61997CC0430_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 Amtsgericht Koeln (Tyskland) har i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen to praejudicielle spoergsmaal om fortolkningen af traktatens artikel 6 og af artikel 27 i bilag VIII til vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber (1), som affattet ved forordning (EKSF, EOEF, Euratom) nr. 2799/85 (2) (herefter »tjenestemandsvedtaegten«).
I - Hovedsagens faktiske omstaendigheder
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag, som Jutta Johannes har anlagt ved den forelaeggende ret mod sin tidligere aegtefaelle Hartmut Johannes, som hun er skilt fra. Sagsoegeren har nedlagt paastand om fordeling af sagsoegtes pensionsrettigheder i forhold til aegteskabets varighed i henhold til visse bestemmelser i tysk ret, naermere bestemt §§ 1587 ff. i Buergerliches Gesetzbuch (herefter »BGB«) og § 2 i Gesetz zur Regelung von Haerten im Versorgungsausgleich.
3 Jutta og Hartmut Johannes, der begge er tyske statsborgere, indgik aegteskab den 18. april 1963 i USA. Den 16. oktober 1963 begyndte sagsoegte at arbejde som hjaelpeansat ved Kommissionen for Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, og han blev udnaevnt til tjenestemand den 1. januar 1964.
4 Parterne blev skilt ved dom afsagt af Tribunal de première instance de Bruxelles den 28. april 1986 i henhold til belgisk ret, idet parterne senest havde haft faelles bopael i Belgien. Dommen fik retskraft den 28. oktober 1988 og blev den 21. april 1995 anerkendt af delstaten Nordrhein-Westfalen's Justitsministerium. Parternes tre boern blev under skilsmissesagen og efterfoelgende boende hos og forsoerget af sagsoegte.
5 Ifoelge oplysningerne fra den nationale ret i forelaeggelseskendelsen er der endnu ikke truffet en endelig afgoerelse i en sag, som Jutta Johannes har anlagt mod sin tidligere aegtefaelle med paastand om betaling af underholdsbidrag.
6 Siden den 1. juni 1996 har sagsoegte efter at vaere fyldt 65 aar modtaget alderspension fra De Europaeiske Faellesskaber (3).
7 Det er ubestridt mellem parterne, at de pensionsrettigheder, sagsoegte har erhvervet i Tyskland hos Bundesversicherungsanstalt fuer Angestellte, er undergivet de tyske bestemmelser om fordeling af pensionsrettigheder ved skilsmisse. De paagaeldende rettigheder er erhvervet gennem tvungne bidrag fra tiden foer sagsoegtes udnaevnelse til EF-tjenestemand og senere frivillige bidrag. De praejudicielle spoergsmaal vedroerer ikke disse pensionsrettigheder.
8 Sagsoegeren kraever ogsaa, at der skal ske en fordeling af den alderspension, sagsoegte modtager fra De Europaeiske Faellesskaber. Ved en skrivelse af 18. maj 1995 til Hartmut Johannes bekraeftede Kommissionen imidlertid, at den fraskilte aegtefaelle i henhold til de gaeldende vedtaegtsbestemmelser ikke umiddelbart har krav paa at faa del i den alderspension, en tjenestemand har erhvervet ret til.
II - De praejudicielle spoergsmaal
9 Amtsgericht Koeln - Familiengericht - har med henblik paa at loese de faellesskabsretlige problemer, sagen rejser, fundet det noedvendigt at udsaette sagen og at forelaegge Domstolen to praejudicielle spoergsmaal, der lyder saaledes:
»1) Indeholder vedtaegten for Faellesskabernes tjenestemaend og saerlig bilag VIII hertil - pensionsordning - navnlig artikel 27 i bilaget, en fuldstaendig og udtoemmende regulering af de pensionsrettigheder, der tilkommer en tjenestemands fraskilte aegtefaelle, saaledes at der ikke kan bestaa videregaaende krav i henhold til national ret (i dette tilfaelde bestemmelserne i tysk ret om fordeling af pensionsrettigheder ved skilsmisse)?
