62020TJ0128
ÜLDKOHTU OTSUS (kolmas koda)
22. september 2021 (
*1
)
Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liidu sõnamärgi COLLIBRA ja kujutismärgi collibra taotlused – Varasem riigisisene sõnamärk Kolibri – Suhteline keeldumispõhjus – Segiajamise tõenäosus – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b – Õigus olla ära kuulatud – Määruse 2017/1001 artikli 94 lõike 1 teine lause
Kohtuasjades T‑128/20 ja T‑129/20,
Collibra, asukoht Brüssel (Belgia), esindajad: advokaadid A. Renck, I. Junkar ja A. Bothe,
hageja,
versus
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), esindajad: H. O’Neill ja V. Ruzek,
kostja,
teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses, menetlusse astuja Üldkohtus
Hans Dietrich, elukoht Starnberg (Saksamaa), esindaja: advokaat T. Träger,
mille ese on kaks hagi EUIPO esimese apellatsioonikoja 13. detsembri 2019. aasta (asjad R 737/2019‑1 ja R 738/2019‑1) otsuste peale, mis käsitlevad kahte vastulausemenetlust H. Dietrichi ja Collibra vahel,
ÜLDKOHUS (kolmas koda),
koosseisus: koja president A. M. Collins, kohtunikud Z. Csehi (ettekandja) ja G. De Baere,
kohtusekretär: ametnik A. Juhász‑Tóth,
arvestades 27. veebruaril 2020 Üldkohtu kantseleisse saabunud hagiavaldusi,
arvestades EUIPO esitatud kostja vastuseid, mis saabusid Üldkohtu kantseleisse 6. mail 2020,
arvestades menetlusse astuja vastuseid, mis saabusid Üldkohtu kantseleisse 7. mail 2020,
arvestades 2. juuli 2020. aasta kohtumäärust, millega liideti kohtuasjad T‑128/20 ja T‑129/20 menetluse kirjaliku ja võimaliku suulise osa huvides,
arvestades 11. märtsil 2021 toimunud kohtuistungil esitatut,
on teinud järgmise
otsuse (
1
)
I. Vaidluste taust
1
Hageja Collibra esitas 1. juunil 2017 Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametile (EUIPO) vastavalt nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1), muudetud redaktsioonis (asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määrusega (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2017, L 154, lk 1)), kaks ELi kaubamärgi registreerimise taotlust.
2
Kaubamärgid, mille registreerimist taotletakse, on:
–
kohtuasjas T‑128/20 sõnamärk COLLIBRA;
–
kohtuasjas T‑129/20 järgmine kujutismärk:
3
Kaubad ja teenused, mille jaoks registreerimist taotletakse, kuuluvad kohtuasjas T‑128/20 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja muudetud redaktsiooni) klassidesse 9 ja 42 ning kohtuasjas T‑129/20 klassi 9 ja vastavad igaüks oma klassis järgmisele kirjeldusele:
–
klass 9: „Andmehaldustarkvara siseandmete korraldamiseks ja haldamiseks“;
–
klass 42: „Arvutiriistvara ja -tarkvara väljatöötamine ja arendus; arvutitarkvarakonsultatsioonid; arvutitarkvara paigaldamine ja hooldamine; teaduslikud ja tehnoloogilised teenused ja nendega seotud uuringud ja väljatöötamine teenusena, arvutiseadmete ja -tarkvara väljatöötamine ja arendus; tööstusanalüüsid ja -uuringud teenusena arvutitarkvara valdkonnas; kõik eespool nimetatud teenused, mis on seotud siseandmete korraldamiseks ja haldamiseks mõeldud andmehaldus- ja katalogiseerimistarkvaraga“.
[…]
5
Menetlusse astuja Hans Dietrich esitas taotletavate kaubamärkide registreerimisele 31. augustil 2017 määruse nr 207/2009 artikli 41 (nüüd määruse 2017/1001 artikkel 46) alusel kõigi eespool punktis 3 nimetatud kaupade ja teenustega seoses kaks vastulauset.
