62009CJ0402_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål C‑402/09,
angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Tribunalul Sibiu (Rumänien) genom beslut av den 18 juni 2009, som inkom till domstolen den 16 oktober 2009, i målet
Ioan Tatu
mot
Statul român prin Ministerul Finanţelor şi Economiei,
Direcţia Generală a Finanţelor Publice Sibiu,
Administraţia Finanţelor Publice Sibiu,
Administraţia Fondului pentru Mediu,
Ministerul Mediului,
meddelar
DOMSTOLEN (första avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden A. Tizzano samt domarna J.-J. Kasel, M. Ilešič (referent), E. Levits och M. Safjan,
generaladvokat: E. Sharpston,
justitiesekreterare: handläggaren R. Şereş,
efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 28 oktober 2010,
med beaktande av de yttranden som avgetts av:
– Ioan Tatu, genom D. Târşia, avocat,
– Rumäniens regering, genom A. Popescu och E. Gane, båda i egenskap av ombud, samt av V. Angelescu, i egenskap av rådgivare,
– Tjeckiens regering, genom M. Smolek och K. Havlíčková, båda i egenskap av ombud,
– Europeiska kommissionen, genom D. Triantafyllou och L. Bouyon, båda i egenskap av ombud,
och efter att den 27 januari 2011 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1. Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 90 EG.
2. Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Ioan Tatu och å andra sidan Statul român prin Ministerul Finanţelor şi Economiei (rumänska staten företrädd av ekonomi- och finansministeriet), Direcţia Generală a Finanţelor Publice Sibiu (generaldirektoratet för offentliga finanser i Sibiu), Administraţia Finanţelor Publice Sibiu (finansmyndigheten i Sibiu), Administraţia Fondului pentru Mediu (miljömyndigheten) och Ministerul Mediului (miljöministeriet). Målet gäller en skatt som Ioan Tatu avkrävts vid registreringen av ett motorfordon från en annan medlemsstat.
Tillämpliga bestämmelser
Unionslagstiftningen
3. De unionsrättsliga utsläppsnormerna anger godtagbara gränsvärden för avgasutsläpp från nya motorfordon som saluförs i Europeiska unionens medlemsstater. Den första normen av denna typ (som i dagligt tal kallas Euro 1) infördes genom rådets direktiv 91/441/EEG av den 26 juni 1991 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT L 242, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 21, s. 13), vilket trädde i kraft den 1 januari 1992. Därefter har bestämmelserna undan för undan blivit strängare, i syfte att förbättra luftkvaliteten i unionen.
4. Normen Euro 2 infördes med verkan från och med den 1 januari 1996. Gemenskapslagstiftaren har därefter infört nya normer. Med tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 av den 20 juni 2007 om typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon (EUT L 171, s. 1) är det normen Euro 5 som är det nu gällande gränsvärdet. Under år 2014 planeras en norm Euro 6 att träda i kraft.
5. I Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fastställande av en ram för godkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (Ramdirektiv) (EUT L 263, s. 1) görs det skillnad mellan fordon i kategori M, som innefattar ”[m]otorfordon med minst fyra hjul … för persontransport” och fordon i kategori N, vilken innefattar ”[m]otorfordon med minst fyra hjul, … för varutransport”. Kategorierna är indelade i underkategorier utifrån antalet säten och högsta vikt (kategori M) eller enbart utifrån högsta vikt (kategori N).
Den nationella lagstiftningen
6. Brådskande regeringsdekret nr 50/2008 om införande av en utsläppsskatt för motorfordon (Ordonanţă de Urgenţă a Guvernului nr. 50/2008 pentru instituirea taxei pe poluare pentru autovehicule), av den 21 april 2008 ( Monitorul Oficial al României, Partea I, nr 327, av den 25 april 2008) (nedan kallat OUG nr 50/2008), trädde i kraft den 1 juli 2008. I artikel 3 införs en utsläppsskatt för fordon i kategorierna M1–M3 och N1–N3.
7. Enligt ingressen till OUG nr 50/2008 utgör skatten en åtgärd ”för förbättring av luftkvaliteten och anpassning till de gränsvärden som föreskrivs i [union]srätten i nämnda avseende”. Skatten har införts för att ”säkerställa att tillämplig [union]slagstiftning och rättspraxis från [Europeiska unionens] domstol iakttas”.
8. I artikel 1 OUG nr 50/2008 föreskrivs följande:
”1) Genom förevarande brådskande dekret fastställs den rättsliga ramen för införande av utsläppsskatt för motorfordon (nedan kallad skatten). Skatteintäkterna ska tillföras miljöfondens budget och förvaltas av denna fonds administration. Skatten syftar till att finansiera program och projekt för miljöskydd.
