62022CJ0737_RES
Cauza C-737/22
Staten og Kommunernes Indkøbsservice A/S
împotriva
BibMedia A/S
(cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret)
Hotărârea Curții (Camera a patra) din 13 iunie 2024
„Trimitere preliminară – Achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii – Directiva 2014/24/UE – Articolul 18 – Principiile egalității de tratament și transparenței – Articolul 46 – Împărțirea unui contract pe loturi – Posibilitate acordată ofertantului care a prezentat a doua ofertă cea mai avantajoasă din punct de vedere economic de a i se atribui un lot în condițiile ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic”
Întrebări preliminare – Admisibilitate – Limite – Întrebări vădit lipsite de pertinență și întrebări ipotetice adresate într‑un context care exclude un răspuns util – Lipsă
(art. 267 TFUE)
(a se vedea punctele 25 și 28)
Apropierea legislațiilor – Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii – Directiva 2014/24 – Atribuirea contractelor – Principiile egalității de tratament al ofertanților și transparenței – Interzicerea negocierii între autoritatea contractantă și un ofertant – Conținut – Condiții de atribuire a unui contract împărțit pe loturi în funcție de criteriul prețului cel mai scăzut – Lot de valoare mai mică decât lotul cel mai important – Atribuire către ofertantul care prezintă a doua ofertă cea mai avantajoasă din punct de vedere economic – Condiție – Aliniere a prețului de executare a lotului de valoare mai mică la cel al ofertantului care a prezentat oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic – Admisibilitate
[Directiva 2014/24 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 18 alin. (1), art. 27 și art. 46]
(a se vedea punctele 33-39 și 41 și dispozitivul)
Rezumat
Sesizată cu titlu preliminar de Østre Landsret (Curtea de Apel a Regiunii de Est, Danemarca), Curtea precizează, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice împărțit pe loturi, domeniul de aplicare al principiilor transparenței și egalității de tratament, precum și pe cel al interdicției de negociere care decurge din acestea.
Staten og Kommunernes Indkøbsservice A/S (denumită în continuare „SKI”), un organism central de achiziție deținut de statul danez și de Kommunernes Landsforening (Federația municipalităților din Regatul Danemarcei), a lansat o procedură de cerere de ofertă în vederea încheierii unui acord‑cadru privind furnizarea, printre altele, de material de bibliotecă. Caietul de sarcini al acestei cereri de ofertă prevedea că contractele referitoare la cărți și la partituri daneze sunt repartizate geografic în două loturi (Vest și Est). El preciza de asemenea că lotul 2 (Vest) urma să fie atribuit ofertantului care va fi prezentat oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic, în timp ce lotul 1 (Est) urma să fie atribuit celui care va fi prezentat a doua ofertă cea mai avantajoasă din punct de vedere economic, cu condiția de a accepta să execute acest lot la prețul ofertantului care a prezentat oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic. La expirarea termenului de depunere a ofertelor și în conformitate cu modalitățile citate anterior definite în caietul de sarcini (
1
), SKI a atribuit BibMedia lotul 2 (Vest) și a propus atribuirea lotului 1 (Est) în favoarea AVM, cu condiția ca aceasta să accepte să livreze bunurile și să efectueze prestațiile corespunzătoare acestui lot la prețul pe care BibMedia îl propusese, preț cu privire la care AVM a fost informată.
În urma unei acțiuni formulate de AVM în fața Klagenævnet for Udbud (Comisia de soluționare a contestațiilor în materie de achiziții publice, Danemarca), aceasta din urmă a considerat că SKI încălcase legea daneză privind achizițiile publice pentru motivul că caietul de sarcini era contrar interdicției de negociere, care decurge din principiile egalității de tratament și transparenței. Ski a introdus o acțiune în justiție împotriva acestei decizii la Retten i Glostrup (Tribunalul Municipal din Glostrup, Danemarca), care a trimis‑o spre soluționare la Østre Landsret (Curtea de Apel a Regiunii de Est, Danemarca), instanța de trimitere.
În acest context, Curtea de Apel din Regiunea de Est a solicitat Curții să stabilească în esență dacă articolul 18 alineatul (1) din Directiva 2014/24 (
2
) trebuie interpretat în sensul că principiile egalității de tratament și transparenței enunțate la această dispoziție se opun ca, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice împărțit pe loturi, ofertantului care a prezentat a doua ofertă cea mai avantajoasă din punct de vedere economic să i se atribuie, în conformitate cu modalitățile definite în documentele achiziției, un lot cu condiția de a accepta să livreze bunurile și să efectueze prestațiile referitoare la acest lot la același preț ca cel propus de ofertantul care a prezentat oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic și căruia i s‑a atribuit, în consecință, un alt lot, mai important, al acestui contract.