6
Need kaks vastulauset tuginesid eelkõige varasemale Saksa sõnamärgile Kolibri, mille registreerimise taotlus esitati 1. juulil 1999 ja mis registreeriti 17. oktoobril 1999 numbri 39938675 all ning mis tähistab Nizza kokkuleppe klassidesse 9, 16, 36, 38, 41 ja 42 kuuluvaid kaupu ja teenuseid, mis vastavad muu hulgas järgmistele kaupadele ja teenustele:
–
klass 9: „Andmekandjatele salvestatud andme- ja tekstitöötlusprogrammid (arvutitarkvara); kinnisvara infosüsteemide, geoinfosüsteemide (GIS), kinnisvarahalduse, hoonete halduse, rajatiste halduse ja seotud teenuste ning majade ja/või kinnisvara administreerimise, parkimiskohtade, maa-aluste parkimiskohtade ning parkimisplatside kasutamise jaoks mõeldud andme- ja tekstitöötlusprogrammid; riigiasutuste ja omavalitsusüksuste jaoks mõeldud andme- ja tekstitöötlusprogrammid, riigiasutuste ja omavalitsusüksuste jaoks mõeldud andme- ja tekstitöötlusprogrammid, mis on seotud kinnisvara infosüsteemide, ehitus- ja planeerimismaksude, kinnisvarahalduse, ehitusloa taotlemise menetluse, asulaplaneerimise, ehitusloa andmise menetluse, kanalisatsiooni ja torustike arhiiviandmete, riigikassa raamatupidamise, elukoha registreerimise, rahvastikuregistri, kalmistu haldamise, valimiste korraldamise, ettevalmistamise ja läbiviimise, parkimiskohtade, maa-aluste parkimiskohtade ja parkimisplatside kasutamisega“;
–
klass 42: „Andme- ja tekstitöötlusprogrammide üürimine; riigiasutuste ja omavalitsusüksuste andme- ja tekstitöötluse kasutajatoe telefoniteenuse ja kasutajatoekeskuste paigaldamine ja pakkumine; kohalike omavalitsuste infosüsteemide paigaldamine ja pakkumine“.
[…]
17
Apellatsioonikoda kinnitas vastulausete osakonna järeldust, mille kohaselt on ettevõtetes ja avalikes organisatsioonides töötavatest valdkonna asjatundjatest koosneva asjaomase avalikkuse puhul vaatamata selle kõrgele tähelepanelikkuse astmele olemas vastandatud kaubamärkide segiajamise tõenäosus määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses.
II. Menetlus ja poolte nõuded
18
Hageja palub Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsused;
–
mõista kohtukulud välja EUIPO‑lt ja menetlusse astujalt.
19
EUIPO ja menetlusse astuja paluvad Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata;
–
mõista kohtukulud välja hagejalt.
III. Õiguslik käsitlus
[…]
23
Hageja põhjendab hagi kahe väitega, millest esimene puudutab määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumist ning teine määruse 2017/1001 artikli 94 lõikest 1 tulenevate kaitseõiguste rikkumist.
[…]
B. Esimene väide, et on rikutud määruse 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b
[…]
1.
Tähiste võrdlus
[…]
c)
Kontseptuaalne külg
60
Kontseptuaalsest küljest väidab hageja, et apellatsioonikoda eksis, kui ta leidis, et vastandatud kaubamärkide sarnasuse aste on kõrge, ja kinnitab, et need on hoopis erinevad.
[…]
67
Käesoleval juhul leidis apellatsioonikoda esiteks, et varasem kaubamärk võib saksa keeles viidata koolibrile, mida ei ole vaidlustatud.
68
Seejärel märkis apellatsioonikoda teiseks, et kuna sõna „collibra“ ja sõna „kolibri“ hääldus on lähedane, siis ei saa välistada, et oluline osa Saksa asjaomasest avalikkusest tajub taotletavates kaubamärkides viidet koolibri kontseptsioonile. Ta järeldas sellest, et vastandatud kaubamärke võib pidada Saksa asjaomase avalikkuse jaoks märkimisväärses osas kontseptuaalselt väga sarnasteks.
69
See arutluskäik on kooskõlas kohtupraktikaga, mille kohaselt isegi juhul, kui keskmine tarbija tajub kaubamärki tavaliselt tervikuna ega uuri selle erinevaid detaile, identifitseerib ta sõnalist tähist tajudes selle sõnalisi osasid, millel on tema jaoks konkreetne tähendus või mis on sarnased sõnadega, mida ta teab (vt selle kohta 6. oktoobri 2004. aasta kohtuotsus Vitakraft‑Werke Wührmann vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Krafft (VITAKRAFT), T‑356/02, EU:T:2004:292, punkt 51; 13. veebruari 2007. aasta kohtuotsus RESPICUR, T‑256/04, EU:T:2007:46, punkt 57, ja 19. septembri 2012. aasta kohtuotsus TeamBank vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Fercredit Servizi Finanziari (f@ir Credit), T‑220/11, ei avaldata, EU:T:2012:444, punkt 38). See, et koolibri mõiste ei ole taotletavate kaubamärkidega hõlmatud kaupade ja teenustega seotud, ei ole tähtis, arvestades asjaolu, et need kaubamärgid sarnanevad saksakeelse sõnaga „kolibri“, mida teab suur osa Saksa asjaomasest avalikkusest.