2) Belopp som betalats in med stöd av detta brådskande dekret ska användas till att finansiera bland annat följande typer av miljöskyddsprogram och miljöskyddsprojekt:
a) Program för att främja förnyelse av det nationella fordonsbeståndet.
b) Nationella program för förbättring av miljön genom uppförande av gröna ytor i samhället.
c) Projekt för att byta ut eller komplettera klassiska värmesystem med system som använder solenergi, jordvärme eller vindkraft.
d) Projekt för framställning av energi från förnybara källor …
…”
9. Enligt artikel 4 a OUG nr 50/2008 inträder betalningsskyldighet för skatten ”när ett motorfordon registreras för första gången i Rumänien”. I artikel 5.1 och 5.2 i dekretet preciseras att ”[s]katten beräknas av den skattemyndighet som är behörig” och att ”den fysiska eller juridiska person som önskar registrera motorfordonet ska, … för fastställande av skatten, inkomma med de handlingar som innehåller underlaget för beräkning av skatten och som anges i tillämpningsföreskrifterna till förevarande brådskande dekret”.
10. Enligt artikel 5.3 OUG nr 50/2008 ska ”skattebeloppet uttryckt i leu fastställas på grundval av växelkursen den första vardagen i oktober månad föregående år såsom denna offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning ”. Den första tillämpliga växelkursen publicerades i Europeiska unionens officiella tidning
den 2 oktober 2007 (EUT C 230, s. 2) enligt vilken 1 EUR = 3,3565 leu.
11. Artikel 6 OUG nr 50/2008 har följande lydelse:
”1. Skattebeloppet beräknas … i enlighet med följande:
…
b) för motorfordon i kategori M1 som omfattas av utsläppsklass Euro 0, 1 eller 2, enligt formeln:
Belopp som ska erläggas = C x D x (100 – E): 100
där
C = motorstorlek (cylindervolym),
D = speciell skatt för cylindervolym, som anges i kolumn 3 i bilaga 2,
E = den procentuella nedsättning av skatten som anges i andra kolumnen i bilaga 4,
….
3. Den fasta procentuella nedsättning som avses i bilaga 4 har fastställts utifrån fordonets ålder, årliga genomsnittliga körsträcka, mekaniska skick och utrustning. Vid beräkning av skatten, ska en ytterligare nedsättning av skatten medges i förhållande till den fasta procentuella nedsättningen om de omständigheter som låg till grund för uppskattningen av schablonbeloppet skiljer sig från normen, enligt villkor som ska fastställas i tillämpningsföreskrifter för detta brådskande regeringsdekret.
4. Ett begagnats fordons ålder beräknas utifrån dagen för dess första registrering.
…”
12. Enligt artikel 10 OUG nr 50/2008 gäller följande:
”1. Det inbetalade skattebeloppet kan bestridas om den som ska registrera ett begagnat motorfordon kan styrka att fordonet sjunkit mer i värde än vad som framgår av schablontabellen i bilaga 4.
2. Bedömningen av värdeminskningen görs utifrån de omständigheter som beaktades för att fastställa den procentuella nedsättning som avses i artikel 6.3.
3. Vid bestridande av skattebeloppet fastställs det begagnade motorfordonets egenskaper enligt punkt 2, på begäran av den skattskyldige, genom en teknisk expertbedömning. Denna expertbedömning görs mot en avgift av det autonoma rumänska bilregistret enligt det förfarande som föreskrivs i tillämpningsföreskrifterna till förevarande brådskande dekret.
4. Priset för att genomföra en teknisk expertbedömning fastställs av det autonoma rumänska bilregistret utifrån de olika moment som utförs och får inte överstiga kostnaden för dessa.
5. Resultatet av den tekniska expertbedömningen fastställs i en handling som det autonoma rumänska bilregistret utarbetar. Handlingen innehåller uppgifter om varje moment som avses i punkt 2 och den procentuella nedsättning som följer härav.
6. Den skattskyldige ska lämna in den handling som innehåller resultatet av den tekniska expertbedömningen som utarbetats av det autonoma rumänska bilregistret till den behöriga skattemyndigheten.
7. När den behöriga skattemyndigheten tagit emot den handling som avses i punkt 6 ovan gör den en ny beräkning av vilket skattebelopp som ska erläggas. Beräkningen kan leda till återbetalning av mellanskillnaden mellan detta belopp och vad som betalades som skatt vid registreringen.
8. Det beslut som fattas med anledning av den nya beräkningen kan överklagas till behörig domstol i enlighet med vad som stadgas i lag.
…”
13. Bilaga 4 till OUG nr 50/2008 har följande lydelse:
Tabell rörande procentuell nedsättning av skatten
>lt>1
14. Tillämpningsföreskrifterna för OUG nr° 50/2008 antogs den 24 juni 2008 (Normele metodologice de aplicare a Ordonanţei de urgenţă a Guvernului nr. 50/2008 pentru instituirea taxei pe poluare pentru autovehicule) ( Monitorul Oficial al României, Partea I, nr 480, av den 30 juni 2008) (nedan kallade tillämpningsföreskrifterna).
15. I artikel 3.5 och 3.6 i tillämpningsföreskrifterna föreskrivs följande:
”5. Skatten ska erläggas i leu av den skatteskyldige genom överföring eller kontant betalning vid något av skattemyndighetens kontor i det upptagningsområde där vederbörande är registrerad för skatt och avgifter eller där personen har sin skatterättsliga hemvist. Beloppet ska betalas på konto… ’Intäkter från utsläppsskatt för motorfordon’ ...
