62004CJ0456_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑456/04
dėl Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia
(Italija) 2004 m. liepos 20 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. spalio 29 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Agip Petroli SpA
prieš
Capitaneria di porto di Siracusa,
Capitaneria di porto di Siracusa – Sezione staccata di Santa Panagia,
Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti,
TEISINGUMO TEISMAS (antroji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai J. Makarczyk, R. Schintgen, P. Kūris ir J. Klučka (pranešėjas),
generalinė advokatė J. Kokott,
posėdžio sekretorius H. Von Holstein, kanclerio pavaduotojas,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2005 m. lapkričio 10 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
– Agip Petroli SpA, atstovaujamos avvocati R. Longanesi Cattani, G. Pitruzzella ir A. Cariola,
– Italijos vyriausybės, atstovaujamos I. M. Braguglia, padedamo avvocato dello Stato G. Albenzio,
– Graikijos vyriausybės, atstovaujamos E.‑M. Mamouna,
– Prancūzijos vyriausybės, atstovaujamos A. Hare,
– Norvegijos vyriausybės, atstovaujamos A. Eide, padedamo attorney general for civil affairs C. Galtung,
– Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos K. Simonsson, padedamo avvocati
G. Conte ir E. Boglione,
susipažinęs su 2005 m. gruodžio 8 d. posėdyje pateikta generalinės advokatės išvada,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra susijęs su 1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3577/92, taikančio laisvės teikti paslaugas principą jūrų transportui valstybėse narėse (jūrų kabotažas) (OL L 364, p. 7, toliau – reglamentas), 3 straipsnio 3 dalies aiškinimu.
2. Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant bylą tarp Agip Petroli SpA
(toliau – Agip Petroli ) ir Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa
– Sezione staccata di Santa Panagia
(toliau – capitainerie ) ir Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
dėl sprendimo, kuriuo capitainerie
atsisakė su Graikijos vėliava plaukiojančiam tanklaiviui leisti atlikti reisą vykdant salų kabotažą tarp Magnisi ir Gela.
Teisinis pagrindas
3. Trečia, ketvirta, septinta ir aštunta reglamento konstatuojamosios dalys yra išdėstytos taip:
„kadangi apribojimus teikti jūrų transporto paslaugas valstybėse narėse panaikinti yra būtina, kad būtų sukurta vidaus rinka; kadangi vidaus rinką sudarys teritorija, kurioje užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas;
kadangi todėl jūrų transportui valstybėse narėse turi būti taikoma laisvė teikti paslaugas;
< … >
kadangi, siekiant išvengti konkurencijos iškraipymo, Bendrijos laivų savininkai, galintys laisvai teikti kabotažo paslaugas, turi įgyvendinti visas kabotažo vykdymo sąlygas valstybėje narėje, kurioje yra įregistruoti jų laivai; kadangi Bendrijos laivų savininkams, vykdantiems veiklą valstybėje narėje įregistruotais laivais, kurie negali vykdyti kabotažo toje valstybėje narėje, nepaisant to, turi būti sudaryta galimybė pereinamuoju laikotarpiu naudotis šiuo reglamentu;
kadangi ši teisė turėtų būti įgyvendinama palaipsniui ir nebūtinai nustatoma vienodu būdu visoms susijusioms paslaugoms, atsižvelgiant į tam tikrų konkrečių paslaugų pobūdį ir pastangas, kurias turės skirti tam tikros skirtingo ekonominio išsivystymo lygio Bendrijos valstybės < ... > “.
