Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
TAMARA ĆAPETA
5 päivänä kesäkuuta 2025 (1)
Asia C-215/24 [Fira] (i)
YX,
jossa asian käsittelyyn osallistuu
Ministério Público
(Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Local Criminal de Vila Nova de Gaia (Porton piirikunnan alioikeus – Vila Nova de Gaian paikallinen rikostuomioistuin, Portugali))
Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteistyö rikosasioissa – Puitepäätös 2008/909/YOS – Puitepäätös 2002/584/YOS – Rikosasioissa annettujen tuomioiden, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, vastavuoroisen tunnustamisen periaate – Eurooppalainen pidätysmääräys – Jäsenvaltioiden väliset luovuttamismenettelyt – Tuomioistuin määrää vankeusrangaistuksen ehdolliseksi täytäntöönpanovaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti
I       Johdanto
1.        Euroopan unionin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella henkilö, jolle on määrätty vapausrangaistus jäsenvaltiossa, voi suorittaa kyseisen rangaistuksen toisessa jäsenvaltiossa erityisesti, jos tästä on hyötyä kyseisen henkilön sosiaalisen kuntoutuksen kannalta.(2)
2.        Käsiteltävä asiaa koskee henkilöä, joka on tuomittu rikoksesta Portugalissa ja joka asuu nyt Espanjassa. Espanjan viranomaiset ovat päättäneet puitepäätöksen 2008/909/YOS(3) perusteella tunnustaa ja panna täytäntöön Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Local Criminal de Vila Nova de Gaian (Porton piirikunnan alioikeus – Vila Nova de Gaian paikallinen rikostuomioistuin, Portugali; jäljempänä portugalilainen tuomioistuin) määräämän vapausrangaistuksen.
3.        Juzgado Central de lo Penal n.° 1 de Madrid (Madridissa toimiva valtakunnallinen rikostuomioistuin nro 1, Espanja; jäljempänä espanjalainen tuomioistuin) on kuitenkin muuttanut rangaistusta määräämällä kuuden kuukauden pituisen vankeusrangaistuksen ehdolliseksi kahden vuoden koeajalla.
4.        Portugalilainen tuomioistuin on pyytänyt nyt ennakkoratkaisua, ja se tiedustelee, onko tällaisen muutoksen tekeminen sallittua puitepäätöksen 2008/909 nojalla.
5.        Asianosaisten välinen erimielisyys koskee olennaisin osin sitä, voiko rangaistuksen ehdolliseksi määrääminen olla osa tuomion täytäntöönpanoa, kuten Espanjan hallitus katsoo, vai muuttaako se kyseisen tuomion luonnetta, kuten Portugalin hallitus ja Euroopan komissio katsovat.
II     Pääasia, ennakkoratkaisukysymykset ja asian käsittely unionin tuomioistuimessa
6.        YX tuomittiin 9.10.2018 kuuden kuukauden pituiseen vapausrangaistukseen Portugalissa veropetosrikoksesta, jonka rangaistavuudesta säädettiin 15.1.1990 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 20-A/90. Rangaistus muunnettiin 180 päiväsakon suuruiseksi sakkorangaistukseksi.(4)
7.        YX ei kuitenkaan maksanut kyseistä sakkoa, eikä hän myöskään toimittanut mitään todistetta, joka olisi osoittanut, ettei hän ollut vastuussa sakon maksamatta jäämisestä. Tämän vuoksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin peruutti muuntorangaistuksen ja määräsi alkuperäisen vapausrangaistuksen täytäntöönpanosta Portugalin rikoslain (Código Penal)(5) mukaisesti.(6)
8.        Tätä vapausrangaistusta ei voitu kuitenkaan panna täytäntöön Portugalissa, koska YX:ää ei tavoitettu Portugalissa pidätysmääräyksen tiedoksiantoa varten. Tämän vuoksi YX:n todettiin pakoilevan määrätyn rangaistuksen täytäntöönpanoa.
9.        Pari vuotta myöhemmin YX paikannettiin Espanjassa. Portugalin toimivaltaiset viranomaiset antoivat näin ollen 22.2.2022 puitepäätöksen 2002/584/YOS(7) nojalla eurooppalaisen pidätysmääräyksen, jossa pyydettiin YX:n luovuttamista kuuden kuukauden pituisen vapausrangaistuksen suorittamista varten.
10.      Puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdassa säädetään eurooppalaisen pidätysmääräyksen harkinnanvaraisesta kieltäytymisperusteesta, jos luovutettavaksi pyydetty henkilö asuu laillisesti täytäntöönpanosta vastaavassa valtiossa ja haluaa suorittaa rangaistuksen kyseisessä valtiossa. Espanjan viranomaiset kieltäytyivät tämän perusteen nojalla panemasta eurooppalaista pidätysmääräystä täytäntöön ja sitoutuivat noudattamaan velvollisuutta tunnustaa portugalilaisen tuomioistuimen antama tuomio ja panna se täytäntöön Espanjassa.
11.      Espanjalainen tuomioistuin määräsi 11.10.2023 Espanjan rikoslain (Código Penal) 80 §:n(8) mukaisesti YX:lle määrätyn kuuden kuukauden pituisen vapausrangaistuksen ehdolliseksi kahden vuoden koeajalla ja ilmoitti tästä päätöksestä Portugalin viranomaisille.
12.      Ministério Público (Portugalin syyttäjäviranomainen) ei voinut hyväksyä espanjalaisen tuomioistuimen päätöstä rangaistuksen ehdolliseksi määräämisestä. Se saattoi asian näin ollen Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Local Criminal de Vila Nova de Gaian eli nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Menettelyn aikana Ministério Público on pyytänyt, että unionin tuomioistuimelta pyydetään ennakkoratkaisua.