6. Skattemyndigheterna ska den sista vardagen i månaden betala in de emottagna beloppen på konto… ’Tillgängliga medel för miljön’, som öppnats i miljömyndighetens namn hos skatteverket.”
16. Artikel 4 i tillämpningsföreskrifterna återfinns i kapitel IV, med rubriken ”Beräkning av skatten”. Artikel 4.4 och 4.5 har följande lydelse:
”4. Följande uppgifter beaktas för att fastställa den procentuella nedsättningen, vilken föreskrivs i bilaga 4 till [OUG nr 50/2008], av skattebeloppet för ett motorfordon av typen ’standard’:
a) Ålder, vilken utgörs av skillnaden mellan beräkningsdagen och dagen då fordonet registrerades för första gången.
b) Genomsnittlig årlig körsträcka uttryckt i kilometer:
– M1 – 15 000 km
– N1 – 30 000 km
– M2 och N2 – 60 000 km
– M3 och N3 – 100 000 km
c) Det specifika allmänna standardskicket på ett motorfordon som uppfyller samtliga tekniska krav som ställs vid typgodkännande och vid den regelbundna tekniska besiktningen i enlighet med gällande lagstiftning. Även skicket på fordonets kaross beaktas vilken inte får visa tecken på rostangrepp, skador eller ha målats om. Dess tillbehör ska vara rena och oförstörda och utrustningen i gott skick.
d) Utrustning: luftkonditionering, ABS och luftkudde.
5. För begagnade motorfordon som registreras för första gången i Rumänien ska dagen för den första registreringen som används vid beräkningen av skatten vara densamma som det datum som anges under motsvarande rubrik i den utländska registreringshandlingen.”
17. Artikel 5 i tillämpningsföreskrifterna återfinns i kapitel V, med rubriken ”Fastställande av ett begagnat motorfordons faktiska värdeminskning”, och har följande lydelse:
”1. Det skattebelopp som ska erläggas, beräknat enligt bestämmelserna i artikel 6 [OUG nr 50/2008], kan justeras när den person som begär registrering av ett begagnat fordon intygar på heder och samvete att det aktuella fordonets faktiska genomsnittliga årliga körsträcka uttryckt i kilometer är högre än vad som anses som en normal genomsnittlig körsträcka uttryckt i kilometer för den berörda fordonskategori som avses i artikel 4.4 b.
2. I det fall som avses i punkt 1 ska skattebeloppet beräknas med stöd av den nedsättning uttryckt i procent som följer av den procentsats som föreskrivs i bilaga 4 till [OUG nr 50/2008]. Beloppet ska ökas med det ytterligare avdrag som föreskrivs i bilaga 1 …
3. Den årliga genomsnittliga körsträckan beräknas genom att det antal kilometer som kilometermätaren visar sätts i relation till fordonets ålder. …
…
6. Skattebeloppet … kan även justeras när den person som begär registrering av ett begagnat fordon, med hjälp av den expertbedömning som utförts av det autonoma rumänska bilregistret, styrker att det begagnade fordonets värdeminskning är större än det schablonvärde som anges i bilaga 4 till [OUG nr 50/2008].
…”
18. Bilaga 1 till tillämpningsföreskrifterna innehåller nedanstående tabell:
Tabell över ytterligare nedsättning i förhållande till motorfordonets faktiska årliga genomsnittliga körsträcka:
>lt>2
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
19. I juli 2008 köpte Ioan Tatu, rumänsk medborgare bosatt i sin ursprungsmedlemsstat, ett begagnat motorfordon i Tyskland. Det ingår bland fordonen i kategori M1, har en cylindervolym om 2 155 cm 3 och uppfyller i utsläppshänseende kraven i utsläppsnorm Euro 2. Fordonet tillverkades år 1997 och registrerades samma år i Tyskland.
20. Ioan Tatu önskade registrera fordonet i Rumänien och var härvid tvungen att erlägga ett belopp om 7 595 leu i utsläppsskatt enligt OUG nr 50/2008 med stöd av ett beslut fattat den 27 oktober 2008 av Administraţia Finanţelor Publice Sibiu.
21. Genom ansökan som inkom till Tribunalul Sibiu den 17 december 2008 väckte Ioan Tatu talan och yrkade att svarandena skulle förpliktas att återbetala beloppet. Till stöd för sin talan gjorde han gällande att skatten är oförenlig med unionsrätten, i synnerhet då den utgår på begagnade fordon som importeras till Rumänien från en annan medlemsstat och som registreras för första gången i Rumänien, medan skatten inte längre utgår på liknande fordon som redan är registrerade i Rumänien när de i begagnat skick säljs vidare. Importerade begagnade fordon beskattas således hårdare än motsvarande fordon som redan är registrerade i Rumänien, vilket föranleder rumänska konsumenter att köpa de sistnämnda.
