Sag C-251/11
Martial Huet
mod
Université de Bretagne occidentale
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af
tribunal administratif de Rennes)
»Socialpolitik – direktiv 1999/70/EF – rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP – § 5, stk. 1 – flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter – foranstaltninger til modvirkning af misbrug af sådanne kontrakter – ændring af den sidste tidsbegrænsede ansættelseskontrakt til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt – forpligtelse til uændret videreførelse af de vigtigste bestemmelser i den senest indgåede tidsbegrænsede ansættelseskontrakt«
Sammendrag af dom
Socialpolitik – rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP – direktiv 1999/70 – foranstaltninger, der har til formål at forhindre misbrug ved anvendelse af flere på hinanden følgende tidsbegrænsende ansættelseskontrakter – ændring af den sidste tidsbegrænsede ansættelseskontrakt til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt
(Rådets direktiv 1999/70, bilag, § 5)
§ 5 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er knyttet som bilag til direktiv 1999/70 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at en medlemsstat, der i sine nationale retsforskrifter har fastsat, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal konverteres til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt, når de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter har nået en vis varighed, ikke er forpligtet til at påbyde, at de vigtigste bestemmelser i den tidligere gældende kontrakt skal videreføres uændret i den tidsubegrænsede ansættelseskontrakt. For ikke at bringe det med direktiv 1999/70 forfulgte formål og den effektive virkning heraf i fare, skal medlemsstaten imidlertid sørge for, at ændringen af de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til en tidsubegrænset ansættelseskontrakt ikke knyttes sammen med væsentlige ændringer af bestemmelserne i den tidligere gældende kontrakt, og disse ændringer hovedsageligt er til ugunst for den pågældende, når formålet med og arten af vedkommendes arbejdsopgaver forbliver de samme.
(jf. præmis 46 og domskonkl.)