13.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, ettei täytäntöönpanovaltion tuomioistuin voi muuttaa tuomion antaneen valtion tuomioistuimen ratkaisua korvaamalla sen omalla ratkaisullaan. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan rangaistuksen muuttamiseen suostuminen olisi vastoin vastavuoroisen tunnustamisen ja keskinäisen luottamuksen periaatteita. Se katsoo, että kieltäytymällä eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta Espanjan oikeusviranomaiset ilmoittivat olevansa valmiita vastaamaan rangaistuksen täytäntöönpanosta sen koko laajuudessa ilman mahdollisuutta muuntaa vapausrangaistusta muuksi rangaistukseksi.
14.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo niin ikään, että Espanjan oikeusviranomaisten olisi joka tapauksessa pitänyt ilmoittaa tuomion antaneelle valtiolle etukäteen siitä mahdollisuudesta, että vapausrangaistus saatetaan määrätä ehdolliseksi, jotta tuomion antanut valtio olisi voinut reagoida tähän.
15.      Tässä tilanteessa Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Local Criminal de Vila Nova de Gaia on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1.      Voiko täytäntöönpanovaltio sen jälkeen, kun se on kieltäytynyt eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan nojalla tuomitun asuinpaikan perusteella ja kun se on tunnustanut langettavan tuomion, vedota kansallisen oikeutensa soveltamiseen ja toimivaltaansa täytäntöönpanovaltiona määrätäkseen tuomion antaneen valtion määräämän vapausrangaistuksen ehdollisena, vaikka kyseisen tuomion täytäntöönpanomenettely on jo aloitettu?
2.      Voiko täytäntöönpanovaltion lainkäyttöelin muuttaa tuomion antaneen valtion lainkäyttöelimen ratkaisua, joka on asianmukaisesti saanut lainvoiman, muissa kuin puitepäätöksen 2008/909 8 artiklassa ja 17 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa?
3.      Onko puitepäätöksen 2008/909 17 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sillä annetaan täytäntöönpanovaltiolle mahdollisuus määrätä vankeusrangaistus ehdollisena kansallisen lainsäädäntönsä edellytysten mukaisesti silloin, kun tuomion antaneen valtion toimivaltaiset viranomaiset eivät ole näin tehneet oman lainsäädäntönsä mukaisesti?
Jos edeltäviin kysymyksiin vastataan myöntävästi:
4.      Kun otetaan huomioon puitepäätöksen 2008/909 12 ja 13 artiklan sekä 17 artiklan 3 kohdan säännökset, eikö Espanjan (täytäntöönpanovaltion) oikeusviranomaisten olisi pitänyt ilmoittaa tuomion antaneelle valtiolle etukäteen näkemyksensä mahdollisuudesta määrätä etsitylle henkilölle tuomittu vankeusrangaistus ehdollisena?”
16.      Kirjallisia huomautuksia unionin tuomioistuimelle ovat esittäneet Espanjan ja Portugalin hallitukset sekä komissio.
17.      Samat osapuolet esittivät suulliset lausumansa 19.3.2025 pidetyssä istunnossa.
III  Asian tarkastelu
A       Asian tausta
18.      Jäsenvaltio voi kieltäytyä vapausrangaistuksen suorittamista varten annetun eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta vain, jos se sitoutuu panemaan täytäntöön tuomion antaneen valtion tuomioistuimen määräämän rangaistuksen sellaisenaan.
19.      Jollei täytäntöönpanovaltio voi mistä tahansa syystä panna tuomion antaneen valtion tuomioistuimen määräämää vapausrangaistusta täytäntöön sellaisenaan, sen on pantava eurooppalainen pidätysmääräys täytäntöön.(9)
20.      Täytäntöönpanovaltio voi poiketa tuomion antaneen valtion tuomioistuimen määräämästä rangaistuksesta vain puitepäätöksen 2008/909 8 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyjen poikkeusten nojalla. Näitä poikkeuksia sovelletaan, jos tuomion antaneessa valtiossa määrätty rangaistus ei ole yhteensopiva täytäntöönpanovaltion lainsäädännön kanssa joko kestonsa tai luonteensa vuoksi. Tällöin mukautetun rangaistuksen on vastattava mahdollisimman pitkälti alkuperäistä rangaistusta täytäntöönpanovaltion lainsäädännössä sallituissa rajoissa.(10)
21.      Syylliseksi toteaminen ja rangaistuksen oikeasuhteisuuden arviointi tehdään siten tuomion antaneessa valtiossa, eikä näitä seikkoja voida tarkastella uudelleen täytäntöönpanovaltiossa.(11)
22.      Tästä syystä unionin tuomioistuin katsoi asiassa, jonka käsittelyn päätteeksi annettiin tuomio Ognyanov, että puitepäätöksen 2008/909 8 artiklaa on tulkittava suppeasti ja että siinä annetaan täytäntöönpanovaltiolle vain rajalliset mahdollisuudet muuttaa tuomion antaneessa valtiossa määrätyn tuomion luonnetta tai kestoa.(12)
23.      Tuomion antaminen (eli syylliseksi toteaminen ja oikeasuhteisesta rangaistuksesta päättäminen) on tuomion antavan valtion tehtävä, kun taas tuomion täytäntöönpano on, kuten puitepäätöksen 2008/909 17 artiklan 1 kohdassa säädetään, täytäntöönpanovaltion tehtävä.
24.      Siksi vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta, sellaisena kuin se vahvistetaan puitepäätöksessä 2008/909, sovelletaan kahdella tapaa: täytäntöönpanovaltion on lähtökohtaisesti tunnustettava tuomion antaneen jäsenvaltion tuomioistuinten antamat tuomiot, ja tuomion antaneen jäsenvaltion on lähtökohtaisesti tunnustettava tuomion täytäntöönpanoa koskevat säännökset sellaisina kuin ne ovat voimassa täytäntöönpanovaltiossa.
