61998CJ0186_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-186/98,
jonka Tribunal de Círculo do Porto (Portugali) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 234 artikla) nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevissa rikosasioissa, joissa vastaajina ovat
Maria Amélia Nunes ja Evangelina de Matos,
ennakkoratkaisun niiden yhteisön oikeussääntöjen tulkinnasta, jotka koskevat Euroopan sosiaalirahaston myöntämän tuen väärinkäyttöä,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit D. A. O. Edward ja L. Sevón,
julkisasiamies: F. G. Jacobs,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
- Nunes, edustajanaan asianajaja J. Lourenço Pinto, Lissabon,
- Portugalin hallitus, asiamiehinään Euroopan yhteisöihin liittyvistä asioista vastaavan osaston oikeudellisen yksikön päällikkö Luís Fernandes ja saman osaston lakimies Ângelo Seiça Neves,
- Suomen hallitus, asiamiehinään ulkoasiainministeriön oikeudellisen osaston osastopäällikkö, suurlähettiläs Holger Rotkirch ja saman ministeriön lainsäädäntöneuvos Tuula Pynnä,
- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellisen yksikön virkamiehet Maria Teresa Figueira ja Knut Simonsson,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 20.5.1999 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Tribunal de Círculo do Porto on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 21.4.1998 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 18.5.1998, EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on muutettuna tullut EY 234 artikla) nojalla kaksi ennakkoratkaisukysymystä niiden yhteisön oikeussääntöjen tulkinnasta, jotka koskevat Euroopan sosiaalirahaston (jäljempänä ESR) myöntämän tuen väärinkäyttöä.
2 Kysymykset on esitetty rikosasioissa, joissa vastaajina ovat Nunes ja de Matos ja joissa heitä syytetään Portugalin rikoslain 228 §:n 1 ja 3 momentissa säädetystä väärentämisrikoksesta, johon näiden katsotaan syyllistyneen vuonna 1986 järjestetyn koulutuksen ja vuonna 1987 pidetyn opintojakson yhteydessä. Nunesia syytetään lisäksi Portugalin rikoslain 424 §:ssä säädetystä lahjusrikoksesta. Kummallekin koulutushankkeelle oli myönnetty ESR:n tuki.
3 Pääasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä oli voimassa Euroopan sosiaalirahaston tehtävistä tehdyn neuvoston päätöksen 83/516/ETY soveltamisesta 17 päivänä lokakuuta 1983 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2950/83 (EYVL L 289, s. 1; jäljempänä asetus), jonka 6 artiklan 1 kohdassa säädettiin seuraavaa:
"Jos ESR:n tukea ei ole käytetty hyväksymispäätöksen ehtojen mukaisesti, komissio voi keskeyttää tuen tai alentaa sitä taikka peruuttaa sen annettuaan asianomaiselle jäsenvaltiolle tilaisuuden tulla kuulluksi."
4 Saman artiklan 2 kohdassa säädetään, että jos myönnettyjä varoja käytetään väärin, ne voidaan periä takaisin.
5 Kansallisessa tuomioistuimessa esittämässään puolustuksessa Nunes väitti, että yhteisön oikeudessa on säädetty yksityisoikeudellisista seuraamuksista niiden tilanteiden varalta, joissa yksityiset henkilöt syyllistyvät yhteisön varojen väärinkäyttöön, ja että nämä seuraamukset ovat riittäviä turvaamaan yhteisön taloudelliset edut. Tällä perusteella hän totesi, ettei kansallinen lainsäätäjä tai tuomioistuin voi luonnehtia tekoa, josta häntä syytetään, rikosoikeudellisesti rangaistavaksi teoksi.
6 Tämän vuoksi Tribunal de Círculo päätti lykätä ratkaisun antamista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan kysymyksen:
"- Onko toiminta, josta vastaajia syytetään, luonnehdittu tekohetkellä voimassa olleissa yhteisön oikeussäännöissä rikosoikeudellisesti rangaistavaksi teoksi
ja
- onko jäsenvaltiolla toimivalta määrätä rikosoikeudellinen seuraamus sellaisesta toiminnasta, josta aiheutuu haittaa ainoastaan yhteisön omaisuudelle ja josta on säädetty yhteisön oikeussäännöissä pelkästään yksityisoikeudellisia seuraamuksia?
Ensimmäinen kysymys
7 Asetuksen N:o 2950/83
6 artiklasta ilmenee, että seuraamukset, joita ESR:n myöntämän tuen käyttämisestä tukipäätöksessä vahvistettujen ehtojen vastaisesti on säädetty, eivät ole rikosoikeudellisia.