70
Ükski hageja muudest argumentidest ei lükka seda järeldust ümber.
71
Mis puutub viidatud kohtupraktikasse, mille kohaselt ei saa kontseptuaalselt sarnased olla kaubamärk, millel ei ole üheski liidu ametlikus keeles mingit ilmset tähendust, ja teine kaubamärk, mille sõnalisel osal on liidu avalikkuse jaoks üldiselt tõeline sisuline tähendus (vt 16. jaanuari 2008. aasta kohtuotsus Inter‑Ikea vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Waibel (idea), T‑112/06, ei avaldata, EU:T:2008:10, punkt 70 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 21. jaanuari 2016. aasta kohtuotsus Laboratorios Ern vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – michelle menard (Lenah.C), T‑802/14, ei avaldata, EU:T:2016:25, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika), siis piisab, kui märkida, et see ei ole käesoleval juhul kohaldatav, sest apellatsioonikoda leidis õigesti, et just nagu ka varasem kaubamärk, tekitavad taotletavad kaubamärgid kujutluse koolibri kontseptsioonist.
[…]
74
Seetõttu tuleb asuda seisukohale, et apellatsioonikoda ei rikkunud õigusnormi, kui leidis, et vastandatud tähistel on kõrge kontseptuaalse sarnasuse aste.
2.
Kaupade ja teenuste võrdlus
a)
Klassi 9 kuuluvad kaubad
75
Vastandatud arvutitarkvarade võrdlusega seotult kritiseerib hageja apellatsioonikoja järeldust, mille kohaselt on arvutitarkvara, mille jaoks on kasutatud varasemat kaubamärki, keskmiselt sarnane taotletavate kaubamärkidega hõlmatud arvutitarkvaraga.
76
Käesoleval juhul tuleb meenutada, et võrreldavad arvutitarkvarad on:
–
taotletavate kaubamärkidega hõlmatud „andmehaldustarkvara siseandmete korraldamiseks ja haldamiseks“, ning
–
„andme- ja tekstitöötlusprogrammid kinnisvara infosüsteemide, geoinfosüsteemide (GIS), kinnisvarahalduse, hoonete halduse, rajatiste halduse ja seotud teenuste ning majade ja/või kinnisvara administreerimise jaoks; riigiasutuste ja omavalitsusüksuste jaoks mõeldud andme- ja tekstitöötlusprogrammid, riigiasutuste ja omavalitsusüksuste jaoks mõeldud andme- ja tekstitöötlusprogrammid, mis on seotud kinnisvara infosüsteemide, ehitus- ja planeerimismaksude, kinnisvarahalduse, ehitusloa taotlemise menetluse, asulaplaneerimise, ehitusloa andmise menetluse, kanalisatsiooni ja torustike arhiiviandmete, riigikassa raamatupidamisega“, mille jaoks kasutati varasemat kaubamärki.
[…]
1) Arvutitarkvara olemus
80
Hageja heidab apellatsioonikojale ette, et viimane jõudis sarnasuse osas järeldusele automaatselt, tuginedes üksnes asjaolule, et kõik tooted olid arvutitarkvaraga seotud, rikkudes kaubamärke ja tööstusdisainilahendusi käsitlevaid EUIPO suuniseid.
81
Apellatsioonikoja põhjendusest nähtub siiski, et ta ei piirdunud vaid kaupade olemusega, kinnitades vaidlustatud otsuste punktis 41, et vastandatud kaupade asjaomane avalikkus, olemus ja otstarve võivad kokku langeda, nagu ka vastandatud arvutitarkvarasid välja töötavad ja arendavad ettevõtted. Seega tuleb see argument tagasi lükata.