4. Reglamento 1 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Nuo 1993 m. sausio 1 d. laisvė teikti jūrų transporto paslaugas valstybėje narėje (jūrų kabotažą) suteikiama Bendrijos laivų savininkams, kurių laivai įregistruoti valstybėje narėje ir plaukioja su jos vėliava, jei šie laivai atitinka visas kabotažo vykdymo šioje valstybėje narėje sąlygas < … > “
5. Šio reglamento 2 straipsnis numato:
„Šiame reglamente:
1) __Jūrų transporto paslaugos valstybėje narėje (jūrų kabotažas)“ — tai paprastai už užmokestį teikiamos paslaugos, kurias visų pirma sudaro:
< … >
c) salų kabotažas: keleivių arba prekių vežimas jūra tarp:
– uostų, esančių vienos ir tos pačios valstybės narės žemyno dalyje ir vienoje arba daugiau salų,
– vienos ir tos pačios valstybės narės salose esančių uostų;
< … > “
6. Pagal šio reglamento 3 straipsnį:
„1. Visais klausimais, susijusiais su laivų, kuriais vykdomas kontinentinis kabotažas, ir kruizinių lainerių įgula, atsakomybę prisiima valstybė, kurioje laivas įregistruotas (laivo vėliavos valstybė), išskyrus mažesnius kaip 650 bruto tonų tonažo laivus, kai gali būti taikomos priimančiosios valstybės nustatytos sąlygos.
2. Visais klausimais, susijusiais su laivų, kuriais vykdomas salų kabotažas, įgula, atsakomybę prisiima valstybė, kurioje laivu atliekama jūrų transporto paslauga (priimančioji valstybė).
3. Tačiau nuo 1999 m. sausio 1 d. visais klausimais, susijusiais su krovininių laivų, kurių tonažas yra didesnis kaip 650 bruto tonų ir kuriais vykdomas salų kabotažas, įgula, atsakomybę prisiima valstybė, kurioje laivas įregistruotas (laivo vėliavos valstybė), jei į atitinkamą kelionę vykstama po kelionės į kitą valstybę ar iš kitos valstybės arba prieš ją.
< … > “ (Pataisytas vertimas)
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
7. Iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo sprendimo išplaukia, kad Agip Petroli
frachtavo su Graikijos vėliava plaukiojantį tanklaivį Teodoros IV
(toliau – Teodoros IV ) žaliavinei naftai transportuoti tarp Sicilijoje esančių Magnisi ir Gela vietovių. Siekdama pagrįsti išimtį, kad jai būtų taikomi ne priimančiosios valstybės, tai yra Italijos Respublikos, o vėliavos valstybės, tai yra Graikijos Respublikos, teisės aktai, Agip Petroli
rėmėsi reglamento 3 straipsnio 3 dalimi. Savo prašyme suteikti leidimą šiam salų kabotažo reisui ši bendrovė pažymėjo, kad laivas toliau turėjo tęsti kelionę tiesiogiai į užsienį be krovinio (kelionė su balastu).
8. 2001 m. gruodžio 6 d. sprendimu capitainerie atsisakė Teodoros IV
suteikti šį leidimą, motyvuodamas tuo, kad pažeidžiant Italijos laivybos kodekso 318 straipsnį tarp šio laivo įgulos narių buvo Filipinų pilietybę turinčių jūreivių.
9. Savo sprendime capitainerie
Italijos teisės taikymą pagrindė tuo, kad pagal 2000 m. sausio 31 d. Transporto ir laivininkystės ministerijos cirkuliarą Nr. TMA3/CA/0230, reglamento 3 straipsnio 3 dalis dėl išimtinio laivo vėliavos valstybės teisės taikymo skirta tik atvejui, __kai kelionė, į kurią vykstama po kabotažo ar prieš jį, funkciniu ar prekybiniu pobūdžiu yra savarankiška, tai yra, kad laivas gabena krovinį, kurio paskirties (išsiuntimo) uostas yra užsienyje“. Todėl šia nuostata galima pasiremti tik tuo atveju, kai __prieš ar po kelionės vykdant salų kabotažą laivas vyksta į kelionę su balastu arba su prekių, dėl kurių kiekio ar kokybės kelionė negali būti laikoma savarankiška, kroviniu“.
