Lieta C‑200/13 P
Eiropas Savienības Padome
pret
Bank Saderat Iran
Apelācija – Kopējā ārpolitika un drošības politika – Cīņa pret kodolieroču izplatīšanu – Ierobežojuši pasākumi pret Irānas Islāma Republiku – Irānas bankas līdzekļu iesaldēšana – Pienākums norādīt pamatojumu – Akta pieņemšanas procedūra – Acīmredzama kļūda vērtējumā
Kopsavilkums – Tiesas (piektā palāta) 2015. gada 21. aprīļa spriedums
1.        Prasība atcelt tiesību aktu – Pieņemamības nosacījumi – Interese celt prasību – Fiziskas vai juridiskas personas – Tiesību akti, kas šīs personas skar tieši un individuāli – Prasība par tiesību aktu, ar ko nosaka ierobežojošus pasākumus pret prasītāju – Valsts organizācija, kas atsaucas uz aizsardzību un garantijām saistībā ar pamattiesībām – Jautājums, kas ir saistīts nevis ar pamata pieņemamību, bet gan ar tā pamatotību
(LESD 263. panta ceturtā daļa un 275. panta otrā daļa)
2.        Iestāžu akti – Pamatojums – Pienākums – Tvērums – Pienākuma norādīt pamatojumu izvērtēšana atkarībā no lietas apstākļiem – Nepieciešamība izklāstīt visus atbilstošos faktiskos un tiesiskos apstākļus – Neesamība
(LESD 296. pants)
3.        Iestāžu akti – Pamatojums – Pienākums – Tvērums – Ierobežojoši pasākumi pret Irānu – Kodolieroču izplatīšanā iesaistīto vai tai atbalstu sniedzošo personu, organizāciju vai struktūru līdzekļu iesaldēšana – Obligātās prasības
(LESD 296. pants; Padomes Lēmumi 2010/413/KĀDP, 2010/644/KĀDP un 2011/783/KĀDP; Padomes Regulas Nr. 423/2007, Nr. 668/2010, Nr. 961/2010, Nr. 1245/2011 un Nr. 267/2012)
4.        Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi pret Irānu – Līdzekļu iesaldēšana – Pieņemšanas procedūra – Padomes pienākumi – Pierādījumu, ko sniegušas dalībvalstis vai Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos iekļaušanas pamatošanai, pārbaude – Neesamība
(Padomes Lēmums 2010/413/KĀDP; Padomes Regulas Nr. 423/2007 un Nr. 668/2010)
5.        Eiropas Savienība – Iestāžu aktu tiesiskuma pārbaude tiesā – Ierobežojoši pasākumi pret Irānu – Pārbaudes apjoms
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants; Padomes Lēmumi 2010/413/KĀDP, 2010/644/KĀDP un 2011/783/KĀDP; Padomes Regulas Nr. 423/2007, Nr. 668/2010, Nr. 961/2010, Nr. 1245/2011 un Nr. 267/2012)
6.        Apelācija – Pamati – Pirmoreiz apelācijas tiesvedībā izvirzīts pamats – Nepieņemamība
7.        Apelācija – Pamati – Prasījumi ar mērķi panākt motīvu aizstāšanu – Nepieņemamība
(Tiesas Reglamenta 169. panta 1. punkts un 178. panta 1. punkts)
8.        Prasība atcelt tiesību aktu – Spriedums, ar kuru tiek atcelts tiesību akts – Ietekme – Regulas par ierobežojošu pasākumu pret Irānu noteikšanu daļēja atcelšana – Regulas atcelšanas stāšanās spēkā, sākot no apelācijas sūdzības iesniegšanai paredzētā termiņa izbeigšanās vai tās noraidīšanas
(LESD 263. panta ceturtā daļa, 275. panta otrā daļa, 280. un 288. pants; Tiesas statūtu 60. pants; Padomes Regulas Nr. 267/2012 51. panta otrā daļa un IX pielikums)
1.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 46.–49. punktu)
2.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 70. un 71. punktu)
3.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 72. punktu)
4.        Kopējā ārpolitikā un drošības politikā, ja Savienības tiesā nav ticis pierādīts neviens no LESD 263. pantā paredzētajiem atcelšanas iemesliem, minētā tiesa pieļauj kļūdu, nospriežot, ka, pieņemot pirmo tiesību aktu, ar ko noteikti ierobežojoši pasākumi pret vienībām, kuras, domājams, ir iesaistītas kodolieroču izplatīšanā, Padomei ir jāizvērtē informācijas un pierādījumu, ko tai sniegusi dalībvalsts vai Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos, atbilstība un pamatotība.
(sal. ar 84. punktu)
5.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 98.–100. punktu)
6.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 102. punktu)
7.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 114. un 115. punktu)
8.        No Tiesas statūtu 60. panta pirmās daļas izriet, ka apelācijai nav apturošas iedarbības. Tomēr saskaņā ar šī panta otro daļu, atkāpjoties no LESD 280. panta, Vispārējās tiesas nolēmumi, kas pasludina regulu par spēkā neesošu, tomēr stājas spēkā tikai pēc tam, kad beidzies termiņš apelācijas iesniegšanai, vai, ja šajā termiņā iesniegta apelācija, pēc tam, kad apelācija noraidīta.
Regulas, ar kurām nosaka personu un vienību, kuras ir iekļautas sarakstos, līdzekļu iesaldēšanu, vienlaikus ir vispārpiemērojami tiesību akti, ciktāl ar tiem aizliedz vispārīgi un abstrakti noteiktu adresātu kategorijai nodrošināt līdzekļus un saimnieciskos resursus to personu un vienību rīcībā, kuru vārdi ir to pielikumos esošajos sarakstos, un individuālu lēmumu virkne attiecībā pret šīm personām un vienībām.
Šo tiesību aktu individuālais raksturs atbilstīgi LESD 275. panta otrajai daļai un 263. panta ceturtajai daļai fiziskām un juridiskām personām dod piekļuvi Savienības tiesai.
Tomēr apstāklis, ka personas un vienības, uz kurām attiecas apstrīdētie regulā paredzētie ierobežojošie pasākumi, ir tostarp iekļautas sarakstā, līdz ar to šķietami ir tieši un individuāli skartas EKL 263. panta ceturtās daļas izpratnē, nekādā veidā nenozīmē, ka šim aktam nav vispārējās piemērojamības EKL 288. panta otrās daļas izpratnē un ka to nevarētu saukt par “regulu”
Taču Regulai Nr. 267/2012 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, ieskaitot tās IX pielikumu, ir regulas raksturs, jo minētās regulas 51. panta otrajā daļā ir paredzēts, ka šī regula nosaka saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs – kas atbilst regulas ietekmei, kāda tā ir paredzēta LESD 288. pantā.
(sal. ar 118.–121. punktu)