2) Arvutitarkvara otstarve
82
Hageja väidab, et vastandatud arvutitarkvarade otstarve on väga erinev, nagu vastulausete osakond ka ise seda kinnitas. Taotletavate kaubamärkidega hõlmatud arvutitarkvara otstarve on tagada siseandmete haldamine, mille peamine eesmärk on võimaldada isikutel organisatsioonis siseandmeid otsida, leida ja nende usaldusväärsust kontrollida, ning samas tagada ka vastavus õigusnormidele. Kuigi varasema kaubamärgiga hõlmatud arvutitarkvara võib kasutamise kohta esitatud tõendite kohaselt võimaldada andmetega tutvumist, mis hageja sõnul on suurema osa arvutitarkvara tavaline tunnus, on nende otstarve kinnisvaratehingute tegemise automatiseerimine ja toetamine, sealhulgas kinnisvaravaldkonna dokumentide koostamine ning ehituslubade haldamine.
[…]
88
Esmalt tuleb analüüsida, kas tarkvara otstarbe võrdlemist käsitlevad argumendid on põhjendatud.
89
Esiteks tuleb tagasi lükata hageja väide, mille kohaselt on varasema kaubamärgiga hõlmatud arvutitarkvara mõeldud üksnes dokumentide koostamiseks ja ülesannete automatiseerimiseks, sest kasutamise tõendite analüüsist, mida pealegi ei ole vaidlustatud, nähtub, et selle arvutitarkvara eesmärk ei ole mitte ainult „tekstitöötlus“, vaid ka „andmetöötlus“, mis võib hõlmata laiemat valdkonda kui lihtsalt dokumentide koostamine või ülesannete automatiseerimine.
90
Teiseks kinnitas apellatsioonikoda vaidlustatud otsuste punktis 40, et „andmepoliitika rakendamise, andmete tervikluse ja usaldusväärsuse ning õigusnormide järgimise tagamise vajadus“ on sama oluline nii kinnisvara omandamise, müügi, hoonestusõiguse seadmise ja kontsessioonilepingute juures kui ka kinnisvarahalduse, nagu vara rentimise ja üürimise ning hoonete ja rajatiste haldamise juures. Ta leidis, et avaliku sektori asutused, just nagu kõik eraõiguslikud organisatsioonid, peavad rakendama „andmepoliitikat, tagama andmete tervikluse ja õigusnormide järgimise“ seoses ehitusloa taotluste ning rajatiste haldamisega.
91
Vastupidi sellele, mida EUIPO väidab, ei ole apellatsioonikoda vaidlustatud otsuste punktis 40 võrrelnud vastandatud arvutitarkvarade otstarvet ega selgitanud, kuidas on varasema kaubamärgiga hõlmatud arvutitarkvaral sama otstarve, mis andmehaldustarkvaral. Seevastu määratles apellatsioonikoda seal andmehalduse vaikimisi kui „andmepoliitika [rakendamise], andmete tervikluse ja usaldusväärsuse [ning õigusnormide] järgimise [tagamise]“, millele pooled vastu ei vaidle.
92
Kolmandaks tuleb märkida, et apellatsioonikoda võrdleb vastandatud arvutitarkvarade otstarvet ainult vaidlustatud otsuste punktis 39, mis on sõnastatud järgmiselt:
„Taotletava kaubamärgi registreerimisel kirjeldatud siseandmete korraldamine ja haldamine on samuti [menetlusse astuja] arvutitarkvara omadused. Näiteks [menetlusse astuja] ehitusloa taotlemise tarkvara (OP 17) abil saab organisatsioon luua oma võtmeandmete isikustatud kaardi: failide liikumine, eriteenused, individuaalsed ülesanded ja ülesannete jaotus.“
93
Seega leidis apellatsioonikoda sisuliselt üksnes vaidlustatud otsuste punktis 39, et varasema kaubamärgiga hõlmatud arvutitarkvara tehtavad „andmetöötlus“ ja „tekstitöötlus“ viitavad samadele „siseandmete korraldamise ja haldamise“ tunnustele nagu taotletavate kaubamärkidega hõlmatud „andmehaldustarkvara siseandmete korraldamiseks ja haldamiseks“. Sellest tulenevalt ja ainult vaidlustatud otsuste punktis 39 tuvastas apellatsioonikoda arvutitarkvara vahel kokkulangevuse, mis põhineb vastandatud arvutitarkvarade ühistel tunnustel, nimelt sellel, et need võimaldavad siseandmeid hallata. Sellega seoses tuleb märkida, et menetlusse astuja eksib, väites, et hageja möönis haldusmenetluse käigus võrreldud arvutitarkvarade kokkulangevuste olemasolu. Seisukohad, millele menetlusse astuja viitab ja mis oleksid võinud sellist kokkulangevust möönda, tulenevad tegelikult tema enda, mitte hageja menetlusdokumentidest.