10. Agip Petroli
apskundė šį sprendimą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, kurio vertinimu, egzistuoja du galimi reglamento 3 straipsnio 3 dalies aiškinimo būdai. Šio teismo nuomone, tikslas išvengti reglamento 3 straipsnio 2 dalies nuostatų netaikymo dėl apsimestinių vienas po kito einančių kabotažo reisų patvirtina siaurą aiškinimą. Tačiau šių nuostatų tekste nėra jokios nuorodos apie tai, kad jos taikomos tik toms kelionėms, į kurias vykstama gabenant krovinį.
11. Šiomis aplinkybėmis Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir Teisingumo Teismui pateikti šį prejudicinį klausimą:
__Ar reglamento < ... > 3 straipsnio 3 dalyje numatyta „kelionės, į kurią vykstama po kelionės kabotažu arba prieš ją“ sąvoka taikoma tik kelionei, kuri „funkciniu ir prekybiniu požiūriu yra savarankiška, tai reiškia, kad laivas gabena krovinį, kurio paskirties (išsiuntimo) uostas yra užsienyje“, kaip tai nurodyta pagrindinėje byloje ginčijamuose teisės aktuose, ar ši sąvoka taip pat apima galimą kelionę be krovinio (t. y. „kelionę su balastu“)?“
Dėl prejudicinio klausimo
12. Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės norėtų sužinoti, ar prekių gabenimo jūra valstybėse narėse srityje reglamento 3 straipsnio 3 dalies sąvoka „kelionė, į kurią vykstama po kelionės kabotažu arba prieš ją“ (toliau – tarptautinė kelionė) apima tik kelionę su kroviniu, ar ji gali būti taikoma ir kelionei su balastu.
13. Visų pirma primintina, kad reglamentu siekiamo liberalizavimo tikslas, kuris, be kita ko, išplaukia iš jo trečios ir ketvirtos konstatuojamųjų dalių, ir kuris yra panaikinti apribojimus teikti jūrų transporto paslaugas valstybėse narėse, dar nėra visiškai pasiektas. Vienas iš reglamentu numatyto liberalizavimo apribojimų yra susijęs su salų kabotažu. Iš tiesų nors šio reglamento 1 straipsnis ir 3 straipsnio 1 dalis patikslina, kad iš esmės taikoma laivo vėliavos valstybės teisė, salų kabotažo srityje reglamento 3 straipsnio 2 dalis numato išimtį, nustatydama, jog tokios rūšies vežimui naudojamų laivų atveju visais su įgula susijusiais klausimais taikoma priimančiosios valstybės teisė. Vis dėlto reglamento 3 straipsnio 3 dalis numato laivo vėliavos valstybės taisyklių taikymą įgulai, kai tarptautinė kelionė prieš salų kabotažą arba po jo vykdoma didesniais kaip 650 bruto tonų tonažo laivais.
14. Dėl sąvokos „tarptautinė kelionė“ visų pirma reikia konstatuoti, kad reglamento 3 straipsnio 2 dalyje apsiribojama reikalavimu, jog tarptautinė kelionė vyksta arba prieš kelionę kabotažu, arba po jos, nepateikiant jokios nuorodos nei dėl pačios __kelionės“ sąvokos, nei dėl krovinio galimo buvimo didesniuose kaip 650 bruto tonų tonažo laivuose.
15. Šiomis sąlygomis ir kadangi reglamente nepateikiama nei jokio sąvokos __kelionė“ apibrėžimo, nei jokio įrodymo, leidžiančio manyti, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas siekė leisti atsižvelgti į papildomus kriterijus, kaip antai reikalavimas dėl krovinio buvimo laive ar funkciniu ir prekybiniu požiūriu savarankiškos tarptautinės kelionės, šią sąvoką reikia suvokti kaip apimančią iš esmės bet kokią kelionę, neatsižvelgiant į krovinio buvimą laive.