Aprecierea Curții
După ce a amintit că principiile egalității de tratament și transparenței se opun oricărei negocieri între autoritatea contractantă și un ofertant în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice, ceea ce implică faptul că, în principiu, o ofertă nu poate fi modificată după depunerea sa nici la inițiativa autorității contractante, nici la cea a ofertantului, Curtea consideră că o modalitate de atribuire a unui contract de achiziții publice precum cea expusă în caietul de sarcini al cererii de ofertă în discuție în litigiul principal nu cuprinde niciun element de negociere.
În această privință, ea arată că o astfel de modalitate de atribuire a unui contract de achiziții publice garantează, pentru atribuirea tuturor loturilor contractului, respectarea criteriului prețului celui mai scăzut fără ca autoritatea contractantă să aibă posibilitatea de a deroga de la acest criteriu sau de a invita un ofertant să își modifice oferta, întrucât această autoritate contractantă trebuie să se întemeieze pe prețurile propuse înainte de expirarea termenului de depunere a ofertelor și să respecte, pe tot parcursul acestei proceduri, ordinea de clasare care rezultă din aceste oferte de preț.
Într‑o asemenea procedură de atribuire, prețurile propuse înainte de expirarea termenului de depunere a ofertelor sunt cele care determină în mod direct și definitiv clasamentul ofertanților. În acest clasament, ofertantul care a oferit prețul cel mai scăzut ocupă primul loc, iar prețul său este cel la care contractul va fi, în integralitatea sa, încheiat.
Curtea precizează că posibilitatea oferită de caietul de sarcini ofertantului care prezintă a doua ofertă cea mai avantajoasă din punct de vedere economic de a i se atribui un lot de contract decurge, astfel cum reiese în mod expres din documentele achiziției, exclusiv din faptul că ocupă al doilea loc în clasamentul rezultat din prețurile propuse în oferte.
Aspectul dacă această posibilitate este sau nu utilizată depinde de decizia ofertantului menționat de a accepta sau nu executarea lotului în cauză la prețul ofertantului care a prezentat oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic. Această condiție face parte din modalitățile procedurii de atribuire formulate în caietul de sarcini al cererii de ofertă. În cazul în care ofertantul care a prezentat a doua ofertă cea mai avantajoasă din punct de vedere economic nu acceptă să se alinieze la acest preț, ofertantului care ocupă poziția a treia în clasamentul rezultat din prețurile propuse în oferte îi revine obligația de a‑și exprima poziția cu privire la acest aspect și așa mai departe în ordinea clasării ofertelor atât timp cât niciunul dintre ofertanți nu acceptă să se alinieze la prețul ofertei propuse de ofertantul care a prezentat oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic. În cazul în care toți ofertanții clasați începând cu poziția a doua până la ultima refuză să execute lotul respectiv la acest preț, ofertantului care a prezentat oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic i se atribuie toate loturile contractului.
Prin urmare, niciuna dintre deciziile care pot fi luate de ofertanții clasați începând cu poziția a doua până la ultima nu implică o modificare a ofertelor pe care le depuseseră înainte de expirarea termenului prevăzut în acest scop sau o negociere cu autoritatea contractantă. Într‑adevăr, niciun ofertant nu are posibilitatea de a schimba, printr‑o modificare a ofertei sale sau prin vreo negociere, locul său în clasament sau prețul la care va fi încheiat contractul privind un lot oarecare din contract.
Curtea deduce de aici că o modalitate de atribuire precum cea în discuție în litigiul principal se încadrează, fără a încălca principiile egalității de tratament și transparenței, în ipoteza prevăzută de Directiva privind contractele de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, și anume cea în care o autoritate contractantă decide să atribuie un contract sub forma unor loturi distincte, precizând în documentele achiziției dacă ofertele pot fi depuse pentru unul, pentru câteva sau pentru toate loturile și indicând criteriile obiective și nediscriminatorii care vor fi aplicate pentru a determina atribuirea loturilor.
Având în vedere considerațiile care precedă, Curtea declară că principiile egalității de tratament și transparenței prevăzute de directivă nu se opun ca, în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice împărțit pe loturi, ofertantului care a prezentat a doua ofertă cea mai avantajoasă din punct de vedere economic să i se atribuie, în conformitate cu modalitățile definite în documentele achiziției, un lot cu condiția de a accepta să livreze bunurile și să efectueze prestațiile referitoare la acest lot la același preț ca cel propus de ofertantul care a prezentat oferta cea mai avantajoasă din punct de vedere economic și căruia i s‑a atribuit, în consecință, un alt lot, mai important, al acestui contract.
(
1
)	Punctul 3.1.1 din caietul de sarcini.
(
2
)	Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO 2014, L 94, p. 65, denumită în continuare „Directiva privind achizițiile publice de lucrări, de bunuri și de servicii”).