25.      Käsiteltävän asian ydinongelma muodostuu siitä, että Espanjan kuningaskunta katsoo vapausrangaistuksen ehdolliseksi määräämistä koskevan päätöksen olevan osa tuomion täytäntöönpanoa, mutta Portugalin tasavalta, jota komissio tukee, pitää rangaistuksen ehdolliseksi määräämistä tuomion antamisena.
26.      Vastaus siihen kysymykseen, katsotaanko vapausrangaistuksen määräämisen ehdolliseksi olevan asianomaisen rangaistuksen muuttamista vai rangaistuksen täytäntöönpanoa, mikä on keskeistä kolmessa ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä, edellyttää puitepäätöksen 2008/909 ja erityisesti sen 8 ja 17 artiklan tulkintaa. Tutkin näin ollen kyseiset kolme kysymystä yhdessä tämän ratkaisuehdotuksen osiossa C.
27.      Jos vapausrangaistuksen määrääminen ehdolliseksi merkitsee alkuperäisen vapausrangaistuksen luonteen muuttamista, sovelletaan puitepäätöksen 2008/909 8 artiklaa, eivätkä Espanjan täytäntöönpanoviranomaiset voi mukauttaa vapausrangaistusta määräämällä sen ehdolliseksi. Jos vapausrangaistuksen määrääminen ehdolliseksi on kuitenkin kyseisen rangaistuksen täytäntöönpanotapa, ei puitepäätöksen 2008/909 8 artiklaa sovelleta. Täytäntöönpanovaltio pystyisi päättämään vapausrangaistuksen määräämisestä ehdolliseksi osana rangaistuksen täytäntöönpanoa kyseisen puitepäätöksen 17 artiklan nojalla.
28.      Ennen tämän seikan tarkastelua tutkin lyhyesti Espanjan kuningaskunnan esittämän oikeudenkäyntiväitteen (B).
29.      Neljäs kysymys edellyttää, että kolmeen ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi. Koska ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa niihin kieltävästi, neljänteen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
B       Tutkittavaksi ottaminen
30.      Espanjan hallitus väittää, että ennakkoratkaisupyyntö on jätettävä tutkimatta. Sen mukaan on mahdotonta saada käsitystä siitä, millainen menettely on vireillä ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa ja miksi unionin tuomioistuimen antamat vastaukset ovat olennaisia pääasian ratkaisemiseksi.
31.      Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin tuomioistuin voi vastata ennakkoratkaisupyynnössä esitettyihin kysymyksiin vain, jos vastaus on hyödyllinen kansalliselle tuomioistuimelle sen käsiteltäväksi saatetun asia ratkaisemiseksi.(13)
32.      Samalla niin ikään vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti olettamana on, että kansallisen tuomioistuimen esittämillä unionin oikeuden tulkintaan liittyvillä kysymyksillä on merkitystä asian ratkaisun kannalta. Unionin tuomioistuin voi kieltäytyä ratkaisemasta tällaisia kysymyksiä ainoastaan silloin, kun on ilmeistä, että unionin oikeuden tulkinnalla ei ole mitään yhteyttä ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa käsiteltävän asian kohteeseen.(14)
33.      Puitepäätöksen 2008/909 soveltamisalaan kuuluvassa menettelyssä tuomion antaneen valtion viranomaisten on suostuttava siihen, että täytäntöönpanovaltio panee vapausrangaistuksen täytäntöön, antamalla todistus.(15) Todistus voidaan vetää pois, ennen kuin rangaistuksen täytäntöönpano täytäntöönpanovaltiossa on alkanut.(16)
34.      Vaikka nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ikävä kyllä selvitä ennakkoratkaisupyynnössä, mikä Ministério Públicon vireille paneman menettelyn tarkoitus tarkalleen ottaen on, tutkittavaksi ottamista koskeva olettamaa ei ole kumottu. Unionin tuomioistuimen antama vastaus voi auttaa ennakkoratkaisua pyytänyttä tuomioistuinta ratkaisemaan, olisiko todistus annettava tai vedettävä pois (jos se on jo annettu).(17)
35.      Ei siis ole ilmeistä, etteivät ennakkoratkaisukysymyksiin annettavat vastaukset olisi tarpeellisia ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle, jotta se voi ratkaista käsiteltäväkseen saatetun asian. Tämän vuoksi ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa esitettyihin kysymyksiin.
C       Vapausrangaistuksen määrääminen ehdolliseksi on kyseisen rangaistuksen muuttamista
36.      Katson, että vapausrangaistuksen määrääminen ehdolliseksi muuttaa rangaistuksen luonnetta.
37.      Yhdyn siis tässä Portugalin hallituksen ja komission argumentteihin, joiden mukaan vapausrangaistus ja ehdollinen vapausrangaistus ovat kaksi erityyppistä rangaistusta.
38.      Vapausrangaistuksen määrääminen ehdolliseksi ei siis ole täytäntöönpanoa, vaan sillä pikemmin muutetaan kyseistä rangaistusta. Näin ollen se ei kuulu puitepäätöksen 2008/909 17 artiklan soveltamisalaan. Puitepäätöksen 8 artikla estää Espanjan kuningaskuntaa määräämästä portugalilaisen tuomioistuimen määräämää vapausrangaistusta ehdolliseksi.
39.      Perustelen näkemykseni tarkastelemalla asiaankuuluvien puitepäätöksen 2008/909 säännösten sanamuotoa sekä niiden asiayhteyttä ja tarkoitusta, ja vastaan samalla menettelyn asianosaisten argumentteihin.