22. Diskrimineringens omfattning belyses av omständigheterna i det nationella målet, där det aktuella begagnade fordonet köpts i Tyskland för 6 600 euro och sedan underkastats en registreringsskatt på 7 595 leu i Rumänien, det vill säga mer än 2 200 euro. Det erlagda skattebeloppet överstiger således väsentligt det resterande skattebelopp som ingår i värdet på ett liknande fordon som redan är registrerat i Rumänien.
23. Ioan Tatu gjorde även gällande att syftet med OUG nr 50/2008, det vill säga att skydda miljön, hade kunnat uppnås genom lämpligare åtgärder. Som exempel nämnde han införande av en utsläppsskatt på samtliga fordon i trafik och inte enbart på fordon som registrerats sedan den 1 juli 2008.
24. Tribunalul Sibiu har bekräftat att skatten som infördes genom OUG nr 50/2008 endast utgår på motorfordon som registrerades för första gången i Rumänien från och med den 1 juli 2008, då dekretet trädde i kraft, och inte på de fordon som före detta datum redan var i trafik i landet.
25. Vidare har Tribunalul Sibiu redogjort för senare ändringar som gjorts av OUG nr 50/2008. De första gjordes genom brådskande regeringsdekret nr 208/2008 av den 4 december 2008 om vissa åtgärder avseende utsläppsskatt för motorfordon (ordonanţă de Urgenţă a Guvernului nr. 208/2008 pentru stabilirea unor măsuri privind taxa pe poluare pentru autovehicule) ( Monitorul Oficial al României, Partea I, nr 825, av den 8 december 2008) (nedan kallad OUG nr 208/2008) och trädde i kraft den 15 december 2008.
26. Under dessa omständigheter beslutade Tribunalul Sibiu att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfråga till EU-domstolen:
”Strider bestämmelserna i OUG nr 50/2008, i dess ändrade lydelse, mot bestämmelserna i artikel 90 EG? Utgör de nationella bestämmelserna en åtgärd som är uppenbart diskriminerande?”
Prövning av tolkningsfrågan
27. Frågor om tolkningen av unionsrätten presumeras vara relevanta. Domstolen kan emellertid inte besvara frågor då det är uppenbart att den begärda tolkningen av unionsrätten inte har något samband med de verkliga omständigheterna eller föremålet för tvisten vid den nationella domstolen (se, för ett liknande resonemang, bland annat dom av den 5 december 2006 i de förenade målen C‑94/04 och C‑202/04, Cipolla m.fl., REG 2006, s. I‑11421, punkt 25, av den 1 juni 2010 i de förenade målen  C‑570/07 och C‑571/07, Blanco Pérez och Chao Gómez, REU 2010, s. I‑0000, punkt 36, samt av den 2 december 2010 i mål C‑225/09, Jakubowska, REU 2010, s. I‑0000, punkt 28).
28. Det framgår av handlingarna i målet att de tillämpliga nationella bestämmelserna utgörs av OUG nr 50/2008 i dess ursprungliga lydelse, eftersom det aktuella fordonet belades med utsläppsskatt den 27 oktober 2008. Enligt vad som anges i begäran om förhandsavgörande trädde OUG nr 50/2008 i kraft den 1 juli 2008 och de ändringar som gjordes genom OUG nr 208/2008 trädde i kraft först från och med den 15 december 2008.
29. För att ge den hänskjutande domstolen ett användbart svar ska den ställda frågan uppfattas så, att den avser huruvida artikel 90 EG utgör hinder för en beskattningsordning av den typ som infördes genom OUG nr 50/2008 i dess ursprungliga lydelse.
30. Sedan denna precisering gjorts och med hänsyn till föremålet för den skatt som infördes genom OUG nr 50/2008, finner EU-domstolen att den hänskjutande domstolen önskar få klarhet i huruvida artikel 110 FEUF, som har samma lydelse som artikel 90 EG, ska tolkas på så sätt att den utgör hinder för att en medlemsstat inför en utsläppsskatt för motorfordon när de registreras för första gången i denna medlemsstat.
31. Ioan Tatu har anfört samma argument som inför den hänskjutande domstolen, vilka har sammanfattats ovan i punkterna 21–23, och menar att en skatt av den art som är aktuell i det nationella målet är oförenlig med artikel 110 FEUF. Den tjeckiska regeringen delar denna ståndpunkt. Den rumänska regeringen och Europeiska kommissionen har motsatt uppfattning.
32. Domstolen delar den åsikt som generaladvokaten gett uttryck för i punkterna 20 och följande punkter i sitt förslag till avgörande, nämligen att en skatt som en medlemsstat tar ut vid registreringen av motorfordon på dess territorium i syfte att de ska sättas i trafik inte är en tull eller en avgift med verkan motsvarande en tull i den mening som avses i artiklarna 28 FEUF och 30 FEUF. En sådan skatt ska i stället betraktas som en intern skatt eller avgift och den ska därmed prövas mot bakgrund av artikel 110 FEUF (se, bland annat, dom av den 17 juni 2003 i mål C‑383/01, De Danske Bilimportører, REG 2003, s. I‑6065, punkt 34, samt av den 5 oktober 2006 i de förenade målen C‑290/05 och C‑333/05, Nádasdi och Németh, REG 2006, s. I‑10115, punkterna 38– 41).
