62000CC0365_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
1. Komissio nosti 3.10.2000 kanteen, jossa se vaati yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut jäsenyysvelvoitteitaan, kun se on säätänyt ja pitänyt voimassa lain nro 128 28 §:n, jonka mukaan kosmeettisten valmisteiden pakkauksissa on mainittava, ovatko niiden sisältämät hajusteet tai aromit luonnonmukaisia vai keinotekoisia.
Kantaja katsoo, että jäsenvaltio on näin tehdessään laiminlyönyt direktiivin 76/768/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/35/ETY, ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan g alakohdan kolmannen alakohdan mukaiset velvoitteensa.
I Direktiivi 76/768/ETY
2. Yksi direktiivin 76/768/ETY tavoitteista oli kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen, koska yritykset, jotka valmistivat näitä tuotteita yhteisössä, joutuivat mukauttamaan tuotteitaan sen mukaan, missä jäsenvaltiossa ne oli tarkoitus myydä, mikä vaikeutti jäsenvaltioiden välistä kauppaa ja vaikutti suoraan yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan.
3. Tätä tarkoitusta varten direktiivin 6 artiklan 1 kohdan g alakohdassa säädetään, että hajusteiden ja aromaattisten aineiden yhdistelmät ja niiden raaka-aineet ilmoitetaan sanalla "hajuste" tai "aromi". Direktiivin 7 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot eivät saa tässä direktiivissä ja sen liitteissä esitettyjen vaatimusten perusteella estää, kieltää tai rajoittaa minkään tämän direktiivin ja sen liitteiden mukaisen kosmeettisen valmisteen saattamista markkinoille. Direktiivin 93/35/ETY 3 artiklan 2 kohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan toimittamaan komissiolle kosmeettisista valmisteista antamansa kansalliset säännökset.
II Riidanalainen Italian lainsäädäntö
4. Italia ilmoitti komissiolle säätäneensä lain nro 128, jolla kansallinen lainsäädäntö muutettiin niiden muutosten edellyttämällä tavalla, jotka direktiiviin 76/768/ETY tehtiin direktiivillä 93/35/ETY.
Komissio totesi, että kyseisen lain 28 §:ssä elinkeinonharjoittajille asetettiin velvollisuus nimenomaisesti ilmoittaa kosmeettisten valmisteiden pakkausmerkinnöissä, ovatko niiden sisältämät hajusteet tai aromit luonnonmukaisia vai keinotekoisia, vaikka yhteisön lainsäädännössä ei ole tällaista edellytystä.
III Hallinnollinen menettely
5. Komissio kehotti 16.10.1998 päivätyllä kirjeellään Italian tasavaltaa esittämään asiasta näkemyksensä, ja Italian tasavalta vastasi pysyvän edustustonsa kautta 23.12.1998 päivätyllä kirjeellä. Tässä kirjeessään Italian viranomaiset myönsivät, että lain nro 128 28 § oli ristiriidassa kosmeettisia valmisteita koskevan yhteisön lainsäädännön kanssa, ja sitoutuivat ratkaisemaan ongelman antamalla uuden lain, joka tuolloin oli luonnosvaiheessa.
6. Koska Italian hallitus ei edellä mainitun aikomuksensa esitettyään ole ilmoittanut komissiolle uutta lakia, komissio osoitti sille EY 226 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen perustellun lausunnon, jossa se antoi Italialle kahden kuukauden määräajan, jotta tämä voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet saattaakseen kansalliset säännöksensä direktiivin 76/768/ETY mukaisiksi. Marraskuussa 1999, jolloin oli kulunut joitakin kuukausia asetetun määräajan päättymisestä, Italian viranomaiset toimittivat komissiolle muistion, jossa ne vakuuttivat lopettavansa jäsenyysvelvoitteidensa laiminlyönnin muuttamalla voimassa olevaa lainsäädäntöä.
IV Kanteen arviointi
7. Komissio aloitti oikeudenkäyntimenettelyn, koska Italian tasavalta ei vielä syyskuussa 2000 ollut saattanut direktiiviä 76/768/ETY osaksi kansallista oikeusjärjestystään. Komissio vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin toteaa kyseisen jäsenvaltion laiminlyöneen jäsenyysvelvoitteensa ja velvoittaa tämän korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
8. Italian hallitus on antamassaan vastineessa myöntänyt laiminlyönnin ja todennut, ettei se ole vielä pystynyt korjaamaan tilannetta. Se toteaa ehdottavansa, että vuoden 2001 yhteisön lainsäädäntöä (Ley Comunitaria) koskevaan esitykseen sisällytetään säännös, jolla poiketaan 24.4.1998 annetun lain nro 128 28 §:stä.
9. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan direktiivillä on täysin yhdenmukaistettu kansalliset säännökset, jotka koskevat kosmeettisten valmisteiden pakkauksia ja pakkausmerkintöjä. Näin ollen luettelo niistä merkinnöistä, jotka direktiivin 6 artiklan mukaan on mainittava kosmeettisten valmisteiden pakkauksissa, astioissa tai myyntipäällyksessä pysyvällä, helposti luettavalla ja näkyvällä tavalla, jotta nämä tuotteet voidaan saattaa markkinoille, on tyhjentävä, eikä jäsenvaltio voi vaatia, että kosmeettisten valmisteiden pakkauksissa mainittujen ainesosien laadullisista ja määrällisistä ominaisuuksista olisi tehtävä merkintöjä, joita ei ole nimenomaisesti mainittu direktiivissä.
10. Koska on selvää, että Italia ei ole täyttänyt velvollisuuttaan muuttaa kansallinen lainsäädäntö direktiivin 76/768/ETY säännösten mukaiseksi, komission vaatimukset on hyväksyttävä ja jäsenvaltion on todettava jättäneen noudattamatta jäsenyysvelvoitteensa. Italia on myös velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
V Ratkaisuehdotus
11. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin
1) toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut kosmeettisia valmisteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetusta neuvoston direktiivistä 76/768/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/35/ETY, johtuvia jäsenyysvelvoitteitaan, kun se on säätänyt ja pitänyt voimassa 24.4.1998 annetun lain nro 128 28 §:n, jossa edellytetään, että kosmeettisten tuotteiden pakkauksissa on mainittava, ovatko niiden sisältämät hajusteet ja aromit luonnonmukaisia vai keinotekoisia;
2) velvoittaa Italian korvaamaan oikeudenkäyntikulut.