62010CO0258_LV
Subject of the case
Rezolutīvā daļa
Subject of the case
Priekšmets
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tribunal Dâmboviţa
– Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 9. lpp.) 2. panta (1. punkta) un 6. panta interpretācija – Jēdziens “darba laiks” – Valsts tiesiskais regulējums, kurā mežsargam paredzēta atbildība par jebkādu kaitējumu, kas radies viņa meža apgaitas teritorijā, neraugoties uz individuālā darba līguma noteikumiem, kurā viņam ir paredzēts maksimālais astoņu stundu darba laiks dienā – Jēdziens “maksimālais nedēļas darba laiks” – Faktiskais nedēļas darba laiks, kas pārsniedz likumā paredzēto maksimālo nedēļas darba laiku – Ietekme uz ieinteresētās personas darba samaksu un finansiālajām kompensācijām
Rezolutīvā daļa
Rezolutīvā daļa:
1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvas 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka laika posms, kurā mežsargam, kura darba laiks ir astoņas stundas dienā saskaņā ar individuālo darba līgumu, ir pienākums nodrošināt atsevišķas meža apgaitas uzraudzību, par kuru viņam attiecīgā gadījumā ir disciplinārā, mantiskā, administratīvā vai kriminālā atbildība par zaudējumiem, kas konstatēti teritorijā, kura atrodas viņa pārvaldībā, neatkarīgi no brīža, kurā zaudējumi rodas, ir “darba laiks” šīs normas nozīmē tikai tad, ja šim mežsargam noteiktā uzraudzības pienākuma rakstura un apjoma dēļ un viņam piemērojamā atbildības režīma dēļ ir vajadzīga viņa fiziskā klātbūtne darba vietā un ja minētajā laika posmā viņam ir jābūt darba devēja rīcībā. Iesniedzējtiesai ir jāveic nepieciešamās faktiskās un juridiskās pārbaudes, it īpaši attiecībā uz piemērojamām valsts tiesībām, lai novērtētu, vai tā ir tās izskatīšanā esošajā lietā;
2) tas, ka laika posms tiek kvalificēts kā “darba laiks” Direktīvas 2003/88 2. panta 1. punkta nozīmē, nav atkarīgs no dienesta mājokļa piešķiršanas tajā meža apgaitas teritorijā, kuras pārvaldība attiecīgajam mežsargam ir uzticēta, jo šī mājokļa piešķiršana nenozīmē, ka viņam būtu pienākums fiziski atrasties darba devēja noteiktajā vietā un tur būt darba devēja rīcībā, lai vajadzības gadījumā varētu nekavējoties sniegt atbilstošus pakalpojumus. Iesniedzējtiesai ir jāveic nepieciešamās pārbaudes, lai novērtētu, vai tā ir tās izskatīšanā esošajā lietā;
3) Direktīvas 2003/88 6. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas principā nepieļauj situāciju, kurā – kaut arī mežsarga individuālajā darba līgumā ir paredzēts maksimālais 8 stundu darba laiks dienā, 40 stundas nedēļā, – likumos noteikto pienākumu dēļ viņam faktiski ir jānodrošina tās meža apgaitas pastāvīga uzraudzība, kuras pārvaldība viņam ir uzticēta vai nu pastāvīgi, vai arī pārsniedzot šajā pantā paredzēto maksimālo nedēļas darba laiku. Iesniedzējtiesai ir jāveic nepieciešamās pārbaudes, lai novērtētu, vai tā ir tās izskatīšanā esošajā lietā, un attiecīgā gadījumā jāpārbauda, vai pamata lietā ir izpildīti nosacījumi, kas paredzēti Direktīvas 2003/88 17. panta 1. punktā vai tās 22. panta 1. punktā un kas attiecas uz iespēju atkāpties no minētā 6. panta;
4) Direktīva 2003/88 ir jāinterpretē tādējādi, ka darba devēja pienākums maksāt darba samaksu un līdzīgu atlīdzību par laiku, kurā mežsargam ir pienākums nodrošināt meža apgaitas, par ko tas ir atbildīgs, uzraudzību, izriet nevis no šīs direktīvas, bet no atbilstošajām valsts tiesību normām.