33. Tillämpningsområdet för artikel 34 FEUF omfattar i övrigt inte de interna skatter eller avgifter som avses i artikel 110 FEUF. En registreringsskatt av den typ som är aktuell i det nationella målet kan därför inte bedömas mot bakgrund av reglerna om kvantitativa importrestriktioner och reglerna om åtgärder med verkan motsvarande sådana restriktioner (se, för ett liknande resonemang, domen i det ovannämnda målet De Danske Bilimportører, punkt 32, samt dom av den 18 januari 2007 i mål C‑313/05, Brzeziński, REG 2007, s. I‑513, punkt 50).
34. Artikel 110 FEUF har till syfte att säkerställa den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna på normala konkurrensvillkor, genom att varje form av skydd som kan följa av att diskriminerande interna skatter eller avgifter tillämpas på varor med ursprung i andra medlemsstater avskaffas (se, bland annat, dom av den 11 december 1990 i mål C‑47/88, kommissionen mot Danmark, REG 1990, s. I‑4509, punkt 9, domen i det ovannämnda målet Brzeziński, punkt 27, och dom av den 3 juni 2010 i mål C‑2/09, Kalinchev, REU 2010, s. I‑0000, punkt 37).
35. Enligt artikel 110 första stycket FEUF är det förbjudet för alla medlemsstater att belägga varor från andra medlemsstater med högre interna skatter eller avgifter än vad som gäller för liknande inhemska varor. Denna bestämmelse syftar till att säkerställa att de interna skatterna eller avgifterna från konkurrenssynpunkt blir helt neutrala i förhållandet mellan varor som redan finns på den nationella marknaden och varor som importeras (domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Danmark, punkterna 8 och 9, och dom av den 29 april 2004 i mål C‑387/01, Weigel, REG 2004, s. I‑4981, punkt 66).
36. Det är utrett i det nationella målet att den beskattningsordning som införs genom OUG nr 50/2008 inte i formellt hänseende gör någon skillnad mellan motorfordonen beroende på deras ursprung eller mellan fordonens ägare utifrån deras nationalitet. Skatten ska nämligen erläggas oberoende av vilken nationalitet fordonets ägare har och vilken medlemsstat fordonet tillverkats i och oavsett om fordonet förvärvats på den inhemska marknaden eller importerats.
37. Även om villkoren för direkt diskriminering inte är uppfyllda, kan en intern skatt eller avgift emellertid vara indirekt diskriminerande på grund av sina verkningar (domen i de ovannämnda förenade målen Nádasdi och Németh, punkt 47).
38. För att avgöra om en skatt av den typ som är aktuell i det nationella målet inför en indirekt diskriminering mellan importerade begagnade motorfordon och liknande begagnade motorfordon som redan finns i landet, kommer EU-domstolen – med hänsyn till den hänskjutande domstolens spörsmål och till inkomna yttranden – först att pröva om skatten är neutral vad gäller konkurrensen mellan importerade begagnade motorfordon och liknande begagnade motorfordon som sedan tidigare är registrerade i landet och för vilka skatt enligt OUG nr 50/2008 erlades när de registrerades. Därefter kommer EU-domstolen att pröva om samma skatt är neutral i förhållandet mellan importerade begagnade motorfordon och liknande begagnade motorfordon som registrerades i landet innan OUG nr 50/2008 trädde i kraft.
Huruvida skatten är neutral i förhållande till importerade begagnade motorfordon och liknande begagnade motorfordon som sedan tidigare är registrerade i landet och för vilka samma skatt erlades när de registrerades
39. Enligt fast rättspraxis åsidosätts artikel 110 FEUF om den skatt som ett importerat begagnat motorfordon beläggs med överstiger det återstående skattebelopp som ingår i värdet av liknande begagnade fordon som redan registrerats i landet (dom av den 9 mars 1995 i mål C‑345/93, Nunes Tadeu, REG 1995, s. I‑479, punkt 20, av den 22 februari 2001 i mål C‑393/98, Gomes Valente, REG 2001, s. I‑1327, punkt 23, samt av den 19 september 2002 i mål C‑101/00, Tulliasiamies och Siilin, REG 2002, s. I‑7487, punkt 55).
40. Domstolen har härvid redan slagit fast att när registreringsskatt erlagts i en medlemsstat utgör skattebeloppet en del av fordonets värde. När ett fordon som är registrerat i en viss medlemsstat därefter säljs begagnat i denna medlemsstat utgör dess marknadsvärde, vilket inbegriper det återstående beloppet hänförligt till registreringsskatten, en procentuell del av sitt ursprungsvärde. Denna procentsats fastställs utifrån fordonets värdeminskning (domen i de ovannämnda förenade målen Nádasdi och Németh, punkt 54). För att garantera skatteneutralitet måste värdet på det begagnade fordon som har importerats, som ska utgöra beskattningsunderlaget, exakt motsvara värdet på ett liknande fordon som redan är registrerat i landet (domen i det ovannämnda målet Weigel, punkt 71, och dom av den 20 september 2007 i mål C‑74/06, kommissionen mot Grekland, REG 2007, s. I‑7585, punkt 28).