2) Er det foreneligt med vedtaegten for Faellesskabernes tjenestemaend og EF-traktatens artikel 6, at bestemmelser i en medlemsstat (i dette tilfaelde Tyskland) vedroerende retsvirkningerne af skilsmisse, hvorefter den pensionsberettigede aegtefaelle skal betale en del af pensionen til den anden aegtefaelle, er til ugunst for en tjenestemand, alene fordi han er tysk statsborger?«
III - Relevante faellesskabsbestemmelser
10 EF-traktatens artikel 6, som den forelaeggende ret anmoder om en fortolkning af, bestemmer foelgende:
»Inden for denne traktats anvendelsesomraade og med forbehold af dennes saerlige bestemmelser er al forskelsbehandling, der udoeves paa grundlag af nationalitet, forbudt.
...«
11 Tjenestemandsvedtaegtens afsnit V, kapitel 3, fastsaetter de pensionsrettigheder, tjenestemaendene og i visse tilfaelde deres familiemedlemmer har. Tjenestemandsvedtaegtens bilag VIII (herefter »bilag VIII«), som indeholder reglerne om pensionsordningen, regulerer efterladtepension i kapitel 4. Af betydning for naervaerende sag er foelgende bestemmelse i artikel 27:
»En tjenestemands eller tidligere tjenestemands fraskilte hustru har ret til efterladtepension i henhold til bestemmelserne i dette kapitel, saafremt hun ved sin tidligere aegtefaelles doed godtgoer, at hun for sit eget vedkommende er berettiget til et underholdsbidrag fra ham, saaledes som fastsat enten ved retsafgoerelse eller ved aftale mellem de tidligere aegtefaeller.«
IV - Indlaeg indgivet til Domstolen
12 Sagsoegte i hovedsagen, den tyske regering og Kommissionen har indgivet skriftlige indlaeg i naervaerende sag inden for den i artikel 20 i EF-statutten for Domstolen fastsatte frist. Repraesentanterne for sagsoegte i hovedsagen og Kommissionen gav moede og afgav mundtlige indlaeg i retsmoedet den 25. februar 1999.
13 Sagsoegte i hovedsagen har anfoert, at den i tjenestemandsvedtaegten fastsatte pensionsordning udgoer en fuldstaendig og udtoemmende regulering, der ikke tillader herimod stridende bestemmelser i national ret, som i givet fald ville vaere uanvendelige som foelge af faellesskabsrettens forrang. Efter hans opfattelse tillader faellesskabsretten ikke, at det indirekte goeres umuligt at opnaa de med faellesskabsretten tilstraebte resultater. Eftersom der i henhold til artikel 27 i bilag VIII ikke skal ske en fordeling af pensionsrettigheder, men alene skal betales efterladtepension til den fraskilte aegtefaelle, kan det ikke i henhold til national ret forsoeges at opnaa det samme resultat ved, at tjenestemaendene forpligtes til at acceptere en fordeling af pensionsrettighederne. Desuden ville en anvendelse af de tyske bestemmelser medfoere en forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet.
14 Hverken den tyske regering eller Kommissionen deler dette synspunkt.
15 Den tyske regering har i relation til den tyske lovgivning anfoert, at fordelingen af pensionsrettigheder hviler paa den betragtning, at disse rettigheder er resultatet af en faelles indsats. Den har til formaal at sikre aegtefaellerne en ligelig fordeling af de under aegteskabet erhvervede pensionsrettigheder i tilfaelde af skilsmisse. Den foretages paa grundlag af en opgoerelse af samtlige alders- eller invalidepensionsrettigheder, som aegtefaellerne har erhvervet. Der er ingen grund til at se bort fra rettigheder erhvervet i henhold til en mellem- eller overstatslig pensionsordning. Gennemfoerelsen af fordelingen goer ikke direkte indgreb i pensionsrettighederne, idet den hviler paa obligationsretlige regler. Den aegtefaelle, der kan kraeve, at der foretages en fordeling, opnaar saaledes et krav mod sin tidligere aegtefaelle paa betaling af et maanedligt beloeb svarende til halvdelen af forskellen i vaerdien af de rettigheder, der skal fordeles.
Regeringen har tilfoejet, at selv naar der i henhold til den mellem- eller overstatslige socialsikringsordning skal betales en saerlig ydelse til den fraskilte aegtefaelle saasom en efterladtepension, er der intet til hinder for, at de i henhold til denne ordning erhvervede pensionsrettigheder indgaar i beregningen med henblik paa fordelingen. Det er paa grund af de saerlige kendetegn ved denne fordeling udelukket, at den fraskilte aegtefaelle kan kumulere de rettigheder, der er genstand for fordelingen, og kravet paa efterladtepension, for saa laenge tjenestemanden er i live, er der endnu ikke opnaaet ret til efterladtepension, og kravet i henhold til reglerne om fordeling af pensionsrettigheder bortfalder i princippet, naar tjenestemanden afgaar ved doeden.