16. Šis aiškinimas, be to, yra suderinamas su reglamento tikslu, o būtent įgyvendinti laisvę teikti jūrų kabotažo paslaugas laikantis šiuo reglamentu numatytų sąlygų ir išimčių (žr., pavyzdžiui, 2001 m. vasario 20 d. Sprendimo Analir ir kt., C‑205/99, Rink. p. I‑1271, 19 punktą). Iš tiesų jis leidžia visiškai taikyti reglamento 3 straipsnio 3 dalį, kuri, nustatydama vėliavos valstybės taisyklių taikymą, yra visiškai suderinama su šiuo tikslu.
17. Be to, tokį aiškinimą taip pat patvirtina jūrų transporto srities praktika, pagal kurią kelionės kartais vykdomos su balastu.
18. Vis dėlto, nepaisant šios išvados, negalima būtų sutikti su tuo, kad kelionės su balastu būtų vykdomos piktnaudžiaujant ir siekiant apeiti reglamento 3 straipsnyje numatytas taisykles bei pačiu reglamentu siekiamą tikslą, kuris yra nurodytas šio sprendimo 13 punkte.
19. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad pagal nusistovėjusią teismų praktiką asmenys negali apgaule arba piktnaudžiaudami remtis Bendrijos teisės aktais (žr., pavyzdžiui, 1998 m. gegužės 12 d. Sprendimo Kefalas ir kt., C‑367/96, Rink. p. I‑2843, 20 punktą ir 2000 m. kovo 23 d. Sprendimo Diamantis, C‑373/97, Rink. p. I‑1705, 33 punktą bei 2006 m. vasario 21 d. Sprendimo Halifax ir kt., C‑255/02, Rink. p. I‑0000, 68 punktą).
20. Iš tiesų Bendrijos teisės aktų taikymas neturėtų būti išplėstas tiek, kad apimtų ūkio subjektų piktnaudžiavimą, t. y. sandorius, kurie sudaromi ne įprastinėje komercinėje veikloje, bet vieninteliu tikslu apeiti Bendrijos teisės numatytas taisykles (šiuo klausimu žr., pavyzdžiui, 1977 m. spalio 11 d. Sprendimo Cremer, 125/76, Rink. p. 1593, 21 punktą; 1993 m. kovo 3 d. Sprendimo General Milk Products, C‑8/92, Rink. p. I‑779, 21 punktą ir minėto sprendimo Halifax ir kt.
69 punktą).
21. Todėl nacionaliniai teismai, remdamiesi objektyviais įrodymais, gali atsižvelgti į suinteresuotojo asmens piktnaudžiaujamą elgesį tam, kad, jei reikia, jam neleistų pasinaudoti jo nurodyta Bendrijos teisės nuostata. Šiuo atžvilgiu jie vis dėlto turi atsižvelgti į nagrinėjama nuostata siekiamus tikslus (žr. minėto sprendimo Diamantis
34 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
22. Vadinasi, negalima būtų sutikti su tuo, kad laivo savininkas dirbtinai sudarytų sąlygas tarptautinei kelionei su balastu tam, kad jam būtų taikoma reglamento 3 straipsnio 3 dalis, taigi laivo vėliavos valstybės teisės aktai, o ne reglamento 3 straipsnio 2 dalis, tai yra priimančiosios valstybės teisės aktai.
23. Norint pripažinti, kad toks piktnaudžiavimas egzistuoja, reikia, pirma, kad tarptautine kelione su balastu, neatsižvelgiant į formalų reglamento 3 straipsnio 3 dalyje numatytų sąlygų taikymą, būtų siekiama, kad laivo savininkas visais su įgula susijusiais klausimais galėtų pasinaudoti laivo vėliavos valstybės taisyklėmis, pažeisdamas reglamento 3 straipsnio 2 dalies tikslą leisti taikyti priimančiosios valstybės taisykles visais klausimais, susijusiais su laivų, kuriais vykdomas kontinentinis kabotažas, įgula. Antra, objektyvių požymių visuma taip pat turi patvirtinti, kad šios tarptautinės kelionės su balastu pagrindinis tikslas yra išvengti reglamento 3 straipsnio 2 dalies taikymo ir pasinaudoti šio straipsnio 3 dalimi (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo Halifax ir kt.