1.     Puitepäätöksen 2008/909 8 artiklaan perustuvat argumentit
40.      Rangaistuksen luonnetta koskeva tarkastelu perustuu puitepäätöksen 2008/909 8 artiklaan. Kyseisen artiklan 1 kohdan mukaisesti täytäntöönpanovaltion on lähtökohtaisesti tunnustettava ja pantava tuomion antaneen valtion tuomioistuimen määräämä rangaistus täytäntöön sellaisenaan. Täytäntöönpanovaltio voi ”mukauttaa” rangaistusta vain, jos sen oikeusjärjestyksessä ei tunneta kestoltaan (puitepäätöksen 2008/909 8 artiklan 2 kohta) tai luonteeltaan (saman puitepäätöksen 8 artiklan 3 kohta) kyseisen tyyppisiä vapausrangaistuksia (ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 20 kohta).
41.      Kuuden kuukauden pituinen vapausrangaistus tunnetaan lähtökohtaisesti Espanjan rikoslainsäädännössä. Tällaisen rangaistuksen luonnetta muuttava rangaistuksen ehdolliseksi määrääminen ei siten ole oikeutettua puitepäätöksen 2008/909 8 artiklan 3 kohdan nojalla.
42.      Lisäksi jos täytäntöönpanovaltio pitää välttämättömänä mukauttaa rangaistusta puitepäätöksen 2008/909 8 artiklassa sallitun mukaisesti puitepäätöksen 12 artiklan 1 kohdan perusteella, sen on ilmoitettava päätöksestään tuomion antaneelle valtiolle viipymättä. Näin tuomion antanut valtio saa mahdollisuuden päättää todistuksen pois vetämisestä, jollei se suostu kyseisiin mukautuksiin.
43.      Käsiteltävässä asiassa Espanjan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja Portugalin viranomaisille puitepäätöksen 2008/909 12 artiklan perusteella, koska ne eivät katsoneet muuttaneensa tunnustetun tuomion luonnetta puitepäätöksen 8 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Ne ilmoittivat kuitenkin Portugalin viranomaisille, että vapausrangaistus on määrätty ehdolliseksi sen täytäntöönpanon yhteydessä.
44.      Rangaistuksen muodostavan toimenpiteen ja rangaistuksen täytäntöönpanoa tai soveltamista koskevan toimenpiteen välinen ero ei ole aina selvä.(18)
45.      Espanjan hallitus väittää siis nyt käsiteltävässä asiassa, ettei rangaistuksen ehdolliseksi määrääminen muuttanut rangaistuksen luonnetta. Kyseessä on edelleen kuuden kuukauden pituinen vankeusrangaistus, joskin se on ehdollinen kahden vuoden koeajalla.
46.      Rangaistuksen luonteen mahdollisesta muuttumisesta saadaan uskoakseni osviittaa tutkimalla, onko henkilön vapaudenmenetykseen liittyvässä rangaistuksen osassa tapahtunut muutos. Tältä osin merkitystä on nähdäkseni sillä, onko vapaudenmenetys vääjäämätön, kuten se vapausrangaistuksessa on, vai onko se ehdollinen, kuten ehdollisessa vapausrangaistuksessa. Tämä argumentti tukee Portugalin hallituksen ja komission kantaa, jonka mukaan vankeusrangaistus ja ehdollinen vankeusrangaistus ovat kaksi eri luonteista rangaistusta.
47.      Käsiteltävässä asiassa vaikuttaa siltä, että todettuaan YX:n syylliseksi portugalilainen tuomioistuin katsoi, että YX:n oli asianmukaista suorittaa vankeusrangaistus. Jos se olisi katsonut, että vapausrangaistuksen tulisi olla ehdollinen, se olisi määrännyt sen ehdolliseksi.(19) Vastavuoroinen tunnustaminen, johon yhteistyö rikosasioissa perustuu, edellyttää, että täytäntöönpanovaltion viranomaiset hyväksyvät syylliseksi toteamisen sekä asianmukaista rangaistusta koskevan ratkaisun tuomion antaneen valtion tuomioistuimen antaman tuomion mukaisesti.
48.      Edellä esitetyn perusteella se, että espanjalainen tuomioistuin määräsi vapausrangaistuksen ehdolliseksi, muutti portugalilaisen tuomioistuimen määräämän vapausrangaistuksen luonnetta, sillä kyseinen rangaistus ei ollut ehdollinen. Koska Espanjan oikeusjärjestyksessä tunnetaan kuuden kuukauden pituiset vapausrangaistukset, Espanjan kuningaskunta ei voi täytäntöönpanovaltiona määrätä tällaista rangaistusta ehdolliseksi puitepäätöksen 2008/909 8 artiklan 2 kohtaan eikä 8 artiklan 3 kohtaan vedoten.
2.     Puitepäätöksen 2008/909 17 artiklaan perustuvat argumentit
49.      Puitepäätöksen 2008/909 17 artikla koskee rangaistuksen täytäntöönpanoa, johon sovelletaan lähtökohtaisesti täytäntöönpanovaltion lainsäädäntöä. Kyseisen artiklan 3 ja 4 kohta koskevat ehdonalaista vapauttamista vankeudesta.
50.      Espanjan hallitus väittää tältä osin, että ehdollinen vapausrangaistus on samankaltainen kuin ennenaikainen tai ehdonalainen vapauttaminen vankeudesta. Niissä molemmissa vankeusrangaistusta ei suoriteta lainkaan tai se suoritetaan vain osittain. Niin ikään niissä molemmissa vankeusrangaistuksen ehdolliseksi määräämistä tai sen ennenaikaista päättämistä koskeva päätös liittyy läheisesti tuomitun henkilökohtaiseen tilanteeseen ja käytökseen, ja sen voidaan katsoa edesauttavan asianomaisen henkilön sosiaalista kuntoutusta.
