62025TO0404_RES
Kohtuasi T‑404/25
Miguel Ángel Navarro Fernández
versus
Euroopa Parlament
Üldkohtu (kuues koda) 12. veebruari 2026. aasta kohtumäärus
Tegevusetushagi – Ettekirjutuse tegemise nõue – Ajutiste meetmete kohaldamise taotlus – Hageja esindaja puudumine – Puuduste kõrvaldamata jätmine – Ilmselge vastuvõetamatus
Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Tingimused, mis puudutavad allakirjutanut – Kolmas isik poolte suhtes – Hageja esindamine tema enda poolt, kui tal on advokaadina õigus esineda riigisiseses kohtus – Lubamatus – Üldkohtu kohustus teavitada hagejat puudusest – Puuduse kõrvaldamine, mis on võimalik uue advokaadi nimetamise teel – Puuduse kõrvaldamata jätmine – Ilmselge vastuvõetamatus
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 19 kolmas ja neljas lõik ning artikkel 53)
(vt punktid 4–6, 8 ja 11)
Kokkuvõte
Tegevusetushagi puhul, millele on lisatud ettekirjutuse tegemise nõue ja ajutiste meetmete kohaldamise taotlus, kohaldas Üldkohus Euroopa Kohtu uut kohtupraktika suunda (
1
), milles täpsustatakse, millise ulatusega on keeld, et eesõiguseta pool ei või end ise liidu kohtutes esindada.
Hageja esitas Üldkohtule hagi, mis põhines esimese võimalusena Euroopa Parlamendi õigusvastasel tegevusetusel seoses sellega, et Euroopa Komisjon algataks Hispaania vastu liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse seoses Natura 2000 võrgustiku alasse kuuluva Arganda del Rey (Hispaania) piirkonna jätkuva seisundi halvenemisega.
Tuginedes oma staatusele advokaadina, kellel on õigus esineda Hispaania kohtutes, esitas hageja selle hagi üksnes oma allkirjaga.
Üldkohtu hinnang
Üldkohus tuletab meelde, et Euroopa Liidu Kohtu põhikiri näeb ette kaks eraldiseisvat ja kumulatiivset tingimust seoses poolte – keda ei ole selle põhikirja artikli 19 esimeses ja teises lõigus nimetatud (
2
) ja kes on nn eelisõiguseta pooled – esindamisega liidu kohtutes. Esimese tingimuse kohaselt peab neid pooli „esindama advokaat“ (
3
) ja teise kohaselt võib poolt liidu kohtutes esindada või abistada üksnes advokaat, kellel on õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu osalisriigi kohtus (
4
).
Sellega seoses täpsustas Üldkohus, et Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et esimene tingimus keelab eelisõiguseta poolel end liidu kohtutes ise esindada. Seega, kuna Euroopa Liidu Kohtu põhikirjas ega Euroopa Kohtu või Üldkohtu kodukorras ei ole ette nähtud ühtegi kõrvalekallet ega erandit sellest keelust, ei piisa hagi liidu kohtutele esitamiseks sellest, et hagiavaldusele kirjutab alla hageja ise, ning seda ka siis, kui see isik on advokaat, kellel on õigus esineda liikmesriigi kohtus.
Üldkohus lisab siiski, et hiljutisest kohtupraktikast tuleneb ka see, et arvestades Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 19 rikkumisest hagejale tulenevate tagajärgede raskust, st tema hagi lõplikku vastuvõetamatust, ja seda, et Euroopa Liidu Kohtu põhikirjas ja kodukorras ei ole sõnaselgelt sätestatud teisiti, peab Üldkohus, kui ta leiab, et tema poole pöördudes ei ole enda esindamise keeldu järgitud, enne hagi vastuvõetamatuks tunnistamist paluma hagejal määrata uus advokaat.
Arvestades asjaolu, et vaatamata kahele Üldkohtu esitatud puuduste kõrvaldamise palvele ei nimetanud hageja käesolevas asjas talle antud tähtaja jooksul uut advokaati, jättis Üldkohus hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
(
1
)	Uus kohtupraktika suund, mis tuleneb Euroopa Kohtu 4. septembri 2025. aasta kohtuotsusest Studio Legale Ughi e Nunziante vs. EUIPO (C‑776/22 P, EU:C:2025:644) ja mida on hiljem kohaldatud Euroopa Kohtu asepresidendi 30. oktoobri 2025. aasta kohtumääruses Arasteh vs. komisjon (C‑590/25 P(R), ei avaldata, EU:C:2025:861).
(
2
)	Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 19 esimeses ja teises lõigus nimetatud pooled on liikmesriigid, liidu institutsioonid, Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigid ja EFTA järelevalveasutus.
(
3
)	Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 19 kolmas lõik.
(
4
)	Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 19 neljas lõik.