PERSONALDOMSTOLENS BESLUT
(första avdelningen)
den 4 november 2008
Mål F-87/07
Luigi Marcuccio
mot
Europeiska gemenskapernas kommission
”Personalmål – Tjänstemän – Skadeståndstalan – Påstått rättsstridigt agerande av kommissionens läkartjänst – Avvisning – Rimlig tidsfrist för att framställa en begäran om skadestånd har inte iakttagits”
Saken: Talan väckt enligt artikel 236 EG och artikel 152 EA, genom vilken Luigi Marcuccio huvudsakligen har yrkat ersättning för
den skada som han påstås ha lidit till följd av rättsstridigt agerande av kommissionens läkartjänst med avseende på hantering
av tre läkarintyg som Luigi Marcuccio lämnade in under sommaren år 2001.
Avgörande: Talan avvisas då det är uppenbart att den saknar rättslig grund. Sökanden ska ersätta rättegångskostnaderna.
Sammanfattning
1.      Tjänstemän – Talan – Tidsfrister – Begäran om skadestånd som framställs till en institution – Iakttagande av en rimlig tidsfrist
(Domstolens stadga, artikel 46; tjänsteföreskrifterna, artikel 90)
2.      Tjänstemän – Talan – Skadeståndstalan – Föremål för talan – Rättsliga fastställanden – Uppenbart att talan ska avvisas
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 90 och 91)
1.      Det ankommer på tjänstemän eller anställda att inom en rimlig tidsfrist göra en framställan om att erhålla skadestånd från
gemenskaperna på grund av en skada som gemenskaperna är ansvariga för. Den rimliga tidsfristen ska räknas från det att tjänstemannen
eller den anställda får kännedom om det förhållande som denne klagar över. Huruvida tidsfristen är rimlig ska bedömas med
hänsyn till omständigheterna i varje enskilt mål och bland annat till den betydelse som målet har för berörd part, huruvida
det är fråga om ett komplicerat mål och parternas uppträdande.
Härvidlag ska den femåriga preskriptionsfrist som enligt artikel 46 i domstolens stadga gäller för talan om utomobligatoriskt
skadestånd beaktas. Femårsfristen kan emellertid inte utgöra en absolut gräns som inte kan ändras, inom vilken varje yrkande
kan tas upp till sakprövning oberoende av hur lång tid det tagit för sökanden att göra en framställan till administrationen
och oberoende av omständigheterna i det enskilda fallet.
(se punkterna 27–30)
Hänvisning till
Domstolen 22 oktober 1975 i mål 9/75, Meyer-Burckhardt mot kommissionen, REG 1975, s. 1171, punkterna 7, 10 och 11
Förstainstansrätten 5 oktober 2004 i mål T‑144/02, Eagle m.fl. mot kommissionen, REG 2004, s. II‑3381, punkterna 65, 66 och 71
Personaldomstolen 1 februari 2007 i mål F-125/05, Tsarnavas mot kommissionen, REGP 2007, s. I‑A‑1‑0000 och II‑A‑1‑0000, punkterna 71,
76 och 77
2.      Inom ramen för en skadeståndstalan som väckts av en tjänsteman kan yrkanden, som i själva verket syftar till att få gemenskapsdomstolen
att fastställa att det finns fog för vissa av de argument som framförts till stöd för skadeståndsyrkanden, inte tas upp till
prövning. Det ankommer nämligen inte på gemenskapsdomstolen att göra rättsliga uttalanden. Så är fallet vad avser yrkanden
som syftar till att gemenskapsdomstolen ska fastställa att de aktuella handlingarna, omständigheterna och agerandena har inträffat
samt att de är rättsstridiga.
(se punkt 36)
Hänvisning till
Domstolen 13 juli 1989 i mål 108/88, Jaenicke Cendoya mot kommissionen, REG 1989, s. 2711, punkterna 8 och 9