51.      Ennenaikaista tai ehdonalaista vapauttamista pidetään puitepäätöksen 2008/909 17 artiklassa vapausrangaistuksen täytäntöönpanotapana, ja tällaisena olisi Espanjan hallituksen mukaan pidettävä samankaltaisuutensa vuoksi myös vapausrangaistuksen ehdolliseksi määräämistä.
52.      Espanjan hallituksen esittämä argumentti on joiltain osin vakuuttava, mutta samalla on kuitenkin selvää, että puitepäätöksen 2008/909 17 artikla koskee ennenaikaista vapauttamista eikä siinä viitata ehdollisiin vapausrangaistuksiin.
53.      Puitepäätöksessä säädetään ennenaikaista vapauttamista vankeudesta koskevasta kysymyksestä todennäköisesti siksi, että lainsäätäjä havaitsi merkittäviä eroja eri jäsenvaltioissa voimassa olevien ennenaikaista vapauttamista koskevien säännösten välillä. Samalla ennenaikainen vapauttaminen tapahtuu väistämättä vasta vankeusrangaistuksen täytäntöönpanon alettua, joten sitä tuskin voidaan katsoa miksikään muuksi kuin rangaistuksen täytäntöönpanotavaksi. Tästä mahdollisesti aiheutuvien ongelmien ratkomiseksi 17 artiklan 3 kohdassa säädetään täytäntöönpanovaltion velvollisuudesta ilmoittaa tuomion antaneelle valtiolle ennenaikaista tai ehdonalaista vapauttamista koskevista säännöksistään, ja siinä annetaan tuomion antaneelle valtiolle mahdollisuus vetää todistus pois, jollei se suostu ennenaikaista vapauttamista koskeviin täytäntöönpanovaltion käytäntöihin.(20) Todistuksen pois vetäminen ei ole puitepäätöksen 2008/909 13 artiklan mukaisesti mahdollista enää sen jälkeen, kun täytäntöönpano on alkanut täytäntöönpanovaltiossa. Tämän vuoksi oli säädettävä lainsäädännöllisestä ratkaisusta, jonka nojalla tuomion antanut jäsenvaltio pystyy olemaan suostumatta täytäntöönpanovaltion ennenaikaista vapauttamista koskeviin käytäntöihin, ennen kuin täytäntöönpano viimeksi mainitussa valtiossa on alkanut.
54.      Unionin lainsäätäjä ei ole säätänyt tällaisesta mahdollisuudesta sellaista tilannetta varten, jossa vapausrangaistus määrätään ehdolliseksi.
55.      Toisin kuin Espanjan hallitus väittää, nähdäkseni lainsäätäjän päätös puuttua 17 artiklassa ennenaikaista vapauttamista koskevien säännösten eroista muttei ehdollista vankeusrangaistusta koskevien säännösten eroista aiheutuviin ongelmiin on yksi (sanamuotoon perustuva) argumentti, joka puoltaa sen näkökannan hylkäämistä, että vankeusrangaistuksen määrääminen ehdolliseksi on kyseisen rangaistuksen täytäntöönpanotapa. Päätös viittaa pikemmin siihen, ettei unionin lainsäätäjä pitänyt vapausrangaistuksen ehdolliseksi määräämistä kyseisen rangaistuksen täytäntöönpanotapana vaan erillisenä rangaistuksena.
56.      Tätä päätelmää tukee se laajempi asiayhteys, johon puitepäätös 2008/909 sijoittuu.
3.     Asiayhteyteen perustuvat argumentit
57.      Samana vuonna, jona puitepäätös 2008/909 annettiin, unionin lainsäätäjä antoi myös puitepäätöksen 2008/947/YOS,(21) jota sovelletaan tuomioihin ja valvontapäätöksiin valvontatoimenpiteiden ja vaihtoehtoisten seuraamusten valvomiseksi.
58.      Kuten komissio huomauttaa, näiden kahden puitepäätöksen soveltamisalat ovat erilaiset ja toisensa pois sulkevat. Jos oikeudelliseen yhteistyöhön sisältyy vapausrangaistuksen tunnustaminen ja täytäntöönpano, sovelletaan puitepäätöksen 2008/909 säännöksiä. Jos oikeudellinen yhteistyö koskee ehdollisen vapausrangaistuksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa, sovelletaan puitepäätöksen 2008/947 säännöksiä.
59.      Tämä lainsäädännöllinen ratkaisu viittaa siihen, että unionin lainsäätäjä pitää ehdollista ja ehdotonta vapausrangaistusta kahtena erityyppisenä rikoksesta määrättävänä rangaistuksena.
60.      Tässä tapauksessa sekä täytäntöönpanovaltion että tuomion antaneen valtion viranomaiset ovat toimineet puitepäätöksen 2008/909 perusteella.
4.     Puitepäätöksen 2008/909 tarkoitukseen perustuvat argumentit
61.      Toteamus, jonka mukaan täytäntöönpanovaltio ei saisi muuntaa vapausrangaistusta ehdolliseksi vapausrangaistukseksi, on yhteensopiva puitepäätöksen 2008/909 tarkoituksen kanssa.