41. För att uppnå detta resultat ska importerade begagnade fordons faktiska värdeminskning beaktas vid beräkningen av skatten. Detta behöver inte nödvändigtvis ske genom en värdering eller expertgranskning av varje enskilt fordon. En medlemsstat kan, genom att undvika ett sådant systems inneboende tröghet, beräkna begagnade fordons värde enligt schablonmässiga tabeller som fastställs i lag eller annan författning och vilka utarbetas på grundval av kriterier som ålder, körsträcka, allmänt skick, drivsystem samt fordonets märke och modell. Detta värde ligger generellt sett mycket nära fordonens verkliga värde (domarna i de ovannämnda målen Gomes Valente, punkt 24, Weigel, punkt 73, och kommissionen mot Grekland, punkt 29).
42. Vilka objektiva kriterier som ska användas vid bedömningen av motorfordons värdeminskning har domstolen inte fastställt med bindande verkan (domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland, punkt 37). De behöver därför inte nödvändigtvis tillämpas kumulativt. Tillämpning av en tabell som grundas på ett enda kriterium för värdeminskning, såsom fordonets ålder, garanterar emellertid inte att tabellen speglar fordonens faktiska värdeminskning (se, för ett liknande resonemang, domarna i de ovannämnda målen Gomes Valente, punkterna 28 och 29, och kommissionen mot Grekland, punkterna 38–42). Om körsträckan inte beaktas kan generellt sett en rimlig bedömning av importerade begagnade fordons faktiska värde inte göras utifrån den tabell som har fastställts genom den aktuella lagstiftningen (domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland, punkt 43).
43. I det nationella målet framgår det med stor tydlighet av de handlingar som tillställts EU-domstolen att skattebeloppet fastställs dels i förhållande till olika parametrar som i viss utsträckning speglar fordonets utsläpp – såsom till exempel dess cylindervolym och den Euro-norm som fordonet hör till – dels med beaktande av fordonets värdeminskning. Värdeminskningen medför en nedsättning av det belopp som erhållits enligt de miljörelaterade parametrarna. Denna värdeminskning fastställs inte enbart utifrån fordonets ålder (parameter E i de formler som räknas upp i artikel 6.1 OUG nr 50/2008) utan även, såsom följer av artikel 6.3 OUG nr 50/2008 och artiklarna 4 och 5 i tillämpningsföreskrifterna, med hänsyn till fordonets faktiska årliga genomsnittliga körsträcka, under förutsättning av den skatteskyldige uppgett körsträckan. Om den skattskyldige anser att fordonets ålder och faktiska årliga genomsnittliga körsträcka inte speglar fordonets faktiska värdeminskning på ett korrekt och tillräckligt sätt, kan han eller hon med stöd av artikel 10 OUG nr 50/2008 begära att värdeminskningen ska fastställas med hjälp av en expertbedömning. Avgiften härför åligger den skattskyldige och får inte överstiga kostnaden för de olika moment som ingår.
44. Genom att i beräkningen av skatten ta hänsyn till fordonets ålder och faktiska årliga genomsnittliga körsträcka och därefter, på frivillig basis och till rimlig kostnad, beakta i vilket skick fordonet och dess utrustning är med hjälp av en expertbedömning som tillhandahålls av den behöriga myndigheten i fråga om motorfordonsregistrering, utgör en ordning av den typ som är aktuell i det nationella målet en garanti för att skattebeloppet minskas utifrån en rimlig bedömning av fordons faktiska värde.
45. Denna slutsats stöds av att de schablontabeller som återfinns i bilaga 4 till OUG nr 50/2008 i erforderlig utsträckning beaktar att fordons årliga värdeminskning normalt är större än 5 procent och att nedsättningen inte är linjär, i synnerhet inte under de första åren då den sker mycket snabbare än vad som senare är fallet (se domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Grekland, punkt 30 och där angiven rättspraxis).
46. Domstolen delar vidare den rumänska regeringens ståndpunkt att kriterierna för att beräkna fordonets och utrustningens värdeminskning endast kan tillämpas på ett korrekt sätt om en expert gör en individuell besiktning av fordonet och att det – för att inte besiktningarna ska äga rum för ofta och härigenom innebära en börda för systemet i såväl administrativt som ekonomiskt hänseende – kan krävas av den skattskyldige att han eller hon står för kostnaden för expertens besiktning.