8 Näin ollen ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, ettei ESR:n myöntämän tuen väärinkäyttöä voida yhteisön oikeuden perusteella pitää rikoksena.
Toinen kysymys
9 Tältä osin on todettava, että jos yhteisön oikeudessa ei ole säädetty erityistä seuraamusta sen säännösten rikkomisesta tai jos siinä viitataan tältä osin kansallisiin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin, EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 10 artikla) velvoitetaan jäsenvaltiot toteuttamaan kaikki toimenpiteet, jotka ovat aiheellisia yhteisön oikeuden tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi (asia 68/88, komissio v. Kreikka, tuomio 21.9.1989, Kok. 1989, s. 2965, 23 kohta).
10 Vaikka jäsenvaltioille näin ollen varataan täysi harkintavalta seuraamusten valinnassa, niiden on valvottava erityisesti, että yhteisön oikeuden rikkominen sanktioidaan perusteiltaan ja menettelyltään vastaavalla tavalla kuin kansallisen oikeuden vastaavanlaatuinen ja vakavuudeltaan samanlainen rikkominen, ja siten, että seuraamus on joka tapauksessa tehokas, oikeassa suhteessa rikkomisen vakavuuteen ja ennaltaehkäisevä (em. asia komissio v. Kreikka, tuomion 24 kohta).
11 Kansallisten viranomaisten on yhteisön säännösten rikkomisen osalta toimittava samalla valppaudella kuin ne toimivat vastaavien kansallisten lakien täytäntöönpanossa (em. asia komissio v. Kreikka, tuomion 25 kohta).
12 Vastaava päättely soveltuu tilanteeseen, jossa yhteisön oikeussäännöissä säädetään määrätyistä seuraamuksista säännösten rikkomisen varalta, mutta jossa ei säädetä tyhjentävästi kaikista niistä seuraamuksista, joita jäsenvaltiot voivat määrätä. Tästä on kysymys ESR:a koskevan sääntelyn osalta.
13 Kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 9 kohdassa todennut, EY:n perustamissopimuksen 5 artiklaan perustuvaa velvoitetta täsmennetään EY:n perustamissopimuksen 209 a artiklan 1 kohdassa (josta on muutettuna tullut EY 280 artiklan 2 kohta), jonka mukaan jäsenvaltiot toteuttavat samat toimenpiteet suojatakseen yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä kuin ne toteuttavat suojatakseen omia taloudellisia etujaan petolliselta menettelyltä.
14 Toiseen kysymykseen on näin ollen vastattava, että EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan ryhtymään kaikkiin tehokkaisiin toimenpiteisiin yhteisön taloudellisia etuja loukkaavan menettelyn sanktioimiseksi. Seuraamukset voivat olla myös rikosoikeudellisia, silloinkin kun yhteisön oikeussäännöissä säädetään ainoastaan yksityisoikeudellinen seuraamus. Säädetyn seuraamuksen on oltava vastaavanlainen kuin kansallisessa oikeudessa vastaavanlaatuisen ja vakavuudeltaan samanlaisen rikkomisen varalta säädetty seuraamus: tehokas, oikeassa suhteessa rikkomisen vakavuuteen ja ennaltaehkäisevä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
15 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Portugalin ja Suomen hallituksille sekä komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(ensimmäinen jaosto)
on ratkaissut Tribunal de Círculo do Porton 21.4.1998 tekemällään päätöksellä esittämän kysymyksen seuraavasti:
1) Euroopan sosiaalirahaston myöntämän tuen väärinkäyttöä ei voida yhteisön oikeuden perusteella pitää rikoksena.
2) EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa (josta on muutettuna tullut EY 10 artikla) jäsenvaltiot velvoitetaan ryhtymään kaikkiin tehokkaisiin toimenpiteisiin yhteisön taloudellisia etuja loukkaavien toimien sanktioimiseksi. Seuraamukset voivat olla myös rikosoikeudellisia, silloinkin kun yhteisön oikeussäännöissä säädetään ainoastaan yksityisoikeudellinen seuraamus. Säädetyn seuraamuksen on oltava vastaavanlainen kuin kansallisessa oikeudessa vastaavanlaatuisen ja vakavuudeltaan samanlaisen rikkomisen varalta säädetty seuraamus, tehokas, oikeassa suhteessa rikkomisen vakavuuteen ja ennaltaehkäisevä.