62.      Yksi kyseisen säädöksen tavoitteista on tehdä rangaistusten vastavuoroinen tunnustaminen mahdolliseksi rikosoikeuden alalla. Jos jäsenvaltio suostuu vastavuoroisen tunnustamisen perusteella panemaan toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion täytäntöön eikä vetoa mihinkään perusteeseen, jonka nojalla se voi jättää rangaistuksen panematta täytäntöön, täytäntöönpanon tulisi olla pelkkää tuomion antaneessa jäsenvaltiossa vireille tulleen asian jatkumoa, kuten komissio huomauttaa.(22)
63.      Olen samaa mieltä. Vapausrangaistuksen täytäntöönpanon tapahtuminen jossain toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa rangaistus määrättiin, ei saisi muuttaa rangaistuksen täytäntöönpanoa, kuten tuomiotakaan ei muutettaisi, jos se pantaisiin täytäntöön yhden valtion sisällä jollain toisella alueella jonkin toisen tuomioistuimen tuomiopiirissä kuin sen, joka tuomion antoi. Vaikka osa täytäntöönpanoa koskevista säännöksistä voi olla erilaisia, täytäntöönpano tapahtuu pelkkänä rangaistuksen määräämisen jatkumona.
64.      Näin ollen puitepäätöksessä 2008/909 vahvistetun vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen pitäisi johtaa käytännössä jäsenvaltioiden välisen lainvalvontayhteistyön automaattisuuteen. Sen pitäisi merkitä täytäntöönpanovaltion velvollisuutta panna toisessa valtiossa annettu tuomio täytäntöön ilman sen tutkimista, olisiko tällainen tuomio annettu, jos prosessi olisi käyty täytäntöönpanovaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti.(23)
65.      Tämän vuoksi olisi katsottava olevan puitepäätöksen 2008/909 tavoitteiden ja hengen vastaista, että täytäntöönpanovaltio arvioi, vastaako tuomion antaneessa valtiossa määrätty rangaistus sellaista rangaistusta, joka olisi määrätty samasta rikoksesta täytäntöönpanovaltiossa.(24)
66.      Vaikka vapausrangaistus voidaan määrätä Espanjassa ehdolliseksi kahdessa vaiheessa siten, että ensin määrätään vapausrangaistus, joka määrätään sitten ehdolliseksi,
kuten Espanjan hallitus selittää, tässä jälkimmäisessä vaiheessa puututaan tuomion antaneen valtion tuomioistuimessa tehtyyn syyllisyyden arviointiin ja asianmukaisen rangaistuksen määräämiseen.
67.      Tämän vuoksi täytäntöönpanovaltion ei pitäisi voida päättää vankeustuomion ehdolliseksi määräämisestä, jos tuomion antaneen valtion tuomioistuin ei ole määrännyt tällaista rangaistusta.
5.     Oikeuskäytäntöön perustuvat argumentit
68.      Tarkastelen vielä Espanjan hallituksen kirjallisissa huomautuksissa esitettyjä ja istunnossa vahvistettuja argumentteja, joiden mukaan tuomio Ardic(25) ja tuomio Minister for Justice and Equality (Ehdollisen rangaistuksen määrääminen täytäntöönpantavaksi)(26) tukevat sen väitettä siitä, että vapausrangaistuksen määrääminen ehdolliseksi on kyseisen rangaistuksen täytäntöönpanotapa eikä rangaistuksen muuntamista.
69.      Unionin tuomioistuin totesi kyseisissä tuomioissa, että aiemmin määrätyn vapausrangaistuksen täytäntöönpanoa koskeva päätös ei vaikuta niiden vapausrangaistusten luonteeseen eikä pituuteen, jotka määrättiin tuomioissa, joilla asianomainen tuomittiin lopullisesti.(27)
70.      Portugalin hallitus ja komissio katsovat, etteivät kyseiset asiat ole merkityksellisiä nyt käsiteltävässä asiassa, sillä niissä oli kyse toisesta kysymyksestä. Olen tästä toista mieltä. Vaikka unionin tuomioistuimen oli tulkittava kyseisissä asioissa puitepäätöksen 2002/584 4 a artiklaan sisältyvää päätökseen johtaneen oikeudenkäynnin käsitettä, kyse oli samankaltaisesta ongelmasta: onko ehdollisen rangaistuksen määrääminen täytäntöönpantavaksi osa rangaistuksen määräämistä vai pikemmin pelkkää jo määrätyn rangaistuksen täytäntöönpanoa? Katson siis noiden kahden asian olevan merkityksellisiä nyt käsiteltävässä asiassa.
71.      Katson kuitenkin komission tavoin, että käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva päätös vapausrangaistuksen määräämisestä ehdolliseksi poikkeaa luonteeltaan kyseisissä asioissa kyseessä olleesta ehdollisen rangaistuksen määräämisestä täytäntöönpantavaksi. Vapausrangaistuksen määrääminen ehdolliseksi on osa tuomion antamista, johon kuuluvat syylliseksi toteaminen ja asianmukaisen seuraamuksen määrääminen, mutta ehdollisen rangaistuksen määrääminen täytäntöönpantavaksi on sellaisen ehdollisen vapausrangaistuksen täytäntöön panemista, johon sovellettavat ehdot on määritetty jo tuomionantovaiheessa.
72.      Tämän vuoksi se, että unionin tuomioistuin katsoi ehdollisen vapausrangaistuksen määräämisen pantavaksi täytäntöön olevan rangaistuksen täytäntöönpanotapa, ei estä toteamasta, että vapausrangaistuksen ehdolliseksi määrääminen on päinvastoin osa tuomion antamista.
6.     Välipäätelmä
73.      Katson siis, että unionin oikeuden mukaisesti ehdollinen vapausrangaistus ja ehdoton vapausrangaistus ovat kaksi erityyppistä rangaistusta. Tämän vuoksi täytäntöönpanovaltio ei voi määrätä vankeusrangaistusta ehdolliseksi sellaisen tuomion täytäntöönpanotapana, jonka se on sitoutunut tunnustamaan. Tällainen ehdolliseksi määrääminen ei ole puitepäätöksen 2008/909 17 artiklan soveltamisalaan kuuluvaa täytäntöönpanoa. Sillä muutetaan pikemmin rangaistuksen luonnetta, mikä on lähtökohtaisesti kiellettyä puitepäätöksen 2008/909 8 artiklan perusteella.