86 punktą).
24. Nacionalinis teismas turi įvertinti pagal nacionalinės teisės įrodymų vertinimo taisykles tiek, kiek tai nekenkia Bendrijos teisės veiksmingumui, ar pagrindinėje byloje yra šių piktnaudžiavimo įrodymų (žr. 2005 m. liepos 21 d. Sprendimo Eichsfelder Schlachtbetrieb, C‑515/03, Rink. p. I‑0000, 40 punktą ir minėto sprendimo Halifax ir kt.
76 punktą).
25. Atsižvelgiant į prieš tai išdėstytas aplinkybes, į pateiktą klausimą reikia atsakyti taip, kad reglamento 3 straipsnio 3 dalyje įtvirtinta tarptautinės kelionės sąvoka iš principo apima bet kurią kelionę iš kitos valstybės ar į kitą valstybę, neatsižvelgiant į krovinio buvimą laive. Vis dėlto negalima būtų sutikti su tuo, kad kelionės laivu be krovinio būtų vykdomos piktnaudžiaujant – siekiant apeiti reglamentu nustatytas taisykles. Norint pripažinti, kad toks piktnaudžiavimas egzistuoja, reikia, pirma, kad tarptautine kelione su balastu, neatsižvelgiant į formalų šio reglamento 3 straipsnio 3 dalyje numatytų sąlygų taikymą, būtų siekiama, kad laivo savininkas visais su įgula susijusiais klausimais galėtų pasinaudoti laivo vėliavos valstybės taisyklėmis, pažeisdamas šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies tikslą leisti taikyti priimančiosios valstybės taisykles visais klausimais, susijusiais su laivų, kuriais vykdomas salų kabotažas, įgula. Antra, objektyvių požymių visuma taip pat turi patvirtinti, kad šios tarptautinės kelionės su balastu pagrindinis tikslas yra išvengti reglamento 3 straipsnio 2 dalies taikymo ir pasinaudoti to paties straipsnio 3 dalimi.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
26. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos reglamento Nr. 3577/92 (EEB), taikančio laisvės teikti paslaugas principą jūrų transportui valstybėse narėse (jūrų kabotažas), 3 straipsnio 3 dalyje įtvirtinta sąvoka __kelionė, į kurią vykstama po kelionės kabotažu arba prieš ją“ iš principo apima bet kurią kelionę iš kitos valstybės ar į kitą valstybę, neatsižvelgiant į krovinio buvimą laive. Vis dėlto negalima būtų sutikti su tuo, kad kelionės laivu be krovinio būtų vykdomos piktnaudžiaujant – siekiant apeiti Reglamentu Nr. 3577/92 nustatytas taisykles. Norint pripažinti, kad toks piktnaudžiavimas egzistuoja, reikia, pirma, kad tarptautine kelione su balastu, neatsižvelgiant į formalų šio reglamento 3 straipsnio 3 dalyje numatytų sąlygų taikymą, būtų siekiama, kad laivo savininkas visais su įgula susijusiais klausimais galėtų pasinaudoti laivo vėliavos valstybės taisyklėmis, pažeisdamas šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies tikslą leisti taikyti priimančiosios valstybės taisykles visais klausimais, susijusiais su laivų, kuriais vykdomas salų kabotažas, įgula. Antra, objektyvių požymių visuma taip pat turi patvirtinti, kad šios tarptautinės kelionės su balastu pagrindinis tikslas yra išvengti Reglamento Nr. 3577/92 3 straipsnio 2 dalies taikymo ir pasinaudoti to paties straipsnio 3 dalimi.