Unionin tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 14.2.2025 – Granulines Invest
(Asia C‑270/24)
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Verotus – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 167, 168, 178, 220 ja 226 artikla – Oikeus ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen – Epääminen – Petos – Näyttö – Turvautuminen jälleenmyyjään lainaohjelman hyödyntämiseksi – 219 artikla ja 226 artiklan 7 kohta – Laskun pakolliset tiedot – Päivä, jona tavarat luovutetaan – Laskun oikaiseminen
1.      Verolainsäädännön yhdenmukaistaminen – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen – Vähennysoikeus – Verotuksen neutraalisuuden periaate, tehokkuusperiaate ja suhteellisuusperiaate – Tavaroiden luovutukset – Lasku, jota veroviranomainen pitää fiktiivisenä – Verovelvollinen, joka on vastaanottanut laskutetun tavaran luovutuksen ja käyttänyt sitä verollisiin liiketoimiinsa – Vähennyksen epäämistä ei voida hyväksyä – Poikkeus – Verovelvollisen petokseen syyllistymisen osoittaminen oikeudellisesti riittävällä tavalla
(Neuvoston direktiivi 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/45)
(ks. 41, 45, 47, 53, 54, 56, 58 ja 59 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
2.      Verolainsäädännön yhdenmukaistaminen – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen – Vähennysoikeuden käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Vähentämistä tai palauttamista koskevat vaatimukset – Lasku, joka ei täytä asetettuja edellytyksiä – Sellaiset tiedot ovat käytettävissä, joita tarvitaan palautusoikeuden käyttämiselle asetettujen aineellisten edellytysten täyttymisen tarkistamiseen – Kyseisen oikeuden epäämistä ei voida hyväksyä
(Neuvoston direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/45, 178 artiklan a alakohta)
(ks. 68, 70, 71 ja 74 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
Ratkaisu
1)
Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettua neuvoston direktiiviä 2006/112/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 13.7.2010 annetulla neuvoston direktiivillä 2010/45/EU, tarkasteltuna yhdessä verotuksen neutraalisuuden periaatteen, tehokkuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen kanssa,
on tulkittava siten, että
se on esteenä käytännölle, jossa verovirnaomainen – evätäkseen verovelvolliselta oikeuden tavaran hankintaan liittyvän arvonlisäveron vähentämisen, kun verovelvollinen on vastaanottanut kyseisen tavaran luovutuksen ja käyttänyt sitä verollisiin liiketoimiinsa ja kun luovutuksesta on laskutettu – tukeutuu siihen, että lasku on fiktiivinen, koska ensinnäkään laskun antaja ei ole toteuttanut luovutusta, toiseksi laskun antaja on yhdistetty liiketoimeen, jotta tietyn lainan myöntämistä koskevat ehdot täyttyisivät, kolmanneksi laskussa ilmoitettu hinta on liian korkea ja laskun antaja on maksanut arvonlisäveron myöhässä ja vain osittain ja neljänneksi laskussa on virheellinen luovutuspäivämäärä. Tällaisen arvonlisäveron vähennysoikeuden epäämisen perustelemiseksi veroviranomaisen on osoitettava oikeudellisesti riittävällä tavalla, että verovelvollinen on osallistunut aktiivisesti arvonlisäveropetokseen tai että verovelvollinen tiesi tai sen olisi pitänyt tietää, että laskun antaja oli tehnyt tällaisen petoksen.
2)
Direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/45, 178 artiklan a alakohtaa
on tulkittava siten, että
se on esteenä sille, että veroviranomainen epää arvonlisäveron palautusoikeuden ainoastaan siitä syystä, että verovelvollisen hallussa oleva lasku ei täytä direktiivin 2006/112, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2010/45, 226 artiklan 7 kohdassa asetettuja edellytyksiä, vaikka viranomaisella on hallussaan kaikki tarvittavat tiedot, jotta se voi tarkistaa, että tämän oikeuden käyttämiselle asetetut aineelliset edellytykset ovat täyttyneet. Laskun oikaiseminen ei voi olla edellytyksenä kyseisen oikeuden käyttämiselle, kun verovelvollinen on toimittanut kyseiset tiedot.