47. Det följer av ovanstående överväganden att ett system av den typ som införts genom OUG nr 50/2008 – vilket vid beräkningen av registreringsskatten beaktar fordonets värdeminskning med hjälp av tabeller med schabloniserade, detaljerade och statistiskt välgrundade värden som hänför sig till fordonets ålder och faktiska årliga genomsnittliga körsträcka och som, på den skattskyldiges begäran och på vederbörandes bekostnad, kan kompletteras med en expertbesiktning av fordonets och utrustningens allmänna skick – garanterar att skatten, när den belastar importerade begagnade fordon, inte är högre än resterande belopp av nämnda skatt i värdet på liknande begagnade fordon som tidigare registrerats i landet och som, vid registreringen, belades med den skatt som avses i OUG nr 50/2008.
Huruvida skatten är neutral i förhållande till importerade begagnade fordon och liknande begagnade fordon som var registrerade i landet innan skatten infördes
48. Ioan Tatu har påpekat att utsläppsskatt ska erläggas när ett begagnat fordon som köpts i en annan medlemsstat sätts i trafik i Rumänien. I Ioan Tatus fall uppgår skatten till 7 595 leu för ett fordon med en cylindervolym på 2 155 cm 3, som omfattas av utsläppsnormen Euro 2 och som tillverkades år 1997. Att på den rumänska begagnatmarknaden köpa ett fordon som var registrerat i Rumänien innan OUG nr 50/2008 trädde i kraft, och som har exakt samma ålder och tekniska egenskaper som det importerade fordonet, är däremot i ekonomiskt hänseende i princip betydligt mer intressant, då någon skatt som till storleken liknar den skatt som utgår enligt OUG nr 50/2008 inte ska erläggas eller ingår i värdet på det fordon som köpts på den rumänska marknaden.
49. Den rumänska regeringen har å sin sida anfört att artikel 110 FEUF inte påverkar medlemsstaternas autonomi i skattefrågor på ett negativt sätt. Det förhållandet att den rumänska marknaden för begagnade fordon är mer attraktiv än marknaden för begagnade importerade fordon, vilket Ioan Tatu har betonat, beror på att OUG nr 50/2008 inte är tillämpligt på fordon som registrerats i Rumänien innan dekretet trädde i kraft. Samma regering har i detta hänseende åberopat punkt 49 i domen i de ovannämnda förenade målen Nádasdi och Németh. Domstolen slog däri huvudsakligen fast att artikel 110 FEUF inte med giltig verkan kan åberopas för att styrka att en skatt är diskriminerande enbart av den anledningen att den belastar fordon som registrerats efter det att skattelagen trädde i kraft och inte dem som registrerats före dess ikraftträdande.
50. Domstolen gör härvid följande bedömning. Domstolen har redan slagit fast i punkt 49 i domen i de ovannämnda förenade målen Nádasdi och Németh att artikel 110 FEUF inte syftar till att hindra en medlemsstat från att införa nya skatter eller att förändra skattesatsen eller beräkningsgrunden för befintliga skatter.
51. När en medlemsstat inför en ny beskattningslag fastställer den dessutom helt uppenbart från vilket datum lagen ska tillämpas. En skatt som tillämpas sedan lagen trätt i kraft kan således skilja sig från den skattesats som gällde tidigare. Såsom domstolen konstaterade i punkt 49 i domen i de ovannämnda förenade målen Nádasdi och Németh, vilken den rumänska regeringen åberopat, kan denna omständighet inte tagen för sig anses ha en diskriminerande verkan i förhållandet mellan situationer som uppstått före den nya lagens ikraftträdande och situationer som uppstått därefter.
52. Däremot följer det inte alls av domen i de ovannämnda förenade målen Nádasdi och Németh att medlemsstaterna skulle ha en obegränsad makt att utforma nya skatter. Tvärtom framgår det av fast rättspraxis att förbudet i artikel 110 FEUF ska tillämpas varje gång en skattebestämmelse är av sådant slag att den avskräcker från import av varor från andra medlemsstater till förmån för nationella produkter (se, för ett liknande resonemang, dom av 3 mars 1988 i mål 252/86, Bergandi, REG 1988, s. 1343, punkt 25, av den 7 december 1995 i mål C‑45/94, Ayuntamiento de Ceuta, REG 1995, s. I‑4385, punkt 29, samt av den 8 november 2007 i mål C‑221/06, Stadtgemeinde Frohnleiten och Gemeindebetriebe Frohnleiten, REG 2007, s. I‑9643, punkt 40).
53. Artikel 110 FEUF skulle nämligen förlora sin betydelse och sitt syfte, om medlemsstaterna fick införa nya skatter som har som föremål eller verkan att avskräcka från försäljning av importerade varor till förmån för försäljning av liknande varor på den nationella marknaden som förts ut på denna innan nämnda skatter trädde i kraft. En sådan situation skulle ge medlemsstaterna möjlighet att kringgå förbuden i artiklarna 28 FEUF, 30 FEUF och 34 FEUF genom att införa interna skatter som är utformade på så sätt att de får ovannämnda effekt.