Den tyske regering har endelig anfoert, at det hverken er i strid med tjenestemandsvedtaegten eller traktatens artikel 6, at der i henhold til en medlemsstats lovkonfliktregler laegges vaegt paa aegtefaellernes nationalitet ved afgoerelsen af, hvilken lovgivning der gaelder med hensyn til retsvirkningerne af en skilsmisse.
16 Kommissionen er af den opfattelse, at artikel 27 i bilag VIII er uden betydning for de i hovedsagen relevante bestemmelser om fordeling af pensionsrettigheder mellem aegtefaeller, idet fastlaeggelsen af de familieretlige regler paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin fortsat hoerer under medlemsstaternes kompetence. Artikel 27 i bilag VIII skal derfor fortolkes saaledes, at bestemmelsen ikke har nogen indflydelse paa de oekonomiske krav, der maatte blive fastslaaet under en skilsmissesag mellem en aktiv eller pensioneret tjenestemand og dennes tidligere aegtefaelle.
Efter Kommissionens opfattelse finder traktatens artikel 6 ikke anvendelse paa en situation som den i hovedsagen omhandlede, da der ikke er noget graenseoverskridende element heri.
V - Det foerste praejudicielle spoergsmaal
17 Med dette spoergsmaal oensker den nationale ret naermere bestemt at faa oplyst, om artikel 27 i bilag VIII er til hinder for, at den tidligere aegtefaelle til en pensioneret tjenestemand ved De Europaeiske Faellesskaber kan goere krav gaeldende for domstolene i en medlemsstat paa fordeling af pensionsrettigheder i henhold til familieretlige regler.
18 Jeg skal foerst understrege, at den faellesskabsbestemmelse, som den nationale ret har anmodet om en fortolkning af, ikke finder anvendelse i sagen. Artikel 27 i bilag VIII giver en tjenestemands fraskilte aegtefaelle ret til en efterladtepension, saafremt hun ved sin tidligere aegtefaelles doed var berettiget til et underholdsbidrag fra ham. Ifoelge forelaeggelseskendelsen er sagsoegte imidlertid ikke doed, og han er ikke forpligtet til at betale nogen form for underholdsbidrag til sin tidligere hustru. Jeg mener derfor ikke, at der er behov for en fortolkning af denne bestemmelse.
19 Jeg er enig med den tyske regering i, at efterladtepensionen i henhold til artikel 27 i bilag VIII har et andet formaal end reglerne om fordeling af pensionsrettigheder. Pensionen bliver nemlig foerst udbetalt, efter at tjenestemanden er afgaaet ved doeden, og kun saafremt den efterlevende aegtefaelle forinden var berettiget til et underholdsbidrag. Pensionen maa ikke overstige det underholdsbidrag, der blev udbetalt. Retten til efterladtepensionen bortfalder, hvis den efterlevende aegtefaelle indgaar nyt aegteskab, og hvis flere fraskilte aegtefaeller har ret til en efterladtepension efter en EF-tjenestemands doed, fordeles pensionen mellem dem i forhold til hvert aegteskabs varighed.
De tyske regler om fordeling af pensionsrettigheder har derimod til formaal at fordele de rettigheder, der er erhvervet under aegteskabet. Der er tale om et krav for den berettigede, som den forpligtede skal opfylde. Kravet opstaar i det oejeblik, hvor de omstaendigheder, der betinger fordelingen, indtraeder i forhold til den berettigede, hvorved denne faar krav paa halvdelen af de rettigheder, der er erhvervet i faellesskab. Det er herved ikke nogen betingelse, at den berettigede har behov for en del af pensionen. Beloebet fastsaettes ikke ud fra den anden aegtefaelles evne til at betale bidrag. Det har ingen betydning for fordelingen af pensionsrettighederne, at den berettigede indgaar nyt aegteskab, og det paagaeldende krav har ikke karakter af et underholdsbidrag, idet det udgoer en kompensation til den aegtefaelle, der har erhvervet mindre pensionsrettigheder end den anden aegtefaelle under aegteskabet.
20 Tjenestemandsvedtaegten er vedtaget i form af en forordning. Den er derfor i henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 2, almengyldig, ligesom den er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat. Domstolen har heraf udledt, at vedtaegten ikke alene har en intern betydning for faellesskabsinstitutionernes administrationer, men ogsaa skaber forpligtelser for medlemsstaterne, i det omfang disses medvirken er noedvendig for at gennemfoere den (4).
