų teisėti lūkesčiai, kad Sąjungos ekologinės gamybos logotipu pažymėti produktai buvo iš tikrųjų pagaminti laikantis aukščiausių standartų, be kita ko, aplinkos ir gyvūnų gerovės srityje, užtikrinami, jei ekologiškai ūkininkaujant naudojamas mėšlas gaunamas iš ekologiškų šaltinių arba, kai jų nepakanka ir tik šiuo atveju, jei naudojamas neekologiškas mėšlas, tačiau jis negali būti gaunamas pramoninės gyvulininkystės būdu.
Antra, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad pagal šiuo metu galiojančią Sąjungos teisę kriterijams, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant, ar gyvulininkystė turi būti laikoma „pramonine“, kaip tai suprantama pagal Įgyvendinimo reglamento 2021/1165 II priedą, netaikomos bendros derinimo priemonės. Vis dėlto jis nurodė, kad nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias draudimas ekologinei gamybai skirtoje žemėje naudoti gyvūninės kilmės trąšas ir dirvožemio savybes gerinančias medžiagas, „gautas pramoninės žemdirbystės [gyvulininkystės] būdu“, apima ir mėšlą, gautą iš ūkių, kuriuose gyvūnai auginami naudojant vientisą gardelių ar grotelių sistemą ir kurie viršija PAV direktyvos (
4
) I priede nustatytus ribinius dydžius, taip pat mėšlą, gautą iš ūkių, kuriuose gyvūnai auginami narvuose ir kurie viršija tuos pačius ribinius dydžius. Vis dėlto šio kvalifikavimo tikslais reikia remtis įrodymų, susijusių bent su gyvūnų gerovės užtikrinimu, biologinės įvairovės paisymu bei aplinkos ir klimato apsauga, visuma.
(
1
)	2021 m. liepos 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2021/1165, kuriuo leidžiama ekologinėje gamyboje naudoti tam tikrus produktus ir medžiagas ir sudaromi jų sąrašai (OL L 253, p. 13).
(
2
)	2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/848 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 834/2007 (OL L 150, 2018, p. 1).
(
3
)	Pagal Reglamento 2018/848 I dalies 1.9.3 punktą, kai mitybiniams augalų poreikiams patenkinti nepakanka dirvožemio tvarkymo praktikos ir tręšimo naudojant ekologinės gamybos būdu gautą mėšlą, gali būti naudojamos tik pagal Reglamento 2018/848 24 straipsnį ekologinėje gamyboje leidžiamos trąšos ir dirvožemio gerinimo priemonės ir tik tiek, kiek būtina. Trąšos, dirvožemio gerinimo priemonės ir maisto medžiagos, kurias Komisija leidžia naudoti pagal šį 24 straipsnį, aptartos Įgyvendinimo reglamento 2021/1165 II priede, kurio trečioje pastraipoje nurodyta, kad ekologinėje gamyboje draudžiamos „medžiagos, gautos pramoninės žemdirbystės [gyvulininkystės] būdu“, kaip antai gyvūnų mėšlas, kompostas ir skysti gyvūnų ekskrementai.
(
4
)	2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012, p. 1), iš dalies pakeista 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/52/ES (OL L 124, 2014, p. 1).