54. Eftersom bestämmelserna om fordonsskatter inte är harmoniserade är medlemsstaterna alltså fria att utforma sina skatter utifrån sina egna bedömningar. Dylika bedömningar, liksom de genomförandeåtgärder som vidtas, får dock inte ha de verkningar som beskrivs i föregående punkt (se, för ett liknande resonemang, dom av den 21 mars 2002 i mål C‑451/99, Cura Anlagen, REG 2002, s. I‑3193, punkt 40, av den 15 september 2005 i mål C‑464/02, kommissionen mot Danmark, REG 2005, s. I‑7929, punkt 74, och av den 1 juni 2006 i mål C‑98/05, De Danske Bilimportører, REG 2006, s. I‑4945, punkt 28).
55. Domstolen erinrar i detta avseende om att fordon som finns på marknaden i en medlemsstat utgör ”inhemska varor” på denna marknad i den mening som avses i artikel 110 FEUF. När varorna utbjuds till försäljning på marknaden för begagnade fordon i denna medlemsstat ska de betraktas som ”liknande varor” i förhållande till begagnade importerade fordon av samma slag, med samma egenskaper och i samma skick. Begagnade fordon som köpts på marknaden i den medlemsstaten och fordon som köpts i andra medlemsstater i syfte att importeras och sättas i trafik i den förstnämnda staten är konkurrerande varor (se, bland annat, domarna i de ovannämnda målen kommissionen mot Danmark, punkt 17, och Kalinchev, punkterna 32 och 40).
56. Det följer av ovannämnda principer att artikel 110 FEUF innebär en skyldighet för varje medlemsstat att välja och utforma de skatter som belastar fordon på ett sådant sätt att de inte gynnar försäljningen av inhemska begagnade fordon och härigenom avskräcker från import av liknande begagnade fordon.
57. Även om det i det nationella målet finns obestridda statistiska uppgifter som visar att det skett en högst väsentlig minskning av antalet registreringar av importerade fordon i Rumänien sedan OUG nr 50/2008 trädde i kraft, har den rumänska regeringen betonat inför EU-domstolen att det grundläggande syftet med bestämmelserna är att skydda miljön.
58. Det framgår emellertid tydligt av de handlingar som tillställts EU-domstolen att bestämmelserna leder till att importerade begagnade fordon av äldre modell och med stort slitage, trots att en hög nedsättning av skattebeloppet tillämpas för att beakta värdeminskningen, ändå belastas med en skatt som kan uppgå till 30 procent av försäljningsvärdet, medan liknande fordon som utbjudits till försäljning på den inhemska marknaden för begagnade fordon inte alls beläggs med en sådan skattebörda. Det kan inte bestridas att OUG nr 50/2008 under dessa omständigheter avskräcker personer från att importera begagnade fordon som köpts i andra medlemsstater och sätta dem i trafik i Rumänien.
59. Domstolen preciserar härvid – mot bakgrund av de principer som det erinrats om i punkterna 50–53 i förevarande dom – att även om medlemsstaterna behåller en vidsträckt behörighet på skatteområdet som ger dem möjlighet att anta många olika typer av åtgärder, så krävs det dock fortfarande att de iakttar förbudet i artikel 110 FEUF.
60. Det miljöskyddsändamål som den rumänska regeringen har åberopat kommer till uttryck dels genom att särskilt förorenande fordon – till exempel fordon som omfattas av utsläppsnorm Euro 1 och Euro 2 och som har en stor cylindervolym – hindras från att framföras i Rumänien genom en avskräckande skatt, dels genom att staten får skatteintäkter som kan användas för att finansiera miljöprojekt. I linje med vad Ioan Tatu helt korrekt har anfört, konstaterar domstolen att detta miljöskyddsändamål hade kunnat uppnås på ett mera fullständigt och samstämmigt sätt om samtliga fordon av denna typ som satts i trafik i Rumänien belades med utsläppsskatt. Det skulle vara fullt möjligt att genomföra en sådan beskattning i form av en årlig vägskatt, vilken inte skulle gynna den inhemska marknaden för begagnade fordon till men för importerade begagnade fordon som sätts i trafik. Dessutom skulle en sådan skatt vara förenlig med principen att förorenaren betalar.
61. Mot bakgrund av samtliga ovanstående överväganden ska den ställda frågan besvaras enligt följande. Artikel 110 FEUF ska tolkas så, att den utgör hinder för att en medlemsstat inför en utsläppsskatt för motorfordon när de registreras för första gången i denna medlemsstat, om skatten är utformad på ett sådant sätt att den avskräcker personer från att i nämnda medlemsstat sätta begagnade fordon i trafik som köpts i andra medlemsstater, utan att skatten för den delen avskräcker personer från att köpa begagnade fordon med samma ålder och i samma skick på den inhemska marknaden.
Rättegångskostnader
62. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.
Domslut
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (första avdelningen) följande:
Artikel 110 FEUF ska tolkas så, att den utgör hinder för att en medlemsstat inför en utsläppsskatt för motorfordon när de registreras för första gången i denna medlemsstat, om skatten är utformad på ett sådant sätt att den avskräcker personer från att i nämnda medlemsstat sätta begagnade fordon i trafik som köpts i andra medlemsstater, utan att skatten för den delen avskräcker personer från att köpa begagnade fordon med samma ålder och i samma skick på den inhemska marknaden.