21 Tjenestemandsvedtaegten har alene til formaal at regulere de retlige relationer mellem de europaeiske institutioner og deres tjenestemaend, idet den fastlaegger en raekke gensidige rettigheder og forpligtelser og giver visse af tjenestemandens familiemedlemmer rettigheder, som de kan goere gaeldende over for De Europaeiske Faellesskaber. De fleste af disse rettigheder er af oekonomisk karakter og bestaar f.eks. i tilslutning til sygeforsikringsordningen, boernepension, efterladtepension til tjenestemandens efterlevende aegtefaelle eller pensionen i henhold til artikel 27 i bilag VIII til den fraskilte hustru, som opfylder visse betingelser.
Domstolen har i denne forbindelse fastslaaet, at denne bestemmelse ikke har til formaal over for den fraskilte aegtefaelle at sikre, at en underholdsforpligtelse, der beror paa skilsmissen, fortsat skal bestaa i en anden form, men derimod anerkender en ret, som tjenestemandsvedtaegten giver den beroerte direkte i dennes egenskab af fraskilt hustru, der ikke har indgaaet nyt aegteskab (5).
22 Tjenestemandsvedtaegten regulerer derimod ikke de familieretlige eller privatretlige rettigheder og forpligtelser, der gaelder for en tjenestemand i forhold til familiemedlemmer eller tredjemand.
23 Der kan ikke gives sagsoegte medhold i, at den i tjenestemandsvedtaegten fastsatte pensionsordning udgoer en fuldstaendig og udtoemmende regulering, hvis regler fortraenger nationale bestemmelser i medfoer af princippet om faellesskabsrettens forrang. Vedtaegten indeholder nemlig ingen regler om de oekonomiske rettigheder og forpligtelser, en tjenestemand har i forhold til sin tidligere aegtefaelle som foelge af en skilsmisse, eller om saadanne familieretlige rettigheders indhold og naermere udformning.
24 Desuden har faellesskabslovgiver - som det med rette er blevet anfoert af Kommissionen - ikke kompetence til at fastlaegge aegtefaellers rettigheder i en skilsmissesag, herunder retten til fordeling af pensionrettigheder i henhold til den tyske lovgivning. Det er fortsat medlemsstaterne, der har kompetence til at fastsaette privatretlige og familieretlige bestemmelser.
25 Retten i Foerste Instans har for nylig afsagt dom (6) i en sag, som kan illustrere, hvorledes de i tysk civilret indeholdte regler om fordeling af pensionsrettigheder ved skilsmisse fungerer, naar den ene af pensionerne betales af De Europaeiske Faellesskaber. Der var tale om, at den fraskilte aegtefaelle til en pensioneret tjenestemand ved Parlamentet havde fremsat anmodning om, at hun forblev tilsluttet tjenestemaendenes sygeforsikringsordning, selv om der var forloebet et aar efter afsigelsen af skilsmissedommen (7).
26 I dommens praemis 3 fastlaegges foelgende faktiske omstaendigheder: i) Sagsoegeren og dennes tidligere aegtefaelle blev skilt ved dom afsagt af Cour d'appel de Luxembourg; ii) de var begge tyske statsborgere; iii) aegtefaellerne aftalte i henhold til bestemmelserne i BGB om fordeling af pensionsrettigheder ved skilsmisse at dele den pension, som manden oppebar fra De Europaeiske Faellesskaber; iv) denne aftale blev stadfaestet af Tribunal de paix de Luxembourg.
27 I dommens praemis 65 fastslaar Retten i Foerste Instans, at den tyske bestemmelse om ved en skilsmisse at fordele de pensionsrettigheder, som er erhvervet af aegtefaellerne, alene tilsigter, at der indroemmes den aegtefaelle, som ikke selv har indbetalt bidrag til en pensionsordning, en del af de rettigheder, som den anden aegtefaelle har erhvervet. Faellesskabsinstitutionerne er med til at opfylde dette formaal, for saa vidt som Parlamentet til fuldbyrdelse af skilsmissedommen betaler en del af den pensionerede tjenestemands pension direkte til den tidligere aegtefaelle.