94
Tuleb kinnitada, et varasema kaubamärgiga hõlmatud „andmetöötlus“ kinnisvara valdkonnas eeldab siseandmete korraldamise ja haldamise tunnuseid, mis on olemas ka taotletavate kaubamärkidega hõlmatud arvutitarkvaradel. Sellega seoses rõhutavad EUIPO ja menetlusse astuja õigesti, et varasema kaubamärgiga hõlmatud „rajatiste haldamise“ või „majade ja/või kinnisvara administreerimise“ tarkvara tekitab suure hulga andmeid ja kätkeb nende andmete korraldamiseks ja haldamiseks endas teatud funktsioone, mis langevad kokku nn andmehaldustarkvara funktsioonidega.
95
Nende arvutitarkvarade otstarvete kokkulangevuse tõttu tuvastas apellatsioonikoda otstarbe osas üksnes keskmise, mitte kõrge sarnasuse astme.
96
Lisaks tuleb tagasi lükata hageja argument, mille kohaselt kinnitas vastulausete osakond, et arvutitarkvarade otstarve on väga erinev. Nimelt märkis viimane, et kuigi nende spetsiifiline otstarve ei ole sama (their specific purpose of use is not the same), kasutati neid kõiki üldiselt andmetöötluseks (data processing), ja lisaks sellele oli sama nende kasutusmeetod (arvuti kaudu). Seega nähtub nendest otsustest ka arvutitarkvarade otstarbe kattumine, sest need kõik võimaldavad andmetöötlust.
[…]
b)
Klassi 42 kuuluvad teenused
116
Hageja väidab, et apellatsioonikoda piirdub kinnitusega, ilma et ta oleks seda põhjendanud, et taotletava sõnamärgiga hõlmatud teenuseid võivad pakkuda samad ettevõtjad, kes töötavad välja sellist arvutitarkvara, mille jaoks kasutatakse varasemat kaubamärki. Lisaks ei ole see asjaolu, millele pealegi vastu vaieldakse, piisav, et järeldada, et kõnealused teenused ja kaubad on sarnased. Tegelikult erinevad need teenused varasema kaubamärgiga hõlmatud arvutitarkvarast või on äärmisel juhul vaid väga vähesel määral sarnased.
117
EUIPO ja menetlusse astuja ei nõustu selle argumentatsiooniga.
[…]
121
Teiseks ei eksinud apellatsioonikoda, kui märkis, et varasema kaubamärgiga hõlmatud kinnisvara ja rajatiste haldamise tarkvara ning taotletava sõnamärgiga hõlmatud andmehaldustarkvara võivad välja töötada ja arendada samad ettevõtjad. Tuleb märkida, et infotehnoloogia valdkonnas osutavad tarkvaratootjad tavaliselt ka arvutitarkvaraga seotud teenuseid. Lisaks, nagu märgib EUIPO, langevad käesoleval juhul kokku vastandatud kaupade ja teenuste lõppkasutajad ning tootjad. Kuna hageja sellekohased argumendid on juba tagasi lükatud, siis leidis apellatsioonikoda õigesti, et taotletava sõnamärgiga hõlmatud teenused, mis kõik puudutavad siseandmete korraldamiseks ja haldamiseks mõeldud andmehaldus- ja katalogiseerimistarkvara, on sarnased varasema kaubamärgiga hõlmatud arvutitarkvaraga. Lisaks on see arutluskäik sarnasuse tuvastamiseks piisav, vastupidi hageja väidetele.
3.
Segiajamise tõenäosus
[…]
134
Eespool esitatust järeldub, et esimene väide tuleb tervikuna tagasi lükata.
[…]
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (kolmas koda)
otsustab:
1.
Liita kohtuasjad T‑128/20 ja T‑129/20 kohtuotsuse huvides.
2.
Jätta hagid rahuldamata.
3.
Mõista kohtukulud välja Collibralt.
Collins
Csehi
De Baere
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 22. septembril 2021 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.
(
1
)	Esitatud on üksnes kohtuotsuse need punktid, mille avaldamist peab Üldkohus otstarbekaks.