74.      Jos täytäntöönpanovaltio ei tässä yksittäistapauksessa halua panna vapausrangaistusta täytäntöön, sen on mahdollista panna eurooppalainen pidätysmääräys täytäntöön ja luovuttaa tuomittu tuomion antaneeseen valtioon, jotta tämä voi suorittaa rangaistuksen viimeksi mainitussa valtiossa.
75.      Jos täytäntöönpanovaltio on jo kuitenkin kieltäytynyt eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan nojalla tuomitun asuinpaikan perusteella ja jos se on jo tunnustanut tuomion, jolla rangaistus on määrätty, täytäntöönpanovaltio ei voi määrätä tuomion antaneen valtion määräämää varsinaista vapausrangaistusta ehdolliseksi omaa kansallista lainsäädäntöään soveltaen.
76.      Kun espanjalainen tuomioistuin päätti määrätä ehdolliseksi vapausrangaistuksen, jonka portugalilainen tuomioistuin oli katsonut oikeasuhteiseksi YX:n tekemästä verorikoksesta, se ei aloittanut rangaistuksen täytäntöönpanoa, vaan se muutti rangaistusta vastoin puitepäätöksen 2008/909 8 artiklaa. Koska rangaistuksen täytäntöönpano ei ole vielä alkanut, Portugalin viranomaiset voivat edelleen päättää vetää todistuksen pois.
IV     Ratkaisuehdotus
77.      Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Local Criminal de Vila Nova de Gaian esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
(1)      Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2008/909/YOS 8 ja 17 artiklaa
on tulkittava seuraavasti:
–        Kun täytäntöönpanovaltio on jo kieltäytynyt panemasta eurooppalaista pidätysmääräystä täytäntöön eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 annetun neuvoston puitepäätöksen 2002/584/YOS 4 artiklan 6 alakohdan nojalla tuomitun asuinpaikan perusteella ja se on jo tunnustanut tuomion, jolla rangaistus on määrätty, täytäntöönpanovaltio ei voi määrätä tuomion antaneen valtion määräämää varsinaista vapausrangaistusta ehdolliseksi omaa
kansallista lainsäädäntöään soveltaen.
–        Täytäntöönpanovaltion lainkäyttöelin voi mukauttaa tuomion antaneen valtion lainkäyttöelimen ratkaisua, joka on saanut lainvoiman, vain puitepäätöksen 2008/909 8 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa. Tällöin täytäntöönpanovaltio voi korvata rangaistuksen luonteeltaan erilaisella rangaistuksella vain, jos tuomion antaneen jäsenvaltion tuomioistuimen alun perin määräämän rangaistuksen luonteista rangaistusta ei tunneta täytäntöönpanovaltion oikeusjärjestyksessä.
(2)      Puitepäätöksen 2008/909 17 artiklan 1 kohtaa
on tulkittava siten, että sillä ei anneta täytäntöönpanovaltiolle mahdollisuutta määrätä varsinaista vapausrangaistusta ehdolliseksi kansallisen lainsäädäntönsä edellytysten mukaisesti, jos tuomion antaneen valtion toimivaltaiset viranomaiset eivät ole näin tehneet kyseisen valtion lainsäädännön mukaisesti.
(3)      Kun otetaan huomioon edellisiin kysymyksiin annettavat vastaukset, neljänteen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
1      Alkuperäinen kieli: englanti.
i      Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa asian minkään asianosaisen todellista nimeä.
2      Ks. esim. tuomio 11.3.2020, SF (Eurooppalainen pidätysmääräys – Täytäntöönpanosta vastaavaan jäsenvaltioon palauttamista koskeva tae) (C-314/18, EU:C:2020:191, 51 kohta).
3      Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 tehty neuvoston puitepäätös (EUVL 2008, L 327, s. 27; jäljempänä puitepäätös 2008/909).
4      Vankeusrangaistuksen muuntaminen sakkorangaistukseksi on mahdollista Portugalin rikoslain 45 §:n perusteella, kuten ennakkoratkaisupyynnössä selvitetään.
5      Ennakkoratkaisupyynnössä mainitaan tässä yhteydessä Portugalin rikoslain 45 §:n 2 momentti ja 49 §:n 3 momentti.
6      Portugalin hallitus on selvittänyt lisäksi istunnossa, ettei portugalilaisella tuomioistuimella ollut tällaisessa tilanteessa mitään muuta vaihtoehtoa kuin määrätä alkuperäinen vankeusrangaistus pantavaksi täytäntöön. Sen mukaan kansallinen tuomioistuin ei voinut enää tuossa vaiheessa päättää vankeusrangaistuksen määräämisestä ehdolliseksi.
7      Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös (EYVL 2002, L 190, s. 1; jäljempänä puitepäätös 2002/584).
8      Kyseisen säännöksen mukaisesti tuomioistuin voi määrätä alle kahden vuoden pituisen vapausrangaistuksen ehdolliseksi 2–5 vuoden koeajalla.
9      Ks. tuomio 29.6.2017, Popławski (C-579/15, EU:C:2017:503, 22–24 kohta).
10      Jos yhteensopimattomuus johtuu kestosta, mukautettu rangaistus ei siis saa olla lyhyempi kuin samankaltaisista rikoksista täytäntöönpanovaltion lainsäädännössä säädetty enimmäisrangaistus (puitepäätöksen 2008/909 8 artiklan 2 kohta). Jos yhteensopimattomuus johtuu rangaistuksen luonteesta, mukautetun rangaistuksen tai toimenpiteen on vastattava mahdollisimman pitkälti tuomion antaneessa valtiossa määrättyä rangaistusta, eikä rangaistusta voida joka tapauksessa muuntaa taloudelliseksi rangaistukseksi (puitepäätöksen 2008/909 8 artiklan 3 kohta).