Jeg udleder af disse bemaerkninger, at den i tysk ret fastsatte ordning med fordeling af pensionsrettigheder ved skilsmisse ikke er ukendt for faellesskabsinstitutionerne. I praksis betaler institutionerne en del af den pensionerede tjenestemands pension til den, der er berettiget hertil i medfoer af en retsafgoerelse eller en aftale mellem aegtefaellerne, uden at den paagaeldende herved faar et personligt og direkte krav mod De Europaeiske Faellesskaber.
28 I sin kendelse i den til proevelse af dommen ivaerksatte appelsag (8) bemaerkede Domstolen, at fordelingen af pensionsrettigheder, hvad enten den foelger af en retsafgoerelse eller af en aftale mellem aegtefaellerne eller udledes direkte af national lovgivning, ikke kan have til foelge, at der tillaegges en tjenestemands tidligere aegtefaelle en ret til pension, idet denne ret afhaenger af de betingelser, der er fastsat i tjenestemandsvedtaegten.
29 Jeg maa derfor konkludere, at hverken artikel 27 i bilag VIII, som den nationale ret har anmodet om en fortolkning af, eller andre bestemmelser i vedtaegten er til hinder for, at den tidligere aegtefaelle til en pensioneret tjenestemand ved De Europaeiske Faellesskaber for domstolene i en medlemsstat fremsaetter krav om en fordeling af de under aegteskabet erhvervede pensionsrettigheder i henhold til det paagaeldende lands familieretlige regler.
VI - Det andet praejudicielle spoergsmaal
30 Med dette spoergsmaal oensker den nationale ret naermere bestemt at faa oplyst, om traktatens artikel 6 er til hinder for, at der i henhold til en medlemsstats lovkonfliktregler laegges vaegt paa aegtefaellernes nationalitet ved afgoerelsen af, hvilke regler der gaelder for retsvirkningerne af en skilsmisse, naar henses til, at en anvendelse af de familieretlige regler i den stat, hvis nationalitet EF-tjenestemanden har, kan have mere negative foelger for denne end dem, der ville indtraede, hvis han var statsborger i en anden medlemsstat.
31 Sagsoegte har i denne forbindelse anfoert, at eftersom det ud af de femten medlemsstater kun er Tyskland og Nederlandene, der har regler om fordeling af pensionsrettigheder, stilles tyske og nederlandske tjenestemaend, som er undergivet deres nationale lovgivning, ringere end tjenestemaend, der er statsborgere i de oevrige medlemsstater (9).
32 Det fremgaar af fast retspraksis, at traktatens artikel 6 kun finder anvendelse paa forhold, der er omfattet af faellesskabsretten, og ikke kan finde anvendelse paa aktiviteter, der ikke har tilknytning til nogen af de forhold, der omhandles i faellesskabsretten, og som udgoer et rent internt forhold i en medlemsstat (10).
33 Som det med rette er blevet paapeget af Kommissionen, er betingelserne for at anvende traktatens artikel 6 ikke opfyldt i den sag, hvorunder spoergsmaalet er blevet rejst. For det foerste er det den nationale lovgiver, der har kompetence til at fastsaette reglerne om skilsmisse og retsvirkningerne heraf, herunder eventuelle regler om fordeling af pensionsrettigheder. For det andet kan traktatens artikel 6 ikke finde anvendelse, da der ikke findes nogen graenseoverskridende elementer, der kan begrunde en undersoegelse af, om der maatte foreligge forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet. Der er tale om, at en tysk domstol anvender tysk ret paa en i Tyskland anerkendt skilsmissedom, hvorved to tyskere er blevet skilt.
Da der er tale om en situation, der falder uden for faellesskabsrettens anvendelsesomraade, er den ret, der skal afgoere sagen, desuden hverken forpligtet til at fortolke sin nationale lovgivning paa en saadan maade, at den er i overensstemmelse med faellesskabsretten, eller til at undlade at anvende denne lovgivning (11).
34 Jeg maa under disse omstaendigheder konkludere, at traktatens artikel 6 ikke er til hinder for, at der i henhold til en medlemsstats lovkonfliktregler laegges vaegt paa aegtefaellernes nationalitet ved afgoerelsen af, hvilke regler der gaelder for retsvirkningerne af en skilsmisse.