11      Selittäessään puitepäätöksen 2002/584 4 a artiklassa tarkoitettua päätökseen johtaneen oikeudenkäynnin käsitettä unionin tuomioistuin katsoi siinä mainitun päätöksen käsitteen viittaavan tuomioistuimen ratkaisuun, jossa lausutaan lopullisesti asian sekä tosiseikkojen että oikeudellisten seikkojen tutkimisen jälkeen henkilön syyllisyydestä ja tarvittaessa hänelle määrätystä vapausrangaistuksesta. Ks. tuomio 22.12.2017, Ardic (C-571/17 PPU, EU:C:2017:1026, 67 kohta).
12      Ks. tuomio 8.11.2016, Ognyanov  (C-554/14, EU:C:2016:835, 36 kohta). Unionin tuomioistuin vahvisti tämän toteamuksen asiassa, jonka asiayhteys oli samankaltainen mutta joka koski puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 1 kohdan soveltamisen sijasta puitepäätöksen 5 artiklan 3 kohdan soveltamista, 11.3.2020 antamassaan tuomiossa SF (Eurooppalainen pidätysmääräys – Täytäntöönpanosta vastaavaan jäsenvaltioon palauttamista koskeva tae) (C-314/18, EU:C:2020:191, 65 kohta). Ks. myös tuomio 15.4.2021, AV (Yhtenäistuomio) (C-221/19, EU:C:2021:278, 35 kohta).
13      Ks. tuomio 11.9.2008, CEPSA (C-279/06, EU:C:2008:485, 31 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
14      Ks. mm. tuomio 16.12.2021, AB ym. (Armahduksen kumoaminen) (C-203/20, EU:C:2021:1016, 46 kohta) ja tuomio 8.4.2025, Euroopan syyttäjänvirasto (Menettelysääntöjen tuomioistuinvalvonta) (C-292/23, EU:C:2025:255, 36 kohta).
15      Ks. puitepäätöksen 2008/909 4 artikla ja liite I.
16      Puitepäätöksen 2008/909 13 artikla.
17      Käsiteltävässä asiassa on epäselvää, ovatko tuomion antaneen valtion viranomaiset jo antaneet todistuksen.
18      Ks. tästä tuomio 3.4.2025, MA (Alchaster II) (C-743/24, EU:C:2025:230, 26 kohta). Ks. myös julkisasiamies Richard de la Tourin esittämä ratkaisuehdotus SH (C-798/23, EU:C:2025:265, 68 kohta), jossa julkisasiamies viittaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 10.11.2022 antamaan tuomioon Kupinskyy v. Ukraina (ECLI:CE:ECHR:2022:1110JUD000508418, 49 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
19      Vaikuttaa kuitenkin siltä, että määrättyään vankeusrangaistuksen pantavaksi täytäntöön sen jälkeen, kun muuntorangaistuksena määrätty sakkorangaistus oli jäänyt maksamatta, portugalilainen tuomioistuin ei voinut lain mukaan määrätä alkuperäistä vankeusrangaistusta ehdollisena (ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 7 kohta ja alaviite 6).
20      Unionin lainsäätäjä myöntää
siis, että tuomion antanut jäsenvaltio voi olla suostumatta sen oman tuomioistuimen määräämän rangaistuksen täytäntöönpanoon toisessa jäsenvaltiossa, jos täytäntöönpano johtaisi rangaistuksessa määrättyä ja tuomion antaneen jäsenvaltion ennenaikaista vapauttamista koskevissa säännöksissä säädettyä aiempaan vapautumiseen vankeudesta.
21      Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta tuomioihin ja valvontapäätöksiin valvontatoimenpiteiden ja vaihtoehtoisten seuraamusten valvomiseksi 27.11.2008 tehty neuvoston puitepäätös (EUVL 2008, L 337, s. 102; jäljempänä puitepäätös 2008/947).
22      Komissio viittaa tähän vaatimukseen täytäntöönpanon jatkamisen periaatteena.
23      Ks. tästä Mitsilegas, V., EU Criminal Law after Lisbon – Rights, Trust and the Transformation of Justice in Europe, Hart Publishing Ltd, 2016, s. 128, ja Schiff Berman, P., Global Legal Pluralism: A Jurisprudence of Law Beyond Borders, Cambridge University Press, 2012, s. 16.
24      Ks. tästä komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle sellaisten rikostuomioiden vastavuoroisesta tunnustamisesta, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapaudenmenetyksen käsittävä toimenpide, valvontatoimenpide ja vaihtoehtoisia seuraamuksia taikka valvontatoimia vaihtoehtona tutkintavankeudelle, tehtyjen puitepäätösten 2008/909/YOS, 2008/947/YOS ja 2009/829/YOS täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa (COM(2014) 57 final, s. 8).
25      Tuomio 22.12.2017 (C-571/17 PPU, EU:C:2017:1026).
26      Tuomio 23.3.2023 (C-514/21 ja C-515/21, EU:C:2023:235).
27      Tuomio 22.12.2017, Ardic (C-571/17 PPU, EU:C:2017:1026, 78 kohta). Unionin tuomioistuin vahvisti tämän näkemyksen 23.3.2023 antamassaan tuomiossa Minister for Justice and Equality (Ehdollisen rangaistuksen määrääminen täytäntöönpantavaksi) (C-514/21 ja C-515/21, EU:C:2023:235, 53 kohta).