VII - Forslag til afgoerelse
35 Paa baggrund af ovenstaaende betragtninger foreslaar jeg Domstolen at besvare de to spoergsmaal fra Amtsgericht Koeln paa foelgende maade:
»1) Hverken artikel 27 i bilag VIII til vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber, som affattet ved Raadets forordning (EKSF, EOEF, Euratom) nr. 2799/85 af 27. september 1985 om aendring af vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber og ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i disse Faellesskaber, eller andre bestemmelser i vedtaegten er til hinder for, at den tidligere aegtefaelle til en pensioneret tjenestemand ved De Europaeiske Faellesskaber for domstolene i en medlemsstat fremsaetter krav om en fordeling af pensionsrettigheder i henhold til det paagaeldende lands familieretlige regler.
2) EF-traktatens artikel 6 er ikke til hinder for, at der i henhold til en medlemsstats lovkonfliktregler laegges vaegt paa aegtefaellernes nationalitet ved afgoerelsen af, hvilke regler der gaelder for retsvirkningerne af en skilsmisse.«
(1) - Raadets forordning (EOEF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29.2.1968 om vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber og om ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i disse Faellesskaber samt om saerlige midlertidige foranstaltninger for tjenestemaend i Kommissionen (EFT 1968 I, s. 30).
(2) - Raadets forordning (EKSF, EOEF, Euratom) nr. 2799/85 af 27.9.1985 om aendring af vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber og ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i disse Faellesskaber (EFT L 265, s. 1).
(3) - I henhold til artikel 40 i tjenestemandsvedtaegtens bilag VIII paahviler det den institution, som tjenestemanden tilhoerte paa fratraedelsestidspunktet, at fastsaette rettighederne til alderspension og tilstille tjenestemanden eller de ydelsesberettigede paaroerende og Kommissionen, som har til opgave at sikre udbetaling af pensionsydelser, en detaljeret beregning af opgoerelsen. Ifoelge artikel 45 udbetales ydelserne paa De Europaeiske Faellesskabers vegne gennem den institution, der er udpeget af budgetmyndighederne.
(4) - Dom af 20.10.1981, sag 137/80, Kommissionen mod Belgien, Sml. s. 2393, praemis 8, og af 7.5.1987, sag 186/85, Kommissionen mod Belgien, Sml. s. 2029, praemis 21.
(5) - Dom af 17.5.1972, sag 24/71, Meinhardt mod Kommissionen, Sml. 1972, s. 75, org. ref.: Rec. s. 269, praemis 2 og 3.
(6) - Dom af 16.4.1997, sag T-66/95, Kuchlenz-Winter mod Kommissionen, Sml. II, s. 637.
(7) - I henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 72, stk. 1b, kan en tjenestemands fraskilte aegtefaelle, som kan godtgoere ikke at vaere daekket af nogen anden sygeforsikringsordning, fortsat vaere daekket af sygeforsikringsordningen i hoejst et aar. Dette tidsrum regnes fra den dato, hvor skilsmissen blev endelig.
(8) - Ved Domstolens kendelse af 8.10.1998, sag C-228/97 P, Kuchlenz-Winter mod Kommissionen, Sml. I, s. 6047, blev det fastslaaet, at det var aabenbart, at appellen dels maatte afvises, dels maatte forkastes.
(9) - Jeg er ikke enig med sagsoegte i, at tyske og nederlandske tjenestemaend under alle omstaendigheder stilles ringere end de oevrige medlemsstaters statsborgere, fordi de paa grund af deres nationalitet kan forpligtes til at dele de under aegteskabet erhvervede pensionsrettigheder med deres tidligere aegtefaelle. Jeg tror, at tyske og nederlandske tjenestemaend ud fra en samlet opgoerelse af de af begge aegtefaeller erhvervede pensionsrettigheder efter omstaendighederne ogsaa vil kunne vaere stillet bedre.
(10) - Dom af 27.10.1982, forenede sager 35/82 og 36/82, Morson og Jhanjan, Sml. s. 3723, praemis 16, af 17.12.1987, sag 147/87, Zaoui, Sml. s. 5511, praemis 15, af 28.1.1992, sag C-332/90, Steen, Sml. I, s. 341, praemis 9, af 22.9.1992, sag C-153/91, Petit, Sml. I, s. 4973, praemis 8, af 16.12.1992, sag C-206/91, Koua Poirrez, Sml. I, s. 6685, praemis 11, og af 5.6.1997, forenede sager C-64/96 og C-65/96, Uecker og Jacquet, Sml. I, s. 3171, praemis 16.
(11) - Dom af 16.7.1998, sag C-264/96, ICI, Sml. I, s. 4695, praemis 34 og 35.